Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1809-12-08
Kjøbenhavn den 2den December. En vis Friedrich Levin Lunde havde, for at forskaffe nogle Handlende i Hamborg Kjøbenhavnske Toldattester og Certificates d'origine paa Varer, som de agtede at indføre i Hamborg, deels selv skrevet, deels ved en vis Aug. Christ. Lemkke ladet skrive en Mængde Declarationer, hvori det paa Ære bevidnedes, at et bestemt Qvantum Varer, som herfra tilLands bleve oversendte til Hamborg, hertil directe vare ankomne fra et benævnt neutralt Skib og en ligeledes benævnt Skipper, samt at Varene følgeligen ikke vare engelske Fabrique=Producter, og ikke kom fra Engelland eller fra nogen af dets Colonier. Til at forfatte disse Declarationer betiente Lunde sig at en Optegnelse af Varer, bestaaende især af Caffe, Sukker og Peber, som en Mand i Hamborg havde givet ham, og paa hvilke Varer der ønskedes Cortificates d'origine, samt af Jndførselslisterne fra Toldboden, der angik saadanne Varer, som bleve anførte i Declarationerne. Efterat han, i Medhold af disse Declarationer, havde erholdt Toldattester og Cortificater, har han bortsendt den største Deel af disse Declarationer til Hamborg, for der at afbenyttes, ubekymret, om de Varer, til hvis Jndførsel i Hamborg disse Beviser skulde bruges, virkelig hertil vare an, komne med de Skippere og Skibe, som Beviserne ommeldte, eller om de nogensinde vare afgaaede herfra – De Declarationer, han saaledes selv skrev, havde han underskrevet med sin forrige Principals, Handelscommissionair Rutzes Navn, og hostrykte dennes Segl, uden Rutzes Vidende og Villie, og de Declarationer, som Lemkke skrev, bleve underskrevne med det fingerede Navn H. Meyer. For Stykket af disse Certificater lod Lunde sig betale 10 Rdlr. Efterat den franske Consul Dellaville i December 1808 var bleven opmærksom paa, at der i samme Aar var udstedt Toldattester paa raae Sukkere, hvis Udførsel paa den Tid var forbuden, har Lunde paa een ham af Toldskriver Boye meddeelt Toldattest forandret Aarstallet 1808 til 1807, og afrevet Toldseglet fra samme, for derved at skjule, at Toldattesten var udstedt paa en Tid, da den ei burde have været udstedt. Endelig havde han, for at faae Pas fra Politiekammeret, skrevet i C. Rutzes Navn, en Begjering om Pas, der tillige indeholdt en Caution, og underskrevet samme med Carl Rutzes Navn, uden dertil at have havt dennes Samtykke eller at denne derom var vidende. Ved Landsoverrettens Dom den 18de Maji f. A. er Lunde bleven dømt til at have sin Haand, Ære og Boeslod forbrudt, men ved kongelig Resolution blev denne Straf forandret til Tugthuusarbeide. paa Hans Majestæts Naade – A. C. Lemcke dømtes til at hensættes i Fængsel i sex Maaneder. Henrich Ussing, der ved Hojesterets Dom er bleven fradømt Ære og Boeslod, og ved kongelig Resolution removeret fra sit Embede, er den 11 Julii d. A. ved Landsoverretten samt Hof- og Stadsretten bleven dømt for bestandig til Landsforvisning for de Udladelser han har tilladt sig i en til H. Maj. Kongen indsendte Ansøgning og for sit Forhold ved at fremsende med samme et anonymt Brev af formasteligt Jndhold. Under Sagens Behandling benægtede Ud sing, at han havde skrevet det til ham adresserede Brev, og anførte til sin Undskyldning, at om det end mod hvad han troer at kunne antage, skulde ansees at indeholde Hentydning paa noget ulovligt og tumultuarisk Foretagende, saa har han dog ikke feilet i at indsende det til Hs. Maj. Kongen, men endog efter Loven været pligtig hertil. Men Retten antog med Føie, at han ikke ved at tilsende Hs. Maj. dette kan have havt til Hensigt, at angive nogen saadan Forbrydelse, eftersom han selv i Politieforhøret og i sit Jndlæg har erklæret, at han ikke troede Brevet indeholder noget fornærmeligt eller kan være Mistanke om nogen tilsigtet Forbrydelse, hvilket han ogsaa har søgt at godtgjøre, hvorimod det, saavel af Brevets Jndhold som af Slutningen i den Ansøgning, hvormed det er fremsendt, maa udledes, at han ved det har villet bevæge Hs. Maj. til at tilstaae ham den Audience, som Brevet omtaler, han skulde søge at erholde, og at han saaledes ikke kan, for at retfærdiggjøre sit Forhold med Brevet, henskyde sig undet Bestemmelserne i 1-11 og 6–414, og, da det er uantageligt og stridende mod Grundsætningerne i Lovens 6187 og Forordningen af 27 Sept. 1799. at Jndsenderen af et Andragende, af hvilket som helst Jndhold, skulde kunne fritages for Ansvar, paa Grund af et for alt Beviis blottet Foregivende om, at det af en unavngiven var ham tilsendt; hvilket vilde aabne Veien til, under Anonymitetens Maske, ustraffet at hanne Hs. Majestæts Embedsmænd og offentlige Foranstaltning, bliver det paatalde Brevs Jndhold at tilregne Ussing. – Ved Dommens Forkyndelse erklærede Ussing, at han agtede at indgive allerunderdanigst Ansøgning om Formildelse, og hvis denne skulde nægtes ham, forbeholdt sig Ret til at appellere. Men Hs. Majestæt resolverede, at Sagen skulde indstevnes til Høiesteret.