Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-05-27
Efter den sidste store Jldebrand har Kjøbenhavn faaet en ganske forandret Skikkelse. Jkke allene Privatpersoner, men ogsaa Stadens Foresatte. have beriget og berige den endnu dagligen med Boutiquer, og Amagertorv har nu avlet et Barn, der er dobbelt saa stort som Moderen, og dette Barn kaldes Nyamagertorv, hvor der er anbragt en stor Mængde vandrende Fjelle boder, der beboes af alskens Handelsmænd og Kræmmere. J den nye Gade ved Rosenborg Hauge er der nylig blevet opført en heel Række af Boutiquer. Ogsaa ved Rundekirke har man allerede for en Tid siden indrettet saadanne Boder. Er det en Sandhed, at Kjøbenhavn eier alt for mange handlende og speculerende Mennesker, og i Forhold til disse alt for faa arbeidende og producerende, saa vilde det maaskee ikke være upassende at undersøge, hvorvidt dette Boutiquevæsen kan være gavnligt for det Hele. Man kan uden Overdrivelse paastaae, at vor Hovedstad i denne Tid har ligesaa mange Boutiqver som den har Bygninger, og det er virkelig for meget. Hvad bliver Følgen heraf For enhver, som heller ønsker at fortjene sit Brød i Uvirksomhed end med Arbeide, blive især saadanne Smaaboutiquer en sand Lokkemad. Haandværksfolk forlade deres Værksted og anlægge en Ruskumsnuskhandel i en saadan Fjellehytte. Staten taber derved arbeidende Hænder, og tusinde Kilder aabnes derved til Misbrug, Svig a. Det er ikke paa denne Maade, at man bør ønske Næringstanden ophjulpen, og det Princip, at enhver bør have Tilladelse til at ernære sig saaledes som han bedst veed og kan, er ikke altid saa ganske anvendeligt. Dette evige Høkerie maa tilsidst dog blive høist skadeligt. Lysten til bestandig at ville høiere i Veiret, og den daglig overhaand tagende Yppighed er fornemmelig Aarsag i, at ingen er tilfreds med sin Stand og at saa mange simple Folk dige efter at forbedre deres Kaar, ikke ved Flid og Arbeide, men ved Speculationer. Det er Tid, at man søger at standse dette Onde, og at enhver Aarsag dertil bortryddes. Hvad skal den egentlige Handelstand vel blive til, naar man saaledes vedbliver at anbringe en Boutique i enhver Muur, hvor det kun er mueligt at gjøre et Hul? Det er ikke her Handelsmænd, som skabe Boutiquer, men det er Boutiquer, som skabe Handelsmænd. Den Upartiske maa tilstaae, at de fleste Næringsveie ere i de senere Tider sjunkne meget dybt, og Aarsagen dertil kan neppe ligge i andet end i den overdrevne Concurrence især i Handels faget. Hvad denne ikke forøges ved Indfødte, det forøges den ved Udlændinger. Og hvad er det som oftest for Udlændinger, der til Skade for Landet forøge denne store Concurrence? Jkke rige og velhavende Folk, men for det meste Fattige, der stundom komme herind som Vrag, der drive for Vind og Veir. De Rige, og Velhavende blive almindeligen der, hvor de ere og tye ikke til Kjøbenhavn. J en Stad som London eller Paris kan denne Sammen strømmen af Mennesker fra alle Verdens Kanter vel ikke være saa skadelig, da Nærings grenene der ere saa mangfoldige, men i Kjøbenhavn, der indbefatter 1/2, af begge Rigernes Folkemængde og hvis Befolkning altsaa forholdsmæssig allerede er alt for stor, kan en saadan Conflux af Mennesker, der for det meste kun søge at consummere, uden at producere, ikke være andet end høist skadelig.