Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-07-24
Baron Louis til Finantsminister, Hertugen af Otrants(Fouche) til Politieminister, Baron Pasquier til Justitsminister og Seglbevarer (faaer tillige provisorisk Porteseuillen for det Jndre), Marskal Gouvion St. Cyr til Krigsminister, Grev Jacour til Marineminister og Hertugen af Richelien til Minister for det Kongel Huus. Kongen har og udnævnt en Special-Kommission til at paasee de af de fremmede Tropper besatte Departementers Tarv og føre den fornødne Korrespondentsmed Generalerne angaaende Reqvisitioner m.v. Pariserne begynde alt at hyle heel jammerlig over Krigs byrderne, som de dog hidtil kuns have følt i en ringe Grad. Nogle Banqviers og Kopitalister ere sammentraadte, for at giøre Forskud til den første Termin af den paalagte Krigs kontribution. 1500 af de Pariser Hyrevogne bleve strax satte i Reqvisition af de allierede Armeer. De ranede Kunstskatte tales der stærkt om, at Preusserne i det mindste for deres Deel ville fordre tilbage, som ogsaa billigt, naar Man betænker, hvor haanligt det i Fremtiden maatte være for andre Nationer at opsøge deres egne Kunstminder i en saa forførisk Stad. Til Petersborg er og kommet er keiserlig befaling om at lade 6 Embedsmænd fra ethvert af de 4 Ministerier for det Jndre, Justitsvæsenet, Politier og Finantserne, hvoraf ingen maa have ringere end en Stabsofficeers Rang og Alle maa være kyndige i fremmede Sprog afgaae til Feldtmarskal Grev Barclay de TollysHovedqvarteer. Jfølge de nyeste authentiske Efterretninger over Berlin ere Tropperne indqvarterede saaledes hos Borgerne i Paris, at der ligge 100 til 150 Mk. i hvert 100de Huus. De 9, som ere frie, maa da deeltage i Forpleiningen for det 10de. General Bülow er nu Gouvernø- og Müffling General-Kommandant. Den Sidste udgav strax den 7de en Bekjendtgjørelse, hvorefter Nationalgarden og Gensdarmeriet vedblive i Tjenesten, og alle Rolighedsforstyrrere skulle gribes og straffes efter franske Love; men Enhver, som maatte udøve fornærmelser imod de allierede Tropper, skal stilles for en Krigsret. Til Slutning formaner Baronen Jndvaanerne til Rolighed med den Erindring: at det vilde gjøre ham Ondt, hvis han skulde gribe til strænge Forholdsregler. Endnu den 7de løb væbnede Hobe igjennem Gaderne og raabte: "Keiseren leve!" hvorover Jndvaanerne sattes i stor Skræk, og alle Boder bleve lukkede; men Fyrst Blücher raadede snart Bod paa det hele Uvæsen ved at lade plante Kanoner paa Torvene og Broerne. Den 8de dandsede og sang Man ved Kongens Jndtog, og end skjøndt Tusinde to Timer for havde svoret paa at ville dø for det trefarvede Nationaltegn, saaes blet hvide Kokarder, hvorved Man bemærkede, at Manges Kokarder vare treefarvede paa den ene og hvide paa den anden Side, saa at hele Tingen var gjort med at vende den anden Side frem da Kongen kom. - Saa letsindig er en stor Deel af dette tvetungede Folk, Ved alle Vagter er og plantet skarpladte Kanoner, og paa Karousselpladsen kampere bestandig 3000 Preussere, hvilket og er Tilfældet paa de andre Pladser. Denne forsigtighed er vist ikke overflødig, siden Man har lært at kjende, hvorvidt Troløsheden kan drives, og at Man selv i den nærværende Vaande og uagtet Engellændernes gode Forhold, ikke har kunne bare sig for underveis at mishandle to Kourerer, som Wellington nylig sendte fra Paris til London; ja de vare endog i Livsfare og neddede sig allene ved at lade Postkarlene tage den treefarvede Kokarde paa. - Det kan Man kalde Vanart! Forinden de Allier de rykkede ind i Paris havde den nu værende kongelige Politieminister Fouchs sendt et overmaade smigrende Brev til Lord Wellington, hvori han beder denne anvende sin hele Jndflydelse paa, at skaff Frankerig en Forfatning ligesom den brittiske. Det hele Europa - skriver denne Franzos - kjender og agter Deres Karakteer. Den upartiske Folkestemme inddrømmer, at ved alle Deres Erobringer hyldede De stedse Retfærd, og Deres Politik stod altid i Samklang med deres Samvittighed (Gid enhver Statsmand kunde tilegne sig samme Lovtale 1). Under Republikken har det franske Fol prøvet, hvortil Frihedens sørgelige Udsvævelser lede og under Keiserdommet Magtens Misbrug. Dets uforanderlige Ønske er at finde en Garantie for dets Uafhængighed imellem disse to Yderligheder. Europas Blik ere fæstede paa Engellands Konstitution. Frankerig gjør ingen Paastand paa at ville være friere end dette Land; men aldrig vil det samtykke i at være det mindre. Den Souverain, som kaldes til at beherske det, skal allene modtage Scepter og Krone af Nationen a.