Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1772-01-27
Man er afvigte Aars Taxeer-Borgere al Tak skyldig, som ved sine Anstalter har udvirket til Publici Nytte en Fortegnelse paa de Skatte Uformuende; Thi ved den har man faaet oplukte Øine, som nu kand udmerke nogle 100 formuende Fattige, der meget vel kand yde den Contribution, de bør, hvilket en liden Stats-Maxime kand udrette, der i sin Tid skal vises. Jmidlertid behøves kun en liden Deel af Tænkekraften til at betragte de forhen gjorde Deeliberationer og Anstalter, som skulde hemmede Uformuendes Forøgelse, ja med et Øie kand man see, hvor lidt tienlige samme har været, til at indbringe Skatten med nogen Vished. J Aaret 1756 blev endeel Borgere beordret at udexeqvere Skatten; men ved Rodemæsternes da som nu forud gjorde Varsel til Exeqveringens determinerede Tid kunde de Betræffende forberede sig til at henskiule saadanne Effekter, som Executores egentlig maatte bemægtige sig, derfor og hos adskillige Uvillige udi deres Huse intet fandtes, skiønt de forinden kunde have taget Fuglen, om de havde været lidt klogere og tanse. Dette lader nu ligesom ingen har vildet merke denne Motive. Desforuden er og for nogle Aar siden projecteret, at man vilde have en Optegnelse paa de Fattige, der egentlig skulde betales for, som og nu er skeed; men deres Jntention hermed var nokvidere denne, at de vilde have en speciel Repartition med Navn. givelse paa Billetterne, for derefter at tage dem i Arbeide hos sig, og saaledes decortere dem Skatten. Dette kunde nu være ret og billigt, for saa vidt som det samme lod sig giøre, Men, Spørsmaalet bliver: Om det lader sig nogen Tid paa denne Maade fuldkommelig practicere i Almindelighed? Dertil svares plat Nei. Denne Fremsættelse er af og til proponeret, men til sidesat og henhvilet indtil i afvigte Aar, da man atter fremførte Forslaget. Men denne Forestillelse kand dog et kort Syn indsee er i sin Praxis ligesaa umueligt, som første var utienlig; Thi først vil denne Vanskelighed udi Repartitionen indfalde, nemlig, at udlede, og dernæst fortere saadanne Fattige, som kunde bruges til hver Mands særdeles Haandtering; men naar da dette efter bedste Muelighed var forrettet, da spørges videre, Hvad Sortiment Fattige der da skulde paalignes dem, som aldeles ingen Handel og Brug, eller Haand-Gierning haver, Efter Grundsætningen maatte de, som ei kunde employere Folk, enten være forskaanet for Fattiges Paalæg, eller og maatte dem blive allene Vanføre og Sengeliggende paasatte. Men dette blev den bizarriske Ligning af alle, som følgende Remonstration end nøiere kand oplyse. Naar man paa alle Kanter havde ventileret denne Sag, og i saa Maade bestræbet sig med at oplede saadanne Fattige, som beqvemme til adskillige Folkes Brug og Haandtering; saa blev dog alle Tider denne Ufuldkommenhed herved, at de, som aldeles intet Brug havde, maatte søge sin Regres hos saadanne Fattige, hvor ingen Represalie var at faae, da de øvrige fik Satisfaction ved sine Fattiges Arbeide, saa at, hvordan det end vendtes og endtes, saa vilde vist nok opvækkes Critiqver, Fortrydelse og Forbittrelse med videre, om ikke ogsaa tilsidst reisede sig en Storm af disse Skyer, som kunde foraarsage Publicum end ydermere Uleilighed. Saa, naar jeg vil strække Tankerne videre frem i dette og adskillige mere ligesaa ilde grundet, da bliver jeg forvirret, og maa standse i denne Deels Betragtning, da jeg ved næstgiven Leilighed agter at fremlegge mine egne ringe Tanker til skiønsommere og høien, Eftertanke.