JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J den nordiske Tilskuer No. 42 og 43, læses under Overskift: Litteraturens Oprindelse (en Priisopgave) et i Henseende til Fremstilling og Versefication i egentlig Forstand mesterligt Digt af Justitsraad Baggesen. Foruden den i denne Gaade selv udsatte Priis loves endnu en Præmie af 100 Rbd. for Opløsningen af samme i Vers eller Prosa, men dog paa den Betingelse, at i denne godtgjøres Forklaringen af hvert enkelt Led i Gaadens Kjæde, eller, hvad der er det samme, at Betydning af hver Strophe angives. Anmelderen, som maa bekiende, ikke at være stærk i at raade Gaader, formoder imidlertid, at Opløsningen af den anførte er Ordet: Øde. Under Titel af: "Søe-Etatens Ana ler, agter et Selskab at udgive historisk characteristiske Efterretninger om den Danske Søe-Stat fra Aaret 1788 indtil nærværende Tidspunct, Man vil med Sandhedskjerlighed bestræbe sig for, at gjøre disse Efterretninger saa nyttige og oplysende for Fædrenelandets Venner og Historikerne, at Mindet om forbiegangne og nærværende Tider, kan skinne i sit rigtige Lys. - Det heele vil komme til at bestaae af 6 Hefter. Naar Alt behørig er ordnet til Værkets Udgivelse, skal Subscription, og Prisen, hvad samme vil koste, forelægges Publicum. De Lys, som tjene til at oplyse Skuepladsen, paa Hoftheatret, mangle Blikskjærme, og blænde derfor Tilskuerne paa en høist ubehagelig Maade, i det mindste saalænge de ikke ere nedbrændte, hvortil der gjerne udfordres en god Time. Ønskeligt var det, at Directionen vilde lade disse Lys forsyne med Blikskjærme, saaledes som Tilfældet er paa det store Theater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Spørgsmaal. Hvad vil Jndsenderen af det Forslag, om at sende Slaverne til en øde Øe, at disse skulle foretage sig der, Thi Beskjeftigelse maae de dog vel have, Eller hvem vil han beskikke til at gjøre deres Arbeide her paa Fæstningen og i Byen,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Indenlandske Efterretninger. J disse Dage er udkommet: Veiviser eller Anvisning til Kjøbenhavns, Christianshavns og Forstædernes Beboere, for Aaret 1816 og 1816, udgivet ved Boghandler Ludvig Thiesen. Den faaes indbunden paa Trykp. for 15 Mk., og paa Skrivp. for 21 Mk., hos Udgiveren, paa Hjørnet af Laxe- og Sqvaldergaarden No. 217.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Mariboe, d. 13 Novbr. Paa Gortlermester Petersens Huus i Mariboe Byes Østergade beliggende, blev intet Bud gjort ved Auctionen den 10 dennes. Det blev opraabt for 1000 Rbdlr. N. V. - Hvorledes Veien imellem Mariboe og Bandholm paa nærværende Tid er beskaffen, kan sluttes deraf, at en Bonde væltede forleden paa ovenmeldte Vei 3 Gange med et lidet Læs Korn. - Nok for den Vise (?) - - Den i disse Aviser omtalte Jldebrand i Marstal paa Ærøe, udbrød den 30 f. M., om Aftenen Kl. 6. Jlden tog med saadan Hastighed overhaand, at Jndvaanernes Anstrængelser ei formaaede at standse den. Først efter at 62 Huse vare lagte i Aske og Sprøiterne fra Ærørskjøbing og Rudkjøbing vare komne til Hjelp, blev Jlden dæmpet. 77 Familier ere ikke allene blevne huusvilde, men have ogsaa mistet endeel Kreaturer, næsten al deres Jndboe og sidste Sommers Avl. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Aalborg, d. 10 Nov. Sidste Tirsdag Aften den 7de Nov. ankom hertil, i ønskeligste Velgaaende, vores nye Stiftbefalingsmand Hs. Excellence Hr. Geheimeraad v. Moltke. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Kjøbenhavns Børs den 17 November. Cours. Hamb. 2 M. 632, a vista 640. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Rbdlr.,a vista - . Spec. 640. - Sperier solgtes til 39 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 74 pr. 100; Oblig. 61 a 52. Norske Sedler 83 a 9.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Blandede Efterretninger. Udtog af en Dansk Reisendes Brev efter hans korte Ophold i London. - Det Brittiske Museums Samlinger ere nu bragte i temmelig Orden, hvor jeg anvendte med Nytte flere Dage. Mit Bekjendtskab med Humphrey Davi, Wollaston og flere, var mig meget fordeelagtig. Jblandt flere siældne Mineralier saae jeg et Par nye Arter af Arsenik-Kobber eller Oliven Ertz. Jeg har bragt med mig de nye Metaller, Palladium, Rhodium, Osmium og Jridium, ogsaa en Deel af Jodine. Foruden andre Forelæsninger i Mineralogien gaves og nogle, for endeel fornemme Damer, af et derudi vel øvet Fruentimmer. Jeg saae et galvanisk Batterie, som opfyldte en heel Kielder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Jblandt det meget, der er at see af Maskiner i London og deromkring, fortjener at anføres et Par Papiirmøller uden for London, af hvilke den ene var meget konstig. Man blegede Papiirstoffen ved oryderet Saltsyregas. Jndretningen ved Fabriken er saaledes, at alt gaaer uden Menneskehjelp; der gjøres Papiir af flere hundrede Alens Længde, som skeer paa bevægelige Messingsigter og vikler sig omkring store Cylindre, alt uden Menneskehjelp, og naar en Cylinder er fuldt omviklet med Papir, hæves den op ved en simpel Mechanisme, og en nye lægges igjen strax i den forriges Sted, uden at Maskineriet standser, der gjøres ved 3 Menneskers Hielp ligesaameget Papiir som ved 18 Mennesker i de andre Papiirmøller. – Jblandt andre Indretninger saae jeg et Farverie, hvor alle de meget store Farvekjedler bragtes i Kog fra en fælles lukt Kiedel, der var bestandig i Kog, hvis Dampe ledtes ved Rør fra denne Kiedel need i Bunden til flere Farvekjedler. Endelig vil jeg anføre en liden Smelteovn, som bestod af en Bund-Plade af Ruejern og 6 Sideplader omtrent af 4 Alens Høide, der bleve sammenholdte med Jernringe. Ovgen var blot udforet med grovt guult Sand; Blæsebælgene til denne Ovn vare de simpleste jeg nogensinde har seet, de bestod af 2de store Oxehoveder eller Tønder, som hvilede paa Tapper, der vare anbragte i begge Ender. Tønderne vare ved et Skillerum deelte i 2de Dele efter Længden, dette Skillerum var vertikalt og gik ikke fuldt ned til Bunden, hvert Mellemrum havde en Klappe som paa en Blæsebælg, der aabnede sig ind af, og paa den anden Ende af Tønden var en liden Blikkasse, som havde Communication med begge Tøndens afdeelte Rum. Fra denne Kasse gik Blæserøret ind i Ovnen. Tønderne vare halv fulde med Vand, og fra hver Tønde gik en Stang ud til Siden, ved hvilken Tønderne kunde væltes paa deres Tapper fra den ene til den anden Side, og naar Tønden væltede til den ene Side gik alt Vandet ud i det ene Rum og pressede Luften igjennem Blæserøret; der behøvedes megen liden Kraft til at bevæge dem, og Effecten var dog saa stor, at de smeltede 1600 Pd. gammelt Rue jern ved 4re Timer. (Af: Der Freimathige.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Forløsningshuset i Paris har man gjort det Forsøg, at bestemme, saa nøie som mueligt, Vægten af nyfødte Børn, og derved erholdt følgende mærkelige Resultater: af 770, strax efter Fødslen, med største Omhyggelighed veiede Børn, fandt man 34, der kun veiede Pund, 69 veiede 2 Pd.; 459, altsaa den største Deel, veiede, 6 til 7 Pd.; og 3 endog 10 Pd. Legemets Længde var 8 til 22 Tommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Theatret i Barcellona have, som i alle spanske Skuespilhuse, Jnqvisitorerne deres Loge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
En af disse Herrer fandt een af Danserinderne for let klædt. Han angav hende, og hun maatte vandre i Jnqvisitionsfængslet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Engelland har man paalagt Pebersvende en svær Afgivt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Paa Kirkegaarden i Rathenau jordede man nyligen en russisk Husar, der, skjøndt han ikke var ældre end 20 Aar, havde været med i 40 Slag, og aldrig var blevet saaret. Han druknede tilfældigviis i Elben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Steiermarks Biergegne kaldes de uægte Børn Landets Velsignelse. De ledere næsten ene Tienestekarle, Recruter, Tjenestepiger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Jnquisitionsannaler, udgivne af Don Ylorento, berettes, at denne Troesret i de første 28 Aar har ladet brænde 130,400 Personer levende, 70,980 i Billede, og dømt 1,405,071 til at gjøre Bod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
J Berck i Crefelder Kreds slog Lynilden d. 11 Jan. 1815 Kl. 11 i Kirken og borttog Ziffret11 af Taarnuhrets Zifferblad. (Af: Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Efter et Brev fra en Officier, ombord paa Northumberland, dateret Høiden af Madeira de 24 Aug., nyder Napoleon Buonaparte en herlig Sundhed og er temmelig munter; han spiser med Lyst, drikker med meget Maadehold, og har al Udsigt til en høi Alder. Han sover roligere end nogen ombord paa Skibet. Hans Store og Generaler vise ham endnu stedse den samme Høiagtelse, de altid have viist ham. Paa hans Fødselsdaspillede de Kort med hverandre, og man lagde Mærke til, at de med Forsæt lode ham vinde. Grev Bertrand klager over den Bagvaskelse i engelske Aviser, at han var reist forklædt fra Elba til Paris. Han forsikkrer paa det helligste, at han aldrig havde forladt denne Øe, førend Buonaparte havde indskibet sig tilligemed ham; han havde heller ikke svoret Kong Ludvig Troskabsed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Den franske Politieminister, Hr. von Luges, har afsendt til Jerome Buonaparte alle de Ædelstene, det Sølvtøi og de rede Penge, han havde i Forvaring, og hvis Beløb udgjør 3 til 4 Millioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Mod den berygtede Røvercapitain Grosel, som hidtil har drevet sit Uvæsen i Mähren, er bleven beordret et stærkt Militairdetaschement til Grændsen af Bøhmen og Mähren. Han er en Søn af Skarpretteren i Hollabruun. Som fordum Schinderhannes skaaner han Bønder og fattige Folk, og udplyndrer i Almindelighed kun de adelige Godseieres Slotte, eller rige Forvaltere og Justitsembedsmænd. - J Mayland kjøbte en Borger for ikke længe siden et gammelt Malerie for 12 Liver. Da det var afpudset, fandt manen skjøn Corregio, der i det mindste er 20,000 Gylden værd. Det forestiller den hellige Peder som Martyr, omsvævet af Engle af himmelsk Skjønhed. - Efterretninger, som den 6 d. ere ankomne til London fra de romerske Stater, melde, at den i Palermo igjen har viist sig Spoer af Pesten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Adskillige fra Messina til Livorno ankomne Skibe vare blevne lagte under stræng Qvarantaine. - J følge en Bostonertidende ere i sidste Krig 6000 Mand Landværn blevne begravede i Norfolk i Vinginien, over 8000 ere ved Sygdomme bortrev paa Søerne og i den omliggende Egn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-18
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes En
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
J. Æsthetikens Fadebur! Hvi gale J, som J var gale Ei nu fra Fadeburets Svale: Og prise Helten under Mulde, Som gav jer alle Næver fulde, Ja ham, den mageløse Kjæmpe Som, hvad ei kunde skee med Læmpe. Udvirkede med Eg og Od, Med Piil og Brod, Saa J fik selv, forunderlige Gaade! Dog Rum i Rammen paa en Maade. Ja fik engang dog paa Parnas Jer længe velfortjente Plads, Jert Handværk Gothe, hvilken Skaml. Kun gjorde til en Øl-Parabel, Og Asmus til et Kagle Epigram, Jens Baggesen det gjorde til en Fabel, Det sang dog vist for jeres Vugger: Selv knap en Kukker. Har sagtens Jens og jeg tilfælles, Det jeg af Søndagsbladets Aand. Mig slutter til, Og deraf end jeg slutte vil, At om det Uheld end ei hændte. Bor Jens at han sig ret omvendte, Saa vendte han dog Kaaben om, Og hedder Somme Venderom., Sin egen Høihed vil jeg haabe Han kalder Povel Vendekaabe. Ol havde han lidt længer levet, Og sin Parthenes med Sands Paa Dansk omskrevet, Da visnet aldrig eders Laurbærkrands, Da havde Mulen han omsadlet, Og jer til Alpe=Helten adlet, Da eders Navn, som eders Byrd, Og Daad var stort, Naar af Bedriften der var gjort Et Epos som et Eventyr. Og J Bærsækker ret af Helte For Danmarks Tungemaal, Som viisde klart, at det kan smelte Foruden Ovn og Baal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Som Salt og Sukker i det bare, Det klare Vand, Og at det med en Smule Konst Kan løses op i Dunst! Hvillove J dog ei den Helt Som vel var af en anden Vækt End J. Men som, for alle dog at smaae, For jer og Tydsken at behage Stod eder som en Skjoldborg bleVel smelted han af gyldne Maal. Saamangen Klump i klare Luer, Der, som en gylden Offerskaal Skal prange under Templets Buer. Men bruger kjønt dog jer Forstand! Begriber dog, At Guld af Field og Guld af Sprog Sig smelte lader ei i Vand, Og kan ei, trods al Konst og Kamp, Gaae op i Damp J kan ham sagtens dog tilgive, At han har gjort, hvad J lod blive, Derved slet Jntet J jo tabe, Men maae dog føle det er stort, At han jer har saa nemt det gjort. En Genius at efterabe. Og nu Eensidigheden, hvem Bekjæmped den med saadant Kiem, Saa practisk, ved et stort Exempel, Hvem satte paa saamangen Side, Som selv ei Dyden godt kan lide, Geniets Stempel, Hvor er den Ridder vel af Sproget, Som, skjøndt han vidste Veien godt, Reed stundom dog saa reent i Taaget, Som nogen anden Don Qvixote, Ja, reed i Staae og reed i Ring, Kun for at prøve alle Ting. Vil I engang dog ret betænke, Hvorledes han har vidt omkring, Nu siden han af Vessels Enke Fik Snak og Kurr som ingen Ting! Hvor er en Vei, jeg vil ei sige Dannemark men Tydsker-Rige, Hvor han har ikke gjort et Hop, Om ikke redet i Galop, Hvor er der vel en Gjæstestue Jmellem Hamborg og Paris, Hvor ei den Ridder sig lod skue, Og tog sig dog en lille Priis, Saader er jo fast ingen Bye, Han jo var i, endog i Thye! Hvor er der vel, Fra Strasborg til Korsør. Et Taarn, et Field. Hvor ei han prøvede, trods Kløft og Gavle, Om han endog blev nok saa er, Om ei at klavre op saa dog at kravte, Hvor tit har han ei rendt Med Panden imod Døren, Paa Nelderne sig brændt, Og revet sig paa Tjørn, Ja, vadet ud i Moser, Til Belte og til Bryst, Og det af bare Lyst, Til Muser og til Roser, Af Lyst til det Almene, Af Afskye foribet En Nu gik det sagtens saaSom Man kan sagtens vide, Det vilde rigtig gaae Kun til den ene Sider, Tit steilled med ham Skimlen, Saa han fik agter ud, Tit fik han det med Svimlen Og til med Værk og Brud; Af Vatersort engang Han havde nær Ereperet, Sig nær paa Styltegang Jhiel parodieret; Han som Ulys sin Grav Var nær paa Verdens Hav, Nær ved paa Cirienborg, Hvor fiint han end begyndte, Til Musers Hjertesorg, Det sidste Vers at grynte. Dog derfor ei han er at skose, Nei, meget meer at rose, Thi han var som en Skipper, Der seer han strande maae, Paa een af tvende Klipper, Og grunder ikkun paa, Hvor, da det galt maae være, Han strande kan med Ære; Og Sællandsfaren her J skulde høilig prise, Som vilde før forlise. Med Top og Tavl saa nær, End bjerge Liv og Ladning,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Ved Stranding og ved Vadning. J Lavvand lidt for nær Eensidighedens Skjær! Hvad siger J, godt Folk, Jeg glemmer hvor jeg er, og stikker ei den Dolk Men allenfals kun jer? Nei, J tær Feil, godt Folk, Kun som en Jyde=Tolk Jer vise, jeg har villet Det Fine just i Spillet, Og maae hos jer, saavidt Som jeg kan skjønne, Dog have lidt Gjort mine Hoser grønne. Jeg, efter fattig Leilighed Forsøgde i min sure Sveed En Smuke og "Det søde, bløde Danske Sprog "J dette vanskelige Fag Som er endnu den Dag i Dag Kun slet bebygt, Og drevet sygt; Og drev jeg det just ikke vidt, Saa trøsted J jer selv jo til Ved: ultra passe . . . Dog, Snak, jeg Tosse! Som husked ikke paa, J hængt Mands Huus ei maae Om hængde Folk Man tale, At her, hvor jeg mig vender, Jeg er blandt Nemos Frænder, At her i disse Sale Han fik sin haarde Dom, At her hans Navn hos Alle Er syltet ned i Valle Som Slægtens Helligdom. Saa kan Man falde over Sviin, Og glemme sit Latin. Saa lad os Modersmaalet hædre. Der driver jeg det vel lidt bedre, Og drev jeg det just ikke vidt, Saa trøsted det jer selv jo tit. Hvo som gjør Mere end sit Bedste, Han er en Skielm imod sit Næste. Dog, lidt vel tørt for jer Det Ordsprog er, Det ikke Mellemgulvet ryster Men falder let for svage Bryster, Og voldte tit, naar Man det roesde Lidt Hoste. Hver har sin egen Stierne, Jeg, for Exempel, vilde gjerne See til at hae mit paa det Tøire, J helst vil jeres Lire smøre, Og som Fornuftens ringe Tolk, J Dag jeg tjener jer, godt Folk Og drev jeg det just ikke vidt, Saa trøsted det jer selv jo til, Samvittigheden tør ei mukke Naar Man, som Barnet i sin Vugge, Gjør hvad Man kan. Ja efter min Forstand, Hvis ei Hukommelsen mig svigter, Er netop denne Trøst det Hele Som Læserne med deres Digter, Har maattet for det meste deele J dette vanskelige Fag, Som jeg har fusket paa i Dag, Det rene, skjære practiske Didactiske, Og drev jeg det just ikke vidt, Jeg drev det sagtens dog til Skit, Og er da den Opmuntring værdig Hvormed J lige til i Fjor Var altid færdig, Naar Man gik smukt i jeres Spor Jeg vendte mig til alle Sider, Og viisde jer at ei jeg lider Eensidigheden for min Død, Jeg viisde jer, hvoraf det kom, At det gik altid udenom, Naar J paa Sællandsfaren skjød; Jeg gav et Vink som skulde vække Jer til paa rette Kant at knække Den haarde Nød, Og til maneerlig at begegne, Jens Baggesen, hvis op Han stod med Siæl og Krop, Og vilde eder degne. Jeg vil slet ikke røse. Mig derfor af Forstand, Thi Konsten er forsand. Saa let som Fod i Hose. Naar Foden kun er reen, Saa paa det ene Been. Man allenfalds kan staae Og drage Hosen paa, Og Man er frie for Skolen. At, der er Huul paa Hosen. Men Somme er i Gang, som Og i Begreb lidt langsom, Og da jeg dog ei nænner At narre gode Venner, Saa vil jeg aabenbare. Jer Kunsten nu forklare. (Sluttes i næste No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Dramatiske Noveller i Breve til en Ven paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
I Anledning af Dronningens Fødselsfest ga res Tirsdagen d. 31 October en pantommisk Pro og med skjønne Pasdedeurs og herlige maleriske Grupper af Oldingen Balletmester Galeotti, og Lodiska, et nyt Syngespil af Loreaux, til Cherubinis Musik *). Denne er det, der giver dette Stykke Værd, dog maa den, efter sin Natur, have langt mere Jnteresse for den virkelig Musik kyndige, end for den blotte Musikynder. - Jfr. Walthers Spil og Sang som Lodoiska gjør denne Kunstnerindes Tanksomhed og Flid megen Ære. *) Samme, just ikke indholdsrige Stykke, er ogsaa lat i Musik af Kreutzer. J Særdeleshed skjønt og rigtigt var hendes Spimed Durlinske i Begyndelsen af tredie Act. Kruses Spil som Durlinske var heldigt. J første Act erindrede han ved sin djævelske Latter om Munker i Masaniello. Zinck fortjener Roes for sin hjerve Floreski. Enholm, som den ædle Tartarhøvding Titskan, og Rind, som Vaabendrageren Varbello, bleve Charactererne troe. J Stykkets sidste Act falder en Jldregn, der ved dets anden Forestilling den 6 November skal have vundet umanterlig Applaus. - Løverdagan den 4de Novbr. gaves til Fordeel for Jnstructeur og Ridder Rosing Øhlenschlægers Sørgespil Hakon Hlade Jarl, hvori Dr. Rygge med sædvanlig Kraftfylde udførte Hakons Rolle. Han modtoges ved sin Jndtrædelse paa Scenen med Bifaldsklop, og hans Spil var, især i de tre sidste Acter, en reen Nydelse for hver Ynder af den sande Kunst. Rosing selv spillede i nogle ikke forhen givne Scener Audins=Rolle og det med den Sandhed og Tænksomhed, man kunde vente sig af denne hæderværdige Veteran. Til Slutningen fremsagde han med færdeles Jnderlighed en af Stykkets Autor forfattet Epilog. Paa det kov Al. Theater er tillige i f. M. givet en Concert af 34 to unge talentrige Musici, Brødrene Simonsen, Jndtægten har nok ikke kunnet være betydelig, da der langtfrakke var fuldt Huus. Jmidlertid for rod sikkert enhver af de Tilstedeværende Skuespilhuset fuldkommen tilfredsstillet. Stor Fremgang sporedes disse tvende meget lovende begyndende Kunstnere at have gjort siden deres seneste Nærværelse her, og tre Violinconcerter udførtes af dem kunstmæssig og med megen Præcision. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Jndenlandske Efterretninger. Hr. Justitsraad Weinwich har i Søndags endt sine Forelæsninger over de skjønne Konster Tilhørernes Tal voxte hidtil bestandigen, og Konstacademiets høje Præsis, H. H. Prinds Christian. har adskillige Gange beæret disse Forelæsninger med sin Nærværelse. Til Afsked holdt Hr. Justitsraaden en kort, men hjertelig Tale til sine Tilhører, hvori han bevidnede dem sin Taknemmelighed for deres uafbrudte Opmærksomhed paa denne Fru af hans Grandskninger i Konstens forskjellige Grene, hvortil det fortreffelige Moltkiske Malerie cabinet har givet ham saa storlig Anledning og Leilighed i de 12 Aar, Overopsynet derover har været ham betroet. Han gav Haab om, engang at holde Forelæsninger over de enkelte Dele af Konsten, saasom Kobberstikkerkonsten &c. Meget, som her blev foredraget, var, som Hr. Justitsraaden meget rigtigen anmærkede, for abstract, til at det strax skulde kunne fattes af alle Tilhørere, og kunde, som mundtligen fremsagt, ikke gjøre det Jndtryk, som det, der ligger trykt for hver Mands Øine til gjentagen Efterlæsning. Hr. Justitsraaden agter derfor, efter Adskilliges Ønske, at udgive disse Forelæsninger i Trykken. De blive omtrent 10 til 12 Ark, og Prisen er fastsat til 3 a 4 Rbdlr. Fra en saa tænksom Mand som Forfatteren, kan man vente, at de ved nyt Gjennemsyn, ville faae den sidste Politur. Tak fortjener han, i hver Henseende, for den liberale Maade, hvorpaa han her har søgt, end mere at vække den i de sildigere Tider hos os halv vakte Konstsands, der altid maa og vil bidrage til Sædernes Forædling. Efterfølgende Stykke troer Udgiveren at burde indrykke heel og holdent, da det deels er et authentisk historisk Bidrag til Skuespilvæsenets Tilstand i Odensee, under den ogsaa i Kjøbenhavn bekiendte Görbing Francks Bestyrelse, deels indeholder en justeret Taxt for Melpomenes og Thalias Præster og Præstinder i Tydskland. "Siden jeg kjøbte Comediehuset her i Odense har jeg havt engageret forskjellige temmelig talrige Selskaber, blandt hvilke dog have været adskillige duelige Subjectere; men min Skjebne har altid været, at sætte til om Vinteren det jeg vandt om Sommeren i de andre Provinser. Man vil maaskee indvende derimod, at naar mit Personale havde været et bedre Ensemble, vilde Jndtægten ogsaa have været bedre. - Dette tilstaaer jeg gjerne; men at det er umueligt at underholde et talrigt Selskab af udsøgte Medlemmer en heel Vinter i Odense, vil letteligen skjønnes af efterfølgende Detail over hvad et saadant Selskab, som kunde opfylde et æret Publicums billige Krav, vilde koste at underholde, samt hvad Jndtægten kan bringe naar der NB. hver Aften fandtes fuldt Huus, som dog ikke er at vente. Da Sangen nu engang er Publicums almindelige Ønske, følger deraf, at Skuespillerne tillige maae være Sangere; thi ellers udfordredes et dobbelt Personale, som da oversteg enhver Privatmands Kræfter at salarere. - Sangere og Stue spillere tillige, langtfra dog ikke af første Talents, betales i Tydskland med følgende Gager, og fordre, naar de skal forlade deres Fødeland, høiere Gage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Et Selskab som vil give de nu gængse Stykker, kan i det allermindste ikke være færre end 16 Personer, som betales ugentlig saaledes: En første Bassist, en første Tenorist og Busion ere ikke at faae under 8 Rdlr. S. H. C. . . gjør 24 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Første Sangerinde, som ogsaa selv skal holde sin Garderobe, 2den og 3die Sangerinde. . . 14. En Moder. Soubrette. . 2den og 3die Elsker . . . 12 Chevalier. 2den og 3die Gamle . . . 2 Nødhielpere. . . . En Souffleur . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
En Musikdirector, Forestaaende Gager maae i hvert Fald betales i S. H. C. siden nogle Aars Erfaring har kyset enhver tydsk Skuespiller fra at contrahere i danske Penge. - Dertil kommer nu de Udgivter som kunne bestrides i danske Penge, Ugentligen: Directeuren for sin Familie, Brændsel til Garderoben, ved Prøver og Forestillinger, Porto og andre uberegnelige Udgivter. 50 Rbd. Theatermesteren. . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
Placatbæreren. . . . . Friseuren. Skrædderen Politiet. Brandvagten, Marqveurs 4 St. a 1 Rbdl. . . . Placaterne Arbeidsfolk paa Theatret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
3 Lpd. Lys 24 Pd. Talg i Lamperne Musik. 295 Rbd. Dertil de 146 Rd. S. H. C. gjør i Rbdlr. N. V. i det ringeste 30 nye Stykker, da hvert i det Høieste kun kan gives 2 Gange, a St. 4 Rbd. - Rollerne at udgjør 420 Rbd. skrive a 10 Rbdl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-11-21
4 Operaer a St. 100 Rbd. Huusleie Dette deelt for 20 Ugers Jndtægt, gjør ugentlig Ugentlig altsaa: Summa 1116 Rbd.