Almuevennen, 1842-12-07
Det er kun faa Stæder i Jylland, hvor man finder Agerdyrkningen i forbedret Tilstand efter nyere Brug. Aarsagen hertil er, at Bønderne sædvanlig aldrig faae Lyst og Mod til at foretage nogen Forandring i deres Driftsmaade, førend de hos deres nærmeste Naboer først faae seet en saa overmaade god Frugt af en ny forandret Driftsmaade, at de ikke kunne andet end tage samme til Exempel. Man skulde nu synes, at naar det belyses for Bønderne, hvorledes Jorden, ved en reen og dyb Brakbehandling, ved Mærgling og Gjødskning, og ved vexlende Sædskifter, holdes altid reen for Qvækrod, Græs og Ukrudt, og vorder istand til at yde al sin Kraft af sin dybe og rene Muld, alene til Korn- og Sædfrembringelsen, de da ligesaa maa kunne indsee, at den naturligviis maa bære mange flere Fold, end naar der blot efter gammel Slendrian rives lidt med Plov og Harve oven i Græsrødderne, hvorved de Skrællinger af Furer i 5 a 6 Aar i Rad vendes hele og holdne i uopløst Tilstand op og ned, uden at Afgrøden vorder andet end tyndt Korn med korte Ax, i tykt Bundgræs med lange Ukrudtskud; men til Plov hører mere end at sige Hov, til Agerbrugets Forbedring hos den jydske Bonde hører Syn for Sagen, og Troen i Hænderne. Dette kunne de virkelig ogsaa faae, naar de ville have det; thi paa enkelte Pletter i Jylland fremlyser en saa cultiveret Agerdyrkning, at ikke alene hele Jordsmonnet løfter sig høit, som en gjæret Deig, over den ucultiverede Jord ved Siden deraf, men ogsaa de nye Bygninger af Huse og Gaarde, med de store Kornhæsser tillige, som deraf er Følgen, rage høit frem over Hytterne paa den paa Jordbund, i hvilke dog godt kan rummes den Smule, der avles. Reiser man saaledes f. Ex. fra Randers langs Gudenaae imod Øst og derefter i Sydost igjennem den naturlig frugtbare Egn med de deilige Muldjord=Agre, lette at drive, til Grundforbedring, men slet drevne til overfladigst Fordærvelse, da kommer man til Byen Hørning, hvor ikke alene den smukke Kirke, med den gamle Adelsmand Hans Friises Begravelse, er historisk mærkværdig, men hvor ogsaa nu hele Byens forbedrede Agerdyrkning i ny Stiil er landekonomisk mærkværdig. For faa Aar siden var Landvæsenet her i ligesaa slet Tilstand som det endnu er paa de andre Steder i Omegnen; men saa kom en fremmed Mand til Hørning og kjøbte her en Gaard (de ere alle Selveiere), og han ikke alene forstod et bedre Agerbrug i Vexeldrivt, men erholdt ogsaa Understøttelse af det kongelige Landhuusholdningsselskab til at sætte sin Vexeldrivt i Gang. Samme Tid som han, begyndte Sognefogden i Byen ogsaa Vexeldrivei en grundig Behandling, uden nogen Understøttelse af Landhuusholdningsselskabet. Disse to Mænds Driftsomgang blev da, og er endnu, i følgende Vexelskifte, af langstraaet Sæd og renseende Væxter, saaledes: 1. Grønjord brækket og Efteraaret og om Foraaret saaet Havre deri. 2. Blandingssæd af Vikker og Havre derefter, med Gjødsken om Foraaret udkjørt dertil. Det forstaaer sig, at denne Jndtægt er vinterlagt, eller pløiet hertil om Efteraaret, saasnart Havren var indhøstet. – Saasnart Vikkerhavren er deels aftøiret eller staldforet med, deels afhøstet som Høe til Vinterfoder, saaes Raps deri, efter to Pløininger. 3. Er Rapsmarken. 4. Rug efter Rapsen, 5, Ærter, 6. Byg. 7. Kløver til Slaamark. 8. Kløver til Græsning. Derpaa brækkes op igien, efter de to Aars Hvile med Kløver, uden at Jorden anløber paa ny med sit naturlige Græs. En betydelig Kartoffelmark have de i Udmarken under en anden Drift med Heelbrak. Efterat de to Mænd saaledes havde begyndt, kom en tredie Mand til Byen, en ung Mand, der ogsaa forstod at tænke og gjøre nye Forsøg; han kjøbte en Gaard her, men fandt for bedste at bringe Kløverafgrøden nærmere Gjødsken i følgende Skifte og deelte Kobbelbrug. Hans Driftsomgang, blev da saaledes: 1. Grønjords Havre (som de andre To). 2. Blandingssæd af Vikkerhavre (som de andre); gjødsket. 3. Rug derefter med Kløversæd. 4. Kløver til Slaamark. 5. Kløver til Græsmark. 6. Efteraars Brak, hvori næste Foraar, efter to Pløininger, saaes Byg i det Halve, og hen i Sommeren, Raps i det Halve. 7. Ærter efter Bygget, og Rapsen staaer endnu i det andet Halve. 8. Byg efter Ærter med Kløversæd og Rug efter Raps med Kløversæd. 9. Kløver til Slaaemark. 10. Kløver til Græsmark. Til alle Slags Sæd bliver efteraarspløiet, og til Byg altid to Gange foraarspløiet med en tilbørlig dyb Pløining. Denne Mands Driftsomgang og Behandlingsmaade har nu, paa de to Forrige nær, alle de andre Gaardmænd i Byen optaget til Efterligning. – J en anden Udmark med heel Brak, fordi den er magrere, have de ogsaa en heel Kartoffel-Jndtægt. Derimod befinde de, at deres Jndmarker nærmest omkring Byen, som er god Muldjord med Leer og Kalk i, ikke behøve at ligge over i reen Brak for Rensningens Skyld, men kan godt istedetfor Heelbrakken bære Blandingssæds Afgrøde, og dog, ved deres brugte Vexel, altid holdes fri for Græsrod, og tillige være saa kraftig til enhver Sæd, at samme i frembugnende Tilstand hindrer alt naturligt Græs og Ukrudt at spire frem. Deres Jnd marker holde de ogsaa for saa gode, at de ikke trænge til Mærgel, men finde de passende Mærgel i Nærheden, ville de ogsaa bruge den, og de maae da ogsaa komme til at erfare, at deres Sædafgrøde derved vil voxe i det mindste til 1/2 Gang flere Fold af alleSlags. Det er en Erfarings Sandhed, at ingen Slags Jord, der opdrives til en saadan grundcultiveret Behandling, og derved i en Række af Aar bærer en saa overordentlig Mængde Fold af Afgrøde, som nu i Hørning er Tilfældet, kan i Tidens Længde, endog med den bedste Vexel, vedblive med denne Afgrødes Overflødighed; og derfor er Mærgling, som en ny Tilsætning i Jordbunden og et Kraftopvækkelses Middel tillige, aldeles fornøden ogsaa for den meget gode Jord, hvis den bestandig skal kunne bære det meest Muelige i Kjernefold. Hvilken viid Øvelses Mark er dog ikke Jylland for et bedre frugtbringende Agerbrug! Om Titel- Ordens- og Rang=Syge.