JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1814-01-13
Hovedqvarteret Frankfurt d. 9de Novbr. 1813. Fienderne holdt Hochhem besat med GeneralBertrands Corps, og arbeidede med stor Anstrængelse paa at befæste denne med Mure omgivne Plads, der laae paa en Platenu og skulde danne en stærkt forskandset Post. Den en enes commanderende Feltmarschal Fyrsten af Schwartenberg besluttede at fordrive dem fra denne Stilling, førend Arbeiderne endnu kunde være færdige, og befalede derfor Felttøimester Grev Gjulay at angribe dem. Feltmarschallen var selv Vidne til Angrebet, som foretoges i Eftermiddags Kl. 2. En Colonne, under Grev Gjulays umiddelbare Anførsel, rykkede fra af Hochstchausseen imod Hoch heim; en anden, under Feltmarschallieutenant Fyrst Aloys Lichtenstein tog sin Retning over Massenheim- og Hauser-Hohe. Feltmarschallieutenant Grev v. Bubna dækkede med Avantgarden denne Bevægelse, og forenede begge Colonner; Reservecavalleriet, under Feltmarschallieutenant Fyrst Moriz Lichtenstein, marscherede over Massenhem for at understøtte Feltmarschallieutenant Grev Bubna. Tre Kanonskud tilkjendegave Feltmarschallieutenant Fyrst Aloys Lichtensteins Ankomst til Hauser Hohe; de vare tillige Signal til Angreb. Felttøimester Grev Gjulay rykkede ilsomt frem imod Hoch heim. Den var besat med 20 Kanoner og 2000 Mand. Vort Artillerie nærmede sig Flækken, og beskjød ham fra tre Sider med saa god Virkning, at det fiendtlige Skyts snart bragtes til at tie Nu lod Felttøimester Grev Gjulay en Bataillon Keiser, under Oberstlieutenant Stracka, og en Bataillon Kottulinsky, under Major Pauer, begge af Brigaden Czolich, rykke frem for at storme. Felttøimesteren førte selv den første Bataillon lige til Flækkens Grave, paa høire Side af Veien. Uden at losne Skud bemægtigede Oberstlieutnant Stracka sig denne Skandse. Major Pauer tog den store Flække paa venstre Side af Chausseen. Feltmarschallieutenant Grev Crenneville var den første i Skandsen, hvor to Kanoner og en Fahne erobredes. Fjenderne trak sig tilbage ind i Pladsen. De to brave Batailloner gave dem ingen Roe, men løbe Storm til to Porte, og trængte ind med overordentlig Tapperhed. Kun endeel af Besætningen reddede sig ved Flugten. 800 Mand, hvoriblandt 25 Officerer gjordes til Fange.
Viborger Samler, 1814-01-13
Paa samme Tid havde Feltmarschallieutnant Grev Bubna og Feltmarschallieutenant Fyrst Aloys Lichtenstein angrebet Fienderne, som vare opstillede mellem Hochhem og Cassel, og tvunget dem til at forlade flere begyndte Forskandsninger, og i al Hast fra alle Sider at trække sig til Cassel, hvorved Fiendernes Artillerie tog betydelig Skade. Under Forfølgelsen toge vi to Kanoner. Vort Tab er ubetydeligt; men Armeen beklager Oberstlieutenant Grev Wurmbrand, som blev dødelig saaret.
Viborger Samler, 1814-01-13
Trient d. 3die November. Efteret Fienderne daglig havde forstærket sig og i tre Dage staaet i Masse ligeoverfor vore Tropper, angrebe de den 31te f. M. ganske pludselig General Eckard ved Bassano, sandsynlig for at dække deres Bagages og Artilleries Tilbagetog. Denne kon dige General, som, efter Overgeneralens Ordre, allerede iforveien havde forberedt Alt til sit Tilbagetog til Desileen, iværksatte det, ved Hielp af sine Troppers Tapperhed, under en uafladelig Jld, lige til Cismone. Oberst Bretschneider, var gaaet med en Troppeafdeling fra Bassano til Assiago. Den 1ste Novbr. om Middagen, fornyede Fjenderne deres Angreb ved Cismonebroen; men ogsaa her var Alt istand til deres Modtagelse, en dræbende Kartetsch- og Geværild tilintetgjorde deres Forsøg paa at tage Broen med Storm. Først om Aftenen endtes Fægtningen med stort Tab for Fienderne.
Viborger Samler, 1814-01-13
General Grev Staremberg var allerede den 1ste D. ved Plave, ligeoverfor Brohovedet ved Marvese, og havde ved Capitain Flette ved Mulinette, ligeledes ved Pava iværksat sin Forbindelse med General Eckard. J Etschdalen støde de Keiserl. Kongel. Tropper ved Vo, og strøifede til Peri. - Roccad an for bliver ved Lodron stærk recognosceret, og stærke østerrigske Detaschementer foruroligede allerede Egnene af Brescia og Bergamo. Just da Fienderne forfulgte General Eckard paa hans velberegnede Tilbagetog til Cismone, rykkede General Winzian med en betydelig Troppeafdeling fra Roveredo over Plave, og Ritmester Reifri af Stipsitz Husarer med en Strøfecommando til Tiene. Desuden ere andre lignende Strøifecommandoer afgaaede over Walfredda og Posteria, som ogsaa ved Montebello have foruroliget den retirerende Fiende.
Viborger Samler, 1814-01-13
Alle de combinerede Bevægelser, i Forbindelse med hine, som fandt Sted, da Fienderne endnu stode mellem Plave og Brenta, maatte forurolige Vicekongen; han har ogsaa virkelig tiltraadt sit Tilbagetog fra begge disse Floder, i en Retning over Padua, da han ikke vel kunde tage Veien over Vicenza; fra alle Sider styrter Cavallerie frem i store Masser for at hindre Fiendernes Tilbagetog, der desuden finder mange Vanskeligheder ved de slette Veie.
Viborger Samler, 1814-01-13
General Grev Stahrenberg gik igaar over Plave, og Oberstlieutenant Bretfeld var om Aftenen med General Eckards Avantgarde igjen i Bassano. Den høire Fløis Gros skal idag gaae over Plave. Fanger indbringes fra alle Kanter.
Viborger Samler, 1814-01-13
Den mod Jtalien bestemte Armee har i Forhold til sine Stridskræfter gjort meget store Fremskridt. Den erobrede ikke allene de tabte Dele af Krain, Karnthen, Friaul, Jstrien, en stor Deel af Dalmatien og de venetianske Lande, tilligemed det sydlige Tyrol; men har ogsaa i denne korte Tid frataget Fienderne I General, 8 Stabsofficerer, 72 Over officerer, 5782 Soldater, 14 Fahner og 11 Kanoner, foruden 47 Kanoner i de faste Pladser, og uden at regne 2000 Deserteurer og 4000 Mand af de forhenværende Keiserl. Kongel. Tropper, som ere gaaede over til os fra de fiendtlige Armeer.
Viborger Samler, 1814-01-13
München d. 31te Octbr. Følgende Kongl. Proclamation er her offentligt bekjendtgjort: Til mit Folk, Jeg har forenet mig med Europas mægtigste Fyrster, for at haandhæve vor Uafhængighed, bidrage til en almindelig Freds Gjenoprettelse, lægge Grundvold til en Ligevægt mellem Magterne, der kan sikre dens Varighed, beskytte den frie Handel, oplive Erhvervefliden, og gjengive Nationerne deres tabte Velstand. Eders Sønner, Eders Brødre ere i Forening med Østerrigs tapre Skarer dragne udfor at bestaae den hellige Kamp for dette store Maal. Himlen vil velsigne vore Vaaben; men de forenede Hæres roesværdige Anstrængelser maae understøttes med Eftertryk, den retfærdige Sags Triumph sikres mod Skjæbnens ustadige Lune. Derfor udvikle sig mit Folk hele Kraft. - Bayrer, Hvor det gjalt om Ret og Frihed, fægtede Eders stridbare Fædre trolig til Døden under deres Fyrsters Faner. Et ligesaa stort Maal kræver i nærværende Øieblik Anvendelsen af ligesaa store Midler. Særskildte Forordninger bestemme Maaden, hvorpaa Enhver, i sin Stilling, kan medvirke dertil. Medens min yngste Søn (Prinds Carl Theodor, født 1795) strider i Hærens Række med Eders for den store Sag, skal min ældste Søn staae i Spidsen for den hele Land bevæbning. Nationens Ædlinge være de første som forsamle sig omkring ham. Den Beredvillighed, hvormed en ny Armee, efter det ulykkelige Felttog i Aaret 1812, for faa Maaneder siden fremstod, paa min Opfordring, i det Jndre, sikrede i hiine mørke Tider Friheden af min Beslutning, min Krones Anseelse. Bayrer, værer fremdeles Eders Konge hengivne! - Vedbliver at gjøre Eder værdige til de Nationers Agtelse, med hvilke J ere forenede, og nærmer Farer sig vore Grændser, da gaae dem uforsagte imøde, og kjæmper heltemodigen for eget Arnested, for Ære og Fædreneland, München, den 28de October 1813. Maximilian Joseph.
Viborger Samler, 1814-01-13
Blandede Efterretninger. Dresdens Capitulation meddeler den Leipziger Tidende af 16de November, hvoraf det vigtigste er, at Besætningen rykker ud af Staden i 6 Kolonner og nedlægger Bagage og Vaaben udenfor Redouterne. En Batallion af 600 Mand beholder sine Vaaben, 2 Kanoner med Munitionskarrer og Forspand; ligeledes beholde 25 Gensd armer af den Keiserlige Garde og 25 til Divisionerne hørende Gensdarmer deres Heste og Vaaben. Alle allierede Magters Krigsfanger i Dresden sættes i Friehed og betragtes som udvexlede. Dresdens Garnison er Krigsfanger og skal føres til Frankrig mod Løvte ikke at tjene mod nogen af de allierede Magter inden dens Udvexling, som Grev Gouvion St. Cyr forpligter sig til snarest mueligt at bringe istand; de til Frankrig tilbagevendende polske og andre allierede Tropper ansees som Franske, een Dag efter Kapitulationens Undertegnelse skal man overlevere til den allierede Beleiringsarme: Militærkasserne, Krigsmunitionen, Kanonerne og alt til Artilleriet og Fortifikationen henhørende. Fæstningen Sonnenstein skal overgives 6 Timer efter Kapitulationens Undertegnelse. - Denne Kapitulation er sluttet mellem Baron v. Rothkirch og Oberst Murewiew i Herzogswalde den 11te November 1813 og tillige underskrevet af de østerrigske og russiske GeneralerKlenau og Tolstor, men Rigsmarskal Gouvion St. Cyrs Underskrivt, som ogsaa udkræves til dens Gyldighed, findes ikke derunder. - Den franske Marskal Gouvion St. Cyrs Styrke i Dresden var 15 til 18000 Mand.
Viborger Samler, 1814-01-13
Udenlandske Tidender. (Af Statstd., fyenske og andre danske Aviser.)
Viborger Samler, 1814-01-13
Kjøbenhavns Vexelcours, den 7de Januar. Species 750 Procent.
Viborger Samler, 1814-01-13
Kjøbenhavn d. 7de Jan. Naar Tordenskyer mørkne Horizonten, vover Jngen at sige om og hvorledes Lynet skal ramme, og tavs Forventning hindrer fælleds Virksomhed; men i det ængstelig Uvished er stegen til sit Høieste, udbryder al Følelse i et Brundrings- og Velsignelsesraab til den, der med Tilsidesættelse af egen Ro, drager ud for at afvende Farer, og ved sindige Foranstaltninger, at formilde de Ulykker, som allerede maatte være hændede; der er Faren, og han den nærmest, saa lyder Alles Stemme, frem med Gud og den retfærdige Sag, frem til Kamp og Fred! Saaledes ville alle Tvillingrigets kjække Sønner, raabe, naar de blive underrettede om, at deres elskede Konge den 3die D. om Aftenen forlod Kjøbenhavn for at tage sit Hovedqvarteer i Fyen; og denne Følelse var det Hovedstadens Jndvaanere lagde for Dagen, da de ved Kongens Afreise opfyldte Pladsene og Gaderne, igjennem hvilke Hs. Maj., uden noget Følge, langsomt kjørte til Vesterport, hvorved de tilraabte Landets Fader Lykønskning og Velsignelse; denne Følelse besielede dem og da de, efter at Kongen var reist, samledes under Hs. M. Dronningens Vinduer, og ved gjentagne Tilraab yttrede deres inderlige Deeltagelse. Hovedstadens Yttring vil gjentages af Danmark og Norge; Troskab mod Kongen og Enighed frembyde en uberegnelig Kraft, og sildig Efterslægt vil da mindes den Aand, der besielede Dannerfolket i det meest afgjørende Tidsmon.
Viborger Samler, 1814-01-13
Hs. Maj. Kongen ankom til Corsør i Tirsdags Morgen Kl. 6, afgik derfra Kl. 7 1/2 med Postjagten, Ørnen, Vinden V. N. V. norden Strøm, og Tykt paa Beltet. Hs. Maj. befandt sig i bedste Velgaaende. Allerhøistsamme ankom til Nyborg Kl. 3 1/2, og fortsatte, efter nogle Timers Hvile, Reisen til Odense.
Viborger Samler, 1814-01-13
Hvad der syntes utroligt ved at læse derom fra fremmede Lande, har Man i disse Dage kunne see med egne Øine i Odense; den saakaldte uforbrændelige Spaniol Gely=Latour, som gaaer med bare Fødder paa gloende Jern, holder det i Munden og stryger sig dermed paa Arme, Been, Hoved, Tunge a., ja endnu meere, han vasker Hænder og Fødder i smeltet Blye, kommer det i Munden og ligeledes kogende Olie. Ogsaa tilbyder han sig at ville gaae ind i en til 120 Grader ophedet Ovn med en Bedekølle i den ene, og Æg i den anden Haand, og ikke komme ud før de ere stegte. Desuden stikker han sig en Kobbernaal igjennem Kjødet paa Armen, og bærer derpaa en Vægt af nogle Uhre. For Tilskuerne synes det Hele at gaae ganske natneligt til.
Viborger Samler, 1814-01-13
Aarhuus d. 8 Jan. General-Commandoen i Nørre=Jylland har under 6te D. tilskrevet Stiftsbefalingsmanden, at Vaabenstilstanden ikke er forlænget, men at Fjendtlighederne begynde.
Viborger Samler, 1814-01-13
Til den i Anledning af Qvægsygen anordnede bestandige Commission, er bleven indberettet, at paa Grændserne af Hertugdommet Holsteen, i Amterne Trittau, Reinbeck og Segeberg, er udbrudt en Sygdom blandt Hornqvæget, som ogsaa allerede skal havdyttret sig i Am ret Reinfeld. Omendskiønt Commissionen endnu ikke er underrettet, om denne Sygdom er den farlige Qvægsyge, eller en anden af tilfældige Omstændigheder foranlediget smitsom Sygdom blandt Horngæget, saa ere dog, til at forhindre Udbredelse, de fornødne Anstalter trufne. Ved allerhøieste Resolution af 27de December 1813 er det hidtilværende Ringkjøbing Amtstue District, inddeelt i 2de, og under det ene, under Navn af Holstebro Amtstuedistrict, hvis Amtsforvalterskal boe i Holstebroe, henlagt Skodborg, Vandfuld, Hjerm, Ginding og Uliborg Herreder, med Tviis Sogn af Hammerum Herred, som søger Hjerm, Ginding Herreders Ting, samt under det andet, under Navn af Ringkiøbing Amtstue District, hvis Amtsforvalter skal boe i Ringkjøbing, henlagt Nørre, Bølling, Hind og Hammerum Herreder, samt Vrads Herred, forsaavidt det staaer i Forbindelse med det hidtilværende Ringkjøbing Amtstue District.
Viborger Samler, 1814-01-13
Det har behaget Hs. Majestæt Kongen, paa Cancelliets derom indgivne allerunderdanigste Forestilling, under 20de d. M., allernaadigst at resolvere saaledes: Vi ville allernaadigst, at de ved Placaten af 9de Juli d. A. 5 i kundgjorte Bestemmelser, angaaende de i Dansk Courant lovbestemte Pengestørrelsers Erlæggelse i Rigsbankpenge Sølvværdie, ogsaa skulle være gieldende for alle staaende taxtmæssige Betalinger i Almindelighed, baade i Danmark og Norge; og ville Vi, som en Følge deraf, allernaadigst have Vor Forordning af 16de Febr. d. ophævet, samt alle staaende Taxter, som efter den foregaaede Forandring i Pengevæsenet specielt ere fatte i Rigsbankpenge Navneværdie, reduerede til Sølvvær de efter den nugieldende Bankcours; Derhos bifalde V. allernaadigst, at de saaledes til Sølvværdie regulerede Taxter maae af Magistraterne i Byerne og Politierrig. hederne paa Landet for deres respective Embeds Districter udregnes i Navneværdie efter den til enhver Tid gieldende Bank, Cours, ved hvilket Beregning den legale Tabel, som for sammes Beregning er eller herefter maatte blive bekiendtgjort, lægges til Grund, samt at Taxterne, saaledes udsatte i Navneværdie efter den gieldende af Rigsbanken satte Cours, maae under fornævnte Øvrigheders Navn opslaaes paa vedkommende Sted, hvor Betalingen erlægges; og bliver Politiet at indskiærpe, at overholde, at disse nøie følges.
Viborger Samler, 1814-01-13
Hvilken allerhøieste Resolution herved kundgiøres til alle Vedkommendes Efterretning og allerunderdanigste Efterlevelse.
Viborger Samler, 1814-01-13
Det Kongelige Danske Cancellie, den 28de December Placat. Det har behaget Hs. Majestæt Kongen, under 2den d. M. allernaadigst at resolvere: at det i Placaten af 25de Sptbr. f. A. indeholdte Forbud, imod at opkiøbe Kreaturer, skal være ophævet."Hvilken allerhøieste Resulution herved kundgjøres til alle Vedkommendes Efterretning. Det kongelige danske Cancellie, den 4de Jan. 1814.
Viborger Samler, 1814-01-13
Bekjendtgjørelser. Det blev min tunge Lod i Gaar Morges Kl. 5 1/2 at see det omme Baand sønderbrudt, som i 15 1/2 Aar landt mig til min inderlig elskede Kone Beenedicte Elevnorafød Stilling, da en blid og rolig Død afgjorde den Skjæbne, som jeg efter hendes 3 Maaneders lange Sygeleie saa ængstelig saae i Møde, efterat hun nylig havde itraadt hendes 39 Aar. Af vore sammenavlede Børn ere 3 allerede forlængst bortkaldede, med 4 uforsørgede og tildeels spæde staaer jeg her tilbage og føler Borden værd. Allene Gjenforeningens føde Haab er tilovers for at skjænke mit forrigfulde Hierte nogen Lindring i dette mit uerstattelige Tab. Viborg d. 7 Januar 1814. C. Høyer.
Viborger Samler, 1814-01-13
Tanker. helligede Mad. B. E. Høyer fød Stilling, af Høiagtelse og Erkjendtlighed! Dersom streng Moralitet, Følelse for Pligt og Kald, forenet med Troskab, Fasthed, Sandhedsskjerlighed, Frimodighed og Apartiskhed udgjør de karakteristiske Træk hos den fuldkomne Qvinde, da nægte vel ingen, som kjendte den Afdøde, at hun fortjente dette Hædersnavn. Som Ægtefælle og Moder var du i dine Pligters Opfyldelse et sielden Mønster for dit værdige Kjøn, er mindre troles var du mod dine Pligter som Datter, som Søster, som Veninde, kort sagt: din hele Stilling, i Livet gav de usvigeligste Vidnesbyrd om dit indvortes Værd! Hvor dybt har derfor ikke din Bortgang saaret de Mange, for hvem du her i Livet var saa inderlig kjær, hvor fjort og uerstatteligt er ikke Tabet for din Ægtefælle og dine Børn, for hvem du levede og virkede? Ak! din høibedagede Fader skulde sit Livs Aften saanær, under sin graae Jsse have den krænkende Sorg at see et værdig Leed af sin dyrebare Kjæde bristel dine kjære Sødskende og Venner, i hvis daglige Omgang du var, skal herefter søge og ikke finde dig! Men forgiæves lyde vore Raab om at falde dig tilbage; dog, vi misunde dig et heller den Lykke, som du nu nyder, og hvortil din Vandel blandt os gjorde dig saa værdig. Saa hvil da født i Gravens stille Gjemme Snart dækker den dit kolde Leer. Her vi det Minde aldrig glemme J bedre Egne vi dig glade seer. Den 11 Januar 1814. J. Nyboe. Ved Mad. B. E. Høyers Grav. Helligt er den ømme Moders Minde - Tænk, hvor ömt hun pleiede de Smaa - Og hvor glad hun faae dem Kræfter vinde, trives, voxe, stamme, lee og gaae Veemodsfuld man jorder Moders Liig. Mand og Venner fælde bittre Taare, Hörer moderlöses Klageskrig. Naar hun lagdes kold paa Dödebaare. Hellig er de Moderlöses Graad, De har mistet Livets störste Goder, Hvo vil, lig en Moder, vogte deres Fod? Hvo kan elske Barnet som en Moder, Natten imellem 9de og 10de Decbr. sidst, skeete Jndbrud igjennem et Vindue i min Storstue, opbrækkede et Skatel, og deraf bortstal, 9 Stkr. Sølv Spiseskeer, 7 Stkr. Theedito, 1 Potagedito, i Sukker, bøsse, i dito Skaale, i dito Tang, en Hovedvandsæg, et Gaskruus med Sølvlaag, alt mærket M. S.A. K. I. D. Aarstallene kan ei erindres. Endvidere 14 Stkr. diverse Silketørklæder, 16 Stkr. Sir ses og Lærredsditte, samt endeel andet Linned, saa og en Pung med Sølvpenge udi, m. m. m. For Opdagelsen, af dette Tyverie og Vahrenes Tilbagelevering, betaler jeg en Douceur af 2000 Rd. DCouraut.
Viborger Samler, 1814-01-13
Vester Ølbyegaard i Ølbye Sogn, den 20de Decbr. 1813. Michel Skietterup.
Viborger Samler, 1814-01-13
Undertegnede har funden en enkelt Jern Griimskaft, paa Veien imellem Nyebroe og Qvodsted, som dens retmæssige Eier hos mig kan bekomme, imod dette Avertissements Bekostning. Qvodsted, den 8de Januar 1814. Jens Jensen Møller. Udfløtter paa Qvodsted Mark i Taarup Sogn. Gode Træskoe i Par og Hundredeviis, er at faat til billig Priis hos Kjøbmand Carl Ring Skive. Bøn til offentlig Læsning ved Kirketjenesten und nærværende Krigsuroligheder, forfattet for Viborg Stift af Hs. H. J. Bloch. Biskop og Ridder af Dannebro. gen faaes for 2 s. Courant Just.
Viborger Samler, 1814-01-13
(Hermed følger Tillæg.)
Viborger Samler, 1814-01-13
Udenlandske Tidender.
Viborger Samler, 1814-01-13
München, d. 18de October. Angaaende vort Hofs Frafald fra Rhinforbundet indeholder Hoftidenden følgende, Declaration.
Viborger Samler, 1814-01-13
Enhver kjender de Forholde, som i 8 Aar knyttede Bayern til Frankrig, saavelsom de Bevæg, grunde, der foranledigede dem, og den samvittighedefulde Troskab, hvormed Kongen har opfyldt deres Betingelser. Andre Stater forenede sig lidt efter lidt med det franske Riges første Allierede. Denne Forening af Sonverainer antog Form af en Forbindelse af det Slags, som den tydske Historie mere end een Gang nævner. Den i Paris den 12te Juli 1806 underskrevne Confoederationsact fastsatte, skjøndt ufuldkomment, de gjensidige Forholde, som skulde have Sted mellem de confoedereerte Stater og Hs. Majestæt de Franskes Keiser, som Rhinforbundets Beskytter. Hovedformaalet for denne gjensidige Overeenskomst eg var begge Parters Jnteresse; der kunde intet andet existere; ellers var Confoederationsacten ikke andet end en ubetinget Underkastelsesact. Jmidlertid synes den franske Regjering virkelig at have betragtet den som saadan; thi under alle, paa hiin høitidelige Overeenskomst følgende Forhandlinger, tog den, ved et Anvendelsen af den Grundsætning, som gjorde Fastlandskrigene til en fælleds Sag for de forskjellige contraherende Parter, hverken Hensyn til den Aand eller det Formaal man havde for Øie ved Affattelsen; den gav paa en vilkaarlig Maade denne Grundsætning den meest udstrakte Fortolkning; den reqvirerede efter Behag de Confoedereertes Stridskræfter til Krige, som vare ganske fremmede for deres Jnteresse, og hvortil Grunden ikke engang var dem, meddeelt.
Viborger Samler, 1814-01-13
Bayern, som ansaae Frankrig for sin Vedligeholdelses Hovedstøtte, og derfor oversaae Uregelmæssigheder, hvis Princip dog opvakte den alvorligste Bekymring, opfyldte med største Jver og Rolighed, alle fine Forpligtelser mod Frankrig; intet Offer var det for kostbart, naar det kom an paa at befordre dets Allieredes Hensigter, og bidrage til en Continentalfred, som var det foregivne Maal for hans fornyede Foretagende.
Viborger Samler, 1814-01-13
Da Keiser Napoleon i Aaret 1812 havde besluttet Krigen imod Rusland, fordrede han af Bayern at stille dets Contingents Maximum. Ustridig var denne Krig høist fremmed for Bayerns Jnteresse; det faldt det i enhver Henseende tungt, at lade sine Tropper marschere imod en Stat, der hidtil havde været dets Ven, og allerede længe havde garanteret dets Uafhængighed, og mod en Souverain, som et dobbelt Slægtskab knytter til den Kongelige Familie. Allerede havde det franske Ministerium gjort høist foruroligende Yttringer, ja endog ved diplomatiske Actstykker proclammeret dem for Europa. Disse Yttringer havde intet andet Øiemeed, end at vise de confoedereerte Stater som Frankrigs Vasaller, og under Straf for Ulydighed, tvinge deres Fyrster til at gjøre alt hvad Hs. Majestæt Keiser, Napoleon maatte finde for godt at fordre af dem. Hvor store end de Bekymringer vare, som Yttringen af slige Grundsætninger maatte opvække, besluttede Bagern dog, uagtet disse Grundsætninger ikke understyttedes af nogen Retsgrund, og man blot kunde betragte dem som Misbrug men ikke som Regel, at lade 30000 Mand af sine Tropper støde til den franske Armee.
Viborger Samler, 1814-01-13
De uhørte Ulykkestilfælde, hvorved dette Feldttog udmærkede sig, ere altfor bekiendte til at man skulde have nødig her at gientage deres sørgelige Skildring. Den hele bayerske Armee, med 8000 Mand Forstærkningstropper, som i Løbet af October vare stødte til den, blev tilintetgjort. Der gives saa Familier, som ikke nedsænktes i Sorg ved hine skrækkelige Tildragelser, og dette var desto smerteligere for Faderhjertet, da saameget Blod flød for en Sag, der ikke var Nationens Sag. Jmidlertid gjordes Foranstaltninger til et nyt Feldttog, og Bayern, der var sin Allierede saameget troere, jo ulykkeligere han havde været, undslog sig ikke for at lade en nye Division forene sig med det Tilbageblevne af 33000 Bayrer, som havde fægtet under de franske Faner. Glimrende Fremskridt kronede ved Keldtogets Begyndelse Keiser Napoleons ofte seierrige Vaaben. Tydskland og hele Europa troede, at Keiseren, som nu befandt sig i en Stilling, hvori han kunde vise sig maadeholden, uden at frygte for at vorde anseet for svag, vilde antage den Meeling, som Østerrig i de ædelmodigste og viseste Hensigter tilbød, for at skaffe enten hele Verden, eller i det mindste Fastlandet Fred. Dette Haab blev skuffet, og Frankrig, saae sine Fjenders Antal voxe ved Østerrigs frygtelige Overgang til den Coalition, der allerede var fremstaaet imod Keiser Napoleon.
Viborger Samler, 1814-01-13
Fra dette Øieblik blev Bayerns Stilling yderst kritisk. Vistnok havde den bayerske Regjerings E. nergie og en Nations Hengivenhed, der intet Offer finder tungt, naar det gjelder at vise Kierlighed for en tilbedet Souverain, ligesom ved et Trylleslag tilveiebragt en nye Armee, som rykkede hen imod den østerrigske Grændse. Men den franske Arme, som Keiser Rapoleon gav Navn af "Bayernes Observationsarmee", og som trak sig sammen ved Würburg og i den omliggende Egn, erholdt, istedet for at understøtte den bayerske Armee, pludselig en anden Bestemmelse.