Københavns Adresseavis, 1761-01-12
Bekiendtgiørelse. Undertegnede er findet, gandske og aldeles at anvende sine Lives Bestræbelser til sit Fædernelands Nytte Han giør sig Umag for at vise ved Lærdon, og Exempler, at en Forbedring i mange Stykker af Landvæsenet er muelig. Han overseer det gandske, og ønsker at han maae befalde alle, og at Nytten alt saa maae blive almindelig. Hans Forset er, ikke uden Nødvendighed at afvige fra den Læremaade til Spørsmaal og Giensvar. Hans Bestræbelse gaaer derhen, at skrive grundig, kort, og forstaaelig. Beviserne ere ligesaa nødvendige, som Modsigelserne og Giendrivelserne, der tiener til at svekke de Jndvendinger, som bliver gjorte dermod. Det er umueligt, saa gjerne han endogsaa ønsker det, at han saa nøye kan indskrænke sin Stiil og Skrivemaade, som mangen en maatte tænke. Saavel det, at lære og undervise de Vankundige og Uvidende, der maae have alting tydeligt, som og, at tilfredsstille og overbevise Kiendere, der ellers i hans Lærremaade maatte finde noget ufuldkomment, er ham i Veyen. Dette er den eneste Aarsag, som foraarsager Arkenes Tilvext, naar han udarbeyder Skrifter af allehaande Slags. Omendskiønt han nu kan have Haab, at de af den Høyere og Mellemstanden kan have Nytte deraf, ifald han er saalykkelig at vinde deres Bevaagenhed og bifald, og at den nedrigste Stand, som dyrker Agerjorden, kan ved dem finde en nærmere Underviisning op Opmuntring, Saa seer han dog gierne, at hans Skrifter ogsaa maae blive udbredede iblant de Nordiske Jordbruger, og Bønder. Det er bekiendt at en Jordbruger, Gaardmand eller Bonde gjerne læser saadanne Skrifter, som handler om Landvæsenet, naar de ere forfattede i Spørsmaal og Giensvar, Men han tager i Almindelighed i Betænkning at udgive Penge derfor. Ofte undskyldes han af hans Uformuenhed, at han ikke kan giøre det. Undertegnede har nøye overveyet disse betænkelige Omstændigheder, og da de synes at tilintet giøre og svekke hans Ønske, som er at tilveiebringe og skaffe nogen Nytte med hans i Spørsmaal og Giensvar indrettede Skrivemaade, har han fattet det Forset, at gjøre alt hvad ham mueligt er, for at rydde disse Forhindringer af Veyen. Han tager sig altsaa den Frihed, at gjøre en underdanig, ydmyg og venlig Forespørsel til alle Eyere af store og mindre Jordegods i Dannemark, om de finder det for raadeligt, at enhver Bye skulde blive forsynet med et Exemplar af hans Skrifter, som sigter til Landvæsenets Forbedring? Det Spørsmaal, hvorledes sligt beqvemmeligst kunde skee, troer han sig ikke til at besvare, men overlader det til enhvers Eftertanke og Omsorg. Jfald nu dette Forslag hist og her skulde finde bifald, saa tilbyder han sig at overlade hans Skrifter for 24 s. Alphabethet til de Liebhabene, som vil have samme til forbeskrevne Brug, da andre Liebhabere ellers maae betale 2 Mk. for hvert Alphabeth. Saasnart det franco fra de Herrer Jordegods Eiere i Dannemark maatte indberettes til Sr. Andersen og Holck paa AdresseContoiret i Kiøbenhavn som besørger hans Skrifter, trykte hvor mange Exemplarer enhver vilde forlange til sit Jordegodses Byer, vil de ikke lade det mangle, at antegne det forlangte Antal, og saasnart Skrifterne ere komne fra Pressen, at lade dem følge imod den fastsatte Priis. Han kan som en Fraværende, ikke vide, om saadan Antegnelse endnu kunde finde Sted, ihenseende til tvende Skrifter, som handler kom Gierder og Jordens Jndhegning, og om Mark Fælledsskabets Skadelighed, og nu ere under Pressen, Men han maae melde, at om en stakket Tid bliver et andet Skrift, som skal handle som Sand= og Torve=Jordens forbedrede Brug overleveret til Pressen. Derforuden vil han handle, om MarkFælledsskabets Ophævelse: om Veyrligets Løb og hvorledes man forsigtig skal betiene sig deraf. samt og igiennemgaae Korn-Sæd Sorterne, og i Almindelighed opsøge og bekiendtgiøre alle muelige Midler til Landvæsenets og Agerdyrkningens Forbedring, paa det at Landmanden kan kiende dem og bruge dem til sin Nytte. Han recommenderer sig i alle Patriotiske findede Medborgeres Bevaagenhed og Yndest, og forbliver det almindelige Væsens Glücksborg urettelige Arbeyder og Tiener, den 10 Dec. 1760. Philip Ernst Luders.