Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-09-09
Dersom man nu, lig Politivennens Udgiver, vilde ansee et Skrivt som dette, der hverken har mere eller mindre til Hensigt, end at indskrænke, forebygge og, om mueligt, ganske at udrydde Lyst sygen, dette Menneskehedens gyselige Onde, for skadeligt, og desaarsag søge at tilintetgjøre det, da maatte umodsigelig enhver anden Lægebog, den have hvad Navn den vil, den være skrevet for Læger eller Jkkelæger, tilintetgjøres, fordi slige Bøger, Hvorvidt dette Raisonnement er grundet, kan jeg ikke undersøge her, i Henseende til denne Gjenstand, henvises Læseren til J. A. Frendenbergs fortræffelige Skrivt: Ueber Staats= und Privatbordelle, nebst emmen Anhang uber die Organistrung der Bordeelle in alten und neuern Zeiten. Berlin 1796. urigtig anvendt, kunne stifte langt mere Skade end hiin, da de ikke allene, beskrive og lære at kurere den veneriske Smitte, men allehaande Sygdomme, hvoraf nogle i en Hast kunne blive dræbende, og indeholde mangfoldige Recepter, som kunne misbruges; hiint indeholder derimod blot tre uskadelige egentlige Receptformer. Saa maatte Todes oversatte Huuslæge?), og øvrige medicinske Skrivter, Mangors Land=Apothek, Paulizskys Haandbog, Smiths medicina ruralis, Setliges Huusraad, Tissots Underviisning for Landmanden, Henrik Smidts Lægebog, Pauli Flora Danica og den hele øvrige Hærskare af store og smaa Skrivter afsted til Lethe, selv Gynæologien ikke undtagen, et Skrivt, som Hr. Antagonisten for en rum Tid siden har behaget i sit Blad at tillægge Prædikat af liderligt, blot fordi de alle i enkelte Tilfælde kunde have skadelige Følger. Saaledes kan enhver Ting i Verden blive skadelig; men mon Skaden kunne tilregnes Tingen? Hvad kan Kniven, Geværet eller deres Fabrikant for at de blive skadelige i den Ondskabsfuldes, i den Uforsigtiges, i den Ukyndiges eller i Barnets Haand? Bør de derfor ikke existere? Men det er nu engang saa, faaer man først i Sinde at rose eller laste en Ting, skrider man gjerne til Extremiteter, betragter den blot ensidig, enten fra den nyttige eller skadelige Side, isteden for at man burde beskue den fra begge og deraf uddrage Resultaterne. Hvor megen Nytte kan ikke lægevidenskabelige Almueskrivter have stiftet ved mangfoldige Leiligheder, fornemlig paa Landet og paa Steder, hvor man ikke har en Læge ved Haanden, og hvor denne haves behøver man jo ikke at betjene sig af den; endskiønt man maaskee ofte kunde finde sig bedre tjent dermed. Om endog alskens Lægebøger *) See Huuslægen, oversat af Tode 3die Bind Side 280 til 307. bleve ganske udryddede, vilde det endda langt fra ikke være nok, en Læge maatte heller aldrig tillades at skrive Recepter, men selv præparere og levere den Syge Medicin, fordi disse, ligesaa ofte som Bøgerne, kunne vorde skadelige. Jeg har i det mindste selv for kort siden, seet et frapant Exempel af dette Slags, en aldrende Mand, som omhyggelig havde sammenskrabet alle de Recepter, han og hans Familie vare blevne ordinerede af Lægen, i hans hele Levetid, og tegnet bag paa enhver Recept, i hvad Sygdom den havde været brugt, sendt i sin velmeendte Enfoldighed, et heelt Bundt deraf optil en Kone i Huset, som var bleven hæftig syg, med det Budskab, at Madamen af dette Bundt, Recepter kunde vælge den hun fandt bedst tjenlig i sin Sygdom, og altsaa ikke behøvede at antage nogen Doctor. Konen var dog rigtig nok saa fornuftig, at hun ikke gjorde det, men om hun nu havde fulgt hans Raad, hvad da kunde det ikke have havt skadelige Følger, og skal Lægen af en saadan Grund høre op at skrive Recepter, kort, hele Lægekonsten maatte undermineres efter Hr. Antagonistens medicinske Bogrevolutionsystem.