Berlingske Tidende, 1801-02-27
2) Aftrædelsen af de forrige belgiske Provindser, til den franske Republik, som er fastsat ved den 3die Art af Tractaten til Campo-Formio, bliver herved paa det høitideligste fornyet; saa at Keiseren for sig og sine Efterfølgere i sit eget og Rigets Navn aftræder alle sine Rettigheder og Fordringer paa bemeldte Provindser, som med alle dermed forbundne Territorial=Rettigheder skal for stedse med fuld Sonverainitet blive den franske Republiks Eiendom. Tillige aftræder Kei eren til den franske Republik med det ty sk. Riges formelige Samtykke a) Grevskabet Falkenstein med Tilhørende, b) Frickthal og alt, hvad som tilhører Huset Østerrig paa den venstre Rhinbred imellem Zurzich og Basel, hvorved den franske Republik forbeholder sig at aftræde sidstmeldte Land til den helvetiske Republik. 3) Ligeledes skal Kriseren i Kraft af Fornyelsen og Bekræftelsen af den 62 Art, i Tractaten til Campo=Formio besidde følgende Lande med fuld Souverainitet og som Eiendom, nemlig: Jstrien, Dalmatien og de dertil hørende forrige venetianske Øer i det adriatiske Hav, Mundingerne af Cattaro, Staden Ven dig, Lagunerne og Landet, som liggenimellem Hs. Majestæts Arvestater, det adriatiske Hav og Etschfloden fra dens Udspring i Tyrol til dens Udløb i bemeldte Hav. Dalveien ved Elsch skal tiene til Grændselinie og da Stæderne Verona og Legnand blive deelte ved denne Linie, saa skal Vindebroer bygges midt i disse Stæder for at betegne Grændserne. 4) Den 18de Artikel af Tractaten til Campe=Formio bliver ligeledes fornyet dertil, at Hs. keiserl. Majestæt aftrædet Breisgau til Hertugen af Modena til Skadesløsholdelse for de Lande, som denne Fyrste og hans Arvinger besad i Jtalien, hvilke Lande han skal besidde under samme Betingelser, som han besad Modena. 5) Desuden er man bleven enig om, at Hs. R. H. Storhertugen af Toscana fratræder for sig og sine Efterkommere og Arvinger alle sine Rettigheder og Fordringer paa Storhertugdommet Toscana og den dertil hørende Deel af Øen Eba, som i Fremtiden med fuld Souverainitet og Eiendom skal besiddes af Jnfanten Hertugen af Parma; hvorimod Storhertugen skal i Tydskland erholde en fuldkommen Skadesløsholdelse for sine Stater i Jtalien, Storhertugen kan frit disponere over de Godser og Eiendomme, som tilhøre ham enten ved personlig Acqvisition af hans Fader, Keiser Leopold den 2den eller hans Farsader Keiser Frands den 1ste. Man er tillige bleven enig om, at saavel Storhertugdømmets udestaaende Fordringer og Eiendomme, som den paa Landet retmæssig hæftende Gield skal overdrages den ny Storhertug. 6) Keiseren bevilger i sit og det tydske Riges Navn, at den franske Republik skal med al Souverginitet og som Eiendom besidde de paa venstre Rhinbred liggende og en Deel af det tydske Rige udgiørende Lande og Herskaber. J Følge heraf og hvad der udtrykkelig er tilstaaet af Rigsdeputationen i Rastadt og indvilget af Keiseren, skal Dalveien ved Rylnen i Fremtiden udgjøre Grændsen imellem den franske Republik og det tydske Rige, nemlig fra det Sted, hvor Rinen forlader det helvetiske Gebeet, til det Sted hvor den løber ind i det bataviske Gebeet. Den franske Republik fratræder altsaa formelig alle Besiddelser paa den høire Rhinbred og bevilger Tilbagegivelsen af alt det, som hører til Stæderne Dusseldorf, Chrenbreitstein, Philipsburg, Fortet Cassel og de øvrige Fæstningsværker paa den høire Rhinbred, Fortet Kehl og Alt Breisach under den udtrykkelige Betingelse, at disse Pladser og Forter skulle blive i den Tilstand, i hvilken de befindes ved Rømningen. 7) Og da, i Følge den Aftrædelse, som Riget giør til den franske Republik, adskillige af Rigets Fyrster og Stænder, enten gandske eller tildeels miste deres Besiddelser og det hele tydske Rige samlet har at bære det Tab, som opstaaer ved denne Tractats Bestemmelse; saa et Keiseren i sit og Rigets Navn og den franske Republik bleven enig om, at i Følge de ved Kongressen i Rastadt formelig bestemte Grundsætninger, skal Riget være pligtig til, at give de arvelige Fyrster, som tabe deres Besiddelser paa den venstre Rhinbred, en Skadesløsholdelse, som skal tages af bemeldte Rige i Følge de Indretninger, som kunne blive nærmere bestemte efter hin Grundsætninger. 3) Ved alle disse aftraadte, erhvervede eller ved nærværende Tractat omtuskede Lande er man, efter den 4de og 10de Art. af Tractaten til Campo=Formio, bleven enig om, at de, som komme i Besiddelse af disse Lande skal paatage sig den paa disse Lande hæftende Gield; men i Henseende til de Vanskeligheder, som kunne opstaae ved Fortolkningen af ommeldte Artikel af Tractaten til Campe=Formio, bliver det udtrykkelig bestemt, at den Franske Republik blot paatager sig den Gield, som hidrører af Laan, hvortil de aftraadte Landes Stænder formelig have givet deres Samtykke, eller af Udgivter, som ere gjorte for bemeldte Landes virkelige Administration. 9) Strax efter Udvexlingen af værværende Tractats Ratification bevilges Ophævelsen af den Seqvester, som ved Krigen var lagt paa Jndvaanernes Eiendomme og Gods i alle de aftraadte, erhvervede og omtuskede Lande. De contraherende Parter forpligte sig til at betale alt hvad de maatte være skyldige til Particulaire eller offentlige Stiftelser i disse Lande tilligemed Renter. J Følge heraf bliver udtrykkelig bestemt, at de Eiere af Wiener-Banko=Actier, som nu ere blevne Franske, blive ved at nyde Fordelen af bemeldte Actier og skulle erholde de allerede forfaldne eller forfaldende Renter, uagtet al Seqvester, som herved bliver erklæret for ugyldig især den Seqvester, som fandt Sted, fordi Eierne, som vare blevne Franske, ikke have kunne levere de 30 og 100 Procent, som Kelseren har fordret af den wienske Banks Jnteressentere. 10) De contraherende Deele vil paa lige Tid ophæve det Beslag, som formedelst Krigen er bleven lagt paa Keiserens og Rigets Godser, Rettigheder og Eiendomme paa den franske Republiks Gebeet og de franske Borgere i Keiseren og Rigets Stater. 11) Denne Fredstractat, især dens 8de, 9de, 10de og den følgende 15de skal ogsaa gielde for de bataviske, helre tiske, cisalpinske og liguriske Republiker. De contraherende Dele garantere giensidig bemeldte Republikers Uafhængighed og den Ret for sammes Jndvaanere at antage en saadan Regieringsform, som de holde for tienlig for 12) Hs. Majestæt afsiger for Sig og Efterkommere, til Fordeel for den cisalpinske Republik alle de Rettigheder og deraf opstaaende Fordringer, som bemeldte Hs. Majestæt kundgiøre paa de Lande, som Han besad for Krigen og som efter Bestemmelserne i den 8de Art i Tractaten til Campo Formio. nu udgjør en Deel af den cisalpinske Republik, som skal besidde samme med fuld Souverainitet og som Eiendom med alle dertil hørende Territorialgodser. 13) Hs. Keiserlige Maj stæt bekræfter saavel i sit som den tydske Riges Navn den allerede ved Campo Formio=Tractaten. givne Jndvilgelse til de forrige kelserlige Lehns Forening med den liguriske Republik, og frasiger sig alle Rettigheder og deraf opstaaende Fordringer paa bemeldte Lehn. 14) J Følge den 18te Art. af Tractaten til Campo Formid skal Skibsfarten paa Etsch, hvilken Flod tiener til Grændse imellem Hs. Majestæts Stater og den cisalpinske Republik, være fri, uden at nogen Deel maae lægge Told paa samme eller sammesteds holde Krigskibe. 15) Alle de paa begge Sider gjorte Krigsfanger, saavelsom og de under Krigen udtagne eller givne Gidsler, som ikke endnu ere givne tilbage, skal udleveres inden 40 Dage fra nærværende Tractats Undertegnelse at regne. 16) Hs. K. H. Erkehering Carls og hans afdøde Tante Erkehertuginde Christines liggende, og eiendommelige Godser, som endnu ikke ere bortsolgte, skal tilbagegives under den Betingelse, at de maae være solgte inden 3 Aar. Det samme skal skee med den Grund-Eiendom, som tilhører Erkehertug, Ferdinand og Hans Gemalinde Beatrix i den cisalpinske Republiks Gebet. 17) Den 12, 13, 15, 16, 17, og 23 Art. af Tractaten til Campo-Formio ere udtrykkelig erkiendte, for efter deres Form og Jndhold at blive bragte til Udførelse, som om de Ord til andet vare indlemmede i nærværende Tractat. 18) Contributionerne, Leveringerne og Krigsregisitionerne skulle ikke mere finde Sted efter den Dag, da nærrarende Tractat er udvexlet og ratificeret af Keiseren, det tydske Rige og den franske Republik, 19) Nærværende Tractat skal ratificeres af Keiseren, Riget og den franske Republik inden 30 Dage og endnu før om det kan skee, videre er man bleven enig om at begge Magters Armeer saavel i Tydskland som i Jtalien skulle blive i samme Stilling, hvori de nu befinde sig, indtil Ratificationerne af Keiseren, Riget og den franske Republik ere blevne udvexlede i Luneville imellem de respective Befuldmægtigede, end videre er man bleven enig om, at de keiserlige Armeer skal 10 Dage efter Ratificationernes Udvexling vende tilbage til Arvelandene, som paa samme Tid skal rømmes af de franske Armeer, som 30 Dage efter bemeldte Udvexling skal forlade Rigets Gebeet. Skeet og undertegnet i Luneville den 3de Februarii 1801. Ludvig Greve af Cobenzl. Joseph Bonaparte.