Aalborg Stiftstidende, 1837-02-16
Udgivet af D. Chr. Borch & A. Ph. Nies Enke. - Redigeret af Capitain v. Søderberg, Rd. af Db. Skibet Vixen. Om Begivenheder, hvis Følger kunne blive alvorlige, talede engelske Journaler i Almindelighed med en vis Varsomhed og holde sædvanlig deres Domme tilbage, indtil Regjeringen, igjennem sine Organer, har ladet sin Anskuelse fremlyse, hvorpaa de da enten understøtte denne eller sætte sig i Opposition imod den. Saaledes indskrænke de sig, naar undtages Morning-Chronicle og Coureren, fordetmeste til at meddele de Actstykker, der efterhaanden indtræffe til London og give Oplysning om det egentlige Sammenhæng med det Passerede. Af de saaledes senest indtrufne Documenter bemærker man især et fra Nicolajew under 6te December fra den russiske Admiral Lasarew til Capitainen paa Vixen, dateret Brev, hvori han paa en Maade udtrykkelig erklærer, at Skibet er blevet condemmeret, fordi det havde overtraadt det russiske Blokade=Decret, imedens den petersborgske officielle Tidende kun taler om Overtrædelse af Told- og Quarantaine=Forskrifterne. - Coureren" forfægter den Anskuelse, at Skibets Confiskation er ganske i sin Orden. Denne Journal mener, at, naar Spørgsmaalet, som Morning=Chronicle" paastaaer, kun indskrænker sig til, om Rusland har Ret til Besiddelse af den Kyst=Strækning, ved hvilken Vixen" blev taget, saa maaman først blive enig om, hvorved en Regjering da egentlig kommer i lovmæssig Besiddelse af et Land. Ved Udviklingen heraf faaer Journalen Leilighed til at komme frem med nogle drøie Sandheder, hvorpaa maaske det hele Raisonnement er beregnet. Vi ville høre den: "Ved Amerikas Opdagelse pleiede Europæerne overalt, hvor de satte Fod paa den fremmede Kyst, at plante deres respective Flag og ved denne Act at tage Besiddelse af Landet, en Maade at erhverve Eiendom paa, der af de europæiske Nationer stedse giensidigen er blevet erkjendt tilstrækkelig. Man har kaldte denne Fremgangsmaade folkeretlig. I nyere Tider har man rigtignok gjerne ved slige Leiligheder søgt at undgaae Skinnet af den blotte physiske Magt, men det har dog heller ikke i vore Dage manglet paa Tilfælde, i hvilke man kom tilbage til hiin gamle Folkeret i dens hele Reenhed. Der var neppe en eneste af de i Wien forsamlede Souverainer, der havde nogen Ret til de til Rhinen grændsende Dele af Tyskland, eller til den Deel af Sachsen, som blev tilkjendt Preussen, eller til Republiken Genua, som blev indlemmet i Kongeriget Sardinien. Men der var i alle disse Tilfælde, intet Haab om, at en Modstand kunde føre til Maalet og kun derfor ere Preussen og Sardinien forblevne i rolig Besiddelse af de Landstrækninger, de gjorde Fordring paa, og Tilegnelsen af dem gjorde intet Brud paa Freden i Europaleimen - de dengang fulgte Principer og de dengang sluttede Tractater have lagt Grunden til den nu bestaaende seuropæiske Folkeret, ligesom fordum den gjensidige Anerkjendelse af de af europæiske Magter i Amerika opnaaede Reteftigheder, lagde Grunden til Datidens Folkeret i slige Henseender. Det kommer derfor, ved Afgjørelsen af det foreliggende Spørgsmaal, fornemmelig an paa at specificere, hvilke elfolkeretlige eller tractatmæssige Stipulationer Rusland kræn sker ved at tage Circassien i Besiddelse, eller hvorpaa dens lovlige Overherredømme egentlig grunder sig. De, der gjøre i Rusland dets Fordringer paa dette Land stridige, tør ikke beraabe sig paa Wienertractaten, thi hvorfor skulde ikke Sul altanen, Persien og Rusland, af politiske Hensyn, ligesaagodt kunne træffe en Overeenskomst om, at afrunde det russiske Gebeet, ved at anerkjende Carens Souverainitet over Circassien, som Frankrig, Østerrig, Rusland og Preussen bleve enige om, at afrunde Preussen, ved at tildeele det en Deel af Sachsen, Skulle vi altsaa have en Krig, saa maa riman dog først see at blive enig om de Principer, til hvis Forsvar vi skulle vove baade Blod og Penge!" - Hvorvidt Kron=Juristerne ville lade dette Raisonnement af Couteren gjælde, maa staae ved sit Værd, men man maa lægge Mærke til, at Liigheden mellem de af Coureren, anførte Tilfælde og det foreliggende er unøiagtig i eet Punct Circassierne synes nemlig ikke endnu at være komne til den Overbeviisning eller den Grad af Modløshed, at de antage, at deres Modstand mod Rusland skulde være forgiæalves. En Journal udhæver ogsaa den Omstændighed, at dihvorvel det kan gjerne være, at hverken Tyrkiet eller Rusland har tilstrækkelig Ret til Souverainitet over Circassien, selsaa er det dog Spørgsmaalet, om Frankrig, Storbrittannien, teller nogen anden Sømagt har protesteret imod den paanigjældende Tractat, da den blev sluttet. Er dette ikke skeet, saa synes disse Magter neppe nu at have Ret til at gjøre Indvendinger imod en Sanitets- eller Handels=Blokade paa nide omhandlede Kyster.