Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. Ro=OONoEnogtyvende Aargang. No. 68. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 24 August 1824. Rigsbankrenter. En af de meget betydelige Byrder, som hvile paa Jorder, Tiender og faste Eiendomme, er Rigsbankrenten. Om denne Rente kunde i Hovedsummen nedsættes, lig med anden lovlig Rente af Capitaler, nu da Rigsbankdaleren have mere Værd end den formodedes at faae, da den blev paabudet, uden at Bankens Sikkerhed vilde lide, kan jeg ikke bedømme, da de dertil fornødne Data mangle, og man i enhver Henseende maa ønske, at dens Fasthed aldrig mere rykkes. Men forudsat, at Banken ikke kan undvære det Hypothek, den har i faste Eiendomme og de deraf flydende Renter, saa tør man dog altid formene, at denne Heftelsessum og følgelig de deraf svarende Renter kunne fordeles ligere og lideligere, end de for Tiden ere. Det indsees ikke, hvorfor at Jordegodseiere, Tiendetagere og faste Eiendommes Besiddere allene skulle cavere for Bankens Sikkerhed, saa meget mere, som disse Tings Værd er saa vaklende, og bestemmes af saa mange tilfældige Aarsager, Ingen kan hindre i deres Virkninger. Er det en Regel, at de, der ville nyde en Stats Fordele, ogsaa, efter Ævne, bør deeltage i at bære dens Byrder, saa skjønnes ikke, hvi alle øvrige Statsborgere uden for faste Eiendomme og Tiende besiddere, skulle være fri for et saa betydeligt Bidrag til Statens Vel, som Rigsbankrenterne ere, og som man maatte synes, burde ramme Enhver, da Tingen er lige vigtig, hvor Enhver og alle Statsborgere nyde Fordelen. Ere disse Grundsætninger rigtige, som jeg ikke kan paatvivle, saa formenes og, at en betydelig Lettelse for dem, denne Byrde hvile paa, og ligeledes for dem, denne Byrde særdeles trykker, kunde bevirkes ved en videre Fordeling ud paa de rede Penge, som eies, og det med fuldkommen saa stor Sikkerhed, som den, faste Eiendomme giver. Jeg tillader mig derfor at foreslaae, i al Respect for Vedkommende, at hvis Rigsbankrenten, ikke kan nedsættes, og selv i det Tilfælde, at den kan dette, den da maatte fordeles paa alle Statsborgere, saa at Enhver, efter Ævne, kom til at bære sin Deel deraf. Altsaa Alle, der nyde fast Gage, eller eje Capitaler, eller have Pensioner, Enker og Umyndige allene undtagne; i disse Gager, Pensioner, Capitaler &c. erholdt Banken ligesaa fuld Heftelse, som i faste Eiendomme. Ved denne Tilvært af Heftelse og Renter, formodes Renterne betydeligen at kunne nedsættes, da en lige stor Sum kunde lignes paa en dobbelt saa stor Mængde. Alle de, der ere beneficerede med Jordegods eller Tiender, eller have fri Bolig, maa jo erlægge Rigsbankrenter af denne deres Embedsindkomst; hvorfor da ikke de øvrige Embedsmænd, der ofte ere meget bedre og altid sikkrere gaaerede, Kunde Rigsbankrenten ved denne Operation for Yderne nedsættes til det Halve, var der vundet saare meget for den store Mængde Statsborgere, denne Rente trykker, og intet tabt for Banken, der af Heftelsen nød de samme Indtægter, som nu. Jeg har intet videre herved at anmærke, end at Forslaget maatte værdiges høje Vedkommendes gunstige Opmærksomhed.