Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-03-28
Det hedder i en Skrivelse fra Bayonne af 11te Martii. Revolutionen i Spanien er nær ved sin Ende, næsten alle Provindser have proclameret Constitutionen. Mina vilde i Gaar begive sig fra Dalen Bastan til Pampelona. Nu hedder det, at Constitutionen er bleven der proclammeret, og at Vicekongen er bleven arresteret. J Catalonien var det uroeligt; det synes, at efter en almindelig Aftale at det almindelige Oprør skulde udbryde den første Marts, men de Andalusiske Troppers Utaalmodighed har beskyndet dette Tidspunkt. Oviedo og Santander have fulgt Galliciens Exempel, ligeledes Murcia. Sarragossa har erklæret sig den 5te; denne Byes Avis af 6te Marts indeholder Protokollen over Embedsmændenes Eedsaflæggelse paa Constitutionen, i hvis Spidse staaer Marqvien af Laxan, General-Capitain for Kongeriget, den bekiendte Erminister Garray og flere Generaler og høie Embedsmænd. To Proclamationer ere udstædte til den arragoniske Folk under 6te og 7de Marts. Mina har ogsaa ladet en Proclamation udgaae til sine Soldater. Han lader opkjøbe mange Artikler i Frankrige. – Det hedder i Bladet Constitutionel at da Efterretningen kom til Madrid, at et Jnsurgent Corps var paa Marschen dertil, saa bleve Gaa derne opfyldte af Mennesker, og Folket fordrede de Cortes Constitution med lydelige Skrig. Det omringede Slottet, dog uden at begaae nogle Excesser. Kun nogle Personer, som man bemærkede imellem Hoben, bleve forhaanede og tvungne til at udraabe: leve Constitutionen. Nu gik GeneraBalasteros, som Kongen havde ladet kalde ved en Coureer, fra sit Forviisningssted i Valadolid, til Hs. Majestæt, og erklærede ham med ligesaamegen Erbødighed som Frimodighed: at han ikke kunde andet end lade sine Tropper indrykke i Madrid, for at frelse Thronen, og at lade dem udraabe Constitutionen af 1812. Hans Tale giorde den dybeste Jndtryk og Kongen overdrog ham selv, at meddele Folket hans Kongelige Løfte om, at ville aflægge Eed paa Constitutionen. Dette Budskab beroeligede Folket noget, som nu under Glædesraab overalt nedrev det forrige Kongelige Decret; da derpaa det Kongelige Decret af 7de Marts var publiceret, saa lod Hs. Majestæt sig see med Jnfanterne i Prado. De bleve modtagne med den største Jubel, kun mod Jnfanten Don Carlos blev der yttret Misfornøielse. Derimod blev Jnfanten Don Francisco de Paula overøst med Bifald. Forresten vare alle Forberedelser trufne i Landet, til at opfylde Nationens Ønsker, da Tropperne og de insurgerede Provindser havde allerede erklæret, at de først ville regiere efter Constitutionen af 1812. Armeen har, til Sikkerhed for Opfyldelsen af det Kongelige Løfte, forlangt Fæstningerne Cadix, Chartagena, Corunna, Ferrol, Pampelona og Barcellona. – Den 7de erholdt Stor-Jnqvisitoren den Anmeldelse af Hs. Majestæt selv i Statsraadet, at hans Embede havde ophørt, da Jnqvisitionen, efter Nationens Grundlove, nu ikke var mere til. Ogsaa ere den 9de alle de Jnstitutioner blevne ophævede, som stride imod Lovene; og personlig Frihed og Trykkefrihed er bleven tilstaaet alle Spaniere. Statsfangerne, selv Greve Montiio, ere fatte i Friehed. Den 9de Marts vilde Kongen udvælge de 7 Ministre, som Constitutionen foreskriver. Det hedder, at Hr. Agar, Præsident for Juntaen i Corunna, skal være derimellem.