Viborger Samler, 1835-08-25
Da Haandbogen er et Værk, der kun kommer Folk af Faget for Øie, og vi troe det vil interessere flere af vore Læsere at see den værdige og skjønne Maade, hvorpaa denne Skribent træder bort fra en Bane, hvor hans mageløse Virken har udrettet saa særdeles Meget, tillade vi os her at afskrive hans Ord, saa meget mere som vi ansee det som et ikke uvæsentligt Bidrag til Charaksteriken af den Mand, der i ethvert Forhold ved sit ædle og elskelige Væsen vinder Hjerterne: "J det jeg nu ere hans Ord "skuer tilbage over den lange Række af Aar (37), hvori jeg har virket som Forfatter og over de talrige i alle Grene af Retsvidenskaben og i flere dermed beslægtede Fag indgribende Arbeider som jeg har leveret, saa kan jeg ikke andet end med dyb og glad Taknemlighed erkjende den udmærkede Velvillie, hvormed disse ere blevne optagne. Det være langt fra mig at tiltroe dem et Værd, som nogenlunde svarede til det hædrende bifald, som jeg har fundet. Det er mig klart, at mine Medborgere, i det de have været Vidner til min redelige og ufortrødne Stræben, have overvurderet det, som denne har udrettet. Jeg er og aldeles belavet paa, at der snart vil komme en Tid, som vil underkjende hiin alt for gunstige Bedømmelse; og med Vished forudseer jeg, at mine Arbeider efterhaanden ville blive fortrængte af andre og bedre. Men des uagtet tør jeg gjore Regning paa fremdeles at leve i venlig Erindring hos Videnskabsdyrkerne, og mine Arbeider ville maaskee dog, efterat de ikke længere umiddelbart benyttes, blive betragtede som et Leed i den Udviklingskjæde, gjennem hvilken Videnskaben har arbeidet. sig op til en større Høide." Under Titel: "Brudstykker af mit Levnetsløb har en forhenværende Sognefoged og Lægdsmand i Beenløse Sogn, Niels Mortensen, i disse Dage udgivet en lille Brochure, i hvilken han skildrer sig som Offer for en høist tyrannisk og vilkaarlig Behandling, som isærdeles skal være viist mod ham af hans Herremand, Eieren af Kjærup Gods, Overkrigscommissair Gruner. Saaledes som han fremstiller flere Omstændigheder, grændse disse til det Utrolige. Om Bortsælgelsen af Kjærup Gods i 1825 hedder det f. Ex., at han var committeret af Godsets Bønder til at kjøbe det og ved 4de Auction blev Høistbydende med 76,000 Rbd., af hvilke han paa Stedet kunde tilveiebringe de 38,000 og tilbød inden 48 Timer at betale Resten; men at Justitsraad Harhoff nægtede ham Hammerslag, og at Godset, samme Dag, uden nogen offentlig Bekjendtgjørelse, blev stillet til en 5te Auction og, efter aldeles forandrede Conditioner, solgt for 32,000 Rbd. Jkke mindre mærkværdigt er hvad han fortæller om en hos ham i 1828 afholdt Executionsforretning, ved hvilken man kastede den for ham og hans Folk tillavede Mad i Rendestenen og spildte hans nyligt bryggede Øl, for ogsaa at kunne bringe Foustagerne og Madkarrene bort om hans og hans Kones Udjagelse af Gaarden ved Nattetid Aaret efter; det derpaa sluttede Forlig, og endelig hans anden Udkastelse af Gaarden i indeværende Aar, med tilhørende Ompløining af hans Sæd &c. &c. Ved Underretsdom af 17de Juni d. A. er Niels Mortensen dømt til at have sit Fæste forbrudt; men dette Fæstes Gyldighed nægter han og paastaaer aldrig at have villet modtage eller underskrive det nye Fæstebrev, som blev ham præsenteret i 1813, efterat man havde foregivet, at hans oprindelige Fæstebrev, som han, efter Opfordring havde afleveret for at eftersees af Øvrigheden, og som skal have været heelt forskjellig fra hiint, var brændt ved Ringsted Klosters Brand. Han slutter med den Forsikkring, at Alt hvad han har fremført er "den rene, usminkende og beviislige Sandhed, som naar forlanges kan godtgjøres ved uforkastelige Beviser og Vidner." Som aldeles forarmet og uformuende Mand søger han nu fri Proces til Sagens Forfølgelse. (Kbhvnsp.)