Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1791-05-20
Nyborg, den 12te Maji. Onsdagen den 11te Maji havde Nyborg den Glæde at see den af Landet og Folket saa høitelskede Kronprindsesse Lovisa Augusta inden sine Volde. Høistsamme med høie Gemahl ankom efter 3 Timers Roen hertil Kl. 8 om Aftenen, da De efter en kort given Audience begave sig til Roe. Om Natten Kl. 2 an om Morgenen afreiste herfra til Bølden. Ved Ankom ods. Kongelige Høiheds Vogne, og Klokken 5 komsten paraderede ved Postgaarden det i Anledning af Hs. K. H. Kronprindsens Formælling oprettede grønne Corps du Gaarde, hvilket ogsaa om Morgenen under Anførsel af Stedets Postmester, Hr. Bruun, escorterede Høistsamme med høie Gemal i Miil uden forStaden, hvor det i meget naadige Udtrykke blev aftakket. Ved Hs. K. H. Ankomst og Afreise blev saluteret saavel fra Vaarskabet som og fra Festningen, og af det her liggende Garnisons-Compagnie blev om Aftenen ved Ankomsten givet en Ærevagt. Hans Post. (Taget af Samleren for kandboen. Faaremaaneden 1790.) Slutningen af det i sidste Avis afbrudte Stykke. H. P. Nu ikke saa hidsig, lille Jens. Jeg tilstaaer Dig, at Du har Ret paa Din Maade, at Din Fader er en skikkelig og ærlig Mand. Men ærlige og skikkelige Folk kan ogsaa feile, og just fordi Din Fader har feilet, derfor har han voldt sig denne Tandvine, han nu plages med. J. Hvori har han da feilet? Slig mig det, om han vil, at jeg kan tage mig i Agt for saadant noget. H. P. Hør, min Dreng. Der stikker riatia noget godt frem af Dine Øine, og seer ud til med Tiden at blive en ferm Knøs. Jen har nok Lyst til, saa af og til at give Dig nogle gode Raad, og at lære Dig hvordan Du skal være Digaad, at Du ikke skal faae saa megen Jammer og Plaae, som saa mange andre Mennesker vines med, dersom jeg kuns vidste at -J. Nu lad mig høre, hvad han vil sige, H. P. At On vilde følge mine Raad og giøre, som jeg siger Dig; thi Du maa vide, min gode Jens, at det er saadant noget underligt noget med gode Raad, det bedste ved dem er, at man følger dem. Dersom Du pørger mig; hvor Veier gaaer til Kiøge, og jeg siger, af Dig paa venstre Haand, og Du gaaer ikke efter hvad jeg har saat, men gaaer fra Dig til høire, hvad Nytte har Du da af det, at jeg viiste Dig Veien, det havde været Dig bedre, at jeg havde tie stille. J. Vær saa god og sig mig det, jeg skal vist giere som han siger, det vil jeg give ham min Haand paa. H. P. Saa hør da, jeg vil lære Dig en Konst, at Du aldrig skal faae Tandvine saalænge Du lever Pas paa. Om Morgenen, naar Du staaer op, saa skal Du tage koldt Vand, saa koldt som Du kan faa det, og toe Dit Ansigt, Hovedet, Halsen og Nykker, og for alle Ting dygtig bag Øret. J. Det er ingen Sag, det kan jeg saatens giøre. H. P. Det er heller ikke gjort dermed See saa, at Du kan faae sat paa en lille Æske, set den paa Bordet, giv saa Din Fader gode Ord, at han kradser Tobakkasken ud i den, naar han har roget sin Pibe, naar Du har faaet noget samlet, sigt det saa igiennem et Flor i en Kop eller Æske, hvilket Du kan faae. Med denne Aske skal Du anie Dine Tænder hver Morgen, og siden skylle Munden ud med koldt Vand. J. Skal jeg ogsaa giøre det om Vinteren? H. P. Saavel Vinter som Sommer. Det kalde Vand giør ingen Skade. Det er nu hvad Du skal stiøre, men der ogsaa noget, som Du ikke skal giøre. Naar Du spiser noget Varmt, enten Suppe, Kaal eller Velling, eller hvad det saa er, da tag Dig i Agt, at Du ikke drikker derimellem. J. Jkke drikke, naar jeg spiser varm Suppe! Det forstaaer jeg mig ikke paa. Det er jo dog Brug, hos os, saasnart Fadet er tomt, sette vi Kanden paa Bordet. H. P. Du maa vel merke, min gode Jens, at ikke alt er godt, fordi det er Skik og Brug. Og jeg er færdig at troe, at just den Skik er Skyld i at Di Fader har Tandpine. Vil Du nu følge alt det, som jeg her har sagt Dig, saa vil jeg være Dig god for, at Du aldrig i Din Levetid skal faae Tandpine, og Du skal bringe alle de Tænder, som Du har, og som ikke blive stødt ud med Magt, med Dig i Graven. Dette Raad har fra givet vel hundrede Mennesker. Men kanske den mindste Deel ere blevne hiulpne derved. J. Ja, saa gaae af Galgen til, jeg skulde ikke sige saa slemt, med hans gode Raad, naar de ikke hielpe. Hvorfor have de ikke hiulpet? H. P. Fordi at Folk ikke have villet følge dem. Naar man giver Folk det Raad, at de ikke maa drikke oven paa varmt Mad, og de drikke alligevel, kan jo de gode Raad ikke hielpe. J. Ja det var en anden Sag. Men see, der kommer Fader. Verten. See. Velkommen min gode Mand. O Gud bevare os, hvilken forfærdelig Pine, jeg maa udstaae. Jeg er færdig at krybe i et Musehul af bare Pine. Han veed ellers saa meget, skulle han ikke vide et Raad mod Tandvin? H. P. Kan vel være. Men førend jeg siger ham noget, saa fortæl mig, hvad han har brugt for den, V. Alt hvad der kan tænkes. Jeg har skraaet Tobak. Jeg har ladet ing aarelade. Jeg har havt Kryderpose paa. Alt lige meget har det hiulpen. Giv han mig nu et godt Raad. H. P. Siden alt dette, som han har brugt forhen ikke har vildet hielpe, saa bliver nok det bedste Raadjeg kan give ham, at han kaster de Raad Pokker i Vold, som han har brugt. V. Dog vel ikke Kryderposen med, som jeg har lagt om Kinderne? H. P. Kryderposen først og fornemmelig. Hvorfor legger han sig ikke ligesaa godt i Sengen, naar han har Tandpine? V. Det har jeg ogsaa proberet saa mange Gange, men hvad jeg saa ikke for har havt Tandpine, saa har jeg faaet, naar jeg er kommen i Sengen. Det er næsten som Tandpinen ikke kan lide Varmen. H. P. Og dog binder han Kryderposen paa Kinderne? V. Det giør jeg fordi at den friske Luft skal ikke komme ind til Tænderne. H. P. Lad han kun den friske Luft komme ind til Tænderne; det har han godt af. Toe Kæverne med koldt Vand, og skyl Munden dermed indtil Pinen, hører op. V. Gud bevare mig! Jeg troer at han vil slaae mig ihiel. Jeg er færdig at skrige i de himmelhøie Skyer, naar der bare kommer en Draabe koldt Øl til Tænderne, og nu vil han have, at jeg skal tage hele Munden fuld af koldt Vand. H. P. Er det da ikke bedre, en Times Tid at lide noget Ondt, end Dag og Nat at trækkes med saadan Pine. Derpaa skal han tage en Knivsødde af Salpeter og komme det i et Glas fuldt af Vand, og naar det er smeltet, drikke Glasset ud. Og hvad vedde vi inden i Morgen skal hele Tandpinen være borte. V. Da skal jeg prøve det i Øieblikket. H. P. Pas paa Jens. Dersom Tanden ikke er ganske fordærvet, saa skal Din Fader være frisk og sund inden Aften. V. (der kommer ind igien efterat have skyllet Munden med koldt Vand) Det har mend og sandelig hieulpet for 10 Daler bedre, det kan jeg sige ham. H. P. Det vil vist blive bedre endnu, naar han kuns bliver ved at skylle Munden og vaske Kæven med koldt Vand.