Extraordinaire Relationer, 1739-03-01
Engelland. Hvad Udfald det endelig vil naae med de imellem dette Rige og den Spanske Crone sig reyste Tvistigheder ang: Skibsfarten og Negocien udi Westindien, og med de af de Engelske Undersaatter udi saa lang Tiid førte Klagemaale om den Hinder og Overlast dennem, efter Formeening ubilligen tilføyes udi denne Handel, er en Sag, hvorpaa alle Europæiske Statisters Øyne og Speculationer paa denne Tiid i særdeeleshed ere henvendte, men bliver vanskelig derom nogen visse Slutning at giøre; Engelland beraaber sig paa og synes at ville grunde deres Ræt til en frie Handel udi disse Vande paa forhen Martii Maaned, hen og Tid efter anden sluttede Alliancer, Tractater, Fordrage og Conventioner, da Spanien derimod, som ey seer sig i de Omstændigheder, i hvilke det stød, da det indgik saadanne ufordeelagtige Tractater, meener sig ey at være saa haardt bunden til at opfylde det, som mueligens tilforne af Nød maatte underskrives. Og reyser da den gandske Strid sig deraf, at mand ey vil giøre Forskiel paa Tiden, da Engelland erhvervede sig paaberaabte Tractater, og paa Spaniens nærværende Tilstand, hvilket naar skeer, da findes Forskiællen at være denne, at Engelland paa den Tiid foreskrev Spanien Love, men at Spanien nu er i den Tilstand, at den ey vil tage imod Engelands Befalinger. Om da en Souverain Printz er efter Naturens Lov, Folke-Retten og for sin egen Honneur skyld er forbunden til, stricte at holde, hvad engang kand være indgaaet, for at ville sig ud af en eller anden farlig Omstændighed, og om det ikke kand være ham tilladt, naar hand befinder det hand ey har fornøden længere at lade sig binde af sin Vederpart, at bryde forrige sluttede ufordeelagtige Tractater, Det er et Spørsmaal som ey her kand decide res, men vil allene, efter at have med et par Ordrørt om hvad der haver givet Anledning til den udi de offentlige Tidender daglig omtalte Convention, som nu med saa stor Bevægelse ventileres, bestrides og forsvares udi det forsamlede Parlameent, hvorimod daglig en Adresse og en Protestation indløber efter den anden, og som ved daglige udkommende Skrifter i London criticeres, og igien af andre defenderes, meddeeles en kort Extract af bemelte Convention, saa vidt disse Blade vil romme. Efter at Spanien ved adskillige Tiid efter anden sluttede Tractater og i særdeleshed ved en Commerce Tractat af 1667 og Freds Fordraget 1713 havde tilstaaet Engeland store Fordeele udi deres Negoce, saa vel paa Vestindien, som udi Spanien selv. havde accorderet dem aarlig med et eller 2 Skibe at driAar 1789. drive Handel udi Syder-Søen, hvor Spanien ellers prætenderer absolute Dommium, som i hvor lidt det synes, maa have været af megen stor Importance, idet mand har remarqueret, at et saadant eneste Skibes Ladning har ofte været beregnet til 2, 3, 4 a fleere hundrede tusende Pund Sterlings Værdie, men i sær bevilget Engeland den saa kaldede Assiento eller Neger Handel, hvorved Engeland med alle andre Nationers Exclusison, ja selv de Spanske Undersaatters, havde faaet ligesom et Monopolium at tilføre de Spanske Colonier udi Vestindien alle behøvende Slaver, har mueligt de Engelske Kiøbmænd paa den ene Side undertiden gjort deres Fingre for breede, og stræbt med Tiden at anmasse sig ald Handelen udi Vestindien, og de Spanske derimod, efter at de har begyndt at lade Øynene lidt bedre op, søgt Tiid efter anden at indskrænke de Engelskes Friheder, hvilket har givet de Engelske Aarsag at klage over Hinder udi deres Commerce, og de Spanske over Engellændernes for budden Handel. Denne Uorden er da gaaet saa vidt, at mand har caperet paa hver andre, ja det har havt Anseende at vilde bryde ud til en aabenbare Krig. Til sligt at remedere er den 14de Januarii sidst afvigte, efter nogle Aars Mellem-Handling og Tracteren, omsider imellem begge Riger til Pardo i Spanien bleven sluttet forberørte Convention, bestaaende af Hoved og 2de Bie og separate Artikler, hvis Jndhold Ord fra andet Rummet ey vil imodtage, men skal deraf et Udtog gives. Art. 1.