Viborger Samler, 1836-05-24
Følgen af det i de andre europæiske Lande fulgte System har været, at Hesteavlen der har gjort lidet eller intet Fremskridt, ja endog enkelte Steder er gaaet tilbage. Man behøver ikke at anføre andet Beviis herpaa, end at alle disse Lande nu ere nødsagede til at tye til England for at hæve deres sjunkne Hesteavl. Der indføres saaledes til Europas offentlige Stutterier, en Mængde Fuldblodshingster og Hopper; men endnu større er det Antal, der kjøbes af Private til Landracens Forbedring. England derimod har ved sin Fremgangsmaade gjort sig ganske uafhængig af andre Lande, og er det eneste, som ikke indfører fremmede Heste til sine Racers Forbedring; det frembringer ikke blot et enkelt Slags Heste; men ved at parre Fuldblodet med dets Landrace, skaffer det sig de forskjelligste Heste, udmærkede til Brug for Cavalleriet, til Vognslag, Ridebrug &c. Blandt hine Fuldblodsheste, som mange kalde fine, findes de sværeste og stærkeste Dyr, som enhver, ved blot at tage de her i Landet værende i Øiesyn, vil kunne overbevise sig om, og vil man maale Omfanget af Benene paa en af de svære Fuldblodsheste, vil man finde dem stærkere, end selv de sværeste Jydske, skjøndt dette ikke synes saa for Øiet, da deres fine Haar og Hud, tørre, for Kjød og Cellevæv frie, men senestærke Been, ikke see saa tykke ud, som de jydskes. Saa svære og beenstærke Heste som f. Ex. Fuldblodshingsterne Goliath, Lord Cochrane og Incubus vil man vanskelig finde i Jylland. At selv enkelte af vore Landsmænd, som iøvrigt holde paa Stutteribesigtelserne, erkjende dette, erfaredes for en Tid siden af nogle Artikler i Aviserne, foranledigede ved, at Hr. Justitsraad Fielstrup havde erklæret ingensinde at have seet nogen Hingst, der var meer hensigtsmæssig til Stodhingst for Mors, Thye og Lemvig Egnen, end den af Størrelse, Styrke og Skabning udmærkede Fuldblodshingst: Brother to Margrave," Vel anførte han dette som Beviis paa Nytten af Skuet, da den ikke har løbet, men ligesom det er mindre betænkeligt at vælge en Fuldblodshingst efter Skuet, end en uædel, da hiins Forældre i mange Generationer ere prøvede, saaledes er den et Beviis paa, hvilke Producter der frembringes ved Væddeløb, da hele Fuldblods=Racen er skabt derved, og ikke ved Besigtelsessystemet. At der iørigt i England, ja vel endog her i Landet findes bedre Fuldblodshingster end den, er vel ufornødent at bemærke. At disse Heste ere hurtigere og elegantere end vore, nægter nu ingen meer, men mange tvivle om deres Udholdenhed; dette maa vist komme deraf, at de ikke have erfaret, hvorledes disse Heste paa Poststationerne i England, hvor der læsses meget mere paa dem, end her tillands, og paa Jagter, ofte med en tung Rytter, og altid over brede, stundom dobbelte Grøfter, Volde, Hække, Rækværker og paa Strækninger af 20 til 50, ja stundom 80 engelske Miil, løbe i Gjennemsnit 10 engelske Miil i Timen. (De engelske Hurtigposter kjøre stedse 10 engelske Miil i Timen; ved deres Extrabefordring ride Postillonerne Stationer paa 15 engelske Miil uden noget Ophold 10 til 12 Miil i Timen; man har der lange Jagter, hvor der er redet 15 Miil i Timen.) Saadanne Anstrængelser, for hvilke enhver uædel Hest strax vilde bukke under, hører ikke til de sjeldne i England, men til de daglige. Ja selv heri Jylland have vi seet et Exempel derpaa, skjøndt i det Mindre, idet 3/4 Blods Hoppen Augusta ved Væddeløbet ved Viborg i 1834 løb med 7 jydske Heste 2 danske Miil med 160 Pd. Vægt, hvilken Strækning den tilbagelagde i 27 Minuter 58 Secunder, og kun en af de andre Heste kom i Betragtning, nemlig Jens Nielsen Tangs Hoppe, som løb samme Vei i 32 Minuter 38 Secunder; men denne Hest var, vel at mærke, ogsaa falden efter den Kongelige Halvblodshingst Elles. Den samme Hoppe Augusta, som har seiret i mange Løb paa Landets andre Baner, deeltog ogsaa samme Aar i det bekjendte Løb paa 2 danske Miil ved Kjøbenhavn, tilligemed 4 andre forædlede Heste, men blev der slaaet af dem alle, hvilket viser, at saa let den kunde overvinde alle de uædle Heste, havde den dog mange Overmænd blandt de forædlede. Man seer saaledes Frugterne af de to forskjellige Principer for Hesteavlens Fremme, begge prøvede i lang Tid, Væddeløbet over eet Aarhundrede. Dette sidste har alene udholdt Prøven, thi nu maae alle de Lande, som hidtil have anvendt Besigtelser, gribe til dette Middel, som derfor ogsaa de fleste Steder nyder virksom Understøttelse af Regjeringerne; og ved den lange Tid, Væddeløbene have bestaaet, ere de, ved mange forskjellige Forsøg, endelig af den practiske Vei komne til Fasthed, saa at de andre Nationer nu kunne undgaae den megen Tidspilde og Tab som slige Forsøg stedse foraarsage. Skal man altsaa bestemme sig, hvilken af de to Veie, man skal gaae, for at opmuntre et Lands Hesteavl, kan Svaret ikke blive vanskeligt for den Kyndige. Dog det er ikke nok, at de forædlede Heste ere dygtige, deres Opdræt maa ogsaa betale sig, hvis de skulle fortjene Anbefaling; men da det er almindeligt bekjendt, til hvilke høie Priser, saavel Fuldblod, som Halvblod sælges, behøver det neppe nøiere Omtale her møder imidlertid en anden Jndvending, som stundom gjøres, at de ikke let finde Kjøbere, var dette saa, maatte deres Avl ubetinget forkastes for Jylland. Men ogsaa i denne Henseende kunne vi være rolige, som nærmere skal vises. Jndrømmes nu endog alt, hvad her er sagt, møder dog endnu den Jndvending, at alt dette kan være godt nok, men at det, som passer i England, ikke passer for Danmark. Vi have imidlertid et sikkert Beviis for det Modsatte nemlig Erfaringens, da der gives to Steder, hvor den engelske Hesteavl nu er indført saa at sige i sin fulde Udstrækning, nemlig paa Øen Als og i Meklenborg, foruden at den mangfoldige andre Steder er saa temmelig udbredt.