Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-01-15
For et Aarstid siden læste man i Maanedskrivt for Litteratur en med grundig Jndsigt og Sagkundskab skreven Artikel om Almue- og Borgerskolevæsenet i Kjøbenhavn, der, som man sildigere har erfaret, var forfattet af Hr. Pastor Gad, og som ved Kjendsgierninger godtgjorde, at Hovedstadens Almueskole væsen lider under mange og væsentlige Brøst og Mangler. Denne Artikel læstes dengang med meget Jnteresse, ikke blot for den vigtige Sags Skyld, som den behandlede, men ogsaa fordi den afgiver et talende Vidnesbyrd for, hvor gavnlig Offentlighed er, som den sikkreste Garantie for, at Landsfaderens Villie virkeligen bliver opfyldt. Jngen dansk Borger, der kjender sin Konges Omhu for Skolevæsenets Fremme, tvivlede om, at denne Artikel, naar den kom til Kongens Kundskab - hvorfor dens Forfatter skal have sørget ved selv allerunderdanigst at overrække den i Hans Majestæts Hænder – jo vilde have den forønskede tilsigtede Virkning. - Som man erfarer, er nu ogsaa ved kongelig Resolution en Commission nedsat for at give Forslag til en forbedret Indretning af Almueskolevæsenet i Kjøbenhavn. - Denne Commissions Sammensætning, som i disse Dage har givet Stof til megen Tale i forskjellige Kredse, men er af nogle ogsaa betragtet som et Vidnesbyrd for den Overflødighed paa duelige, indsigtsfulde og energiske Mænd, hvoraf vort Fædreland saa at sige bugner, og som gjør det muligt for den overordnede Autoritet, enten gandske eller dog for størstedelen at vælge heelt andre Mænd, end dem, paa hvilke Publikum Tanke strax falder, ja selv andre end dem, som den underordnede Autoritet kunde ville foreslaae, dersom den blev adspurgt. Saaledes har man ikke seet sig nødsaget til at indsætte Sjællands Biskop, i hvem man nu har en med det kjøbenhavnske Skolevæsen af Erfaring bekjendt Mand, ikke heller den ovenfor omtalte Artikels Forfatter, ikke heller enten Overpræsidenten eller nogen af Magistratens ældre Medlemmer, ikke heller nogen af Stadens Provster, endeligen ikke heller nogen af de 32 Mænd. – Commissionen bestaaer af Raadmand Justitsraad Münter, som Formand, Major Ridder Mangor, Professor Ridder Brorson, Sognepræst Rothe og Pastor Waage. (Khousp.)At Geniet, hvor det findes hos Mennesket, viser sig i alle Situationer, og paa ethvert Dannelsestrin som oftest uden al Jndvirkning udenfra, og ligesom baner sig selv sin Vei, bevise Smedesvendene, Tvillingbrødrene Møller fra Varde, et Par nittenaarige Ynglinge, hvis Opfindelsesaand, blottet foralle de skiønne Fordele, som en omhyggelig og hensigtmæssig Opdragelse er i Stand til at give sine Pleiebørn, har frembragt et Kunst=Product, som visseligen fortjener al den Opmærksomhed, som af høie Vedkommende er bleven tildeelt samme. Det bestaaer af et Jern=Pengeskriin, sammensat af solide og dobbelte Jernplader, samt overalt indlagt med polerede Staf fer, og smukt og ziirligt Arbeide. Naar Skrinet er lukket, er det for de, med dets Jndretning ubekjendte ikke muligt at see, hvor det skal oplukkes, og ifald en Uvedkommende, enten ved Nøgler eller Bryde=Jnstrumenter, vil forsøge at aabne det, ville der strax, saafremt Laaget tages kun en halv Tomme høit op, ned springe to Staffer, og i samme Øieblik affyres to Pistoler, som ere skjulte indvendig, og ligge i en convergerende Retning til hinanden, hvorpaa Skrinet endda ikke vil kunne aabnes saavidt, at Pengene eller Kostbarhederne kunne udtages. For Skrinets Eier derimod, eller for Enhver, der er bekjendt med dets Mekanisme, bortfalder naturligviis det Farefulde ved Oplukningen. - Dette Skriin, som af Professorerne for de skjønne Kunster i Kjøbenhavn er blevet anbefalet til at faae Plads iblandt de skjønne Kunst producter paa Kunst-Udstillinger i forrige Sommer, har senere staaet paa den industrielle Udstilling, men formedelst dets høie Værdie ikke kunne modtages til Bortlodningen. - Hs. Maj. Kongen, der ved sin Viisdom overalt og bestandigt veed at finde det sande Genie, og ved sin uindskrænkede faderlige Omsorg drager det ud af sit Mørke, paa det huldrigste opmuntrer, pleier og understøtter det, har heller ikke overseet de omtalte unge Kunstnere, men med la lig Omhue taget sig af deres videre Uddannelse, n. at de engang kunne blive duelige Mænd i deres Kald, og nyttige Borgere for Fædrelandet. B. T.) Om Cand. med. Jacobsen fra Kjøbenhavn, som endnu opholder sig i Stockholm, læses følgende fra Gothenborg: "Det herværende Götha=Artillerieregiment viiste ham ved Afreisen den hædrende Opmærksomhed, at tilstille ham en kostbar Ring med Regimentets Vaaben, ledsaget af Chefens, Baron Flemmings Skrivelse, som udtrykte hans hjerteligste Tak for den udmærkede Omhu og Duelighed som Jacobsen viste ved Militairlazarethet under Choleratiden. Og denne Opmuntring fortjente han, thi han var den første fremmede Læge som kom hertil, den Første som tilte den lidende Menneskehed til Hjelp, uden at dervar lovet ham den ringeste Belønning derfor. Ei blot vore Officerer, hvis sande Trøst han var i Cholera ens rædsomste Periode, omtale ham med Høiagtelse, men selv mangen frelst Soldat nævner ham med rørende Taknemlighed."¬