Politivennen, 1802-01-01
Forslag til en Plan til Betleriets Afskaffelse og de Fattiges bedre Forsørgelse paa Landet. (Fortsat: fra No. 294, 20J og -96 ) Da jeg har mærket, at de gamle fattige af Mandkjønnet paa Landet ere de ulykkeligste, fordi disse kan aldeles intet fortjene til deres Underhold, naar de ej længer have Kræfter til at tærske, grave eller til at foretage sig andet svært Arbejde, saa holder jeg det for at være nødvendigt, at disse lare at spinde og binde overalt paa Landet, lige om vore flittige og derfor desto agtvarere Trodre Jyderne, der om Aftenen Linde og beskæftige sig med alle Slags nyttigt Arbejde, imedens Karle og Drenge i Sjelland ligge og strække sig paa en Bænk, eller hænge over en Kakkelovn i de lange Vinteraftener uden mindste gavnlig Daad. Sjællænderes Hænder ere jo ikke mindre arbejde dygtige end Skotlænderes Tydskeres eller Jyders, og det er altid mere ærværdigt at bruge Aftenen til nyttig Spinden og Binden end at fortære den i en foragtelig Ladhed. Da Onsdag og Løverdag Eftermiddag bruges af de fleste Skolelærere til den saakaldte Bylæsning, saa kunde disse Eftermiddage nyttes af Skolebørnene til at lære andet Arbejde. Udi de Byer, i hvilke Vævere fandtes, og disse findes næsten i alle Byer, kunde Pigebørnene om Onsdag og Løverdag Eftermiddag gaae til Væveren, for gt lære at væve. Det ville være en betydelig Besparelse for en Bondefamilie, naar en i Huset kunde væve det, som de andre sled, saaledes har jeg som Præst for Nykjøbing og Rørvig Menigheder fundet, at der i Rørvig var neppe en Gaard eller et Hus, hvori man jo fandt en Væv, og en eller flere som kunde væve, da nu en Moder lærte sin Datter, nu atter en Søster lærte den anden at væve; det Vadmel, Hør- og Blaarlærret, samt Værkgarn som forbrugtes i Huset, blev og vævet der. Jeg maae ellers til disses og hele Odsherreds Ære erklære, at jeg ingensteds i Sjelland har fundet saa megen huslig Vindskibelighed, som jeg fandt der. Om Onsdag og Løverdag Eftermiddager kunde Bønderdrænge og anføres til et eller andet Arbejde passende med den Egn de levede i. Saaledes burde Bønderdrænge i Skovegne (fordi Materialierne dertil findes) anføres til at gjøre Træskoe, Meyered, Slaatøj, River, Møggrever, Skovler, Skuffer, Stavtræer, Gravspadeskafter, at tillave Vidier, og af disse binde Kurve Fadinger at lægge Baand paa Stripper og Spande, at gjøre Sold og Sælder, Vidiekurve, Halmkurve og Biekuber, at binde Sivpuder, i hvilke Heste trække bedre, end i de. ellers brugte Seeler, at giøre Simer til at tække med, og lære at tække. Paa Heden derimod, hvor Træet maae hentes langt fra, og er kostbart, kunde BønderDrengene anføres til at giøre Sælder Halmkurve og Biekuber, at binde Stavpuder eller Sivpuder, at flikke paa en Plog, at gjøre Møggrever og Skulver som noget, der ej kan undværes i et Huus men for alt burde de paa anførte Onsdag og Løverdag Eftermiddager lære at gjøre Simer og at tække med disse. Beboerne af den Bye, hvori Skolen laae, kunde da sammenskyde Træe, heraf opbygge og lægte 3 Fag Huus, helst nær ved Skolen, disse 3 Fag skulle Drengene benytte sig af til Øvelse i at tække; paa anførte Eftermiddage, bragte enhver af Drengene sine Simer til dette Stæd, tilligemed nogle Kiærver Langhalm, enten nyt eller af afbrudt Tag, her viiste Tækkemanden Drengene af jegge Halmen op og at binde den. Det burde tillades Tækkemanden at tage de største Drenge med sig, som bedst vare øvede, og at benytte sig af disse til Tækning, naar han i Skolebyen havde noget at tække, paa det Drengene kunde blive mere øvede i Tækning. Det er ej min Mening, at alt dette skulle læres i enhver Skole, jeg ønsker kuns at Spinden, Binden og Tækning maatte læres over alt, fordi dette er meget fornødent, de øvrige Arbejder kunde fordeeles saaledes, at nogle lærtes paa et Sted, andre paa et andet ligesom man fandt de fornødne Materialier dertil i større eller mindre Overflødighed. Naar jeg undtager Spinderiet, hvortil maatte holdes et Fruentimmer, som forstod at lære Børnene alt fabrikmæssigt, vilde det øvrige ej koste meget, jeg formoder, at man allevegne fandt Folk, som paatog sig at unberviise disse 2 Eftermiddage om Ugen, naar de ligesom Lægds-Mændene bleve befriede for at svare Extraskat for dem og Hustrne. Naar denne Undervisning havde taget Sted, vilde det være nyttigt for Amenvellet, om Regjeringen fastsatte, at efter 10 Aars Forløb skulle ingen Pige ansees dygtig til at fortjene fulde Løn, uden den, som kunde binde, spinde Uldet og Linnet fabrikmæssig, og væve i det mindste Sækketgj, eller og sye Klæder; thi i de Byer, hvor ingen Væver var, men en Skræder, der kunde Pigerne gaae til denne for at lære at sye Skrædersøm - ikke heller skulde nogen Karl ansees dygtig nok til at fortjene fuld Løn, med mindre han forstod at rette en Plog, at sætte den i Gang, at spinde enten Uldet eller Linned Fabrikmæssig, og at tække; de, som i Skolegangstiden havde viist sig uvillige til at lære dette, skulde i Alderdommen straffes for denne Fejl med at udelukkes fra al Understøttelse af Fattigvæsenet. Efterat have her fremsat hvad jeg veed til en Forbedring i Fattigvæsenet, indseer jeg vel, at der gives mange, som have større Jndsigter og ikke mindre god Villie end jeg til at fremme det, som er nyttigt for Staten, jeg opfordrer derfor enhver god og kyndig Borger til at bekjendtgjøre det, han indseer at maatte tjene til Forbedring i Fattigvæsenet paa Landet, i det Haab at vi engang maa opleve den lykkelige Tid at see Betleriet afskaffet og Fattigvæsenet sat paa en god og fast Fod. Kirke Helsinge den 10 April 1802. allerunderdanigst Holm. Sognepræst for Helsinge og Drosselberg Menigheder i Sjælland.