Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-06-08
Den 9 Mai om Aftenen Kl. 9 var bemeldte Chr. Knudsen gaaet bort fra Slagelse, for at begive sig til sit Hjemsted; da han Kl. 12 om Natten ankom paa sin egen Jordlod, fik han Øie paa bemeldte Peder Eliasen og Niels Pedersen, som passede ham op der. Han fik Mistanke, grel til en Tøirekølle og spurgte hvad de gjorde der, men i det samme slog Peder Eliasen til ham med en Pleiel, saa at han faldt bedøvet og stum ned til Jorden, og nu sloge de begge saalænge paa ham med Pleieler til han var fuldkommen død; de toge nu 8 Rbd. fra ham, hvorpaa de slæbte ham 1/2 Fjerdingvei over flere Mænds Lodder og kastede ham i i en dyb Tørvegrav, underveis tabtes hans Uhr ud af Lommen. Efterat denne Ugierning var skeet listede Morderne, sig til den Afdødes Gaard, vækkede Datteren, som laae afsides, og fortalte hende deres Udaad, som hun, skjøndt strax bestyrtset, bifaldt, som skeet efter hendes Begjæring og Ønske. Da den Myrdedes Liig omsider blev fundet og vedkommende Øvrighedsperson befalede, at enhver voxen Mandsperson skulde møde med Støvler paa, under Paaskud af at probere deres Fødder i de Fodspor, som Man fandt i de pløiede Agre, hvorover den Myrdede var bleven bragt, mødte Peder Eliasen ogsaa og viiste sig udmærket fræk Paa Grund af nogle mistænkelige Omstændigheder, blev han dog arresteret, og ved at undersøge hans Bopæl fandt Man blodige, skjøndt vaskede Klæder i Halmen af hans Seng. Vel angav han, at de vare blevne blodige derved, at han havde hjulpet med at slagte Sviin i Halsebye; men da Man overbeviste ham om, at han den Tid ikke havde havt de Klæder paa, hvorimod dette netop var Tilfældet den Dag som Mordet skeete om Natten, blev han bragt i Forlegenhed; men dog først efter 8 Dages daglige og tildeels natlige Forhør beqvemmede han sig til at gaae til Bekjendelse og angav da tillige Niels Pedersen, der nu og blev bragt som Arrestant til Skjelskjør, og tilstod Alt, med Tilføiende, at Christian Knudsens Datter, med hvem han var forlovet, havde forført ham dertil og at hun tillige tre Gang havde gjort Forsøg paa at forgive sin Fader og at hun havde formaaet ham at hente Giften dertil. Man fandt og saa Rottekrudt i hans Kiste. Datteren blev derpaa afhentet til Skielskjør, under hvis Jurisdiction Sagen hørte, for at bevise sin Uskyldighed tog hun med sig Møllersvenden, som Faderen vilde at hun skulde ægte, og angav, at hun var frugtsommelig ved ham; uagtet hun havde efter Faderens Død bedet Moderen om hun maatte ægte Niels Pedersen, som denne havde afslaget. Hun vilde aldeles ikke bekjende, hvorpaa hun blev konfronteret, med Niels Pedersen, og da denne blev gjort opmærksomt paa at Pigens Kjerlighed til ham maatte være tvivlsom, da hun havde taget Møllersvenden med sig, som hun udgarfor sin Kjæreste, saa kom han i Bevægelse derover, for tilbage og spurgte hende: hvad har du gjort? Hun kunde ikke udholde den Følelse, at Niels Pedersen skulde have Mistanke til hende, syntes at blive rørt og tilstod sin Forbrydelse. Denne blev nu opdaget i sin hele rædsomme Beskaffenhed. Engang havde hun i Moderens Fraværelse lavet Kaffe og kom Gift i sin Faders Kop. Da han fandt den smagte ilde og spyttede den ud, kastede hun strax Kaffen bort og indbildte ham, at det kom af at Sukkeret havde lagt ved noget Vitriol; men endnu samme Aften bagede hun Æbelskiver og kom Gift i den ene af dem, som hun fik sin Fader til at spise. Han blev meget syg deraf, men hun vidste at indbilde ham at det kom fra Kaffen om Eftermiddagen. Moderen kom imidlertid hjem og fik Manden til at drikke Melk, som Datteren var meget imod og bebreidede Moderen at hun bestandig brugte sine Melkekure. Faderen kom sig vel noget, men blev dog altid svag siden den Tid. Hans Lidelser kunde ikke afholde den Lastværdige Datter fra endnu tredie Gang at gjøre Forsøg paa at forgive ham i Theevand; men ogsaa denne smagde ham strax ilde, han drak den ikke og vilde at Moderen skulde smage derpaa, som Datteren dog vidste at forhindre. Faderen, som elskede sin eneste Datter yttrede ei heller ved denne Leilighed nogen Mistanke imod hende, som han vidste havde tillavet Theevandet. Han yttrede derimod selv at der maatte være kommet Soed af Skorstenen deri, og dette lod Datteren ogsaa blive mueligt. Moderen sidder vel ogsaa arresteret; men alle 3 Forbrydere ere enige om at frikjende hende for Deeltagelse i denne gruelige og næsten mageløse Misgierning. Jmidlertid vedvarer Undersøgelsen med Hensyn til hende. Aarhuus d. 4 Junii. Begge de kommanderende, Kavallerie Generaler ved de forestaaende Troppemaneurer, Hs. Durchl. Prinds Friederich Wilhelm af HessenPhilipsthal, Kommandeur for Livgarden til Hest, og Kammerherre, Generalmajor v. Fribe, Chef for Husarregimentet, R. af D., ere, tilligemed flere høie Officerer, indtrufne hertil. Det Kongel. Skuespillerselskab fra Kjøbenhavn er ligeledes indtruffen hertil.