Viborger Samler, 1842-06-23
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Man forsikkrer, at den engelske Gesandt har udvirket hos Ministeriet, at Bekjendtgjørelsen af den Ordonance, der forhøier Jndførselstolden paa engelske Lærreder og Traad, endnu skal udsættes i 14 Dage, for at give Londonercabinettet Leilighed til at aabne nye commercielle Underhandlinger. Man tilføier, at flere Medlemmer af det londonske Handelskammer ventes om nogle Dage til Paris. Underhandlingerne imellem Frankerig og Belgien angaaende den tilsigtede Forhøielse i Tolden paa ovenanførte Artikler drives dagligen. Handelsministeren, Sunin=Gridaine, skal have erklæret, at den tilsigtede Told forhøielse kun var rettet imod England, fordi den engelske Concurrence truer den franske Jndustri med fuldkommen Ruin. Men for at England ikke skal kunne indsmugle i Frankerig igjennem Belgien hine Artikler, skal Belgien forpligte sig til ligeledes at antage den beskyttende Jndførselstold; under denne Betingelse vilde Tolden blive uforandret med Hensyn til Belgien. Om dette Toldanliggende meddeler Journ, des Debats en – som det synes halv officiel Artikel, hvori det hedder: "Den franske Regjerings Beslutning at forhøie Jndførselstolden paa Lærreder og Garn har saavel i det britiske Parle ment som i de belgiske Kamre givet Anledning til Klage Sir Rob. Peel har givet at forstaae, at vor Viinindustriudsattes for at blive straffet, saasnart man vilde sætte en Dæmning imod Frankerigs Oversvømmelse af fremmed Garn. Og i den belgiske Congres har man med Heftighed opfordret Ministeriet til at bringe i Anvendelse Repressalier imod den franske Handel, saafremt den belgiske Jndustrie paa nogen Maade skulde lide noget Skaar. Men i alt Dette ligger Jntet, der enten kan røre Frankerig eller Administrationen. Denne har fattet sin Beslutning, og Trudsler ville ei bringe den til at fravige sin Beslutning Sir Rob. Peel veed bedre end vi, at de franske Vine i England allerede ere betyngede med en Told, der beløber sig til 400 pC., og at vore Brændevine betale den uhyre Afgift af 700 pe. Det vilde være den høieste Ufornuft at forværre en saadan Sagernes Tilstand, under det Paaskud, at en nye Jndustrie, som vi ei kunne undvære, og som maa bukke under for den engelske Concurrence, beskyttes hos os ved en Told af 15 a 20 pe, istedet for af 10 pe. Er under saadanne Forhold en Beskyttelse af 20 pe, ikke meget mere at ansee som Vidnesbyrd paa Maad hold, for hvilket de engelske Fabrikanter, skulde takke vor Regjering, 20 pe. – Ja, det er Minimum af den engelske Tarif, Hvorledes, England bibeholder Toldafgifter af 20 a 30 pC. for at sikkre sin Bomulds= og Klæde=Jndustrie, hvori det kjender sine Medbeilere, og det skulde studse ved at vi have ifinde at beskytte ved en Toldafgift af 20 pC. den fremspirende Lærreds-Jndustrie, Skulde denne Prætension fremsættes for Alvor, – da vilde den fortjene at mødes med Strenghed. Regjeringens Beslutning er iøvrigt vi gjentage det – uigienkaldelig. – Hvad Belgien angaaer, da indsee vi ikke, hvad det kunde vinde ved at beholde den nu bestaaende Told. Dag for Dag fortrænges mere og meere dets Fabrikater ved de engelske fra vore Markeder. Jøvrigt ere Underhandlinger indledede for at sikkre den belgiske Jndustrie imod Følgerne af den kgl. Ordonance. Belgien har derfor istedetfor Skade Udsigt til Fordeel, og vi ønske, at den Undtagelse, det søger om, maa vorde det til Deel. Belgien har med Hensyn til os stort Krav paa en exceptionel Behandling. – Altsaa, en viis, uundgaaelig nødvendig Forholdsregel er i Begreb med at komme til Udførelse. Naar man ikke vil antage, at nogle fremmede Regjeringer, og navnligen England og Belgien lade sig beherske af den intoleranteste og blindeste Egvismus, ere ingen slemme Følger at befrygte. Men hvilke Sprog hine Regjeringer end maatte faae ifinde at fore da er vor Beslutning uigienkaldelig!"