Viborger Samler, 1779-12-05
Hvad mon der bevæger adskillige Lærde, end- og fornemme Theologer, undertiden til at tvinge adskillige Steder i Guds Ord efter andres eller egne antagne ulige Meeninger. Den er faldet mig ind, da jeg for nylig læste i Niebuhrs Beskrivelse over Arabien og tilgrændsende Steder, seende med Fornøielse, ikke Py. alene Ho alene at han er af den almindelige Meening, angaaende, at Jsraliterne, da de droge ud af Egypten, og af deres forrige Tyran bleve eftersatte og indsluttede, ved Guds overnaturlige Hielp bleve førte midt igiennem det til begge Sider adskilte røde Hav, men at han endog, som den, der virkelig har selv været paa Stedet, nøiagtig undersøgt Beskaffenheden, og ikke hiemme affattet Slutninger, af naturlige Grunde, nemlig Beliggenheden, igiendriver den Tanke, at Giennemgangen skulle være skeet ved Ebbe. Han erindrer desuden adskillige derhen hørende Ting, som at noget af det Sted, hvor Vandet tilforn har gaaet, ved Tidens Længde er blevet stoppet og til tor Land forvandlet, m.m., og endelig siger han, naar han med Forundring har anført den ellers store og berømmelige Lærde J. D. Michaelis Modsigelser, der endelig vil have denne Tildragelse til en blot naturlig Begivenhed forandret, at naar man saaledes vil bære sig ad, saa kan han, hvad de Lærde ved et Underverk vil have forstaaet, ikke begribe, hvilke Ord jeg holder for en meget stærk Satire. Hvad mon der da foraarsager, at man finder Lærde, og det af høi Rang, der falde paa Meeninger, som afvige fra almindelige Begreber, og ofte imod Menneskers Tanker af sund Sands anstøde? Det skal vel ikke være saa got at sige, da mange, endog for andre skiulte, Drivefiedre dertil kunne virke. Naar Meeninger af den Art angaaer almindelige Ting, der ere af liden Jndflydelse paa den sande Lyksalighed, kunne de være uskadelige eller ligegyldige, men naar de staae i Sammenhæng med vigtige Sandheder, hvilke de paa een eller anden Maade bestride, er det ikke det samme. Ærgierrig, hed hed kan forlede et Menneske til særdeles Meeninger, besynderlig naar der gives Meddellere om Fortrinet i Ære at indhente, enten det saa er Forgængere eller Personer af lige Alder. Jeg har ofte leet af den Aarsag, som den bekiendte Hardouin i Frankerige, gav een sin Ven, der erindrede ham om de besynderlige Misfostere af Meeninger, som han bragte ind i Verden, og spurgte: Hvor han kunde falde paa saadanne Tanker, Hvad, svarede Hardouin, tænker du, at jeg saa flittig har studeret, for at sige det samme, som hundrede for mig have sagt? En herlig Grund, Men den gang var han saa ærlig, at han aabenbarede den. Samme Hensigt, meer eller mindre aabenbar, (thi der ligge ofte Hensigter i Menneskene, som de ikke selv forestille sig, eller undersøge, har tit været en fordærvelig Moder til mange ulyksalige opfundne Tanker. Et Hoved speculerer paa, hvorledes det kan komme til at glimre, og plager sig selv saa længe, indtil det endelig opdager noget, der er usædvanligt. Det veed Mennesket, at andre gemeenlig beundre, og det er ikke at nægte, at den Skrøbelighed jo findes hos en stor Deel Mennesker, at de meere agte paa nye, skiønt tvilsomme og ikke sielden urigtige, end paa gamle sande og vel fremførte eller bekræftede Meeninger. Den, der da endelig vil ud af den almindelige Flok, endskiønt deres Tal virkelig ikke er ret stort, der tilgavns indsee og veed at befæste de ordentlige Sandheder, søger gemeenlig den Vei, der er den visseste til Beundring eller dog Omtale at erlange. Sættes saadant et efter Ære higende Hoved i Strid eller Forlegenhed med andre, som det enten ikke kan fordrage jevnsides hos sig, eller mistænker at kunne tragte efter det endog at at overstige, i sær naar det stræber at gjøre eller at forbedre sin Lykke, saa er det gemeenlig paa slige sieldne Fostere desto frugtbarere. Dersom Herskesyge kan forene sig med Ærgierrighed, er der endnu meere, der kan drive Mennesket til nye Ting at opfinde, Jeg maa ikke sige, enten det første eller det sidste har i Mohammeds nyesmiddede Religion været den stærkeste Drivefieder. Æren har maaskee været Begynder, og da han mærkede, at han tillige kunne tilveiebringe sig Herredømme over andre, har det været den anden Spore. Som der berettes, havde Mohammed nok at leve af, saa at Nøden er har været Driver: men et Menneske, der absolut vil op over andre, kan faae mange forunderlige Jndfald. Lyst til Fordeel eller Gunst, hvorved Fordeel kan vindes, kan ogsaa, endog hemmelig, forlede den Lærde til at betræde usædvanlige Veie. Den Lærde, veed undertiden een eller anden høi Person, der fra andre ogsaa ved besynderlige Meeninger sig adskiller: eller den har Adgang til slige Store eller Mægtige: den vil befordre sin Velfærd: den drages efterhaanden ind i disse Meeninger, og antager dem for at behage og vinde Bevaagenhed yttrer den lige Formodninger, udbreder dem, og anvender den Lærdom, som den besidder, til dem at forsvare. Mangfoldige vanskabte Meeninger ville i Fødselen have blevet qvalte, dersom der hos de Vældige og Høie ikke for dem havde været noget at vinde. Guds Ord gives undertiden til Priis for en naadig Smiil og dermed forbundne Belønninger. Men der kunne og være andre Kilder, hvoraf de særdeles Tanker, der ere imod de guddommelige Sandheder, udflyde. Blandt disse er Uagtsomhed, at man ei nøie nok holder sig til den Aabenbaring, som Gud har skienket. Man læser tit og ofte begierligere Menneskenes Skrifter og Tanker end de hellige Bøgers. Man forledes derved undertiden til at udvælge een eller anden for sig selv beqvem ladende Tanke, førend man paa Provesteenen nøie har gjort sig Umage for den at undersøge. Der har engang været en geistlig Mand, der har forklaret de Ord, der staaer Matth. 2, 9., Stiernen gik hen for dem, ved at Stiernen forsvandt for dem; thi det kan Udtrykket at gaae hen ogsaa i vort Sprog betyde; men havde den gode Mand seet Grundsproget efter, havde han vist ikke gjort denne Forklaring. Dette er kun et Exempel paa Uagtsomhed, for at vise, hvor let man i Poster af meget større Betydenhed kan forsee sig, naar man ikke søger den rette Kilde, forsker i Bibeler selv, og med Flid overveier den. Temperamentet, eller den naturlige Beskaffenhed i Legemet, efter hvilken Sielen yttrer sig, gjør og meget til at falde paa adskillige Meeninger, i sær naar de have Overeensstemmelse med den Gudsdyrkelses Maade, som man følger. Lærde Folk maa, i Betragtning af slige og fleere Aarsager, være vel paa Vagt imod dem selv og deres Tanker, og andre maa indsee, at man ei blindt hen maa følge de Lærdes Meeninger.