Aalborg Stiftstidende, 1845-09-01
Stiftamtmand Kammerherre Bretton har ikke blot ladet sig nøie med sin ubeføiede og tilbageviiste Optræden i den private Cirkel, hvori Hr. Barfod talte, men er atter paa en uheldig Maade optraadt i en Polemik, der danner en Pendant til den første Affaire, nemlig en, i Vib. Av. offentliggjort, Correspondence med hint Selskabs private Medindbyder, Kjøbmand Hagemann. Hr. H. havde nemlig, ved sin Broder, Adjunct H., efter en Samtale mellem denne og Rector Olsen, bragt i Erfaring, at Hr. Bretton skulde have sigtet ham for at have nævnet en af et Rygte, som han netop forsikkrer at have modarbeidet, betegnet navngiven Person som Baronens Politispion (en nu allerede meget uheldig valgt Benævnelse, eftersom jo Amtmanden ingen Politiøvrighed for Kjøbstaden er og følgelig ingen Politispioner kan holde). Kjøbmand H. affordrer i den Anledning Hr. Bretton en Erklæring og denne, der dog maa have føl sig i den Nødvendighed at svare herpaa, svarer, istedetfor til Hr. H., i Skrivelse til Borgmesteren, Cancelliraad Selmer, hvem han anmoder om at communicere Hagemann Jndholdet, og som virkelig ogsaa paatager sig, som det gjør os ondt at sige, at være Baronens Brevbærer i denne reent private Correspondence, hvilken det vistnok havde paahvilet Borgemesteren at tilbagesende som sin Embedstillings Communicationspligt vedkommende. J denne Svarskrivelse anmoder nu Hr. Bretton Borgemesteren om at tilkjendegive Kjøbmand Hagemann, at han, B., kun i Egenskab af Ephor ved den lærde Skole har talt med Rector Olsen om Adjunct Hagemann, og ikke mindes at have omtalt dennes Broder Kjøbmanden, men skulde dette alligevel i Forbigaaende være skeet, saa agter han ikke at meddele Kjøbmanden nogen Oplysning eller Erklæring om hvad han som Ephor har talt med Rector Olsen, ligesom – tilføier han jeg heller ikke agter at tilstede, at Skolens Rectogiver ham den allerringeste Erklæring om hvad jeg i hin Qvalitet har sagt." Slutteligen anmoder Ephor Bret ton Borgemesteren om at betyde Kjøbmand H., at da han, B., ikke staaer i noget andet Forhold til ham end som hans Overøvrighed, saa kan det ikke nytte, at han oftere privat henvender sig til ham. Vi see Hr. Bretton altsaa her i tredobbelt Skikkelse, som Ephor, som Overøvrighed og som Privatmand. Men naar Hr. Bretton i den sidste Skikkelse, som her er den ene rigtige, selv erkjender, at Hr. Hagemanns Skrivelse er privat, og lader ham anmode om ikke oftere at besvære ham med private Sager, – hvad mener Hr. Baronen da med den, forøvrigt passive, Overøvrighedsstilling, og hvorledes finder han det passende, at den benyttes til Communications- og Paalægs-Middel i private Anliggender, Ephor Bretton er imidlertid ikke heldigere end Stiftamtmand Bretton og end Baron Bretton; thi medens han tilkjendegiver, at det kun er som Ephor han har talt med Rector Olsen og Adjunct, Hagemann, og ikke agter at tilstede, at Skolens Rector giver Kjøbmand H. den allerringeste Erklæring om hvad Ephor Bretton har sagt, saa bekjendtgjør Rector Olsen i et følgende Avisnummer, at den Meddelelse, som det af Kammerherre Stiftamtmand Bretton var overdraget ham at gjøre Adjunct Hagemann, ikke angik denne hans agtede Collegas Embedsførelse, og heller ikke udenfor denne gik ud paa andet og Meer end hans Deeltagelse tilligemed hans Broder, Kjøbmand H., i en Samtale med en Maler J." (den Person, som skulde have været betegnet som Spion og om hvilken Samtales Jndhold Kjøbmand H. har givet en Forklaring i sin foregaaende Offentliggjørelse). Men naar det nu forholder sig saaledes – og Rector Olsen er Landet bekjendt som en grumme paalidelig Mand –, saa maatte det jo slet ikke være sandt, at Hr. Brettonhar talt med Rector som Ephor, thi Ephoratet har kun med Embedsførelsen at gjøre (hvis det forresten kan gjøre sig mentorisk gjældende og ikke med en Adjuncts private Samtale med en Kjøbmand og en Maler, Personer, der ere det lærde Skolevæsen aldeles uvedkommende. Det lærde Skolevæsens Protector har altsaa i dette Punct været formeentlig, lige saa uberettiget som ved at fremdrage sin Stiftsøvrigheds Værdighed i private Forhold. Hvorledes nu Hr. Bretton har skilt sig fra sin private Færd i dette Stykke, maae vi overlade til den offentlige Bedømmelse, for hvilken han har gjort den til Gjenstand, og i lige Maade henstille til Bedømmelse paa andet Sted, om saadanne Ombytninger og formeentlige Overgreb udenfor Embedsphærens Grændse kunne være, navnlig i den høiere, Embedstillings Jnteresse? – Mens Tordenskyen drager over By i Viborg, er den imidlertid slaaet ned paa endnu et Sted hvor den samme Hr. Bretton, idetmindste efter hvad der hidtil er offentliggjort herom, ogsaa synes at have været Jupiter fulminans. J Byens sidste Avis-Nr. bekjendtgjør nemlig Amtsraadsmedlem, Hr. Gaardmand E Balling i Øxenvad, at det den 27de August har behaget Hans Høivelbaarenhed, Kammerherre Baron de Bret ton, tilligemed nogle af Amtsraadets Medlemmer, at excludere ham som Amtsraadsmedlem. Da jeg - tilføier han - agter ved alle lovlige Midler at søge Opreisning for det Passerede og strax paabegynder Sagen, beder jeg det ærede Publicum opsætte sin Dom til Sagens Endelighed, da Alt denne vedkommende i sin Tid skal blive offentliggjort."