Aarhuus Stifts-Tidende, 1812-09-09
En Kofak kom i sidste Krig ind i et Bondehuus og forlangte Spise og Drikke. - Verten undskyldte sig med Umueligheden, da han allerede for længe siden var berøvet sine sidste Levnetsmidler. - Kolakken havde hungret i flere Dage, forbittes over endnu ingen Næring at finde for sin sultne Mave, giver sig ifærd med at giennen søge Hytten, og finder endelig under en Dynge Spaaner og Riis, en stor Krukke Mik og nogle Brød. Opbragt over, at Benden havde lagt Dølgsmaal herpaa, vil han først mætte sin Hunger, og truer derpaa med at lade ham føle sin Hevn. - Da kom Bonden frem med tre Børn, han havde skiult i en Krog, kastede sig med dem for den taae Krigers Fødder, just som han gjorde sig tilgode med sit Maaltid, og bad ham med Taarer i Øinene, at levne dog en Smule til de Smaae, som ellers maatte omkomme af Hunger. Dette rørte den vilde Kosak; det haarde Hierte smeltede, han tørrede Taarer af sine Øine, stod strax op fra Maden, hialp selv Bonden til at skiule den bedre igien, kastede en Guldpenge paa Bordet, befalede dem Gud i Vold og gi sin Vei. Dronning Margrethe, Kong Waldemar II. Gemeleinde, var den der gjorde den første Frue i Danmark, i det hun ved denne Titel distinaverte Herremændenes Ægteqvinder til Forskiel for andre Danneqvinder, da hun kom til Danmark. Tilforn kaldtes de Hustruer. De kaldte hende da igien til Taksigelse Dagmar, (Morgenrøden). Naragtige Træk af den bekiendte engelske Dronning Elisabeths Levnet: Det var, under Dronning Elisabeths Regiering, en almindelig Mode, at alle engelske Damer skulde besidde Kundskab om den klassiske Literatur. Hertugindernes Døttre sysselsatte sig ikke blot med, at destillere Liqveurer, men og med at skrive Grædsk. Blandt denne Tidsalders lærde Fruentimmere tilkommer Elisabeth vist nok den første Rang; Hun læde, naar hun opholdt sig paa Windsot, mere Grædsk i een Dag, end nogen Domherre læser Latin hele Ugen igiennem. - Da nu de Fornemme saaledes vare blevne initierede, og fortrolige med de Gamles Værker, saa havde den aldre Historie og Mythologien Jndflydelse paa Sagernes Gang. Naar Dronningen beærede en Adelsmand med sit Besøg, da blev hun modtaget af Senater, og Merkurius ledsagede hende til Gemakkerne. - Selve Postribagerne maatte have Jndsigter i Mythologien. Hvidii Metamorphoser bleve forestilte paa de Retter, man, satte for Dronningen, og paa den historiske Kages Underlag saae man er Basrelief, der forestillede Trojæ Ødelæggelse. Naar hun efter Maaltidet spadserede i Haven, vare Dammene opfyldte med Tritoner og Nereider; Pagerne vare forklædte som Drynder: de holdt sig blandt Buskene, og Laqvajerne gjorde, under Skikkelse af Satyrer deres Krumspring paa Terasserne. - Passerede hun igiennem Gaderne i Norwich, da maatte Cupido efter Ordre fra Lord=Major, eller Aldermanden, komme fra en Gruppe af Guder, som for at pryde Festen havde forladt Olympen. Han præsenterede hende en Guldplil, den smukkeste han havde i Koggeret, og denne kunde ei, under Jndflydelse af de uforlignelige Yndigheder, mangle at saare det meest ufølsomme Hierte. En Present, siger Holinghed, som den halvtredsindstyveaarige Majstæt modtog med den meest levende Erkiendtlighed. - Hvo maatte ikke troe, at hun var smuk, og dog var hun intet mindre end det. Hun havde tykke Kinder, smaae Øine, store Underlæber, en Ørne=Næse, stygge Tænder og en rødbruun Hovedtour. Alligevel laae hende, Pynt hende meget paa Hiertet, og hun efterlod sig ved sin Død 4000 Klædninger. En af hendes Passioner var Dandsen, hun øvede sig der hver Dag ved Lyden af et liden Violin, som hun selv spillede. - Da Hertugen af Anjou i Aaret 1581 kom til England, for at anholde om hendes Haand, modtog hun ham i et prægtigt Gemak Whitthall. Ved Siden af dette Gemak var Dronningens Værelse, (kaldet den fuldkomne Skiønnes Borg.