Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-05-24
Hvad jeg her siger, vil maaskee fortorne Dem, men, for at bevise, at De og er kiendt af Fremmede, tillade De, at jeg giennemgaaer Deres Handlinger. De vilde oprette et Regiment af Deres Privat=Milits, for at giøre et Majorat=Herskab af Deres store Gods Human. Da man fandt dette stridende imod Væsenet af en Republik, saa oprettede De i Deres eget Navn og for Dem selv et Regiment. Med Deres Kosaker bedækkede De Grændsen, imod Tyrkiet. Kan en Polak troe, at De har gjort dette for Polen, da Tyrkerne, Polens gode Naboer, ikke tænkde paa at angribe det? Hvorfor regner De sig det i Polen til en Fortieneste, som skulde være et Skridt til at erlange Hospodars=Værdigheden i Moldan, Hver ken De, eller nogen anden saae hos Dem militæriske Talenter, Græve Stackelborg, allene fandt dem; dog han behøvede heller ikke erfarne Soldater for Polen, men det var ham meere derom at giøre at faae Deres Formand, Hr. von Stempkomski afskediget som dog tildeels forhindrede at giøre Jagt efter polske Bønder. Endskiønt Hersker over det ganske Land, fandt han dog en mandig Modstand i Krigs=Departementet, da man ikke vilde miste Stemplowakt. Han befalede Dem altsaa at afkiøbe ham Generallieutenants=Pladsen, og den snilde Minister gjorde sig ikke et falsk Haa om Dem, da De ei allene ikke hindrede Jagten efter Polske Bønder, men og tvistede med Deres Underordnede, naar disse vilde forhindre den, og saaledes gik den uden Hindring fort frem. Da Krigs Departementet tilligemed Stænderne, til hvilke De havde svoret Troe, og Lydighed, ikke vilde følge Deres Villie, trættede De med dem, og til Beviis paa den største Skam og Forage oversendte De en Afskrift af et Brev til Feldtmarschal Romanzow, hvori De forsikkrede, at De ikke vilde afstaae fra Deres Hengivenhed til den russiske Regiering, hvilket De og troeligen har opfyldt, i det De, ved at rive Republikens heele Anseelse til sig, erkiender allene Ruslands høieste Herskab. Naar De vil dadle andre, bør De først giøre sig selv reen fra beskyldning. De vil io dog, at man skal troe, at De ved Ruslands Hielp bevarer Polens Friehed, Orden, og Uafhængighed. Fyrsterne DolgornkRepnin og Græve Stakelborg gave Polen et Mynster paa Regiering eller rettere et Uhyre af Anarrehie. Disse gjorde deres Skyldighed, da de forevigede Feiene i det polske Regieringsform, ligesom hine var Forrædere, da de underkastede sig Rusland. Jeg har hørt en Anekdote og Fyrsten RepninDa man foreholdt ham, at han havde givet Polen en slet Regieringsform, svarede han at Constitutionens Roes vilde være en Dadel for ham. Men De, som er ikke mindre paastaae ende, end kortsynet, siger: at Rusland vil, at Polen skal være afhængig. De maa da have overtalet Rusland til at lade sig nøie med at være en blot asiatisk Magt. Peter den store indsaae dette meget vel, da han satte August den 2den igien paa den polske Throne; thi igjennem Polen gaaer Veien for de russiske Hære til det øvrige Europa. Ved alle Statsborgeres. Undertrykkelse er det forgieves at søge noget enkelt Medlems Friehed. De maatte da nægte, at enkelte Borgere ikke udgjøre Deele afdet ganske Statslegeme, og at nogen enkelt Person ikke henhører til det Ganske, naar De af alle Borgeres Slaverie vilde uddrage Slutning til nogen enkelt Persons Friehed.