Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1828-03-04
Frankerig. Ministeren for de udenlandske Anliggender Grev de la Ferronnays holdt den 15 Febr. en Tale i Anledning af Frankerigs Forhold til fremmede Magter, for nærmere at førklare nogle Steder af Kongens Tale. Grækerland sagde Ministeren - Halvøen, Algier, de sydamerikanske Stater og vore Handelsforbindelser, med Brasilien, ere de Punkter, der fortjene vor Opmærksomhed. Ønsket at give Grækerland Fred, viiste strax forud Nødvendigheden af med Magt at naae dette Øiemeed, naar Overtalelse blev frugtesløs, Krigen blev altsaa en muligens indtrædende Betingelse for den forønskede Fred, og denne Krig indeholder den nyere Tids vigtigste Qvæstioner, et Spørgsmaal som Catharinas Aand, Alexanders Viisdom, et heelt Aarhundredes Politik, og den europæiske Civilisation ikke opløste!" Ministeren gaaer derfra over til Londonner-Tractaten, Forhandlingerne i Constantinopel, og Slaget ved Navarino, hvor den franske Admiral erhvervede sig de meest glimrende Seierspalmer!" Ministeren omtaler derpaa, at de franske Tropper efter Hs. catholske Majestæts Ønske skulle forlade Spanien, da hans Hær er reorganiseert, og den spanske Regjering tiltroer sig at besidde de nødvendige Midler til at undertrykke Factions=Aanden. (?) Frankerig har iagttaget en stræng Neutralitet, med Hensyn til de forhenværende spanske Colonier, for at begunstige den franske Handel ere imidlertid Consulat Agentere blevne ansatte hos de nye Regjeringer, hvis Existence endnu ikke er afgjort. Kongen har ogsaa ikke villet anerkjende dem, saalænge de vigtigste spanske Stæder endnu vare i de franske Troppers Magt. - Mod Algier kan ikke handles efter den europæiske Diplommatiks Regler. For Brudet af Tractaten vil Kongen fordre alvorligen Godtgjørelse, men indrette samme meere efter det Land der skal give det, end efter den Magt, som fordrer den. Archipilaget viser, at det franske Flag nu har en Ret til at vise Overbærenhed."der i saa Henseende er Skik og Brug paa andre Steder, hvor der haves offentlige Theatre, ogsaa maatte gjælde her, nemlig, at Pibning og bifaldsPitringer taales, indtil det Modsatte ved Lov bestemmes." Ogsaa flere af de Jndkaldte erklærede: at de heller ikke skjønnede, hvad Politiet i den Anledning skulde eller burde foretage, da Tilskuerne maae have Ret til ligesaavel at yttre sin Misnøie som sin Tilfredshed under Stykkets Opførelse, og de troede, at dette var en Rettighed, som Tilskuerne paa ethvert offentligt Theater over hele Verden udøve, og de havde i Hamburg, Holland, Engeland og Frankerig flere Gange været, tilstede i Skuespilhusene, medens der blev pebet; og den Støi, som her fandt Sted den 4de Novbr.,er en yderlig Bagatelle i Sammenligning med hvad en af Deponenterne havde været Vidne til, i Særdeleshed i Aaret 1821, paa et af Theatrene i Paris. - Commissionen, som troede Øiemedet af Undersøgelsen opfyldt, afgav da, den befalede underdanigste Underretning og Betænkning. - Man kan altsaa antage, at de Raporteurer, der havde givet denne Sag et saa frygte ligt Udseende, aldrig have været paa noget The atter i Udlandet, (i Sverrige er det forbudt, at yttre Mishag ved Pibning), og derfor have troet, at Norges og Sveriges Forening svævede i samme Fare som Strømbergs Foreningsfest, og at de derfor maatte skrige Brand!