JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
J Hamborg er bleven bekjendtgjort, at Jndførselstolden for Cacao er efter et Keis. Fransk Decret bleven fastsat til 500 Franker for hvert Qvintal-Decimal. Efter Toldtariken var denne Told 1000 Fr. af hvert Qvintal=Decimal. Man kan nu vel vente, at denne Told i andre Stater, hvor Afgiften af Colonialvarer er indført, vil blive forholdsviis nedsat).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
Ved et Keis. Fransk Decret af 8 Nov. er fastsat, at Afgivten af Colonialvarer kan betales med rede Penge eller Vexler paa 6 og 9 Maaneder og i Mangel af gyldige Obligationer med Varer efter deres gieldende Værdie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
J Østerrige er Mangelen paa Kobber saa stor, at man nyligen har ladet komme betydelige Partier fra Odessa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
J Hamborg ere d. 16de d. M. en Mængde Engelske Fabrikvarer offentlig blevne opbrændte paa et dertil indrettet Baal. De i Varel brændte Engelske Fabrikvarer beløb sig til henved 2 Mill. Mark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
Keiser Napoleon har befalet, at Paven skal have sit Pallads i Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
Kongen af Sachsen besøgte i Sommer paa sin Reise til Krakau Saltværket i Wilizka. Der gives to Maader at komme ned paa i den store underjordiske Hvælving; man fires enten ned i stærke Touge eller stiger 1066 Trin ned i Dybden. Kongen, Dronningen og Prindsesse Augusta valgte den sidste Vei. En Trylleverden modtog de Nedstigende. De store Hvælvinger vare glimrende oplyste og opfyldte af en Mængde Mennesker; Musik gjenlød fra de underjordiske Haller og paa en liden Sø, der findes i Dybet, laae en Jolle, som optog Majestæterne. (Zeit. f. d. eleg. Welt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
Da den ædle Oldings Afg. Conferentsraad og Høiesterets Assessor Christian Frederik Jacobis Liig ledsagedes til Graven, den 16 November 1820. Tred om Graven, hvor den Fromme hviler! Vemods stille Taare væde den Thi fra høien Himmel Haabet smiler, Lover trøstende, vi sees igjen, Trint om vor Jacobis sidste Leie Kjærlighed og Venskal samle os. Var Hans Venskab ei vort Hjertes Roes O som ingen Skatte kan opveie, Thi kun Dyd og Retsind Ham var kjære. Jkkun Ædle rakte Han sin Haand. Selv Hans Minde skal endnu vor Aand. Helligt Kald til Dyd og Retsind være. Hvad Jacobi var for Fædrelandet, Hvad Han var for Lærdom og for VidDet har Viisdom, det har Retfærd sandet. Dan og Nor det glemme ingentid! Venner, skulde vi, som ganske kjendte Vor Jacobis hele, blide Siel Vi, hvem Godheds Fader kjærlig sendte Slig en Ven - ei skjønne paa vort Held? Eller, skulde vi uskjønsomt klage, At nu dette Held er ikke meer? At de komme ikke meer, de Dage, Da Hans lyse Blik os fryded her, Ak! forlængst det var jo alt forbunklet, Dette Vennesmiil, vi skued froe! I Hans Øie ikke mere funkled Dette Gienskin af Hans Hjertes Ro! O Hans Fred med Danmarks Fred bortdøde. Landets Kummer knusede Hans Bryst. Denne Sorg Han fandt ei Kraft at møde. Da - da svandt for Ham al Livets Lyst. Derfor sømmer Klagen ei Hans Venner, At Han Hvile fandt i Graven her. Nei, vort Hjerte Tak til Gud opsender; Nu den Fromme lider ikke meer! Trøst Dig, vor Jacobis troe Sophie. Nu han stridet har den gode Strid. Sku med Taalmod til den bedre Tid, Som Dig evig skal til Ham gjenvie, Han i Tro paa Gud og Jesum døde. Denne Tro - o den beskjæmmer ei. Ene den kan Jordens Qval forsøde. Gjennem Gravens Mulm den viser Vei. Vor Jacobi. Dig vi ville ligne, Ligne Dig i Dyd og Christentro! Samlede med Dig vi da skal signe Gud, der kalder sine Børn til Ro! Liebenberg. Til ham, som sang om Øl i Skilderiet No. 115. End for mit Øre lislig lyder Dit Qvad om Øl, men sang Du ei paa Skrømt, Eet, i det mindste, har Du dog forsømt: Siig, hvilket Bryggerie sligt Øl vel byder, Som os til Sang. Begeistre kan.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-24
Charade. Min Første mellem Jord og Himmel svæver; Og raser Colus, den hæftig bæver, De tvende Sidste yde Armod Lye, Men Fyrster ikkun sjelden til dem tye. Ved Vintrens Kuld mit Hele brat forsvinder, Kuns paa en Sommerdag Du skjøn mig finder. Alle Svenske Skippere, som for nærværende Tid befinde sig udi Danmark, Norge og Holsteen, blive herigjennem paa høieste befaling advarede for den Fare, som kan møde dem i Henseende til Opbringelse ved Engelske Krydsere. - Det Kongelige Spenske General-Consulat i Kjøbenhavn, Gram. den 22 November 1819. Kjøbenhavn, trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mands Anslag og Syvende Aargang. No. 119. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Tirsdagen den 27 November, 1810. Udgivet fr at af handler S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Naar man ved vores nuværende Cours, upartisk tænker sig alle i Danmark Pengegagerede Personer, særdeles de lavere og ringeste, hvo kan da vide andet Raad, end det Sal. Erasmus Rotterdamus i en anden Anledning gav: Abiin Collulam tum, et dic Domine miserere me! H. Det er notorisk bevidstlig, at i Kjøbenhavn existerer en dansk og norsk Species-Bank, omendskiønt samme ikke endnu har opnaaet dens tilsigtende Bestemmelse og Øiemed, og langt fra ikke heller svarer til de øvrige Slags circulerende Pengemasser. Kan Resultatet af disse 5 Postere, og imodsigelige Sandheders upartiske Overveielse andet end opvække følgende Ønsker: a) At al Handel af nogen Betydenhed, efterdags afsluttes i dansk norsk Species eller Hamborger Banco, omendskjøndt den Sælgende maatte være forbunden, ogsaa at modtage Betalingen i dansk gieldende Papiir Courant, efter den til Forfaldstiden gieldende Cours.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
At alle Godsers Forpagtninger, efterdags afsluttes efter samme Myndtberegning, eller og imod Natural=Leverancer af Godsets Producter. At ingen Slags Taxter sættes uden efter ligeMyndtberegning, med mindre at Taxten ugentlig forandres efter Coursens Spring. At ingen Slags Leverancer forliciteres uden efter foranførte Maalestok og Pengebetaling, thi ved en saa vaklende Cours, og ubestemt Pengeværdie, maae Leverandeuren nødvendig enten bedrage eller bedrages; man forestille sig de Leverandeurers Vilkaar, som tidlig i Foraaret paatog sig for hele Aaret at levere Kjød, Flesk, Smør, a., man tænke sig tillige Coursen og Prisen paa Kreature og Fedevare saaledes som samme var da Accorden, blev sluttet, og hvorledes samme siden er forandret og nu befindes, og man uddrage, da selv Resultatet, og de ufeilbare Følger, for Fremtiden, naar ingen fast Pengefod haves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Udenlandske Efterretninger. Den Kongelige Over=Admiralitets-Rets
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Domme under 24 Nov. 1810. I. J Sagen: Skipper Peter Lauren, contra: Caperfører Cornelius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Sjællands Stifts Priserets Dom bør ved Magt at stande; Processens Omkostninger for Overadmiralitetsretten betaler Skipper P. Lauren, til Jndstævnte, med 100 Rdlr. D. C. (Ved Prise rettens Dom, var Skibet Marie Sophie, Skipper P. Lauren, med Ladning tilkjendt Caperfører Cornelius, som god Priise).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
2. J Sagen, Caperfører H. H. Rager, contra: Skipper Olof Hakonsen. Priserettens Dom, bør ved Magt at stande; Processens Omkostninger for Overadmiralitetsretten, betaler Skipper O. Hakonsen til Caperfører, Rager med 158 Rdlr. D. C. (Ved Priseret tens Dom, var Skibet Olivia, Skipper O. Hakonsen, med Ladning, tilkjendt Caperfører Rager, som god Prise). 3. J Sagen, Skipper Johan Berggreen, contra: den Kongelige Casse, m. fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Det i denne Sag omtvistede Skib, Cathrine Christine kaldet, friegives; dog saaledes, at Skipper Johan Berggreen bør erstatte den Kongelige Casse, alle af bemeldte Skibs Opbringelse flydende Omkostninger skadesløs, samt udrede det ved Priiseretten anordnede Rettens Gebyhr. Saa betaler han og Kammer=Advocatens Salarium for begge Retter med 130 Rdlr. D. C.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Kjøbenhavns Vexelcours den 27 Nov. Tre Maaneder 510. Flere Sælgere end Kjøbere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Auctioner. D. 30 Nov. Fuldm. Saxild, Løsøre i Farvegaden. D. 3 Dec. Proc. Top, Løsøre i Bredgaden. J. Salomon, Kramvare og Løsere i No. 258 ved Holmens Canal. D. 5te: Proc. Lange, Løsøre paa Snedkernes Laugshuus i store Grønnegaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Opløsning paa Charaden i forrige Numer Løvhytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-27
Kjøbenhavn, trykt hos P. H. Höeckes Enk¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Nyeste Skilderie af øbenhavn. is Regen Syvende Aargang. No. 120. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Løverdagen den 1 December, 1810. angl. rivelse fra Bye og Consumtionsskriver, Niels Siversen i Kjøbenhavn til hans Svoger Kjøbmand og Forligelsescommissair Rasmus Rasmussen i Roeskilde. Velædle Hr. Svoger: jeg seer af Dit sidste Brev, kjere Svoger, at Du bliver hver Dag ældre, men ogsaa hver Dag tværere, og betragter Verden fra en ganske forkeert Side. Jeg sidder nu i min Bedstefaderstoel, som jeg fængsles til af noget, man i min Ungdom kaldte tør Værk, men som tilligemed saa meget andet i den poetiske og prosaiske Verden har skiftet Navn, og nu hedder Gigt og Podagra og andet mere, som i gamle Dage kun kjendtes og omtaltes af Læger. Men skjønt jeg er syg og svag, saa forekommer det mig dog, at vor Tidsalder gaaer med Kjæmpeskridt sin Cultur og Velstand i Møde. Eie vi ikke allerede de kostbareste Surrogater for Caffe, Sukker, Jndigo, Religion, Patriotismus og gammel Redelighed? Naar vi paa een Dag give flere Penge ud end vore Bedste fædre i en heel Maaned, saa er det jo soleklart, at vi ogsaa maa eie flere deraf end de. Naar fordum vor Bedstemoder fik paa sin Fødselsdag en Klædning af broget Damask eller Gros de Tour, saa blev den hendes Stadsekjole for hver Festdag i hendes Liv, og den arvedes endog velbeholden. og usjangsteret af hendes Sønnedatter, som til allersidst endnu ret pyntelig overtrak en Canaper dermed. Men hvilken honnet Borgerkone vilde vel nu til Dags give saaledes sit Navn til Priis, Hvo vilde vel udsætte sig for den Skam, at bære en Kjole længer end tre Maaneder, Der er nu min Cousine, Fiskebløderens Datter; hun kommer aldrig med samme Hat i Klubben, som hun har havt eengang paa. Hun gjemmer heller ikke sine Klæder, som hendes gamle Bedstemoder; men hun sælger dem glat væk, saasnart de begynde at blive lidt almindelige, for hvad hun kan faae for dem, og Du kan bestandig træffe Rendekjellinger hos hende, som uafladelig have Tøi at forhandle for hende. J gamle Dage satte man Tæring efter Næring, nu sætter man Næring efter Tæring, og derfor gives der ogsaa nuomstunder saa mange Næringer, som man ikke kjendte noget til i fordums Tider, da Folk vare saa uslebne og ucultiverede, at man kaldte een, der for at hielpe sig udaf en øieblikkelig Forlegenhed, efterskrev en andens Navn, en Falskner, og en Mand, der ikke vilde betale hvad han skyldte, en Bedrager, men derfor ere vi ogsaa nu langt fornemmere og rigere, og estimere hundrede Rigsdaler mindre end vore Fædre to Rigsdaler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
J Gaar var det Palmesøndag. Jeg stod i mit Vindue og merede mig med at see det smukke Kjøn gaae i Kirken. Disse guldlokkede Haar, disse Røber af Levantine med Livstykker af Atlask, disse ærværdige Pilegrimskraver, disse herlige Shawler, hvoraf nu et eneste er mere værdt end fordum den skjønneste Gaard i Kjøbenhavn – ak, Svoger, mit gamle Hjerte hoppede ret af Glæde ved dette skjønne Syn! Fordum vilde Prindsesser have anseet det for Tryllerie, nu var det for det meste smukke Tjenestepiger, som ydede mit Øie dette herlige Skuespil. Siig nu selv, hvilken fremstræbende Konstflid i de tjenende Classer, hvilken blomstrende Velstand i alle Familier vidner dette ikke om Da Gudstjenesten var ude hoppede et Par muntre Tøse ind til min Nabo, som har et Leiebibliothek, og hentede sig Glorioso eller den store Bandit og spurgte: om man da ikke snart kunde vente en Dansk Oversættelse af Lucinde? – J vor Ungdom kunde en Tjenestepige neppe læse, og denne Oplysningens uhyre Fremskridt, som man for fyrgetyve Aar siden neppe drømte om, er foregaaet, frit og selvstændig, midt under Tidens største Storme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Min Værtinde, Fru Kammerraadinde Snips, er lidt ærgerlig over alle disse herlige Ting, og mener, at Folk af Stand ikke ret vel kunne udmærke sig mere fra den gemene Hob, ogsaa fortæller hun mig, at næsten daglig nogle Tjenestepiger efterlyses i Avisen af deres Huusbonde eller Madmoder for begaaet Utroskab og andre Overtrædelser af de ti Bud; at det er saa saare vanskeligt, at faae nu til Dags en skikkelig Tjenestepige, og at man skriver hele tykke Bøger om deres moralske Forbedring; at mange af dem have bragt den Sygdom, der tilligemed Kartofler, er kommen til os fra America, i adskillige Familier, og flere deslige ærbare Ting. Men den gode Dame indseer ikke, at sligt er uadskilleligt fra den høiere Cultur og Tidsalderens almindelige Stræben. efter Fuldkommenhed og Udvikling. Adskillige politiske Drømmere have vel paastaaet, at en Nationaldragt for Tjenestepiger var nødvendig; at det burde forbydes dem, at klæde sig i Taft og Musselin og Engelsk Sirts, men nyere Oeconomer og Commercekyndige have bevist saa klart som to og to er fire, at den frie Concurrence derved alt for meget vilde standses og Næringsveiene i Almindelighed lide derunder. Vox elegante Verden vilde formindskes to Trediedeele, og mange Skrædere, Kræmmere a. miste en Deel af deres Næring, dersom man vilde beqvemme sig til et saadant strængt Skridt, og hvorfor skulde ogsaa en fattig Tjenestepige ikke være ligesaa berettiget som en Dame til at udmærke sin Figur paa det fordeelagtigste, tilmed da hendes Figur sædvanlig udgjør hendes hele bevægelige og ubevægelige Formue, Vore Tjenestepigers smagfulde og elegante Paaklædning viser overalt, at Culturen nu har naaet det sidste Trin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Ogsaa værre end Pariserne kan man undertiden have 2 uægte Børn, Folk, som ikke kan være Christne, men som heller ikke kan være hedninge, da de ingen Afguder holde, som allernærmest ligne Aben, der vel som den giøre nogle fornuftlignende Gierninger, hvilke de see deres Naboer foretage, men iøvrigt synes det blotte sandselige Dyr, kun med den Forskjel, at de kan tale som Mennesker. Jmod dette og andet Uvæsen er ingen hindring. Man agter, sælskaber sig med, og betroer de allervigtigste Ting ligesaavel til Lastefulde, som Retskafne. De Førstes Lavhed tilbringer dem ingen Skam, og de Sidstes Retskaffenhed sielden udmærket Hæder eller Gavn. Det eneste Hinderlige synes Præstens Erindringer. Naar disse nu ei høres offentlig, saa maa de skee under Haanden. Skeer de under Haanden, saa anseer den Fornemmere dem for Grovhed, Uhsflighed, i det ringeste Ubeskedenhed, som indlader sig i fremmede og uvedkommende Ting. Den Ringere derimod affærdiger dem med Besmykkelser, Undskyldninger, i det Høieste gode Løfter, og saa er man færdig. Man bliver ikke bedre, Vauerne blive stærkere, de som en Strøm henrive ogsaa dem med sig, som de skylle op til. Jngen Under at Oplysningen, i hvor meget den end udbreder sig, renses, bliver fuldkomnere hos hver nye Menneske Slægt, saa lidet kan vise sine lyksalige Virkninger. Men hvad, Kan det dog virkelig have været Christi Meening, at Han vilde, at aabenbare forsætlige og uforbedrelige Syndere imod Christendommens Lærdomme skulde udelukkes af det christelige Sælskab, Selv søgde Han jo Sælskab med Pharisæer og Sadducer, hvilke første især Han ilde beskriver; Han lastes og bebreides for, at Han annammede Toldere og Syndere og aad med dem. Ogsaa siger Hun jo selv om de Onde, som forestilles under Klinten i Guds Hvede Ager, da Tienerne vilde luge den af: Lader dem begge vor tilsammen indtil Høsten. Alt Dette synes jo at vise det Modsatte af det som her paastaaes. Hvad Toldere og Syndere angaaer, da vare disse Jøder, og deres Brøde var langt fra saa stor, som den blev anseet for, Christus tillægger dem aldrig saa store Foll, som Pharisæerne, ogsaa adskillige ædle og veltænkende Mænd vare iblandt dem, det Zacchal Exempel og de Toldere og Syndere, som holdte sig til Ham (Luc. 15) viser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Skilderiet over Phariserne var visselig ikke skjønt, og dog omgikkes Han dem, men vare vel andre Mennesker bedre paa den Tid. Vilde Han omgaaes Mennesker, for at vinde Nogle af dem, og stifte sin Religion, saa maatte Han nødvendig omgaaes dem, som de vare. Aabenbar Onde vare de ikke heller, og deres hemmelige Udaad stod ikke tilat bevise i en saa fordærvet Jøde=Stat. Overalt handles her ikke om, hvad der kunde giøres eller ikke giøres i en allerede indrettet Religion, men hvordag den nye Religion skulde være. - At Christus sagde i Lignelsen: Lader Klinten voxe med Hveden indtil Høsten, kiendes strax aldeles ikke at vedkomme denne Sag. Ved Høsten vil Eieren lade Klinten sammensanke og opbrænde med undslukkelig Jld. Her forestilles nægtelig de Ondes ulykkelige Tilstand ved Døden og paa Dommens Dag; at oprykke Klinten forinden maa da nødvendig være Guds Straf, som Tienerne vilde have at skulde komme over de Onde, strax efterat de havde udøvet deres onde Gierninger her i Livet. Dette vilde Herren ikke have, at ikke Hveden skulde oprykkes tilligemed Klinten. Paa Guds Ager kan det, der er Klinte, forandres til Hvede, og det, der er Hvede, forandres til Klinte. Onde kan blive Gode, og Gode kan blive Onde. Dersom da den Onde strax straffedes, og omkom, saa kunde Han ej blive Hvede, og Hviden blev oprykket med Klinten, og hvis Guds Regierings Maade i Ber den var saadan, at de Onde strax straffedes for deres onde Gierninger, saa kunde vel det aabenbare Onde udelukkes af Verden, men Mennesker bleve derfor ikke gode, Godt blev der ei mere til i Verden, da Mennesker nu blot handlede af Frugt for den øiebliklig paafølgende Straf, og Had og Forbittrelse opkom i Menneskers Hierter i Stædet for Overbeviisning og Kierlighed, saaledes blev atter ved den øiebliklige Guds Straf Hveden oprykket tilligemed Klinten. Endelig i Lignelsen om Hveden og Klinten tales slet ikke om aabenbare uforbedrelige Forsætligheds-Syndere, thi disse kunde i en slig Guds Regierings Maade ei engang finde Sted, men allene om enhver feilende Synder, som strax fik sin Løn. - Dette vedkommer altsaa ikke det christelige Sælskabs Forhold med uforbedrelige Syndere. Deres Forhold ved at udelukke dem af det christelige Salskab er endnu et Guds Naades- og Kierligheds-Middel til de Ondes Opvækkelse og Forbedring, som jeg ikke seer det christelige Sælskab kan slaae Streg over, og den gode Regiering for sin egen eller sine Undersaatters Skyld i Henseende til hver i Staten tolereret Sect kan undlade at bruge. Kunde jeg hare Grund til at troe, at disse mine Tanker maatte stifte nogen Nytte i Verden, saa skulde jeg herved sinde nogen Opmuntring imod anderledes Tænkendes Udladelser, dersom disse skulde stemmes i Toner, som vare det blide christelige Navn uværdige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Jnden- og udenlandske Efterretninger. Indenlandske Efterretninger. Placat, hvorvid fastsættes en Forhøielse i de i Patlepostraxten af 23de Febr. 1788 bestemte Kontor Gebyrer ved Pakkepost-Expeditionen, og at denne Forhøielse skal vedvare indtil et Aar, efterat Freden er vendt tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Hans Majestæt Kongen har paa Generalpostdirectionens allerunderdanigste Forestilling i Betragtning af, at de i Pakkepostaxten af 23de Febr. 1788 anordnede Gebyrer ved Pakkeposterpeditionen, som efter deres Hensigt skulle bidrage til at erstatte Postkontorerne de med denne Erpedition forbundne Udgifter til Skrivmaterialier m. m., ikke længere ere tilstrækkelige til at afholde disse Fornødenheders ved Tidsomstændighederne. betydeligen forøgede Priser, under 17de sidstieden allernaadigst bevilget, at de i fornævnte Taxt fastsatte Kontor Gebyrer maa fastsættes, forandres og forhøies saaledes: At der i Skriver- og Veierpenge for de forsendende Summer eller det angivende Værd af Gods, der ei overgaaer 500 Rdlr., skal erlægges 3 Lse, naar disse ere over 500 indtil fulde 1000 Rdlr. = 5 Ls. og saa fremdeles med 2 Ls. Tillæg for hvert 1000 Rdlr., indtil Skriver- og Veierpenge udgjøre i alt 1 Rdlr. som det Høieste, der maa oppebæres; at der i Gebyr af Bærepenge for Brove med Penge og smaa Haandpakker maa erlægges indtil fulde 1000 Rdlr. 2 Ls. fra 1000 indtil fulde 3000 Rdlr. - 3 Ls. . 60 Aar, 80 10 hvilken sidstnævnte Forhøielse af 12 Ls. ikke maa overstiges; at Bærepenge for Pakker, Kasser, Kufferter og d. l. skal erlægges saaledes: fraas til 10 Pund med 2. Ls. og i Øvrigt efter Bestemmelsen i Pakkeposttaxten; at der i Litsenbroderpenge skal erlægges i Kjøbenhavn, Hamborg og Lübek isteden = 8 s. - 10 Ls. for hidtil = = i Flensborg, Kiel, Rendsborg, Slesvig, Odense og for 6 s. = 8 Ls.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Aalborg. og paa de øvrige Stationer for 4 Ls. - 5 Ls. at der for løse Breve maa overalt oppebæres i Bærepenge for hvert Brev 1 Ls., isteden for hidtil paa nogle Steder 1/2 Ls., samt at Postkontorerne maa bemyndiges til at oppebære af de Reisende med Pakkeposten, for deres Godses Veining, naar Vægten overstiger 25 Pund, i Veierpenge 2 Ls. Endeligen har Hans Majestæt allernaadigst fastsat, at det i Hensyn til alle de Forsendelser med Pakkeposten, som angaae Kongelig Tjeneste, skal forblive uforandret ved de hidtil gieldende Bestemmelser, samt at de forommeldte Forandringer og Forhøielser skulle vedvare indtil et Aar, efterat Freden er vendt tilbage. Hvilket alt saaledes kundgjøres til alle Vedkommendes Efterretning og allerunderdanigste Efterlevelse. Generalpostdirectionen, d. 24 November 1810.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Kjerstrup er nu paa sin Reise ankommen til Christiania, hvor han agter at lade opgaae en Luftballon i den saakaldte Grændsehauge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
(Christiania Avis.)¬ J Christiansand bortsælges d. 30 Nov., efter den Franske General-Consul Hr. Framerys Forlangende, den i Frankrige prisdømte og i Christianfandtbeliggende Preussiske Galease die gute Hofnung, tilligemed sammes Ladning. (Christiansands Avis). Hs. Excell. Hr. Geheime-Conferenceraad J. Bülow til Sanderumgaard i Fyen lader adskillige unge Botanikere frit undervise i Blomstertegning af den talentfulde Blomstermaler J. J. Bayer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Ved Prise=Auctionen den 28de Novbr. vare Priserne saaledes foruden Afgivter, Raffinade 1 Rdlr. 1 s. a 1 Rdlr. 2 s. Pd., Melis 3 Mk. 12 s.a 4 Mk. 9 s. Pd., Lumpen 2 Mk. 10 s. a 3 Mk. 7 s. Pd., raae Sukkere, 2 Mk. 8 1/4 s. a 2 Mk. 15 1/2 s. Pd., Caffe 5 Mk. 5 1/2 s. a 1 Rdlr. 10 1/2 s. Pd., Virginia Bladetobak 43 1/2 s. a 45 s. Pd., Jndigo 8 Rdlr. a 9 Rdlr. 8 s. Pd., Cacao 7 Mk. 4 s. Pd., Sort Peber 28 1/4 a 31 s. Pd., Allehaande 11 Mk. 3 s. a 2 Rdlr. 7 s. Pd., Hvid Jngefær 1 Rdlr. 2 s. a 1 Rdlr. 13 1/2 s. Pd., Cas sia Lignen 9 Mk. 12 s. Pd., Cardemomme 22 Rdl. Pd., Muskattenblomme 78 Rdlr. Pd., Rosiner 93 Rdlr. a 95 Rdlr. 4 Mk. 100 Pd., Rødviin 300 Rdlr. a 377 Rdlr. Oxh., Mallagaviin 311 Rdlr. a 320 Rdlr. 30 Viert., St. Croix Rom 384 Rdl. a 491 Rdlr. 30 Viert., Sirup 32 Rdlr. 4 Mk. a 39 Rdlr. 3 Mk. 100 Pd., Nelliker 7 Rdlr. 4 Mk. a 8 Rdlr. 8 s. Pd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-01
Caperfører Robert har i Forening med en anden Caper atter opbragt et Skib under Americansk Flag, Prof. Oehlenschlæger har nu begyndt sine offentlige æsthetiske Forelæsninger i Høresalen paa Eilers's Collegium. Salen var hidtil hver Gang propfuld af Mennesker. Det vilde være at ønske, at disse Forelæsninger kunne holdes i en større Sal, f. Ex. i Forsalen til Høiesteret eller sligt et andet Sted, hvor et større Antal af Mennesker kunne rummes.