Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-09-09
At der i Tydskland maa findes mange vrange Domme om vore Forhold, er, efter alt det Meget, der med stor Suffisance er fremsat og udspredt i Bladene, uden at det, saa at sige, har fundet nogen Berigtigelse eller Modsigelse, saare naturligt og endog meget tilgiveligt. Vel er nu det slesvig-holsteenske Anliggende hos den store ligegyldige Masse gaaet til Hvile, men der findes dog endnu saare Mange, der virkelig interessere sig for Sagen og ingen Leilighed forsømme til at skaffe sig al mulig Oplysning i samme. Hos disse er en Slesviger, hvor de træffe ham, en velkommen Gjæst, forsaavidt han kan mætte deres Videbegjærlighed. Det har ikke lidet glædet mig, paa en Reise, som jeg for kort siden gjorde i Tydskland, ved Siden af stor Ensidighed, som oftest begrundet i total Uvidenhed, ogsaa at finde et aabent Øre for Berigtigelser og Retfærdighedsfølelse nok til at vedgaae sin Vildfarelse. Da jeg ikke er Jurist og heller ikke egentlig Politiker (hvorfor jeg ikke indlod mig hverken paa Arvesporgsmaalet, det aabne Brev o. desl.), tilmed ikke er nogen blind Tilbeder af Regjeringen, men ingensinde har kunne føle mig tilfredsstillet ved den Blanding af god Villie og Mangel paa Kraft, den har udvist i vore Anliggender, og jeg paa den anden Side ugjerne imod Udlændinge blotter vore Brost, saa søgte jeg gjerne at dreie Debatten ind paa det reent Nationale, hvilket faldt mig saa meget lettere, som det egentlig ikkun var en virrelig Nationalforfængelighed, der i den første Hede løb af med de gode Høitydskere, og det var mig en stor Tilfredsstillelse, paa dette Gebeet som oftest at beholde Seiren. Jntet er forøvrigt lettere, end at forsvare en god Sag, som man kjender tilbunds, naar Eens Contrapart er blottet for al virkelig Kundskab dertil; jeg har ikkun villet fremhæve, at der ved fornuftige, klare Berigtigelser af og Oplysninger om Forholdene vilde kunne virkes meget for den danske Sag. Skjæbnen syntes imidlertid at have bestemt mig en Ydmygelse. Pa en Tour fra Potsdam til Berlin traf jeg i en Coupee et meget vakkert Reiseselskab, og da dette erfarede jeg var en Slesviger, var Samtalen i et Nu inde paa Nationalitets- og Sprogsagen. Jeg havde holdt et langt belærende Foredrag, da paa een Gang en ung Doctor paa en meget beskeden Maade faldt ind, omtrent som følger: "Naar De bebreider os Tydske, at vi ikke agte, ikke anerkjende Deres Nationalitet, saa vil De tillade mig at spørge, hvoraf skulle vi vide, at der existerer en dansk Nationalitet, et dansk Skriftsprog, Jeg har interesseret mig meget forat komme til rigtig Kundskab om Forholdene og foretog mig til den Ende en Reise til Danmarks Hovedstad, men jeg paastaaer, at selv for den upartiske Fremmede maa denne Befolkning synes af blandet Nationalitet og Sprog. deg skal forbigaae, at alle Hoteller ere saa tydske, at man ikke alene af Værten og Betjenten intet dansk Ord hører, men jeg hørte ved meget store Tables d'hete, hvor der daglig spiste en Mængde danske Adels- og Embedsmænd, ikke andet end Tydsk, og at man skulde benytte sig af dette Sprog alene af Artighed mod 3 til 4 Probenreutere, eller mig, som man slet ikke kjendte, forekom mig ikke sandsynligt; fremdeles, hvad der er mig sagt, at de fleste større Handelshuse føre deres Brevvexel og Bøger paa Tydsk, at Generaltoldkammerets Correspondance, idetmindste med en stor Deel af de i Udlandet ansatte danske Consuler, er tydsk, ja at nogle af de danske Consuler og Diplomater ikke kunne et dansk Ord; jeg skal som sagt forbigaae alt dette og blot blive staaende ved et eneste Spørgsmaal: Ere ikke alle Nationalbankens Udfærdigelser tydske? Dens Vexelblanketter tydske? Dens Paategninger og Endossementer tydske. Dens Correspondance tydsk, Og forholder det sig saaledes, at den Danske National-Bank ikke betjener sig af det danske Sprog; maa saa Udlændinge ikke formode, at der intet dansk Skriftsprog gives, Jeg bed mig i Læberne af Harme over, at, medens den første Deel af hans Tale kun var altfor sand, en Fremmed med Hensyn til Banken kunde fremsætte en saadan Urimelighed, da i det samme Toget standsede, Selskabet adskiltes og jeg til min store Ærgrelse tabte Leiligheden til af Hjertenslyst at give min gode Doctor det glatte Laag. Da jeg var bleven ene, og nøiere eftertænkte det, lo jeg ved mig selv. Hvilken mageløs Uvidenhed! Nationalbanken, i hvis Direction der sidder nogle af Folkets gjæveste Mænd, Mænd, der endog have stillet sig i Spidsen for den slesvigske Nationalitets- og Sprogsag, skulde af gammel Slendrian eller nogen anden Grund tilsidesætte det danske Sprog?" Paa min Hjemreise faldt min Vei over Hamborg, hvor jeg fortalte denne Historie som noget Latterligt, men her fik Piben en anden Lyd. Det forholdt sig nemlig fuldkommen rigtigt, som hiin tydske Doctor havde berettet. Det er, saaledes fortalte mig en derværende Ven, en dansk Haandlende, ikke alene vist, at Banken med sine herværende Commissionairer corresponderer paa Tydsk, under Firma: die Nationalbank in Kopenhagen, at dens kobberstukne Blanketter og Vignetter ere tydske, men tillige at alle dens Paategninger og Endossementer ere tydske. Saaledes findes der paa Copierne af alle danske Vexler, der ere gaaede igjennem Banken: "soweit Copie" og "Orginal bei – –, man finder, imellem private danske Endossementer, Bankens tydske, ja hvad mere er, Endosser fra "das Bankcomptoir in Aarhuus) til 3die Nationalbank er tydske, og Banken endosserer til sit norske Banquirhuuspaa Tydsk. Det glædede mig paa en saadan Vexel nedenunder vor Banks tydske at see det norske Finants-Departements Endossement i Modersmaalet). Jeg havde nu seet nok for at tilstaae mig selv; Doctoren har Ret; hvoraf skulle Fremmede kunne vide, at der existerer et dansk *) Dersom das Bankcomptoir in Aarhuus, absolut skal betjene sig af det tydske Sprog, saa burde dets Embedsmænd dog kunne saameget Tydsk, at de ikke prostituere sig. Jeg har tilfældigviis seet en af hiin Contoir udstedt Vexel undertegnet: C. Otterstrøm. Jm Vorfall des Cassierers: skal sandsynlig betyde i Cassererens Forfald, men det er saa frit oversat paa Tydsk, at man maa kunne Dansk, for at forstaae det.