Aarhuus Stifts-Tidende, 1820-01-27
Den 28de Januar vil nu snart minde Danmarks Landboemængde, om den Tak, den skyldet Forsynet, for de Forandringer i Manges Tilstand, i de 36 Aar, siden April 1784, da Landsfade, ren, som benævnte Dag har tilbagelagt Et halvt Aarhundrede og Tvende Aar paa Sit møisomme Livs Bane, blev af Forsynet sat ind i de Arbeider, med Sin Kongelige, da svage, Fader, for Landets og Landboemængdens Tarv, af hvilke denne ogsaa har siden nydt de mange, mange baande Frugter. De Yngre, i denne Stand og næsten i hele Nationen, kiende allerede ikke den Forskiæl; men de Ældre giøre ret i at vække hos disse Taknemligheden mod Gud, og nære den, ved at fortælle dem hvor langt anderledes Tvang, og hvor langt kummerligere Tilstand i mange, mange Egne, Bonden sukkede under forhen, end siden de Forandringer, der allerede havde taget deres Begyndelse fra 1781, 23de April, i Udskiftnings. Forordningens Velgierninger. Dens Hensigt var jo, at, ved Frihed i at bruge sin Plet efter sin bedste Overbeviisning frem for i Fællesskabets Tider, Enhver maatte kunne drage sig og Statssamfundet meest Gavn af den Grund, Forsynet betroede ham, og som Regieringen har hiulpen ham til mere Raadighed over end tilforn, ved de mangfoldige fremdeles paafulgte Omsorger. Dig, Fædreland, skrev i sin Tid Danneskalden Evald, gav Skaberen en stor viid Guldgrube i de øverste Commer i Din Jordskorpe, mindre møisom end Biergmandens i Klippen, og riig nok og gehaltig til Udbytte hvert Aar af nyt Guld. Og have ikke de saakyndigste Mænd, efter at have beviist næsten hele Europa, ved Undersøgelser befundet, at kun saare enkelte smaae Pletter har Skaberen tildeelt lige Frugtbarheds Evne med de bedste i Danmark og Holsteen, Og ikke i Tvangen allene, af Ligemænd, Byemænd indbyrdes, og af Overmænd, var Tilstanden jo kummerligere, - og tillige Fristelse til Spiir jo bedrøvelig, og Klammer, og Slagsmaal, og Raahed, og Nærighed mod hinanden, ved den idelige Sammengang, og Tidstab: Fortæller det, J ældre Mødre, til Eders Døttre, hvilken god Rolighed Gud har givet Eders huuslige Liv fremfor tilforn, siden Udskiftningen og paafulgte Forandringer - men ogsaa, hvor langt ringere de Redskaber dengang, hvor langt ringere Arbeidsdyrene da, hvor svær Datids Plov, mangesteds, for 6, 8 Heste, Blev ikke til over Leer kolde i Bygsæd en Pindharve slæbt 24 Gange, og lagde nylig en Mand selv, der som Dreng havde saaledes maattet følge Tømmen, og, hvad kunde saa den Harve vide paa de Knolde. - Og, hvor besværlige vare Veiene hver Vinter, Hvordan da de Fleestes Huusgeraad, og, hvormange andre Ting. Vore Drenge ere jo nu, sagde en gammel Bonde forrige Aar, klædte som en Forvalter var den Tid. Ja, sagde en anden Olding blandt dem, det er som en ny Verden vil leve i Af Smør sælger nu mangen Kone her i paa Godset mere fra een Gaard, siden Udskiftningen, end der for blev solgt fra hele Godset, sagde allerede for 18 Aar siden een af Jyllands agtværdigste Godseiere: og, almindeligt var det jo, at hvor man nu har 8, 10, 12 Køer, i en Gaard, der, havdes de sædvanligen 1, 2, maaskee 3, saare sieldent 4, maadeligt græssede i Fællesskabet; hvad Under, at til Salg blev fra Gaardens Forbrug og Madposen til Hovfolkene, kun lidet tilovers, og hos de Fleeste aldeles intet? End videre, har Forsynet jo ledet Mennester til mere et vide og at betænke det Gavnligste af mange Foretagender, og meddeelt nye Gaver og skiænket nye Opmuntringer, i fremdeles Haab, Hvor faa Danmarks Egne havde for de 36 Aar. siden, eller 1784, modtaget Forsynets Leedning til Dyrkning af Vinterhvide, Klever, Vikker, Og er ikke Kartofler som en gandske nye Gave fra den evige Faders Haand, i de sidste 2, 3 Snese, Aar, for vort Fædrelands Landboemængde, Var man heller her i Jylland kommen i Tanke om at faae Jorden skiørere og reenere for Ukrudt ved Brakning eller at drøie dens Afgrøde og at gavne Heste og Qvæg rundeligere ved Grønfoder under Tag i Somrens de varmeste Timer, Har ikke til Racernes Forædling Forsynet giennem Regieringens Haand, ved aarlige Præmier for Heste, ved Qvæget paa Frederiksborg, ved de fiinuldede : Faar fremhiulpet Landboetænksomhed til forhøiede Velgierninger, Fordele og Opmuntringer, Og Gavnet af Hør= og Hampe-Avl eller af de Voxter, der give kostbart Frøe til Olie, eller af dem til Farver, var jo deels kun lidet almindeligt, deels gandske fremmed. Og dog er det jo efter Thaers bemærkning og alle Roksagkyndiges Erfaringer, nu bragt til fuld Vished, at Fædrelandets Jordskorpes Guldgrube vil, ved nogle Stykkers Benyttelse med Væxter til anden Forbrug, foruden de umiddelbart for Tand og Strube, vil og kan give rundeligste Udbytte og sikkerst Hielp til Udgift og Brug, naar selve Kornet enten slaaer feil, eller dettes Afsætning falder uvis og svag. Aaret 1806 blev af en Mand, som kom fra Holsteen, forsikret, at en Forpagter, han der kiendte, avlede det Aar, eller et af de nærmeste forved, Rapsfrøe allene for 16000 Rd. Schl. Holst. Kour., mere end 25000 Rbd. rede Sølv nu, eller over 12 a 13000 Specier. En Mand her i Stiftet. skal, i sidste Sommer, efter 3 Skpr. Sæd i 10 Tor Land, omtrent have avlet 100 Tdr. Raps, hvis Priis skal pleie at være 5, 6 a 8 Specier, Tønden. Paa een af Jyllands store Gaarde skal være i nærmeste Sommer bestemt at faae Raps i en heel Mark paa halvfierdsindstyve Tønder Land.