Berlingske Tidende, 1835-10-17
Efter Gudstjenesten begave de Tilforordnede sig i samme Orden til Stændernes Sal, hvor den Kongelige Commissarius aabnede dets første Møde med en Tale, hvori han meddeler flere vigtige Gjenstande, hvorover man ønsker at erfare Forsamlingens indsigtsfulde Raad, over forskjellige Forbedringer i Lovgivningens Grene, over Skatternes Jnddrivning, over Skibsbyggeri, over Glück, stadts Straffe Anstalters oeconomiske Forhold, over Vei- og Chaussee Anlæg i Hertugdømmerne og over en almindelig SøindrulleringsForordning. Dog – bemærker Taleren videre – ulige vigtigere end alle disse Gjenstande er den Reform, som allerhøjest er besluttet i de hidtil værende Toldindretninger, hvilken i et Udkast til en ny Toldforordning skal bringes til Stændernes Kundskab og Beraadslaaning. Gid da – saaledes slutter Taleren – Forsynet velsigne deres Bestræbelser, mine Herrer. Gid de, efter vor almindelig elskede Konges ophøiede Villie maae vorde det fælleds Fædreneland til Held, befordre dets Velfærd, og at ligeledes ved dem det Baand, som deri forener Fyrste og Folk siden Aarhundreder, ogsaa for kommende Tider stedse fastere knyttes. – Som Forsamlingens Ældste paa og Hr. Geheime-Conferentsraad v. Brockdorf sig, efter en Opfordring af den Kongelige Commissarius, at lede Præsidentvalget, ved hvilken Leilighed han holdt en Tale, hvori han opmuntrede Forsamlingens Medlemmer til ved Klarhed og Grundighed at forskaffe de udtalde Meninger, Anskuelser eller Betænkninger Indgang. Jngen Bihensigter, ingen fremmed Autoritet, eller blind Tiltro paa en Collegas bedre Kundskaber, ingen Committenters Andrag eller Ønsker tør forlede os til at afvige fra vor egen vel overveiede Overbeviisning; men ikke heller maa nogen egensindig Vedholden ved forudfattet Mening bestemme os, meget meer maa Grundenes Vigtighed og Værd i ethvert Tilfælde lede vores Stemme. Derfor maa enhver Eensidighed blive os fremmed, og den Tanke stedse foresvæve os: om et for enkelte Districter nyttigt Raad ikke kunde udarte til Skadelighed for det Hele. En Stænderforsamlings Hensigt og Nytte kan umulig bestaae deri, at stille Landet i Opposition mod Regjeringen; meget meer just netop i det Modsatte: at befordre Enighed og vexelsidig Tiltro. Et Blik paa Udlandet viser, hvor let man, fore feilende dette Maal, geraader paa Afveie. – De Herrer Grev Ranzau og Dr. Balemann bleve derpaa af Alderspræsidenten opfordrede til Stemmernes Protocollation. Ethvert Medlem blev derpaa, i alphabetisk Orden, opraabt for skrivtlig at afgive sin Stemme. Tællingen afgav en Majoritet af 26 Stemmer for Hr. Dr. Balemann til Præsident, som derpaa indtog sin Plads som saadan. Under hans Direction blev Hr. Kammerherre og Amtmand Grev v. Reventlow Criminil med 32 Stemmer valgt til Vicepræsident, Hr. Overretsadvocat v. Prangen med 28 og Hr. Advocat, Kirchhoffmed 26 Stemmer til Secretairer. Efter at Valgene vare endte tog den Kongelige Commissarius atter Ordet. Han meddeelte Forsamlingens valgte Officialer, ligesom alle dens Medlemmer foreløbig den Forsikkring, at det vilde være ham en behagelig Pligtopfyldelse, at lette dem deres Forretningsførelse; han vilde bestræbe sig for, at give Forsamlingen alle muelige Oplysninger over de tilBeraadslaaning bragte Gjenstande, og at komme deres Bestræbelser til Hielp med alle ham mulige Midler, at lette deres Arbejder og befordre deres Hensigt, og dette ikke alene medens Forsamlingerne og Committeernes Møder varede, men meget meer vilde han og saa uden for samme stedse være beredt herpaa, ligesom han da ogsaa paa sin Side regnede paa de Tilforordnedes Understøttelse. Han forkyndte tillige, at Hr. Cancellieraad Rötger var tilforordnet ham som Secretair, og at Hr. Etatsraad Jensen i Forening med ham vilde meddele de nødvendige Oplysninger over den Toldforordning, der skal forelægges. Endelig opfordrede den Kongelige Commissarius til at skride til Valget af Redacteurerne for Stændernes Tidende. – Præsidenten androg paa en Takadresse, til Kongen. Forslaget antoges og Hr. Kammerjunker d'Aubert, Hr. Kammerjunker v. Neergaard og Etatsraad Falck blev det overdraget at affatte Adressen. Sidstnævnte og Overrets Advocat Lock blev Stænderbladets Redaction overdraget, og hermed sluttedes Mødet. Andet Møde. Efterat Protocollen over det første Møde var forelæst og antaget, meddeelte Præsidenten Forsamlingen Udfaldet af Valgene i Roeskilde, og refereerte derpaa over de siden 1ste October indløbne Sager. En Tilforordnet gjorde det Forslag, at man under de nødvendige Modificationer besluttede en Petition og Mødernes Offentlighed. Et andet Forslag indbragtes af en Anden om Handelsreisende. Præsidenten opfordrede Etatsraad Falck, Beretningsføreren for Takadressen til Kongen, at forelæse samme. Efter nogle Discussioner blev den antaget. Følgende Tilforordnede bleve valgte til Committeerne: For Udkastet til en Lov for Jndførelsen af en ligemæssig Fuldaarighedstermin. Hr. Etatsraad Wiese, Hr. Etatsraad v. Gusmann, Hr. Grev Reventlow-Criminil; For flere Punkter, som angaae Formyndervæsenet: de forhen nævnte Tilforordnede, og til dem endnu Hr. GeheimeConferentsraad v. Brockdorff og Hr. Sogneforstander Engelbrecht, Forslagene om ulangsmæssige Haandværkeres Tilstedelse ved Skibsbyggeriet: Hr. Paap, Hr. Roscher, Hr. Etatsraad Donner; For Husering: Hr. Grev Reventlow fra Farve, Hr. Lorenzen, Hr. Sognefoged Dührsen, Hr. Schwerdtfeger og Hr. Senator Westphal; For Jnddrivelsen af tilbagestaaende Afgivter: Hr. Sognefoged Engelbrecht, Hr. Geheime-Conferentsraad v. Brockdorff, Hr. Jargstorf. Derpaa meddeelte Præsidenten, at de af Tilforordnede gjorte Forslag skulde i det til den 8de October bestemte Møde nøjere motiveres. Hermed sluttedes dette Møde.