Berlingske Tidende, 1836-08-29
Efterat det guddommelige Forsyn har forbarmet sig over de Lidelser, som Revolutionen har bragt over Spanien, og belønnet mine højt elskte Vasallers Redelighed, ved Hjelp af den tappre franske Armee og dens værdige Generalissimus, min dyrebare Fetter, Hertugen af Angouleme, idet de atter indsatte mig paa mine Forfædres, af en Haandfuld Rebeller usurpeerte Trone, har jeg aldrig ophørt, at tænke paa Midlerne, for at opretholde og forøge den skyldige Ærefrygt for vor hellige Religion, og at gjenoprette Ordenen og Roligheden, hvilke ere Grundvolden for Rigernes Velfærd. Var det mig end ikke muligt, i saa kort Tid at helbrede alle de Saar, som Anarchiet har slaaet Statsforvaltningens forskjellige Grene, saa følte dog min kongelige Sjæl sød Trøst ved Skuet af Resultaterne af min Vedholdenhed og Fremskridtene af de indførte Forbedringer. Min bestandige Omsorg for mine Folkeslags Vel indgyder mig det grundede Haab, at med den Almægtiges Hjelp vil snart og for stedse alle de sørgelige Virkninger af de foregaaende Ulykker forsvinde, uagtet Revolutionairernes Jntriger, hvilkes Forkeerthed, List og Vedholdenhed forgjeves ville forsøge paa, atter at vildlede mine Undersaatters Troskab ved Bagvaskelser og Rænker, og at udsaae Mistro, Had og Uenighed. Jeg har med levende Smerte erfaret, at i nogen Tid paa underfundig Maade udstrødte, foruroligende Rygter bleve udspredte, at man vilde forpligte mig eller overtale mig til, at foretage Reformer og Forandringer i mit Kongeriges Forvaltning og Regjeringsform paa en saadan Maade, at deres gamle og ærværdige Grundlove skulde forandres med Jndskrænkning af min kongelige Magt. Det er en Pligt og tillige en Fornøielse for mig, at erklære en ligesaa ondskabsfuld, som forbryderisk Opfindelse for Usandhed. Jeg erklærer derfor, at jeg ikke alene har fast besluttet, at vedligeholde min Souverainitets legitime Rettigheder i deres hele Omfang, uden enten nu, eller nogensinde, at afgive det Ringeste af dem, og uden at tillade Oprettelsen af Kamre eller andre Jnstitutioner, saasnart de stride mod vore Love og vore Sædvaner, men at jeg ogsaa har af mine ophøiede Bundsforvandte, der have givet mig saa mange Beviser paa deres inderligste Velvillie og deres kraftigste Medvirkning til mine Kongerigers Vel, faaet det højtideligste og bestemteste Løvte om, at de ville vedblive ved enhver Lejlighed at understøtte min Krones legitime og uindskrænkede Magt, uden nogensinde, hverken middelbar eller umiddelbar, hverken at tilraade eller at foreslaae mig nogen Forandring i min Regjeringsform. - Ligeledes erklærer, jeg, at jeg har fattet den faste og uforanderlige Beslutning, at forskaffe Lovene Uantastelighed og Ærefrygt, uden at taale noget Slags Misbrug, uden at tillade, at Vold og Jntrige herske i Stedet for Retfærdighed, og uden at see igjennem Fingre med, at de, som under Kappen af tilsyneladende Hengivenhed for min kongelige Person og min Autoritet, kun søge at skjule deres Ulydighed og Gjenstridighed, undgaae en retfærdig Tugtelse. Den nøje Jagttagelse af Lovene, den hurtige Udførelse af mine Beslutninger og Forordninger og Agtelsen for Øvrighederne ere Ordenens og Velfærdens stærke Grundpiller; de ere det ogsaa, som maae tjene enhver virkelig royalistisk og sin Souverain hengiven Spanier til Rettesnor for hans Opførsel, og hvilke ogsaa, trods Ondskabens Rænker og Forførelser, ville sikkre mine Kongerigers Fred og mine Undersaatters Lykke, som ere mit Hjerte saa dyrebare. – Dette ville J varetage, og uden Hensyn paa Personer og Omstændigheder, lade varetage, ligesom ogsaa det trykke og sætte i Omløb, for at det ikke bliver ubekjendt for Nogen. Aranjuez, den 19de April 1825. Undertegnet af Kongens Haand. Til Den Francisco Zea Bermude.