Viborger Samler, 1776-11-04
Hvor prægtig og kostbar den ypperste Præstes Dragt var i det Gamle Testamente, læses 2, Mos. B. c. 28. Paa Liv=Kiortlen var blant andet et rart Smykke, fiirekantet, dobbelt, en Spand lang og bred, fyldt med 12 Edelsteene, saa store, at Jfraels Børns Navne kunde udstikkes paa dem, og maatte aldrig skilles fra Liv-Kiortlen. Dette kaldes Rettens BrystSpan paa Præstens Hierte, naar han var i EmbedsForretning, og var som et Amts Skildt, eller som en Ridders Stierne paa Brystet. Derpaa heder det v. 30. Du skal og sætte i Bryst=Spannet de Urim og Thummim, og her nævnes de først i Biblen. Man har i de fleeste Oversættelser beholdt disse Navne, ligesom de staae i den Hebraiske Text og derfor ikke vidst, hvad man skulle giøre af dem, men havde man oversat det 30te Vers saaledes: Du skal sætte, d. c. lade sætte i Skildtet dem, nemlig Steene, som ere lyse og fuldkomne, saa havde Knuden været opløst; thi Urimerkun lyse, tindrende, og Thummim er kun fuldkomne, heele og ubeskadigede. Altsaa er Urim og Thummim intet andet, end de 12 ægte Edelsteene, som sadde i Bryst=Spannet paa Liv=Kiortlen, og foren Vellyds Skyld kaldes nu Urim og Thummimnu Urim allene s. 1 Sam. 28, 6. Naar nu dette er det eneste rette; saa ere alle andre Gisninger herom kuns noget lærd Snak af dem, der ville være kloge Yy over over det, som staaer skrevet, og altsaa bør ansees som uskrevet og usagt - Min Spørgere lyster vel og at vide, naar og hvorledes disse Urim og Thummimbleve brugte, Til Tieneste: Det var fornødent, at Gud i de Tider ved synderlige Midler maatte aabenbare sit Folk sin Villie i deres Foretagender; thi de havde kun faa Lærde, Lærere og Erfarne. De havde lidet eller intet af det aabenbarede Ord, vi nu have. Disse Midler var Drømme, Syner, Røster, Drim og maaskee fleere. Urim, synes mig, var det trøsteligste. De andre kunde de ei just have, naar de ville. De kunde ei selv tage sig Drømme og Syner, men Urim kunde de strax gribe til, naar det gialdt, og blive forvissede i deres Bestemmelse. J Religions Sager blev det ikke brugt, ei heller i private, men i de vigtigste Stats=Sager, som angik det almeene Beste og tilkommende Skjebne. Da nu Krige og Erøbringer vare dette Folkes fornemste Bedrifter, hvis Udfald langte til dem alle, saa bleve Uriin meest brugte, i krigerske Tvilsmaale, og vare fornemmelig et Orakel for Kongl. Personer, Præsten maatte derfor altid være ved Armeen, for at forstændige Folket hvad de skulle giøre og lade. Saa heder det: Josva skal staae for Præstens Ansigt. Han skal spørge ham efter Urims Viis for Herrens Ansigt; efter hans Mund skal de gaae ud, og efter hans Mund skal de gaae ind, 4 Mos. B. 27,21. see videre 1 Sam. 23, 9. C. 30, 8. Domm. B. 1, L. 20, 18, meest er det brugt i Josvæ, Sauls og Davids Tiid, som store Krigshelte. Salomon levede og døde i Fred, og udmærkede sig af en heiere Viisdom, He dom, end hans Formænd, saa han vel ei har havt behov at betiene sig af dette Orakel. Siden er det ventelig enten gaaet af Brug eller i Misbrug. Men hvorledes dette Svar ved Urim og Thummm skeede, har endeel holdt for umueligt at kunde sige, og andre sagt det, som bedre var usagt, saasom det baade er urimeligt og ubeviisligt, at man enten læste Svaret i Steenene, eller at Steenene selv svarede. Vi kan vel tænke, at de bare Steene bleve ei til Munde, og de, som bare dem, bleve ei til Steene; thi da kunde man ligesaa vel have hængt dette Skildt paa en Stav, som paa en Præst. Det heder: Herren sagde 1 Sam 23, 11. Herren svarede C. 28, 6, og dette siges om Gud, naar andre Personer tale paa hans vegne. F.Ex. Gud talede til Fædrene ved Propheterne - til os ved Sønnen, Hebr. 1. Tænke vi nu, med hvilken dyb Devotion Præst og Vedkommende have udøst deres Hierter og Bønner for Gud, 1 Sam. 23. Hvor indstændig Præsten har udbedet sig Vittigheds og Kundskabs Aand, og bundet Gud til sine naaderige Løfter, saa er det jo klart, at Gud ved denne høitidelige Forretning saaledes har oplyst Præstens Forstand, at han med Vished kunde sige de Spørgende Sagens Udfald, samt hvad de skulle giøre og lade, ligesom det blev givet Kristi Disciple i den samme Time, naar de vare i Betryk, hvad de skulle sige og tale, eller ligesom Si meen fik Svar af den Hellig Aand. Tag hermed til Takke, kiære Spørgere, og troe, at Gud nu har svaret dem ved sin Urim og ThummimNye Nyeheder.