Berlingske Tidende, 1836-03-10
Torsdagen den 10de scharts. No 50. Slutning af Sagen angaaende et Andragende fra nogle Bolværkseiere i Kjøbenhavn betræffende Ophævelsen af Fregn af 12te Februar 1834. (See denne Tidende No. 9394)."Ogsaa synes det, at Endeel af Bolværkseierne selv har erkjendt Statens Ret til at bestemme Bolværkspengenes Størrelse, efterdi de, saaledes som sees af en kongelig Resolution af 18de April 1812, have ansøgt Hans Majestæt om en Forhøielse i Bolværkspengene, hvorved det ikke bør lades ubemærket, at det har været Eierne af Bolværkerne i Nyhavn, der den Gang herom have indgivet Ansøgning, og at det ligeledes er Eierne af Bolværkerne i Nyhavn, af hvilke det til Stænderforsamlingen indleverede Andragende for en stor Deel er underskrevet, uden at det dog formedelst Mangel paa Kundskab derom er os muligt at sige, om det er de samme Personer. At nu denne Jndskrænkning i Udøvelsen af Bolværkseiernes Rettighed, saaledes som disse i deres Andragende have anført, har været unødvendig, har Committeens Majoritet af Grund til at antage, da det under Sagens første Forhandling i Forsamlingen er blevet oplyst, ei alene, at endeel Mæglere for nogle Aar siden have ansøgt om, at en fast Regel for Betalingen maatte vorde bestemt, men ogsaa at En af de Bolværkseiere, som have underskrevet Andragendet, har fordret en i alle Henseender overdreven Betaling, hvilket saa meget mere synes at gjøre Sagen paatrængende, som han skal have vidst at forskaffe sig Dispositionen over flere Bolværker. Om denne Jndskrænkning er billig, maa vel beroe paa, om der ved Betalingens Bestemmelse ligesaavel er blevet taget Hensyn til Eiernes Krav paa en fuldkommen Erstatning for Bol værkernes Opførelse og Vedligeholdelse, som paa Skibsfartens Jnteresse og Hovedstadens Forsyning. Til med Sikkerhed at bedømme dette, tiltroe vi os ikke tilstrækkelig Kundskab, men skulle tillade os siden at komme tilbage til denne Gjenstand. At den for disse Eiere skulde være ødelæggende, kunne vi ikke antage, skjøndt vel noget Tab derved kan opstaae for dem, som i den feilagtige Formening, at Bestemmelsen i Frog. 18de April 1741 § 14 skulde være uforanderlig have betalt dyrt de Huse og Gaarde, hvortil Bolværkerne høre. Hvad derimod de vedkommende Bolværkseiere, efter Committeens Majoritets Formening, med Grund kunde have anket paa, er, at Lovgivningen, idet den ikke længer tillod dem vilkaarligen at bestemme Bolværkspengene, ligesaa eensidigen har fastsat disses Størrelse, skjøndt de skulde tjene til Erstatning for de Offere, Eierne havde bragt det almindelige Vel, ved Bol værkernes Anlæggelse og Vedligeholdelse. Her optræde nemlig to Parter, Staten paa den ene Side og Bolværkseierne paa den anden, og det vilde derfor vist nok have været passende, om Afgjørelsen af den Gjenstand, hvorom begge vare uenige, var bleven overladt til en tredie hvilken Fremgangsmaade ogsaa er Autoritet, bleven anvendt, naar der har været Spørgsmaal og Erstatning for lignende Opoffrelser fra Privates Side, i hvilken Anledning vi henvise til Frog. 13de December 1793, 17de October 1794, 22de November 1799 og 31te Juli "Men om nu end Regjeringen ikke i det nu omhandlede Tilfælde skulde have fundet sig foranlediget til at følge de af den selv i lignende Tilfælde opstillede Exempler, hvortil vi dog virkeligen ikke indsee nogen Grund, vilde det dog vist have været at ønske, at den havde taget Hensyn til den Betænkning, de eligerede Borgeres Forsamling har afgivet om Bolværkspengenes Størrelse. Den hele Sag om Bolværkerne er unægteligen et Commune-Anliggende. Communen maa det paa den ene Side interessere, at dens Medlemmer, Bolværkseierne, erholde den Erstatning for deres Opoffrelser, som stemmer overeens med Ret og billighed, og paa den anden Side maa det være Communen af Viig tighed, at denne Erstatning ei bestemmes høiere, end at Skibsfarten paa Kjøbenhavn og denne Stads Forsyning ei derved indskrænkes. Begge disse Jnteresser ville i de eligerede Borgeres Raad vist være komne i Betragtning, og der synes saaledes neppe at være nogen Antoritet, til hvilken en saadan Bestemmelse meere passende kunde overdrages. Efter det Ovenanførte indstille vi ærbødigst til den ærede Forsamling: allerunderdanigst at ansøge Hans Majestæt om at ville allernaadigst lade Kjøbenhavns Magistrat og de eligerede Borgere affordre en allerunderdanigst Betænkning, om det maatte være tilraadeligt at foretage nogen Forandring i den §§ 1 og 2 beved Freg. 12te Februar 1834. stemte Taxt for Bolværkspenge, hvorved Hensyn bør tages saavel til den Erstatning, Bolværkseierne maae være berettigede til at fordre for Opførelsen og Vedligeholdelsen af deres Bolværker, som til Skibsfartens Tarv og Hovedstadens Forsyning, og, efter at have modtaget en saadan Betænkning, derom at tage allerhøieste Bestemmelse. Slutteligen maae vi, for at forebygge al Misforstaaelse, bemærke, at vi ved den ovenanførte Behandling af Sagen ene og alene have tænkt paa saadanne, private Folk tilhørende, Bolværker, der ere opførte udenfor de det Offentlige tilhørende Grunde, og ingenlunde paa de Bolværker, der ere opførte udenfor indelukkede, Private tilhørende Grunde, thi da det naturligviis maa staae i en saadan Eiers Magt, ved at at for forbyde Andre at betræde hans Grund hindre dem fra at benytte Bolværket, kan Staten heller ikke med nogen rimelig Grund formodes at have paalagt ham at opføre et saadant Bolværk, og ligesom det saaledes ei kan antages, at de omhandles i Frig. 18de April 1744, kan Bestemmelsen i Freg. 12te Februar 834 ei heller paa dem finde Anvendelse.""Da jeg, Hansen, ikke kan tiltræde den Anskuelse, som Committeens Majoritet ovenfor har fremsat, tillader jeg mig særskilt at yttre Følgende: "Naar de Bolværkseiere, som have indgivet det Andragende, der er Gjenstanden for nærværende Betænkning, have støttet Eiendomsretten til deres Bolværker paa Forordningen af 18de April 9, hvorefter de paa egen Bekostning skulde indrette og vedligeholde de udenfor deres Eiendomme nødvendige Bolværker, da maa jeg give denne Formening Medhold, og kan ikke finde, at den svækkes derved, at det Offentlige er forbeholdt Tilsynet med saadanne Bolværkers Opførelse og Vedligeholdelse, da det forekommer mig, at dette Tilsyn efter bemeldte Paragraph ikke gaaer ud paa at indskrænke de Vedkommende i Afbenyttelsen af Bolværkerne, ligesom ogsaa Placaten af 28de September 1768, der tilsiger Executionsret i Stedet og Grunden, hvortil Bolværkerne høre, naar disse, paa Grund af Modvillighed fra Eierens Side, af det Offentlige istandsættes, synes mig at stadfæste, at Bolværket er en integrerende Deel af Eiendommen og følgelig ligesom denne maa kunne benyttes." Heller ikke kan jeg af den Omstændighed, at Skibene henlægges efter Anviisning fra det Offentliges Side, for dette udlede nogen Ret til at bestemme Bolværkspengene, thi naar Forordningen af 18de April 1744 i 7 bestemmer: og maa ingen Skipper indlægge sit Skib, førend ham af Havnefogden er anviist Sted, under 2 Rbdlr. Strafs, har denne Bestemmelse om jeg ikke feiler, kun til Hensigt, at den fornødne Orden iagttages med Skibenes Henlæggen i Havnen og Kanalerne, saa at de ikke skulle ligge andre til Fortræd og Skade eller Hindring i Ladning og Lodsen, saaledes som det ogsaa i samme § 7 er bestemt, og naar Forordningens 14 i Almindelighed bestemmer, hvor Skibene, efter deres Ladningers Beskaffenhed skulle henligge, undtager den dog derfra, at Eierne af Bolværkerne maae derved losse Alt, hvad de til deres Pakhuse ville have, hvilket forekommer mig yderligere at tale for, at Lovgiveren, ved at forbeholde det Offentlige at anvise Henlægningstedet, ingenlunde har villet betage Eierne af Bolværkerne deres Dispositionsret over samme, men tydeligst synes mig Slutningen af ovenmeldte 14 om Bolværkspenges Betaling: "men paa de andre Steder (end Havnens Bolværker) betales til Eierne af Bolværkerne, som de bedst kan forenes om at tale for, at Lovgiveren har erkjendt en fuldkommen og ubetinget Eiendomsret over de private Bolværker, uden at gjøre nogen Forskjel paa, om disse ere beliggende ved de offentlige Gader eller tilhøre, de indelukkede Pladse. "Men foruden hvad Lovgivningen saaledes har bestemt, vil det neppe være feilagtigt at antage, at Enhver, som paa lovlig Maade erhverver en Eiendom, ogsaa derved erhverver en lovlig Ret til Afbenyttelsen af denne Eiendom, og at det vilde medføre en stor Usikkerhed, naar en saadan fri Afbenyttelse fra det Offentliges Side blev forhindret; og om jeg end med Committeens Majoritet vil antage: "at Eiendom ikke uden Staten, kan tænkes", mener jeg, at Man ogsaa kan vende Sætningen om: "at Staten ikke uden Eiendom kan tænkes, hvorfor jeg maa ansee det betænkeligt, naar der fra Statens Side træffes nogen Foranstaltning, som kan svække Eiendommens Natur og Væsen. At der alligevel kan gives Tilfælde, hvor det Heles Vel fordrer, at den Enkelte maa afstaae sin Eiendomsret, skal jeg ikke modsige, men feiler jeg ikke, har vor Lovgivning i alle slige Tilfælde fastsat, at der for saadan Afstaaelse skal gives en passende Erstatning. Om denne tør antages ved den fastsatte Tayt at have fundet Sted, tør jeg imidlertid ikke afgjøre, dog skjønner jeg ikke rettere, end at de saakaldte Bolværkspenge maae sættes i Klasse med anden Leie, Forpagtningsafgift, Jndfæstning, Landgilde eller hvilkensomhelst anden Præstation, der kan betinges for Afbenyttelsen af en Eiendom, og at i Liighed hermed Bestemmelsen af saadanne Bolværkspenge maa overlades til de contraherende Parter, saaledes som disse kunne komme overeens om. "Det lader sig heller ikke nægte, at da en Eiendoms Værdi afhænger af den Nytte og Brug som den afgiver, saa maa enhver Jndskrænkning i den frie Afbenyttelse deraf have Jndflydelse paa hiin Værdibestemmelse, og gjøre denne uvis ikke alene for Eieren, men ogsaa for den Sikkerhed, som Eiendom i Almindelighed antages at afgive, og det maa vel heller ikke oversees, at naar en Eiendom er anskaffet i Tillid til at kunne afhenytte den saaledes, som en i lang Tid bestaaende Lovgivning har hjemlet, da kan kun en høist bydende Nødvendighed gjøre en Forandring der tilraadelig. Enhver Tartbestemmelse forekommer mig i Almindelighed ogsaa at være mindre tilraadelig, hvorimod det er bedre at overlade det til den frie Concurrence at bestemme Tingenes rette Værdi, da man ved en for høi Taxt let løber Fare for at fordyre Tingene, og ved en for lave at indskrænke deres frie Brug, og saaledes i begge Tilfælde at forstyrre Tingenes naturlige Priis. "Naar Committeens Majoritet har indstillet, at den Betaling, der kunde ansees som en billig Erstatning for de private Bolværkers Afbenyttelse, maatte bestemmes af de eligerede Bør gere i Kjøbenhavn, skal jeg kun oplyse, at disse baade for og efterat Forordningen af 12te Febr. 1834 udkom, derom have været hørte, og ville neppe, saavidt jeg tør formode, kunne afgive nogen yderligere Betænkning i saa Henseende.""Slutteligen skal jeg endnu kun, forsaavidt jeg selv er Bolværkseier, tillade mig at bemærke, at mit Bolværk er af den Beskaffenhed, at Forordningen af 12te Febr. 1834 ikke derpaa finder Anvendelse, da alle indelukkede Bolværker, ved en senere Cancellie-Skrivelse derfra ere undtagne, og det er saaledes uden alt Hensyn til egen Jnteresse, at jeg har afgivet denne min Betænkning, i Henhold til hvilken jeg tillader mig at indstille: at Forsamlingen, ved at indsende det modtagne Andragende, allerunderdanigst henstilter tilHans Majestæt Kongens allerhøieste Overveielse, om og hvorvidt Forordningen af 12te Februar 1834 igjen maatte være at ophæve.