Ribe Stifts Adresseaviser, 1840-01-21
Jndenlandske Efterretninger. Høisalig Kong Frederik den Sjettes Liigprocession. Processionen forlod Amalienborg til den bestemte Tid, men bevægede sig noget hurtigere end man almindeligt havde ventet. Paa det kgl. Palais forsamlede Følget sig paa den fastsatte Tid, hvorefter Hs. Maj. Kongen, Kronprindsen, Prinds Ferdinand, Hertug Carl af Glücksborg og Landgreve Wilhelm af Hessen, Alle fort klædte, indtraadte i Sørgegemakket. Sørgehøitiden begyndte da med følgende første Vers af en af Slotspræst Paulli forfattet Psalme, som blev afsunget i et tilstødende Gemak: Her var hans Huus, her svandt hans Dage, Her vaagede hans Tanke klar, Her sidder Kjærlighed tilbage, Hvor han sit Øie lukket har J Kongens Huus er Sorg og Savn, J Himlen Fred i Jesu Navn. Efterat Sjællands Biskop, Mynster, dernæst havde holdt en kort Tale, fulgte Afsyngelsen af følgende andet Vers af samme Psalme: Med Taarer vi Farvel Dig sige: Men salig Du, som her var tro! Gud glæde Dig i Himmerige. Dit Liv var Daad. Din Løn er Ro Saa stig vort Haab fra Sorg og Savn Til Himlens Fred i Jesu Navn, Derefter udbragtes det høie Liig i Liigvognen, og Processionen tog sin Begyndelse gjennem de foreskrevne Gader, hvis Bygninger alle vare oplyste. Gaderne vare belagte med et Lag Sand, hvorved Lyden af Hestenes Hovslag og Hjulenes Bevægelse dæmpedes og en usædvanlig dump Lyd frembragtes, hvis Jndtryk forøgedes ved den almindeligt herskende Taushed. Spidsen af Processionen reed en Esqvadron af Hestgarden; derefter fulgte Kammerfoureren til Hest med Heroldstaven; 23 med 2 Heste forspændte Sørgevogne, i hvilke Ridderne af Elephanten fad, samt andre til første Classe henhørende Personer og Storkors af Dannebrogen, hvoriblandt ogsaa den russiske Minister Baron Nicolai; Kammerherre Oberst Berger, der blev fulgt af en Afdeling parviis ridende Herrer, hørende til anden og tredie Classe i Rangen. Umiddelbart efter denne første ridende Afdeling fulgte Enkedronningens og den høisalige Konges Eqvipager med de foreskrevne Omgivelser. J en temmelig lang Afstand derfra saae man den kgl. Liigvogn bevæge sig frem; den herskende Stilhed blev til enkelte Øieblikke afbrudt ved Officerernes Commando til at vise den Forevigede den sidste Militairhonneur, men den indtraadte atter med fordobblet Virkning efter Ophør af Commanden og Geværernes Klirren. Kisten stod frit paa den med 8 Heste forspændte Liigvogn med dens mange Omgivelser og de 24 Voxfakler, der bleve baarne af Contoirchefer, Justitsraader, Kammerraader og Cancellieraader. Umiddelbart efter Liigvognen fulgte den anden ridende Afdeling, anført af Kammerherre Joachim Levetzau. Derpaa saae man Kongen i en med 8 Heste forspændt Eqvipage, med dens mange foreskrevne Omgivelser; den regierende Dronnings Eqvipage; Kronprindsen; Prinds Ferdinand; Hertugen af Glücksborg; Prindsesse Julianes Eqvipage samt Landgreven af Hessen. Processionen sluttede med en Esqvadron af Hestgarden og en liden Afdeling Husarer. – Da den Høisaliges Liig nærmede sig Gammeltorv, blev der fra Volden med 2de Raketter givet Signal, at Klokkeringningen skulde standses, og da Liget nærmede sig (Kl. 10 3/4) Vesterport, standsede Liigvognen, medens det fra Volden blev aflunget følgende skjønne af Digteren Holst forfattede "Farvet" Farvel, farvel! Vi bringe, Fader! Med Taarer Dig et ømt Farvel, For disse Volde Du forlader, Hvor Du har fredet om vort Held - Hvor Du har grædt ved Andres Smerte, Hvor Du har smilt ved Andres Lyst, Hvor Jntet Du for Dig begierte. For Dine Børn kun slog Dit Bryst- For Dine Børn, som Du forlader, Hvorfor da standse Taarens Væld! Farvel, farvel! Vi bringe, Fader, Med Taarer Dig et ømt Farvel. Sangen, hvortil Weyse havde componeret en herlig Musik, blev udført af et Chor af over 200 Mandfolk af alle Klasser; den kunde høres langtfra og gjorde den meest gribende Virkning. Strax efterat Liigvognen, var kommen gjennem Porten, vendte Choret sig om til den modsatte Side og gjentog de sidste Stropher af Sangen. Omtrent 20 Min, anvendte Processionen til at passere forbi et hversombelst Punct. Gaderne vare hist og her bestrørde med Grønt og Blomster, og de ved Nyhavn henlagte kgl. Jagter, der vare oplyste af forsdannede Lamper, gave Kanonsalut, da Liget passerede forbi. Da hele Processionen havde naaet forbi Acciseboden udenfor Vesterport, gaves Kongesalut med Minutskud fra Volden. - Som Overhofmarskal ved Høitideligheden fungerede Kammerherre Grev Ahlefeldt, da Sygdom hindrede Overhofmarskal Haxthausen, i at være tilstede. Premier-Marskalker vare Kammerjunkerne Reedtz og von der Maase, Second-Marskalker Capitain i Sø-Etaten S. L. Tuxen og Major i 1ste jydske Jnfanteri-Regiment Hedemann. Da det høie Liig nærmede sig en smukt oplyste og decorerede Friheds Støtte istemmedes af en stor Mængde Bønder, der havde samlet sig der i denne Hensigt, nedenstaaende simple og skjønne af Prof. Herberg forfattede Choral: O stands, for Banen du forlader, O stands her paa Din sidste Gang, Vi bringe Dig, o Landets Fader, En simpel, men erkjendtlig Sang! Her Mindet om vor Frihed staaer, Din Kongedaad for Kongeaar. Mens vildt de røde Fakler brænde, Seer Nattehimlen roligt ned, Og rige Stierner Klarhed sende, Som Lysets Bud om Evighed. Du selv, som løste Trældoms Baand, Du selv er hist en frigjort Aand. J Sidealleen stod en Deel af Amagers Beboere af begge Kjøn, fortklædte, holdende Fakler. Omtrent Kl. 11 1/2 ankom Liigtoget til Jernporten ved Frederiksberg Allee, hvorpaa følget begav sig ind i Side-Alleerne, hvorfra det fordeelte sig i de Vogne, der vare anviste til at kjøre det til Roeskilde. Den ridende Deel af følget, saavelsom de fakkelbærende Contoirchefer, vendte strax tilbage til Kjøbenhavn. - Ved Jernporten ved Frederiksberg Allers Begyndelse opløstes, saaledes som det i Ceremoniellet var bestemt, Processionen, og Liigvognen kjørte videre, escorteret af Husarer og ridende Artilleri. Bønder, som bare Fakler, sluttede sig til Toget, og fra enhver Landsby, som Toget kom forbi, stødte bestandigt flere til og vedbleve at omgive Liigvognen ligetil den ankom til Roeskildehvile. J de Kirker, som kunde sees fra Veien, blev ringet med Klokkerne, medens Liget kjørtes forbi. Ved Damhuset havde Bønderne ladet opreise en med Grønt beklædt og smukt illumineret Æresport, ved hvis ene Side man saae Frederik den Sjettes og Hans Dronnings Navnetræk med Jnscriptionen: "Vore Velgjørere", og nedenunder et Transparent, forestillende Frederik den Sjette, der rækker en knælende Bonde sin Haand og løfter ham op, medens en anden Bonde rækker Kongen en Egekrands. Ved den anden side af Æresporten faaes Christian den Ottendes og Caroline Amalias Navnetræk med Jnscription: "Vort Haab, og nedenunder et Transparent, hvorpaa Christian den Ottende faaes ved Minervas Side, medens Frugtbarhedens Gudinde rækker ham en Bunke Neeg.