Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-09-16
Som de gamle Romere bragte det til en stor Høide i Poestens, Veltalenheds og Historiens Dyrkelse, saa var det og Tilfældet med Agerdyrkningskonsten, ogsaa denne blev af dem drevet til en temmelig stor Fuldkommenhed. Men uagtet Bønder og Landmænd i Jtalien og de øvrige Dele af Romerriget forstode i de ældre Tider heel vel at behandle, forarbeide og dyrke Jorden, saa forvoldte dog mødende Fataliteter, at en Deel Jordbrugere kom paa Knæene, og ei kunde betale de dem paabudne Skatter og Afgivter af de Jorder, som de dyrkede og dreve. Plinius, der levede i det andet Aarhundrede efter Christi Fødsel, da Keiser Trajanus regjerede, fortæller udi de af ham udgivne Breve, nemlig i den 4de B. 6 Ep., at i en vis Egn vare Markfrugterne blevne ødelagte; paa visse Strækninger havde Jorden givet en overflødig Grøde af sig, men da det tegnede sig til lave Kornpriser, saa vilde dette have en ufordeelagtig Indflydelse paa Landmandens Kaar. J samme Værk 8de B. 2 Ep. berettes, at Viinavlen, henimod Midsommeren lovede en rig Høst, og at han, nemlig Plinius, havde paa fordeelagtige Vilkaar solgt Frugterne, som de stode paa Agrene i deres fulde Væxt, men da Høstens Tid kom, slog Haabet feil; Viinavlen faldt ei saa fordeelagtig ud, som den formodedes i Fortiden!); 1) Zenophon lader i sit Skrivt om Huusholdningskonsten en Person ved Navn Critobulholde følgende Samtale med Socrates: "Hvad du siger her, er fortræffeligt, kjere Socrates, kun at der i Agerdyrkningen er saa meget, som det ikke er Mennesket muligt at forudsee. Hagel, stundom Riimfrost, utidigt Regnfald, Kornbrand og andre Plager bort rykke ofte det, som Mennesket længe har pønset og arbeidet paa, ja, hvor ofte dræbte ikke en paakommende Syge ynkeligen det bedst opforede Qvæg."Pag. 30. Fordansket af Dr. og Professor Odin Wolff. derfor besluttede han frivilligen at afslaae for Kjøberen en vis Deel af den accorderede Sum. J den 9de B. 38 Ep. bad han en god Ven, ved Navn Paulin, at have ham undskyldt, at han ei kunde være tilstede i Rom paa den Dag han (Paulin) tiltraadte Borgmesterembedet; en vis nødvendig Forretnings Udførelse forhindrede ham fra at give Møde; han var i Færd med at bortforpagte sit Landgodses Jorder. Den forrige Forpagtningstid, der havde varet i fem Aar, var nu udløben, og omendskjønt han havde eftergivet en vis Deel af de ham tilstaaede Summer for de bortleiede Jorder, saa havde desuagtet adskillige Leiere paadraget sig betydelige Restancer; derfor saae han sig nødsaget til at vælge andre Forholdsregler, nemlig istedetfor Penge at hæve en vis Andeel af de Frugter, som de bortleiede Jorder producerede, han meente, at ingen Afgivtsmaade kunde udfindes at være billigere, end Erlæggelsen af saadanne Producter, de bortforpagtede Jorder frembragte; imidlertid følte han heel vel, at der vilde møde adskillige Vanskeligheder ved sammes Iværksættelse, thi dertil udkrævedes adskillige Personer, der kunde tælle Kornet, som det stod afhøstet paa Agrene, saa og have det fornødne Tilsyn med, at Alt gik ordentlig til." Dog, naar Sygdommen er lang varig, forsøger og prøver man adskillige Midler, for at fordrive samme. Endskjønt det er unægtelig sandt, at slig en Betalingsmaade er forbunden med mange Vanskeligheder i Udførelsen, saa har man dog Exempel paa, at samme paa enkelte Steder er bleven udført, og at jo nærmere man kan komme samme, desto sikkrere og vissere er Erstatningen og Betalingen for de bortforpagtede Jorder.