Aalborg Stiftstidende, 1835-08-04
Det er en sørgelig Erfaring, men som desværre ikke lader sig modsige, hedder det i den franske Coureer, at Ludvig Philips Regjering ved de Berøringspunkter, den vedbliver at vedligeholde med de udenlandske Diplomater, er bleven ligesaa upopulair, som Ludvig den 18des Regjering var bleven det derved, at den vendte tilbage til Frankrig i Spidsen forfremmede Hære. Men Sagen er let at forklare. De absolutistiske Magters Repræsentanter danne ved vort Hof et Slags Regjerings Conseil ved Siden af vort eget; disse Repræsentanter tager man paa Raad med og stræber, i alle Forhandlinger at erhverve sig deres bifald, uden at vore Gesandte i Wien og Berlin kunne rose sig af at spille en lignende Rolle. Saavidt ere vi komne, ved den fire Jdee at man maa gjøre Modstand mod revolutionaire Tendentser, den Modstand, der dog aldrig vil være stærk nok til at beseire Democratiets Aand, for hvilket selv Napoleon maatte bøie sig. J Begyndelsen hed det, at hiint Modstands, System skulde forsvare Statssamfundet mod Anarchi sternes Jntriger; kort derpaa var det Regjeringen, saa Kongedommet, som trængte til hiint Forsvar, og nu indskrænkes det saagar til Kongens Person alene. Efterat være komne saavidt, kunne vi vanskeligt forudsee, hvorhen, dette Modstands-System endnu kan føre, og der burde derfor, det koste, hvad det vil, sættes Grændser for en Politik, som stedse kun gaaer ud paa at vække nyt Had og at gjøre, Frygt til Drivefjeder for sine Forholdsregler. Hvorvidt den offentlige Mening i factiske Omstændigheder finder nogen Hjemmel for et saadant Raisonnement, derom vil man bedst kunne dømme, ved at kjende nogle afde Kjendsgierninger, som vække Publicums Misnøie: 3 Infanteri=Regimenter skulle være paa Veien til Toulon, forat overskibes til Algier. Medens denne Forstærkning skal hindre de videre uheldige Følger af General Trezels Nederlag, bliver dette selv tillige benyttet som et Paaskud til at forhale eller og maaske ganske at contrammandere Fremmed Legionens Afgang til Spanien. Hertugen af Broglio skal allerede i en Conferents med Hertugen af Frias have gjort den bemærkning, at det ikke nu var Øieblikket til at formindske den active Stridsmagt i Gouvernementet Algier. Daden spanske Minister beraabte sig paa den Tractat, i hvilken Fremmed Legionen formelig var aftraadt af Frankrig til Spanien, tog Hr. v. Broglio sin Tilflugt til følgende Indvendinger: at Tractaten vel var sluttet, men ikke ratificeret; at Spanien uden fransk Hielp vanskelig vilde være istand til at udrede den for Fremmed=Legionen bestemte Sold; da man umed Hensyn til denne Subsidie ikke havde truffen nogen definitiv Overeenskomst, saa maatte den franske Regjering ansees beføiet til at udsætte Opfyldelsen af sine Stipulationer angaaende Fremmed=Legionen, saalænge indtil Spanien havde godtgjort, at det var istand til at skaffe Udveie for den stipulerede Betaling; endelig bemærkede Hertugen, at Spanien vel let nu vilde kunne undvære denne Legions Vistand, eftersom de seneste Begivenheder paa Krigstheatret ganske vare faldne ud til Christinernes Fordeel. Hertugen af Frias skal ikke have lagt Dølgsmaal paa sin Omfindtlighed over denne nye Forhaling og bittert have beklaget sig over, at Frankrig, aldeles Jntet vilde gjøre for Spanien, imedens det dog var ved franske, diplommatiske Intriger, den spanske Regjering, havde ladet sig afholde fra at udvikle sine egne Kræfter med behørig Energi. Under 29de Juni indeholdt en kgl. Ordonnants den Erklæring, at Fremmedlegionen havde ophørt at udgjøre en integrerende Deel af den franske Armee. Herimod har Marschal Clauzel gjort Forestillinger og ved disse bevirket, at hiin Ordonants tilbagekaldes ved en ny, i hvilken der erklæres, at Fremmedlegionen forbliver i sin tidligere Stilling, men at det skal være hvert enkelt til samme hørende Jndivid tilladt at søge Permission, for at læmpe i Spanien for Dronningens Sag. Forholder dette sig saaledes, saa er den Hielp, Spanien kan vente af denne Legion, da en sand Nullitet. Den 25de er det officielle Program for Julirevolutionens Festligholdelse udstedt og ligner saa temmelig den fra de foregaaende Aar. For end mere at forherlige Festen har J. d. Deb. af 26de en meget skarp Artikel imod Rusland med Hensyn til de tyrkiske Anliggender, men man veed i Publicum, at Sligt ikke har meget at sige, men at dette derved Sprog ene og alene er beregnet paa at forhielpe Regjeringen til en Smule Popularitet, saalænge Julifesten varer. Med den 1ste August komme de diplomatiske Hjul nok igien i deres gamle Spor.