Berlingske Tidende, 1832-09-05
Den nuværende politiske Tilstand - siges i Courrier francais - undergraver Nationernes Kraft og udtømmer deres Hielpekilder. Af denne Forvirring kan ikkun Afvæbning eller Krig føre os. Skal denne Tilstand vedvar: længere, saa have vi alle Krigens Byrder, uden at kunne haabe nogetsomhelst Gavn. Alt hvad vi derved vilde erholde, var en heftig men maa skee velgiørende Crises Afværgelse, men - blot for at henfalde til Marasmus og Atonie, der føre os til Døden. De offentlige Kasser udtømmes ved de Bekostninger, som Bevæbningssystemet forvolder, Statslaanene formeeres, og gjøre Fremtiden mørk, Handel og Jndustrie friste kun en ussel Tilværelse. - Skal Samfundet ikke segne under denne Byrde, saa maa den snart befries derfra. - Til disse Ord leverer den Carlistiske Gajette en Commentar og en Kritik. Af hiint ministerielle Or gans Tilstaaelse, hvilket hidtil altid talede om Landets stigende Velstand, om Finantsernes skjønne Tilstand og om den gyldne Tidsalders Tilbagekomst, slutter Gajette, at Ministeriet er i en stor Forlegenhed, thi nu, da intet Menneske meer lader sig skuffe maa det lade Sandheden vederfares sin Ret. Afvæbning er umuelig, efterdi den ikke ligger i det monarchiske Europas Plan, og Jtaliens Besættelse ikke tilbyder nogen Udsigt dertil. Frank tige kan ikke afvæbnes. Neppe er den nu fuldstændige Armee i Stand til at vedligeholde Rolighed og besætte Grændserne. Een Hær maa blive i Vendden, ta anden i det sydlige Frankrige ser Regimenter, uden at regne Artillerie og Ingenieurer, behøves efter Courriers egen Forsikkring i Lyon; Grenoble fordrer en dobbelt Garnison; Paris omtrent 60,000 Mand; andre store Byen forholdsmæssigen. Uroelighederne i Aix, de Forsamlinger, som Arbeiderne i Lyon holde, og andre Phænomener, retfærdiggjøre Frygten, og bevise den Utilfredshed, der hersker blandt Almuen, og hver Dag vorder større. Vilde man sætte Armeen, som nu bestaaer af henimod 50, Mand, paa Fredsfod, saa vilde de afskedigede ørkesløse Soldater forøge hine Uroligheder og de store Byer, der have en uforholdsmæssigen stor Folkemængde, ikke kunne leve en eneste Dag uden at maatte frygte en Opstand eller en Tumult. Thi det i Julii Maaned proclammerede Princip, at Carl Ades Throne er styrtet sammen under den Grundsætning. Jnsurrection er den helligste Pligt, har slaaet dybere Rødder end Juste Milien troer ; Demagogerne ville ikke undlade at bestyrke Folket i denne Troe, og der vil ikke fattes paa Arme i at iværsætte dette Princip. J Frankrige kan Armeen derfor ikke reduceres. - Overeensstemmende med vort CarlistbladUdtrykker den i Marseille udkommende Gazette sig, og med deler hyppige Efterretninger om de Fortificationer, der fremskyndes i Genua, om det talrige Artillerie, der samles i Niza o. s. v., for at holde deres Partie i godt Lune. Dertil tjener medeleshed den Dom, som Tribunalet i Aix har fældet over de Personer, der bleve gjorte til Fanger paa Dampskibet Carlo Alberto. Det har nemlig den 6te August, med fem Stemmer imod tre, dømt saaledes: "Carlo Alberto er et Sardinsk Stig hvorpaa det Sardinske Flag vajede; Skibsmandskabets og Passagerernes Papirer ere udfærdigede i Sardinien; ethvert fremmed Skib bør betragtes som Fortsættelse af den Magts Territorium, hvortil det hører; dette Skib er vel fragtet af Hr. de Saint Priest, Hertug af Almanza, men denne Contract kan ikke være Flagets Nationalitet til Hinder, efterdi Skibet blot formedelst Havarie blev nødt til at gaae til Ankers ved laCiotat, og saadanne Omstændigheder, blandt civiliserede Nationer, staae under Humanitets og Høimodigheds Beskyttelse; - som Følge af disse Præmisser er Dhrr. de St. Priests, Grev Bourmont den yngres, Salas og Kergorlays, ligesom ogsaa Damerne Mathilde Lebeschis, Ferraris og Zabras, Fængsling at betragte som et Brud paa Folkeretten, der krænker de høimodige Følelser, som det Franske Folk aldrig har ophørt at lægge for Dagen. Hine Fængslinger erklæres derfor at være aldeles ugyldige, de ovennævnte Personer skulle ufortøvet sættes paa fri Fod og bringes tilbage til det Sardinske Gebeet, men de, der have ladet dem arrestere, skulle drages til Ansvar for Retten. De nysnævnte syv Personer bør vistnok anklages som deelagtige i et Complott imod Statens Sikkerhed, men nu som fraværende dømmes in contumaciam. - Denne Dom har i vore Oppositions Blade været Gienstand for mangen bitter Kritil. Disse bemærke, at Tribunalet i Aix for største Delen bestaaer af Dommere, der have funktioneret under Carl K., ja endog have sendt ham en Lykønsknings=Adresse strax efter de berygtede Juli Forordningers Udstedelse.