Berlingske Tidende, 1783-03-03
London, den 31te Januarii. De Præliminaire Fredsartikler imellem Storbrittannien, og Amerika, saaledes som de under Parlementets Autoritæt ere bekiendtgjorte, og angaaende hvilke Richard Oswald Eeg Hs. Brittanniske Majestats Commissarins til Fredsunderhandlingerne med de foreenede Stater i America, paa Hr. Brittanniske Majestats Vegne paa den eene Side, og John Adams, Benjamin Franklin, John Jay og Henry Lauren, paa den anden Side, som fornævnte Staters Commissarier, til at underhandle og Freed med fornævnte Hs. Majestæt, ere blevne eenige. Disse Artikler skulle indrykkes i FreedsTractaten, og udgjøre samme, saaledes som den skal sluttes imellem Kronen Storbrittannien og bemeldte foreenede Stater. Dog skal denne Tractat ikke være fuldkommen bragt i Rigtighed og sluttet, førend man er blevet eenig, angaaende Fredsbetingelserne imellem Storbrittannien og Frankrige. Da først vil Hs. Brittanniske Majestæt være villig til, fuldkommen at ratificere denne Tractat. - Eftersom Fordeele og Beqvemmeligheder paa begge Sider ere af Erfarenhed at ansee som varig Grund til Fred og Venskab imellem Stater, saa er man der bleven enig, at den forehavende Tractats Artikler skulle være grundede paa en negennyttig billigheds Grundsætninger og Fordele paa begge Sider. Alle egennyttige Fordele for en af Parterne, som stedste ere Uenighedens Sæd, skulke aldeles være noelukte, paa det der imellem begge Lande maa frembringes en velgiørende og med Fornøyelse foreenet Accord, som kan love og forsikre bestandig Fred og Enighed. Artikel I. Hs. Brittanniske Majestæt erkiender fornævnte foreenede Stater, nemlig, New Hampshire, Massachusetsbay, Rode Jsland, Establissementerne i Providence, Connectient, New York, New Yersey, Pensilvania, Delaware, Maryland Virginien, Nord=Carolina, Syd=Carolina og Georgia for frie soveraine og afhængige Stater; Hs. Majestæt tracterer med dem, som saadanne, og frasiger sig for sig selv, sine Arvinger og Efterkommere, al Paastand og Ret til Oberherskabet, Eiendoms- og Territorial Rettigheder, og enhver enkelt Deel af samme. Og paa det at alle Stridigheder, som kunde reise sig, i Henseende til bemeldte forenede Staters Grændser, maa forekommer, saa er man hermed blevet enig, og erklærer, at Grændserne skulle være bestemte saaledes, som følger, nemlig: II. Fra den ordentlige Vinkel af Nye=Skottland, saa at denne Vinkel giøres ved en Linie, som trækkes lige fra Norden, fra St. Croix Flodens Udspring hen imod Oplandene, og igiennem samme (hvilke Oplande adskille de Fløder, som løbe ud i St. Lauren Floden, fra dem, som løbe ud i det Atlantiske Octan) hen til det Sted, hvor Connecticut Floden udspringer, som er allerlængst i Nordvest. Derfra løber Linien i Midten af denne Flod nedad indtil den 25de Grad Norderbrede. Herfra vender den sig og gaaer lige mod Vesten i selvsamme Brede, indtil den kommer til Floden Jrogen eller Cataragup. Hvorfra den løbet i Midten af samme Flod i Søen Ontario, som den deeler i tvende Deele, indtil den kommer derhen, hvor denne Søe er forbunden med Søen Erie ved et lidet smalt Vand. Der paa gaaer den igiennem Midten af denne Forbindelse ligeledes igjennem Midten af Søen Erie indtil det Strøg Vand, som forerner denne Søe med Søen Huron. Den løber derpaa igiennem Midten af denne Søe og det smale Vand, hvorved samme foreenes med Søen Superier. Den gaaer igiennem sidstbemeldte Søe mod Norden ved Øerne Royal og Phelippeaur til den lange Søe, derfra igiennem Midten af samme og det Vand, som forener den med Søen i Skoven, og tillige igiennem den sidste; herfra gaaer den ud af sammes vestlige Spidse lige mod Vesten til Floden Misitzippi. Siden gaaer den fort i Midten af denne Flod, indtil den igiennemskiærer den 31 Grad nordlig Brede. Her vender den sig mod Sønden til Midten af Floden Apalachicola eller Catahouche, 31 Grader fra Æquator. J Midten af denne Flod gaaer den fort indtil det Sted, hvor den foreener sig med Floden Flint; herfra ligefrem indtil Flodens St. Marys Udspring og i Midten af samme til det Atlantiske Hav. Den østlige Grændse bestemmes ved en Linie, som løber i Midten af St. Croix Floden fra dens Munding i Bayen Funey opad indtil dens Udspring. Fra dette Udspring vender den sig imod Norden til ovennævnte Oplande, og indbefatter alle Øer i sig, som ligge inden for 20 Søemile fra de foreenede Staters Kyster af og imellem Linierne, hvilke, som forhen meldt, blive trukne fra Hiørnet af Nye=Skottland mod Østen og paa den anden Side fra Ostslorida fort, og berøre hinanden i Bayen Fundy og ved det Atlantiske Hav. Dog ere herfra undtagne de Øer, som eller stedse ere blevne regnede til Provindsen Nye=Skottland. - III. Man er bleven eenig om, at Jndvaanerne i de forenede Provindser ubehindrede skulle beholde den Ret, at fange alle Sorter af Fiske paa den store Bank og paa alle andre Bænke ved Øen Terreneure. Ligeledes ogsaa i Golsen af St. Laurent=Floden og paa alle andre Steder, hvor ellers Amerikanere og Engelænders plerede at fiske. Saa skulle de forenede Staters Jndvaanere ogsaa have Ret til, at siske overalt paa Kysten af Terrenene, hvor de Brittiske Fiskere udøve slig Rettighed. (Dog skulle de ikke være berettigede til, at tørre og nedsalte Fiskene paa Øen selv. Fremdeles paa alle Kyster, i Fjorderne og Havbugterne, som i America befinde sig under Hs. Brittiske Majestæts Herredomme. De Amerikanske Fiskere skulle ogsaa have Tilladelse til at tørre og salte deres Fiske i en eller anden Bay, Havneller Bugt ved Nye=Skott and, Mandalene Øerne og Labra dor, som ikke ere beboede. Dog skal denne Rettighed ikke meere være dem forundt, naar der sammesteds ere blevne oprettede Establissements; med mindre, at de i Forveien derom have foreenet sig med Jndvaanerne og Jordegods Eierne. Fortsættelsen følger.