Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-09-10
Portugal. Den 15 August feiredes den unge Dronning Marias Navnefest saavel ved Hoffet i Cintra som paa Theatret St. Carlos i Lissabon, hvor dog de, der see lidt dybere i Tingen, fandt Gjentagelsen af Kantaten Konstitutions Eeden noget latterlig i nærværende Øieblik, Den brasiliske Eskadre med Don Pedro ombord, hvorom Madrider Breve snakke, har Man her intet seet til, og begynder nu at slaae den Grille af Hovedet. Selv den Londonner Koureer finder, at det ikke kan nægtes Jnfanten Don Miguel at reise hertil, naar det blot skeer paa Vilkaar som tilfredsstille ikke allene Engelland, men hele Europa. J Lissabon herskede til den 19 f. M. den dybeste Rolighed og Statspapirerne vare betydelig steegne, siden Banken har beqvemmet sig til Laanet. Den 12 August indtraf det 8de Jæger-Regiment, som har udmærket sig saa meget ved sin Troskab mod den legitime Konge Don Pedro og sin konstitutionelle Tænkemaade, hertil, og blev modtaget med overordentlig Enthusiasme. Generalerne Villaflor og Clinton vare selv gaaede det imøde. Jkke destomindre er Man ivrig sysselsat med igjen at oprette Politiegaden tilfods og tilhest, som Exministren Saldanha, formedelst dens Oprørsaand, ifjor fik opløst, og den skal efter Forlydende afløse Handelskorpset. Regentinden var ikke allene forundret over den Vished, hvormed Man talte om Don Pedros Ankomst, da de Breve som hun fik med Skibet Apollo, ikke meldte et Ord herom, men hun skal endog være bleven høilig opbragt over Bekjendtgjørelsen af de af Abrantes medbragte Dekreter, som lovstridige, da de ikke ere undertegnede af nogen Minister, og efter de portugisiske Love et Regjerings-Dekret skal publiceres i Statstidenden. Overalt har Man opbudt Alt, for at sværte Folket for Regentinden, og Grev Villaflor blev ikke lidet forundret, da han ved sin Ankomst til Cintra hørte hende tale om en Sammensværgelse, Planen til en Republik &c. Denne Bitterhed imod Liberalerne havde Man vidst at indgyde hende før Tumulten, og Man vil sige, at det alt var forbudt Saldanha at komme til Caldas sidste Gang, da han gjorde det alligevel. At General Stubbs ogsaa nok vil blive et Offer for sin Frimodighed, forudseer Man, da han tilskrev Regentinden, at saafremt hun satte nogen Priis paa Landets Rolighed, maatte hun ikke allene kalde Saldanha tilbage, men ogsaa bortjage, de uværdige Yndlinger, som omgave hendes Person og misbrugte hendes Tillid. Ved alt dette trøster Man sig ved hendes Hengivenhed for Chartet; men hun har i egentlig Forstand intet Ministerium, og Jngen, med hvem kun kan handle om Statssager, uden begge sine yngre Søstre, af hvilke den Ene med Liv og Siel hænger saa fast ved Broderen Miguel, at hun gaaer omkring i Cintra og lader Høie og Lave kysse hans Billede. Til dette Slags Historier hører endnu, at Folkedommeren, som blev sendt til Caldas i Folkets Navn, var en agtbar Lysestøber og hans Skriver en Skræder. Hun hørte dem med Mildhed og forsikrede, at hvad hun havde gjort og fremdeles vilde gjøre, sigtede Alt til Landets og Chartets Bedste. Da de vilde tage Afsked, forlangte Prindsessen at see dem engang endnu, og havde imidlertid formaaet den engelske General Arbuthnot til at lade komme flere Tropper. Dommeren og hans Skriver kom rigtig og fandt Hs. K. Høihed lige saa venlig som første Gang, men paa deres egentlige Ansøgning om Saldanhas Gjenindsættelse svarede hun hverken Ja eller Nei, Frankerig.