Viborger Samler, 1837-04-11
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Det sidst meddeelte Rygte om en Ministerforandring har viist sig ugrundet; den ministerielle Crisis er endnu ikke tilendebragt. Om en forestaaende Tilendebringelse kan der egentligen slet ikke være Tale, da Kronens Valg, saalænge det nogenledes vil gaae an, kun er tilbøieligt til at kalde slige Jndivider ind i Cabinettet, mod hvilke den offentlige Stemme stedse lydeligere reiser sig. J denne Conflict vil jo vistnok til Slutningen den Stærkere, det er Nationalvillien, seire, men indtil denne Slutning kan der endnu hengaar lang Tid, og indtil da vil man forsøge det ene Lappeværk efter det andet. Det synes afgjort, at ogsaa den nu forestaaende Cabinetsforandring vil falde ud i en, Julirevolutionen endnu mere modstridende, Aand, end dette var Tilfældet med det forrige Cabinet. Den 1ste April kom den saakaldte ministerielle Crisis paa Bane i de Deputeredes Kammer, uden at man dog, ved at berøre denne Gjenstand, kunde erfare noget nærmere om Tingenes momentane Stilling. Talen var og at fastsætte de Gjenstande, med hvilke Kammeret havde at beskjæftige sig om Mandagen den 3die d. M., og da meente nogle Deputerede, at det maatte blive ved den Bestemmelse, at det algierske Spørgsmaal skulde foretages om Mandagen. Men Hr. Lacrosse indvendte, at dette var ugjørligt, fordi de denne Materie vedkommende Documenter endnu ikke vare uddeelte. Hr. Guizot svarede, at Skylden for Forsinkelsen af denne Uddeeling ikke laae hos Regjeringen, der tvertimod ønskede Aabningen af denne Discussion, og derfor havde paa skyndt Tilsendelsen af hine Actstykker til Kammerets Qvæstorer. Da Hr. Odillon Barrot ikke destomindre beskyldte Ministeriet for at forsinke Kammerets Arbeider, og tillige gjorde opmærksom paa, at en saa vigtig Discussion ei lod sig afgjøre under et ministerielt Jnterregnum, saa erklærede Hr. Guizot, at saa længe en officiel Afskedigelse af Ministrene ei var forkyndt, saa vedblev deres Ansvarlighed i fuld Kraft; derfor var ogsaa Ministeriet beredt og istand til om Mandagen at bestaae Algier-Debatten. Denne Explication forekom ikke Hr. Mauguin tilstrækkelig; han forlangte Oplysning om de ministerielle Forholds øieblikkelige Stilling. Men Hr. Guizot erklærede, at Ministrene vel vare beredte til at meddele alle mulige Oplysninger angaaende Algier, men at de derimod ikke kunde udtale sig over Cabinettets oventuelle Fremtid. Hr. Viennet gjorde opmærksom paa, at det var ganske ugjørligt at ansætte Algier=Debatten til om Mandagen, da man ikke vidste, om der om Mandagen endnu gaves en Conseilspræsident og en Krigsminister, af hvem man kunde erholde Oplysninger angaaende Algier. Efterat Hr. Odillon=Barrot havde dadlet Regjeringen, fordi den saa ofte satte Landet i en usikker Fluctuations Tilstand, forlangte han, at Algier Debatten skulde udsættes til efter Fordelingen af de communicerede Documenter og Tilendebringelsen af den ministerielle Crisis. Algier-Debatten udsattes. - Den indløbne Efterretning om Jstandbringelsen af Hertugen af Orleans's Forlovelse med Prindsessen af Mecklenburg synes at beskjæftige Hoffet endnu mere end den ministerielle Crisis. Man siger, at Kongen havde ønsket at afsende en Marschal af Frankrig til Thronfølgerens Forlovede, for at give denne Act den størst mulige Høitidelighed. Da imidlertid de Hoffet hengivne Marschaller ikke ere disponible til denne Mission, saa troer man, at Valget vil træffe Hr. Sebastiani, hvem man da til Løn for denne Mission turde give Marschalstaven. Paa Grændsen vil Hertugen af Cholseul modtage Bruden i Strasburg, og man troer, at Formælingen vil finde Sted omtrent den 10de Mai i Versailles, hvor da den samtidige Aabning af de derværende Gallerier vil give Festen en ny Glands. - Pairs retten er nu virkeligen sammenkaldt til den 5te April for at høre Jnstructions-Commissionens Beretning i Meuniers Sag. La Charte siger, at der vil blive andraget paa, at Meunier og endnu tvende andre Jndivider som Medskyldige, blive stillede under Anklage.