Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Udenlandske Efterretninger. Det sjette Hefte af Lahdes Portraitsamling indeholder en Levnetsbeskrivelse over G. W. Pringsten, Bestyrer og Lærer ved det Kielske Jnstitut, for Døvstumme, ved Capit. Abrahamson. Pringsten er født 1746 i Kiel. J sine yngre Aar levede han af at give Underviisning i Musik, Læsning og Dans, og ved denne Leilighed opfandt han Trommemusiken: en Ting, som man forhen ansaae for umueligt. Han gav offentlig Trommeconcerter, og endnu for faa Aar siden een til Bedste for de Fattige. Han indrettede ikke allene en Tromme, som kunde stemmes, men ledtes ogsaa efterhaanden til Jdeer og et Signalsprog formedelst Trommen og anden Lyd, derfra til en Telegraphie for Synet, og endelig til et Sprog for Følelsens Sands. 1786 gjorde han de første offentlige Prøver med sine Signaler, og foreviste i Hamborg, Kjøbenhavn og flere Steder sine Opfindelser. Sætninger, som af Tilhørerne vilkaarlig valgtes eller opgaves, tilkjendegav han ved Trommeslag sin den Gang 11 Aars gamle Søn, som opskrev de Slag, han hørte, saa nøiagtigen, at endog Skilletegnene, de store Bogstaver, ja selv med Flid anbragte orthographiske Feil optegnedes. Det samme skede, naar han med en Violinbue pikkede sagte paa Bordet. Han gav ogsaa Prøver for et Signalsprog for Øinene ved at bevæge Armene og Hænderne saaledes som man slog paa Trommen, og ligeledes ved at svinge med en Fane. Ogsaa hans Børn lærte siden denne Konst. J Mørke gaves Signaler med Fakler. Han udvidede sit Signalsprog ogsaa til Brug paa Søen, og udfandt tillige, at tilkjendegive en Mening fra det ene Værelse til det andet. Alt dette ledte ham omsider paa den Jdee, at gjøre sin Opfindelse nyttig for Døvstumme og Blindfødte, og det saa meget lettere, som han allerede som Dreng legede med to døvstumme Børn, og i Forening med dem havde opfundet et Tegnsprog. Efterat han i to Snese Aar havde tænkt over denne Gjenstand gjorde han Begyndelse med at undervise et ungt Menneske fra Landet. Han blev derpaa udnævnt til Organist i Hamberg, en Landsby, en liden Miil fra Lübeck, men vedblev tillige at undervise Døvstumme. Blandt disse var et fattigt Pigebarn i Kiel, som vor Kronprinds blev opmærksom paa, da han var der, og som han paa sin Bekostning sendte til Hamberg. Hun nød Underviisning og Pleie hos Plingsten, og da hun var confirmeret tjente hun ham som Stuepige. Efterat han havde været i ti Aar paa dette Sted, og der skulde oprettes et Jnstitut for Døvstumme i Kiel blev han ansat derved som Bestyrer og Lærer med 300 Rdlr. om Aaret. Hans fortræffelige Kone hjelper ham at undervise de qvindelige Lærlinger, og hans Sønner og Døttet ere ogsaa hans Medhielpere. Adskillige af hans Lærlinger have paa forskjellige Maader bevidnet ham deres Taknemmelighed. En Yngling, der var demitteret fra Jnstitutet og arbeidede som Snedkersvend i Fridericia, sendte sine Pleieforældre et smukt Stykke af eget Arbeide, ledsaget af et taknemmeligt Brev. Kronprindsen har to Gange besøgt Jnstitutet og bifaldt hvad der foretages og udrettes. Piingsten har ogsaa indfundet sig med endeel af sine Lærlinger i Louisenlund, hvor man ønskede at lære at kjende denne Læreanstalt, og høstet det meest smigrende bifald hos Kronprindsessen og hendes Fru Moder. Han har paa halvandet Aar faaet istedetfor 300 sexhundrede Rigsdaler aarlig, og 110 Rdlr. til at skaffe sig nogen Medhielp for. Endnu for to Aar siden gjorde han paa egen Bekostning en Reise til Berlin og Leipzig, for at see de derværende Jnstituter. Siden han begyndte at arbeide i dette Fag havde han 36 Lærlinger af begge Kjøn. Det længste nogen har været i Jnstitutet er 7 Aar; de fleste meget kortere, een endog kun 3 Maaneder. 16 ere endnu der, og 20 ere udgangne efterat de vare udlærte.