JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Adresseavis for Børn, 1779-02-24
Spørsmaal. Hvad trænger Øied meest til Correspondence. Uforglemmelige Lærer Theophille! Af deres Brevvexling med Jomfrue Evandrine, seer jeg de blive ved at fortsætte deres Bestræbelse for den Ungdoms Vel, hvis Lærer og Ledsager de har været. Jeg føelte saa megen Fornøielse ved denne Brevvexling, at jeg ønskede mig og den Ære, som en Discipel af deres Skoele, at maatte Correspondere med dem. Der møde dog saa mange Ting i Livet, som det unge Hierte har ondt ved at modstaae. Meget har jeg allerede føelet siden jeg kom udi den store Verden; meget som jeg har været tvivlraadig i, om jeg kunde følge eller ikke. Jeg veed, det er ikke alt Guld som glimrer; ikke heller al Dyd som har dens Skin. Hvor er det derfor godt at have en sikker Ven at raadføre sig med, naar vore naturligste Venner have forladt os. De veed dyrbare Lærer, at saasnart var ikke mine Forældre døde, førend jeg maatte ud at tiene. Nu, dette forestod mig vel ogsaa, om de havde levet; men min Lykke havde da været uligere; Jeg havde dog altid havt dem at flye til, baade i Raad. Avis Raad og Daad. De vilde have veiledet mig, og ved kierlige Advarsler og Paamindelser, stedse holt mig paa den rette Vei. Men hvem skal jeg nu holde mig til, og vente Raad af Den gamle og forsøgte Mand kan jo feile og snuble, hvor meget mere den unge og erfarne. Jeg har saa tidt tænkt paa deres Raad, at naar en eller anden daarlig Tanke opstiger i mit Hierte, og frister mig til at i verksætte den, saa skulle jeg kun see op til Himmelen. De kan troe at jeg ofte har gjort det, og fundet mig frelst derved, men ogsaa ofte glemt det, eller for hastig vendt mine Øine need igien, og ladet mig henrive af min Tilbøielighed. Elskværdige Theophile, Tillad mig at søge min Tilflugt til dem, naar jeg enten er bekymret eller raadvild, eller uvidende om hvad jeg skal giøre. Jeg føler saadan Lyst til at være dydig, og jeg vilde saa gierne leve og døe et GudsBarn. Jeg elsker dem og skal evig elske dem; og saa kan de nok tænke, at min Tillid og Fortrolighed maae være stoer til dem. Ethvert Ord, ethvert Raad, enhver Advarsel eller Paamindelse fra dem, skal være mig hellig. Jeg lever i denne søde Forventning med den fuldkomneste Taknemmelighed, for al det gode de har lært mig, deres hengivneste Tiener og Dis Petrus Gothaab. cipel. Nyheder.
Adresseavis for Børn, 1779-02-24
Det er nu ikke meere Brug at sige Papa og Mama, for Børn. Det er Navne som slet ikke ere passende paa Forældre, men maaskee oprinder fra de smaae Patte=Børns Sprog, som endnu ikke kan tale ræt, og hvis første Ord gierne ere Baba, Mama. – Rettest er det at sige Fader, Moder, saaledes tiltaler de fornemste Mænds Børn deres Forældre, og saaledes burde alle Børn kalde deres Forældre. Det er baade Dansk og det er ogsaa det Naturligste. Ulykkelige Tilfælde.
Adresseavis for Børn, 1779-02-24
J sidste Efterhøst, mødte det sørgelige Tilfælde for en Mand i en af Provindserne, som med sin Kone kom fra sin Reise og underveis vilde besøge en god Ven, at et af deres Børn, som de havde med sig, blev ved en Bøsse-Skud, qvæ for Børn. stet og ilde tilreedt. Det var gaaed saaledes til En Avlskarl der paa Stedet havde ladt sit Gevær for at skyde nogle Skader og saaledes hengte det op paa en af Bielkerne. Det skeer, at imedens Forældrene var gaaed ud, at deres Tieneste Dreng tog Flinten need for at besee den. Mandens lille Søn nesten 4 Aar gammel, gaaer i sin uskyldige Leeg ved ham. Bossen gaaer af, og de yderste Hagel af Ladningen gaaer over Barnets Ansigt, som i dette uheldige Øieblik var vendt paa skraae, saa de fra den høire Side slaaer Næsebeenet i stykker, afstrøifer en stoer deel Kiød af den venstre Kind, og saarer tillige det yderste af det venstre Øie. – Var det ikke en sørgelig Tildragelse? Jeg seer mine føelsomme smaae Læsere under trillende Taare, beklage dette lille uskyldige Barn, Jeg seer dem stærkt rørte. Ja saa fordre Naturen, saa fordre Dyden. Men hvad Lærdom giver dette ulykkelige Tilfælde dem – De vil vist føle hvor nødvendigt det er, idelig at bede Gud bevare os, og tillige med et frygtsomt Øie, holde sig fra slige farlige Vaaben, hvoraf saa læt Skade og Ulykke kan komme.
Adresseavis for Børn, 1779-03-03
Nummer Aar. Første. Nye Aargang. for Onsdagen. den 3 Martii. den. Glas giøres af Aske og Sand, Ved Jlden faaes dette i Stand. Opløsning. Paa Spørsmaalet i Nummer 8. er kiereste for Øiet er: – Ja, mine unge Læsere har vel giettet, og troer, at det maae være Guldet, eller Pragt, eller Deilighed, eller prægtige Malerier, eller en herlig Skov og Dal, eller en vel anlagt Have; – Men jeg forsikkrer dem, det er ingen af Delene. Hvor ville nogen af disse ellers prægtige Ting kunde fornøie Øiet om det altsammen var indhyllet i Mørket, Altsaa er Lyset, det kiereste for Øiet.
Adresseavis for Børn, 1779-03-03
Spørsmaal. Hvilket er det høieste Ære-Navn paa Jorden, Oprindelsen, til det Ord Almanack. Der ere mange Ord i vores Sprog, som ei hører til samme, men stammer fra gandske fremmede Tungemaal, hvilke dog, formedelst den Tieneste, de giøre os, har vundet Jndføds=Ræt iblandt os. Af dette Slags er Ordet Almanack, hvis Fødeland er Egypten, hvorfra saa mange andre Ord og Ting forskrive sig. Egypterne har iblandt deres mange opdigtede Konger, sadte en allerførst paa Registeret, som de kaldte Menes, der betyder en Regel eller Lov, og langt fra ikke nogen Persons Navn, men et vist Mærke for Folket, naar de kunde røre sig ved deres Mark-Arbeider, der var ligesaa vanskelig, som vigtig, inden de ret lærde at kiende Nill-Floden, som paa visse Tider oversvømmede Landet, og giorde det frugtbar, og atter igien sank og gjorde det tienlig til at dyrke. Dette gav Anledning til mange Mærker i deres occonomiske og politiske Forfatninger. Menes var et af disse Mærker eller Tegn til Efterrætning for meenige Mand; det blev offentlig opstillet paa en Støtte, hvoraf Folket kunde see, hvad Arbeide de i hver Maaned skulle foretage sig.
Adresseavis for Børn, 1779-03-03
Det nedstammede fra Manah eller Manach, som hos Hebræerne og Araberne betyder at tælle, regne, indrette, og har næsten i alle Sprog bevaret sit Stamme Navn. Menes, Mensis, Mois, Monat, Maaned haver alle en Lighed efter Stammeordet Manal, og deraf er ordet Almanack, som i vore Tider betyder et Mærke, Tall, eller TidsBestæmmelse af vore Haandteringer. Det Ord Al er Arabisk, og omtrent saadant et Tillægsord, som en eller et i Dansken, og findes i adskillige Ord, for Exempel: Al Kali, Al Chymie, Alcoran, Al-Kove.
Adresseavis for Børn, 1779-03-03
Bekiendtgiørelse. Det Bekiendtgiøres herved, at en af vore unge Læsere, har været saa ubesindig og paa en latter Avis. latterlig Maade betient sig af det uskyldige Svar, som Bonde=Drengen i No. 7 af disse Blade, giver den stolte Christian, da han bliver spurg, om han kiende den nye Modebog, og Bonde-Drengen svarer, at derom staaer ikke et Ord i Evangelium bogen eller Cathecismussen. Saa enfoldig dette var svaret af Bonde-Drengen, saa uskyldigt var det tillige, og vidner om, at disse to Lærebøger vare de eneste, han kiendte; Men at et meere oplyst Barn vil med Latter betiene sig af samme, og paa en uvittig Maade anvende det i sine forvildede Svar til sine Sødskende, det viser, at det kloge Barn er langt taabeligere end det eenfoldige.
Adresseavis for Børn, 1779-03-03
J næste Blad følger flere.)
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Nummer Aar. Første. er Aargang. for Onsdagen. den 10 Martii. ei. Storken er gierne ved Marke og Søer, Den lever af Snægle, af Slanger, af Frøer Om Stænderne i Tydskland. Nigstænder kaldes alle de umiddelbare Lemmer af det Tydske Rige, som har Sæde og Stemme paa Rigsdagene. De inddeles i henseende til Religionen i Katholske og Protestantiske, og i henseende til Standen i Geistlige og Verdslige. De Geistlige fører sig op i alle Ting som Verdslige, naar de ere evangeliske, og staae da hverken under Paven eller nogen Biskop, og faaer ikke Confirmation af nogen paa deres Udvælgelse; men ere de Catholske, saa bliver deres Val confirmeret af Paven.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Churfyrsterne ere de ypperste af det Tydske Riges Stænder. De udvælge altid den Tydske Keyser. Deres Navn har de af Køren, et gammelt Tydske Ord, som betyder at kaare eller vælge. De har visse Fortrin for de øvrige Rigs stænder.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Rigsfyrsterne ere i Rangen næst efter Chur fyrsterne, og Erke=Hertuger ere iblandt dem de fornemste. Hertuger kaldes mange Fyrster, men af de egentlig saa kaldede gamle Hertuglige Familier ere nu omstunder ikke fleere tilovers end Hertugerne af Saxen, Bayern, Lüneborg, Würtenberg, Mecklenborg og Holstein. Fyrster kaldes alle de, som enten efter den i Riget vedtagne Maade ere forlehnede med den Fyrstelige Høyhed eller med et Fyrstendømme.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Pfaltzgrever kaldtes fordum de, som Keyseren satte over en heel Provintz, for der at dømme og regiere. Af dem er ikkun den Rhinske Pfaltz greve nuom stunder tilovers.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Margrever ere de, som af Keyseren ere forlehnede med et Markarevskab, der har Fyrstelig Værdighed og Høyhed Landgrever ere de, som af Keyseren ere forlehnede med et Fyrstendømme under Titel af Land grevskab, Borggrever ere og fyrstelige Personer, som har et Borggrevskab i Forledning. Gefurstede Grever ere de, som vel for deres Personer ere ophøyede i den Fyrstelige Stand, men hvis Land er endnu ikkun et Grevskab, Wild- og Rhingrever ere de 3 Linier: Salm, Grumpach og Dhaun, som har sine Lande imellem Pfalz, Lotthringen og Trier. Baroner eller Friherrer kaldes de, som af Keyseren eller Riget ere forlenede med et Frieherskab, og maae møde paa Rigsdagene. Rigstæder kaldes de Stæder i Tydskland, som regieres af deres egen Magistrat, og har Sæde og Stemme paa Rigsdagene lige med de øvrige Rigstænder. CorAvis Correspondence. Brev til den unge Armide, fra hendes forrige Hovmesterinde. Glem det aldrig, min fromme Armide, at Blufærdighed er det meest indtagende Smykke for Fruentimmer. Den giør Skiønheden ene elskelig for de Dydige. Den kydske Rødme i de blomstrende Kinder for alt det, som er frekt og utugtigt, vil endog indflyde de Frekkeste selv en Ærbødighed for Blufærdigheden. Denne Dyd giør alle unge Fruentimmer høytagtede af de ældre Fromme. Den er Uskyldighedens Skytsgudinde. Men, min fromme Armide, veed hun vel, hvad der er Aarsag, at saa saa iblandt hendes Kiøn kiender denne for deres Yndigheder saa fordeelagtige Dyd i sin heele Omkreds, Hvorfor meener hun vel, at den ubesindige lille Pige, hendes Naboes ældste Datter, allerede troede at have gjort nok, da hun i vort sidste Selskab ikke bifaldt en aabenbar Frekhed, Hvorfore ere alle saadanne Mammeseller saa overbærende med og lette til at lære disse fine Smiggerkunster, Hvorfor saa rolige ved hine usædelige Frieheder af Haandtryk ning, usømmelig Angloen, og flere Udskeyelser, som Dands og Selskaber foranlediger, og som den store Verdens Vane samtykker, Hvorfor saa ligegyldige ved de vittige Tøylløsheder, som bliver dem foresnakkede under Forrevending af Beundring, og ere tilfreds med sig selv, naar de kun med Uvillie har straffet aabenbare forargelig Snak, Hvorfor ere de vel saa frie og ubesindige, og saa villige til at adlyde vellystige Moders Love i deres Antog og Pynt? Hvorfor ere de saa lidet faste i de Fornægtelser, som Dyden kræver, Hvorfor alt dette, da de dog selv taber allermeest derved, at de ey beholder den Blufærdighed ufor nærmet, som er deres Ungdoms og Skiønheds største Ziir. Jeg skal sige min lille Veninde det: Forfængelighed og Lyst til at behage er visselig den Kilde, hvoraf det har sin Oprindelse og kommer. Jeg beder derfor, min Søde, glem aldrig at Blufærdighed er Fruentimmerets rette Yndighed. Tab. den ikke, saa skal den giøre hende lyksalig. Jeg er min fromme Armides Veninde C. R. Nyheder.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Sidstafvigte Løverdag blev den fromme Christentes lille Hund Spadille paa en uforsigtig for Børn. Maade af Pigen overslaaet med kogheedt Vand, saa det arme Beest blev skoldet og peeb meget ynkelig. Jkke allene Christence selv, men endog alle hendes mindre Sydskende begyndte derover bitterlig at græde, og geberdede sig saa bedrøveligt, at deres Tante, som i det samme kom for at besøge, spurgte dem, om deres Moder, som i nogentid havde holdt ved Sengen af en Sygdom, var død, Ney. Hvad staaer der paa Børn, da Har jer Faer faaet Bud, at hans Skib er forulykket, O Ney, hierte Tante, sagde Emilie: Den skiødesløse Pige, vi har, hun har dræbt den lille Spadille. Gud skee Lov, Børn, sagde Tanten, at det er ikke noget verre. Jeg kan nok fordrage, at J har Medlidenhed med Creature, og det er altid Tegn til et slemt Gemyt, at være haard og grusom imod de Umælende, og ingen Følelse at have ved deres Lidelse. Men der er Maade med alting; og J bør ikke tage saaledes afsted for en Hunds Skyld. J kunne jo ikke lamentere sterkere, om nogen af deres Forældre var død. J maae giøre Forskiel imellem de Pligter, J skylder eders Forældre og andre Mennesker, og dem, J skylder de ufornuftige Dyr. De holdt herved op at græde, og Christence kyste sin Tantes Haand, og bad hende om Forladelse, for hun havde givet hende en Forargelse ved denne hendes alt for store Kierlighed til sin Hund, og lovede, at hun herefter skulde opføre sig meere fornuftig i denne Post. Vel, mit Barn, sagde hendes Tante, jeg vilde ønske, at alle andre af vort Kiøn, som har en alt for stor Kierlighed til deres Hunde, vilde fatte samme Beslutning som du Anmerkninger.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Saadanne Klokkespil, som vi har i vor Frue kirke, findes mange af paa andre Stæder.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Amsterdam finder man ikke mindre end 8, nemlig 7 i Kirketaarnene, og et i Raadhuustaarnet, foruden endda nogle mindre. J Utrecht findes 2, hvoraf det største er i Domkirken, som har 5 store Klokker til Basin, hvoraf den største veyer omtrent 40 Skippund. J Delft finder man det kostbareste Klokkespil, og i Antverpen ere 2 Klokkespil i et Taarn, som bestaaer af 75 Klokker.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Sverrig er et Klokkespil i den Tydske Kirkes Taarn i Stockholm. UlykAvis Ulykkelige Tilfælde.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
For kort siden faldt den unge vilde og flygtige Absalon omkuld og brekkede sin Arm, fordi han sad uregierlig og vaklede med Stolen, Den Pine, som han har liidt ved denne Cuur, har allerede gjort ham temmelig varsommere. Han sidder nu, som andre skikkelige og artige Børn, stille paa en Stoel. Af Skade bliver man klog.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Befordringer. Den lille Richard, som ved sidste Overhørelse i Forældrenes Nærværelse aflagde det allerbedste Vidnesbyrd om sin gjorte Fremgang ikke allene i Læsning, Skrivning og Regning i de Aar han har havt den fromme Jnformators Underviisning, men endog paa sin Færdighed i at tale og raisonnere fornuftigt, samt paa sin Fromhed i at bede med saadanne egne Ord, der tilkiendegave hans grundige Oplysning om Gud og sine Pligter og hans brændende Attraae at være samme opofret, han er paa forbemeldte Dag høytil delig blevet beskikket af Læreren til at have Opsigt over fire af hans yngre Meddisciple i Skolen, hvoraf de 3 ere ældre af Alder end han Samme Dag blev fr. Johanna Bernhardine for sin Flittighed i Læsningen udnævnt til herefter at have Friehed en Time hver Dag at file re, med Haab om, naar hun giør lige flittig Fremgang i dette, skal hun om et Fierding Aar avanceres til at dandse.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Den paafølgende Dag blev Jørgen Peter i samme Skole avanceret til Udenadslæsning i sin Catechisme, efterat han med Berømmelse havde lagt sig efter at læse reent inden i Bøger, uden at dræve eller slæbe paa Ordene.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Bekiendtgiørelse. Paafugle ere Asiatiske Fugle. Paa de Ostindiske Øer og omkring Floden Ganges findes de i stor Mængde. Derfra føres de hid til Europa.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Paa adskillige Steder underholdes de som en Raritet. Jhenseende til sin Skiønhed kan paafuglen fortiene Navn af Konge iblant Jordens Fugle. Han har en Plumage paa Hovedet, som ligner en Krone. Dens lange og af mange høye Farver pralende Hale fører den med en høy Anseelse. Dens Gang er stolt og storagtig. Naar for Børn. den vil vise sig i sin heele Pragt, udbreder den sin viide firkelrunde Stiert, ligesom en Vifte, paa hvilke alle Regnbuens Farver spiller. Grønt, Purpur, Sort, Blaat og Guld ere her blandede paa en forundringsværdig Maade, og paa det kunstigste nuancerede. Paafuglen beskuer sig i dem med en forfængelig Fornøielse; men saasnart den seer til sine hæslige og grove Fødder, blues den ligesom, og dens udbredte Stiert falder strax ned Dens Røst er gandske ubehagelig, sterk og giennemtrængende. Paafuglehunnen er mindre, og mestendeels graaagtig, den har hverken Plumage paa Hovedet, eller saa pralende en Gumpe som Hannen. Hun legger Æg, naar hun er i tredie Aar, 10 til 12 Stykker, men ligger ikke gierne paa flere end 5. Man bør derfor legge de andre Æg under en anden almindelig Høne at udklekkes. Ungerne bør i 6 Maaneder fødes med Rugmeel, anfugtet med Viin, samt kogt Hvede eller fersk Ost, siden lader de sig nøye med Rug eller godt Korn. En eller to Hanner gives til 5 eller 6 Hunner, Hannen kan leve i 24 Aar. De faae ikke de smukke Farver, førend de ere 3 Aar gamle Hver Efterhøst fælder de Fiedrene i Gumpen, men faaer dem igien hvert Foraar. Deres Kiød holdes for lekkert; men paa de Gamle maae det hænge i nogle Dage førend det spises. De unge Paafugle ere en Delicatesse. Med Fiedrene drives stor Handel i China. J Sumatra findes et Slags Paafugle ligesom de vare marmorerede. Andre end formuende Folk kan ikke legge sig efter denne fornemme Fugls Avl.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Til Kiøbs. Knappenaale og alt det, der er saa godt kiøb, agtes ikke meget, og kastes derfor lettelig bort. De giøres af Kobber eller Messingtraad. Det Europiske Kobber er for blødt til at giøre Knappenaale af, uden det bliver blandet med det Japanske. Dersom der ikke ved Kunsten var opfundet saadanne Jnstrumenter, at Knappenaale kan giøres i en Hast, og det meste Arbeyde derved er saa let, at endog Børn kan komme afsted dermed, saa fik man ikke saa mange Knappenaale for Skillingen, og saa passede man nok bedre paa dem. Det er ellers anmerket af Hubner, at der gaaer mere Kobber og Messing til Knappenaale, Avis. end nogen skulde tænke. Dersom ikkun hver Huusholdning i heele Europa brugte et eneste Brev Knappenaale om Aaret, saa blev dertil aarlig forbrugt 6000 Skippund Kobber, og meere leverer ikke Kobberbierget Fahlun i Sverrig. Men der bruges mange fleere, og de kastes bort allesammen.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Til Kiøbs forlanges. En Dame af Stand ønsker at faae en Maskine, ved hvis Hielp den lille Henriette kunde blive nødt til at holde Hovedet lige, da hun hidindtil stedse har holdt det ligesom Giessene i Tordenveir. Man har gjort alle muelige Forsøg med hende, for at faae hende til at bære sit Hoved ret. men de har alle været forgieves. Den, som derfor kan opfinde og forfærdige saadan en Maskine, beviser denne Dame en stor Tieneste.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Skulde nogen kunde forfærdige et Skab, Dragkiste eller Commode, i hvilken Klæder, hvor uordentlig man end slængte dem i samme, dog alligevel af sig befandtes at ligge i behørig Orden og paa deres visse bestemte Steder, saa behager han at mælde sig hos den lille skiødesløse Amalies Moder. Anledningen til det Ønske at faae saadant et Giemme, gav den sidste Visitation i forbemældte Amalies Dragkiste forleden; thi der var alting blandet om i hinanden ligesom Bønner og Flesk i Ruskensnusk. Der laae en gammel skiden Skoe hos hendes bedste Hue - Accommodere=Kammen laae i Muffen Halsbaandet var i Stykker og Perlerne saaede rundt omkring paa Bunden i Skuffen, maaskee for de skulde opvoxe til en rig Høst. – En Handske laae i Skuffen og en anden udenfor. - Paa hendes Saloppe laae et Strømpebaand, et Æble, som var halvraaddent og et Stykke Pomaade, o. s. v. Det var altsaa en herlig Sag, om man kunde faae saadan Dragkiste forfærdiget, som her forlanges. for Børn.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Tienester ledige. Monsieur Christian ønsker at faae saadan en Ven og Selskabsbroder, som han er selv, ti Aar gammel, og som rigtig kan bevise, at han i fem Aar ikke har talet nogen Usandhed. Uden at være i den Alder og have saadan tilforladelig Attest, nytter det ikke at nogen mælder sig.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
Notification. Historier for Børn, indeholdende adskillige læseværdige Handlinger, som paa en fornøyelig Maade danner det unge Hierte til at antage Dyds og Sædeligheds Præg, faaes paa Avis-Contoret for 1 Mark, indbundne 20 Skilling. Arie.
Adresseavis for Børn, 1779-03-10
De af vore smaa Læsere, som eyer Weyses Sange for Børn, som af Hr. Birk ere oversatte, vil finde Melodien til følgende i Bogen pag. 8. Lille Hans i Haven gik Og sig nogle Blomster fik, Frugter var ham kjære, Og han fandt en Pære. Denne han nok tage tør, Hvad mon lille Hans nu giør, Mon han tør den tage :Mon han tør den smage. Da han vil og ikke vil, Beed han i det samme til; Jens med Hans vil bytte. Hans maa til at spytte. Ormestukket, vær med den, Kaster Pæren hen igien, Vi tidt vide ikke i Hvad i Folk kan stikke. Subskribenterne, ere end videre. Msr. Christian Nicolay Winge. Mr. Andreas Swendsen. Jfr. Marine Sussanna Winge. Msr. Johan Cornelius Krieger og Sydskende. Jfr. Charlotte Christiane Winge.
Adresseavis for Børn, 1779-03-17
Aar. Nummer II. Første Ad Aargang. for Onsdagen. Børn. den 17 Martii.
Adresseavis for Børn, 1779-03-17
De smukke Perle-Høns, hvor har man disse fra Fra Afrika. Opløsning. Paa Spørsmaalet i Nummer 9. et høieste Ære Navn paa Jorden er – en Christen, thi skal noget overstige det, saa maae det være – Navnet af en Salig; men denne himmelske Titel, har ikke Sted paa Jorden. Den er Ære Navnet for den sande Christen naar han ved Døden indtræder i Himlen. Men ogsaa der skal han prange med Christen Navnet naar han i Selskab med Christus sin Frelser, hvis Navn han her har baaret, skal nyde de Gienløstes evige Glæder.
Adresseavis for Børn, 1779-03-17
Mine unge Læsere tænke ikke, at jeg er Hader enten af Jagt, Ball, Comoedier, Canefart. Onei, langt fra Men at sætte al sin Tids Anvendelse dertil, at giøre det til vor eneste Syssel, i Livet; at tænke, at vi ikke er skabt til andet, end at forlyste os, kun det laster jeg. Vi ere satte her i Verden til langt nyttigere Ting, og vore Fornøielser bliver ikke givet os for at ødsle Tiden bort med, men for at giøre os muntre til de alvorligere Forretninger, og lætte Sindet fra sine Bekymringer. Dersom vi henge vore Hierter formeget til Fornøielser, saa staaer vi Fare for at for Born. forglemme det, som skal befordre vor Lykke i Verden, og omsidder at blive saa mæt af det Glædelige, at det bliver ekkelt for os, og hvad skal vida tage os til, naar vi intet alvorligt kan forrette, og ikke meere finder Smag i det Forlystende.
Adresseavis for Børn, 1779-03-17
For alle Ting, mine smaae Læsere og Læserinder, lader Eder ikke saa stærk indtage af Eders uskyldige Fornøielser, at i skulle forfalde til en lunken og ligegyldig Øvelse i Eders christelige Glæder. og tabe al Smag for Livets alvorligere Forretninger. Vi ere skabte til at arbeide, og giøre os dette taaligt ved fornuftige Glæder. Jo sparsommere Eders Fornøielser ere, jo kierere, jo sødere, jo langvarigere vil de blive Eder.