Viborger Samler, 1847-10-18
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Til den britiske Characteers Eiendommeligheder hører en overvættes Vantro med Hensyn til truende Farer. Jntet er saa vanskeligt som at advare det engelske Publicum. J kunne sige til Englænderne: denne eller hiin Dampbaad vil ufeilbarlig frringe i Luften, denne eller hiin Jernbanebro maa styrte sammen, og neppe en iblandt Tusinde vil lade sig afskrække fra at deeltage i Reisen. Enhver forudsætter, at den forestaaende Katastrophe ikke vil træffe ham, og han bekom rer sig ikke videre om den Fare, der forestaaer ham. Bogstavelig er det gaaet saaledes med dette Lands Pengeanliggender. Det var øiensynligt, at ligefra det Øieblik, da Jernbanespeculationerne ei alene i høi Grad gjorde Krax paa Nationens sammensparede Pengesummer, men ogsaa paa de til andre Handelsviemed disponible Capitaler, forestod der Handelscrediten et haardt Stød, og denne Fare forøgedes ved de uhyre Udgifter, som det sidste Dyrtidsaar foranledigede, Et klogt Folk eller en forsigtig Regjering vilde med saadanne Udsigter for Øiet have indskrænket sine Operationer og i det mindste i nogen Tid begrændset sig til det Strengtnødvendige. Men dette var ingenlunde Tilfældet, Parlementet deeltog endog i Speculationsraseriet. De store Jernbaneselskaber truede den sikkre Gevinst af deres egne Hovedlinier ved Anlæggelsen, af utallige mindre Baner af mindre lønnende Art, og de i de to sidste Parlementssessioner til Jernbaneanlæg auctoriserede Summer vilde, naar de indfordredes, udgjøre 3 a 4 Mill. Lstl. pr. Maaned, eller med andre Ord næsten hele Storbritanniens og Jrlands Statsindtægt. Denne Tingenes Tilstand har mægtig bidraget til at bevirke den uhyre Ødelæggelse, som nu finder Sted i Londoner-City, i Liverpool, Manchester og Glasgow. Næsten hver Dag anmeldes nye Fallissementer, og lige siden Ulykkesaaret 1825 har England ikke oplevet en saadan Toraf (erash), som den, der nu er falden i dets Lod. Dog forsikkre Folk af Faget, at de i den sidste Tid styrtede Handelshuse allerede for længst burde være gaaede tilgrunde, og at de kun ved uærlige Praktiker have kunnet holdt sig saalænge. Det er endnu at betvivle, om endog et eneste Handelshuus, som var i Besiddelse af Handels verdenens hele Tillid, er blevet rystet i den nuværende Crisis. J Lancaspire vil Tilbagevirkningen udentvivl vorde betydelig; dog ville Formindskelser og Jndskrænkninger i Jernbanearbeiderne og en temporair Standsning af Jndbetalinger bevirke nogen Lettelse. - Paa Grund af disse Pengemarkedets Vanskeligheder ville Finantsspørgsmaalene erholde i næste Parlementssession en særdeles Vigtighed, til stor Forlegenhed for Whigministrene, der kun kunne finde Beskyttelse hos Peeliterne. Lord John Russell har som Financier ingensinde gjort Krav paa Originalitet og stort Combinationstalent; Statssecretair Charles Wood er skarpsindig, men uden Energie, en udmærket Theoretiker, men en maadelig Practicus, de andre Cabinetsministre bekymre sig neppe om Priserne paa Stockshvilken Kundskab imidlertid er ligesaa nødvendig, som den er keedsommelig. Uhyre Anstrengelser ville vorde gjorte for at angribe Sir Rob. Peels Currency= og Bank love, og endskjøndt det ikke er at betvivle, at Ministeriet vil opretholde dem, saa maa det dog overlade til den store Financier Forsvaret for hans System, Den til London ankomne Efterretning om Gen. Narvars Udnævnelse til Præsident for det spanske Ministerium optages af the Times paa en saadan Maade, at man med Sandhed kan antage, at den engelske Journal gjør god Mine til et slet Spil. Om Salamanca og hans Colleger siger Journalen, at de have fortjent den Admygelse, der er bleven dem til Deel, da de, istedetfor med Kraft at gribe i Tøilen, fjerne Narvaez, opløse Cortes, og ved Hielp af en ny Nationalforsamling varig begrunde de liberale Grundsætningers Herredømme, have sysselsat sig med at affatte og publicere Decreter angaaende Administrationens Organisering, hvis Gjennemførelse paa egen Haand aabenbart under de nuværende Conjuncturer, vilde have oversteget deres Kræfter. Hvad angaaer Navvaez, som Journalen sammenligner med en Røveranfører, da mener the Times, at hans korte Ophold i Madrid, vil have gjort det indlysende for ham, at de ham af Ludvig Philip og Christine medgivne Jnstructioner ikke lade sig udføre saa let; iøvrigt har han ingensinde viist sig som en ubetinget devot Tjener af fremmed Indflydelse, og endog Valget af hans Colleger i Ministeriet godtgiør, at han ikke er tilsinds at optræde som Moderado pur sang (af reent Blod). Netop af denne Grund, og da desuden Esparteros Mangel paa Energie i det afgjørende Øieblik paa ny har godtgjort, hvor lidet man tør stole paa ham, vilde det engelske Ministerium begaae en stor Feil, naar det lod sig forlede til strax at optræde fiendtligt imod det nye spanske Cabinet. Overhovedet maa et saadant, paa personlig Anmositet grundet Forhold i Udlandet kun tjene til at give Englands snilde Modstanders Indflydelse ny Næring. Beviset herpaa afgiver Grækenland.