Aalborg Stiftstidende, 1839-06-03
Udlandet. Orienten. At den tyrkiske Hær har overskredet Grændsen af Paschaliket Ægypten, derom ere alle Beretninger enige, om det fuldstændige Fredsbrud derved er medført, derom er man endnu ueens. Dog tyder Alt hen paa, at det saavel er Portens som Mehemed Alis Ønske, at prøve Vaabnenes gjensidige Styrke. Fra Beiruth skrives under 28de April: Coureren, som bragte den herværende Gouverneur Efterretningen om Fjendtlighedernes Udbrud, forsikkrer, 3 Miil fra den ægyptiske Leir at have hørt Kanontorden. Alle langs med Kysten fra Syda til Acre stationerede arabiske Tropper drage i Jilmarscher igjennem vor By hen mod Hovedqvarteret. Her er ikke en eneste Soldat mere, selv Vagtposterne i de nu tidligere end sædvanligt, lukkede Porte ere borte. Breve fra Syrien i Wien melde ogsaa, dog endnu kun som Rygte, at de ægyptiske og tyrkiske Tropper i Nærheden af Meraasch ere komne i Haandgemæng med hinanden. – Fra Alexandrien lyde ogsaa Beretningerne krigerske. Vicekongen - hedder det – har den 29de April i en officiel Meddelelse tilkjendegivet samtlige Generalconsuler, at den tyrkiske Hærs Centrum, 20,000 Mand stærk, ved Birer gaaet over Euphrat og er ifærd med at forskandse sig der, samt at han havde svaret sin Søn Jbrahim, at han fremfor Alt skulde undersøge, om Fjenden virkelig havde brudt Freden, og da sætte Tilliden til Gud og handle med Kraft. Mehemed har begivet sig fra Cairo til Damiette for der at oppebie Courererne. Tyrkernes venstre Fløi befinder sig i Bjergegnen, medens det høire nærmer sig Bagdad og stræber at forene sig med Paschaens Tropper i denne Stad. Den hele tyrskiske Hær, er 43,000 Mand stærk, den arabiske 60,000, men den sidste er adspredt over hele Syrien, hvor dens Nærværelse er uundgaaelig nødvendig. Jbrahim har kun 30,000 Mand hos sig, en Magt, der vel er svagere end Tyrkernes Hovedmagt, men dog stærkere end hvert enkelt Corps af Samme. (Jfølge andre Beretninger beløbe Jbrahim Paschas Tropper sig til 65 a 70,000 Mand.) Bir, det gamle Birtha, er en Stad paa 3 til 4000 Jndvaanere, med et gammelt Castel og forfaldne Mure og danner Overgangspunctet for de fra Aleppo til Orfa, Mosul og Diarbek, gaaende Caravaner, der her sætte over den omtrent 200 Skridt brede Euphrat. Mærkeligt er det, at man, ifølge en Correspondents i Times fra Constantinopel allerede den 27de April der vidste, at Taurus-Armeen vilde vende sig mod Bir. Morning Herald paastaaer ogsaa, at man under 27de April allerede i Constantinopel har vidst Beskeed med Fjendtlighedernes Udbrud, men at Porten, sit mod de fremmede Gesandte iagttagne System tro, søgte at holde Sagen hemmelig. Jfølge en Smyrna=Beretning skulde en Afdeling ægyptiske Tropper have forfulgt de indtrængte Araber ind paa det tyrkiske Gebeet og dette have foranlediget de første Fjendtligheder. J Syrien skal Stemningen være meget urolig. Hos de store Hoffer har naturligviis Efterretningen om Fredsbrudet i Orienten vakt største Sensation. J Wien vil man ikke ret til at fæste Tillid til Virkeligheden af dette Factum, saa bestemt dette end fra alle Sider synes at stadfæste sig. Man antog saaledes der, at Porten blot havde ifinde at foretage sig en Recognoscering, for at søndere Stemningen hos den syriske Befolkning og at det derefter er muligt, at Hafiz Pascha, saafremt Resultatet ikke svarer til hans Forventninger, vender om igien og Porten da undskylder det hele Forefaldne som en Misforstaaelse. "Rigtignok, hedder det i en anden Skrivelse fra Wien, lyde alle Efterretningerne fra Alexandrien for bestemte til at man kan tvivle om, at Fjendtlighederne ere aabnede, men man maa imidlertid dog oppebie Efterretninger fra Constantinopel selv for at kunne fælde en rigtig Dom over den Grad af Vigtighed, som der maa tillægges denne Begivenhed." – J