Berlingske Tidende, 1828-01-07
Note fra den K. K. Jnternuncius ved den Ottomanske Port, overgivet den 12te Marts 1827. Den høie Port har saa ofte ladet Reenheden og Bestandigheden af det Keiserlige Østerrigske Hofs venskabelige Sindelag vederfares Ret, at det vilde være overflødigt, at fornye Forsikringen derom. Jfølge dette Sindelag, hvorpaa Hs. Keiserlige Majestæt ved enhver Leilighed har givet Storherren Beviser, har Undertegnede erholdt befaling, at hendrage den høie Ports alvorlige Opmærksomhed paa en Gienstand, som staaer i den nærmeste Forbindelse med dette Riges væsentligste Jnteresse, og hvorpaa Kiiseren i flere Aar stadig har henvendt sin Opmærksomhed. Undertegnede har allerede for tyve Maaneder siden havt den Ære, at bemærke for det Ottomanske Ministerium de Grunde, som forbøde Hs. Keiserlige Majestæt, med Ligegyldighed at see paa de Uroligheder, af hvilke en Deel af det Europæiske Tyrke blev hjemsøgt. Han har dengang udvillet de vigtige Motiver, som paabyde den høie Port, at være betænkt paa de virksomste Midler til at gjøre en Ende paa hine Uroligheder, og som formaaede at tilveiebringe en hurtig, oprigtig og vel grundet Fred stiftelse i de insurgerede Provindser. De samme Bevæggrunde, som til hiin Tid virkede paa Hs. Majestæt, de samme Grunde, som dengang skulde bestemme Porten, bestaae ei altne endnu fuld Kraft, men have siden faaet en saadan Grad af Vigtighed og Nødvendighed, at det Keiserlige Hof umulig længer kan iagt tage den Tavshed, som det i Mellemtiden havde paalagt sig Keiseren hæver derfor paany sin Stemme, med den Bevidsthed, at opfylde en hellig Pligt, som foreskrives ham til hans egne Rigers Vel og tillige til Bedste for et venskabeligt findet Rige. Denne Fredstiftelse, Gienstanden for det Keiserlige Hofs ivrigste og stadigste Ønsker, er til Gavn for Porten selv, for hele Europa og endelig særdeles meget for det Østerrigske Monarchie. Da Undertegnede paa sit Hofs udtrykkelige befaling, tilligemed nogle andre venskabelige Magters Ministre, for første Gang bragte dette Spørgsmaal paa Bane, fik han af den høie Port til Svar: at Parificationen vilde finde Sted; at Sultanen stedse var stemt for at tilgive dem af sine Undersaatter, som vendte tilbage til Lydighed, og haabede, med Guds Hjelp, ved Vaabenmagt at betvinge dem, som vedbleve med Opstanden. Næsten to Aar ere siden forløbne, og hvad har været Frugten af Divanets uhyre Anstrengelser og de uberegnelige Offere, det har bragt, ere Jnsurgenterne bragte tilbage til Orden, ere de undertvungne ved Vaabenmagt, Finder Jnsurrectionen ikke Sted endnu i hele sin Styrke? Kan den Ottomanske Regjering troe sig i rolig Besiddelse af Landet, naar selv Jndvaanerne i de nylig undertvungne Districter paany gribe til Vaaben, saasnart de Tyrkiske Troppers Bortfjernelse til lader det, Det er ikke sandsynligt, at Porten endnu skulde kunne naae det, som den ikke kunde naae i sex Aar, ved Midler, det aabenbar aftage Aar for Aar. Det vilde maaske blive den vanskeligt, om ogsaa de fremmede Magter forbleve uvirksomme Tilskuere af Kampen, men ulige sværere, naar nogen af dem yttre sig saaledes, som det nu skeer. Antager man endogsaa, at Porten ved nye og fordoblede Anstrengelser kunde bemægtige sig de Pladser og Øer, som ere i Jnsurgenternes Hænder, var det da muligt, at dette Resultat kunde tilveiebringes anderledes end ved nye Strømme af Blod, ved kan umulig finde Plads i Sjælen hos en Fyrste, der af Forsynet Jndvaanernes fuldkomne Tilintetgjørelse? Men en saadan Planer kaldet til at være Folkets Fader. De sidste sex Aars Erfaring maa have overtydet Porten om, at det rette Middel til at berolige de ophidsede Gemytter, og at gjenoprette Freden i Grækenland, ikke kan findes alene i Vaaben, En Fredsstiftelse af denne Art kunde ikkuns Jnsurgenternes Tilintetgjørelse eller en forstilt Underkastelse have til følge. Hvor var der i disse Tilfælde at finde en Borgen for Fremtiden, jo endogsaa for den nærmest paafølgende Fremtid? Hvad Magterne ønske, Hvad Østerrig især nødvendig maa ønske - med Hensyn til sin geographiske Stilling, sine talrige Berøringspuncter med det Tyrkiske Gebet, de følelige Tab, som de meest blomstrende Grene af dets Handel og Skibsfart lide ved Forstyrrelsen af de fredelige Forhold i Levanten, og endelig med Hensyn til den Fare, hvormed den revolutionære Aand, saalænge den Græske Jnsurrections Brændepunct ikke bliver dæmpet, truer Naboestaterne - er ikke blot en tilsyneladende og midlertidig Bilæggelse af Urolighederne i det nærværende Moment, men Garantie for en fast og vedvarende Fred. Garantien for den fremtidige Rolighed og Grækenlands alvorlige Underkastelse kan ikkuns ligge deri, at Porten tilsikrer Jnsurgenterne Opfyldelsen af Haabet om, at der ved deres Tilbage, vendelse under Storherrens Autoritet intet skal være at frygte for deres fremtidige Skjæbne, for deres borgerlige Tilværelse og for deres Vel, at deres Tilstand bliver forbedret, og fuldkommen beskyttet imod alle Reactioner, som de have lidt, og hvis Fornyelse de frygte for. J. Da denne Grund der bortfalder, saa finde vi det tigtigere, her at med. deele en Oversættelse derg.