Aalborg Stiftstidende, 1837-01-05
Fædrenelandet. Kjøbenhavn, den 31te Decbr. Hvor lidet man endnu er vant til at see den i vor Trykelkefrihedslovgivning hjemlede Ret, at underkaste enhver Regjeringshandling offentlig Drøftelse, bragt i Anvendelse medlt Hensyn til Embedsbesættelser, der dog vistnok baade fortjenelt og behøve Publicitetens Control, derpaa frembyder, Dagen, for 28de d. M. et Exempel ved den Maade, hvorpaa gen af Cand. jur. Harald Hoppes mange uadelige Venner, svarer en heel Deel paa de bemærkninger, vi for kortid Tid siden have gjort i Anledning af Hr. Hoppes Ansættelse som extraordinair Protocolsecretair ved Høiesteret. Hans mener nemlig, at der er skeet hans Ven skrækkelig Uret der le ved, at denne er gjort til Gjenstand for offentlig Omtale hvilket han synes at betragte som noget af det Forfærdeligste, der kan vederfares et Menneske. Men naar han, efteridat have forvundet sin Skræk, vil atter gjennemlæse de angrebne Linier, saa vil han uden Tvivl finde, at hvad der erfodadlet, ikke er Hr. Hoppe, men den Regjeringsforanstaltning, F. sat han, udenfor alle Former og uden at der aabnedes no ligen Concurrence med andre, blev ansat i denne Post. Vi elhave ikke frakjendt og ikke kunnet frakjende ham Dygtighed til at opfylde de dermed forbundne Pligter, - vi havde derfor heller ikke nogen Anledning til, saaledes som den uadelige t. Ven fordrer, at oppebie Høiesterets Censur - Alt hvad vinibemærkede var, at Hr. Hoppe endnu var saa ung, at han le neppe kunde have havt Leilighed til at lægge en saa udmærglket Dygtighed for Dagen, at han skulde have været at foeretrække fremfor alle Andre. Vi have altsaa ikke draget i Tvivl, at han muligen virkelig kan besidde saadan fortrinlig Duelighed; vi have ikke sagt andet, end hvad ogsaa Vennen siger, hvad han betegner som Hovedsagen, og hvori han erklærer sig enig med os: at Hr. Hoppe er saa ung, at r han maaskee ikke burde have erholdt denne Post. Det kan altsaa ikke være med Hensyn til os, at han vil tage sin Veni Beskyttelse mod den Sigtelse, at være en uvidende Begunstiget, da vi aldrig have beskyldt ham for Uvidenhed. Hans Skoletestimonium, hans Examens-Caracteer og andre slige Documenter vedkomme altsaa heller ikke os. En Beegunstiget er derimod Hr. Hoppe - en paa Andres Bekostning Begunstiget, og dette fortjener at dadles, skjøndt denne Daddel egentlig ikke træffer Begunstigelsens Modtager. Men fremfor Alt troe vi, det fortjener Daddel, at al Concurrence blev afskaaren ved den Maade, hvorpaa Besættelsen skeete, nemlig efter et Andragende af Høiesterets Justitiarius, hvori paa eengang Postens Oprettelse og Hr. Hoppes Udnævnelse foresloges, saa at det næsten faaer Udseende af, at det Første kun skeete for det Sidstes Skyld. Hr. Hoppes Ven beklager selv den uheldige Jver, hvorved en høi Embedsmand skal have comprommitteret sin pro tegn. Herved sigter han uden Tvivl til Geheimeraad Bornemann, men dennes Jver kan fra en anden Side dog ogsaa kaldes heldig, da den udentvivl er Aarsag til Hr. Hoppes Held, saa at her Held og Uheld ville kunne gaae op mod hinanden. Man vil ikke tiltroe os nogen saadan Plebejisme, at vi kunde bebreide Hr. Hoppe at være af en ladelig Familie - vi forstaae derfor heller ikke Hensigten af den Betegnelse, hvorunder hans Forsvarer fremtræder men derom haabe vi, at Hr. Hoppe selv og hans baade ladelige og uadelige Venner ville være enige med os, at Adelskab ikke kan begrunde nogen Adkomst til at blive Protocolsecretair i Høiesteret. Til Berigtigelse af vor tidligere Artikel, bemærke vi, efter, Dagens "Autoritet, at Hr. Hoppe er ansat uden Gage og hans Post altsaa for Øieblikket ikke medfører nogen Jndtægt, og at det er 5, ikke 1 Aar siden, han tog examen artium. J Sagen selv kan dette na urligviis intet forandre. - At den her omhandlede Artikel i Dagen, baade begynder og ender med Uartigheder, imod Kbhpostens Redacteur viser blot, at dette ansees som len nu engang vedtagen Form for Artikler, der i Dagen optages mod Kjøbenhavnsposten, Kbhpst.,