Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-12-08
Stænderforsamlingen i Viborg. J Mødet d. 28 Novbr. forelæste Prokurator Jespersen et Andragende om Jndgivelse af en allerunderd. Adresse til Kongen ved Slutningen af Sessionen og Serenniet. Proposionen indeholder 3 Punkter, som især skulde berøres i Adressen. Den udtaler sig først om de Bestræbelser, som i Miskjendelse af Kongens landsfaderlige Jdrætter gaae ud paa at løsrive Slesvig fra Kongeriget. Det andet Punkt angaaer den danske Nationalitets Opretholdelse i Slesvig. Det tredie Punkt om Jndførelse af en fri Forfatning. Kommissarius erindrede blandt andet om hvor beklageligt det vilde være, om han maatte see sig nødsaget til at afvise en Adresse, hvori Ønsket om Forandring i Statsforfatningen var foredraget. Ree understøttede Propositionen. Schytte ligeledes. Biskop Müller var overbeviist om, at det var særdeles passende at indgive en Slutnings-Adresse, men ikke en saadan som Proponenten havde angivet. Han følte, at den danske Nationalitet i Slesvig var udsat for Fare; men betvivlede, at det var hensigtsmæssigt at udtale Ønsket om den danske Nationalitets Opretholdelse i Slesvig, umiddelbart efter at Kongen har erklæret for os den levende Følelse, han har for at beskjærme den danske Nationalitet. For omtrent 50 Aar siden blev det sagt, at Danmark var et lykkeligt Land, naar det vidste at skjønne paa sin Lykke. Det var en meget æret Mand, som sagde dette, og som derfor ogsaa blev haanet og angrebet. Taleren troede, at han endnu, naar man sammenlignede Danmarks Tilstand med mange andre Stater, maatte gjentage det samme, uden at han derfor vilde være en saadan Daare, at nægte, at der ogsaa i Danmark er meget Raaddent, som han dog var overbeviist om, at Regeringen bestandig arbeider paa at bortrydde. Han mente, at den Tid vil komme da en Konstitution vil blive indført i Danmark, og han mente at have Grund til at troe, at Kongen vilde være beredvillig til at give en konstitutionel Forfatning, naar han fandt det betimeligt; men dette fandt Kongen ikke fortiden, ligesaalidt som Taleren og mange andre Undersaatter. Sognefoged Jacobsen billigede Proponentens Forslag. Kbd. Müller udtalte sig ogsaa for Proponentens Forslag og yttrede: "Jeg holder fast ved den Jdee, at en Konstitution vil for Danmark, med Hensyn til det Trin, hvorpaa dets Oplysning staaer, være det mest Gavnlige, og jeg er overbeviist om, at det maaskee endogsaa kun om føje Tid, vil komme dertil, at vi faae en Konstitution; men jeg troer fremdeles, at det er en Pligt for Forsamlingen, særdeles at bede Kongen om, at skienke en Konstitution, netop fordi jeg troer, at Tidens Fordringer føre det med sig, og navnlig med Hensyn til de sørgelige Erfaringer, man har fra andre Lande, som fra Belgien og Frankrig, hvor man vel har faaet en Konstitution, men med Blodsudgydelse. Det er umuligt at sætte en Dæmning for Strømmen, den vil om kort Tid alligevel bane sig Vei, og det vilde dog være sørgeligt for Landet, hvis det skulde gaae paa den Maade. Man har tidligere ved flere Leiligheder opstillet Kongeloven som et Skrækkebillede. Kongeloven erkjender jeg nu paa ingen Maade for at være stabil; den er kun et Menneskeværk, som er givet eller taget af Frederik den 3, og som maa kunne hæves af Christian den 8, naar Landets Tarv kræver det. Ved Afstemning blev det med 26 St. mod 19 besluttet at indgive en Adresse. Komittee: Nyholm, Larsen, Jespersen, Funder og Køster.