Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-06-29
Den med det østerrigske Rige sluttede Fred er siden ved den lykkelige af mig indgaaede Forbindelse bleven befæstet. Kongen af Roms Fødsel har opfyldt mine Ønsker, og fyldestgjort mine Undersaatters Fremtid. – Religionens Anliggender ere kun for ofte forvexlede med en Stands Jnteresse af tredie Klasse, og opofrede for denne. Har Halvdelen af Europa skilt sig fra den romerske Kirke, kan man især tilskrive dette den Modsigelse, der bestandig har været mellem Religionens Sandheder og Grundsætninger, og mellem Prætensioner og Jnteresse, der kun angik en liden Vraa af Jtalien. Jeg har gjort en Ende for stedse paa dette Skandal; Jeg har forenet Rom med Riget; jeg har bevilget Paverne Paladser i Rom og i Paris. Lægge de Religionens Tarv paa Hjerte, saa ville de ofte opholde dem i Middelpunkten af Christenhedens Anliggender, saaledes foretrak St. Petrus Rom selv for Opholdet i det forsættede Land. Holland er forenet med Riget; det er blot et Udløb deraf. Uden Holland vilde Riget ikke være fuldstændigt. - De af den engelske Regjering antegne Grundsætninger, ikke at erkiende noget Slags Neutralitet, have nødt mig at forsikkre mig Elvens, Veserens og Emsens Mundinger, og have gjort mig en indre Samfærsel med Østersøen aldeles fornøden. Jeg har ikke villet udvide mine Enemærker, men vel mine Sømidler. America giør An spændinger for at see sit Flags Frihed erkjendt. Jeg skal understøtte det. - Rhinforbundets Souverainer kan jeg ikke andet end rose. Walliserlandets Forening var forudseet fra Mæglingsacten af, og anseet nødvendig, for at sammenknytte Schweizes Tarv med Frankrigs og Jtaliens Engelskmændene sætte alle Lidenskaber i Bevægelse. Snart paadigte de Frankrig alle de Planer, der kunne forurolige de andre Magter; Planer, det kunde bragt til Udførelse, hvis de havde været i dets Politik, snart lade de udgaae et Opraab til Nationernes Egenkjerlighed, for at vække deres Avindsyge, de gribe alle de Omstændigheder, de uventede Begivenheder i de Tider, vi befinde os i, frembringe. Krig paa alle Fastlandets Deele kan ene betrygge deres Velfærd. Jeg vil Jntet, der ikke findes i de af mig sluttede Tractater. Jeg skal aldrig udgyde mine Folkeslags Blod for en Jnteresse, der ikke umiddelbar er mit Riges. Jeg smigrer mig, at Fastlandsfreden ikke vil blive forstyrret. Kongen af Spanien er hidkommen for at bivaane den nylige Høitidelighed. Jeg har bevilget ham Alt, hvad nødvendigt og tjenligt var for at forene de forskjellige Folkefærds Jnteresse og Aand i hans Provindser. Efter 1809 ere de fleste af Spaniens faste Stæder tagne efter mærkværdige Beleiringer. Jnsurgenterne ere slagne i et stort Antal formelige Batailler. Engelland har indseet, at denne Krig gaaer til Ende, og at Rænker og Penge ikke mere vare tilstrækkelige til at vedligeholde den for Fremtiden. Alt, hvad det har af Linietropper, er sendt til Halvøen; Engelland, Skotland, Jrland ere blottede for Tropper. Det engelske Blod er endelig rundet i store Strømme, i adskillige for de franske Vaaben hæderfulde Fægtninger. Denne Kamp mod Carthago, der paa Oceanets Valplads, eller hin Side Havet, syntes at maatte afgjøres, skal altsaa herefter afgjøres paa den spanske Halvøes Sletter. Naar Engelland er udtømt, naar det endelig selv har følt de Onder, det med saamegen Grusomhed i tyve Aar har udbredt over Fastlandet, naar Halvdelen af dets Familier er dækket med Sørgefor, vil et Tordenslag gjøre Ende paa Øens Anliggender, paa dens Armeers Skjæbne, og hævne Europa og Asia ved denne anden puniske Krigs Slutning. Mine Herrer Deputerede fra Departementerne i Lovgivningen. Jeg befaler min Minister at forelægge Dem Regnskaberne for 1809 og 1810. Dette er den Gjenstand, jeg har samlet Dem for. Skjøndt jeg for 3 Maaneder siden har givet 100 Millioner overordentlig til min Krigsministers Raadighed, for at bestride de nye Rustnings Omkostninger, der dengang syntes fornødne, finder jeg mig dog i den lykkelige Forfatning, ikke at paalægge mit Folk nogen ny Tyngde. Jeg vil ingen Tarif forhøie; Jeg har ingen Forøgelse af Paalæg behov. Efterat Mødet var til Ende, reiste H. M. sig under lydeligt Fryderaab. Allerhøistsamme vendte med sit følge tilbage til Thuillerierne. Da Keiseren tog bort, hørtes Artilleriesalver, saavelsom ved hans Ankomst til Thuilleriepalladset. (Hamb.