Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-18
Jndenlandske Efterretninger. Forordning, angaaende nogle nøiere Bestemmelser i Henseende til Jordeiendommes Udstykning i Danmark. Vi Frederik den Siette, af Guds Naade Konge til Danmark, etc., etc., gjøre vitterligt: Da Vi have bragt i Erfaring, at Udstykning af Jordeiendomme i Vort Rige Danmark paa et og andet Sted har bidraget til at indføre nyt Fælledskab og at gjøre Jordernes Jndhegning vanskelig, samt da Eiendommenes Deeling saaledes, som den paa nogle Steder er skeet i meget smaae og adspredte Parceller, forringer deres Kraft til at ernære deres Besiddere, og desuden letteligen kan give Anledning til Forvirring i Matrikulen og have uforholdsmæssig Fordeling af de offentlige Byrder til følge, saa ville Vi, for at forebygge saadan Ulempe for Fremtiden, herved allernaadigst have befalet og anordnet, som følger, for bemeldte Vort Rige Danmark: I. Ved Udstykning af en Bondegaard bør herefter, til bestandig Vedligeholdelse med Bygning og Beboer, altid blive en Hovedparcel tilbage med et Tillæg af i det mindste 20 Tønder Landboniteret Jord til Taxten 24, og denne Hovedparcel udlægges saavidt mueligt i en samlet Lod af de, Gaardens Bygning nærmest liggende, Jorder. En Bondegaard eller en beboet Jordlod, hvortil ikke ligger mere, end 20 Tønder Land bonite ret Jord til Taxten 24, maa, som følge heraf, ikke udstykkes. Og skal den Omstændighed, at alle Parcellerne af en Bondegaard eller beboet Jordlod agtes særskilt bebyggede eller henlagte til forhen jordløse Huse, ikke give Adgang til nogen Undtagelse fra disse Bestemmelser. 2. Naar en Hovedgaard udstykkes, bør deraf stedse blive en Hovedparcel tilbage med et Tillæg af i det mindste 60 Tønder Land boniteret Jord til Taxten 24 for hver Rytterhest, som af Gaarden skal udredes. 3. Enhver Parcel, som afhændes, efterat en Hovedparcel, i Overeensstemmelse med foranførte Bestemmelser, er forbeholden, bør afhændes med Forpligtelse til derpaa inden 2 Aars Forløb fra Udstyknings Approbationens Dato at opføre fornøden Bygning, med mindre den forenes med en anden, samme tilgrændsende, Eiendom, eller tillægges et, for den beqvemt liggende, jordløst Huus, eller den er en, Stedet fraliggende, Eng Skove, Tørve, Overdrevs= eller Hedelod. 4. Enhver, efter foregaaende §. 3, til Bebyggelse bestemt Parcel bør tillægges i det mindste 1 1/2 Tønde Land boniteret Jord til Taxten 24. Og paaligger det enhver saaledes bebygget eller til Bebyggelse bestemt Parcels Bruger, i Forhold til dens Hartkorn, at tage Deel i alle de Kiørseler og alt det offentlige Arbeide, som forhen paalaae det samlede Sted, eller, forsaavidt Vedkommende ikke holde Heste, derfor at bidrage med Penge til Hovedparcellisten, til hvem Amtstuen for alt saadant hidtil af den hele Gaard gaaende Ægt og Arbeide kan henholde sig imod Regres for Hovedparcellisten til de mindre Parcellister. Samme Forpligtelse hviler ligeledes paa enhver til Forening med en anden Jordeiendom eller til henlæggelse til et jordløst Huus afhændet Parcels Bruger, forsaavidt den kan ansættes til 2 Skiepper Hartkorn eller derover. J Henseende til Deeltagelse i Veiarbeide forbliver det ved Vor, ved Kammerplacat af 1ste Augusti 1815 bekjendtgjorte, Resolution af 26de Juli samme Aar. H. Fraliggende Eng, Tørve, eller Hede lodder maae, uden særdeles Tilladelse fra Vort Rentekammer, hverken deles i mindre Lodder, eller særskilte afhændes til nogen, som ikke forud har Eiendom i Sognet. 6. Skoves eller Skovlodders Udstykning kan ikke ventes bevilget i mindre Lodder, end paa 100 Tønder Land geometriske Maal, og det endda ikke uden, forsaavidt saadan Deling kan finde Sted uden Skade for Skoven. 7. Ved Udstykning maa aldeles intet nyt Fælledskab indføres, enten i Henseende til Eiendomsretten til de Parceller, som afhændes, eller til Eiendommens Brug. Det kan saaledes for Exempel ikke ventes bevilget at afhænde Tørveskieret i en Lod og forbeholde sig Grunden eller Græsningen paa samme, eller tvertimod. 8. Naar en ubebygget Jordlod forenes med en anden forhen med Bygning forsynet Eiendom, ansees den for Eftertiden at udgjøre en Deel af denne Eiendom og maa ikke derfra igjen adskilles uden Tilladelse, hvormed da bliver at forholde saaledes, som for Udstykninger i Almindelighed er anordnet. 9. Den, som attraaer at udstykke en Jord eiendom, bliver vel fremdeles efter Forordningen af 25de Junii 1810, §. 3, pligtig at lade samme opmaale og under en Landinspecteurs Bestyrelse taxere ved uvillige Mænd, som dertil af Retten udmeldes og siden inden Retten edeligen afhjemle deres Forretning. Men denne Taxering skal, som ogsaa i de foran anordnede Bestemmelser er forudsat, skee ved Jordens Bonitering til 24 saaledes, som bruges til den nye Matrikulering. Dog maa selve Matrikulerings=Taxeringen, som ikke længere anvendelig i nærværende Tilfælde, ikke lægges til Grund for nogen Udstykning. Men nye Taxering paa ovenmeldte Maade bør i ethvert Tilfælde foretages. Forsaavidt Landinspecteuren og de udmeldte Mænd ikke maatte ansee sig tilstrækkeligen bekiendte med denne Taxerings Maade, kan, til Veiledning, fra Vort Rentekammer paa Forlangende erholdes Underretning om, og paa et indsendt Kort faaes antegnede een eller flere af de Taxter, som til Matrikuleringen ere ansatte paa den Eiendoms Jorder, som skal udstykkes, eller paa den Byes Jorder, hvorunder Eiendommen henhører. For de Amter, hvori MatrikuleringsTaxeringen endnu ikke er fuldført, paaligger det Vort Rentekammer at drage Omsorg for, at anden tilstrækkelig Veiledning kan erholdes, ligesom det har i det hele nærmere at instruere samtlige Vore Landinspecteurer og Fremgangsmaaden ved Udstyknings=Taxeringen. 10. Naar Eieren for Udstykningen staaer i Handel om nogen Parcels Afhændelse, bør Kiøberen indvarsles til at overvære Taxations-Forretningen, der i saa Fald ikke uden saavel Kiøbers, som Sælgers, Samtykke maa afhjemles. Men, om endog alle Vedkommende, Kjøbere saavelsom Sælger, ere tilfredse med en afholden TaxationsForretning, maa denne dog ikke afhjemles uden Landinspecteurens paategnede Tilstaaelse om, at han intet ved samme finder at erindre. Finder han derimod Taxationen urigtig, skal han være pligtig at forlange et dobbelt Antal Mænd, paa Eierens Bekostning, af Retten udmeldt til at foretage en nye Taxering. For Mangel af denne Pligts Opfyldelse maa Landinspecteuren vente med Mulct af Vort Rentekammer at vorde anseet. II. Naar Taxeringen er tilveiebragt, og Parcellerne derefter, i Overeensstemmelse med Forordningen af 25de Junii 1810, §. 4, skulle af Land inspecteuren afsættes og til Hartkorn ansættes, bliver af ham at lagttage, a. at Parcellerne bør afsættes i saavidt mueligt regelmæssige Figurer og saaledes, at til Hegns og Veies Forkortelse tages tilbørligt Hensyn, b. at enhver Parcels Afsætning paa Marken bør skee med kiendelige og varige Mærker, og er at over den hele udstykkede Eiendom bør være forfattet et Kort in duplo, som ikke alene maa vise de afsatte Parceller og de virkelige Længder af alle Linier, tegnede ved enhver Linie især, samt de udmaalte Vinkler i alle Hjørner, men hvorpaa ogsaa bør bemærkes Eiendommens Beliggenhed imod de tilstødende Eiendomme, især naar nogen Parcel afhændes til dermed at forenes. 12. Skulde af en eller anden Aarsag nogen. Parcel af Eieren forlanges paa en ufordeelagtig Maade afsat, da bør Landinspecteuren anmærke saadant og om Aarsagen, samt hvad han i den Henseende finder at burde skee, gjøre behørig Forklaring i sin Forretning, for at Vort Rentekammer kan sættes i Stand til at bedømme, om Eier rens Forlangende kan indvilges, eller ikke. Befindes Skylden for en uregelmæssig Udstykning at være hos Landinspecteuren, da bør han for egen Regning omgjøre samme. 13. Naar Landinspecteuren paa den i Forordningen af 25de Junii 1810 foreskrevne og nærmere ved denne Forordning bestemte Maade har fuldført sin Forretning, afleverer han samme med tilhørende Beregninger og begge Exemplarer af Kortet, med videre, i Overeensstemmelse med hiin Forordnings §. 5, tilligemed Vedkommendes Ansøgning om Tilladelse til Udstykningen, til Amtmanden, som da strax indsender alt til Vort Rentekammer med sin bestemte Erklæring, om han finder noget imod den forehavende Udstykning og Afhændelse, og da hvad, at erindre, eller ikke.