Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-20
Odense, d. 16 Junii. Jmedens man i England iaar venter saa riig en Høst, som man ikke har haft i mange Aar, seer det her i Danmark saa maadeligt ud, som det ikke har gjort i de sidste 40 Aar. Rugen har paa adskillige Steder taget Skade af den vaade milde Vinter, der frembragte saamange Snegle, og den nu over i 3 Uger vedholdne Tørke og især forrige Uges for denne Aarstid usædvanlige næsten vestindiske Hede gjør at den allerede sees saa lys i Toppen, som naar den modnes, og den har kun svagt blomstret endnu. Vaarsæden kan ingen Vegne komme. Enhver som har levnet noget Foder og Høe, gjør vel i at gjemme det! Da vi for omtrent 40 Aar siden ogsaa havde en saa tør Juni, dog ikke saa stræng Hede, mistvivlede Mange, men St. Hans Aften gav Gud en veldig Regn, som vedholdt i nogle Dage, og Høsten overgik Alles Forventning. Men da havde ikke saa vedholdende Væde i Forgaret hindret den tidlige Vaarsæd, og Sæden skjulte allerede Jorden inden Tørken indtraf, som i aar ikke er Tilfældet. Med Haugeværterne see det ogsaa jammerligt ud. Efter at i Søndag hørtes en fjern Torden, kjøledes Luften paafaldende. Det har siden dagligen truet af Regn, men endnu spores her kun nogle Stænk. Gud give dog den snart maatte indfinde sig. - Ved Tørvegravningen i Odense Byes Mose, fandtes den 13de Juni Beenradet med Huden af et Menneske, hvorimod alle de kjødede og musculøse Dele af et menneskeligt Legeme vare aldeles opløste. Efter disse Levninger sluttes af Benenes Kleinhed og øvrige Dannelse at det har været et Fruentimmer af en Snees Aars Alder. Af Klæder fandtes intet uden et Faareskind hvoraf Ulden endnu var ganske kjendelig, sammensyet paa flere Steder med Tarme eller Seenetraad. Rimeligviis har dette Legeme i mange Aarhundreder ligget i denne Mose, som dentid nok har bestaaet af Gunger, hvorigjennem hun kan være falden, og lagt under Gungerne, hvorved hun har været skjult for Luftens Paavirkning til Forraadnelse. Sandsynligt er det ogsaa at de Mineralpartikler og især meget Kullstosom findes mere i somme Moser end i andre, har forhindret Hudens Opløsning. Ører og Næse, men Alt kulsort, var endnu fuldkommen kjendelig, ligesaa noget bruunt Haar paa Hovedet og nogle Negle. Fingrene og Knoklerne vidne at det kun har været en spærlemmet Person. Hendes Alder skjønnes af de endnu ikke udbrudte Viisdoms=Tænder, der sees at have været nær Udbruddet. Skade at adskillige Legemsdele formodentligen ved Gravningen vare overskaarne. (For 16 Aar siden bleve ved Canalgravningen paa Udgiverens Grund ved Tolderlund paa forskjellige Steder Hoveder og Been funden af tvende Mennesker i Mosen, men alt Hud og Kjød var fortæret og Benene ganske hvide, saaog Tænderne, og ingen af disse manglede eller havde mindste Augreb af Orm eller tabt Glasur, hvoraf man formodede at det har været unge Mennesker der ere faldne igjennem Jsen, da i Fortiden samme Mose hørte til Stranden af Odense Fjord.) Da hiint den 13de fundne qvindelige Cadavres Beklædning har været det med Tarmespind sammen syede Faarskind, saa kan man vel antage at hun har funden sin Død i fierneste Oldtid førend man opfandt Høravl og Traadspinding af samme. Paa Stedet hvor det fandtes, kan ingen mindes at have været gravet Tørv tilforn. (Jversens Av.)