Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-11-14
At dHr. Ussings, Hages og Gads Udfald mod den lærde Underviisning ikke vilde blive ubesvaret, var let at forudsee. Jversens Avis omtaler denne Strid blandt andet som følger: "J Khousp. saaes i de sidste Dage af Octbr. først en Opsats, kaldet: "Realismus tilbageviist af Humanismus, med et ronisk Motto af Grev Stolberg, og saa bedsk og haanende, at man her ikke behøvede at spørge: Hvem er Humanismens Ordfører, At flere vare paa samme Spor som vi, saaes strax i et følg. No., der begyndte med en Epistel til Humanisten, med et snor rigt Motto af den salig Mand, der satte sin Søndagsparyk paa Horatius, – bidende vittig, men ikke synderligt bevisende, og vel neppe heller fri for personlige Hentydninger. Samtidig med Humanisten havde Notarius Ussing stødt i den sjette Basun om Reformer i Skolevæsenet, og derved, som de foregaaende beviist, om ikke Andet, saa at han har arvet sin Faders hvasse Pen. Som Motto havde han selv sat derover: "Den nogne Sandhed choqverer, som Alt hvad der er nøgent. Jeg veed det. Men jeg veed ogsaa et Andet, og det er, at Lægen ikke føler den Syges Puls uden paa Kjolen, og at man ikke kurerer noget Beenbrud saalænge Klæderne ere paa." J dette gjennemgik han Dimittendens Færdighed i at læse Latin, ligesom han i næstforegaaende havde slaget Evnen til at skrive det næsten gandske til Jorden. "Kan der - siger han tænkes noget stærkere Beviis for, at de Studerende ikke forstaae dette Sprog, end at de til Exammen artium blot opgive nogle Brudstykker af nogle enkelte Autorer, hvori de blive examinerede. Dette Pensum bliver læst og atter læst, repeteret og gjennemexamineret saalænge indtil Vedk. kan det halvt udenad, og da - er Studenten færdig." – En Lægmand spørger derpaa Have dHr. Cancelliesecr. Ussing og HandelskommisGad fundet de Vises Steen?" Han udtaler blandt Andet sin Mening saaledes: "Nei, mine Herrer, Nye Universiteter, faa Studerende. og omreformerede Borgerskoler læger ikke Fædrelandets Brøst saa lidet som Afskaffelsen af det latinske Sprog. Søg for at forflere Statens Embeder, end at inddrage flere til eet stort, og søg Mænd til Embederne og ikke omvendt; vær sparsom med Pensioner og knib paa Gratialet; opret Kreditkasser til Udlaan for den productive Statsborger, og tilintetgjør Sparekasserne, som drage Pengene fra Næringsveiene og giver Pengeposen dobbelt Næring; omreformeer Lovgivningen, og giv Land- og Kjøbstædboerne frie Hænder i deres Næringsvei; med eet Ord: Skaf Liv i Handel og Vandel, og J skulle see, at Fædrelandet med de samme Universiteter, gamle SproSkoler og mange Studerende, vil have Brød til deres Sønner." Hvorskal mandasættesine Børn i Skole? Derpaa svares atter i Khonsp. No. 218. "Jntetsteds i vore offentlige Skoler, hverken i de lærde eller ulærde; thi ingen af dem svarer til Folkets Tarv. Underviisningsmaaden i dem alle er bagvendt og uhensigtsmæssig I Borgerskolerne ere nogle hundrede Børn samlede i een Skole; de laveste Klassers uopdragne Børn med de bedre opdragne af de mere formuende Borgeres Børn, Alle nyde de een og samme Underviisning paa Bænk og i Kammeratskab med hinanden; de slet opdragne fordærve snart de øvrige. En ordineret Catechet er første Lærer - dem er det, der meest betynger Menighedens Skolekasser; som oftest ere de aldeles erfarne i at undervise, og da Underviisningsvæsenet i Skolerne ikke er deres Bestemmelse, ile de om nogle faa Aar derfra til det, hvortil de skulle være dannede, til Præstekald. O samme baqvendte Methode i Underviisningen som finder Sted i Kjøbstædskolerne, følges ogsaa paa Landet – ogsaa her hendrives hele Aar med det, der kunde læres i en Maaned."