Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-09-23
Politiske Efterretninger. Polen. En mere detailleret Beskrivelse om Tildragelserne i Warschau ere følgende: Den 5te Septbr. affærdigede Feldtmarskal Paskewitsch en fortrolig Officeer til Warschau, for i H. M. Keiserens Navn at forlange Stadens Underkastelse, og derimod at tilstaae Amnestie og Tilgivelse. Ved en Forblindelse, som man ikke nok kan beklage, bleve disse Fredens Ord forkastede af alle Jnsurrectionens Overhoveder. Den 6te Sept. Dagbrækningen rykkede derfor de russiske Tropper, frem til Storm. Efter den meest haardnakkede og blodige Modstand, erobrede de russiske Soldater 4 Skandser, som laae paa Angrebslinien, ligesom ogsaa den første Række af Forskandsninger, som omgiver Warschau, og hvoraf Wola er et formeligt Fort. Men herved var Sagen ikke endt. Endnu blev en anden Række af Forskandsninger til bage, foruden en bred med Bastioner forsynet Grav, som omgav Staden. Den 7de Septbr. Kl. 4 om Morgenen var Feldtmarskalken ifærd med, at overvinde disse sidste Hindringer, da GeneralKrukowicki afsendte General Prondsynske til ham, for at tilkjendegive ham den polske Nations Hensigt: at underkaste sig sin retmæssige Konge; denne Hensigt blev imidlertid ikke bekræftet af hiin Chef for Regjeringen, som strax derpaa i egen Person, indfandt sig hos Feldtmarskalen. Hiin paastod, at han til en saadan Underkastelse behøvede Rigsdagens Samtykke. Efter de meest indstændige Formaninger og Forestillinger om hvor unyttig ethvert Forsvar ville være, og hvad Følgerne deraf ville blive, bortfjernede Generalen sig Kl. 10 om Formiddagen. En Frist paa 3 Timer blev derpaa bevilget ham af Feldtmarskalken, til deri at kunne tage sin definitive Beslutning. Da imidlertid denne ikke var indløben Kl. 1, saa lod Marskalken ham tilkjendegive, at han igjen ville angribe. Man forlangte da endnu 1/2 Times Betænkningstid; men da ogsaa denne henløb, uden at man erholdt et tilfredsstillende Svar, saa gav Feldtmarskalken Ordre til Angreb. Dette var frygteligt, og af heldigt Udfald; der ankom Parlamentairer; men de bragte intet andet end dilatoriske Svar. Stormen begyndte altsaa igjen paa den anden Skandserække, som blev indtaget ved Bajonetten. Fienden havde imidlertid faaet Succurs, og forsvarede haardnakket Haverne og Høiden af Gravene mod Jernsalem Barieren til, og bragte endog et Øieblik de russiske Tropper til at vige; dog disses Kamplyst opvaagnede paany, hurtig bestege de Stadens Mure, som endnu frembøde den sidste frygtelige Forsvarslinie; men de russiske Soldater kjempede med fornye Tapperhed, og Klokken 9 om Aftenen var re Skandser, Hauger, Grave, Mure, kort: Alt i deres Hænder. Jmidlertid brød Natten frem, og Tropperne behøvede Hvile. Tre stormede Rækker af Skandser, 6000 Fangne og næsten 100 Kanoner vare begge disse mærkværdige Dages Trophæer. Jntet kunne mere redde Staden og den fjendtlige Hær, begge anraabte derpaa Keiserens Naade, og dette gjorde Feldtmarskalken det til Pligt, at holde de ved saamegen Modstand forbittrede Soldaters Vrede tilbage. J Dag (den 8de September) staae vore Tropper i Warschau. De laurbærkronte Resultater, som vi have tilkæmpetos, ere erhværvede ved smertelige Tab. Marskalken selv, har faaet en Contusion paa den venstre Arm og paa Brystet. Krukowick har nedlagt sin Magt. Den polske General Malachowsky har i 2 med hans Underderskrift forsynede Skrivelser, tilgiendegivet Feldt marskalken, at han fører den polske Hær til Plozk, for der at oppebie Hs. Keiserl. Majestæts Befalinger. Man tør haabe, at den polske Armee vil vedblive at nære dette gode Sindelav, og lukke Øret for de troløse Jndskydelser, som der muligens kunne være indgydt den. Man frygter imidlertid for, at Øiemedet hermed fra Polakkernes Side er kun at vinde Tid, da det Romarinoske Corps er i Anmarsch. Det synes imidlertid, som om virkelig den Forvirring, hvori den polske Regjering, Rigsdag og Folk befandt sig, har bevirket denne hurtige Omvexling, og hiin Vaklen i et saadant afgjørende Øieblik. Den Contusion, som Feldtmarskal Paskewitsch erholdt, var af en Kanonkugle paa den venstre Arm; man haaber, at han snart vil blive helbredet derfor, for Øieblikket var han imidlertid nødsaget til at overlade Commanden paa Valdpladsen til General Toll. Endnu førend det egentlige Angreb skeede, kom General Prondzynsky tilbage og sagde til General Toll: "Vos ordres ont et remplis" "Deres Ordres ere blevne opfyldte." Denne erklærede ham derimod, at Fiendtlighederne ikke ville blive indstillede, førend Overeenskomsten var bleven underskreven. Fægtningen den anden Dag vedvarede til langt ud paa Natten, og Polakkerne droge sig tilbage til det Jndre af Staden, medens Russerne besatte Murene og oprettede Batterier. Om Natten skikkede General Krukowicki en Parlamentair med den Efterretning: at Rigsdagen havde opløst sig, og at han regjerede alene, som Dictator, endskjøndt han ikke selv var sikker paa sit Liv. Da Dagen brød frem, bleve alle Tropperne befalede, ikke meere at fortsætte Fiendtlighederne, da Staden og Landet havde underkastet sig Keiseren og Kongen, den polske Armee marscherede til Plozk, og en Rapport fra den polske Armee overraktes samme Morgen til Feldtmarskal ken. Den keiserl. Garde besatte derpaa Staden.