Viborger Samler, 1789-05-25
Fortsættelse af No. 20. En af Tymers Efterkommere, Moken Chan, ag stridbar mægtig Seierherre, udbredede sine Vaaben og Seiervindiger til Oxusfloden eller Gibon, i Vesten overvandt han de Gter og Nomoder eller gamle Hunner, i Østen forog han Tartarerne hen til Grændserne af China, i Norden indtog han Siberien; endelig kom Moken Chan af Venskab til Sogdianerne i en vidtløftig Krig med Konge Cosroes i Persien, døde derpaa, og efterlod sit Rige til sin yngste Broder TopoChan, i hvis Tid Tartariet atter blev delet i 2de Riger, det Østlige og Vestlige, ligesom det forhen havde været delet i det Sydlige og Nordlige. Disse nu regierende Chaner førte bestandige Krige mod hverandre indtil Mahumeds Fødsel i Mecca i Arabien Ao. 570. Denne berygtede og forunderlige Mand var af Patricisk fyrstelig Herkomst af den Stamme Korkisch; hans Fader Abdalla var en Hedning; hans Moder Ericka en Jødinde; hans Farfader Motatleb var Fyrste i Mecca; hans Farbroder Abutaleb, som succederede Motaleb, opdrog ham fra 8de Aar, da hans Forældre døde. J Begyndelsen kunde han hverken læse eller skrive, Abutaleb satte ham i Tieneste hos en Kiøbmand i Syrien ved Navn Chadidscha; efter hvis Død han giftede sig med Enken, som var riig, drog til Mecca, gav sig i Kundskab med en grædsk Munk en Nestorianer; af ham fik han Begreb om de Christnes Lærdomme, begyndte derpaa at sammensmedde en Religion af den Hedenske, Jødiske, og Christelige. J Begyndelsen satte en Jøde ved Navn Cajab, sig meget mod ham, men han fik og Tilhængere. Vo rica en affalden Christen, Seid hans Slave, Alli og Abubeker lode sig overtale og erkiendte ham for Pro pete, han førte Krig med Jøderne indtog deres Fæstning de havde i Hepiaz, hans Bitterhed mod dem, sees af hans Forbandelse over dem i hans Alkoran. Da Mahomed havde faaet saa stor et Anhæng vilde Jndbyggerne i Mecca have sat ham fast, han flygtede derpaa til Meding, og fra denne Flugt, som Araberne kalder Hegira eller rettere Aldschrab, regner Tyrkerne deres Aarstal eller Tidsregning. Medirah ligger i det steenige Arabien. Da Mahomed var bleven Herre over Arabien, gik han til Persien, Syrien og Ægypten, undertvang Jndbyggerne, som enten maatte antage hans Religion, der 163. eller døe en forsmædelig Død for Sverdet, og saaledes blev han inden 10 Aar den mægtigste Fyrste i Østen, døde Ao. 652 i hans 61de Aar. Abubeker blev Califefter ham, og efter denne fulgte igien Omar den 1ste Vi vende os igien til Tartarerne eller de egentlig saakaldede Tyrker af den navnkundige Høichiskes Tyrkestamme, disse levede under deres efterfølgende Chaner i bestandige Krige med omvexlende Lykke. Undertiden vare de Venner med China, under hvis Herredømme de længe stode, men vedligeholdte bestandig deres Forfædres Skikke og Love, straffede Hoer, Straten røverie og andre Misgierninger, havde og den Skik, at en Kone skulde levende begraves med hendes Mand, naar han dede, og de havde ingen Børn avlet tilhobe, men da deres berømmelig Regent Chole Chan døde Ao. 759. vilde hans Gemahlinde, som var en Chinesisk Prinds sesse ei lade sig begrave med ham, foregivende, at hun var af fremmed Herkomst, og ei bundet til deres Fædrene Love, man paalagde hende at sørge 4 Aar for hendes Mand, og derpaa sendte de hende hiem igien til China. Efter en Deel Aar, tabte disse Tyrker en Deel af deres gamle Stridbarhed, henfaldt til Vellyst og Overdaadighed, hvorover de bleve forjagede af deres Fædreland, og maatte drage Vesten hen, nedsatte dem paa nye i de Transoxanisken Provindser, som af Tyrker og Tartarer kaldes Türchester af de gamle Sogdiara og Boitria, og af de Nyere det store Buscharia. Jblant disse Natorers Chaner og Feldtherrer, vare mange berømmelige Mænd, en ved Navn Decak skal have været ligesaa stor af Legeme, som han var modig og stridbar; han var Fader til den navnkundige des 164 32 Seldskun, som med sine Descendenter regierede og boede udi Jronnin, og Stamfædre for de endnu regierende Tyrkiske Keisere, som paastaae de ere af den Seldschuniske Stamme. Det sandfærdige i disse Tyrkiske og Tartariske Stammers Historie i de efterfølgende Tider er meget vanskeligt at udsinde formedelst deres ofteForblandelser med hverandre, men derudi stemmer de beste Skribentere overeens, at noget over 100 Aar efter Mohameds Død, blev som før er meldt, nogle af de schytiske og nordiske Folk uddrevne af deres Fædreneland norden og østen for China, de vandrede igiennem de Caspiske Porte forbie Bierget Caucasum, og sloge Boepæl i den Deel af Asien, som kaldes Georgien og Turkomanien, førte store Krige med Saraeenerne som der boede, vare Mahomedaner af Religion, et Folk, som i de ældre Tider vare komne fra Saraka i det lykkelige Arabien, tilsidst forenede de sig med dem, antoge deres Religion, i det 8de Seculo deelede de sig i adskillige Dynastier eller Caliphater, kaldte deres Regentere Dynastæ, Calipher eller Sultaner iblant de Joniske Sultaner. Af den Seldschukiske Stamme, veed man, at Jsrael regierede Anno 1046, Kutalmisch 1081, Solimun 1092, Keludsk Arslauf 1109, Sacson 1120, Musan 1155, Gajasaddin 1212, Aladdin, 1ste 1236, Gajassaddin, 2, 1244, Gajassaddin 3, 1283, Alladdin 2 døde Ao. 1300, efter Aladdin den 2den fulgte Osman eller Ottho mannus imus, som lagde Grundvolden til det endnu florerende Orthomanniske Rige under Navn af den Otthomanniske Port, thi Port betyder Regieringens Sæde. Osman som blev Keiser Ao. 1300 indtog Prussia i Bythinien, og giorde den til sin Hovedstad, nu kaldes den Bursa. Osman tiente sin Herre længe som Feldtherre, var saa elsket af Alladin, at han i levende Live udnævnte ham til Successor paa sin Throne, Osman blev Keiser Ao. 1300, regierede 26 Aar. Orchan 2den Tyrkiske Keiser fulgte Faderen i Regieringen 1326, Hedschoub 727, han førte store og lykkelige Krige mod den grædske Keiser Adronico i Tracien, Natolien, Cappadocien &c. Hans Flode blev slegen af Venetianernes tapre Admidral Zeno. Efter en lykkelig Regiering af 35 Aar, døde han 70 Aar gammel. Amurath 1ste, den 3die Keiser besteeg Thronen 1360 efter hans Fader, gik over til Europa, indtog Adrianopel, og giorde den til sin Hovedstad, han oprettede Janitscharenes Militie af fangne Christne, efterfølgende derudi Ægypterne, som ligeledes af fangne Christne og deres Børn oprettede de saa kaldede Mameluker, Amurad forbedrede Religionen, førdte tilsidst Krig med Alladin, Sultanen i Caramannien, et Land Lille-Asien, døde efter han havde regieret i 80 Aar. Bajazed 4de, Keiser med Tilnavn Jlderim, førdte lykkelig Krig med det østlige Keiserdom, og havde ganske undertvunget det, om ikke Tamertan, en Tartarisk Prinds, som havde gjort sig berømt ved sine Erobringer i Asien, havde anfaldt, overvundet og fanget ham levende 1407, han satte ham som et vilde Dyr i et Fuglebuur, hvor han stødte sit Hoved imod Gitterværket, og døde 58 Aar gammel efter 14 Aars Regiering. (Mere følger)