JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Det vilde være ligesaa ubilligt, om Nogen vilde udlægge dette som Dadel, som det vilde være utaknemligt at dadle en Bestyrelse, der har saa store Fortjenester af Landvæsenet, hvorom vor herlige Landbolovgivning i det Hele vidner. Det er ikke den nærværende Slægt af Agerdyrkere, der ) Et overordnet Opsyn kunde Jngen værdigere betroes end det Kongel. Landhuusholdnings=Selskab, hvis Præmie-Anvendelse derved tillige vilde blive lettere og gavnligere. meest skal prise syvende Christians og sjette Frederiks Regjeringer, saavelsom de Mænd, der ginge Dem tilhaande med deres Raad. Navnene paa disse Mænd ere ikke ubekjendte, og de have deres Roes i hver upartisk Landmands af Egennytten uplumrede Forstand; om de endog kunde have feilet i en enkelt Ting, eller drevet den for vidt. O! jeg saae engang mit Fædreneland paa herligste Gled til en forbedret Agricultur og deraf flydende sikker og varig Velstand. Denne lykkelige Fremskriden har Krigen standset, som saa mangt et Gode. Men da vi nu have faaet Fred, bør Sagen, tages for paa ny, den tabte Traad optages igjen, og vi bør ikke troe, at fordi meget er gjort, derfor er der intet mere at gjøre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
J Anledning af Hr. Professor Sanders Erklæring i Skilderiet No. 28. "
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Da Hr. Sander i ovenanførte Stykke i Skilderiet egentlig intet andet har erklæret, end at han ikke agter at besvare nogle Anmærkninger, jeg har tilføiet hans saakaldte litterariske Troesbekiendelse, indført i Martsheftet af Maanedsskriftet Athene: har jeg i den Anledning ganske lidt at sige. Jlde var det dog ikke for ham selv, om han overbeviste mig om, at jeg tænker urigtigt og uværdigt om ham og hans Arbeider; da dette maaskee endnu mindre end min Dom vilde formindske den Agtelse, han nyder hos agtværdige Medborgere. Naar Hr. Sander fortæller os: at de fleste til denne Sag ( til hans Troesbekjendelse og mine Anmærkninger til samme) henhørende Acter ligge trykte for Nationens Domstol, har han kun tildeels Ret. Thi vi savne fra Hr. Sanders Side saamangen æsthetisk, til Trykken værdig Declamation imod nyere Digtere, vi savne mangen et Epigram imod disse, der kun er til i sieldne Afskrifter, vi savne ogsaa, om ei den i Troesbekiendelsen omtalte Foliant, saa dog en lille Octav med Grunde for den Sanderske Harme imod vor Tids Digtere og Philosopher, eller i Hr. Sanders Sprog, Bersærker og Abderiter. Hvad angaaer den af Hr. Sander paa staaede "Sammenligning med prøvende Upartiskhed, saa troer jeg i Sandhed, han var bedst tient med saa lidt af denne Sammenligning som muligt: thi det er ikke blot med "mine Yttringer, men med de af ham forhaanede Digteres og Philosophers Værker, at hans Arbeider skulle sammenlignes. Det er vist, at enhver let vil kunne opdage den afgiørende Sandhed, der f. Ex. tager sig paa umiddelbart at sammenholde Hr. Sanders Hospital med Aladdin, eller Knud Lavard med Hakon Jarl, eller Eropolis med Baldur hin gode eller Axel og Valborg; men til Lykke for Hr. Sander er dette et Arbeide, som kun faa Læsere ville paatage sig, da hans Digtes Kiedsommelighed i det mindste har den Fortieneste, at man ikke uden høi Nødvendighed spilder Tid paa at læse dem. For Resten har jeg til Hr. Sanders Fortælling i den omtalte Erklæring at tilføie følgende: Hans saakaldte Troesbekiendelse kom mig til Hænde midt i Februar, da Jndholdet af denne Maaneds Hefte af Athene alt et bestemt, og for største Delen trykt. Derover maatte Hr. Sa ders Arbeide henligge til Martsmaaned. Havde Hr. Sander, som Skik er, umiddelbar henvendt sig til Athenes daværende Udgiver: vilde han ogsaa have faaet sit Arbeide umiddelbar tilbagesendt. J øvrigt har det aldeles ikke været min Hensigt, at indtage Læserne imod Hr. Sanders Troesbekiendelse, der selv er indtagende nok, eller at forhindre dens Virkning, som jog snarere, om det behøvedes, vilde forhøie. Mine Anmærkninger ville jo skade mig selv, og ikke Hr. Sander eller hans Troesbekiendelse, om de er ugrundede, og overflødige; ere de det modsatte, da bør de jo staae der. Til Hr. Sanders Anmærkning: "at Velvillie og Høflighed er det mindste en Vært skylder sin godtroende, frivilligen modtagne Giæst, har jeg dette at tilføier at den Giæst, der trænger sig ind i et Huus i den Hensigt, at overvælde Husets Venner med Grøvheder og Ulvemsord, kun af den svage og feige Ver kan vente en høflig Modtagelse. Kjøbenhavn den 11te April 1814. C. Molbech.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
. 13de. F. M. Blücher udsteder i sit Hovedqvarteer i Lavn en Proclamation til de Franske, hvori han siger: at deres Redning tvinger ham til endnu engang at henvende sig til dem, at man ved Proclamationer vil forlede dem til at troe, at de Allierede ville ødelægge og sønderstykke Frankrige, og ved digtede Seire vil blænde dem; at det som er forefaldet i Tydskland, Spanien, Jtalien, Schweiz og Holland, og de Allierede Armeers Talrighed, beviser det Falske here, at Jndbyggerne i Laon kunne bevidne, at den Franske Armee d. 9de og 10de er bleven fuldkommen slaaet, og har maattet flygte; at det kun var en Deel af den Blücherske Armee, der tilfegtede sig denne Seier, men at en anden Deel har taget St. Quentin, hvor 49 Metalcanoner fandtes o. s. v.; at Feldt marschallen raader dem ikke at lade sig blænde; og have end de allierede Soldater, af Forbittrelse over at see adskillige Krigsfæller myrdes af Jndbyggerne, begaaet Uordener, saa har han dog søgt at holde den i Tømme og straffe de Skyldige med Døden, at de bør holde sig roligen hjemme, og ikke have nogen Forbindelse med Fienderne; at han hidtil ikke har straffet nogle Stæders Beboeres Grusomheder mod Courerer og enkelte Soldater, men at han i Fremtiden vil bruge største Strænghed, og at de Stæder og Landsbyer, hvis Beboere gribe til Vaaben og mishandle Soldaterne &c., skulle brændes; at de Allierede ikke ville andet end Fred, og at Forhandlingerne i Chatillon, der ville vorde kundgjorte, skulle bevise, at det er Napoleon, der bestandig lægger nye Hindringer i Veien; at man kun behøver at bringe Hr. Rainouards berømte Tale i Erindring. D. 14de. Det bayerske østerrigske Corps under F. M. Wrede bryder op til Arcis. - J Moniteuren bekjendtgjøres en Armeefterretning, hvoraf sees, at Conferencerne i Lusigny ere afbrudte; at man ikke har kunnet komme overeens om Demarcationslinien; at man vel var enig om Occupationspuncterne i Norden og Østen, men at Fienden ikke allene vilde udvide sin Linie til Savne og *) St. Quentin, en befæstet Stad ved Somme, 30 Mile fra Paris. Collegialkirken, hvori den hellige Quintins Been gjemmes, er een af de skjønneste i Frankrige. Her fabriceres meget Ba Her er en berømt Canal, som forenes Schelde med Somme. Rbone, men endog med indbefatte Savoyen; at Keiseren imidlertid ikke vilde skille sig fra Jtalien. Lord Wellington indberetter i en Depeche, dateret Aire (ved Fl. Adour i Depart. Landes, 17 Mile S. for Bordeaux, at den stærke Plaskeregne og den Soultske Armees Bevægelser mod Tarbes, have formaaet ham til at lade de allierede Troppers Hovedcorps gjøre Holdt imellem Pau (besat af en Deel af R. Hills Corps) og Aire; men at han har afsendt et Troppecorps, under MarschalBeresford, til Bordeaux *), hvor denne er indrykket d. 12te, og er bleven modtagen med Glæde, den hidtilværende Regjerings Vaaben strax nedtaget af Jndbyggerne, som yttrede det lydelige Ønske, at understøtte Huset Bourbon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
D. 16de. De allierede Magters Hovedqvarteer, forlægges til Troyes. Hovedarmeen staaer i No gent, Pont, Mery og Arcy sur=Anbe (det sidste 21 O. S. O. for Paris). - Fienden holder Forstaden af Nogent paa hiin Side Seine og de skovfulde Høie besat, og skal i Dag angribes af Kronprindsen af Würtembergs og Sr. Wittensteins forenede Corps, til hvilken Ende det 4de Armeecorps beordres at gaae over Seine. Tre Jnfanteriecompagnier sendes paa Pontons til Fiendens Recagnoscering, men uagtet de bemægtige sig en Deel af Staden, trække de sig dog, da Fienden udvikler en stor Overmagt, efter befaling tilbage; det tilsigtede Hovedangreb opgives, og alle ved Nogent forsamlede Tropper gaae igjen i deres forrige Cantonnering. (Fortsættes.)*) Een af de største og rigeste Stæder i Frankrige, 82 Mile S. V. for Paris, med 84,000 Jndb., 13,000 Huse, og en af 3 Fæstninger forsvaret Havn. Dens ved Krigen standsede Handel har for Revolutionen været meget betydelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Det har derpaa behaget Hans Majestæt Kongen, under 23de d. M., allernaadigst at resolvere: de Districtsgjordemødrene ved Reglementet af Ade Novbr. 1810 tilstaaede Betalinger skulle gaae overtil Rigsbankpenge S. V., Daler for Daler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Ligeledes er igjennem Cancelliet under 30 Martii d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: "Det har behaget Hans Majestæt Kongen ved allerhøieste Resolution af 25de d. M., at ophæve den, ved Cancellie-Placat af 21de Marts 1808 bekjendtgjorte Kongelige Resolution af 18de f. M., hvorved det, indtil videre, blev forbudet alle Chirurger at forlade Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
J Onsdags Formiddag fandt den sædvanlige aarlige Høitidelighed Sted i Kjøbenhavns Rasp Tugt- og Forbedringshuus. J Følge Kgl. Resolution af 24de f. M. bleve 4 Forbedringshuuslemmer af Mandkjønnet og 2 af Qvindekjønnet, hvoraf 3 have været indsatte paa Kongens Naade og 3 paa Livstid, frigivne; 4 Rasphuusfanger af Mandkjønnet og 1 Tugthuusfange fik Opreisning paa deres Ære, og 4 Tugthuusfanger bleve overflyttede til Forbedringshuset. J Følge den Kongel. Resolution skulle de frigivne Fanger ikke løslades, førend det bevises, at de lovlig kunne ernære sig, og kun paa det Vilkaar, at de uden videre Dom igjen skulle indsættes i Straffeanstalten, saafremt de maatte begaae nogen Forbrydelse, der ikke medfører større Straf. Ved denne Leilighed holdt, efter Sædvane, Stiftelsens virksomme og fortjente Directeur, General=Krigscommissair og Ridder d'Auchamp en saare passende Formaningstale til alle de tilstedeværende Fanger, og hans Ord syntes at gjøre stort Jndtryk paa en Deel af dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Kjøbenhavns Børs d. 16de April. J disse Dage solgtes her Kongel. Creditcasseobligationer 76 Rbd. N. V. pr. 100 Rbd. S. V., Caperobligationer 35 Rbd. N. V. pr. 100 Rbd. S. V., Birgintobak 9 til 12 Rbmk. Pd., hvid Tran 70 Rbd., brun dito 50 Rbd. 3 Mk., Huush. Ost 19 s., Pet. optim. 4 Rbm. Pd., Harpix 10 s. Pd., Pots Bouteiller 18 1/2 St. 2/5 dito 2 Mk. 5 s. Bankebyg 13 s. Pd., Propper 13 Rbd. 5 Mk. pr. 100. Snørrottinger 3 Mk. 4 s. - Cours: Alt. 2 M. 430. London 16 2/3 Rbd. Spec. 500. Specier solgtes til 30 Rbmk., Committeesedler til 62 1/4 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Nyeste Post-Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
(Af Lübecker Correspondent.) Allerede i Torsdags havde man her i Kjøbenhavn Privatefterretning om de Allieredes Jndtog i Paris d. 31 Martii, og denne Efterretning stadfæstedes end mere i to med Staffet hertil ankomne trykte Declarationer, den ene udstedt i Fyrst Schwarzenbergs Navn d. 30te for Paris, og den anden udstedt til Paris's Jndbyggere i Hovedqvarteret i Paris d. 31 Martii i Keiser Alexanders Navn. De med Posten ankomne Lübeck. Aviser meddele denne vigtige Efterretning i følgende Orden; J et Extrablad af 9de April læses under Overskrift, Jndtog i Paris. D. 31 Martii have Kongen af Preussen og Keiseren af Østerrige holdt deres Jndtog i Paris, under Fryderaabet: Vive notre Ret, i bas Empereur, Der er ikke løsnet et Skud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Senatet var kommen i Møde, Keiserinden bleven tilbage i Paris, Napoleon gaaet til Lyon. - Slaget d. 25de gav 180 Canoner, og 13000 Fanger. 30,000 Franske fra Barn og Bordeaux skulle være med Engellænderne i Anmarsch til Vende. - Münster, d. 6 April 1814. Kgl. Preuss. Milit. Gouvernem, mellem Weser og Rhin. (undert. C. v. Heister. Vinke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Et andet Extrablad, dat. d. 100de siger, at Efterretningen om Jndtoget i Paris fuldkommen stadfæster sig; at det var en Følge af en Seier over Marschal Mortier d. 30te, Hovedavisen af 12 April indeholder en Artikel, (den seneste man angaaende denne vigtige Begivenhed har), hvori det hedder, at nøiere og officiellere Efterretninger end de allerede meddeelte, kunde desangaaende ikke indløbe, da hine heltemodige Kjæmpere endnu paa andre Maader vare alt for meget sosselsatte, og benyttede deres Seire med Ørnesnarhed. - Fra Haag skrives under d. 4 April, at til den engelske Minister samme Dag er ankommen en Coureer, som Sir Ch. Stewart d. 30de har afsendt fra Hovedqvarteret Belleville (5 1/2 M. fra Lyon), og som har berettet, at Paris skulde besættes d. 30te Martii. De Allierede vare d. 28de gangne ved Meaux over Marne, og havde slaaet Mortier med et Tab af 8000 Fanger og 68 Canoner. Denne Marschal erklærede derpaa, at han var beredt til, under alle de Betingelser, de Allierede maatte fastsætte, strax at holde inde med Fiendtlighederne, tilføiende, at Hert. af Vicenza var af Napoleon sendt fra Troyes til Keiseren af Østerrige med de fuldkomneste Fuldmagter til at underhandle. Efterat man havde svaret ham, at den første Hovedbetingelse var Paris's Romning og hans Afmarsch, besluttede Marschal Mortier virkelig at forlade Paris, og tage Veien af Bretagne, imidlertid var Keiserinden gaaet til Rambouillet. Førend de allierede Tropper drage ind i Paris vil der gaae en af Fyrsten af Schwarzenberg udstedt Proclamation foran hvori Jndbyggerne opfordres til, ved det Partie, som det beroer paa det selv at tage, at bidrage til at tilveiebringe Europas Rolighed og Frankriges Lykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Efter Fægtningerne d. 20de, 21de og 22de trak Napoleon, der ikke vildt antage det ham af den allierede Hovedarmee tilbudne Slag, sig tilbage til Vitry. - Keiseren af Østerrige, der, for at nærme sig Sydarmeen, begav sig til Dion, modtog ved sin Ankomst der d. 25de Nøglerne til Lyon, som Fienden, efter 3 Dages Fægtning, havde rømmet, og af Prindsen af Hessen Homburgs Tropper besat. Marschal Angeren, har i saadan Hast trukket sig med Levningerne af sin Armee ned af Rhone, at de Allieredes Avantgarde først indhentede hans Arriergarde i St. Simphorien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
- Efter Lyons Jndtagelse har Pr. af Hessen Homburg sendt Gr. Buba Forstærkninger paa Veien fra Genf og Chambery, for at søge at komme i Forbindelse med ham, og falde Fienden i Røgen og Flanken. Sr. Buhna beretter fra Genstunder d. 23de, at den lige over for ham staaende Fiende ved Efterretningen om de Allieredes Jndrykkelse i Lyon, har Natten fra d. 22de til 23de trukket sig tilbage over St. Julien paa Veien til Chamberi. Major Beyer, der stod i St. Claude, er derpaa strax rykket over Dortan frem mod Nantua, for derfra at poussere mod Chatillon og Eclouse. Gr. Buhna har tillige sendt stærke Patroller mod dette Fort, hvilke have fundet det forladt af Fienden og de deri værende Canoner fornaglede. - Pisa og Livorno ere blevne rømmede af de Franske, og det sidste tilbagegivet af Kongen af Neapel sine forrige Frihavns Rettigheder. Lord Bentink, der med 10,000 Mand er landet i Livorno, har begivet sig til Kongen af Neapels Hovedqvarteer i Bologua, for at aftale med ham om videre Krigsforetagender. Kongen har modtaget en egenhændig venskabelig Skrivelse fra Keiser Fran Hans Minister vil underhandle med Lord Castlereagh Difinitiv=Freden mellem Engelland og Neapel. J Frankfurt er, under d. 3 April, udkommen en Erklæring fra de forbundne Magter i Anledning af de afbrudte Underhandlinger. Af denne sees, at de Allieredes Forslag, at Frankrige skulde indskrænkes til de Grændser, det havde havt i sine Kongers Tid, blev i 14 Dage ubesvaret, og efterat den af de Allierede fastsatte Termin (d. 10 Martii) var forløben, bevilgedes de franske Befuldmægtigede en ny (d. 15 Martii), da de forelagte et Contraproject, i hvilket de gik tilbage til hvad de selv havde foreslaaet, forlangende, at de for den franske Aand aldeles fremmede Folkeslag fremdeles skulde blive under fransk Herredømme og Medlemmer; af den regierende Familie i Frankrige igjen sættes paa fremmede Troner. Man venter, at Formælingen imellem Arveprindsen af Oranien og Kronprindsesse Charlotte af Engelland vil finde Sted i Maji. Prindsen har allerede sendt sin Trolovede sit Portræt. Arvehertuginden af Oldenborg, for hvem der i London, er leiet et Pallads paa et halvt Aar, er ankommen sammesteds. - Blandt Medlemmerne af Oppositionen hersker Uenighed; nogle ville at Bourbonnerne skulle understettes, andre misbillige det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-16
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-19
Frankrig sank som enhver overmægtig Stat, der ikke vil sætte sin Magt Grændser, under Vægten af sin egen selvskabte Storhed. Den store af saa forskjellige Nationer og saa forskjellig Jnteresse sammensatte Colos, maatte, skjønt tilsyneladende bygt for Evigheden, falde sammen, fordi de Fødder, den stod paa vare for spinkle, og Overdelen af dens Legeme fik en Overvægt, som disse ikke kunde imodstaae. Frankriges politiske Planer vare for udstrakte. Det havde neppe selv, som Stat naaet sin Fuldmodenhed, førend det bortødslede alle nede de Kræfter, det endnu ikke udvoxne Legeme ret godt kunde behøve. Krigen i Spanien, som den erfarne Statsmand Talleyrand skal have fraraadet, lagde Grunden til Frankriges Uheld, Toget til Rusland fuldendte det. Saalænge det bestandig kunde holde Krigsfurien uden for sine egne Grændfer, og Europa i Drømme om dets Uovervindelighed, var det mueligt at holde saa vidtløftige Besiddelser besatte. Men da dets egne Grændser truedes, og Drømmen om dets Uovervindelighed forsvandt; da Europas Jnteresse ikke mere vilde lade sig deele, og fælles Trængsler opfordrede til fælles Forsvar, da indsaae man, hvor umueligt det var for en Stat, som Frankrige, saaledes at fordeele sine Kræfter, at disse paa de forskjellige Puncter angrebne med Eftertryk og Samhold, ikke lettelig skulde kunne svækkes; thi al den Modstand, der hidtil vistes dette Rige, var bestandig kun fra enkelte Sider, og de forskjellige Kræfters og Jnteressers konstige Deling, havde hidtil været det ubegribelige Middel, hvorved Frankrige overvandt snart denne, snart hiin anseelige Magt. Et Folks og en Regierings Caracteer sees beds af deres Handlinger. Disse maa og bør bestemme, hvorvidt Verden har Aarsag til at rose begges Storhed og Visdom. Undersøger man denne Sag med Frimodighed, og uden Hensyn til andre Forhold end Sandhedens hellige Krav, saa finder man, ved Skridt for Skridt at følge den franske Revolutions Historie, intet uden de besynderligste Modsigelser. Vi møde her et Folk, som i alle sine Jdrætter, gaaer over fra den ene Yderlighed til den anden, fra Vantroe til Overtroe, fra Anarchie til Aristocratie, fra Selvforsvar til grændseløs Erobringssyge. Et saadant Folk maatte snart blive en Bold for tusinde Lykkefristere, og styrte sig fra Charybdis i Seylle, og fra Seylla i Charybdis. Endnu have Verdens Aarbøger ikke kunnet opvise en Revolution som den Franske eller en Demagog som Robespierre, der i Frihedens, Republikens og Menneskehedens Navn rasede, mange Aarhundreder efter en Nero og Caligula, langt værre end begge disse Oldtidens berygtede Tyranner. Robespierre var en Gifttyde, der kun kunde fremkomme og trives i saadanne Tider. Jkke blot ved deres Vaabenlykke, men ogsaa ved den forkyndte Frihed, der, som alt Nyt, smigrede Mængden, bragte de franske Armeer Jtalien og mange andre Lande under deres Herredømme. Men Republiker fremstod og forsvandt, som glimrende Stierneskud, og det varede ikke længe førend de befriede Stater indsaae, at det ikke var saa meget for deres egen, som for Frankriges Skyld, at man havde republicaniseret dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-19
Jkke ville vi gienkalde her i Læserens Erindring bekjendte og lykkeligviis halvglemte OptrivRepublicanismens Misbrug, Mistolkning, Vanslægtning, og romersk Stordaads Travesteren. Det vilde lede os alt for langt bort fra vort Hovedspørgsmaal, har Frankrige bidraget til Verdens Held, eller har det, ved de Grundsætninger, det i de senere Tider fulgte og efter Tingenes Natur, kunnet bidrage dertil, Den franske Stat befandt sig ved Bonopartes Tilbagevendelse fra Ægypten i en Tilstand af Vanmagt. Dets Armeer vare slagne i Jtalien under den uduelige Scherer, og dets indere Forvaltning i en slet Forfatning. Med Føie udraabte derfor den tilbagevendte Hærfører; Hvad har J gjort af det skiønne Frankrige, som jeg efterlod eder i en saa blomstrende Forfatning At den franske Stat, efter at Napoleon havde taget Scepteret, vandt meget i Glands og udvortes Storhed, derom vidne alt for mange Kjendsgierninger. Rhinforbundets Oprettelse, Louis, Joseph, Jerome Bonapartes Ophøielse paa Hollands, Spaniens, Vestphalens Troner, vare Begivenheder, der forudsatte en Kraft, mageløs i den ældre, og meer end beundringsværdig i Fremtidens Historie. At Frankrige selv fik større indvortes Tryghed, og mange ypperlige offentlige Foranstaltninger, kan ikke nægtes. Men hvorvidt Frankriges virkelige eller tilsyneladende Lykke har været Europas, hvorvidt Cultur, Nationalvel og Oplysning er bleven fremmet i andre Lande ved den franske Stats bestandig tiltagende Glands og Vælde, det maa Kiendsgjeringer vise. At Europa i sine enkelte Dele ikke kan være lykkelig, naar Magten saa at sige befinder sig i en eneste Stats Haand, derom kan der ikke være noget Spørgsmaal. Naar endnu dertil kommer, at denne eneste alvældige Stat erklærer enhver, som ikke er dens Fiendes Uven for sin Fiende, saa bliver det Onde dobbelt stort. At Frankrige i sin Kamp med Engelland ikke saae sig istand til at bekjæmpe denne Magt paa anden Maade, end ved at ville udelukke den fra hele Fastlandet, og tilintetgjøre dens Handel, var en Grundsætning, der, jo ivrigere den franske Regjering fulgte den, desmere maatte bidrage til at forstyrre alle andre Staters Handel, Skibsfart og Financer. Om ogsaa Frankrige selv troede, ved sit Lands naturlige Frugtbarhed og Rigdom paa Hielpekilder, at kunne udholde en saa passiv Kamp, saa kunde de fleste andre Stater, hvis hele Tilværelse beroede paa deres Handel, dog ikke udholde den, med mindre de vilde gaae tilbage til en Tilstand, som aldeles ikke passede meere til den nærværende Civilisation og Cultur. Det fra saa mange Kanter saa ivrig anbefalede Undværelsesystem, den Travelhed, hvormed Surrogater bleve opfundne, de Decreter, hvorefter engelske Manufacturvarer skulle offentlig brændes og ødelægges, o. s. v., vare Midler, som langtfra ikke opfyldte den tilsigtede Hensigt. Jo meere man i saa Henseende anstrængte sig, desmere forværredes Finantserne, desmere standsedes Handelen, og med den alle Næringsveiene. Disse vare Fastlandsystemets Virkninger paa de politiske Statslegemer, og dens Sandhed, ville end ikke dens største Beundrere kunne nægte.