JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. Paa Landevejen imellem Kongens Kro og Kakelovns Fabrikken, ere opgravede nogle dybe Huller hvori Træer skulle plantes. Man troer, at det er imod Sikkerheden at lade disse staae saaledes, som Faldgruber, uden Rækværk omkring. En Beskænket, et Barn, kunde, naar Hullerne fyldes med Vand, drukne deri, og enhver anden vil i det mindste faae sine Klæder fordærvede.
Politivennen, 1804-01-01
Til Vedkommende i Anledning af det danske Fiskeselskab. (Efter Tilsendt.) Det er saalænge siden man hørte enten til Handlinger eller Forsamlinger af dette Selskab, at man nødes til at antage det for hensovet. Jmidlertid ønskedes dog, hvis saa er, at det saa at sige fik en hæderlig Jordefærd ved - et offentligt Regnskab.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til Vinterspadsering for Kristianshavn. (Efter Jndsendt) Kunde den herlige Vinterspadsering, som i forrige Nummer af Politivennen foresloges at skulle finde Sted i Exerserhuset, ikke ogsaa efterlignes paa Kristianshavn, naar det borgerlige Exerserhuus blev der Vinterspadserestedet?
Politivennen, 1804-01-01
Til Sundheds Politiet. Da man veed at Figener er et kjært Naskeri for Børn, ønskede man at vide, om bedærvede Figener, som falholdes ved offentlige Anktioner, kunne være skadelige for Sundheden?
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 a 7 1/4 Rdl. Rug, Td. - 5 1/4 Rd. a 5 Rd. 4 Mk. Byg Td. 22 Mk. Havre Td. - 14 a 16 Mk. Ærter Td. 4 1/2 a 5 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 11 Mk. Æg Snesen i 30 Sk. Smør, Pd. 18- 22 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Pedermadsens Gang er en Rende paa Svane-Apothekets Muur, som jævnlig overskyller de i denne smalle Gade forbigaaende Personer paa en ubehagelig Maade. Dette kunde afværges naar den forlængedes ned til Jorden. 2) Paa den lange og ensomme Gade langs Reberbanen ved Østerport, ønskede man nogle flere Lygter opsatte. 3) Ligeledes ønskedes en Lygte opsat ved Amagerports Aksise Bod, ligesom ved andre Porte, da de ukjendte nu ikke strax i mørke Aftener kunne finde den, og derved kunne udsættes for adskillige Ubehageligheder.
Politivennen, 1804-01-01
Svar paa Opfordringen til den jødiske Nation. Skjønt er det Forslag til Jøderne i Danmark om at lade slaae en Medallie, for derved at forevige vores gode Christian, der har gjort saameget for den jødiske Nations Vel, og jeg er overbeviist om, at der vist ikke findes en eneste, som jo med Glæde vilde bidrage sin Skjerv til dette Øjemed, naar der var nogle paalidelige Mænd, som i København vilde modtage Bidraget, og lade den besørge forfærdiget. Medallien vil vise vores Tak, som vi skylder vores gode Konge, men aldrig vil den kunde udtrykke vort Hjertes ønske for hans Vel, eller forevige hans Minde saaledes som han er foreviget i vores og Børnenes Hjerter. Daglig opstiger vores Bønner til den Algode for at opholde og signe vores gode Konge Christian. Thi kun han og Danmark har bragt mig til at glemme et Ønske, som almindelig hersker blandt den jødiske Nation, engang at komme tilbage til Palæsting. David Myer i Hen Fod.
Politivennen, 1804-01-01
Til Fattigvæsenet eller hvem det vedkommer. Jndsenderen har ofte med Bedrøvelse seet en ussel og pjaltet Jøde blive forfulgt paa adskillige Kanter i Byen, men neppe er denne Ulykkelige værre faren end i Springgaden; thi aldrig saasnart viser han sig der (hvilket er Tilfældet flere Gange om Dagen) førend Løsenet med det samme er givet for en Hob kaade Drenge, til med Hujen at galopere imod ham, og tilføje Mennesket alle ogtænkelige Krænkelser. Som et Udyr flygter han da under en Regn af Steen og Skarn; men paa et Par fordums Støvler, tvungne med Sejlgarn til at følge Benene, kan det begribeligt kun være slet bevendt med Flugten, saa det fulde Lag bliver ham til Deel, inden han med ynkeligt Kvæk naaer sit jævnlige Tilholds Sted, No. 21 hvor han formodentlig nyder Almisse af en der boende jødisk Familie. Kun højst fielden er han saa heldig som Uglen, at Mørket begunstiger hans Udflugt, thi for det meste oppebie Drengene ham trolig, og forberede ham ved skrigende Udfordringer paa en nye TorturDette bekjendtgjøres i Haab om, at Vedkommende maatte kunne træffe et Middel til denne Elendiges Forsørgelse, hvorved han udddrages offentlig Forfølgelse. De omtalte Drenges Afstraffelse, der i al Fald ikke lader sig vente af ukultiverte Forældres Ligegyldighed, vilde kun være et Palligtiv, da Uslingen bær noget rædsomt ved sig, der indbyder Pøblen til at behandle ham som Pris, hvor den øjner ham.
Politivennen, 1804-01-01
Anmodning til huslige Dannekvinder og sparsommelige Tjenestepiger. (Efter Jndsendt.) Den 12 Nov. d. A. passerede en engelsk Skipper James Grandison Sundet, kommende fra Lybek og hjemmehørende i Leith i Skotland, med en Ladning af Klude, ikkun Lapper og Klude, men betænker, af ikke mindre end 2000 Rd. siger To Tusind Rigsdalers Værd. Til hvilken Værd kunne da ikke slige ubetydelige Ting, som agtes saa ringe, stige, naar man vilde forunde samme sin Opmærksomhed. Hvor mange af hine Klude ere maaskee samlede i Holsteen og Jylland, og indkøbte for ringe Pris for skotske Papiir Fabriker. Skulde vi ikke beholde og fabrikere samme i Landet? skulle vi være saa skødesløse ikke at agte paa en i Mængdens Øjne ubetydelig Ting, naar den kan blive saa vigtig, saa betydelig? Maaskee i Sælland allene, København indbegreben, bortkastes og udfejes for en lige Summa aarlig. Hvo kan bedst forebygge denne Skødesløshed? hvo bedst virke til Tingens Sammenholdelse? Huuslige Dannekvinder, sparsommelige Tjenestepiger. til Eder henvender jeg mig, og maaskee hele Publikum sig, med denne Sag. Naar hine ville med stræng Mildhed paalægge deres Piger, ikke at bortkaste eller udfeje en eneste Klud, en eneste Lap, men anvise dem et Samlingssted for samme, og disse ville omhyggelig følge deres Husmødres Bud, saa vil Tingen faae Fremgang, heldig Fremgang. Bedst naar i enhver Købstad, paa Landet i ethvert Amt, blev anordnet et almindeligt Samlingssted, og en Person, maaskee dertil kunne findes patriotiske Mænd, beskikket til 4 Gange om Aaret, d. 31 Marts, d. 30 Junii, d. 60 Sept. og d. 31 Dec. at modtage enhvers Samling. Husmoderen sendte til denne Person sin Pige med en Seddel paa Vægten af 1) Linnede 2) Uldene og 3) SilkeKlude. Han maatte kvittere for Modtagelsen og annetere Mængden i sin Konto. Naar en betydelig Mængde var saaledes i Forraad, maatte han lade den Fabrik-Ejer, med hvem man stod i Handel, det vide, for at lade dem afhente mod Betaling. Den Sum, som derfor maatte indløses skulde efter et eller to Aar og saasnart som noget klækkeligt var samlet, udsættes paa Rente og bestemmes ene og allene til Udstyr af i det ringeste 50 til 100 Rd. for troe, flittige og dydige Tjennestepiger. Den yngste Magistrats Person med 2de af Byens eligerede valgte Borgere i Købstæderne, og Amtsforvalteren med de 2 ældste Fogder paa Landet, bleve bemyndige til at tilkjende den eller de Tjenestepiger, som havde de bedste og troværdigste Vidnesbyrd, Udstyrs Summen, hvoraf hun aarlig skulde nyde Renterne, og, naar hun indlod sig i Ægteskab, erholde Kapitalen. Ædle patriotiske Mænd! huslige Dannekvinder retskafne Tjenestepiger! ynder, understøtter Forslaget, og bidrager hver for sin Deel til dets Fremme. Det kunde maaskee virke meer end eet Gode.
Politivennen, 1804-01-01
Om Svins Oprodning paa Landevejen imellem Nyrop og Niverod. Med skjønsom Velbehag erkiendes, af hver Dansk Borger, den Omhu, Landets vise Regjering drager for de Rejsendes Bekvemmelighed, ved Landevejenes aarlige Jstandsættelse og Forbedring. Men højst ubehageligt er det, naar Øjet møder Uordener, der hindre Arbejdets Hensigt. En saadan kan jeg derfor ikke undlade at gjøre opmærksom paa. Det Stykke af Helsingørs Vej fra Nyerup til Niverod, der nylig var sat i den ønskeligste Stand, er siden Kornhøsten daglig blevet hjemsøgt af hele Svineflokke, som ved Rodning tilføje Vejen paa begge Sider betydelig Skade, hermed tilintetgjøres jo det paa samme anvendte møjsommelige Arbejde og store Bekostning, og - Regjeringens Hensigt i, bes - de oprodede med Huller og Ujævnheder opfyldte Rabatter, ville ved indfaldende Regn ikke længe kunne give de Rejsende den behagelige, jævne og magelige Fart, som er Regjeringens Øjemed og de Rejsendes Ønske. Maaskee kunde denne Uorden hæves, naar det blev paalagt lle Gaardmænd at holde det Stykke af Vejen istand, som grændser til deres Jord; dette vil vorde Aarsag til, at de holde deres egne Svin hjemme, og gjøre dem paapasselige at optage andres, for hvilke de skulde hæve Optagelsespenge, ønskeligt var det tillige, om Ejeren af saadanne Svin tilpligtedes at istandsætte Vejen, som hans Sviin havde beskadiget.
Politivennen, 1804-01-01
Det Danske Fiskeselskab angaaende. J foreløbig Gjensvar paa det i sidste Politiven No. 292, vedkommende det Danske Fiskeselskab, finder jeg mig foranlediget at meddele den ubekjendte Opfordrer: at endskjøndt Selskabet rigtig nok i lang Tid har dvælet i befrygtende Lethargie, foraarsaget som paa Tyrkisk Maade af formeget Opium fra en vis Side; saa er det dog ved en Modgivt endda ikke aldeles hensovet, og desformedelst kan Bekostingerne paa dets hæderlige Jordefærd, endnu en Tid udsættes, efterdi her tvertimod kan haabes, at det med fornyet Kraft vil vise sig paa Neptuni Tumleplads i det fiskerige Kattegat, og det muligt om føle Tid, til Behag for alle Fiskelskende. O! Rigdomsdyb maatte dog Tanken engang blive reddelig henvendt til denne af Naturen tilbydende Velgjørenhed. Naar jeg bedre hen i Tiden, skriver Selskabets historiske Fakta fra dets tregarige Begyndelse til dets forventende lykkeligere Jstandbringelse, da skal Opforderen ikke savne en mere fyldestgjørende Besvarelse. J. Vith. Kammerraad, Selskabets Bogholdet og Sekretæt.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaale om Flaget paa Rundetaarn. 1) Om det ikke ved Signal, som kunde høres, skulde tilkjendegives, naar det hidsedes og naar det faldt. 2) Om det ikke er for længe at vente 1/4 Time for at see det falde, for at vide accurat Tiden? thi kommer man ikke det Øjeblik, naar det hidses, maa man blive til det falder. Altsaa foreslaaer jeg at lade give Tegn med hver 5 Minut eller oftere efter at det er hidset, f. Ex. de første 5 Minutter, derefter at lade det falde een Gang og hurtig hidse det igjen, de næste 5 Minuter 2de Gange ogsaa hidse det igjen.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 Rd. 4 Mk. Rug, Td. - 5 Rd. 4 Mk. Byg Td. 22 Mk. Havre Td. - 16 a 16 Mk. Ærter Td. 4 1/2 a 5 Rdlr. Fersk Flesk. Lpd. 11 Mk. Æg Snesen i 40 Sk. Smør i Pd. 20 a 24 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelser. 1, Fortoget i Bredgaden lige over for Fridris Hospital er nu bleven omlagt. 2) Det tilsendte Bidrag om Tjenestepigers Doerogadighed i Klæde dragt skal en anden Song afbenyties.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til at forebygge FiskeOpkøb i Helsingørs Havn. Man kan ikke andet end harmes, naar man seer hvor ofte Fisk, som af Egneller Fremmede hidføres i Havnen, straf opkøbes af Byens egne Fiskerkoner, fik igjen at udhøkre den til Byens Folk, til langt højere Priis. Faae end Folk, som boe oppe i Byen, Kundskab om, at en eller anden Sort Fisk er ankommen i Havnen; og søge strax did, for at indkøbe nogen, hvor ofte blive de da ikke skuffede, naar de ved Ankomsten maae erfare at den allerede er opkøbt, som oftest af hine der udsælge den igjen. Dette er vel ikke saa let at forebygge, da ingen vil give sig af med at være Angiver, med mindre en Mand bemyndiges til dermed at have nøje Jndseende, og kunde man ikke hertil, med nogen Slags Lønning af Byens Kasse, bemyndige Havnefogden, hvis Nærværelse altid Udfordres dersteds, til dermed at have Opsigt? De tned Fisk ankomne maatte ikke tilsledes at afhænde nogen Fisk, for de paa Toldboden vare klarerede. Da de ankomme paa ubestemte Tider af Dagen, maatte Dem bestemmes en vis Tid til Udsalg til Byens Folk, og før hvis Forløb, ingen slig Fiskesælger maatte under Mulkt understaae sig til, enten selv eller ved andre, at købe eller lade opkøbe samme. De til Havnen ankomne maatte ej tilstedes at gaae op i Byen med deres Fisk, under Paaskud at den er lovet bort, og ikke uden at fremvise noget Skrivtligt for at den er bestilt eller forskrevet hjemme hos dem, men dem bestemmes og anvises deres Udsælgningssted i eller ved Havnen. Naar de vare indklarerede skulde de anmælde sig hos Havnefogden, som anviser dem deres Plads, betyder dem deres Pligt, antegner Tiden de begynde at udsælge, og saavidt muligt paaseer, at ikke Uberettigede opkøbe, hvilke han i saa Fald anmælder til Politimesteren til Strafs Undgældelse. Det er ikke at tvivle paa, at en Plakat herom fra Politimesterens Side, offentlig bekjendtgjort og paa behørige Steder opslagen, jo vil have sin gode Nytte. At Byens Jndvaanere ønske denne Orden og Jndretning er ligesaa lidet, og at den kan haabes, endnu mindre at tvivle paa.
Politivennen, 1804-01-01
Tildragelse ved Gaabense Færgested paa Falster. J Oktober d. Aar rejste Anm. heraf med et Selskab fra Falster til Sjælland. Vedvor Ankomst til Gaabense Færgegaard fandt vi den ene Færge allerede optagen af Koog Studeprangere, som i talrige Hobe førte Kvæg fra Falster til Sjælland. Den anden Færge var ovre paa den anden Side. Vi anmodede Færgemanden om at komme over med denne Færge, som kom tilbage fra hiin Side medens vi endnu vare der, men vore Anmodninger vare forgjæves, skjøndt vi forsikkrede ham om, at det var os vigtigt at blive sat over med tore Heste og Vogn samme Aften. Han fandt for godt at nægte os at komme over og gav derimod efter for Studeprangernes Grovheder, som med dyre Eeder svore paa at ville over førend vi. Ligegyldig mod vore Anmodninger saae han paa at Færgen, saasnart den havde lagt til Broen blev strax proppet fuld af Stude, da vi dog saa længe i Forvejen havde prænnerert derpaa. Vi bleve da satte i den ubehagelige Nødvendighed at køre derfra, og først Morgenen efter bleve vi satte over. Denne Færgemandens Opførsel mod et honet Selskab kan saameget desto mindre rimes, som han kort førend vort Komme havde befordret et andet Selskab ligeledes med Heste og Vogn over til Sjelland, da der dog dengang var ligesaa fuldt af Koprangere, som da vi kom. Anm. som med flere ikke troer, at Rejsende med Heste og Vogn bør staae tilbage for Studeprangere beder indrykke dette, for om muligt derved at give Anledning til at slige Ubehageligheder for Rejsende i Fremtiden kunde hævev ved en Justrux til Færgemændene. Kjøge d. 7 Nov. 1803. H. E. Vold, Student.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til Bedste for Skolevæsenet. Den Omhu, hvormed Regieringen paa flere Veje søger at fremme den hensigtsmæssige Børneopdragelse, med at sætte Ungdomslærerens Kaar saaledes, at det dulige Subsekt ej tilbageskrækkes fra denne møjsomme Bane, ved Frygten for Næringsbyrder, der rane den Sindets Roe, dette vigtige Kald udkræver, - gjør det til Pligt for enhver god Undersaat at tænke over Midler, som kunne bidrage til dette for Statens Vel saa gavnlige Maal. Kunde det lykkes i denne Henseende, selv af mindre gavnende Jndretninger at fremlede en Kilde til Borgerheld, hvortil selv den Klasse af Medborgere, som ej besad Tænkeevne eller Villie nok til at understøtte hiin Regieringens Bestræbels., dog gjerne, skjøndt ved en Slags Tvang, kunde bidrage, - vilde det vel være en blandt de ønskeligste Veje til Maalet, især naar det kunde udgjøre saa betydelige Bidrag, der neppe paa nogen anden Vej saa let skulde vindes. Jndsenderen har troet at denne Hensigt kunne opnaaes ved Tallotteriet, naar de Spillende bleve paabudne i Afgivt af al Jndsats i Sk. af hver 8 ss., og naar det var over 12 ss. da 2 ss., og denne Afgivt da blev anvendt til Skolevæsenets hensigtstroe Forbedring. De indsendte Lister til Hoved Kontoret vilde kontrollere Jndtægtens Rigtighed. Neppe vilde de Spillendes Antal eller Lotto Kassens Jndtægt derved formindskes; thi, den som fandt de 8 ss. at kaste i Haabets Skjød, fandt vist ogsaa den 9de; og denne Afgivt skulde vel ogsaa nogenlunde blive fordeelt paa alle Klasser.
Politivennen, 1804-01-01
Om Tyendes Overdaadighed. Der er saa ofte og af mange og mere Sagkyndige talt og skrevet om Overdaadigheds Skade og Nytte, at det vilde være overflødigt at anføre min Mening i den Sag; jeg vil blot i forbigaaende anmærke: at hvad der hos den simple Borger og Embedsmand med Rette fortjener Navn af Overdaadighed og er højst skadeligt - er hos den bemidlede og i de højere Klasser en Art af Nødtørft og uundgaaelig Redvendighed, ja endog nyttig for saavidt at denne Luus sætter endeel Hænder i Virksomhed og bringer Næring og Velstand i den arbejdende Deels Hænder, som disse i modsat Fald ellers maatte savne. Men hvad jeg her egentlig vilde paaanke som højst skadeligt for Moraliteten og Almeenvel, er den overhaandtagende Lurus, som i de senere Tider ved en rasende Efterabelyst er nedstegen lige indtil Tj nestetyende. Det har hendtes mig meer end engang, at jeg forledet af det fornemme Udvortes, har i ubekjendte Huse antaget Kokkepigen i Huset for Fruen, hvilken Fejltagelse udentvivl maae møde slere, der træffer en saadan simpel Tjenestepige Udmejet med Atlaskes Delts, moderne Muffe, Pallentin, Guld beslagne Hænder, Oren og Bryst, og Hovedtøj og øvrige Klæder i Forhold dertil, og altsaa ikke uden nøjere Bekjendtskab kan antage en saadan pyntet Dukke for mindre end Frue, Frøken, eller i det mindste en formuende Borgers eller Embedsmands Kone eller Datter, da man ikke lettelig kan falde paa at troe at en Pige med 16 a 20 Rdlr. aarlig Løn, kunde anskaffe sig en saadan Garderobe, hvoraf et eneste Stykke ikke paa lovlig Maade kan fortjenes ved et heelt Aars Slid og Slæb. Anm kjender, iblandt flere, en simpel Kokkepige, som paa et Aarstid har anskaffet sig af slige Ting over for 100 Rd.; han veed tillige pesitiv, at hun hverken staaer i nogen æragtig Forbindelse med nogen ugist Person, der med Hensyn til lovlig Ægteskab kunde give hende saa kostbar Present, ej heller har Familieunderstøttelse eller nogen andre lovlige Jndkomster, end hendes aarlige Løn, der ikke er over 20 Rd.. Der er altsaa kun tvende Kanaler, hvoraf man kan slutte sig til at denne rige Jndtægtskilde maae flyde. Enten at hun bedrager sit Herskab eller at hun maae tjene det paa en Maade - som jeg ikke vil nævne. Begge ere skændige, og spaaer kun lidet godt for den, der i sin Tid skulde have det Uhæld at vælge en saadan til Hustrue, og det er sørgeligt at hos denne Klasse, hvoraf den simple Borger og Haandværks Mand (der udgjør en væsentlig Deel af Statens Styrke) i Almindelighed, maae vælge Ægtefæller, at enhver Udsigt til Tarvelighed, Vindskibelighed, ÆgteskabsTroskab tillige med Haabet om Fremtids huuslige Glæder, Velstand og Hæder, med hver Dag taber sig mere og mere efter Tingenes nuværende Gang. Det vilde være ønskeligt og udentvivl saare gavnligt, om enhver Husbonde og Husmoder, een eller flere Gang aarlig, mynstrede deres Pigers Pynt, og nøje undersøgte og fordrede Regnskab for, hvorfra Pengene dertil vare komne. Den Pige, som da havde mere Stads, end hun kunde gjøre Regnskab for - paa lovlig Maade at have erhvervet sig, maatte afskediges og Aarsagen dertil anføres paa hendes Skudsmaal, til Advarsel og Exempel.
Politivennen, 1804-01-01
Et nyt Slags Restancer. Sædvanlig pleje Restanser at rejse sig fra Betalernes og ikke fra Jndkrævernes Side. Nylig have Jnteressenterne i Vesterbroes Vandkompagnie havt Exempel paa det Modsatte, da de paa engang ere krævede for Aars Vandudgivter den Summa 38 Rdlr. Da saadan Sums Udredning ikke altid er belejlig, saa ønskes at disse Udgivter altid maatte affordres i rette Tid, ligesom man ogsaa ønskede Regnskabet meddeelt Jnteressenterne.
Politivennen, 1804-01-01
Om Drengenes Kanekørsel. Da den lille uskyldige Fornøjelse, som den Uformuende hidtil om Vinteren har kunnet have ved at køre en lille Tor, for et Par Skill., paa Kongens Nytorv, Højbropladsen og ved Toldboden, virkelig giver Anledning til Tyranni imod Heste, til Svireri for Drenge, og til Frygt for de Gaaende, saa ønsker man at den, uden at betages det Publikum som ynder den, maatte skilles ved disse ubehagelige Følger. Dette vilde maaskee allerhedst skee, ved at forbyde Drenge at være Kaneholdere, og lade denne Trafik, som en Green af Hyrekudskenes Næring, blot derves af dem, paa Vilkaar at de ikke betroede deres Heste uden til en fornuftig Karl, der tillige maatte tilholde sine Passagerer, ikke som fulde og gale Mennesker at huje i den vilde Sky, en Ting som forskrækker den svage Fodgænger, der har nok at bestille med at vogte sig for at falde. H. Lassen Studiosus.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal. Om det i Addresseavisen No. 479 af Hr. Gianelli indrykkede Avertissement om sine Masker til 6 a 10 Rd. Styk. ikke er en Fejltagelse, nemlig at der istedet for Stykskal staae Dusinet?
Politivennen, 1804-01-01
En meget stor Uorden paa Charlottenborg. Tegneakademiet paa Charlottenborg, denne nyttige Stiftelse af den ædle Kong Frederik d 5te, der uagtet sine Mangler, som det ikke her er Stedet at omtale, har bragt saa megen Nytte tilveje, har til alle Tider paa sine Trapper afgivet en forargelig Bolgade for de fattige Drenge, der mere søgte tøjleløs Morskab end Undervisning. Men dette Uvæsen er nu steget til en saadangrendsels Højde, at det fordrer den kraftigste Afhielp. Man ønskede derfor at Drengenes Forældre eller Mestere, endnu hellere en Politibetjent, om Eftermid. Kl. 45 vilde gaae op ad den Trappe, der leder til Omamentskolen. Det er gaaet saa vidt, at ingen, som ellers har Ærinde, tør passere der paa denne Tid, da de paa den groveste Maade, ikke blot ved Hyen, Skrigen, og Spytten o. dl., men ved haandgribelige Voldsomheder anfaldes af de ubændige Drenge. Man maae forundre sig over at Forældre og Mestere, der dog vide at Akademiet først aabnes Kl. 5, ville lade Drengene gaae for, og ønsker at den Anstalt maatte træffes, at de ikke før tillodes at komme ind ad Porten.
Politivennen, 1799-01-01
Politibetragtninger over Pengemynt. Mynts væsentligste Nytte er vel den, at jeg uden Vejning og Omstændigheder kan vide hvad et Stykke Metal gaaer for? Naar man ved Synet eller Læsning vil erfare dette; saa ere en stor Del Mynters Værdi enten aldeles ikke betegnet, eller saa slet at det er vanskeligt at finde den. Altsaa er det for denne Sands især nødvendigt tydeligt at betegne dette, og bortlade en Deel af det øvrige, som man saa ængstelig søger at gjøre i Øjet faldende, saasom Navne, Kroner, Billeder, Titler, der alt paa dette Sted er mindre væsentligt, end at vide Myntens Værdi. Nogle 4re-Skillinger af Friderik den 4des ere i den Henseende meget gode, derimod er der nye 4-Skillinger som lettelig konfunderes med 8-Skillinger, hos begge Slags er Værdien sat i Randen, hvor man vanskelig kan finde den. Dernæst burde vel og deres Lødighed, være tilkjendegivet synlig. Ligeledes Myntfoden og ethvert Stykkes Forhold dertil udtrykt i Skillinger. Ogsaa burde alle Mynter af een Værdi være lige store i Periferie; det er underligt i disse Tider, at gar vor nye Speciesmynt er i denne Henseende saa foranderlig, Hvor forskjællige i Størrelse ere ikke 1/3 Specierne? Kort, mig synes at alle Mynter af een Værdi burde i Størrelse ag Udseende være ens. Og dette burde i det mindste iagttages ved ny Mynt herefter. Vore Sølv-Eenesteskillinger ere alt for smaae til at haandteres. Hvad om de bleve reduceerte og gjorte noget haandgribeligere?
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 Rd. 4 Mk. Rug, Td. - 5 Rd. a 5 Rd. 4 Mk. Byg Td. 22 Mk. Havre Td. 16 Mk. Ærter Td. 5 Rdlr. Ferse Flesk. Lpd. 12 Mk. Æg Snesen i 40 Sk. Smør, Pd. 20 a 24 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelser. Kogningen i Kakkelovnene paa Patiente Stuerne i almindelig Hospital, som i disse Blade har været paaanket og omtvistet, er strax afskaffet.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Lille Kongensgade have Husene 80, 81 og 89 nogle hæsselige Tagtude, som ere de Gaaende meget besværlige. 2) J samme Gade paraderer endnu den afskyelige Tagtud paa Hyrekudskens Gaard. Ved Bindevielsen d. 25 Nov. om Aftenen ved Lys i Trinitatis Kirke, var Kirken fuldproppet af en talrig og ubændig Pøbel, der besteg Stole, Pillarer o. s. v. nedrev Voxlysene og tildeels bortstjal dem. Den uanstændige Støjen af disse uvedkommende Tilskuere var langt fra at bidrage til Haandlingens Højtidelighed. At det er skadeligt for Sæderne, at den ringere Klasses Ungdom faaer Lejlighed til uanstændig Opførsel i Kirkerne, vil vel ikke nægtes; man ønsker derfor at den nu begyndende Skik, at lade sig vie ved Lys i Kirkerne, maatte fra høj Vedkommende tillægges saadanne Bestemmelser, der afholdt Forargelse.