Berlingske Tidende, 1836-11-19
Befordringer og Afgang. Under det danske Cancelli. Den 5te November er Landsoverrets- samt Hof- og Stadsrets Procurator M. F. Hansteen udnævnt til virkelig Cancellieraad; hidtilværende personel Capellan for Drejøe Menighed under Fyens Stift, C. Johannsen, beskikket til Sognepræst for bemeldte Menighed. Om eens Vognspor allevegne, og da det Holsteenske, eller lutter forskjellige Spor, samt derunder i forbigaaende, om Vognconstructioner og Veivæsenet, Af Underretsprocurator i Aalborg og Fyens Stifter, N. A. Holm, i Odense. (Slutning, see denne Tidende Nr. 273.) Maae vi nu saaledes bifalde Holstenernes brede Spor og høje Hjul ved deres Vogne, er den Længde, disse som oftest have, over det absolut nødvendige, ikke at tilraade, men endnu mere maa vi vogte os for at efterligne dem i deres Vognes ikke sjældnere nødvendige hensigtsløse Høide, fremvirket ved det man anbringer Opstandere fra Apel til Kjepstokkene &c.: thi vil man have en Regel for Vognconstructionen, bliver det vistnok den: at korte, saavidt som de lade sig forene med høie Hjul, lave og brede Vogne, ere de hensigtsmæssigste af alle. – Jkke kan man argumentere for Nødvendigheden ved saaledes at kunstle sin Vogn høj, paa hvad Maade det saa end skeer, derfra: at Skarnet fra Hjulene ellers maatte kastes ind i Vognen under Kjørselen, da dette forekommes ved at kaste som det hedder Hjulene ud efter, hvilket dog ikke bør skee meere end absolut nødvendigt, da man derved svækker Egernes Kraft, som naturligviis er størst, jo meere lige Tyngden kan virke lodret paa disse, nei, det gaaer her med Opstandere paa de aabne Vogne som ved andre lignende Kunster, man ikke sjelden anvender paa de lukkede, at det synes nu engang at være blevet Mode baade i Holsteen og andre Steder, at man ikke kan faae sin Vogn høi nok, som er en stor Feil, thi kjører man imod Vinden maa dette naturlig forøge Trækkekraften meget betydeligt, ret ligesom vilde man sætte Sejl til naar et Skib i Modbør blev optrukken ad en Canal, og har man Vinden paa een af Siderne behøves der selvfølgelig en meget mindre Hindring ved Vejen : Forhøjning eller Hul, for at omkaste Vognen, allermeest naar det indtreffer, at man har Vinden efter sig, kan dennes Tryk være fordeelagtig, men dette skeer sjeldnere om end Vejen aldrig bugtede, som den dog saa ofte giør, saa at man ikke herpaa bør bygge. – Gaaer man til Vogn mændenes Erfaring, stemmer den ganske hermed, saa ofte de f. Ex. kjøbe en brugt Vienervogn, er det Første de gjøre: at nedspænde Remmene saa langt som muligt, naar kun ikke dens Bygning er derimod; det Skue, om det endog var imponerende, i en Afstand at betragte en høi Vogn, uvis om det er et astronomisk Taarn eller et Befordringsredskab, give de gjerne slip paa for det meere hensigtsmæssige: at faae den saa lave som muligt, hvilket hertilmed jo ogsaa er det meest beqvem for den Reisende ved Op- og Redstigning, Tøjets Paalægning &c. Selv under flere af vore nye Fjedervogne her i Fyen kunde Hjulene være høiere uden at Vognene derfor ogsaa bleve det, naar Alt var indrettet derefter; heller ikke er disses Sporvide vist saa bredt som den Kongl. General-Postdirection under andre Forhold vilde have sanctioneret.