Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-07-22
Den 6te Julii ankom 12 Udlændinger, for det meste Jtalienere, som skulle vidne imod Dronningen, til Dover, hvor de bleve opdagede og jammerligt mishandlede af den forsamlede Pøbel, saa at deres Vogne maatte kjøre afsted til London uden at faae dem med, og saa, at een af dem blev haardt saaret; det lykkedes Ovrigheden først efter en Times Forløb at holdt Styr paa Folket. Lord Castlereagh omtalte den 10de Juli denne Begivenhed med stor og billig Fortørnelse. Til at giøre Almuen saa opbragt maa imidlertid General Forgusons Tale i Underhuuset, have bidraget meget, som sagde, at han havde hørt at den Commission, som var afsendt til Mayland, for at undersøge Dronningens Opførsel, havde kostet 23000 Pd. St. og havde i de 5 første Maaneder, af sit Ophold der modtaget 11000 Pund. Jeg, vedblev han, vil forbinde mig til, for Halvdelen af denne Summa, at tilveiebringe saadanne Vidner i Jtalien, som for bestandigt ville beskiæmme enhver Mand eller Kones Characteer, de maatte være fornemme eller simple. Lord Castlereagt forsvarede Ministerne dermed at de langtfra ikke have frembragt Vidner mod Dronningen; men at de havde frivilligen og fra saamange Sider modtaget Jndberetninger om hendes Forhold, som vare saa alvorlige og som opvakte en saa stor Sensation, at de ikke kunne forbigaae at anstille videre Undersøgelser derover. – J Overhuusets Møde den 10de forestog Greve Liverpool, hvilket ogsaa blev bevilget, at billen mod Dronningen skulde anden Gang blive forelæst den 17de August. Skulde Dronningen finde det at være for tidligt, sagde han, saa vilde han ønske, at hun inden faa Dage vilde erklære sig derover. Lorderne Grey, Holland og Erskine indvendte intet derimod, men ønskede, at der maatte tilstilles Dronningens Raader en Afskrift af Klagepunkterne, og en Liste paa de Vidner, som skulle træde op imod hende; men begge Forslag bleve forkastede. – Da Hr. Tyrwhittoverleverede Billen til Dronningen modtog hun den med megen Sindsroe og tilsyneladende Fatning og skal i det væsentlige have svaret følgende: at hun var glad over at dette passerede saa sildigt; thi 25 Aar tilforn kunde Hs. Majestæt have giort en anden Brug deraf. (Man troer at hun har forstaaet derunder, at hendes Datters Ret til Thronen kunde dengang være bleven tilsidesat.) Men da vi ikke mere kunne møde hinanden i denne Verden, saa haaber jeg at det vil kunne skee i den tilkommende, (Dronningen viiste derved mod Himlen og vedblev med stor Eftertryk, hvor der vil blive udøvet Retfærdighed imod mig. Hun bad Hr. Tyrwhitt, som var meget rørt og ikke havde seet Dronningen siden den Tid da hun boede hos Kongen, at underrette Kongen, naar han fik Leilighed dertil, om disse hendes Følelser. - Journalen Times bemærker, at den hemmelige Commission i Overhuuset har ikke været i Stand til, foruden den i høieste Grad graverende beskyldning for et Ægteskabsbrud, og det blot med een Person, at kunne frembringe nogen anden Anklage mod hendes Majestæt af Papirerne i de grønne Punge. Talen er altsaa ikke videre om de Defraudationer o. s. v., som Rygtet har udbredt saa vidt. Og selv denne beskyldning om et Ægteskabsbrud synes neppe at være af den Vægt, som den som Sir John og Lady Douglas fordum frembragte mod hende, at Hs. K. H. skulde ved en lovstridig Forbindelse have faaet et Barn, hvilken Beskyldning dog siden, ved en nærmere Undersøgelse befandtes aldeles ugrundet. De øvrige Beskyldninger mod Dronningen, at hun i Udlandet har udviist et upassende Forhold, maae ansees saameget mere at være ubetydelige, som at man vilde have tilladt hende at forblive i Udlandet og fortsætte der sin saameget dadlede Opførsel og givet hende dertil 50000 Pd. Sterling aarlig, naar hun vilde have taget derimod.