Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-05-24
Denne Overgang til Ynglingsalderen maatte bedre anvendes for Livet, især da det er den meest modtagelige Alder for gode og slette Jndtryk Der maatte altsaa saavel paa Landet som i Stæderne være høiere Almueskoler, hvor de unge Mennesker kunde lære noget for Livet og med Hensyn til den Stilling de ville indtage i Samfundet; hvor der kan gaaes videre, end til de almindelige Skolekundskaber; hvor den mere bemidlede Borger og Landmand kan sende sin Søn hen, for at lære saameget, at han kan med fornuftig Eftertanke bedømme Begivenheder og Gjenstande, der forekomme i hans fremtidige Stilling, altsaa hvor en fortsat Religions-Underviisning, Øvelse i skriftlige Udarbeidelser, Regning, Historie og Geographie, Tegning, Musik, Kiendskab med Landets Forfatning og Love, Naturlære og flere dermed i Forbindelse staaende Videnskabet, kan danne de unge Mennesker til dygtige og gode Statsborgere. Og naar denne Folkets Uddannelse sættes i en passende og indgribende Forbindelse med Forsvarets Organisation, saa troer jeg, at Selvstændighed og Kraft i Folket vil gaae frem Haand i Haand med statsborgerlig Uddannelse, og da kunde alle de Goder, som vor Tid i dens Udvikling vil medføre, blive til Velsignelse for hver Stand og hver Mand. Da vil Middelstanden kunne komme til den sande Erkjendelse af hvad der er godt og ikke godt, saavel for de private Jnteresser, som for det hele Samfund; og da vil den større Deel – Almuen – ligesaa lidet blive et Redskab i den Dannedes Haand, som blindthen følge de Jndskydelser, der maatte udtales som de sande og allene heldbringende; eller maaskee i modsat Retning ved eensidige Anskuelser modarbeide Almeenvellet, ved at gjøre dette til en Standsag, der kun har egen Fordeel til Maal. J en Deel af vore Kjøbstæder er der allerede begyndt at virke i denne Retning. Men paa Landet, for den talrige agerdyrkende Stand, er der intet Lignende, hvor den unge Landmand kunde erholde en passende Uddannelse, især med fortrinlig Hensyn til hans fremtidige Bestemmelse; og uden det ville vi fremdeles finde Vanskelighed ved at faae dygtige og indsigtsfulde Stænderdeputerede af Almuen; uden det vil Landcommunevæsenet i mange Communer lidet eller intet udrette. Ønskeligt var det vist altsaa, hvis kyndige Mænd, der erkjende det Nyttige i at denne Mangel afhjælpes, vilde drøfte Sagen nøiere og offentlig udtale deres Anskuelser over, hvorledes dette hensigtsmæssigst kan skee. Tilvisse vil Regjeringen, der aarlig anvender saa store Summer for den egentlige lærde Stand, med samme faderlige Haand nu ogsaa understøtte Organisationen af et hensigtssvarende Underviisningssystem for Middelstanden, og saaledes bidrage til at afhjælpe en Trang, som vore Brødre i Hertugdommene, ligesaa meget føle og erkjende, som de allerede den ved private Skoleanlæg for Bøndersønner søge at fremme nyttig Dannelse og Oplysning i denne Classe. Men ikke det Offentlige bør gjøre Alt. Naar derfra haves Omsorg for, at Seminarie-Underviisningen udvides, saaledes at det ikke vil mangle paa Lærere, der kunne supplere den Underviisning, vi endnu mangle og savne ved vore Almueskoler, og derfor en Deel maatte gives til den confirmerede Ungdom. Naar derfra kan gives aarlig Understøttelse til flere Realskoler, saavel i Kjøbstæderne som paa Landet, saa vil vor Middelstand nok selv yde Resten. Den vil da nok bidrage til, at vore Skolelærere, tilhvilke vi faae nye og større Fordringer, lønnes bedre; ja saa godt, at de med Jver og Lyst kunne vække denne hos en Ungdom, som ligeledes af Jver og Lyst, ikke af Frygt for Loven, maa søge den udvidede Underviisning, der meere maatte være lærerige Underholdninger, end et koldt Skoleforredrag.