Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-03
Blandede Efterretninger. Ved den persiske Landsby Shirameen findes adskillige høist mærkværdige Damme eller Kjære, hvis Vande ved en langsom og regelmæssig Processtaanere og petrificeres, og frembringer den skjønne gjennemsigtige Steen, som i Almindelighed kaldes Tabriz Marmor, der findes paa de fleste Begravelsesteder i Persien, og som udgjør een af de vigtigste Prydelser paa alle Bygninger af Betydenhed i dette Land. Disse Damme, der ligge tæt ved hverandre, optage en Omkreds af en halv engelsk Miil, og deres Beliggenhed betegnes af uordentligen liggende Hobe af denne Steen, der have opdynget sig, ligesom Udhulingerne tiltoge. Vi have intet seet i Persien, siger Robert Ker Porter i hans i London 1821 udkomne Travels in Georgie, Persia &c., 181720, der fortjente mere Naturhistorikerens Opmærksomhed, end disse Damme, og jeg har aldrig saa meget beklaget min Uvidenhed i dette Fag, fordi jeg følte, at det er af Vigtighed, at der kunde blive anstillet videnskabelige Jagttagelser derover. Men heller end ganske udelade Beskrivelsen over en Plet, som maaskee ingen Europæere, undtagne vi, have havt Leilighed til at undersøge, vover jeg at give følgende Efterretninger om vort Besøg der, overladende til Læserne, at udfylde mit ufuldkomne Udkast. Naar man nærmer sig Stedet, har Jordbunden en huul Lyd, og et særeget sørgeligt og calcineret Udseende, og ligesom en stram mineralsk Lugt opsteg fra Dammene. Petrifactions-Processen bør betegnes fra dens første Begyndelse til dens Udgang. J een Part er Vandet klart, i en anden synes det tykkere og staanerende; i en tredie ganske sort, og i dets sidste Skikkelse er det hvidt, som Rimfrost. En petrificeret Dan seer ud som frossent Vand, og førend Operationen er ganske tilende, bryder en Steen, der løseligen kastes paa det, Yderskorpen, og volder, at det sorte Vand derunder kommer frem. Naar Operationen er fuldbyrdet, gjør en Steen intet Jndtryk, og man kan gaae derpaa, uden at Skoene blive vaade. Hvor Petrifactionen er bleven hugget i, ere Concrecationens Fremskridt tydeligen at see, og viser sig som Arke grovt Papir, der ligge oven paa hverandre i opdyngede Lag. Dette Vands bestandige Tilbøielighed til at blive Steen, er saaledes, at hvor det kommer frem af Jorden i Bobler, antager Petrifactionen en kugelrund Form, som om Boblerne af en Kilde, ved et Trylleslag, vare blevne forvandlede til Marmor. Den Substance, der saaledes fremkommer, er skør, gjennemsigtig, og har ofte mange grønne, røde og kobber farvede Aarer. Den lader sig skjære i overordentlig store Stykker, og modtager en god Slibning. Den nuværende Kongelige Familie i Persien, hvis Fyrste ikke der store Summer paa offentlige Bygninger, har ei ladet bortføre meget af denne Steen, men adskillige store Stykker, som Nadir Schach har ladet skjære, og nu ligge henslængte blandt utallige Brud, vise det Med han har havt i Sigte. Denne Steen betragtes i den Grad som en Overdaadsgjenstand, at ingen uden Kongen, hans Sønner, og de ved et særdeles Firman dertil berettigede Personer, have Tilladelse til at tage Stenene, og Stolthedens Herredømme, over Gierrigheden er saa stort, at det aldrig synes at være faldet dens nuværende Eier ind, at bortforpagte samme til den Høistbydende. Siden Almeenfreden i Europa, eller rettere, siden de sidste tre Aar, har den russiske Regjering foranstaltet Opdagelsesreiser i hver Part af Jordkloden. J det sydlige Verdenshav have dens Skibe gjennemtrængt Jisslætterne indtil den 70 Bredegrad, og opdaget Øer, der, som man siger, have undgaaet Cooks Opmærksomhed; de rose sig af, at have omseilet Sandwich Land, og bekræfte, at det sydlige Shetland, der antoges for et dermed forbundet Fastland, bestaar ene af en Mængde Grupper af smaa Øer. Den har sendt Landtoge til de ubekiendte Egne af Tatariet, bag Thibet, og i det Jndre af den nordvestlige Side af Nordamerica. Videnskabsmænd blev det overdraget, at gjennemreise de nordlige Grændser af Siberien, og bestemme Puncter paa den vidtløftige Kyst, hvis Beliggenhed var hidtil tvivlsom. J Febr. 1820 forlod Baron Wrangel, en Officier af stor Fortjeneste og Kundskab, sit Hovedqvarteer paa Neschney Kolyma, for at bestemme, ved astronomiske Jagttagelser, Beliggenheden af ShabagtkoiNoss, eller Nordostcap af Asien, som han fandt at ligge i B. 700 S. N. betydeligen lavere, end det pleier at være betegnet paa Kortene. Efterat han havde bragt dette i Rigtighed, paadog han sig det Vovestykke, at gjennemkrydse Polarsøens Js i Slæder, dragne af Hunde, for at opsøge det Land, der siges at være blevet opdaget 1762, til Norden af Kolyma. Han reiste i lige Retning nordligen 80 Mile, uden at opdage andet end en Slætte af grændseløs Jis, hvis Overflade nu var blevet saa brukken og ujevn, at han ikke kunde videre forfølge sin Reise. Han var imidlertid gaaet langt nok, til at kunne forsikkre, at et saadant Land aldrig har været opdaget. Den unyttige Plan, at forene Asien med Nordamerica, maa derfor nu aldeles falde bort.