JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
af Skilderiet. Side ikke manglede Opmuntring dertil. Henrik Krock, som uden Tvivl spillede en fornem Rolle paa den Tid, var neppe noget egentligt Genie, endskiønt den "Altingsønderknusende Ramdohr nok uden Tvivl med Uret, kaldte ham den flittigste Haandværksmand, der nogentid har ført Penselen." – Christian den Sjette gav Konstnerne Leilighed nok til at vise sig, ved at lade med uhyre Bekostninger opføre Slotte, hvorpaa intet blev sparet, der kunde bidrage til deres Glands og Pragt. Men den gode Smag vandt dog langt fra ikke det, man af saadanne Anstrængelser var berettiget til at haabe. Skjønde fierde Christian levede henved halvanden Aarhundrede tidligere, saa synes han, naar man seer hen til Konsternes daværende Tilstand i Danmark, dog at have forstaaet at vælge sine Konstnere med langt større Smag end Christian den Sjette. Christiansborg blev længe beundret, ikke saa meget for sin Skjønhed, som for sin imoponerende Storhed, der mere vidnede om Kraftanstrængelse end Smag, mere om Pengeopoffrelse end Genie. Det var indvortes hvad det var udvortes. Alting var beregnet paa at blænde Øiet ved Snirkler, Forgyldning og Zirater, men den sande simple og adle Stiil, stor ved sin egen Storhed, indtagende uden laant Ziir, syntes man ganske at savne her. Mærkeligt nok er det ogsaa, at hvor rig en Leilighed her havde været for Geniets Advikling, saa finder man dog i denne Periode, der havde i en vis Henseende saa meget Lighed med den i Frankrig, under Ludvig den Fjortende, intet eneste Konstner talent af første Rang, endskiønt man ikke kan nægte, at Marcus Tuscher besad et Talent, til hvis Udvikling hine Pragtbygninger dog neppe have bidraget meget. Hvad her er sagt om Christiansborg gielder ogsaa om Hirschholm. Jlden ødelagte Christiansborg, efter at det indvendigen endnu neppe var fuldkomment færdigt, og det kun havde staaet noget over fire Decennier, skjøndt det syntes bygt for Evigheden. Hirschholm opløste sig, saa at sige, selv, thi, bygt paa et Morads, forfaldt det fra Tid til anden saa meget, at man saae sig nødsaget til at nedbryde det, og kun en eneste Fløi deraf er levnet. Det synes som Smagens Nemesis hvilede haardt over begge disse Bygninger. Ligesom vi alt nærme os vor Tidsalder, begynder Konstsmagen ogsaa mægtigen at forbedres og forædles. Først under Frederik den Femte kom den Indretning til fuld Modenhed, der gav Smagen Fasthed og Geniet Leilighed til at udvikle sig, blomstre og trives. Konstacademiet, der underfjette Christian lagdes Grund til, blev nu stiftet, og skjønt man i Begyndelsen, ligesom ved en Frugt hauges Anlæg, maatte betjene sig af fremmede Plantninger, saa varede det dog ikke længe, førend man kunde lade Landets egne Sønner forskjønne og forherlige denne store Konstnerplanteskole.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Jndenlandske Efterretninger. Paa Grevskabet Holstenborg i Sjælland hængte i mange Aar paa Slottet, saavel i Gangene, som paa Loftet, en stor Deel Malerier i Oliefarver, der, bedækkede med Støv og Smuds, aldeles ikke ændsedes som Noget, der fortjente en bedre Skjebne. Endeligen blev for ikke længe siden en Konstkjender opmærksom paa disse Stykker, og fandt, at der blandt samme vare en Deel udmærkede og fortræffelige Arbeider. De blive nu restaurerede hos en bekjendt talentfuld Konstner her i Hovedstaden, hvor allerede tre Transporter ere ankomne. Naar Stykkerne ere restaurerede, vil denne Samling blive een af de fortrinligste, nogen Privatmand i Danmark eier. Da den under Frederik den Fierde værende Storcantsler, Grev U. A. Holstein af Holsteinborg, har været gift med en Søster til Kong Frederiks Gemalinde, Anna Sophia, der eiede en skjøn Maleriesamling, saa finde nogle det ikke usandsynligt, at hine Stykker, ere af denne Samling, der formodentligen tilfaldt Storcantsler Holsteins Gemalinde som Arvelod. Den første Auction, der skal holdes i den ny indrettede Auctionssahl paa Kjøbenhavns Børs, bliver Onsdagen den 25de d. M., om Formiddagen Kl. 9, over den med Skibet Antoinette fra Canton for particulair Regning hidkomne Ladning chinesiske Vare. Indgangen til Gammelholm eller Bremerholm, der for Jldebranden 1795 var gjennem en Port paa Admiralitetsbygningen, og siden den Tid gjennem samme Port af denne Bygnings Rudera, er nu bleven forandret og forskjønnet. De fra Jldebranden tilbageblevne Levninger af Admiralitetsbygningen, tilligemed en bog samme staaende gammel Bygning, der eenyttedes til Boelig for Admiralitetsbuddene o. s. v., ere nemlig aldeles nedrevne; til Gaden er opført en høi Muur, mid paa hvilken Jndgangsporten er anbragt. Bag denne Muur, hentil Holmens Vagt og den egentlige Indgang til Holmen, er nu en stor aaben Plads.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
J Anledning af Hs. H. Prinds Christians Fødselsdag, giver det dramatiske Selskab i Odense den 18de September en Beneficeforestilling, til Fordeel for den ny Udgave af Saxo og Snorre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
J Jversens Avis efterlyses. Corporal Peter Rasmussen Grisehuus, af Fyenske Regiment lette Dragoner, som den 3die September er deserteres fra Regimentets Standqvarteer i Odense. Han er 28 Aar gammel, 6 Tommer høi, blaa af Øine, guul af Haar, stærk bygget, dansk talende, og lider døvstum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Mariboe, den 9de Septbr. Natten imellem den 8de og 9de dennes indtraf det Uheld, at at af Seierværkets Blyelodde nedstyrtede og meget beskadigede Domkirkens Altertavle, samt sønderslog en Helgens ene Arm. - Mechanicus og Kunstner Hr. Bøchmann foreviser i denne Tid her i Byen endeel physiske og mechaniske Kunster, chinesiske Skygger, mechaniske Transparenter af alle Couleurer Jld, Balletten Katten og Kokkepigen, tilligemed flere seeværdige Kunster, og til Slutning gaaer Jomfrue Bochmann, 7 Aar gammel, paa gloende Jern med sine bare Fødder. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Nakskov, den 7de September. Fra den 27de August til den 7de September er ved Nakskovs Toldkammer følgende Skibscapitainer ind- og udclareret: L. Smidt fra Kjøbenhavn med Stykgods. E. Brandt fra Sielland med Brænde. H. A. Brandt fra Kjøbenhavn med Stykgods. L. Andersen fra Lübeck med Passagerer. J. Friis fra Aarhuus med Stykgods. A. Petersen fra Rostock med Salt. J. Diderichsen til Kiel med Passagerer. P. Weiløe til Flensborg med Frugt. Alle hjemmehørende i Nakskov. - Den 1ste September bleve ægteviede: Hr. Sagfører Søren R. Lindemand her fra Byen og Jomfrue Sophie Dorthea, fød Bøschen, fra Kjøbenhavn. Vielsen holdtes i Vester Karlebye af Hr. Pastor Thanning. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Odense, d. 10 Septbr. Ligesom intet er saa ondt, det jo dog har noget Godt i Medfør; bemærkes nu ogsaa, at Maaren, som æder vore Kyllinger og Ællinger, tillige æder vore Rotter, hvilket vi ere saare veltiente med, da vi dog ikke skjøtte om at æde dem selv, som vore gode Venner gjøre paa Batavia. Virkeligen bemærker man nu, at hvor Maaren i disse Aaringer har havt sin Gang, ere Rotterne reent borte; thi endog Lugten af Maa ven bringer dem til at flygte. - Da man ikke førend efter 1808 bemærkede Maarens Ødelæggelser : Fyen, opkom blandt Landalmen det taabelige Rygte, at de Franske havde ført Maaren med herind Men, Sagen var nok denne at vor Ligegyldighed havde ladet Rotterne faae Overhaand, og den skrækkelige Mængde af disse skadelige Dyr, der fandtes her overalt, lokkede Maaren til vore Grændser, der gaaer efter Føden. Af Rotter og Muus vilde vi overalt aldrig blive saameget hjemsøgte, naar vi ikke druknede vore Katteunger, og ikke gjorde de overblevne tamme. Man sætte kun altid Melk hen til dem, og skære Huller i Dørene til Lofter og Kieldere at Katteene kunne have fri Adgang, saa recommandere Rotter og Muus sig, blot ved Lugten af deres Fiende. De Unger, Katteene ikke kunne føde, ade de selv. - Der skrive nu paa een Tid i alle Aviser saameget om Barbareskerne, og i Jylland, om Barbarisserne, at Almuen løber vild i disse Benævnelser, og troe at det er Engellænderne der drage til Felts imod Barbarisserne og Jyderne imod Barbareskerne. Jmidlertid blive maaskee Englænderne snarere færdige med Barbareskerne end Jyderne med Barbarisserne; thi om de end faae dem alle ødelagte, vil endda Rugen staae Fare for at svinde, saalænge vor Lufttemperatur ikke forandrer sig, at vi, som i forrige Tider, faae mindre Taage, og altid Blæst efter Taagen, istedet for stille Lummervarme. Overalt er det ikke afgjort endnu, enten Rusten er Aarsag eller Følge af Rugens Fordærvelse. Jaar f. Ex. har man seet Rust her i Fyen baade paa Byg, Havre, ja endog paa Hverner, og dog have disse været uskadt i Kjernen. Derimod har man iaar feet Barbarisser uden mindste Rust enten paa Blade eller Stilk, som endnu kan forevises, og vel treven Rug i en Løkke paa hvilken der stødte 4 Hauger med Barbarisser i. (Jversens Avis.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Odense, d. 10 Septbr. Nu til Dato er Beløbet af de til Fyens Stifts literære Selskabs Kommittee for Udgaven af Saxo og Snorro deels indbetalte, deels anmeldte og lovede Bidrag i Alt4684 Rbd. N. V., 100 Rbd. S. V., 224 Rbd. Sølv og Løvte om 86 i aarligt Bidrag, indtil Værkerne komplet ere udkomne. - Torsdagen den d. M. indtraf den ulykkelige Tildragelse, at en Blytækkerdreng her fra Odense, ved at tabe Ligevægten styrtede ned af Vindinge Kirketaarn, hvorhan var paa Arbeide, og døde paa Stedet. Da han var en god, beskeden og lærvillig Dreng, tog hans Mester sig dette Tab meget ner. - Den nye Landevei kan nu ventes ganske færdig imellem Odense og Nyborg inden Vinteren." Det samme vil og blive Tilfældet med det Halve af Middelfart Veien, til hiinside Gribsvad Kroe, om nogle Uger, saasnart Resten af Vissenberg Gyden bliver fuldført, hvilket Foermændene med Længsel see imøde, for at undgaae den slemme Omvei ved Abberud. Af den øvrige Chaussee ud efter Middelfart ere ligeledes flere betydelige Strækninger anlagte." Jsær behageligt er det for Reisende, paa den ny Vei at passere forbi Korsebjerggaardens Enemærker, og see, hvor utrættelig den drivtige Eier, J. C. Olsen, har søgt at bøde paa det uafvendelige Skaar, der ved at lægge Veien lige over den ypperlige Fredeskov, for hvilken hans ogsaa virksomme Fader i sin Tid belønnedes med de hæderligste Agtelsestegn af Landhuusholdningsselskabet, tilføiedes denne. Allerede har han nemlig indhegnet Levningerne af Skoven og Jorderne deels med et sjeldent dobbelt Steengjerde og deels med levende Hegn, som, anbragt paa begge Sider af Veien, yder en sand Forskjønnelse. Overalt er denne Mand et Mønster paa, hvad enhver Bonde kunde være. Med megen Læsning og god Dømmekraft forener har i sin Stilling ualmindelige Kundskaber samt Lyst til at anvende disse, og giver et talende Beviis paa, hvormeget et Menneske kan udrette i Verden, naar det kun for Alvor vil det Sode og redelig lægger Haand paa Værket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Viborg, d. 9 September. Høsten afbrydes, endnu jevnlig af stærk Skylregn. Saaledes regnede det meget stærkt i Fredags 8te Dage, Søndags og Mandags - og Natten til sidste Fredag uophørlig i 8te Timer. Endnu stærkere Søndag den 8de September. Den torensvangre Luft lader til ikke at kunne udtømmes. Bedrøveligt er det imidlertid for Landmanden. J Lørdags den 7de September havde man ny Rug paa Torvet som kostede 1 Mark Skjeppen. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Kjøbenhavns Børs den 13 September. Cours. Hamb. 2 M. 732, a vista 740 Amsterdam 2 M. 678, a vista, . London 2 M. Abdlr. Spec. 746. - Specier solgtes 44 1/2 a 45 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 93 a 92 pr. 100; Oblig. 81. Norske Sedler 41. Svenske Sedler 10 Mk. 12 s. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Blandede Efterretninger. Den 12 Aug. blev i Assiseretten i Grevskabet Antrim i Jrland afsagt Dom over et mageløst Mordbrænderie, der udøvedes i den store Stad, Belfast, som tæller 50,000 Jndb. og paa en stærkt beboet Plads. Gaardens eier, en Musselinsfabricant, havde allerede i Aaret 1815 det Uheld, at Ryggesløse om Natten tjærede hans Port, og øste et Fad brændende Tjære ind af Vinduet; men da det blev i Tive opdaget, anrettede det ingen Skade. Denne Fabricant sysselsætter 480 Mennesker, men desuagtet forskaanedes han ikke af Folkets Raserie. Man sendte ham næsten dagligen Brand breve; han satte Vagt ud og lod sig gjøre Vindues skuder af Jern. Men den 28 Febr. om Morgenen opbrøde Mordbrænderne med Vold hans Huus; da han vaagnede ved Allarmen, gik han hen til Vinduet, og saae at Gaden var opfyldt med Mennesker, der rykkede løs imod hans Gaard. Han skjød med sin Muskedonner iblandt dem. Mordbrænderne dannede en Linie, og skjøde ind i Vinduerne, især ind i det, hvor Eieren stod. Nu saahan tre Karle, stige ud af eet af de nederste Vinduer, og han affyrede en Pistol paa dem. Pludseligen skeete en Explosion, der forvandlede hele Gaarden til Ruiner. Den Deel, hvor han stod, blev hængende ved Muren, men hans Kone blev begravet under Ruinerne, og med Møie og stærkt beskadiget reddet. Kjøkkenet stod i lys Lue. Mordbrænderne havde kastet en Hat fuld med Krud ind i Kjøkkenet, og tændte det med en Lunte; men da Døren stod aaben, saa havde Krudtet banet sig en lettere Udgang og blot ført Kjøkkentaget bort med sig. Havde de udført deres Helvedsplan i Selskabsværelset, saa var ingen af Gaardens Beboere fluppet derfra med Livet. Af disse Mordbrændere er 5 blevne grebne og dømte til Galgen. De bestode af Qvinder, der vare forbittrede over at Fabricanten havde nedsat deres Løn; de holdt en Forsamling, hvori der formeligen blev debatteret om den bedste Maade at sætte Jld paa Fabrikherens Gaard. Mytteriet talte 20 Lemmer, hvoraf 10 til 12 vare bevæbnede. (The Times.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
J nogle Lande, som i Rusland, der vedbliver at styrke og befæste sig i sit Jndre, have Regjeringens bestemte Foranstaltninger formindsket fremmed Jndførsel, i andre have patriotiske Følelser tiltaget i saadan Grad, at mange, for at holde Pengene i Landet, lade sig nøie med sammes Frembringelser, om de end ere af ringer: Godhed. - Paa alt dette vare Engellænderne ikke forberedte, da de, efter at det faste Lands Havne igien vare aabnede for det, udøste over samme paa eengang deres under Spærringen opdyngede Vareforraad. Med Forundring saae de, at Efterspørgslen havde formindsket sig, og, at de Fabricater, som de med stor Fordeel haabede at afsætte, blev dem paa Halsen, Dette pirrede deres Stolthed. Nationer, hvis Konstflid de havde anseet for at være dybt under deres, vovede nu at kappes med dem, og de kappedes med Held. Monopolet var dem fravristet, Deres Harme gav dem et meget slet Raad. De vilde ødelægge det faste Lands Fabriker, der maalede sig med dem i Konstflid, ved det, de endnu ene havde forud for dem, ved den Mening man udenlands endnu nærede om deres Rigdomme og deres Capitaler. De antoge, da de trængte til rede Penge, den Mine, som det ikke kom dem an paa nogle vundne PC. meer eller mindre, og solgte deres Varer under Prisen. Det er fandt at de derved bragte det faste Lands Fabriker i en øieblikkelig Forlegenhed, thi de kunde ikke forebygge, at Kjøberen valgte det, der var bedre Kjøb og endnu stedse ansaaes for godt, og de selv vare ikke istand til at sælge deres Varer til saa lave Priser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Jmidlertid saae man dog snart, at heller ikke Engellænderne kunde staae ved, at sælge til de Priser, som de maatte vedblive at holde deres Varer i, naar deres Haab, at see deres Medbeilere paa det faste Land undertrykte, ikke skulde gaae Glip. Hvad gjorde de altsaa nu De forfærdigede, for saa meget som mueligt at bøde paa deres Tab, deres Varer slettere. Almindeligen hørte man den Klage, at de engelske Fabricater snart i Henseende til Materialet, snart i Henseende til Tilberedelsen, men især til Farven, hvormed Kjøberne meest kan lokkes og skuffes, meget havde tabt i Godhed. Derfor har man nu ingen Tro til engelske Fabrik varer, og giver især Bomuldsfabricaterne fra Sachsen, Schweiz og Frankrig, og selv Uldentøier fra Nederlandene, om de end ere dyrere, med Rette, Fortrinet. Allerede paa sidste Leipziger Paaskemesse yttrede denne Mistro sig i den Grad, at mange engelske Kjøbmænd, for kun at faae Penge, ikke forsmaaede at sælge deres Varer i Detail og lod dem falbyde i Husene, medens, især henimod Slutningen af Messen, tydske og schweizeriske Varer, fandt en meget stærk og næsten uventet Afsætning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Mærkværdigt er det, at de den Gang sendte en Mængde Mønstre af tydske Cattuner til Engelland, og Skotland, for ufortøvet at lade dem eftergjøre. Det er bekiendt, at i Henseende til Konst, er Opfindelser ikke Engellændernes Sag, og allerede 1780. skrev Wendeborn, at Mønstertegnerne i de engelske Cattunfabriker for størstedelen bestaae af Franske. Naar altsaa Tydske og Schweizerne vedblive at tilfredsstille Publicum ved nye Mønstre, saa vil de faae et stort Fortrin for Engellænderne; thi med disses ufortøvede Eftergiøren har det ikke saa stor Fare. De ville altid komme for sildigen dermed. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-14
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Has GustaaenTrettende Aargang. No. 75. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 17 September 1816. Om Adressecontoiret i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
Een af de nyttigste Jndretninger i Kjøbenhavn er unægteligen Adressecontoiret. Det første Privilegium paa et saadant Contoir fik J. F. v. d. Osten, Kammerjunker og Kjøgemester, og siden Geheimeconferenceraad, under Frederik den 4de, 1706, men hvad der er besynderligt nok, blot som en Bisag af Tilladelsen at holde Portechaiser. Disse vare paa de Tider, da endnu ikke hver Rokkedreier og Børstenbinder kjørte i Carosse, saa meget indbringende, at Kammerjunkeren holdt sig til dem, og overlod Adressecontoiret til sin Fuldmægtig. Portechaiserne hvilede, ligesom lærde Efterretninger i sin Tid paa den Berlingske Avis, som Onera paa Privilegiet til Adressecontoiret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
J Aaret 1761 tilkjøbte Holck og Andersen sig Privilegiet af de Ostenske Arvinger for 900 Rd. Men i Brødrene Berling havde de længe to slemme Rivaler, som, i den Tanke, at der ved visse Artikler gjordes Jndgreb i deres Rettigheder, ofte anklagede Holck for Politieretteen; ja de vilde endog formene ham, at udgive det maanedlige Tillæg til Adresseavisen, fordi det skulde indeholde Bedømmelser over Bøger, og i en Skrivelse til Holck og Andersen, erklærede de reent ud, at de reservere sig med Reservand, allene at criticere de nye udkomne Bøger paa Grund af et, deres Sal. Fader forundt Privilegium; men disse Jndsigelser uagtet, indførtes dog i Tillægget til Adresseavisen, Bogdomme, og siden blev dette Tillæg forandret til den bekiendte critiske Journal. - Efterat Holck ved sin mageløse Anstrængelse havde bragt Adressecontoiret til en saadan Pynt, tvang hans forstyrrede occonomiske Omstændigheder ham til at tage Medinteressentere deri, for, ved 30 Actier at tilveiebringe 30,000 Rd. - Holck var ikke allene Bestyrer for Adressecontoiret, men havde tillige Deel i en Kræmmerboutique, som bestyredes af Andersen, og et Norsk Glascompagnie. Begge kom saaledes til Agters, at de ikke kunde udrede sig af den Gield, de vare nedsjunkne i, uden ved at gjøre hiint Laan af 30,000 Rdlr. i Adressecontoiret, hvis Jndkomster allerede den Gang vare saa store, at det kunde svare 8 PC. af Laanet. Denne Jndretning, som i Begyndelsen endog medførte Tab for Bestyrerne, voxte efterhaanden saa meget, at der blev afsat over 4000 Exemplarer af Avisen. Om de tegnende Konsters Skjebne. i Danmark. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
Vi staae nu ved Enden af den nuværende Periode, og see os med Veemod forgjeves omkring efter saa modne Genier som Abildgaard og Juel. De to sidste Spirer af den ældre Skole see vi endnu i C. A. Lorenzen, hvis Waldemars Seier i Lifland og holbergske Gallerie, ere Værker der ville skaffe ham en hæderlig Plads ved Siden af hine, og i C. Hornemann, der er bleven Høiers værdige Efterfølger. Af yngre tildeels meget lovende Konstnere tæller vort Fædreneland Adskillige, der, med tilbørlig Opmuntring, ville holde os, om ikke ganske, saa dog for endeel skadesløse for de lidte store Tab. Vi have saaledes i et kort Omrids viist de tegnende Konsters Skjebne - deres Ebbe og Flod i Danmark – fra de ældre til de nyere Tider. At den Moltkiske Maleriesamlings offentlige Udstilling eengang ugentlig, har bidraget meget til Konstsandsens Gjenopvaagnelse i vore Dage er vist; thi ikke blot Konstnere, men ogsaa Konstyndere, have derved faaet Leilighed til practisk at uddanne denne Sands. Et ikke ringe Hold var det, at Opsynet over Samlingen blev betroet til en Mand, som Justitsraad Weinwich, der ikke blot har gjort sig selv Konsten til et Yndlingsstudium, men som ogsaa sætter sin Hæder og Glæde i, at meddele Andre sine indsamlede Erfaringer, der, efter tolv Aars uafbrudt Vandring i dette Gallerie, maa, som enhver indseer, være store. Jnstitsraaden har nyligen tilbudet sig at holde paa dette Sted tolv artistiske Forelæsninger, for hvilke han vil lægge et af ham over den Moltkiske Samling forfattet raisønneret Catalog til Grund. Til disse Forlæsninger have Konstnere fri Adgang, andre Konst yndere betale 20 Rbdlr. N. V. Men førend tyve betalende Tilhørere have tegnet sig, begyndes ikke. Meget skulde det glæde Forfatteren heraf, dersom Justitsraaden kunde blive sat istand til at begynde disse Forelæsninger, som man er overbevist vilde kunne stifte stort Gavn, da det Moltkiske Gaberie imodsigeligen er eet af de skjønneste, vort Fædreneland eier, og Justitsraad Weinwich allerede ved sine Forelæsninger i afvigte Aar tilfulde har viist, at han forstaaer at gjøre sit Foredrag ligesaa lærerigt, som underholdende. - For at give dem, der maatte føle Lyst til at høre hine Forelæsninger, uden nøiere at kjende det Moltkiske Gallerie, et Begreb derom, troer man her korteligen at burde omtale det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
Vi have allerede seet af det Foregaaende, at A. Moltke blev Præses for det ny oprettede Konstacademie. J denne Silling havde han altsaa Leilighed til med Skjønsomhed at samle Konstværker, og unægteligen gives der i hans Samling kun faa maadelige, men mange ypperlige Malerier. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-17
Om Herr Professor og Ridder Ørsteds Maaneds-Forelæsninger over de nyeste Opdagelser og Fremskridt i Chemien.