Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-02-23
Petersborg er ligesom ved en Troldmands Herestav fremstaaet som Europas og Asiens Underværk i en Udørken. Staden er bygget paa et Morads, og Marmoret selv hviler der paa Pæle. Peder den Førstes Statue forestiller ham ridende op af Klippen, midt iblandt Slanger, som ville standse hans Hest. Disse Slanger have vel kun faaet Plads her, for at understøtte Hestens og Rytterens uhyre Masse; men Jdeen er dog ikke heldig; thi egentligen er det ikke Avind, som en Fyrste har at frygte for, og de, som krybe, ere ikke hans Fiender. (Den gode Mad. Stael behøvede her kun at huske paa Laokoon, for at overbevises om, at de, som krybe, ogsaa kunne være vore Fiender, og det saa meget farligere, netop fordi de krybe.) Peter I. havde saalænge han levede ikke andre at frygte end Russer, der beklagede deres Lands gamle Skikke. - De gemeene Russer bryde sig intet om Kulden, som de fornemmere derimod frygte, og derfor holde sig inde. Kudske staae om Vinteren ti Timer paa Gaden, uden at beklage sig; de lægge sig i Sneen under deres Vogne, eller ligge udstrakte paa Trapperne, eller sove staaende, med Hovedet støttet til en Muur. Mad. Stael spiste hos en Kjøbmand, der udøvede den russiske Gjæstfrihed, ved at lade et Flag vaie paa sit Huus, som forkyndte, at han spiste hjemme, og denne Jndbydelse var nok for hans Venner. Man spiste under fri Himmel, og glædede sig over en stakkels Sommerdag, som man i det sydlige Europa neppe vilde kalde saaledes. Haugen var meget smuk, men fire Skridt, fra Huset begyndte Ørkenen eller Moradset igjen. Casanskirken har Peter I. ladet bygge efter St.Petri Kirke i Rom. Dets Jndere, prydet med Granitsøiler, er af yderste Skjønhed. J Alexander Newskys Kloster ligger Peter l. i en Kiste af Sølv, som hans Datter Keiserinde Elisabeth har ladet forfærdige. Ogsaa Suwarows Grav findes her, men uden anden Jndskrift end hans Navn. (J Sligt ligger lige saa megen Stolthed som Ydmyghed. - Grev Orloff beboer en Øe, der fører hans Navn, og er den skjønneste blandt dem, Newa danner. Ege, der ere sjeldne i dette Land, beskygge Haugen, og om Søndagen staaer den aaben for Spadserende. Orloff er Middelpunkten for alle de Øer, hvor de Fornemme fra Petersborg, og Keiseren og Keiserinden selv, opholde sig om Sommeren. Jkke langt derfra er Øen Strogonoff, hvis rige Eier har ladet komme Oldsager af stor Værdie fra Grækenland. Hans Huus staaer hver Dag aabent, og de, som eengang have været forestillede, kunne frit komme igien; han indbød aldrig Nogen til Middags, eller Afteenmaaltid. Ofte kiendte han ikke det halve Antal af de Mennesker, der spiste hos ham til Middag; men han fandt Behag i Gjæstfrihedens Luxus, som i enhver anden Pragt. J mange Huse i Petersborg hersker samme Skik. Forfatterinden beskriver udførligen sin Audients hos Keiseren. Han er en Mand af mærkelig Aand og Jndsigt, og i hans hele Rige kan der neppe findes en Minister, der er stærkere end han i Alt hvad der hører til at bedømme Forretningerne og deres Bestyrelse. - J Petersborg selv ere de Store mindre liberale i deres Grundsætninger end Keiseren. Vante til at være deres Bønders Enevoldsherrer, vilde de, at Keiseren, paa sin Side almægtig, skal hævde Despotismens Hierarchie.