Aalborg Stiftstidende, 1828-11-10
Russisketyrkiske Anliggender. Til de Efterretninger, som angaae Krigen i Orienten, hører ogsaa den, at en Afdeling af den russiske Flaade er indtruffen for Salonick og har erklæret denne Havn i Blokade-Tilstand. Det synes saaledes ikke, som om Russerne ere findede at indskrænke deres Krigsoperationer og de seneste Tildragelser maae ogsaa have bidraget til at give dem et kraftigt Stød fremad. Tyrkernes Mod og Standhaftighed i at forsvare faste Stillinger og Pladser synes meere end at opveies ved den Skjødesløshed, som Mangel paa faste taktiske Grundsætninger lader dem gjøre sig skyldig i. Saaledes synes Warnas Fald meest at have havt sin Grund i Mangel paa Disciplin i Capudan Paschas Hær i det afgjørende Øieblik, da Breschen var aaben og Aarvaagenhed og Opmærksomhed paa Fjendens Foretagender var dobbelt nødvendig. Saaledes er General Geismars Seir over Paschaen af Widdin, efter den Beretning derom haves i den østerrigske Jagttager, ligeledes et kraftigt Beviis for, at Seiren tilsidst bliver paa den disciplinerede Hærs Side, selv om Antallet er ulige. Med 4000 Mand og faa Kanoner bød General Geismar det fjendtlige Corps paa 26000 Mand og 30 velbetjente Feldtstykker Spidsen. Frigens Regler bøde ham i gode Stillinger at gaae defensiv til Værks og han tilintetgjorde et ligesaa krigerisk som talrigt Cavalleries gjentagne voldsomme Angreb. Med Nattens Komme tog Fjenden atter Stilling bag sine Forskandsninger, og her har det enten været Ubekjendtskab med Krigskonstens Forskrivter eller en ufuldkommen Jagttagelse af dem, som foranledigede det tyrkiske Corpses fuldstændige Nederlag. Det vilde ellers ikke have været General Geismar mueligt, i Nattens Mørke at overfalde en saa stærk besat Leir, der at bringe det hele fjendtlige Corps til en forvirret Flugt og at bemægtige sig 7 Kanoner, 24 Faner, samtlige Telte og hele Bagagen foruden en betydelig Deel Levnetsmidler og Ammunition samt over 500 Fanger. Det vil nu komme an paa, om ikke Vinteren medfører nye Fordeele for de russiske Vaaben. Franske Blade ere at den Mening. Begge krigførende Magter befinde sig endnu ved Vinterens Nærmelse i Feldten, ligesom midt i Sommerfeldttoget. Ville de blive staaende der, eller gaae i Vinterqvarteer for atter at begynde i Foraaret? dette er physisk umueligt; een af Parterne maa rømme Terrain. Da nu Russernes Krigerære holder Ligevægt med Sultanens Haardnakkenhed og Jnteresse for sin Existents, saa maa man forvente, at Fjendtlighederne med Eftertryk ville blive fortsatte i den raa Aarstid. Et Vinterfeldttog er et Slags Nødvendighed for Russerne; det lader sig udføre; denne Beslutning har Alt for sig; den Modsatte vilde have Alt imod sig. De orientalske Anliggender indvikles desuden stedse mere og mere. At Sultanen ikke i første Hidsighed, over Besættelsen af Morea har erklæret Frankrig Krig, er ene at tilskrive den østerrigske og nederlandske Gesandts Forestillinger. Paa den anden Side søger Porten paa alle muelige Maader ved Jntriguer at skille det franske og engelske Cabinets Jnteresser fra Ruslands og skal endogsaa ikke have erklæret sig uvillig til at laane Øre, til Tractaten af 6te Juli, naar den kan underhandle med engelske og franske Befuldmægtigede allene, uden at have noget at gjøre med Russiske og Græske. Men da Porten efter Moreas frivillige Rømning endnu ikke har udstædt nogen Erklæring om at ville give Slip paa sine Rettigheder i Grækenland, saa er det at befrygte at den ved indtrædende gunstigere Omstændigheder ikke vilde undlade at gjøre sine Fordringer gieldende og paa nye at grunde sit gamle Herredømme.