Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-22
Af hans Orakelmund kan nu vindes mere i en halv Time, end af en tiaarig Læsen og et Bibliothek af Folianter og Mendez Pintos. Næsten alle Reisende skrive, som om de skulde aflægge edeligt Vidnesbyrd, og lyve da saa stærkt, som om det allerede var skeet. (N. Mbl. No. 285.) Mere om Burchardt. (See fr. Nr.) Saadanne Øieblikke vare det, som jeg anvendte til hemmelig under min Kappe at at betroe min Dagbog nogle bemærkninger. Snart bryder man op igjen, og henimod Aften see de Reisende omsider den grønne Hvileplads omkring en Kilde, hvor de ankomme ved Solens Nedgang; en Jld af tørret Kammeelskarn, som man sædvanlig finder paa saadanne Steder, eller af soltørrede Ørkplanter, er strax antændt, og imedens Nogle af Selskabet vande Lastdyrene, tilberede de Øvrige Aftensmaden, som i Almindelighed bestaaer af en stegt Meelkage, Smør og Tvebak. Meget ofte forandres dog Samme. De Reisende finde en talrig Horde af venlige Arabere leiret omkring Kilden; de stige af foran et Telt; til Ære for dem udbredes Tæpper eller Matter paa Jorden foran Teltet; Caffe bliver strax brændt og bragt omkring, et Lam eller en Buk slagtet og fremsat, og Kameelmælk ombydes i Overflødighed. Aftenen tilbringes med at røge Tobak og høre Historier, langt borte gjenlyde de unge Araberpigers Sange. - Den pragtfulde Stjernehimmel rev mig ofte ud af denne Omgivelse; paa mine ensomme Vandringer omkring Leiren gav jeg mine Tanker frit Løb og opsøgte paa den vestlige Horizont den Stierne, under hvilken mine dyrebare Forældres Vaaninger ligge. O, det er Sandhed, ogsaa en saadan Reise har sine Tillokkelser - ogsaa i Ørkenens Midte kan Mennesket finde sin Tilfredshed. Lykken har jo intetsteds paa denne Jord opslaaet sin Bolig: Enhver kan finde den i sin egen Barm, og der kan han bevare den, enten han befinder sig hos Europas meest dannede Nationer eller de halvvilde Arabere." - Sin egen Reisemaade beskriver han derefter i et Brev af 25de November 1811, saaledes: "Sandelig er en østerlandsk Reise, naar den foretages med al mulig Beqvemmelig hed, langt at foretrække for en Reise i Europa. Den, som har bevæbnede Ledsagere og Telte, opslaaer hver Aften Sidstnævnte paa en vakker Plads, og behøver hverken at bekymre sig om grove Postilloner, slette Heste eller ureenlige Værtshuse, han reiser med egne Heste, har sit eget Kjøkken, sin egen Seng, og bliver allevegne overøst med Høfligheder, saasnart han foreviser Paschaens Anbefalingsbreve! Jeg følger en gandske modsat Reisemaneer. Jeg tager altid ind i et smudsigt Karavanserai, bruger min Kappe og Jorden til Dyne og Tæppe, spiser med Kammeldriverne, strigler selv min Hest, men seer og hører Meget, som bliver ubekjendt for den magelige Reisende. J Ørkenen vænnede jeg mig til alle arabiske Skikke, af hvilke jeg dog maa fortælle Eder et Par. Den Mangel paa Luxusartikler, saavelsom paa Nødvendigheder, for hvilken Ørkbeboerne ere udsatte fra Ungdommen af, har paalagt dem en Nøisomhed, der næsten maa synes utrolig for Stæders Beboere. Den af Heden og den hurtige Marsch udmattede Beduin lægger sig til at sove, uden at han den hele Dag har nydt andet end en Slurk Kameelmælk eller en Haandfuld Meel, blandet med lidt Salt. Hans sædvanlige Spise, er Fatten, en usaltet Meelkage, æltet med Vand og bagt i Asken af Kameelmøg. Dette bliver bragt frem efter Solens Nedgang; den hele Dag har Araberen fastet. Kommer derimod en Gjæst ind i Teltet, saa bakkes der op Er Gjæsten en Mand af Vigtighed, saa slagtes en Geed og alle Værtens Venner bede sig til Gjæst; det kogte Kjød bliver skaaret i Stykker og kastet i en Potte, om hvilken Selskabet leirer sig; Enhver griber med Fingrene et Been, hvoraf han river et Par Stykker Kjød, og kaster det derefter i Potten igjen, hvor det optages af en Anden, saa at ethvert Been bliver giennemgaaet af hele det hæderlige Selskab og gaaer fra Mund til Mund. De stakkels Fruentimmer maae lade sig nøie med Ørerne og Fødderne af de slagtede Dyr." - Halvtredie Aar tilbragte Burckhardt i Syrien. Efterat han i 1810 havde besøgt Balbeks og Palmyras berømte Ruiner, gjorde han en Reise til Hau ran og en Deel af det gamle Dekapolis, hiinsides Jordan, til Nazareth og Tiberias, saavelsom til Egnen om det døde Hav. Den 18de Juni 1812 forlod han Damascus og vandrede nu, klædt som en fattig Beduin, igjennem det stenede Arabien og den store Ørken el Ty til Cairo, hvor han ankom den 4de September.