Viborger Samler, 1834-01-28
Thisted den 25de Januar. J Nat rasede her en orcanagtig Storm ledsaget af Torden og Lynild, som hist og her skal have anrettet Skade, saaledes er af Ullerup Gaards Lade, en 4 a 5 Fag blæst omkuld, og i Hassing og Refs Herreder skal en Kirke have taget Skade og en Mølle skal være afbrændt ved Lynild. i Viborg den 27de Jan. For et Par Dage siden lykkedes det det herværende Consumtionsvæsen at gjøre en Fangst hos en af de talrige Landprangere, der reise Landet rundt og ødelægge Kjøbstæderne ved at sælge Bonden deres ufortoldede Manufactur- og Colonialvarer til en Priis, som Kjøbmanden ei kan overlade dem for. Det var gjort Anmeldelse til den herværende Consumtionsforvalter, Justitsraad Bentzen, at en saadan Person befandt sig med sine Varer paa hans District. Justitsraaden tog strax afsted med trende Assistenter og fik efter flere Timers forgiæves og mørsommelige Kjørsel Øie paa Land prangeren i Nærheden af Karup Bye. Dennes med 5 a 6 Mennesker besatte og med trende Heste forspændte Vogn kom de Søgende imode, men dreiede ved Synet af dem ind paa en Sidevei, og da Consumtionsvæsenets Vogn ligeledes dreiede ind i Heden, for at møde Prangeren, tog denne Flugten i fuld Galop. Justitsraaden lod sine tre Assistenter springe af, for at afskjære Vognen, hvilket ikke lykkedes, og fortsatte selv Jagten med sin Kudsk. Prangeren fortsatte sin Flugt, hvilken han søgte at lette, ved først at lade tvende Mand springe af og derpaa at udkaste den ene Pakke Varer efter den Anden. Og endskjøndt en af Skaglerne sprang for den til Siden gaaende Hest, lykkedes det dog en af hans Ledsagere at faae denne fraspændt og med et Par Vare pakker at flygte over Heden, medens Kræmmeren selv naaede ind i en By, hvorhen Justitsraaden, der nu fandt sig ene paa Vognen med sin Kudsk, ikke fandt det raadeligt at følge ham. Jmidlertid bleve de udkastede Varer omhyggeligen opsamlede af Consumtions forvalteren og hans Medhjælpere, og deres Værdi udgjør adskillige hundrede Rbd. - Hvorvidt denne Fremgangsmaade fra Consumtionsvæsenets Side finder Medhold i Anordningerne, kan Anmelderen, der ikke er lovkyndig, ei bedømme; han har hørt Tilladeligheden bestride saavel af Toldofficianter, som af Jurister, men kan dog ikke overtale sig til at antage denne Mening, saalænge Generaltoldkammeret, ved uden videre bemærkning at tillade de paa denne Maade anholdte Varers Salg, stiltiende billiger slig Fremgangsmaade. Og det kan heller ikke nægtes, at det jo maatte være at ønske, at Toldofficianterne ved en omfattende Fuldmagt sattes istand til at hemmeden indtil det Utrolige stigende Landprang, der maa medføre Kjøbstædernes fuldkomne Ruin. Men i saa Tilfælde var det ønskeligt, at disse Embedsmænd enten tillagdes et Slags Douane-Uniform, eller tildeeltes et eller andet ubedrageligt Kiendetegn, ved hvis Foreviisning det blev paalagt de høiere og lavere Øvrigheder at understøtte dem i deres Embedsfunctioner. Herved vilde den fredelige Reisende sikkres imod, enten af Kaadhed eller andre Grunde at foraarsages utilbørligt Ophold i sin Reise, medens paa den anden Side heller ikke Told embedsmanden var udsat for, at en samvittighedsløs Smugler skulde under Paaskud af, at han ei kjendte ham, ja maaskee antog ham for en Røver, beskadige ham paa Liv og Lemmer. En saadan Fremgangsmaade vilde vistnok bidrage meget til at indskrænke dette overhaandtagende Uvæsen; aldeles udryddes kunne Landprang og Smuglerie kun ved en hensigtsmæssig Nedsættelse i Toldafgivterne og en saadan Skjærpelse i Straffen for Toldsvig, at den, der besvegKongens Casse, belagdes med samme infamerende Straf, som den, der tillod sig Bedrageri mod privat Mand.