Berlingske Tidende, 1811-01-25
Men da Kassens Jndtægt beroer paa hvor lang Tid der ydes, eller hvor lang Tid Kassen nyder godt af Bidraget; dens Udgift derimod, paa hvor lang Tid den har udtralt Espension, saa maa Betalingen for ethvert Ægtepar, naar Kissen skal bestaae, i alle Tilfælde bero paa hvor lang Tid det er sandsynligt, at Ægteskabet vare, og hvor lang Enkestand der kan regnes paa. Ved at gaae ud fra den Erfaring, man har om den Alder, Mennesker af enhver Alder efter et Middeltal naae, og derfra udlede disse 2 Størrelser, kan man beregne hvad erhvert Ægtepar under de forskiellige Omstændigheder bør betale; og naar den rimelige Tid af Ægtestanden er funden, er det ikke vanskeligt at anslaae hvor meget der maatte betales eengang for alle, for at svare til en Betaling, der skeer aarlig og omvendt. Men under alle Omstændigheder er det klart, at naar Kassen er rigtig beregnet, bør det Bidrag, ethvert Ægtepar betaler, ikke være større, foruden hvad der efter billighed erlægges i Administrationsomkostninger, end at det, om Ægteskabet varer saa længe som man efter Ægteparrets Alder kunde efter et Middeltal giøre Regning paa, netor vil være tilstrækkeligt til at afholde Enkepensionen og Enken lever saa længe, som Mennesker af hendes Alder efter et Middeltal pleie. Det Tab, som Kassen lider, enten ved at Enkestanden før begynder, formedelst Mandens tidligere Død, eller ved at Enken lever læggere i Enkestand, end man havde regnet paa, maae erstattes derved, at i andre Tilfælde enten Konen døer først, eller at hendes Enkestand vare kortere end man havde gjort Regning paa Anster man Planen til den fyenske Enkekasse, som Plan til et nyt Selskab, og bedømmer den efter disse Grundsætninger, saa finder man Betalingen overalt for høi; endog da, naar man fradrager den ene Rigsdaler, som kunde ansees at være et Bidrag til at hielpe paa den gamle Enkekasse. Denne Feil er større jo yngere Manden er og ved lige Alder af Mændine, er den større jo ældre Konerne ere, saa at den endog der, hvor den er meest uforholdsmæssig, gaaer saavidt, at der fordres næsten det Dobbelte. At Kassen ved slig Betaling kan bestaae: kan der naturligviis ingen Frygt være for, den vil ogsaa, som Beregningen viser, med Tiden være i Stand til at forhøie sine Pensioner; men dermed ere de indtrædende Jnteressentere ikke tiente. Tager man derimod Hensyn til, at den nye Plan kun er en Modification i et tilværende Selskab, saa faaer Tingen et ganske andet Udseende. Det nuværende Selskab bestaar af 289 Jnteressentere. Deres Middelalder var i Aaret 1810 for Mændene 47 Aar, for Konerne 43 Aar; deres Contingent kan al saa efter Planen overhovedes J anslaaes til 9 Rdlr. 64 s. aarlig, hvoraf 1 Rdl. gaaer til dem, den er blevne Enker forind 1ste Jan. 1810. Men den eingeste Betaling, som Kassen kan bestaae ved, for et Ægtepar af den Alder, er til 4 pro Cent Rinefod, for 3 Rdlr. Enkepension 11 Rdlr. 32 s. aarlig, for 25 Rdlr. Enkepension 9 Rdlr. 44 s. Nu har over den halve Deel af Jnteressenterne været 11 Aar indskreven. Enkepensionen for den allerstørste Deel af dem, vil altsaa ikke kunne anslaaes ringere end til 30 Rdlr., og hertil vil følgelig Betalingen efter Planen ikke kunne tilstrække. Ja, om endog de nuværende Jnteressentere betragtedes som nye Tiltrædende, og gjorde nyt Indskud efter de Regler, Planen tilholder, dog uden at betale Renter og Renters Rente fra deres 40 Aar, saa vilde dog Værdien af dette Indskud tilligemed Contingenten ikke være tilstrækkelig ved denne Alder til at afgive det, som behøves til Enkepensionen, naar denne skulde være 30 Rdlr. Den Tanke, at den opsamlede Capital af 19317 Rdlr. skulde kunne giøre nogen Forandring her til det bedre, vil falde bort, naar man betænker, at den ikke er tilstrækkelig til at afgive til de nuværende 129 Enkecortioner, hvis Middelalder er 50 Aar, høiere end 12 Rdlr. Pension aarlig. Den med Enkekassen forbundne Liigkasse, som er af det Slags, hvori de Deeltagende betale et Tilskud til hvert Liig, har samme Feil som de af 2den Klasse, som Committen i sin Bedømmelse af 27de Decbr. 1810, indført i Collegialtidende No. 2 for dette Aar, har omtalt : at der intet Hensyn er taget til Alder; den mangler desuden den Egenskab, som bør findes ved disse Kasser, at den ei altid bestaaer af et lige stort Antal af Nummere, ved denne Mangel er det mueligt at Bidraget kan blive meget uforholdsmæssigt mod den Begravelses hielp, man kan vente. Kiøbenhavn, i den allernaadigst anordnede Committee til at prøve alle private Forsørgelses- og Understøttelsesselskaber, den 15de Januarii 1811. Bugge P. J. Wleugel. Collin. N. Søndergaard.