Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-06-24
De Deputeredes Kammer holdt sit sidste Møde den 17 Juni, men vilde først blive sluttet med Trontalen den 25de. De interessante Debatter over Finants=Budgettet begyndte den 14de, og de meest udmærkede Talere deeltoge deri. Da Hr. Berryer vilde tage Restaurationens Forsvar, tog Hr. Thiers Ordet, og udviklede i et glimrende Foredrag, at 100de er han gjerne vilde kaste et Slør over hiin Regjerings Misgreb, men maatte i denne Anledning erklære, at Frankerig ikke havde handlet afsindigt ved Jule-Revolutionen, men meget mere loyalt, da Man havde krænket dets Love o. s. v. Da den almindelige Forhandling var tilende, gik de enkelte Artikler igjennem uden synderlig Modstand, og Udgivts=Budgettet antoges i Mødet den 16de med 148 mod 38 Stemmer, Jndtægts=Budgettet den 17de med 254 mod 41 Stemmer. Allerede samme Dag forlode de Deputerede fra Provindserne i stort Antal Hovedstaden. Blandt de mindre Udgivter, som bleve bevilgede, vare ogsaa de til JuliFesten. Mærkeligt var det, at ligesom en Exminister (Guizot) i et foregaaende Møde havde opponeret mod Ministrene, saaledes gjorde Lafitte, Minister fra en ældre Perlode, ved denne Leilighed det samme. J et djærvt Foredrag viste han, at ved Talen om Finants=Budgettet var Regjeringens Løsen altid "Lykke" og Oppositionens "Deficit;" men at det hele Spil var en Satire paa Repræsentativ-Regjeringen. Tilforn kaldtes denne en Løgn, men nu en Sandhed; imidlertid vilde han bevise Ministrene, at Sandheden, kostede mere end Løgnen. J Aaret 1820 var Budgettet 742 Millioner og Aaret for Juli=Revolutionen 1021 Millioner, altsammen en Følge af den stigende Lykke. Strax efter Revolutionen steeg Budgettet til 1221 Millioner, og sank derpaa igjen til 1002 Millioner, men Afgivterne kunne tage af og til, "Lykken tager altid til, og Ministrene beholde altid Ret." En enkelt Undtagelse gjør intet i denne Henseende. J forrige Aar heed det, Man vilde oplyse Nationen om det foregivne Deficit, hvormed Jldesindede" vilde skræmme den. "Oppositionen er altid ildesindet og Ministrene have altid Ret." Jøvrigt skulde Formindskelsen af 219 Millioner i Budgettet ikke skuffe Nogen; thi at Udgivterne i Revolutionens første Aar vare større end nu, kom af, at Man dengang maatte holde sig paa Krigs for, for at vedligeholde Freden o. s. v. Taleren sammenlignede derefter sin Bestyrelse med den nuværende, hvis Fortrin for hans han ikke kunde afbevise, da hans Ministerium var bleven afbrudt, fordi han meente, at Juli=Revolutionen vilde have større Nytte af en Folke=Alliance end af den hellige Alliance, og at en tiltvungen Fred vilde have sparet 70 Millioner, som den tiltryglede havde kostet. Endelig viste han, at Udgivterne i 1836 egentlig vare 85 Millioner større end i 1831. Dog, det Mærkeligste, hvormed dette Møde endte, var den imod Ministrene tagne Beslutning, at fra 1 Januar 1838 skal Forpagtningen af de offentlige Spillehuse, ophøre og disse lukkes. Upaatvivlelig vil denne Forholdsregel meget gavne Moraliteten, og befrie Staten fra Andeel i en med Blod og Taarer kjøbt Fordeel. Hr. d'Ar gout opponerede mod Forslaget, og meente, at Man burde gaae ligesaa forsigtig tilværks hermed som ved Ophævelsen, af Lotteriet, da Man baade berøvede Staten en god Jndtægt, og dog ikke kunde hindre Menneskene fra at forfalde til andre Daarligheder. Efterat Lafitte hertil havde bemærket: "at Staten aldrig bør søge at profitere af en æreløs Jndretning, gik Forslaget igjennem med stor Stemmefleerhed. En Episode i et af disse Møder afgav Hr. Gaugniers hvert Aar gjentagne Forslag om, at de Depude os, terede, som ere Embedsmænd, ingen Gager skulde nyde, medens Kamrene ere samlede. De til Tasna oversendte Tropper ere lykkelig landede og udskibede. Stillingen der er nu langt bedre end forhen, og Forskandsningerne satte i en respektabel Stand. Jmidlertid er Jndvaanernes Stemning bestandig den samme, og General d'Arlanges maatte paa en Rekognoscering levere dem en ubetydelig Fægtning, skjøndt han senere er draget uhindret til Oran med 2 Batailloner. Selv i Nærheden, af Staden Algier er forefalden en alvorlig Fægtning; men den algierske Moniteur, som rigtignok staaer under stræng Censur, siger, at Alting gaaer ret godt. Jøvrigt ere flere af de fornemste Maurer i Algier, navnlig Mustapha Pascha, hos hvem Hertugen af Orleans logerede under sit derværende Ophold, blevne hæftede. Stor Opsigt har denne Begivenhed vakt i Paris, hvor der ogsaa er forefalden en Arrestering, som skal have staaet i Forbindelse hermed.