Berlingske Tidende, 1809-03-10
Afskrivt: til Generalen af Jnfanteriet Baron Sprengporten. Jeg har stadfæstet de af Eder med Krigsministeren og Generalen af Jnfanteriet Kiørring forfattede Forslag om Jndretningen af Hoved bestyrelsen i nye Finland. J den fulde Tiltroe jeg har fattet til Eder, anbetroer jeg Eder den civile Hovedbestyrelse i Finland, og til Jnstruction udi dette nye Embede leverer jeg Eder for det første ovennævnte Forslag tilbage. En prøvet Erfaring og Hengivenhed for mig, forskaffer Eder derpaa Stedet flere Midler til Bestyrelsen af Finland, og til at giøre dets Jndvaanere til troe Undersaattere. J har blot til mig at giøre Jndderretning om alle nye til disses og Fædrenelandets Bedste levende Jndretninger, i den Overbeviisning, at Finlands Velgaaende er mig ligesaa dyrebart som mine andre Undersaatters. Jeg haaber, at Finnerne, overbeviist ved dette Pant paa min Omsorg for dem, og da disse udi Eders Person have deres Beskyttere, skulle snart kiende Forandring udi deres Stilling, og giøre sig værdige til denne Omsorg. Petersborg, den 19de November 1808. Alexander. Overeenstemmende med det høie Original, bevidnes af General GouEgenhændig underskrevet. vernements Cancelliet. C. M. Gripenberg. Major Gode Herrer og finske Mænd, Udi denne Hs. Keiserlige Majestæts Allernaadigste Forordningigienkiende J den meest hulde og omsindede Regent, som nu giver Eder det kraftigste Beviis paa sin Bevaagenhed, da han har udvalgt og udseet den til Styrer, der selv er Fienne og opfødt iblandt Eder, og som allerede for længe siden har givet Eder de varmeste Prøver paa den Kierlighed, han føler for Fædrenelandets Bedste og sine Medbrødres Vel. Naadens og Retfærdighedens Døre ere nu aabne for Eder, Misbrugenes Løngange tillukkede, skyldighedens Røst døves ikke meere, og den Fortrængte har nu snarere end tilforn en sikker Opreisning at forvente. Flere Velgierninger ere allerede uddeelte, Erstatningen for ved Krigen lidte Skader bevilgede, Bortforpagtningen af de under svensk Fane endnu værende Militaires Bostæller i Naade udsat, til Fordeel for deres Hustruer og umyndige Børn den største Deel af fangne Over= og Underofficerer saavel som de inddeelte Soldater af den fienske Nation, have allerede faaet og faae endnu saasnart det lader sig giøre. Tilladelse at vende tilbage til Hustrue, Slægt og Venner. Helsingfors Stad hiemsøgt af en ulykkelig Brand, er bleven hiulpet med Understøttelse, og udi den ypperlige Forfatning, som Hs. Keiserlige Majestæts hulde Frue Moder, den stormægtige Keiserinde Marie, har ladet Eder bekiendtgiøre og Jndretningen til Eders Døttres Opdragelse af alle Stænder, have J det sikkreste Underpant paa Eders nu mere end forhenværende lykkelige Tilstand. Længe har Finlandværet en Gienstand, en Tumleplads for Kiv og Ærgierrighed. Usikkerheden og Frygt under et svagt Scepter, har qvalt mange af Jorddyrkerens Planer, har hindret mere end een Green til Landets muelige Forædling, har sat det i Afmagt og betaget Næringsveiene sin naturlige Tilvext, denne Tilstand, denne Asikkerhed er nu ophørt og Forsynets Styrelse har endeligen til vor Lykke saaledes besluttet, at Finlands Fremtids Sikkerhed og Vel nu kan beredes og faae sin tilbørlige Form under Beskyttelsen af en mægtig og over al Maade naadig og retfærdig Fyrste, paa hvis Hiertelav og Omsorg for Finlands Vel han allerede har givet saa talende og saa lysende Prøver. Giører Eder værdige til denne med Tiden lykkelige Tilstand, med den Lydighed, Troskab og Undergivenhed J ere skyldige ham. Giver Gud den Allerhøieste Eders Tak=Offer og Keiseren sin Ret, driver i Roe Eders tilbørlige Næringsveie, og lader Eder ei forlede af dem, som ville forstyrre den almindelige Sikkerhed, og med det samme giøre Eder til et Offer, hvilket paa flere Steder ulykkeligviis allerede er skeet for Eders egne Vildfarelsers Skyld. Noget Ondt maatte nødvendigviis være en Følge af Krig, hvilket ei, førend alt igjen kommer tilbage, til Roe og Fred, er at undgaae; men alt saadant er det vor fælles Pligt med Taalmodighed at udholde, til vor Naadige Herres og Krisers Tieneste, overbeviist om, at han er betænkt paa at lade Hielp og Frelse komme i sin Tid. Den som med skyldig Lydighed iagttager dette, skal af mig paa det kraftigste beskyttes, i Følge den mig givne Myndighed, til Eders Velfærds Fremme, hvilket alt hermed til almindelig Efterretning bekiendtgiøres. Abs Lands Cancellie, den 7de Januar 1809.