Viborger Samler, 1835-02-26
Denne Domstol har hverken Forum eller Dommersæde; der gives for samme hverken Comitier eller Folkeforsamlinger. Hvorledes kan den da vorde underrettet og Jkke-Overholdelsen af en gavnlig Lov, om den Mangel eller den Feil, der opdages ved en anden Lov; om en Vildfarelse, som Statstyrelsen har begaaet eller vil hegaae; om et Onde, Regjeringen har stiftet eller søger at stifte? Hvorledes vil man kunne opfordre dens Røst til at ytre sig for et Gode, som bør skee, for et Andet, som skal udbredes og for Et, som skal opmuntres, Hvorledes bliver den underrettet om et uretfærdigt Ministerums Planer, eller om Misbruget af en Øvrigheds Magt? Hvorledes bevares den for hiin Drøm, hvori selve Lykken, forenet med Menneskets naturlige Ladhed, allerede saa ofte har indlullet de Nationer, der besade den, og hvorledes kunde endelig denne Domstol bestandigt opfylde den vise Lovgivers Hensigter, naar disse gaae ud paa, at tilbyde Regjeringen alle Hjelpemidler til det Godes Vedligeholdelse og Udbredelse, og alle Hindringer imod det Ondes Begunstigelse eller Jndførelse? Dette Middeler Trykkefriheden. Lovgiveren tor altsaa ikke forsømme den; Lovgiveren maa fast begrunde den, Lovgiveren maa beskytte den. Det Almenes Vel fordrer det; Lovgivningens Varighed og Folkets fremtidige Skjæbne gjøre det nødvendigt og, hvad der er endnu mere: Retfærdigheden. Denne ubøielige Guddom, som Lovgiveren altid maa tage paa Raad, og hvis Bud han aldrig tør unddrage, sig fra at følge, forbyder aabenbart Berøvelsen, af dette Gode. Beviset herfor er yderst simpelt. Der gives en Ret, som er fælles for ethvert Samfund; der gives en Ret, som man hverken kan fortabe eller overdrage, eller gjøre Affald paa, fordi den grunder sig paa en Pligt, som er forbindende for Enhver, i ethvert Samfund; der existerer saalænge Samfund existerer, og fra hvilken Jngen kan være fritagen, uden at være udelukket af Samfundet, eller uden at dette oploses. Denne Pligt bestaaer deri, at Enhver, efter sin Evne, bidrager til det Samfunds Velfærd, til hvilket han hører, og den Ret, som er afhængig deraf, bestaaer deri, at han tør forelægge dette Samfund sine egne Tanker om Hvad han anseerfor at være tjenligt enten til Formindskelse af dets Onder, eller til Forøgelse af dets Velfærd. Trykkefriheden grunder sig altsaa, efter sin Natur, paa en Ret, som man hverken kan fortabe eller afhænde saalænge man hører til et Samfund; der gaaer over alle Love og fremfor alle Love, fordi den grunder sig paa hiin Pligt, der omfatter dem alle og gaaer foran for traf 2 Divisioner Christinos ogsaa til dette Punct, den Ene over Engui, den Anden over Lanz. Den 14de er Mina i Person indtruffen med 2 Brigader til Elisondo. Han har efterladt 2 Divisioner i Lanz og Lizazo. Carlisterne have over Donal-Maria trukket sig tilbage til Ulzama-Dalen. – Breve fra Valencia melde, at Valdo; har overtaget Krigsportefeuillen, og var i Begreb med at begive sig til Madrid. Breve fra denne Stad af 10de tale atter om en Forandring i Ministeriet, hvori kun Martine; de la Rosa og Torreno vilde forblive. – J Procuradorernes Møde den 8de var foreslaaet en Adresse til Dronningen, forat bringe den tidligere Petition om Spaniernes Fundamentalrettigheder i Erindring. - Hr. Martine; de la Rosa var kommen sig efter sin Upasselighed. –