JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-02
Med de inderligste Følelser af en dybtsørgende Fader og Moder, aflægge vi herved vores skyldigste Tak til de ærede Herrer, som bare og fulgte vores Kiære Søn til Graven. P. Pagh. T. Pagh, født Huulewad. Ved Fritz Paghs Baare. Ynglingen ligger paa Baare. Tidlig gik Aandslyset ud; Frænderne stirre med Taare. Veemodig op imod Gud. Herren som tog ham i Eie. Og som alt eied ham her; Hans urandsaglige Veie Grandske ei vi Mennesker. Han ændser ei Tid, ei Alder; Oldinge, Yndlinge, Smaae Strax naar han byder og kalder, Alle ham adlyde maae. Det staaer og klart for vort Øie, Ved denne Elskedes Død: Faderen bød fra det Høie, Og strax han barnlig adløde Endt ere Smerternes Toner! Frie svæver Aanden nu hist Hos sin Forløser, Forsoner, Hos dig Guds Søn. – Jesu Christ Der qvæges den ved din Varme, Her var saa koldt og saa raadt; J dine frelsende Arme Har den det saa eiegodt!! Hvi græde da end hans Frænder Nu han er tryg i Guds Favn, Hvi sørge da end hans Venner, Nu han er sikker i Havn! Ak! kast et Blik dog hist over I Sallighedernes Land Fritz er ei Død; han kun sover O! men der opvaagner han Der vil vi atter ham finde Paa hin den store Guds Dag, Da alt hvad skabt er skal svinde Og Jesu tale vor Sag. Saa faae vi Himlen i Eie! Aldrig vi adskilles meer; Guds urandsaglige Veie, Grandske ei vi Mennesker.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-02
Ved Kiøbenhavns 1451te Trækning udkom
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
22de Aarg. leans No. 28. eller: Slagelse Ugeblad. Redigeret af Pastor, Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus Tirsdagen den 5. April 1836. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Blandinger. Siden de bekiendte Juni-Breve, som for mange Aar siden udkom i London, har vel ikke nogen Publikation af publicistiske Dokumenter i England i den Grad tildraget sig hele Europas Opmærksomhed, som den i den fameuse Portfolio, hvilken endnu langtfra ikke synes at have udtømt sine Skatte, kun lider deraf, og netop det Ubetydeligste synes at være uægte Ægtheden af de vigtigste Dokumenter i Portfolio, benægtes ikke mere, og synes ikke at kunne bestrides, naar man betænker deres Taushed, som kunde meddele en authentisk Oplysning derom. Man kiender nu Maaden hvorpaa disse Dokumenter ere komne i fremmede Hænder: Det var nemlig i flere Aar brugeligt, at Afskrifter af alle diplomatiske Forhandlinger og Kommunicationer bleve sendte fra St. Petersborg til den forrige Statholder over Polen Storfyrste Konstantin. Hele Rækken af disse Dokumenter bleve opbevarede i det warschauer Stats kancellie, og synes, naar man skal dømme efter deres Fuldstændighed, ikke at være bortkomne ved et Tilfælde, men at være borttagne i den Hensigt engang i Fremtiden at giøre Brug af dem. De skulle have været tilbudte nogle Diplomater til Afkiøbelse, dog kiender man ikke Historien af deres Vandring indtil de ere blevne publicerede. Det er saaledes vist, at deres Publikation ikke maa tilskrives nogen høi diplomatisk Persons Forræderie, hvilket nogle Blade, have formodet, ikke heller ere Originalerne i Forvaring hos Redaktionen for Portsolio; men alene Kopier; men som dog udentvivl ere verificerede. Naar alt dette forholder sig saaledes, saa ville de Personer, som vide hvad der indeholdes i det warschauer Archiv, bedst kunne bedømme, hvilke Dokumenter endnu kunne forventes publicerede i Portfofolio. Naar man betænker hvorledes de publicerede Dokumenter gribe ind i de politiske Qvæstioner, som for nærværende Tid ere bragte paa Bane, saa synes det trufne Udvalg, ligesom den Tidspunkt, hvori de ere blevne publicerede, ikke blot at røbe en Spekulation, der er beregnet paa Publikums Nysgierrighed; men en høiere diplomatisk Syns(Af hamb. Korresp.) punkt.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
J det store Raads Møde i Bern den 16de Marts blev et Forslag af Hr. Fellenberg og Foranstaltningen fra Regieringens Side imod Sekterernes Uvæsen, som er saa fordærveligt for Sæderne, afviist da Raadet antog, at naar man ikke vilde krænke den Troens Friehed, som Konstitutionen indrømmer, saa kunde der blot fra Politiets Side føres en streng Opsigt hvad Sæderne angaaer: Hr. Fellenberg meddeelte imidlertid en sørgelig Skildring af den Ufædelighed, som finder Sted i disse Sektereres Forsamlinger, hvilke bestandigt tillage, og som ligner ganske det, som fortælles om de saakaldte Mucker i Preussen: De præke nemlig Fælleskab i Henseende til Eiendomme og Fruentimmer, komme nogne i Forsamlingerne o. s. v. De fleste Talere klagede meget over disse Sektereres Uvæsen.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Beyen af Titeri. (Af Thomas Campbells Breve fra Algier.)
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
En Hovedfeil i Algiers Administration af de Franske er, at General Gouverneurene blive saa ofte omskiftede. Den nyelig ankomne Efterfølger af Gen. Voirol er den slette i 5 Aar. Bourmont, Clauzel, Berthesene, Rovigo og d'Erlon, og nu Clauzel, igien; denne Feldtherre af Bonapartes Armee, blev rapelleret fordi han havde holdet sig til Oppositionen i de Deputeredes Kammer og tillige vilde handle selvstændigt. Efterat Trezel var bleven slaget af Abdel Kader, blev han sendt tilbage dertil og har allerede aflagt Prøver paa sin store Duelighed; formodentligen er det Rygte ugrundet at Regieringen vil kalde en Deel af den militaire Styrke bort fra Algier, hvilken han saa nødvendigen bruger til at udføre sine Planer.) Voirol, vedbliver Campbell, vil ikke saasnart reise bort, som er mig meget kiært; thi ved de mange Beviser paa hans Giestfriehed, har jeg lært ham at kiende som en brav, frimodig Schveitzer. Et Par Dage efter den nye Gouverneurs Ankomst giorde vor Konsul, Hr. John, ham sin Opvartning og præsenterede mig ved denne Leilighed. Greve d'Erlonmodtog og paa en meget venskabelig Maade; han har ikke det ligefremme Væsen som hans Forgiænger; men han er en ærværdig Olding. Han skal være 69 Aar gammel, men han seer meget ældre ud, udentvivl en Følge af det besværlige Krigslivhan har ført. Men man burde ikke have fendt dertil en Mand, som var medtaget af Alder og Blessurer, uagtet hans store militaire Berømmelse, en yngere og kraftfuldere Mand havde været bedre pas fende ved Koloniens kritiske Forfatning. Greven beboer et glimrende Palai, som har tilhørt den sidste Deys Svigersøn. Hs. Excellence talte med megen Varme om den Hengivenhed som han føler for Englænderne, hvilken var bleven opvakt hos ham ved de mange blodige Fægtninger, han havde ført med dem paa den pyrenæiske Halve. Hvad disse Englændere ere for tappre Soldater, sagde han, og hvor loyal, hvilken Venlighed, ja broderlig Kiærlig hed herskede ikke blandt de Kiæmpende, Kort sagt, han kunde ikke finde Ord nok til at skildre det Venskab hvormed Franskmænd og Englændere skare Halsen over paa hinanden. Hvad er der, sagde han, bleven af Eders berømte General Eel (Ordet udtales som Jhl). Jeg har havt meget at afgiøre med denne tappre Mand. Eel, tænkte jeg, det er en militairisk Fisk, hvorom jeg aldrig har hørt tale. (Eel betyder paa Engelsk Aal.) Men Hr. John opklarede mig derom, da han svarede Greven: Lord Hill er General en Chef for alle engelske Tropper.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Den nye Gouverneur tiltraadte sin Post med føl Proclamation til de Jndfødte: I Allads Navn, som er naadig og barmhiertig; lovet være Allah, den hele Verdens Herre, der skal dømme os alle paa Dommens Dag. Vi sætte vor Tillid til hans Almagt og haabe paa hans Godhed. Han er den som belønner de gudsfrygtige og straffer de lastværdige Dødelige; thi han kiender vore hemmeligste Tanker og intet er skiult for ham. Paa den yderste Dag vil han opvække de Døde; thi han er almægtig og kun han er almægtig. - J denne Proclamation som var stilet til alle Arabere af alle Klasser, kaldte Er lon sig de Franskes Konges Kalif Maurerne bleve tvungne til at foranstalte et frievilligt Giæstebud til Ære for Generalen; det blev holdet i eet af de største Huse; jeg var ogsaa tilstede derved; men Retterne bestode kun i Kaffe og Sukkerkager, og derved opførte Maurerne en jammerlig Musik. Ved denne Disharmonie af barbariske Jnstrumenter, som forstyrre al Melodie, blev jeg rørt til Medlidenhed; thi hele Festen tilligemed Musiken var en bitter Spot paa deres nærværende Fornedrelse.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Mange Partier af den franske krimmelle Lovgivning ere fortreffelige; men i det hele taget er den endnu mere barbarisk end den engelske. Blodet kan stivne i mig naar jeg tænker paa deres Galeislave System, som jeg har nøie studeret. At sætte Folk i Gabestokken er den tienligste Straf til aldeles at forhærde det menneskelige Gemyt; desuagtet blev for nyelig en fransk Embedsmand og en Person af god Stand dømte dertil; jeg kunde ikke andet end misbillige, at man saaledes udstillede en Europæer til Spot for den mauriske, jødiske og kabyliske Po bel. Han var vistnok en Avanturier og havde tient som Oberst i Spanien eller Portugal. Han var bleven overbeviist om at han havde beklippet 5 Frankstykker. Dommen lød at han skulde stilles i Gabestokken, derpaa tilbringe eet Aar i eensomt Fængset og derpaa tiene paa Galeierne i 10 Aar. Han udraabte i sin Fortvivlelse da han hørte Dommen forkynde: Jeg kan overleve alle Straffe, men Skiændsel at forhaanes af den algierske Pøbel, vil dræbe mig. Han har en meget elskværdig Kone af en respektabel Familie. Da Rettens Betiente førte ham til Straffestedet, laae hun i Besvimmelse, og dervar ikke en Sou i Huset til at kiøbe Medikammenter for, man bragte hende til Hospitalet; hun klagede over at hendes Hierte vilde briste, og efter tre Dages Forløb var hun død. Campbell erklærede sig mod denne haarde Straf for den Kongelige Prokureur, Hr. Lavrence, og Udstillingen i Gabestokken fandt ikke heller Sted.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Nyeste Post-Efterretninger. De nyeste Efterretninger som man har fra London, ere af 27de Marts, og indeholde: at der er givet Ordre til endnu at udruste tre Krigskibe; Herkules, Pembroke og Bellerophon. Man veed ikke hvad Hensigten er dermed, de konsoliderede Fonds synes at ville falde lidt. Det hedder at de Provisioner, som engelske Skibe lade i Kiøbenhavn, bestaae i Skibs tvebak, som er bestemt til Nyefoundland, og hvorved Konsumenterne vinde 50 PCt.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Man har faaet Efterretninger fra Madrid af 20de Marts. Det forberedende Møde af de nye Kortes var blevet holdet, og var gaaet meget fredeligt af med en stærk Majoritet for Ministerne. Kabinettet skal nu kompleteres, Fonds stige. General Kordovahavde paa nye indgivet en Ansøgning om Afskeed; men som var blevet afslaget, da alle Officerene indtil Lieutenanterne have erklæret, at de ligeledes ville tage deres Afskeed. Fra Pyrenæerne berettes: at Don Karlos har den 18de Marts forladt sit Hovedqvarteer Durango, og nærmet sig til den franske Grændse, fordi de Kristinos have foretaget sig en Bevægelse mod Bergara. Beboerne i nogle Dale i Arragonien og Navarra have erklæret sig for Dronningen. – J Amsterdam have Dhrr. Saportis aabnet et Statslaan for Don Karlos i fire Serier, hver til 215,000 Pd. St., men under meget ufordeelagtige Betingelser. - Fra Portugal berettes: at den forrige berømte Finants Minister Silva Carvalho har tilsendt begge Kammerne et trykt Forsvar for sin Administration, som blev modtaget med stort bifald. Ministeriet havde to Gange lidt et Nederlag i Kammeret; men var desuagtet ikke aftraadt; indskiøndt Statstienesten var gaaet istaae af Mangel paa Penge, saa at selv et Paketskib til Madeira ikke kunde afgaae. Den 13de skal en oprørisk Bevægelse være udbrudt i Cartero; men dog strax være bleven dæmpet. - De portugisiske Certificater paa Salget af Nationalgodser stode under Hr. Silva Carvalhos Ministerium paa 65 i Lissabon, nu imellem 27 og 52. Ministerne staae dog i en stor Gunst ved Hoffet Dronningen har nyelig spiist til Middag hos Keiser inden; hvilket betragtes i Lissabon som en paafal den Nyehed.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Fra Nye York berettes: at denne Stad bliver bestandigt plaget af nye Jldebrande. – Krigen med Saminolerne synes at være sin Ende nær, og at ville endes med disse Vildes totale Udryddelse. Denne Krig vil koste 3 til 4 Mill. Dollars, men det er en Bagatel for Regieringen, som ikke veed hvad den skal giøre med de uhyre Overskud, som dagligen samle sig i de forenede Staters Skatkammer. Alle Overslag af Statssekretairen om den sandsynlige Jndtægt af Salget af de Staten tilhørende Jorder beløbe sig omtrent kun til af det som de virkeligen indbringe. J de Banker, hvori Regieringen deponerer sine Penge, ligge 30 Mill. Dollars, hvorpaa de forenede Stater kan assignere. Et reent Overskud af denne uhyre Kapital ligger til Regieringens Disposition og den voxer bestandigt. Man regner paa at den vil til Aarets Udgang kunne disponere over 50 Mill. Man troer at Salget af de Staten tilhørende Jorder vil i Aar indbringe 20 Mill. Dollars, en saadan Velstand er uhørt i Menneskeslægtens Historie. Til alle Menneslægtens store Plager kommer endelig den Ulykke at have for mange Penge; hvad skal man giøre naar man har for mange, hvis de, som Fabelen fortæller om Midas, Dag for Dag groe En op over Ørene, Et Medlem af Kongressen, Hr. Clay, veed Raad derfor, han har indgivet en Bill til at fordeele alle de Penge, som indkomme af Salget af de Staten tilhørende Jorder imellem de enkelte Stater, dette kunde hielpe; men man troer, at Præsidenten, hvis Fryd det er at faae saa mange Penge opdyngede i Skatkammeret som mueligt vil, sætte sit Veto imod en saadan Bill. Man siger ogsaa at General Santa Anna vil bøde paa denne nationale Kalammitet og giøre store Fordringer til Nordamerika for de Tab, som de mexikanske Børgere have lidt ved amerikanske Particuliers Voldsomheder i Texas.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Mødet i de franske Deputeredes Kammer d. 24de og 25de Marts var meget interessant, da de gamle og de nye Ministre sagde deres Meninger reent udi Anlednig af disses Forlangende af en overordentlig Kredit-Bevilgning af 1,200,000 Franker til hemmelige Fonds. Hr. v. Laboulie, en Legitimist, erklærede sig derimod som stridende mod de konstitutionelle Grundsætninger, da Vilkaarlighed blev sat i Lovens Sted, naar faa store Summer skulde betroes Ministerne, uden at de for dem skulde aflægge Regnskab. Han omtalte derved med megen Bitterhed de Bagtalelser, hvorved Jndenlandsk Ministeren forfølger et Partie, som har lange Udsigter, som er den bestandige Fiende af vore Frieheder og som haaber at skulle opnaae sine Ønsker, selv om Anarchiet skulde dertil udkræves. Ministeren afbrød ham med et Ord: at det var en haard Beskyldning; men at han nok skulde vide at besvare den. Taleren vedblev imidlertid med sine Beskyldninger og forlangte tilsidst at Regieringen skulde udtrykkeligt erklære, at ikke nogen Deel af det hemmelige Fond skulde anvendes til Pensioner, som Loven ikke erkiender. Hr. Keratry beklagede den sørgelige Nødvendighed af et saadant Fond, som er en Følge af Formuens Ulighed, og af at de religiøse Følelser, have tabt sig; men nu var det Kammerets Pligt at sikkre et Dynastie og en Throne hvorpaa Frankeriges Skjebne berøer; af hvilken Aarsag han stemmede for dets Bevilgning. – Hr. de Sade af det liberale Partie, stemmede imod Forslaget, da vel Ministeriet, men ikke Grundsætningerne vare blevne forandrede, Konseils-Præsidenten havde erklæret at hans System ikke afviger fra hans Forgiængers, og Kammeret bliver endnu bestandigt behersket af den samme kompakte og uforanderlige Majoritet, som hverken i det Smaae eller i det Store tager noget Hensyn paa Oppositionens Grunde, saa at man skulde troe at Kammeret betragter de parlamentariske Diskussioner som en Tidsfordriv, hvorved Nationen kan moere sig, efter en engelsk Skribents Yttring. Jndenlandsk Ministeren, Greven af Montalivet, holdt nu en Tale til Ministeriets Forsvar, som dog ikke indeholdt specielle Oplysninger. – Hr. Dugale erklærede at han ikke kunde indsee hvad der var blevet bevirket ved den sidste Ministerial Forandring. Man havde betegnet Amnestie og Rentereduktionen som det Væsentlige derved; men begge tegne til at ville blive realiserede paa en høist ufuldkommen Maade; det nærværende Kabinet havde skuffet alle Forhaabninger fornægtet sine Grundsætninger og fortiente ingen Tillid. – Nu optraadte den forrige Minister Guizot og erklærede: at da en pludselig Oprigtighed havde bemægtiget sig alle Dele af Kammeret, saa vilde han nu ogsaa sige hvilken Rolle han og hans Venner agtede at spille deri. De ville vedblive at understøtte det nye Ministeriums Politik, hvilken de erkiendte som deres egen; men han vilde forsvare sin og sine Kollegers Politik mod Beskyldningen for en Tilbagegang og for Haardhed.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Hvad det første angaaer, saa kunde man nu ikke længere holde sig til Jdeerne af 1791, eftersom alle Forhold havde forandret sig siden den Tid, og hvad Haardheden angaaer, saa havde den meere bestaaet i Trudsler end i Handlinger; Regieringen havde været overmaade mild og taalmodig; men hine vare nødvendige, da Frygten er en Tøile, som den ufuldkomne Menneskehed ikke kan undvære. Han troede forresten ikke at nogen væsentlig Forandring var bleven tilveiebragt ved Minister=Forandringen. Han tilstod at Farerne vare tagne af: men desuagtet var det nødvendigt at berede sig paa Midler til at undertrykke Tumulter; thi Menneskenes Gemyt lader sig let forlede, og kan bestandig gientage saadanne frygtelige Handlinger. En Revolution medfører stærke Krampetræk, som ikke saa let lade sig dæmpe især i et Land, hvori man i 40 Aar er vant til at revolutionere. Den vilde ikke giøre Revolutioner af 1791 nogen Bebreidelse; men dersom Mændenfra den Tidsalder kunne skue ned til os fra de ubekiendte Rum hvori de svæve, saa vilde det glæde dem inderligt at see os undgaae de Klipper hvorpaa deres Foretagende strandede. De politiske Partier blive ikke saa let undertrykkede. Man har i 40 Aar holdet det karlistiske Partie for overvundet; desuagtet lever det endnu fuld af Erindringer om Fortiden, en Gienlyd af det gamle Frankerige, af dets Feil og af dets gode Sider. Ligesaadan gaaer det til med det revolutionaire Partie; det har i 40 Aar lidt mange Nederlag, erfaret at dets Theorier ere ubrugbare i Praxis, og desuagtet troer det at have opløst Problemet for det borgerlige Selskabs Organisation, det har endnu mange Tilhængere; her og udenfor, imellem Gamle og Unge, og maa derfor ikke ringeagtes. Det ligger i den repræsentative Regierings Natur, at de ved deres Rigdom paa offentlige Frieheder maa føre en Kamp mod Partierne. Kampen er unægtelig velgiørende; men dens Tilværelse kan ikke nægtes Love som kunne indgyde Frygt, ere nødvendige, og man kan ikke forandre et Jota i den hidindtil fulgte Politik, uden at udsætte sig for at tabe dens Frugter. Der er endnu ikke fuldført Noget, Alt er endnu kun begyndt og maa fortsættes. - Denne Tale blev optaget med et overordentligt bifaldsraab. – Efterat flere Talere for og imod vare hørte, blev Lovudkastet og Bevilgningen af et hemmeligt Raad antaget med 251 mod 99 Stemmer; hvorved dog Oppositionen havde 50 Stemmer paa sin Side, over det Antal man havde forventet.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Jndenlandske Efterretninger. Kiøbenhavn den 2den April. Førstkommende Tirsdag den 5te ds., forsvarer Hr. Martin Hammerich, Kandidat i Theologien, sin for Magistergaden skrevne Disputats: Om Ragnarokmythen og dens Betydning i den oldnordiske Religion. (S. XII og 167 st. 8.)
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Ved at udarbeide denne Afhandling fandt Forf., at det ikke var muligt at skrive den paa Latin, men kun i Modersmaalet. Efter en derover indgivet Ansøgning, blev det under 15de Januar d. A. Forf. allernaadigst tilladt, at disputere over den danske Afhandling; dog at den mundtlige Disputation afholdes paa Latin over latinske Theser, af hvilke tre eller fire maatte være uddragne af Afhandlingens Jndhold." Som en Følge heraf ere sexten latinske Theses vedføiede Afhandlingen.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Den 31te Marts om Eftermiddagen holdt det Kongl. Konstakademie sin aarlige høitidelige Forsamling. Efterat Akademiets Præses, H. K. H. Prins Christian, tilligemed Æresmedlemmerne, havde taget Skolerne med de udstillede Arbeider i Øiesyn, begav Forsamlingen sig til Figursalen, hvor Sekretairen, Hr. Prof. Thiele, oplæste den sædvanlige aarlige Beretning om Akademiets Virksomhed. Ef er nogle dertil knyttede almindelige Betragtninger erholdt denne Beretning en Udsigt over Tilværten. af den i 1821, efter Forslag af Hr. Prof. Møller, oprettede Understøttelsesfond for Akademiets gamle og trængende Konstnere, eller afdøde Medlemmers Enker, og dernæst tillige over Akademiets oekonomiske Status. (Kbhvnsp.) I Ugen fra den 19de til den 26de Marts ere her i Staden ægteviede 11 Par, fødte ere 65, hvoraf 26 Drenge og 39 Piger; døde ere 51, hvoraf 15 Mænd, 19 Qvinder, 7 Drenge og 10 Piger. Saaledes ere 14 flere fødte end døde.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Fyrlygten paa Øen Anholt i Kattegattet vil i indeværende Aars Sommer blive ombygget, da det derværende Steenkuls=Blusfyr skal forandres til et fast eller stillestaaende Lampefyr. Medens dette Arbeide, der omtrent vil begynde med Juni Maaned, udføres, vil Lygten paa Anholts Fyrtaarn midlertidig blive oplyst om Narten med Lamper, til Veiledning for Skibsfarten i bemeldte Farvand.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Paa Kancelliets allerunderdanigste Forestilling har Hs. Majestæt under 9de Marts allernaadigst resolveret: at 5 4 af Plakaten af 11te Marts 1829, forsaavidt den bestemmer, at den der omtalte Lodtrækning af Søe-Sessionens Deputerede skal foretages i Overværelse af alle vedkommende Lægdsforstandere og Lægdsmænd, forandres derhen, at det skal være tilstrækkeligt, at Lodtrækningen, forsaavidt det vedkommende Mandskab et selv indfinder sig og vil trække Lod, skeer af bemeldte Deputerede i Derværelse af de Lægdsforstandere og Lægdsmænd, som paa den Dag, da den foretages, have Forretninger paa Sessionen. - Hvilken allerhøieste Resolution er kundgjort ved Kancellie=Plakat af 18de samme Maaned.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Da den anden Deputerede blandt Sædegaards eierne for Aarhuus Stif, Major v. Oppen Schilden til Clausholm, har anmeldt, at han finder sig foranlediget til at renoncere paa sin Plads i den nu forestaaende Forsamling af Provinsialstænderne for Nørre-Jylland, og da den første Suppleant for bemeldte Valgklasse, Kammerherre Baron Krag Juel Wind Arenfeldt til Steensballegaard, allerede tidligere har undskyldt sig for at modtage det paa ham faldne Valg, saa har den Kongelige Kommissarius indkaldt den anden Suppleant, Kammerherre Arenstorff til Overgaard, til at møde i Major v. OppenSchildens Sted.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
J Randers Avis af 24de f. M. har en unavngiven Patriot ladet indrykke Følgende: "Jndfenderen, som i lang Tid har næret det samme Ønske, som Hr. Birkedommer Horn, tilbyder sig, saalænge han er Embedsmand, at give 10 Rbd. Sølv aarligen, som Bidrag til Afbetaling paa Landets Gield og dens Renter, naar Hs. Majestæt allernaadigst vilde tillade, at Amtstuen i Randers modtog slige Bidrag.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Altona har nu ogsaa under Hs. Exc. Grev v. Blücher-Altonas Auspicier dannet sig en provisorisk Kommittee for Anlæggelsen af den paatænkte Chaussee fra Kolding til Altona. Ogsaa i Haderslev og Christiansfeld ere Kommitteer dannede, hvilke ere optraadte med megen Energie. Ansøgningen til Hs. Majestæt cirkulerer nu i Distrikts=Kommitteerne til Underskrift af disses Medlemmer.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-05
Efterat Beretningen om Toldsagens Discussion ved den holsteenske Stænderforsamling har været meddeelt i 7 No. af Jtzeboer Stændertidende (No. 49. 55) erfares af Nr. 55, at Resultatet af samme har været, at Forsamlingen, med 28 St. imod 18, har antaget det af Kommiteens Majoritet giorte Andragende, "at Stænderforsamlingen vilde erklære sig imod Jndførelsen af den i Udkast forelagte Told lov, og kun udtale det Ønske, at der maatte blive forelagt den næste Stænderforsamling et nyt Udkast til en Toldlov, ved hvilket der maatte blive taget Hensyn til de Bemækninger, som ere gjorte ved det dennegang forelagte."(Kbonsp.)