Viborger Samler, 1828-05-14
Postefterretninger fra Udlandet. Ruslands Krigserklæring og Manifest imod Tyrkernes Storherre, er nu udstædt af Hs. Maj. Keiser Nikolaus i Petersborg den 26de April (14de gammel Stiil. Det første af disse Actstykker omtaler det fjendtlige Sindelag Porten i de sidste 16 Aar siden Freden i Bucharest har viist Rusland, ved ikke at opfylde de ved Traktaterne indgangne Forpligtelser. Mange store og kostbare Offere har det kostet Rusland at undgaae, al Regjeringens Toldmod uagtet Udbruddet især 1821, da Porten udfordrede, med Mærket paa Fjendskab, Rusland, og nu i de sidste 3 Maaneder har Porten atter, ved formelige Handlinger, som Europa fuldelig veed, viist det Samme. Endog samme Dag de 3 Magters Gesandtere afreiste fra Constantinopel, hvor de ufortrødne og uden al Egennytte arbeidede for Religionens og Menneskehedens Vel paa det at det undertrykte Grækenland maatte frelses fra mer Ondt, opfordrede Storherren alle mahomedanske Folkefærd til at gribe til Vaaben imod Rusland, som Han kalder Jslamsuforsonlige Fjende og beskylder for at ville omstyrte det Osmanniske Rige, ved at beslutte, aldrig at vil opfylde det Væsentlige af Ackiermann-Traktaten, er klærer Han tillige: alene at have underhandlet saalænge, for at vinde Tid til at ruste sig desbedre - Efterat Storherren havde kaldet og samtalet med sine Vasaller, brød han strax det Russiske Flags Privilegier og lod endog de under Bedækning farende Skibe anholde, Ladningerne borttage og vilkaarlig betale: de Russiskkeiserlige Undersaatter tvang Porten til, enten at fornedre sig til at vorde Rayas eller og drives flokkeviis af Landet; derpaa luktes Bosphorus; Handelen paa det sorte Hav paalagdes saadanne Baand, at de Russiske derpaa handlende Stæder maatte see sig ødelagte. Samme Tid standsede uventet vore næsten tilendebragte Underhandlinger med Persien og man fik snart Vished om "At Porten havde lovet Persiens Regent at gjøre en Diversion mod de Russiske Besiddelser i Georgien &c.," saa at Storherren virkelig havde begyndt Krigen med Os, forinden den var erklæret. - Den Stat der kan opoffre sin Ære og sine Fordeele, ville være Forræder mod sig selv, og ved at ringeagte sine Rettigheder med det Samme, ringeagte sine Pligter. - J hvor fordeelagtige end Traktaterne af Kainardschi, Jassy og Bucharest vare for Porten, da de sikkrede Dets Tilværelse i sin forrige Omfang, har den dog paa mange Maader søgt at bryde dem. - Snart efter Fredslutningen 1812 søgte Porten at benytte sig af Ruslands vanskelige Stilling og bryde sine Forpligtelser. - Servien var lovet Tilgivelse; men i dets Sted rykkede Tyrketropper derind og anrettede et frygteligt Blodbad. - Mo dau og Wallakiet vare forsikkrede om, at beholde deres Friheder; men de bleve ødelagte ved et vel udtænkt og iværksat Plyndringsystem. Siden fordrede Porten Afstaaelsen af vore Fæstninger paa Asiakysten og begunstigede Slavehandel, Røverier, og deslige paa Sortehavets Kyster. Den seirkronede Keiser Alexander kunde uhindret have vendt sin Magt mod Tyrkiet; men Hans Aand var meere stemt for Freden og dens Opretholdelse Overalt - og, Han lod sig nøie med, ved nye Underhandlinger 1816. at forebygge Krigen. - - Da 1821 Fyrst Opsilanti var Formanden for den paa Morea udbrudte Opstand mod Porten, blev den tyrkiske Regjering optændt af blindt Had til alle Krisine, hvad enten de vare Deeltagere eller aldeles Uskyldige. Rusland misbilligede ganske Ypsilantis forehavende Plan og forestillede, ved at antage Portens Ret til hans Undertvingelse: "At det var nødvendigt, ikke at straff de Uskyldige; men Urostifterne." Men Divanet afviiste Forslaget; den Russiske Gesandt blev forhaanet i sin egen Residents i Pera og, under en høitidelig Gudstjeneste blev den græske Patriark og de fornemste græske Præster grebne og paa den skjændigste Maade myrdede i Constantinopet. Alle Kristne af nogen Udmærkelse bleve grebne, plyndrede og uden Dom lede de Døden under Sabelhug og Strikken.