Berlingske Tidende, 1826-12-04
Constantinopel, den 26de October. Den 11te dennes udbrød der Jld i det nye opførste Taarn i Eski Serai. Der blev strax anstillet Undersøgelse, og Vægterne paa Taarnet bleve henrettede paa Grund af Efterladenhed; men nogle Dage derpaa opdagede Seraskierens Spioner, at der hos Vægterne ved de Keiserl. Skæferier, som ligeledes have hørt til Janitscharerne, holdtes Forsamlinger, og at der bragtes Vaaben, sammen. Aga -Pascha lod 2500 Mand disciplinerte Tropper rykke frem mod disse Vægteres Boliger, og lod arrestere henimod 3000 ligeledes til Janitschar-Samfundet henhørende Mennesker, med hvilke mange Handværksfolk, f. Ex. Postebagerne, og selve Kokkene i Seraillet havde forenet sig. Omtrent 1500 mistede strax Livet, Resten blev indskibet til Asien, men man troer, at de ikke levende have naaet den Asiatiske Strandbred. Af deres Tilstaaelser saae man, at der existerede en meget vidt udbredt Sammensværgelse og Forbindelse med de landflygtige Janitscharer. Allerede havde over 1000 forklædte sneget sig ind i Hovedstaden, og en større Hod var forsamlet i Nærheden, paa den Asiatiske Side, efterat den i Nikomedien havde forstærket sig indtil 4000 Mand. Jmedens en til den Ende paasat Jldebrand skulde beskjæftige Sultanens Opmærksomhed, vilde Janitscharerne i Forening med de Utilfredse med blodig Strenghed bevirke det nær, for værende Systems Omstyrtning. Saasnart Sultanen var under, 30 rettet om denne Plan, befalede han den paa den Asiatiske Strandbred commanderende Pascha, strax at tilintetgjøre de der indtruft rene Janitscharer; tillige sendte han en stor Deel af de Tropper, der endnu vare ham mistænkelige, paa Kanoneer-Schalupper, Af deels til Fæstningerne ved Bosphoros, deels til Chios, deels til m. Mitylene som Besætning. Havne-Commandanten erholdt Be- K faling nøie at bevogte de Asiatiske Strandbredder og derfor krydsede siden efter stærkt bemandede Krigs=Schalupper imellem begge R. Bredder. De nylig udmunderede Bostandschier bleve under Henrettelserne mynstrede af Storherren, og naar man betænker, to at dette Corps allerede ofte har givet Beviser paa Utilfredshed, F. saa maa man beundre denne Fyrstes modige Energie. Reis-Effendi, der nylig var saa misfornøiet med Hr. Minciaki, er efter Ultimatets Antagelse traadt i levende Communication med ham, og har tilkjendegivet ham, at Porten fuldkommen igjen vil fornye fine venskabelige Forhold med Rusland, og dersom aldeles ikke vil underholde nogen Forbindelse med den Persiske 9 Agent, Dand-Aga, paa hvem Sultanen skal være meget opbragt, fordi han er en Christen, og fordi Schaben i den denne Agent meddeelte Jnstrux kaldte sig Padischah. Dand=Aga er virkelig heller ikke siden modtaget af Reis-Effendi. Porten har naturligviis erholdt Underretning om Krigens uheldige Gang for Perserne i Georgien. Under saadanne Omstændigheder synes Divanet nu at ansee det for en Lykke, at det til rette Tid ved Conventionen i Akierman har undgaaet et Jndfald af Russerne, Dand-Aga vil Sandsynligviis snart forlade Constantinopel og vende tilbage til Teheran. Alle hans Skridt, for at faae Hr. Minciaki at see, vare forgiæves, og hans Begjæring og Reisepas til St. Petersborg blev ligeledes afslaaet. Hos Hr. Stratford Canning aflagde han siden efter to Besøg, som denne ikke besvarede; kuns den Engelske Consul gav ham en Dejenner i Pera, men som ikke blev bivaanet af nogen diplomatisk Person.