Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-07-26
Fortrød er Tydsk, jal Tydsk er reent forbandet, Jeg haver ingen Nation, derfor heller ikke den tydske; jeg ærer Talenter og Oplysning, hvor de findes; men, naar en Tydsker troer, at die Danen ere saa dumme, at endog de usleste Gøglerier kunne behage dem, naar de blot ere tydske, saa friskes jeg til at foragte ham, og udraabe: Herre Gud, hvad gjør ikke Tydsken for Penge!" Jeg skrider nu til, efter ringe Evner, at af vadske den levis note macula, som Selskabet har villet involvere mine kjære Landsmænd, ved at paabyrde dem, at de allevegne have modtaget det med Velvillie og fortjent Bifald, eller med andre Ord, at saadant Spil, som den frankske Trops, er godt nok til at more mine Landsmænd, og vække deres Bifald. Om endogsaa Odensees Jndvaanere i Almindelighed have bifaldet Selskabets seeniske Forestillinger – en Beskyldning, som dog ikke er saa gandske umodsagt, da Adskillige have fortalt mig Optrin i Odense, som temmelig lignede dem, som fandt Sted ved Forestillingen her i Staden af: den politiske Kandestøber, hvorom jeg siden nærmere skal underrette Dig - saa beviser dette ingenlunde Selskabets Personales Talenter som Kunstnere. Jeg troer selv, at, naar jeg saae Selskabets Forestillinger i en Fjellebod i Dyrehaven, eller med den Forudsætning, at jeg skulde more mig ved Markskrigeroptrin, vilde idetmindste kunne udholde at see dem, skjøndt vel ikke uden Besvær, Men, naar Selskabet paa et Kongeligt Theater, og under Navn af Skuespillere og Kunstnere fremstaaer, saa forandrer Tingen sig. Jeg har ofte med megen Fornøielse seet Mester Jackelssimple, høist comiske Dukkespil, men vilde han træde frem paa vort Theater med sine Dukker, og kalde sig Kunstner, saa burde han udlees og beskjæmmes. Med denne Jndskrænkning lader det sig godt tænke, at Selskabet har nydt Bifald - hvad jeg dog ikke endnu ganske kan kalde afgjort thi naar man ikke har andet, Herre Gud, saa hielper man sig, som man kan, og tages i Mangel af Karperne til Takke med tørre Jyder Et andet vigtigt Argument mod min Dom, vil Du finde at Selskabet anfører, nemlig: at Folk af Stand og høi Rang have bevaanet dets Forestillinger. Jeg veed ikke, om Ordene bivaane og bifalde, efter den frankske modus loquendi ere synonyme, men jog tør nok forsikkre Dig, at samme Personer vist ikke have gientaget deres Visit meget ofte. Jeg er ogsaa bebreidet, at have afsagt min Dom saa dictatorisk og blottet for Grunde, iste detfor som Kunstdommer at fremkomme med en grundig Kritik. Jeg mener dog, at jeg ha grundet min Dom saa godt som muligt, og skulde dette ikke være lykkedes mig, saa maa dette var min Undskyldning, at en Kritik forudsætter noget som kan kritiseres, men hvad der er under af Kritik, kan jo ikke kritiseres, og Kunstdon, forudsætter dog Kunst, men hvor intet Spor af til det sidste, der maa det første jo ogsaa bortfalde Jeg har desuden aldrig kunnet havt saa høje Jndbildninger om mig selv, at torde kalde min simpBedømmelse en Kritik, eller mig selv Kunstdommen, Endnu en Bebreidelse har jeg faaet, nemlig at jeg kun har seet Operaer, hvilket Selskabet tilstaaer at være deres svageste Side. Jeg har dog ogsaa seet et Skuespil, nemlig: die Rache da Deutschen, men kan ingenlunde være enig med Selskabet i denne beskedne Yttring, tvertimod paa staaer jeg, at Operaen er Selskabets Triumpthi her har man dog Sangen at lee af. Skuld jeg derimod feile heri, saa maa jeg bede en andayttre sin Mening om Skuespillene og die Ritten spiele uden Sang, thi jeg maa oprigtig tilstaa at jeg heller lader mig hudflette, end overtale i at bivaane endnu een Forestilling. - Jeg har Gud forlade mig derfor – siden mit sidste Bra til Dig, seet den politiske Kandestøber, som er ved bessert og omarbeidet samt forvandlet til et Sygestykke. Skjøndt Valget af Musiken just ikke den smagfuldeste, saa maa jeg dog erklære dette sig et Mesterstykke mod Omarbeidningen af Stykke selv. Hvor noget Menneske kan have den Ufoskammenhed at besudle et af vor udødelige Holber Mesterværker saaledes, og i denne Skikkelse bydet danske Publikum det, er hartod ikke tænkelig Jkkun saare faa Scener ere ordret oversatte, i endda bemænget med Omarbeiderens plumpe Smulsigheder; det øvrige er en nye Composition, som jeg aldrig har kjendt Mage til Gud forlade Op arbeideren denne Synd. Jeg kan ikke tænke derpouden billig Harme. Bemelte Stykke blev da asaa, uagtet en kom løbende ind paa Parterret, i sin Fortvivlelse skraalede af fuld Hals. Brauformaliter udpebet, foruden at Hr. Frank, Ma Kokke og st. adskillige Gange udbystedes, og i Slutningen af 2den Act, hvor hun med en Kost pryler hele Conciliet, udpebes. Hr. Schauspiel Directeuren kom ogsaa gandske ydmyg og poeniterende frem, bad vielmal um Verzeihung, og forsikkrede: das Stück sollte nie wieder gegeben werden. Du kan heraf slutte Dig til det uddeelte Bifald, som Troppen nyder i Kjøbenhavn, hvilket ogsaa bestyrkes ved den Tomhed af Tilskuere som, de første og nogle enkelte senere Aftener undtagen, har hersket i Skuespilhuset, hvorfor ogsaa Selskabet flere Gange deels formedelst den stærke Hede, dels af uforudsere Hin bringer, (formodentlig fordt ingen tog Biletter) har maattet ladet en heel Uge gaae over uden at glæde Publikum med deres Skuespil. Ved 3die Forestilling af das Donauweibchen yttrede Publikum i samme Smag sit bifald, og ud hyssede Hr. Schauspiel Directeuren, uagtet han vendte sig om i Udgangen og kastede et hönisch straffende Blik ud imod Tilskuerne. - Et Bidrag til hvad Aand, der besjæler samme Herre mod det danske Publikum. - At en høi Latter blev hans Løn, behøver jeg neppe at fortælle Dig. Dog – jeg trætter Dig, og spilder Din og min Tid ved længer at opholde mig ved dette undtømmelige Emne. Jeg nedlægger derfor Pennen og beder Dig tage til Takke med disse ringe Bidrag til vort tydske Skuespillerselskabs Minde. Jeg slutter med det Ønske - og at det ikke maatte være et pium desiderium, – at vi snart maatte see Troppens Medlemmer under Seil til deres Fædreneland, som de saa høist upatriotisk lader gaae Glip af den Fornøielse at beundre sine kjære Børns Talenter, og lover Dig høitidelig, aldrig at spilde et Ord mere paa denne Materie.