Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-02-21
Den lovgivende Magt er i Repræsentanternes Huus og i Senatets Hænder, og begges Sanction er nødvendig for at give et Lovudkast, som bliver foreslaget begge Huuse, den fornødne Lovskraft, undtagen naar de angaae Skattevæsenet, da Lovene derom allene udstædes af Repræsentanternes Huus. Naar en Lov skal være gyldig, saa skal der tre Gange debatteres om den i Huset, med et Mellemrum af i det mindste een Dag, med mindre at Sagen er af en paatrængende Natur, bliver et Lovudkast forkastet af det ene Kammer, saa kan det ikke foreslaaes paa nye førend efter et Aars Forløb. Ethvert antaget Lovudkast maae underskrives af det executive Magt førend den erklæres gyldig, vil denne ikke gjøre det, saa maae det inden ti Dage sende Lovudkastet tilbage til Huuset med sine Remonstrationer. Herpaa debatteres paa nye om det, og naar faa Udkastet antages af totrediedeel af Medlemmerne, saa bliver det til en Lov om endog den udøvende Magt ikke vil sanctionere den. Dennes Magt er desuden meget ubetydelig, da den ikke engang har Ret til at foreslaae et Lovudkast, men blot gjøre et Forslag, hvorpaa Kamrene kunne grunde en Lov. Jngen af den executive Magts Medlemmer have Ret til at udgiøre nogen Deel af de lovgivende Corps, og den udøvende Magt har i Grunden ikke andet at sige endat bringe Lovene i Execution. – Af 30000 Jndvaanere bliver der valgt Een til Repræsentant. Enhver Repræsentant maae enten besidde en Eiendom af 2000 Dollars Værdie eller have en aarlig Jndtægt af 500 Dollars eller være Lærer i en Videnskab. En Repræsentants Valg gielder for 4 Aar, og en Senators for 8. Udlændinger maae først opholde sig i visse Aar i Republiken eller besidde store Eiendomme der for at kunne vælges til Senatorer eller Repræsentanter. – Den udøvende Magt er betroet en Præsidents Hænder, som vælges paa 4 Aar, og maae kun eengang vælges paa nye (ligesom i Nordamerika.) Constitutionen erkiender 5 Minister-Statsekretaire. – Discussionerne i begge Husene blive holdte offentlige undtagen i saadanne Tilfælde hvor man finder det fornødent at gjøre en Undtagelse derfra. Senatet holder sine Møder i en stor Sal i Klosteret St. Domingo, hvor det midterste Rum, som er bestemt for Medlemmerne, er omgivet med et Gitterværk. Publikum staaer udenfor det, men dog saa nær derved at det foraarsager Uleilighed. J Enden af Salen staaer et Slags Throne for Præsidenten (General Ondinetta) som staaer bøiere end de andre, og er prydet med et Silkedraperie og Republikens Vaaben. Paa høire Side sees Libertadoren Bolivars Portrait, som er ophængt der paa Congressens Befaling. J en saadan Forsamling, som er saa nye og hvis Medlemmer ikke have havt Leilighed til at betragte hvorledes det er brugeligt os andre Nationer kan man ikke forvente megen Veltalenhed, som sædvanligen kun er et Resultat af en fuldendet Opdragelse eller af en stor Øvelse i Talekonsten desuagtet er det ikke uinterressant at bivaane disse Debatter. Det synes at være den herskende Grundsætning ved alle deres Bestræbelser at komme Sandheden saa nær som mueligt og at gaae frem efter de meest liberale Beskuelser. Talerne ere for det meeste korte; men de have den Fortieneste at de holde sig til den egentlige Gienstand uden at jage efter rhetoriske Floskler; dog er det forhausende at see med hvilken Lethed næsten ethvert Medlem kan udtrykke sin Meening.