Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-07-01
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Londonner-Coureren af 23de f. M. indeholder en Artikel, hvori det blandt andet heddet: "Vi have Grund til at troe, at den spanske Regjering ikke er tilhøielig til at anerkjende den brittiske Legions udmærkede Tjenester. General Evans har seet sig nødt til at skikke Ferdinandsordenens Storkors tilbage, fordi det blev ham tilstillet paa en usædvanlig, slet ikke smigrende Maade. Vi have endog hørt, at Gen. Espartero, der dog i Rang staaer under ham, er ham foresat. Dette er uden Tvivl eet af Resultaterne af Cordovas Besøg i Madrid. Vi erfare ogsaa, at Evans har gjort den spanske Regjering Forestillinger, angaaende den Behandling, som er udviist mod Legionen, og tillige har erklæret, at han, hvis der ikke tages mere Hensyn til dens Fornødenheder, vilde see sig nødt til at tye til sin Regjering, for at udvirke Legionens Hjemkomst til Fædrenelandet." Coureten ønsker, at dette maatte skee; thi den mener at have godt Grund til at troe, at den liberale Deel af den spanske Nation faaer stedse større Modbydelighed for al fremmed Jndblanding, af hvad Art end denne er. Coureren gjentager i en senere Artikel det Samme og føiet til, at det er aabenbart, at Cordova af Jversyge mod Legionen har forladt Hæren i et afgiørende Dieblik, blot i den Hensigt, at vende Carlisternes hele Magt mod Gen. Evans's Corps. Den yttrer tillige Mistanke om, at Cordova mulig kunde have i Sinde at forene sine Tropper med D. Carlos, men menet dog, at denne Plan vil strande paa Hærens Aand og paa Esparteros Retsindighed. Hvorvidt nu Courerens Formodninger og Cordovas Planer ere grundede, staaer derhen; men i alt Fald er hans Forhold høist paafaldende. Carlisterne vare ved de senere Uheld blevne noget modløse; de begyndte at lide Mangel paa Alt, og deres Stridskræfter vare saaledes sammensmeltede, at et fælles Angreb fra 3 Sider, fra St. Sebastian (Evans), fra Vittoria (Cordova) og fra Pampelona, (Bernelle, mulig vilde paa een Gang have gjort Ende paa Krigen. Under disse Omstændigheder forlod Cordova Hæren, nødte Epans, som kun havde 8000 Mk. kampdygtige Tropper, til at indskrænke sig til blot at gaae forsvarsviis tilværk, og lod iligemaade Bernelle staae ganske isoleret. Blandt Sidstnævntes Officerer, og Soldater herskede derfor ogsaa stor Misfornøielse; ja Privatbreve vilde vide, at den algierske Legion stod i Begreb med ganske at opløse sig. Jmidlertid hører man fra Madrid, at Cordova i et stort Krigsraad har retfærdiggjort sit hidtil udviste Forhold og udviklet sin Plan til et forestaaende Feldttog, samt at denne Plan blev eenstemmig bifaldt. D. 19de kom han da ogsaa endelig tilbage til Vittoria. - J Paris hedder det, at den franske Regjering er atter bleven opfordret til at sende en Jnterventionshær til Spanien. Hr. v. Rayneval skal nemlig have indsendt en lang Promemoria, hvori hans udtaler sin Frygt for, at Dronningens Regjering ikke vil kunne holde sig til Enden af Aaret, men vil forinden blive omstyrtet af det exalterede Par til, dersom Frankerig ikke lægger sig imellem. Dette er vel imidlertid ingenlunde paalideligt. Moniteuren mælder naturligviis Jntet derom; derimod fortæller den, ifølge telgraphiske Meddelelser, at de carlistiske Chefer havde erklæret, at deres Tropper ikke længere kunde holde ud i Navarras Bjergegne, og at de derfor havde besluttet at forlægge Krigsskuepladsen til Aragonien. D. Carlos havde, forat bringe dem fra denne Beslutning, ladet uddele Korn fra sine Magaziner i Amescoa-Dalen; men det var endnu ikke afgjort, om de vilde lade sig afholde fra at udføre deres Forsæt.