Norske Intelligenssedler, 1814-05-03
Dersom Spørgsmaalene i den første Afdeling skulle nødvendig behøve noget Svar, da vil maaskee en eller anden af Rigsforsamlingens Deputerede allerbedst kunde tilfredsstille Spørgerens Længsel, dog kunde ogsaa denne Tilfredskiftelse søges i de 2 sidste Linier af Bladet Tiden No. 84. Hvad den anden Afdeling angaaer, da kunde det vel være muligt, at Bestemmelser og Odelsretten ikke bleve anseede som henhørende til Rigs-Constitutionen, men snarere til den specielle Lovgivning; - muligt var det vel ogsaa, at Odelsretten, saaledes som den i de senere Tider har været anvendt, kunde befindes at være mere skadelig end gavnlig; men med de Forandringer den nu har faaet ved Forordningen af 5te April 1811, vil dens Skadelighed udentvivl for en stor Deel være forebygget. Arvelig Adel vil neppe for Fremtiden meddeles; hvad Penge Adel angaaer, der maaskee er værre end den forrige, da vil den ved aldrig kunne afskaffes, saasom det ikke kan forbydes Nogen at fortiene Penge, naar ikke ulovlige Midler dertil anvendes, og dette lader sig ofte gjøre med megen Lykke og maadelig Forstand. Den 3die Afdeling, som er betegnet med et Mærke, synes neppe at være af samme Forfatter, som de 2 forrige. Æmnet er vistnok i gode Hænder, og behøver altsaa ingen 3die Mands Mellemkomst. Den 4de og sidste Afdeling handler om Landets Pengevæsen, hvis bedre Indretning enhver veltænkende Mand seer imøde. udentvivl er det nesten den hele Nations eensstemmige Ønske at Myntfoden maatte blive den samme som forhen fandt Sted i Landet, at al indenlandsk Cours maatte ophøre, og at Rigsbankvæsenet, med samt den trivielle Benævnelse, maatte bortfalde. En Rigsdalemaatte, som før, deles i 96 Skilling og ellers i 4 Rigsorter af samme Beskaffenhed som de forrige, samt i mindre Mynter paa gammel Fod Man kan med Grund anmærke: at om dette endskiøndt er Nationen Ønske, saa lader denne Operation sig dog ikke udføre, uden ved Tilstød af solide Effecter. Vistnok ikke, - men Norges i saa mange Aar og paa saa mange Maader forgiæves fremsatte Bøn, om at erholde en egen National-Bank, kan jo nu uden Vægring blive opfyldt, og hvem vil da tage i Betænkning at indlevere Guld, Sølv og Kobber, til en saadan Bank, som ikke kan tvivles paa at ville erholde den bedste mulige Indretning og den behørige Sikkerhed? Norge er maaskee ikke saa blottet for ædle Metaller, som Nogle kunde mene, og aldrig kunne disse anvendes paa en bedre Maade, end ved at deponeres i en National-Bank, som kan sætte Pengevæsenet paa en fast- og respectabel Fod. Uden Opofrelse kan man ikke vente at faae store og gavnlige Ting udførte, men naar man vil opnaae Maalet, saa for man ogsaa ville anvende Midlerne. Samlet, trykt og forlagt af N. J. Berg De 6 Procent, som Forordningen af 5te Jan. 1813, dens 7de Paragrapt, har paalagt alle faste Eiendomme, bør uvægerlig udredes, men deraf maae rimeligviis de Rigsbanksedler eller Anviisninger indløses, som ere udgivne i Norge, og dog tør vel disse 6 Procent give noget Overskud. Rigtig nok vil dette formodede Overskud og meget mere udfordres til Realisation af de mange øvrige Papiirpenge, hvormed Landet er oversvømmet, men ogsaa hertil vil findes Raad, naar Nationen bestemmer sig til, med forenet Kraft, at ville see sine Tingfordnede. Den Omstændighed, at alle Penge=Forskrivelser nu ere omsatte til Rigsbankpenge, vil uden Vanskelighed kunde jevnes, naar man bestemmer, at en Rigsbankdaler Sølvværdie skal betales med en vis Summa af Norges nye Penge, saasom for Exempel med 60 sk., og en Daler Navneværdie med lidet meere end det halve deraf, saasom 32 sk. Men for alt hvad helligt er, maatte man anmode de Mænd, der faae at bestille med Pengevæsenets nye Organisation, om, saa hastig som skee kunde, at befrie Landet for Rigsbankpenge og indenlandsk Cours. At Norge bør lægge Vind paa at søge ædle Metaller i sine Bjerge, saasnart Evne og Rolighed tillader saadant, derom kan vel neppe være mere end een Mening, men dette er en Sag, som fordrer særskilte Afhandlinger, for hvilke det nærværende Øieblik ikke synes pas Skrevet den 25de April 1814. sende. Hvordan det nuger i flere Bygder, veed Jndsenderen ikke; men det synes som Aggers Sogn er Samlingspladsen for Udskuddet af Nationens almindelige Classe - maaskee af flere Nationer. Dersom ikke Lov og Forordninger bliver stærkt skiærpet i Heenseende til Huusmænd, Tjenestefolk og Løsgiængere, og strængt haandhævet af Øvrigheden, saa kan neppe Nogen undgaae Bedragerier eller faae brugt fine Eiendomme tilgavns. Det var at ønske om Øvrigheden, der lønnes af Staten og burde sørge for dens Sikkerhed, at de nøiere kunde efterkomme deres Pligter - maaskee de har formeget at bestille, eller maaskee de ere formeget eller forlidet lønnede, naar det ei skeer. Hvad er Aarsagen til at en Kavn raaden Granved koster 65 Rd.; Rettelse: J Rosteds Avertissement i forrige No. læsScaligeri for Schaligeri.