Viborger Samler, 1849-10-30
Efter Forlydende skal Chefspladsen for Artilleriet være tilbudt General Meza, Ønskeligere havde det vistnok været, om man havde holdt paa den første Plan og formaaet ham at blive Krigsminister. Mange Urigtigheder, vor nuværende Krigsminister end ikke kan være vidende om, og som vi leilighedsviis skulle omtale, kunde man da haabe redresserede. (N. Posteft.)(Flyst.) "Himmelbrev fra Olaf Nye". Under denne Titel har Digteren Claudius Rosenhoff paa Bogtr. Triers Forlag udgivet en versificeret Epistel, hvori han paa sin bekiendte Maade, halv skjæmtende og halv alvorligt lægger sit Ord i Vægtskaalen med Hensyn til flere af de Themaer, hvorom Dagens Conversation i den senere Tid har dreiet sig. Størstedelen af dette Himmelbrev optages af en Betragtning over Krigsministerens Behandling af de norske og svenske Frivillige og over Tilbagekaldelsen af den tidligere tagne Beslutning, at uddele Hæderstegn til alle dem, der have deeltaget i det sidste Felttog, og begge Dele revses baade skarpt og vittigt med Satirens Svøbe. Hvorvidt Digteren i denne Henseende virkelig har truffet det Characteristiske hos den hedengangne Helt, i hvis Navn han lader sin Muse tale, maae vi lade afgjort, men desto sikkrere kan man være paa, at han har skrevet ud af Helten Ryes Hjerte, naar det i Digtets Slutning hedder: Nu har jeg udtalt – kun et Ord Jeg maa dog end tilføie, (Den lave, lille Plet i Nord, Selv i det Evighøie, Man nødig sig vil vende fra) Velan, jeg skal om Freden da Min Tanke Dig udsige: Vi bør ei Tomme vige! Til "Heelstats" Ven blev næppe En, Som ret af Saga lærte, At Holsten altid var en Steen Paa Danmarks Moderhjerte. Men der, hvor Eiderstrømmen gaaer, Om Dansk om Tydsk man høre faaer, Der skal vor Grændse være - Ei Mindre og ei Mere! Hvad! Deling? - Hvilken Tommestok, Skal Sønder-Jylland dele? Faaer først man Smag derpaa, man nok Faaer Lysten til det Hele. "Det skal ei skee!" har Kongen sagt, Og Kongen selv har ikke Magt At gjøre usagt Ordet – Da er hans Ære jordet, Frisk Mod da, Venner, Ogsaa Fred For dyrt man vist kan kjøbe: Gjenfødes maa det brudte Leed, Om Blod end skal det døbe, Kong Fredrik Danmark Frihed gav, Nu er det Æren, som har Krav; Kun hvor de sammen bleve, Der er det godt at leve! –J det sidst udkomne Hefte af Bibliothek for Læger har Dr. F. Hornemann indført, nogle bemærkninger om Lazarethet paa Augustenborg og dets Bestyrelse", som ville læses med Jnteresse af Enhver, der bekymrer sig om vort Bestyrelsesvæsens Indretning og Virksomhed. Det vil nemlig deraf erfares, at Hovedlazarethet paa Augustenborg ved Vaabenstilstanden ifjor befandt sig i en yderst forsømt Tilstand, uden at det er muligt at sige hvem Ansvaret herfor paa hvilede, formedelst Bestyrelsens slette Organisation, og at det af samme Grund var yderst vanskeligt at bringe det i saa tilbørlig Orden, at det kunde opfylde sin Bestemmelse. Ogsaa af denne Afhandling faaer man iøvrigt det Resultat, at enten har Staten, meget for faa Dampskibe, eller ogsaa ere de, vi have, i den afvigte Sommer blevne meget uordentligt disponerede, thi der har næsten aldrig været noget, hvor dervar Brug for det. (Forl.)Et af en Dame i Holsten broderet Tæppe, som var tilstillet Damerne Beate Unna og Catharina E. Sommer, i Kjøbenhavn til Salg eller Bortlodning i et eller andet patriotisk Øiemeed, blev af disse bortloddet til Fordeel for de nødlidende Koldingboere. Det indbragte en Sum af omtrent 714 Rbd., som af en i England værende Skagbo" blev forøget med 2 Gaver af 10 Pd. Strl. og 10 Rbd., imod at han, saafremt Tæppet ved Bortlodning ei blev vundet, maatte erholde det til Eiendom. J Kjøbenhavn vandtes det ikke, men sendtes efter et derom udtalt Ønske til Understøttelsescomiteen i Odense, hvor det ved Bortlodning indbragte omtrent 360 Rbd. uden at blive vundet, hvorefter det blev tilstillet "Skagboen i England. Dette Tæppe indbragte saaledes hele 1175 Rbd., der anvendtes deels til Understøttelse for de fra Kolding til Fyen og Kjøbenhavn flygtede Familier, deels for de meest nødlidende Koldingboere som forbleve i deres Hjem.