Aalborg Stiftstidende, 1829-05-16
Det er lykkeligviis ikke uden Nytte imedens Ruslands Stilling har foranlediget en religiøs Emancipation i Storbritanien, til samme Tid at erkiende Nødvendigheden af en politisk Emancipation paa en anden Kant og af lignende Hensyn. - Den almindelige Jnteresse fordrer først og fremmest Frihed og Sikkerhed for Handelen. Det er denne Frihed ene og alene, som bør være det sande og forstandige Formaal for Nationernes desværre alt for længe vildfarende og hensigtsløse Stræben efter en ubestemt Frihed; den alene bør være Resultatet af Forsoning mellem alle kjæmpende Partier; thi den alene formaaer at tilfredsstille alle gjensidige Fornødenheder og at forene alle Jnteresser. - Er det ikke aabenbart, at denne Handelens Frihed ikke vil kunne sikkres, naar Europa vilde være behjelpelig til at forstørre Englands Overmagt til Søes, naar enkelte Magter vilde forglemme Omsorgen for deres egen Handels nærmeste Sikkerhed, for, ene og alene til Englands Fordeel, at sætte Rusland i det Tilfælde at maatte bringe det engelske Søe=Herredømme Offeret af sin Jnteresse og sin Hæder, tilligemed det hele Europas Jnteresse og Hæder, Er det ikke mindre eensidigt, skulde det ikke røbe mere Agtelse for Selvstændighed og stemme mere med Cabinet ternes Viisdom, naar man antog, at frygten for Ruslands, som for enhver anden Dermagt, maatte overbevise Regjeringerne om Nødvendigheden af politiske Emancipationer, og lede dem til ved indbyrdes Enighed og Tilfredsstillelsen af billige gjensidige Fordringer at gjenoprette og sikkre Staternes sande Storhed og Kraft. - Ene og alene derved kunne Handelsstater, som ligge ved Havet, vinde Styrke til at bygge nye Flaader, uden hvilke der dog i vore Dage ei gives nogen Sikkerhed og altsaa heller ingen Handelsfrihed er muelig. - Skulde Frankrigs Cabinet, ville forsømme den gunstige Leilighed til igjen at paatage sig sin ophøiede Rolle i Europa til at gjøre sig frie fra ethvert Formynderskab og i Forening med sit Folk at gjøre en stor civiliseret Nations Vægt følelig: Englands Tilskyndelse og saaledes for stedse forskjertse Mueligheden af at see sin Fordums Søemagt reise sig paa nye - Østerrig kunde mueligen troe, for Øieblikket at være knyttet til England ved een og samme Jnteresse, men dette Cabinets Blik ind i Fremtiden, dets Sindighed og Viisdom ere altfor bekjendte til at man kunde tillade sig at frygte for den almindelige europæiske Freds Forstyrrelse fra denne Side - thi - man maae ei glemme, at der, i det Øieblik Østerrig lod sig forlede til en Krig i Østen, af Forkjerlighed for England, ingen Borgen mere lod sig tænke for Freden i Vesten og Syden. Vel vilde det ikke være de revolutionaire Jdeer, som paa nye vilde finde frit Spil, men alle hidtil krænkede og undertrykte Jnteresser vilde benytte Øieblikket til at sørge for deres fremtidige Sikkerhed og een eller anden af de krigførende Magter kunde da finde det rigtigst at forene sig med dem. Seer man ind i Fremtiden, maae slige Tilfældigheder bringes med i Beregning. Jeg taler intet om Preussen; denne Stats Stilling kan aldrig være meere imponerende end i dette Øieblik og dens Cabinets Viisdom vil ogsaa giøre Tidens Fordringer fyldest. Alle disse Grunde berettige os til, uden Uroe at ønske England til Lykke til den Kraft, det ved Katholikernes Emancipation har erhvervet sig, men ingenlunde til at befrygte, at det derfor nu skulde kunne spille en Dictator Rolle i Europa. Skulde der altsaa virkelig være en større Virksomhed at bemærke i de brittiske Søe-Arsenaler, saa er det dermed endnu ikke beviist, at disse Rustninger ere stilede mod os og at England skulde ville erklære os Krig, til Trods for Tractaterne og uden nogen Anledning fra vor Side. Vi tør snarere antage, at hine Rustninger ene og alene have sin Grund i, at Englands Taalmodighed med det Haan, hvormed Porten trodser Europas Magter, nu er udtømt, og at det har indseet Nødvendigheden i at fremsætte de diplomatiske Underhandlinger, med hvilke Tyrkerne drive deres Spot, i en Tone og med et saadant Eftertryk, at de kunne erkiendes at være de forbundne Cabinetters ramme Alvor. Herved alene vilde store Ulykker og nye Omvæltninger i Enropa kunne forebygges. Med ovenstaaende Skrivelse, hvis hele Tone og Jndhold noksom røber dens halv officielle Caracteer, maa de Efterretninger sættes i Forbindelse, at der i Kronstadt iværksættes store Søernstninger og almindeligt tales om en ny Udskrivning af Matroser; at der i England ligeledes rustes for Alvor til en Søkrig og at Admiralitetet skal være i Færd med at indkalde den største Deel af dets Marines Officerer, som staae paa halv Sold; at der skrives fra Paris, om den Forbindelse hvori en stor tydsk Monarks Reise til Aachen staaer med den europæiske Politiks vigtigste Anliggender, og at denne Stad er udseet til en Sammenkomst med Kongen af Frankrig for at aftale vigtige Forholdsregler. Saaledes synes Øieblikket at være kommet, da der skal tages Bestemmelser i Cabinetterne til at handle, ethvert efter sin Stats Jnteresse og i et saa kritisk Øieblik faaer Europa med en ny Fjende at gjøre, hvis Ødelæggelser de nærværende Krigsbegivenheder længe lode befrygte. De senest fra Asien mod Donauen, fremrykkende tyrkiske Tropper have nemlig medbragt den egentlige orientalske Pest, som nu stedse udbreder sig mere og meere paa den høire Donaubred, hvorfor der ogsaa fra russisk Side er trukket Cordons paa alle de Punkter, som staae i Berørelse med hiin Donau bredde. Under alle disse mørke Udsigter i den nærmeste Fremtid synes Portugals Lidelser at nærme sig deres Ende, da Postdagen baade fra England og Frankrig, meddeler os Data, som vort næste Blad skal indeholde og hvoraf lader sig slutte, at Don Miguel snart har ophørt at regjere.