Berlingske Tidende, 1836-01-04
Som bemærkninger ved enkelte Paragrapher i Udkastet meddeles Følgende: Ad § 2. At Skovbetjentene indrømmes nogen Henstand med Rapporternes Frem sendelse er anseet nødvendigt, for at de ikke derved formeget skulle hindres i deres Tilsyn med Skovene, hvilket især gjelder Skovfogderne og Skovløberne, der som oftest maae møde i Retten som Vidner eller Deponenter. Jkke sjeldent ere de samme Førstbetjente Vidner i flere saadanne Sager og kunne da afgive deres Forklaringer paa een Dag i dem alle, ligesom og Sagernes Behandling lettes Dommeren derved, at han paa een Gang kan indkalde flere Sigtede og mod dem anstille de fornødne Undersøgelser. Ei heller kan det antages, at et Ophold af 2 til 3 Uger, inden Sagen foretages, vil, skjøndt det vistnok var bedre, om den øieblikkeligen kunde forfølges, kunne have en saa skadelig Jndflydelse paa Sagens Oplysning, at hine Beqvemmeligheder derfor bør opgives. Ad § 4. Bestemmelsen om, at de Sigtede i Udeblivelsestilfælde skulde lide Dom forden Overtrædelse, som de beskyldes for, har været Tvivl underkastet med særdeles Hensyn til, at en saadan Fremgangsmaade ikke skulde være stemmende med den Regel, at de omhandlede Sager skulde behandles som offentlige Politisager. Jmidlertid har man fundet overveiende Grunde for Bestemmelsen. Saavel Danske Lovs Aand som almindelige Retsgrundsætninger medføre nemlig formeentligen, at den Sigtede i de omhandlede Sager ikke bør underkastes nogen egentlig inqvisitorisk Behandling, og navnlig ikke med physisk Magt kan bringes til at medde, eller ved Tvangsmiddel af Hensættelse paa Vand og Brød til at svare. Ligesom denne Art Tvang gaaer den borgerlige og personlige Frihed saa nær, at den neppe bør anvendes, hvor andet Middel haves til at opretholde Forpligtelsen at møde og svare, saaledes synes det klart, at Cancelliets Circulair-Skrivelse af 3die Mai 1800, hvorved det først er blevet erkjendt som almindelig Regel, at Dommeren med Magt kan lade de Personer afhente, som under et Jnqvisitions-Forhør i en criminel Sag kaldes til Møde under Benævnelse af Vidner, nærmest har Hensyn til de Tilfælde, hvor den Sigtede er arrestabel, hvilket fremgaaer af de Lovsteder, hvoraf Sætningen hidledes. At Rescript af 23de October 1795 om Jnqvisiters Hensættelse paa Vand og Brød ikke mindre aabenbart forudsætter Arrestabilitet, er klart af sig selv. Der er heller ikke Noget som kunde gjøre det betænkeligt, i de af det Offentlige forfulgte Sager, der angaae Boder, at lade den Sigtedes Udeblivelse have den samme Følge som i civile Sager, at han, som den, der ikke benegter, antages at tilstaae. For det Offentlige vil denne Virkning vistnok i enhver Henseende være tilfredsstillende, og det sees heller ikke, at der med Hensyn til den Sigtedes eget Tarv kan derimod være Noget at erindre. Vil man lægge Vægt paa, at Sagen eventualiter angaaer Friheden, idet Bøderne, hvis de ikke kunne betales, blive at afsone, da gjelder det samme om Slagsmaals Bøder, om Bøder i Jnjuriesager, om Mulct for unødig Trætte, og saamange andre Bøder, der kunne paalægges i Sager, som behandles i den private Processes Former, ikke at tale om, at man ved Gjeldsdomme løber Fare for et langt varigere. Frihedstab. Det bør og bemærkes, at Politi forordningen af 25de Marts 1791 udtrykkelig har henviist til D. L. 1430, som den Regel, hvorefter Følgerne af Parternes Udeblivelse bør bedømmes. Jndholdet af Frdn. 8de Marts 1799 modsiger dernæst ingenlunde ovenanførte Formening. Den viser vel, at en Part i Politisager, ligesaavel som under Jnqvisitionsforhører, kan kaldes til personligen at møde og afgive Forklaringer, hvilket medfører, at man ei behøver at nøies med den Forklaring, som han skriftlig eller gjennem en Sagfører vilde afgive, men at han kan fordres til personligt Møde og personlig Forklaring, og i Vægringstilfælde ansees som contumax. Men den bestemmer ikke Virkningen af saadan contumain, som derfor maa bedømmes efter Lovgivningens øvrige Grundsætninger, sammenholdt med enhver Sags særegne Beskaffenhed. Hertil kommer, at Forordningen ikke skjelner mellem offentlige og private Politisager, men derimod mellem 2 pliti= og Jnqvisitions Sager.