Aalborg Stiftstidende, 1827-09-01
J Communen Epinchab i Departementes=Puulde Doms i Frankrig, leversom gammel Mandsved Navn AntvinsBrachieur, som i forrige Maaned traadte indvisit 126 Aar, Han harten bytrordentlig god Helbrede og gaaer sædvanligviis og Ligues hver Dag. Han har en Sønøisomlever i Paris 281 Aar gammel og som nylig har giftet sig træ die Gang. Ved Bryllupsfesten vare 52 Børn; som denne havde haft med smer første Koner nærværende. Man fortæller, at hans for ikke længe siden beskedent indvendte noget timod sin ovennævnte Fader hvorpaa denne, udbrød: "Sre mig til disse unge Mennesker, de vilde sig altid ind, at de veed mere, end deres Forældre, "nsona Det ster galt udi for Skoemagerne og Hamborg haves nu Udsalg af de i Englandopfundne saakaldte Patent Skoe, der ere af et eneste Stykke Læder uden minste Syning, og som anbefales for Durabilitet og billig Priis, men især for deres store Elasticitet, saa den paa ingen mulig Maade kunne trykke, og altsaa fortrinligen ere at anbefale dem som ere plagede med Ligtorm. i seinin, m. Et besynderligt Naturfænomens Den 25de Juninde Anvar Skibet Hoved Capt. Joh. Whiter, det stille Hav, omtrent, 45 Mile borte fra Cap Anna Man saaer iden Frastand af omtrent en halv Miilden, Gjenstand, som man i Førstningennholdt for, Skroget, af det strandet Skib, men da man havde nærmet, sig den paa 29 Fod, saaeman, at det par en uhyre Fiske hele Mandskabet, bestaaende af 7 Jndivider, saae den tydeligenrinet heelt Qvarteer. Den syntes at have Svømmefinner paa Ryggen, hvoraf den ene var større end dette andre. Da Skibet, havde nærmet sig paa den ovenomtalte Distance, fjærnede den sig omtrent 15 Fod længernbort, men kom strax tilbage, betragtede Skibet, bortfjærnede sig igjen, og vendte atter tilbage, Mantroede set Øjeblik, at den vilde gaae løs paa Skibet, men den fjærnede sig omsider, uden at berøre det. Dens Hoved lignede et Hestehoved, og strakte sig en Fod udover Vandet, i det Øjeblik, den betragtede Skibet. J sine Bevægelser holdt den stedse Hovedet under Vandet, og Halen, der saae ud som en Slanges, var kun over Vandet da Skibet første Gang kom den nær. Dyrets Længde syntes at være 60 Fod. maa de J George Canning. - .(Slutning) en Først i Aaret 1823 udviklede den ny Minister sine Hovedplaner. Man vil erindre sig, at det franske Ministerium paa den Tid fattede den Beslutning) med væbnet Haand at gjøre en Ende paa Cortesregjeringen, i Spanien og der at gjenindføre Tingens gamle Orden. De Debatter, som i denne Anledning fandt Sted i Parlamenter, ere høist mærkelige. Canning aflagde den høitidelige Erklæring, at de Franskes Jndblanding i Spaniens Affairer hverken var røt fændigeller kundenskjænke Frankrig sande politiskan Fordelegaden var hans Ønskessant 7de spanske Cortessemaatte trium, 1 phere; mem England kunde ikkum optræde væbnet til 1 deres Bistand, hvis Frankrig skulde forraade den Hensigt, saa lade sig aftrædet Provindser eller Koloniek af Spanien ved Claaisse om lii er na 76. de Daninsamme Aar Burtneret Parlamenten foresloallesiden vestindiske Slauers Kuldselige Frigivelse erklærede Gaaning, sig derimod undsom en Daarskab, de vilde være ligesaadskadeligt for Staten, aldes herved udsattes for Tabet af sine Kolonier, som for selve Ne rene imen foreslogiskløgelig efterhaandemat forbedre deres Tilstand, ataløse det Jndskrænkningen deri vare paa lagten deres Privatvirksomhed holloge saaledes igivender, Lyststil, ved egen Flidniase erhverved en Privatformue, hvorved de efterhaanden ikandalskjøbe sigen. Det ved ikke paastod hav i Slaveriets Fortsættelse, men den Stiftelsen Christendommensmaatte modsættes sig an nu Om Cannings Personligheds leverer en af hans nyeste engelsk Bigrapher følgende Skildring : at HelCanningen Væsen og Adfærdbarn Præget af Adel Vel var hans Byrdnaldeels friofsorgaristokratisk Hæder, eller natistokratisk Blod, memehan havde let tydeligere og langt mere udmærket Adelspatent; thi selve Naturens Haand havde betegnet, hamnsom Gentlemann. Venlig, høflig og fri for enhver Forlegenhed, vare hans Stillinger, hans Udtryk, hans Gestus blide og interesfante, medens hans skjønne Pande, hans forrige Øine og smukke Figurrindgjøde Beundring. Hans Røst var mere blød end musikalsk, den var kan og fyldig, men noget monton. Hans Taler indmærkede sig bestandived Pragt og Regelmæssighed, og vare udarbeidede med den største Kunstig Hans heldigste Perioder vare saaledes byggede, at de erindrede om en Bølges Brud, imod Strandbredden i De indeholdt den samlede Magt, den stigende Fylder den tiltagende Hurtighed og den majestætiske Brusen, hvormed den hendøernligesom med stolt Tvodsviis Haus Talermudmærke sig saaledes paa eengang ved Klarhed og Udbrud af øieblikkelig fremkaldt Energie, medens hans findrige Anbringelse af Billeder, som han aldrig valgte upassende, eller uden Virkning; hyppigt henrev alle Partier til en fælleds Beundring. ning sampelasse. I der vennævns den Deeltagelse i Englands Tal ved denne store Statsmands Død, og den Beundring, fordhans Talenter, der har nyttret sig overalt, og som selv har udtalt sig i flere af de meest erklærede royalistiske franske Blade, troe vi ikke at kunne slutte denne Artikkes bedre end Pednaf anføres følgende Steder af Charles Dupine, Medaille for Canning. Dari. min 9 Mk. Opfordring til en Det var i Skjødet af en stor fransk Stad, i det æde Bourdeaur, at Hr. Canning udtalde den Tanke, det vil bevare hans Minde i signet Erindring, Frankrig var det værdet blandt ision Fold og aften berømt Fremmidtil at tøes gjentagetoldet Ønske, som der først havde indtalt Ana alle Folkefærd=Lyksalighed, Borgerligt og Røligions i Futhe indens heste Vesdentledaaridi Sdluf cirina sin anaisisk somme 2 Jnden Tannimalgavn Storbritaniens Polask den Retning, der kan føre til dette Maal, har huungivet sigt ridindtagen Martneren Veligskran Sydamerikas Coltesing villinger til Assare demestedstiftende Ministets altfor Killige Død Mahans Død, der, som den første i Europal hilste dem som uafhængige, begrædet deres store Ven, idernes Dødrulaberøvedes den netop indet Øieblik, da hans som sin sidste Velgjørning; qvalte hos dem den indvortes Krigen paa samme Soligjorde, Platas Breddsnofredelige Ovemgatvildens Vande Frihed, Portugadevill begræderdom Minister, der har sviist ids fra en Siendtlig, Invasions Skjændseldsgi BorgerkrigensRædslet, og svar Tilbagevendelse til Slaverinadeviet, Despotie, dertiden have reenlodtørstig i sin Havn. Grækenland vil begrædes denne Miste underntog det kundet sin : Beskyttelse, uden umgaden høist fødde erklærede Eiendomsretter, da Hellesiske Jordbund udelelig gandvendigt for Hallenernes Gørms Og lalle andres Folkeslagevillensgræde den siske Mandster ukt, Handlinger Ulste; hvorvidt hans wilde kunnet virkelig gjøre hin Tanke, uhannsuist havde anbetroetios, samt de Værdigstestamesaa saade 30 in de gisias ColVelandatilfor intelsens værdiget tildet Trinitindedommer sig forns adskilde ministriktas sønduste andse Folkeslag, med at udtatens Sinere og Pat Hylding. for Nationernes Bemaa Laden slutt den dueligstemt vore Kunstneres forfærdigeres Menille omndergensSidermed hans og vort algspogisk Borgerlig og Religions Frihed i den hele Verden; mogapaa demanden med hans Billeden ogs de Ordne Nationernes Navn afraderamskenstin Geonge, Canningisan Saaledes ville ma vare Uggentaknemmelige Verdeners Ordfortrædende Rollet et i Frankrig værdig begge Betiende ville Ministrene lærd, ainaarendes helefaderes Eid igjummishaven ankompemed Factioner, den militærdens indes eget Landsaaville desuagtet saasnart deriblot besiddag Kraftilent hæved sig over Par. Huteressing og stadig i det Sed re at have Menneskeslægtens Lykke for Oseprogaderikke 2den, Nationerne hos den Hiunger, værdige en Tidsalder hvord drønd Menske Qvise, Vagtninger, til samme Tid bliversmstaarde og erkiende Pasnalle kultiverede Folkeslagelm 26 so af i af Ugen rad elske en mast sam Aftensdalessinant afsisk Slaningserds af Biskops Tegn ers Afskeds med s. takkede Silderen. 11 indlind 9 enrand i 1sthias Man maaske, og af Galse indres ikke momajozzu saa i sine Zenskan faledes skind, hverne snagernes Priisdanskammes Maltet visse sig baade ansvarsfuldt og moisommeligtementhrade derpaa iden andens Sider gjørndten behageligt er den Omstændighed, at han stedse levemblandt lemopvoxende Slægt, blandt tingdommenensvinst i dettimesterhannen aaben Sand, nenskisk Mod og lom ufordunke Anskuelse at Livet dal Vindu og sigen omadeel Sallige, nat daninderes Lundsukke have nogemsanden Ganstidende Vaaren ; og saad Læresædet har og denste Hønskende movedvarende Vaard 1 Men Vaaron der en kjæle Aarstid, og Blomsterdagens kræve fordobblet Amforgler Værer derfor, varsomme; thi hvis Blomstent forsømmes, saa giver Hø sken ingen Frugten Frygter i Gud enthi Gudsfrygt, er ikke alene Viisdommens Begyndelse, omendogsaa dens Fuldendelse i fornen som vet opfatten det. - Erer, Kongen, thiding vort Landster Kongen blot det personlige Billeds af Folkets=Majestæd og naar vidhædse Hamhædreløs med det sammenosuselv. 12 Agtent Eders Læreretthildet ey dog for Eder de arbeide, og deres Kalderikkelisaa let Pilsom Jusmaaske forestille i Ederinder. Bekymringsidder ofte paa Lærrestolen z og naar Timer. en forbi, den Dagens Arbeide ikkeidersonnette Værer flittige: thi Folder Fremgangs Maden Livetier, ner, men Kunsten nangendelsom har forspildt Tiden, han alt boetspillersin Arve ihos Sigthan øvrigt kon væres i Regner det helles for megen paa en lettere Fat terne eller paa Kortøi Gaver udsom skulle erstatte Forsømmelsen esstore Gavel skjænkes Faa, og den som creterholdt van, sælde vel maat destrænge tilsadsdyrtre Menier erlændfornem Gjæsteldes frives ikke gjer mes mikpudighedens Pinterkampe, Værernordentlige : Chiranden ernatbeidets Løftestang, som løfter med LetChrosselvt dølstungeste Byrdenzolmeen=Uordensten som St. Ahrenden Viser 26des gaaer Sogngaaer, og Jngen veedenddæshvad Tiden er Værer gladeenthi Glæden tilhører Eders Alden, Glædenner Livets Gevinst den Kl Sjelens Vingerne Menbrygter Eden for Overmod, for det Slaven Mod affærdeleshed, som øverste Heltegjennisiger 16 Trsmørket i J. erenkaldede at stride imod, memakker i Moss, hvordringen Laurbær gro. 60 Dr. Trette Glædensonanet af Sjællets Alver maanen vogte Eder fornder falske Alvor, som spiller paa Ydersiden og har sit Skior hængende i det suurmulende Aasyn Det rettes Alvor Uggen som den ædet Metaller paa Dybet. Dets Pandeter for demmeste lang, men selv boer det i Hjertekamrene. - Og gielder det om noget Stort og Ædelt spørges er nom det Sande, der Rette, det Hellige, (danspringer det op, som en Afafganske Kullene og griber, sit 3 Rov, men slæber til 1 Vare, gelvstændiges thi Selpstændighed den ikkendes Underviisningens men ogsaa Livets høieste maae Nach Barnet kan gaae, bortkaster det sin Fade havder, inddeersdyrret, forlader det Gangstotois, saa i laae af Andre andet er i sig selv ringe : holdens i Læsnisterne, Eders, eget Aarsbarn, han holciter, han Eders bedre. Menneske. Jngen Lærer kan gjøre mere end løsne Vingerne paa den bundne Ørn; ville J flyve, da maae J prøve Eders egne Vingers Sennekraft. Lærdom er Sjælens Spise. Men det er omsonst at vi made Eder, om Jnei selve kunne smelte Maden, og forvandle den til Marv og Nærings saft. Prøver derforg selv, fatter, forstaaer, tænker: thi da først bliver Videnskaben Eders Eie. Troen er Overbeviisningens Barn, ellers er den uægte. Siger derfor ei blindt efter hvad høre; det er Lyd og ikke Sag: Mundsveir derpandt Veir. Den Selvstændige er vidnesfast overalt i andens Verden, selv om hans Gaver ere ringe; men, den Uselvstændige bliver ved at være tiloverstil sin Død, og hans Udsagngielder ikke for Domstolennes af naa olis a 10 sin an . Forsmaaer ei disse Advarsler. De indeholde intet Nyt; men detakommer deraf, at det Rette for det meste er gammelt. Mange kunde give dem bedre; men J tabe dog ikke ved at følge dem. Jeg forlader Eder nu. Jeg forladen en Plads, som har været mig kjær jeg forlader en Ungdom, som jeg harnelsket. Jeg veed ogsaa, at J elske mig igjen, og derfor takker jeg Eder idag med rørt Hjerte, thi noget bedrenende Kjærlighed og Tillid kan det ene Menneskelle give det andets Maaskee træffer gjeg i Formtiden endnu mange af Edentmen det skeer da nundenstandte Forhold I ere da Mænd i Staten, Eders=Læreaar ere forbi, Ungdommens Blomsterduft for bottvistet, og Hjertet har trukket sig sammen Mengjeg haaber, at Jnaltid skulle ansee mig som en Venn fra Eders Ungdom. faa Lerer imidlertid lykkelige, arbeiden, uddanner Edet, vandter fremad, Eders Fremskridt skulle være min Glæde, Eders Held skal jeg agte som min egenne Og naar vi saaledes gjensee hinanden, danville vi mindes de Timer. tilforn haver tilbragt sammem Da ville vingsaa min des denne Time, og glædes ved at dens Bitterhed, er forbi. Farveldefæveldes det nadovlig Hu Frænderne lan nadne tal Kjøbenhavns Hr. Etatsraad Thaarup er efter nogen Tids Ophold i Lybeck kommen tilbage, J Søndags Aftes hendtes den Ulykke, at imedens nogle Børn legede paa en Plads bag Almindeligt Hospital ved en Tømmerstabel, faldt denne ned og knuste Hovedet paa det ene Barn, saa dette døde paa Stedet. man og Aaror Nogle unge Personer, som maatte have Lyst til at øve sig i Skuespillerkunsten, kunne indkomme contingentfrie, som spillende Medlemmer, i et af Hovedstadens dramatiske Selskaber. - Ved det 1ste Livregiments Liv-Compagnie kunne tre unge Mennesker, af smukt Udvortes, antages til Underofficerer. *** af 3: Cours den 28de August. Hamborg 2 M. - , mrista221. - Specier 224. - Specier solgtes til 13 Rbmk. 7 s. - Bank-Disconto 5 pCt. - Norske Speciessedlerupr. 100 Specier 163 a 163 1/2 Rbd. Sdlr. Aa Svenske Sed pr. Rdlr. Rigsgjeld 48 1/3 a 49 Rbs. Team - 4 pC. kong 3 Obligationer (uden Renter) 84, 84 1/4 Rbdlr. Sedler. Dito Dito 76 i Bancommer Nationalbank-Obligat 8 (af Laanet 4de Februar 1820) 102 a 102 1/2 Rbdlr. rede Søn 1 - Dito Dito 114 a 114 1/2 i Sedler. - 4 pC. uopsigelig og Rigsbankob. Rentecipr. 6te Jan. - Rbd. r. S. - 6 a Norsk Laan ved Hambro & Søn 105 i Bco. - 4 pC. Dito nye 97 i Banco. - Asiatiske-Comp. Actier - Sedler. - 3 Et nye Danske Obligat. 60 3/4 L. Sterl.