Berlingske Tidende, 1832-12-28
Den 13de December. Efterat England og Frankrige have adskilt sig fra Conferentsen og anvendt de strængeste Forholdsregler imod Holland, hvilke hine Magter vel ville indskrænke til de hollandske Havnes Blokade og det Antverpenske Citadels Jndtagelse, men som mod deres Villie og uden deres Medvirkning ligesaa let vil kunne overskride denne Linie, som de selv halv ubevidst ere gaaede over fra en Mæglers til et krigførende Parties Rolle, er det blevet Pligt for de andre store Magter, at sikkre sig mod Begivenheder, som Krigen i Belgien lettelig kan medføre, og som kunne have væsentlig Jndflydelse paa Europas Rolighed. Med den Bevidsthed, at have bidraget til Nationernes Lykke i den lange Række af fredelige Aar, som til Held for Staternes Samfund have fundet Sted, siden den første franske Revolutions Slutning indtil Udbrudet af Julirevolutionen, bestræber vor vise Regjering sig fremdeles uafladeligen for dette Øjemed, ogsaa for at hævde en Stilling, som Beskaffenheden af dens Ressoureer og Tractater anviser den. Disse synes at tilkjende den en Voldgiftsmands Stemme i det europæiske Statsamfund. Troeligen understyttet i sine Hensigter af Hofferne i Wien og Petersborg, maa den nu stræbe at holde Middelveien: at fjerne andre Landes ugrundede Frygt for de militaire Dispositioner, der nu ere blevne nødvendige, men ogsaa paa den anden Side ikke at opmuntre Forhaabninger, der ikke kunne bestaae med roelig Udvikling af intellectuelle Kræfter. For at bevare Nationernes og Fyrsternes Rettigheder og Velfærd krænkede, paa en Tid, da Gemytterne ere saa bevægede, behøves en roelig, lidenskabsfri Politik, som ikke udelukkende grunder sig enten paa gamle Misbrug eller paa nye Doctriner : en Politik, som ganske i Tractaternes Aand skrider frem paa den naturlige, med Fornuften overeensstemmende, Vei, og som vort Cabinet ogsaa har tilegnet sig. Men kun ved Fredens Haandhævelse er det mueligt, at opnaae dette priisværdige Øjemed. Derfor skal ogsaa Armeen forøges og sættes paa Krigsfod, ikke for at anvende krigerske Trudsler, men blot for at afværge ubillige Fordringer, fra hvilken Side de end maatte gjøres, og for at bevare Freden og Nationernes roelige Forbindelse. At nu en øiensynlig Forbindelse viser sig mellem vort Hof og Hoft serne i Petersborg og Wien, er en naturlig Følge af det vaklende System, som viser sig ved Hofferne i London og Paris, og som staaer under en Dagspolitik, der ikke er Omstændighederne over men underordnet, og truer med at vorde en Bold for det blinde Tilfælde. Verden maa være Magterne Tak skyldig, der vogte sig for det Ansvar, som synes at hvile paa hiin Politik. De have maattet bringe deres Retfærdighedsfølelse, deres Omhu for de Folkeslag, der ere betroede til deres Scepter, det Offer, at træde ud af en Raadsforsamling, som aabnedes, ikke for at oppuste Krigsluen, men for at vedligeholde Freden. De skyldt de øvrige venskabeligtsindede Regjeringer et Vidnesbyrd om, hvor liden Sympartie hiin Fremfærd har fundet hos dem, som stille Europas Fred paa Sværdets Spidse. i London, den 2de Drembr. Den fra sidste Parlament hæderligen bekjendte Hr. Humme er atter valgt til Medlem for Middlesex Shire. Af de nyeste Breve fra Lissabon erfares, at Don Miguel har anordnet en ny Recrutudskrivning paa 8000 Mand. J Lissabon hersker Rolighed, den almindelige Mening der spaaer Don Pedros Foretagende intet Held.