Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-01-26
Den holsteenske Stænderforsamling. Det vigtig Spørgsmaal om Forhandlingernes Offentlighed blev discuteret den 30te Decbr. Som Hovedgrunde for Offentligheden havde Committeens Majoritet (Falck og Lock) anført, at en Forsamling, som efter sin væsentlige Caracteer var repræsentativ, ikke uden at krænke denne torde indhylle sig i Hemmelighed for sine Committenter, og at de Deputeredes Forhold Forsamlingen ved Offentlighed først blive deres Vælgere ret bekjendte og er absolut nødvendig for de fremtidige Valg Desuden vil Offentlighed i mange Tilfælde kunne bidrage meget til at holde den Deputerede indenfor Pligtens Skranker og at befordre Tillid saavel imellem Vælgerne og de Valgte som imellem Begge og Regjeringen. Vel vare ogsaa de ved Offentligheden forbundne Misligheder umiskjendelige, idet de gjøre de Ængstelige endnu ængsteligere, og kunde blive er farlig Fristelse for de Ærgjerrige til at underordne alle andre Hensyn Bestræbelsen efter at glimre og udmærke sig Men derimod maatte man overveie, deels, at der ved Tilstedelsen af Offentlighed kunde forordnes Modificationer, de virkede imod de skadelige Følger, deels, at de Fordeele, som Offentligheden i ethvert Tilfælde kunde skjænke og de for samme talende Grunde torde være saa overveiende, at man for en stort Godes Skyld ogsaa maatte taale de mindre Onder, som muligviis ikke lode sig fjerne. De Jndvendinger som Committeen havde fundet der muligviis kunde gjøres mod Offentlighed i den holsteenske Stænderforsamling vare følgende: 1 at bemeldte Forsamling kun er en raadgivende, der blot har at fremføre Andragender, og med Undtagelse af Communalanliggender, ikke har Ret til at afvise Landsherrens Propositioner. Man kunde endog tilføie, hed det, at i den Stat efter hvis Jnstitutioner de raadgivende Stænder i de kongelig danske Lande ere dannede, Offentligheden hidindtil ikke et blevet erklæret for passende; men dette Exempel kunde ikke afgjøre Sagen; det maatte komme an paa, om Møderne Offentlighed staaer i Modsigelse til en raadgivende Forsamlings Natur og Væsen. En anden Jndvending var den, at Offentlighedens Jndførelse vilde indbefatte en Forandring i den første, under 15de Mai 1831 udstedte Forordning, og at Andragendet herom kom for tidligt En tredie Jndvending kunde være, at det maatte mangle Forsamlingens Med lommer paa den nødvendige parlamentariske Øvelse; men den ne Øvelse kan kun erhverves ved selve Offentligheden. En fjerde Jndvending vilde endelig ligge i at antage, at den udenfra laae Regjeringen Hindringer i Veien for at tilstede Offentligheden; men at der findes saadanne Hindringer, blev betvivlet; thi vel ere Forbundsdagsbeslutningerne stillede mod Fjernelsen af Misbrug ved stænderske Forhandlinger, men tillade udtrykkeligen Sessionernes Offentlighed der hvor Forfatningen tillader den. De samme Bestemmelser ere fastsatte i Henseende til Stænderforhandlingernes Bekjendtgjørelse ved Trykken. Og ligesaagodt som den sidste kunde gives, saaledes formeentes ogsaa at Regjeringen kunde give den anden uden derved at komme i Collision med sine Forpligtelser imod det tydske Forbund. Medens nu saaledes Committeens Majoritet havde fundet sig foranlediget til at føre Ordet for Offentlighed, laae det dog allerede i Propositionen, at man kun skulde anholde derom under visse Jndskrænkninger. Overretsadvokat Löck (Proponenten) formeente, at Offentligheden skulde først udbedes naar samtlige Stænderforsamlinger havde yttret sig desangaaende. Og til Slutning proponerede han: "at Forhandlingernes Offentlighed maatte tilstedes forden næstkommende Stænderforsamling under Forbeholdenhed af de Undtagelser den setv efter Tid og Omstændigheder maatte bestemme."(fortsættes.)