Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-08
Det fremsættes som en Troesartikel, at den eller de, der ville begynde paa at stifte et privat Selskab til Hesteavlens Fremme, skulle paatage sig et faderligt Formynderskab over Publikum ved at udelukke dette fra al Deeltagelse i Valget af Bestyrere og i Lovenes Affattelse, noget der vel maatte grunde sig i Begrebet om Proponentens eller Proponenternes Ufeilbarlighed, og Publikums Mangel paa dømmekraft. Her er man vant til, at Bestyrerne af private Selskaber ere saa beskedne først at lade dem vælge. Saaledes dadles Proponenterne til den omtalte Jndbydelse fordi de ikke have udvalgt dem selv til Bestyrere af det vordende Selskab, men vil lade dette selv vælge disse; dette fortolkes nu saaledes: "at de intet ville have at gjøre med Sagens Udførelse" og "at de derved tilkjendegive, at de enten ikke føle sig istand til at udføre, hvad de selv angive, eller ikke vove at paatage sig det dermed forbundne Ansvar. Sandelig man maatte forban ses over en saadan Fortolkning, naar man ikke allerede havde seet næsten hver af Jndbydelsens Bestemmelser forklarede paa denne Maade. Da det ikke er Jndsenderen bekjendt, at nogen af Proponenterne har erklæret, ikke at ville have med Udførelsen at gjøre, kan denne Mening neppe fortolkes anderledes, end at de kun ville paatage dem Bestyrelsen naar Selskabet fandt dem værdige dertil, som bevises ved dettes fri Valg. Ret beseet bliver Forskjellen paa, at Bestyrerne vælge dem selv eller at Selskabet vælger dem, ikke synderlig, og rigtig Logik taler for det sidste; thi efter en af hiint Parties Ordføreres egen Forklaring, tilkjendegive Medlemmerne deres Tilfredshed med den selvvalgte Bestyrelse ved deres Subskription, det er altsaa den offentlige Mening, der ogsaa i dette Tilfælde vælger eller rettere stadfæster Valget, naar Selskabet selv vælger er det ogsaa ifølge den offentlige Mening, og hvorfor skulde den paa denne Maade træffe et slettere Valg end paa den anden? Men rigtignok maa man kun have ringe Tanker om den engelske Hesteavls Yndere i Danmark, hvilke blandt Selskabets Medlemmer maae udgjøre den overveiende Pluralitet, naar man kan sætte det af dem trufne Valg ved Siden af et Valg paa Lykke og Fromme. Da slige Selskabers Varighed nu ikke kan beregnes paa een Mands Levetid, saa maae de være saaledes organiserede, at de ikke staae og falde med en saadan. Har nu end den første selvvalgte Bestyrer, været saaledes, at han i alle Henseender har svaret til Selskabets Forventninger, hvorledes vil man da bære sig ad, naar han af en eller anden Grund fratræder, Skal da en ny staae frem- og vælge sig selv, eller, da en saadan Post jo ikke kan være arvelig, maa da ikke et Valg af Selskabet finde Sted, og da er man jo netop ved en Bestemmelse, som man har dadlet saa haardt. Efter samme Theorie kan Selskabet ei heller give sig selv Love, men Bestyrerne bestemme disse vilkaarligen, her er man altsaa atter bunden til en Personlighed, og naar dette ikke er et faderligt Formynderskab," saa er dette Ord vanskeligt at forklare. Det synes derfor rigtigere at grunde en Forening, der er bygget paa Love, og ikke paa et forgiængeligt Liv. Havde Jndbydelsens Proponenter valgt dem selv, skulde man først have hørt en Skrigen; i Fortrydelsen over, at man paa denne Maade ei kan komme dem til Livs, dadles de nu for det Modsatte.