Norske Intelligenssedler, 1799-02-13
Rygtet om min Opførsel ved og efter de i Skipper Jess Brix's Fahrtøi befundne Urigtigheder, har neppe udspredt andet, end: 1) At jeg - ærlig og troe Mand i mit Embede - antegnede rigtigen og uden at see enten til høire eller venstre, de Vahre, der bleve udlossede af bemelte Fartøj, medens jeg, som Under-Told- og Consumtions-Betient derover havde Opsyn, og denne Streg eller Pligt kunde jeg, vel at mærke, ikke have lært ved Drammens Toldkammer, da jeg der endnu kun var 2 Maaneder gammel, og denne Gang gjorde der min Prøve i denne Deel av Forretningerne: dog havde jeg lugen Tanke om derved at singularisere mig, blot Hensyn til dette hos mig urokkelig Begreb, at det er Vanære ikke at kiende paadragne Pligter, og Feighed, Troløshed og Forræderie ikke at udøve dem; men kun herfra drages den rette Maalestok for gavnlig Subordination. 2) At da min Optegnelse viisde mig 98 Potter Kornbrændeviin udlossete over det Antal, som Flensborg Toldseddel indeholdt, og Skibet næsten endnu var fuldt meest af samme Slags Vahre, fik jeg, skiøndt med nogen Besværlighed, Losningen standsat og Skibslugerne foresat av Toldbodens Laase, hvis Nøgler tilligemed Beretningen herover jeg strax overbragde - og det av gode Aarsager - til Hr. Told- og Consumtions-Jnspecteur Dajon selv, der og gar Mine til nogen Forundring herover. 3) At mig, dette uagtet, samme og næste Nat, den 27de og 28de September 1798, blev overdraget Opsynsvagt paa Skibet, uden at jeg dertil erholdt den Bistand, der i saadant Tilfælde var saa forudseelig nødvendig endog for min personlige Sikkerhed, ved hvis Mangel det og tildrog sig, at jeg sidste Nat blev av en Hob ukiendelige Personer saaledes angreben, at jeg komsider maatte, ved at kaste mig i Stranden, tage Flugten fra Fahrtøjet og redde mig til mit Hiem; derefter blev Skibet samme Nat saaledes udlosset, at det følgende Morgen viisde sig lettet fulde 2 Fod, og at siden ved den endelige Losning ikkun fandtes 1352 Potter Kornbrænde, viin, i Stædet for efter min edelige Forklaring over 20000 Potter, som jeg ansaae at skulle være tilbage i Skibet, foruden adskillige andre Slags Vahre. At jeg efter disse Tildragelser fandt mig syg og maatte holde mig hiemme i 4 Dage, hvorefter jeg reiste her til Stædet, hvor jeg, efter det Høi-Kongelige General-Toldkammers naadigste Tilladelse er forbleven, uden egentligen at vide noget om, hvorledes Tildragelserne under de avholdte Tingsvidner ere blevne oplyste, 5) At jeg, tilligemed min underdanigste Jndberetning herom, strax fremsendte til det Høi-Kongelige General-Toldkammer en 40 Rdlrs. Species Banco-Seddel, som mig af en 3die Mand i denne Anledning bliv stukket i Haanden, og hvilke 50 Rd. d. C. siden ere opsendte til Bedste for Drammens Fattige. 6) At Høibemelte Collegium i Skrivelse af 12te f. M. naadigst har tilkiendegivet mig, at jeg som Opdager af bemelte med de flere Urigtigheder, skal nyde Belønning efter Told- og Consumtions-Forordningen, og at jeg derhos afskediges fra hiin Tieneste, hvilket sidste jeg saa meget mere anseer for en Naade, som jeg virkeligen, efter saadanne og flere Omstændigheder, var bleven uskikket til at virke med nogen Kraft i hiin Tieneste; jeg har derfor og i Besynderlighed for denne Naade avlagt min underdanigste Taksigelse til høibemelte Collegium. Dette har jeg troet mig forbunden at legge Publicum for Øine i disse Blade, siden Herr Told- og Consumtions-Jnspecteur Dajon havde det synderlige Jndfald i forrige No. at lade indrykke Bekiendtgiørelsen om min Afskedigelse, hvorved han øiensynligen ej har havt anden Hensigt end fremde les at sværte og skade mig paa alle mine Veje, men jeg er aldeles rolig ved, at han herved udretter intet andet end at give et større Antal retdømmende Mennesker Anledning til nærmere at kiende hans Hiertes Følelser, hvorfra dog Menneskets Handlinger som oftest have deres Udspring.