Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-11-14
Den joviale Sæbesyder Frantz Bockel i Jtzehoe, der ogsaa er bekjendt af sin til Hs. Maj. Kongen ved Thronbestigelsen indgivne poetiske Adresse, har ved efterfølgende plattydske Digt, som naturligviis ikke lader sig giengive med danske Ord, søgt paa sin Viis at jævne den bestandigt med lige Heftighed vedvarende Strid (for hvilken især Jtzeboer Wochenbl." og "Dannevirke er Kamppladsen) om det Tydske eller Danske bør være Retsprog i Slesvig: Spraksak. Dat is en Spitakel un Stried um de Spraken, Dat maa ick nich langer anhøren un sehn, Drum mutt ick ok mol mal datswischen to staken, Denn Recht sall un mutt hier im Lande geschehn. Mi wundert, dat all de vernunstigen Lud Rich kennt de Verordnung, warum se fick striedt. Wat nutz dat, sick ummer to hekelt un strieden, Da Keener von Allen dat Rechte verlangt; Sogeiht dat, wi höret de Klocken oft luden, Doch Keener weet richtig den Ort, wonse hangt; Denn Keener von Allen kent wurklich dat Recht, De over de Spraksak sien Meenung hett seggt. Wie kann man darum som Spitakel mol drieben, Da Keener bemiesen kan, matt her vertet, Jck kenn de Verordnung, ick will se beschrieben, Wie se hier for Holsteen un Dännemark gelt, Un menn se fick bieten as Uhlen un Krein, Sosall mikeen Mensch de Verordnung verdrein. Da weer mal en König - ich weet nich sten Namen De schreew, war nu dussen Spitakel beseelt: Wi laven, dat Schleswig un Holsteen tosamen Sollt blieben upewig - un nummer gedeelt." Steit dat in de ohle Verordnung nich for Un dat is up Plattdutsch, Wat seggt Ii darto, Jn disse Verordnung kann Jeder wol lesen, Js he nich verschraaben un det gar den Sylten, Dat damals den Kønig sien Meenung is wesen, De Plattdutsche Sprak sull de Landesprak sien. Nu suht doch wol Jeder, wat ick hier heff seggt. Dat is dat Geset un dat wurkliche Recht, Nu haap ick, de Spraksak is hiermit to Ende; Doch wart de Spitakel nog gröter un mehr Schriew ick en Subblick an de Schleswigschen Stande, Und stell de bemarkung besønders herfor: Se moget an den Kong darum subbliceern, He maa af Gerichtsprak dat Plattdutsch inførn."De jydske Stænder. (Fortsættelse. See Av. No. 182.) Ottende Møde, den 23de Octbr. Adskillige private Andragender oplæstes, blandt hvilke: Otterstrom. - Forslag fra Procur. Jespersen ang. en forandret Organisation af Landsoverretten i Viborg; Hald – Forslag til en Petition om nogle Forandringer i Trykkefrihedslovgivningen. Sagen betræffende Medhielpere for Forsamlingens Secretairer foretoges til foreløbig Behandling. Bokberg oplæste derpaa et af ham indgivet Andragende om Lettelse i Afgifter for de Beboere af Liimfjordens Bredder, hvis Eiendomme ere blevne beskadigede af Havet. Dernæst foretoges Sagen ang. Udkast til en Placat, indeh. nærmere Best. ang. Forkyndelsen af Appellationsstævninger i Skiftesager. Referenten for den neds. Comitee, Procur. Jngerslev, oplæste dennes Betænkning, der gandske slutter sig til den Roeskildske Forsamlings Jndstilling, hvorimod Fleischer, Otterstrøm Bruun udtalte sig i betydende Foredrag. Niende Møde, den 24de Octbr. Fjelstrup oplæste et af ham indg. Andr. fra Møllebrugerne i Ringkjøbing Amt om Forandr. i Frd. 3die Juni 1829 om nye Møllers Anlæg. "Faa Dage for Kong Fr. Vl. døde (hed det deri) var der fra Møllerne i R. Amt overrakt Hs. M. et Bønskrift, hvori de beklagede sig over, at der ved den nævnte Fd. er aabnet Adgang for Speculanter til, ved nye Veirmøllers Anlæg at ødelægge de gamle Møller, og ansøge om, at ingen Bevilling til nye Mølleanlæg maa gives for Stænderne ere hørte desang. Ogsaa den nuværende Konge havde skjænket Sagen Opmærksomhed og givet en til Petitionairernes Ønske svarende Resolution. Fjelstrup indstillede, at naar en ny Meelmølle opføres udenfor det Cirkelslag af 1 Miil, som Frd. 3die Juni 1825 omtaler, det nye Hartkorn, en saadan Mølle tillægges, da maa afgaae i de nærmestliggende Møllers Htk. forholdsviis. O. Kirk fremkom i Modsætning hertil med et Andr. fra J. Harpoth i Nens Sogn. Denne Mand har for et Aar siden søgt Bevilling til at opføre en Veirmølle paa sin Gaards Jorder. J Tillid til at den, i Medhold af de best. Anordn. ei vilde blive ham nægtet, har han anskaffet Materialierne til Møllens Bygning og derpaa anvendt saadanne Bekostninger, at han ikke kan træde tilbage fra sit Forehavende, uden paa sin timelige Velfærds Bekostning. Da meddeeltes ham den ovenfor berørte kgl. Resolution. Han haaber imidlertid, at om end de gamle Møllers Andragende vinder Medhold, hvilket han dog betvivler, dette da vil være uden Jndflydelse paa hans Ansøgning." – En Comitee vedtoges. (Petersen, Fielstrup, Wulff, Tøstesen og Christensen.) Derpaa oplæste Brinck-Seidelin et af ham indgivet Andr. om Postforsendelsesret for alle Journaler og Tidender. Vi kunde ønske, Ord til andet at gjengive dette betydningsfulde, lyst og kraftigt motiverede Andragende, men det indskrænkede Rum byder os nøies med at meddele dets Hovedmomenter. Adgangen til saadan Forsendelse staaer kun aaben fordem som allene forundes denne Begunstigelse. Bevillingen gives stundom blot indtil videre, og klausuleres saaledes, at Begunstigelsen igjen ophører naar Justitsaction maatte blive anbragt i Anledn. af nogen i Bladet indført Artikel; dog at den igjen indtræder, naar Vedk. ved endelig Domfrifindes. Hiin Begunstigelse er nægtet Fædrelandet, den Frisindede, og efter Commissarii Yttring i Roeskilde vil den neppe blive tilstaaet Khvnsposten længere. "Det er en almindelig Følelse, jeg tolker, at vi her i Jylland, med Bedrøvelse see os berøvede et Gode, som Hovedstadens Beboere nyde, saa at vi i denne Henseende synes at være tilsidesatte." – Postvæsenet er os saaledes ikke til den Nytte som vi synes at en saa kostbar Indretning, der bestaaer ved Alles Bidrag, burde være." – "Folket lider derved. Enhver Hindring for fornuftige Tankers Meddelelse skader Aandens Udvikling." Det er at befrygte, at Redacteurer, for at undgaae Action, ville lade Censor stryge hvad der falder ham ind. "Men denne Indflydelse paa Yttringsfriheden vil ofte forringe frimodige Blades, Værd." Taleren godtgjorde dernæst, med overbevisende Styrke og indlysende Klarhed, at hverken med Hensyn til Journalisterne, eller med Hensyn til det læsende Publikum, var en saadan Henførelse af Journalisterne til Benaadede og Jkkebenaadede nødvendig Brock anbefalte ubetinget denne Alle nær berørende Sag til en Comittees Nedsættelse. Otterstrom fremhævede især een Betragtning, som ikke tidtnok kan gjentages: Postvæsenets Tendents er at fremme den gjensidige Meddelelse mellem fraliggende Steder; de Fordele, Postindretningen kan yde, bør være lige for Alle, og aldrig bør de meddeles som Begunstigelser. Naar Regjeringen derfor benytter Postvæsenet som Middel til at besværliggjøre Udbredelsen af den Deel af Journalliteraturen som har vakt Regjeringens Misbilligelse, da anvendes Postindretningen ufeilbarligt til et Øiemed, som er den aldeles fremmed. Eenstemmigen vedtoges en Comittee, Otterstrøm, Hald, Fleischer. Derefter oplæste Brink-Seidelin det af ham indleverede og understøttede Andragende fra Communalbestyrelsen i Aalborg ang. Lettelse i Jndqvarterings byrden.