Berlingske Tidende, 1811-04-12
Moniteuren af 2den April indeholder et Udtog af den franske Armetsofficielle Correspondence i det sydlige Spanien indtil de 16de Marts, Dette Udtog er saameget mere mærkeligt, som de engelske Efterretninninger indtil 29de f. M. melde, at man i London har løsnet Kanonerne i Tower, for at underrette Folket om en betydelig Stier, som den engelsk spanske Armee skulde have til ægtet sig den 4de og 6te Marts over Beleirings=Corpset for Cadix under Hertugen af Billunes (Marschal Victors) Commande. Den franske officielle Jndberetnings væsentlige Jndhold om de fornævnte Dages vigtige Tildragelser er følgende: En Armee, bestaaende af 16 til 18000 Mand, hvoriblende 6 til 7000 Engellændere, landede den 28de ved Algestras. Fiendens Hensigt var, at hæve Beltiringen for Cadix, ved at tage de franske Linier i Ryggen, imedens alle Værker foran Cadix, skulde blive attaquerede af denne Fæstnings Garnison, ligesom og af Skibene og Kanonbaadene, som skulde giøre Mine til at lande paa alle Punkter, i det samme Ballesteros marscherede mod Sevilla, og en meget alvorlig Opstand i Masse var udbrudt i Biergene ved Ro da og angreb denne Stad. Denne store Plan er aldeles mislykket. Hertugen af Beslund, som klager over at Hertugen af Dalmatien, ved at marschere til Estremadura, ikke har overdraget ham Commandoen over hele Andalusien og Kongeriget Granada, som altsaa hverken kunde disponere over det 4de Armeecorps, eller over Generalerne Goudinots og Darricous Cortser, og som der og ikke havde mere end 3 Brigader til at giøre denne betydelige fiendtlige Styrke Modstand med, modtog den 5te med 3000 Mand, den fiendtlige Armee, som attaquerede Chicalane. Han slog den og drev den tilbage til Havets Bredde. Hertugen af Belluno trak derpaa sin Reserve til sig og forfulgde sine Fordeele. Han beordrede General Rusin at erabre den vigtige Position ved Bartossa, medens han selv opstillede sig paa Fiendens anden Fløi, og lod Divisionen Villatte angribe Spidsen af den fiendtlige Colonne. Da Flenden saaledes var omringet, dannede han en Carre af 4000 Mand paa hver Flanke, hvoraf Hertugen saa meget bedre skiønnede hvor langt Fienden var ham overlegen i Antal. Han befalede da General Villatte at trække sig til hans høire Flanke, og derved aabne Fienden en Rettrade til Øen Leon, ligesom han og befalede General Rusin at forlade Høiene og trække sig til hans venstre Flanke; men General Rusin var allerede engageret med Fienden. Flere Gange afslog han Fiendens Angreb; men haardt blesseret blev han tilbage tilligemed henved 100 Soldater, medens hans Brigade udførte Overgeneralens Befaling. Fienden attaquerede derpaa med Heftighed, Armeens Contrum, men altid tilbagedreven, afskaaren fra Landet, og da Valpladsen var bedækket med hans Dræbte og Saarede, maatte han ansee det for en Lykke at kunne retirere til Øen Leon, uden at udføre det mindste af den forthavte Plan. Slaget var yderst heftigt. De Franske havde 1300 Mand dræbte, saarede og fangne. Det 3de Regiments første Bataillon blev, da dette var adspredt som Tiralleurer, angreben i en Olivenskov; den som har dens Øen blev dræbt, og Ørnen derved tabt General Rusin faldt haardt saaret i Fiendens Hænder. Brigadegeneralen Chandron-Rousseau og Obersten Autier ere dræbte. Paa Valpladsen fandt man 900 dræbte Fiender, hvoraf de 300 vare Engellændere. Fienden skal have bortført endeel andre. Hans Tab maae være 4000 Mand : det tredobbelte af de Franskes. Den 6te skeete Angrebet af Skibene og Kanonbaadene. De landede paa flere Steder, men bleve overalt tilbagebrevne. Man fratog dem omtrent 50 Fangne, og skiød 4 Kanonbaade i Sænk. Flere Penicher dreve i Land, da alt Mandskabet var ihielskudt. Ballasteros, som var marscheret til Sevilla, blev tilbagedrevet af General Darricau, og Commandanten i Ronda adsplittede Oprørerne i Biergene. Hertugen af Bellune tilføier: at dersom det 4de Corps og Observationscorpset under Goudinot havde staaet under hans Befaling, da vilde den hele fiendtlige Stykke være bleven tvungen til at strække Gevær.