Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-01-29
Oversigt. af Dagens udenlandske Nyheder. Den 5te Jan. blev i Jetersborg en høist mærkværdig Convention bekiendtgjort, som er afsluttet d. 26 Sept. f. A. i Paris, imellem Rusland, Østerrig og Preussen, og er undertegnet af disse Rigers høie Monarker, hvis væsentlige Jndhold bestaaer i følgende: Da Deres Majestæter betragtede de sidste tre Aars heldige Begivenheder, som Forsynets Velgierninger mod de Stater, hvilke sætte allene sin Tillid til dette, og da de erkiende at Staterne i deres Forhold mod hinanden bør grunde deres Fremgangsmaade paa de ophøiede Sandheder, som vores guddommelige Frelsers evige Religion lærer os, saa erklære de høitideligt: at nærværende Act, var ikke noget andet Formaal end for heele Verdens Øine at tilkiendegive deres ufravigelige 2 slutning, saavel med Hensyn til deres Staters Bestyrelse, som til deres Forhold med andre Regieringer; blot at vilde tage den hellige Religions, den christelige Kiærligheds og Retfærdighedens Forskrifter til deres Rettesnor, som ikke alleene blot bør anvendes i det private Liv men meget meere bør have en umiddelbar Jndflydelse paa Fyrsternes Beslutninger, lede alle deres Skridte og være det eneste Middel til at give de menneskelige Jndretninger Fasthed og afhielpe deres Ufuldkommenheder. – Deres Majestæter ere i Overeenstemmelse hermed blevne enige om følgende: 1) Da den hellige Skrift befaler alle Mennesker at betragte hinanden, som Brødre, saa vil de 3 Monarker blive foreenede med hinanden i et sandt og uopløseligt Broderskab; og da de betragte sig, som fælleds Landsmænd, (paa Jordens Land i Skaberens Rige, saa vil de staae hinanden bi ved hver Leilighed; og da de betragte sig som Familie-Fædre med Hensyn til deres Undersaatte- og Armeer, saa ville de lede den med samme Lixderligheds Aand. 2) Derfor skal ogsaa allene den Grundsætning herske imellem anførte Regieringe- og deres Undersaatter, at tiene hinanden giensidig og at vise en uforanderlig Velvillie imod hinanden; da de maae betragte sig som Medlemmer af den samme christelige Religion, og da de 3 allicrede Monarker kun betragte sig som Personer, hvilke Forsynet har overdraget at beherske tre Greene af den samme Familie; hvorved de tillige erklære atde christelige Folk, som de og deres Nationer til høre, har i Grunden ingen anden Souverain, end som han hvilken al Magt tilhører, og i hvilken alle Kiærlighedens Skatte, fal Kundskab og den uendelige Viisdom findes foreenede, nemlig: Gud vores guddommelige Forløser Jesus Christus, den allerhøiestes Aand, Livets Aand. Deres Majestæters anbefale derfor, Deres Nationer paa det eftertrykkeligste at ove sig daglig meere i Opfyldelsen af de Pligter, som den guddommelige Frelser har lært Menneskene. 3) Alle de Magter, som ville høitidelig bekiende sig til de i nærværende Act fremsatte Grundsætninger og erkiende, hvor vigtigt det er for Nationernes Lykke, som ikkun alt for længe har været foruroligede, at disse Sandheder i Fremtiden indrømmes den tilbørlige Jndflydelse paa det menneskelige Livs Skjæbne, skulle med ligesaamegen Beredvillighed, som Hengivenhed optages i denne hellige Alliance. (Et skiønnere politisk Actstykke, end som det foranførte, har Historien ikke at opvise, alleene i Dydens og Fornuftens Grundsætninger kan det forhen omtalte perpetuum immobile (eller den uforanderlige Rolighed i den politiske Statsmaskine udfindes, da disse Lodder ere de eeneste, som formaae at give Menneskelivets Forandringer en afmaalt, bestemt og uforstyrrende Gang; herer det sande Dydsforbund oprettet og Begyndelsen, lagt til at udføre Frankerigs ædle Konges Henrichs d. Ites store Plan, til Oprettelsen af en Europæisk Republik.)Man seer nu ogsaa hvorledes enhver Skye paa den politiske Himmel efterhaanden fordeeler sig.