Extraordinaire Relationer, 1747-10-01
Den 19 Octobr. var den høist glædelige Dag, da Hendes Kongel. Høihed, vores allernaadigste Arve-Prindsesse LOVISE i Høj-Kongelig Velstand tilbage lagde sin velsignede Alders 21de Aar. Til samme Dags glædelige Erindring, ere følgende Linier allerunderdanigst opsatte: Princesse LOVISE den Dydernes Krone, Vel værd at besidde en Kongelig Throne, Det Deyligheds Mynster og Fromheds Portrait, Gud som sin Signet-Ring paa Fingeren sæt, Gud October Maaned, GUD giør Hende stor, At Stammen i Noord, Ved Hende maae voxe til Verden forgaaer, Giv Hende alt hvad Hun vil ønske Sig til; Thi Hun kuns hvad Gud, og Gud selv hvad Hun vil. Udi Scheen i Norge, Er den Høy-Kongelig Croning med en overmaade Hiertens Glæde af Jndvaanerne allerunderdanigst bleven erindret paa efterfølgende Maade: Om Morgenen ungefær Klok. 9 Slet, da Chor Sangen i Kirken havde Ende, hørtes fra afgangne Fogden Schmeedens Bræche Gaard, som ligger paa et høyt Bierg ved Byen, Derpaa skeede Allarme. hvor Canonerne til den Ende vare plantede, 9 Canon-Skud. som Reveille, med Klokker, Trommer og Trompetter af Scheens Kirke-Taarn, der atter fra Bræche-Bierget med 3 Canon-Skud blev besvaret; hvorpaa ud af Kirke-Taarnet, af 8 a 10 Studentere bleve siunget disse efterskrevne 3 Bers, (af hvilke imellem Sangen, hver Repitition blev igientaget, med Houtbois og Walthorne. Melodien er efter den saa kaldte Prindsens Marsch, eller Jhr Schönen hørret an, &c. 3die Vers. 1ste Vers. 2det Vers. Med Lyd Vaag opBryd udi Af Hiertets Fryd. Udsørget Krop, Med Tak til Gud, Stem op til Kongens Ære! Læg af dit Sørge-Klæde, Lad Fryde-Sang nu høres, Lad Hiertet aabet være, Bereede dig til Glæde, Paa Jnstrumenter røres, For saadant Konge-Par Tids-Glasset er nu vendt Canoner give Knal, Som alles Hierte har Og Landets Sorg er endt. Ja Bierge Echo Skral. Naar Sønden lader skramle, J Dag os Herren giver, Raal ud af Mund og Tunge, Lad Norden da og ramle, Hvo raabe kand og siunge, At Kongen Cronet bliver, Ønsk Oldenborgske Slægt Vor Dronning ligesaa Til Lykke FRIDERICH. Guds Naades Varetægt, Som Croe-Cronen fik, Faar Danske Crone paa; Aldt Kongens Huus til Lykke, Hvo vilde da forglemme Til Lykke og LVIS Ved GUD hand det vil smykke, Med Glæde op at stemme, Som Bye og Bøygd maa priise, Med Glæde, Fryd og Fred, Nu Kongens Huus er glad Ja hvad som lyde kand, Ja ald Lyksalighed. Glæd dig og Scheens Stad. Lad lydes i vort Land. Derpaa blev igien hørt 3 Canon-Skud fra Bræche-Bierget; Hvorpaa af Kirke-Taar følgende 3de Vers. net, som forhen, blev siunget og med Jnstrumenterne repeteret Under Melodie: Ach mein Herz las ab von Lieben, weil du nicht erreichst dein Ziel &c. 3die Vers, 1ste Vers. 2det Vers. Herrens Naade=Soel bestraale. Fryd og Glæde, Hæld og Lykke Dronningen iligemaade Vores Croned Konge-Par, Udi Kongens Huus og Boe Med den Danske Crone paa Kongens Huus Gud og tilmaale Give GUD ud af sin Naade, Give Gud til Pryd og Smykke Alt hvad hand at give har Hun velsignet være maa. For hans Konge-Riger Toe. Seier, Magt og Vælde, 3de 369, 808360 Himmel lad nedflyde Karskhed, Sundhed, Ælde, Alle da skal priise Alt hvad GUD kand yde, Fred og Lykke mangelund, Heel Lyksalig i vort Land, De CH Over Femte F. Jordens Sæde, Gild Dem spare, Lad Ham bære, Himlens Glæde. Og bevare Landets Ære, Ønsker vi af Hiertets Grund. Ønsker hver oprigtig Mand. Kronen (længe) den Haand fik. Derefter blev atter hørt 3 Canon-Skud fra Bræche-Bierget, hvorpaa af KirkeTaarnet blev siunget, og med Instrumenterne repeteret følgende Vers, Melo Aar 1747. Melodie: Wo du mein Schwager tilst werden &c. 3die Vers. 2det Vers. 1ste Vers, Vivat med Raab og med Sang, Vivat med Raab og med Sang, Vivat med Raab og med Sang, Ja Jnstrumenters Klang. Ja Jnstrumenternes Klang. Ja Jnstrumenternes Klang. Vivat vort Konge-Par, Dronningen Kronen bær, Kongen nu Kronen bær, Kroningen Ende har, Hver Mand fornøyet er, Landet i Glæde er, Vivat med Raab og med Sang, Vivat med Raab og med Sang, Vivat med Raab og med Sang, Ja Jnstrumenternes Klang. Ja Jnstrumenternes Klang. Ja Jnstrumenternes Klang. Derefter blev igien hørt 9 Canon-Skud fra Bræche-Bierget, og endelig af KirkeTaarnet, som forhen gjort Allarme med Klokkerne, Trommer og Trompetter, hvorpaa alle forføyede sig need af Taarnet, og til første Begyndelse gik ind paa Apotheket, og udi en Pocal Morgen Viin drak Kongens Skaal under Trommers og Valthorns Lyd. Lidet derefter mod Klok. 12 Slet begyndte alle Haandverks-Stænderne at samles hos Mester Snedkeren Jon Jacobsen, hvor de under Skyden af Musqvetter, samt Trommers og Violers Lyd holdt sig lystige til langt ud paa Natten. Men da Klok. ungefær var 4re Slet, om Eftermiddagen, forsamlede sig den fornemste Deel af Kiøbmands og Borger=Standen paa Apotheket, som der havde inviteret den constituerede Magistrat, og alle i Byen boende Stands Personer af Militaire og Civile Kongelige Betientere; hvor de meget ypperlig og kostbar bleve tracterede, under Canonernes idelige Knal fra Bræche-Bierget, samt Valthorners og Houtboes Lyd fra Apotheket, naar de Kongelige og det Kongel. Huusets Skaaler allerunderdanigst af Pocalerne bleve erindrede med videre, indtil Aftenen ungefær halvgaaen 9 Slet: De til Dandsen inviterede Fruentimmer bleve hentede, som da begyndtes og continuerede, som meldt, under Canonernes jevnlige Knal til langt ud paa Natten, og imellem af de mange Studentere med Vocal Musik blev repeteret disse af Taarnet forhen udsiungede Vers. Jmidlertid saae mand strax da Mørket falt paa, heele Byen, tilligemed de 2de Fogde-Gaarder afg. Schweeders og Fogden Hansens Nordre og Søndre Bræche gandske illuminerede, og med Lys udi alle Vinduerne antændte, der præsenterede adskillige Figurer, Croner og deslige, samt paa Vandet for Byen af 2de Baade bleve udkastet mange propre Vand-Raqvetter, Luft- og Lyst-Kugler, under Canoner og Valthorners Lyd. Foruden det at Byens egne hiemme værende Skibe, udi sær de 3de Brødre kaldet, med mangfoldige Flagge var udstaffered, og med brændende Later ner allevegne udi Vanterne, Merset og Raae Nokkerne illuminerede, der tillige lode deres Canoner den gandske Tiid føre med 9 Skud hver Time, som paa alle disse indbemeldte Stæder med en u-beskrivelig Glæde vedvarede til den lyse Dag frembrød, da alle Ting bleve stille, og hver med Fornøyelse gik hiem.