Berlingske Tidende, 1757-12-02
Den imellem det K. Danske Hof og den Keyserl. Ottomanniske Port d. 14 Oct. 1756 sluttede Venskabs, Skibsfarts og Handels-Tractat, er nu paa Latin og Tydsk ved Trykken bleven publiceret; og indeholder samme fornemmeligen følgende Hoved=Poster: 1) Der skal imellem Hs. K. M. af Danmark og Hs. Keiserl. Ottomanniske M. være et bestandigt Venskab, og imellem begge Rigers Undersaatter fri Handel til Lands og Vands, saa at de Danske og alle, som føre Danske Skibe, og ere forsynede med Kongel. Danske Flage og Passer, skal have fri og ubehindret Jndløb med deres Vare, paa hvad Tid det og er, i den Ottomanniske Ports Havne og Handelstæder. Ligeledes skal det staae dem frit samme Steder at lade, for deres egne Penge, deres ved en og anden Tilfælde beskadigede Skibe at forbedre. Med deres Vares Folholdelse og Jndløb i Dardanellerne og Havnene skal de Kongel. Danske Skibe imod den sædvanlige Afgifts Erleggelse nyde samme Ret, som andre med Høystbem. Port i Venskab staaende Nationer. 2) Dersom noget Dansk Skib skulde forulykkes paa de Ottomanniske Kyster, skal samme bevises al Hielp, dets indhavende Vare overleveres til den nærmeste Danske Consul, for at tilstilles Eiermændene, og intet derfor udbetales, uden den almindelige Arbeids=Løn; skulde noget derimod ved saadan Leilighed blive røvet, skal samme, efter foregaaende nøyagtige Undersøgning, igien fuldkommen tilbageleveres. 3) De Danske Undersaatter, skalligesom andre med den Ottomanniske Port i Venskab staaende Nationer, betale i Told 3 pro Cento. Told Forvaltere og Betientere maa ikke vegre sig ved at tage imod disse 3 pr. Cento i Vare, i Fald de vurdere Varene høyere end de ere værd. Af de Sager, som de Danske Consuler bruge til Skienk eller egen Brug, skal aldeeles intet svares. 4) Enhver, i Fald han paa et eller andet Sted ikke vil lodse, skal ubehindret have Lov til at henbringe sine Vare, hvor han vil. Naar der paa et Sted er erlagt Told af de indehavende Vare, skal af samme, i Fald de færes andensteds hen, ingen videre Afgift svares &c. 5) J Henseende til Salutationen i Søen a., da skal dermed forholdes ligesom med andre med Porten i Alliance staaende Nationer. 6) Jntet Dansk Skib maa med Magt tvinges til at transportere Ottomanniske Soldater, Skytz eller andet deslige. 7) De Ottomanniske Kiøbmænd og Undersaatter, som befragte Danske Skibe, skal i alle Maader ansees ligesom de Franske, Engelske og Hollænderne u. 8) De ved den Ottomanniske Port værende Danske Gesandter skal have samme Fortrin, som andre ved denne Magt i Venskab staaende Puissancers der værende Ministre, ligesom og at beskikke Consul og Vice=Consuls, samt omskifte samme, hvor de finde det fornødent. J øvrigt maa en Gesandt bruge 4 og en Consul 1 Fortolker i sin Tieneste. 9) De Danske Consuls og Vice-Consuls Fortolkere, Kiøbmænd og Underdaner, som boe i det Ottomanniske Keiserdom, skal tilligemed deres Betientere være befriede fra al Paalæg a. 10) Alle de opkommende Stridigheder med de Danske, eller dem, som dependere af de Danske, skal efter de Danske Love afgjøres allerne ved de Danske Gesandter eller Consuler. De Danske Consuler i det Ottomanniske Rige maa ikke i nogen Tilfælde arretteres, ikke heller deres Huuse forsegles eller visiteres. Jngen opkommende Stridigheder imellem begge høye contraherende Parters Undersaatter maa afgjøres uden ved de Danske Consules ell. Vice Consules, medmindre Sagen overgaaer 4000 Asper, da den ved den Ottoman. Port maa afgiøres. 11) Dersom en Dansk spiller Bankerot eller begaaer nogen Misgierning, da skal saadant falde paa samme Person allerne, og ikke paa nogen Maade tilegnes andre af samme Nation &c. 12) Jngen indfød Dansk maa i det Ottomanniske Rige antages som Fange eller Slave, medmindre samme har befundet sig under dem, som agere fiendtligen imod den Ottomanniske Port; og dersom nogen i saa Fald af Vildfarelse skulde være bleven tagen, skal han strax ved den Danske Consuls Ansøgning løsgives igien; hvorimod ligeledes skal blive forholdt paa Dansk Side med Muselmændene. Dersom nogen Dansk døer i det Ottomanniske Gebet, skal ingen uden den Danske Consul a. have Magt til at bemægtige sig Stervboen, og om ingen Dansk der befinder sig, da skal Stervboen troligen forsegles, og den nærmeste Danske Gesandt a. derom underrettes, for at tage samme under videre Behandling. 14.) De Danske skal have en frie Religions=Øvelse. 15.) Beskylder nogen en Dansk for at have antaget den Muselmanniske Religion, skal han dog ikke være tilholdt at blive ved samme, med mindre han selv i den Danske Tolkes Overværelse med fri beraad Hu tilstaaer, at han har antaget samme; og skal han desuden betale, om han skylder noget, til de Danske. 16.) Paa begge de Høye contraherende Parters Side vil man med ald Flid holde denne Tractat i alleMaader ubrødelig &c. &c.