Viborger Samler, 1840-09-17
Frankerig. Paris, den 7de Septbr. Vi vide, at den britiske Commodore Napier har opfordret Ægypterne til at forlade Beirut, førend Londoner-Tractaten var notificeret Vicekongen, førend han altsaa har kunne afgive sin Erklæring: ikke at ville efterkomme de stipulerede Betingelser. J Kraft af hvilken Magt, i Medfør af hvilken Ret har Commodoren handlet, Havde han Jnstructioner, eller handlede han uden Fuldmagt, At denne Jndskriden er af høieste Vigtighed, kan ei miskjendes. Jkke mindre vigtig er den Efterretning, at Mehemed endnu den 27de August blev fast i sin Vægring, og erklærede ikke at ville antage Londoner-Tractaten. Den 16de Aug. meddeeltes Tractaten ham; den 27de udløb saaledes den første, ham tilstaaede Frist; han har altsaa ifølge Tractatens Stipulationer forbrudt sin Ret til Syrien. Hvilken Rolle vil Frankerig paatage sig, Alt Haab om Tractatens Opgivelse er forsvundet; det synes endog, at man neppe tør haabe at see Tractaten modificeret, da man allerede har begyndt med væbnet Haand at skride til Udførelsen. Vil Frankerig forblive en uvirksom Tilskuer, ved disse executive Forholdsregler, Udrustningerne drives med Jver, at de ere alvorlig meente, tvivler Jngen merom, dog synes det, at Regjeringen er tilsinds at oppebie det yderste Tilfælde, førend den gaaer videre. At dette yderste Tilfælde ikke endnu er indtraadt for den, fremgaaer tydeligt af en Artikel i Constitutionnel. Denne Journal er af den Formening, at Commodore Napiers Skridt for Beirut ikke ere af Vigtighed. Jnsurrectionen, i Libanon har bestemt Magterne til at undertegne Londoner-Tractaten, fordi de i Opstanden fandt et meget hensigtsmæssigt Tvangsmiddel imod Mehemed. Da nu denne Opstand er dæmpet og undertrykket, saa er det Englænderne yderst magtpaaliggende atter at antænde Oprørsfakkelen. "Men, vedbliver Const., imellem dette Forsøg paa at ophidse Syriens Befolkning, og imellem de meere directe og langt farligere Coercitivmidler ligger et umaaleligt Rum. Vilman vove at overstride det: Vi vide det ikke. Da imidlertid det første af disse Midler (Opstanden i Syrien) isærdeleshed havde til Øiemed at undgaae Anvendelsen, af de yderligste Midler, saa kan man dog af den Omstændighed, at man har taget sin Tilflugt til den mindst compromitterende Forholdsregel, ikke uddrage den Slutning, at man ikke vil lade sig afstrække fra farligere Midler. Men naar Const. uddrager en urigtig Slutning, naar Magterne virkelig ikke lade sig afskrække fra farligere Midler, – allerede ligger Adm. Stopford med den combinerede engelske og østerrigske Escadre for Alexandrien - vil Frankerig ogsaa da tøve med at tage virksom Andeel i Begivenhederne, "Minimum af Frankerigs Rolle, sagde Revue for nogle Dage siden, er at være en væbnet Jagttager; det Mere er afhængigt af Begivenhederne." Endnu ere disse Begivenheder ikke indtraadte. Conseilspræsidentens Journal formener, at Napiers Skridt ere uden Betydenhed, og Blokaden, – om endog Adm. Stopfords Ankomst paa Alexandriens ydre Red bebuder en nærforestaaende Jværksættelse af Blokaden –, har endnu ikke taget sin Begyndelse. – Dog mærke man, at den franske Regjering ved Efterretningen om de seneste Tildragelser har forøget og paaskyndet sine Udrustninger, og at endog Børsen begynder at troe paa Krig. Den nærmeste Fremtid vil opklare Mørket.