Københavns Adresseavis, 1766-10-07
Adskilligt Nyt. Paa den af vor Allernaadigste Konge Christian den Syvende sidstleden anordnede Bede Dag, haver Hr. Balthasar Lund holdt en Svensk Tale i Hans Excellences, der Kongelig Danske Envoye i Stockholm, Hr. Kammerherre, von Schacks Hotel. Jndholden deraf er, hvad Texten til Fro Prædiken Psalm 91, v. 14. 15. 16. angaaer, denne: Det er bekiendt, at den himmelske Monarch, som har alle Folk og Riger i sin Haand, har i Begyndelsen af dette Aar, hiemkaldet til sit herlige Rige en stor tvende Rigers Konge, Høysalig Jhukommelse, Friderich den Femte, og det til alle hans troe Undersaatteres største Sorrig og Forliis: Men at han tillige til drees inderligste Trøst og Glæde har strax derpaa ophøyet paa den Kongelig Danske Throne Hans endnu unge, men i alle Kongelige Dyder og Egenskaber store Søn, Christian den Syvende. Denne over sin Alder vise Regent veed vel, at al menneskelig Viisdom og Vælde er uden Guds Velsignelse svag og forfængelig: Derfor har Han opmuntret sit Folk, til at anraabe paa den hellige Trefoldig heds Søndag vor naadige Skabere, Jgienløsere og Helliggiørere om naadig Velsignelse til Hans nyeligen begyndte Regiering. Dette christelige Herskab, for hvilket jeg har den Ære og Fornøyelse, at tale og frembære Salliggiørelsens Ord paa min Herres Jesu Vegne, forglemmer ikke i Dag dets underdanige Pligt, at istemme med sine Medborgere de oprigtigste Forbønner for sin Konges Lyksalighed og hele Fædrenelandets Velfærd. En høybetroet Mand og huld Undersaat, hvilken den høyvigtige Forretning haver været overdraget, i 4 Aar. at ledsage sin nu værende Konge i Hans spæde Alder, føler i Dag sit Hierte at være fyldt med en inderlig Glæde, og setter sit hele Huus i Bevægelse til at giøre Vold paa Himmelen ved de dybeste Sukke og ivrigste Forbønner, for at ønske sin unge Konge alt det, som giør Hans Navn ret stort, d. c. kiert i Himmelen og elsket paa Jorden. Vi som her ere i Dag forsamlede, paa minde os indbyrdes. om vor christelige Skyldighed, at ønske vort Riges elskelige Naboer Lykke, og deres Konge en velsignet Regiering. Vi giøre dette ogsaa saa meget desto hellere og andægtigere, som Guds naadige Forsyn saaledes har lavet det, at vi med en inderlig Længsel vente fra det Danske Konge=Huus en dyrebar Skat, en udvalgt og velsignet Prinzesse, Cron=Prinzesse Sophia Magdalena, hvilken herefter skal, ved Guds Naade, blive vort Lands Moder. Af oven anførte Sprog blev betragtet: Hvad Sallighed, den eyer, som holder sig til Gud, og hierteligen ønsket Hans Kongelige Majestæt af Dannemark denne Gave i Overflødig hed og Bestandighed: Han begierer mig, siger Herren derfor vil jeg udhielpe ham. At begiere Gud, betyder med inderlig Hiertets Attraa stræbe derefter, at man maae kiende ham for den han er, og i alle Omstændigheder, baade i aandelige og legemlige, maatte nyde hans Kierlighed og Velgierninger. Videre, siger Herren: Han kiender mit Navn, derfor vil jeg beskytte ham. Den som kiender vor Guds Navn, og veed, at han ikke beder ham forgiæves, kand være forsikret om hans Beskyttelse, og faaer i ald paakommende Fare at tilstaae: Herrens Navn er et fast Slot, hvorhen den Retfærdige løber, og vorder beskiermet o. s. v. Naadefulde Frelsere, fuldbyrde dette dit dyrebare Løfte paa den unge Pannemarks Konge! Du har ladet Ham vederfare den Naade, at Han begierer Dig, og at Han har en inderlig Attraa efter at staae i Pin Forening. Han kiender Dir Navn, til hvilken Han er døbt, og hvis lislige Sødhed Han haver erfaret af dit Ord, dit Kiød og dito Blod, til Sit Hiertes Vederqvægelse. Han paakalder dig, og anseer dig for Sin rette Hielpere. Ach, saa lad Ham da, du vise og mægtige Beherskere, finde din Hielp i Sine høyvigtige Forretninger! Af Høymesse=Texten Psalm 127, v. 1. forestilledes: 1) At Herren er den, som bygger; og 2) bevarer. Alt godt kommer fornemmeligen af hans Kierligheds Drift og mendelige Naades Fylde, og ald Sallighed har sin Bestand ved hans opholdende Naade. Skal et Rige vorde opbygt, dee. komme til Styrke, Velstand og Lyksalighed; saa maae Gud give Velsignelse, og mage det saa, at alting gaaer lykkeligen og vel. Og skal en Stad eller et Land bevares for Skade og Ulykke, saa maae Jfraels Vægter og Forsvarere tage og beholde det under sin Varetægt. o. s. v. Velsigne da kierlige Fader, og naadefulde Gud, din Tiener og Salvede, som efter din underlige Viisdom og vise Forsyn nyeligen har foretaget Sig at bygge og forsvare et saa stort Huus og mægtigt Sælskab, hvortil du selv haver allereede i Moders Liv udvalgt Ham, Behold Hans Hierte i dit Sind, at Han aldrig ligner Nebucadnesen, som tillagde sig selv ald Æren for sit store Pallads, men at Han, som i Dag, saa alletider følger Kong Davids Exempel, og siger i alt det som gaaer lykkeligen og vel af: Jkke os, Herre, ikke os, men dit Navn ene tilkommer Æren. Lad denne din udkaarne Tienere, og hele Hans Riges Meenighed see og erfare, at det er du, som giver baade Fremgang, og Bestandighed til et Folkes Sallighed, hvilket nu saa længe, midt under andres Vaaben Bulder og Krigs=Torden, har sparet sine Undersaatteres Blod, saa at de i deres Hytter have kundet smage Fredens søde og ædle Frugter: Saa skal ingen af hans troe Undersaattere arbeyde for intet, og ingen Vægtere, vaage forgiæves. Den Danske Salomon, en Fredelskende Konges Søn, og et fredsomt Folks Forstandere, udbeder sig ogsaa af Herren Viisdom til at regiere et saa talrigt Folk. o. s. v. Af Texten til Tolv Prædiken Palm 2, v. 10. 11.12 foreholdtes følgende: Konger og Dommere paa Jorden ere dertil satte, at de skulle ved gode Love og Indretninger undervise Folket og hvad Ret er, og tiene til Folkets almindelige og særskilte Velfærd; og ved retvise og omhyggelige Haandthævere tugte og holde i Orden dem, som ville foruroelige og forstyrre sine Med=Borgeres Rettigheder. Et saa vigtigt Embede kand en Regent aldrig ret fuldføre, om han ikke tilforn lader sig undervise af den ævige Viisdom, som kand give gode Raad, og ved Naadens Kraft lade tugte og underkue sine egne mordentlige Begierligheder, fra hvilke de ikke ere meere, undtagne end andre Mennesker. Konger ere Herrens Tienere. De bør i deres vigtige Kald tiene ham med Frygt, ikke med Trældoms Angst, som fører Pine med sig, men med en Sønlig Frygt; Thi de ere, i Kraft af det ævige Naade=Forbund og den dyre Forsoning, den Høyestes Børn. o. s. v. Saa glæd dig da du Danske Jfrael, over din Konge, som Herren giver dig i Naade, og tak Kongen i Himmelen! som er saa god imod dig. Men kom ihu, at det ikke er nok til din Sallighed, at din Konge er Gudfrygtig, og vorder dit Vel ved en christelig Viisdom: Du maae ogsaa selv giøre din Konge Sælskab paa Fredens Vey. o. s. v. Af Aftensangs Texten 5 Mose B. 28, v. 12. Moses talede fordum disse Ord til Jfraels Meenighed, da han vilde foreholde dem hvor stor Velsignelse det har med sig, at et Folk ikke alleneste uforfalsket beholder, men og oprigtigen følger Herrens Bud, og viser Hørighed og Lydighed, baade imod hans kaldende og befalende Røst. Den første Deel af det 28 Cap. indeholder mange herlige Løfter, og overflødig Velsignelse i denne Henseende; og det alt til dem som vandre i Kierlighed, som er Fuldkommenhedens Baand. o. s. v. Kierlige Gud og Fader, Lad din Velsignelse og Fred være baade det Danske og det Svenske Folks, samt deres Christelige Regenteres fælleds Gave, Velsigne og befæst For nings- og Venskabs=Baandet imellem disse Nordiske Riger! at dit Riges retvise Spiir, og din fredsomme Regiering, maae forknytte dem undskilleligen med hinanden. Og paa denne Grund giør, o store Gud, Kong Christians Dage lyksalige, hans Liv langvarigt, og hans Regiering velsignet. Giør hans Hierte til et Tabernakkel! sæt Ham som en Pillere i din Kirke, og som det værdigste Mynster for Folke=Styrere! Ja Herre Jesu vær du selv Hans høyeste Gode og ævige Alt, Saa skal visseligen Godhed og Sandhed møde hinanden, Fred og Retfærdighed kysse hinanden; Lykke og Sallighed blomstre omkring Hans Konge=Stoel, trives under Hans Spiir, og som et uforgiengeligt Smykke pryde Hans Krone, og giøre hans Navn stort, værdigt og ærefuldt, indtil at Tidens Kreds forsvinder i den umættelige Ævigheds Afgrund. Leve Konge Christian den Syvende, leve Han længe! leve Han lykkelig, fornøyet og salig! Amen! Halleluja Fregatten Vildmanden, under Commando af Hr. Capitain Frisch, som har sin Station her paa Rheden som VagtSkib, har i forrige Uge lagt neder i Sundet ved Cronborg, for der, tilligemed det sammesteds stationerede Vagt=Skib, Fregatten Docqven, at paradere og salutere ved Hendes Kongelige Høyheds Kron=Princessens af Sverrig Overfart til Helsingborg, hvilken Overfart er berammet i Morgen den 8de hujus, om Gud føyer Vind og Veyrlig dertil. Til samme Ende har ogsaa den til at oversætte Hendes Kongelige Høyhed bestemte Flode af Galley og Chalouper, allereede i Mandags begivet sig til Helsingøer.