Aalborg Stiftstidende, 1846-07-01
Som Lovudkast, der skal forelægges Stænderne nævnes et Udkast til en Placat for Danmark, betræffende Erstatning af den Skade, der tilføies en Jordbrugers Sæd eller andre Markfrugter af Kron- eller Daavildt. Coll. Tid." giver følgende Oplysninger ang. de fra vore Besiddelser paa Kysten af Guinea hertil førte og i Tugthuset indsatte tvende Negere, hvoraf den ene, som bekjendt, er et kronet Hoved Nordlig for Fortet Christiansborg paa Kysten af Guinea ligger Landet Aquapim, der erkjender at staae under dansk Høihed. Dette Land har i de senere Aar lidt af indvortes Urolighed, især foranlediget ved Cabuceer eller Hovedsmand Adumheftige og voldsomme Adfærd, der fremkaldtes ved hans raa Charakteer og Hang til Drik. Som en Modvægt imod AdumsVoldsomhed, havde der dannet sig et Parti, for hvilket hans Successor i Aquapimlandet, Ussu Akim, stod i Spidsen, men under Stridighederne mellem de tvende Partier leed Landets Jndbyggere, og Veien til Fortet for fredelige Handlende, fra Lande nordlig for Aquapim blev usikker. At raade Bod herpaa maatte ansees, ønskeligt, og da de Jndfødte erkjende de europæiske Gouverneurers Ret til at afgjøre deres indbyrdes Stridigheder, fandt Gouverneur Carstensen sig foranledige. til at indkalde Adum og Ussu Akim til Christiansborg, for at tilveiebringe Enighed imellem dem. Begge mødte den 25de November 1844, men forinden Sagen blev foretagen i Fortet, anholdt Høvdingerne (Grandes) den til Fortet stødende By Ussu om Tilladelse til, efter den Byen ifølge gammel Vedtægt tillagte Ret, at samle de stridende Partier for at mægle imellem dem, hvilket Gouverneuren tillod, da han haabede, at Parterne, ved at forklare sig for hinanden senere, naar de samledes i Fortet, vilde være meere tilgængelige for hans egne Mæglingsforsøg. Men forinden Ussu-Negerne vilde foretage Sagen, forlangte de Betaling af Ussu Akim, og da denne nægtede at betale, og yttrede, at han ikke var kommen til Ussu By, men til Fortet, mishandlede de ham. Jstedetfor at søge Beskyttelse i Fortet, flygtede Assu Akim, iden hans Folk affyrede deres Geværer paa den som Tilskuere forsamlede ubevæbnede Mængde, hvorved tre Mennesker bleve dræbte Ussu-Negerne forfulgte derpaa Aquavimerne, indhentede UssuAkim, som blev skudt tilligemed flere af hans Ledsagere, og bragte et Antal Fanger tilbage (46), som paa Gouvernementets Forlangende bleve sendte tilbage til deres Hjem. Foruden disse til Gouvernementet udleverede Fanger, havde imidlertid Ussuerne tillige indbragt tvende Børn, Sønner af Ussu Akim, hvis Anholdelse de holdt skjult for Gouvernementet. Disse Børn bleve Natten til den 26de November i en Forsamling af UssuByens Grandes, efter Adums Tilskyndelse, myrdede. Denne Misgierning kom til Gouverneur Carstensens Kundskab, og da han fik Vished om, at en vis Sabah-Akim, der i længere Tid har tjent Gouvernementet som Tolk, havde udført Mordet paa Børnene, forlangte han denne udleveret, hvorhos han paalagde Byen en Straffebod af 200 Rd. g. C. for Deelagtighed i Mordet. Byen foretog imidlertid Intet til denne Sags Afgjørelse, men gav tvertimod Sabah-Akim, der holdt sig skjult i Nærheden, Tilhold om Natten i selve Byen, og da Gouverneur Carstensen kom til Kundskab herom, lod han ham paagribe den 2den Februar f. A. om Natten Kl. 12. Vel viste derfor adskillige Regere, der vare Sagh Akims Tilhængere, sig tilbøielige til at stifte Uroligheder og til at dræbe Gouverneuren; men det lykkedes dog denne ved passende Foranstaltninger at dæmpe disse Uroligheder, Navnlig lod Gouverneuren endeel af Byen Ussu, som laae tæt op til Fortet imellem dette og Mordstedet, sløife og bortrydde til Advarsel og Paamindelse i Tiden. J et Forhør, som under 8de Februar f. A. afholdtes over Sabah-Akim, forklarede denne de nærmere Omstændigheder ved Mordet, og navnlig at Adum havde tilraadt at dræbe Børnene, hvilket derpaa blev besluttet af Forsamlingen. Saavel Sabahsom Adum, hvem allerede nogle Uger efter Misgierningens Fuldbyrdelse var blevet anviist Ophold i Fortet, bleve derefter, Sidstnævnte formedelst Deelagtighed i Mordet, holdte arresterede sammesteds indtil Bestemmelse kunde modtages om, hvorledes de skulde straffes Efterat General=Toldkammer- og Commerce-Collegiet i denne Anledning havde nedlagt Forestilling med nærmest Hensyn til den paatrængende Nødvendighed, som der paa Grund af Landets særegne Forhold viste sig til at træffe en Foranstaltning, der kunde gjøre et tilbørligt Jndtryk paa Negerne, og efterat Sagen derpaa var foredraget for Hs. Maj., blev der under 13de Juni f. A. udfærdiget tvende Rescrivter til Gouverneur Carstensen. Det ene af disse paalægger ham, saasnart det til de guineiske Besiddelser bestemte Krigskib, nemlig Orlogsbriggen Ørnen, dertil ankom, at nedsætte en Commission, bestaaende af Orlogsbriggens Chef som Præses, og saadanne Gouverneuren underordnede Embedsmænd i Besiddelserne, hvilke han dertil maatte ansee skikkede, som Assessøres, og en af disse tillige som Actuarius, hvilken Commission vil have at undersøge det Mord eller Menneskeoffring, som i Ussu By var udover samt dømme Hovedanstifterne og Gierningsmanden eller Gierningsmændene af denne Udaad til saadan Straf, som almindelig Ret under tilbørligt Hensyn til Landets Sæder og Delinqventernes Religions- og Oplysnings-Tilstand maatte tilsige. Det andet Rescript indeholder en bemyndigelse for Gouverneuren til i Hs. Majes Navn at stadfæste eller formilde Commissionsdommen, samt foranstalte dens Execution. Tillige tilkjendegaves det Gouverneuren, at Hs. Maj., om end Commissionen maatte have dømt Nogen fra Livet, ikke vilde have saadan Straf exeqveret, men derimod af. Gouverneuren formildet til Frihedstab eller Deportation, samt at, saafremt Frihedstab eller Deportation ved Dommen eller den formildende Resolution ikjendtes Nogen, denne Straf da skulde exeqveres derved, at Vedkommende i Orlogsbriggen overførtes til de vestindiske Øer, for enten der at udstaae samme efter den derværende Generalgouverneurs nærmere Bestemmelse, eller, hvis dette af sidstnævnte Embedsmand maatte ansees utilraadeligt, ved, efter hans Foranstaltning, at overføres til Danmark.