Aalborg Stiftstidende, 1827-10-17
Udflugt fra Gothenborg til Trollhætta, fortalt i en Vennekreds af N. Ph. R. La discrction ne fant paa ere mecomme parcequelle preuve ses forcees. Jngen vil letteligen i faa Ord kunde udtrykke sig om Reisens Nytte med mere Fynd end Savari i hans Værk "Etat de Pancienne et nouvelle Egypte. "Reiser - siger denne Forfatter - ere en lærerig "Skole for Mennesket; her kan han lære at kjende sine "Medmennesker. Jdet han opholder sig blandt forskjellige Folkefærd, undersøger deres Sæder, deres "Religion og deres Regjering, erholder han et Sammenligningspunkt, for at kunde bedømme sit eget "Lands Sæder, Religion og Regjering. Omgiven af "Opdragelsens Fordomme, og underkastet Vanens Love, "betragter han, saalænge han ikke har forladt Hjemstavnen, andre Folkefærd, ligesom gjennem et mørkt "Glas, og idet de i hans Øine forandre Udseende og "Farve, forledes han til, at fælde en urigtig Dom over samme. Han vil forfærdes over deres Vildfarelser, medens han selv hylder ligesaa paafaldende; han vil lee af deres Skikke, og dog selv være en "Slave af ligesaa synderlige Vaner. "Men har han først med overlagt Opmærksomhed undersøgt de forskjellige Folkefærds Sæder og naturlige Færdigheder og beregnet den mægtige Jndflydelse, som Love, Opdragelse og Himmelegn have paa deres physiske og moralske Egenskaber: da udvider sig hans Begrebers Sphære, Eftertænksomhed befrier ham fra Fordommens Aag, og med Held sønderriver han de "Baand, som ved Vanens Magt havde fængslet hans "Fornuft. Naar han da vender sine Blikke imod sig "Fædreneland, saa vil Bindet falde fra hans Øinede Vildfarelser, som han i Hjemmet har indsuget "forsvinde, og han skuer Gienstandene i deres rette Lys. Til Menneskenes største Vildfarelser hører unægtelig denne, at een Nation hader den anden. Den Omstændighed, at dette Had er størst blandt Nabo Nationer, synes at være et talende Beviis for, at det ene og allene har sit Udspring af menneskelig Svaghed; thi naar for Exempel en Dansk har reist noget i Sverrig, saa vil han snart føle, det ligesom med Modermelken indsugede Had imod sin Nabo, aldeles forsvinde, og saaledes vorde overbeviist om, at hans tidligere Domme, fældede i Hjemmets snævre Kreds, kun have været saare eensidige, og at kun ved Erfaring allene sand Jndsigt erhverves. Den samme eensidige Anskuelse har Mennesket vistnok ogsaa af de ophøiede Gienstande i Naturens og Konstens Riger, naar han ikke med egne Sandser er bleven dem vaer. Øiet er Hukommelsens høire Haand hvad Jndbildningsskraft og Forestillelses-Evne, om end skærpede ved den meest udbredte Læsning, har kunnet samle, er kun Skyggebillede hos den, der selv har beundret Skaberens Almagt og Menneskenes Kunstfærdigheder. Hvad Biskop Münter siger om Sicilianerne med Hensyn til deres mærkværdige Ætna, at der ere faa iblandt dem som kjende det, og just fordi de boe ved Bjergets Fod, opsætte de fra et Aar til et andet at see det, og at mange Jndvaanere af Catanea, endog Mænd som elske Videnskaberne, aldrig have besteget det, det samme gielder ogsaa om Svenskerne, med Hensyn til Trollhættas mærkværdige Vandfald. Enhver Fremmed bliver spurgt i Gothenborg, om han ikke agtede at besøge det mærkværdige Trollhætta; men selv have de ikke megen Sands for denne Nydelse.