Berlingske Tidende, 1836-01-18
7. Den de saakaldte Speculanthandlere, paa Jsland hidtil paahvilende Forpligtelser til at skulle anløbe en af Landets Kjøbstæder, og der forevise vedkommende Øvrighed deres Papirer, forinden de maae anløbe og handle paa noget af de øvrige til Handel autoriserede Steder sammesteds, ophæves. Det skal desaarsag for Fremtiden være tilladt enhver Speculanthandler, hvad enten en saadan hører tilHans Majestæts egne Undersaatter eller ikke, naar han, i Overensstemmelse med de for ethvert Tilfælde især gjeldende Bestemmelser, er forsynet med behørig Beseilings-Tilladelse directe at opseile hvilket somhelst af de til Handel autoriserede Steder paa Jsland og der at drive Handel overeensstemmende med de Regler, der allerede ere eller herefter maatte blive anordnede for Speculanthandel. Dog skal han være forpligtet til, strax ved Ankomsten, og forinden han begynder nogen Handel, at forevise samtlige de ved Anordningerne befalede Documenter for vedkommende Sysselmand, som forsyner dem med Paategning om, at de ere blevne foreviste. Og skal dette have samme Virkning, som hidtil har været forbunden. med Documenternes Foreviisning i en af Kjøbstæderne. § 8. Jfølge heraf paaligger det den Sysselmand, i hvis District det Handelsted er beliggende, som nogen Speculanthandler saaledes opseiler, at iagttage Alt, hvad der, efter Anordningerne, i saa Henseende hidtil har paaligget Øvrighederne i Kjøbstæderne. § 9. Fremdeles, ligesom hidtil, bliver det en Speculanthandler, hvad enten han hører til Hans Majestæts egne Undersaatter eller ikke, kun tilladt paa enhver Reise, han foretager til Jsland, at opholde sig og drive Handel i 4 Uger, Jndseilings- og Udseilingsdagene fraregnede, paa et og samme til Handel berettiget Sted. Men ligesom det paa den ene Side heraf er en Selvfølge, at han ikke efter nysnævnte 4 Ugers Forløb, under noget Paaskud, maa ligge ved eet og samme Handelsted, hvad enten han fører Handel sammesteds eller ei, Nødvendighedstilfælde alene undtagne, saasom naar Sygdom eller Uveir og Modvind forhindrer Afreisen, saaledes skal det paa den anden Side fremdeles være tilladt den Handlende at deele bemeldte Tid af 4 Uger, som han paa eet og samme Handelsted maa opholde sig, paa den Maade, at han, skjøndt han paa den samme Reise bortfjerner sig een eller flere Gange fra et saadant Sted, igjen maa indfinde sig der og handle, naar blot Handels- og Ligge-Tiden i det Hele ikke udstrækkes over 4 Uger paa eet Sted. § 10. Naar de locale Omstændigheder ved et Handelsted i Jsland ei tillade, at de Skibe, som tilhøre Stedets faste Handel, og Skibe, som tilhøre Andre, samtidigen kunne benytte det derværende Havneleie, eller de derværende kunstige Fortøiningsmidler, bør det førstnævnte Skibe have Fortrindret til Benyttelsen fremfor de sidstnævnte, og disse følgelig være pligtige at vige Leie og Fortøining for hine. Derhos er det en Selvfølge, at Eieren af deslige Fortøiningsredskaber, det være sig te Lands-Overens Procuraidi Bayt, boende paa Vestergade No. 43, hvor, saavelsom hos Dhrr. Boghandenten Ringe, Landtouge eller andet deslige, er berettiget til af Andre at fordre en billig Leie for Benyttelsen heraf. Saafremt Eieren og den, der vil benytte sig af Redskaberne, imidlertid ei kunne blive enige om Leiesummen, bliver samme, for hver Uge eller Dag, efter forudgaaen nøiagtig Undersøgelse af samtlige Omstændigheder, at fastsætte af vedkommende Sysselmand; men, hvis nogen af Parterne erklærer sig utilfreds med hvad denne bestemmer, da af vedkommende Amtmand, ligesom det, naar nogen af dem eiheller skulde finde sig tilfreds med Amtmandens Resolution, skal staae den Paagieldende frit for at paaklage samme til Rentekammeret, der i saa Fald endelig afgjør Sagen. Men Erlæggelsen af den ved Sysselmandens Resolution fastsatte Betaling skal dog ikke kunne udsættes formedelst en slig Paaklage, hvorimod, hvis Nedsættelse eller Forhøielse af Amtmanden eller Kammeret skulde blive bestemt, det i ethvert Tilfælde for meget eller for lidet Betalte nærmere maa indfordres hos Modparten. J alt Fald skal Eieren være pligtig til strax at indrømme det, Andre tilhørende, Skib Havneleie og Fortøiningsredskaber, naar han paa den Tid ei selv behøver dem, uden Hensyn til den Tvistighed, der kan være opstaaet om Leien. Og har Øvrigheden nøie at paasee, at et saadant Skib ei heri gjøres nogen Forhindring. § 11. Det skal være samtlige Hans Majestæts Undersaatter tilladt i de første 5 Aar, at regne, at beseile Port fra land i Jslands Søndre-Amt og der at drive Handel fra Skibet, dog under de for den islandske Speculanthandel i Almindelighed, fastsatte Vilkaar. § 12. Den Frihed for Told og Consumtion, som hidtil har været forundt den islandske. Handel, bliver fremdeles indtil videre samme tilstaaet. Jmidlertid skal for Fremtiden, ligesom nu, svares 1 Procent Afgift, naar islandske Varer udføres fra Danmark eller fra Hertugdømmene til fremmede Steder. Derhos bliver den ved Forordningen af 11te September 1816 § 17 paabudne Afgift af 5 Rbd. r. S. for hver Commercelæst af de Skibes Drægtighed, som af nogen af Hans Majestæts Undersaatter expederes directe fra Jsland til fremmede Steder, nedsat fra Aars Begyndelse at regne, til 2 Rbd. 32 s. r. S. pr. Commercelæst af ethvert saadant Skibs hele Drægtighed. Og bemyndiges Rentekammeret til, naar særdeles Omstændigheder. maatte tale derfor, at eftergive eller tilbagebetale en forholdsmæssig Deel af bemeldte Afgift, saafremt det i noget Tilfælde beviisliggengodtgjøres, at de i Udlandet solgte Vareqvantiteter have udgjort mindre, end hvad der svarer til Skibets hele Drægtighed. J 13. Derimod skal den ved allerhøieste Resolution af 20de Marts 1789 udlovede Præmie for hver Commercelæst af Skibe, som bygges paa Jsland, for Fremtiden bortfalde. § 14. Da det er bragt i Erfaring, at den i § 8 af Placaten af 7de Marts 1707, angaaende islandske Sopasse, indeholdte almindelige Bestemmelse, at et saadant Pas kun skal gielde for een Reise, dog at Hen- og Hjemreisen ansees for en Reise, om endog Skibet, enten for at indtage eller udlosse sin Ladning, maatte anløbe adskillige Havne, er bleven fortolket paa forskjellige Maader, er det, for at Hensigten med bemeldte Passes Meddelelse, nemlig Sikkerhed for, at de dermed forsynede Skibe og Ladninger alene ere Hans Majestæts Undersaatters Eiendom, ikke skal forfelles, og for at paa den anden Side de islandske Handelserpeditioner saalidet som muligt skulle opholdes, fundet nødvendigt at give forberørte Bestemmelser følgende nærmere Tillæg: a) Den Eed, som, ifølge Placaten af 7de Marts 1787. 3, ved Meddelelse af et islandsk Sopas gjennem Rentekammeret affordres Rederne, og, hvis Skibet. er befragtet til Andre, da ogsaa Befragterne, bør for Eftertiden udstrækkes derhen, at samme ogsaa skal indbefatte den Forpligtelse, at Skibet ikke, med disse Personers Vidende, paa nogen af de Farter, hvortil det, imedens det er forsynet med Passet, maatte anvendes, skal komme til at indeholde nogen Ladning, der ikke udelukkende tilhører Hans Majestæts Undersaatter, b) Et saadant Pas er derefter vel, som hidtil, kun gjeldende for een Reise til Jsland og derfra igien tilbage til Danmark eller Hertugdømmerne, saaledes at dog flere sationens Ønsker og Frankerigs Jnteresser. atter. Havne i Island kunne beseiles med den Ladning, hvorpaa Passet lyder, men derimod tillades det, at Skibet midlertidigen, efter at være ankommet til Jsland, maa paa det samme Pas foretage Reiser til udenrigske Havne, for derfra at vende tilbage til Jsland med nye Ladning, imod at Passet, naar og saa ofte en saadan Reise foretages, for Afreisen tilføies en Paategning af vedkommende Under øvrighed, hvorved det gjøres gjeldende forden hver Gang forehavende Reise fra og tilbage til Jsland. c) Ved enhver saadan Paategning bliver, foruden hvad, i Overensstemmelse med Sportel-Reglementet for Jsland af 10de September 1830 § 62, for samme tilkommer Byfogden eller Sysselmanden, endvidere et lige Gebyr, som det, der nu erlægges for et nyt Pas gjennem Rentekammeret, at betale til Hans Majestæts Kasse. d) Dette Gebyr bliver at oppebære af den Underøvrighed, som meddeler Paategningen, og har enhver Underøvrighed i det Sildigste inden hvert Aars Udgang at indsende samtlige i saa Henseende oppebaarne Gebyrer med dertil hørende Forklaringer til vedkommende Amtmand, eller, hvis intet sligt Gebyr er oppebaaret, da herom at meddele Amtmanden Underretning. e) Amtmanden har derpaa til den islandske Jordebogskasse at indbetale alle i Aarets Løb under Amtet oppebaarne Paategnings-Gebyrer, og for dette Beløb med behørig Forklaring snarest muligt at tilsende Rentekammeret Landfogdens prima Qvittering. ligesom og dermed maa følge de modtagne Underretninger fra de Underøvrigheder, der ikke i Aarets Løb maatte have oppehaaret deslige Gebyrer. 15. Jøvrigt forbliver det i Eet og Alt ved de for den islandske Handel og Skibsfart nu gieldende Anordninger.