Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-03-13
Døde. Mad. S. D. Riber, 43 Aar; Jfr. K. P. Mortensen, 17 Aar; kgl. Capelmusicus J. D. L. Frøhlich, 42 Aar; Jfr. R. C. G. Gustmeyer; C. C. Olsen, 31 Aar; Mad. J. S. T. Jørgensen, 22 Aar; Mad. C. C. Petersen, 50 Aar, Mad. L. D. C. Gall, 34 Aar; Mad. M. Olsen, 6 Aar; EnkemadN. Leth, 74 Aar; alle i Kjøbenhavn. – Kunstgartner A. C. Herouard, 22 Aar, paa Fredensborg. - Styrmand P. Rosenvinge, 34 Aar; O. N. Stade, 28 Aar; Commissionair I. B. v. Halle, Toldbetjent J. Høyer, 75 Aar, Mad. O. Jespersen, 90 Aar, alle i Helsingør. – Skolelærer og Kirkesanger J. Jacobsen, 32 Aar, i Munkebjergby ved Sorøe. - Kjøbmand, og Borgerrepræsentant I. W. Egeriis, 32 Aar, i Kjøge. Mad. B. R. Frandzen, i Odense. – Jfr. C. M. C. Bancon 72 Aar, i Aarhuus. - Pigen K. Jørgensdatter i KettingBispegaard. – Jfr. H. S. Petersen, forhen. Kammerjomfrue hos Hertuginden af Augustenborg, 71 Aar.Af et Brev fra Ostindien. Serampere den 9de November 1839. Jeg skulde vel opvarte Dig med Politik, men jeg troer ikke, jeg kan fortælle noget Nyt, da jeg seer, at Statstidenden er bleven saa forbedret, at jeg der har seet Nyheder fra Jndien, som vare mig ubekjendte Jmidlertid jeg skal prøve paa det. For Øieblikker er der intet Nyt om Cabul. Du veed, at man næsten uden Sværdslag indtog Ghizni, Dost Mahomed flygtede og Armeen blev beordret til at vende tilbage; senere har den imidlertid erholdt Contraordre, og kun en Part af den er paa Tilbageveien. Dost Mahomed har nemlig taget Veien over HindboCost og har ved Ægteskab forenet sig med Fyrsterne af Khoondoor og Khollum og beredte sig paa at gjøre et Jndfald i Capul. Man er derfor nu isærd med akkelse beat sende Tropper til Khollum; men af Mangel paa Fourage o. s. v. har man maattet udsætte det. Jmidlertid anseer man den hele Krig for endt, og efter de nyeste Persiske Efterretninger (flere Steder har man nemlig gjort Oprør) synes det ogsaa høist rimeligt. J gamle Dage veed Du at Østerlænderne og tildeels Englænderne belønnede deres Officerer og Embedsmænd med det rene Væsen, nu ere de blevne klogere eller fattigere, og vi see derfor ogsaa, at man her har oprettet en militair Orden, og at Shab Sonjahhar traadt i deres Fodspor og har belønnet dem, der have sat ham paa Thronen, med Ordener; – saaledes udbreder den Europæiske Cultur sig ogsaa til disse Lande. Du veed, at the lion of the Puniab (Puujads Løve), den store Runseet Sing, er død; hans Efterfølger Khurrun Sing synes imidlertid ikke at sidde meget fast paa Thronen, og formodentlig ville de Engelske snart faae Arbeide her, da de skal have garanteret Successionen. Chegh Sing, en Favorit af den afdøde Runject og tillige af den nærværende Konge, var raget uklar med den nærværende Minister Dhean Sing. Denne fik Kongens Søn Now Rehal Sing til at lade ham dræbe, og dette skeete i Kongens Overværelse i aaben Durbar (Statsraads Forsamling). Kongen selv blev saaret, og man mener, at det Skud, som saarede ham, havde været bestemt til at dræbe ham. Dhran Sing har en heel Armee paa sin Side, og skjøndt Kongen er omgiven af Tropper, har han dog saa lidt at sige, at han snarere kan ansees for deres Fange. Jndvortes Uroligheder synes derfor at forestaae, og de Engeske ville da tage Part deri. Om de da, siden Løven er død, ville tage the lions skare (Løvens Anpart) efter gammel Sædvane eller agere Mæglere, vil Tiden vise.