Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-07-17
Den 30te Juni forefaldt i Underhuuset meget livfulde Debatter angaaende den forestaaende Kroning. Begge Dronningens Consulentere Debr. Brougham og Denmann bragte, den Memorial, som Hs. Majestæt havde overleveret til Geheimeraadet paa Bane, hvori hun, som det hedder, har forlangt i følge sine Rettigheder at giøre sin foregivne Fordring paa at tage Deel i Kongens Kroning, gieldende for Geheimeraadet ved sin Advokat; og Ministerne bleve beskyldte for, at de hidindtil ikke havde meddeelt Hs. Majestæt et afgiørende Svar paa, om Hs. Forlangende kunde bevilges eller ikke. Marquien af Londonderry svarede herpaa følgende: det undrer mig, at Dronningens Raadgivere ikke allerede tilforn have valgt, denne Vei, som de nu finde for godt at betræde thi det har allerede været dem bekiendt i 2 Maaneder, at Kronningen skulde gaae for sig, det synes derfor, at de have lige som biet dermed til den sidste Tid, for om muligt at finde Feil ved denne ophøiede Fest og da at giøre Kronningen forhadt. Jeg holder det for min Pligt, at anmelde for Huuset, at Dronningen strax efter den 21de Mai, da her i Huuset. blev førstegang talt om Kronningen, har skrevet er egenhændig Brev til Lord Liverpool, hvori hun bad ham om Underretning om den Maade hvorpaa hun skulde viie sig ved den forestaaende Ceremonie. Derpaa blev strax svaret, at hun ikke havde Ret til at være nærværende derved, og at Hs. Majestæts Tienere holde det for en Pligt at raade Kongen til, ikke at tillade Hs. Majestæt at tage Deel i Ceremonien. Dronningen svarede derpaa, at det var hendes bestemte Forsæt at være tilstæde derved, og at intet skulde afholde hende fra dette Forsæt, uden at det blev hende udtrykkeligen forbudt. Efter denne bestemte Erklæring erholdt Dronningen et ligesaa bestemt som ærefuldt Svar, det blev hende igien tilmelder, at hun ikke havde nogen Ret til at være tilstæde ved Kronningen at det ikke vil blive raadet Kongen, at modtage hende; og man tilføiede, at Hs. Majestæt naturligviis maatte betragte denne Betydning, som et Forbud. – Siden efter ere Memorialer blevne overleverede af Hs. Majestæt, 2 ere daterede af 21de og 25de Juni, den første en adresseret til Kongen selv, og er derfor ikke i den behørige Orden. J den anden mangle ligeledes nogle fornødne Formaliteter; men desuagtet blev den 27de Juni forelagt Kongens Advocater det Spørgsmaal til Afgiørelse, om man kunde indvilge Dronningens Forlangende, at Hds Paastand, om Hs. foregivne Rettigheder skulde forelægges Geheimeraadet til Undersøgelse, for at afgjøres om den kunde tilstaaes hende eller ikke og man kan ikke giøre Ministeren nogen Bebreidelse, for at der endnu ingen Svar er afgivet derpaa, naar man overveier denne Sagsstore Vigtighed. Den tredie Memorial modtog de ikke førend den 1ste Julii, og den blev Kongen strax forelagt, hvorved Ministrene ikke kunde undgaae at giøre Hs. Majestæt opmærksom paa, at den af Hs. Majestæt forlangte Ret af blive forhørt for Geheimeraadet ved sin Advocat ikke kan paastaaes af hende fra Rettens Side, men allene kan tilstaaes hende som en Gunst og Naade af Kronen. Jfølge heraf har det nu behaget Hs Majestæt at resolvere: at det bliver tilstaaet Dronningen at Hs. Advocat maae forhøres for Geheimeraadet angaaende dette Anliggende. – Deher. Brougham og Denman erklærede nu, at de ikke havde været dem mueligt, at give Dronningen noget Raad i denne Sag førend de med Sikkerhed vidste, at Kronningen skulde finde Sted, og denne havde de først erholdet den 12te Juni, Tiden indtil de havde udfærdiget det første Memorial, havde de anvendt til at lede i det brittiske Museum og andre offentlige Departementer efter saadanne Dokumenter, hvori de formodede, at finde Grunde til at understøtte den af Dronningen gjorte Paastand, og hvad de Breve, som Dronningen har skre et til Lord Liverpool angaaer, saa har Hs. Majestæ selv ført denne Correspondence. – Bladet Times sige: det er os ikke bekiendt hvad Dronningen vil giøre dersom Hs. Memorial ikke bliver bønhørt; men hun vilde maaskee see Kongen, stille sig i Veien for ham; thi Bajonetterne kunne ikke standse hende. Hun kiender hendes Navns Roes. Hun føler at Brunsvigernes Blod flyder i hendes Aarer. – Kronningen, hedder det fra London, beskiæftiger Gamle og Unge og man tænker ikke paa andet i England end paa den; at det tegner til en maadelig Høst, at der er et Deficit i Financerne paa 12 Millioner Pd. Sterling; at Begivenhederne i det sydostlige Europa let kunde drage en Krig efter sig, alt det er noget som ingen har Tid til at tænke paa. – Man tænker nu allene i London paa Kronningsstadsen; paa at leie sig Pladser til at besee den, som betales med 12 Guineer pro Persona; paa at oprette Stellager, hvorpaa der kunne sidde 10,000 Tilskuere; paa hvorledes Kongens Champion eller Forfægter og hans Hest skulle pyntes, da baade han og Hesten skal have en Fiederbusk paa Hovedet, af røde, blaae og hvide Fædre; paa den store Skildpaddesuppe, som skal kaages i et Bryggerkar, der er saa stort, at det kan indeholde 6000 Oxehoveder, og at 12 Menneskeer kunne drukne deri paa eengang, og paa de store Stude og andre fiireføddede Dyr, som skulle steges, og gives Folket til Priis i Englands Stæder. Kort sagt man har nok for nærværende Tid i England at bryde sit Hoved med. – Billen angaaende Hertugen af Clarences Appanage er passeret Underhuuset.