Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-06-10
Monarkerne have forladt Wien. – Den Østerrigske Keiser afreiste den 27de Mai til Hovedqvarteret Heilbronn i Schwaben, hvorhen han kommer den 2den Junii. Guld- og Sølvkors bleve inden Afreisen uddeelte til de anseeligste diplomatiske Personer. – Den 26de var den Russiske Keiser afreist, kom til München den 27de og blev modtaget med stor Høitidelighed. – Lignende har fundet Sted i Berlin ved den Preussiske Konges Hjemkomst. De Russiske Storfyrster Michael og Nicolai, Keiserens Brødre, ere ogsaa afreiste til Hovedqvarteret. – Forhandlingerne ved Kongressen vare imidlertid ved imellem Ministrene og dens mærkværdige Resultater nærme sig deres Udvikling. Den store Tydske Forbunds=Act, der skal træde i Stedet forden forrige Tydske Rigsforfatning er publiceret; dens Hovedindhold bestaaer i følgende: Forbundet sluttes imellem alle Tydske Stater og alle Stater, forsaavidt de har Besiddelser i Tydskland, altsaa ogsaa Danmark for Holsteen, Nederlandene for Belgien. Forbundets Formaal er de Tydske Staters Selvstændighed og Jntegritet. Alle Medlemmer har samme Rettigheder; Forbundet deeles i 16 Stemmeberettigede Stater, eller Forbindelser af flere smaae Stater, f. Ex. alle Rigsstæder har tilsammen kun een Stemme; men Østerrig har dog for alle sine Besiddelser ikke flere Stemmer end Danmark for det ene Holsteen. Forbundet samles hver 1ste November i Frankfurt om Mayn. Forhandlingerne skeer paa Tydsk, Østerrig har Forfædet, og deciderer ved lige Stemmer. Forbunds-Forsamlingerne beslutte Krig, Fred og Alliancer. Troppecontingenterne ere bestemte; tilsammen 179,000 Mand foruden Hannovers. Danmarks Contingent er 4000 Mand. En Forbunds=Ret afgjør indvortes Stridigheder mellem Forbunds-Staterne; en Statsforfatning med Landstænder vedligeholdes eller indføres i alle Forbundstater. De smaae allerede indlemmede Tydske Rigsstænder tilstaaes store Forrettigheder. Alle Christelige Religions Partier tilstaaes Religionsfrihed, Jøderne Borgerrettigheden, og hver Tydsk Undersaat vigtige personlige Rettigheder. – Et skjønt og mærkværdigt Produkt af vore Tiders Oplysning (den Tydske Keiserværdighed bliver altsaa ikke oprettet). Denne store Plan mangler blot at den endnu ikke er antaget; Würtemberg, erklærer sig imod den. – Den 21de Mai har Kongen af Sachsen underskrevet Aftrædelsen af den halve Deel af sine Stater til Preussen, som faae Navn af Hertugdømmet Sachsen, ogsaa tager Kongen af Preussen sine Polske Lande i Besiddelse under Navn af Storhertugdømmet Posen. Østerrig aftræder til Paven Legationerne Bologna, Ferrara og Urbind, og sender Fyrsten Jablonowsky som Gesandt til Kongen af Sicilien. - Engellænderne beholde de vigtige Hollandske Colonier Demerary, Essequebo og Berbice i Sydamerika, og betaler derfor 1 Million Pund Sterling; Holland er nu temmelig tom for Colonier. – De store Resultater af de Allierede Magters Underhandlinger maae de sto værre besegles med Blod; da man befrygter at Een Mand ikke vil tie stille dertil, dersom man lader ham sidde i Rolighed paa den Throne, han har bemægtiget sig. – De Engelske Parlaments Forhandlinger give de bedste Oplysninger om de Allieredes Foretagender mod Frankerige. - Lord Castlereagh voterede den 25de Mai paa en Tak=Addresse til Prinds Regenten og beviiste Napoleons Troløshed. og at Engelland ikke kunde slutte Fred med ham, ogsaa melder han, at Ratificationen af Tractaten med Østerrig af 25de Marts var udvexlet. Lord Liverpool sagde det samme og Addressen blev bevilget med 156 Stemmer imod 3. Af ford Castlereaghs Tale den 26de Marts, i Anledning af de Subsidier, som skal bevilges, seer man i Østerrig holder i Jtalien en Armer paa 180,000 Mand og en ligesaastor ved Rhinen. Den Aususke Keiser sender 225,000 Mand til Reinen under Baretar de Tolly, og holder en Reserve Armee i Beredskab under Wittenstein paa 150,000 Mand. Preussen stiller 236,000 Mand; alle de Allierede tilsammen een Million og 11,000 Mand, foruden WitigensteinsArmee. – Engelland stiller deraf kun 50,000 Mand. og betaler 2 1/2 Mill. Pd. St. for de øvrige 100,000 Md., det skulde stille, og Lord Castlereagh meente, at det er til megen Besparelse for Engelland. Han slutter sin Tale med, at Udsigterne til at tvinge Frankerige, hvis Regjering har det halve Folk imod sig, har aldrig været større. – Udfaldet maa blive som det vil, Efterverdenen vil altid heri give ham bifald.