Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-24
Tirsdagen den 24 Februar 1829. 3. Der er vist nok intet skadeligere end om Nogen faaer den Tro, at jeg ikke vil skaffe ham Ret. 4. J Stridigheder mellem Mestere og Svende, der gaaer fra dem, endskjøndt de skylde dem mange Penge, vil jeg ikke lade det bero ved at bede og formane Svenden til at betale efterhaanden denne Gield, men kjende ham til at blive i Mesterens Tjeneste indtil den er afdragen, thi dette troer jeg er baade ret, da Gielden er gjort blot paa det stilkiende Vilkaar, og tillige det fra tigste Middel til at afskrække Svende fra den Ød selhed eller Liderlighed, som nøder dem til at optage hos Mesteren. 5. Af Lære løbne Drenge vil jeg strax irettesætte, men under fire Øine kraftig formane Mesteren til en fornuftig Omgang imod dem. 6. Jeg vil ved nogle passende Revselser see, om det ikke skulde være mueligt at forekomme Drengetyranniet paa vore Gader. NB. Den straffede Drengs Mester eller Forældre vil jeg tillige belægge med en forholdslig Pengebod. 7. Jeg vil paa det skarpeste vaage over at Slagtere, Bryggere og Bagere efterleve deres Taxter, og ikke afvise nogen som kommer med Klage over dem, uden Undersøgelse. 8. Ligeledes vil jeg holde et vaaget Øje med Hyrekudske, Vognmænd, Dragere, Saugskjærere, Brændesættere, at de ikke vove at begiere det rin geske over Taxten. 9. Dem, som indspærre Hunde i Gaarde eller paa Tomter, hvor de ved evigt Hyl og Tuden Natten gjennem plage alle Nærboende, vil jeg betænke med en Mulkt. 10. Dersom Nogen vover at gjøre Fortoget, eller saa gar Gaderne selv til sin Stald, Vognremise, Materialhuus, Pakhuus, Værksted, saa viljeg hedde Mads, om jeg ikke snart skal vise dem Vinterveien. 11. Jeg vil ikke fæste nogen blind Tillid til nogen af mine Betiente eller Adjutanter, thi det vil kun fordærve dem, og gjøre mig uretfærdig og med Rette forhadt. 12. Jeg vil aldrig vrisse om Nogen kommer med Klager, men altid med Deltagelse anhøre dem, og strax gjøre Anstalt til Sagens Undersøgelse. 13. Den Lethed, jeg har bemærket hos mig selv til at finde Velbehag i smukke Piger, og tilat tro, at de har Ret, vil jeg af alle Kræfter bekrige, thi Fordærvelsen hos Tjenestepiger er saa stor, at de paa ingen Maade bør gives Medhold imod deres Huusbonder og Madmødre. 14. Min Middagssøvn vil jeg reent afskaffe. Den Selvfornægtelse er vel betalt, om derved blot een Uorden mere forebygges. 15. Ligeledes vil jeg afkorte noget af min Søvn om Natten, og aldrig skal Nogen, som forlanger at tale med mig, afvises med de Ord: Politiemesteren sover. 16. Gjestebuder og Venneselskaber, Studeringer og Klubbesøg indseer jeg meget vel at jeg ingen Tid faaer til, hvis jeg vil undgaae at ansees for en Nathue. 17. Jeg vil ogsaa frabede mig alt Slags Extra-Arbejde, om Kongen i Naade skulde ville lægge mig saadant paa. Jeg vilde sige til ham som saa Deres Majestæt betænke det gamle Ordsprog, Man kan ikke paa engang stange Aal og gaae paa Haresagt. 18. Desmere Tid vil jeg da faae til at betænke indkomne Klager, holde Øie med mine Underbetiente, og til selv at trippe om i Byen, forsee saa meget som mueligt med egne Øine. (Derved faaer jeg større Forraad af de for en Politiemester saa nødvendige lokale Kundskaber; og befordrer tillige min Sundhed). 19. Jmellemstunder vil jeg gaae ind paa Billardhuse og andre Vertshuse, og hvis jeg der forefinder Skolediscipler, eller andre Drenge, hvis Foresatte ikke ere tilstede, vil jeg alvorligen mulk tere saavel deres Forældre eller Foresatte, som isærVerterne; thi næst Ruffert er Vertshuushold for Drenge en af de afskyeligste Handlinger. 20. Jeg vil ansee det for min Pligt at agte paa enhver i Aviserne nok saa løselig eller taabelig ommeldt Uorden. 21. Galopperende eller stærktravende Hest paa en folkerig Byes Gader er jeg af Naturen en Hader af. Jeg skal nok lære dem at gaae sagte. 22. Jeg vil især gjøre mig Umage for at komme paa Spor efter de paa egen Haand residerende Smekfillikker, og straffe baade dem og deres Verter. 23. NB. NB. Ogsaa vil jeg saavidt mueligt holde mine Betjente fra at tage Stikpenge af løse Qvinder.