Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-05-31
Blandt de herved udbragte og med megen Begeistring, optagne Tonster vare følgende: For Hs. Majestæt Kongen. (ved Hr. Cand. med. Bech.)"Det er Erindringen om en stor og betydningsfuld Begivenhed, der idag har fört os sammen; det er den Dag, da vor höitelskede Konge af landsfaderlig Omhu for 6 Aar siden ved et almindeligt Lovbud gav os raadgivende Provindsialstænder. Denne Dag er allerede i flere Aar ved talrige Forsamlinger bleven höitideligholdt som en Festdag i Hovedstaden og enkelte Provindsialstæder, og de hernge Yttringer af dyb Taknemmelighed og Hengivenhed for vor Konge og af ædel Kjærlighed til Fædrenelandet, som have udmærket disse Forsamlinger, have fremkaldt önsket om, paa en lignende Maade at festligholde denne Dag i Randers. Lad da ogsaa denne vor Fest bære Præget af disse Fölelser; og lad os först og fremmest bringe vor Hyldest til vor allernaadigste Konge, der foruden de mange og herlige Foranstaltninger, som til Landets Held og Hæder pryde hans mangeaarige Regjeringstid, endnu gav Nationen et nyt og vurdeerligt Pant paa sin kjærlighed, hvorved han knyttede et fast og uopløseligt Hengivenhedsbaand mellem sig og sine Undersaatter, og blev en Ziir for alle kronede Hoveder, Vi ere vist Alle besjællede af denne kjærlige Hengivenhed for vor Konge; vi ikke blot höingte og beundre hans udmærkede Dyder som Regent, men elske hans personlige ophöiede Egenskaber som Menneske, Hvad Under derfor, at Folk og Land ved Aarets Begyndelse med uskrømtet Deeltagelse og Bekymring hörte Efterretningen om hans Sygdom og med utaalmodig Ængstelighed stedse imodesaae Bekjendtgjörelsen om hans Befindende. Himlen har hört det danske Folks Bön, og bevaret vor dyrebare KongeLiv, til Gavn og Glæde for Danmark. Lader os da, idet vi lykønske os selv og Fædrenelandet til hans fremskridende Helbredelse, opløfte vor Tak til Gud for hans uformoded Frelse, og af gandske Hjerte bede Forsynet forlene ham med Kraft til, endnu i mange Aar at före Sceptret til Folkets Velsignelse. Længe og lykkeligt leve vor allernaadigste konge, Kong Frederik den VII For Stænder-Jnstitutionen."(ved Hr. Mag. Jngerslev.)"Saavist som det er, at Fædrelandet er et Navn, den til alle Tider har været den danske Mand kjært og helligt, og mangen Gang har begeistret ham til store og ædle Gjerninger, saa vist er det en naturlig Fölelse hos den gode Borger, at han glæder sig naar Begivenheder indtræffe, som synes at love hans Fædreland noget Godt, En saadan Glæde er det, som idag har samlet os ved dette festlige Bord. Vi ville minde hinanden om og glæde os ved den Gave, som Kongen idag for 6 Aar siden skjænkede sit Folk, idet han kaldte Folkets udvalgte. prøvede Mænd til Raadslagning om Landets vigtigste Anliggender, og derved tillige til Andeel i Statsbestyrelsen. Kongen, som aldrig har adskilt sin Lykke og sin Glæde fra sit Folks, han saae, at det vilde være godt, at der anvistes en ny Vei, at hvilken Undersaatternes Un sker og Trang kunde fremføres for Tronen, at den Indsigt og Dygtighed, som fandtes trindt om i Landet hos Folkets Ypperste, fik en Leilighed til at virke til dettes Held ved at oplyse Regjeringen om det Rette og ved at veilede den i dens Bestræbelser for at fremme dette. I disse Forsamlinger skulde ikke Meningerne drøftes ad det skrevne Bogstavs langsomme Vei og igjennem det kolde Papiirs døde Masse, men frit og fyndigt, klart og uhindret skulde det levende Ord lyde, og Hjærtets varme Sprog skulde ikke være udelukt fra Forstandens koldere Undersøgelser. Intet udvortes Baand skulde der fængsle Tankens ærlige og aabne Estring; thi Forsamlingen skulde være Herre i sit Huus, og kun regjere sig selv gjennem sin selvvalgte Præsident. kort, Stændersalen skulde være det Nationaltempel, fra hvilket besindig Frimodighed og sand Fædrenelandskjærlighed, negennyttig Gavnelyst, og Almeenaand, som fra en ny Kilde, skulde udbrede sig hos Nationen. Ja, mine Herrer, Kongen har gjort Sit: lader os ønske, at Folket ogsaa vil gjöre Sit, at det vil skjönne paa den Gave, kongen skjænkede det. og dette gjør det danske Folk, naar det værdigen bruger Samme, naar det tilHægger Stænder-Institutionen af den Vigtighed, som Kongen selv har tillagt den, naar enhver dansk Borger ved Daad og Gjerning eller ved Pen og Læbe stræber at bidrage Sit til, at Institutionen kan blive i Sandhed heldbringende for Fædrenelandet, og saaledes opfylde Giverens Hensigt. Vi have tilstrækkelig Grund til at haabe, at dette vil skee, og lader os i dette glade Haab tömme et Glas for Stænder-Institutionen." For de Deputerede." (ved Hr. Bech.)"Til Erkjendelsen af det store Gode, vi eie i Stænder-Institutionen, knytter sig tillige Tanken om de Mænd, der ved Medborgeres frie Valg bleve kaldte til at bringe Sammes tilsigtede skjönne Giemed til velgjörende Virkning. Det er vore Stænder-Deputerede jeg tillader mig at bringe i Forsamlingens Erindring, og det er vor Taktil dem, jeg vil frembære, for Hvad de have virket i Roeskilde og Viborg. Det var et hæderligt, men ansvarsfuldt og vanskeligt Kald, de havde at rögte; Folket satte retmæssige, maaskee for store Fordringer til dem, og det beroede paa deres Dygtighed og Virksomhed, at give Institutionen sin vigtigste Betydning. Deres förste Gjerning er allerede for længe siden fuldført, og synes maaskee Manges Forhaabninger om Stænderforsamlingens heldbringende Indflydelse endnu ikke at være gaaede i Opfyldelse, da skylde vi derfor ikke mindre taknemligt at ihukomme og paaskjönne ethvert frimodigt, veloverveiet og sindigt Raad og Forslag, som i Stændersalene i Viborg og Roeskilde blev fremført til tilsigtede Forandringer og Forbedringer i Landets Love og Indretninger. Skulde endogsaa Nutiden ikke høste Nytte deraf, da ville disse Forhandlinger visseligen i Fremtiden blive vigtige Grundlag til Forbedringer. Lader os derfor bringe de danske Deputerede vor inderligste Tak, og lader os ønske, at naar Kongen atter kalder dem til Virksomhed, de da igjen med Kraft maae virke til deres vigtige Giemed. Vore Stænder-Deputerede leve!" For denne Skaal takkede Stænder=Deputeret, Hr. Oberst Ridder v. Brock, med følgende Ord: "Som tilstedeværende og een af de Mænd, der ved sine Medborgeres Tillid var hædret med det Hværv at mode ved een af de første Stænderforsamlinger, være det mig tilladt, paa de øvrige tilstedeværende og fraværende Meddeputeredes Vegne, at yde Taleren Tak for hans fremførte Ons og fordeelagtige Ytring om de Deputeredes Færd, ligesom ogsaa Tak til det Selskab, der samstemmede i disse Ønsker og Yttringer. Det var ikke at vente, at ved disse allerførste Forsamlinger hvert Ønske skulde blive fremført, hver Trang angivet, og hver Mangel paapeget; men de fornemste ere dog yttrede, flere deraf allerede afhjulyne, og for alle øvrige billige Ønsker og Trang et stadigt Haab forhaanden til, at de med Tiden ville vorde afhjulpne. Som Dagen i det Jordstreg, vi beboe, fremfor i de mere sydlige Egne, ikke strax og pludselig udvikler sig af Nattens Skjød, men lader et qvægende Daggry og en dæmrende Morgenrøde mellem Nat og Dag, saaledes kunne vi, der ere her forsamlede, antage, paa vor politiske Horizont at have seet Daggryet, og fjern er ikke længere Danmarks Morgen, For Stænder=Forhandlingernes Offentlighed, ved Hr. Oberst v. Brock); Fjern er ikke længer Danmarks Morgen, Men skal fuld og klar Dag oprinde over Danmark, skal Hs. Majestæts, vor elskede, allernaadigste Konges Hensigt med den Anordning, hvis evig uforglemmelige Danmarks store Dag vi i Dag seire, opfyldes, Baandet knyttes fastere mellem Fyrste og Folk, og Almeenaanden oplives ved de stænderiske Forsamlinger, da maa ikke alene Meddelelsen af Landets vigtigste Anliggender mellem Regjeringen og Stænderne være fuldstændig, aaben og uforbeholden; men ogsaa Forbindelsen mellem Stænderne og Folket være fri og ubunden af en Control, der afhænger af et, meer eller mindre heldigt, dobbelsidigt Valg af enkelte Mænd, Forskjellige Meninger have udtalt sig angaaende Gavnligheden eller Unødvendigheden af, at disse Forhandlinger strax og uforbeholden kom til offentlig Kundskab; min Mening er, som paa sin Tid yttret, at Ordet, som gaaer varmt fra Hjertet, under Forhandlingerne endnu har Nyhedens Interesse og saaledes kommer det store Publicum til Kundskab virker kraftigst paa Sjælen og vækker og vedligeholder Almeenaanden til gavnlig Daad i hvor Retning, Hver, som delen min Anskuelse, fylde sit Glas og tömme det med ønsket om: Stænderforhandlingernes snarest mulige og fuldstændige Olentlighed; Desforuden udbragtes Skaaler, alle med passende Jndledninger, for Hs. K. H. Prinds Christian, som Den der staaer Tronen nærmest, ved Hr. Mag. Jngerslev, for den kgl. Commissarius, ved Hr. Justitsr. Reiersen, for de danske Stænderforsamlingers Præsident, ved Hr. Pastor Schønheyder; for Fædrelandet, ved Hr. Kammerherre v. Lorentz; for, almindelig Oplysning, ved Hr. Amtsprovst Kruse, for Trykkefriheden ved Hr. Mag. Jngerslev, for Danmarks Land= og Sømagt ved Hr. Khr. Lorentz for Randers By, ved Hr. Oberst v. Brock; og for Jordens Pryd, det hulde Qvindekjøn, ved Hr. Kammerjunker Overførster v. Jessen. Hr. Pastor St. Blicher havde skrevet to Sange til Festen som bleve afsjungne. Selskabet skiltes af med det Forsæt: for Fremtiden hvert Aar at samles paa denne, i Danmarks Aarbøger saa mindeværdige Dag. (Uddr. af Rd. Av.) Aarhuus.