Almuevennen, 1842-08-03
J det nærværende Møde er Etatsraad Stenfeldt kongelig Deputeret, og da ere hans Ord disse; "Derved, at Stænderne i Aaret 1838 ikke indgave en Adresse, er det udtalt og factisk erkjendt, at denne Form ikke skulde betragtes som staaende, men at dens Anvendelse maa beroe paa Omstændighederne. Seer jeg nu hen til Tingenes nærværende Tilstand, da finder jeg denne høist forskjellig fra, hvad den dengang var." Han yttrer derpaa, at der for Tiden staae to Partier ligeoverfor hinanden, hvoraf det ene ønsker en Forandring i Forfatningen, og det andet holder paa den bestaaende Forfatning, og denne Sag er nu blevet Gjenstand for en Kamp, hvor det ene Parti samler sig for at modarbeide det andet. Da han nu antager at det Parti der vil have Forfatningen forandret, vilde faae Overvægten, og vilde benytte Adressen, til at udtale sine Anskuelser saaledes at det vilde gjøre Effect, saa kunde det faae Udseende af at hele Forsamlingen, og altsaa Stenfeldt med, deelte denne Anskuelse, skjønt det ikke er saa. "Adressen skulde have Navn af en Tak-Adresse, men den vilde ikke blive det: man vilde deri indskyde andre Gjenstande; man vilde have et Actstykke, der indeholdt en formelig Troesbekjendelse og skulde vidne om den stedfundne Kamp, og derfor maatte den kongelige Deputerede vedblivende stemme imod en Adresse. Forøvrigt er det dog glædeligt at see, at det kun er kgl. Deputerede, Grever, Kammerherrer og ny Etatsraader der modarbeide Adressens Jndgivelse, nemlig foruden den Nysnævnte: Vi skop Mynster, Greverne Schulin og Moltke, Kammerherrerne Castenschiold og Scavenius, Etatsraaderne Vang og Neergaard. Vel kom ogsaa en Bonde-Deputeret frem med Jndsigelse, Capt. Buchvald, men han er Een af dem der er saa aldeles fremmed for hvad der bevæger sig i Folket, at han slet ikke kjender det politiske og communale Liv der nu rører sig saa glædeligt i Bondestanden, og ellers er saa almindelig bekjendt og vitterligt; thi han forsikkrer at der er intet andet Nøre blandt Landmændene end med Ploug og med Harve, i Mark og i Eng. – De der talte for at indgive en Adresse, vare: Etatsraad Hvidt, Cand. O. Lehmann, Cancelliraad Haastrup, Sognefoged Petersen, Landsoverretsprokurator Christensen, Gaardfæster Maaløe, Kammerherre Abrahamson, Professor David, Kammerraad Drewsen, Byskriver Olivarius. Ved samme Leilighed viiste det sig, at de Conservative i Forsamlingen gaae saavidt i deres Jver, at de endog gjøre Forsøg paa at lægge saadanne Baand paa Yttringsfriheden som ingen af de forrige Forsamlinger have kjendt til. Greve H. Moltke greb nemlig nogle Ord af Lehmann om en af Kmhr. Castenschjolds Yttringer, og søgte at fremstille dem som en personlig Fornærmelse, og denne, som vistnok ikke selv var faldet paa at see noget Fornærmeligt deri, da han netop saa frit og uforbeholdent som vel muligt, har udtalt sig mod sine Modstandere i de forrige Møder, og ofte har maattet døie meere nærgaaende Tiltale end denne, greb dog villigen den givne Anviisning, formodentlig for at tilføie Folkets Mand, en Krænkelse, men, naar undtages i Aristoraternes egen indviede Kreds, er der vel kun een Mening om, at den tilsigtede Krænkelse maa i dette Tilfælde falde alene paa dem der gjøre Forsøg paa at lægge Baand paa den aldeles nødvendige Yttringsfrihed. Da Adressesagen var tilende, gik Commissarius over til at fremlægge et kgl. Lovudkast oskabede Faar.