Berlingske Tidende, 1830-11-27
Blandt de store Verdensygdomme, som i de sidste Aar hærgede den beboede Jord, nemlig Pesten, den gule Feber og Cholera morbus fortjener af os Europæere ingen saa stor Opmærksomhed som den sidste. Kopperne, der indtil det forrige Aarhundredes Ende aarligen henreve næsten en halv Million Mennesker i Europa, ere siden Jenners Opdagelse blevne mindre frygtelige. Pesten, der har sit Hjem i Ægypten og Arabien, rasede fordum i talrige Epidemier gjennem hele Europa, og ødelægger endnu det europæiske Tyrkie, men har siden 1715, da den grasserede i Nürnberg, Vien og Regensburg, ikke meer yttret sig i Tydskland, og siden 1720, da den udbredte sig over Marseille, Aix, Toulon og det sydlige Frankrige, heller ikke viist sig i dette Land; upaatvivleligen vilde det lykkes for en stræng Quarantaine aldeles at forjage den af vor Verdensdeel, som den nu i dette Aarhundrede flere Gange truede, da den 1815 kom indtil Flume og Peterwarden, 1820 til de baleariske Øer. Den gule Feber, der er en følge af vor Forbindelse med det ny Fastland, næsten hvert Aar yttrer sig paa de sydeuropæiske Rheder, og stedse meer og meer truer at holde sig paa de spanske Kyster, er mindre at befrygte for Europas Mellemstater og nordlige Kyster, thi vi vide, at dets Contagium behøver en betydelig Varmegradtil Udvikling, og Sygdommen, som det hidtil regelmæssigen har viist sig, ikkun dvæler ved Sørkysterne, aldrig trænger dybt indi Landet, eller ikkun ved Bredden af store Floder ind i de nærmeste liggende Byer, som f. Ex., i Natches ved Mississippi, i Sevilla ved Guadalquiver, i Quedek ved Lorentsfloden, og abrikoverskrider en Høide af nogle Tusinde Fod over Havfladen. Ved Veracrux er man derfor sikker for Smitten, saasnart man er kommen forbi Forpagtergaarden Encero, hvis Høide Humboldt beregner til 2780 Pariser Fod. - Men frygteligere end alle den gamle og den ny Verdens Pestsygdomme, viste siden faa Aar den ostindiske Cholera Morbus sig paa Europa Grændser, og er i dette Øjeblik trængt ind i Hjertet af Rusland. Først siden Aaret 1817 bemærkede man den epidemiske Cholera Morbus i Indien, som en Landfarsoet. Dog synes det afgjort, at den allerede længe tilforn har existeret sporadisk (omtrent ligesom hos os den sædvanlige Nervefeber), inden den for faa Aar siden med saa skrækkelig Heftighed begyndte at bærge Ostindiens Fastland og Øer. De fleste engelske Læger ere enige om, at Sydenhams Beskrivelse over de ved Brækning forbundne galdeagtige Epidemier, i London 1669 og 1676, stemmer aldeles overeens med Cholera Morhus, som de have lagttaget i Indien. Dr. Taylor har til Regjeringen indsendt en Beret, ning, i hvilken Sygdommens Beskrivelse er tagen af et lægevidenskabeligt Værk, forfattet i Sanseritsproget, som beviser, at den allerede længe har været bekjendt blandt de Indfødte. Mod Slutningen af det forrige Aarhundrede forekommer dets Navn ofte, saaledes nævnes den 1787 i Sanitetscollegiets Forhandlinger i Madras, paa samme Tid herskede den paa Østkysten af Ceylon. J Øvrigt synes det, at denne Sygdom i det forrige Aarhundrede blot yttrede, sig sporadisk, d. c. blot angreb fra Jndividuer, eller i det mindste aldrig viste sig med saadan Kraft og Anstrængelse som siden Aaret 1817. Det gik den, som Syphilis, der allerede i temmelig lang Tid havde hersket, inden den naaede en høiere Uddannelse og universalhistorisk Betydning. (Fortsættes.)