Viborger Samler, 1830-10-25
Den preussiske Statstidende meddeler i en Skrivelse fra Paris af 7de October følgende Skildring, af Tingenes derværende Stilling: "Den franske Revolution i 1830 havde sine Efterveer i Maanederne August og September, hvilke hos de Uindviede eller Saadanne som tage den fortskridende Bevægelse i 1789 til Maalestok for vore Dages Begivenheder, maatte i Forhold til de Enkeltes politiske Grundsætninger, fremkalde enten Uroe eller Glæde. Men nu tør man vel overlade sig til den Udsigt, at Alt, hvad der kunde vække Bekymring, er forbi, i det Mindste for den nærmeste Fremtid, og at Forvaltningen, til Glæde for enhver Ven af lovmæs. sig Orden, har vundet betydeligt i Fasthed. At ville nægte, at Carl X Dynastie endnu har mange Tilhængere i Frankrig, vilde robe den største Vildfarelse; men da dette Partie ikke, end ikke for sig selv, skjuler at det dog er det svagere i Antal, saa troe dets Modstandere, at de Jntet deraf har at befrygte. Det modsatte Partie der, hvis det selv skulde give sig et Navn, vilde kalde sig det republicanske, er vel talrigere men har ingen Stotte i Nationen hverken hos de Oplyste eller i de lavere Classer. Den yderste venstre Side der i de sidste Uger har udmærket sig ved lidenskabelige Udfald imod Ministeriet, ved forseilede Anklager og ved Forsvar for Folkebevægelserne, har ved disse Leiligheder viist saa stor Mangel paa Talent, at det, hvis det bliver saaledes ved efterhaanden ganske maa tabe sin Jndflydelse. Beboerne af Paris have, ved at fordre Tillukningen af Clubberne, bedst lagt for Dagen, hvad de ville, og til hvilket Partie i Kammeret de slutte sig. Frankrig udgjør det venstre Centrum og de forestaaende Valg ville bringe dette en stor Masse af Deputerede, medens den yderste venstre Side kunubetydeligen torde forstærke sig. Det har viist sig, at det Partie der ønsker en fortsat Bevægelse, uden selv at vide, hvorhen man da vil komme, fuldkomment tager Feil af det forefundne Stof, og ingen Nytte har draget af de sidste 40 Aars Historie. J Henseende til Ministeriet, saa ere dog ikke alle de Bebreidelser, man gjør det, ugrundede. Sammensat af Mænd tildeels af afgjort Duelighed tildeels at erkjendt Redelighed er det dog meere skikket for et Tidspunct, der medfører en rolig Udvikling af Jnstitutionerne, end for en historisk Epoche der med al sin Regelmæssighed dog har et revolutionairt Udgangspunct. Dhrr. Broglio Guizot og Mole kunne gjælde for Ministeriets Aand medens Hr. Dupont de i Eure med mindre Talent, dog med Rette roses for fortrinligere Virkekraft. "Frankrig - saaledes yttre selv de meere Moderate - maa regjeres med Phantasie, og Frihed og Hæder maae have deres daglige Næring, uden at den offentlige Rolighed dog lider derunder. Denne Opgave er en af de vanskeligste, og det nuværende Ministerium er maaskee ikke dens Opløsning voxen. Men støttet ved sin Stilling, ved de gode Grundsætninger den besjæle det, ved de Herrer Guizot's og Brogliols afgjorte Opfatningsevne klare Anskuelser og dybe Tænkning, er dets rolige Vedvarenhed en Lykke for Frankrig og en Borgen for Europa. Den vise Rolighed som det hidtil har iagttaget i Henseende til de belgiske Anliggender afgiver det bedste Beviis herfor. Hvis en Krig skulde udbryde, saa vilde dette, paa Regjeringens Consolidering beregnede Ministerium vel ikke kunne holde sig; det maatte da overgive Statens Tømmer til Mænd, der ufortøvet kunde fremkalde den Begeistring, man da behøvede; men netop dette synes overhovedet at være en Grund imod Krigen. Hvad der i dette Dieblik meest tildrager sig den offentlige Opmærksomhed, er de forrige Ministres forestaaende Proces. Regjeringen er ilde tilmode ved, at disse ikke have vidst at unddrage sig Fængslingen og forlegen for Følgerne. Pairskammeret synes fast bestemt, ikke at ville dømme Ministrene til Døden, men, ved Forkastelsen af Ville mains Amendement i de Deputeredes Kammer indskrænket til Straffelovbogens Bestemmelser og saaledes ene havende Valget imellem Dødsstraf og den blotte Fængselsstraf, frygte de, ved Valget af den sidste at foranledige et Folkeoplob, og derved at give deres Arvelighed, der skal afgjøres i 1831, Naadestødet. Paa den anden Side frygte Pairerne, at de ved at fælde Dødsdommen og overlade Kongen Nødvendigheden (?) af Benaadning, derved ville gjøre Monarchen impopulair. Saaledes forholder denne Sag sig, hvis Afgjørelse heftigt ængster hele Pairiet.