Politivennen, 1808-01-01
Forslag til alle Forlags Ejere i Danmark og Norge. Da det ved højeste Befaling, for at gavne Sønderjylland og Holsten, og end mere der at fremme Udbredelsen af det danske Sprog, er bestemt, at alle Forordninger, som angaae disse Lande, skulle trykkes herefter saavel paa dansk som paa tydsk, saaledes, at en dansk Side kommer til at staae ligeoverfor en tydsk Side; og det altsaa sees, at det er Regjeringens, ligesaa vel som hver god dansk Mands, ønske, at Statens Enhed ogsaa efterhaanden vinder den Forøgelse af Fasthed, som et eneste fælles Sprog unægtelig afgiver; saa troer Udgiveren deri den naturligste Anledning til at foreslaae samtlige danske og norske Forlæggere, at bidrage, hvad de formaae, til at fremme dette ønskelige Formaal. Disse Landes Befolkning kan betragtes som bestaaende af to store Klasser, til den første henregner jeg Embedsmænd, Personer af hvad man kalder bedre Opdragelle, og dem, der idelig have Lejlighed at omgaaes med Danske, altsaa alle Jndvaanere i Sønderjyllands og Holstens østlige Stæder. Denne Klasse kan enten allerede dansk, eller har Lethed ved at lære og forstaae det, og trænger altsaa mindre til det, som jeg agter at foreslaae. - Den anden Klasse er den hele Agerdyrkerklasse eller Bondestanden, og Jndvaanerne i Landenes vestlige, sydlige eller midtlands Stæder. Paa disse er det der især bliver at virke. Forslaget bestaaer deri at hver dansk og norsk Forlagsejer, eller saamange af dem, som ansee Sagen gavnlig og Patriotisme for noget mere, end et blot Navn, beslutter og tegner sig for, i et vist Antal Aar, f. Ex. i ti Aar, eller længer, aarlig at ville give 10 Exemplarer, eller flere eller færre, af hver for Almuen nyttig og dertil passende dansk Bog i hans Forlag, til Oprettelse af danske Almue Bogsamlinger paa paa Landet og i de ovennævnte Stæder i Sønderjylland og Holsteen. Vel vil dette Middel virke langsomt, men Udgiveren tør med Sikkerhed troe, at det vil alligevel betydelig formere Udbredelsen af det danske Sprog. Exemplet vil maaske bevæge andre, til ved Pengegaver at skabe flere danske Almue, Bogsamlinger i hine Provindser. Og foruden denne Nytte, som Sprogets Udbredelse yder, ville de skænkede gode Bøgers Læsning have en god Virkning paa Læserne, og bibringe dem mangen hidtil savnet nyttig Kundskab. Uden at foregribe Givernes Bestemmelse, hvoraf muligt een kan fortrinligen ville give til en Egn, en anden til en anden Egn, vilde jeg forestaae, at begynde amtvis, saaledes nemlig, at Haderslev Amt i 1008 fik 10 danske Almue-Bogsamlinger; Tønder Amt i 1809 fik 10 dito, og saaledes, saavidt det vilde række. Ved de Herrer Amtmænds Omsorg haaber jeg med Tillid, at de af enhver givne Bøger, besørgedes til de særskilte Sogne, han dertil udkaarede i sit Amt. Af de Herrer Præster i disse udkaarede Sogne tør det sikkert haabes, at de ville villigen og troligen, som og ubetalte, paatage dem Opsynet, Udlaaningen, Tilbagefordringen af de deres Sogn tildelte Bøger, med eet Ord, at være Bogsamlingens Bibliothekar. Ogaf ethvert saadant Sogns Mænd selv kan det vel med billighed forventes, at de vilde bekoste det Skab, hvori Bøgerne i Kirkens Vaabenhus kunde staae forvarede. Det forstaaer sig selv, og ventes af Giverne iagttaget, at Romaner (paa meget saa nær, Røverhistorier, Selvkureringsbøger, usædelige Bøger o. desl. fl. ikke gives, saalidet som lærde Værker. Ved Jndbindingen var det godt, at Bogbinderen paasatte Amtets Navn. Amtmanden kunde siden i Bogen skrive Sognets Navn, og at den ikke maatte fælges eller købes af nogen, eller laanes ud af Amtet. Udgiverens eget Forlag er vel ikke af de store, dog indeholder det adskillige gavnlige Bøger, passende til et dansk Almuebibliothek. Dertil henregner han Olufsens Analer, ossens Vejledning til huslig Lyksalighed, Aalys Vejvisning for en Bonde til selv at opmaale sine Jorder, Mønsters Samling af Folkesange, Samling af en uande ande, Tordenskjolds Levnet, Sanders Niels Ebbesen, Krig for Havenes Frihed; af disse giver han med Fornøjelse 10 Exemplarer af hver, i næste Aar, til Haderslev Art, og vil tilsende Amtmanden dem indbundne. Og finder hans Forslag Bifald hos de andre Herret Forlagsejere, større og mindre, vil han til lige Værdi bidrage, i saamange Aar, som de øvrige, Ved denne Lejlighed kan Udgiveren ikke undlade at opfordre en eller anden velmenende Boghandler til, at besørge et lidet men passende Lerikon af Plattydsk og Dansk, til Brug for de mange nu herværende Krigsmænd fra Sanderjylland og Holsten. At det vilde være disse nyttigt, er ikke at omtvivle, og at det ogsaa i Sønderjylland og Holsten selv vilde faae Afsætning, kan man med Sikkerhed forudsige; i ikke det Tydske Sprog, men det Plantydske er Modersmaalet i hine to Provindser.