JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Under denne Titel agter jeg paa Hr. A. gent Gyldendals Forlag at udgive et QvartalSkrift, hvortil ved Subskription indbydes, og som skal indeholde følgende Afdelinger: Afhandlinger, som egentlig vedrøre Religions Læreren i Henseende til hans Stand og EmbedsFørelse, og alle derhen hørende Materier. Om Fattig Væsenet, baade saavidt samme vedkommer de danske Stater, som og hvad til dets Fremmelse i andre Stater er foretaget. Om Skolevæsenet i Dannemark og Norge, og de derhen hørende Jndretninger til Almuens og Borgerstandens Oplysning. - Smaae exegetiske Afhandlinger over enkelte Skriftens Steder, ogsaa Oversættelser i Udtog af indenlandske Lærdes eregetiske Arbeider, hvilke ere gaaede i Forglemmelse. - Afhandlinger henhørende til Literatur Historien, hvorved jeg ønskede at udbrede et og andet til almindelig Nytte og Moerskab, som jeg i tvende Vinter Forelæsninger over denne Videnskab har fremsat. - Skrivters Bedømmelse, hvilke egentligen vedrøre Skole= og Fattigvæsentt. - Endelig og alle slige Stykker, som kunne svare til det Øiemmed, som Værkets Titel benævner.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Ethvert Bidrag til dette Værks Fremmelse af vore Lærde, vil ikke allene være mig kierkommen, men udbedes og ærbødigst herved, og modtages med Taknemmelighed. Jkkun maa jeg tillige bede, at Breve og Pakker, som fra Provindserne i denne Anledning mig tilsendes, maatte af Afsenderen være frankerede. Nødvendigheden og billigheden i denne Anmodning vil enhver let indsee. At tilstaae Honorarium er jeg derimod villig, om nogen det maatte forlange. Jsær beder jeg de Herrer Geistlige, eller andre Skolevæsenets Yndere, at meddele mig Efterretning om de Skolers Tilstand og Fremgang, og om de Planer, som i samme følges, hvilke deres Tilsyn ere betroede. Mine meget ærværdige Embedsbrødre ville paa denne Maade finde en beqvem Leilighed til at fra velte dem en i vor Tid yttret Tvivl, at Skole= og Underviisningsvæsenet ikke lykkedes ved Geistlig Mands Bestyrelse. Løvte og nogle Bidrag i denne Materie har jeg allerede af nogle agtværdige Mænd imodtaget. Det staaer, ene til hver Forfatter og Jndsender, om han vil have sit Navn eller et Mærke sin Afhandling tilføiet; men Afhandlinger, som intet Navn eller Mærke medføre, indrykkes med den Tilføielse: Jndsendt. Alle andre Stykker, hvorved slige Bestemmelser og Mærker ikke findes, have dette Værks Udgiver til Forfatter. Mine Meeninger paanødes ingen, som om een eller anden kunde tænke anderledes end jeg Jkkun christelig Bedømmelse fra hines, som christelig Frihed fra min Side, udbeder jeg mig. Jkke heller staaer jeg som Borgen for andre Forfatteres Meninger, hvis Arbeide i mit Repertorio indføres. Dette maa man derimod altid fordre og vente af mig som en hellig Pligt, den jeg under ingen Omstændigbeder lader mig friste til at overtræde, og giøre Brug af Publicitet inden de Grændser, dem mit Kald som godmodig Borger og Christen foreskriver. Aarlig skulle 4 Hefter udkomme, hvoraf hvert formodentlig vil udgjøre et Alphabet. Om noget større eller mindre kan ikke saa bestemt forudsiges, da ingen Afhandling i et Hefte afbrydes: men over 3 s. skal Arket ikke koste Subscribenterne. Paa Skrivpapiir trykkes ikke flere Exemplarer, end saa mange, som ved Subscription maatte forlanges, som koste 4 s. Arket. At forbinde mig til et Heftes Udgivelse, ved hvert Qvartals Begyndelse eller Slutning, kan jeg ikke. Mit Embede negter mig det at binde mig til saadan bestemt Tid; men i hvad Tid end et eller flere Hefter udkomme, skal ved Aarets Slutning 4 være udgivne. De Herrer, Amannenses i begge Rigers Stifter ombedes, for at spare Brevvexlings Udgivter, ved denne offentlige Jndbydelse at bidrage til Værkets Afsettelse mod sædvanlig Provision. J Januarii Maaned 1795 udkommer det første Hefte. Subskription modtages indtil September Maaneds Udgang. P. Hansen. Dr. Prof Theol og Sognepræst ved Helliggeistes Kirke, Medlem af den Hertuglig Veimarske Latinske Selskab i Jena.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Bekiendtgiørelser. Til fraværende Paarørendes og Venners Efterretning bekiendtgiøres herved, at det har behaget det Guddommelige Forsyn, ved Døden at bortkalde Kammerraad Søren Fogh. d. 31 August afvigte i sin Alders 74 Aar. De, som kiendte denne Mands redelige Hierte og ustraffelige Vandel, ville vist ofte hans Støven kierlig Erindring. Veile den 2den September 1794. Som Executores Testammenti. J. R. Schiøth. J. Meden. Provst og Sognepræst. Birkedommer.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
J Ringkiøbing er død forhen afgangne Borger Lauge Nissens Enke Mette Leene Enrod, og hendes Boe af Skifte Retten lovlig beskreven. Enhver som efter hende maatte have noget at fordre, enten Arv eller Gield, indkaldes herved i Kraft af den Kongelige Plakat dateret 26de October 1792, at melde dem inden 12 Uger, med lovlige Beviser for deres Paastande, hos mig som SkifteForvalter. Ringkiøbing den 24de August 1794. Bork. Byefoged.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Mandagen den 22de September næstkommende, om Formiddagen Kl. 9, bliver paa Fridericia Raadstue ved offentlig Auction bortsolgt endeel nye og gode Sengeklæder, Linnet, Chatoller, Porcelain, Bøger og andre Effecter, hvorover trykte Cataloger ere at bekomme paa Bogtrykkeriet her i Byen. De Lysthavende ville behage at møde bemeldte Tid og Sted, hvor Conditionerne bekiendtgiøres. Fridericia den 30 August 1794. H. Buhl.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Schiærrildgaards Hoved=Parcelle med Nebsagger Kirke, beliggende i den frugthare, ste Egn i Stiernholms Amt, Bierre=Herred, 1 og en halv Miil fra Horsens, 2 og en halv fra Weile, vorder ved offentlig Auction, som holdes paa Gaarden den 16de September næstkommende, separat i Parcelle eller samlet underet opraabt og bortsolgt, men i saa Fald at paa den ene eller anden Maade ei giøres fornøielig Bud, da opraabes det her anførte saaledes, efter Auctionen, til Forpagtning paa 6 Aar, fra 1ste Maji 1795 at regne; Gaardens Størrelse er 24 Tdr. Hartkorn, dens Udsæd 20 Tdr. Rug, 70 Tdr. Havre, 44 til 50 Tdr. Byg og Erter, samt 6 Tdr. Boghvede, og har et Hollænderie af 70 Køer; paa Gaarden, og af Skovfogden Jens Clemmensen i Brokhuset. anvises Eiendommen. Schiærrildgaard den 6te August 1794. J. Formedelst Alder og maadelig Helbred, N. D. agter jeg underskrevne, under Haanden at bortsælge min i Wester Nebel Bye, Brusk Herred, Coldinghuus Amt, en Miil fra Colding Kiøbstæd i en god og frugthar Eng beliggende og iboende Selveiergaard, hvorpaa intet hæfter til Hs. Maj. Kasse, men skylder af Ager og Engs Hartkorn 8 Tdr. 6 Skp. Gaardens Jorder og Eiendomme er udskiftet af Fælledsskab og inddeelt i 4 Lodder, som hver for sig er indhegnet, for største Deelen med levende Hegn; J disse Eiendomme kan aarlig saaes 18 til 20 Tdr. Rug, 3 a 4 Tdr. Byg, 16 a 18 Tdr. Havre og 10 a 12 Tdr. Boghvede, græsses og foeres 32 Qvægs=Høveder, 8 Bester, 24 til 30 Stkr. Faar, Gaarden haver fornøden Skov, men god Tørvejord i Overflødighed, samt Fiske Rettighed efter Hartkorn, i Dons og Wester nebel Byers bekiendte store Søer, hvorfra kan haves overflødig Fisk, af Gieder, Brasen, Aborer, Aal og videre. Gaardens Bygninger, hvoraf Vaaningshuset 17 Fag, for 8te Aar siden af Grundmuur, nye er opført og til Beboelse for en honet Familie vel indrettet, og de øvrige 3de Længder Bygning, som til Lade, Stald, Vognremisser m. m. er indrettet af Muur og Bindingsværks Bygning, i god Stand, er i Brandkassen forsikkret for 1160 Rdlr. Denne Gaard med sine Eiendomme og Herligheder kan i Accordt sluttende Tilfælde antages og tiltrædes 1ste Mai 1795, og maatte det forlanges, kan den halve Kiøbe=Summa mod første Prioritet i Gaarden og dens Jorder, samt Lov tilladelige aarlig Rente, derudi blive staaende.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
De som til forestaaende gode Selveier=Gaard maatte blive Liebhabere, vilde behagelig tage Eiendommene i Øiesyn og derom accordere med Wester Nebel, Peder Hansen. den 11te August 1794.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Slutningen af det i No. 37 afbrudte Stykke. Min dyrebare Robespierre! Her vender jeg mig til dig; thi jeg har seet det Øjeblik, hvori Pitt havde ikkun dig at overvinde, hvori Argoskibet var uden dig gaaet under, Republiken faldet tilbage i et Chavs, og Jacobinernes Selskab tilligemed Biergpartiet blevne et babylonisk Taarn. O! min gamle Ven fra Skolegangen, du, hvis fortreffelige Taler Efterslægten vil læse og atter læse, erindre dig den ne Lærdom af Historien og Philosophien: at Kierlighed er stærkere og langvarigere, end Frygt; at Beundring og Religion frembringe Velgierninger; at Naadesbeviisning er Løgnens Beskæmmelse, som Tertullian fordum har sagt; at derved svinge Lemmerne af VelfærdsCommissionen sig op til Himmelen, og at manikke i blodige Fodspor stiger ind i Dydens Tempel. Du har allerede nærmet dig meget til dette Begreb i de Forholdsregler, som du i Dag, den 30te Frimære, har ladet dekrettere af Conventen. Det er sandt, at forslaget gik meere ud paa en Retfærdigheds=Commission, men hvorfor skulde Naade i en Republik giøres til Forbrydelse, Troe vi at være friere, end Athenienserne, dette frem for alle høidemokratiske Folk, der og lod oprette hiin Barmhiertigheds Alter, for hvilket Philosophen Demonax, efter tusende Aars Forløb, lod endnu Tyrannerne nedkaste sig? Jeg troer at have god ført det Beviis, at den sande Fornuft fordrer en ligesaadan Jndretning; og vor store Lærer, Machiavel, som jeg ikke bliver træt af at anføre, betragter denne Indretning, som den vigtigste og høistnødvendige for enhver Regiering, da Souverainen langt heller kan lade den almindelige Sikkerhedscommissions=Forretninger ophøre, end Hielpecommissionens. For sig allene, siger Machiavel, maa Souverainitetens Eier forbeholde Naadesbeviisninger, og Alt, hvad der opvækker Gunst; men til Magistraterne bør den overlade Fuldførelsen, af Straffelovene, og Alt hvad Modtvillighed, frembringer.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Efterat jeg havde begyndt min politiske Løbebane i den gamle Cordelier, opmuntrede et saa stort Antal af mine Amtsbrødre mig ved Abonnements, og beviisde mig den Ære, at bivaane mine Forelæsninger, at jeg, ved at befinde mig iblandt saa mange Deputerede, troede at staae paa det franske Folks Tribune. Opmuntret ved Exempler af Historien, og ved en Thrasibuls, en Bruti, en Machiavels Anseelse, har jeg overdraget til Journalisten den Friehed, i Meeninger, som tilkommer Folkets Repræsentant i Conventen. Jeg har skriftlig sagt min Meening om den beste Revolutions=Maade, som jeg ikke havde kundet saa godt udvikle mundtlig, formedelst mine svage Talle Redskaber og de faae talerske Gaver, som jeg besidder. Naar den Jdee, som jeg her har vovet at yttre, for ikke at være meere haardhiertet end Moses, som dog var en stolt Ødelegger, og en Maschine af Rosins Art, naar min Naade=Commission synes for nogle af mine Colleger at være anstødelig, og dannet efter Moderatismen; saa kan jeg svare dem, som ville giøre mig den Bebreidelse, at jeg i dette Blader alt for modereert, hvad Marat svarede, da vi paa en ganske anden Tid, end den nærværende er, bebreidede ham, at han i sit Blad var alt for hosig: J forstaae intet heraf Min Gud, Lader mig dog tale; man vil derfor ikke giøre alt, hvad jeg fordrer. Anmærkning til næst foranstaaende Stykke. Man veed, at Ronsin lod sig i Vende kalde Minister General ligesom fordum Cardinal Richelien gjorde, og at hans militæriske Lykke gjorde ham forrykt i Hoveder, ham, dervar som General ubekiendt for Soldaterne, og havde allene sin dramatiske Talent at takke for sin General=Værdighed; endskiønt det var saa ringe, at ikke een af hans Tilhængere kunde vove at sætte ham i Ligning med Pradon, uden at maatte tilstaae, at være en Smigrer. Sagen er imidlertid begribelig; Forfængelig hed og stolt Jndbilding staae altid i modsat Forhold til sand Fortieneste. Men ubegribeligt er det, at den Mand, som offentlig har bekiendtgjort, at der i Lyon, hvis Folke=Mængde strakde sig til 140000 Personer fandtes allene 500, som ikke vare medskyldige i Opstanden, og at han haabede, at inden en Maaneds Udgang alle Medskyldige 139500 Personer, skulde være ombragte, og at Rhone=Floden skulde føre deres blodige Liig til Toulon, uden Tvivl forat bevæge Toulonneserne til at værge sig, som Fortvivlende, og heller at lade sig dræbe indtil den sidste Mand paa Dyngen af franske Frivillige, end aabne deres Porte for en Ronsin; det er ubegribeligt, at denne Forstyrrer var en nebelsbartet d'Arnand, skrev føelsomme Stykker, og valgde Ludvig den 12te, ja endog Lafapette til sine Helte. Man vilde ikke kunde troe dette, naar man ikke vidste, at Aler ander Pheræus, een af Oltidens Tyranner, der lod saa mange Menneskeer hænge og brænde, skal have sukket ved Opførselen af en Tragodie, der forestillede Jphigenias Ofring; og at i den nyere Historie vare Englands Henrik den 8de, og Frankerigs Carl den 9de Bogskrivere. Noget om Thomas Palmer og ThomasMuir, som tilligemed flere bleve førte, over til Botany=Bay, fordi de havde arbeidet paa at frembringe en Forandring. i den storbrittaniske Regierings=Form.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Thomas Fysche Palmer, nedstammer, fra en gammel og ærværdig Familie i Jckwell i Bedfordshire. Han fik den første Underviisning i Skolen i Etøn. Efterat have fuldendt sine Studeringer paa Universitetet i Cambrid. ge med stor Berømmelse, blev han udvalgt til Fellow (Jnspector) paa Queens College (Dronningens Collegium, og strax derefter ordineret til Præst i den engelske Kirke, derved havde han, baade formedelst sine Forbindelser, saa og for sin Lærdom, Udsigter til en glimrende Løbebane. Han var først af den calvinske Troesbekiendelse, men, efterat have studeret den hellige Skrift med Stadighed og Critik, blev han en Unitarier, og da han besad megen Siels Fyrighed, saa viisde han den samme Jvrighed, i at udbrede Unitariernes Lære, som han forhen havde viist for Lærdommen og Trenigheden. *) Taget af Archenholtzs Minerva for Junius 1794. De han fik at høre om et Selskab Unita rier, som var stiftet af Thomas Chrystie Montrose, foraarsagede dette, at han reisde til Skotland, for at blive optagen i dette Selskab. Han blev der en ivrig Lærer, stiftede unitariske Selskaber i Dunder og Edinburg, og lærde ved Leilighed i adskillige Landsbyer, dog uden at lade sig derfor nogensinde betale. Han agtede en Lærers Embede for ærværdigt og nyttigt, men havde alt for længe siden aflagt den præstelige Stand og Klædedragt. Meere end det Halve af de Jndkomster, han trak som Fellow og af sine egne Midler, anvendte han paa velgiørende Handlinger. Han var en streng Huusholder, allene for at kunde være Menneskeven. Palmer er ikke allene en lærd Mand, han er desuden en Mand af udsøgt Smag. Han har store Jndsigter i Malerie, Poeste og Mu fik, og dømmer ypperlig og Bygningskunst, Malerie og Landvæsen. J Henseende til Sindsbeskaffenhed har han megen Originalitet. Han kan være saa alvorlig, som nogen; men er og til anden Tid i særdeles god Lune. Han er i en høi Grad ligefrem og af en lidet interessant Characteer.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Thomas Muir har studeret paa Universitetet i Glasgow, og skulde formedelst sine udmærkede Talenter have spillet en stor Rolle som Advocat.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Nogle af Englands største Lovkyndige have erklæret den Dom, som blev fældet over disse Mænd, for lovstridig. Efterkommerne ville derfor uden Tvivl revidere den.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
General=Actons Svar i Hs. ficilianske Majestæts Navn paa det svenske Hofs Erklæring i Sagen angaaende Baron Armfeldt *).
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
General Acton har fra den svenske Resident i Genun, Hr. Lagersværd, modtaget en Paket, som indeholder en af benævnte Resident underskreven Note af 13de Maji d. A., hvormed fulgde en Erklæring, som det svenske Hof giør til det neapolitanske, angaaende Sagen mod Baron Armfeldt, og hvorpaa det forlanger et hastigt og fyldestgiørende Svar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
General Acton vil her afholde sig fra at erindre Hr. Lagersværd om den anstændige Tone og Udtryk, hvoraf man har betient sig i denne Erklæring, en Tone, som vil fritage ham fra at give det forlangte fyldestgiørende Svar. Generalen vil imidlertid ikke undlade at anmærke imod Hr. Lagersværd, at han ikke uden Forundring har kundet læse følgende Sted, i Erklæringen: "at Hs. ficilianske Majestæts Forhold imod Hs. svenske Majestæt har været meget besynderligt, da samme forundte en Statsforbryder, som Baron Armfeldt, Beskyttelse, Yndest og Understyttelse, og tilstod ham et Tilflugtsted i sin egen Hovedstad, jo endog i sin egen Oberhofmesters Pallads. Slige uden nogen Betænksomhed og uden noget Hensyn paa den Hs. ficilianske Majestæt tilkommende Værdighed forebragte Paastande ere ligesaa meget overdrevne, som de afvige fra Sagens sande Omstændigheder. Havde det svenske Hof bedre overtænkt Udtrykkene i sin Fordring, og bedre overveiet dem i Hs. ficilianske Majestæts Svar, saa vilde det ikke saalet have gjort Bebreidelse imod denne 2) Taget af historische volitisches Magazin for August 1794. Souverains Forhold, og undgaaet at tilføie sammes Character og Værdighed en Fornærmelse, hvorfor han venter Fyldestgiørelse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Den Fordring, som det svenske Hof ved een af sine Commissarier, Baron Palmqvist, har gjort, er, at man vilde tillade denne Baron at bemægtige sig Baron Armfeldt. Men Hs. sicilianske Majestæt, som stedse har vildet følge sin naturlige Lemfældighed, lod sig nøie med at svare paa et saa aldeles uforventet og uhørt Forslag: "at den Forbrydelse, hvorfor man beskyldte Baron Armfeldt, fortjende en almindelig Fordømmelse, og at Hs. Majestæt var overbeviist om den yderste Nødvendighed til at giøre et Skridt, der sigtede til at vedligeholde Rolighed i de svenske Stater; at samme intet Øieblik vilde have gjort sig Betænkning ved at samtykke de Hensigter og det Forlangende, som man havde yttret, naar ikke de Udtryk og den Handlemaade, hvortil det svenske Hof havde givet Baron Palm qvist Fuldmagt, havde været stridende imod Hs. Majestæts Værdighed, og hans Undersaatters Rolighed, og at samme desuagtet formodede, at Hs. svenske Majestæt vilde anvise et Middel, hvorved saavel hiin, som denne, kunde blive ufornærmet.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Hs. ficilianske Majestæt gjorde ikke denne det svenske Hofs Fordring bekiendt, men holdt den hemmelig endog for Baron Armfeldt selv, i det bestandige Haab, at det Middel, som det svenske Hof i sit Svar vilde foreslaae, kunde blive passende til at fyldestgiøre dets Forlangende. Man maa derfor ikke forundre sig, naar man i denne Mellemtid saae Baron Armfeldt gaae omkring, og som sedvanlig søge Selskaber, da de Anstalter, som hans Hof havde gjort, vare ham stedse ubekiendte.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Hoffet havde imidlertid, da man lagttog denne Taushed, Dagen efter Baron PalmqvistsAnkomst til Neapolis, faaet den Efterretning fra Rom, at fra denne Stad vare 3 lumske Mordere reiste til Neapolis under Anførsel af en vis Benedetto Mori, som den svenske Agent i Rom, Piranesi, havde antaget til at bemægtige sig Baron Armfeldt levende eller Død. Opbragt over at erfare hvad der bestyrkede den forrige Meening, at man, i hvad det end skulde koste, vilde fornærme det neapolitanske Gebeet ved de svenske Agenter, med Foragt forden offentlige og Folkeretten, og forvisset om disse Morderes Ankomst ved Politiets Jndberetninger og Angivelser, udstedte Hs. sicilianske Majestæt Ordre til disses Paagribelse. Man fik ikkun fat paa 2 af dem, thi Mori var undvigt. Han havde Tid til at redde sig paa Hr. Palmqvists Skib, som forundret og forvirret over at man havde opdaget hans Deeltagelse i en saa sort Forbrydelse, endskiønt Mori bar Uniform, gik i største Hast samme Nat under Seil, for at bringe Mori i Sikkerhed, og sætte ham i Land paa Kysterne af Kirkestaten. Dette er intet Paafund af det neapolitanske Hof, og endnu mindre en selsom Udtydning, som det svenske Hofs Erklæring har paastaaet, for at skiule sine Befuldmægtiges nan stændige Forhold, og for at kunde sige, at det ikke var dets Hensigt at fornærme Hs. sicilianske Majestæts Gebeet. Den virkelige Begivenhed er stadfæstet ved Hovedstadens Domstole, hvor man efter anlagt Sag imod de Fængslede har erklæret, at de vare skyldige og overbeviiste om at have faaet den Ordre af Piranesi, at bemægtige sig Baron Armfeldt levende eller død.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Det er og ikke den første Gang, at Hoffet i Neapolis melder om denne unegtelige Begivenhed, da det allerede med lige Oprigtighed og Redelighed har erindret samme imod Baron Lager. sværd i Genna, som svarede, at han vilde sende, naar Sagen var oplyst, Proces=Acterne til Stokholm, for at underrette sit Hof om Piranesis slette Forhold, og forlange af samme den Fyldestgiørelse, som det neapolitanste Hof var berettiget til at vente. Da Beenedetto Mori, som man har arresteret i Rom, endnu ikke er bragt til Neapolis, saa har dette hindret, at man ikke endnu har kundet sende Acterne til Sverrig i den allerede anlagte Sag. Om Baron Armeldt, efterat dette saa barbariske og umenneskelige Ærende var blevet ham bekiendt, har søgt en Tilflugt til Sikkerhed for sit Liv hos sine Venner og Bekiendte; saa var dette ganske naturligt efter alle Grundsætninger, som lære ethvert Menneske at sørge for sit Livs Vedligeholdelse, og det neapolitanske Hof kunde ikke med Magt handle imod disse Grundsætninger; saa meget mindre da Hoffet selv formedelst denne Forsigtighed af Baron Armfeldt havde sat sit Gebeet i Sikkerhed; for de Angreb og Forurettelser, hvormed man truede det. Det maatte desuden være det neapolitanske Hof ligegyldigt at Baron Armfeldt, for at redde sig, heller skiulede sig i Hovedstaden, end i een af Rigets Provintser, under de for ham saa kritiske og farlige Omstændigheder, paa en Tid da han var aldeles skildt ved sin offentlige Character, og sat tilbage i en blot Privat persons Forfatning; kort paa en Tid, da alle Forsikkringer af det svenske Hof om godt Venskab og god Forstaaelse med det Neapolitanske bleve modsagte ved det forommeldte virkelige Forehavende af Piranest og ved Baron Palm qvists hastige Bortreise.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Da Hs. ficilianske Majestæt, som er stedse fast og standhaftig i sine Grundsætninger, og aldrig kan lade det mangle paa Agtelse for nogen Potentat, ikke taaler eller nogensinde vil tillade, at nogen fornærmer ham i hans Rettigheder og Fortrin, saa vil han ligesaalidet taale, at det svenske Hof beskylder ham for Partiskhed i Baron Armfeldts Sag; da Hs. ficili anske Majestæt desuden stedse har beflittet sig paa at leve i god Forstaaelse med alle Souverains; saa erklærer Hs. Majestæt selv, efterdi Kongen af Sverrig allene vil afbryde denne gode Forstaaelse, samme for afbrudt, og befaler alle sine Ministre, Agenter og Consuler, som residere ved fremmede Hoffer, ikke at indlade sig paa nogen Maade med det svenske Hofs.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Repertorium. til Moerskabs og nyttig Publicitets Befordring, især for danske og norske Geistlige.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-19
Under denne Titel agter jeg paa Hr. A. gent Gyldendals Forlag at udgive et QvartalSkrift, hvortil ved Subskription indbydes, og som skal indeholde følgende Afdelinger: Afhandlinger, som egentlig vedrøre Religions Læreren i Henseende til hans Stand og EmbedsFørelse, og alle derhen hørende Materier. Om Fattig=Væsenet, baade saavidt samme vedkommer de danske Stater, som og hvad til dets Fremmelse i andre Stater er foretaget. - Om Skolevæsenet i Dannemark og Norge, og de derhen hørende Indretninger til Almuens og Borgerstandens Oplysning. - Smaae exeget i ske Afhandlinger over enkelte Skriftens Steder, ogsaa Oversættelser i Udtog af indenlandske Lærdes exegetiske Arbeider, hvilke ere gaaede i Forglemmelse. - Afhandlinger henhørende til Literatur Historien, hvorved jeg ønskede at udbrede et og andet til almindelig Nytte og Moerskab, som jeg i tvende Vinter=Forelæsninger over denne Videnskab har fremsat. - Skriveters Bedømmelse, hvilke egentligen vedrør Skole= og Fattigvæsenet. Endelig og alle slige Stykker, som kunne svare til det Øiemed, som Værkets Titel benævner.