Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-02-10
J den imod Prof. David anlagte Trykkefrihedssag indleder Prokurator Haagen sit Defensions-Jndlæg ved høit og lydelig at forkynde: at denne Sag er Fædrelandets, at den er en Kamp om Nationens Ret til Menings-Yttrina, om Menneskets og Borgerens helligste Rettigheder, og at Udfaldet af den skal lære, om Dannerfolkets Tunge i den Grad er lammet, at videnskabeligt Foredraa om Landets Tilstand og almindelige Statsrets Grundsætninger, at ærlig Opfordring til Medborgere og kraftigen at virke i Samdrægtighed til Fædrelandets Tarv straffes paa Livet, med Tab af Frihed, Ære og Embede eller i mildeste Fald smeder den for Sandhed og Pligt varmt følende Forfatter i Censurens Lænker." Han berører, i hvilket mærkeligt Øjeblik det er, at Generalsiskalen fremtræder som en dens er machina, hvor uventet denne Aftion maatte komme for hver dannet Borger, og hvilket Jndtryk den maatte gjøre paa Prof. D., især da han af den fremlagte Ordre erfarede, at han var sat under Justitiens Tiltale efter Hs. Majestæts egen allerhøieste Ordre.""Det sømmer sig ikke mig, bemærker han, som Undersaat at anstille Betragtninger over, hvad Hs. Majestæt i sin Viisdom har besluttet, men jeg haaber, at det ikke vil tilregnes mig som en Forbrydelse, naar jeg i denne Anledning fortæller et Sagn, der er almindeligt. En Professor ved Universiteret i Kiel havde i et Selskab i Berlin omtalt den danske Regjering, eller maaskee den danske Grundlov i Udtryk, som man der ikke fandt stemmende med monarkiske Grundsætninger. Om Leietjenerne der staae i Politiets Sold, eller om nogle af de tilstedeværende Gjæster vare indlemmede i Spionernes Orden, beretter Historien ikke; men Man fortæller, at det Passerede blev paa den ministerielle Vei indberettet vor allernaadigste Konge, der uden i mindste Maade at reflectere paa Relationen rolig gav til Svar: Prof. P. maa have troet at han var hjemme." Jeg veed ikke og kan ikke vide, hvorvidt denne Fortælling er sand, men det veed jeg, at den atter og atter er fortalt, og at den stedse, naar den blev gientaget, fandt Gjenklang i enhver retsindig Borgers Bryst. Jeg sætter nu, at Prof. David har yttret, at det konstitutionelle Monarkie nærmer sig mere til Rets Jdealet end det absolutt, og at han for saadan Menings Yttring bliver dømt fra Livet, til Forbedringshuset, til Fæstningen, fra sit Embede, eller at han standses i sin litteraire Virksomhed ved at underkastes Censur, - og jeg overlader til Enhver at bedømme, hvilket Jndtryk en saadan Dom vilde gjøre paa Nationen, og hvilke Følelser Talen herom i Tiden vil vække." Med Hensyn til Generalfiskalens Behandling af Sagen tilstaaer han aabenhiertigen, "at den ikke stemmer med den Anskuelse, som han har gjort sig til Regel for Proceduren i kriminelle Sager, som hans afdøde Ven og Lærer, Justitsraad Klingberg paalagde ham som en hellig og ufravigelig Pligt, og som stemmer med hans Hjertes Trang: "aldrig som Actor at ville giøre Sagen værre end den er ved mindre nøiagtig Dolumentation og ved krænkende Jnvektiver." J Anledning af Generalfiskalens Bestræbelser for at stemple Prof. D. som Faktionist imod Kongen og Regjeringen, vetrer Proturator H.: "Jeg troer, at det gaaer med Troskab og Hengivenhed til Kongen som med sandt Venskab; jeg antager, at Folkets som Mandens Trofasthed bedst prøves i Farens og Ulykkens Dage; og det samme Folk, der i Aaret 1807 maatte see dets Flaade bortført af Fienden, og Hovedstaden ødelagt; det samme Folk, der under en den almindelige Velstand ødelæggende Krig i Aaret 1813. maatte undergaae en National-Banquerot, som ødelagde Private, paalagde alle Grundeiendomme en trykkende Afgift og Staten en Gjeld, der sandsynligviis aldrig kan betales; det samme Folk, der med taaretyldt Øie i Aaret 1814 maatte see Baandet opløst mellem sig og et ved nand og Hierte forenet Broderfolk; det samme Folk, der i Aaret 1819 ved Koursens pludselige Bedring var Vidne til den Elendighed, hvori mange Familier styrtedes ved tidligere Kontrakter; det samme Folk skulde, efter nyligen i Stændernes Organisation at have modtaget det meest levende Beviis paa Hs. Majests Velvillie for dets Tarv ved at føre det Tidens Oplysning imøde, Aaret 1834 med nogle Pennestrøg gjøres modtageligt forRaad til Forandring i den bestaaende Statsform og til Angreb paa Landets Grundlov; det samme Folk skulde ville lade sig lære, hvorledes en saadan Forandring lader sig iværksætte. En saadan kunne Tanke aldrig opstaae hos en fornuftig Mand som Prof. D., og kun uforskyldt og ufortjent Miskjendelse af et saadant Folks Karakteer, kunde have foranlediget en saa fortvivlet Tendents. Den danske Nation har aldrig viist, og vil aldrig vise Trodsighed, Opsætsighed eller Uvillie mod Konge og Øvrighed; den elsker sit Fødeland for høit til at udsætte det for Revolutionens og Anarkiets Rædsler; men ere dens Følelser Regjeringen mistænkelige, maatte man, om end Prof. D. paa enkelte Steder har udtalt sig med Energie, med samme Føie, hvormed Man forbyder hans Blad, forbyde Læsningen af politiske Blade, thi Frihedssæden fremspirer uden Hensyn til Markeskjellet paa ethvert Sted, hvor Jordbunden er produktiv. Var det tænkeligt, at Tiltalte kunde have havt den mod Kongen og Nationen lige formastelige Tendents, at ville vække Misnøie med den i Landets Grundlov begrundede Form, vilde han have brugt sin Pen til et saa forbrydersk Øiemed, saa maatte han dertil have benyttet andre Midler, end abstratte Begreber og historiske Betragtninger, som enhver dannet Mand tusinde og atter tusinde Gange har saavel læst som tænkt sig selv. Der var en Tid, da Man straffede Kjætterie og Trolddom med Baal og Brand, men den er svunden, fordi Man har lært at indsee, at det overnaturlige er umuligt; der er en Tid, da Mar stundom forfølger Tanker som kjætteriske, men den vil være omme, naar Man lærer at indsee, at det Fornuftstridige er ligesaa umuligt som det Overnaturlige." Efter generelt at have omtalt Hovedmomenterne til Generalfiskalens Anklage mod Bladet "Fædrelandet." gaaer H. over til specielt at besvare hans Jndlæg, og Punkt, for Punkt at gjennemgaae de Yttringer, han har fundet utilladelige i bemeldte Blad. Denne Deductions Udførlighed tillader os ikke her at dvæle ved enkelte Uddrag af samme; den er desuden saa interessant, at den bør læses i sin Heelhed. Dog kunne vi ikke forbigaae følgende, som det forekommer os, træffende bemærkning: Generalsiskalen vil af en Tirade udlede, at Forfatteren har paataget sig at bevise, at Folket ikke kan have Tillid til den danske Regiering, eftersom denne ikke har sørget for at organisere Statslegemet saaledes, at han i Almeenhedens Navn og paa sammes Vegne kan forlyste sig med, ved fortsatte Operationer at anatomere Regjeringens Handlinger og forfølge dens Functioner i de mindre Fibre. Det undrer mig, at Generalfiskalen, der saa kunstigen kan udspinde fast usynlige Traade af de uskyldigste Udladelser om Regjeringen og dens Handlinger, ikke selv veier sine Ord med mere Overlæg; thi man anatomerer kun Cadavere, og naar han beskylder Prof. David for at ville anatomere Regjeringens Handlinger, indseer han selv, hvor let han kunde paadrage sig Action." - Efter slutteligen, som Bilag, at have fremlagt Prof. Davids (allerede for Publicum bekjendte) Tilsvar, concluderer Hr. Procurator Haagen som følger: "Paa Grund af hvad Prof. David og jeg have anført, haaber jeg, at han vil vorde fritunden for Generalfiskalens Tiltale, og da det af den fremlagte Extract af Generalfiskalens Jnstrux erfares, at han ikkun skal tilkiendes Omkostninger og Salair, naar Dommerne befinde, at han lovligen og retmæssigen har søgt den Skyldige, saa holder jeg mig overbevist om, at den ærede Ret ei engang vil finde Anledning til at paalægge Tiltalte Actionens Omkostninger. Jeg har under Proceduren af denne Saa stadigen tiltalt Generalfiskalen og ikke Statsraad Treschow, thi jeg veed, at han har talt i Embeds=Medtør. Paa Grund af de mange Beviser, jeg har havt paa Hr. Etatsraadens liberale Tænke= og Handlemaade, tæller jeg ham blandt de Faa, paa hvis Venskab jeg bygger i ethvert Livets Forhold - i hvis Agtelse jeg sætter min Stolthed, - og naar vi derfor om kort eller lang Tid møde hin(Hr. Etatsraad Treschou er anden i Roeskilde, nemlig en af de ved Hs. Majestæt Kongen udnævnte Deputerede, og Hr. Procurator Haagen en af de i Kbhv. valgte Deputerede) - og naar Talen der falder om Mod og Kraft og Offentlighed, skal jeg ikke med hans Procedure af denne Sag i Haanden optræde imod ham. Prof. Da vid var min Barndoms Legebroder, min Ledsager paa den academiske Bane. Han er min Manddoms Ven, og jeg kan derfor ikke tolke de Følelser, hvormed jeg herved paastaaer og sætter i Rette: at Dr. philles, Prof. i Statsoeconomien Christian Georg Nathan David bør for Generalfiskalens Tiltale i denne Sag fri at være. - Domstolenes Retfærdighed er Danmarks Stolthed, og med Haab og Fortrostning nedlægger jeg derfor Tiltaltes Saa i Rettens Hænder. (Kbbp.)J Fredericia var i Anledning af Hs. Majest. Kongens Fødselsdag stor Parade af Militaire og Borgere, som bivaanedes af Hs. Kgl. Høihed Prinds Frederik Carl Christian, der udbragte et "Længe leve Hs. Majestæt Kongen!" med et trefoldigt Hurra. Strax derpaa og medens der præsenteredes Gevær, lod Hs. Kgl. Kbd. Prindsen Sergeant og Sygehuus-Orkonom, Hensel fremkalde, og paahængte ham Høisamme den ham af Hs. M. Kongen forundte Dannebrogs Orden, hvorefter Hs. K. H. atter udbragte et tredobbelt Hurra. Om Aftenen var hos Hs. Kgl. H. stort Bal for Civile og Militaire, hvor Høisamme udbragte Hs. Majestæts Skaal. Ogsaa i et stort Selskab af Bor(Af Veile A.) gere blev Dagen festligholdt. Lemvig den 29de Jan. Gaardsdagens saa kjære Fest, vor elskede Konges Fødselsdag feiredes her ved Aftenspiisning og Bal paa Raadhuset. Enhver bidrog sit til, at Jntet skulde mangle i den fælles Glæde paa en for alle Hierter saa dyrebar Dag; og med dyb Følelse af Kiærlighed og Taknemlighed for den ædleste Konge skiltes Selskabet ad ved den næste Dags Anbrud. Under Maaltidet blev afsjungen en af Byefogden, Hr. Cancellier, Gundelach, forfattet Sang i Anledning af Dagens Høi Ledigt Embede. Sønderup og Suldrup Menigheder i Viborg Stift, 250 Rd.