Aalborgs Stifts Adresseavis, 1826-12-02
Til London er den 13de November indløbet højst behagelige Efterretninger om en over Assantinerne tilkæmpet vigtig Sejr. Allerede i lang Tid havde det krigerske Folk tilkjendegivet ved store Rustninger sine Formaal, igjen at gribe det Offensive, at underkaste sig alle ved Søkysten boende Folkeslag, og selv at angribe den Britiske Besiddelse Akkra. Høvdingerne over Negerne, hvilke stode i Forbund med England, henvendte sig i denne med Fare truende Stilling til den fra England interimistisk-ansatte Høistbefalende, Hr. Oberst Purdon, som for Tiden Commanderende paa Capo Coast (Cabo Corso). De bade om Gevær og Krud, og lovede at stille 12000 Mand under Vaaben, ligesom og at kjøbe et ligesaastort Antal og Mængde af Geværer og Krud, som hvad der bevilligedes dem. Oberst Purdon antog dette Tilbud, og Kongerne af Aquimbo, Aguasim, Askim, Assin Jusul og nogle andre Høvdinger stillede det betingede Mandskab, som blev inddeelt i fem Brigader. To stærke Observationscorps dækkede begge Flanker. Som Hjælpecorps opstilledes af Nybyggere, Kjøbmænd og Andre, saa Mange, som bare kunde bringes tilhobe. Af regelmæssige Tropper havde hele Armeen kun 80 Mand med 4 Feltstykker. Den 29de Juli marserede Oberst Purdon ud fra Akkra og tog den 6te August sin Stilling paa en meget udstrakt Hette. Den paafølgende Dag, den 7de, fremrykkede den Assiantiske Armee, 25000 Mand stærk, under Landets Konges egen befaling, og begyndte Kl. 9 1/2 om Morgenen et almindeligt Angreb med nogen Voldsomhed paa den forbundne Armee, som bestod af 11380 Mand. Slaget begyndte fra begge Sider med megen Haardnakkenhed, og efter en Times Tid veg den Britiske Slagordens venstre Fløi, og Bundsforvandterne flyede hver sin Vei fra hverandre. J dette kritiske Øjeblik lod Oberst Purdon den af de kongelige Tropper bestaaende Reserve rykke frem og en mordersk Jld spilte paa Fienden, som især ved de paa ham kastede, Congrever-Raketter blev betagen af en Panisk Skræk. Oberst Purdon afbenyttede dette Jndtryk og gjorde Gjennembrud gjennem Fiendehærens Centrum; Fienderne flyede til alle Sider og Slagets Udfald var lykkelig afgjort. Tabet paa Britisk Side, dog kuns af Bundsforvandte, var 800 Døde og 2000 Saarede. Assiantierne mistede 10000 Mand Døde, Saarede og Fangne. Mange af deres Anførere og Høvdinge bleve paa Valpladsen, eller toges til Fange, og hele deres Leir, hvori befandt sig det gyldne Stadsskjerm, den gyldne Stadsstol, Guldstøv, El fenden og andre Kostbarheder, faldt i Hænderne paa de forbundne Stammer. Ogsaa Hovedpandeskallen af den ulykkelige Sir Charles Mac Carthy er gjort til Bytte af Aqvapims Konge Adononaqua. Assiantierne satte en overordentlig Priis paa samme og ansaae det som deres største Troldomsmiddel eller Fetish. To Ark Papir, beskrevne med Arabiske Bogstaver, bedækkede denne Reliquie, som dernæst var indsvøbt i et Silketørklæde, og med dette igjen indsyet i en Leopardhud. Adononaqua vilde ikke til at levere denne Skat fra sig. Hele Assianterhæren skulde være bleven aldeles ødelagt, dersom Briternes Bundsforvandte nøie havde fulgt Slagordenen, men hvilket dog ikke er at vente af det Slags Tropper. Assianternes Konge skal have faaet to Saar. Den Britiske Armee bestod af 11380 Mand, nemlig 10820 Bundsforvandte, 500 Britiske, Hollandske og Danske Militser, og 60 Mand regulære Tropper. Efterretningen om denne vigtige Seier blev overbragt med Fregatten Lively, som bragte den nye Statholder, Sir Neill Campbell, over til Cape Coast, og igjen afseilede derfra den 21de September. Allerede 16 Dage tidligere vare de første Jndberetninger herom afsendte til den Britiske Regering med en Brig, men samme var endnu ikke ankommen i England.