Berlingske Tidende, 1831-06-06
Warschau, den 26de Mai. En i Dag udkommen Relation om de nyeste Krigsbegivenheder siger: "Hovedhensigten af vor Armees Bevægelser mod Tykocin og Lomza var, at sætte et Armeekorps, der kommanderes af General Chlapowski, i Stand til at naae Litthauen, for at yde Jnsurgenterne i denne Provinds Bistand. Efterat dette var iværksat, besluttede vor Generalissimus, da han fandt det umueligt at formaae de Russiske Garderegimenter, der trak sig tilbage, til at fægte med ham, og han tillige forudsaae, at disses Forening med Feldtmarskalk Diebitsch vilde kunne stille en Magt imod ham, der blev hans langt overlegen, at vende tilbage til sin forrige Position, medens General Gielgud, som ligeledes skulde marschere til det nordlige Litthauen, tiltraadte Marschen til Lomza. Jmidlertid besluttede Feldtmarskal, Diebitsch, efterat hiin Forening med Garderegimenterne havde fundet Sted, at afskjære vor Armee fra Warschau, og bemægtigede sig i denne Hensigt Ostrolenka, før vore Troppers Ankomst. Den tappre Modstand af vort andet Armeecorps under General Lubienski, som med Bayonetten banede sig Vei gjennem Stridskræfter, der vare det tre Gange overlegne, gjorde det mueligt for Skrynecki at fortsætte sin Marsch. Den 25de Mai angrebe de Russiske Garder Gen. Lubiensk, hvis Corps dannede vor Arrierregaarde, paa nyt, medens Feldttmarskalk Diebitsch skred frem i Retningen af Cozow. Vor Armee var allerede paa den høire Bredd af Narewfloden, og Arrieregarden blev ene tilbage paa den modsatte Bredd. Den 26de Mai fornyedes Angrebet, som Feldtmarskalk Diebitsch selv kommanderede. Den Polske General trak sig nærmere henad Ostrolenka og Fienden blev paa sin Marsch hindret af den Brand, som Haubitserne havde antændt i Byen. General Lubienski gik over Narew, og stak vel Jld paa Broen, men opbrændte den ikke, saa at den tilsomst atter kunde opføres, saaledes lykkedes det for General Schachoffskois Division, der understyttedes af et frygteligt Artillerie, at passere Floden. Den heftigste Kamp begyndte, Fjenden anstrængte sig forgiæves, for at bringe store Masser over paa den høire Flodbredd; vore Tropper forsvarede sig med det meest glimrende Mod. Blodbadet var rædsomt, og varede nogle Timer efter hverandre; vore tappre Krigere stræbte forgiæves at trænge Fjenden over paa den anden Bredd; ogsaa han anstrængte sig ligesaa frugtesløst, med store Masser at opnaae sin Hensigt. Det Terrain, hvorpaa der kæmpedes, var i Særdeleshed Broen selv, og en lang, høi Dæmning, der løber langs med Narewflodens sumpige Bredd; Jordbundens Beskaffenhed bidrog meget til at give dette Slag en saa usædvanligen blodig Charakteer. Mand fægtede mod Mand og Tusinder dræbtes ved at nedstyrtes af Dæmningen. De Russiske Tropper lagde ved denne Leilighed et saa bjærvt Mod for Dagen, som de endnu ikke have viist under dette Feldttog. En ualmindelig Heede bidrog ikke lidet til at forøge Dagens Besværlighed. Russerne havde bortkastet deres Tornistere, for at lette sig Byrden. Omsider, henimod Aften, udmattet af Anstrængelsen, som vore tappre Troppers urokkelige Mod stedse fornyede, trak Fjer den sig tilbage til den venstre Bredd, og vi bleve i Besiddet af Valpladsen, paa hvilken vor Generalissimus tilbragte Natti, for at drage Omsorg for de Saarede. At fornye Slaget, vor ikke have ført til noget Resultat, thi Gen. Gielgud havde hvt Tid nok til at fortsætte sin Marsch over Lomza; vor Generlissimus besluttede derfor at trække sig tilbage over Rozan til Hul tusk. Denne Marsch skeete med den største Orden, uforfyrret af Fjenden, der, som det synes, havde lidt alt for meget, til at kunne forfølge os. Endnu er det umueligt, at bestemme Tabet, paa begge Sider. Paa vor Side ere Tre til Fire Tusinde Mand, blevne satte ud af Stand til at stride; men det synes vist, at Fiendens Tab, skjøndt vor Generalissimus, med sin sædvanlige Forsigtighed, aldeles ikke berører dette, i det mindste har været dobbelt saa stort som vort. Fire Russiske Regimenter, af hvilke eet var et Garderegiment, der først forsøgde paa at passere Broen, ere næsten aldeles nedsablede. Vi have hverken tabt Kanoner, Bagage eller Fanger. Nogle faa Efterfinkere, som paa vor Marsch, til Ostrolenka, formedelst den store Hede, ikke aarkede at kommes med, ere mueligen faldne i Fjendens Haand. Vi have gjort 200 Fanger. Dette ringe Tal er en naturlig Følge af den saa overordentligen hidsige Fægtning. J andre Henseender er vort Tak smerteligt. Generalerne Kicki og Henrik Kaminsci ere faldne: to andre Generaler Pac og Boguslawski ere let saarede. Efter Fangernes Udsagn ere tre Russiske Generaler dræbte. De store Strabadser, som vor Armee maatte udholde, have bevæget vor Generalissimus til at unde dem nogle faa Dages Hvile i Pragaa- Efterretningen, at den Polske Armee, efter en blodig og hvilket ikke kan nægtes, for den ufordeelagtig Kamp, nærmed sig til Hovedstaden, havde her udbredt Bestyrtelse; men GeneralSkryneckis aabenhjertige Beretning har nogenlunde beroelige Gemytterne. To Infanterieregimenter og adskillige Eskadroner Cavallerie have allerede begivet sig til Leiren.