Aalborg Stiftstidende, 1828-09-20
Hvad vil denne Politik, Værdiger den at sysselsætte sig med andet end dens egne Jnteresser, Dersom den almindelige Diplomatie ene raadspørges i saa alvorlige og nye Omstændigheder for alle Cabinetter, saa kan intet borge for et lykkeligt Udfald, hvilket Partie man end tager, falske Data bestemme Dommene og Sagernes Gang; man vil gjøre vinlige Anstrængelser, ødelæggende Bekostninger, uden at der vil flyde noget Godt deraf for Grækerne, for de mæglende Magter eller Menneskeheden. Monarkernes Raad ere ikke underrettede om hvad der foregaaer udenfor, undtagen ved deres Gesandters Jndberetninger; men hvad er en Gesandt, Denne en Souverains Sending, som det er overdraget at tale i hans Navn, maa fremfor alt være en Hofmand, og naar det lader sig gjøre, en Mand af Forstand og Aand, hvilket imidlertid ikke strængt fordres. Uden at forlade den Stad, hvor han er Gesandt, uden i den at see andre Gienstande end de, et Hofs Skuespil fremstiller, troer han sig tilstrækkelig underrettet, udfærdiger sine Notet og afsender dem; hans Kald er ikke vanskeligt og en stor Herre er tjent dermed. Men hvorledes kan Grækenlands Tilstand være de engelske, russiske og franske Ministere bekjendt ved Mellemkomstenaf Ambassadeurer, som residere i Constantinopel, Jngen af dem er istand til at meddele nøiagtige Efterretninger om denne Tilstand, der er ligesaa critisk som usædvanlig indviklet; og uheldigviis tilstrømme Vildfarelserne fra alle Sider og opfylde de diplomatiske Brev vexlinger. For rigtigen at kjende Grækenland med Hensyn til den politiske Organisation, det er modtageligt for, er det ikke nok, at have besøgt det som Reisende, ikke engang at have opholdt sig der i nogen Tid; man maa have sat dette Folk paa Prøve i alle dets Elementer og i alle de Anliggender, der tilsammen udgjøre en Stat; man maa have kjendt Soldaten, Officeren, Generalen, Søkrigeren i alle Grader, Øvrighederne og de civile Embedsmænd, Regjeringerne. Man maa endog kunne tale dets Sprog, for destobedre at kjende dets Characteer. Den sande og værdige Grækerven, hvis Jagttagelser vi her ville afskrive, har kunnet see Alt, og det, som de lære os, er maaskes ligesaa nyt for den største Deel Diplomatikere, som det er for os. Civiliserede og christelige Folkeslags Gysen ved Synet af en til sine Fienders Grusomhed overladt christelig Nations Lidelser, har omsider bestemt tre store Magter til at gjøre Ende paa den vildeste Krig, der nogensinde har forfærdet det nyere Europa Det er paa Tiden, at samle og offentliggjøre Alt hvad der kan bidrage til dette ædle Foretagendes Held. Efterfølgende bemærkninger synes ikke blot nyttige, men endog uundværlige, naar de mæglende Magter skulle opnaae deres Formaal, og kunne vælge baade de hurtigste, kraftigste og meest occonomiske Midler. Det gielder om at sætte det christelige Navns gamle Fjende en Skranke, han ikke kan overskride, og sammensætte den af Levningerne af hans Besiddelser i Europa: det er Grækerne som man nu vil betroe Forsvaret af de europæiske Grændser, som Tyrkerne kunne true. Det er derfor nødvendigt, at kjende den graske Nation, ikke at skuffe sig hverken i Henseende til det, den er nu, eller Maaden at berede den de Forandringer, den maa undergaae, eller de Forretninger, der er bestemt for den. Denne Kundskab er meget sjeldnere end man indbilder sig, hvo kan vel troe det efter saa mange Skrifter om Grækenland, efter saa mange Afhandlinger, fulde af Jndsigt og saa troværdige Reisendes Fortællinger, Uden at undersøge, hvorledes man hidtil har kunnet fæstet Lid til de groveste Vildfarelser, angaaende Grækerne og deres Characteer, frygter jeg ikke for at paastaae, at dette Folk og dets Anliggender ere blevne ilde bedømte af det større Antal af dem, der have taget meer eller mindre levende Deel i denne hellige Sag. De Admiraler, der seirede ved Navarin, vare næsten ikke bedre underrettede end Journalerne og de Udlændinger, hvis Nysigenhed ikke har anden Næring end de østerrigske Aviser og disses Gjenlyd.