Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-14
En Englænders Mening om Frankrig Kunstflid og Prohibitivsystem. Mod den i Frankrig saa overordentlig stegne Kunstflid, især i Henseende til Jerns, Sukkers og Bomulds Fabrication har en Recensent i Edinburgh Revien, Oct. 1819 havt meget at indvende. Han gaaer ud paa at besvare tre Hovedspørgsmaale. Ere Manufacturerne og Handelen i Frankrig i en blomstrende Tilstand, Har Folket et godt Marked for sine Frembringelser, Er det, i den Henseende, tilfreds med sin Tilstand. - Hvert af disse Spørgsmaale besvarer han med nei. J dette Øjeblik, paastaaer han, er ikke en eneste Handels= eller Manufacturgreen der i en blomstrende Tilstand. Endog de Forretninger, der ere blevne omhegnede med Forbud mod Indførsel, trives ikke, Vin, Brændevin, Silke, Frankrigs Hovedproducter, med hvilke det for drev en betydelig og fordeelagtig Handel, ere næsten blevne afsættelige. Usselheden i de sydlige Departementer er almindelig og stor. Jstedetfor at være fornøiede med deres Tilstand have Kjøbmændene i Paris Bordeaux og andre store Stæder, saavel som Agerdyrkerne ansøgt om Ophævelsen eller Forandringen, af Forbudssystemmet, som en høist beklagelig Vildfarelse, og som aldeles ødelæggende for Almeenvellet. Recens. mener, at de nuværende Bestyrere, kun følge her Napoleons System, som bidrog saa meget til hans Fald. Saaledes har man, for at opmuntre Jernhandelen indenlands, maattet forhøje Tolden (1814) indtil 1136 PC. mod hvad den var 1790. Det samme System er blevet fulgt heelt igjennem. Forbrugerne af Sukker ere blevne belagte med en Afgivt af 1,400,000 Pd. St. aarligen. Uagtet al den Begunstigelse, Jern handelen nyder, befinde de, som befatte sig med dette Fag, sig kun i en meget beklagelig Forfatning. Smelteovnenes Forøgelse har overordentligen bidraget til Brændeprisernes Stigen, da Brugen af Brændeved mod Kull forholder sig som 1 mod 200. Brændet er steget 22 til 50 PC. i Prisen. Efterat Rec. har søgt at godtgjøre, at de paa Indførslen af fremmed Jern, Sukker, og andre Producter lagte Baand i Frankrig have i høieste Grad skadelige Følger for dets bedste Tarv, søger han at godtgjøre, at deres indirecte Indflydelse er endnu skadeligere. Ved at tvinge Frankrig til hjemme at frembringe Artikler, som det hverken har naturlige eller erhvervede Ævner til, have de meget indskrænket Udførslen, og, som en Følge deraf, Væxten af Artikler, hvori det er andre Lande overlegent. Da al Handel er bygget paa Gjensidigheds Grundsætningen, saa maa et Land, der nægter at indføre, ogsaa ophøre at udføre. Ved at udelukke fremmed Frembringelse – ved at vægre sig at modtage Sukker fra Brasilien, Bomulds- og Metalvarer fra Engelland, Jern fra Sverrig, Lærreder fra Tydskland og Qvæg fra Schveiz og Würtemberg, har Frankrig gjort Alt hvad der stoi dets Magt, til at forjage disse Landes Kjøbmænd fra sine Markeder. De ere ikke mindre begierlige end tilforn efter at faae dets Vine, Brændevine og Silke, men, for saavidt Handel kun er en Ombytning af Producter, og, for saavidt Frankrig kun vil modtage saare faa af Andres Producter, kunne de ikke, hvor gjerne de ellers end vilde, vedligeholde denne udbredte og gjensidige Forbindelse med det; de sælge kun lidet til Frankrig og deres Indkjøb hos det er ogsaa meget formindsket. Disse ere de nødvendige Følger af Prohibitivsystemet. Rec. mener, at Frankrigs Hovedindtægts Kilde ere dets Vine og Brændevine, som det, uden at have nogen Medbeiler, især burde beflitte sig paa at frembringe. Det avles aarligen for en Værdi af 800-1000 Mill. Fr. Vine, og over tre Mill. Indbyggere sysselsættes ved deres Frembringelse. Men istedetfor at udvide denne Kunstflidsgren har man opoffret den for Jernstøberiernes og Martinikske og Guadeloupske Planteres Interesse. Vin priserne ere sunkne; 1828 laae 600,000 Tønder Viin i Gironde, som ikke kunde afsættes. Til de fornemste Stater, Rusland, Preussen udføres nu ikke flere Vine end 1789, uagtet disse Lande dog siden den Tid ere stegne saameget i Befolkning og Rigdom. Silkehandelen er ligeledes i stort Forfald. J Lyon, hvor der 1824 vare 20,000 Væverstole i Gang, ere nu kun 15,000. Engellands og Schweiz's Medbeilen er især Aarsag deri. Zürich, hvor der 1815 kun vare 3000 Stole i Gang, ere nu 5000; i Elberfeld, hvor der 1815 var ingen, ere nu 1000; Schweiz har i dette Øieblik 10,000 Stole i Gang.