Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-21
Den nuværende Ruin, i Egnen blot kaldet Slottet, findes næsten i den østligste Pynt af Gurre Søe, paa dens søndre Bredde. En Miil vestlig fra Helsingøer, 1 3/4 Miil i Øster og Nord fra Fredensborg ligger den lille Landsbye Gurre, ved Søens østligste Spidse. Fra Byen gaaer Veien over en Steendæmning igjennem en fordums sydlig Arm af Søen, og hvoraf det sydøstlige Hjørne er en Sump, som kaldes lille Gurre Søe; Resten er Engbund. Steendæmningen gaaer i adskillige, maaskee i militair Henseende, anbragte Krumninger, i en Længde af 8 til 900 Skridt ad Skoven Gurre=Vang. Omtrent i Midten og imellem denne og Søen, paa en til en Gaard hørende Englod, findes en Bakke af tilført Jord, maaskee en halv Snees Alen lodret høiere end Engen, bevoxen med temmelig tæt Buskats, og denne kaldes Slottet. Efter den ikke betydelige Gravning i samme kan skjønnes, at Bygningen har været fra Sønder til Nord 30 Alen dyb, og i Fronten maaskee 40 Alen eller længere, vel ikke betydelig for et Slot, men efter Datidens Bygnings-Dimensioner, ei saa ganske ringe. De tilbageværende Mure ere for det meste 3 Alen høie, og fra Gravningshorizonten indtil Grunden skal endnu være 2 a 3 Alen, Dette ere de synlige Levninger, da forresten om Slottets Høide og dets indvendige Jndretning intet kan bestemmes. J Muren findes de 3 Qvarteer dybe fiirkantede Huller ogsaa forinden, som af Muurfolkene bruges til at fæste Stilladsen; hvoraf man skulde formode, at Slottet ei var ble net færdigt, eller ogsaa, at Gravningen har truffen paa Kjælderetagen. Muren selv er 4 Alen tyk, men den skal tillige have udgjort en Deel af en Ringmuur. Den er muret udvendig og indvendig af Heelsteensmuur, Stenene henved 11 Tommen lange, 6 Tommer brede, 3 Tommer tykke. Mellemrummet, som dannes af denne Skal, er opfyldt med Muursteensbrokker og Kampesteene, som synes at være nedtrykte i tynd Muurkalk efter at Skallen havde naaet en vis Høide. Alt er ved Kalken forbunden til saa haard en Masse, at det bliver vanskeligt, ved Jernstænger at løsne noget betydeligt andet end Brokker. Med Gravningen begyndtes i den østre Side, og efter at Muren var gjennembrækket, fandtes en betydelig Mængde Hjortebeen, derefter hist og her i Jordmassen og Muurgruset saavel Hjorte been, som Been af Sviin, Fiskeskjæl og Been, Halvdelen af en Underkjæbe af et Menneskehoved med Tænder, nogle smaae Kakler af sædvanligt Pottemagerarbeide, nogle Stykker af lignende Arbeide, som havde været Kjøkkenkar, hvoraf et med et Englehoved (dog ikke i æsthetisk Henseende), et Par næsten oprustede smaae Saxe og maaskee andre Ubetydeligheder. Ved Søndrefronten, begyndtes Gravningen siden, hvorved man stødte paa Levninger af en Vindeltrappe med tilhørende Hvælving. Forresten fandtes hverken Spor af Skillerumsvægge, ei heller af Træværk eller af Tag, undtagen et Par Tagsteene i Gruset, som vare af de da brugelige Slags. - For Elskere af Oldsager vilde det være ønskeligt, om Gravningen kunde skee ved et saa stort Antal Arbeidere, at det for enhver med andre Forretninger bebyrdet Mand blev mueligt, at anvende nogle Dage paa det fornødne Tilsyn, thi ved Gravning af et Par Mand bliver saadant ikke vel muligt, ei at omtale, at Arbeidet af et vist Omfang bør angribes med forholdsmæssige Kræfter, for at frembringe net Resultat. At forlange slig Anstrængelse af en privat Mand, var ei billigt. - Gurre Bye og de 3 omkringliggende Lyststeder: Gurrehuus, Natte rup og Ørsholt, have henved 16 Tønder Hartkorn, som danne en lille Slette af Ager, Eng og Overdrev. Endnu for faa Aar siden var Sletten tæt omgivet med Skov, undtagen Aabningen til den henved 800 Tønder store Søe, hvorved Slottet ligger. Dog foruden Bakker frembyder den endnu mange Levninger af fordums Bygninger, saavel omkring Slotsbakken, som i nogen Frastand. Jmellem Gurre og Slottet stødes næsten allevegne ved Gravningen paa Pæle, Muurgruus og Mure. Tæt sønden for Gurre findes nogle Muurlevninger, som indeslutte en Plads, kaldet Kirkegaarden; Veirmøllebakken er tæt ved Skovridergaarden, indenfor Hegnet af Gurrevang; sammesteds findes, nær ved Søen, tydelige Levninger af en Teglovn, som staaer under Sekler gamle Bøge, hvilken endnu giver Stedet sit Navn. Waldemars Grøvt er og forhen ommeldt. Saaledes synes Alt at bevidne, at nærmeste Omegn var temmelig beboet og havde en Kongelig Borg. Men hvorfor tier Historien næsten ganske derom, Hvi blev Gurre Slot i saa faa Aarhundreder tilintetgjort? Dette ere Spørgsmaal, som jeg ei kan besvare, eller gives der bestemte Efterretninger, som maaskee ere bekiendte for Oldgrandskere, endskjøndt de ikke ere det for Jndsenderen og hans faa Bekjendte. Man hører af En og Anden, at Slottet skulde være ødelagt i en Krig; dets Beliggenhed og Omfang tilkiendegiver, at det aldrig kan have været et befæstet Slot, skjøndt det i en enkelt Fægtning meget godt kan have afgivet et Støttepunkt i Flanken, og skjøndt det forefundne Kjæbebeen af et Menneske ligeledes giver Anledning til slig Formodning. Ei heller findes der sikkre Kiendetegn om Slottets foregivne Ødelæggelse ved Jldsvaade; de Spor af Aske m.v., som fandtes ved østre Side, kan være fra Kjøkkenet; thi ved Jldsvaade vilde de mange Hjortebeen og deslige ei findes i deres nuværende næsten ufordærvede Tilstand iblandt Gruus og Jord. Ligeledes maatte der findes Spor af det forbrændte Træværk saavelsom af Tagstenene *). Jndsenderen er tilbøielig til at troe, at Slottet tilligemed Flynderborg i sin Tid blev nedrevet, og Materialerne anvendte til Krogens eller Ørekrogs Slot, maaskee ogsaa senere til Kronborg. De nærmeste Bygninger omkring Slottet ere nedbrudte næsten ligge til Grunden, som i Tidens Løb er overdækket med Jord. Bønderne, som i den senere Tid eiede eller havde Jorden i Fæste, benyttede sig af de overblevne Mure til allehaande oekonomiske Brug, saalænge Opbrydningen ei forvoldte megen Umage. Store Asketræer dækkede efterhaanden den egentlige Hovedbygnings Ruiner. Disse Træer ere borte.