Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-18
Ægteskabssavertissementer. Det er nu hos os blevet Mode, at man offentlig falbyder sit Hjerte ligesom andre Galanterievarer. Naar en Pebersvend har snoet sig igjennem denne Verdens mange Labyrinther og Korsveie et halvt Aarhundrede, naar han har faaet saa mange Kurve, at han ikke kan bære flere, og uddeelt saa mange, at han ikke har Leilighed til at uddeele flere, saa tager han ofte sin Tilflugt til Adresseavisen, denne saa mange Lykkefristeres sidste Støttestav, Han fortæller med meget Bram, at han (Hr. T.) er en Mand i sine bedste Aar og af en sat Alder, af et godt Udvortes og et godt Jndvortes; at han eier en god Capital og sidder i et godt Embede, kort, at han paa Mangel af Bekjendtskab nær ikke mangler andet i sit Livs Lyksalighed, end een af Evals hulde Døttre, der kan hielpe ham at plukke de mange tusinde Blomster, der groe for ham paa hans skjønne Bane, med faa Ord, en Engel i Qvindeskikkelse, der, paa Kjerlighedens brogede Sommerfuglvinger, kan lede ham ind i Ægtestandens hellige og straalende Tempel. En saadan Bekjendtgjørelse virker paa alle gamle Jomfruer som et electrisk Stød. De begynde at pusle sig op, see sig i Speilet, der saalænge har været deres aabenbare Forræder, trække paa Smilebaandet, der allerede har begyndt at tabe sin Clasticitet, fremkalde igjen den allerede afmægtige Tryllekraft i deres Øie og trække de fortegraa Haar ned i Panden; der opvaagner hos dem igjen en ny Jld, og de fæste atter nogen Lid til Yndigheder, som allerede for længe siden have gjort Afkald paa enhver Erobring, ja aldeles capituleret. Man sætter sig ned og skriver i en Ruf, for ikke at komme for sildig, et Avertissement, hvori det hedder: "at et anstændigt og sat Fruentimmer af et tækkeligt Udvortes og et tækkeligt Jndvortes, af en respectabel Familie og en lille Capital, af ikke faa Talenter (hvoraf man kun vil nævne følgende: at kniple og filere, lære Papegøier at snakke, synge som en Canariefugl, danse Contredanse &c.), - at dette Fruentimmer, som er vant og opdraget til Tarvelighed, og kjender alle Huusmoderens Pligter, er villig til at knytte Ægteskabets sødeste Baand med Hr. A., naar hun i øvrigt ved nøiere Bekjendtskab finder, at hendes Hjerte kan sympathisere med hans. De forelskede Duer, komme nu sammen. De forfærdes for hinanden. Den ene er en gammel Pebersvend, hvis hele Capital er 200 Rdlr., hvis anseelige Embede er at være Lommeprocurator, og som agter at reparere sine forfaldne Financer ved et Givtermaal, - den anden er en tandløs Matrone, der saalænge har spillet Gjæk med Kjerlighedsguden, indtil denne begyndte at spille Gjæk med hende, og indtil Tiden forvandlede hendes Guldlokker til en Sølvparyk. Enkemænd, som søge en anden Moder til deres umyndige Børn, vælge heller ikke sjelden denne Subscriptionsvei. Ret længe vil det nok ikke vare, inden der vil findes Folk, som ordentlig sætte deres Hjerte til Auction, og ikke færre, som ville finde deres Regning ved at holde saadanne Auctioner og være Jncassatorer. Man vil da maaskee ikke undres ved at finde i Adresseavisen: "Tirsdagen d. bliver ved offentlig Auction paa Børsen i Middagsstunden bortsolgt: et stort Partie fortræffelige Hjerter af forskjellig Bonitet og forskjellig Værdie; thi ville de Lysthavende behage &c." Ægteskaber have allerede længe været et reent Lotterie, men i vore Dage synes de at ville blive til en reen Handel. Hvad enten man vil kjøbe et Huus eller man vil forskaffe sig en Ægtemage, saa tyer man til Adresseavisen, og een af de helligste Forbindelser bliver saaledes til en reen Krambodhandel. Den Tid synes allerede længe at være forbi, hvor gjensidig Høiagtelse, og en skjult Harmonie i Sjelen, fri for al Egennytte og alle Bihensigter, opløste sig i Kjerlighed og forenede hver Mø og Yngling ved de uopløseligste Baand. Til Bestyrerne af Brandassurancen for Meubler og Effecter.