Berlingske Tidende, 1763-08-01
J de Berlingste Arvingers Bogtrykkerie paa Hiørnet af Kiøbmagergaden og Klareboederne findes efterfølgende Bøger tilkiøbs i 1) M. Rittmeyers Guds Børns Himmelske Fryde=Maaltid paa Jorden, eller aanderrige Bønner, som ved og efter Skriftemaal og den hellige Nadvere krafteligen kan bruges 1 Mk. 8 Sk. 2) B. W. Marpegers Communion Bog for dem, som elske det retskafne Væsen i Christo Jesu 2 Mk. 3) En Uges Forberedelse, at man værdig kan annamme det høyværdige Alterens Sacramente; saa og et Anhang med Morgen= og Aften=Bønner paa Hellige= og Fæst Dage 12 Sk. 4) Hiørings Viaticum, eller Alterens Sacrammentes Ord, Spørsmaalviis udlagt med Bønner af Davids Palmer. dem til Nytte, som ere eenfoldige og ville gaae til Alters 5 Sk. 5) Jul. Bernh. von Rohrs Jndledning til Klogskab, at leve, eller Anviisning, hvorledes et Menneske kan blive lykkelig her i Verden, 2 Mk. 6) Naadens Dørs aandelige Hammer 14 Sk. 7) Anton. Wilh. Bohms sande og falske Christen, betragtet udi en Prædik. af 1 Tim. 3, 5., samt Besvarelse paa de fornemmeste Jndvendinger, som den falske Christen giør imod den sande Christendom 4 Sk. 8) De Bedendes aandelige Kiæde med stor Stiil 8vo 2 Mk. 4 Sk. 9) Rambachs Sabbaths Pligter, forestillet udi en Prædiken paa 15 Søndag efter Trinit. 10 Sk. 10) En retskaffen Christens Kiendetegn, paa det enfoldigste og tydeligste til fornøden Prøvelse for den trygge Verden, og til de Frommes Opmuntring 4 Sk. 11, Evangeliske Hiertens Vækkere, bestaaende udi 7 smaa Tractater 8 Sk. 12) Rambachs 2de Prædikener, den 1ste om gode Rørelser, den 2den om den Hellig Aands Straffe og Overbeviisnings Embede 6 Sk. 13) J C. Schadens Spørsmaale over de Ord Matth 19. 20, hvad fattes mig endnu og Ap. Giern. 15, 30, hvad skal jeg giøre, at jeg kan blive salig, hvortil den sal. Autors Levnets Løb er føyet 2 Mk. 8 Sk. 14) Gouge, et Ord til Syndere, og et Or til de Hellige, hvor af det første har Hensigt til at opvække de sikre Synderes Samvittighed; men det andet tillat anvise og opmuntre de Fromme og Jgienfødde til at i agttage adskillige særdeles Pligten 1 Mk. 4 Sk. 15) Opmuntring til dem som staae i Lærre=Embedet a. 1 Mk. 4 Sk. 16) Collins Christi Lidelses Samfund, som en sikker og vis Vey til den bestandige Ære og evige Herlighed 1 Mk. 17) Dito voldsomme Indtrængelse i Guds Rige 1 Mk. 4 Sk. Ja adskillige Liebhabere til Sal. Hr. Baron Holbergs Skrifter, har været uvidende om hvor endeel af sammes Skrifter ere at bekomme, saa bekiendtgiøres hermed, at udi de Berlingske Arvingers Bogtrykkerie, efter Autors retmæssige Afstaaelse, befindes følgende: 1) Baron Ludvig Holbergs adskillige store Heltes og berømmelige Mænd, sær Orientalske og Jndianske, sammenlignede Historier og Bedrister, a. 2 Tom. 1 Rdlr. 2) ejusd. Natur- og Folke=Rettens Kundskab 2 Mk. 8 Sk. 3) ejusd. Moralske Tanker deelt udi 2 Tom. 4 Mk. 8 Sk. 4) ejusd. Liv og Levnets Beskrivelse, udi 3de Epistler forfattet 2 Mk. 8 Sk. 5) ejusd. Bergens Byes Beskrivelse a. 2 Mk. 8 Sk. 6) ejusd. mindre poetiske Skrifter udi en Samling, bestaaende af: a) Metamorphofis eller Forvandlinger, b) fire Skiemte Digte, c) Forsvars=Skrift for Qvinde Kiønnet, d) den Jydske Feyde, e) det Daphiske BlodBad, f) Holger Danskes Brev til Burman, g) Orthographiske Anmærkninger, b) Qvindeligt Tanke=Spil af en Hyrdinde i Norden, bestaaende i adskillige smukke Vers, tilligemed nogle vigtige Spørsmaal til Hr. Assessor Ludvig Holberg, af det Svenske i det Danske Sprog oversat; alle disse Piecer sælges under eet for 3 Mk. 8 Sk., 7) ejusd. Compendium Geographicum in usum Studiosæ Juventuris 8 Sk. 8) ejusd. Synopsis Historie Universalis, Merhodeerotematica exposita Edit. IV. 1 Mk. 9) ejusd. Don Ranudo de Colibrado, eller Fattigdom og Hoffærdighed, en Comoedie ud 5 Acter 12 Sk. Ved næstafvigte Martii Maaneds Udgang har i dette Aar, ligesom i en Deel Aar tilforn til Hans Majestæt vor allernaadigste Kouges Fødselsfest, et Bind af Dannemark og Norges Oeconomiske Magazin forladt Pressen. Dette nu udkomne 7de Bind, indeholder fornemmelig: 1) nogles Besvarelser paa de i næst forrige Aar opgivne 2de Problemata; angaaende (1) hvad der tiener Best til Flittigheds Opmuntring enten Kornvahrene er i maadelig høy eller meget lav Priis. (2) Om det er gavnlig at Kornprisen, paa de Steder hvor man maae kiøbe meget deraf, sættes i en bestandig Jernvægt. 2) En Balance=Regning over Trundhiems Stifts udgaaende og indkommende Vahre 3) Om et Mineralisk Kildevæld ved Antvorskov. 4) Om en nye Geomet, Methode til med større Vished at forfærdige Soelskiver, med et Kaaber derhos 5) Om Veyrligets Jndflydelse i Agerdyrkningen. 6) Tanker omden Mode at lade sine Børn opamme, 7) Om Fyrre=Skov og dens Forplantelse. Og 8) Betænkninger og at forbedre Græsningen &c. Dette Bind som bestaaer af 50 Ark og er forsynet med et Register over Indholden, saavel i dette, som de foregaaende 4,5 og 6 Bind, formoder man ikke mindre vil finde sine Læseres Biefald, end alle de forrige. Det er at faae hos Forlæggeren Bogtryk, ker Andreas Hartvig Godiche, boende i Skindergaden næst op til den Latinske Skole, paa Postpapiir for 6 Mk. og paa Trykpapiir for 4 Mk. Sammesteds er og nogle Exemplarier tilbage af de tilforn udkomne 6 Bind, som sælges enten under et eller Stykviis for den forhen bekiendtgjorte Priis. Endnu er paa nye oplagt et Skrift under Titel Det menneskelige Livs Huusholdning, oversat af et Jndiansk Mannscript, skrevet af en gammel Bramin, med Efterretning, hvorledes bemeldte Manuscript er opdaget, udt et Brev fra en Engelsk Adelsmand i China til Greven af *. Dette Skrift er formedelst sit findrige Jndhold, smukke Tanker og behagelige Skrivemaade, meget bleven søgt og derfore nu paa nye oplagt, i det Haab at det ikke mindre nu end tilforn vil finde sine Elskere, og sælges som forhen for 10 Sk. hos Forlæggeren Bogtrykker Godiche, boende, Skindergaden. J de Berlingske Arvingers Bogtrykkerie ere nogle Exemplarer af 2 bekomme af den Danske Spectator og Anti=Spectator, sikaf den første for 1 Rdlr. 2 Mk., og af den anden for 2 Mk. 8 Sk. Auszug ans Hr. Joh. Abrah. Charbon Schreben ans Curassaa, vom 12 Mai. Sie werden ohne Zweisel bereits vor dem Empsange dieses, von den betrubten Umstanden Nachricht erhalten haben, worin die Colonie zu Berbices, durch den Auf stand, der von den Negern in allen Plantationen erregt worden, gerathen ist. Glauben Sie nicht, dastich mi den Negern zu grausam verfahren bin. Wenn sie Ursaache gehaabt hatten, mich zu hassen, som ude ich nich mehr vorhanden seyn: Denn sie haben Gelegenheit go habt, mich des Lebens zu berauben. Hr. Mittelholzer liet mir in der Nacht durch einer Neger sagen, ich mogte mit allen meinen Leuten, mit Pulver und Gewehr versehen, zu ihm stossen, weil di Christen von den Negern, an dem niedern Theile des Flusses, ermordet würden. Sobald ich daselbst ange kommen war, ladeten wir unsere Flinten, und blieberdie Nacht hindurch unter Gewehre. Des følgenden Morgens fasten wir den Entschlus, nach der Plantage Poirier zu marschiren wosich ungefuhr 30 Christen be sanden. Wir verfugten uns mit allen unsern Leuten da hin, velche uns bis auf den Augenblick getren blieben, da wir von den Negern angegriffen wurden. So bald dieses geschahe, verliessen jene uns, undvereinigten sich mit den Negern. Wir fruerten zu den Fenstern, und die Negern aus dem Gehölge heraus. Dieses dauerte von 9 Uhr des Morgens, bisum 7 Uhr Abends. Ein Neger von der Plantage Opsterlek, Namens Costala, liestuns fragen, ob wir Friede mit ihm machen molten: Wir nahmen dieses an; ste kammenzuun, und wir schlosen einen Vergleich mit ihnen. Sie versprachen, un keinen Schaden zuzusugen, unduns nach dem Schlosse. zu bringen; kaum waren wir aber an Bord gegangen, sofingen disse Boshaftige mit grosser Wuth an, Fruer ansune zugeben. Jch bekam 3 kleine Wunden auf det Brust, und 2 afdem Rücken. Bey dieser Verlegen heit beschlossen wir, unnach dem an der andern Seitedes Flusses gelegenem Gehølge zu begeben; es war aber nicht moglich, daseldst zu landen. Wir sahen uus genothiget, in den Strom zu springen, worin verschiedene ertranken. Jch hatte das Glück, wiemel nicht ohne viele Mühe, das Ufer zu erreichen. Meine Wunden erlaubten es nicht, das ich weiter, als einen Büchsen, schutz, mich in das Holz begeden konte. Weil ich kurhernach ein starkes Fruern hørete, vermuthete ich, das uns ein Schiff zu Hülfe gekommen ware; ich lief daher sofort ans Ufer, um Nachricht hervon einzuzichen. Daselbst traf ich den Hr. Mittelholzer auf der Erde liegend an. Er wollie den Einbruch der Nacht erwarten, und sich alsdann zu retten suchen. Diese Zusammen kunst war uns beyden unangenehm; indessen legte ich mich ihm zur Sette, ich hatte aber nachmals vile Mühe, wieder aufjustehen. Wiritreten acht Tage lang im Walde umher, che wir die Plantage Doornborm erreichen konten. Der Hunger und Durst, wovon wir wahrend der Zeit gequllet wurden, veranlassetenuns nach einem grossen, langs dem Flussegelegenen Graben zu gehen: Weil wir aber allda drey Negern gewahr wurden, begaden wir uus mieder ins Gehölge hinein, und mendeten uns nach der Plantage Oosterlek, um allda Mays, oder Jndianisches Korn, zu suchen; worauf wir nach dem Walde zurückkehrten, in der Absicht, den ringesammelten Mans zu verzehren. Wir waren kaum daseldst angelangt, alt mir einen Neger mit dem Sabel in der Faust ankommen sagen, der uns doch zum Glücke nicht wahrnahm. Hin egen wurden wir kur, nachher von 10 andern Negerne entdeckt. Wir suchen unzwar zu verbergen; weil abet kein hierzu bequemer Ort anzutreffen war, warsen wir uns auf die Eide, som dat wir an einer Entsernung von ohngefahr drev Ruthen von einander lagen. Mittelholzer ward von den Negern end ckt. Einer derselben. wollte Fruer af ihnigeden; Mittelholzer ergrif aber indessen, da er bestandig Nein, Rein, schrie, seinen Sübel, hieb dem Neger die Hand ab, bemachtigte sich seines Gewehrs, und trieb darauf alle um ihn her stehen de Negern in die Flucht. Jndessen fiel er dochendlich in ihre Hande, undlich hørete ihnerbarmiich schreyen. Es ist zu verwundern, das die Negern mich nicht gesehen haben. Jch durchstrich 5 oder 6 Tage lang den Wald; veil mich aber endlich der Hunger und Durst dazu trieb, kehrteich nach der Plantage Opsterlek zurück. Die auselbiger, sowie det auf Doornboom befindliche Sclaven, erzrigten mit alle mogliche Gutigket. Jndessen kam gegen Abend ein Fahrzeng mit Rebellen an, welche mich nicht nur bis aufs Hemde und die Beinkleider ausogen, sondern auch von Zeit zu Zeit droheten, mit 200 Spitz; ruthenhiebe zu geben, und nachmals den Kopf abzuhauen; sie brachten mich aber doch nach der Plantage Hollandig und Seelandia, wo ich drev Christen, und unter denselben die Wittwe Johansen, in Ketten und Banden an traf. Jch ward der 4te, welchet diese Gesellschaft vermehrte. Des følgenden Tages wurden wir gegeisselt, und zvey von uns giødet. Man behielt mich 6 Tage lang in Fesseln, undlich bekammenigstens 50 Hiebe mit Spitzruthen. Die Negern machten mir indessen Hoffnung, das sie mit nichts Leides zufügen wollten, weil ich jung ware, und færsie schreiben konte. Endlich liessen sit mich los, undlich muste sie bald hier, bald bort hin begleiten. Alssie erfuhren, das die Christen mit verschiedenen Fabrzeugen milder den Strom hinauf segelten, befahl mit der Anführer der Rebellen, das ich mich nach unserm Gouverneur verfugen, und bey ihm anfragen solle, ob er, unter der Bedingung, ihnen die Halste der Coloniabrutreten, Friede machen wolle? Man gab mir einen Johannes und eine Taschenuhr mit, und liet mir ein Paar Schubschnallen aussuchen, unter der Bedingung, datzich zurück kommen sogte, indem ich widrigensalle den allergrausamsten Tod würde zu erwarten haben. Sie liessen mich ohnedem durch 2 Jndianer und einen Carjaar begleiten. Jch langte endlich in der Plantage Dageraad an, woseldst sich der Hr. Gouverneur mit den ausSuriname angelangten Hülfsvokkern aufhielt.