Norske Intelligenssedler, 1802-06-23
De som skylde til min afdøde Mands Stifts-Overrets-Advocat Hiorts Boe, anmodes herved at betale deres Gield, det være sig enten for Sagførelser eller i andre Maader, til mig hans Enke, som i Følge Kongelig allernaadigst forundte Bevilling hensidder i uskiftet Boe, og som ikke kan opfylde mine Pligter, naar Debitorerne ei vil afgiøre haad de til Boet pligte. For imidlertid ikke at overile nogen med Søgemaal, skeer denne Anmodning og Paamindelse, som jeg haaber ikke bliver frugtesløs, da jeg ellers nødsages til den Ubehagelighed for mig selv og Vedkommende, at see Gielden inddrevet paa lovlig Maade, det jeg haaber enhver Rettænkende befrier mig for Vedkommende kan og i saa Maade henvende sig til min Laugværge, som afgiør alt ligesaa forbindende for mig og betryggende for Debitorerne, som jeg selv. Christiania den 21de Junii 1802. Som Laugværge underskriver. Maria Susana Sal. Hiort. H. Oppegaard. fød Andersen. Norligelses-Commissionen for Aamodt Hoved-Sogn og Store Elvedalens Annex, gjör vitterligt: At Ole Olsen og Ole Jensen Aaset med fleere Ejere og Opsiddere af bemeldte Aamodt Hoved-Sogn og Store Elvedalens Annex andrage, at de skal attraae at faae det rette Raadeele imellem deres og de angrændsende Ejeres Eiendomme opgaaet og bestemt, samt at tillægges Erstatning for adskillige dem af deres Naboer paa deres Eiendomme formeentlig tilføjedde, Fornærmelser, saa i ved Heste og Fæe-Creature, samt i andre Maader, og hvorom alt allerede skal være anlagt Sag imod Hans Andersen Hoel og Halvor Jensen Kluge af Wangs Præstegield paa Hedemarken til passerede Forbuders med fleere Forretningers deels Stadfæstelse og deels Underkiendelse m.v.; men hvilke Sager ikke letteligen kan afhandles og til Afgiørelse for det Hele paadommes, med mindre Raadeelet, som skal være bestemt ved Retters Forhandlingen, Domme og Kongelige Resolutioner, vorder opgaaet og fornyet efter derover havende Deele-Cart, især paa alle de Steder og Strækninger fra og paa hvilke Klagerne har havt Fornærmelser m.v. 1 den Anledning bliver, med den Klagerne ved Kongelig allernaadigst Bevilling af 17de April sidstleden, forundte Varselsmaade, nemlig dette Varsel Instrumentes Indrykkelse i Christiania Intelligents-Sedler trende Gange, og Læsning een Gang af Kirkebakkerne ved Leuthen, Wang, Næss, Ringsager, Faaberg, Öyer, Ringeboe og Elverums Hoved-Kirker, herved indkaldede alle An gieldende og til Aamodts Hoved-Sogn med Stare Elvedalens Annex fra en Røes paa Nordhoved, som den syderste, til Stor-Stull eller Storbækken, som den norderste Deele Punkt, angrændsende Gaarders Ejere og Opsiddere at møde ved Forligelses Commissionen, som afholdes her i Aamodt Præstegaard Mandagen den 9de Augusti förstkommende om Formiddagen Klokken 10 Slet, formed Klagerne at handle om ovenmeldte Begivenhed og om Alt, som dermed maatte staae i Forbindelse. Vedkommende, som ikke møde personligen, maae i Fölge Anordningerne möde ved Fuldmagt for at undgaae Tilregnelse for Modtvillighed. Aamodt Præstegaard den 25de Maji 1802. A: Wulfsberg. Første Forligelses-Commissarius i Aamodt Præstegield, Da Hans Majestæt Kongen har befalet, at til Veiledning for de Søfarende i Østersøen skal antændes et Blusfyr paa den sydlige Huk af Falster, Giedser Odde kaldet, saa bekiendtgiøres, herved efter i Forveien indhentet Underretning fra Herr General-Adjutant og Oberlods Løvenørn; At paa bemeldte Giedser Odde omtrent 1/2 Miil inden for den yderste Landhuk er der bygt et Fyrtaarn og, uagtet at det er et Steenkuls eller Blusfyr, er der om samme opført, efter nyere Indretninger, en Ombygning eller Lanterne af Vinduer 14 Fod i Diameter, saa at Luen med alt Slags Veir vil brænde stadig og dens Skin forøges ved, at den Deel af Overbygningen eller Lanternen, som vender mod Landet, og saavidt som Fyret fra Søen ikke kan sees, er Muur, hvis indvendige Side er beklædt med en blank Messing Plade. For ydermere at tiene de Søfarende til et bestemt Dagmærke i Henseende til den farlige Grund Trindelen, hvilken ligger 3/4 Miil paa det nærmeste i S. O. 1/4 S. efter Compasset ud fra Giedser Landhuk, er der paa Brinken ved Søen eller den høie Landkant oprettet en Pæl med en sort malet Tønde paa, hvilken er stillet i Hensyn til Trindelen overeet med det hvidt kalkede Fyrtaarn, altsaa naar man under Forbiseilingen seer den sorte Tønde overeet med det hvide Taarn, hvilket endog i temmelig disigt Veir kiendes tydelig fra Trindelen og et got Stykke, saasom en halv Miil meer eller mindre uden for denne Grund, alt efter Skibets eller Øiets Høide over Vandet, veed man, at man er ret i Linien med Trindelen, og maa til den Tid vide sig sikker at være en Miil, eller saa langt ud fra Landet, at man gaaer uden om meerbemeldte Grund, da man ikke kan lodde sig til den. Naar man kommer Vester fra og seiler Østerefter, da er man ganske fri af Grunden, naar man seer Tønden aaben eller for af det bemelSide af Taarnet, og omvendt det samme, naar man kommer Øster fra og seer den fri uden for den østlige Side af Taarnet, For maadelig dybgaaende Skibe er der Løb over Revet mellem Landet og Trindelen, men man maa være vel kiendt, eller have Lods, som kommer ud fra Giedser Odde til dem, der ved Signal er dem forlangende Dette Fyr antændes første Gang den 1ste August 1802, og fra den Dag af forholdes dermed efter Forordningen af 21de Martii 1705 og Placaten af 1ste Februarii 1779, saa at det om Sommeren, eller fra Paaske til Mikkelsdag, lyser i Time efter Solens Nedgang til dens Opgang, og om Vinteren, eller fra Mikkelsdag til Paaske, 1/2 Time efter Solens Nedgang til dens Opgang.