JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
De Medlemmer af den bonapartiske Familie, som endnu vare blevne tilbage i Hovedstaden, have igaar maattet forlade den. Adskillige andre høye Personer, som have udmærket sig under Bonaparte, have faaet Ordre at forlade Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Paris, den 17de Juli. Jdag ere Hr. Mathien Montmorene, de Herrer Hautpoult, Fargean&c. afgaaede herfra til London, for at ledsage Hertuginden af Angouleme paa hendes Tilbagereise til Frankrig. - Hs. Majestæt Keiseren af Østerrig har i nogle Dage været upasselig; derfor spiste Allerhøistsamme ikke igaar med de andre Souverainer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-29
Rettelse. J forrige Numer, P. 934, Lin. 36. Han læs: Hun.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. MERCoTolvte Aargang. No. 61. Udgivet og forlagt af Boghandler. S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 1 August 1818. Til Dannerkongen. Den 31te Juli, 1818. At offre Virak med vanhellig Haand For Hver, som Diadem mon bære, Og, liig en Slave i sit Demantsbaand, Neroners Grusomhed at ære: Den fule Sæd, alt tidligt voxet op, Sig strøde vide over Jorden, Fra Dalens Blomsterskjød til Bjergets Top, Fra Ganges's Bred til fjerne Norden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Hvor sjeldent fandtes ei en Asberns Æt, Der Sandheds Speil lod Drotten skue; Med Mund og Sværd, for Første, Frihed, Ret, Adspredte Smigers HvæsnetueSaa Absalon var Kongens sande Ven, Thi han var Landets Ven tillige; Sin Hæders Stjerne saae han kun i den Som straaled over Danmarks Rige, OFredrik, Dannerfolkets stolte Haab, Ei Smigers falske, søde Tone, Skal daare Dig, blandt skrømtet Jubelraab, Og dæmpe Glandsen af Din Krone. Dit Konge-Øre trylle Sandheds Røst, Liig Nattergalens Fløitestemme, Og i Dit omhedsfulde Faderbryst, Du Retfærd rene Jld fornemme: Du stodst som Fædrelandets djærve Tolk J Keiserstadens Førsterader; Du kom tilbage til et trofast Folk, Som til sit Hjem en elsket Fader; Du frelste Skibet paa et oprørt Hav, Og førte kjekt det ind i Havnen: Sneelokked Gubbe favner fro den Grav, Som vinker ham i Fødestavnen. Men er end Skibet kommet trygt i Havn, Og Danmarks Sønner atter glade, Vi end see Brøsten paa den høie Stavn Halvskjult af Fredens Olieblade. Hvor flux indtrænger i Havfruens Bryst Den Strøm, som Vunden dyb indtylder, Thi lyder Fødelandets Moderrøst: J Gutter, Saaret rask udfylder!" Velan, saa reiser eder alle MandOg hjælper ham, som trofast vaager, At sætte Skibet i den gamle Stand, Og aabne kjekt de tunge Laager. Thi, da skal Snekken atter seile ud Paa fraadefulde Occanet, Og trodse modigt, liig en Havets Gud, J Hvirvelvinde og Orcaner. Og øverst, paa den høie Kongemast, Skal Dannebroges Vimpel smykke Den stærke Stang, som vel i Stormen brast, Men Skjebnens Haand ei kunde rykke. "Det hvide Kors paa purpurrede Grundt, Saa skulle Jordens Slægter sige: "Det blev et Kobberskjold i Nødens Stund, For Fredriks, som for Seiers *) Rige."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Da Hvidtfeldt, i hiin store Hæderskamp, Saae Dannebroges Flag, i Fare, Han lod sin Snekke lyne og i Damp, Og segned med sin Helteskare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Den Bølge, som beskuulper Kjøge=Strand, Blev Heltens Grav og Æreminde; At dre paa Kysten af sit Fødeland, Var al den Løn, han vilde vinde. *) Valdemar den Anden, med Tilnavn Seier. Som Hvidtfeldt, elsked høit, i hvert et Old De Danske deres kjære Strande, Hvor hvert et Minde om den store Skjold Opflammed dem for Fædrelande; Hvor hvert et Træ i Herthas feire Lund Dem kaldte Heltes Old tilbage, Og hver en Bølge i codanske Sund. Gav Gjenlyd af de Julers Dage. Som Hvidtfeldt, elsker end den danske Mand Sit Danmark grøderige Sletter, Og fri, ved Bredden af sin kjære Strand, Han Krandsen for sin Fredrik fletter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Den Blomst, der voxer i den danske GrændKan ei i fremmedt Jordsmon lykkes: Den trives kun i egen Jord og Bund, J anden Egn den snart bortrykkes. Den Blomst er Fødelandets Kjærlighed, Som bydes Dig, o adle Konning! Af Hver, Du skjænked en livsalig Fred, Den Jorderiges hulde Dronning: En Blomst, der vindes ei ved List og Blod, Som ofte banede Vei til Riger: En Blomst, som Hjertet gav den dybe Rod, Og kun for Kjærligheden viger. Dig kalder Folket Fredrik Atterdag, Thi Krigens Nat Du, huld, adspredte, Og, kjæmpende for Danmarks gode Sag, Du Solen gjennem Skyen ledte. Dog ei med Kampens blodbestænkte Spær Men venligt, med to Oliegrene: Huldsalig Kjærlighed og Faderfærd. Høit luende og himmelene. Saa rækker, Fredrik, Dig paa denne Dag, Dan Mykillatis gamle Krone Dit Danmark, i samdrægtigt Fosterlag, Der slaaer en Vognborg om Din Trone. Den Taare, som nedtriller af dets Kind, Er Perlen i Dit Kongesmykke; For Dig staae Nordens Mænd, i Hu og Sind, Som for sin Dronning Jvar Lykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Kronnings-Høitideligheder i ældre Tider. Tilbagerindringer om Høitideligheder, der udmærkede Kronningerne i ældre Tider, kunne i dette Øieblik ikke være andet end hver Fædrelandsven høist kjerkomne. Sielen stemmes derved saa meget lettere til de patriotiske Følelser, som vor elskte Konges Kronning bør besiele det hele danske J Rasmus Reravius's rimviis forfattede Folk. Beskrivelse over Kong Fredrik den Andens Kroning og Bryllup 1659 hedder det: Som Beredelse til Kronningen. Blev der opført paa Kjøbenhavns Slot Saa mangt et Tapet og flamsk Klæde godt J Byen blev og to Baner da gjorde Til Dyst og Tournering vide og store. Paa Amagertorvet blev Rækker omsætMed Skraver og Hamre baade stærke og tæt, Saa blev der Strøelse paa Gaden da ført Alt ind i Banen, som er berørt. En Alen tykt blev der der strøst, At man deri kunde rende saa blødt. Paa Gammel Torv blev og Stenen opbrodt Og Sand isteden indaget og stret, Derom blev og en Bane saa stor Og stærk af Tømmer og Lægter da gjort. De fornemste fremmede Glæster, som i Anledning af Kronningssolenniteten indfandt sig i Kjøbenhavn, vare Hertugerne af Holsten, Greven af Oldenborg, Churfyrst August af Sachsen, med hans Gemal Anna, Kongens Søster, og Sendebud fra Hansestederne. Churfyrsten seilede fra Warnemunde og kom paa tre Dage til Amager, hvorhan steg i Land ved Dragøe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Da Churfyrsten kom ind i Byen, Havde Kongen bestilt det saaAt man skulde lade alt Skyttet afgaae Paa Orlogskiben, som udlagt vare Paa Strømmene. De lode da høre deres Lyd og Sang, At det høit op mod Himmelen klang, Med hele og halve Cartover og Slanger, Skerpetin, Falkoner, og Jernskytte mange, Skerbrecker, Fyrmørser og ligesaa, De monne da alle tillige afgaae. De skjøde at Jorden hun hævede ved, Der fulde og Vindver af Husene ned.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Kronningen skeete paa en Søndag den 20 August. Paa Gaderne var overstrøet og sæt Skjønne Urter og Blomster grønt Græs tilmed, Med Maj var omsæt lige ogsaa J alle de Gader, at man maatte gaae, Som man i en lystig Skov havde været, Saa var da alting udstafferet. Efterat alting var tilende i Kirken, og de kom tilbage til Slottet De Fyrster med Kongen ginge til Bord Man monne saa statelig Retter indbære Med dyrebar Urter vare de beredte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Man har og statelig Schauessen ind Derpaa var lagt stor Flid og Vind. Af Vox vare de beredte saa skjønne, En Part som Træer og Urtene grønne, En Part som Fugle og levendes Diur, Af dem laa somme under Træ paa Lur, Og somme med Konst vare gjort ret saa, At de omkring kunde løbe og gaaDe Drikkevare som vankede ved dette Gilde, vare: Viin, Claret, Malmeste, Luterdrank, og kystelig Romanie. Der musiceredes paa Cithara, Harper, Giger, Basuner, Sinker, Positir, Skalmeier, Trommer, Trompeter, og Krumhorn. Efter Maaltidet blev dandsed, og omsider fik den Dags Herlighed Ende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Mandagen var Hviledag. Om Tirsdagen og Onsdagen holdtes Dystrenden paa Amagertorv om Dagen, og om Aftenen Bal paa Slottet. Om Torsdagen Tournering paa gammel Torv. J Banen var gjort et stort Plankevers Af Tømmer og Fiele vel fast og stærk, Der skulde de Herrer tilsammen da ride, At hver skulde rende alt paa sin Side, Over det Plankeverk skulde de da støde Med Stager, naar de hinanden mon møde. Tournerestager vare der gjorde saa mange Af Fyrretræ som vare svage og lange, At naar de ramte hverandre da paa, Mon Stagerne alt i Stykker strax gaaDe Pragtoptog, Kjøbenhavn saae under Kong Friderich den Anden, siger Prof. Nyerup i sin Kjøbenhavns Beskrivelse, vare vel brammende og kostbare, men de forbunkledes ganske ved to som havde Sted under Christian IV., nemlig hans Kroningsfest 1596, og den udvalgte Prints Christianden Femtes Formælingshøitid Aar 1636. Om begge haves udførlige trykte Beskrivelser. Førend Kronningen gik for sig (heder det i den om denne Solennitet udgivne Relation) da blev i alle Kjælderne, som vare under alle Huse udi Algaderne, indlagt rød og hvid Fransk Viin og Rostokker-Øl, hvorefter Rodemesterne siden omgik udi Qvartererne og tilsagde, at naar de Fremmede vare komne til Kjøbenhavn, hvis Navne af Foureren paa alle Borgnies Huus, Porte og Dørre vare antegnede, da skulde og maatte de hente i Kielderne til samme deres indlagte Fremmede, foruden Penge, hvilken ud af de 3 Slags Drik, de vilde have imedens Kronningen paastod og de vare i Kjøbenhavn, og udi hvilke store Huse saa mange Fremmede vare indqvarterede det ikke kunde forslaa at der blev hentet til dennem udi Kander, da fik de udi samme Huse I. 2. 3. eller 4 Tønder Rostokker=Øl og et Oxehoved Viin, og naar det var opfortæret, da maatte de hente mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Da Kongen efterat Kronningen var forrettet i Fruekirke, igjen tog tilbage til Slottet, gik Processionen igjennem en Triumphe eller Æreport, som var en konstig i Pramideform opført, af 3 Etaget bestaaende, Bygning, paa Amagertorv, ud imod Østergade Kjøbmagergade og store Færgestræde. Da Kongen red igjennem, og var midt under Triumphbuen, kom en sjungende Engel ned og satte en Krone paa hans Hoved. "Paa det midterste Loft sloges paa Kædeltrommer og blæstes stærk i Trompeter; men ovenover sjunge Musicanter og spillede Jnstrumenter. Jkke langt fra samme Æreport, paa Amagertorvet var en herlig Post gjort, igjennem hvilken rød ogsaa blank Viin i nogle Timer udløb, som Alle hvem der vilde af tog. Paa et andet Sted ikke vidt derfra blev en heel stor Oxe stegt paa et Spid, som med adskillige Slags Vildt, og Fugle spækket og fyldet var. Af denne vilde den gemeene Mand have et Stykke, og derfor om samme Steeg udi Kongel. Majestæts og andre medfølgende kongelige og fyrstelige Personers Aasyn tappert reves og sloges om. - Nogle lode Fingrene udi Løbet, og Andre bekom passelige Amindelsestegn, Dette sidste Træk, at det var en kongelig og fyrstelig Forlystelse at være Tilskuere naar Almuesmenneskene lemlæsted, sig indbyrdes for at faae et Stykke Steeg, læser neppe Nogen uden stærkeste Sorg og Uvillie, og intet uden Tidernes Smag kan undskylde Sligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Jndbydelse. Jeg troer ikke paa en værdigere Maade at kunne hylde denne por allernaadigste Konges og Dronnings Salvings og Krøningsdag end at ville foranledige Vor Statspolitiske Ekonomies bedst mulige Organisation.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
En Stats Skattevæsen og Pengevæsen ere de for Staten, næst Religionen vigtigste Genstande. - Disse Materier kunde ikke betragtes ensidigen efter hvert Enkelts Jnteresse. - Faa ere de Mænd, der formaa at udfinde det sande Rigtige. - Af fleres forskjællige stundom modsigende Meninger uddrages det bedste Medium. - Flere bør derfor opmuntres til at tale høit og frimodigen i disse Fædrelandets vigtige Anliggender. Jeg foreslaaer derfor at der opsamles en Capital, der kunde udsættes som Premier i rede Sølv, for de erkiendte bedste Afhandlinger: 1) om vort Fædrelands Skattevæsens bedst mulige Organisation, og 2) om Dannemark Pengevæsens Jstandbringelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Hvo der vil bidrage til Premiernes Opsamling, anmodes herved om, skriftligen til mig, at ville opgive, hvad de frivilligen ville yde til dette Formaal. - Det Videre i denne Sag vil blive at afgjøre i en Samling af Subskribentere. Jeg frasiger mig ikke min Ret til at skrive om anførte Genstande, men derimod fraskriver jeg mig Ret til at konkurere om Premieskning. Kjøbenhavn, den 31 Juli 1816. Winkel-Horn, Assessor og Birkeskriver, Kronprindsensgade No. 30.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Bekjendtgjørelse. En Jnscription, bestemt til en Decoration som skulle have været anbragt i Gaarden No. 26. paa Frederiksberg den 31 Julii 1815, er nu i Trykken udgivet og faaes tilkjøbs hos Hr. Hofboghandler Becken i Kronprindsensgade No. 30, og paa Frederiksberg hos S. T. Hr. Pastor Frechland, for 1 Mk. Rbs. Og da Jndtægten af dette Blad er bestemt for de Fattige i Frederiksberg Bye, er det en Selvfølge, at hvad enhver Ven af Fattigvæsenet giver mere, end den bestemte Priis, modtages med Taknemmelighed, og offentliggjøres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Et Par Ord i Anledning af Hr. Pastor Palludans Yttringer i Nyeste Skilderie, af Kjøbenhavn Nr. 57. for dette Aar. Skjøndt jeg allerede i Landoec. Tid. 2 Binde 1ste Hefte, ved at besvare Hr. Amtsprovst Lütkens Jndvendinger imod Brænderierne, Frigivelse, har fyldestgjort Hr. Pastor Palludans Fordring, om at bevise hvad jeg i bemældte Tidenders 1 B. 1 H. havde fremført - saa troer jeg dog endnu her at burde tilføie noget Lidet, hvortil sidstnævnte Forfatter synes at have opfordret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
At en Mand, hvem jeg altid har æret og agtet høit som Forfatter, her har kunnet forglemme sig selv i den Grad, at han har dømt mig og alle dem, der ere af min Mening om Brænderi ernes Frigivelse, saa haardt, at han ei har villet tænke sig andet hos os, end Partieaand og Modsigelseslyst, eller Vinding som vore høieste Maal for al Tænken og Stræben, samt at vi have udkaaret til Valgsprog; at Profiten er god, hvorfra den og kommer, ja endog synes at anvende sin endnu haardere Yttring til allersidst paa dem, som forsvare Brænderiernes Frigivelse; alt dette tilgiver jeg, for min Deel, ham saa meget hellere, som det hele Stykke vidner om den Varme, hvori Forfatteren har været, da han skrev. Hvorledes skulde ellers ogsaa en Mand, som vist af Hjertet agter Jesu Religion, saaledes have fordømt os alle, og det endskjøndt Nogle iblandt os vel endog offentligen have erklæret og viist at hiin onde Aand ikke besieler os Dog - som sagt: Manden har overilet sig og jeg skal vogte mig for at yttre nogen Fortrydelse over de af ham nedskrevne haarde Domme, hvilke han upaatvivleligen selv allerede har ønsket tilbagekaldede. Anterdun bonus dormitat Homerus, gielder og ved denne, som ved saa mange Leiligheder; og jeg kan ikke andet, end ønske: at den Mand, der skrev saa ypperligt om Tyendets Fordærvelse, med Sindighed og Rolighed, Stykke for Stykke vil gjendrive, eller, efterat have modtaget bedre Overbeviisning, samtykke hvad jeg i det anførte Stykke har svarer Hr. Amtsprovst Lütken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Skjøndt Forfatteren ikke udtrykkeligen har sagt, at jeg var i Collision med mig selv, synes han dog, paa en Maade at ville antyde dette, naar han siger: "at tvende Forfattere betiene sig af een og samme Grund, for at understøtte modsatte Paastande, er ei synderligere, end naar Man for kort Tid siden anpriste Brændeviinsbrænderiernes Jndskrænkning, og nu anpriser deres Formerelse, som tjenlig til Statens Vel. Er det, som Sammenhængen lader formode, mine Yttringer, til hvilke han sigter, da er her et nyt Beviis for den Jilfærdighed, hvormed han skrev thi jeg har vel i Landocc. T. I B. I Hft pag. 104 tilstaaet, at Hr. Amtsprovst Lütkens Forslag, om at indskrænke Brugen af Brændeviin kunde være tjenligt til Statens Vel, men aldrig anpriist Brænderiefrihedens Jndskrænkning; - at drikke og at destillere Brændeviin ere, efter min Mening, forskjellige Handlinger, som og ikke ere adskillelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Dette har jeg, i mit ofte paaberaabte Svar, som jeg haaber, beviist og længes efter at læse Gjendrivelsen, som ventelig udebliver, eller neppe fører Vidner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Hvad Hr. Pastor Palludan anfører imod Hr. Landsdommer Badens Yttring om Bondens forøgede Reiser til Staden, er og, efter mit Skjønnende, for hastigt nedskrevet; thi det er og bliver dog unægteligt, at Bonden gjør mange Kjørseler, fordi Brænderierne ere indskrankede til Stæderne ikke efter Brændeviin allene; men ogsaa for at levere Sæd, Tørv, Brænde til Brænderierne, og for at hente Drank og Gjødning tilbage. - Ogsaa hans Dreng, som rider eller gaaer med en Dunk, spilder sin Arbeidsdag. - Hr. Landsd. Badens Beregning falder altsaa ikke bort, om den og, det jeg ikke engang troer, kunde formindskes. Hvorfor ellers den ærede Forfatter, med al sin øvrige Korthed, saa vidtløftigen viser, at Bonden kuns selv vilde have og for Staten foraarsage Tab, ved at brænde, det sees ikke letteligen, da han dog slutter, at Brænderiefrihedens Forsvarere ikke vente, at hver Bonde selv skal brænde, ja, opfordrer os til at komme ligefrem ud med Sproget, som om vi skalkagtigen havde skjult vor Mening. - Ja vist er det Meningen, at der overalt paa Landet, hist og her skal opstaae store Brænderier, hvorved Brakfrugter og Sæd kunne forædes og Affaldet igjen nyttes, uden at fordre en lang, kraftspildende og til Usædelighed forledende Transport, - dog - herom har jeg og udførligere yttret mig i det omhandlede Svar til Hr. Amtsprovst Lütken. - Jkkuns bør jeg, for at undgaae enhver Skygge af Mistanke om Lyst til at berige mig eller mine Embedsbrødre, høitideligen erklære, imod Forfatterens Yttring, at jeg, saavidt jeg kjender mig selv, aldrig skal betjene mig af den forventende Tilladelse - og at jeg neppe vilde finde det passende for nogen Præst, at afgive sig med Brændeviinsbrænding, for at handle dermed, da slig Handel lettelig vilde afdrage ham fra hans Embedsforretninger og vanskeligt skulde undgaae Navnet af slem Vinding. - At brænde til Huusbehov var en anden Sag, men vil vist nok, under de forventende Omstændigheder, forbyde sig selv. Lyngbye, d. 24de Juli 1818. B. F. Rønne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Jndenlandske Efterretninger. Placat, angaaende Betalingen for Brand taxations=Forretninger i Kjøbstæderne i Danmark Da der i Sportel-Reglementet af 22de Marts 1814 ikke er bestemt nogen Betaling for Brand taxations Forretninger i Kjøbstæderne i Danmark, saa har det behaget Hans Kongelige Majestæt, paa Collegii derom, efter allerhøieste Befaling, gjorte allerunderdanigste Forestilling under 5te d. M., allernaadigst at resolvere: 1) At Betalingen for Brandtaxationer i Kjøbstæderne fremdeles maa forblive efter Bestemmelsen, i den 232 §. i Sportel-Reglementet af 19de December 1800, ansat i Rigsbankpenge SølvVærdie, Daler for Daler, saaledes: at for Taxationsmændenes Udmeldelse og at tage dem i Eed for at føre Brandtaxations=Protocollen, og den anordnede Jndførelse derefter i Brandforsikkrings Protocollen, erlægges efter Taxations=Summen; indtil 200 Rbdlr. til Magistraten 4 Mk., Skriveren 1 Rbdlr., Taxationsmændene 4 Mk., tilsammen 2 Rbdlr. 2 Mk.; fra 200 Rbdlr. til 600 Rbdlr.: til Magistraten 4 Mk., Skriveren 1 Rbd. 4 Mk., Taxationsmændene 4 Mk., tilsammen 3 Rbdlr.; fra 600 Rbdlr. til 1200 Rbdlr. : til Magistraten 1 Rbdlr., Skriveren 2 Rbdlr. 2 Mk., Taxationsmændene 4 Mk., tilsammen 4 Rbdlr.; fra 1200 Rbdlr. til 5000 Rbdlr.: til Magistraten 2 Rbdlr., Skriveren 3 Rbdlr., Taxationsmærdenne 1 Rbdlr., tilsammen 6 Rbdlr.; fra 5000 Rbdlr. til 10,000 Rbdlr.: til Magistraten 2 Rbd., Skriveren 6 Rbdlr., Taxationsmændene 2 Rbdlr., tilsammen 10 Rbdlr.; og fra 10,000 Rbdlr. og derover: til Magistraten 2 Rbdlr., Skriveren, 10 Rbdlr., Taxationsmændene 4 Rbdlr., tilsammen 16 Rbdlr. - Udskriften af Taxations-Protocollen, naar samme af Eierne forlanges, betales efter 14de §. i Sportel Reglementet af 22de Marts 1814 med 30 Sk. Arket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
2) Ved den anordnede almindelige Omtaxation hvert tiende Aar betales Magistraten for Mændenes Udmeldelse og at tage dem i Eed 2 Rbdlr., Skriveren for at assistere Taxationsmændene med at føre Brandtaxationsmændene med at føre Brandtaxations=Protocollen, daglig 1 Rbdlr. 64 Sk.; og Taxationsmændene hver daglig 1 Rbdlr.; og Skriveren desuden, for efter Taxations Protocollen at indrette den anordnede Brandforsikkrings Protocol, og deraf at udfærdige Gjenpart til Collegium, 12 Sk. for Arket, alt Sølv=Værdie, foruden Bekostningen saavel af BrandtaxationsProtocollen, som Brandforsikkrings Protocollerne. Alle disse Omkostninger reparteres efter hele Byens Taxations=Summa, og udredes af enhver Eier i Forhold til den Sum, hans Eiendom er taxeret for. 3) Jøvrigt gielder ogsaa i Henseende til Brand taxations=Forretninger, hvad i Spoxtel=Reglementet af 22de Marts 1814 §§. 160, 162, 165 og 164 er foreskrevet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Hvilken allerhøieste Resolution herved til allerunderdanigst Efterretning bekjendtgjøres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
General-Land Oeconomie- og Commerce-Collegium, den 11te Juli 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Odense, d. 25 Juli. Odense har i denne Tid lavt den sjeldne Glæde, at see et sandt godt Skuespil, ved de 7 Forestillinger her bleve givne af de Medlemmer, som af Kjøbenhavns ThearerEtat passerede her igjennem fra Jylland til Kjøbenhavn. Vel har Odense nu og da seet enkelte gode Talents optræde her paa Skuepladsen, men et saa skjønt Ensemble saaes her aldrig før. Enhver fyldestgjorde alt hvad af deres Røller kunde kræves, men især henrykkede os Madame Zincks, Madame Liebes, Hr. Zinck, Hr. Rinds og Hr. Enholms skjønne Syngestemmer. - Alle beklage kun, at Odense ikke længere kunde nyde denne Glæde, der lod Enhver glemme disse Afteners utaalelige Hede i Skuespilhuset, og opvakte sand Længsel efter at see dem alle igjen til næste Sommer. (Jversens Av.) Maribe, den 24de Juli. J denne Tid have vi her i Mariboe og Omegnen havt ret overflødig Væde; men, især igaar regnede det her uopholdelig saa stærkt, at Vandet skyllede hen ad Jorden. Paa de fleste Steder er saavel Vinter som Baarkornet reent nedslaaet. Man befrygter, at en stor Mængde Høe og Tørv vil blive reent bedærvet. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Fridericia, d. 20de Juli. Søndagen d. 16 d. M. marscherede de sex Compagnier, som det her garnisonerende fyenske Jnfanterie Regiment har afgivet til Auxiliaircorpset, herfra under Anførsel af Major v. Michaelsen, for at gaae deres videre Bestemmelse imode. Saavel Officerer, som Mandskab modtoge ved denne Leilighed et nyt og smigrende Beviis paa den udmærkede Velvillie, som fra Stadens Jndvaaneres Side under Regimentets Ophold her er bleven dem til Deel. Ved Bataillonens Ankomst til det bestemte Hvilested, omtrent midtveis mellem Colding og her, forefandt den en talrig Forsamling af Byens Embedsmænd og meest anseete Borgere, som vare tagne derud for der at sige de Marscherende Farvel, og havde besørget en elegant Frokost serveret under et Telt, hvortil Officererne indbødes, medens Forfriskninger udenfor uddeeltes til Mandskabet. Denne Afskedsfest, som den commanderende General i NørreJylland, Regimentets Chef, beærede med sin Nærværelse, sluttedes med et høitideligt Hurra, som den marscherende Bataillon udbragte til Ære for Fridericia og dens Jndvaanere, hvorefter den fortsatte Marschen, ledsaget af alle Tilstedeværendes bedste Ønsker. (Riber Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Kjøbenhavns Børs den 1ste August. Cours. Hamb. 2 M. 610, a vista 62, Landon 2 M. 23 3/4 Rbdlr. Spec. 616.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-01
(Af Hamb. Corresp.) London, den 21de Juli. Jmorges er Hr. Bryant af det herværende Huus Brødrene Bryant, ankommen hertil som Jilbud fra Paris. Han var den første, som overbragte os den Efterretning at Bonaparte om Aftenen den 15de Juli har overgivet sig til Capitain Maitland. Strax efter sin Ankomst meddeelte han Regjeringen denne vigtige Efterretning. Kort Tid efter ankom Stats budet Courvoister med Depescher fra Lord Castlereagh, som stadfæste ovenmeldte Begivenhed.