Almuevennen, 1843-01-11
Som vi af de offentlige Blade med Glæde have bemærket, hvorledes Vælgerne af Lollands Nørre- og Sønder-Herreder have hædret deres høitbegavede Deputerede, Balthazar Christensen, med fortrinlig Lov og Tak, forden Uforsagthed og det Mands Mod og Kraft, hvormed han i vægtige Ord og med Sandhedens djærve Sprog, paa deres Vegne og til deres Tarv, havde talt i den sidste Stænderforsamling i den roeskildske Stændersal, saa føle vi her i det 9de Valgdistrict i Sjælland, af lignende Bevæggrunde, som vore skjønsamme lollandske Landsmænd, os opfordrede til at yde Dem, vor egen valgte, hæderværdige Talsmand, vor offentlige og hjertelige Taksigelse for den værdige Maade, hvorpaa De, som vor udvalgte Mand og Repræsentant, beklædte deres Plads i Stændersalen, og for den værdige Maade og urokkelige Fasthed og Uforsagthed, hvorpaa De der tolkede vore trængende Ønsker og Forhaabninger i den sidste Stænderforsamling. – Tak for hvert Ord, hvormed De som uforsagt Mand stred i Stændersalen, for at fremhjælpe den nedkuede og betrængte Bondestand til de Menneskerettigheder, som han ved sine Herrers Vælde, Magt og Rigdom i tidligere Dage havde tabt, vort Hjertes skjønsomme og dybtfølte Tak for den hæderværdige Kamp, De stred i Stændersalen med veltalende Modstandere, for at hæve den simple Fæster til Arvefæster og Eiendomsmand, at han som fri Mand til eget og Børns Tarv og Fordeel kunde forbedre sin Gaard og sin Jord. Tak fordi De modsatte Dem den alt for udstrakte Jagtret, og vilde at Lovene burde lyse Fred over den fredelige Bondes Gaard og Have, ja i Sandhedens fyndige Sprog talede til Lettelse og Forbedring i Bondens som i Huusmandens Kaar og Stilling. Hvad De har talt i Stændersalen om de foreslaaede stænderske Comiteer, er udtalt, som fra vor egen Barm; thi med hvad Trøst og Tillid kan et Valgdistrict hælde sig til sin udvalgte Deputerede, og hvad kan de vente af hans Raadgivning og Stemme i Stændersalen, naar han udelukkes fra Stemme og Deeltagelse i de foreslaaede Comiteer, hvori maaskee de for os vigtigste Sager, hvorved vi ved nye Love skulle ophielpes af tidligere Fortrykkelse og erholde Lettelse fra gamle Byrder, efter løst Overblik blive henlagte, eller dog uden Deeltagelse behandlede. Nei, efter vort Skjøn løses ved disse Comiteer, de hellige Tillids og Fortrostnings Baand, der med Stænderinstitutionen knyttede Folket til de Deputerede, og de Deputerede, som Kongens tro Raadgivere, til Kongen og de Love, han ønskede udgivne til at hæmme gamle Misbrug, og til at fremme Landets og Folkets Vel. Altsaa vor høitærede Deputerede, vor tro Talsmand i Stændersalen, Modtag vor uskrømtede Agtelse og skjønsomme Taksigelse for den Manddoms Kraft og gode, ufortrødne Villie, hvormed De arbeidede for os i Stændersalen; De vandt med Deres Ord samt hele Færd vor Tillid og vort Hjertes dybe Tak! det er al den Løn, vi har at række vor troe og uforsagte Talsmand; men denne skal og, som et Vidne om Deres Værd og Fortjeneste ledsage Dem til Deres Dages Ende Om Huustugtens Anvendelse paa Huusmandsklassen. Den Ret som Loven hjemlede Godseieren til at anvende Huusstraf eller Huustugt mod den hoverigjørende Bonde, blev ved Frong, af 25 Marts 1791 § 14 indskrænket saaledes, at den herefter ei maa udøves imod Gaardfæstere og deres Hustruer, da saadan Straf vilde stride mod den Agtelse der tilkom disse, som selv Huusfædre og Huusmødre, hvorimod Huusfæsterne. vedbleve at være Huustugten undergivne. Den 30te Januar 1807 udgik en Frang, om god Ordens Haandhævelse ved Huusmændenes Pligtarbeide, men denne Forordning indeholdt Jntet om Huustugten, hvorfor det naturligviis antoges, baade af de Lovkyndige og Godseierne, at denne Klasse vedblev at være den ommeldte Tugt undergivet.