JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Abraham Moses en velhavende Jøde blev engang anklaget af en af hans Troesforvandte for en Vexelgjeld af tusende Dukater. Han nægtede for Retten at have modtaget disse Penge, og til bød sig at bevidne med Eed, at Vexelen ikke var udstædt af ham. Hans Contrapart beraabte sig ikke allene paa Underskriftens Liighed med andre Haandskriftet af Abraham Moses; men ogsaa paa to apartiske Vidner, som den Gang vare tilstædet ved Udbetalingen af Pengene. Dommerne paa de Steder hvor de fornævnte Vidner nu opholdte sig, bleve anmodede om at kalde dem begge frem forsig, og begge forklarede eensstemmig, indtil den mind 1ste Omstændighed Tiden og Stedet, hvor Abraham Noses i deres Nærværelse havde modtaget hin tusinde Dukater, og udstædt en Vexel derfor. Vidnernes Troværdighed erholdt derved en større Vægt, da begge vare bekjendte, som ordentlige og ærlige Folk, og ikke vel havde kunnet aftale, da de boede saa fjernt fra hinanden, enhver lille Omstændighed, af deres Udsagn. Abraham Moses maatte altsaa betale. En lang Tid efter, kom han hændelseviis paa et Kaffehuus og fandt en fremmed Jøde, der siddende. Han erkyndigede sig om, hvem han var, og hørte til hans store Forundring, at det var en af de Vidner, som var fremstillet mod ham i Vexelprofessen. Han spurgte den Fremmede omhan kjendte ham og erholdt Nei, til Svar. Hvorledes kan Du da, vedblev han hidsig, redelig forsikskre, at jeg i Din Nærværelse har laant Penge, naar Du ikke kjender mig, Over dette Spørgsmaal. blev den Fremmede næsten ligesaa forundret, som Abraham var forhauset over hans Opdagelse. Himlen bevare mig derfra, sagde han Mod Dig har jeg aldrig vidnet, men mod Abraham Moses, som jeg kjender meget vel. Jeg er Abraham Moses, og har maattet betale Vexelen, fordi Du er en Efter en lang Ordvexling. blev Sagen bragt frem for Dommeren, som efter en kort Undersøgelse fik opdaget, at den foregivne Freditor var en Bedrager, der i Nærværelse af to fremmede, ærlige Jøder, havde udgivet et slet, elændigt Menneske for Abraham Moses, hvis Haand han forstod at efterskrive, og havde udbetalt ham Pengene. Begge Bedragere bleve straffede, som dem, der havde udstædt falske Vexler.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Et ungt Menneske, som stod i fyrstelig Tieneste, kom til en Jøde, som ville laane ham to hundrede Daler. Pengene laae færdige, og Jøden gav ham Pen, Blæk og Papiir for at skrive Vexelen, Det unge Menneske begyndte at skrive; men oversmurte med Flid saaledes Papiret, at det ikke kunde bruges. Jøden ville give ham et andet Ark: Lad det kun være, svarede han, jeg har bedre Papir hos mig. Han tog en Convolut op af Lommen, trak et Ark Papiir frem af samme, og skrev med dygtige Strøg og saa vidtløftig, Vexelen derpaa, at den opfyldte hele den første Side af Arket. Jøden gjennemlæste Vexelen, var fuldkommen tilfreds dermed, og lagde den i Vinduet for at tørre. Først mod Aften da det begyndte at blive mørkt, lagde han den sammen og puttede den i Skuffen med sine øvrige Papirer. Da Forfaldstiden kom, indstillede han sig igjen med sin Vexel hos Skyldneren. og fordrede Betaling. Men denne tog ilde imod ham, og beraabte sig paa en Prolongation af Vexelen, og paa en i Terminviis accepteret Betaling. Jøden studsede, tog Vexelen op af Lommen, læste den tog tre Gange igjennem og kunde ikke finde nogen af Delene, indtil det unge Menneske vendte Bladet om og viste ham det paa den anden Side gandske omstændelig og lovmæssig. Det var den anden Creditor gandske ubegribeligt, thi han erindrede ikke den Omstændighed, at det unge Menneske havde taget et Ark Papiir frem af sin Lomme, og altsaa forhen allerede havde skreven Prolongationen og Betalingsterminerne paa den anden Side. Skyldneren behandlede imidlertid Sagen som Spøg, og betalte strax hele Summen, efterat han endnu nogen Tid havde ængstet Jøden. Til Lykke havde han kort før, faaet en betydelig Arv, eller havde han sandsynligviis fundet sig fristet til, alvorlig at sætte sin Plan igjennem.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Anecdote. Grev Daru fortæller i hans Historie om Republikken Venedig: En Fremmed af Rang befandt sig i Venedig. Man frastial en ham betydelig Summa, og i hans Fortrydelse undslap ham den Yttring: "Politiet i Venedig skulle mindre belure den Fremmedes Skridt, og sørge meere for deres Eiendoms Sikkerhed. Nogle Dage efter, forlader han Staden. Endnu havde han ikke naaet det faste Land, da Gondolieren standsede med Roeninningen. Han spurgte efter Aarsagen. Vi tør ikke roe videre; en efterilende Baad med rød Vimpel, giver os Tegn at vi skal oppebie den. Gondolen er snart indhæntet; man beder den Fremmede høilig at forlade den og stige over i Regjeringsbaaden, Han - tænkende paa den hemmelige venitianske Justits, lytter med bankende Hjerte. De er, saaledes tiltaler ham her en fortklædt Mand, alvorlig og koldblodig. De er Prindsen af CraonJa, min Herre!" De blev sidst afvigte Fredagbestiaalen?" Ja, min Herre!" Hvor stor var Summen?" "Fom hundrede Dukater. Hvori laae de?" J en grøn Silkepung. Har De nogen mistænkt?" "Ja, en Leietjener, som opvartede mig. "Ville De kunne kjende ham igjen, Ganske vist Ved disse Ord skjøb den spørgende Mandsperson med Foden en Mantel tilside, som laae paa Bunden af Baaden; et Liig med en grøn Børs i Haanden blev synlig, og Venetianeren, vedblev. "Prinds her er Deres Penge, tag dem tilbage og reis lykkelig. Men glem De ikke, at man aldrig igjen sætter Foden i et Land, mod hvis vise Regjering man har forseet sig ved upassende Tvivl og Udtrykke.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Blandet. Studenterne paa Universitetet i Halle have indbyrdes iblandt sig oprettet, en akademisk Betalings Commission, der drager Omsorg for, at deres nødvendigste Fornødenheder virkelig bestrides med de Penge, der sendes dem fra Forældre og Formyndere, før de, bortødsles til unyttige Udgivter.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Til Cadix indløb nylig Koffardieskibet Temistokles, paa hvis Bagstavn man saae Bonapartes Buste, omgiven af keiserlige Ørne og nedenunder Ordene: Aarhundredets Helt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
J afvigte Mai Maaned druknede sig i Antierpen en Pige, fordi hendes Kjerestes Fader ei vilde tillade deres Forbindelse. Fem Dage derefter tog Kjeresten, af Fortvivlelse derover, Livet af sig selv; 6 Dage derefter fulgte en intim Ven af ham hans Exempel, og endelig kunde Elskerens Fader, en gammel Mand paa 60 Aar, heller ikke længere bære Tabet af sin Søn, og gjorde derfor Ende paa sit Liv ved at drikke Victriol.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Paa St. Helena, hvor der voxe mange Morbærtræer, have Englænderne med Held begyndt at dyrke Silkeavlen. Times henregner de fleste af de nye opstandne Actie Compagnier til Paddehatte, opskudte af Rigdomme-Mødinger.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Efterhaanden forsvinde de bedste Handelshuse fra Cadix. De halve Vaaninger staae ledige. Den fallerede Gremios Gaard, der for nogle Aar siden kostede 1 Mill. 600,000 Realer, er i denne Tid solgt : til en Emigrant fra Peru for 400,000 Realer.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
En Englænder vil have opfunden et Halsbind, Marine Cravate), der beskytter imod at drukne. Det er af Læder og 3 Tommer i Gjennemsnit. Med dette beholder man altid Hovedet ovenfor Vandet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Stokholms Stadstidende har den paafaldende Efterretning, at Dyrlægen Strømholm er død, efterat være bleven smittet ved at secere en styrtet Hest.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Englænderne skulle have ifinde, paa Sicilien at anlægge Silkespinderier ved Dampmaskiner.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Ved Triest er fanget en 29 Fod lang har, som veiede 10,000 Pd. og nu forevises i Wien. Dens Lever allene veiede 417 Pd. og gav 200 Pd. Tran, de øvrige Jndvolde v. 191 Pd.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Hvalfiskfangsten paa Grønland skal iaar være falden yderst slet ud, hvilket man tilskriver Jsens forandrede Leie. Af 22 engelske Skibe havde kun faa fanget enkelte Fisk.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
I Vestgotland har en Præst i Vanvid myrdet en Herredsfoged og derpaa styrtet sig selv i Vandet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Kongen af Nederlandene har paa sin Fødselsdag, den 24de August, deels benaadet, deels formildet Straffen for 3,000 Domfældte.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Udenlandsk. Blandt de i det kgl. medicinske Selskab stedfundne litteraire Meddelelser, er en den 3die Marts indsendt Afhandling af Regimentschirurg Schwend sen: "om en inflamatorisk Feber af en egen Art, som i de sidste 5 Aar har jevnlig indfunden sig blandt det 2det jydske Regiments Mandskab.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Ved Høiesteret ere Arrestantinderne Maria Berg, Truels Olsens Enke, og Ane Marie Hansen, Lots Rasmus Ditlefsens Enke, for at have imod Betaling tilstædet at Mandfolk og Fruentimmer havde Sammenkomster paa deres Bopæl for at bedrive Udtugn m.v., dømt til at hensættes i Kjøbenhavns Forbedringshuus, den Første i 4 og den Anden i 3 Aar.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Nationalbanken i Kjøbenhavn opsiger nu til Udbetaling den 6te Jan. 1826, alle de 5 Procents rentebærende Obligationer, der deels af Rigsbanken, og deels af Nationalbanken ere udstædte til Jndløsning af de Assignationer som efter Parent af 19de December 1810 bleve satte i Circulation af det daværende Slesvig : holsteenske Laan; Jnstitut. Litiratus Blok Tøren spaaer nu ogsaa i "Skilderiet, at, paa Grund af de amerikansk og selv de panske Bjergværkers overordentlige Bearbeidelse, ved Hielp af Dampmaskiner, vil Massen af de ædle Metaller og faa Aar være saa forøget, at alle Ting især Livets første Fornødenheder: Føde, Klæder og Huus, ville erholde mangehaande forhøiet Værd imod hine Værdittegn, hvorfor han ogsaa tilraader Grundelere, vis skrækkelige Lidelseshistorie vistnok nærme sig sin ende, navidt muligt at beholde hvad de have Pastor Rønne fortæller i sit "Religionsbladeat en Bondepige der tjener hos et Herskad i Sel land, har, da Collecten for de Oversvømmede blevombaaren, givet alle fine Stadsklæder til Jndsamleren, med Begjæring at de maatte tilstilles de Lidende; men hendes Navn ikke nævnes i Fortegnelsen. Da der i Fjor udbrød Smittesor i en Bondegaard, en halv Miil fra hendes Ophold, hvorved 11 Mennesket, bleve lagte paa Sygeleiet og et lille 2 Aars Barn var det Eneste, som endnu gik paa Gulvet, bad samme Pige med Taarer i Øinene sit Herskab om, at maatte drage did og pleie de, skjøndt hende næsten ganske ubekjendte Syge. Hun erholdt den, og hendes Kjerlighed kronedes med Held. Denne Piges Handling var saa meget mere roesværdig, da der ellers ingen Vaagekone var at faae; thi Alle frygtede at opholde sig i Gaarden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Kjøbenhavns Børs, den 2den September. Cours. Hamb. 2 M., a vista 210. Soe. 212. Specier solgtes til 12 M. 11 1/2 s. BankDisconto 5 pC. 4 pC. kongl. Obligat. (uden Renter. 93 1/4 a 94 Rbd. Sedl. Dito dito 89 1/2 Banco. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4de Febr. 1820) 103 1/2 a 104 Rbd. r. S. Dito dito 100 i Sedler.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-09
Avertissements. Undertegnede agter underhaanden at sælge sin i Nyekjøbing Byes Vestergade beliggende Gaard, eller i Mangel af Salg at bortleie den. Gaarden tiltrædes strax. Conditionerne med Hensyn til Man Betalingen, vil blive yderst fordeelagtige. J. S. Nyholm. henvender sig til Følgende Bøger ere udlaante: Autora, Vi drag til underholdende Læsning. Den tro Ec. kardt, efter Ludvig Tieck. Den lange Næse af Laun. Ranuncelli og Salvatet af: Kruse. Grilledalen, Naturskildring af: Forfatteren til E. Schleicher. Studenterpudser eller comiske Fortællinger. De ni Tvillinger. Overkjolen af Professor Kruse. Andagsblomster af Provst Gutfeldt. Bangs Privattheater. Vedkommende, eller de i hvis Værge de skulle findes, anmodes venskabeligst og snarest mueligt at ville indlevere samme : Joh. S. Lund og til Eieren
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Da den Druknede paa samme Tid, som os, var ankommen dertil; og gjennem den derværende Port, var haaren ind i det Indre af Bygningen, stillede vi os paa Gaden, foran det omtalte Gitter, her saae vi, paa en, langs Muren løbende, skraae liggende Bænk, der ligner de saakaldte Brixer i en Vagtstue, vel et halvt Dusin Liig, der stode næsten lige ret op og ned, og laae udstrakte.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
J Følge Stedets Øiemeed, ere de døde Legemer for deslettere at blive kjendte af deres Familie eller Publikum, gandske afklædte og kun om Midten af Livet omgivet af et mørkegraaet Forklæde. Over enhver af disse Ulykkelige, har man ophængt de Klæder, som de havde paa sig, da man fandt dem døde. Det næste Liig, der vendte mod Gaden, var en aflivet Olding over halvfjersindstyve Aar. Ved Synet af de dybe, udtryksfulde Furer i hans Ansigt, bliver man tvivlraadig over hvem der har den største Andeel i Samme: Hunger eller Tørst. Klæderne vise hans Stand, der er en Vanddrager. Saalænge disse Folk ere unge og ved Kræfter slaae de sig igjennem; de sælge ofte forgetyve og flere Spande Vand daglig, og fortjene dermed ligesaamange Sous. Men naar Alderen nærmer sig, og derneppe bliver dem saa megen Kraft tilovers, at de kunne slæbe den fjerde Deel af Vandspandene op i sjette og syvende Stokværk, døe disse Ulykkelige for det meste af Hunger. Den som vi saae der i la Morgue havde tabt Skildtet paa Trøien. Det er ham sandsynligviis blevet afskaaren af en af de tusende Snushaner, som før Dagens Frembrud. gjennemstrøife Gaderne og bemægtige sig som godt Bytte, al Eiendom, hvortil ingen Eier er nærværende. Skildtet kan tjene en Lommetyv til Udførelse af hans Tyverier og være en Bedrager behielpelig til at narre Politiet. Ved Siden af den gamle aflevede Vanddrager, saae vi den meest afstikkende Contrast mod samme: en afsjelet Ynglings skjønne Legeme, hvis blomstrende Kinder, selv Døden endnu ikke havde kunnet blegne. Hvad betyder det sorte Bind om hans lokkerige Hoved, spørge J mig? Det skal skjule Ynglingens Dødsmaade: han har, efter at den kongel. privilegerede Spillebant hos MadameDünans har afvunden ham en Summa paa 30,000 Franks, under denne ærefulde Dames Vinduer, jaget sig en Kugle gjennem Hovedet. J Dag er den tredie og sidste Dag, siden han blev udstillet, og endnu har ingen affordret hans døde Legeme. Han er altsaa sandsynligviis en Fremmed.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Ved Ynglingen laae en Mand af middel Alder, hans Klæder vise at han er en Arbeider. Ogsaa paa ham er Panden, den øverste Deel af den høire, Arm og det venstre Been, saavelsom hele Underlivet omvunden med Bindsler og hans Ansigt indtil Gysen mishandlet. Manden er ingen Selvmorder, han er meget mere et Offer for den strafværdige og utilgivelige Overbærenhed som det ellers saa fortræffelige parisiske Politie viser modde skammelige Ulykker, som Vogne og Kareter rette i Parises Gader; en ung, skjøn, riig klæd Dames Eqvipage er kjørt over den Ulykkedes Le gemel Hestenes piilsnare Fodder have unddraget, Kudsken for Ansvar; men Damen, som er forbleven ubekjendt, har skikket 4000 Franks til Understøttelse for den efterladte Familie. Den Ulykkelige var Fader og endog Fader til flere endnu meget smaae Børn, ogsaa hans Kone lever endnu, det mindste henpeger en lille Pakke og to Par Fruentimmerstrømper, som ligge ved Siden af Liget, paa et saadant Familie Forhold. Saadanne Mord skulle hyppig forefalde i Paris, fraregnet de Tilfælde, hvorved de Ulykkelige komme derfra ved at blive meere eller mindre beskadigede. Anstifterne deraf blive rigtignok belagte med Penge og Fæng selsstraf, ogsaa er Polikicanordningen at enhver skal kjøre i Skridt, almindelig bekjendt. Jkke den stomindre trues Fodgjængeren ved hvert Skridt, med Fare. Den arbeidsomme Borger, der er tvungen til, at betjene sig af sine egne Fødder for at gaae, maae vove sit Liv, fordi en riig Lediggjenger, af Skjæbnen er sat i Stand til, udstraffet at kunne radbrække ham. See, nu bliver den Ulykkelige, hvis Liighaare Vi havde fulgt fra Port Neuf til la Morgne, dragen frem og lagt til Skue ved Siden af de øvrige Liig, Hun synes at slumre, intet Træk har endnu vanziret det ungdommelige skjønne Ansigts Ynde. og hendes velskabte og skjønt dannede Legeme viser hiin Livsfylde som endnu herskede i samme for en Time siden, Kammeren synes at være vegent fra hendes Pande og hun synes at nyde den Roe, som ingen menneskelig Magt mere er i Stand til at S. L. P. Sievers. røve hende. En god Skolelærers Egenskaber.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
(En Forelæsning i et literairt Selskab.) Jeg bringer her en Gienstand paa Bane, der væk ter almindelig Jnteresse, og som vist ogsaa enhver af Eder mine Herrer, vil skjænke Eders Opmærksomhed, jeg mener Skolevæsenet. Man skriver og taler utroelig meget om sammes Forbedring, troer ogsaa at gjøre meget derfor, men Virkningerne ere dog endnu ubetydelige, om ikke saa at sige, gandske usynlige. Man synes endnu ikke at have truffen den rigtige Maade. Man opfinder Maskiner, f. Ex. Læsemaskiner, og veed ikke ved den hele Underviisningsmethode kun en eneste og det en gandske simpel Maskine udfordres, nemligen omtrent to Fod lang og en halv Tomme tyk Stok af clastisk Træe, man indfører nye Læremeboder og betænker ikke at den bedste Læremethode er en god Lærer. Men nu kommer den slemmeste Ting! man er ikke forsigtig i Valget af Skoltiærere. Jeg har derfor flygtig udkastet nogle Træk til at skildre en god Skolelærer, og vil nu i at Korthed omtale en god Skolelærers Egenskaber.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En Skolelærer maae ingen Sandser have; han maae ikke kunne høre hvor ukjerlig man bedømmer ham; ikke see, hvorledes andre ved Uretfærdighed fortjene deres Penge, medens han i sit Ansigtes Sveed neppe kan erhverde sit daglige Brød; - ikke føle, hvor ringe man agter ham; - ikke kunne smage hans slet tilberedte Spise, og overhovedet ikke ville smage Livets Stæder det er ogsaa meget godt, hvis har ikke kamlugte. Saaledes maae han heller ingen Samvittighed have, for ogsaa af Børn, som ikke komme i Skolen, uden Skamrødme at kunne tage Skolepengene. Derimod er en god Hukommelse høist nodvendig for ham, for at kunne erindre af hvilken Kasse og hvorlænge han har at vente paa hans endnu tilgodehavende Løn; item en god Mave, for at kunne fordøie Alt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maa være en dygtig Advorkat, formedelst de mange Processer, som han har at føre, eller hvortil han i det Mindste faaer hyp vig Anledning. Han maae ogsaa være en Mirakeldoctor, for at kunne helbrede sig selv uden Lægemidler, hvilke han ikke kan betale.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maa have varmt Blod, for i Skolen - intet Brænde at behøve NB. der hvor Forfatteren opholder sig, blev Skolestuen var met af den sædvanligviis tomme Kæmnerkasse.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maae være en god Natte vægter, for at beskytte hans aabne Haver, Udhusetc. for Tyverier, og han maae være ovet i Vendinger, i at ballancere a. for med Færdighed at kunne opfange Regnvandet, som trænger gjennen, Taget ind i hans Bolig, og for behændig at kunne undvige Stenene, som ved Vinden kastes af hans Huus.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maae være, som en Kameel, der kan hungre længe og bære meget, og som ogsaa kan tage meget til sig paa engang, naar han et eller andetsteds er buden til Gjest.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En Skolelærer maae være en god Sukkerbager, for altid at have smaae Slikkerier i Forraad at bestikke Børnene med, naar han har straffet dem, for at de ikke skulle sige deres Forældre det.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maae altid gaae i plaltede Klæder, for at Ungdommen ikke skal forføres til, ligeledes at blive Skolelærere.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maae være en Tusend konstner, som kan bibringe Børnene meget, selv - naar de ikke komme i Skolen.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
En god Skolelærer maae være en vakker Krigsmand, for tappert at kunne forsvare sig mod alle An og Overfald; hvorhos den gamle kloge Jndretning igjen kunne blive indført, at gamle udtjente Underofficerer og Soldater blive gjorte til Skolelærere, hvorved tillige et andet rosværdigt Øiemed bliver opfyldt, at disse Folk paa en god Maade blive forsørgede, uden synderlig Bekostning. Man seer de Gamle vare ogsaa ingen Narre! Endelig er for en Skolelærer en vis fiin Tak meget ønskeværdig, hvilket han dog først i Løbet af sine Forretninger erhverver sig ved Øvelse, og som man altsaa ikke med billighed kan fordre af unge Begyndere jeg mener den Evne, altid at kunne træffe den rette Punct, thi der ere allerede i Verden ikke opstaaet saa lidet Ondt af, at Skolelæreren ikke har vist at træffe denne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Hvem der besidder disse Egenskaber, kan uden videre Omstændigheder blive befordret til Skolelærer, dog maae man for det Første blot give ham en gandske simpel Post, da han ellers let kan leve alt for overdaadig. Man behøver heller ikke at overile sig med hans videre befordring, da Taalmodighed ere en god Skolelærers Hoved Egenskab.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Endskjøndt jeg ikke troede paa denne velmeente Forsikkring, saa rørte dog den Godhiertighed mig, med hvilken denne uskyldige Pige paatrængte mig det til Erindring. I det jeg bevidnede hende min Tak for hendes kjerlighedsfulde Forsorg, bortfjernede jeg mig, for at ordne det Nødvendige til min Afmarsch. Den følgende Dag drog mit Regiment under klingende Spil gjennem den samme Gade forbi Huset. Jeg havde den Fornøielse endnu engang at see Tanten og Frøkenen ved Vinduet, hilsede begge med min Sabel, og berørte med min flade Haand Grenadeer huen, til Tegn paa at Pragerbarnet der laae endnu vel forvaret. Hun tilnikkede mig sit bifald - og jeg drog derpaa ud af Stadsporten. Feldttoget begyndte. Det var af et de besværligste og hedeste jeg har nogensinde bivaanet. Vi droge i lange Marscher fremad, til Siden og tilbage, gjennem biergige Egne og Huulveie; endelig kom det til et blodigt Slag ved Collin. Det var just i Midten af Sommeren. Ved de mange Bevægelser som vi meget rask udførte og under Trængsel og vedvarende Fyren, blev Heden qvælende og min Bjørneskindshue blev mig høist besværlig. Jeg lagde den altsaa af og overgav den til den hos mig staaende, Tambour, som hang den i en Snor, baglæns over Skulderen. Da vi rykkede videre frem, hørte jeg paa engang bag mig et Jammerskrig. Jeg kastede Øinene tilbage, og saae desværre min arme Tambour ligge paa Jorden, hans Been knuste af en Kanonkugle.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Indenlandsk. Af Fjerde Aars Beretning fra det nedersachsiste. Selskab til christelige Opbyggelsesskrifters Udbredelse. seer man med megen Forundring: "at der i Holsteen skal have været 10 til 12 Landsbyer, hvis Beboere endnu i Aaret 1823 vandrede i sandelig Mørke og i Dødens Skygge, og som først nu ved rundelig Tildelelse af Selskabets Tractat-Skriften, (600 Ex. i et eneste Sogn, vare blevne uddragne, af denne Tilstand.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-09-16
Den 3die Septbr. ankom Corvetten Najaden, under Kapt. Kaas, fra Vestindien, og Dagen efter Briggen St. Croix, under Capitain=Lieutenant Klaumann, paa Kjøbenhavns Rhed.