Aalborg Stiftstidende, 1844-09-16
Udlandet. Til Paris er over Toulon indløbet nye og mindre end glædelige Efterretninger fra den marokkanske Kyst. De Franske have ved Stranding total mistet et af deres Dampskibe Grønland, og have maattet døie et nyt Angreb af Marokkanerne. Angaaende Dampskibet beretter Sentinelle de la marine, at dets Agt var, efterat have gjort sig løst fra "Vedette", som det havde taget paa Slæbetoug, at gaae til Tarifa og derfra til Cadix med Depescher fra Prindsen af Jonville. Men den 26de August var Veiret, ved Daggry meget taaget. Henimod Kl. 10, var Taagen saa tyk, at man ikke kunde see Bugsprydet fra Skandsen. Til den Tid meente man at være 7 1/8 Lieues fra Land, Da Klokken manglede faa Minuter i 10, troede den Øverste commanderende at bemærke en fremragende Gjenstand bagbords; han gav strax Ordre til at vende, men det var for silde, Skibet sad fast paa Stranden. Da Taagen havde fordeelt sig, saae Beduinerne, at Grønland var strandet strax samledes de i store Hobe, og begyndte at aabne en Jld imod det ulykkelige Skib, som varede indtil Aften. Mandskabet holdt tappert Stand; midt under Fjendens Kugler bleve Commandeurens Ordrer punctlig udførte. Masterne bleve kappede, Ankrene kastede ud og 2 Stykker Kanoner aabnede en Jld imod Beduinerne, hvilke endelig bleve nødte til at retirere, da Vedette, som havde hørt Skuddene, kom Grønland tilhjælp. Capitainen, som faae Umuligheden af at faae Grønland, flot, lod da de Syge og Saarede bringe ombord paa "Vedette." Prindsen begav sig personlig til Stedet, og efterat have anerkjendt, at Skibet ikke stod til at redde, befalede han, at Mandskabet skulle forlade det. Prindsen var selv en af de Sidste, som forlode Skibet. Capitainen lagde selv Jlden an, førend han forlod Fartøiet. De Franske havde 1 Død og 13 Saarede. Angaaende Marokkanernes nye Angreb paa de Franske, yttrer samme Blad sig saaledes: "Den 23de August angreb et stort Antal Marokkanere den lille franske Besætning paa Halvøen ved Mogador (eller som Franskmændene have kaldt den, Joinville-Øen). 6 Krigskibe fik Ordre til at lægge til og give Jld paa Fjenden. Jlden begyndte Kl. 5 og varede 1 1/2 Time. Saasnart Fjendens Jld var bragt til Taushed, fandt en ny Landgang Sted, og vore Tropper fornaglede Kanonerne i Batterierne." Dette Angreb af Marokkanerne gjør absolut nye Forholdsregler fra Prindsens Side nødvendige. Maaskee vil han see sig nødt til at besætte selve Staden og idetmindste dens Fæstningsværker. O'Connell og hans Medanklagede bleve den 6te ds. om Aftenen løsladte af Fængselet. Men den næste Morgen begav han sig atter tilbage dertil for i festlig Procession at blive afhentet af Lord Majoren og Laugene. Blandt andre Festligheder i Anledning af Agitatorens Løsladelse, skulde der den 8de afholdes et festligt Te Deum, under Forsæde af Dublins Erkebisp. Allerede i sit Fængsel har O'Connell angivet det Synspunct, fra hvilket Overhusets frikiendende Dom bliver at betragte af det irske Folkeparti. Med den Rolighed, som man altid har bemærket hos ham i alle afgjørende Momenter af hans Liv, modtog han Efterretningen om sin Frifindelse og udbrød: "Det er den første virkelige Seir, som Jrland nogensinde har vundet i sine politiske Kampe mod England." Den liberale irske Presse følger naturligviis den af Agitatoren givne Impuls, og udtaler djærvt det Nødvendige i at benytte Øieblikkets Seir for at føre for en Dag Jrlands lige Rettigheder med England i enhver Henseende. "Nation gaaer endnu videre og seer i O'Conneils Frikiendelse, det første Skridt til en Omstyrtning af Englands Herredømme og af den engelske Forfatning i Jrland overhovedet.