Aalborg Stiftstidende, 1837-06-26
Foruden Ministrene indfandt sig et stort Antal andre Geheimeraader, tilligemed Hertugen af Wellington og Erkebiskoppen af Canterburg. Den unge Dronning vaktet almindelig Beundring ved sin Holdning og sin hele Færd, ved denne sin første Repræsentation for Englands meest udmærkede Mænd. Efterat have leveret enhver af Ministrene, det af ham modtagne Statssegl tilbage og saaledes stadfæstet deres Forblivende i deres Poster, henvendte hun sig til denne vigtige Forsamling af Mænd, uden Tvivl den indflydelsesrigeste, Verden har at opvise, med følgende Erklæring: "Det tunge og smertelige Tab, Nationen har lidt ved Hs. Majestæts, min elskede Onkels, Død, overdrager til mig den Pligt at fore Regjeringen over dette Land. Dette vigtige Ansvar kommer til at hvile paa mig i en saa tidlig Periode af mit Liv, at jeg med Rette vilde føle mig saare nedtrykt under Byrden, naar jeg ikke blev opretholdt af det Haab, at dette guddommelige Forsyn, som har kaldet mig til denne vigtigen Post, ogsaa vil give mig Kraft til at udfylde den og at jeg, i Reenheden af mine Hensigter og i min Jver for Statens Velfærd, vil finde den Understøttelse og de Hjælpekilder, som ellers kun pleie at tilhøre den modnere Alder ogs den ældre Erfarenhed. Jeg sætter min faste Tillid til Parlamentets Viisdom og til mit Folks Oprigtighed og Hengivenhed. Jeg maa ansee det som et betydeligt Fortrin, at jeg bestiger Tronen efter en Souverain, hvis uafbrudte Agtelse for sine Undersaatters Rettigheder og Friheder og hvis stadige Ønske: at fremme enhver Forbedring i dette Lands Love og Jnstitutioner, har gjort hans Navn til en Gjenstand for almindelig Hengivenhed og Ærefrygt. Opdragetyi England under en kjærlig Moders ømme og oplyste Omhu, har jeg fra Barns Been lært at agte og elske mit Fødelands Forfatning. Det skal blive min stadige Bestræbelse at opretholde den reformeerte Religion, som Statens i Grundlov anerkjender, men tillige at sikkre Alle en fulde er kommen Nydelse af Religionsfrihed; jeg vil stedse bede flitte mig paa at beskytte mine kjere Undersaatters Rettigheder, l. af alle Classer, og, saameget det staaer i min Magt, at te befordre deres Lykke og Velfærd." - Om de af denne vigtige Begivenhed umiddelbart flydende formelle Statshandlinlelger, skal vort Blad imorgen indeholde det Fuldstændigere. For idag indskrænke vi os til at omtale dens politiske Følreger. Disse synes, idet mindste umiddelbart, at være af større Betydning for Europas Fastland, end for England selv. Endogsaa i dets adsplittede Tilstand bliver Tyskland dog stedse en betydende Deel af det europæiske Continent, og paa dette Land faaer Wilhelm den Fjerdes i Død en ikke uvæsentlig Jndflydelse. Den engelske i Krones Overgang til den qvindelige Linie medfører nemlig umiddelbart Kongeriget Hannovers Adskillelse fra England. Det havde hidtil, i Hertugen af Cambringe, en af Engellands Konge ansat Vicekonge; nu erholder det i Hertugen saf Cumberland, hans ældre Broder (67 Aar, sin egen Souverain. Det lader sig vel ikke oversee, at Hannovers 3 Uafhængighed af England, som nu indtræder, maa medføre esvæsentlig Forandring i de tyske Forbunds=Staters indbyrdes 3 Stilling, at i Særdeleshed de constitutionelle tyske Staters Magt derved vil erholde en betydelig Tilvæxt, idet Hannover, elbliver befriet fra endeel besværende Hensyn, som Forbindelsen, med en Stat udenfor Tyskland nødvendigviis maatte have i Følge med sig. Hvad Storbrittannien selv angaaer, saa vil Dødsfaldet Sandsynligviis ikke medføre betydelige umiddelbare Forandringer. Ministeriet har Dronningen beholdt og heneldes Opdragelse borger for, at hun hylder den nu fulgte libetirale Politik, hvilket desuden fremlyser af hendes ovenstaaende lofficielle Erklæring. Den første Følge af Betydenhed bliver formodentlig et almindeligt Parlamentsvalg, der dog vel neppe vil indtræffe strax, da Ministrene snarere, som det var Tilfældet med Georg d. 4des Død, først prorogere Partilamentet og siden opløse det.