Norske Intelligenssedler, 1807-11-24
Nogle offentlige Blade tale om den Danske Flaades Giengivelse og Tingenes Stilling, igjen som forhen; men hvorledes i den menneskelige Forstands Navn kan vi sætte Tingene igjen i den forrige Orden, hvo kan giengive Kjøbenhavns Jndbyggere deres Huse, deres Kirker og deres offentlige Bygninger, og lad end Penge i disse Puncter kunne godtgjøre vort uopfordrede Angreb og Fornærmelse, kan vi da kalde de Døde tilbage fra deres Grave, kan vi gjenskjenke Enken hendes tabte Mand, Barnet dets bortrevne Fader, Hele Occanet kan ikke afskylle det Blod som besudler vore Hænder; hvad desuden Politik kan indskyde, maae de Danskes Følelser mod Britterne, i det mindste for mange kommende Aar, vorde Afskye og Modbydelighed. Og hvad har vi vundet? – vi har flere Skibe, men har vi ikke allerede flere af disse end vi kan bemande, og ligge ikke adskillige i vore Havne, som vi med Vished fra Øienvidner veed, har ikke den fierde Deel af deres Besætning inde, - men Tabet, Brittisk Troe og Punisk Troe vil blive eens betydende Ord, og skulde nogensinde et Land, naar vi engang drømme os midt i den dybe Fred, nytte vor Sikkerhed, angribe og overfalde os, sætte Jld paa vore Byer, røve os vore Flaader og Arsenaler, vil Angriberne ikke mangle Exempel til Hjemmel for deres Uretfærdighed; de behøve blot at lade lyde for vore Øren: kom Kjøbenhavn ihu Skjøndt Parkens og Towers Kanoner forkyndte Publicum Togets Udfald, og en Erobring af 18 Linieskibe, 30 Fregatter og Brigger m. m. vilde i en ærefuld Farsvarskrig have været en grundet Anledning til den meest levende Triumph i hver en Bye og Flække over hele Kongeriget, fortælle dog de offentlige Tidender at Londons Jndbyggeres sørgmodige Følelser afholdte dem fra at deeltage i denne uværdige Glæde. Vi haabe ogsaa til Ære for Retfærd og Menneskelighed og den Brittiske Caracteer tillige, at vore Landsmænd vil i Almindelighed ved denne Leilighed udtrykke deres Mishag; vi har hørt at Misfornøielsen paa mange Steder er stærk, om ikke lydelig; men vi ønske at indpræge i deres Jnderste, at det eneste tilbageværende Middel til at afviske den vanærende Plet paa deres Nations Caracteer, er gjennem en ligefrem offentlig Fremlæggelse af deres Mening. Det er deres Pligt at forene sig om at udtrykke deres Afsky for dette dievelske Tog; det er deres Pligt at ansøge Hans Majestæt, at udjage for evig af Hans Raad dets Ophavsmænd, samt paalægge deres Repræsentantere, ikke allene at fordømme hines Forhold, men ogsaa at modsætte sig al Stemmegivning angaaende Taksigelse til dem som har været brugte til dets Udførelse. Saaledes taler en Engelskmand offentlig i England selv over dette skamløse Tog; - hvorledes bør vi da tale? Den 14de November indkom Kutterbriggen Lougen her, og samme Dags Aften 3de Kanon-Chalupper og 2de Konon-Joller under Capt.-Lieut. Bille fra Frederiksværn. Dagen forhen indkom Prem. Lieut. Bielke og Sparck med de i Søen bjergede Kanon-Chalupper Nestved og Nyested, hvilke i muligste Hast udrustes. Private Breve af 25de Octbr., for hvis Paalidelighed man dog ikke kan indestaae, melde fra London, at de Franske skal have taget den Portugisiske Flaade i Besiddelse. Den usle foragtelige Modsigelses-Aand, som ovenstaaende Bøn med kjendelig Hensigt peger hen paa, passer træffende til et Udtryk, han skal have ladet falde paa Kjøbenhavns Rhed, at det Ærinde han var sendt i, smertede ham inderligen, og at han aldrig skulde have afgivet sig dermed, havde han vidst det, førend han naaede sin Bestemmelse; - han glemte nok her, at man, hvor ubekjendt han end ellers var, dog havde hørt ham nævne som et Lem af det Engelske Admiralitet; - men det forstaaer sig selv, har man først vant sig til den Dumhed at troe sig maskeret for den Alvidende, saa maae naturligviis enhver hykkelsk Mine af Ædelmodighed og Medlidenhed blive en simpel Hverdags Rolle, som det hverken koster Møie at paatage sig eller synderlig Skam at see sig blottet i a) En vis Kurtis undtages dog herfra, som udmærkede Rov-Tidenden med 24 Skud fra sin Lystbaad; en anden lignende Udmærkelses-Lyst fandt ogsaa Sted hos en anden Privat i Nærheden af Manschester; men da to stakkels Mennesker dræbtes af det første Kanonskud, havde Fetten dermed Ende.