Viborger Samler, 1846-08-22
Regjeringen ønsker at tilveiebringe Mynteenhed over hele Staten, hvilket er meget at anbefale. J Aaret 1813 blev Rigsbanken stiftet; men Hertugdømmerne regne i det private Samqvem endnu efter hamborg lybsk Courant, muligt fordi Regjeringen ingen tilstrækkelig kraftige Forholdsregler har truffet i disse Landsdele til Rigsbankens praktiske Jndførelse. J de senere Aar have de saakaldte Slesvig=Holstenere aldeles modsat sig Rigsbankberegningen, fordi de have besluttet at modarbeide Alt, hvad der kommer fra Danmark, det være nok saa fortrinligt og nødvendigt. Regjeringen har da troet at burde give efter og lade Hertugdømmerne beholde deres lybske Beregnings maade; men, for at tilveiebringe den tilsigtede Mynteenhed over hele Riget, at indføre det lybske Beregningssystem ogsaa her i Kongeriget, uden netop at afskaffe Rigsbankdaleren. Men ingen Tilstand er i materiel Henseende farligere for de danske Lande, end at have Mynteenhed tilfælles med Hamborg og Lübeck. Dette skal den i Hertugdommerne gjorte Erfaring tydelig godtgjøre. Næsten al den her circulerende egne SølvLandsmynt er forsvunden i Millionviis; her circulerer næsten ingen andre Mynter, end mecklenborgske Skillinger og hannoveranske, luneborgske, brunsvigske og andre tydske Zeidritteler, som danne en Mynteenhed med Hamborgs og Lübecks. Alle disse tydske Mynter ere fra 6 til 18 pCt. slettere end Hertug dommernes, og derfor ere sidstnævnte af Jøder og andre Speculanter forlængst blevne hemmelig opkjøbte og omsmeltede til Sølvbarrer. Fortjenesten herved har i Gjennemsnit været c. 10 pCt. Hertugdommerne og den hele danske Stat have derved tabt flere Millioner; Hertugdømmerne ere desuden oversvømmede af fremmede slette Mynter, og deres egne gode Sølvpenge ere, efterat være ommyntede med fremmed Præg, vendte tilbage i slet Gehalt. Saaledes gaaer det ethvert Land, som ikke er klogt og aarvaagent, og træffer værnende Foranstaltninger mod Naboens slette Mynter, eller gjør det umuligt for ham at operere paa Næstens Bekostning. Der gives to Midler modJndtrængelsen af fremmede slette Mynter, og disse maae altid anvendes i Forening: 1) Forbud mod Circulationen, og 2 Uovereensstemmelse mellem den indenlandske og Naboens Mynt inddeling. Rigsbanken og dens Jnddeeling i 6 og 96 er et meget kløgtigt System, men i Hertugdommerne er intet af hine tvende Midler bragt i Anvendelse, derfor ere disse Landes Myntsorter forsvundne og man seer kun slette fremmede. Det af Regjeringen fremlagte Udkast gaaer ud paa at bringe Kongerigets Mynt- og Pengeberegning i Samstemning med Hertugdømmernes, Derved bliver ikke den nye Rigsbank med sine 120 Dele indført i disse Landsdele, men Veien aabnes til Kongeriget for de i Holsteen og Slesvig circulerende slette Mynter, som om kort Tid, ved at bringe Sølvdaleren og dens mindre Dele i Jødernes og Smelternes Hænder og Digler, vil oversvømme hele Kongeriget, saaledes at man og faa Aar hverken i Hertugdommerne eller i Kongeriget, imod et nyt uhyre Nationaltab, vil see andre end fremmede slette Mynter: mecklenborgske Skillinger, weidritteler, preussiske Thalere o. s. v. See, denne Ulykke truer os og det er paa høieste Tid, at Borgerne indgaae med Forestilling til Roeskilde Stænderforsamling om, indstændigen at raade Kongen til at opgive den paatænkte nye Myntinddeeling, som ikke i fjerneste Maade vil kunne hæve det Onde, der forlængst er trængt ind i Hertugdømmerne, men som tvertimod vil bringe Forvirring, Ulykke og stort Tab ogsaa over Kongerigets trofaste og ved deres Pengevæsen nu saa lykkelige Beboere.""Lollands-Posten fortalte nylig en Historie om en Røgters vidunderlige Redning fra en gal Tyr, ved at Køerne sluttede en beskiermende Kreds omkring den Betrængte.