Aalborg Stiftstidende, 1846-10-22
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 20de October. Om Etatsraad, Borgmester Algreen-Ussings Udnævnelse til Cancellideputeret siger Fædrelandet: "Cirklen fylder sig Cancellisecretairen Tage Algreen-Ussing har igjennem Assessoren, Professoren og Borgemesteren beskrevet en Bue tilbage til det Sted, hvorfra hans offentlige Liv tog sit Udgangspunct; han skal atter bøie sig over de Acter og Forestillinger, hvorfra han i Ungdomsstyrke reiste sig for at give den vaagnende politiske Bevægelse i Danmark en af dens mægtigste Impulser; hans store Dygtighed, Lethed og Udholdenhed i at arbeide skal atter finde Anvendelse paa de Sager, som først gave ham Leilighed til at aabenbare disse Fortrin, der bevarede ham Bureaukratiets Faderkjærlighed, selv dengang han som dets forlorne Søn færdedes i Oppositionens Rækker. Er det da ogsaa som den Samme, han vender tilbage bag Cancelliets ærværdige Mure, Var det Tilfældet, da var hans Bane neppe bleven den samme, som den har været den var i alt Fald ikke tilbagelagt saa hurtigt. Det var maaskee ogsaa formeget forlangt, at han skulde være det i Ordets hele Udstrækning; thi Alder og Erfaring, Tid og Omstændigheder, Livets mangehaande Jndvirkninger i forskjellige Stillinger præge ofte dybe Spor selv i de stærkeste og meest heelstøbte Charakterer, saa at deres Phystognomier vel i et Decennium kunne have erholdt Rynker, som før ikke saaes, og tabt Træk, som før gjorde dem indtagende. Men hellerikke i en meer indskrænket Betydning er Ussing den Samme; det kunde lidt nytte at fordølge det, thi Alle vide det, Jngen bedre end de, der have kaldet ham til hans nye Post, ja endogsaa han selv maa indrømme det, hver Gang Guldpokalen blinker paa Cancelliherrens Bord, vil den sige ham det. Jmidlertid bør der ogsaa siges: Ussing har ikke forandret sig saameget, som Mange, maaskee de Fleste troe. Han var den Første i den første Periode af vor nyeste Udvikling, som blev Gjenstand for Folkets Tillid og Hengivenhed, men han har egentlig aldrig været Folkets Mand, han har altid staaet paa en anden Basis end det. Det, der fremkalder Folkets Bevægelser, det, der styrer dets Udvikling og bestemmer dets Skjæbner, det er Jdeerne. Deres Magt har Ussing aldrig erkjendt, deres Fylde har han aldrig fornummet, deres Jndskydelser har han aldrig fulgt, deres Con seqventser har han aldrig øinet. Hvad han har villet det være nu personlig Forfremmelse og Ære eller gavnlig Virksomhed for sit Fædreland og sine Medborgere eller begge Dele paa een Gang – det har han kun villet indenfor det Bestaaendes Grændse; ud over det ere hans Forestillinger og Forhaabninger i Virkeligheden aldrig gaaede, han har stedse været Traditionens Magt undergiven; han har villet Reformer, han har villet en større politisk Frihed, men Alt kun under den Forudsætning, at det lod sig forene med det gamle System. Den constitutionelle Tanke er ligesaalidt som nogen anden høiere politisk Jdee nogensinde gaaet op for ham, ligeoverfor den befinder han sig uhyggelig, naar han taler om den, mærker man, han forstaaer den ikke. Han har altid med Hud og Haar tilhørt den hureaukratiske Ablolutisme, den er han gaaet ud fra, den har han i sit Hjert aldrig forladt, den har derfor ogsaa nu kunne optage ham sit inderste Skjød. – – Gjentage vi det Spørgsmaal, om det er den samme Ussing, som i sin Tid udgik fra Cancelliet, der nu atter drager derind, iført Etatsraads-, Man teen", saa er Svaret: Nei. Han gik ud som den bureaukratiske Absolutismes Skjoldholder og han vender tilbage som saadan; men han gik ud med den Villie at fremme Reform og Udvikling indenfor Systemets Grændser, han vender tilbage mistænksom og fjendtlig imod den Udvikling i Folket, som han hverken har kunne lede eller følge; han gik ud hilset af Jubel, han vender tilbage ledsaget af Skuldertræk, Cancellisecretair Ussing var en Magt i Staten, Cancelli deputeret Ussing er kun en dygtig Embedsmand; den Første kunde med sin Tales Torden bevæge Masserne, og, om han havde villet, ryste Thronen; den Sidste kan ikke flytte en Arrestant eller resolvere paa en Ansøgning uden Ste manns approbatur og Bentsens Underskrift, J Repræsentanternes Extramøde igaar Aftes blev det forhen omtalte Udkast til en Forestilling til Kongen angaaende en forøget Seddelemission discuteret og vedtaget. (B. T.)- Capt. Hoffmann ved Høiskolen, der, som før omtalt, har gjort et Forsøg med Tilberedningen af den exploderende Bomuld, har indgivet følgende Beretning derom til Berl. Td. Hvad der hidindtil er blevet offentliggjort om Tilberedningen og Virkningerne af den exploderende Bomuld har jeg fulgt med særdeles Jnteresse og efterhaanden selv forsøgt. Det er imidlertid først ved at gjøre en lille Tilsætning til Dr. Knops Methode, at det er lykkedes mig at frembringe et Præparat, der har tilfredsstillet mig. Efterat Bomulden, saaledes som Dr. Knop foreskriver, er behandlet med en Blanding af lige Vægtdele engelsk Svovlsyre og rygende Salpetersyre, og tilstrækkeligen er udvadsket ved Vand, samt dette vel udpresset, saa bringer jeg endnu Bomulden i en Opløsning af 1 Deel Salpeter og 10 Dele Vand, trykker den derefter af i Haanden, oppiller og tørrer den. Den saaledes præparerede Bomuld har jeg fundet at være i hø Grad virksom. Den afbrænder overordentligt livligt med en smuk blaahvid Flamme og med tilsyneladende stærk Varme udvikling. 1 Gran af dette Præparat, lagt paa en Ambolt, exploderer ved et rask Hammerslag med et bedøvende Knald. En Riffelkugle, udskudt med en Ladning af omtrent 4 Gran af denne Bomuld, gik igjennem et Brædt og en Dør, tilsammen over 2 Tommer tykke, hvorefter Kuglen endnu havde Kraft nok til at trænge ind i en anden Dør, 8 Alen bag den første. Efter Skuddet befandtes Løbet fuldkomment reent indvendig, og paa den brugte Forladning var ikke det mindste Spor af Forbrænding at opdage. – At den efter Ottos og Knops Methoder tilberedte Bomuld oftere er afbrændt for mig under Tørringen, hvorimod dette ikke er mødt, naar Bomulden har været behandlet med Salpetervand, kan vistnok være aldeles tilfældigt. Paa Selvantændelse har jeg ikke havt noget Exempel. Hvorvidt iøvrigt dette mærkværdige Præparat er tilbøieligt til at optage Fugtighed af den omgivende Luft, er eet af de mange herhen hørende Forholde, jeg endnu ikke har havt Leilighed til fuldkomment at undersøge. Det er neppe overflødigt at tilføie, at jeg allerede flere Gange har anvendt ovenbeskrevne Tilberedningsmaade, og hver Gang med det samme Held.