Viborger Samler, 1847-05-11
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Det var Lord Manners, en af Coryphæerne for Partiet "det unge England, der i Underhusets Møde den 3die Mai fremtraadte med sit Andragende om Kongeriget Grækenlands Tilstand, hvori Lorden opfordrede Lord Palmerston til at afgive en Erklæring. Det havde kun til Hensigt at skaffe den britiske Diplomatie den selvsamme moralske Styrke som den franske Diplomatie havde nydt i de Deputeredes Kammer. Lord Palmerston var enig i Lord Manners's Anskuelse angaaende de græske Anliggender. "Det gjør mig ondt vedblev han, at sige, at de tre Magters velgjørende Planer ikke ere opnaaede saaledes som man ønskede det. Det er kun altfor sandt, at den indre Tilstand i Grækenland ikke er saaledes som Landets Venner ønske det; jeg frygter meget for at iblandt Regjeringens nuværende Embedsmænd er Underslæb, og at iblandt Landets saakaldte Repræsentanter er Bestikkelighed det herskende Princip. (Hør, Hør,) Det er kun altfor sandt, at høist afskyelige Handlinger af og til begaaes af Personer, der staae i Statens Tjeneste, og at Torturen er paa en Maade, som ikke lader sig gjengive ved Ord, bleven anvendt imod Uskyldige, for at afpresse dem Meddelelser om Forbryderes eller bortflygtede Recruters Tilflugtsteder. Det er sandt: thi vi vide det af en Tilstaaelse af selve den forrige Finantsminister, at der er begaaet Underslæb med Statens Jndtægter paa disses Vei til Skatkammeret, og at de tillige, naar de omsider ankom i denne Kasse, ere anvendte paa en lovløs Maade. Der er indrømmet, at der er begaaet Underslæb med Statsindtægterne, at Skatteopkræverne have begaaet denne Forbrydelse og anført som Undskyldning, at det er skeet efter Finantsministerens Befaling for saaledes at kunne fremme visse Folkerepræsentanters personlige Jnteresser. Det er tillige godtgjort, at Documenter, der ere forelagte den legislative Forfatning for at erholde Underretning om Finantsbestyrelsen, ere blevne forfalskede, og man har seet sig nødsaget til at bekjende, at denne Forfalskning har fundet Sted for at lægge Dølgsmaal paa Overskudet, der fandtes til Trods for de begaaede Underslæb (til Ex. anførste Lorden, at der af et District hvor Afgifterne udrededes i Kornvarer vare istedetfor 180,000 Kilos (?) Korn kun anførte 8000 Kilos), og paa hvilket Overskud de tre Skytsmagter vilde have havt Krav, men som nu ved Hielp af den iværksatte Forfalskning er forblevet i Landet. Grækenland har paa ingen Maade opfyldt de Forpligtelser, det har indgaaet; det vil af de Documenter, som nu skulle forelægges Huset, sees, at England siden Aaret 1843 har maattet staae i Forskud for en Sum af 200,000 Lstl. Havde disse Forskud været nødvendige for det unge Kongeriges Bestaaen, havde Rigets Armod paabudet en saadan Udtælling, da vilde den britiske Regjering ikke have beklaget sig. Men naar det viser sig, at denne Udgift har været unødvendig, da er det min Mening, at det er den engelske Regjerings Pligt at paastaae, at den græske Regjering selv betaler Renterne af sin Gield (Hører!). - Dog med Hensyn til de mange Vanskeligheder, hvormed den græske Regjering har at kæmpe, forlanger den britiske Regjering kun for Øieblikket 23000 Lstl. – Betalingen for den sidste Termin - og derhos tillige sikkrer sig Betalingen for de følgende Terminer. Med Hensyn til den af den ædle Lord omtalte Conflict imellem flere Magter i de græske Anliggender, da maa jeg erklære, at vi aldeles ikke gjøre Fordring paa nogen særegen eller fremherskende Indflydelse i Grækenland. (Hører,) Det er mig overhovedet ikke ret begribeligt hvad Udtrykkene: det engelske, franske og russiske Parti i Grækenland skulle betyde; thi jeg veed ikke, hvilket særdeles Formaal England, Rusland eller Frankerig kunne have at forfølge i Grækenland." – Nu følger den i Gaarsnumeret anførte Passus. - Derefter vedblev Lorden: "Naar jeg nu saaledes ikke formaaer at indsee, hvortil et britisk Parti skal nytte os i Grækenland, saa maa jeg paa den anden Side ogsaa indrømme, at jeg ikke begriber, hvorfor Frankerig sætter saa stor Priis paa at opretholde i Grækenland et Ministerium, om hvilket der siges, at det er en Repræsentant for franske Jnteresser. Men seer den franske Regjering en Fordeel deri, og holder den franske Nation det for en Triumph, at den græske Premierminister er Hovedet for et saakaldet fransk Parti, saa kan jeg kun sige, at naar denne Minister opfylder de ham paahvilende Pligter imod England, saa vil det ikke falde Nogen ind her i Landet, af puur Skinsyge imod Frankerig, at lade sig forlede til at afbryde et Forhold, i hvilket Ingen har nogen Interesse, og som i og for sig selv hverken kan true Englands eller Europas Jnteresser. Alt hvad vi ønske, er, at Grækenland maa have en god Administration, og ingensinde ville vi tillade os en dictatorisk Jndgriben i Landets indre Anliggender. Men den med store Opoffrelser forbundne Andeel, som England har i det unge Kongeriges Emancipation, berettiger os til indstændige Forestillinger i selve Grækenlands Jnteresse.