Berlingske Tidende, 1817-03-14
Til Hampens Dyrkning har Professor Olufsen udgivet en Anviisning i ligeledes Pastor Assens. Fra disse for har og Hamp udsatte Præmier ere de siællandske Kiøbstæder udelukte, da disse Planters Dyrkning der tilstrækkelig opmuntres ved Understøttelser fra den Reiersenske Renteford. Da de spanske Vædre og Faar, som kunne erholdes fra det kongel. Skæferie paa Esrom, give en langt større Fordeel formedelst Uldens Fiinhed end de danske, og forene denne Egenskab med at være Ugesaa haardføre som disse, saa udsættes 500 Rbdlr. 1) For en Væder af reen spansk Race, hvilken i Aaret 1817 har avlet ei færre end 40 Lam paa gode Faar af Landets Race, tilhørende een Mand eller Flere. 2) For dito, efter hvilken der ere faldne i Aaret 1817 ei færre end 30 Lam paa Faar af første Generation eller Avl, det er saadanne, som ere til agte efter Vædre af reen spansk Race paa Landets Faar. 3) For Dito, som i Aaret 1817 har avlet et færre end 20 Lam paa Faar af første Avl efter Vædre af reen spansk Race og Landets Faar. 4) For Dito, efter hvilken der i Aaret 1817 er tillagt ei færre end 20 Stykker Lam paa Faar af tredie Avl, det er Faar, som ere faldne efter spanske Vædre paa de under No. 3 omtalte af anden Avl. 5) for Dito, efter hvilken der i Aaret 1817 ere faldne ei færre end 20 kam paa Faar af fierde Aal, det er Faar, som ere frembragte paa den under No. 4 omtalte Maade. 6) For den talrigste og meest fiinuldede Faareflok af reen spansk Race, som haves i Aaret 1817 og bestaaer af ikke mindre end 10 Stykker. Ligeledes udsættes 200 Rbdlr. 7) For den talrigste og meest fiinuldede Faareslok af reen spansk Race, som haves i Aaret 1817 og bestaaer af ikke mindre end 20 Stykker. 3) For en Faareflok, ei mindre end 20 Stykker, som paa de under No. 1, 2, 3, 4 og 5 ommeldte Maader saaledes er bleven forærtet, at den har ligesaa fiin Uld, som de spanske Faar af reen Race. Disse Præmier udsættes for Danmark forskjellige Provindser, dog maae Præmiræskerne fra Jylland godtgiøre, at de ikke, for at anskaffe Faar af spansk Race, have afskaffet de forhen holdte Faar af den fiinuldede jydsk, Race, da denne Races Uld, som fortrinlig til Hattefabrikation og meest søgt af Fremmede, med Rette bør ansees som et vigtig indenlandsk frauct. Da saa stor en Faareflyk, som den No. 1 til 5 forudsætte, ikke almindelig findes i een Mands Eie, er det bleven bestemt, at Pranen kan vindes for det ansatte Tal af Lam, uagtet de ere faldne i flere end een Mands Faarehjord. Den, som æsker Velønning for Vædre, kan ikke vinde Præmie for flere end en Væder af Gangen. Derimod kan den under No. 6 og 7 udsatte Belønning vindes tilligemed een af øvrige, men den under No. 8 lovede Præmie, kan ikke tilkiendes een og samme Æskende, tilligemed en af de under No. 1, 2, 3, 4 og 5 udsatte Belønninger. Ved Tilkiendelsen af de foranstaaende Præmier tages Hensyn til det største Antal, Uldens Fiinhed og Racens Reenhed. Der maae til den Ende indsendes tvende Uldprøver af hvert Stykke, for hvilket der æskes Præmie. Den ene af Prøverne tages paa Ryggen, og den anden paa Siden af Laaret. Der oplyses ogsaa nøie, hvorvidt de til Avlen brugte Vædre og Faar have været af reen spansk Race. Om de spanske Faars fortrinlige Egenskaber, deres Rygt og Pleie, og hvorledes Landets Faarerace ved spanske Vædre kunde forædles, findes nærmere Efterretning i Abildgaards og Viborgs Veiledning til en forbedret Faareavl og de spanske Faars Behandling i Danmark og Norge. Kiøbenhavn 1800. (Slutningen følger.) deeltagende mand. Borrige Tal, men Fla mig og mine 4 moderløse smaae Børn ved Døden berøvet den 13de i denne Maaned, efter at bare udstaaet 10 Dages heftige Rerveseder. Hendes Bortgang er mig saameget saarende, som mit 5 1/2 Aars kiærlige Ægteskab med hende, giorde mig til en af de lykkeligste Puusfædre. Hvad jeg med mine 4 velsignede smaae Børn og hendes Fader, den 80de aarige ærværdige Olding Over=Jnspecteur Bull, som enhver af hendes 9 levende Sødskende føler ved Savnet af denne henfarne Engel, vil ene den trøstende Bienforening hisset - naar den engang bliver vor forønske Lod - kunne udslette. Laurvig, den 15de Februar 1817. P. Heiberg.