Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-08-02
Enhver, som har en i nogen Henseende usund Bopæl, søge om mueligt at ombytte denne med en fundere; i trængende Omstændigheder vil Regieringen og enhver Menneskeven sikkert ikke undlade at række en hjelpende Haand. De derimod, der ikke er istand til ganske at forlade saadan en Bopæl, og de af den velhavende Klasse, der have flere Værelser af forskjellig Beliggenhed, maae iagttage Følgende: - Paa varme Dage maae samtlige Døre og Vinduer holdes aabne (dog saaledes, at Træk undgaaes); i fugtige Kjeldere med Steengulv maae Huuseierne lægge et Gulv af Træ, og overtrække Steenvæggene med noget af det, der tiener til at afholde Fugtighed, eller med en simpel Oliefarve. - Paa kolde regnfulde Dage lader man ved aabne Vinduer, medens man er ude, lægge flittigen i Kakkelovnen og vaske og skure ikke Værelserne mere end nødvendigt. Hvo som har Værelser i de øverste Etager af et Huus, flytte reent ud af dem, eller bruge dem idetmindste kun til Sovekammere. - Alle de Haandteringer, der ere forbundne med Udvikling af stinkende Lugt og Dunster, maae saa meget som muligt, idetmindste tildeels, drives i fri Luft. De Stuer, hvori saadanne Arbeider dog maae skee, tør aldrig røges med Enebær og lignende Ting, der give en tyk Damp fra sig, da man har gjort den bemærkning, at netop saadant befordrer Tilbøieligheden til Sygdommen. For at rense Luften i Værelserne, er intet bedre end Adgang af den friske Luft udenfra, eller maadelige Røgninger med salpetersure eller Chlordampe. For at tilberede det første Slags, kom me man omtrent 1 Lod fint pulveriseret Salpeter paa en Skaal af Glas eller Porcellain og helde lidt efter lidt 1 Lod Vitriololie til, medens man ofte omrører Blandingen med en Glasstang eller Pibestilk. Metaler, Træ, Straa og dyriske Bestanddele tør ikke komme i Berørelse med denne Masse. - For at tilberede Chlordampe, blande men 2 1/2 Lod stødt Kiøkkensalt og 1/2 Lod fiin reven Brunsteen (et lignende Pulver faaes paa alle Apothekerne under Navn af "Pulver til salt sure Røgelser") vel sammen, og lægger dette blandede Pulver, eller blot Halvdelen deraf at Gangen, i en Glasskaal eller ægte Porcellains Thekop, der iforveien er fugtet med Vand, hvorpaa det sættes paa en varm Kakkelovn eller paa en ophedet Teglsteen, og hvori man saa tilden per omtrent en Theeskeefuld Vitriololie ad Gangen og omrører Blandingen med en Pine gyde Vandet til Olien, eller at fortynde denne dermed, kan være forbunden med Fare, da en betydelig Hede derved frembringes, og Blandingen derved sprutter op i Øinene. – Naar den Damp, der som en hvid Røg ved hiin Fremgangsmaade spredes om i Værelset, tager af, heldes meer Vitriols ie til. Man maa imidlertid ikke lade altfor mange Dampe udvikles, da Hoste derved lt frembringes, og især maa Jngen med et svagt Bryst paa den Tid opholde sig i Værelset. Luften bør nogen Tid efter Røgningen omvexles med den udvendige friske Luft. – Et ypperligt, maaskee bedre og Brystet mindre skadeligt Meddel er Clorkalk, hvoraf man opløser 22 1/2 Lod i en Flaske Vand. Dette helder man paa en Tallerken og lader denne staae i Værelset, og ligeledes bestænker man dermed Gulvet, Møblerne o. s. v. Saavel denne Opløsning, som det tørre Chlorkal kan ogsaa med fortrinlig Nytte anvendes til at rense Natstolene og Latrinerne. – Ved en udbrudt Epidemi er det imidlertid rigtigst, strax at skaffe Excrementerne bort som muligt nedgrave dem) og bedække dem med ulædsket Kalk. 3) Det maa bemærkes, at, omendskiøndt maadelig Tobaksrøgning ikke allene ei er skadelig, men meget mere at anbefale, kan dog altformegen deraf, især hvor mange Mennesker paa samme Tid røge i et indsluttet Rum, vorde høist skadelig. - Overhovedet maa man saameget som muligt søge at forhindre, at ikke altfor mange Mennesker uden Nødvendighed paa længere Tid ere sammen i eet Værelse. Dette gielder fremfor Alt om Sovekamrene, og især, naar der allerede befinder sig en eller flere Cholerasyge i Huset. Disse maae da lægges saa langt fra hinanden som muligt, da ellers let et Smittestoff udvikles og de allerede Angrebnes Fare, forøges. 4) J alle Husets Værelser maa den største Reenlighed iagttages; dog maa man passe paa, at Gulvene ikke længe ere fugtige. Ogsaa alt øvrigt i Huset maa holdes meget reent, saasom Stalden, Gaarden, Trapperne, Latrinerne o. s. v., hvortil man ligeledes kan bruge Chlorkalksopløsningen. 5) For Legemets Reenlighed maa fremfor Alt sørges; den forhindrer saavel Tilbøieligheden til Sygdommen, som den mulige Smitte, og giør Kuren lettere, hvis man skulde angribes. Klæderne, Linnedet, Sengelagenerne o. s. v. maae altid være rene og frie for Smuds. Man maa derfor ofte skifte Linned og Lagener, ligesom ogsaa Underbeenklæder. Aldrig tage man noget der er fugtigt, paa. Hududdunstningen holdes ved Reenlighed bedst vedlige, og i begge Henseender maa man derfor tilraade de mere velhavende Klas er, om Sommeren paa varme Dagmed den nødvendige Forsigtighed at tage kolde Bade i Søen, eller i modsat Fald lunkne Vade, eller Sæbe=Bade, og Morgen og Aften dagligen at gnide hele Legemet, især Fødderne, med tørt Flanel, eller endnu bedre med spirituse Sager, saasom dansk Brændeviin, en de Cologne, RumKamferspiritus o. s. v. At man herved paa det omhyggeligste maa undgaae Forkiølelse, forstaaer sig af sig selv. De, der føre et stillesiddende Liv, maae hyppigen gaae eller ride sig en Tour især efter Badet. 6) Man skal overhovedet, naar Veiret er godt, saameget som muligt, søge at opholde sig i fri Luft; men man maa ikke gaae ud strax efterat man er opvaagnet, eller fastende; isærdeleshed maa man ikke tilbringe den sildige Aften eller Natten under aaben Himmel og allermindst, selv midt om Sommeren, lægge sig eller sove paa den fugtige Jord. 7) Man maa klæde sig tilstrækkelig varmt, og rette sig efter Aarstiderne og Veirliget; det er i saa Henseende godt at bære en ulden eller Flanels Trøie nærmest Kroppen, som ogsaa et Belte af Skind, foret med Uldent, omkring det blotte Underliv; i den kolde Aarstid maa man desuden ogsaa gaae med uldne Underbeenklæder. 8) Man maa ombyggeligen vogte sig for al Forkiølelse, og for Træk. Bliver man vaad paa Legemet eller Fødderne, maa man strax skifte Klæder og Fodtøi, Man maa ikke gaae paa de bare Fødder, naar man staaer op af Sengen. (Slutn. følger).