Berlingske Tidende, 1835-04-02
Frankfort, den 21de Marts. – Følgende er et Udtog af Forbundsdagens Protocol, af 12te Marts 1835. §. 116) Den K. K. Østerrigske præsiderende Gesandt, Hr. Grev von Münch Bellinghausen, melder. Med døb Smerte, opfylder jeg den sørgelige Pligt, at meddele denne høje Forsamling Hs. Majestæts, Keiser Frants den Førstes Hedengang, der indtraf i Vien den 2den Marts d. A. Tillige har jeg den Ære, at fremlægge den, af Hans nu regjerende Majestæt, Kejser Ferdinand den Første, modtagne nye Fuldmagt, dateret Vien den 7de Marts. Hvad den forevigede Keiser har været for Tydskland, hvorledes han, det gamle, ærværdige Riges sidste Over hovet, tro og standhaftig har bestaaet en svær Tids Kampe, hvorledes han, efter endelig tilkæmpet Seier, har, som en af Forbundets første Stiftere, medvirket til at knytte det nye National-Baand, der forener Tydsklands souveraine Fyrster og frie Stæder, og hvorledes han, efterat Forbundet var indgaaet, rettede sin hele Stræben paa sammes Vedligeholdelse, Uddannelse og befæstelse – at sætte tilbørlig Priis paa alt Dette, overlader jeg til denne høje Forsamlings Følelse, der vistnok vil svare til min. Men fremfor Alt har jeg af H. M. Keiser Ferdinand udtrykkeligt faaet det Hverv, at erklære her, at Allerhøistsamme har besluttet, at regjere i Hans forevigede Hr. Faders Aand og efter det, af ham, under en velsignelsesriig Hersker-Løbebane af 43 Aar givne Forbillede. Ogsaa med Hensyn til det tydske Forbund er den Bane saaledes betegnet Hans Majestæt, som Han ubrødelig vil blive tro. Den samvittighedsfuldeste Opfyldelse af Forbundspligterne, en bestandig levende Deeltagelse i Forbundets Bestaaen og Bekræftelse, og det faststaaende Forsæt, med de, Allerhøistsamme til Disposition staaende Kræfter at medvirke til Opnaaelsen af dets Formaal, til Tydsklands ydre og indre Sikkerhed, saavelsom til Beskyttelsen af de enkelte tydske Staters Uafhængighed og Uforkleinelighed. – Dette var Sindelaget, efter hvilket Hans Majestæt Keiser Frants uafladelig beflittede sig paa, at fremme det, især ved Hans Hjelp tilvejebragte store Værk, De samme Grundsætninger og det samme Sindelag ville ogsaa stedse besjæle Keiser Ferdinand. Allerhøistsamme vil prise sig lykkelig, dersom den ærefulde Tillid, der eenstemmig ydedes der forevigede Keiser fra Hans tydske Forbundsfælders Side, ogsaa maatte engang gaae over paa ham. Som Arving af Hans Sindelag, og ligesom Han gjennemtrængt af den Overbeviisning, at de, fra Arildstid af bestaaende Baand mellem Hans Monarki og de tydske Stater ikke kunne knyttes engt og fast nok til gjensidig Velfærd, ville Tydsklands Vel, Tydsklands Magt og Styrke være hans nu regierende Majestæts oprigtigste Ønske og den bestandige Gjenstand for Hans Bestræbelser. – Efter den Kongelige Preussiske Forbunds-Gesandts Forslag og med samtlige de øvrige Herrer Gesandters bifald forenede man sig nu om, at nedlægge følgende Svar i Protocollen: Samtlige Gesandtskaber ere overbeviste om, at deres højeste Committenter ere gjennemtrængte af inderlig og dyb Bedrøvelse over det umaalelige Tab, der ved H. M. Keiser Frants den Førstes Død har truffet det Østerrigske Keiserrige, hvorom paa Embeds Vegne en Kundgjørelse nylig er meddeelt Forbunds-Forsamlingen ved den Kejserlige Østerrigske Hr. Præsidial-Gesandt, Tydskland har sit ærværdige, forrige Rigs-Overhoved, det tydske Forbund sin ophøiede Grunder og sit første, Forsædet førende Medlem, hvis velvillige Omsorg var utrættelig, og alle Velsindede have Tabet af en mægtig Beskytter og en Hersker at beklage, hvis sjeldne Dyder og ophøiede Egenskaber hidindtil have sikkret Hans Folk Lykken og Verden Freden. Beroligende og trøstende er ved dette store Tab den allerede meldte Stadfæstelse, at lignende Grundsætninger og lignende Velvillie for det tydske Forbund ere gaaede over paa den Allerdurchlauchtigste Efterfølger i Regjeringen. Den i denne Anledning, med ærbødig Taknemlighed erfarede Forsikkring frembyder den sikkreste Borgen for, at ligeledes de tydske souveraine Fyrsters og frie Stæders Tillid til Hans nu regjerende Kejserlige Østerrigske Majestæt kun vil være en Fortsættelse af det Sindelag, hvoraf de vare besjælede for Hans Majestæt den forevigede Keiser, og at Enigheden blandt det tydske Forbunds Medlemmer vil vedblive med uforandret Kraft.