Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-02-20
(Fortsættelse af Forordningen i No. 7.)§. 18. Da det er befundet, at megen Ufred opkommer deraf, at Hegnet optages om Efteraaret, og at Kreaturene da vænne sig at søge til allevegne, saa forbydes det herved at optage noget i Skiællet til Naboen staaende Hegn. eller Leede, uden dennes Samtykke, og paalæg ges enhver at holde Hegnet imod Naboerne vedlige heele Aaret igiennem, med mindre de samtykke i at det ikke skeer. Paa saadanne Steder, hvor Jorden er saa mergelagtig, at den om Vinteren løser sig op, og at følgelig alle Volde, som om Efteraaret opsættes, om Vinteren nedfalde, der skulle Beboerne, om intet andet Hegn kan opsættes, som kan frede Vinteren over, være pligtige at grave Flek Grøvter, af 3 og en halv Alens Bredde og 2 Alens Dybde. §. 19. Det skal vel være Bønderne tilladt ved Vedtægt om Hegnet, Gierder, Grøvter og Leede, samt Hiord, at bestemme Boder efter Lovens 3die B. 13de Cap. 31 og 42 Art., men ved saadanne Vedtægter skulle de ikke kunne hindre Jordernes Jndgrøvtning og Jndhegning, ikke nedsætte de i denne Forordning befalede Bøder, eller i nogen Maade sætte det ud af Kraft, som herved er befalet, men vel skiærpe det. Bøderne, som falde efter saadanne Vedtægter, skulle tilhøre Sognets Fattige. Sognefogden, Oldermanden, hvor Oldermand findes, og Præstens Medhielpere skulle staae til Ansvar for, at de ikke til andet Brug anvendes, og de, som maatte have tilvendt sig de Fattiges Penge, skulle derfor af vedkommende Dommere tildømmes at betale det saaledes oppebaarne tredobbelt. c. 20. Naar nogen har seet sig nødsaget at lade Hegnet reise eller sætte i Stand paa sin Naboes Bekostning, da skal han, saafremt han med Naboen ikke mindeligen og Regningen kan foreenes, fremlægge samme for vedkommende Amtmand, som, naar han intet ved samme finder at erindre, beordrer den ved Paategning til Udbetaling. Men i Tilfælde, at nogen Regning findes ubilligen opført, nedsætter han den efter billighed, og derefter ligeledes ved Paategning beordrer dens Betaling med den Sum, hvortil den af ham er nedsadt. Ved enhver Regnings Paategning erindrer Amtmanden, at sammes paalydende Sum bør, i Mangel af mindelig Betaling, inddrives ved Udpantning af vedkommende Sognefoged; Og skal Sognefogden, saasnart den paategnede Regning ham til stilles, være pligtig strax at inddrive den hos Vedkommende i Sognet, de være af, eller uden for Bondestanden, Eiere, Fæstere, Forpagtere eller Leiere. Jorddrotten eller Brugere af beneficerede Jorder. Naar deslige Regninger angaae Hegn for Kiøbstæd=Jorder, inddrives samt mes Beløb, i Mangel af mindelig Betaling, efter Stifte eller Amtmandens Foranstaltning, ligeledes ved Udpantning af vedkommende Rettens Betient. For saavidt Fæstebønder angaaer, skal den Klagende, naar han er bleven forsynet med Amtmandens Paategning tilstille Jorddrotten samme, og skal det da paaligge denne enten, i Overes skemmelse med Paategningen, igiennem Sognefogden ved Udpantning at lade hos den eller de Skyldige Negningens Beløb inddrive, eller i manglende Fald selv ingen 14 Dage efter at Regningen er ham tilstillet, at udreede det, mod Regres til Vedkommende. c. 21. befindes nogen Brøst paa Hegnet, efterat det lovligen er synet og istandsat, da anmelder Naboen det til den, som Hegnet tilhører, og om han ikke iskandsætter det inden 24 Timer, naae det er i den Tid Kreaturerne i de paastødende Jordlodder endnu kike ere indtagne, og inden 3 Dage i den øvrige Tid af Aaret, saafremt Snee og Frost ikke giør det umueligt, da lader han tage Syn over Hegnet og bruger samme Tvangsmidler, som i foregaaende 17 og 20 sk. ere ommeldte, med mindre Skaden kan bevises at være gjort af hans egne Kreaturer, i hvilket Tilfælde han selv skal sette Hegnet istand. s. 22. Om nogen giør Gab eller Aabning. paa Hegn, hvorigiennem Kreaturene kunne komme ind og giøre Skade, det være hvad Tid af Aaret det vil, da bør han ei allene igien at sette Hegnet istand og at betale den Skade, som desformedelst kan være forvoldet, men han bør desuden, om det er skeet for at giøre sig Ve uden for de i 245 ommeldte Tilfælde, og uden beviislig Hensigt til at skade, betale for hans Forseelse førstegang 1 Rdlr., anden gang 2 Rd., og skeer det tiere, skal han ansees som den, der forsætlig har villet skaffe Ufred. Denn, hvis Hensigt det beviislig har været ved at giøre Gab eller Aabning paa Hegnet, at skaffe Ufred, skal af Dommeren dømmes førstegang, han saadant forøver, til at bøde 10 Rdlr., andengang dobbelt og trediegang til at hensættes i Forbebringshuset 3 Maaneder, og siden saa afte han igientager Forseelsen, hvergang dobbelt saa længe Den som uden Nødvendighed springer og ver anden Mands Hegn, hvor ingen Stente eller lovlig Fodstie er, skal, naar han beviislig paa Stedet gribes, betale i Straf 8 Skill., foruden Skadens Erstatning, hvilke Penge An holderen paa Stedet hos ham maae udpante.