Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-10-14
Jndsenderen vil, at Comiteen skulde have offentliggjort en Fortegnelse over Medlemmerne og deres Bidrag og have opkrævet Actierne. Det første kunde have været meget gavnligt, og skal ogsaa skee; men hvorfra tager Comiteen Midler til alle Udgifter i denne Sag, af dens egen Lomme. At faae Repræsentanter udvalgte og opkræve Bidragene, har været under Omtale i et Comitee møde; men man troede at burde opsætte det, indtil man havde idetmindste Noget at udnævne Repræsentanter for og samle Bidrag til. Comiteens første Formaal maatte blive at finde en passende Gaard, efterat det var afgjort, at Skolen baade skulde være en høiere Dannelsesanstalt og et Agerdyrkningsinstitut, og at begge disse Deele skulde være sideordnede. Efter længere Søgen fandt Comiteen omsider en Gaard; thi vi vare alle af den Mening, at de Betingelser, paa hvilke Paarupgaarden maatte overlades den i Forpagtning, vare saadanne, at den ei burde gaae ind herpaa. Bemeldte Gaard havde circa 200 Tdr. Land og ret gode Bygninger; man var tvivlsom, om man skulde beholde det hele Areal eller sælge henimod det Halve. Jngen vil kunne nægte Comiteen stort Mod; thi den besluttede at kjøbe denne Gaard til 33,000 Rbd., under den Forudsætning, at den kunde til medio Mai faae at Regjeringen et rentefrit Laan af 10,000 Rbd. til at sætte i denne Eiendom; skjøndt den følte, at det med en Capital af 8000 Rbd., hvoraf dog endeel vel ikke kom ind- og det Hele kun successivt i en Række af 10 Aar, var en meget vovelig Handel, og at Gaarden, selv naar den blev dreven occonomisk, ei vilde kunde forrente Kjøbesummen. Men den meente, at man først burde see at faae Fodfæste, og saa videre forsøge sin Lykke og overlade Resten til Tiden og Skjæbnen. Der havde i Comiteen været Meningsforskjellighed, om man helst maatte bede om et aarligt bestemt Pengebidrag eller en Capital; det første havde maaskee været rigtigst, men Vanskeligheden i, i vore Tider at kjøbe Landeiendomme uden Penge, bestemte os for sidste Alternativ, som vi ogsaa troede lettest at opnaae. En Ansøgning om et rentefrit Laan af 10,000 Rbd. tilligemed Planen og Lovene for Skolen blev overleveret Hans Majestæt Kongen af Comiteens tvende Medlemmer, dHrr. Godseiere Estrup og Tesdorps, der i denne Anledning i Foraaret reiste til Kjøbenhavn. Comiteen skal ei undlade her offentlig at takke Stiftsøvrigheden saavel for den Velvillighed og Jnteresse, den stedse har viist denne Sag, som for den Anbefaling, den gav vor allerunderdanigste Ansøgning. Det er bekjendt med hvilken Varme vor ophøiede Konge ei blot tager sig af Konster og Videnskaber, men ogsaa hvormeget Almeenoplysningen ligger ham paa Hjerte, og navnlig, hvorledes Bondestandens høiere materielle og aandelige Velvære og Selvstændighed ei er ham mindre magtpaaliggende end Høisammes høisalige Forgænger. Allerhøistsamme, uden dog at turde give no at Løste, modtog Ansøgningen med den ham egne Mildhed og Naade. Men en Regjering i denne Verden har Jondt at gjøre, naar den skal hjælpe Alle, og Jngen vil bjælpe sig selv. Den skal understøtte Jernbaner, Maskinerier og Fabriker, Tivolier og Casinoer, kort Alt, hvad der tjener til at gavne og fornøie, nødig lader den hos os Nogen gaae aldeles ubønhørt bort. Det vilde derfor være uretfærdigt at miskjende en Regjerings Viisdom og Dygtighed, fordi den maa gjøre et Udvalg, og ei kan hjælpe saaledes paa Alle, som de forlange af den. Under 18de Juni fik Comiteen gjennem Finants-Deputationen den Efterretning, at Hans Majestæt efter en allerunderdanigst nedlagt Betænkning af Deputationen allernaadigst havde bevilget til det angivne Øiemeds Fremme et Laan, indtil 10,000 Rbd. imod den tilbudne Sikkerhed og imod at Laanet i det Hele forrentes paa sædvanlig Maade med 4 pCt. aarlig og efter 5 Aars Forløb afbetales med to pCt. aarlig. Denne Hjælp er jo upaaklagelig, men desværre er hele Skolens Pengestatus saaledes, at en Understøttelse paa sædvanlig Maade ikke kan hjælpe os, fordi det er en aldeles Umulighed saavel at svare Renter af den tilbudne Sum som at afbetale den om flere Aar. Kunde man, efterat de nødvendigste Jndretninger vare gjorte, have betalt Renterne af Resten af Kjøbesummen ved Gaardens egne Jndtægter, maatte det ansees for store Ting.