Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1769-04-24
Da nogle have viist sig begiærlige efter at viide noget mere om Ørens Kildevand, end det, der nylig blev bekiendtgjort i de Bergenske Addresse-Contoirs Aviser; Men andre have yttret nogen Tvivl og Beretningens Rigtighed og Vandets Nytte paa Grund af de Forsøg, dermed ere gjorte i Bergen, saa foranlediges jeg af begge disse Aarsager at fremlegge Grundene for min Paastand, henstillende til det kyndige Publicum at prøve dem og derpaa at fælde en rigtig Dom Sagen. Kilden, som opspringer af en sandig Leer Grund 1 og 1 halv Alen dyb, har først Suurbrøndes udvortes Kiændetegn og Anviisninger, som er en blaa Hinde oven paa Vandet og en brun Ocher-Jord omkring sine Bredde, som ellers ikke sees Tegn til nogenstæds deromkring. Smag og Lugt ligner den ligeledes Suurbrønde, fuldkommelig, da de, som drikke deraf, finde Blæk Smag i Munden længe efter, og enhver som lugter dertil, besynderlig naar Vandet svalpes eller øses af et Glas i et andet, fornemmer en kugt af Svovel eller Krund, saa stærk, som om de holdte Næsen til en Bosse-Pibe. For at undersøge Vandets indvortes Egenskaber, har man betient sig af de sædvanlige Reagentia, hvormed det forholder sig paa følgende Maade: (1. Med Galle Æble-Pulver bliver det brunt Purpur-Farvet, med pulveriseret Grøn-Thee, ligeledes, men svagere og med Thee-Infusion (brun eller grøn Thee-Vand) blækket eller blaa Blækfarvet. (2 Med Lakmus eller Turnesol ægte blaa violet med en Purpur-Farvet Skiær. (3. Med ViolSyrop, som jeg har fra Svane-Apoteqvet, graa eller blaa farvede (ligesom man lader mindre eller meere deri) med en Violet-Skiær, Men med Viol-Syrop af Hr. Dynners Apoteqve, viser sig den grønne Farve kiendelig, efter Beretning af en sikker Commissionaire, som dermed har gjort Prøve. (4. Med Sølv-Solution (efter Doct. Langes Forskrift forfærdiget, giver det et fuldkommen rød graat Præcipitat eller Sediment. (5 Med Oleum Tartar, per Deliqv. uforandret, (6. Med Spirit. Vitriol ligeledes. (7 Med Saccharum Saturni noget hvidt eller Mælke farvet. (8 Med Mercurius Sublimarns uforandret, da Mercurius falder i store Klumper paa Bunden a. Heraf giør jeg mig følgende Slutninger: Af første Prøve, at Vandet indeholder Jern eller Jern Vitriol og følgelig har en af Suurbrøndes fornemste Egenskaber, saasom de beste Naturkyndige udlede Suurbrøndes gandske Kraft enten af Jernet allene, som Linne Øllandske Resa pag 341. eller af Svovel-Kiesen, det er, Svovel og Jern tilsammen, som Henckel Pyritolog, paa. 831. Dog tilstaaer man gjerne, at det ikke er at de stærkeste Jern Vande. Af anden Prøve (som hos Suurbrønde er sædvanlig) sees, at Acidum eller Suur=Saltet ey har Overhaand; Thi da maatte Farven nødvendig blive rød; Men at Aca dum dog virkelig er deri, tvivler vel ingen, som veed, at Svoveldamp, Acidum, Vitriol-Suurs, og Suur-Salt er alt ret og det samme. See Walierii Mineralogie paa. 235. Lehman von Fløtz Gebürgen paa. 206 udleder ligeledes Acidum i Suurbrønde af Svovlen og Jern Vitriolen, men nu forraader sig her den første af disse Mineralier ved Lugten, den anden ved Blæk Farven og Smagen, foruden det, at man kun behøver at dryppe ledet af dette Vand paa Krebs Øyne, Bezoar-Pulver eller andre Alcalia, da det strax giver Opkaag og Damp. Tredie Prove synes at vise enten at Vandet ey indeholder saa megen Vitriol og Alkalisk Salt, som formaaer at farve Viol-Syropen grøn, naar den er ret stærk, eller og at Acidum og Alkali omtrent i lige Grad er tilstæde, i hvilket Fald man veed, at de hindre Virkninger paa Viol-Syropen, at den bliver hverken ret rød eller grøn, men kun blaa, eller midt imellem begge. Ellers maa jeg sige, at endog Søevand faaer med den Viol-Syrop, Jeg har, ikkun en reen blaa Farve uden mindste grønne Skiær, og det skal være meget stærke Suur Brønde (forstaae Acidulæ Martiales) som giver den meere, end en grønagtig eller graa grønagtig Farve (Colorem Cinereo-Vireseentem.) som bekiendt er. Desuden kommer det heri meget an paa Syropens Beskaffenhed, som Prøven viser. Af fierde Prøve maa sluttes, at der er meere Alkalisk eller fast Lund-Salt, end gemeent Salt i Vandet. See Langes Lære om de naturl. Vande paa. 25 No. 32. Femte til Ottende Prøve viser kun, at Vandet er reent eller frit for alle de Ting, som skulde være Sundheden skadelige, hvorfor samme, for at undflye Vidløftighed, forbiegaaes De faa Chymiske Undersøgninger, man hidindtil har gjort, meddeeles nu ligeledes til Oplysning om det foregaaende.