Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-07-30
Det er saaledes bekiendt, at Norge og Sverrige ere i Færd med at tilegne sig Criminallovbøger, der meget nøie stemme overcens. Der er ingen Grund til at antage, at ikke Danmark ligesaavel kunde slutte sig til et saadant Værk, ja naar de tre Regjeringer og Folkerepræsentationer saaledes vare gjennemtrængt af Eenhedsideen, som jeg haaber Tilfældet vil blive, da ligger der intet Chimærisk i at tænke sig, at ved endrægtig Samarbeiden af de tre Landes bedste Jurister en fælles Criminalcoder og i det mindste i visse Hovedpartier tillige en fælles Civillov bog kunde istandbringes, der under fri Afbenyttelse af Retsviden skabens og Lovgivningsvæsnets Udvikling i det Hele byggede paa den Grundvold, de bestaaende Retsinstituter i de tre Riger frembyde, der, selv uden nogen Slags Samvirken i Lovgivningsværket, i mange Henseender have bevaret en eiendommelig, samstemmende Characteer. Dermed var da tillige givet Grundlaget ikke blot til en fælles, nordisk Retsvidenskab, i Literaturen og i Universitetets Doctrin, men ogsaa en mægtig Impuls til vedvarende Samvirken mellem de tre Rigers lovgivende Myndigheder, ligesom da ogsaa den Tanke ligger nær, at sikkre en eensartet Reis anvendelse og practisk Retsudvikling ved Oprettelse af en fælles Cassationsret, der, udnævnt for en Trediedeel af hver af de tre Regjeringer og residerende i et centralt Punct fjernt fra de tre Administrationer, sikkert vilde udvikle en saadan Dygtighed og Uafhængighed og erhverve en saadan Anseelse, at man i den vilde finde baade det bedste Middel til Løsningen af det vanskelige endnu uløste Problem af en fuldkommen hensigtsmæssig politis Domstol, og til den vilde overdrage Afgjørelsen af mange føde rative Differenspuncter. Hvilken Betydning for Nordens Historie dets Forhold til Protestantismen har, er alt ovenfor antydet, og denne Betydninturde atter i fuld Maade gjøre sig gjeldende, hvis der virkelig skulde forestaae Europa en catholsk Reaction; i alt Fald synes de reent protestantiske, skandinaviske Riger at være et naturligere Værn for samme, end det halvt catholske Preussen, eller det halvt episkopale, halvt catholske brittiske Rige, og der da tillige for os at ligge et mægtig Behikel for politisk Jndflydelse. At en nøiere Forbindelse mellem Nordens Literatur og Universitetsvæsen lader haabe paa en dygtigere Udvilling af en nordisk protestantisk Theologi, end den nuværende, der i eet og alt er behersket af tydske Jndflydelser, aabner tillige Udsigten til en fælles Kirkeforfatning, hvortil Elementerne indeholdes i de nordiske Landes meget eensartede kirkelige Forhold, som, hvis man skulde vende tilbage til en synodal Organisation, vilde indeholde Spiren til vedvarende Samvirken mellem hele Nordens Geistlighed, og maaskee føre til en fuldkommere Ordning af Forholdet mellem Kirke og Stat, end enten Papismen eller Conseqventserne af Protestantismens meget ufuldstændige Seier i Tydskland have skabt. Hvorledes uafhængige Stater ved et Toldforbund kunne tilveiebringe en kraftig Forening af de commercielle og industrielle Jnteresser, har Tydsklands Exempel viist, og jeg skal saa meget hellere henvise dertil, som det er tilveiebragt, ikke ved den de enkelte Staters Souverainettet indskrænkende Forbundsmagt, men ved selve denne Souverainetets frie og uindskrænkede Udøvelse.