Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-10-30
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Hr. Mendizabal, paa hvem i nærværende Øieblik Alles Øine vogte, er født 1790 i Cadix, hvor hans Fader var en velhavende Kjøbmand. J Aaret 1808, da enhver vaabendygtig Spanier fulgte Nationalfanen, blev han ansat i Krigscommissariatet. Skjønt kun 18 Aar gammel, udmærkede han sig ved en utrolig Virksomhed, hvorfor det ikke varede længe, inden han blev stillet i Spidsen for hele Hærens Proviant=Departementet. Paa denne vigtige Post vidste han, under de største Vanskeligheder, altid at finde en Udvei og havde stedse Hjælpemidler paa rede Haand. Han blev to Gange tagen tilfange af Franskmændene. Den første Gang blev han udvexlet mod en høiere Officeer af den franske Generalstab; anden Gang vilde derimod den franske Overgeneral under ingen Betingelse løslade ham, men holdt ham under streng Bevogtning i Alhambra, hvorfra han imidlertid undflyede og tiltraadte atter sin Post, til stor Skade for Fienden. Ved Krigens Ende forlod han Armeen, og efter Constitutionens Fald 1823 vandrede han ud af Landet; Under sit hele offentlige Liv har han udmærket sig ved Kraft, Fasthed, overordentlig Uegennyttighed og glødende Fædrelandskjærlighed. - Om det nu virkelig vil lykkes denne Mand at ordne de spanske Anliggender og gjenvinde Landet Fred og Rolighed, er endnu stedse tvivlsomt. Thi vel lykønsker den Madrider Hoftidende Regjeringen med den gjenoprettede Enighed og opfordrer til nu at opbyde alle Kræfter mod Carlisterne og saaledes bortrydde den eneste hindring for Landets Held; men de senere Efterretninger begynde atter at blive noget forvierede og hinanden modsigende, saa at det er vanskeligt at faae Begreb om, hvorledes Tingenes sande Tilstand er. Medens saaledes Jndicateur de Bordeaux skildrer Alt med temmelig lyse Farver, lader derimod Memorial Bordelais sig tilskrive fra Madrid, at Alt endnu er i en anarchisk Tilstand, og at Enden derpaa ikke lader sig forudsee. "Regjeringen" - hedder det - "finder kun Lydighed indenfor Hovedstadens Mure. Forgjenes smigter Hr. Mendizabal sig med Forhaabninger; forgieves inddrømmer han det ultraliberale Parti daglig Mere; thi dette Parti forlanger intet Mindre end Regentindens Afsættelse, Regentskabsraadets Afskedigelse og ProceresKammerets Oplysning." Herved maa dog bemærkes, at Memorial Bordelais er et ministerielt Blad, og at det franske Ministerium, for hvilket Hr. Mendizahal er altfor liberal, spaaer, som man kan see af de ministerielle Pariserblade, hans Bestræbelser intet godt Udfald, og kan maaskee forsaavidt faae Ret, som det altid er tvivlsomt, hvorvidt de nye Cortes ville lade sig tilfredsstille ved Hr. Mendizabals, i Ultraliberalernes Øine dog altid kun halve, Forholdsregler. Ogsaa om Las Navas og hans Tropper ere Efterretningerne heelt forskjellige. Times fortæller, at han med uforrettet Sag er kommen tilbage fra Madrid, men at hans Tropper, i hans Fraværelse, have paa egen Haand sat sig i Marsch mod Carlisterne. Et Par sydfranske Blade anføre, som et Rygte, at Las Navas stod i Begreb, med at forlade Spanien, og at Grev Villapadierne skulde føre hans Tropper til Aragonien. Men Phare de Bayonne beretter om en Kamp, som har fundet Sted ved Manzanares, mellem Las Navas's og Dronningens Tropper, og i hvilken de Sidstnævnte skulle have været de Seirende. Da imidlertid ingen andre Tropper end Las Navas's have staaet i denne Egn, saa maa hiin Efterretning være greben af Luften, med mindre det er saaledes at forstaae, at las Navas's Tropper ere komne i Haandgemæng indbyrdes, hvilket vel ikke var umuligt. - Fra Kamppladsen i Norden begynde Efterretningerne at lyde noget gunstigere.