Berlingske Tidende, 1829-09-07
Alle de Efterretninger fra vore Colonier i Jndien, som vi siden nogen Tid have erholdt, ere enige om, at man der seer store, vidtomfattende, paa liberalere Administrationsprinciper grundede Forandringer imøde, hvortil de i Byerne og i det Jndre bosatte, af det ostindiske Compagnie uafhængige, britiske Kjøbmænds og Colonisters Fordringer, ligesom ogsaa den stedse fremskridende, fra curopæisk Dannelse udgangne, Civilisation blandt det Jndfødtes formuende Folkeclasser give Anledning; for ei at omtale de mangehaande Opmuntringer til at udvide den individucte Virksomhed, der i Storbrittannien, den erobrende Stat, meget føles som især nu et høist vigtig Nationalanliggende. En ny, med det ostindiske Compagnies Samtykke, af Regjeringen i Bengalen udstædt Forordning, tillader Europæerne fra nu af at forpagte Landstrækninger af de indfødte Grundeiere, indtil et Tidsrum af 60 Aar, hvilket baner en ny Vei for Tilstrømningen af britiske Capitaler, til Formerelse og især til Forædling, af Jndiens Frembringelser. Denne ved Besiddelsen af Grundejendomme begyndte Modification i de hidtil gieldende Love, gjør allerede et følgerigt Brud paa det ved den politiske Administration, af hine vore Besiddelser stedse hjemlede Monopolsystem. Jndtil hiin Forordning udkom, var det Briterne ikkun tilladt, at erhverve Grundeiendomme i Byerne Calcutta, Madras, Bombay og paa Penang, Sincapore og Malacca. I hele det øvrige umaadelige Rige turde de blot forpagte Land fra Aar til andet, og maatte, i Tilfælde af Søgsmaal, underkaste sig den ufuldkomne og langsomme mahomedanske eller hinduanske Retspleie, Ogsaa var det dem forbudet, at modtage faste Eiendomme som Hypothek, naar disse laae udenfor hine Steders Jurisdiction. Hvorlidet saadanne Indskrænkninger vare skikkede til at forædle hine Landstrækningers Jord=Producter, behøver ingen Udvikling: Disse Love skulde, sagde man, tjene den Jndfødte som en Beskyttelses=Muur imod mulige Undertrykkelser af Europæerne, men den sande Grund var den med Compagniets Monopol-System, nøie forbundne Skinsyge, som Compagniet nærede mod fri Europæere, der ikke stode i dets Tjeneste og bosatte sig i Ostindien. Compagniet drog endnu i det sidste Tidsløb, af disse dets uretfærdige Love den Fordeel, at de europæiske Kapitalister, for hvis Formue de faste Eiendomme ikke vare tilgængelige, toge deres Tilflugt til Compagniets Statspapirerer, og maatte være tilfredse med en for Ostindien lav Rentefod fra 5 til 6 Procent, medens de største Handelshuses store Foretagender baren dobbelt saa høi Rente, og Agerdyrkningen var nægtet det kraftigste Middel til at gjøre det fuldkommere. Compagniet med deelte derfor hidtil ingen Licenz til Jorders Opdyrkning; kun med Hensyn til Jndigoens Avling viste det sig mindre skinsyg, og denne tjente da ogsaa til et mærkværdigt Beviis for Vigtigheden af at benytte europæiske Driftskapitaler i Indien. Efter Hr. Cravfurds Beretning (ham har i den senere Tid de vigtigste diplomatiske Missioner ved de indiskasiatiske Hoffer været anbetroede, og han er en meget ivrig Forsvarer af et liberalt Bestyrelsesystem, for de britiske Besiddelser, begyndte Europæerne for 45 Aar siden første Gang at dyrke Jndigo i Indien. Alt hvad de Jndfødte indtil den Tid avlede af denne Artikel, var næsten uafsætteligt paa de europæiske Markeder. J Aaret 1786 sendtes fra Bengalen til England 245,000 Pund meget slet Jndigo. England hentede derfor al Indigo, som det behøvede, omtrent 1,200,000 Pund, fra det spanske Amerika. Nu tæller Bengalen allerede 309 store Jndigoplantager, hvor dette Farvestof beredes til Udførsel. Af disse Plantager drives kun 37 af Jndfødte, hvis Fabrikat, uagtet de have indført den europæiske Fremgangsmaade dog er henved 15 Procent ringere i Værdie end de Fremmedes J den sildigere Tid frembragte hine Anlæg aarlig 8 1/2 til 9 Miil, lioner Pund Jndigo, til en Værdie af 2 Mill. 700,000 indtil henimod 3 Mill. 300,000 Pd. Sterling. J Aaret 1827 ste, Beløbet endog til 12 Millioner Pund, og Bengalen forsyner nu hele Verden med fire femte Delen af det hele Forbrug af denne Artikel, hvoraf Storbritannien selv, i Gjennemsnit siden Aaret 1823, behøver 2, 422,000 Pund. Hvilken stor Opmuntring, for den giensidige Handelsforbindelse, ene tilvejebragt formedelst fri britisk Jndustrie i Indien, i Henseende til et eneste Product hvis Vigtighed som Handelsvare allerede nu langt overgaaer det ostindiske Compagnies ved Monopel beskyttede store Theehandel, Bladet The Courier har modtaget følgende Skrivelse fra en engelsk Officeer, som gik i tyrkisk Tjeneste, og hørte til deres Tal, der i Hu og Hast vilde gjøre Ende paa den russiske Armee. "Det Artilleriecorps, hvis Officerer blot bestode af Europæere, det meest disciplinerte i hele den tyrkiske Hær, og stillet foran, for at beskytte Hovedstaden - er ikke meere til! Uden Sværdslag, uden at have seet nogen Fjende, har det selv opløssig. Artilleristerne gjorde Opstand mod Officererne, udplyndrede dem og adspredte sig paa den første Efterretning om Storveziren Nederlag. Adskillige af Corpsets Officerer have allerede forladt Constantinopel og det tyrkiske Rige, uden at medtage meer end deres Person. Et Par Kosakker afgjør det med hele tyrkiske Detaschements.