Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-07-18
Fædrelandet. Af et Brev fra Kjøbenhavn, dat. d. 9de Juli. (Meddeelt.)– – – Fra Pressen her er nylig udkommet en Samling af Prædikener og Taler af Magister Adler paa Bornholm, en Samling, der staaer saa forunderligt alene i vore Dage, at man ikke kan læse den uden en vis Beklemthed, uden at spørge sig selv; "Men - hvad Pokker er dog alt Dette?" – J Fortalen siger Forfatteren, at han ifjor Efteraar arbeidede paa en subjectiv Logik, det var hans egen Tanke, som fordybede sig i sig selv, og deraf søgte at konstruere Historien. En Aften – vedbliver han - da han just tænkte over det Ondes Oprindelse, foer der en hæslig Lyd ned i Værelset", – Frelseren aabenbarede sig for ham og sagde til ham, at Tanken var Jntet, men at Alt kom an paa Aanden, samt at han herefter skulde holde sig alene til Bibelen, opbrænde sit Eget og kun skrive Hvad der blev ham indgivet. Under Frelserens umiddelbare Jndvirkning har han saaledes udarbeidet omtalte Samling, ialtfald paa de sex første Stykker nær. Jfølge denne Jndledning kan man naturligviis vente sig meget Forunderligt i selve Talerne, og man bliver heller ikke skuffet. For det Første forhauses og overraskes man af den urokkelige Bibeltro, som viser sig overalt; over den bestemte Fasthed, hvormed ethvert Dogme er udtalt, og dernæst er der mange mærkelige Ting i det Enkelte. At han har en ond Aand", og at han bestandig taler om denne, er naturligviis en Selvfølge; men eiendommeligt for ham er det, at han nærmest seer dens Virksomhed i det sandselig Forhold mellem Mand og Qvinde. Dette - siger han - maa underkues paa enhver Maade; alt Sam leie er syndigt, og Origenes er den største Dyds helt, netop fordi han bogstaveligt opfyldte Mr. 19, 12 Paa et andet Sted siger han: "Med Here kan man ikke komme ud af det. De maa brændes!" Ægteskabet betragter han som et Sacrament osv. - Neppe har heller Nogen bedømt Biskop Mynster saa strængt som Adler gjør det. Han kalder ham en kras Nationalist, og erklærer, at det vilde være en stor Ulykke, hvis hans Udkast til en ny Alterbog blev indført. Man seer nu forresten tydeligt, at alt Dette fremgaaer af den inderligste Overbeviisning. Adler er bekjendt som en kundskabsrig Mand og dybsindig Tænker, og var tidligere en ivrig Hegelianer. At der i vor Tid kan foregaae stærke Omslag i en Theologs Bevidsthed, er jo meget rimeligt; men det er dog næsten ubegribeligt, at de kunne gestalte sig paa denne Maade. - Ogsaa jeg har nu hørt en Sangerinde af første Rang. Jeg har hørt Handsker i hundredeviis revne med frygteligt Brag; jeg har seet et Bjerg af Blomster voxe op omkring Tryllersken i en saadan Masse, at man neppe kunde see hendes høieste Tone; jeg har hørt et saa frygteligt Brave, Bis og Dakapoat Lysekronen hævede under det sikkre Loft – kort og godt, jeg har hørt Henriette Nissen, (Ved samme Leilighed lod ogsaa en ung Pianist fra Aarhuus sig høre; han lagde et betydeligt Talent for Dagen og lod til, med Tiden at kunne bringe det til noget Overordentligt. Han lønnedes med stormende Applaus.) Brev fra Hr. Cand. Goldschmidt, til Udgiveren af Arena, Hr. Cand. P. L. Møller, skrevet kort efter at han havde tiltraadt den Sommerleilighed med Alt frit i Huset," som det Offentlige har overladt ham: Maa trykkes C. Reiersen. P. t. Kjøbenhavns Vand- og Brød=Huus. Kjære Herre. Torsdagsaften Kl. 10. Jeg befinder mig særdeles vel formedelst den fortræffelige, yderst velsmagende Aftensmad, jeg spiste i Middags. Jmorgen skal den holde her igjen til Frokost, og saa drikker jeg en Smule Vand til, nyder maaskee ogsaa lidt Brød. Hvad forøvrigt min nærværende personlige Status angaaer, da har jeg opdaget, at jeg er fortrinlig skikket til at sidde paa Vand og Brød. For det Første drikker jeg hjemme kun Vand om Morgenen; for det Andet sover jeg meget langt op paa Dagen. Og det Sidste er, som en af mine Bevogtere sagde mig igaar Morges, meget fundt. Han gik saa vidt, at han paastod, at hvis man sov hele Tiden, behøvede man næsten slet ikke at spise. Men vil De troe, at jeg efter en lille Selvbetragtning ordentlig ærgrer mig over, at jeg føler mig saa vel, at jeg er tilsinds som i min egen Stue, har arrangeret mig her, føler mig hjemme osv., Jeg tænker nemlig ved mig selv, at det er godt nok at blive sig selv liig; men jeg erindrer at have læst om Folk, der i lignende store Ulykker beholdt Contenancen (exempli gratia: Napoleon, paa St. Helen), og at det Fortjenstlige da syntes mig at bestaae i, at de følte dyb Smerte, men saae ud, som om der Jntet var passeret. Men jeg er jo netop inderlig vel tilmode, mit Ydre er ingen Kunst, er ikke Frugten af nogen Kamp, nogen Overvindelse af Naturen. Jeg har heri samme Feil om det er en Feil), som jeg sidste bemærkede for Dem om Rosenkilde som Skuespiller. Jeg kunde ogsaa sige, at det er samme Feil, som ved en romantisk Historie, hvortil føres: "virkelig Tildragelse." Og hertil kunde jeg nu knytte nogle Betragtninger over, hvorfor Kunsten interesserer os meer end det Naturlige, nemlig formedelst den seirrigt bestaaede Kamp; men, naar jeg saa kom ud, viste De mig vel et eller andet Sted, hvor Sligt havde staaet før. Endnu har jeg ikke begyndt paa Chalvbæns; thi jeg opdagede tilfældigviis, at der blandt de Bøger, De har sendt mig, var en Voltaire. Jeg havde nær kysset Bogen. Det er første Gang, jeg seer en Linie af Voltaire. Naar Jøderne see en hebraisk Udgave af Bibelen, stryge de Spidsen af Pegefingeren henad Bindet og kysse det Sted paa Fingeren, der berørte det af Bogbinderen satte Pap omkring den trykte Udgave af Guds Ord, og saa sige de Baruch schem Adonai. Jeg strøg Fingeren henad Vol Huse, da kan det naturligviis let – ofte endog blot drevet af honnet Ambition - fatte den Beslutning, at ville sætte en betydelig Sum til paa Foretagendet, alene for at sætte den een Gang fattede Plan igjennem og tvinge Modstanderen ud, og, drives dette conseqvent, vil i Regelen altid til Slutningen det bedste Dampskib gaae af med Seiren. Anderledes er derimod Forholdet, naar det ene Dampskibs Rhederi - saaledes som Tilfældet er med Jris's er et Actieselskab. Jnteressen for Foretagendet som saadant er her for en stor Deel af Participanterne en Bisag; den rene Fordeel, Actiernes Forretning, Hovedsagen. Men, da nu Majoritetens Villie binder Minoriteten, forrekommer det os næsten uforsvarligt at tilraade, at Selskabet indlader sig paa et saa precairt Foretagende som en Concurrence af den omhandlede Beskaffenhed, hvor man aldeles ikke kan beregne, hvorlænge man kan komme til at arbeide med Tab, ja mulig endog betydeligt Tab. Vi billige saaledes allerede fra dette Synspunct, aldeles, at "Caroline Amalies" Rhederi har nedsat Fragten; det er i sin gode Ret, og de andre maae tage Skade for Hjemgjæld. Men ogsaa i en anden Henseende talte – ganske afseet fra Publicums Jnteresse, hvilken Jris's Rhederi ikke har troet at burde tage noget Hensyn til – Alt for, at dette Skib paa Routen til Aarhuus valgte andre Afgangsdage. Dampskibet König Christian VIII var nemlig optraadt som Concurrent imod Caroline Amalie" i denne Fart. Havde nu det aalborgske Rhederi, idet det bestemte den nye Route, medens König Christian VIII laa under Reparation, valgt, Søndag og Mandag, vilde dette Skib, naar det atter kom i Fart, paa begge Tiderne have en Concurrent, og forsaavidt det da havde villet fortsætte Concurrencen, havde det efter al Rimelighed optaget denne med "Caroline Amalie," som det mindre fortrinlige Skib, og ikke med "Jris;" begyndte "Jris derimod Concurrencen med Caroline Amalie, var der al Sandsynlighed for, at König Christian VIII vilde vælge Søndag og Mandag, og saaledes vilde da Jris" see sig i den Nødvendighed, paa hvilkensomhelst Afgangstid først at tvinge en Concurrent ud, for det kunde gjøre Regning paa at fare med Fordeel. Da nu heller ikke Hensyn til nogen særlig Extrafortjeneste synes at have foranlediget den fattede Beslutning, maa Hovedgrunden til denne vel nærmest antages at have været, at Onsdag og Torsdag betragtedes som noget fordeelagtigere Afgangsdage end Søndag og Mandag. Hvor urigtig denne Beregning under de bestaaende Forhold har været, har Erfaringen tilstrækkelig viist. "Aalborg Avis har derfor foreslaaet, at Jris skulde afgaae fra Kbhvn. Tirsdag Aften og fra Aarhuus Onsdag; dette vilde da, med Hensyn til Dagvognenes og Diligencens Gang i Jylland, være endnu forkeertere, og Raisonnementet om, at det er behageligere at gaae om Natten end om Dagen, henhører til disse elastiske, som man, naar det convenerer, opstiller med samme Føle, som man opstiller det Modsatte, naar det Modsatte er En beqvemmest. At "Jris, som Rygtet siger, skulde ville nedsætte sine Priser, ansee vi ikke for Sandsynligt. Sligt vilde da i alt Fald neppe have anden Følge, end at Caroline Amalie, nedsatte sine end yderligere. Den Deel af Publicum, der just i denne Tid afbenytter de jydske Dampskibe, vil naturligviis glæde sig over enhver Underbyden; men i Publicums velforstaaede Jnteresse og den er det, vi bestræbe os for at hævde – er det ikke, at to gode Dampskibe ødelægge hinanden paa en Route, hvor de efter al Sandsynlighed begge godt vilde kunne bestaae. Fordi "Jris efter vor Anskuelse i nærværende Tilfælde har Uretten paa sin Side, er det, vi saa bestemt have udtalt os imod dette Skib, og vi haabe, at dets Bestyrelse ved en snarlig Forandring, der stemmer med Hensynet saavel til Publicums Tarv som til Selskabets egen Fordeel, maa sørge for at vedligeholde den Yndest, Skibet, saavel ved sin fortrinlige Beskaffenhed som ved sin Forers Dygtighed, allerede hos Publicum er i Besiddelse af.