Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-02
(Fortsat.) Den sidste Brandenburgske Churførste var Frederik Wilhelm, som døde 1688, og havde lagt en varig Grund til Preussens Hæder, som hans Efterfølgere siden byggede paa. J den Vestphalske Fred fik han den største Deel af Bag Pommern, Bispedømmerne Halberstadt, Minden, Camin, Ærkebispedømmet Magde, burg og Grevskabet Hohenstein til Skadesløsholdelse. Han var sin Tidsalders største Hærfører, og ødelagte 1669 den hele Svenske Krigshær. Hans Residence var Kønigsberg, hvor hans Efterfølger, Frederik Wilhelm II. lod sig krone, og kaldtes da som Konge Frederik 1. Han forskaffede sig adskillige nye Lande, som Neuschatel, Valengin, Mars, Lin gen, Tecklenburg, Quedlenburg &c., men han elskede Pragt og Ødselhed, og lod sig regjere af sine Ministre. Han efterlod sin Søn og Efterfølger Frederik Wilhelm I. (1713) stor Gield. Men denne var ganske det Modsatte af Faderen. Han hadede Yppighed, opmuntrede Vindskibelighed og forbedrede Krigsvæsenet. J den store nordiske Krig mod Sverrig fik han, den Deel af Pommern, der ligger mellem Oderen og Pene. Grevskabet Limburg og nogle Lande i Geldernarvede han siden. Han forandrede hele Regjeringen i sine Stater; han undersøgte Alting selv; i hans hele Regjering blev ikke udstædt den mindste befaling, som han jo egenhændig havde underskrevet og ikke den mindste Anordning, som han jo havde forfattet. Han anvendte 4 1/2 Millioner til at ophielpe Lithauen og 6 Mill. til at gjenopbygge Stæder i sine Stater; han udvidede Berlin og anlagde Potsdam; han kjøbte for 5 Millioner Jorder, som han lagde til sine Domainer. Da han døde var hans Hær (1740) 70,000 Mand stærk, og i hans Skatkammer fandtes 7 til 8 Millioner. Hans Efterfølger Frederik den Store satte Kronen paa det begyndte Værk, og hans Regjering udgjør en af de mærkværdigste Perioder i det 18de Aarhundrede. Førstendommet Schlesien, som han havde grundet Ret til, aftvang han for største Delen Østerrige 1742 ved Freden i Breslau, og fik endog Grevskabet Glas. TiAar derefter havde Østerrige sluttet med de fornemste Europæiske Magter et Delings Forbund mod ham; men uagtet han adskillige Gange vandt Seier vare hans Fiender dog saa talrige, at han maatte dele sin Magt og kom derved nogle Gange i sto Fare. Men han holdt sig dog tappert og forsvarede sig i syv Aar mod fire Krigshære. Hans frygteligste Fiende, den Russiske Keiserinde Elisabeth døde just da hans Kraft næsten var udtømt og hans Undergang nær. Han sluttede en Fred i Hubertsburg, hvorved han beholdt alle sine Besiddelser. Nu sysselsatte han sig med at bringe sine Lande til den største Grad af Velstand. 1744 arvede han Førstendømmet Ostfriesland. Da Østerrige og Rusland vilde bemægtige sig Polen, og ikke turde vove det, uden hans Samtykke, indbøde de ham at tage Deel deri, og for, som det hedte, at forebygge en langvarig Krig lod han sig (1772) nøie med Vestpreussen og Net districtet. Med Frederik Wilhelm opstod for Preussen en Soel, som i Frederik den Andens Tid straalede i sin fulde Middagsglands og derpaa begyndte at dale. Han synes i en vis Henseende at have forudseet sit Riges Skjebne. Alle Stater, siger han i Slutningen af Memoires de Branden, burg, have gjennemgaaet en vis Bane af Begivenheder førend de naaede den høieste Grad af Fuldkommenhed: Monarkierne naaede den med meget langsommere Skridt end Republikerne, og have mindre kunnet blive paa denne Punkt, og dersom man kan sige, at en velbestyret monarkisk Regjeringsform er den bedste, er det ikke mindre vist, at Republiker have bedst opfyldt Øiemedet af deres Stiftelse, og have længst vedligeholdt sig, fordi de gode Konger døe, men vise Love ere udødelige. Mærkeligt er det ellers, at denne store Konge allerede som Kronprinds sagde om Frankrige 1735 Mod Østen har Frankrige ingen andre Grændser end dets Moderations og Retfærdigheds. Det vilde være at ønske, at Rhinen maatte forblive Grændserne for Frankriges Herredømme." - Størrelsen af alle Preussiske Stater, hvis Middelpunct, er Markbrandenburg, regnes for 5315 Qvadratmile; Folkemængden er 8 1/2 Millioner; Stats indkomsterne henved 40 Mill. Rdlr.; Krigsmagten 230,000 Mand.