Aalborg Stiftstidende, 1843-01-02
Aalborg, den 2den Januar. Stænderforl andlinger. Finantssagen. (Forts. fra foreg. Nr.) Ang. Udgifterne til Landmilitairetaten maatte Committeen med de Roeskildske Stænder bringe i Erindring, at det har været en i Folket rødfæstet almindelig Mening, der stadig har gjort sig gjældende: at Udgifterne til Landmilitairetaten have staaet i et aabenbart Misforhold til hele Landets Stilling og finantsielle Kræfter, hvisaarsag de tidligere Stænder ogsaa indstændig have anbefalet Jndskrænkning i disse Udgifter. Der vaktes derfor et grundet Haab hos Folket, om Opfyldelsen af disse Stændernes Forestillinger, da Hs. Maj., ved i Reser. af 3 Febr. 1840 at befale, at en heel ny Organisation skulde komme under Overveielse af en dertil anordnet Commission, tillige under 5te Marts næstefter bestemte: at Landmilitairetatens aarlige Normalsum under ingen betingelse maatte komme til at overstige 2,250,000 Rbd, ligesom det i nævnte allerhøieste Rescript endog forudsættes, at Summen muligen kunde bringes længere ned, naar det udtrykkelig hedder: "at ethvert Forslag til nyttig Besparelse vil vorde modtaget med allerhøieste Velbehag." Det maa imidlertid af senere fremkomne Oplysninger formodes, at Hs. Maj. har forudsat Muligheden af, at der foruden de i Rescriptet anførte 2,250,000 Rbdlr. vilde kunne medgaae de 300,000 Rbd. som til Rug, Fourage og Marschpenge, i Normal Regl. findes opførte, men naar man altsaa ansaae den i dette Regl. anførte Sum, tilsammen 2,550,000 Rbd., som en fast Basis for denne Udgiftsbranche, der idetmindste ikke turde overskrides, og naar det tillige maatte synes, at denne høist betydelige Sum vilde kunne afgive et rigeligt Soutien til den for Danmark i Fredstid nødvendige Hærstyrke, da forekommer det os, at Folket havde den største Grund til at haabe, at Kongens eengang tagne Bestemmelse vilde blive fulgt, og at det i alle Tilfælde med Hensyn til denne Udgift vilde have sit Forblivende ved den normerede Sum. Men den Maade, hvorpaa den nye militaire Organisation er traadt i Kraft, har ikke stadfæstet disse Forhaabninger, og ligesom Udfaldet ikke har svaret til de indstændige Forestillinger, som de tidligere Stænderforsamlinger ere fremkomne med, saaledes er det ved ingen Regjeringsforanstaltning blevet Stænderne og Folket meer indlysende end netop ved denne, hvor lidet betydende dens raadgivende Medvirkning er. og hvor liden Sikkerhed denne yder med Hensyn til Statshuusholdningen, og det har, som af Østifternes Forsamling er sagt, intetsteds mere viist sig, hvilken Forskjel der paa den ene Side er imellem en raadgivende Medvirkning af Folkets Repræsentanter til Ordning af slige finantstelle Forhold, som de her paagjældende, forinden Sagen forelægges Hans Maj. til endelig Afgjørelse, og paa den anden Side senere indkomne Andragender fra de samme Repræsentanter, efterat Sagen er afgjort nærmest efter Forestilling af de Autoriteter, som ere interesserede i at skaffe den dem vedkommende Branche den størst mulige Deel af Statsindtægterne. Committeen skal ikke gaae ind paa en Vurdering af Militairorganisation, men antager, at de Autoriteter, som have udøvet den væsentligste Jndflydelse paa denne Sags Ordning, og som efter deres Stilling maatte see Sagen mere fra et militairt end fra et finantsielt Standpunct, ikke turde have lagt en saadan Vægt paa den forøgede Statsudgift, som det af Stænderne vilde være skeet, og som det er overeensstemmende med det kongelige Ord, hvorefter den nye Militairorganisation skulde formes indenfor Grændserne af en Sum, som efter de Oplysninger man har, nu kan antages i Virkeligheden vil overskrides med det overordentlig høie Beløb af 4 a 500,000 Rbd. aarlig, foruden de 240,000 Rbd. som ere tilkomne paa den aftagende Pensionsliste." Committeen troer ogsaa i Lighed med Østifternes Forsamling, at nærværende Forsamling vilde fordølge Sandheder og dermed svigte sin Pligt, naar den ei frit og aabent udtalte, at udenfor Staten selv have de Følger, som den nye Organisation af Landmilitairetaten har havt for Finantserne efterladt et dybt og smerteligt Jndtryk hos Folket. Til uforudseelige og ubestemte Udgifter hvortil tidligere bleve regnet en Sum af 10000 Rbd., er nu normeret et Beløb af 800,000 Rbd. aarligt, hvorimod Jntet kan haves at erindre, da det ikke tør forudsættes, at der heraf vil blive taget Anledning til Udgifter, som i og for sig ikke kunne retfærdiggjøres og som ellers vilde været undgaaede. Committeen skjønner ikke rettere, end at den hele til uforudseelige Udgifter normerede Sum væsentlig har en saadan Bestemmelse og der er saaledes ogsaa i 1842 anvendt forskjellige Beløb paa denne Conto til slige Jndretninger, navnlig til Oprettelse af Fyr og til Jnddæmning af Sidingefjorden. Hvad Statsgjældens Forretning og Afbetaling angaaer, da bemærkes Følgende: De omtr. 7 Millioner Rbd. hvorfor Finantserne have udstædt Obligation til Nationalbanken, findes ikke optagne i den Oversigt, der er givet over Statsgjælden. De de dog unægteligen udgjøre en Deel af den indenlandske Gjæld, saa synes det ogsaa, at Budgetterne og de aarlige Statsregnskaber herom bør indeholde Oplysning, saavelsom om den Afregning, der finder Sted med Banken, og Committeen troer derfor, at et hertil sigtende Ønske passende kan fremsættes i Forsamlingens Petition. Naar der tages Hensyn til de kgl. 4 pCt. Obligationers nærværende Standpunct, over pari, og til den udentvivl stedse tiltagende Søgning efter disse Obligationer, synes meget at tale for, at en Rentereduction med det Første hensigtsmæssig kunde iværksættes, naar det beleilige Tidspunct hertil blev afbenyttet. Fra den Deputerede Wulff er til Committ, afleveret et Andragende, som gaaer ud paa, at den Sum af 5,100,000 Rbd., som for 1841 er bestemt saavel til Renter som Afdrag paa Statsgjælden, uforanderlig og uformindsket dertil aarlig maa blive anvendt, indtil den hele Gjæld er afbetalt. Forskjellen imellem Budgettets Bestemmelse og den Deputeredes Forslag er den, at Proponenten vil have Statsgjældens Afbetaling med en betydelig aarlig Sum, der endog efter hans Beregning kan stige indtil 8 a 4 Millioner, prioriteret fremfor alle andre Udgifter, som vigtige Statsøiemeed kunde gjøre nødvendige. Da Committ, imidlertid ikke kan andet end billige den Maade, hvorpaa Sagen er vednet af Regjeringen, og hvorved der tilstrækkeligt er sørget for Erlæggelsen af de contractmæssige Afdrag, og givet Udsigt til langt større aarlige Afbetalinger, saa har den ikke troet, at der var Anledning til at indgaae paa Proponentens Andragende. Ved at afgive denne Betænkning maatte Committeen med den Roeskildske Forsamling holde for, at Forsamlingen ikke bør fremsætte bestemte Jndstillinger med Hensyn til de enkelte Afsnit i Budgetterne, men at den bør indskrænke sig til at anholde om, at de Oplysninger, der ansees for ønskelige, maae blive meddeelte ved Publicationen af det næste Regnskab eller Budget; at de af Forsamlingen betegnede Modificationer i de hidtil gjældende Bestemmelser om Statens Jndtægter og Udgifter, og isærdeleshed hvad der er anført angaaende Provindsens Veianlæg - maae blive tagne under nøieste Overveielse, og at Hs. Maj., forsaavidt Han ikke maatte finde at kunne give disse Modificationer Medhold, allernaadigst vil lade Stænderforsamlingen meddele en tilstrækkelig oplysende Fremstilling af Grundene for de i saa Henseende tagne Beslutninger. Med Hensyn til Proponentens Funders) Andragendes anden Hoveddeel ang. Forelæggelsen af et fuldstændigt og detailleret toaarigt Finantsbudget enten for de stænderske Committeer eller, hvis disse ikke komme istand, for Stænderne, har Committeen ganske sluttet sig til selve Andragendet. Fortsættes. Hr. Barth agter at give sin Obo-Concert førstkommende Løverdag Aften. En Beskrivelse af dette her mindre kjendte skjønne Jnstrument skulle vi søge at meddele i et følgende Nummer. Hamborgposten ankom idag først seent paa Formiddagen. Posten fra Sjælland mangler endnu. - Ogsaa her have vi i de sidste Dage, navnlig igaar Aftes, havt stærkt Høivande og Toldboden ved Havnen var aldeles omgiven af Vand. Det nye Aar har tillige aabnet sin Jndmarsch med en temmelig stærk Frost, der, i Ledsagelse af den stæke Storm Nytaarsnat, havde feiet Gaderne aldeles tørre og rene for Nytaarsgratulanterne, hvis Skare forøvrigt mærkeligen har formidsket sig imod foregaaende Aaringers, saa at de med den gode gamle Vennehilsens-Skik fulgte Complimentations- og Supplications-Uskikke, som følge af den offentlige Menings stærke Opposition herimod, kunne antages at være saa temmeligt ophævede.