Viborger Samler, 1848-12-21
Under 15de December har Hs. Majestæt Kongen udstedet følgende Proclamation: Da Vi indvilligede i den Bestemmelse af Vaabenstilstands Conventionen af 26de August d. A., at der under Vaabenstilstanden skulde – dog uden Præjudice for Betingelserne ved den endelige Fredsslutning - oprettes en Fælledsbestyrelse for Hertugdømmerne Slesvig og Holsteen, hvilke ifølge Conventionens Artikel 7, skulle bestyres i Vort Navn, skeete det under den Forudsætning, at de Mænd, til hvem dette Hverv maatte blive overdraget, vilde agte det som ubrødelig Pligt, at holde sig Vaabenstilstandens Jndhold i alle dens Dele efterrettelige, og med det Haab, at der saaledes vilde, indtil Forholdenes endelige Afgjørelse, kunne ventes tilveiebragt en taalelig Tilstand, navnlig for det store Fleertal af den slesvigske Befolkning, som have bevaret Troskabseden mod sin Konge ukrænket, og, paa Grund deraf, havde været givet til Priis for den tidligere Oprørsregjerings Undertrykkelser. - Denne Forudsætning og dette Haab er ikke gaaet i Opfyldelse. Den nuværende Bestyrelse har tiltraadt sin Virksomhed med at misbruge den i Conventionens 77de Artikel betegnede Myndighed til at stadfæste Løve og Anordninger, som ligefrem krænke Vor Lands høiheds Ret; og paa den Jndsigelse, som under 23de October er bleven nedlagt herimod af de tvende Commissairer, paa Vor Regjerings og paa den provisoriske tydske Centralmagts Vegne, har den givet et intetsigende Svar. Den har fortsat denne Virksomhed aldeles paa den af den oprørske Regjering tidligere anviste Vei, og midt under den personlige Forfølgelse, rettet imod Alt, hvad der i Hertugdømmet Slesvig har bevaret den undersaatlige Troskab, har den, navnlig i det til Nordslesvigerne henvendte Opraab af 29de Novbr., ikke undseet sig ved at paaberaabe sig Vort Navn som bemyndigelse. – Fra det Øieblik af, da Fælledsbestyrelsen har negtet at tage den, af de tvende Commissairer nedlagte, Protest imod dens egenmægtige og conventionsstridige Handlinger til Følge, har der, fra Vor Regjerings Side, ikke kunnet være Tale om at forhandle med Samme som lovlig Autoritet. Den danske Commissair er bleven tilbagekaldt, og den provisoriske tydske Centralmagts Afsending er i en officiel Note af 25de Novbr., som er bleven meddeelt de venskabelige Magter, og hvis Hovedindhold har været bragt til offenlig Kundskab, bleven underrettet om den Stilling, hvori Vor Regjering maa finde sig sat til en Bestyrelse som vedvarende gjør sig skyldig i øiensynlig Brud paa Vaabenstilstands-Conventionens væsentligste Bestemmelser. -Men efterat Fælledsbestyrelsen er i det foranførte offentlige Actstykke gaaet saa vidt, at den – i erklæret Fjendtlighed mod Vor Regjering - ikke destomindre vil indskyde sig under Konge navnets Skjold, og paa den lovlige Landsherres Vegne kræver Lydighed imod ulovlige Fordringer, opfylde Vi en Pligt, som Vi skylde i lige Grad Vor kongelige Værdighed og Vort Folk, navnlig Vore troe slesvigske Undersaatter, ved at forvare Os imod den Maade, hvorpaa hine, til Haandhævelse af Ret og Retfærdighed udnævnte, Mænd formaste sig til at misbruge Vort kongelige Navn til at besmykke en retløs Fremfærd imod Vore Undersaatter i Slesvig. – Vi kunne i det nærværende Øieblik, fornemmelig med Hensyn til Hertugdømmernes eget Tarv, ikke bestemme os til at søge Magtens Misbrug hæmmede og en lovordnet Tingenes Tilstand gjenoprettet uden af Underhandlingens Vei. Jndtil dette – som Vi haabe, snart - vil være naaet, maae Vi med dyb Beklagelse udtale, at der i Vore Hertugdommer Slesvig og Holsteen ikke findes nogen lovlig, i Landsherrens Navn og efter Vaabenstilstandens Ord og Aand styrende, Øvrighed, som Vore Undersaatter kunne være pligtige at agte og lyde. Men, forsaavidtsom tvingende Nødvendighed byder at vige for den for Øieblikket herskende Magts Fordringer, meddele vi enhver Vore trofaste Undersaatter, det Tilsagn, at en saadan nødtvungen Eftergiven ingensinde af Os skal blive betragtet som Anerkjendelse fra deres Side af Voldsmagtens Retmæssighed, altsaa som Affald fra undersaatlig Pligt og Eed. - Medens der fjern og nær skeer Brud paa Tro og Love, har Slesvigs Befolkning, omleiret af Trængsel og Fristelse, givet lysende Exempler paa urokkelig Troskab imod Konge og Fædreland. Denne Troskab har været Os trøstende i de mørke Dage, og den skal være os uforglemmelig i de lyse Dage, som, ved den retfærdige Guds Bistand, snart ville oprinde for Os og for Vort trofast befundne Folk.