Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1772-12-28
Jndsendt. Min kiære Philovolis! Forleden Uge, jeg var i Staden, og maatte et Par Dager opholde mig der, saae, jeg 3de Gange et ubehageligt Syn, som opvakte hos mig ret bekymrende Tanker. Jeg var den lig Mad. Dorothea Elfring, Kiøbmand Sr. Johan Alerses Hustrue, gl. 60 Aar og Mæster Skomager Sr. Gert Blombergs Hustrue Martha Abrahams gl. 72 Aar.) i alt 7. riske Observationer for 1772. S. W. noget skyet, Aften næsten klar, S. O. og skyet, siden Regn. S. og Flo Veir. Stille og noget skyet, N. Aften stille og klar, S. tyk Luft og vedholdende Regn. Stille og noget skyet, Aften S. W. og Regn. S. og noget skyet. S. og lidt R. Aften stille og continuerlig R. Stille og taaget, siden N. W. og R. N. og vedholdende Regn hele Dagen. N. og Regn. N. og skyet. N. W. og skyet, siden N. og klar. Stille og noget R. siden N. og skyet. N. og skyet, siden klar Eftermiddag og Aften. N. overskyet, siden lidt R. S. noget skyet, Eftermidd. og Aften cont. R. og W. N. noget Regn. S. W. med noget R. Aften S. tyk Luft og R. S. overskyet med Regn imellem. Lidt 8 og næsten klar, Aftenen stille og Musk. S. og skyet, Aftenen tyk Luft og R. S. og Regn imellem, Aften stille og næsten klar, Vinden foranderlig med stærke Regn-Byer, S. med Regn-Jlinger og Torden. Stille og skyet, Eftermidd. R. Stille og klar Eftermidd. og Aften N. Foranderlig Vind og skyet. N. overskyet, Aften stille og næsten klar, Stille, næsten klar, Eftermidd lidt N. Stille og næsten klar hele Dagen. ene Formiddag i Kirken, hvor efter Præken var Børne-Daab, men kunde i noksom forundre mig over den Mængde af gemene Folk, Drenge og Tøser, som strømmede til, for at gloe og gabe, ventelig siden Fadderne vare fornemme, som det syntes, og skikkelig klædde, saa at Præ sen og Fadderne neppe kunde vende sig. Om Eftermiddagen saae jeg et Liigfølge, men kunde er skille hverken Følge, eller de som bare, formedelst den Mængde Almue, der løbe for, efter og paa Siderne, og det med temmelig Støien, og Skrigen. Dagen efter var et Bryllup; men hvor gruet jeg ikke, da jeg saae den Mængde Pøbel, der stode uden for Vinduerne, og med Støien, Latter og Skrigen udøste mange grove Ord, nu om en, nu en anden af Giesterne, Alle 3de Gange saae jeg blandt Mængden en stor Hob Børn af begge Kiøn, der skrege og bandede ligesaa stærk som de Voxne. Ak! tænkte jeg, skal disse være Spes populi, Om Aftenen, derpaa var jeg i et Sælskab, hvor der blev talt et og andet om vor gemene Pøbel, deres Udskeielse fra al Ærbarhed, og hvorledes de strømme sammen ved alle Leiligheder paa Gader og Stræder. Den gamle Harpax lasted og overskiænded Øvrighed og alle dem, der skulle have Opsigt med god Orden og Skik i Staten, hvorfor de ei holdte Styr paa den gemene Almue, at Folk kunde dog have Roe i heres Huse. En svarede nu et, nu en et andet. Nogle beklagede vor slette Børne-Opdragelse, at Ungdommen er lærer at giøre noget, hvorfor de vænnes op fra Barndommen af til Lediggang, Sverm og Svir Og som de ere vante i Ungdommen, holde de og ved, naar de voxe til, ja til de bliver gamle og graae. Der blev da meget talt om Børne-Opdragelsen og om Skolegangen med vor Ungdom, som nogle meente behøved Reformation, og at den baade burde og kunde bedre indrettes. Spectator meente, vi burde i hver Kiøbstæd indrette Prøve-Skoler, hvor der burde være allehaande Slags Lærere, ei alene Kateleter og Skrivemæstere, men og Sprogmæstere, Tegnemæstere og en, som forstod Matematiken, der kunde med Algebra Regning og Grund i Geometrien udforske de Unges Begreb og Gaver, førend de bleve satte en ten i Latin-Skoler eller til noget andet vist, og derhen sigte de nu med Real-Skoler, som nu nogle Steder udenlands indrettes. Hans Hustrue Mad. Prudens, som var med i Sælskabet, svarede: Ja, der burde ei alene være saadanne offentlige Prøve Skoler for Drengebørn, men og for Pigebørn, hvor de ligesaavel som Drengene burde oplæres grundig, ci alene i de res Kristendom, men og i allehaande Fruentimmer-Arbeide, og besynderlig burde de øves i Kiøkken Sager og i en Huusholdning, at de kunde med Tiden blive duelige Madmødre, og overlade Manden sin Handel og andre sine Forretninger; Ja, jeg paastaaer endnu mere: Var det vel formeget, om vi Fruentimmer lærte og noget af Historier og Geographie; Om vi fik Begreb af en Globus og Land-Korter, hvordan Gud har dannet Jord-Kloden, og hvad Sammenhæng det ene Land og Rige har med det andet, Om vi af saavel de bibelske Historier, som ved kort Compendium af de verdslige Historier, fik at vide, hvordan Tilstanden har været blandt Folk i forrige Tider, sær Fædrenelandet; Om vi af be gamle Folkes Historier bleve oplyste om adskillige Dyds Exempler at skye Laster, Om vi af Historierne lærte at kiende Guds forunderlige, men derhos alvise og gode Huusholdning med Menneskene i Almindelighed, og i sær med sin Kirke og sit Ord at forsvare og udbrede, Var det ei bedre, at vi kunde raisonere derom i Sælskab og ved Caffe-Bordet, end nu sidde at stikkle paa og bagtale sin Næste, Og mon et paa den Maade fra Ungdommen af optrækket Fruentimmer ei kunde holde en Jens-Pige, Snylte Giæst eller en Petitmaitre bedre fra Livet af sig end nu, Hr. Strenuus paatrængte især, at i vore Veisenhuse og Fattig-Skoler burde vi oplære vore Børn af begge Kiøn til adskilligt Haand-Arbeide, fær deles Spinden og Knytten, (eller Spitten) sa fik vi ei saa mange føre, men uduelige Betlere som vi nu have, og da fik vi ei see saa mange løb om, at gloe og gabe paa alle Ting, som den giøre; thi at de intet kand, foraarsager Lediggang, og Dovenhed driver dem ud paa Gade, og Almindinger, at aabe og sverme ved alle Le ligheder. (Resten følger.) Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det bergenske Adresse-Contoir hos O. Brose.