Extraordinaire Relationer, 1734-06-01
Tydskland. Angaaende Chur-Fyrsten af Bayren hans Raisons, hvorfor hand ikke til dato har vildet erklære sig til at samtykke KriigsDeclarationen imod Frankerig, vil mand her til Publici Behag anføre et Udtog af Protocollen ved den Keyserlige RigsDag til Regensborg, hvilke de Bayriske Ministrer have allequeret, saaledes: Saa snart Chur-Fyrsten af Bayren, som et Lem af den Schwabiske Credtz i Betragtning af sine derudi besiddende Lande og Herskaber, havde fornummet, at denne saavelsom de andre Credtzer sig vilde forsamle, udgav hand Ordre til at forestille dennem, hvor nødvendig det var, at sætte deres Lande i een tilstrækkelig Forsvars Stand uden nogens Præjudice, hvem det og maatte være. Saadan en Art af Defension, som er overeensstemmig med de tagne Beslutninger i foromrørte Credtzers Forsamling, er den Hans Chur-Fyrstelige Printer. Durchlentighed forlanger af de undre Chur-Fyrster, og Junii Maaned, og Stater, og hand anseer den som een nødvendig og høyst magtpaaliggende Post, i Henseende til Sagernes nærværende Omstændigheder, saa at hand, langt fra, at vilde den undvige, heller er sindet, i Kraft af sin Fødsel og Skyldighed, at anvende ald sin Magt paa det, som kand række sig til det Romerske Riges Conservation i Almindelighed, samt og enhver Stats i Besynderlighed. Men hand holder for, det mand bør undflye alle Offensive Angreb, og at det er langt billigere at være alleneste betænkt paa Rigets og dets besynderlige Staters Forsvar, og Vedligeholdelse. (1) Fordi, naar enhver, som vil tage sig den Umage uden Parthiskhed at overveye Oprindelsen og Aarsagen til den itzige Kriig, skal hand i følge af de derover alleguerede Raisons let kunde see, at den ikke just egentlig angaaer det Rommerske Riige i nogen Maade, saasom de Høye krigende Parthier fornemmeligst bruger til Motifs een Omsorg paa begge Sider at hævne deres Ære, hvilken de synes at være bleven fornærmet. (2.) Fordi mand hverken kand tilraade eller finde det for billigt, at mand for een fremmed Aarsags skyld, udi hvilken Riget ikke haver nogen Deel, vil skille det fra den kjære Fred, som sidst er bleven fastsat, og med saa meget Blods Udgydelse erhvervet, og søge at indvikle den i een overlastig Kriig, hvis Længde og Udfald ere saa u-visse, og hvis Tyngsel vil falde udover Cretzerne, der formedelst deres Situation vilde da finde sig størst Fare undergiven, og følgelig een u-forbiegiængelig Ruin uden skyld: Fordragene imellem det Keiserlige Ærke Hertuglige Huus og den Pohlske Crone have nu staaet i mange Aar, efter at de under Erke-Hertug Albrecht og Kong Casimiri Regiering bleve indrettede, og til sidst stadfæstede af Keyser Leopoldo: Disse have til Øyemerke et indbyrdes Forsvar over deres Kongeriger, saavelsom og deres Commerce: Men dette Aar 1734. dette er ikke skeet i Qvalitæt som Keyser, eller med Rigets Samtykke, at Printzerne af det Østerrigske Huus have gjort disse Forbund, thi som de alleneste indrettede dem til deres egen Jnteresse, i Henseende til deres Landes og Provintziers nærhmanden liggende, saa har følglig det Rommerske Rige dermed intet at bestille. (3.) Saasom Hans Keyserl. Majest. værende sin berømmelige Regiering har givet mangfoldige klare Prøver paa sin Attraae, til at forsvare og vedligeholde det Rommerske Riges Velfærd og Rolighed, og mand i ald den Tiid har anseet den almindelige Fred som et u-skatterligt Gode, saa kand hand saameget desmindre tage det u-naadig op, at Staterne saa eenfoldig hensætte sig i Forsvar-Stand, men meere have Aarsag til at vente een besynderlig Trofasthed i det Rommerske Rige, vel kiendende de bedrøvede Suiter, som Krigen hannem paafører. Fremdeles er at agte, det de andre Puissancer, ihvor vel de med Hans Keyserl. Majest. nøye ere forbundne og allierede, hvilke mand og vel uden Tvifl maa have meddeelt alt hvad som er passeret ved den Polske Handel, og i saa Maade vel vide, hvem af disse tvende høye Parter mand bør at ansee for denne Kriigs Begyndelse, endnu ikke have fundet det for Got, sig imod Frankerig at declarere; Enten det skeer nu af nogle, for at conservere deres Lande og Undersaattere, eller af andre Raisons, i hvor vel endeel af disse Puissancer sætte sig i god Varetægt, saa lader det sig dog ansee, at de alleneste have deres Hensigt til Rolighedens Vedligeholdelse. Dersom det Rommerske Rige skulde finde sig disse Puissancers Hielp berøvet, skulde denne Kriigs Byrde falde det tungt at bære, og Farligheden blive langt større og øiensynligere, især, om Hans Keyserl. Majest. skulde enten Heel eller Styk-viis drage sine Tropper fra Rhin-Strømmen, for at seende dem hen til Forvar for sine andre Stater, og derved overlade Cretzerne alleene Om Junii Maaned, Omsorg til Rigets Forsvar. Denne Frygt er ikke forgieves, eller indbildt, thi den er grundet paa Erfarenhed af den sidste Kriig, da mand saae de Keyserl. Tropper forlade Rhinen, og Cretzerne bleve forbundne til selv at forsvare deres Lande til deres store Skade og Ruin. End meere, Rigets Acter giøre det beviisligt, det paa een Side Staterne i sidste Kriig ikke vilde indlade sig førend begge Søe-Puissancerne med Hans Keyserlige Majestæt sig havde alliered, og at paa den anden Side, saa snart samme skilte sig fra den store Alliance fandt og disse Stater det ligeledes for Got, den Rastadtske Tractats Vilkor at tiltræde, givende derved klarligen tilkiende, at det var dem u-mueligt, uden Søe-Puissancernes Biestand Krigen at kunde fortsætte, hvorfore det Rommerske Rige, i sær Credtzerne, der endnu ikke have forvundet deres Forliis, var bedre tient med at spare deres svage Kræfter til høyere magt paaliggende Leyligheder, som kunde forekomme, og alleene beroe paa Sagernes Forandring, paa det at mand ikke, i hvor vel maaskee alt forsilde skulde foraarsages til, det at fortryde. (4) Den Franske Crone kand ikke fortryde derpaa, at Riget anvender til sit Forsvar alle nødvendige og efter den naturlige Ræt billige Midler, efterdi den i sin Declaration, hvilken den har ladet giøre ved sin Minister, og findes at være overeens med det Keiserlige Commissions=Decret, tilsiger solenniter under een offentlig erklæret Troe og Love, at den i alle Ting vilde skikke sig efter det, som kunde tiene til det Rommerske Riges Rolighed. Saa intet meere dertilgiøres nødig end een convenabel Defensions-Stand: Ellers erklærer samme Crone derudi, at den vil gotgiøre, om det ikke allerede er gjort, de Contributioner, som den har været tvungen til at udpresse i Rigets Lande, og at den vil restituere Fæstningen Kehl, som den har indtaget, eller lade den besætte med Neutral Tropper, indtil een Fred bliver sluttet, paa det at ikke det Rommerske Ri Aar 1784. Rige skulde fatte sig derover nogen Ombrage. J Henseende til alle disse forhen alleguerede Raisons kand Hans Chur-Fyrstelige Durchleuchtighed, i hvor stor Kiærlighed og Troeskab hand end bær for Hans Keyserl. Majest. ikke tilraade, at det Rommerske Rige skulle indlade sig i een saa farlig og ødelæggelig Kriig, der i Tiden kunde foraarsage saa meget Christen Blods Udgydelse, og Landets yderste Ruin, hvilke saa vel af hans egne Auxiliar som af de Fiendtlige Tropper kunde vorde Hand ervarter der aldeles ligesom under Fødder traadte. imod, at Hans Keyserl. Majest. der forhen har givet saa mange Prøver paa Retfærdighed og Fred, vil i Betragtning af samme, og i Hensigt af nærværende farlige Omstændigheder, vel vilde accordere de gjorde Forslag, at det Rommerske Rige sætter sig i een billig Defensions Stand, og at hand med naadige Øyne vil ansee alt det, som des Henseende er vorden allegueret, som noget der herrører fra et ærligt og kiærligt Hierte til Fæderne Landets Beste. Hans Chur-Fyrstelige Durchleuchtighed ønsker saa meget des meere, i Kraft af de ved den Westphalske Fred sluttede Love, at Rigets Stænderne, førend de gribe til Vaaben, heller søge et Accomodement, i det mindste formedelst een Formidling fra det Rommerske Rige, saaledes, som det er skeet under Hans Keyserl. Majests. Formænds Regiering, i sær Aar 1673. Da mand maaskee paa saadan Maade kunde bilægge alting i Mindelighed. Men dersom dette Forslag, som er grundet paa Freds-Tractatens Fundamental Love ikke bliver antaget, saa forbliver dog stedse Hans ChurFyrstelige Durchleuchtighed af Bayren ved sin eengang fattede Meening, at i Anledning af Sagens nærværende Situation, det ikke vedkommer det Rommerske Rige, at give Anledning til nye Fiendtligheder imod Frankerig. Og i hvor vel mand bør ervarte, om denne Crone vil mantinere den ved Monsr. Blondel sin Minister gjorde Declaration, og om den i føl Junii Maaned, Aar 1734. i følge af sine Løfter ikke vil forurolige Freden og Roligheden, i det Rommerske Rige, helst siden hand dertil ikke er bleven opirret, saa meener dog ikke desmindre Hans Chur-Fyrstelige Durchleuchtighed, at jo det Rommerske Rige i Almindelighed, og eenhver Stat i Besynderlighed, bør i Kraft af det som er i de forbundne Credtzers Forsamling bleven sluttet, sætte sig i een god Forsvars-Stand uden Skade for nogen, i hvem det og maatte være &c.