JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
J sin Tale d. 7 Juni beklagede Napoleon Bonaparte sig over "at der var flydt Blod under Freden. Otte Dage derefter (d. 16de angved han selv Blücher og Wellington. Jeg siger det ikke, for at bebreide ham Angrebet, thi efter alle de Rustninger, der fra de Allieredes Side gjordes imod ham, var Krigen ham vis, og ingen kan fortænke ham, at han fandt det fordeelagtigere at angribe end at angribes. Men jeg siger det blot, for at gjøre Dem opmærksom paa de grundløse, skjønt glimrende Floskler, man, efter gammel Skik, endnu bestandigen finder i de Napoleonske Taler, der altid ere beregnede paa at blænde Mængden. Preusserne vare, som man kunde vente de første, Bonaparte angreb; thi af hvem kunde han vel formode en mere haardnakken Modstand end af dem, han ligge siden 1806 saa skrækkelig mishandlede, Hans Plan skal det have været at afskjære Fyrst Blücher fra Wellington, men begge indsaae den alt for tidligen til at den kunde lykkes. - Dog førend vi indlade os paa at anstille Betragtning over det store, sikkerligen meget afgjørende Slag, som begyndte d. 16de, ville virkaste et Øie paa Frankrigs indvortes Forfatning og dets deraf flydende Forhold til det øvrige Europa. At der hersker Uroligheder, og det ikke ude tydelige, i Frankrige selv, det have vi nu af Bonapartes egen Mund. "Vore Fiender, sagde han nyligen, stole paa vore indvortes Uroligheder. De opvække og nære Borgerkrigen. Sammenrottelser have fundet Sted. Man staaer i Forbindelse med Gent, som i Aaret 1792 med Coblenz. Lovlige Forholdsregler ere uomgjængelig nødvendige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Bonaparte vilde ikke offentligen gjøre saadanne Erklæringer, dersom han ei frygtede denne Borger eller rettere sagt Keiserkrig. Ogsaa har han ladet erklare Bayonne og andre østlige Pladser i Beleiringsstand. Disse Uroligheder maa dog have nogen Grund, thi saa store og anseelige Steder, som de, der ere satte i Beleiringsstand, kunne ikke beboes af lutter Forblindede, der ei ville indsee deres egen Tarv. Hvorfor skulde de ikke med Glæde hylde en ny Regent, der forsikkrer: "at hans Ærgjerrighed kun bestaaer i at lade Frankrig nyde al muelig Frihed, og som erklærer Pressefriheden, for at høre til Constitutionen", og siger "at intet kan forandres deri, uden at kuldkaste det hele politiske System," - Skulde de Tusinde af Frankrigs egne Jndbyggere, som nu væbne sig mod "Befrieren fra Elba vel være saa grusomme mod deres eget Fædreneland, at de hellere vilde lade det sønderslides af Borgerkrig end sværge den Troskab og Huldskab, der aabner sin nye Regjering med Forsikkringer, og Grundsætninger, som ganske lade os glemme det skrækkelige, al Menneskeadel nedkuende, al Menneskeværdighed foragtende napoleonske System, - Men Frankrig, det vil sige den ædlere Deel af Folket, ikke hine Ryggesløse, der, som Meenedere endnu tale om Ære, foler, indseer og skjønner, at man kun vil lokke det i Snaren, og, at det eengang lokket deri, vil blive hannet og mishandlet saaledes som man har haanet og mishandlet det i en Række af femten Aar. Det veed, at et Menneske vel kan forandre sine Grundsætninger, i det mindste for en Tid, men aldrig sin Natur. Men selv efterat Bonaparte har begravet sit gamle System paa Elba og bragt Jacobinergrundsætninger tilbage til Frankrig, hvor ubestemte ere ikke endog nu hans Forsettelser og Folkefrihed og Folkeheld? Neppe har han sagt: "Min Ærgierrighed bestaaer i at lade Frankrig nyde al mulig Frihed, førend han tilføier: "jeg siger al mulig, fordi Anarchiet stedse fører tilbage til den absolut Regjeringsform. Neppe har han erklæret; Pressefrihed hører til vor nuværende Constitution (altsaa ikke til den forhenværende; man kan intet forandre deri uden at kuldkaste vort politiske System, førend han strax tilføier: "Men der maa være Love, som sætte Skranker for den, især under nærværende Omstændigheder." Han vil altsaa lade Frankrig nyde al den Frihed, som under hans Regjering er muelig, og tillade en Pressefrihed, som er forsynet med de Skranker, han finder nødvendige. - Saadan en Folkefrihed og saadan en Pressefrihed gaves der allerede under den Keiserlige Regjering, da franske Bogensorer udskjare hele Blade af de latinske Classiker, der syntes dem for republicanske, og forbøde Schillers Værkers Jndførelse, under Foregivende af, at der allerede var skrevet nok om Schill.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
J dette Øjeblik gives der i Frankrig tre Slags Patrioter: de, som holde med Ludvig XVIII, hvortil hele Vende hører; de, som holde med Bonaparte og de, som holde med Folket eller rettere Jacobinismen. Denne trefoldige Jnteresse maa have de ulykkeligste Følger. J Paris bliver man Pair for Handlinger, som man skydes eller hænges for i Vende. Bonaparte taler om den uindskrænkede Magt, Omstændighederne og Folkets Tillid, have beklædt ham med, og i Pairernes Kammer støier og klamrer man igjen som midt under Robespierres Regjering. Den berygtede Barrere er atter kommet for Dagens Lys: et slemt Varsel, Man taler overalt igjen i en Tone, hvoraf man ikke skulde troe, at Bonaparte atter besidder den uindskrænkede Magt, han taler om. Da Felix le Pelletiere nyligen foreslog, at decretere for Bon parte Titelen: "Fædrenelandets Befrier, hyssede man ikke allene af ham, men en Deputeret havde endog den Dristighed, at spørge, naar man nu erkiærer Keiseren for Fædrenelandets Befrier, hvilken Titel bliver da tilovers, naar han engang virkelig har befriet det? Saadant havde man ikke vovet at sige, dersom Bonaparte ikke havde været ti Maaneder paa Elda. Nu da han som Souverain af Elda har erobret Frankrig taler man i en ganske anden Tone om ham end den Gang han som Souverain af Frankrig erobrede Elba. - Men alt dette uagtet give hans Tilhængere sig dog megen Umage for at indbilde den store Hob alle Slags Usandheder. Ligesom man i April Maaned fortalte i offentlige Blade, om jeg mindes ret endog i Moniteuren, "at Keiseren i Mai Maaned vilde lade sin Gemalinde krone", og noget derefter: "at Equipager allerede vare afsendte, hvori hun skulde holde sit Jndtog i Paris, saaledes søgte man ogsaa at udsprede, at der var begyndt Fredsunderhandlinger, at Depescher af største Vigtighed vare ankomne til Bonaparte o. s. v. Ogsaa fortalte man, for at smigre den catholske Geistlighed, at Protestanterne havde tilbudet ham adskillige Millioner, for at faae visse Rettigheder, men at han afslog deres Begjering (ligesom om det var nuTid at søge om saadanne Rettigheder, og det ovenikjøbet hos Bonaparte,). Men trods al denne Lokkemad, vedblive dog Huusundersøgelserne og Arrestationerne i Paris ligesom i Rædselstiden. Man opdager hvert Øjeblik nye Complotter. At Spanien nu mener det alvorligt med Frankrig, hvorom adskillige hidtil have villet tvivle, det sees tydeligst deraf, at man i Frankrig har lagt Beslag paa al spansk og portugisisk Eiendom. Ligesom Spanien var den første Pind til den napoleonske Vældes Ligkiste, saaledes synes det ogsaa, efter dens Gjenopstandelse fra Graven, at ville blive den sidste Pind til denne Kiste. Spanierne ville saa meget lettere kunne falde ind i det sydlige Frankrig, som Borgerkrigens Flamme netop luer der meest. Saaledes har man i Bordeaux ikke seet sig istand til at organisere Nationalgarden, og Magt vover man ikke at bruge. J denne Stad, som allerede i Revolutionstiden spillede en saa vigtig Rolle, hersker saa almindelig Utilfredshed, at man venter Staden vil erklæres i Beleiringsstand. Den har allerede faaet en Militaircommission.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Mangelen paa franske Generaler maa være meget stor. Jkke at tale om, at man har maar tet gjøre en om just ikke stor Admiral, saa dog en Storadmiral - Hieronymus Bonaparte - til Divisionsgeneral, ligesom man har taget Canoner fra Linieskibe for at bruge dem til Lands, saaledes seer man ogsaa mange temmelig ubekiendte Navne blandt de ny Overgeneraler, og Vandamme var Anfører for den hele venstre Fløi af den Armee, der nyligen angreb Blücher. Om Vandamme skal Bonaparte engang have sagt: "havde jeg to Vandammer i min Armee, saa maatte jeg lade begge hænge, men siden jeg kun har een, maa jeg beholde ham. Vandamme, dette værdige Sidestykke til Davoust, er nu Bonapartes høire Haand. Murat, som i dobbelt Forstand nu er vendt tilbage, hvor han kom fra, har Bonaparte endnu ikke taget til Naade. "Det er en Forræders Lod!" skal han have sagt, da han hørte Erkongens Ankomst. Jeg for min Deel indseer ikke nogen Forskiel imellem Murats Reise fra Neapel til Paris i Aar, og Bonapartes Reise fra Paris til Elba i Fjor. Har Murat forladt Frankrigs Sag, da han saae det overvundet, saa har Bonaparte jo i Grunden gjort det samme. Forskiellen bestaaer i det Høieste kun deri, at Murat blev tvungen til Frafald, og Bonaparte derimod, som han selv forsikkrer, frivilligen frafaldt eller exilerede sig. Var den ene Svoger da mere stavnbunden til Frankrig end den anden, Saaledes er Forfatningen i Frankrig, og under denne Forfatning har dette Rige hele Europa, Porten selv ikke undtagen, som nu ogsaa har erklæret sig for de Allieredes Sag, imod sig. Ved Jntriger kan Europa ikke i dette Øjeblik gjøres uenigt, thi Bonaparte har ikke paa en eneste Plet i Verden mere nogen Gesandt eller Emissair. Hans Taktik og Krigslist har man lært, før kunde han bruge den ene Stats Undersaatter mod den anden; nu staaer han ene og kan end ikke engang stole paa alle sine Franske. Hans bedste Generaler ere deels faldne, deels i Uvirksomhed. Hans Financer ere ødelagte, og Papirpenge, med hvilke, efter hans egen tidligere Erklæring, ingen Nation kunde føre Krig, har han maattet indføre. Den Nimbus, som før omgav hans Navn, er, lig en Phosphoruskrands, forsvunden i det den fortærede sig selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Hvorledes kan nogen, under saadanne Omstændigheder, vel troe, at Bonapartes Magt længe kan eller vil holde Stand. - Den første Afdeling af hans Plan, at virke igjennem Murat i Jtalien, er mislykket, den anden Afdeling, at tilintetgjøre Blüchers og Willingtons Armeer, for siden at kunne anfalde de øvrige Allierede, har ikke havt bedre Skjebne. Slaget den 16de forefaldt ikke længer fra Brüssel end at man der ret tydeligen kunde høre Canonilden. Bonapartes Hensigt skal det have været at erobre denne Stad, og den Præmie han skal have lovet sine Soldater, var Frihed til at plyndre den. Slaget har varet fra d. 16de til den 18de. Bonaparte led et fuldkomment Nederlag. Efter foreløbige Efterretninger faldt hans hele Artillerie, 200 Canoner, i Seiervindernes Hænder. Allene Fangerne beløb sig til 15,000 Mand, og blandt disse dere Ney, Mouton, Vandamme, Moulius og flere. Efter al Sandsynlighed har Fyrst Blücher liidt meget den første Dag, hvilket især sees af Statssecretair Baron Capellens første Bulletin, udstedt i Brüffel d. 17de Hvas der gjorde Udslag i Sagen var en Forstærkning af 30,000 Mand, som Fyrst Blücher fik, og hvormed han forfulgte Fienden. Slager maa have været frygteligt, da Tabet paa begge Sider anslaaes til 40,000 Mand. Den tappre Hertug af Brunsvig-Lüneburg er falden i Spidsen for sit Corps.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Arveprindsen af Oranien er saaret, men ikke farligen. Helten Blücher tilraabte sine Tappre: "Børn, vi maa forfølge vore Fiender, thi ellers have vi dem i Morgen atter paa Halsen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Kjøbenhavns Børs den 27 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 608, a vista 618. Amsterdam 2 M. 565, a vista 568. London 2 M. 21 1/2 Rbdlr. Spec. 620. - Specier solgtes til 377. a 37 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 67 1/2 a 67 3/4 pr. 100; Oblig. 290. Norske Sedler 61 1/2 a 62.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Oplysninger angaaende den i Skilderiet hver Postdag anførte Efterretning om Priserne paa Specier og offentlige Papirer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Udgiveren er blevet gjort opmærksom paa, at de Priser, som i Skilderiet hver Postdag anføres paa Specier og Statspapirer, kunne trænge til en nærmere Forklaring, især hos Adskillige, der ikke kjende til denne Handels egentlige Beskaffenhed paa vor Børs. Nogle, som have ladet sælge Committeesedler f. Ex. til 67, medens de stode anførte i Skilderiet til 67 1/2, have troet, at de have faaet 12 PC. for lidt, Andre, som have ladet indkjøbe til 67 3/4, have troet at de have betalt 1/4 PC. for meget. J den Anledning er det nødvendigt her at anmærke, at det er aldeles umueligt at bestemme hine Priser paa 1 til 1/2 PC. nær, og det af følgende Grunde: For det første kommer det meget an paa, om man vil kjøbe eller sælge, for det andet: om man vil kjøbe eller sælge en stor eller liden Sum, og for det tredie, om man kjøber ved Børsens Begyndelse eller Slutning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Vil man f. Ex. kjøbe Statspapirer eller Specier, saa maa man næsten altid betale 1/2 ja endog 1 PC. mere end den egentlige Børspriis er, og ofte mere, naar den Sum, man vil kjøbe er betydelig, thi dette foranlediger strax en Stigen; vil man derimod sælge, saa nødsages man næsten altid til at sælge 3, 1/2 ja endog 1 PC. under den gjængse Børs priis. Men selv denne Priis forandrer sig ofte adskillige Gange i een og samme Time. Stundom ere Priserne høie i Begyndelsen og lavere til Slutningen, naar der er flere Sælgere end Kjøbere, og ofte er ogsaa det Modsatte Tilfældet. Jkke sjelden sælger nogen for en ubetydelig Sum til en lav Priis, fordi han er i Pengeforlegenhed, uden at man just derfor kan antage den Priis, han faaer for den gjængse. Det bliver altsaa umueligt, at angive alle de forskjellige Priser, som enten Statspapirer eller Specier sælges til paa Børsen, men man maa antage den Priis, hvortil man kan kjøbe en just ikke alt for ubetydelig Sum for, som den, der er den gjængse. Men at mueligen En eller Anden kan have solgt en mindre betydelig Sum 1/2 eller 1 PC. derunder, eller kjøbt den 1/2 eller 1 PC. derover, det kan man, under saa ustadige Handelsomstændigheder, som de nærværende, hvor tusinde Ubetydeligheder virke og maa kunne virke paa Priserne, aldeles ikke indestaae for.Det er som oftest end ikke mueligt for den, som er paa Børsen, at kunne med Bestemthed sige, hvorledes Priserne i eet og samme Øjeblik staae; da de ofte, som det i Handelsproget hedder, ere stive i det ene Hjørne, medens de ere slappe i det andet. Man har allerede havt et Exempel paa, at Specierne faldt i en Tid af fem Minuter fra 70 Rbmk. til 56 Rbmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Hamburg, den 23 Junii. Ved Estafette, som den 19de dennes om Eftermiddagen er bleven affærdiget fra Brüssel, have vi faaet følgende høist vigtige Efterretning: "J det i Gaar, fire Mile herfra, ved Landsbyen Blauemont, omtrent 1 1/2 Miil fra Wawre og Waterlo forefaldne Slag, har Bonaparte lidt et fuldkomment Nederlag. Hans hele af 200 Canoner bestaaende Artillerie faldt i Seierherrernes Hænder. Fangernes Antal beløber sig til 15,000, hvoriblandt Marschal Ney, Generalerne Mouton, Vandamme, Moulius og adskillige andre. Fyrst Blücher, til hvem 30,000 Mand friske Tropper vare stødte, forfulgte Fienderne paa det meest levende. - Slaget var frygteligt. Tabet paa begge Sider angives til 40,000 Mand. Den kjække Arveprinds af Oranien har bedækket sig med Hæder. Hans Saar er ikke farligt." – Jfølge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
et Privatbrev skal Maubruge være i de Allieredes Magt. - Ovenstaaende Seiersefterretninger have gjort et overordentligt Jndtryk paa den herværende Børs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Wien, d. 12te Junii. Kongressens Forhandlinger ere blevne definitiv sluttede den 9de, 10de og 11te d. M. Hovedinstrumentet, som bestaaer af 121 Artikler, og indeholder Territorialforholdene af Polen, en stor Deel af Tydskland med Jndbegreb af den venstre Rhinbred, Nederlandene, Schweiz, samtlige italienske Stater, og desuden Grundlagene for den tydske Forbundsforfatning og en Mængde andre vigtige Dispositioner, vil tilligemed Specialkortene og Separatforhandlingerne udkomme i Trykken, saasnart det er bleven ratificeret af Hovedmagterne. - Den 14de Junii.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
De tre til Kirkestaten hørende saakaldte Legationer (Bologna, Ferrara og Ravenno) skulle tilbagegives Paven. Kun den lille Deel af Ferraragebetet, der ligger paa Nordsiden af Po bliver forenet med det østerrigske Gebet i Jtalien, Østerrig beholder ogsaa Ret til at besætte Citadellerne i Ferrara og Commacchio. - Et i disse Dage her udbredt Rygte, at Paven pludselig er død paa Reisen fra Florenz til Rom, har ikke stadfæstet sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Paris, den 11te Junii. Hieronymus Bon parte skal commandere en Jnfanteriedivision under en Generallieutenant. - For nærværende Tid ere kun 400 Mand af den gamle Garde tilbage i Paris. - Efter Napoleons Afreise skal Marschal Davoust forrette en Generalgouverneurs Functioner. Under hans umiddelbare befaling staae Nationalgarderne, Parises Confoedererede og Nationalbataillonerne, som alle i Nødsfald skulle bidrage til Parises Forsvar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Paris, d. 13 Junii. J Forgaars modtog Napoleon, siddende paa Tronen, en Deputation fra Repræsentanternes Huus. Natten efter afreiste han til Armeen. - Moniteuren af 12te dennes indeholder adskillige Beretninger om blodige Fægtninger, som skulle være forefaldne i Vendee, og hvoraf man seer, at Borgerkrigen i denne Deel af Frankrig er meget betydelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
London, den 14 Junii. Fra Constantinoper have vi den officielle Efterretning, at ogsaa den ottomanniske Port har tiltraadt Wienercongressens Declaration af 13 Marts. Altsaa gives der ikke en eneste Nation i Europa, som jo har erklæret sig mod den fælleds Fiende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
London, d. 16 Junii. Siden den 10de er ingen directe fransk Post ankommen hertil. Bonaparte har befalet at alle Havne fra Dunkirken til Bayonne skulle spærres paa det strængeste, og lagt Embargo paa alle Skibe. Desuagtet have vi paa inddirecte Veie Breve fra Paris af 12te, som melde, at Napoleon er afreist til Lille. - Man vil i Dag have den Efterretning fra Vendse, at den tappre Roche Jacquelin er bleven i en Fægtning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Den americanske Regjering er, som man forsikkrer, for nærværende Tid beskjeftiget med at sætte sin Armee paa Fredsfod. Den vil beholde Stammerne af 35 Regimenter, der skulle udgjøre 15,000 Mand, men i Krigstid let kunne forøges til Genua, d. 30 Mai. Jfølge Efterretninger fra Spanien var Krigsministeren General Belleysteros afreist til Cadix, hvor en stor Expedition paa 22,000 Mand blev udrustet til America. Jmidlertid paastaae Nogle, at denne Expedition er bo stemt til det sydlige Frankrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
Nyeste kilderie af benhavn. ad Hvo Raa Tolvte Aargang. No. 52. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 Juli 1818. Det tyvende Aarhundrede *). Jeg var netop kommet fra en Skoleexamen, hvor en tolvaarig Cicero forelæste en latinsk Afhandling om Philosophiens Tilstand hos Ægypterne og Chaldæerne, og en fjortenaarig Plato en græsk Critik over Confucius's og Zoroasters Vildfarelser. Forbauset over den Lysstrøm, der udgik fra disse unge Lærde, saae jeg underveis ind til en Naturphilosoph, der holdt Forelæsninger over de nyeste Underværker i den dyriske Magnetismes Rige. - Min Gud, udraabte jeg paa Hjemveien - hvilken lys og klar Middag forjetter ikke en saadan Morgenrøde. Hvilken Fakkel tændes ikke for os i Naturhemmelighedernes mørke Grube, - Da jeg var kommet hjem kastede jeg mig i en Lænestoel, og spandt Traaden af mine Betragtninger videre. - Mine Tanker gjorde et Streifetog i de nyeste Opdagelsers og Opfindelsers Rige. Hvad der i Philosophien, i Digtekonsten, i Physiken og Chemien, i de skjønne Konster og i Mekaniken var af Stort og Herligt bragt for Lyset fra Okens og Schellings philosophiske Guldstuver indtil Werners Carfunkelsteen, fra de nyeste Statssaarlægers physiocratiske Systemer indtil de gjenoplevende Drømmetalere og Klarseende, fra Degens dristige, dædaliske Forsøg indtil Achards nordiske *) Efter Brudstykker af O. L. S. R. Friedrichs utrykte satiriske Forelæsninger (indforte i der Freymuthige).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
(Jndsendt.) Paa det i Kjøbenhavns Skilderie No. 46. fremsatte Spørgsmaal, Papiirfabricationen angaaende, havde man ventet og ønsket Papiirfabrikanternes Svar, hvortil man i Tiden havde at henholde sig. Jmidlertid takkes Hr. Jversen for hans Svar, hvorved han saavel her, som ved andre Leiligheder viser, at være en god dansk Patriot, der gjerne ønsker Landets Gavn. - Da det nu engang er antaget til Maxime, at al Handel skal være fri, saa er vel Kludenes Udførsel, saavidt vides, herfra ikke undtagen; der spørges da, paa hvilken beqvemmest Maade Kludesamlingen kan skee, udenat disse komme i Opkjøbernes Hænder, Anmelde den vil først høre andres Mening herom, førend han fremkommer med sin, og ønsker Svaret som snarest meddeelt, enten i Hr. Jversens Avis, Skilderiet eller Dagen. Man maatte dog troe, at Jndsamlingen let kunde skee, helst om Huusmødre ne ville bidrage dertil. Fordelen af Kludene maatte tilfalde de Fattige, og hvem ville da vel ikke understøtte denne gode Sag, helst om derved tillige kunde vindes nogle Tønder Guld, som sikkerlig gaaer ud af Landet for Papiir. Hvis altsaa Papiirfabrikanterne allene kom i Besiddelsen af denne Handel, maatte de ogsaa søge en Ære i, at probucere saa godt Papiir, som det kan haves udenlands fra, naar man forudsætter, at de kunne faae de fornødne sine Klude. At vore Papirer maatte sælges for langt bedre Kjøb end det udenlandske er en Selvfølge, formedelst den Afgivt Fragt og Emballage paa udenlandske Fabrikata maae bringes med i Anslag. Om det forholder sig saa, som Anmelderen i Skilderiet Nr. 50 paastaaer, at Arbeidslønnen er lettere her end i Udlandet, da maa denne Mening først ved Exempel bevises, førend man antager den for afgjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
Indenlandske Efterretninger. J Morgen, den 2 Juli, indvies Raad= og Domhuuskirken her i Staden af Hs. Høiærværdighed Hr. Biskop Münter. Gudstjenesten begynder Kl. 9.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
Det Kgl. Academie for de skjønne Konster i Kjøbenhavn har, med sin høie Præses's naadigste Samtykke besluttet, at aabne den første Sallon, efter Jndførelsen af den nye Fundats til Deres Majestæters Kongens og Dronningens forestaaende Kronnings- og Salvings=Fest. Samtlige Academiets Professorer, Medlemmer, Agrerede, Artister og Elever indbydes derfor, 3 Uger iforveien at anmelde for Directeuren de Arbeider, som de agte at udstille, og 8 Dage iforveien at indsende Arbeiderne selv. – Til Udstilling ved Sallonen i særskilt Værelse modtages ogsaa udsøgte Arbeider, forfærdigede i de Haandværker, i hvilke Tegning udfordres. De, som ønske at udstille saadanne Arbeider, anmodes inden samme Tid at anmelde og indsende dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
Viborg Avis læses følgende: Spørgsmaal. Hvor stort bør det Værelse være, som skal kunne rumme de Musikelskere, som en stor Virtuos paa Fløite kan vente sig ved en Concert til Fordeel for de Fattige, uden Hensyn til hvad enten han er eller hedder Fugl eller Fisk,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-01
J Hempels Avis læses følgende: Ere Sned kere og Skomagere i smaa Kjøbstæderne berettigede til, paa deres Borgerbreve som Haandværkere, at udsælge Kjøbmands eller Urtekræmmer=Varer i Detail, og hvis det ei kan forbydes dem, bør disse da ei svare Skatter og Tyngder af 2 Næringsveie? Dette ønskes besvaret af en kyndig Mand.