Viborger Samler, 1784-02-23
Det er saa fiint, at det fiineste Haar er i det ringeste 5, 100, 600 100, 000, 000, Gange, tykkere end en Lysstraale (Muschenbroeck) at man kan see det halve af den ubekiendte Gudsnendelige Tempel, giennem et Naale=Øie (Haller); ler), at Straalerne af utallige Sole, som rulle i Ætherens undtænkelige Dybder, og hvoraf enhvers halve Overflade holder mange 1000 Qvadrat Miile, uden al Forvirring, og uden al Ubeqvemmelighed kan gaae igjennem et lidet Hul, som ikke er 1/6 Linie bred, ja igiennem hvert Øie af en Flue, hvoraf 10000 ved hinanden ikke udfylde 1/4 Deel af en Qvadrat Linie, at man maa holde det for giennemtrængelig, naar man ikke vil indskrænke sig ved Definitioner, som vi af nogle Erfaringer have ophøiet til almindelige og eneste Kilder for Sandheden. Vi have saa kunstig indviklet vore favorit Meeninger, Formodninger, og Forklarings Maader af de ellers maaskee uforklarlige Særsyne i Aandernes og Legemernes Verden i vore Definitioner, at de samme ganske naturlig og rigtig flyde deraf, uden at føle denne allerskrækkeligste Despotismus i Videnskabernes Rige. Lyset er giennemtrængelig, der er paa det samme Sted, hvor en Lys=Punkt er, kan en anden fra den forskiællig Lys=Punkt tillige være. Naar jeg ofte (siger Haller) har grundet paa, hvad som gaaer for sig det man seer, har jeg nep per kundet bare mig, skiønt med megen Frygtsomhed at antage, at Lyset giennemtrænges af Lyset. Sæt, thi Tingen er saa simpel, at man kan antage den uden Demonstration, Sæt, siger jeg, at der ere 1000 Speile i et Værelse, i disse Speiles Overflade maa de dem modsatte Objekter male sig, nu saa, nu saa, eftersom Tilskuerens Øie er stillet forskellig. Disse Obiekter falde i Øiet under Skikkelse af Pyramider, hvis Spidse er Tilskuerens Hornhinde i Øiet, og hvis Grundflade er heele Speilets Overflade. Hvor man nu stiller Øiet, ja i ethver Atome af Værelset, skal alle kunde see og enhver faae sin Pyramide, som nødvendig maa fortsætte sin Vei igjennem Luften til Øiet. Nu maa disse Pyramider giennemtrænge sig selv paa 1000 og fleere forskiellige Maader, saa at man ikke kan tænke sig noget Punkt i Værelset, hvorigiennem jo gaaer 100 og fleere meere eller mindre brede Pyramider. Og dog kommer enhver til sit Øie uden Forvirring og Afvigelse lige fuld, lige livagtig, og lige rigtig. Og dog males ikke det samme Objekt i den samme Speilets Overflade, men aldeles forskiellige Objekter, eftersom Øiet seer ligefrem eller til Siden, til høire eller venstre Side. Hall. Elem. Phystolog. Tom. V. P. 443, 444. Lyset trænger og faste Legemer igiennem. En Kugel af Glas eller Diamant, ophængt under Himlens halve Hvelving, lader det halve Universi Straaler igiennem; lader Solebilleder, det er, Straalerne af alle Attomerne af Overfladen af enhver synlig, eller alene formedelst Fraliggenheden usynlige Sole gaae i den beste Orden, og paa engang midt igiennem de fasteste Elementer, og treffe tilsidst alle sammen i en Punkt, som man kunde bedække med Basis. Basis af en Naalespidse, og fordeele sig igien saa fredelig af sig selv fra hinanden, at ikke alene enhver Soel udvikler sig ublandet og uforvirret af denne Hvirvel, men endog enhver Atomus af enhver Soel kan finde sin egen Udvei stedse igiennem skaaren af Millioner andre Soelstraaler og Billeder, uden at Kuglen ville blive den Millionste Deel af et Gran sværere, eller den ringeste Forandring skeet i Kuglens fast sammenhængende Grunddeele; uden den ringeste Forrykkelse eller Udstrækning kunde be merkes. Dunkle Legemer lade og Lyset igiennem sig skiønt ikke saa fri, Vox, Træe, den menneskelige Haand, ja Guldet selv. (Resten følger.)