Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1839-04-12
Det saavel Fædrelandet som Folkebladet først ivrer imod ved selve Regnskabet er at optage af Acti verne for dermed at gjøre de stipulerede Afdrag, paa Gjælden, da herved aldeles ingen Forbedring, skeer i Status, hvilket derimod ene skeer naar disse Afdrag udredes af de løbende Jndtægter, en Sætning, hvis Rigtighed og er anerkjendt af alle fire Stænderforsamlinger. For det enkelte Aar 1837. er Finantstilstanden vel bedre end for de foregaaende Aaringer, men da dette ene hidrører fra en forøget Jndtægt og tilfældige Omstændigheder, og ikke har sit Udspring fra de Besparelser, Stænderne saa kraftigen have andraget paa, kommer dette bedre Resultat ikke Finantsministeren tilgode. Følger man ikke den i Finantsregnskabet brugte Fremgangsmaade, men udelukker af Jndtægterne det, derver optaget af Activerne, Overskud af Restancerne og indsendte Deposita, da seer man at samtlige Jndtægter i de tre Aar for hvilke Regnskaber haves ialt have udgjort 39,995,000 Rbd. medens Udgifterne fraregnet Afdragene paa Statsgjælden derimod for samme Tid have udgjort 40,013,000 Rbd. og altsaa oversteget Jndtægten med 18,000 Rbd. Regner man, saaledes som man bør, Afdragene paa Statsgjælden til Aarenes løbende Udgifter, stige disse til 42,560,000 Rbd. og Dificiten for de tre Aar bliver altsaa 2,565,000 Rbd. Sammenligner, man hvad der er optaget af Activerne med hvad der er afdraget paa Statsgjælden, da faaer man det Resultat at Activerne ere formindskede med 3,034,000 Rbd. medens Statsgjælden kun er formindsket med 2,547,000 Rbd. Som tidligere bemærket have Jndtægterne i de forløbne Aar oversteget hvad de vare beregnede til, men erindrer man, hvad der ikke kan siges tidt og ofte nok, at det ikke er ved forøgede Jndtægter men ved formindskede Udgifter, ved stræng Sparsommelighed at den fornødne Ligevægt skal fremkaldes, saa har man ingen Grund til at glæde sig herover, og det saa meget mindre som man seer, at Udgifterne i de forløbne tre Aar ligeledes have været i Tiltagende, og denne bemærkning er saa meget mere nedslaaende, som Regnskaberne udvise at de forøgede Udgifter netop have fundet Sted i de Brancher, hvori Stænderne saa eenstemmigen og kraftigen have andraget paa at Besparelser burde og kunde finde Sted. Vi have nu meddeelt Hovedresultatet af de bemærkninger vi have seet, og skjøndt vi ganske afholde os fra at fremkomme med Reflectioner, troe vi dog at den overveiende Deel af Nationen vil med os billige Folkebladets Yttring om at netop de bekjendtgjorte Finantsberetninger indeholde den stærkeste Opfordring for Stænderne til, naar de atter komme sammen, paany at tage dette Landets vigtigste Anliggende under den alvorligste Overveielse. Sluttelig kunne vi endnu ikke undlade at afskrive Folkebladets Reflectioner over de forøgede Jndtægter, da samme synes os at være en kort og træffende Dom over hele vor Finantsbestyrelse. Det hedder nemlig: Men i hvorom Alting er, hvad gavner det, at Jndtægterne i 1835-1837 i Gjennemsnit have været aarlig 3 a 400,000 Rbd. større end i 1829-1833, naar Udgifterne ere høie i samme Forhold, Og hvilke Udgifter, Det er ikke Afdragene paa Statsgielden, thi disse ere aldeles ikke afholdte af de aarlige Jndtægter, men dækkede ved Hjelp af de optagne Activer, ligesom denne Udgiftspost netop i de sidste Aar er aftagen, saa at der i Gjennemsnit i 1836 og 1837 kun er afbetalt 795,000 Rbd. aarlig paa Gjelden, istedetfor i 1835, 959,000 Rbd., altsaa aarligen 164,000 Rbd. mindre. Det er ikke Udgifterne til store og nyttige Naturalforetagender, som om føie Tid ville bære rigelige Renter, til nye og kostbare Jndustri Anlæg, til betydelige Anskaffelser under nogen enkelt Green af Statstyrelsen, til omfattende Reformer i Landbovæsenet, kort sagt, til Noget, som har et mere blivende Værd, og som ved Aarets Udgang. efterlader sin Gjenstand, der vidner om den derpaa anvendte Bekostning. Herpaa er forholdsmæssig kun anvendt meget lidet, hvorimod den hele saa betydelige og forøgede Jndtægt er medgaaet til at holde Statsmaskinen i den sædvanlige Gang, er anvendt til det daglige Forbrug, er væsentligen forbrugt til Apanager og Deputater, til Lønninger, Pensioner og Gratialer, og er, for paa en kort men betegnende Maade at udtrykke det, i det Hele mere anvendt paa Personer end paa Ting, saa at den Lidet eller Jntet efterlader som sit blivende Resultat.