Berlingske Tidende, 1836-03-29
Hirsdagen den 29de 6. Varts. No 55 Fortsættelse af Sagen angaaende Udkastet til en Forordning, indeholdende adskillige nærmere Bestemmelser angaaende Retsforholdet imellem Jorddrotter og Fæster. i Danmark. (See denne Tidende Nr. 120-121).§. 2. Ligesom der under Fæsterens i Lovens 3131 omhandlede Skyld er at henregne Alt, hvad han ifølge Fæstebrevet er forbundet til at betale Eieren enten for Brugen af den ham tilfæstede Eiendom, altsaa ligesaavel betinget Erstatning for Naturalhoveri, som Landgilde, Gjæsteri, Oldengjæld o. s. v., eller i Godtgjørelse for de Skatter og andre Afgifter af Stedet, som Eieren maa udrede, men hvorfor han, enten efter Lovgivningens almindelige Forskrifter eller efter særegne Bestemmelser i Fæstebrevet, har Regres til Fæsteren, saaledes ville Vi, for at fremme Naturaltiendens Forandring til aarlig Afgift, allernaadigst have Vedkommende tilladt at forene sig om, at ogsaa det Vederlag, som Eieren maatte tilkomme hos Fæsteren i Stedet for Tienden i Kjærven, skal indbefattes under ovennævnte Skyld. §. 3. Det skal være Eier og Fæster tilladt at vedtage, at den samme Udpantningsret, der, efter den gjeldende Lovgivning, haves med Hensyn til det Krav, Eieren har paa Fæsteren for Skatter saavelsom for den ved Forening eller ved Tiendecommissions Kiendelse fastsatte Tiendeafgift, skal finde Sted for samtlige, i foregaaende §. 2 ommeldte Afgifter. §. 4. Paa det at Jorddrotterne kunne sættes i Stand til yderligere at forsikkre i om Fæstestedernes tilbørlige Vedligeholdelse, skal det være en Jorddrot tilladt, under den Synsforretning, som, ifølge Forordningen af 8de Juni 1787, optages ved et Fæstesteds Overlevering, ogsaa at lade de til samme hørende Hegn i Mark og omkring Hauge, saa og Ledde, Vandingsteder og Vandafledningsgrøfter indbefatte under hiint Syn, uden at der af den Aarsag skal erlægges nogen forhøiet Betaling enten til Rettens Betjente eller til Synsmændene eller til Stævnevidnerne, og Fæsteren skal da, i Henseende til disse Gjenstandes Vedligeholdelse i den Tilstand, hvori de saaledes beviisligen ere ham overleverede, i Eet og Alt være samme Ansvar undergiven, som for Bygninger, Besætning og Gaardens Jnventarium. Jøvrigt bør Fæsteren, naar Mangler maatte findes enten paa disse Ting, eller paa hvad der forresten ved lovligt Syn er ham overleveret, ligesaavel til Jstandsættelsen af disse Mangler, som til Betaling af hans Afgifter (S. 1), have en passende Frist, hvis han i Anledning af slige Mangler skal kunne dømmes til Fæstes Forbrydelse. Denne Frist skal i Almindelighed være Slutningen af næste September Maaned, efterat Jorddrotten inden Udgangen af April Maaned næstforhen ved en lovlig Synsforretning har oplyst disse Mangler og derunder tillige opfordret Fæsteren til, under Fæstes Forbrydelse, at afhjælpe samme. Men forsaavidt Mangler hidtil upaatalte ere paadragne, for længere Tid, og det, paa Grund deraf, vilde falde Fæsteren for besværligt at faae samme istandsatte inden fornævnte Frist, bør Jstandsættelsen, efter Synsmændenes Bestemmelse, fordeles paa en længere Tid og til Udførelse i visse Terminer, dog at den i det Hele skal være fuldført inden 3 Aars Forløb. Den samme Frist-Forlængelse maa og, under foranførte Betingelse, for Fremtiden tilstaaes Fæsteren, naar ikke Jorddrotten i det Mindste hvert tredie Aar inden April Maaneds Udgang, under Iagttagelse af den i Forordningen. af 8de Juni 1787 foreskrevne Form, besørger. et Syn optaget, hvorved Manglerne oplyses, og Fæsteren paa foranførste Maade opfordres til at afhjæve samme inden den paafølgende September Maaneds Udgang. For at lette de sidst omhandlede Syn, skal Jorddrotten, uagtet Forretningen angaaer flere Fæstesteder, ikke for Synsmændenes Udnævnelse, naar samme foregaaer paa een Gang og til samme Ting, erlægge høiere Gebyhrer til Rettens Betjente, end dem, som erlægges for de ved oftnævnte Forordning befalede Synsforretninger. Derhos skulle Synsmændene, naar de paa een Gang udmeldes til at syne flere Fæstesteder, kun oppebære den fulde anordnede Betaling for eet af Stederne, nemlig hver 54 Rigsbankskilling Sølv, men for ethvert af de øvrige Steder, som synes, lade sig nøie med Deel af denne Betaling, eller 18 Rigsbankskilling Sølv hver. Saa maa og naar flere Steder paa eengang agtes synede, en ved Kirkestevne 8 Dage forud forkyndt Underretning om sligt Syns Foretagelse træde i Stedet, for særlig Tilsigelse ved Stævnevidner for hver af de vedkommende Fæstere. J skal iøvrigt den Fritagelse for Brug af stemplet Papiir, som er bleven tilstaaet med Hensyn til de ved Forordningen af 8de Juni 1787 foreskrevne Synsforretninger, være anvendelig med Hensyn til alle dem, der i Medhold af ovenstaaende Bestemmelser, optages, ligesom Gebyhrerne ogsaa, forsaavidt yderligere Lempelse ei ved nærværende Anordning er tilstaaet, blive at udrede saaledes, som for førstnævnte Forretninger. Forsaavidt Oversyn i noget Tilfælde maatte blive begjært, blive Gebyhrerne saavel for Udnævnelsen som til hver af Mændene at bestemmes efter de foranførste Regler, og samme at udrede af den, der begjærer Oversynet, imod Regres til Modparten, forsaavidt Sagen maatte gaae denne imod.