Aalborg Stiftstidende, 1830-12-29
Fra den polske Grændse, af 4de Decbr. En Plan, som længe har været lagt, og som har mange Grene, er da nu pludselig kommen til Udførelse. Det som Napoleon havde til Hensigt, da han i Smolensk var omringet af de første Familiehoveder i det 3 Gange deelte Polen, men som han af særegne Familie=Hensyn lod sig forlede til at opsætte, skal nu dog komme til Modenhed. For det første er det vel Constitutionen af 1791, man vil lade leve op igjen, men man ønsker vel ogsaa at komme tilbage til den første Deling af 1772. Begge Keisere, Alexander og Nicolaus have ingen Møie sparet, for at forsone Kongeriget Polen, saaledes som det bestod siden WienerKongressen, med det russiske Herredømme, men de Midler, som Storfyrst Constantin anvendte, for at udrydde den hemmelig giærende Misfornøielse, vare ved deres Strenghed, som selv hans blide Gemalinde ikke formaaede at afvende, vel ikke saa ganske egnede til at naae Hensigten. J Særdeleshed søgte man at qvæle al Tænkefrihed og taalte i det Hele ingen anden Jdergang, end den, som kunde bestaae med den militaire Tugt. Mistillid, som blev næret af Spioner, af alle Slags, avlede Mistillid. Saaledes formaaede end ikke de meest liberale Forsikkringer, som Keiser Nicolai uden Tilbageholdenhed gjorde Nationen paa den sidste Landdag, at qvæle den Glød, der ulmede under Asken. Man glemte den faderlige Velvillie, som Keiseren ved Polens Forvaltning saa ofte lagde forDagen. Det var notorisk, at ikke en Gylden af Polens Statsindtægter gik til Rusland, men at Alt blev anvendt for Agerbruget, Bjergværkerne, Faareavien, til at oplive og begunstige Fabrikfliden, til at forbedre Fmantserne og til bedre Underviisnings-Anstalter. Kun det russiske Douan-System, hvormed ogsaa Polen tilsidst blev omgjærdet, maatte i en Stat, hvor al Han deel, paa Salget af Øl og Brændeviin nær, ere i Jstaasiternes Hænder, blive meget trykkende. Jøvrigt herskede opetalt den meest exemplariske Orden og den ualmindelige Tillid, som de polske Statspapirer nødde overalt, talte bedre end de meest pralende Skildringer paa Landdagene, for de faste Grundpiller, paa hvilke den offentlige Credit hvilede. Og desuagtet udbryder pludselig, som paa en ganske skyefri Himmel, et Uveir, som truer med at ryste det hele østlige Curopa. Allerede den 22de Novbr. havde Storfyrsten en Fortegnelse over de Sammensvorne i Hænde, men han nøiedes dengang med at forelægge Statsraadet den og at overlade dette den til lovlige Undersøgelse. Han vovede sig imidlertid neppe selv mere til Warschau, og man maatte hver Dag imødesee Udbrudet af Urolighederne, ved hvilke man først gik ud paa at befrie nogle fængslede Personer, og at bringe en Forening mellem Warschaus bevæbnede Borgere og Nationaltropperne tilveie. Det første Signal kom fra Militairskolen. (Fortsættes.) Verlin, den 19de Decbr. Man har Efterretning fra Warschau, at den polske Deputation, bestaaende af Fyrsterne Lubezki og Jezierski, paa Reisen til Petersborg, ere komne gjennem Wloda, hvor den har havt en Samtale med Storfyrsten, som har modtaget den naadig og lovet, at understøtte dens Andragende paa det bedste, som ogsaa at gjøre alt mueligt for at forhindre al Blodsudgydelse. Rustningerne i Polen fortsættes i øvrigt med usvækket Jver, og man er meget begiærlig efter at erfare de første Forhandlinger med Rigsdagen, som er sammentraadt den 18de Dennes i Warschau. Den 21de December.