Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-10-25
Bladet Messager, om hvilket man har fortalt, at det har faaet Ordre til at antage en ganske upartisk Tone ved de nærværende Krigsforhold, taler dog om denne Blokade i de meest beroeligende Udtryk. Det tilkommer os ikke, siger den, at fælde nogen Dom om de indvortes Cabinets Anliggender; men vi ville spørge de Franske Tidender om det vel kan være patriotisk handlet og overeensstemmende med vor Fordeel at ophidse Storbrittannien og at ville foranledige en almindelig Brand, Vilde ikke ved en Krig i Middelhavet, selv om vi endog forbleve neuttale, vor nu saa blomstrende Søehandel, vor paa Producter saa rige Jndustrie, komme til at lide, (Men England har ikke heller nogen Udvei tilbage, uden enten at forstyrre denne Søehandel og Jndustrie og at modsætte sig ethvert Fremskridt af den Enropæiske Cultur i Østen, eller kraftfuldt at deeltage i dens Udbredelse over Asien og Afrika og derved aabne tilstrækkelige Baner for alle Nationers Handel og Jndustrie uden at de behøve at gaae hinanden i Veien. Menneskeslægten er ved Bestyrelsen af Menneskelivets Anliggender bragt i vor Tidsalder i den Stilling, at de cultiverede Nationer maae enten foretage sig betydelige Anstrængelser for at udbrede Culturen paa Jorden, hvis Udbredelse ved Menneskenes frievillige Bestræbelse synes at være Planen for Tingenes Gang paa Jorden; eller ogsaa de cultiverede Nationer ville komme til at oprive hinanden ved Krige, eller sig selv ved Revolutioner. Denne vigtige Sandhed er klar for ethvert tænkende Menneskes Forstand, som har betragtet Begivenhedernes Gang paa Jorden og har gjort sig bekiendt med Menneskeslægtens nærværende Forfatning.) Af denne Tone hvori dette Ministeries Organ taler bliver det ingenlunde sandsynligt, at den Franske Regiering har i Sinde, hvis ikke andre Forhold indtræffe, at trække sine Tropper ud af Morea, som nogle Franske Blade have form net at ville skee, naar først alle Fæstninger ere overleverede til Grækerne, hvilket desuden vel ikke saasnart lader sig bevirke, endskiøndt denne Expeditions Kostbarhed kunde være en mægtig Bevæggrund til at giøre den saa kort som muelig; thi 134 Franske Transportskibe foruden 21 udenlandske bruges af Regieringen til at overbringe Armeen sine Fornødenheder, saa at Handelen i Marseille lider af Mangel paa Skibe, især Transporteringen af Fouragen til Hestene koster overordentlig meget om just ikke 4300 Franker dagligen, som det var blevet fortalt. Lidt begynder ogsaa de Franske Soldaters Enthusiasme at afkiøles; thi det er ikke til det gamle Grækenland, fuldt af Paladser og Templer, og hvorom man har læst saameget i Bøger, de ere bragte; men til det nye, ødelagte, afbrændte Erækenland; hvoraf det gamle skal først paa nye opstaae; og Soldaterne, som ikke kunne blive indqvarterede i Huse finde allerede, som der siges, den classiske Jordbund haard at ligge paa; men den Franske muntre og dristige Aand, som fordum for 30 Aar siden anlagde Kaffehuse og Theatre i det øde Syene ved Nubiens Grændser, veed ogsaa at hielpe sig i det øde Grækenland; elegante Barakker opføres ved Kalamata, og bliver Enthusiasmen endog kiørnet ved Afsavn, saa bliver den igien opflammet ved Medlidenheden. Hvilket Jndtryk maae ikke Synet af en Græsk Pige som Tyrkerne havde skaaret Ørene af paa, og som tiggede i deres Leier have gjort paa dem; hvormeget maae de ikke harmes over at Tyrkerne have bortslæbt de fleste Græske delige Fruentimmer af Landet, man kan begribe at saa medlidende Mennesker maae deeltage i Jndvaanernes Sindsstemning, om hvilke der fortælles, at de have alle et eller andet Tab at beklage og at de alle ere besiælde af den samme Følelse, nemlig af Hævnens. Men man kan ogsaa deraf forklare hvorfor Sultanen holder fast ved sin Beslutning hellere at gaae under end at give sit Samtykke til Grækenlands Uafhængighed; thi hvilken Følelse er meere skikket til at lede Stater og enkelte Mennesker til at foretage fortvivlede Handlinger. end den ængstende Bevidsthed. Kommer dertil et Blendværk af Held, et skuffende Haab i et saadant Øieblik, saa bringes hine og disse stedse nærmere til Afgrunden. Var Porten paa en lovlig Maade kommen i Besiddelse af Grækenland, eller havde dens Regiering kun været indvortes legitim, saa maatte enhver have beklaget, dens Skjebne.