Almuevennen, 1842-09-28
Nr. 39. Almuevennen. eller Belysning at Fortid og Uutid for den danske Almue, udgivet af N. Sørensen og J. A. Hansen. Onsdagen den 28de September. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe. Til Velærværdige Hr. Pastor Lorck, Sognepræst til Hvedstrup og Flyng Menigheder. Tillad, Deres Velærværdighed, at et ungt Menneske, der selv for faa Aar siden har forladt Skolen, med et Par Ord omtaler Deres Bog om Landsbyskolen og Landsbyungdommen. De erkjender i den Gavnligheden af Asyler under en for Landboforholdene passende Form (Pag. 37); De indseer Vanskeligheden i at fremkomme med Forslag til en Forandring i Underviisningen i Sogneskolerne, og forbigaaer derfor den skolepligtige Alder; De erkjender, at Underviisningen først vil give et rigeligt Udbytte, naar Mennesket er kommen ud over Lavalderen, naar Ynglingen er bleven moden til at dømme om sit eget Vel. De foreslaaer derfor Oprettelsen af høiere Underviisnings instituter, hvori Undervisningen skulde være mere practisk end theoretisk, mere academisk end skolemæssig mere i en fortællende og samtalende Form, end Tilfældet er i de almindelige Sogneskoler (Pag. 27); i dette er jeg enig med Dem; men, naar De (Pag. 18) ønsker Valgbarheden til Amtsraad og Stænderdeputeret afhængig af en Prøve ved det paatænkte høiere Undervisningsinstitut, naar De ønsker Høiskolens mere eller mindre rosende Vidnesbyrd indført i den ved Confirmationen erholdte Skudsmaalsbog (Pag. 20), da maa jeg paa den yngre Slægts Vegne protestere imod, at den aandelige Udvikling indordnes under de, om jeg saa maa kalde dem, meere materielle Jnteresser. De synes at føle det Utilfredsstillende ved Aftenskolerne i den Form, hvorunder de bestaae; De veed af Erfaring, hvor lidet besøgte disse Skoler have været (Pag. 7), og dog recurrerer De til dem (Pag. 24) dog troer De ved et lovbefalet Jnstitut (Pag. 7) at kunne fremtvinge en større Aandsmodenhed. – Lad kun Høiskolen erholde en meere tids- og hensigtssvarende Form, og Deres Velærværdighed skal see, at Lysten nok vil drive Værket. – Deres Velærværdighed har videre udviklet, hvorledes De ønsker denne Høiskole realiseret; jeg skal tillade mig ved Siden heraf at fremsætte, under hvilken Form jeg har tænkt mig et saadant høiere Underviisningsinstitut, ikke fordi jeg alle Puncter dissentierer fra Deres Velærværdighed Mening, men fordi jeg antager, at Sagen vil vinde i Klarhed ved at begge Anskuelser opstilles ligeoverfor hinanden. – Aftenskolerne i den Form, hvorunder de bestaae, anseer jeg for mindre svarende til deres Øiemed allerede af den Grund, at selv den dygtigste Lærer neppe vil være istand til, efterat have tilbragt 56 Timer i den ordinære Skole, at kunne fremtræde som Docent for en aandsmodnere Slægt, at kunne belive og besjæle en Videnskab. Hertil kommer en Ensidighed, hvormed Underviisningen i de bestaaende Aften skoler er og ifølge Jnstitutionens Natur maa være behæftet, en Mangel paa Kappelyst, der i den Form, hvorunder Aftenskolerne bestaae, ikke føler sig ansvoret ved en Forening med fremmede, Disciplene hidtil ukjendte, Livselementer. Jeg har derimod troet i en paa forberedende Aftenskoler grundet Søndags Høiskole at finde en Erstatning for, hvad vi forgæves søge i de i Skoleanordningen for Landet omhandlede Aftenskoler. Jeg har tænkt mig Sognets eller Pastoratets Ungdom 2 a 3 Timer om Søndagen samlet fra de forskjellige Skoledistricter, og ikke tvivlet om, at Sognepræst, Skolelærer og de meere dannede Landmænd, hvis Antal tiltager Dag for Dag, ville fordeele de af Deres Velærværdighed nævnte Lærregjenstande imellem sig og en Timestid om Ugen paa ovennævnte Dag veilede Ungdommen i den Underviisningsgjenstand, hvortil hver maatte føle sig meest skikket. Men – da Tiden formeentligen kun vilde være daarligen anvendt, om de faa Timer, der om Søndagen kunne indrømmes Underviisningen, skulde offres de forberedende Arbeider, der ligesaalet forud kunde være fuldendte, da der paa den anden Side i de enkelte Familier som oftest ikke findes den nødvendige No, ikke de nødvendige Hjælpemidler (f. Ex. Landkort &c.), ikke det i visse Fag uundværlige Tilsyn, antog jeg, at der burde gives Ungdommen Leilighed til at samles i de respective Byer et Par Gange om Ugen, 2 a 3 Timer hvergang, for at forberede sig til Søndags=Høiskolen og udføre de skriftlige Arbeider, som da, efterat være vedkommende Lærer tilstillede en af de sidste Dage i Ugen, af denne maatte medbringes om Søndagen gjennemseete og rettede. Stedet, hvor Ungdommen kunde samles, for at forberede sig til Søndags Høiskolen, tør jeg ikke bestemme; jeg skulde imidlertid holde mig overbeviist om, at dHrr. Skolelærere med Glæde i enkelte af deres Aften-Fritimer ville i deres respective Localer føre det nødvendige Tilsyn og yde den fornødne Hjelp (f. Ex. ved Penneskæring, Paapegning af enkelte Byers Beliggenhed a.) en Beskæftigelse, der dog langtfra vilde være byrdefuld. Til de Lærregjenstande, der kunne henføres under et Zaarigt Cursus, henregner jeg med Deres Velærværdighed: Dansk, Retskrivning, Skrivning, Regning, Historie og Geographi. Maaskee Høiskolen senere kunde inddeles i 2 Afdelinger, saaledes at der for de Modnere holdtes et Cursus over Landbolovgivningen, Agerbrug, Landmaaling og Naturhistorie. For at Underviisningen saavidt muligt uafbrudt kan fortsættes, vil det formeentligen, da Landboforholdenne ikke kunne tilstede Ungdommen at besøge de forberedende Aftenskoler og Sommeren, være nødvendigt, at de enkelte Læregjenstande meere concentreres det nævnte Halvaar, og at alle skriftlige Udarbeidelser i dette Semester udføres i selve Søndags Underviisningstimerne.