JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Den saakaldte borghesiske Fegter er ligesom Apollo i Belvedere, bleven fundet i Antium (Nettuno), Neros Fødeby. Den ansees med Rette for een af Oldtidens herligste Mesterværker. Man læser paa den Konstnerens Navn, Agasias fra Ephesus. Vel har man ingen Efterretninger om denne Konstner, men hans Hæder lever i hans Værk. Winkelmann formodede, at denne Figur, efter Bogstaverne at dømme, var den ældste blandt de Statuer, som i hans Tid fandtes i Rom, men han vil ikke antage den for en Fægter. Ramdohr er af modsat Mening. Figuren, siger han, forestiller en Mand, der i et Udfald med udstrakt Legeme, nedenfra faaer et Stød, medens han med et forekastet Skjold søger ovenfra at opfange et Hug, som hans Øie er hefter paa. Manden har et fuldkomment udvoxet Legeme, der ved Anstrængelse er blevet smekkert og fast. Han er ikke Jdegl, men Naturen er valgt til Mønster, og man antager endog, at han af Ansigt ligner en virkelig Person. Statuens Fortræfselighed bestaaer isæt i Omridsets Bestemthed, Rigtigheden i Musklernes Leie og Form, især deres Spil, og, saa at sige, i deres hinandengriben under den bløde Kjødbeklædning. Stillingen er la vanskelig, at Ramdohr antager det for umueligt, at Konstneren, i den længe kan have havt en levende Model for sig. Figuren er saa strakt, at den ved større Spænding ufeilbarligen vilde komme ud af Ligevægt. Konstneren har følgeligen kun ved Hielp af Hukommelsen kunner lade ved hefte det Øieblik, han engang saae et Forbillede i denne forbigaaende Stilling. Man har villet paastaae, at Rygradens Stilling, ikke stemmen overeens med Stillingen af Legemets forreste Deel, men Kiendere have ved anstillede Undersøgelser fundet, at den er muelig, og altsaa ingen Unaturlighed indeholder. Sielden er den, 3 derfor kunde den, efter Ramdors Mening, maaskee ikke uden Grund synes tvungen. Denne Konstdommer anseer kun den høire Arm med Lantsestykker for ganske ny; men iøvrigt spores kun nogle ringe Udbedringer, og Jstandsættelser. - Hayne vil heller ikke antage denne Figur for en Fegter, da han troer, at man neppe nogensinde har opreist Fægterne Billedstøtter. Han formoder med Winkelmann, at det er een eller anden Helt, som mueligen har hørt til en Gruppe, der har havt en Hest for sig, hvilken han forsvarer sig imod. Om saadanne Gjenstande kan man stride i Aarhundreder uden at komme til noget endeligt Resultat. Jmidlertid staaer denne Kæmper, han være nu hvad han vil, i en fegtende Stilling i det Pariser Museum, hvorhen Napoleon lod ham bringe, da han kjøbte den borghesiske Samling, ret som om han vilde forsvare sig mod sine Bortførere; men næsten skulde man troe, at han virkeligen ingen Fægter er, siden han ikke kunde holde den Haand fra sig, der ren ham bort fra det Sted, hvor han i Aarhundreder havde staaet, og lod sig slæbe som en kjøbt Træl til Frankrigs Hovedstad. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Jndenlandske Efterretninger. Følgende nærmere Bestemmelser ere givne i Henseende til Reformationsfestens Høitideligholdelse:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Biskoppen over Sjællands Stift holder, paa Festens første Dag, Høimesseprædiken i Trinitatis Kirke i Kjøbenhavn; Gudstjenesten begynder Kl. 12, og ingen Aftensang holdes denne Dag i bemeldte Kirke. - Da Deres Majestæter Kongen og Dronningen, med det kongelige Huus, agte at bivaane Gudstienesten samme Dag i Trinitatis Kirke, indrettes for Deres Majestæter, med Følge, passende Stole paa Kirkegulvet, og Kirken udzires paa den Maade, som ved saadan Leilighed er sædvanligt. Ved Deres Majestæters Ankomst til Kirken, som skeer i høitidelig Procession, modtages Allerhøistsamme, naar de indtræde i Kirken, og geleides ved Udgangen fra samme, af Biskoppen, samt Frue og Trinitatis Kirkes Geistlige. En Cantate opføres i Kirken, og det kongelige Kapel assisterer ved Musikken. Universitets Høitideligheden paa Festens anden Dag, holdes ligeledes i Trinitatis Kirke i Kbhvn. Hs. Majestæt, og det kongelige Huses herværende Prindser, indbydes til denne Høitidelighed ved Rector Magnificus og Fakulteteruca Decani. Kirken beholder sin Jndretning fra forrige Dag; Cantaten opføres med Musik ved det kongelige Kapels Hjelp; da Hs. Majestæt er sindet at bivaane Høitideligheden, skeer Processionen til og fra Kirken ligesom næstforrige Dag, og Hs. Majestæt modtages ved Kirken, samt geledes ud af samme, af Rector Magnificus og Faculteternes Decani.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Dersom Vor Frue Kirke i Kiøbenhavn er, som forventes, under Tag til denne Tid, lægges Grundsteen til Alteret paa denne Dag af Hs. Majestæt, ved Allerhøistsammes Tog enten til eller fra Trinitatis Kirke. Begge fornævnte Festdage blive og høitideligholdte. ved Hoffet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
J Anledning af Universitets-Høitidelighederne ved Reformationsfesten, gives der iøvrigt ogsaa, som et passende Beviis paa concordia ecclesiarum, nogle lærde reformerte Geistlige i Udlandet Æres diplomer, som Doctores Theologiæ ved Universiteterne i Kjøbenhavn og Kiel, efter nærmere Forestilling til Hs. Majestæt, fra den kongelige Direction for Kjøbenhavns Universitet og det kongelige schlesvig-holsteen lauenborgske Cancellie, og foregaaende indhentet Forslag fra Universiteternes theologiske Faculteter, i Forening med Biskoppen over Sjællands Stift og Hertugdommenes Generalsuperintendent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Paa Festens tredie Dag prædiker Stiftsprovsten til Høimesse, i Trinitatis Kirke i Kjøbenhavn. Formeentlig bliver, ligesom ved Reformations festens Høitideligholdelse i Aaret 1717, Medailler. prægede til Erindring om Festen i dette Aar, nemlig: een til Erindring om at Hs. Majest. Kong Frederik den Sjette lod denne Jubelfest høitideligholde; een til Erindring om Dr. Martin Luther, og Tegning til en Medaille, der under eet skulde omfatte Gjenstandene for begge ommeldte Medailler, skal forelægges Hs. Majestæt, hvorefter Allerhøistsamme nærmere vil bestemme, om en slig Medaille skal præges, eller om der skulle præges to særskilte Medailler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Rector Magnisicus Prof. J. Wolf anmoder i de offentlige Tidender de Videnskabsmænd, som, i Anledning af Reformationsfestens Høitideligholdelse, maatte ønske ved denne Leilighed at erholde academiske Grader ved Kjøbenhavns Universitet, samt ansee sig efter Anordningerne for at være qualificerede til samme, inden sex Uger fra 25de April, behageligen at yttre deres Ønske desangaaende skrivtlig til vedkommende Faculteters Decaner, som ere for det theologiske Facultet: Hr. Dr. og Professor P. C. Müller; for det juridiske Hr. Conferents-R., Prof. og Ridder Schlegel; for det medicinske: Hr. Etatsraad, Professor og Ridder Bang, og for det philosophiske Facultet: Hr. Dr., Professor og Ridder Thorlacius, samt derefter i det seneste i August Maaned at indsende deres Disputatser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Hs. Excellence Hr. Geheime-Conferentsraad Johan von Bülow, til Sanderumgaard, Storkors og Dannebrogsmand m. m., har i den ædle Hensigt at bestyrke Patriotismen ved nordisk Helte baads værdige Anpriisning, udsat en Præmie af 500 Rbdlr. N. V. for den bedste Lovtale over Helten Daniel Rantzau, og overdraget Selskabet til de skiønne Videnskabers Forfremmelse at bedømme Concurrenternes Arbeider. J Følge. heraf anmodes de, som ønske at tage Deel i Con cursen, at indsende deres Arbeider til Selskabets Secretair Professor Baden paa Charlottenborg, forsynede med en Devise, og en med samme Devise uden paa betegnet og forseglet Seddel, som indeholder Forfatterens Navn og Opholdsted. – Til Termin for Arbeidernes Jndsendelse er fastsat Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag den 28de Januar Kjøbenhavn, den 28de April. Skibet Norden, Capit. Duntzfelt, er i Gaar ankommen her paa Rheden. Det har gjort den lange Reise i den usædvanlige korte Tid af 11 1/2 Maaneder. Ladningen bestaaer af 4000 Casser Congo Thee og er Partie andre Theer, 20,000 Stkr. Nanquiner, Sago, m.m. Hoved Jnterressenterne ved denne Expedition ere de Herrer Ryberg & Comp.; E. S. Blaks Enke & Comp.; Brødrene Tutein, og Meyer & Trier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Det Kongelige musicalske Academie, stiftet 1778, bliver nu ophævet og dets Jnventarium, og bekydelige Forraad af Noder skal med det allerførste sælges ved Auction. Det er det ældste Selskab i Kjøbenhavn og har i en lang Række af Aar udmærket sig ved at give de fortræffeligste Concerter, under Concertmester Schalls Bestyrelse, som udførtes af det Kongel. Capel og de Kongel. Sangere og Sangerinder, foruden adskillige Musikyndere. Det har i bedre Dage tællet 250 til 300 Medlemmer, og foruden Baller, givet hver 8de Dag en Concert. Meget har dette Academie bidraget til at vække og udbrede Sands og Følelse for en af de ædleste Konster, Musiken; men da efterhaanden, især i Krigsaarene, Udgifterne stege i samme Forhold som Medlemmerne, paa Grund af Bidragets Kostbarhed, udmeldte sig, saa formindskede de bidragende Medlemmers Tal sig tilsidst saa meget, at der kun blev 130 tilbage. Adskillige Gange har man ved Tilskud søgt at vedligeholde Selskabet, men omsider blev det umueligt for de tilbageblevne Medlemmer, at bære og dække de betydelige Udgivter, og en Opløsning var altsaa uundgaaelig. Concertsalen er den største og smagfuldeste her i Hovedstaden og inrettet dertil efter den store Jldebrand, Nu har det borgerlige Selskab, som hidtil havde fine Værelser i Etagen neden under, som for ogsaa hørte til Academiets Leiligheder, leiet begge Etager, men da dette Selskab ikke giver Concerter, saa vil i Fremtiden den herlige Concertsal, hvor hidtil Schulz's, Kungens, Mozarts, Beethovens og saa mange store Mænds Trylletoner gjenløde, ikkun blive brugt til Baller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Frederiksberg Slot opmales nu meget smukt, baade indvendig og udvendig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Første Confirmationssøndag blev, efter Sædvane, Rosenborg Hauge aabnet. J Søndags Middags faaes her en ligesaa stor Mængde Spadserende, som paa den skjønneste Sommerdag. Træerne begynde at knoppes, og det unge Græs er et behageligt Forbud for det sig nærmende Foraar. Ogsaa Hans Majestæt og Prindsesse Caroline finde megen Behag i at spadsere i denne Hauge, saalænge det kongelige Herskab opholde sig i Residencen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Til Vor Frue Kirkes Gjenopbyggelse er ialt indkommet 144,216 Rbd. N. V. Det hidtil der udførte Arbeide har kostet ialt 137,930 Rbd., og den contante Beholdning er altsaa kun 6,285 Rbd. Lægges hertil 65,000 Rbd., som Restancerne af Bidragene fra samtlige Kirker i Danmark (I Skp. Byg af hver Td. Kirketiende ydende Hartkorn) beløber sig til, samt Kirkens Assurance-Sum og nogle Summer for solgte Materialier, saa udkomme 94,485 Rbdlr. Men heraf bortskyldes 47,000 Rbd. Da nu de tilbageblivende 47,485 Rbd. ikke ville være tilstrækkelige til at bringe Kirkens udvendige Bygning til Fuldendelse, saa behøves endnu 159,000 Rbd. H. M. har derfor befalet, at der af Statscassen skal skjænkes 200,000 Rbd., hvoraf de 150,000 Rbdlr. strax anvises, og den øvrige Deel næste Aar, til Fædrenelandets Hoved eller Metropolitankirkes Opreisning af sin Aske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
J Hr. Hempels Avis af 24 April læses følgende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Jndsendt. Nogle af den forevigede Professor Dests Disciple anmode, i Hempels Avis og den Altonaiske Mercur, deres Medbrødre og den Hedengangnes Venner om at yde Bidrag til et Monument paa hans Grav, som den ædle Hr. Grev Reventlau til Brahetrolleborg har lovet at anskaffe. At sætte en agtværdig Afdød et saadant Minde, er ei usædvanligt, og lader sig vel den synderlig Bekostning opnaae. Jmidlertid maa Man høilig beklage, at der til en blot Steen saa ofte opofres en betydelig Kapital, der kunde været anvendt til et langt hensigtsmæssigere Mindemærke. Den almeen agtede og elskede Fader Osts Minde uddøer alligevel aldrig i hans sande Venners og Disciples Minde, Hvo der tilfulde kjendte denne Gode, som var langt ophøiet over sandselig Tant og Glimmer, og ofrede ædel Oplysning, Sandhed og heldbringende Kultur hele sin Tilværelse, vil sikkert gjerne, paa en til hans Aand mere passende Maade, end ved en død Steen, bidrage til at hædre hans Minde. Sligt, som Alt hvad der lod sig kjøbe for Guld, var denne rene ophøiede Mand et Jntet. Hvor varmt slog derimod ikke hans ædle Hjerte for Udbredelsen af gavnlige Kundskaber og en bydig Tænkemaade! Ja, selv ei eengang i de sidste kummerlige Leveaar forlod hans muntre og trøstende Genius ham. Aldrig klagede han over ublid Skjebne; intet Knur hørtes fra hans Læbe. - Skulde det da ikke synes mere værdigt (med Undtagelse af Lidet til en Gravstøtte) at anvende de indkommende Bidrag, der ikke kunne blive for store, som et varigt Minde, til hans endnu levende kjære Børns Understøttelse, og saaledes yde den omhyggelige Moder en solidere Støtte? - Anmelderen, der ogsaa regner sig iblandt den Forevigedes Venner, kjender intet skjønnere Mindemærke, og signende vil da vor gode Oests forklarede Genius skue ned paa elskede Disciple og Venner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Kjøbenhavns Børs d. 29 April. Cours. Hamb. 2 M. 540, a vista 652. Amsterdam 2 M. 496, a vista, . London 2 M. 23 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 660. Specier solgtes til 34 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 94 pr. 100; Oblig. uden Rente) 79 3/4 a 80. Norske Rbksedler 27 a. Norske Species. 25. Svenske Sedler 9 Mk. a 9 Mk. Disconto 10. C.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Blandede Efterretninger. Engellands indere Huusholdning. Jntetsteds har Selskabet opnaaet en saa høi Grad - Jntet af indere Udvikling, som i Engelland. steds gaaer den frem efter saa faste indere Grundsætninger, og intetsteds er Regjeringsmagten mindre indvirkende. - Da i Engelland hver dannet Mand tager Deel i Regjeringen og lærer dette, ved selv at sysle dermed, da hele Forvaltningen af Communerne i Engelland ere i deres Hænder, hvis Arver størst, men ikke som hos os, i egne dertil ansatte Embedsmænd, saa er der blandt de dannede Stænder udbredt en Kundskab om Landet og Forvaltningen, som man hos os ikke kan gjøre sig noget Begreb om. - Engellænderen, af Naturen begavet med et klart Sind for det Practiske og Hensigtsmæssige, har tidligen skjønnet, at man i de Begivenheder, man seer i Selskabet, kan kjende de Love, efter hvilke de bevæge sig, og at man overalt kun behøver at fastsætte Middel Størrelser, for at kunne bestemme det Sving, Tingene tage, og til hvilket Med de føre. intet Land bliver der gjort saa hensigtsmæssige Jagttagelser over Begivenhederne i Selskabet, som i Engelland, og kun i et saadant Land er det mueligt, at der kan udkomme Værker som Adam Smith om Nationalvelstand og Malthus om Over befolkning. - Engellænderne have altid i deres Jagttagelser meget nøje fulgt Endevirkningerne * af deres Criminal- og Civillove, fordi de føle at man maa have heraf en klar Anskuelse, naar man i Parlamentet vil tale hensigtsmæssigen om at gjøre Udkast til nye Love. Jstedet for at hos os alle statistiske Efterretninger, som Statshemmeligheder begraves i Regieringsacterne, hvorfra de sjeldent eller aldrig komme for Dagens Lys, saa ligge de derimod i Engelland altid aabenbare for Alles Øine, fordi Regieringen ikke bestaaer af Embedsmænd, men af de rigeste Arvinger, der ikke gjøre nogen Hemmelighed af det, der foregaaer i deres Grevskab, og ikke indgive nogen underdanig Jndberetning til høiere Autoriteter, men lade det trykke, paa det at enhver kan kiende og afbenytte det. - En Tredie kommer nu og samler disse enkelte Efterretninger, stiller dem sammen, og udAnmeld. foreslaaer dette Ord istedet for det fremmede Resultat. Endevirkning er ganske analog med Endemaal, og ikke ilde klingende. Dog forstaaer det sig af sig selv, at det ikke i alle Tilfælde udtrykker det samme som Resultat, der snart bruges til at udtrykke en Handling, snart en Egenskab, men i de fleste Tilfælde betegner det dog en Endevirkning. drager Følger deraf. - Paa denne Maade 27 blandt andet ogsaa følgende vigtige Tabel over Tiltagelsen af Forbrydere i de sidste 10 Aar fremkommen; thi i de meest trykkende Aar tiltoge de meest. Fremdeles sees deraf, at Fruentimmernes Forbrydelser ere af ganske anden Natur end Mandfolkenes; thi de ere i de sidste 10 Aar voxne efter et ganske andet Forhold, endskiønt Nøden har hjemsøgt begge Kjøn paa lige Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Tabel over Criminalforbrydernes voxende Tal i de sidste 10 Aar. Aar, Mand. Tiltagelse. Fruent. Tiltagelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
J Aaret 1812 er Forbrydernes Tal voxet overordentlig hurtigen. Ringere var Tallet i 1813, og 1814 var det allerede betydeligen i Aftagen. Derimod voxte det 1815 i en Grad, som overgik alle de forrige. (Dentsche Beobachter.) Ovenanførte Forfatters Yttringer om Offentlighed leder Anmelderen til at anstille nogle Betragtninger over denne Gjenstand. Offentlighed er i de fleste af Statens Anliggender en ligesaa gavnlig som nødvendig Ting. Er Sagen anbefalelsesværdig, saa tabes der intet ved dens Offentliggjørelse; er den det ikke, saa nytter det ei at lægge Dølgsmaal derpaa; man vil erfare den om den end blev holdt nok saa hemmelig, kun med den Forskjel, at Tilsætningerne og Forvandskelsen da mindre ville kunne undgaaes, og disse ville da være saa meget skadeligere, som mundtlige Rygter snige sig omkring i Mørke og ikke kunne saaledes offentligen gjendrives som naar de fremsættes offentligen. Der gives overalt i vore Dage kun faa Hemmeligheder, som længe kunne blive Hemmeligheder. Manden fortæller dem til Konen, denne igjen til sin Veninde, under Tausheds Løvte, og hvad fire Øine vide, det veed Mange, og hvad sex Dine vide, det veed sædvanligen hele Byen. Som en Løbeld flyve de fra Klub til Klub, fra Huus til Huus. Og disse levende Aviser ere, som sagt, de farligste, thi de kunne, som Erfaringen, saa ofte har lært, saaledes udsmykkes og forøges, at den første Udgiver ikke gjenkiender mere sit eget Værk. Vist nok gives der Omstændigheder, hvor det er nødvendigt at holde enkelte Ting hemmelige, men hine Omstændigheder ere ligesaa faa, som disse Ting enkelte. Jkke at tale om, at man ved Hemmelighedsfuldhed giver Rygtesmedde, Skumlere og Sladdrere rigt Stof til Underholdning, saa forplumrer det tilsidst ogsaa ganske Historiens Kilder, og svækker al Nationalaand. Dette har netop været Tilfældet under Napoleon. Han udbredte et Hemmelighedsslør over alle Statens Anliggender, hvorved der ofte, uden Nødvendighed, opvaktes Mistanke. Men selv under hans største Anstrængelse for at binde Munden paa den offentlige Stemme, lige fra Elben til Tajo, trængte denne dog paa mange Steder frem ligesom en Kilde af Jordens Skjød. Mange af hans Bestræbelser, havde vi maaskee seet i et fordeelagtigere Lys, end vi nu see det, om han ikke, ved Hemmelighedsfuldhed og Frygt for Offentlighed, havde opvakt vor Mistillid. Jntet er lettere end at lægge Baand paa Skribenten, som Jndivid. Men den tænkende, redelige og Sandhed elskende Skribent er Folkets Organ, og som dette bør han ogsaa agtes. Det er Folkets Feldttegn, han bærer, og det er dette man bør vise den tilbørlige Ære. Almindelighed betragtes en saadan offentlig Skribent, som vi her have nævnet, ikke fra den rigtige Synspunkt, som han maaskee burde betragtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Enhver Regjering trænger til et Organ hos Folket, ligesom Folket til et Organ hos Regjeringen. Jntet er lettere end at faae dette Organ, men at faae et saadant, der besidder Almeenhedens Agtelse og Tillid, er ikke saa let en Sag. Jkke bør man derfor betragte den oplyste, saakyndige og redelige Skribent som en Dagleier, hvis hele Stræden gaaer ud paa, at tilfredsstille lav Egennytte, more en sandsesløs Hob og give Bremenfeldere Æmne til Vertshuussamtaler. Nei, dertil fik Skribenten ikke det store Kald at tale for Folket og til Folket. Skjændigt vilde det være at opoffre et heelt Livs Stræben til et saa uværdigt og foragteligt Maal. Men den værdige Skribent bør ogsaa behandles af Staten med den Agtelse, der skyldes den Mand, der helliger den Frugterne af uafladelig Tænken og Pønsen paa dens Vel. Der gives en høiere Domstol end den, han her i Livet skal staae og falde for. Denne Domstoel er Efterverdenen, og for den maa Monarken ligesaa vel nedlægge sit Kongespir, som Skribenten sin Pen. Vee den, der ikke med en reen og frelst Samvittighed kan fremtræde for denne hellige Ret!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Bekjendtgjørelse. Paa Magazin for Reisebeskrivelser har nu en Deel Subskribenter meldt sig, og det første Heftes Trykning er derfor paabegyndt. Det kommer til at indeholde Chatcaubriands høist interessante Reise fra Jerusalem i Aaret 1807. Med de parmeste Farver skildrer Forf., hvis skjønne Skrivemaade er noksom bekjendt, os sine Vandringer i Grækenland. Suart leder han os hen til Grækenlands herlige Ruiner, hvor saa mange skjønne Minder fra Fortiden vækkes, snart til Jcrusalem og de øvrige i Skriften forekommende Stæder, Byer og Pladser, hvor Frelseren og hans Apostle fødtes og virkede. Det Hele er beskrevet med saa høitidelige Følelser, og med et saa fromt Sind, at det maa gjøre Jndtryk paa enhver, der føler deHøie, Store og Sielsopløftende, som hvert Minde om disse classiske og hellige Egne opvækker. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Subskriptionen, som endnu staaer aaben, modtages hos Forlæggeren, A. Soldin, i Fortunstræde No. 148. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-04-29
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 35. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel, allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 3 Mai 1817. Efterretning om Præmie=Selskabet, som anbringer Ungdommen af den mosaiske Troesbekiendelse til Kunster og Haandværker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
Onsdagen den 26de Martii 1817 høitideligholde dette Selskab sit 23de Aars Generalforsamling, hvor undertegnede Pastor Paludan førte Ordet ved Præmiernes Uddeling, som bleve tilkiendte tre Mestere af den christelige Religion, og syv Svends af den mosaiske Troesbekiendelse, nemlig: Til Bogtrykkermester Hr. H. H. Thiele en Præmie af 30 Rbd. N. V.c Tøimagermester J. C. Gielstrup en Præmie af 25 Rbd. N. V. 2 Malermester W. Pramann en Præmie af 30 Rbd. N. V., som han i Generalforsamlingen ædelmodigen skienkede til den af ham udlærte Svend Salomon Salomonsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
Bogbindersvend H. Salomon en Præmie af 15 Rbd. N. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
Kunstdreiersvend L. S. Jacobsen en Præmie af 40 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille. - Hans Læremester, Hr. Kunstdreier Korber, har renonceret paa den ham tilkommende Præmie og derimod anbefalet sin Lærling til Selskabets særdeles Bevaagenhed. Til Bogtrykkersvend J. D. Jacobsen en Præmie af 20 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
- Tøimagersvend Jsaac Nathan en Præmiaf 200 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille. r. Guldsmedsvend Jsaac Levi en Præmie af 20 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille. c Malersvend Sal. Salomonsen en Præmie af 20 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-05-03
Uhrmagersvend J. H. Levi en Præmie af 30 Rbd. N. V. og en Sølvmedaille.