Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-04-16
Den 15 begyndtes Paasken, Armeniernes og Grækernes Høitid. Det var værdt at see, hvorledes den blev begaaet af de sidste, saasom det viste, hvor meget der endnu er tilbage hos denne Nation, af dens forrige Tilbøyelighed, til yppige Lystigheder paa deres Høitider. Hvo der veed, hvad der berettes om deres Forfædres Bacchanalier A., kan her see Levninger deraf hos deres Efterkommere. De kiøbe sig Friehed af deres Øvrighed, Tyrkerne, til uden Hinder at fortsætte deres Fornøielser. Derfor give de i Smyrna hvert Aar een Pung (500 Rigsdaler) til Musulem; men i Constantinopel betalede de 5 a 6 Punge. Imod denne Afgift have de Friehed til overalt i Huusene og paa Gaderne, at drikke sig fulde, dandse, spille- og giøre alt hvad deres Hierte lyster, det de og vide mesterligen at sætte i Værk. Siælden løber nogen PaaskeHøitid af i Constantinopel, uden at nogen sætter Livet til, da den ene myrder den anden i deres Raserie. Paaske natten holdtes i begge deres Kirker en stor Messe. Den blev sluttet ved Midnat; og neppe var den til Ende, førend den heele Forsamling raabte med høi Røst: 28,500 Evne. Dermed var deres store og strænge Faste til Ende, og derfor begyndte de i samme Øieblik at æde af hvad enhver havde taget med sig i Kirken, og da de saaledes havde begyndt deres Glæde i Kirken, saae man hvert levende Øie at fare ud, og med Fornøielse at begive sig til deres Kiød Fad, og det med saadan Heftighed, at jeg er forsikkret, at mange, som vare i Begreb med at begynde deres Glæde, fik en ynkelig Paaskemorgen. En stor Messe og prægtig Procession blev af biskopen forrettet i St. Trinitatis Kirke paa Paaskedag om Middagen, den opstandne Frelser til Ære. Herved, saavelsom ved deres Guds=Tieneste, fattedes intet af den Pragt og Anseelse, som kan røre en eftertænksom Tilskueres Sandser. Den 16 og 17 var intet andet at see og høre, end Grækernes Paaskefryd, paa Gader og Stræder, i Huuse og Gaarde. De kappedes med hverandre, særdeles den meenige Hob, hvo der kunde drikke og fraadse meest. De dandsede deres græske Dandse langs igiennem den franske Gade, efter Sækkepiber, Trommer og andre Jnstrumenter, som ikke ere bekiendte hos os, men hverken saa smukke eller behagelige, at de fortiene megen Opmærksomhed. En Art deraf bestod af Peritonæum af Øxne, som var udspillet paa en Cirkel af Træe, hvor paa de sloge med Fingrene. For at kunne drikke uden Bekostning finde de paa adskillige Fagter, at giøre paa Gaderne, hvorfor de faae nogle Pænge af dem, som have Lyst til at være deres Tilskuere. Jblandt andre saae jeg een, som kunde saa vel balancere med Hovedet, at han satte derpaa en stor Flaske med Viin, paa hvilken han lagde en Simle, og derovenpaa et Glas med Vand, hvori han satte en Qvast af Roser, og med alt dette dandsede han heele Gaden igiennem, hoppede og holdt god Takt, hvilket var en mærkelig Prøve paa en stærk Øvelse. J al deres Sang igientage de som oftest Agthos ævnes. I denne Høitid hørtes ikke til noget Mord, eftersom biskopen havde brugt den Forsigtighed, Paaskeaften at lyse den i Band, som i Høitiden bar Kniv eller Pistol hos sig. Armenierne ere et langt sædeligere og fornuftigere Folk, som ikke holde deres Høitid med saadanne Yppigheder. Jeg saae dem aldrig dandse, drikke eller have noget Optog paa Gaderne; men dersom de fornøie sig, skeer det i et Huus, eller i en Chan, hvor armeniske unge Personer komme sammen, og have skyldige Fornøielser; eller de giøre et Selskab, og fare ud til Hest, hvori de finde stor Fornøielse, og vise, at de have arvet af deres Forfædre at være kiække Ryttere.