Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-09-07
Det var i det mærkværdige Møde den 7de August at de Deputeredes Kammer besluttede at forfatte en Declaration angaaende Hertugen af Orleans Thronbestigelse, og den Forandring i det constitutionelle Charte, som det ansaae for nødvendigt at foretage i den Anledning for at fik kre Nationens Frieheder. Denne Declaration lyder i sin hele Fuldstændighed saaledes: De Deputeredes Kammer i Betragtning af den paatrængende Nødvendighed, som var en Følge af Begivenhederne den 26de, 27de, 28de, 29de Juli og de følgende Dage, og af den almindelige Forfatning, hvori Frankerige befandt sig ifølge Overtrædelsen af det constitutionelle Charte, videre i Overveielse af, at ifølge denne Krænkelse og de Parisiske Borgeres heeltemodige Modstand, Hs. Majestæt Carl X., Hs. K. H. Louis Antoine Dauphin, og alle Medlemmer af den ældre Green af det Kongelige Huus have i dette Øieblik forladt det Franske District, erklære: at Thronen er faktisk og af en Retsgrundledig, og at det derfor er undgaaeligt nødvendigt at træffe en Foranstaltning i denne Henseende. (De Deputeredes Kammer beqvemmede sig til denne universelle Beslutning, ligesom til at antage det følgende Jndhold af Deklarationen paa Grund af at det betragtede sig, uagtet sin Ufuldstændighed, som at repræsentere det souveraine Folk, hvilket een af Medlemmerne, Hr. Corcelles endog kaldte det Folk, som er Konge: le peuple roi). De Deputeredes Kammer erklærer for det andet, at ifølge det Franske Folkes Ønske og i Overeensstemmelse med dets Jnterresse bliver hele Jndledningen til det constitutionelle Charte ophævet, som en Krænkelse af den nationale Værdighed, i det den synes at octroyere de Franske de Rettigheder, som væsentlig tilhøre dem, (derfor blev ogsaa Titelen af Konge over Frankerige forvandlet til den: af de Franskes Konge), og at de efterstaaende Artikler af det samme Charte skulle paa den opgivne Maade blive ophævede eller mod ficerede. - Artikel 6 er ophævet. (Denne Artikel gaaer ud paa at den katholsk romerske og apostoliske Religion er Statsreligionen, hvilket er et stort Skridt, til den almindelige Religions Tolerance, hvortil ogsaa Frankerige tænger saameget. – Art Tienerne af den katholske, apostoliske og romerske Religion til hvilken Pluraliteten af det Franske Folk bekiender sig, ligesom ogsaa Tienerne af de øvrige christelige Gudsdyrkelser erholde Lønninger af den offentlige Skat, (forgiæves opløftede sig nogle Stemmer til Fordeel for Tilhængerne af den mosaiske Cultus). - Art. 8. De Franske have Ret til at bekiendtgiøre deres Meninger og at lade dem trykke, naar de kun rette sig efter de bestaaende Love. Censuren kan aldrig nogensinde igien blive indført. (Trykkefrieheden er saaledes bleven giort til en Grundlov i Staten, det synes deraf at følge at der finder ogsaa en fuldkommen Trykkefrihed Sted, i Henseende til Religionsgienstande. – Den 14de Art. bliver saaledes forandret. Kongen er Statens øverste Chef. Han commanderer Land- og Søemagten, erklærer Krig, slutter Fred, Alliance og Handelstraktater, udnævner til alle Poster ved den offentlige Bestyrelse og udgiver de fornødne Forordninger og Ordonancer til at exeqvore Lovene, uden nogensinde at kunne suspendere Lovene selv, eller at kunne dispensere fra deres Execution. Jngen fremmede Tropper maae tages i Statens Tieneste uden ifølge en Lov, (saaledes maatte alle Schweitzertropper afskediges).– Art. 15. Udeladelsen af det Ord Departementer, (hidindtil lød denne Artikel saaledes: Den lovgivende Magt bliver collectiv udøvet af Kongen, Pairernes Kammer og af de Deputeredes Kammer fra Departementerne. Det Ord Departementer blev nu udstrøget fordi der ogsaa gives Distriktsdeputerede). - Art. 16 og 17. Forslag til Love tilkommer Kongen, Pairernes Kammer og de Deputeredes Kammer. (Som bekiendt havde Kongen allene Ret til at foreslaae Lovene. Statskyndige paastaae, at det er meget farligt for en Stats Roelighed og for Bestyrelsens gode Gang, naar ikke alle Lovforslag udgaae fra den udøvende Magt, som kan oversee hele Sammenhænget i Statsbestyrelsen, og at det for at undgaae Forvirringer er bedre at Nationen tilkiendegiver sine Ønsker i denne Henseende ved Addresser; idet mindste foraarsage denne Jndretning en stor Forvirring ved den Spanske Constitution, og var en Hovedaarsag til dens Undergang). Dog maae ethvert Lovforslag angaaende Skatter først voteres af de Deputeredes, Kammer. - Art. 19, 20 og 21 blive ophævede, og i deres Sted indført følgende Bestemmelse: Naar et Lovforslag bliver forkastet af de tre Authoriteter, saa kan det ikke videre foretages igien i den samme Session. - Art. 26. Enhver Forsamling af Pairernes Kammer, som holdes uden for den Tid paa hvilken de Deputeredes Kammer holder sin Session, er utilladelig og lovstridig, undtagen i de Tilfælde, naar det er forsamlet som en dømmende Magt, og da kan det kun udøve juridiske Forretninger. – Art. 30. Prinserne af Blodet ere Pairs ifølge deres Fødsel; de have deres Sæde strax efter Præsidenten. - Art. gii er ophævet fordi den angaaer Prinsernes Nærværelse i Pairernes Kammer, og er altsaa bleven giort overflødig ved den foregaaende Artikel. – Art. 32. Møderne i Pairernes Kammer ere offentlige ligesom i de Deputeredes.