Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-08-29
J Oldtiden var Skrækken for Kometer saa stor, at de Tiders Skribenter ikke kunde tale om dem uden Overdrivelser, som giør det vanskeligt at gienkiende dem. Man holder imidlertid for, at en Komet som blev seet 130 Aar før Kristi Fødsel, var den halleyske Komet. Efterretningerne om den ere saa extravagerende, at der fortælles, at dens Lys var stærkere end Solens, og at dens Hale udbredede sig over 1/4 af Firmamentet; den lod sig see i 24 Dage. J Aarene 322 og 399 finder man ligeledes Kometer optegnede, som kunne passe paa den halleyske; den man saae i det sidste af disse Aar skal have havt en overordentlig Størrelse, været frygtelig at see til, og havt det Udseende, som at dens Hale naaede lige ned til Jorden. Siden den Tid har man optegnet at mange Kometer have ladet sig see, hvoraf flere passe til de 75 Aar, naar man gaaer tilbage i Tiden, uden at man dog derfor kan bestemt sige om de have været den halleyske, da Standpunktet paa Himlen er ikke angivet. J Aaret 1505 omtales en Kommet af en uhyre Størrelse; hvorpaa en ødelæggende Smitsot udbrød. Den første som omtales, og som man med Sikkerhed, kan udgive for den halleyske, var den man saae i Aaret 1456. Ogsaa om dens Udseende ere Efterretningerne overdrevne, da der fortælles at den var af uhyre Størrelse og at dens Hale havde en Længe af 60 Grader. Da Konstantinopel blev erobret af Tyrkerne i Aaret 1455, saa betragtede man den som et Tegn paa Himlen i den Anledning. J 1551 blev den observeret af Pierre Appian, i 1607 af de to berømte Astronomer Keppler og Longomontanus; den viste sig for Øiet saa stor som Planeten Jupiter, af et blegere Lys og med en Hale af temmelig Størrelse. – J Aaret 1682 blev endelig Kometen observeret af Halley da flere Astronomer; men den opvakte ikke synderlig Sensation, fordi der havde ladet sig see en uhyre stor Komet i Aaret 1680, (som ifølge Lindenaus Beregning i hans astronomiske Tidsskrift skal bruge 8800 Aar for at fuldende sin Bane. den var saa stor, at den, uagtet den gik snart nedefter Solen, dog viste hele Natten igjennem en Deel af sin 70 Grader lange og meget brede og klare Hale over Horizonten (see Littrow uder den gefurchteten Kometen, Side 59). Da Newton i Aaret 1686 bekiendtgjorde sine Principer og Kometernes Betragtning, saa anvendte Halley dem paa Kometen af 1682 og opdagede at den ofte tilforn havde ladet sig see. Man var imidlertid kommen til den Jndsigt, at Kometerne forstyrres i deres Baner, ved de Planeters Tiltrækning, som de passere forbi; dette giør den nøiagtige Beregning af deres Ankomst vanskelig; den franske Mathematiker Clairault paatog sig dette besværlige Arbeide og angav dens Tilbagekomst til den 18de April 1759, men Juleaften 1758 blev den allerede observeret af en Bonde i Nærheden af Dresden ved Navn Georg Palitzsch, som var en god Astronom og eiede en Teleskop paa 8 Fod. Den franske Astronom Messier observerede den den 21de Januar 1759, og siden blev den observeret af alle Astronomer; den saae meget rund ud, havde en svag skinnende Kierne, omgivet af en Dunstkreds, og det ver tvivlsomt om den havde en Hale; men den blev observeret i Europa under ugunstige Omstændigheder; derimod saae Astronomerne la Caille paa Øen Bourbon og Pater Coeur=Doux i Pondichery tydeligt at den havde en Hale af 1047 Graders Længde. – Den franske Astronom Pontecoulant vil have udregnet at den halleyske Komet kommer Solen nærmest den 14de November d. A. men Damoiseau og Lubbock angive, den første den 4de November og den anden den 31te October for denne Epoche. Den vil altsaa rimeligen mod Enden af August eller i Begyndelsen af September blive seet over hele Europa, sandsynligen kunne bemærkes uden Kikkert, men dog kun som en Fix stierne af første Størrelse, af mattere Glands end en Planet og indhyllet i en bleg Taage. (Littrow bemærker at den vil efter Rosenbergers Beregning komme Jorden nærmest den 16de November; at dens Bane er elliptisk, og at dens Bevægelser ere saaledes beskafne, at den aldrig kan komme Jorden nær (Side 56), saa at man har ikke nødigt at være bange for den – (Om den halleyske Komet har Hr. J. V. Bruun, første Lærer ved Frue Sogns Borgerskole i Aarhuus, udgivet i denne Bye et interessant og lærerigt lidet Skrift, som er een med Tillæg forfattet Oversættelse af Pastor Hechts Skrift om dette Æmne.) Ogsaa Littrow, denne saa berømte Astronom, holder det for muligt, at de overmaade fine Stoffer, hvoraf Kometerne ere sammensatte, kunne giøre den tienlige til Boepæle for finere organiserede, høiere aandelige Væsner end Menneskene, og til et Forbindelses Middel imellem dem og den omgivende Verden. Maaskee ere deres Aander os langt overlegne i aandelige Kræfter, fordi de kunne friere bevæge sig i deres ætheriske Legemer, som tilhøre en høiere Orden af Sandseverdenen, og som ikke længere have nogen Fornemmelse af Hede og Kulde, eller andre dyriske Fornemmelser. Littrow holder det ogsaa for meget sandsynligt, at Solen ikke er noget Jldlegeme, og bemærker, at Solens Legeme ikke virkede noget paa Kometen af 1680, uagtet den kom den overmaade nær, det er derfor ikke heller sagt, at Kometernes Beboere, om de ogsaa have Fornemmelse af Varme og Kulde, vilde lide deraf fordi de imellem komme Solen saa nær, og imellem fierne sig saameget fra den. (Side 160-161).(Da Skaberen opfylder Alt med Liv, saa er det ikke heller sandsynligt at Kometernes Myriader ere ubeboede).