Kiøbenhavns Postrytter, 1795-08-24
Paris, den 8de August. Foruden de idelige Efterretninger, der meere og meere oplyse Vigtigheden og Vindingen af Hoches Seyer – som Prindsen af Conde skal være daanet over at erfare, sysselsætter Conventen sig flittigen med at raadslaae om den ny Constitutionsplan, og skal, saasnart denne fyldest er vedtaget, den saa kaldte hellige Ark, hvor 1793 Constitutionens Originalhaandskrift bevaredes, tages bort af Conventsalen. Til en Constitutions-Jury har Sieyes indgivet en Plan, afvigende fra 11 Committeens; Dannou, Medlem af bemeldte Committee, er bleven Conventpræsident, og Chales, Pemartin, Jsabeau og Gautier istedet for Chenier, Genevois, Sevestre og Courtois komme i Sikkerheds=Committeen, og Ganqvilleau er bleven een af den væbnede Magts trende Bestyrere, istedet for Letourneur, der er kommen i Almeenvels-Committeen. Journalister nes Feyde mod Louvet varer ved; men naar man fra Schweitz anfører, som Udtog af et Brev fra Paris, at man paa nogen Tid vil have mærket to Partier i Conventen: Thermidorianerne, i hvis Spidse Tallien skulde være, og Brissottinerne, eller den nysformslagne Constitutions Forfægtere, anførte af Louvet og Chenier, hvilket Partie skulde være det stærkeste, da fortiener af en ældre leidensk Avis følgende Oplysning at meddeles. Ved Slutningen af det Conventmøde, hvor Hoches Seyer indberettedes, forlangte Freron, at National-Conventen skulde forfremme Borgeren Rouget de l'Jsle, Marseillanerhymnens Forfatter, der – sagde han - har viist, at dersom han veed, værdigen at synge Frieheden, veed han ogsaa at stride for den. Rouget de l'Jsle har ikke forladt Repræsentanterne, og General Hoche (han bivaanede Feldttoget som Talliens Secretair han er saaret af et Karteskskud i Laaret. Dette Frerons Foredrag, til Fordeel for Rouget, undgik ikke de Opmærksomme, ligesaalidt som, hvad Tallien havde sagt om Conventens indvortes Tvedragt, der maatte qvæles. Freron og Tallien ere i Spidsen for dem, som deres Had til Rædselsystemet synes at have bragt længere fra det republikanske System, end Louvet, Tallien, og dem, der i Almindelighed stemme med disse. Publicum havde begyndt at kalde de første Thermidors Partiet; de andre havde meere almindelig bevaret Navnet Brissotiner, og man troede at opdage en Slags Affectation i at udelukke de første fra Committeerne og Bureauerne (hvortil maaskee Grunden ene var, at disse, som vare bedre Kiæmpere, derimod vare slettere til siddende Arbeide). Man sagde nu, at Freron og Louvet havde forsonet sig, og hines ovenanførte Foredrag for Forfatteren til Marseillerhymnen, der er bleven Democraternes Yndlingssang, medens Folkets Opvaagnelse var Modpartiets, syntes at stadfæste denne Beretning. Ydermere bevises denne Forligelse, saavel ved det, at begge Sange bleve siungne i Conventen, som ved Talliens Formaning, og en Jndbydelse, han til samme Høytid gjorde sine Colleger, og som disse modtoge. Der har – sagde Louvet i sit Ugeblad, Skildvagten – været adskillige Sammenkomster, hvor man med Enthusiasme har høytideligholdet de over Kongemagten og Anarchiet vundne Seiere. Repræsentanten Tallien, for hvem denne Epoche nu ved ny Adkomster er hæderlig, havde indbudet adskillige af sine Colleger til et tarveligt Maaltid. Følgende Skaaler bleve udbragte i denne Forsamling af Venner, der lige levende følte Nødvendigheden af at nærmes og foreenes. Lanjuinais foreslog den første, der blev drukken under bifaldsraab: Den niende Thermidor, de Repræsentanter, Friehedens Venner, der paa denne mærkværdige Dag fældede Tyrannen, og siden have omstyrtet Tyranniet. Maatte deres Collegers Hengivenhed, og de Franskes Kierlighed lønne deres Patriotisme, og deres Opoffrelse. Tallien udbragte den anden, der vedtoges med samme Bifald. De under den gamle Regierings Tyrannie fredløse Deputerede, de 73, og Rædselens øvrige Offere, samt alle de, der i denne ulyksalige Tid bleve Elskovs og Venskabs Love troe. - Jeg tilføyer, sagde Louvet: og paa deres inderlige Forening med Mændene af 9de Thermidder. Om nu end dette ikke just er fuldkommen Sikkerhed, for begge Partiers hiertelige Forening, vidner det dog, at de indsee Nødvendigheden deraf, og at den ikke er saa splinterny, som ovenommeldte Tidende bebuder.