Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-12-14
Nordamerika. Beretninger fra Canada af 15de f. M. lyde ingenlunde beroligende. Oprørsluen havde udbredt sig til Overcanada, antændt af en HobEventyrere fra de forenede Stater. Flere bevæbnede Fartøier, deriblandt et Dampskib, fuldt af de saakaldte "Sympathiseurs" (2: Nordamerikanere, som have sluttet sig til Patrioternes Sag), havde begivet sig fra Oswego ved den Amerikanske Bred af Ontariosøen til Socketts-Harbour (en Bugt, i hvis Nærhed Laurentsfloden strømmer i Ontariosøen), og havde taget anseelige Forstærkninger ombord. Der kunde omtrent være 5 til 600 Mand, som viste sig for det Britiske Fort Wellington ved Prescott, hvor endnu en anseelig Forstærkning fra den Amerikanske Ogdensburg stødte til dem. Den 14de f. M. kom det ved Prescott til en hidsig Træfning. Efter Nogle skal der paa Britisk Side have været 600 Mand regulaire Tropper, foruden frivillige Militser, andre Angivelser tale kun om 50 Mand Garnison, som har ligget i Fortet. J Træfningen bleve paa begge Sider Mange dræbte og saarede. Den Britiske Befalingsmand, Oberst Young, faldt, gjennemboret af 1 Kugler. Englænderne maatte rømme Marken og trække Forstærkninger til sig fra Kingston. Under Kampen havde de bragt deres Døde og Saarede til en Lade, som blev stukket i Brand af Patrioterne, saaat disse Ulykkelige ynkeligen omkom. Efter indtruffen Forstærkning bleve Rebellerne slagne tilbage, dog med stort Tab paa begge Sider. – Da Patrioterne den 12te f. M. under stort Tilløb af Mennesker gik af fra den Amerikanske Grændse, kom en af deres Skonnerter paa Grund. Et Britisk Dampskib søgte at forhindre et Amerikansk i at gjøre det flot igjen, hvorved paa den ene Side 6 Mand bleve dræbte og 5 saarede, paa den anden Styrmanden blev dræbt og 5 Rebeller druknede. Paa Reclamation, som desaarsaa skete hos de Amerikanske Auctoriteter, belagdes Rebellernes Skibe den 14de f. M. med Beslag og bragtes til Ogdensburg, hvor Mandskabet skulde saa søges formedelst Krænkelse af Neutralitetsloven. Det er at vente, at disse Begivenheder ville foraarsage Spænding imellem Englænderne og Amerikanerne. Alt tidligere havde Gouverneuren i Overcanada, Sir George Arthur, gjort Hentydning paa de hemmelige politiske Bevægelser i de forenede Stater, hvis Præsident erklærede dem ved de bestaaende Love for utilstrækkelige til at undertrykkes; hvorfor Gouverneuren erklærer, at Colonialregjeringen i Nødsfald maa hjælpe sig selv, for at tugte Fribytterne ved Grændsen, Præsidenten og hans Regjering blive gjort mistænke lige i et Grændseblad, som paastaaer, at Jnsurgenterne havde erholdt deres Vaaben fra de forenede Staters Tøihuus i Vergennes, Staten Vermont. - J Nedrecanada synes Kampen at være blodigere og mere haardnakken, end det efter de sidste Beretninger var at vente. Den berygtede Exgeneral van Rens selger var indtruffen fra New=York hos Rebellerne, som endnu synes at have holdt sig paa flere Punkter, navnligen ved Boucherville. Talrige Rebelhobevare som Guerillas adspredte over Landet. Hundreder af Fangne ere bragte ind, deriblandt en Officeer, St. Martin, født Franskmand, som har tilbudt at ville udlevere Rebellernes Overbefalingsmand, Dr. Robert Nelson, død eller levende; han er nemlig bleven skuffet, ved istedetfor at finde 30000 Mand efter en ham given Forsikkring kun at træffe paa 3 til 4000 elendige Subjecter. Englændernes Repressalier ere frygtelige. Den 11te f. M. frembød hele Lande bagved Laprairie Synet af et Jldhav; derimod behandle Rebellerne de Engelske Fanger skaansomt. Den Fransk-Canadiske Geistlighed holder sig borte fra Rebellerne, derimod vrimler det af Læger og Advocater, iblandt dem.