Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-01-16
J See Remiets Reise, S. og Forraad, som herved bringes ind i Landet, forat saadanne Artikler komme hastigere i Brug og blive Nødvendigheder for Folk af alle Stænder. Paa alle disse Hindringer maa der raades Bo inden der kan tænkes paa at bringe vore Fabriker i Flor og gjøre udenlandske Artikler, som ved Vane ere blevne til Fornødenheder, aldeles undværlige Først og fremmest bør man søge at sætte Skranker for Yppigheden, der er steget alt for høit. Vi maa virke paa Sæderne, førend vi kunne virke paa Manufacturers Ophielpelse. Alting i vor Levemaade gaaer ud paa at hindre indenlandsk Vindskibelighed og forøge Forbruget af udenlandske Artikler. Hvorfor ere vore Cattuntrykkerier i Forfald, Fordi hver simpel Tjenestepige nu anseet det under sin Værdighed at klæde sig i andet en Engelsk Sirt. Hvorfor forbruges hos os saa uhyre en Mængde Steenkul og hvorfor er Brændeved saa dyrt? Fordi Hytter ere blevne forvandlede til Paladser, fordi den simpleste Borgersamlie nu maa varme to tre Værelser, istedet for at man i gamle Dage lod sig nøie med at varme eet fordi man i Kjøkkenet omgaaes med Brændsel, som med alt andet, yderst ødselt, og fordi vore himmelhøie Pragtstuer udfordre dobbelt saa meget Brændsel som vore Fædres lave Værelser. Vel har man opfundet brændesparende Ovne, Consurer a., men de havde gjort langt større Lykke, dersom de havde været brændendslende, thi i vore Dage er Ordet sparende kun en slet Anbefaling. Enhver vil leve over sin Stand, og spille en fornem Rolle. Vil man forbedre vore Fabriker, saa forbedre man, som sagt, først vore Sæder, thi naar vi ikke fast beslutte, at give Slip paa Yppighed og tilsidesætte en taabelig Forkjerlighed for undværlige udenlandske Producter, saa kan det tilsigtede Øiemed umuelig opnaaes. Om vi end gjorde tet for meget for at ophielde vore egne Febr. ker, om end vore Capitalister trolig rakte Regjeringen Haanden, saa kunne vi dog ikke vente, at alle vore egne Konstproderer saa hastig ville naar samme Fuldkommenhed og kunne sælges for samme Priser, som de, der produceres i Engelland, hvor Fabrikerne ved en Forening af lykkelige Omstændigheder allerede have naaet den føieste Punk, Menher hor Patriotismen være en Talsmand for vore alle Konstprodicter. Om de end i Førstningen ikke i alle Henseender vare saa gode som de udenlandske, burde vi dog af Kjerlighed til Fædrenelandet og Lyst til at fremme dets Gavn hellere lade os nøie med de indenlandske. Ved en stigende Afsætning vilde de snart naae sammes Fuldkommenhed som de udenlandske. Vore Fabrikører ville lægge mere Vind paa at betjene sig af Machiner og Jndretninger, som lette Arbeidet saa meget for Engellænderne, og egne Naturprodueters Forædling vilde efterhaanden sætte dem istand til at levere deres Artikler ligesaa billige som Udlændingene. Vi have seet et Exempel paa Straaarbeiders Fabrication. Førend Fattigvæsenet lod anlægge en Straafabrik maatte det mindste Straa arbeide forskrives udenlands fra. Nu kan man faae i Kjøbenhavn de fineste Straahatte, som end- og de fineste Damer foretrække for de udenlandske. Hvor meget denne Fabrik har gjort udenlandske Straahatte undværlige sees deraf, at der, efter Toldbøgerne, kun er fortoldet fra 1804 til 1806 for 33 Rdlr. af denne ellers ikke ubetydelige Artikel. Saa meget kunne vi vinde ved en rigtig Anvendelse af Straa, hvor meget maatte der nu ikke kunne vindes ved en tilbørlig Anvendelse af de mange vigtige Naturproducter, som vi hidtil have ladet henligge ubenyttede, Det er de hørte en bredet skal her er at vi fra umindelige Tider af have benyttet os for meget af udenlandske Artikler. Ligesom Engellænderne i de senere Aar have oversvømmet og med deres Menigeturvarer og Colonialartikler, har ledes have Hansestøberne i eldre Tider, blikeen Overflødighed af mange Slags Pl. Byg, 34 i ter, Klæder, Silketøier, Fløiel, Damask og en Jndustrievarer, ja endog alle Sorter Ammuni, ion Hansekjøbmændene opkjøbte disse Varer paa M. arkederne i Brygge, London og Rusland. Specer, er tilførtes os af Tydske Kræmmere, der kaldtes Pebersvende, fordi de sædvanlig vare ugifte og siden gave Anledning til en Benævnelse paa Skabninger, man i Oldtiden ikke synes at have kjendt, nemlig, Ungkarle, der have Afsky for Ægtestanden. Den store Christian den Fjerde indsaae allerede i sin Tid det Skadelige i denne Tilførsel, af udenlandske Varer, og Anlægget af Silkefabriken i Silkegaden, Tapetfabriken i Kjøge, saavelsom andre Manufacturer i hans Regjeringstid, vidne noksom om, at han ikke manglede Villie til at ophielpe indenlandske Manufacturer. Men med denne vise Konge døde saa mange herlige Foranstaltninger til Fædrenelandets Gavn. At Lysten til at betiene sig af Engelske Producter i de nyere Tider Aar for Aar er stegen, vise de Beregninger, som den troværdige Remmich har leveret. Værdien af udførte Engelske Producter og Manufacturvarer beløb sig i Aaret 178, til 1,031,810 Pund, fra 1786 til 1795 var den aarlig stegen fra 12 til 18 Mill. 1796 var den kun 10, 102,320, men fra 1791 til nærværende Tid steg den aarlig til 27 Mill. og derover. Værdien af udførte Engelske Producter er saaledes siden 1797 voren fra 5 til de Millioner aarlig J. Man kan antage) Nemmichs Reise Side 53. Samme S. 54. at der i det Hele udføres for 48 Millioner Pund Sterling. Men ikke nok at Udførslen er midt under Krigen stegen saaledes; Engellændernes Handels Egoismus har tiltaget i samme Grad. Den gaaer bestandig alt mere og mere ad paa at gjøre sig udenlandske Artikler undværlige, at udelukke udenlandske Fabriker fra at bruge deres egne raa Materialier og derimod at oversvømme andre Lande med deres egne Fabricata. En større Besynderlighed kan neppe tænkes end den, at man i de fleste Lande er saa indtaget for alt hvad der bærer Navn af Engelsk Fabricara, medens man i Engelland foragter næsten Alt hvad der bærer Navn af udenlandsk Der behøves vel neppe flere Beviser for at godtgjøre, hvor høi Tid der er at aflægge Fordomme og Vaner, der svække vore egne Kræfter og berige vore Fjender.