Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-14
Adskilligt om Kartofler. Af norske Blade. I. Kartoflernes Fødeland. Følgende er et Udtog af en Afhandling i Andres Oekon. Nenigkeiteen for Aaret 1825. Kartoflerne findes ikke vilde hverken i Mexiko eller nogen anden Deel af de amerikanske Fristater. Humboldt siger, at de ikke høre hjemme hverken i Peru eller den Deel af Cordilleras, som ligger mellem Vendekredsene. Lambert (Jour. of the Soc. of Arts Vol. 10) erklærer det Samme og beraaber sig paa Pavenas og Zens Vidnesbyrd. Den Sidste berettede tidligere end den Første, at have fundet dem i Ny Granadas Skove ved Santa Fode Bogota (det nuværende Columbiens Hovedstad, 40 18 N. Br. Pavena traf dem i Selskab med sine Staldbrødre, Ruitz og Dombigo i Chili og Peru ved Lima (1 S. B.) Lambert har faaet fra Pavena tilsendt nogle af dem, den Sidste havde samlet paa benævnte Sted. De betegnedes med Navnet Patatas deel Peru og lignede i Eet og Alt vore Kartofler. Lambert formoder, at de voxe vildt paa Østkysten, især ved Plataflodens Munding. Denne Formodning støtter han paa Vidnesbyrdet af den amerikanske Botaniker Balmin og Capitain Bow les, som forsikkre at have fundet Kartoflerne ved Montevideo og Maldonado. Endvidere anfører han en Artikkel af Encyel. meth, hvori Poiret beskriver, efter Dunal, en Art Solanum under Navn af S. Commersonii, som Commerson har indført fra Montevide, og hvori Lambert har troet at have gjenkjendt Moderplanten af de iblandt os dyrkede Slags Kartofler. Men Sabine, Secretair i Haugedyrknings Selskabet i London, hvilken i 1822 holdt en egen Forelæsning over denne Gjenstand og havde af Dessontaines faaet Commersons Kartoffelvært, har leveret en Tegning af Samme og angivet de Kiendemærker, ved hvilke Solanum Commersonii skiller sig bestemt fra Solanum tuberosum. Dette (vor almindelige Kartoffel) findes saaledes sandsynligviis ikke paa Østkysten, men uden Tvivl i Chili; thi hiint Selskab i London erholdt derfra to Kartofler, som vare aldeles af det Slags, vi pleie at dyrke. Disse Kartofler opgravede den engelske Søecapitain Oven Glendover i et Jordfald i Nærheden af Valparaiso. Den ved det engelske Gesandtskab i Rio Janeiro ansatte Secretair, Alex. Caldebeugh, der kom ligge fra Chili og havde forladt Valparaiso nogen Tid før Capitainen, oversendte hine til Hr. Sabine. Af Capitainens med Kartoflerne følgende Brev sees, at denne Vært er ganske almindelig i Egnen omkring Valparaiso og at den ligeledes findes paa andre Steder i de sydlige Districter i Chili, hvor den kaldes Maglig, men hvor den hverken dyrkes eller paa nogen Maade opelskes af Jndvaanerne. Knoldenne paa Samme have en noget bitter Smag, hvilket stemmer overeens med Molinas ældre Beskrivelse. De det omtalte Selskab d. 22de Februar 1822 overleverede Kartofler, der udplantedes saa tidligt, som Veiret tillod det, voxede meget frodigen og ydede 600 foldig Afgrøde. De største vare saa store som et Dueæg, men de fleste Halvparten mindre og ikke meget ulige med dem som erholdes fra Valparaiso. Bitterheden havde de aldeles tabt. J 1823 fik man af dem den anden Høst. Af disse sendtes nogle til Hr. Thonin, som plantede dem i den botaniske Hauge i Paris. II. Kartoflernes Udbredelse i Europa. J Sverrige er den Mening almindelig, at denne nyttige Væxt først i dette Land blev bekjendt ved Soldater, der i Pommeren lærte den at kjende, førte den i 1746 derhen og plantede den. Alligevel ere Kartoflerne mange Aar iforvejen blevne beskrevne, nemlig allerede i en i 1690 udkommen Afhandling, hvori de kaldes Tartoffler.