Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-03-31
Morten Reenberg, der i sine yngre Aar reiste udenlands, 1693 blev Præst i Stege, 1709 Præst ved Helliggeists Kirke i Kjøbenhavn 1710 Sognepræst ved Frue Kirke og Stiftsprovst og altsaa var en af Hovedstadens vigtigste Geistlige, holdt 12 Dec. 1730 følgende Ligtale over Kong Frederik d. 4de, over Texten Psalm. 84 H. I. Ligesom alle vist maa de, saa maa og Konger og Fyrster gaa den samme Vei. Af Jsraels Konger kan der tælles 14 i Tallet, og af den Oldenborgske Stamme 10 i Tallet: 1. Kong Christian d. 1ste, den ypperligste og herligste Konge. 2. Efter ham hans Søn Kong Hans, en meget mild og naadig Konge. 3. Efter ham hans Søn Christian den anden, som var at regne som Manasses iblandt Jsraels Konger, og som den bodfærdige Manasses levede længe iblandt JsralsKonger, saa gjorde og Christian d. anden, thi han var 78 Aar, da han døde. 4. Efter ham Frederik d. 1ste, Kong Christian d. førstes Søn, en berømmelig naadig Konge. 5. Christian d. 3die, en Herre som gjorde saa store og berømmelige Ting i sin Tid. 6. Frederik d. anden, en gudfrygtig og seierrig Herre. 7. Christian d. 4de, som var en Løve mod sine Fjender, og en Fader mod sine Undersaatter. 8. Frederik d. 3die som kaldtes Frederik d. Lærde, maa vi ikke glemme, thi han stadfæstede og satte den Oldenborgske Stammes Arverettighed fast til den kongelige Krone, og byggede den et bestandigt Huus til en evig Hukommelse. 9. Kong Christian d. 5te som ellers kaldtes den fromme, var jo saa naadig en Herre, som ingen Undersaatter kan ønske sig bedre. Den 10de var vor nu sal. og døde højlovl. Jhukommelse Kong Frederik d. 4de, som vi i Dag have at tale om. Disse kongl. Dyder som saaledes har fulgt den ene Konge efter den anden, er deel Olte og Salve for den hoskongelig Skamme. Der har vel en sagt engang, at udi en Ring, som han kunde sætte paa sin Finger, kunde skrives alle gode Regenters Navne, men det maa have været en Papist, en Katholik, thi de hade alle Regenter, thi skulde der findes 10 onde, saa findes derimod 100 gode. Alle Konger, som udvælges ere ei heller gode, det finde vi udi Saul, som Herren selv udvalgte, saa og i Jeroboam, mens David derimod, som Herren og udvalgte, var en Fader for alle Konger, og den ypperligste blandt alle, thi Gud og han havde en Søn, sammen, som vi kan læse, at Guds Søn kaldes og Davids Søn. Vor Textes Ord ere derfor og Kong Davids Ord, hvilke Ord den sal. Herre selv har udvalgt, hvorefter vi i Dag kan ansee vores Sal. Konge med 3 Kroner, 1. hans Korses, 2. hans Regjerings, 3. hans himmelske Krone. David melder, at een Dag er bedre i Herrens Forgaard end tusinde i de Ugudeliges Bolig(Vi overspringe her og flere Steder Noget.)- David vilde heller være en Dørvogter i Guds Huus end bo hos de Ugudelige. David var som en Fader for alle Konger, og en Konge blandt Propheterne, ja den største iblandt Kongerne, og dog vilde han være Dørvogter, skulde han da vel ei være Konge og havt hans kongelige Embede, jo visselig, thi ellers var det, ligesom en der forstod at være Commandant her i Staden, og ikkun skulde være en Vægter paa Gaden; det var godt nok at være til Hove, var ei de Ugudelige der som raade for Regenters Øren; der ere de til Hove, som ikkun søge at faae sin Familie ophøjet og skjøtte intet om at andre undertrykkes. Havde David ei saadan en ved sit Hof, jeg mener den Skjelm over alle andre, Achitophel, han havde og den blodtørstige og ugudelige Joab, ja der finde sig og til Hove Projectmagere, som Absathar, Præsten ved Davids Hof. - - Vores salig Konge lod bygge Fredensborg, for at have der sin Rolighed; og imidlertid skulde de som skinnede i Kongens Øine regiere, men de bekymrede sig lidet om Borgerne eller Undersaatterne. - Er det dog ey skeet, at en Ulv er indkommen i Guds Huus istedetfor et Lam, en Leiesvend istedetfor en Hyrde en Hare kommen i Bjørnens Leie, men i alt dette er den sal. Herre at undskylde. David taler omen Dag i Herrens Huus som ikkun en Glædesdag.