Viborger Samler, 1838-11-15
Spanien. The Morning-Chronicle indeholder følgende interessante Udsigt over Spaniens Tilstand af en Velunderrettet: "Narvaez har, som vi høre, opgivet al sin Rivalisation og sine Klager mod Ministeriet under den Betingelse, at man tillader ham, at bringe sin Hær fra 15,000 til 40,000 Mand, og at man giver ham Fuldmagt til at udtage Mandskabet og Pengene til dets Equipering i de sydlige Provindser. Det er høist interessant at følge de spanske Generalers Færd, Characteer og Forholdsregler; thi uden Tvivl er det forbeholdt En af dem, at afgjøre den svævende Kamp. Af de spanske Civilister, det være sig Ministre eller de, der ville blive Winistre: Deputerede, Finantsmænd, Talere eller Partichefer, er Jntet at haabe. Da de Ultraliberale eller Exalterede vare ved Roret, formaaede de ikke, at befæste deres System og udvikle deres Kraft. De Moderate have intet Andet gjort end at give sig og sin Sag til Priis for en hovedløs General og et rovgjerrigt Hof. Nu gives der i det liberale Spanien kun tvende Autoriteter: Espartero og Narvaez. Begge vilde gjerne røve al Magt til sig og udøve en personlig Jndflydelse paa deres Tropper. Espartero er naturligviis ved sin Adjutants Udnævnelse til Chef for Centralarmeen og ved den lange Besiddelse af den militaire Magt den mægtigste. Men han har øiensynlig at kæmpe med en sindig, talentfuld Medbeiler, der stedse forstod at gjøre et lidet, Corps lige frygteligt for Medbeilere og Fjender. Begge synes lige ophøiede over Ønsket og Pengefordele. Begge synes at være Moderate, hvilket ei kan ansees forunderligt hos Soldater. Begge ere Dronningens Sag hengivne. Men Espartero, afkjølet ved sit lange Bekjendtskab til Krigens Vanskeligheder, synes at tvivle om dens Tilendebringelse. Hans Politik synes at bestaae i aldrig at gjøre noget Forsøg, hvorved han kan udsætte sig for at blive slaaet; derimod holder han sin Armee sammen, indskrænker sig egentligt til det Defensive og oppebier roligt den Tid, da et venskabeligt Forlig med Don Carlos vil være at bringe istand. Narvaez skal derimod endnu først skabe sit Rygte og sin Anseelse. Han vil Jntet vide af Underhandlinger med den carlistiske Fjende, men har forfulgt denne med en saa forbittret Hevngierrighed, at man ei kan tvivle om hans Oprigtighed! Det maa være ham om at gjøre, at ende Krigen med eet Slag, hvilket ingenlunde er Tilfældet med Espartero. Jmidlertid synes Narvaez ikke at ville gjøre Forsøg, herpaa, førend han selv har skabt sig en Armee af ganske anden Tænkemaade, Stof og Krigsmaneer, end Esparteros. Hvad for personlige Forstørrelseshensigter Narvaez forbinder med sin Plan, dermed er han maaskee ikke paa det Renemed sig, selv. Spanierne sige, at man ikke maa fæste Tro til ham. Dog vide de ikke herfor at anføre nogen anden Grund end den, at han er en Andalusier, Maaskee gjøre de hans Ugennyttighed i samme Grad Uret, som de til Slutningen overvurdere hans Talenter, og Udsigter. Hvilke Forhaabninger satte man ikke til Pardinnas og hvori kort og ulykkelig var er hans Løbebane(Men det breiglemmes, at man af Narvaez allerede har Daad, f. Ex. hans Forfølgelse af Gomez, da Aar lod ham i Stikken). Men hvilke end de tvende christiniske Generalers Talenter og Formaal ere,inalt Fald hviler Partiernes og deres Sags Skjebne i Gines Leire. Det er aldeles ligegyldigt, hvilke Omvælt, ninger der foregaae i Ministeriet. Nu kommer det meget lidt an paa, om Hr. de Frias kalder sig Præsident for Ministerraadet, eller ikke Norden, tilhører Esparter og Syden Narvaez, og det er klart, at den Sidste i sit District vil spare Finantsministeren og Administrationen al Møie og Jndblanding, naar han paatager sig at bevæbne, equipere og besolde 40,000 Mand. De Moderados og deres franske Raadgivere have paa denne Maade forvandlet Civiladministrationens Autoritet og Betydning til en tom Skygge. Og for at faae et saadant symbolsk Ministerium, have de valgt det alleregentligste Rulvi hele Spanien til det nominelle Cabinets nominelle Chef Paa deres Side ruste Carlisterne sig ogsaa med den største Driftighed; ifølge Ecode Comercio vare de organiserede af franske og italienske Officierer, og Grev d'Espanna skal allerede fuldstændigen have equiperet 300 unge Mænd, der vare bestemte for Garden. Med hvilken Lethed Carlisterne søværts erholdt deres Hjælpemidler paa Nordkysten, seer man af Gacetader opregner ikke færre end 14 Fartøier, som i de sidste tre Maaneder i Bermed og Lequetio have landsat Levnetsmidler og sandsynligviis ogsaa Ammunition. -