Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-03-31
Fyens Stifts landekonomiske Selskab afholdt den 20 d. M. i Odense Bestyrelsesmøde og Generalforsamling, hvori Følgende blev foretaget: 1) Fra det kgl. Landhuusholdnings=Selskab modtoges den første Understøttelse med 150 Rbd. 2) Regnskabet for 1845 & 46 blev decideret. 3) J Anledning af 2 fra det kgl. Landhuusholdnings=Selskab til Oplysning remitterede Ansøgninger besluttede Selskabet, at anmode nogle af dets Medlemmer om at undersøge og afgive Betænkning om vedkommende Forhold. 4) J Stedet for 3 efter Orden afgaaede Repræsentanter, Larsen, Mackeprang og Friis, valgtes Jægermester Sehestedt til Broholm og Forvalter Pade paa Langensøe, Forpagter Larsen gjen valgtes; Pade blev derpaa valgt til Selskabets Secretair, da Forvalter Friis af Omstændighederne var nødsaget til at nægte Selskabet denne Tjeneste. 5) De afgaaende Suppleanter gjenvalgtes. 6) Det vedtoges igjen i Aar at gjøre Jndkjøb af jydsk Qvæg (fra Egnen af Lemvig og Holstebro), men af Qvier i Stedet for Køer, fordi Erfaring synes at have stadfæstet, at Qvier lettere end Køer lokaliseres og afgive bedre Malkeqvægudenfor deres Fødeegn. 7) En Committee blev nedsat, bestaaende af Hofmann (Bang), Luders og Berg til Skovsboe, for at udkaste en Plan til Selskabets nyttigste Virksomhed for Fremtiden. 8) Af landveconomiske Spørgsmaale bleve følgende discuterede: a) Hvilken Væxt er bedst skikket til at erstatte Kartoffelen, som Føde for Mennesker og Qvæg, J begge Henseender anbefales især Gulerødder, med den bemærkning, at disses Dyrkning med størst Held skeer paa samme Stykke Jord, som bør være let, reolpløiet og velrenset, helst gjødet med Patentgjødning, Guano eller anden fuldkommen udbrændt Gjødning. Jordpærer (Heliantus tuberosus) har i flere Aar været dyrket af Forpagter Mackeprang, som til dennes Anbefaling blandt andet anførte, at saavidt han kunde dømme efter Forsøgene i det Mindre, forretrække Svinene Knollerne fremfor Kartoflerne; derimod er det en Vanskelighed ved Jordpærerne, at de kun besværlig udryddes, naar de engang lægges, at Knollerne ikke indeholde Stivelse og ere mindre nærende og ikke glatte som Kartofler, men have mange Trevler at afskjære. Det besluttedes at forskrive om muligt 1 Skp. til Deling mellem Forpagter Larsen og Gaardmændene Knud Madsen i Fangel og Christen Hansen i Aasum, som dermed ville gjøre Forsøg og igjen afgive Halvdelen af det eventuelle Udbytte. - Til Qvægfoder anbefale des meest Runkelroer, Kaalrabi og Grønkaal, blandt hvilke Kaalrabi ere lettest at overvintre, men give mindre god Mælk, medens begge de andre Væxter ere fortrinlige til Malkeqvæg; begge dyrkes bedst ved at faaes temmelig tidlig i Bed og derfra udplantes paa Dril med lidt Gjødning, helst Patent eller blandet Guano under hver Plante, 3 Qvarteer mellem Planterne og 5 Qvarteer, mellem Raderne ansees som en ogsaa for Hypning passende Afstand. Dyrket i det Mindre har Grønkaalen den Fordeel, at Man kan afplukke og opfodre de nederste Blade efterhaanden som de ellers ville visne, og benytte Stokken, som er det meest Nærende, tilsidst. J større Scala bør det meste af Grønkaalen, ligesom alle Runkelroer, opfodres før Nytaar. - b) Hvorvidt kan reen Brak erstattes ved Brakfrugter, Dette fraraadedes undtagen i smaae Avlsbrug, hvor Jorden efter endte Grundforbedringer og Jevning er reen og ei savner Hænder til Brakfrugternes Dyrkning. Meningerne vare deelte, hvorvidt Brakfrugterne hensigtsmæssig kunne indtage Brakkens Plads efter Græsnings=Aarene i Koppel-Bruget. - c) Om Guenons Mærker paa gode Malkekøer vare flere enige i, at disse ikke i Details kunne tages til følge, men at den Hovedsag synes bekræftet, at et stort Speil er Tegn til en god Koe. Man opfordrede Medlemmerne til at være opmærksomme paa hvorvidt en Forskiel i saa Henseende allerede yttrer sig som paalideligt Tegn hos Kalven, da det kunde blive af stor Vigtighed paa denne Maade at vælge det bedste til Opdræt.