Københavns Adresseavis, 1768-08-10
Dødsfald. I Horbeløv Sogn paa Falster er Ao. 1766. den 26 Augusti ved Døden afgangen den for sin Lærdom og Retsindighed bekiendte ærværdige Mand Magister Hans Christopher Elers i sit Alders 74 Aar; som Jubel=Lærere fyldte han sit 50 Embeds Aar 23 Dage for han døde. J sin Embeds Tid var han ey allene en opbyggelig Lærere, hvilken alle og enhver med Fornøyelse hørde, men tillige i og uden for Landet bekiendt for en vittig og retsindig Mand, hos hvilken alle saavel i geistlige som verdlige Ting kunde hente Raad og Underviisning. Om hans Forstand, Retsindighed og uskrømtet Gudsfrygt, vidner blant andet hans Testamente og sidste Villie; hvilket ey allene er en tilstrekkelig Oplysning for hans Efterkommere i Kaldet og for andre Præster om Naadsens Aaret, men tillige og et Beviis om hans sande Kierlighed til Næsten, thi da han selv ingen Hustrue eller Livs=Arvinger har efterladt sig, saa har han først indsat sin yngste og ugifte Sted Datter som eneste Arving til Naadsens Aaret og desuden foræret hende 500 Rdlr. af sine efterladte Midler. En anden Sted=Datters Datter som han efter sin Hustrues Karen Heltes Død har opfød, har han testammenteret 320 Rdlr. Den tredie Sted=Datter som tilforn var udstyret 100 Rdlr. Alle hans Tieneste Folk fik hver noget. Sine egne Paarørende har han ey heller glemt, men efter enhvers Trang og Opførsel givet dem noget, da han desuden har besørget adskillige af dem opdraget i sit Huus, saaledes at de nu selv kan fortiene deres Brød. Overskudet hvilket ey er nær saa meget som det her i Landet udraabes for, har han testammenteret tvende af sine fortroelige Venner, den ene omtrent 400 Rdlrs. Værdie, og den anden som Executor Testammentdet øvrige. Jblant alt dette har han ey glemt de Fattige af sine Tilhørere udi Horbeløv og Falqverslef Sogner, thi i FølgTestammentet blev strax efter hans Død til Successor udleret 500 Rdlr. og kort derefter har den retsindige Executor Testammentii, i Følge en a parte Optegnelse udbetalt 50 Sldlr. hvilke begge Dele, strax bleve uddeelte til de meest Trængende af Sognets Fattige. Dette og især den ømme Kierlighed med hvilken han i saa mange Aar har omgaaets sine fattige Tilhørere, har beveget en af de mindst Trængende Bønder i Sognet (en Mand som allene har hørt hans Prædiken og Cathechisation, en Mand som ellers intet har lært uden som et Bonde Barn at læse og skrive, og som en trænger til hans Gave, ey heller har faaet noget uden det Aandelige og maaskee et got Raad i det øvrige, ) til mig at overlevere følgende, hvilket som en Bondes Arbeyde synes værdig, skiønt Autor uafvidende, for Publico at gjøre bekiendt; og en som han selv kalder det. Horbelov og Falqverslef Sogners Sorg og Bedrøvelse. Da Gud ved Døden bortkaldede vor gode gamle Gamaliel og LæreFader efter 50 Aars troe Tieneste, meget enfoldig samlet at hans allerringeste og enfoldigste Tilhørere. O Død du fæle Død hvor menne du os lure, Da du tog fra os hen den som paa vore Mure Sted som en trofast Mand, naar Satan stormede Vor Øyen staae med Vand, vi sukke maae med Vee. Den sorte Sørge=Dragt jeg mig ey kan iføre, Thi jeg ey Ævne har, at lade mig den giøre Og om jeg ey formaaer at bære Sørge=Dragt, Saa mindre jeg forstaaer det jeg har nu i Agt. Dog jeg paa slet Papiir et ringe Vers vil bære, Der er ingen Ziir mig mindre nogen Ære, Men da jeg skyldig er at giøre det jeg kand, Saa om jeg ey har Viin vil jeg dog bringe Vand. Man burde spørge mig, hvad har du her at giøre Med slig med saadan Mand, hvor tør du ved ham røre, Jeg skammer mig derved men siger Kierlighed, Har drevet mig hertil, det Gud i Himlen veed. Thi Dyden jeg har seet af Guds ham givne Naade. Det haver Pennen leedt og gjort min Øyen Vaade; Det giør at jeg ey meer om hannem skrive kand Naar jeg det ret beseer, staar Øynene med Vand. O far da evig vel, Du vor Høylærde Lærer, Du har nu bedre fatt end her blant os at være, Nu Du bestandelig for Lammets Stoel kan staae Med Palmer i Din Haand og Ærens Krone paa Hertil var endnu føyet adskilligt til Trost og Opmuntring for ham selv og Meenighederne, men da en Deel deraf gaaer ud paa min Berømmelse, saa er alleneste til Kierligheds Beviis mod den Afdøde dette for Publilo fremlagt ved den Ham Priser Kierligst Originalen til Verset kan fremvises i Hørbeløv Præstegaard, paa Falster.