Viborger Samler, 1831-09-03
eenlandske Efter Polen. Over Krakau meddeles nu den provisoriske Overdragelse af Hærens Overanførsel fra GeneralSkrzineck til General Dembinski. I den af den Førstnævnte i denne Anledning udstædte Dagsbefaling roser han Dembinskes Tapperhed og Mod og opmuntrer Krigerne til at vise ham Tillid og Kjærlighed. Han selv vil vedblive at fægte i deres Rækker og foregaae dem med Beviser paa den ubetingede Lydighed, der er den første Pligt for Krigerne af enhver Rang. Herpaa har General Dembinski fra Hovedqvarteret i Bolimow under 12te August udstædt følgende Dagsbefaling: "Soldater, Af Rigsdagen kaldet til, fra Eders Nækker at træde i Spidsen for Eder, overtager jeg denne Post med Tillid og Haab. Det er ikke vanskeligt at fore Overbefalingen, hvor Alle ere gjennemtrængte af een Følelse, Folelsen af Opofrelse for Fædrelandets Frelse. Ja denne vil det vistnok finde i Eders Mod og den Udholdenhed, der er istand til at beseire Alt. Borgere og Soldater, jeg har tjent i Eders Midte under denne Nationalkrig; jeg kjender altsaa den Aand, der besjæler Eder, og vil ikke formane Eder til Lydighed og Orden. Kun saa meget vil jeg sige Eder, at de overordentlige Omstændigheder, hvori vi befinde os, udfordre overordentlige Anstrængelser. J alle vore Bevægelser skal en eneste Tanke være herskende, den nemlig, at frasige os Alt, hvad Menneskene skatte høiest, for at sikkre vor Uafhængighed. Hvorledes disse Bevægelser nu end monne være, saa lader ikke den Jver, der besjæler Eder i Kampen, tjølnes under Tilberedelserne til denne. Hvis mit hidtilværende Krigerliv og Tilbageførelsen af flere tusinde Medbrødre, hvilke J selv maaskee ansaae for tabte, til deres Familiers og Fædrelandets Skjød, kunne give mig nogen Ret til Eders Tillid, saa fordrer jeg denne af Eder i Guds og Fædrelandets Navn. Jeg veed, at jeg kun kan være stærk ved Eders Stykke, jeg kjender fremdeles Nationens og Hærens Fordringer, og vil ikke skuffe Eders Forventninger. Overalt skulle I see mig dele alle Moisommeligheder og Farer med Eder; men jeg skal ogsaa nære det Haab, at J, naar vi Alle gaae i Kampen, ville stole ligesaa fast paa mig, som jeg stoler paa Eder og Fædrelandet. Det er ene og alene dets Redning, der skal bestemme Eders og mine Skridt. Lader os bortfjerne Alt, hvad der kunde svække Hærens moralske Kraft, og, selv frie, ville vi efterlade vore Efterkommere et frit Fædreland. Henrich Dembinski, provisorisk Overbefalingsmand for den bevæbnede Nationalmagt. Over de senere Begivenheder i Hovedstaden, hvorved Dembinsk i atter er afløst af Prondzinski, der er udnævnt i hans Sted, anstiller man i Berlin følgende Betragtninger: "Den polske Revolution, der hidtil roste sig af sin Reenhed, da den deels vilde nægte Tildragelserne den 29de Novbr. deels skjule dem med Nattens Stør har den 15de og 16de August gjort sig skyldig i Excesser, der minde om den første franske Revolutions Rædselsperiode. Vel er det kunget lidet Partie, der foranledigede disse Grueligheder; dog viser det altid en stor Svaghed hos Regjeringen at den ikke kunde holde den saakaldte patriotiske Club i Tømme og sætte dens Udsvævelse Skranker. Da vi ingen flere Tidender faae fra Warschau, og ogsaa den igaar (den 24de August ) ankomne cracauiske Coureer kun indeholder meget sparsomme Efterretninger derfra indtil den 13de saa hviler der i det Hele et stort Mørke over de sidste 14 Dages Begivenheder, især med Hensyn til Fyrst Cartoriskis og General Skriineckis Opfor sel. Man troer her, at begge disse have været tilbøielige til Underhandlinger med Rusland, og at de derved have mistet Folkets Gunst. Men hvorledes stemmer dette overeens med at Fyrst Cartoriski selv begiver sig i Spidsen for Rigsdagsdeputationen til Leiren for at fratage General Skrineck i Commanden og overdrage denne til den fra Lithauen hjemvendte General Dembinski dog har Dembinskil ikke længe beholdt Commandoen. De i Warschau udøvede Mord, der sandsynligviis begunstigedes ved, at Generalgouverneurens Post var ledig ved Dembinskis Afgang til Hæren gjorde det nødvendigt igjen at kalde en Mand til Noret, der allerede tidligere skal have ført et Jernscepter i Warschau, en Mand, efter Sigende, urokkelig i sine eengang antagne Grundsætninger, og en uforsonlig Fjende af Rusland, nemlig General KruckowicckiHan gjenoprettede i Øieblikket Roligheden, og man troer, at der under hans Styrelse ikke er at tænke paa nogen fredelig Bilæggelse af den polske Sag.