JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. 200000 Ro Eenogtyvende Aargang. No. 58. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 20 Juli 1824. en ne. (Af Voltaire.) ilitil Et Ord, som man betjener sig af, for at udtrykke Guld. Min Herre, vil De laane mig Hundrede Louisd'orer, Meget gjerne, min Herre, men jeg har ingen Penge. Jtalieneren vilde sige til Eder: Signore, non ho di danari. Jeg har ingen Penge. Harpagon spørger Mester Jacob, Kan Du skaffe mig et godt Maaltid, Ja, dersom De giver mig brav Penge. Man spørger stedse, hvilket Land i Europa er rigest paa Penge, Man forstaaer derved, hvilket Folk, der besidder de fleste Metaller, som repræsentere Handelsgjenstande. Man spørger af samme Grund, hvilket er det fattigste, og da fremstaae tredive Nationer om Kap; Westphaleren, Limosineren, Biscayeren, Tyroleren, Walliseren, Graubunderen, Skotlænderen og Nord-Irlænderen, Schweitseren i de smaa Cantoner, og især Pavens Undersaatter. Vil man vide, hvo der har meest deraf, staaer man i Tvivl, om det er Frankerig, Spa nen eller Holland, som ingen havde 1600. Fordum i det trettende, fjortende og femtende Aarhundrede var det Datariatet, som unægteligen havde de fleste rede Penge og tillige drev den største Handel. "Hvad tager De for dette, spurgte man en Kjøbmand. Han svarede: Saa meget Narre ville give. Hele Europa sendte den Gang sine Peng til det romerske Hof, som gav i Bytte indviet Korn, indviet Vox eller Deig, et Agnus Dei, fuldkommen eller ikke fuldkommen Aflad, Dispensationer, Stadfæstelser, Fritagelser, Velsignelser og selv Bandsættelser mod dem, som ikke vare vel anskrevne ved det romerske Hof, og som Kjøberne vilde hevne sig paa Venetianerne solgte intet af alt dette, men de handlede paa hele Vesten af Alexandrien man fik ene ved dem Peber og Kaneel. Pengene, som ikke gik til Datariatet, kom til dem, saa til Toskanerne og Genueserne. Alle de øvrige Riger vare saa fattige paa rede Penge, at Karl den 8de var nødt til at laane Hertuginden, af Savoiens Ædelstene og sætte dem i Pant, for at erobre Neapel, som han snart igjen mistede: Venetianerne lønnede Armeer, der vare stærkere. end hans En adelig Venetianer havde meere Guld i sin Koffert og flere Sølvkar paa sit Bord, end Keiser Maximilian med Tilnavn Pochi danari.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Tingene forandredes, da Portugiserne begyndte at handle paa Indien, som Erobrere, og da Spanierne havde betvunget Mexico og Peru med sex til syv hundrede Mand. Man veed, at den venetianske og de andre italienske Stæders Handel alt sank. Philip II., Herre over Spanien, Portugal, Nederlandene, begge Sicilierne, Mailand, en Strækning af 1500 franske Mile paa Kysten af Asien, og Guld- og Sølvminerne i America, var den eneste Rige og følgelig den eneste Mægtige i Europa. Spipnerne, som han havde kjøbt i Frankerig, kyssede paa deres Knæde catholske Doubloner, og det ringe Antal af Augelots – en Pengemynt fra 1240 – og Caroliner, som circulerede i Frankerig, havde ingen stor Credit. Man paastaaer, at Amerika og Asien forskaffede ham omtrent 10. Millioner Ducater i Indkomster. Han havde virkeligen kjøbt Europa med sine Penge, uden Henrik den Fjerdes Vaaben og Dronning Elisabeths Flaader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Encyklopedien anfører under Artiklen Penge Esprit de Lois, hvori det hedder: "Jeg har hørt adskillige Gange beklage, at Frands den Førstes Raad var saa forblindet, at det afviste Christ. Columbus, der vilde opdage Indien for dem, i Sandhed, man handlede maaskee af Uklogskab meget klogt. Vi see af Philips uhyre Magt, at Frands den Førstes foregivne Raad ikke vilde have handlet faa klogeligen. Men vi gjøre kun den bemærkning, at Frands I. var ikke født, da han, som man paastaaer, afslog Christopher Columbus's Tilbud, denne Genueser landede i Amerika 1492, og Frands I. blev født 1494 og kom først paa Thronen 1516. Lader os nu sammenligne Henrik III's., Henrik IV's og Dronning Elisabeths Jndkomster med Philip 1s. Elisabeths sædvanlige vare kun 100,000 Pd. Sterling, og de overordentlige iberegnede i et almindeligt Aar 400,000; men hun maatte anvende dette Overskud til at forsvare sig mod Philip II. Uden den strengeste Oeconomie vilde det have været ude med hende og med England. Henrik IIT's Jndkomster vare tredive Millioner af hans Tids Livres. Denne Sum forholdt sig omtrent mod den, Philip II. blot havde af Jndien, som 3 til 10, men ikke Trediedelen, af disse Penge kom i den saare ødsle, bestiaalne og følgeligen meget fattige Henrik 1115. Casse; man finder at Philip 11. var blot i een Artikel 10 Gange rigere end han Hvad Henrik IV. angaaer, saa bør man ikke sammenligne hans Skatte med Philip 1s. Jndtil Vervins-Freden havde han intet uden hvad han kunde laane eller vinde ved sit Sværd, og han levede som en vandrende Ridder, indtil han blev den første Konge i Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Engelland havde stedse været saa fattigt, at Kong Edvard II. var den første, der lod mynte Guldmynter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Man spørger hvor det Guld, der uophørligen tilflyder Spanien fra Mexico og Peru, bliver af Det vandrer i Franskmændenes, Engellændernes og Hollændernes Lommer, da disse Nationer drive Handelen paa Cadix under spanske Navne og sende deres Manufacturvarer til Amerika. En stor Deel af disse Penge gaaer til Ostindien, for at betale Kryderier, Bomuld, Salpeter, Sukker, Thee, Tøier, Diamanter og Abekatte. Man spørger dernæst, hvor blive alle Jn dens Skatte af, jeg svarer, at Scha Thomas, Koulikan eller Scha-Nadir har bortført alle den store Moguls tilligemed hans Ædelstene. J ville vide, hvor de Ædelstene, det Guld, det Sølv, Schach Nadir har ført til Persien, ere blevne af En Deel er bleven nedgravet i Jorden under Borgerkrige, Røvere have betjent sig af den anden, for at stifte Partier; thi som Cæsar meget rigtigt siger, for Penge faaer man Soldater, og med Soldater raner man Penge. Eders Nysgierrighed er endnu aldeles ikke tilfredsstillet. I ere forlegne for at vide, hvor Sesostris's, Cyrus's, Nebuchodonosors Skatte, og især Salomons, der havde, som man siger, tyve Milliarder og derover, efter vor Beregning, allene i sin Casse, ere blevne af Jeg maa sige Eder, at alt dette er blevet adspredt i Verden. J kunne være forvissede om, at i Cyrus's Tid Gallierne, Germanien, Danmark, Polen, Rusland ikke eiede en Daler. Tingene have jevnet sig med Tiden, ei at tale om det, som er medgaaet til Forgyldning, det, som ligger begraven i Kirken i Loretto og paa andre Steder, og det, som det graadige Hav har opslugt. Hvorledes bare Romerne sig af under deres store Romulus, Søn af Mars og en Præstinde, og under den andægtige Numa Pompilius, De havde en Jupiter, plumpt forfærdiget af Egetræ, Hytter istedetfor Paladser, en Haandfuld Høe paa Enden af en Stok til Standart, og et Stykke Sølvpenge af 12 Sous's Værdie i deres Lommer. Vore Kudske have Gulduhre, som de syv romerske Konger, Camillerne, Manlierne og Fabierne ikke vilde have kunnet betale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Naar tilfældigen en General-Finantscasserers Frue lod sig forelæse dette Capitel ved sit Natbord af Husets skjønne Aand, vilde der opstaae hos hende en selsom Foragt for Romerne fra de tre første Aarhundreder, og hun vilde ikke tilstede en Manlius, en Curius, en Fabius, der kom til Fods og ikke havde Penge til et Spillepartie, Adgang til hendes Forgemak. Deres rede Penge vare af Kobber. Dette tjente baade som Vaaben og Penge. Man sloges og man betalte med Kobber. Tre eller fire Pund Kobber gaves for en Øxe. Man kjøbte det Nødvendige paa Torvet, som man kjøber det nu omstunder, og Menneskene havde saa til alle Tider Næring, Klædning og Bolig. Romerne, der vare fattigere end deres Naboer, bragte disse under Aaget og udvidede stedse deres Grændser i et Tidsrum af omtrent fem hundrede Aar, førend de myntede Penge af Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Gustav Adolphs Soldater i Sverrig erholdt kun Kobbermynt som Lønning, inden de gjorde Erobringer udenfor hans Fædreland. Naar man kun har en Ting som Bytte middel for Livets Fornødenheder, kan Handel stedse drives. Det er ligemeget, enten dette Byttemiddel bestaaer af Muslingskaller eller Papir. Guld og Sølv have med Tidens Længde kun overalt faaet Fortrinet, fordi det er sjeldnere. I Asien begyndte man først at mynte disse to Metaller, fordi Asien var alle Konsters Vugge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Der kan ikke være Spørgsmaal om Mynt i den trojanske Krig. Agamemmen kunde have en Skatmester, men ingen Mønt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Hvad der har bragt adskillige dristige Lærde, paa den Formodning, at de fem Mosebøger vare først skrevne i den Tid, da Ebræerne begyndte at forskaffe sig nogle Mynter fra deres Naboer, er, at der paa adskillige Steder tales om Sekler. Det hedder der, at Abraham, som var en Fremmed, der ikke eiede en Fodbred Jord i Landet, Canaan, kjøbte der en Ager og en Hule for 400 Sølvsekler fuldvægtig Mynt, for der at begrave sin Hustru. Den skarpsindige Don Calmet anslaaer denne Sum til 448 Livres, 6 Sous og 9 Deniers efter de gamle, temmeligt paa Lykke og Fromme opfundne Beregninger, da en Mark Sølv var 26 Livres, men da den siden er blevet forøget til det Dobbelte, saa bliver Summen 896 Livres. Men da man i hine Tider ikke havde nogen præget Mynt, der svarede til Ordet Pecunie, foraarsager dette en liden Vanskelighed, som imidlertid er let at hæve. En anden Vanskelighed er det, at der siges paa eet Sted, at Abraham kjøbte denne Ager i Hebron og paa et andet i Sichem. Man læse herover den fortræffelige Bede Raban Maure & Emmanuel. Sal. Vi kunne her tale om de Rigdomme, David, efterlod Salomon i myntede Penge. Nogle sige de beløb sig til to og tyve, Andre til fem og tyve Milliarder Tournois. Der gives ingen kongelig Skatmester, ingen tyrkisk Testerdar, som rigtigen kunde beregne Salomons Skat, men Oxfords og Sorbonnes unge Bakkalaurer, gjøre denne Beregning ganske hurtigen. Jeg forbigaaer de utallige Hændelser, der ere mødte Pengene, siden de ere blevne prægede, evalverede, forværrede, forødte, reducerede, stiaalne; de ere under alle disse Vandringer bestandigen forblevne Menneskekjønnet det Kjereste, Man elsker dem i den Grad, at hos alle kristelige Fyrster bestaaer endnu en gammel Lov, ikke at lade Guld og Sølv gaae ud af deres Riger *). Denne Lov forudsætter af to Ting een, enten at disse Fyrster regjere over Bindegale, som skille sig ved deres klingende Mynt i fremmede Lande til Morskab, eller at man ikke bør betale Fremmede det man skylder dem. Men det er klart, at ingen er saa ufornuftig, at bortgive fine Penge, uden Grund, og at man, naar man skylder nogen i Udlandet, maa betale det, enten det nu er i Vexler, Fødevare eller klingende Mynt. Heller ikke er denne Lov bleven fuldbyrdet, førend man begyndte at faae Øinene op, og det er ikke længe siden de aabnedes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Der kunde endnu siges meget om myntede Penge, som om Myntsorternes uretfærdige og latterlige Forøgelse, der volder, at Staten pludseligen taber betydelige Summer, om Omsmeltningen eller Omprægningen, med en Forhøielse *) J nyere Tider have de fleste Stater indseet det Uhensigtsmæssige i en saadan Lov, og derfor ophævet den. af indbildt Værd, som indbyder alle Eders Naboer, alle Eders Fiender til at ompræge Eders Penge og at vinde paa Eders Bekostning; endeligen om hundrede andre Konstgreb, der ere opfundne for at ødelægge sig selv. Adskillige nye Bøger ere fulde af fornuftige Betragtninger over denne Artikel. Det er lettere at skrive om Penge, end at eie Penge, og de, som vinde dem, gjøre Nar af dem, som kun forstaae at tale derom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
J det Hele betragtet bestaaer Regjerings konsten i at tage saa mange Penge, som mankan, af en stor Deel Borgere, for at give dem til en anden Deel. Man spørger: er det mueligt, i Bund og Grund at ødelægge et Rige, hvis Jordbund i Almindelighed er frugtbar, Vi svare, at Tingen lader sig ikke gjøre; thi siden Krigen 1689. indtil indeværende Aar 1769, har man næsten uophørligen gjort alt mueligt for at ruinere Frankerig uden Nedning, og man har dog aldrig kunnet naae Maalet. Det er et godt stærkt Legeme, der har havt Feberen med nye Anstød, i 80 Aar og har været i Charlataners Hænder, men alligevel lever.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Advarsel imod Skruevogne, af T. M. B. Galskiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Dersom Anførte maatte tjene mine Medborgere til Advarsel, maatte hindre, at Moden maatte lænke deres Forstand, maatte foranledige deres nøiere Eftertanke, skulde det fornøie Forfatteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
(Forlangt Indrykkelse.) Ønske. Blandt det talrige Selskab, som forleden Søndag gik med Dampskibet til Helsingborg, for at bivaane det Bal og Fete, der blev givet ved Sundhedsbrønden i Ramløse - vistnok ikke for at glimre i Naborigets udmærkede, ædleste og skjønneste Circler, men for selv at hente Moroe og Sundhed - kan det ikke feile, at der jo har været adskillige vittige Hoveder og Genier med. Det vilde vist nok ikke blot være særdeles underholdende, men mueligen endog lærerigt, om nogen af dem vilde i Digtersproget, med eller uden Riim, meddele Publicum en Beskrivelse over denne interessante Reise; man kan ikke tvivle paa, at der ei alene blev Subscribenter paa dette Værk, men endogsaa mange andre Kjøbere. Kjøbenhavn, d. 16de Juli 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Indenlandske Efterretninger. Deres Majestæter Kongen og Dronningen og Deres Kongel. Høiheder Prindsesserne ankom her til Hovedstaden i Søndags Eftermiddags, henimod Kl. 6, med det Kongel. Dampskib Kiel. Ligesom ved Deres Majestæters Afreise for syv Uger siden, vare en stor Deel af Kjøbenhavns Jndvaanere forsamlede paa Langelinie ved Citadellet. Det Kongel. Herskab med Suite steg i Land ved Toldboden, hvor Kongel. Eqvipager holdt til Deres Tjeneste, og kjørte igjennem Staden til Sommer-Residentsen Frederiksberg Slot. Saavel i Frederiksberg Bye som i Alleen og paa Vesterbroe vare endeel Steder om Aftenen illuminerede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Hans Høihed Prinds Christian ankom den 12te d. M., om Morgenen Kl. 6 1/2, til Nexøe paa Bornholm, og hilsedes med Militairsalut. Hr. Amtmand Jespersen, og Commandanten, Hr. Oberstlieutenant Hoffmann, ledsagede af Byens Embedsmænd, bøde Hans Høihed Velkommen i Bornholms Navn, og hver Borger gjentog dette ved Hurraraab. - Hans Høihed beærede Amtmanden ved at tage Qvarteer hos ham, og Embedsmænd og Militaire med flere bleve Høistsamme strax forestillede. Om Formiddagen besaae H. H. med følge de offentlige Indretninger og Anstalter, om Eftermiddagen og den følgende Dag foretog Han flere Udvandringer i Omegnen i videnskabelige Hensyn. De to Aftener, H. H. opholdt sig i Byen, var den illumineret. Den 14de om Morgenen Klokken 9 forlod Hans Høihed Byen; ved Udgangen af samme dannede alle Familiefædre blandt Borgere, og Embedsmænd, med deres Koner og Børn af hver Alder, og med begge Menighedens Præster i sin Midte, tvende Rækker, hvorigjennem Hans Høihed, efterat være stegen af sin Vogn, passerede under Folkets enthusiastiske Jublen og ideligen gjentagne Lykønskninger for det bele Kongehuus og Hans Høihed og høie Gemalinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Nakskov, den 9de Juli. I Tirsdags jordedes her sal. Kjøbmand Thønne Rasmussens Enke, 86 Aar gammel. Hun og hendes Mand havde ved at testamentere Byens lærde Skole 10 1/8 Td. Land, hvoraf Jndtægterne tilfalde de fra Skolen dimitterede og Stivendium behøvende Elever, viist hvormeget dennes Vel laae dem paa Hjertet, og haabe tør vi, at denne Skole, til sildigste Tider, under saa nidkjere Lærere, som de nærværende, maa være i en bestandig Flor og danne duelige Borgere. – J Følget bemærkedes, foruden de respective Herrer Lærere, og andre Medborgere, ogsaa alle Skolens Disciple, der uindbudne herved vilde hædre den forhen afdøde Rasmussens og den nylig Afdødes Minde. Efter endt Jordpaakastelse og en saare skjøn Tale af Hr. Pastor Nannestad, blev en af Hr. Adjunct J. G. Clod forfattet Sang afsjungen, af Skolens Disciple.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
J Hr. Hempels Avis af 13de d. M. læses følgende: Forlangt Jndrykkelse.) Den 8de Juli vil i mange Aar blive en lige saa førgelig som mærkelig Dag for Stige og Hauge Beboere, da Boge eller Stige Strand just paa denne Dag blev tillukket. En erfaren gammel Skipper fik det Jndfald at heise Flag paa halv Stang, som skal staae udi 3 Dage, til et sandt Beviis, at han tager Deel udi sine Medbeboeres Skjebne og Sorg. Kunde Canalen blive langs med Stige, da vilde den hele Plan svare til Handelens Befordring, det almindelige Bedste og hver enkelt Mands Tarv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
J Hr. Hempels Avis No. 101 for d. A. læses følgende Bekjendtgjørelse: "Da jeg har erfaret, at der til min Skade circulerer et Rygte, at jeg skulde have opgivet mit hidindtil her paa Postgaarden holdte Gjæstgiverie m.m., saa nødsages jeg til offentlig at bekjendtgjøre, at jeg endnu fremdeles skjøndt jeg for kort Tid siden har fristet den haarde Skjebne, ved Døden at blive berøvet min inderlig elskede Kone - fortsætter mit Gjæstgiverie, for at erhverve det Nødvendige for mig og mine umyndige Børn. Jeg beder derfor ærbødigst de ærede Herrer Reisende fremdeles at beære mit Huus med deres Besøg, da jeg stedse efter Evne skal gjøre Alt for at tilfredsstille Enhver. J mit Huus tales det danske, tydske og franske Sprog. - Nyborg, Kongel. privil. Post- og Stationsgaard, d. 9de Juli 1824. - Johann Heinrich Schalburg."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Aalborg. Ved Landemodet i Aalborg, den 7de Juli dette Aar prædikede Hs. H. Hr. Amtsprovst Bendix, R. af D., fra Vestervig, over 1 Corinth. 13, 10 og udviklede deraf: Det er Christendommens Bestemmelse at lede Mennesket til stedse stigende Fuldkommenhed - i Kundskab - i Troi Haab – i Kierlighed; og - hvor Christendommen saaledes bliver Hjertets Sag tillige til Fremvext i Dyd. - Hvorhos han inddrømmede, at, ogsaa i vor Tid, christelig Oplysning har mangen Kamp at udholde, ligesaavel hos os, som i Europas sydlige Lande; men at vi ei bør mistvivle om Christendommens Seier, naar vi betænke, hvad den hidtil har udrettet og vedbliver at udrette; at det er dens Særkjende, at virke i det Skjulte, og at den - beskyttet af Gud – vel gaaer frem med langsomme, men sikkre Skridt. - - - Fredagen den 9de Juli sidst var Præsteordination i St. Budolphi Kirke, hvor Cand. Theol. Hr. Johannes Cramer, allernaadigst beskikket til Sognepræst for Liørslev og Ørding Menigheder paa Morsøe, og Cand. Theol. Adjunct Hr. Johan Gotthilff Jantzen, allernaadigst beskikket til Sognepræst for Horne og Asdahl Menigheder i Horns Herred, bleve indviede til Præsteembedet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Viborg, d. 12 Juli. De Kongl. Skuespillere gave i og efter Snapstingstiden i Alt 6 Forestillinger her i Byen. Et saadant Konst samfund viser naturligviis samme Agtelse og Interesse for deres Konstfrembringelser her i Provindserne som de maae gjøre i Hovedstaden, og derfor har vist heller Jngen forladt samme med skuffende Forventninger, eller uden den Tilfredsstillelse, han deri kunde fordre og haabe. De smaae smukke Syngespil, som her opførtes, vare en sand Vederqvægelse for Musikkens Elskere; og uden Tvivl ønske Alle, at vi hvert Aar maatte skjænkes en lignende opmuntrende Nydelse i vor stille Bye. - Efter Tordenluft, stærk Regn og et for Vextriget gunstigt Veir, have vi i Gaar og i Dag kolde Stormvinde af Sydvest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-20
Kjøbenhavns Børs, d. 20 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 233, a visto 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter), 94. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 101 3/4 a 102 Rbd. r. S. ell. 121 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 97 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2 a 106. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier . . Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-07-24
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. 2000000 Ra Eenogtyvende Aargang. No. 59. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 24 Juli 1824. Privilegium - Monopol. Hvo skulde vel troe Udviklingen af ovenstaaende Ords Betydning nødvendig i vort Old? Med Føie har man nemlig kaldet Samme, Privilegiernes Tidsalder, fordi denne vanslægtede Datter af det store 18de Aarhundrede trælbindende stræber, at udslukke sin ædle Moders herlige Lys, ved at fremmane de meest uretfærdige Forrettigheders mørke Gjenfærd af Aartusinders Grave. Det uagtet har Undertegnede, endog paa Steder, hvor man ei skulde vente Sligt, fundet en saadan Tungnemhed tilat fatte den rette Betydning af Ordet Privilegium, og Sammes store Forskjællighed fra Monopol, at han ei anseer det overflødigt, her at fordanske disse fremmede Ord en Smule. Maaskee ville endog Korsridderne af det hensovede hellige romerske Rige yde ham Tak derfor, Privilegium er en Forrettighed, som indskrænker den almindelige borgerlige Frihed til Fordeel for Enkelte, f. C. Privilegium.