Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-02-15
Europas halve Mark, Da veed vi hvad vi skylde Vor Gud og vor Monark. Religionen hædre Og ære Landets Fædre, Det er en sandden Tolk Om Dannerkongens Folk. Aria. Skue, min Aand, den hele pragtfuld Stamme, Af Europas Kongesønner! Tænk og føel, du da snart skiønner, At vor Friedrik Prisen vandt i Samme; Han i Gaar et Helte=Aar fuldendte, Ædle Danske Norske Hierter brændte. Bønner steeg op til Jehovahs Troner; Amen, raabte Danmarks Regioner. - Chor, J Norden høres Frydesang, Ei Søndens Brag af Vaabenklang Skal over Elven vade Vai, Danske Flag! til Gavn og Lyst Bliv, Staal! kun brugt til Sæd og Høst! Og vi vil være glade. J Fjerne Land var Skræk og Død: Men Danmark havde ingen Nød. Duetto. Vi kjelne Børn ei ligne vil, Som græde, og ei veed hvorfore Jndtil den hvasse Straffens Pil Dem billig Aarsag gav til Taare; Chor. Men vi vil synge Frydesang: Bevar, og milde Gud, vor Christian. Hans Søn, hans Huus, og hver en Underdan Ved Skaalerne. (Melodie Am Rhein, am Rhein, da wachsen a.) Kongens. Som dette Glas er fyldt med Nectar Draaber, Saa fyldes Christians Siel med Styrke, Fryd og Mod. Gud glæde Ham, saa Tvillingriget. raaber, Ja! hver, som har en ærlig Draabe Cimber Blod! - Kronprindsens. Vor Kronprinds, som paa Jorden ei har Liige, Han staae, som herligst Vext paa prægtig Thabors Hald! . See, sildigst Slægt! ham til den Høide stige, Som svarer til hans gode Siel og høie Kald, Det Kongelige Huus. Vort Kongehuus staae som de faste Fielde, Hvis Fod er Klippegrund, hvis Top til Skyen. steeg! Det blive stort i Viisdom, Dyd og Vælde, Til Alt paa Jor den for dens sidste Fødsel veeg! - Folkets. Som Draaber blev til Bække, Bække Floder, Saa bliv, du Tvillingfolk, ved Samfun godt og stærk, Din Jord, dit Hav, din Handel, dine Roder. Udvise klart: at Danneværk er Himlens Værk, Byens. Du lille Stad, bliv stor ved Borgerdyder! Din Handel bredes ud, Din Næring tage til . Elsk Enighed, der styrker, knytter. fryder. Som vi nu Haand i Haand din Skaal udtømme vil Om Luxus og dens Følger. See No. 3 og 5. Disse først beskrevne Tilfælde vare vel de mærkeligste og i enhver tænkelig Hensigt de skadeligste Arter af Luxus og de frygteligste Følger af samme. Vi komme nu til de mindre almindelige og mindre skadelige. Fra Begyndelsen vare Bade Tilflugtsteder for virkelige Syge, fordum betjende ogsaa ikkun disse sig af deres lægende Vand; siden gjorde de, som nyelig vare helbredte fra en Sygdom, eller vilde undgaae denne, Brug, deraf, og endelig brugdes de ogsaa af dem, som, trætte af de vigtigste Forretninger, søgde Roe i Eensomhed, og der vilde samle sig nye Kræfter. Alle disse Hensigter vare deels nødvendige, deels nyttige, deels begge tillige. Strax derefter, da i alle Lande, hvor Sundhedskilder rinde, disse og de dermed forbundne Bygninger, Hauger og Spadseregange bleve saa udpyntede, at de kunde sættes ved Siden af de meest indtagende Lyststeder, lokkedes og saa derhen saadanne Folk, som hverken vare syge, eller trængde til Vederqvægelse efter ved holdende Arbeider, men som formedelst umaadelig Rigdom ofte ikke vidste, hvilke Forlystelser de skulde søge, for derved at fordrive nogen Tid. Og nu begyndte Badene at blive et Formaal for Luxus, og horde op at være allene Velgierninger imod den lidende Menneskehed. Thi med disse saare rige Badegieste kom ogsaa alle Fornødenheder til Luxus derhen, og dermed tillige Folk, som deels tragtede efter at lokke andre til disses Nydelse, deels endnu at formeere samme. Endelig gik det endog saavidt, at Badene bleve en Gienstand for Moden, og besøgtes aarligen af saadanne Folk, som hver ken trængde til dem formedelst Sygdom, eller havde arbeidet sig saa trætte i Forretninger, at de behøvede denne Vederqvægelse, eller eiede Rigdomme nok til at skaffe sig der enhver Art af Forlystelse. Betragtes Badene fra denne Synspunkt. saa have de og deres slemme Side, og bidrage ikke lidet til Armod. Fædre forøde dermange Summer, hvormed be kunde lade deres Sønnet opdrage til duelige Borgere i Staten; Mødre forspille der mange Summer, som de burde legge op til en Medgivt for deres Døttre, og saaledes give Bade Leilighed og ere Medaarsag til at forøde det, som kommer Enker og Børn saa vel tilpas, naar hines Mænd og disses Forældre ikke leve længer. Men fra Begyndelsen vare Badene det ikke, de bleve det først formedelst Luxus og Moden.