Viborger Samler, 1849-11-28
J "Wes. Zeit." skrives fra Berlin under 20de Novbr. Vi erholde en vigtig Efterretning med Hensyn til de danske Underhandlinger. Man troede indtil nu, at Preussen vilde overgive disse til den nye Forbundscommission; ja det syntes næsten som Statholderskabet ønskede dette. Men Sagen forholder sig ganske anderledes. Statholderskabet erklærer, at det af Hensyn til sin Oprindelse har Skrupler ved at resignere overfor nogen anden Autoritet end en tydsk Centralmagt. Saaledes er det kommet til den Plan at Forbundscommissionen med Statholderskabets Samtykke lader udnævne tydske Commissairer for Holsteen. Hanoverranske Tropper vilde da besætte Holsteen. Men Alt dette har Jntet at gjøre med Fredsunderhandlingerne. Disse gjør Preussen i Tydsklands Navn endnu stedse Paastand paa. De skulle føres videre i Berlin, hvor Pechlin og Reeds, den Sidste i anden Række, ventes som danske Befuldmægtigede. Hr. v. Usedom gaaer følgelig ikke til Kjøbenhavn. At Fredsunderhandlingerne ville blive førte i Berlin og fra dansk Side af Dhrr. Pechlin og Reedtz er, i alt Fald vistnok rigtigt, og det hedder her, at endnu en tredie dansk Commissair skal tilforordnes de Nævnte, nemlig Generalauditeur Scheel. (Fdl.)J en Artikel i Hamb. Corresp." med Overskrift von der Eider forekommer blandt Andet Følgende om Baron Blommes Reise til Kjøbenhavn: "Baron Blomes Personlighed tillader en almindelig Slutning med Hensyn til det Grundlag, paa hvilket Danmark turde tænke paa en Overeenskomst med Hertugdømmerne. Blome er en afgjort og aaben Aristokrat og personlig ugunstig stemt mod Demokratiet. Men han er ligesaa gjennemtrængt af Schleswigholsteins gamle Rettigheder samt den nærværende Nødvendighed af deres Eenhed og Selvstændighed. Naar vi derfor antage, at han er den Mand, der egner sig til under de nuværende Omstændigheder at repræsentere Virkeliggjørelsen af den gamle Forbundsdags første Tanke ved Schleswigholsteins Reisning f. A.: Gjenoprettelsen af Status qvo ante, saa turde vi ikke være meget fjernt fra det Rette. Vistnok vilde denne Status, qvo ante væsentlig gjælde om de Organer og Rettigheder, som tidligere repræsenterede Hertugdømmernes Enhed og Selvstændighed, samt til Fyrstens Ret. Derimod vilde man vel give Slesvig en selvstændig provindsiel Organisation, men lægge dets Finantser og Hær under Danmark, medens man i begge disse Henseender, vilde skille Holsten fra Danmark, for dermed ogsaa at skille det fra Slesvig. Paa denne Maade havde de Danske opnaaet Mere, end de nu kunne tilkæmpe sig af Schleswigholsteinerne, disse Mere, end de havde tidligere, og det omstridte Punkt, Arvefølgeretten, kunde da endnu stedse blive nøiere bestemt. Tage vi ikke Feil, saa erdet omtrent disse Tanker, som Baron Blome ifølge sin Personlighed ville repræsentere i Kjøbenhavn, og det turde vel være mere end sandsynligt, at Hertugdømmerne paa en passende Basis vilde slutte Fred, medens Preussen paa samme Tid blev løst fra sit Ord og befriet fra sin Forlegenhed. Man venter derfor meget vigtige Resultater af denne Sendelse, og disse vilde maaskee være saa meget desto mere afgjørende, som ved dem det hele Anliggende vilde kunne forelægges den nye provisoriske Centralmagt som en, i det mindste for Øieblikket, endelig afgjort Act, der endnu kun manglede sammes Samtykke." Vi kunne - tilføier Fædrel." – hverken bekræfte eller bestemt benegte de her anstillede Formodninger, men have dog megen Anledning til at antage, at de ere ganske ugrundede.