Aalborg Stiftstidende, 1839-12-27
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 23de December. Det er nu befalet, at den afdøde Konges Bisættelse i Roeskilde Domkirkskal finde Sted den 16de Januar. Samme Dag er anordnet Sørgeprædiken i alle Landets Kirker, hvortil er valgt den Text af Salomons Ordsprog, 20, 28 "Miskundhed og Sandhed skal bevare en Konge, og han understøtter sin Throne ved Miskundhed."(Coll. T.) Følgende Adresse, underskreven af 108 Borgere og Eiendomsbesiddere i Korsør og Omegn, er i Løverdags bleven overrakt Hs. Majestæt af en Deputation, bestaaende af Borgerrepræsentanternes Formand, Kjøbmand Krencheel, Kjøbmand Møller og Proprietair Jacobæus"Allernaadigste Konge! Overbeviste om, at det er Fyrsterne gavnligt umiddelbart, at fornemme Folkets Røst, og at dette kun kan skee, naar de enkelte Communer, der udgjøre Bestanddelene af det store Hele, gribe Leiligheden til aabent at udtale sig, tillade et Antal Borgere for Korsør og dens Omegn i disse for vort Fædreland saa vigtige Øieblikke, ærefrygtsfuldt at tolke vor ophøiede Monark de Følelser, af hvilke de besjæles. Her, som trindt i det hele Land, modtoges Efterretningen om Frederik den Sjettes Død med Bemod. Hvad denne vor forhenværende saa elskede Konge under sin lange Regjering har virket for at emancipere Bondestanden, oplyse Nationen, opvække Almeenaand, samt den politiske Dannelse ved at skjænke Stænderinstitutionen, vil til de sildigste Tider hædre hans Minde blandt taknemlige Efterkommere. Vor Sorg over Tabet af denne Fyrste mildnes imidlertid af Glæden over hans Efterfølger, en Konge, hvis Sjæleadel, dybere Jndsigter og Kjendskab til Landet ere almindelig bekjendte. Vi frydes derfor ved at kunne lykønske Dem som Konge over et Folk, der til D. M. Thronbestigelse knytter de gladeste Forhaabninger. – Allernaadigste Konge! Uagtet det saare meget Gavnlige, Sjette Frederik med utrættelig Jver udrettede for sit Folk, kjende vi ingen Dansk, der mener, at Danmark Tilstand ikke endnu skulde lade meget tilbage at ønske. At fortie dette, forekommer os, vilde være at svigte Konge og Fædreland, at tilintet gjøre den Samvirken mellem Konge og Folk, der ene er istand til at fremme Landets sande Tarv. Aabent vedkjende vi os derfor de mange oplyste Mænds Anskuelser, der antage, at Danmarks politiske Frihed ikke ganske svarer til Folkets Oplysning, der ønske og haabe, at under D. Ms. Scepter vil Nationen erholde de Baand løsnede, som maatte befindes at hæmme Pressens Brug, Stænderinstitutionens Udvikling, Nationalaand og Nationalvelstand. Og Held os dette Folkets Haab er blevet styrket ved dets Konges om sine Regjeringsgrundsætninger offentligt udtalte Ord. Og skiøndt vi af D. N.s Yttringer i Anledning af flere allerunderdanigst indgivne Adressers Lovpriisning af den norske Constitution erfare, at D. M. ikke anseer denne for ganske passende for Danmark, saa udelukke disse Deres ophøiede Yttringer dog ikke Haabet om, at en noget lignende, til Landets Tarv mere svarende, fri Forfatning vil i D. M." Regjeringstid vorde vort Fødeland tildeel. D. M., med dette Haab smigrer den danske Nation sig, dette er dens inderligste Ønsker, hvad enten de gjemmes lønligt i Hjertet, eller, som her, aabenlyst fremtræde. Med den Tillidsfuldhed og Frimodighed, med hvilken det Aarhundreder igjennem var de Danske egent at nærme sig deres ophøiede Monark, have vi her tolket vor allernaadigste Konge Nationens Ønsker og dens Forhaabninger, og vi have saa meget mindre taget i Betænkning at tilbageholde disse, som vi vide at det er til en Fyrste at vi have henvendt Ordet, i hvis Bryst en hellig Lue brænder for vort fælles Fædrelands Held, en Fyrste, hvis allerhøieste Mishag det vilde vække, dersom troe Undersaatter frygtede for med Tillid og Frimodighed at nærme sig Majestæten. Gud bevare Kongen og Fædrelandet. Hertil have Herr. J. H. Jacobæns og Krenchel i Fædrelandet føiet følgende Erklæring: "Denne Adresse vakte ikke Hs. M."s Bifald, idet Allerhøistsamme antog, at den ikke var Udtrykket af vor egen Overbeviisning. Hs. M. tilkjendegav derhos, at saadanne Forandringer, som vi androge paa, ikke kunde ventes, og at Pressen og Stænderne vare de Veie, hvorigjennem vi maatte henvende os til ham. J Anledning af dette Hs. M. Svar finde vi os forpligtede til at erklære, at vor Adresse selvstændigen og uden ydre Tilskyndelse er bleven til i vor egen Midte, og at de som efter moden Overveielse og efter stærk Opposition af Borgermesteren i Korfør underskreve samme, vel havde vidst, hvad de gjorde og hvorfor de gjorde det. Berl. T. glæder sig ved at kunne meddele følgende paalidelige Kongens Svar til den Korførske Deputation, " da den Meddelelse, der findes i andre Blade, ikke har kunnet undgaae at give Anledning til Mistydning og usande Rygter",De henvende Dem med Tillid til mig, jeg vil svare Dem med Oprigtighed. Jeg seer af Deres Adresse, at De vel have fattet hvad jeg har udtalt saavel i mit aabne Brev som i mine Svar paa nogle foregaaende Adresser, men ikke destomindre frembære De Ønsker og Forandringer i Forfatningen, som om saadanne vare nødvendige til Folkets Lykke. Den vise Regent grunder denne paa Love, som sikkre Eiendomsretten, paa en lovbunden Trykkefrihed, paa velordnede Finantser, og paa Stænderinstitutionen, igjennem hvilken Folket kan udtale sine Ønsker for Kongen, og de ville da altid mødes med Opmærksomhed. Men naar en enkelt Commune fremstaaer som Tolk for hele Folkets Ønsker og dens Adresse i Udtryk og Yttringer ganske ligner Adresserne fra andre, fra den fjerne Stæder, saa fristes man til at forklare Ligheden af en fælles Oprindelse og til at troe, at de samtlige udgaae fra en og samme Kilde for at strømme tilbage i et større Antal, som om de vare Udtrykket af Ønsker, der næredes af en stor Deel af Folket endskjøndt de kun udgaae fra Enkelte, og man kan da ikke tillægge slige Yttringer nogen særdeles Vægt. Jøvrigt miskjender jeg ikke Deres gode Mening, henvend Dem stedse med Tillid til mig saa ofte De have Deres egne Ønsker og Følelser at forebringe. Det skal være mig kjært om jeg kan udrette noget til Fordeel for Deres By, og jeg beder Dem forsikkre Korsørs gode Borgere om min kongelige Naade.