Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-08-26
Tildragelse. Da Man nylig vilde fordybe Rendestenen i den Kongel. Postgaards forreste Gaardsplads paa Kjøbmagergaden, for at skaffe Vandet bedre Afløb, bemærkede Man om Aftenen, da der just indtraf en Pladskregn, at der faldt noget tungt ned omtrent ved Opgangen til høire Hovedtrappe, med en huul Lyd. Den Mand, der lagde Mærke hertil, satte paa det Sted, hvor Lyden kom fra, sin Fod og da denne gik ned i Hullet, saa formodede han, at der maatte være et huult Rum nedenfor Efterat General=Postdirektionen var bleven gjort opmærksom herpaa, gav den befaling, ved Gravning at undersøge, Stedet, og nu opdagedes tre underjordiske af røde hollandske Klinker murede Hvælvinger, hvoraf de to ere fire Alen lang, omtrent 1 1/2 Alen bred og over 5 1/2 Alen høi hver, og den tredie ligesaa bred og høi, som de to mindre, med hvilke den løber parallel, men 8 Alen lang. Den ene mindre staaer imidlertid ikke i Forbindelse med de to andre, og opdagedes først ved at hugge et Hul i Muren. Derimod kommer Man fra den anden mindre igjennem en liden bueformig Aabning, for hvilken der ingen Dør er, eller nogensinde synes at have været, ind i den store Hvælving. Over Aabningen fandtes Levningen af en Jernplade, med noget Træ ved. Det hvelvede Loft er med Cement net af pudset, og Gulvet ligesaa og ganske glat. Cementet er saa haardt, at naar Man slaaer derpaa med Jern, komme Gnister ud af det. Man har ikke fundet andet deri end en brukken grøn Flaske, af Form som en Geneverflaske, med af tykkere Glas end det sædvanlige. Utallige af Hovedstaadens Jndbyggere have taget disse mærkværdige Hvælvinger, som Man gaaer ned til af en hensat Stige, omtrent 8 Alen dybt, i Øiesyn; men ingen, end ikke vore første Oldgrandskere, haver kunnet udfinde deres egentlige og oprindelige Bestemmelse. Som bekjendt, har der i de katholske Tider staaet i den Deel af Staden tre Klostere: St. Claræ, Graabrødres og Duebrødres. At de have været brugte som Kieldere til Viktualier eller som Arrester, synes ikke rimeligt. Maaskee have de været bestemte til et Slags Jnqvisitionsret, hvor Man kunde komme ned til igjennem en Lem fra Stuen af, og at de smaae Rum have været de Steder, hvor Jnqvisiterne bleve piinte. Man har fortsaGravningen og er lidt bedre hen stødt paa en smallere Hvelving, men som aldeles ikke staaer i Forbindelse med de anførte, og rimeligen har hørt til et Springvand, som endnu i nyere Tider fandtes der; derom vidner ogsaa Levningerne af en Trærende, som sees her. - Jøvrigt er det mærkeligt, at der allerede for mange Aar siden havdes et Folkesagn, at det der, hvor Hvælvingerne nu ere blevne opdagede, spo gede, og at Man ikke maatte nærme sig Stedet om Natten. - En Lykke er det, at disse underjordiske Rum ere blevne opdagede, da der ellers lettelig kunde have indtruffet Uheld, naar de svært belæssede Postvogne vedbleve at holde ovenfor samme, uden at ahne, at Bunden ikke var sikker. Det fortjener endnu at bemærkes, at Postgaarden fordum i mange Aar har ført Navn af den Kongel. Marskalks Gaard, fordi den beboedes af Overhofmarskallen, før denne fik sine Værelser paa det Kongel. Residentsslot Christiansborg, og at Gaarden paa ny blev opført efter Jldebranden, Blandinger. Den bekjendte Verdensomseiler i russisk Tjeneste, Otto v. Kotzebue, har i denne Tid med adskillige russiske Officerer opholdt sig i Hovedstaden.