Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-11-05
Den kgl. Commissarius. Jeg har naturligviis ikke villet angribe den høitagtede Præsidents eller nogen anden retsindig Mands Bestræbelser og Hensigter i denne Sag; men hvorvidt disse Bestræbelser ville have den Virkning, som man har tilsigtet, er et andet Spørgsmaal. Da det derefter blev sat under Afstemning, om der i Anledning af Andragendet skulde nedsættes en Comitee, blev det besluttet med 53 Stemmer mod 11. Det vedtoges, at Comiteen skulde bestaae af fem Medlemmer, og dertil bleve valgte Professor Larsen og Godseier Tutein, hver med 33, og Etatsraad Bang, Professor David og Høiesteretsadvocat Lehmann, hver med 32 Stemmer. Tiende Møde. Professor Larsen oplæste det af ham indleverede Andragende fra Prof. Schouw om Besværing over Justitscollegiets Fremgangsmaade ved Beslaglæggelse af Dagblade uden Recurs til Domstolene. Ved den derpaa følgende Afstemning besluttede Forsamlingen med 55 Stemmer mod 6 at nedsætte en Comitee i Anledning af Andragendet. Det vedtoges at Comiteen skulde bestaae af fem Medlemmer, og dertil valgtes Godseier Tutein, Professor Larsen, Directeur Sager, Justitsraad Ussing og Etatsraad Bang. - Professor Larsen oplæste derpaa de af ham indleverede 2 Andragender fra det pædagogiske Selskab og fra en Forening af Skolelærere om en selvstændig Overbestyrelse af Landets Skolevæsen. Disse Andragender gaae ud paa at anbefale til den høitærede Stænderforsamlings Velvillie, at den for Hs. Maj. Kongen vilde udtale det Ønske: at Allerhøistsamme maatte behage at lade de til en Reform i Landets Skolevæsen indledede Forhandlinger allernaadigst blive paaskyndede, saa at der indsættes en særlig, selvstændig ogsaa af pædagogiske dannede Mænd, bestaaende Overbestyrelse for Landets høiere og lavere Skolevæsen. Efterat det derpaa, med 48 Stemmer mod 14, var besluttet, at en Comitee skulde nedsættes, vedtoges det, at denne skulde bestaae af fem Medlemmer, hvortil valgtes: Profesfor David, Biskop Mynster, Justitsraad Ussing, Provst Plesner og Etatsraad Stenfeldt. Forinden Afstemningen tog Præsidenten. Ordet saaledes: Da ikke Flere begjære Ordet, vil Spørgsmaalet om en Comitees Nedsættelse nu være at sætte under Afstemning. Forinden vil jeg imidlertid tillade mig at udbede mig hos Forsamlingen et Øiebliks Opmærksomhed. Jeg erkjender, at min Begjæring kan trænge til Undskyldning; thi hvad jeg har at sige, vedkommer nærmest min egen Person; det staaer imidlertid i saadan Forbindelse med nærværende Sag, at jeg tør troe, de faa Ord ikke ville findes upassende paa dette Sted. – Der har under den viborgske Stænderforsamlings Forhandlinger oftere, fra den høitagtede kgl. Commissarii Side, været Tale om de offentlige Discussioner, som hidtil have fundet Sted i det nærværende Anliggende. J disse offentlige Discussioner har jeg havt en betydelig, jeg tør vel sige, den betydeligste Deel, idet mit Skrift Bestyrelsen af Kirke og Skole i Danmark 1844 er det eneste særligt udkomne Skrift om denne Materie, der ellers kun har været behandlet i Bladartikler, Om disse Discussioner er det af den høitagtede kgl. Commissarius ikke alene bleven gjentaget, at de ingenlunde have været udtømmende. Dette er en Dom, hvorover jeg langtfra kan besvære mig. Jeg har naturligviis stræbt at give mit Skrift den muligste Fuldstændighed; men jeg indseer tilfulde, at der gives visse Embedstillinger, som alene sætte istand til at blive opmærksom paa alle enkelte Vanskeligheder og Betænkeligheder, som kunne stille sig iveien for den paagjældende Plans Realisation; jeg har i mit Skrift udtrykkeligt erindret, at det muligen ikke er lykkedes at samle og beskrive Oppositions-Grundene i deres hele Styrke (S. 10), og Skriftet ender med et Ønske om, at Sagens Modstandere ville finde sig opfordrede til noget Mer end stiltiende Misbilligelse og hemmelig Modvirken. Men det er tillige af den høitagtede kgl. Commissarius erindret, at Sagen i de hidtil førte offentlige Discussioner kun er bleven fremstillet fra den ene Side." Dette er en Dom, som jeg ikke kan andet end ansee, og som jeg herved maa erklære for aldeles ubeføiet. Jeg vilde kun maadelig forstaae mig paa min egen og paa Sagens Jnteresse, ved at give en eensidig Fremstilling, ved at forbigaae Betænkeligheder og lægge Skjul paa Vanskeligheder; og som den, der har havt den Ære at deeltage i den i sin Tid nedsatte Commissions Drøftelser, vilde jeg tillige have handlet aldeles uforsvarligt, om jeg, ved min Udvikling af Sagen, havde undladt at tage Hensyn til de forskjellige Modgrunde, der maatte være blevne mig bekjendte. Men det hedder i det anførte Skrift (S. 26) udtrykkeligt: "Mere end de Fleste har jeg havt Leilighed til at blive bekjendt med Beskaffenheden af de paaberaabte Tvivl, de Grunde og Vanskeligheder, der stilles imod denne Reformplan, og jeg troer sikkrest at ville bringe Forhandlingen videre fremad, ved at give, saa fuldstændigt og nøiagtigt som det er mig muligt, en Fremstilling af Oppositionens Grunde, ledsaget med Prøvelse af disse Grundes Vægt. Anlægget af det hele Skrift viser, hvorledes jeg er bleven den Yttring tro, at fremstille Grunde og Modgrunde, og efter Evne imødegaae de sidste, og enhver anden Dom om dette Skrift maatte derfor være mig mindre uventet, end den, at Sagen der kun skulde være fremstillet fra den ene Side. – Jeg tør haabe, at hverken den ærede Forsamling eller den høitagtede kgl. Commissarius vil miskjende den Opfor Nøde dring, som var mig givet til at udtale mig mod denne offentligen fremsatte Dom.