Berlingske Tidende, 1752-11-03
Hamborg, den 30 Oct. Vores Syndicus, Hr. Kleseker, og Raadmanden, Hr. Vinker, ere nyligen blevne udnævnte til at reyse til Wien, ser er at udrette en vigtig Commission. De tage, forusaa en Cancellist og en Maads Trompeter, ogsaa ellers en ligt Følgeskab med dem, og Touren skal gaae over Hanover, for der først paa vores Magistrats Vegne at ønske Hans Store Britanniske Majestet Lykke paa sin Reyse til gilland. Randers, den 31 Octobr. For i allerdødeste Underdanighed, at lade see vor inderliGlæde over det Kongelige Huuses Velgaaende, celebrere at efter fattig Evne og Formue, vor Allernaadigste Dronning høve Jndtog, paa følgende Maade: Onsdagen som Paa den 11 October, blev ved 12 Slet, 27 Canonskud løs verie og lod de hvor derved hver be nede, og strax kimet med alle Klokkerne, som varede indtaKlokken 2, da imidlertid Stads-Musicanterne lode sig høre af Taarnet med Trompeter. Derpaa begav sig Klokken 3. i det fornemmeste Borgerskab til Raadhuuset, tillige med Byens Geistlighed og Magistrat, hvilke Dagen tilforn, tilligemed de her i Byen og paa Ladegaarden værende Ober-Officerer vare inviterede. Saasnart de alle vare forsamlede, blev af Skolens Cantor under en angenem Musiqve opført følgende Arie, Kommer Begge Tvilling Riger, Lægger Sørge=Floret af Lov og Tak til Herren siger, For den Dronning, han os gav; J, som for grod for Lovise, Kommer hid vor Gud at prise. Gud vær æret for den Mage: Til toe Arve=Rigers Gavn, Du gir Kongen her tilbage, Samme med et andet Navn, Som i Dag saa blid indtræder. Kiøbenhavn, og hver Mand glæder. Derpaa nød de Forsamlede Caffee og Thee, og imedens muficerede Stads Musicanterne, men Contor og Skolens Disciple, kom og under Musse frem med følgende Arie: Eyal Lestighed og Glæde, Er i Dannemark tilstæde, En hver Munder fuld af Latter, For den stoere Første Datter Hvad vi tabte, har vi funden, J den Søel som er oprunden, For vor Konge og vort Land, Fryder sig da alle Mand. Tyg, Lystighed og Glæde, Er hos Kongen selv tilstæde, Nu hans Graad er vendt til Latter, Ved den rare Første Datter: Nu kand han med Fryd indhøste, Det hans Hierte kand forlyste, For hans Vinter-Sæd var Graad, Har Gud gled ham ved sit Raad. Eyal Lystighed og Glæde, Er paa Christiansborg tilstæde, Kongens Søn er fuld af Latter, Saa er og hver Konge-Datter, Nulde seer saa sød en Moder, Nu de himmelekroned Poder Kand som Olie Greene staae, Ved vor Dronnings Dyd at groe. Da Forsamlingen havde anhørt ved Caffee og Thee, bemeldte Vocal- og Instrumental=Musie, blev vor Allernaadigste Konges, Dronnings og det gandske Kongelige Huuses Velgaaende, ved Pocalers Udtømning erindrede under Canon=Skud, Panker og Trompeter. Hvorpaa Cantor med Disciplerne ved Paukers og Trompeters Lyd, opstemte sit Vivat i følgende Aria: Vivat, Vivat, Vivat! IUIANA vi dig ærer, Himmelsendt til Dannemark, Gid du længe Kronen bærer, Hos vor stoere Dan Monark, Hierte Moder vi dig siunge, Ære-Sang med Fryde-Tunge. Vivat, Vivat, Vivat! Rare Dronning, Kongens Glæde, Begge disse Rigers Haab, Vi for dig vor Klæder breede, Og til Gud med Hierte Raab, Ønsker beder gamle, unge: Længe lev du med vor Konge! Strax derpaa aabnedes et Ball, hvor alle de Tilstædeværende i all Kierlighed diverterede sig indtil om Morgenen Klokken, 6, da de under Canon=Skud og Trompeter tog Afskeed fra hverandre, alle med et Mundheld: Himlen velsigne vor Allernaadigste Konge og Dronning, med et langvarigt Liv og Lyksaligt Regimente, Den gandske Nat, saae man Raadhuuset illumineret i alle Vinduer, men i den mitterste Karm, præsenterede sig vor Konges og Dronnings høye Ziffer udi Ovaler, over hvilke en Arm udstrakt af en Skye holdt en Crone, oven over stak et Fløy udaf Skyen, hvorpaa stoed Felicitas Borealis, paa hver sin Side af de Kongelige Ziffre, stode Corpora, der præsenterede Justitia & Prudentia, og neden under stod at læse : Saa velsignes Danner=Riige, Med et Herskab uden Liige.