Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-05-10
J Aaret 1766 d. 26 Februarii blev han General=Lieutenant i Kongel. Dansk Tjeneste, D. 16 Sept. 1771 blev han Chef for Artilleriet og Jngenieurcorpset, og fik under d. 9 Nov. samme Aar Sæde i Generalitets- og Commissariats Collegiet som Deputeret. Den 17 Januarii 1772 blev han General af Jnfanteriet, og 1783. d. 9 Dec. Ridder af Elephantordenen. J Aaret 1784 blev han Statsminister. Hvad han har virket her, hvad han ved Siden af en Bernstorff havde bidraget til det store Fredssystem, hvis Følger vare saa lykkelige og hædrende for Dannemark, det vil den tilkommende Historie*) Man fortæller, at Friedrich den Store, der satte stor Priis paa hans Talenter, lykønskede Kongen af Dannemark da han hørte at Huth tog Dansk Tjeneste, og sagde om ham: "En kleiner Huth, aber en groser Kops." skriver vise i sit fulde Lys. Han vil bortdrage det Slør, hvormed Huths medfødte Beskedenhed, søgte at bedække alle hans Fortjenester. Det er notoriske, at H. K. H. Kronprindsen fra den Tidspunct af skienkede ham sin hele Fortrolighed og værdigede hans Raad den største Høiagtelse. Hans Fortjenester af vort Artillerie ere, næstefter hans Fortjenester som Statsmand, der efter deres Natur havde større Jndflydelse paa det Hele, udmærket store. Han fortjente i egentlig Forstand, at kaldes det Danske Artilleries Skaber; før hans Tid var det næsten intet, og under ham blev det til et Corps, der nu ansees for et af de fortræffeligste i Europa. Tilat naae dette vigtige Maal betjente han sig af Artillerieskolen *), hvis glimrende Periode tager sin Begyndelse med Aaret 1772, da han blev Chef for Artilleriet og Jngenieurcorpset. Hans lange Tjeneste, saavel i Freds, som i Krigstider, hans mange og ved Eftertanke drøftede Erfaringer, hans utrættelige og beundringsværdige Flid vare Egenskaber, som ikke kunde andet end fremme en saadan Indretnings Tarv. Hans Opmærksomhed var især henvendt paa de to Grene af Armeen, der vare anbetroede til hans Opsyn. En Forbedring i Artilleriecadetternes Underviisning var den første Frugt af hans Bestræbelser. Ved Udgangen af Aaret 1772. *) Hr. Capitain Abrahamson har i Aaret 1780 nøiagtig beskreven dens Oprindelse, Opkomst og Indretning i Skrivtet: Geschichte der Konigliche Artillerieschule in Copenhagen. blev det bestemt, at Cadetterne ikke allene skulde undervises i de mathematiske Videnskaber og det egentlige Artillerie, men ogsaa i andre Videnskaber. Den 25 Aug. 1773 udkom, efter hans Forslag, en Kongelig Anordning, hvorefter alle Nationalartillerister skulle være Huusmændssønner, ugivte og haardføre Folk, og naar de havde udtjent, være fritagne for at tjene under Landeværnet, uagtet alle dets Friheder forundtes dem. Den 4 Maji 1775 udkom en Anordning, at Alt hvad der formedelst Officiervacancer til Artillerie=Corpset indflyder, skulde, efterat enhver af Stykjunkerne havde faaet 100 Rdlr. til Eqvipage, anvendes til at lade Officererne høre Collegier, saavel over Astronomien som Physiken, og til nyttige Bøgers Anskaffelse, ved hvis Hjelp Officiererne kunde endvidere uddanne de Grunde, som de havde erhværvet sig i Videnskaberne. Saaledes vidste General Huth, siger Forfatteren af det forhen citerede Skrivt, at overvinde alle Vanskeligheder og at sætte Artillerieskolen, paa saadan en Fod, at Efterverdenen deraf vilde kunne høste den største Nytte. Ja, man kan, uden at befrygte Modsigelse, paastaae, at Stiftelsen har ham at takke for sin Tilværelse; thi med alle de foregaaende vaklende Forsøg, vilde den, uden hans Omhu, altid kun være blevet et Forsøg, maaskee kun et hastigt forsvindende Ephemeron, som vel havde viist Muligheden, men ogsaa blot Muligheden af saadant Institut. Som den Ypperste i General=Vei Commissionen bidrog han meget til Almeenhedens Begerinster og Fornøielse ved Chausseers Anlæg, Alleers Plantelser og ved Kjøbenhavn. Endnu i hans sidste Loveaar kjørte han adskillige Gange ud, for at tage disse Anlæg saavelsom Fæstningsværkerne i Biesyn.