Viborger Samler, 1842-10-14
Frankerig. Paris, d. 6te Octbr. Omsider haves officielle Beretninger fra Algier, hvilke nærmest melde en Efterretning, der, naar den stadfæstes, maa gjøre et stort moralsk Jndtryk paa Araberne. General Lamoriciere skal nemlig den 16de Septbr. i Sidi-el=Adel, hiinsides NahrDuessee have opsnappet Emir Abdel Kaders og Calisen. Sidi-Embarecks Familie. – Desuden bringe disse Beretninger Details om den blodige Kamp, den fortræffelige Gen. Chargarnier har bestaaet imod Kabylerne. Efter flere lykkeligen udførte Rhazzias og mindre Fegtninger imod de endnu ikke underkastede Stammer ved Grændsen af Provindserne Oran og Miliana, brød denne General den 19de Septbr. tidligt om Morgenen, op fra sit Bivonacved Oved-Fodda for at befæste Cadiens vaklende Auctoritet i det sydlige Agalik. Man ventede intet Angreb, men neppe havde Colonnen begivet sig paa Marschen, førend der faldt enkelte Skud fra de skovbegroede Høie, der strække sig langs hen ved Oved-Fodda. Der gjordes strax Holt, Kl. 9 viste sig talrige fjendtlige Skarer, Fodgængere saavelsom Ryttere, paa de omliggende Høie. Dog paafulgte Angrebet først Kl. 10 1/2, da Tropperne atter satte sig i Bevægelse og marscherede igjennem en snever, af steile Bjerge behersket Dal. Reppe var Marschen begyndt, førend en frygtelig Geværild aabnede den blodige Kamp. Kabylerne, omtrent 4000 Md. stærke, angrebe med overordentligt Raseri, og kæmpede ofte Mand imod Mand med Arrieregarden; gjentagne Gange forlode de deres Stilling paa Høiene for i Sletten at maale sig med den forbadte Fiende. Men bestandig tilbageslog de Franskes sindige og godt ledede Mod deres Angreb, efterhaanden blev Kampen mattere, og Kl. 3 om Eftermiddagen var Kampen opbort paa alle Puncter. Seierrig, banede de Franske sig Vei igjennem Passet; men Seiren var kjøbt ved blodige Offre. Colonnen talte 22 Døde, hvoriblandt 5 Officierer; 10 Officierer, 84 Underofficierer og Soldater vare tildeels haardt saarede. Colonnen bivonakerede i Mahatlis og marscherede længere frem den følgende Dag, kun faa Fjender fulgte deres Marsch, og de enkelte Angreb tilbagedreves med Lethed. Snart forsvandt Fienderne, og Tropperne droge ind i et Bivonacved Souk-el-Seb. Dog ogsaa denne Dag fordrede Offre: 3 Døde, hvoriblandt i Officier, og 8 Saarede havde denne Dags Fordeele kostet. Den 22de var Changarnier trængt frem til Oned=Belada, og fra dette Sted er den Beretning dateret, som melder Gen. Lamoricieres vigtige Fangst. De andre Beretninger ere en Stadfæstelse af det allerede Bekjendte, navnlig at Oberst Comman fra Medeah har underkastet sig Stammen Beni-Djad, og at Agaaen Sidi-Assel har tilbudet sig at opfordre Ben-Salem til at underkaste sig den franske Auctoritet. General de Bar havde med sin Colonne ikke stødt paa nogen Fiende. Fra Donan den 4de Octbr. De i Slavonien liggende østerrigske Tropper sammentrækkes. Denne Forholdsregel staaer i Forbindelse med Tildragelserne i Servien, og den nærmeste Fremtid vil lære, om det er det østerrigske Keiserhofs Hensigt at indskride med Kraft i Serviens indre Anliggender. Ønskeligt var det, om Østerrig ved en energisk Optræden vilde paralysere den Jndflydelse, som Rusland har vundet i Moldau og Wallachiet. Man kan ikke med Ligegyldighed see sig omringet af den russiske Colos, og vi have al Grund til at sætte vor Tillid til den bedagede store Statsmand, hvis Viisdom sikkert vil vide at tage de Forholdsregler, som Tidsomstændighederne gjøre bydende.