JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-09-17
Sagen angaaende Kammerraad Christensens og Møller Knudstrups Forslag om, at Øvrighedernes Erklæringer paa Ansøgninger maatte blive Supplikanterne bekjendte. Efterat Forsamlingen havde nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee (Roulund, Fleischer, Friis) til at tage de tvende ovennævnte Forslag under Overveielse, afgav denne Committee under 13de Juli sin Betænkning.
Jyllandsposten, 1838-09-17
Den af Auditeur Roulund paa Forsamlingens Vegne udarbeidede allerunderdanigste Petition lyder saaledes: "Af den Deputerede for 14de Landdistrikt, Kammerraad Christensen, er indgivet et Andragende, der gaaer ud paa: 1. At naar en Ansøgning til Deres Majestæt eller de kongl. Collegier, hvori en Naade eller Gunst er ansøgt, afslaaes, skal det paa Supplikantens Begjæring være Øvrighedernes Pligt, at lade ham komme til Kundskab om de afgivne Erklæringers Jndhold, i det Tilfælde han attraaer at gjentage sin Ansøgning. 2. At ingen Ansøgning, hvori en Tilladelse, et Privilegium eller en Bevilling ansøges, ved hvis Meddelelse andre forud, mod aarlige Afgifter til Staten, privilegerede Mænd kunne lide Tab i deres Næring, maa forelægges Deres Majestæt eller Collegierne, forinden de Paagjældende ere givne Leilighed til derover at erklære sig.
Jyllandsposten, 1838-09-17
Forsamlingen har med 31 Stemmer imod 12 besluttet allerunderdanigst at indstille. 1. At naar en Ansøgning til Deres Majestæt eller til de kongl. Collegier, hvori en Naade eller Gunst er ansøgt, afslaaes, skal det paa Supplikantens Begjæring være Øvrighedens Pligt, at lade ham komme til Kundskab om de afgivne Erklæringers Jndhold, saafremt det ikke maatte behage Deres Majestæt at paalægge Collegierne at afgive motiverede Resolutioner. 2. At ingen Ansøgning, hvori det Ansøgte staaer i Conflict med anden Mands Rettighed, maa forelægges Deres Majestæt eller de kongl. Collegier, forinden der er givet de Paagjældende Leilighed til at erklære sig derover. Men da det derhos forekommer Forsamlingen ubilligt, at Øvrigheden uden Godtgjørelse skulde meddele enhver Vedkommende Afskrift af Erklæringer, der ofte kunne indeholde flere Ark, har den med 37 Stemmer imod 6 antaget, ligesom den og herved allerunderdanigst indstiller: 3. At naar Øvrigheden paa Vedkommendes Forlangende meddeler Copie af Erklæringerne, maa den være berettiget til derfor at fordre et passende lovbestemt Gebyhr.
Jyllandsposten, 1838-09-24
anden Pen Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 39. Mandag den 24de Septbr. Maa trykkes. Fleischer. Almindelig Værnepligt. Vi have nu nys seet, ei allene med Forundring, men og med Forhavselse; ei allene med Forhavselse men og med Bedrøvelse - dyb Bedrøvelse - at det vigtige, javel det allervigtigste af alle de Forslag, der ere gjorte i Danmarks Stænderforsamling: det ovenskrevne nemlig, ei engang har kunnet udvirke en Committees Nedsættelse.
Jyllandsposten, 1838-09-24
J Systemerne schematiserer man Pligterne under tre Hovedrubriker; men Værnepligt, denne Pligternes Pligt hører under dem alle tre: at værne om sit Fædreland, det er Pligt mod Gud, som gav os dette: det er mod vor Næste i dette Fædreland, en indbyrdes vexelsidig Borgerpligt, af hvilken alle de andre ere betingede: det er Pligt mod os selv; og uden denne er ingen Sikkerhed for Eiendom og Liv, for Legeme og Sjæl, for nogetsomhelst physisk, intellectuelt og moralsk Gode, som her skjænker os legemlig og aandelig Nydelse og i os befæster Haabet om et herligere Hisset. Hvad kan være mere lavtegennyttigt, end at ville unddrage sig denne Pligt enten ved at frakjøbe sig samme, eller ved at vælte den over paa Andre, Og hvad et tillige meere farligt? Naar Fædrelandet er i Fare, kan det da være ret eller gavnligt, at Een af ti vaabenføre Mænd kæmpe for det, og de andre Ni staae hos og see til, eller krybe i Skjul, Kan man undres over, ynkes over, at de Hænder, som laae i Skjødet istædetfor at løfte Sværdet - at disse Hænder lægges i Lænker, at de, som ikke ville vove Livet for Friheden, at de miste den, eller i bedste Fald dem begge? –Men dybtnedtrykkende, sønderknusende er det: saaledes villiels og magtesløs at vorde berøvet Livets høieste Goder lige indtil Æren selv. Er det at opfylde Pligterne mod Næsten og modsig selv Hvad koster det?" Dette er et godt occonomisk Spørgsmaal, som enhver Huusfader giør, naar han vil kjøbe Noget. Er det ham for dyrt, saa lader han det være. Men naar vi nu have et Fædreland, skulle vi da ængsteligen spørge: "Hvad koster det at beholde det?" Sandeligen, det koster ikke nær saa meget, som at tabe det, Eller troe J, at en Erobrer vil formindske eders Skatter, eller spare eders Trælleblod i hans andre Krige, Forblindede Folk, er engang Dit Maal og Dit Navn lader han Dig beholde. Her kunde maaskee en lille Tid blive et Jylland, et Fyen, et Sælland; men intet Danmark Bonden kunde vel faae Lov til at tale sit jydsk, sit fynsk, sit sællandsk; men dansk det vilde i Tidens Løb vorde et dødt Sprog, som maaskee brugtes til en Afvexling i lærde Skoler, hvor Dine Ætlinge kunde faae Øresigener for Kong Christian stod ved højen Mast og Niels Ebbesøns Vise. Ville J ikke troe det, saa seer tilbage i Historien, - Hvorved gjorde Romeren sig til Herre over den da bekiendte Verden, Jkke allene ved sin ubøielige Villiekraft, sit ligesaa faste og uforanderlige politiske System, ei heller allene ved sin Krigskunst, sin jernhaarde Disciplin; men og ved den almindelige Værnepligt, som var forbunden med Krigskunsten og Disciplinen; og uden hvilken disse ikke skulde ført Romernes Grændser ret langt ud over Tiberfloden. J Fred havde Rom ikke en eneste Soldat - i Krig var hver Mand Kriger; da ombyttede enhver Toga med Sagum. Men ryk længere ned i Tiden. - Hvorfor kunde Ditmarskerne gjennem mange Aarhundreder forsvare deres Frihed mod baade Danske og Holstenere, Hvad vilde vel deres Frihedssind allene have hjulpet dem, naar de ikke alle havde brugt og forstaaet at bruge deres frygtelige Spyd, Hvor langt vilde Russerne være komne med Polakkerne, havde disse, istædet for 100,000 Mand kunnet opstille en halv Million
Jyllandsposten, 1838-09-24
(Jndsendt.) For Kjøbstæderne er det anordnet, at de fleste af Functionerne og Bestillingerne skulde udføres af Communens Borgere, uden nogetsomhelst Vederlag eller Lønning. Jblandt disse Ombud ere dog adskillige, der stundom falde de Valgte vanskeligt at udføre, da de enten ikke have tilstrækkelig Jndsigt og Duelighed til at udføre Bestillingen, eller deres Forretninger ikke levne dem den Tid, som dertil udfordres. J saadanne Tilfælde have Vedkommende ingen anden Udvei end at constituere en Anden, hvilket da medfører en aarlig Udgift. Dette er t. Ex. Tilfældet med dem, som vælges til Fattigkasserer, Kæmner og Stokkemand, hvilke saaledes maae lønne en Anden, der udfører det dem overdragne Ombud. Det maa imidlertid forundre Mange, at det vistnok mindre besværlige Ombud som Forligelsescommissair, ikke ogsaa alternerer som de øvrige, men nu i mange Aar i Randers Kjøbstad er blevet udført af de samme 2, nemlig Kjøbm. Kragsgaard og Jacob Holm. Jndsenderen veed ikke, hvorvidt denne Bestilling bør henregnes under Byrderne, da, istedetfor at disse som oftest ere besværlige, og som, allerede bemærket, i Almindelighed ere forbundne med Bekostning, hiin endog er indbringende, fordi, som bekjendt en Deel af de ved Forligelsescommissionen faldende Gebyhrer tilfalde Commissairerne; er det end ikke betydeligt, saa gives der maaskee dog saadanne Aar, hvor derpaa enhver Commissairs Andeel kan komme 3000 Rbd. om ikke meere, altsaa et Ombud, der med Hensyn til Besværligheden er at foretrække fremfor de øvrige. Med al Agtelse for hine 2de Mænd, formener man, at denne Post dog ikke udfordrer saa store Kundskaber, og Jndsigter, og at man hos Communens øvrige Borgere i saa Henseende maa vente at finde den samme Dygtighed, som man forudsætter ved at vælge dem til Fattigcasserer, Kæmner osv. hvilke Bestillinger ere forbundne med vidtløftig Regnskabsføren, Ansvar og de Fortrædeligheder, hvoraf en Forligelsescommissair slet Jntet veed.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Angaaende Negerslavernes fuldkomne Emanipation seer man af Khvnsposten, at utallige Petitioner indkom fra hele England, deels om Forbedring af Acten af 28de August 1833, deels om Lærlingsystemets fuldkomne, Ophævelse for alle Slaver i de engelske Colonier fra 1ste August dette Aar. Motiverne til dette Skridt angiver Colonialministeren, Lord Glenelys, i Circulaire af 2den April til de vestindiske Gouverneurer, at de forskjellige Statssecretairer have gjort sig al mulig Umage for at forebygge eller rette de Misbrug, som Erfaring har viist endnu at finde Sted i Negernes Behandling, men at han ikke destomindre i mange Tilfælde har fundet Parlamentet og det engelske Folk skuffede i deres billige Forventninger m. m. Paa de vestindiske Øer havde de forøgede Discussioner og udenfor Parlamentet om denne Sag vakt den største Opmærksomhed, og med den nysnævnte Parlamentet forelagte Bill, troede man ingenlunde at kunne være tilfreds, da de i Detail gaaende Bestemmelser vare vexatoriske og aabnede Vilkaarligheden Jndpas. Dog fandt man det i de engelske Colonier fordeelagtigst, paa een Gang at afgjøre denne Sag, og da man ei ønskede den nye Lov sat i Kraft, besluttede man at emancipere Lærlingerne. J Mai og Juni Maaneder have derfor de lovgivende Forsamlinger baade paa Jamaica, Barbados og alle de saakaldte Vindværtsver, der strække sig indtil den de danske Besiddelser næmestliggende Ø Tortola, drøftet denne Materie og de ere eenstemmig komne til den Beslutning, at Lærlingssystemet ikke vedvarer efter 1ste August dette Aar.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Hermed følger Tillægsblad Nr. 18. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader. Tille Iblad, til randeposten. Nr. 18. Mandag den 24de Septbr. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Udtog af Forhandlingerne ved Provindsialstænderne for Nørrejylland. Af Stændertidendens anden Række.
Jyllandsposten, 1838-09-24
At der om muligt maatte gives en Veiledning i Anordningens § 6, hvorved det med nogenlunde Vished kunde vides, hvo der skal ansees som forsvunden. 6) At der efter de Ord i § 6 som ved Skifteforvalteren registreres og vurderes tilføies: "samt extraderes Værgen; hvilke tvende Punkter ere antagne med 43 Stemmer mod 1. At i § 7 istedetfor men erhverver den efterladte Ægtefælle Skilsmisse, og Boet i Anledning af denne deles sættes: "da Boet ved formelig Skiftebehandling deles. hvilket eensstemmigen er antaget. 8) At § 11 efter de Ord Skulde efter Dommens Afsigelse andre Personer godtgjøre" tilføies en Bestemmelse, om dette bør skee ved Jndankning af den ældre Dom eller ved en ny Dom af den samme Ret. Antaget med 41 Stemmer mod 3.9) At § 14 erholder en lignende Bestemmelse som a 12 in fine med Hensyn til den, der er bortreist inden han var 18 Aar. Antaget med 43 Stemmer mod 1. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Beenkning. Nr. 25.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Sagen angaaende Christen Skous Forslag om Dommerkornets Forandring til en bestemt aarlig Pengeafgift. Efterat Forsamlingen havde nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee (Christen Skou, With, Holm til at tage det ovennævnte Forslag under Overveielse, afgav denne Committee under 21de Juli sin Betænkning. Committeens Majoritet tillader sig derfor at indstille til Forsamlingen, at der indgaaes med en allerunderdanigst Petition til Hans Majestæt om: 1) At Dommerkornet maa overalt i Landet blive fastsat til en vis Afgift i Byg pr. Tønde Hartkorn, at betales med Penge efter Capitelstaxt, og at denne Afgifts Størrelse, efter nærmere indhentede Oplysninger fra samtlige Jurisdictioner maa blive bestemt efter hvad den omtrentlig efter et Middeltal nu udgjør. At alt Hartkorn, saavel det, som hører til Huse, som det, der hører til Gaarde, medtages til Af giftens Svarelse.
Jyllandsposten, 1838-09-24
At det blev paalagt Sognefogderne eengang aarlig, strax efterat Capitelstaxten var sat, at indkræve Bidraget hos Beboerne i Sognet og tilstille Dommeren samme. At tillige Stokkemændspenge maatte blive bestemte til en vis aarlig Afgift pr. Td. Hartkorn. 5) At det maa vorde de nu i Embede værende Dommere tilladt, om de ønske det, at beholde for deres Embedstid Dommerkornet in natura ydet paa sædvanlig Maade, saa at Forandringen i hver enkelt Jurisdiction først indtraadte ved Vacance. Committeens Medlem, Christen Skou, dissentierede fra Committeens Majoritet, idet han i Et og Alt gandske henholdt sig til sit Forslag og saaledes indstillede: At Naturalpræstationerne af Korn og Ost til Dommeren maatte bortfalde, og i deres Sted svares en aarlig Afgift af 6 Skill. pr. Td. contribuabelt Hartkorn, dog at denne Forandring først maatte indtræde ved Vacance i Embederne, forsaavidt de nuværende Embedsmænd derved kunde lide Tab. Da Proponentens Jndstilling sattes under Afstemning, blev den forkastet med 44 Stemmer imod 5, og det samme blev med 42 Stemmer mod 7 Resultatet, da der afstemtes over bemeldte Jndstilling med Udeladelse af Ordene og Ost." Committeens Majoritets første Jndstillingspunkt, som var modificeret derhen, at Ordene efter nærmere indhentede Oplysninger fra samtlige Jurisdictioner udgik, og at der efter Ordet Middeltal tilføiedes: for samtlige Jurisdictioner, blev forkastet med 46 Stemmer mod 3, og som følge heraf bortfaldt Majoritetens øvrige Jndstillingspunkter. Efterat Møller Tøstesens Amendement var blevet antaget med 25 Stemmer mod 24, sattes det til Slutning, i Anledning af Proprietair Nyholms Motion, under Afstemning, om der i denne Sag skulde indgives Petition, hvilket Spørgsmaal med 35 Stemmer mod 14 blev besvaret benægtende. Nr. 26.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Sagen betræffende Udkast til en Forordning angaaende Toldvæsenet ved Toldgrændsen mellem Nørre-Jylland og Hertugdømmet Slesvig. Til at tage dette Lovudkast under Overveielse blev nedsat en af tre Medlemmer bestaaende Committee(Estrup, Wulff, Tøstesen), og efterat denne havde afgivet sin Betænkning, hvis væsentlige Jndhold er optaget i Forsamlingens Betænkning, blev Sagen, discuteret i tvende Plenarmøder den 11te og 13de August. Nr. 27. Sagen betræffende Udkast til en Plakat, angaaende Forbedring i Landsbyskolelærernes Kaar i Danmark. Til at tage det ovennævnte Lovndkast under Overveielse blev nedsat en af fem Medlemmer bestaaende Committee (Øllgaard, Hald, Kolbye, Ole Kirk, Overkrigscommissair Christensen, og efterat denne havde afgivet sin Betænkning, blev Sagen discuteret i tvende Plenarmøder den 11te og 14de Juli. Forsamlingen tillader sig allerunderdanigst at indstille. At det i §1 tillige maatte udtrykkes, at, da Fritagelse kun gjælder de egentlige, anordningsmæssige Skolelodder, vil det, hvor enkelte Skolekald tillige maatte have anden Jord, ved Afgjørelsen af det kongl. danske Cancellie blive nærmere at bestemme, hvorvidt nogen Udredelse af Skatter, Bankrenter, og andre offentlige Afgifter af deslige større Lodder bør paahville vedkommende Commune.
Jyllandsposten, 1838-09-24
At § 1 maatte med Hensyn til Skolelodders Tiendefrihed erholde en Tillægspost, der bestemte, at ethvert af en egentlig anordningsmæssig Skolelod udredende, uforanderligen bestemt Vederlag skal af Communen overtages, men at det, saavel hvor Tienden endnu kan hæves i Kjærven, som hvor Skolekaldet, foruden den egentlige Skolelod, har anden tillagt Jord, bliver i hvert enkelt Tilfælde af det kongl. danske Cancellie at afgjøre, om Tienden efter de befundne Omstændigheder bør udredes af Communen eller Skolelæreren. At der til anden Deel af § 3: "saa og at saadan Afkortning osv." føies: "dog at Lønningen desuagtet bringes saa nær til Normal-Lønningen, som det nødvendigen tagende Hensyn til Communernes Tilstand tilsteder."At § 4 maatte komme til at lyde saaledes: "Naar enten en Skolelærer har Løn til en Medhielper eller Pension at udrede til sin Formand i Embedet, eller samtlige, foruden Sæd in natura, hans Embede tillagte Jndtægter, beregnede til Byg efter den stedfindende Landepriis, ikke overgaae 20 Tdr. Byg, bør han - Anordning af 29de Juli 1814, dog skal, saa ofte det 3die af de anførte Tilfælde indtræffer, Bestemmelsen, om Skolelæreren eller Communen skal bære Pensionsbyrden, skee, efter Jndstilling af vedkommende Skoledirection, ved Vort danske Cancellie, tilligemed Bestemmelsen, af selve Pensionen, ligesom ogsaa, hvis der ere flere end een Enke paa Embedet, kun den ene Enkes Pension udredes af Communen, den eller de osv. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning. Nr. 28.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Sagen angaaende Stiftsprovst Halds Forslag om Valgbarhed for Bekjenderne af den mosaiske Troe.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Efterat Forsamlingen i Anledning af det ovennævnte Forslag havde nedsat en af tre Medlemmer (Brock, Øllgaard, Rosenørn) bestaaende Committee, afgav denne under 24de Juli sin Betænkning.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Unægtelig maa det i visse Henseender vække Beundring at iagttage dette Folks urokkelige Tillid og Haab, bevaret under de største Trængsler, men jo større denne beundringsværdige Fasthed og Nationalitet er, jo mindre kan det efter vor Formening være ønskeligt for det Folk, iblandt hvilket de leve, at tilstaae dem nogensomhelst Jndflydelse paa Statens Styrelse. De kunne vel faae en Art af Kjærlighed til det Land, hvori de fødes, og føle Taknemmelighed til det Folk, som tilsteder dem statsborgerlige Rettigheder iblandt sig og befordrer deres Velværen, men disse Følelser for deres Fødeland ville og maae altid blive underordnede deres Kjærlighed til det, de ansee for deres Fædreland og deres Folk, og det forekommer os heraf at maatte følge, at i ethvert Tilfælde, hvor deres Folke-Jnteresse kommer i Strid med det Lands, hvori de ere fødte, boe og have erhvervet Borgerret, maae de, dersom de ikke skulle ansee sig skyldige i Utroskab imod deres eget Folk, lade hiint Lands Fordeel vige tilbage for Jødefolkets. Ja det synes endog nødvendigt, at dersom bevægede Tider vakte Haabet for flere af Jødefolket om, at et Jsralitisk Riges Gjenoprettelse nærmede sig, maatte enhver, der havde conserveret sin Nationalitet, som vist ville være Pluraliteten, ansee det for sin høieste og helligste Pligt, at virke til dette igjennem saamange Aarhundreder længselsfuldt forønskede Maals Opnaaelse, endog med Opoffrelse af det Lands Jnteresse, hvori de levede. At det forøvrigt vilde være stødende, at en Jsralitskulde deeltage i nogen Forhandling, som angik christelige kirkelige Anliggender, og derpaa kunde faae Jndflydelse ved Discussion og Stemmegivning, kan dog vel ei nægtes, og neppe vilde det være gjørligt at undgaae dette; thi ikke alene de egentlige kirkelige Sager vedrøre Religionen, men alle Sager, der angaae Skolevæsenet, ja mangfoldige Sager angaaende Straffe, og Processuallove, saasom til Exempel i ethvert Tilfælde, hvor der et Spørgsmaal om Eeds Anvendelse i Rettergangssager, og deslige, staae i nær Forbindelse med vor christelige Troesbekjendelse, og det vilde altsaa næsten være umuligt, at bortfjerne dem fra Forhandlingen hverGang en saadan Gjenstand kunde komme under Ventilation.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Hvad der er anført om, at der neppe vilde blive valgt nogen Jsralit til Stænderdeputeret, uden at man kunde være forvisset om, at han besad en udmærket Tillid blandt Folket, troe vi ikke at kunne indrømme, thi det kan vel neppe være undgaaet Nogens Opmærksomhed, som har iagttaget Forholdene paa flere Steder, at en Handlende i de mindre Kjøbstæder, der har saa udbredte Forbindelser, som Jsraliterne i Almindelighed ere i Besiddelse af, fremfor de fleste Andre, altid har en høist betydelig Jnfluents paa Jndbyggerne; og at det skulde være den Jødiske Nation om at gjøre, blot at faae Rettigheden lovbegrundet, uden at der jo vilde findes mange iblandt dem, der med den Folket egne Vedholdenhed vilde bestræbe sig for ogsaa virkelig at blive valgte og komme til at tage Sæde i Folkeraadet, kunne vi ikke antage.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Exam. juris Schytte maatte bemærke, at det af Referenten nu Anførte forudsætter, at Mosaitens Tro- og Lære er saa farlig og vildfarende, at den er aldeles uforenelig med hans Optagelse i Forsamlingen; men ligesom der ikke er præsteret det allerringeste Beviis fordenne Forudsætning, saaledes modsiger Talerens Overbeviisning og Erfaring samme gandske. Det har været yttret, at Mosaiten med Hensyn til Valgbarheden har lige Kaar med alle Landets christne Undersaatter, der ere udelukkede fra denne politiske Rettighed; men herved maa mærkes, at disse kun ere udelukkede temporairt og have Muligheden for sig, naar visse betingelser opfyldes, at erhverve Rettigheden, medens Mosalten er udelukket for bestandig, og aldrig kan have Udsigt til at erhverve denne Ret. At Mosaiten finder denne Forskjel følelig, forekommer Taleren meget rimeligt. Kammerjunker Lüttichau skulde med Hensyn til den mod hans Amendement fremsatte Jndvending at den foreslaaede Begrændsning ikke lod sig udføre, bemærke, at naar der fremdeles gaaes frem med Valgene som hidtil, og det ved deres Tilendebringelse maatte findes, at flere Mosaiter enddet fastsatte Antal vare valgte til Deputerede, saa vilde de af dem, som havde det forholdsviis mindste Antal Stemmer, maatte træde tilbage, og Suppleantern indtræde i deres Sted; vare disse ogsaa Mosaiter, da maatte der vælges paany, hvilket Tilfælde forøvrigt vist meget sjeldent vilde indtræffe. Naar det er formeent, at den foreslaaede Begrændsning ikke var nødvendig, da er det muligt, at dette for Tiden er rigtigt; men hvorledes Forholdene kunne udvikle sig i Fremtiden, er nu ikke let at see, og hvad der nu kan forebygges, vilde senere maaskee være meget vanskeligt, Paa Grund heraf havde Taleren troet, at det idetmindste ikke kunde være skadeligt, at saadan Bestemmelse blev tagen. Naar det fremdeles er yttret, at det vilde være lide hædrende for Forsamlingen, hvis den stemte imod Petitions Jndgivelse i nærværende Sag, da maatte Talerer, bemærke, at det ikke alene var Pligt men ogsaa meest hædrende, i denne som i enhver anden Sag at følge sin Overbeviisning.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Da Kammerjunker Mylius's Amendement deres ter sattes under Afstemning, blev det eenstemmigen forkastet med 50 Stemmer, og da der dernæst afstemtes ove Committeens Minoritets Jndstilling, som var bleven understøttet af Agent Nielsen, erklærede 21 Medlemme, sig for og 29 i mod samme, saa at der følgelig ikke ble at indgive nogen Petition i denne Sag.
Jyllandsposten, 1838-09-24
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1838-10-01
Fransporten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 1ste Octbr. Nr. 40. Maa trykkes. Fleischer. De døde Sprog i Danmark. Fordom er et haardnakket seiglivet Ukrud. Der hører stærke Hænder, mange Hænder, mange Aar, mange Anstrængelser til for at udrødde det.