Berlingske Tidende, 1823-11-14
Jea, den 16de September. Den 12te dennes passerede den tilbagevendende Tyrkiske Flaade, bestaaende af 57 Seilere, de herværende Farvande, i det den tog sin Cours imod Dardanellerne; den havde ingensteds opholdt sig, men i største Hast gjennemseilet Havet i denne Egn. Den Psariotiske Skibs=Escadre, var 15 Mile foran den, og Hydrioterne og Spezzioter paa 30 Seilere satte efter den. De Tilbageblevne, af den Tyrkiske i Livadien indtrængte Hær, 2000 Mand stærke, havde, forfulgte af Odyssens, kastet sig indi Fæstningen Regropont, og forstærkede ved de af Capudan=Pascha under sit Ophold der i Sommer udskibede Tropper, foretaget en Extursion til det Jndre af Øen Enbea. Men de havde neppe gjort nogle Fremskridt, førend Diamantis, som kort før i Forening med Thasos havde vundet betydelige Fordeele over Tyrkerne ved Solos og Thessalien, indskibede sig med 1500 Mand, landede paa Enbøn, forenede sig med alt der forefindende Mandstad, slog Tyrkerne og nødte dem til igjen at indeslutte sig i Pladsen. Diamantis hører ogsaa til det tapre Suliotiske Folk. Da Salt i Aaret 1813, efter en næsten hundredegaarig ligesaa ulige som berømmelig Kamp, capitulerede med Ali=Pascha, vilde han ikke følge med de af sine Landsmænd, som flygtede til de Joniske Øer. Ved et forvovent Tilbagetog fra Bjerg til Bjerg vidste han at bemægtige sig Høiene ved Agrapha, og tilbød den sin Tjeneste til Brødrene Katzantonis og Lepeniotis, som førte en Krig paa Liv og Død imod hiin Satrap. Denne fortsatte han efter deres Død for egen Regning, saaledes, at Ali, som ikke kunde beseire ham med Vaaben, efter en femaarig Kamp besluttede, at anerkjende ham som een af Armatolierne i Livadien. Det er temmelig bekjendt, hvorledes Diamantis i Begyndelsen af den Hellenske Opstand først kjempede tre Maaneder i Livadlen; senere blev han kaldet til Hielp af Cassandrioterne, besatte deres Halvøe, og efterat han med et ubetydeligt Mandskab havde sat sig fast paa den Landstrækning, som man kaldet Cassandras Port, holdt han den hele Tyrkiske Magt et halvt Aar i Arbeide. Siden har han gjort sig bekjendt, ved flere kloge Foretagender i Livadien, paa Endog, ved Olympos Solos o. fl.St. Endnu i dette Øieblik holder en Underafdeling af hans Folk Cassandra besat; en anden forsvarer Solos, og han selv iværksætter med den tredie Negroponts Beleiring Tyrkerne, som vare indesluttede i denne Fæstning, vovede ikke mere at gjøre Udfald imod Cubaa; derimod foretoge de under Jussuf=Brekof=Pascha en Udflugt imod Attika, og trængte frem indtil hen over Bjerget Parnas. Men omtrent 10 Mile, fra Athenen traf de paa Opysseus, som kastede dem tilbage med Tab. Men endnu fordærveligere blev dem et andet Angreb som han iværksatte, da de marscherede tilbage til Enbra igjennem de histværende snevre Passe. - Tillige havde Diamantis bemestret sig den faste Plads ved Ghalkis, da han næsten fandt den forladt af Tyrkerne, som for det meeste vare trukne til det faste Land. Den ligger kun en kort Strækning fra Negropont, som dominerer den, og han lettede derved Forbindelsen af denne Plads med Havet og Fæstningen Karystos til Lands, paa det at dette skulde bidrage til hans Bestemmelse at indeslutte Negroponsnevrere.