Aalborg Stiftstidende, 1834-12-24
Der temporiseres endnu; England har endnu intet fuldtalligt nyt Ministerium; denne vigtige Gienstand omhandles er neppe engang i de med Posten idag indløbne Blade fra Udlandet, i hvilke desuden de factiske Begivenheder i samtlige europæiske Stater næsten indskrænke sig til denne ene af: Vigtighed, at Keiseren af Rusland med Gemalinde og Storfyrst=Tronfølgeren, efter en heldig fuldendt Tilbagereise, igjen ere indtruffne i Petersborg (hvorom det Udførligere neden under). Skulde denne Stilhed i den politiske Armosphære, i Europa mulig bebude en Orcan, da har Posten medbragt en Efterretning om en Begivenhed i Asien, som netop i dette Øieblik kunde være skikket til at reise den. Schacher af Persien er død i Jspahan efter 38 Aars Regjering. Hans Efterfølger, Mohamed Mirza, Søn af Abbas=Mirza, var allerede i Bedstefaderens levende Live, baade af Rusland og England, erkjendt som Tronfølger og begarsig strax fra Tauris til Teheran for at sætte sig i Besiddelse af Tronen, naar ellers hans 6 Brødre og 60 Oncler ikke lægge ham hindringer i Veien. Ved dette Dødsfald har hele Orientens Stilling paa eengang faaet et forandret Udseende, hvorom vort næste Blad skal indeholde nogle nærmere Anskuelser. Da denne vigtige Begivenhed netop indtræffer paa en Tid, hvor saa mange vigtige Forandringer ere foregaaede i vor Verdensdeel, med Hensyn til de theoretiske Anskuelser, og den, om den skulde for lanledige en Krig, kunde ansees som en Deus er Machina der kommer, for practisk at lægge sig i Veien for hines vil dere Udvikling, kan neppe Noget være mere passende, end at kaste et Blik paa den europæiske Politiks Tilstand i dette Øieblik, hvor Orienten med Magt drager Opmærksomheder, fra den. Hvis nogensinde Forholdene have begunstiget et dybere Blik ind i de europæiske Forviklinger og Gjæringer, saa en det Øieblikkets Forhold i England. Betragter man med Opmærksomhed Begivenhedernes Gang der paa Stedet, saa bliver det klart, at Europa er kommet til det Vendepunkt, hvor en sørgelig Nødvendighed byder Forholdsregler, som ingen menneskelig Villie, ingen menneskelig Energie og Jndesigt kan hemme, eller endog kun mæglende træde imellem. Vil see, hvorledes et Trylleslag bringer en Mand ind i Englands Administration, hvis Navn kan gielde som en Borgen for Legitimiteten, en Mand, der har beseiret dens største Modstander, som i sig selv alene forener en Contrarevolutions dygtigste Kraft, og som - hvad der vil sige meget - med fuld Bevisthed og af klar Overbeviisning er Conservativ og Fjende af Bevægelses=Systemmet. Hvad vil han gjøre? Hvad vil han indlede? Hvad vil han standse, Disse Spørgsmaal ere vel en nærmere Betragtning værdige. Hvo der kun nogenlunde kjender den nuværende Stemning og Øieblikkets Anskuelser i England, han veed, at et endnu radicalere Underhuus vil følge paa det nærværende, om det opløses Blive Torverne altsaa ved deres strængt conservative System, saa ville de allerede see sig nødte til at trække sig tilbage ved Debatterne over Adressen, saasnart en betydelig Majoritet af forenede Whiger, Reformere og Radicale byder den Spidsen, og dette er mere end sandsynligt. Men hvormeget har ikke da Revolutionen vundet i Storbrittanien, om man ogsaa slet ikke vil see hen til, at det da paafølgende Ministerium vil være nødt til at antage en langt liberalere Caracteer, end de conservative Whigs; thi Seiren vil forøge Radicalernes Fordringer med deres Selvfølelse. Allerede nu forene Bevægelses=Systemets forskjellige Nuancer sig med hinanden, udgjøre et imponerende Heelt og dette vigtige Resultat kan man fornemmelig tilskrive Legitimmitetens Palladiner. De have bragt alle Whiger, Reformere og Radicale et Skridt fremad. - Antager man derimod, at Tory=Ministepriet holder sig, hvilket ikke er muligt uden det fornægter sine Grundsætninger, og træder frem paa en mæglende, sig selv fornægtende og for Revolutionen smigrende Maade, da har denne tilkæmpet sig en Seir, som kan kaldes verdenshistoprisk. Da har den brudt en Magt, der saalænge stod som en Støtte eller rettere som en Pille for det gamle Europa, saalænge den nemlig handlede conseqvent, med Fasthed og uden mindste Eftergivenhed efter indre Retsfølelse og Instinet, men som uigjenkaldelig kastes hen blandt andet ubrugelige Gods fra Oldtidens Europa, saasnart den giver efter og kun qviger en Fodbred fra sin skarpt betegnede Bane. Vi opleve maaskee det Skuespil, at Stok=Torverne lade sig lokke ind i Revolutionen, for at gaae under i den. Det kan derfor ved med Rette paastaaes, at det snarere er Revolutionen end Legitimiteten, der kan glæde sig over, at Torierne ere kaldte til Roret. Historien har ikke saa faa Exempler paa, at mægtige og kraftige Grundsætningers Repræsentanter netop derved gik deres Undergang imøde, at de saae sig nødte til at fornægte sig selv. Den nærværende Crisis i England maa nødvendigviis udvide den Kløft, som endnu er til mellem Revolutionen og Legitimiteten og er forsaavidt gavn lig, at den nøder til en Afgjørelse. Noget Lignende viser sig i Frankrig og Spanien. Netop nu staaer tiers Partiet i Færd med at kaste sig over paa det consequentere Revolutions=Parti, men, ligesom Whigger ne, er det mere udvortes Aarsager, end den egne indre Stemme, der driver dem dertil. Samme Udvikling foregaaer i Spanien, kun i skarpere Træk og med mere Liden skabelighed. Man betragte engang disse Landes indre Historie og man vil see klarere i deres revolutionaire Udvikling. J England staaer Kongen over Partierne; han leder dem, og i deres Strid og Kamp indbyrdes ligger netop hans Magt. Veed han at lægge Baand paa den udskeiende Magt hos det Partii, som netop staaer ved Noret, og hertil, at vælge det rette Tidspunkt, saa tæmmer han det stolte Oligarchi og Folket paa eengang, svækker begge eller hæver det ene paa det andets Bekostning. I dette Manoeuvre have Britaniens Konger stedse viist megen Færdighed og Viisdom og deri ligger den store Hemmelighed i den engelske Regjeringskunst, som navnlig Georg den 4de forstod frak Grunden af. - J Frankrig staaer Kongen imellem Partierne og alle hans Bestræbelser gaae ud paa, ikke at synkelte ned til noget af dem, medens Legitimisternes og Republikanernes Anstrængelser derimod opbyde Alt, for at gjøre ham selv til et Parti. Revolutionen kuurrer, Legitimmitetens vredes imod ham, og det er ikke blot en Forandring i Regjerings=Grundsætningerne, men det er en Forandring af den regjerende Person, de stræbe efter, de ere fjendtligt findede imod Dynastiet, hvilket i England aldeles ikke finder Sted. Derfor er Ludvig Philips Standpunkt ganske forskjelligt fra Wilhelm den 4des, og det turde være tvivl somt, om han kan holde sig derpaa, hvis han ved mindste Afvigelse fra sit System bringer Europa til at vakle i den Formening, at Ro og Sikkerhed ene bestaae ved hans Personlighed. - J Spanien er Dronningen selv Partii, hvorfor ogsaa Revolutionen der har det største Spillerum og maaske let kunde ledes til Yderligheder, meden den i England vil nøies med at rydde op i de gammel germaniske Jnstitutioner, uden at røre ved Kongedømme, eller Kongen selv.