Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-09-22
en 30 a 40 Werster daglig (en Werst er omtrent Fjerdingvei) og vores pludselige Fremstillelse et næsten magisk Jndtryk paa Paschaerne, Tropperne og Jndvaanerne i Adrianopel. - Samme Dag (den 19de indfandt sig Deputerede fra Seraskjeren Halil Pascha, Jbrahim Pascha og Commandanten i Adrianopel Wache Mehemed Pascha, ligesom ogsaa fra Stadens Notabler for at underhandle om en Capitulation. OverGeneralen lod dem ved Statsraad Fonton erklære. at de til den Ende havde at udlevere deres Vaaben, Artillerie, Faner, Forraad af Levnedsmidler, Krudt og alt hvad der tilhørte den ottomaniske Regjering, og at han under disse Betingelser ville tillade Tropperne at vende tilbage til deres Hjem, forudsat at de ikke toge Touren til Constantinopel; de uregelmæssige Tropper og Jndvaanerne skulle ligeledes nedlægge deres Vaaben og Indbyggerne vedblive deres fredelige Beskjæftigelser; der blev tillige sat dem kun en Frist af 14 Timer til at betænke sig i, da Hæren den næste Dag var bestemt til at storme Staden Kl. 9, naar ikke Betingelserne bleve antagne. Næste Morgen den 20de Aug. Kl. 5, dannede Armeen sig i 2 Colonner: Grev Pahlens Corps og General Roths høire Colonne marscherede løs paa Stadens Centrum, under Anførsel af Overgeneralen selv. Den venstre Colonne med et talrigt ridende Artillerie marscherede gjennem Arnaut-Kjor mod Veien, der gaaer til Constantinopel, for at afskjære Fjenden Tilbagetoget til Bosphorus; Generaladjutant Toll anførte denne Colonne. Det 7de Corps dannede Reserven under General Rüdiger. De tyrkiske Befuldmægtigede som fra Staden af, saae Armeens almindelige Bevægelse, ankom 2 Timer for den fastsatte Tid, og ønskede at erholde nogle meere fordeelagtige Betingelser; men svarer blev, at de russiske Colonner rykkede frem mod Stadens Mure, da den christelige og tyrkiske Befolkning saae dette, oppebiede de ikke Efterretningen om Capitulationens Afslutning, men kom deels ubevæbnede og deels bevæbnede udaf Staden, og modtoge vore Tropper med Udtryk af Venskab og Glæde; selv de tyrkiske Tropper bortkastede deres Vaaben og overlode os deres Leir endnu for samtlige Capitulations-Puncter, vare afsluttede. Flere Paschas kom Overgeneralen, imøde for at ønske ham velkommen, Andre rede i Galop derfra. Vort Rytterie og det 2det Corps besatte Veien til Constantinopel; det 6te og 7de besatte Veien til Kirklissa, Tundschadalen og den for nylig af Storherren opbyggede Kaserne; OverGeneralen forlagde sit Hovedqvarteer til Sultanens Pallads. Denne mærkværdige Dags Trophæer bestode i 56 Kanoner, 25 Faner, 5 Hestehaler og mange tusinde Gevæhrer. Magazinerne ere vel forsynede med Levnedsmidler og Munition, og ville være os til megen Nytte. Den største Rolighed herskede ved Overgeneralens Jndtog, Først fulgte en Afdeling Uhlaner, som dannede Fortravet; efter dem fulgte en Division Jægere til Fods med 2 Batterier, og endelig OverGeneralen selv i Spidsen for hele Armeen, hvert Regiments Musikchor spillede den russiske Nationalsang, og da Overgeneralen havde opstillet sig ved det gamle Serail, for at lade Armeen defilere forbi, tilraabte Mandskabet ham et lydeligt Hurra. - Hvad der er høist mærkværdigt, er at der hersker et Slags Broderskab mellem Musselmændene, fremvirket ved en Art hemmelige Frimurerselskaber, som skulle være stiftede af en Frimurer, siden Janitscharerne bleve styrtede, Medlemmerne af samme give sig tilkjende ved Tegn, paa samme Maade som de europæiske Frimurere; den ottomaniske Regjering synes ikke at have været tilstrækkelig underrettet om disse Selskaber, som ere blevne den saa farlig.