Berlingske Tidende, 1829-06-29
Det lykkedes det 6te Pioneer=Bataillon ved sin utrættelige Virksomhed at bane os Veien uagtet de ubeskrivelige Vanskeligheder, som Terrainet frembød, og det blev mig muligt, efterat jeg tidligere havde forenet mig med General Roth, den 29de, ved en Marsch om N. 1, at besætte alle de Defileer og Passer i Ryggen af Fjenden, jennem hvilke han erholdt sine Munitioner og Levnetsmidler tie fra Schumla. Min forcerede arsch med Grev Pahlens Corps, der dækkedes af flere af vore, gjængere, blev udført med stor Forsigtighed og blev fuldkommen skjult for Fjenden. Den forhausede Vezir erfoer først, at vi vare rykkede saa langt frem, da Destleen ved Marda (paa Landkaartene Madarda kaldet) allerede var besat af vore Tropper. Ogsaa da havde han ikke Ahnelse om den ham truende Fare i hele dens Storhed, men holdt endnu sin Fjende for et af General Roth detascheret Corps paa omtrent 10,000 Mand, som ikke havde nogen anden Hensigt, end at true hans Communications=Linie. Jkke destomindre troede han sig under den nævnte Forudsætning tvungen til at ophæve PravodsBelering, og at lade hele sin Hær rykke frem imod Desileen ved Kulertscha, idet han ganske vist troede paa denne Maade at kunne tilintetgjøre vort svage Corps. Henimod 100 Fanger, som den 28de og 29de vare blevet optagne af min Avantgarde under Generallieutenant Baron Kreusbefaling paa Veien fra Turk=Arnautlax til Jenibasar og videre imod Schumla, udsagde eenstemmigt, at Storveziren stod ganske rolig ved Pravodi med en Armee paa over 40,000 Mand, uden i mindste Maade at have Nys om vor Bevægelse. Denne gunstige Omstændighed gjorde mig det muligt, den 30te ved Dagens Frembrud at lade alle de Veie, af hvilke Storvizierens Tilbagetog syntes iværksættelig, paa det omhyggeligste recognoscere, og sildigere op ad Dagen, henimod Kl. 9 om Morgenen, at foretage en stærk Recognostering med 10 Batailloner Infanterie, 4 Eskadroner og 12 Kanoner paa den Vei, som fører fra Markowtscha over Kopareva til Marasch. Denne sidste Forholdsregeblev taget ifølge hvad vi havde erfaret af flere i Defileerne ved Marda den 29de gjorte Fanger, thi disse havde Udsagt, at Storveziren havde besluttet at tage denne Vei med Massen af si Armee. Mod denne stærke Recognoscering satte Fjenden først kun hen i imod 3000 Mand Infanterie, Artillerie og Rytterie, men efterat vore Colonner vare rykkede nærmere ind paa ham, udviklede han hele sin Styrke i regelmæssige Infanterie=Quarreer og velordnede Cavallerie=Colonner, bedækkede af et talrigt Artillerie. Efter Fangernes Udsagn bestod denne Armee af 22 Regimenter regulairt Infanterie, nogle Regimenter regulairt Cavallerie og over 15,000 Mand anatolisk Fodfolk og Rytterie. Vore modige Tropper brændte af Begjærlighed efter at maale sig med Fjenden, og der begyndte et af de meest morderiske Slag, saa at jeg strax saae mig tvungen til at lade en Suceurs af to Infanterie, Brigader med deres Artillerie og en Cavallerie=Brigade med et riderende Batterie=Compagnie rykke i Jlden. Denne Forstærkning og i Særdeleshed det ridende Batterie-Compagnie No. 19s raske Fremrykken, som under den tappre Generalmajor Arnold's personlige Commando tilføiede Fjenden ikke liden Skade, ligesom ogsaa flere af Husar=Regimenterne Pawlograd og Jrkursk heldigt udførte Angreb forskaffede os en betydelig Overvægt, men desuagtet vedvarede Slaget med lige Haardnakkenhed fra begge Sider, indtil Fjenden omsider saae sig tvungen til at trække sig tilbage i en fordeelagtig af Skov beskyttet Stilling, idet han forlod Valpladsen, der laae bedækket af en stor Deel af hans bedste i Slaget faldne regulaire Tropper. Efter en morderisk Kamp, der varede i 4 Timer, ophørte Jlden ganske fra begge Sider, da de overordentligen udmattede Tropper ikke kunde fortsætte den. Jeg benyttede denne Stilstand, til at træffe de videre Forholdsregler, der syntes mig nødvendige til Storvezirens fuldkomne Nederlag. Den 6te Infanterie=Division blev saaledes afløst, og i dens Sted rykkede nu den 5te Division frem; den 2den Husar=Division lod jeg forstærke med den 3die Division af samme Vaabenart, og hele Linien ved en af den 16de og 19de Infanterie-Division dannet Reserve.