Ribe Stifts Adresseaviser, 1826-06-20
Blandinger. Under Jndsendt læses i Randers Avis følgende Liigprædiken: Missolunghi er tilintetgjort, forvandlet som Scho fordum - til en Lyd; men en Lyd, som aldrig uddøer, en Lyd, som igjennem alle kommende Secler skal bringe ethvert Christenhjerte til at banke af Smerte og Harme. Missolunghi: dit Navn skal igjennem tusinde Led overgyde hver Christens Aasyn med Skamfuldheds Rødme, og fylde Øiet med Medlidenheds Taarer. Ufødte Slægter skal blues ved Fædrenes Forvorpenhed, og stirre med Forhauselse og dyb Foragt paa det sorteste Blad af Verdens Historie. Den blodige Tyrk, den vilde Barbar, som knuste sin Fiende, sin Religions Modstander, skal fremtræde i Helteskikkelse ved siden af den oplyste, dannede Kristen, der med nederdrægtig Kulde og Ligegyldighed tillod sin Broder og Medchristen langsomt at pines tildøde. Den betrænkte Græker omfavnede hans Knæe; men sparkedes tilbage mod Tyrkernes Sabler. Som hine forkjælet grumme Romere sade rolige om den blodige Skueplads, hvor Løvet og Tigere sønderreve deres Medmennesker; som de med satanisk Haan tilraabte den døende Gladiator: "morere deceret, saaledes sad Europas ædle Christne omkring det bloddampende Hellas, opflammede dets arme Børn til at kæmpe mod den uhyre Overmagt, og skrege omsider ogsaa til de i Dødskampen Gispende deres spottende: døe med Anstand!" J rolig Betragtning omgave de den Circus hvor en heel Nation myrdedes - rolig, neil ei engang dette, medens nogle holdt de hjælpende Hænder, rakte andre Morderne, Vaaben og vederqvægede dem med Spise. Saalænge Vinden rører Middelhavets Bølger, skal deres Brusen, minde om den Tid, da christne Snekker førte Africas Barbaret til det allerede halv frelske Grækenland, fyldte Tyrkernes Fæstninger med Føde og Vaaben, og deres Rækker med christne Anførere. Saalænge Frankrig, staaer, skal Verden vide, at dets Sønner traadte paa Korset og svoer til den blodige Halvmaane; at de stillede Kannibalens Kanoner og kastede hans Brandkugler ind i christelige Templer; medens andre der hjemme i Munkers og barbenede Bedesøstres Selskab krøb afsted, i gudsbespottelige Processioner, vist nok for at nedbede Held over Hedningernes Morderstaal; thi Munke og Janitskarer ere - i forskjellig Uniform - Diævels-Despotismens Livvagt. Glæd dig Sultan, glæd dig Pave, snart skulle J over legemlig og aandelig Friheds Grav, over Ruinerne af Fornuftens, Oplysningens, Dydens og den sande Gudfrygtigheds Templer række hverandre de blodbesudlede Hænder, Men skjælver, alle J evangeliske Christne! J ere Kjættere saavelsom Grækerne, Kan Krumsabelen ikke naae eder, da udstrækker sig Krumstaven efter eder og efter eders Beherskeres paa Religion og Love opbyggede Troner. Siger ikke hvorledes skal dette skee, Skuer mod Syden! seer Røgen af Jnquisitionens Baal, af Jpsaras og Missolunghis Ruiner, og skjælver, Glæd dig, du iisomgivne Egennytte, du som i Bloddaaben fik Navn af Politik, Glæd dig Kræmmersjæl, du som myrder med Jld og Sværd og Hunger, du som i Aarhundreder mæskede dig med Negerkjød, sluk du din Tørst med Guld og Christenblod, udgyd af din overfyldte Offerskaal paa Barbarernes tørre Kyster, slik Støvet for den foragteligste, feigeste Tyrans, for Tyrkedespotens, for Vezirens og hans Slaves Fødder, kys Romerpræstens Fodsaale og læg din Nakke under Sultanens Hæl, Smiil under hans Spark og hans velfortjente: "Ciaur! Og er der endnu nogen, som lofter et ærligt Sværd til Uskyldiges Frelse og Barbarernes Undergang, saa grib det, og hold din Haand ømt og beskyttende over Jslamismens hellige Hoved. - Missolunghi er ikke meere med Sværd og Spyd, med christne Kanoner og Bajonetter ringes nu til Grækenlands Liigfærd: samler Penge til Gravellet, I Herrer og Damer, nu er det paa Tiden. J 5 Aar har Europa med mageløs Sindighed seet paa Dødskampen - den nærmer sig til Enden: stræber nu at være med i Liigfølget, kjøbet Kvinder til at græde og Riimsmedde til at hyle, Maaskee kunne J faae Deel i Arven; maaskee kan der - mod pligtmæssig Skat til den høie Port - blive Ørkener at befolke med forhungrede Fabrikarbeidere, med landflygtige Høilændere. - Jler nu til de helleniske Ørkener, J Oldgrandskere, og rager i Gruset efter Marmorstumper og Potteskaar, Jler did, J Malere, med Pensel og Staffelie, og giver os en Afbildning paa Ødelæggelsens Vederstyggelighed; hvorledes nogne Kvinde og Børn sprælle paa Tyrkernes Spyd, hvorledes Havet vrimler af Liig! Jler did paa eders Snekker, J vindskibelige Kiøbmænd: henter christne Been til at giøde eders Landsmænds Agre! lad det ikke fortryde eder at betale dem andengang, I have jo en dobbelt Fordeel Fordeel lugter altid godt, og saa giør en død Medheiler. Jler hid, J omskaarne og uomskaarne, skakkrer med Bøddelen om de Henrettedes Klæder, og indgaaer om J kunne - en nye Handel; frygter ikke for eders Penge, Han med Hestehalen giver Anviisning paa ham med Hestefoden; og denne skal nok acceptere, honorere og betale a vista - Amen: Noctua.