Berlingske Tidende, 1764-06-01
Wien, den 12te og 16de Mai. Hendes Keiserl. Kongel. Majestæt har i Anledning af den Romerske Kongevalg fornyet den Ungariske St. Stephans Orden, den 5te hujus, og ved en vidtløftig Ceremonie be været den Romerske Konge, og flere Herrer med den. Den Forordning, som indeholder denne Ordens Statuta, begynder saaledes: Maria Theresta &c. &c. Vores Attraae efter at befordre vore Rigers Ære og Velstand, bliver aldrig bedre opfyldt, end naar vi ved nye Tegn kunde tilkiendegive de Værdige vores Velbehag, og sætte deres Navne i Anseelse hos Efterkommerne ved offentlige Monumenter. Det er en Følge af denne Tænkemaade, at vi for nogle Aar siden hav fundet for got at oprette den militaire Orden, som vi have beæret med vores Navn, og til hvilken vi have forbundet Fortrine, som ere tilstrækkelige at betegne, hvor høyt vi erkiende deres Nidkiærhed, som vise sig trofast imod vores Keiserl. Huus. Men, ligesom de, der bruges i Fædrenelandets civile Forretninger, befordre ikke mindre den alminbelige Velfærd end de, som forsvare den ved Vaabene, saa have vi troet, at det var ligeledes billigt at meddele dem af fentlige Tegn paa velfortiente Ære og Erkiendtlighed. J Anledning deraf, have vi forestillet os, at intet var mere Overeenskommende med den civile Stands Værdighed, endat beære den med det berømmelige Navn efter St. Stephan, Apostolisk Konge, hvilken ved sin Viisdom og Tapperhed, har oprettet et Rige, som vi nu besidde med Arve=Rettighed, samt stadfæstet det ved sin Gudsfrygt og Dyd; hvorved vi og kunde give et offentlig Kiendetegn paa vores Ærbødighed for denne hellige Konge af Ungarn; tilbagekalde Erindringen af en Orden, som han indstiftede for saa lang Tid siden, fornye den, og forherlige den mere og meere, ved vores Anseelse og Velgierninger. Paa det og at denne Ordens Oprettelse og Hukommelse maatte blive helliget ved en Leylighed som var ligesaa høytidelig, som behagelig for vores moderlige Hierte; have vi troet, ikke at kunde finde saadan Leylighed mere gunstig, end da vores særdeles kiære Søn, den Durchl. Erkehertug Joseph, bliver kronet til Romersk Konge; en Tildragelse som opfylder os med Glæde og finder et almindeligt bifald i alle vore troe Undersaat, ters Hierter &c. Derefter komme Artiklerne, som fastsætte: At Lemmerne skal kaldes Riddere af St. Stephan Apostolisk Konge. At Stormester Værdigheden skal evindelig følge ved den Ungarske Krone, hvorfore Hs. Keiser, Kongel. Majestæt i sin Leve=Tid fører den. At Ordenen, skal bestaae af 100 Riddere i 3 Classer, 1) Storkorset. 20 Herrer, 2) Commandeurer, 30 Herrer, 3) det lille Kors, 50 Herrer. De Geistlige som optages i Ordenen, ere ikke indbegrebne i bemeldte Antal. At Ordenen skal bestaae i et Kors, Guld emailleret &c., af 2 Størrelser, før ste Classe bær det store i et rødt Baand med grøn Rand, Haands bredt, over Axlerne fra Høyre til Venstre. Anden Classe bær og det store, i rødt Baand om Halsen, og 3die Classe, det lille, i Knaphullet. Det Geistlige af første og 2den Classe bære det som 2den Classe, og af 3die Classe, ligesom andre i samme Classe. Desuden bære de at Storkorset Geistlige og Verdslige, en sølv Brodering paa Klæderne, i hvis Mitte Ordenens Symbolum: Publicum meritorum Præmium, og runden om en Brodering af Ege=Blade &c.