Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1821-09-10
Storbrittannien. Endnu flere Eftersmæk af den fatale Proces mod Dronningen, Endnu en urolig Liigprocession, som en umiddelbar følge af den foregaaende. Den 26 August skulde nemlig de to dræbte Personer Francis og Honey stædes til Jorden. hvilken gode Leilighed Londons Almue ikke vilde lade gaae unyttet hen, og havde derfor tidlig forsamlet sig paa Smith fjelds=Torvet, hvor den bekjendte Reformist, Dr. Watson ved en Tale ikke lidet styrkede dens Mod til at begynde Optøier. Arbeidsklassernes Forvaltningskommitter, som nok ahnede Uraad, havde imidlertid nægtet, at være med i Liigfølget, der aabnedes af Tømmermands= og Muurmesterlauget, hvortil de Dræbte hørte. Da Toget kom forbi Dronningens forrige Bopæl, blottede Alle deres Hoveder, og medens Kisterne bleve nedsænkede paa Hammersmith, Kirkegaard, udstødte de Tilstædeværende skrækkelige Forbandelser mod Regjeringen, Ministrene og en anden høi, Person. Men det blev ikke derved. Paa Tilbageveien kom Man forbi Livgardens Kaserner, og da nogle Sol datter just stode udenfor, begyndte Almuen først med Skjældsord, og da Sheriffen Waithmann, som anførte Toget, havde bevæget Garderne til at gaae ind, forfulgte den sin formeente Seier, hvorved det, paa godt Engelsk, gik ud i over Vinduerne, hvilke efter et Par Minutter ikke havde een heel Rude. Ulykkeligviis kom en Trompeter i samme Stund hjem fra et Ølhuus, og nu faldt Alle, liig en Bisværm over ham. Hans Kammerader indenfor vilde ikke lade ham i Stikken, hidsede sig derfor ned fra Tagvinduerne, da Porten var bleven lukket, og begyndte en Skjærmydsel paa tørre Hug; men efterdi Militærets svagere Parti snart gik af med Profitten, saa lod Resten sig ikke styre i Kasernerne. men svrængte Porten og gav paa Folket med Sablerne. Dette greb til Brostenene, og saaledes vankede der adskillige blodige Pander paa begge Sider. Og maaskee havde det igjen kostet flere Livet, om Officererne ikke havde bevæget Garderne til at gaae i deres Kaserner igjen, hvorpaa Politiet lod Oprørsakten oplæse og nødte de urolige Hoveder at skilles ad. Waithmann giver Militæret hele Skyl lang og den for dette ubehagelige Optrin; men Grev Bathurst, for hvem han har anklaget Garden, mener at Folket var selv Aarsag dert, og at Sheriffen nok kunde have forhindret det, hvis Lysten havde drevet Værket. Juryen over den anden Dræbte, Honey, har endnu ikke fældet nogen Kiendelse; men Garderne have antaget en Advocat til at forsvare deres Sag, og det hele tør maaskee ikke blive uden Følger for Fremtiden. Den ene Fest følger endnu oven paa den anden i Dublin, til Ære for Kongen, som derved hyppig ledsages af Katholikernes ivrige Forsvarer, den bekjendte Hr. Plunalckett. Den 5 dennes ventedes Hs. Majestæt allerede tilbagetil London, hvorfra han dog, efter et Par Dages Ophold: vilde afreise til Hannover. Kristendommens Kamp mod Jslamismen truer med at gaae reent istaa, og Man kan om Despotis. mens Jernaag sige som Landmanden om enhver fæl Sort: Det flyver paa, men kryber af, ja det er endnu et Spørgsmaal, om Aaget ikke ganske bliver liggende paa de ulykkelige Trældyrs Hals. - Medens Man i Odessa er saa vis paa Krig, som var den allerede udbrudt, og derfor har modtaget Stroganoff med enthusiastisk Jubel, ved hvis Ankomst hele femt en Kourerer bleve afsendte til alle Verdens Kanter, taledes i Wien om Fredens Vedligeholdelse som afgjort lige til den 29 August, da Bladet ved en russisk Kourers Ankomst vendte sig, hvorhos Statspapirerne strax faldt 2 Procent. Derimod ere de engelske Stok stegne, fordi Portens Ultimatum inddrømmer Ruslands i fleste Fordringer.