Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-06-10
Blandinger. J Sverrig skal følgende rædsomme Tildragelse være skeet. En Kone kjørte i en Slæde, forspændt med een Hest, til en anden By. Hun havde sine tre Børn med sig, et paa 6, et paa 3 og et paa 1 1/2 Aar. Sneen laae høit og snart hørte hun Ulvenes Tuden. Denne fæle Lyd kom stedse nærmere og nærmere, og Konen blev snart vaer, at hun blev eftersat af et halvt Dusin graadige Ulve. Hesten behøvede hun ikke at paaskynde, thi den havde al indseet den store Fare; den løb ikke meere, men fløi rettere og vandt derved et stort Forspring for Ulvene. Men vil den stedse saaledes kunne staae sig Herom maatte man tvivle, thi snart kom de rovgjerrige Graabeen atter nærmere og altid nærmere: Faren naaede den høieste Spidse; den ulykkelige Moder blev fortvivlet, thi kun af Fortvivlelse kunde hun gjøre hvad hun gjorde. Da Ulvene vilde styrte sig over Slæden, greb hun i Vanvid et af sine Børn og kastede det ud blandt Ulvene. Disse bleve nu tilbage, fortærede det Bytte, der blev dem givet, og reves om de blodige Levninger; men snart forfulgte de, begierligere end tilforn, atter Slædens Spor, og Moderen med sine tvende tilovers blevne Børn hørte snart paany Ulvenes Hyl, der forkyndte dem Døden. Det skrækkelige Offer blev gjort anden Gang, derpaa endnu tredie Gang, hvorpaa Konen, for en Priis af hendes 3 Børns Liv, naaede lykkelig og velbeholden Byen. Ved de første Huse i samme bleve Ulvene tilbage; men den ulykkelige Kone befandt sig i en Tilstand, som man ikke kan forestille sig, langt mindre beskrive. Hun forsøgte at fortælle i Byen, hvad der var vederfaret hende: men Folkene, som i Begyndelsen stimlede nysgierrige sammen om hende, vege med Rædsel og Afsky tilbage, da de erfore, at hun selv havde kastet sine Børn for Ulvene, og en Bonde, som stod med en stærk Jernstav i sin Haand, raabte med høi Røst: Den Moder, som selv offrer sine Børn for at frelse sit eget Liv, fortjener ikke at leve længere. Han slog derpaa den Ulykkelige med Staven over Hovedet, at hun styrtede til Jorden uden at give en Lyd eller røre et Lem; død var hun. Morderen, som ikke vilde flygte, blev arresteret. "Jeg har gjort, hvad ret er, – vedblev han at paastaae; Gud forlade hende!" Han blev dømt fra Livet; men Kongen benaadede ham At man ogsaa kan være for ivrig i at ville det Gode, beviser følgende Begivenhed, der nylig har tildraget sig i Lithauen. En Præst havde i sin Menighed en Dranker, der, trods alle Formaninger og Løvter og Bedring, alligevel stedse faldt tilbage til den gamle Last og da drak baade Sands og Samling fra sig. Da Præsten atter engang havde eftertrykkelig formanet ham, og Manden lovede Bedring, besluttede Præsten i hellig Jver for sit Menigheds=Medlem Sjælefrelse, og tillige som et opbyggeligt Exempel for hele Sognet, at lade Drankerens Bedringsløvte blive saa høitideligt som muligt. J Almindelighed ere Lithauerne meget religiøse Katholiker og hildede i gammel Overtro. Præsten fører ham altsaa for den forsamlede Menighed indi Kirken og lader ham aflægge en høitidelig Eed for Alteret, at han aldrig meere vil drikke Brændeviin, imedens Sjælehyrden glædede sig over, paa denne Maade at vinde en Sjæl for Himmelen. Da Gudstjenesten var tilende, faldt den synlig forbedrede Synder i Hænderne paa nogle gamle Drikkebrødre, som spottede over hans Adfærd og gjorde Stakkelen heel forvirret. Af Ægrelse over sin overilede Eed drak han sig derfor faa Timer efter saa pærefuld, at han tilsyneladende død, maatte kjøres hjem af sine Slægtninge. Disse holdt nu et Familieraad, hvori Synderens Død blev besluttet, efterdi han, ved at have brudt sin høitidelige Eed i Kirken, ufeilbarlig var hjemfalden Satan, og der nu tillige maatte sørges for, at en saadan Diævelens Slave ikke skulde paaføre selve Familien Ulykker. De beredede derfor en Drik med Rottekrud og hældede den i den endnu sandseløse Mands Hals, som faa Timer efter, til stor Beroligelse for sine Paarørende, opgav Aanden under skrækkelige Trækninger og Pinsler. Øvrigheden har imidlertid indledet retlig Undersøgelse mod de Skyldige, der endnu staae i den Formening at have gjort en christelig Gierning. Arago har den 7de April forelagt Kammeret nye Daguerreotyp=Portraiter efter en ny af Daquerre selv opfunden Methode, der overgaae Alt, hvad der hidtil er præsteret i denne Retning. Beskrivelsen af dette nye Apparat vil med det Første blive offentliggjort af Arago. (Børs Nachr. d. O.)(Forlangt indrykket.)