Viborger Samler, 1844-12-17
Fædrelandet, meddeler nogle interessante Uddrag af et Brev fra Upsala, hvori blandt Andet forekommer Følgende: "Den scandinaviske Forening har nylig høitideligholdt sit November=Møde med Opførselsen af Fader Holbergs "pantsatte Bondedreng" og "Sganarels Reise til Philosophernes Land, i det danske Sprog; hvorefter en derværende dansk Skuespiller, Sax, gav Supplicanten", Forestillingen, der aabnedes med en af Academidocent Petersson forfattet og fremsagt Prolog om Holberg, gaves paa Theatret i Staden, og begge de kgl. Studenter, Hertugerne af Upland og Skaane, med Suite samt alle Stadens Damer af den høiere Klasse vare dertil indbudne. Prindserne mørede sig fortræffeligt, og det gjør aldrig nogen Skade, at de engang have været med i det frandinaviske Selskab; maaskee de kunne faae Lyst til at komme oftere. Selskabet er i den sidste Tid bleven forøget med omtrent 100 Medlemmer, og flere ville upaatvivlelig snart strømme til. For et Par Uger siden kom Kong Oscar hertil tilligemed Dronningen. Dagen efter deres Ankomst indfandt de sig begge paa Geiers Forelæsning; den var den interessanteste, jeg nogensinde har hørt, og gjorde et synlig dybt Jndtryk ikke mindre paa Majestæterne, end paa det øvrige talrige Auditorium. Geier gav da en kort Udsigt over nogle af de meest følgerige Begivenheder af den svenske Historie og det lige indtil det nærværende Spørgsmaal og Repræsentations-Reformen. Han berørte to Gange, og med den største Ligefremhed og Uforbeholdenhed, Scandinavismen, og talede om Calmar-Unionens Stiftelse og Ophævelse. "Dette var en Forening, yttrede han som var bygget paa saadanne Beregninger og Forudsætninger, at den ikke kunde bestaae og bidrage til de forenede Folks Lykke og Velvære; men" – og herved lagde han stort Eftertryk i Stemmen - "Tiderne kunne forandres, ja de ere allerede en heel Deel forandrede!" Da Geier havde sluttet sin sidste Forelæsning (over og om den svenske Historie, blev han af den talrige Masse Tilhørere med Sang fulgt til sin Bopæl. Ogsaa Prindserne sluttede sig til Skaren og opstillede sig, ved Geiers Port, i Geledderne med de andre Studenter, deeltagende i Sangen, hver med sin Stemme. Derpaa lød et "Leve" for Geier og tre Hurraraab, hvorpaa Geiser talede til os og takkede. Endelig traadte Kronprindsen frem og proponerede et nyt, trefoldigt Hurra, og det syntes vi naturligviis godt om Fra det scandinaviske Selskab i Kjøbenhavn have vi nylig modtaget en riig Gave af Bøger, som vi endnu have trault med at udpakke og opstille. Vi ere virkelig komne i en vis Forlegenhed over denne eders udmærkede Splendiditet, og vi indsee ikke, hvorledes vi blot nogenlunde skulle kunne gjengjælde den; thi deels have vi endnu ikke faaet et tilstrækkeligt Antal Bogforlæggere ind i vor Jnteresse og deels tilbyder ikke vor Literatur en saadan Overflødighed af værdifulde Værker, som eders. At vort scandinaviske Selskabs stedse meere og meere tiltagende Bibliothek har den største og gavnligste Jndflydelse paa Udbredelsen af frandinavisk Jnteresse, giver sig allerede tydeligt tilkiende derved, at man i Masse strømmer til forat laane Bøger, og næsten i alle Familier træffer danske Værker, som man læser med temmelig Lethed.