Politivennen, 1805-01-01
Om en Stads Brændsel Forsynelse. Endskjøndt Udgiveren her blot vil fremsætte almindelige Betragtninger over hint vigtige Emne, en Stads Brændsel Forselse, træder han dog ikke frem, uden bevæbnet med det mægtige Skjold, som Kong Kristian den syvende, den Konge, der har oprejst sig et evigt Hædersminde i Verdens Aarbøger som offentlig Tankeyttrings Ven, en Konge, der kan siges at have indblæst sine Daner, Nordmænd og Helstener en tænkende Sjæl, - i sin Trykkelov af 27 Sept. 1799, gav den patriotiske Skribent ihænde, for at denne, ikke mindre end enhver anden nyttig Borger, uden Frygt, kunde rygte sit Kald. Af blotte theeretiske Statistikere er det ofte nok med Haardhed paastaaet, at Handel og Vandel bør have sit uindskrænkede Løb, intet, som kan købes og sælges, unddrages dens frie Raadighed, og godt Køb blot ved Konkurrents af Sælgere søges og opnaaes. En Regjering i en Stat, sige de, har gjort sit naar den sørger for, at Undersaatterne kunne, uforstyrrede baade inden og uden fra, fortjene det som udfordres til Livets Ophold. At indkøbe det, bliver deres egen Sag. Regjeringen bør ikke være deres Bager, Marketenter, Korn og Melhandler, eller deres Brændesælger, lige saalidet som deres Skomager eller Skræder. - En Regent er Landsfader, men at være Hvermands Husfader eller Madmoder var at paatage sig en Detail, der udsatte det Offentlige for uundgaaeligt Tab, og uden at afværge Klage endnu langt mere at nære og formere samme. Det kan ikke nægtes at disse Sætninger jo synes meget rigtige, og at det vilde være en stor Lettelse for Regjeringerne, om den virkelig kunde gjælde i Praxis. Men her som ellers ofte strander den skjønneste Theori paa de mange Virkelighedens Skær. En Theori, der bygges paa døde Materiers Naturlove, kan holde Stik, men en Theori, der bygges paa Menneskevillie, maae glippe utallige Gange, for eengang den gaaer i Opfyldelse. Naar der kan kalkuleres med Vished paa, at Handlende ville gjøre de Spekulationer slig Theori forudsætter, at de ikke ville selv fordærve Spekulasionerne for hinanden, at de ville heller sælge med mindre Fordeel, end oplægge i Forventning af større, at den vældigere ikke vil ved Opkøb udelukke den mindre vældige fra Konkurrents; saa kan man føje hine Theoretikker, og lægge de fortærlige Nødvendighedsvare under en fri og uindskrænket Handels Spekulations Raadighed lige med Lurusvare og med ufortærlige Nødvendighedsvare. *) Det sees ogsaa i Virkeligheden at Regjeringerne ikke have fundet hin Theorie udforbar, hvor lettende den endog var Dem, og hvor skjøn den end lader. De have, snart ved Udførselsforbud, snart ved Jndførselspremier, snart ved at fastsætte et Maximum eller en højeste Pris, snart ved at oprette Magasiner til taaleligt Udsalg, søgt at forebygge at de fortærlige Fornødenheder ikke savnedes for Undersaatten, eller opskruedes til en alt for uforholdsmæssig og trykkende Pris. Udførselsforbud lægger en alt for stor Tvang paa den Deel af Nationen der frembringer hine første Nødvendigheder, og anvendes derfor nødig af alle vise og gode Regjeringer. Jndførselspremier ere trykkende for Regjeringerne, og anvendes derfor sielden uden af Regjeringer, der have Lethed i at skaffe Penge tilveje, eller i Lande, hvor ikke blot Dyrhed men virkelig Mangel befrygtes. At arbejde mod Dyrheden ved at fastsætte Priserne, er at underkue Handelen ganske, og nødig griber den gode Regjering til dette Middel. Det bedste og for mindst trykkende erkjendte Middel er Magasiners Oprettelse, og Udsalg deraf til taalelige Priser, hvorved Jndkøbsprisen og Renter samt alle Udgivter og Tab ved Magasineringen, ikke egentlig Vinding, søges indhentede. De fortærlige Nødvendigheder ere Korn, og i de kolde Lande Brændsel. Det er endnu ikke kommet saa vidt at man nogensteds har endnu havt nødig at have Brændemagasiner paa Landet. Vi ville derfor strax forføje os til at betragte, hvad der bliver almindelige Regler ved Magasineringen af Brænde i en Stad. Det er ligegyldigt i sig selv, om Magasineringen af Brænde i en Stad besørges af Regjeringen ved et eller andet Kollegium eller ved en egen nedsat Kommition, eller ved Stadens Magistrat; skjøndt det nok neppe kan nægtes at en Sag af den Natur meest passende laae under et Kommeree Kollegiums Omhu, eller i det mindste under dets Tilsyn. Maaden hvorpaa en Stads BrænDemagasin fyldes, er en yderst vigtig Betragtning. Hertil hører Handelskundskab *) og Redelighed. At opkøbe Skove i Provindserne er neppe noget godt Exedient, hvor fordelagtigt samme end er for en privat Brændehandler. At lisitere Leveranser i Landet selv, vil i Lande som Danmark sikkert tilvejebringe, hvad netop Magasineringen skal afvende, en Forhøielse i Prisen paa Brændet over hele Landet, og i Staden selv. Kun følgende to Maader synes Udgiveren at fortjene Fortrin. 1) at lisitere Leveranser i andre, mere med Brændevare forsynede, Lande, og at købe i Stadens Havne ved Lejlighed, naar en stor Konkurrents eller andre Omstændigheder maatte nøde en Skipper til at sælge tilen lav Pris. Det første Middel er sikkert det bedste, vil sikkert hvis det anstilles med Forstand og Redelighed, være af de bedste Frugter, og endnu længe være anvendeligt for Danmark da Pommern, Preussen, Rusland, Sverrig og Norge alle ere bedre forsynede med Brænde, og denne Vare der i ringere Pris. Det andet Middel er nyttigt, fordi det kan hindre, hvad ogsaa er vigtigt, at Brændet ikke faldt alt for lavt, *) hvorved Skovejere vilde tabe, og Skovopelskning desmere fraskrækkes, - og, hvor ikke en Magasinering paa engang skal skaffes tilveje, kunde dette Middel immer tilraades. Tiden, naar et Brændemagasin bør fyldes, er ingen uvigtig Gjenstand. Vides det, at Stadens Brændemagasin er tomt, og at man er forlægen for at faae nogle tusinde Favne, saa vil dette strax bringe Brændet til at stige, og i Forbindelse dermed vil ogsaa Fragten stige. Et Brændemagasin bør aldrig udsælges til sidste Spaan, thi derved gives Anledning til at formode en Forlægenhed. Man bør have det til Udsalg bestemte Maximum to eller tredobbelt. Da kan man lisitere og kontrahere med Valg og Rolighed. Dette leder til at betragte: Jndretningen af Magasinet selv. Et Brændemagasin bør være under Tag. Ellers fordærves Brændet. Man seer ogsaa private Brændehandlere iagttage dette. Ved at være bedækket vinder derimod Brandet endeel Prosent i Værd, og dets Forbrugformindskes, da tørt Brænde udretter meget mere end vaadt. Denne Fordring er ikke heller vanskelig at opfylde. Jo større et Brændeoplag er, jo mindre koster Husly til det i forhold. Jeg kommer nu til Udsalget af Magasinet, den Deel af Betragtningen som ventelig meest interesserer mange af Læserne. a) Dersom man, som billigt kan antage, at Jndkøbet ikke skeer overilet, men med Forstand og Redelighed, saa bør vel Magasinet, der køber i Mængder og betaler promte, have sit Brænde ligesaa godt Køb og ligesaa let Fragt, som nogen privat Brændehandler har sit. b) Et stort Magasin koster mindre i Vedligehold, i Bygningsrenter, i Skatter og Afgivter, end et mindre. c) Derimod bør Magasinet have Renterne ind af den Deel af Forraadet, som bevares længer end 3 Uger. d) 20 Procent synes at være en Fordeel, som en Brændehandler kan være fornøjet med. Dersom Magasineringen baade i Køb og Fragt er skeet saaledes som den bør, maae dens Foresatte altid vide, naar Brændet staaer i højere Pris, end slig Fordeel fordrer. Og at forebygge dette bør være Øjemedet. NB. har den private Brændehandler købt eller fragtet daarligt, bør han tabe i sine Prosent, og Magasinet ikke sælge des dyrere for at bøde paa hans Fejl. Ligger Magasinet saaledes, at Vognlejen derved fordyres, da bør Magasinet afslaae forholdsmæssig derfor i Prisen. Udgiveren tør troe, at naar alt dette tages til Hensyn, og naar Magasinet sælger saaledes, at en forstandig Brændehandler til den Pris har 20 Prosent, og ikke mere; vil Staden være tjent, og Magasineringen ikke allene ikke give Tab, men endog en liden Vinding til Fordeel for de Fattiges Varmetrang. At det var godt, om Magasineringen til en stor Stad, hvor 10 til 12000 Favne behøvedes til dens Udfyld, disse ikke laae paa et eneste Sted eller Udkant af Staden, baade for Jldebrands Vove, og den lettere Transport, er klart nok. Dog kan herimod indvendes at Opsynet da kostede mere.