Berlingske Tidende, 1833-03-01
Udenlandske Efterretunger. Skagen, den 18de Februar, - Efterretningen om, at Jylland nu ikke længere i Sverrig ansees som mistænkt for Cholera, har her vakt megen Glæde, i Haab om, at den Afsætning af fersk Fisk til svenske Fiskere, der er saa vigtig for Byen, igjen vilde finde Sted. Nogle Svenske Baade have allerede indfundet sig, og have af nogle Dages heldige Fiskerie erholdt Last. Armod og Trang var nu ogsaa næsten stegen til det Højeste; thi Fiskeriet har i denne Vinter, indtil nu, været usselt. Bjerge lønnen for den i November indtrufne Stranding, var derfor i Almindelighed optaget og fortæret længe før den forfaldt til Udbetaling, og iøvrigt indtraf i de forløbne Aar 1831 og 1832, næsten ingen Strandinger. Uagtet de i bemeldte Aar forefaldne enkelte heldige Fiskeperioder, blev Armod og Trang dog næsten lige stor, efterdi Fiskens Afsætning til Fremmede forhindredes ved Quarantainerne, og de fattige Fiskere vare nødsagede at sælge Fisken for en yderst ringe Priis til Stedets Handlende, hvilke desuagtet neppe kunde erholde Jndkjøbsprisen igjen, efterat have saltet og tørret Fisken. - Da omtrent 1/2 af Byens Jndvaanere staae paa Springet at blive Almisselemmer, og af de øvrige 3 ikkun omtrent en Snees Stykker kan siges at være egentlig velhavende, hvorimod Resten blot have det allernødtørftigste daglige Udkomme, saa indsees letteligen hvor elendig Tilstanden maa være, naar Tidsperioder som de for ommeldte indtræffe. - - Skibsfarten maa endnu ligge næsten ganske stille, thi det er yderst sjeldent at see, endog blot enkelt Fartøi passere her forbi Angaaende Spørgsmaalet om Ejendommenes Priis er i Stigen eller Falden i Aalborg Amt, mener Hr. Overkrigscom. Christen, sen (i nys udkomne Beskrivelse derover), at det er ligesaa vit, terligt som begribeligt, at de betydelig ere faldne i Værd, imod hvad de gjaldt i sidste Decennium af forrige, og det første at nærværende Aarhundrede. Forf. mener, at saadant nødvendige maatte flyde af de forandrede Conjuncturer, der nedværdigede Producternes Priis i et Forhold, der aldeles ikke svarede til de Byrder, som vedbleve at hefte paa Eiendommene, og at man faaer et tydeligt Begreb herom, ved at sammenholde den Taxt, der efter Forordn. a 1ste Octbr. 1802 sattes paa Jorderne til Udredelse af Arealskatten, og som paa den Tid ingenlunde var overdreven, med de Priser, hvortil Samme i den senere Tid ere dalede. Forf. mener endog, at der, hvor Omstændighederne have viist sig gunstigst for en saadan Sammenligning, kan Forholde ansees som 1 til 4 - 5, det er, at Eiendommen nu kun gielde i eller ½, af hvad de kostede i hine Perioder. Forf. udvikler fremdeles Grunden herfor, og siger blandt Andet: "Kunde Capitalisterne for Alvor fæste Tro til, at faste Eiendomme have og beholde stadigt Værd, og, istedetfor at hige efter Andringelsen af deres Formue i Statspapirer, Sparekasser, med hvad videre, der udfindes, for at drage Capitalerne fra Næringsveiene, - gjøre samme frugtbringende i disse, vilde det tilvisse see bedre ud med Eiendommenes Priis og Haandteringernes Drift. Mangen en Kraft maa nu slumre og mange nyttige Foretagender standse af Mangel paa Capital, ikke fordi Samme jo er disponibel, men fordi Pengespeculationerne have kastet sig paa andre (uproductive, Gienstande. Dog lader Tidens Tegn os i saa Henseende ikke uden Haab om noget Bedre, og man vel tør trøste sig til, at vi gaae imøde den Stund da den Erkiendelse vender tildage, at faste Eiendomme afgive den reeleste af al Sikkerhed, og at Formuen atter væsentlig tyer dertil, naar det Hazardspil er udspillet, som nu paa anden Maade sætter Capitalerne i Bevægelse. da (Af Aalborg Stiftstid.) i Kjøbenhavn, den 1ste Marts.