Berlingske Tidende, 1779-06-01
Fortsættelse af Efterretningen om den Krigsret, som den 27de Jan. blev begyndt i Portsmouth over Admiral Keppel. (Fra 29 Jan. til 5 Febr.) Anklageren beskyldte videre den Anklagede for, at han, er omendskiønt hans Flode allerede var adspredt og i Uorden, havde ved det Signal, som han gav adskillige Skibe af Anklagerens Division til at jage imod Vinden, formeeret Uordenen i denne Deel af hans Flode, følgelig foraarsaget, at Skibene bleve meere adspredte, end de vare forhen, og imidlertid givet Signal til Trefning. - Herpaa svarede den Anklagede: Anklageren blandede Tid og Tildragelse i hverandre. Han beviiste dette af de gjorte Maneuvres, som alle havde havt Hensigt paa at understøtte Skibene saa godt, som det efter de da værende Omstændigheder var mueligt, og lod sig foreene med det endelig opnaaede Øiemærke, at aftvinge Fienden en Trefning, og viiste endog af Formiddables Maneuvre, at Anklageren havde forstaaet den Anklagedes Hensigt, og saa lidet havde ladet hans Skib allene, at det langt hellere har maattet undvige Jlden af et Skib, som var tæt ved det. Efterat den Anklagede omstændelig havde besvaret enhver Punkt af den mod ham indgivne Klage, sluttede han med nogle Anmærkninger over de skadelige Følger, som Forandringerne i Skibs=Protocollerne og Journalerne kunde have. Man havde søgt at bevise, at Skibs=Bøger, som to Maaneder efter Transactionernes Datum var bleven forandret, dog kunde have Beviiskraft. Af det forandrede Sted i Robustes Journal havde en væsentlig Feil ladet sig bevise imod ham, den Anklagede. Dette Sted var bleven forandret med Capitainens Vidende paa Robuite, og det efter at samme vidste, at Krigsretten var bleven anordnet over den Anklagede. Det samme lod sig sige om Anklagerens skamerede Skibsbog. Disse Tings Opdagelse viiste tillige med andre Anklagerens Konstgreb, til hvilke elendige Hielpemidler samme havde maattet fornedre sig, for kun paa nøgen Maade at kunne giøre den førte Klage sandsynlig. -At Anklageren havde tiet heele Maaneders Tid, at han i Begyndelsen og tillige siden har billiget sin Admirals Forhold, tiener meget til at svække hans Klage. Den Anklagede havde endog bekommet et Brev fra Anklageren, dateret den 5te October 1778, hvori han selv imodsiger sin nærværende Paastand, i det han betiente sig af dette Udtryk i samme: Jeg veed, at De hellere ville slaaes med Franzoserne, end høre om dem. Saaledes har den Mand talt om ham den 5te October, som den 9de December anklagede ham for at have taget Flugten for Franzoserne. - Anklageren havde i et offenligt Blad udtrykkelig nægtet, at Capitain Windsor havde overbragt ham den Ordre, at han skulde komme i Linien af Victor for at fornye Træfningen, og har siden saavel i Henseende til Tiden, som Omstændighederne, søgt at svække denne Officeers Vidnesbyrd. Den Anklagede vilde derfor bevise med Vidner, at han havde givet Capitain Windsor denne Ordre, og at bemeldte Capitain havde overbragt samme til Anklageren. Skulde man vel troe, at Anklageren kunde have havt den Dristighed, at forelægge den Anklagede, da Floden, var kommen tilbage i Havnen, et Papiir til Undertegnelse, hvori den Anklagede skulde give sit bifald tilkiende over Anklagerens Opførsel, og hvori følgende forunderlige Sted havde været indbefattet: At den Anklagede ikke havde beordret Anklagerens og Sir Harlands Division til sig i den Hensigt, at fornye Træfningen om Eftermiddagen, men paa det at denne Division kunde være færdig den følgende Morgen til Træfning. Man kan let forestille sig, at slig en Anmodning blev med den tilbørlige Foragt afslaaet. Saasom det ikke blev den Anklagede tilladt, at anføre private Breve til Beviis, saa kunde han ikke heller fremlægge dette Brev, men han var beredvillig, naar Retten vilde udnævne en Adelsmand dertil, at forevise ham denne, tillige med forhen ommeldte Skriveise, o. s. v. Den Anklagede vilde nu frembringe sine Vidner. Retten blev derpaa udsat til Mandagen, da de af Admiral Keppel fremstillede Vidners Afhørelse tog sin Begyndelse. Det første Vidne var Sir Robert Harland, som den 27de Julii havde commanderet den røde, ligesom Sir Hugh den blaa Division. Af sammes Udsigende fremskinnede tydelig, at Admiral Koppel, for at nøde den Franske Flode til en Træfning, som denne med al Flid søgte at undgaae, ikke havde kundet stille sig i en ordentlig Slagtordning, at de af Admiral Koppel anordnede Maneuvrer endelig havde udvirket den havte Hensigt, at bringe Fienden uundgaaelig til en Træfning, og at dette efter de da værende Omstændigheder, i Henseende til Vind og Veir, samt Flodernes Stilling paa ingen anden Maade bedre havde kundet blevet udvirket. Det Vidnesbyrd, som Vice=Admiralen aflagde om Admiral Keppels Forhold, var høist fordeelagtigt for ham. - Herpaa blev Admiral Koppels Under=Secretaire, Hr. Moore, paa raabt, som til Admiralens Brug havde maattet optegne Observationerne, som vare gjorte den 27de og 28de Julii, hvilke han havde i sin Haand, og efter at han erde lig havde forsikkret, at der fra den Tid af ikke var gjort den mindste Forandring i samme, og at de ikke vare komne fra hans Hænder, aflagde han sit Vidnesbyrd. At dette Vidnes Udsigende viiste sig i Henseende til Fregat tens Fores Afsendelse til Sir Hugh Palliser, at samme var bleven afsendt Klokken 5 med den Anmeldelse, at Admiral Keppel alleneste ventede paa Sir Hugh for at fornye Træfningen, men at formiddable fra Klokken 5 til intet havde foretaget sig i Henseende til denne Ordre, ikke heller igientaget det meddeelte Signal for Skibene af den blaa Division. Hr. Røgers, Admiral Keppels Secretair, som dernæst blev paaraabt, deponerte det samme, og i Henseende til Fox, at han Klokken halv 6 havde seet denne Fregatte ved Formidable, men siden ikke havde mærket, at Sir Hugh gjorde Anstalter til at efterkomme den erholdte Ordre. Videre, at han følgende Morgen Dagbrækningen havde seet 3 Skibe, at der var bleven givet Signal til, at Skibene Prince George, Elisabeth, Bienfaisant og som Vidnet troede, ogsaa the Duke, skulde giøre Jagt efter dem; men siden havde man erfaret, at disse Skibe, i Besynderlighed Prince George, havde været saa beskadigede, at de ikke duede til denne Hensigt. Endelig spurgte Admiral Koppel Vidnet, om han erindrede sig, hvor suurt det faldt ham at giøre Udkast til den Skrivelse, som han sendte til Admiralitetet, saasom har gjerne vilde skaane Sir Hughs Character deri, hvorpaa Vidnet svarede: Jeg erindrer meget vel, hvor besværligt det faldt Dem, at fortælle det, som var skeet, og derved at skaane den Mand, som De holdt for Deres Ven og om hvis personlige Tapperhed De, som jeg veed, tale de med Berømmelse. Paa det Spørgsmaal, om Admilen havde givet sin Misfornøielse tilkiende over, at SiHugh ikke havde efterkommet hans Ordre, svarede Vidnet tilsidst: Denne Misfornøielse har været øiemynlig for alle nærværende Personer, og enhver troede, at Admiraen allene ventede paa Skibene af denne Division til at fornye Træfningen. - Siden Tirsdag har Retten været beskjæftiget med at afhøre de af Admiral Koppel frembragte Vidner. Paa bemeldte Dag aflagde Schout bu Nacht Campbell, som i forrige Aar gjorde Tieneste som Capitain paa Admiral=Skibet the Victory, sit Vidnesbyrd. Han bekræftede paa det tydeligste, hvad de forrige Vidner alle rede havde udsagt, nemlig: at Admiral Koppel ikke havde kundet stille sig i en ordentlig Slagtordning ved Angrebet paa den Franske Flode, saasom Fienden, der, som at alle Omstændigheder er klart, ved den vigtigste Fordeel af Vind og Veir, som samme havde paa sin Side, søgte med al Fliid at undgaae en Træfning, ellers havde undgaaet ham. De paafølgende Vidner, saasom Capitain Faulkner paa Victor, og Capitain Laforey paa Ocean, bekræftede det samme. Desforuden var det klart af Capitain Campbells Udsigende, at den Omstændighed, at SiHugh ikke havde adlydt den ham ved Fregatten For tilsendte Ordre fra Admiralen, havde været Skyld og allene Skyld i, at Træfningen ikke igien var bleven fornyet, og formodentlig at ikke en fuldstændigere Seier var bleven erholdet over den fiendtlige Flode. Sagen i Henseende til den ved Fregatten For tilstillede Ordre, blev og i Onsdags sat i et klart Lys. Lieutenant Bertie paa For vidnede nemlig: Admiral Koppel havde beordret Capitain Windsor, at overbringe Sir Hugh Palliser med For den Ordre, at han skulde komme i Linie af Victor, og sige ham, at Admiralen allene ventede paa ham og hans Division, for at fornye Angrebet. Jmellem Klokken 5 og 6 havde For faaet denne Ordre, var, for at komme til Formiddablebleven nødt til at lavere, saasom den var for høit oppe i Vind=Qvarteret, (det er den Kant, som Vinden kommer fra) og havde endelig omtrent efter en Times Tid naaer Formiddable. Capitain Windsor havde selv tvende Gang opgivet Ordren, og til Overflod havde Vidnet efter hans Ordre endnu tvende Gange maattet udraabe den igiennem RoRoperten, hvorpaa der var bleven svaret fra Stierne Galleriet. Jeg forstaaer Dem, Herre, fuldkommen; og som Vidnet sluttede, meddeelte Sir Hugh selv dette Svar. - Den 8de Februarii sluttede Admiral Koppel sit Forsvar, efterat de siden forrige Fredag afhørte Vidner, nemlig Capitain Clemmens paa Vengejeance, Capitain Gower, en Broder af Præsidenten i Conseilet, Lord Gower, Capitain Jevais paa Fondroyant, Capitain Kingsmill paa Vigilant, Sir Charles Douglas og fleere andre Capitainer af Floden, samtlig ved deres Udsigender havde retfærdiggjort Admiralens Forhold paa samme Maade, som var skeet af de foregaaende Vidner, og havde givet deres Admiral det berømmeligste Vidnesbyrd. Da Vidne=Forhøret i Forgaars var bleven endt, blev Admiral Koppels Skrivelse til Admiralitets-Secretairen, Hr. Stephens, forelæst, hvilken indeholdte en omstændig Beretning om alt, hvad der, siden at Floderne vare komme hinanden i Sigte, havde tildraget sig. Ligeledes bleve tvende Breve fra ommeldte Secretair til Admiralen, forelæste. Det første indeholdte Kongens fuldkomne bifald i Henseende til Admiralens Forhold, og Admiralitetets Lykønskning over hans erholdte Seier, forfattet i Taknemmeligheds varmeste Udtryk. J den anden Skrivelse var Admiralen bleven takket for, at han med saa megen Klogskab havde sørget for vore vestindiske Floders Sikkerhed, og i denne Hensigt havde givet Capitain Gower den nødvendige Ordre. - Admiralen gav herpaa Retten tilkiende, at hans Forsvar nu var sluttet, og at han ingen videre Anmærkninger vilde giøre over sine frembragte Vidners Udsigender; men nu ganske overlod Sagen til Rettens Viisdom og Retskaffenhed. Sir Hugh Palliser vendte sig derpaa til Retten, og forestillede, at han vilde giøre nogle Anmærkninger ikke allene over sit eget førte Beviis, men og over Admiralens Forsvar, hvortil han holdt sig saa meget meer forbunden, saasom Admiralen i sit Forsvar havde frembragt et og andet for Retten, som gjorde ham, Anklageren, strafskyldig; og da Processen var udtrækket til en saa ualmindelig Vidtløftighed, saa behøvede han Tid til at berede sig tilbørligen, haabede derfore, at Retten vilde give ham Frist til næstkommende Onsdag. Admiral Keppel svarede, at han for sin Deel havde vel intet at indvende derimod, at Anklageren gjorde saa mange Anmærkninger, som ham lystede, dog maatte han anmærke, at da der aldrig ved nogen Krigsret var bleven tilladt saadan, ne Opfindelser, samme da i tilkommende Tilfælder som et givent Exempel torde blive misbrugt til meget skadelige Følger. Retten trinede derpaa af, for at raadslaae over denne Forestilling, og gav herpaa den Beslutning : At da Retten allerede forhen havde erklæret, at den ikke kunde imodtage noget Papiir fra Anklageren, efter at samme havde sluttet Beviis, og der for nærværende var bleven erklæret, at begge Parter havde sluttet deres Beviser, saa kunde Retten intet videre modtage af nogen. Hvorpaa Retten blev udsat til den 9de. - Den 11te Huj. blev Krigsretten over Admiral Koppel endt, og samme med at Ære frikiendt fra den imod ham reiste Klage. Efter at Retten paa den sædvanlige Tid havde forsamlet sig, blev følgende Dom publiceret af Judge=Advocaten: Da Retten, i Følge en fra Lords=Commissarierne ved Admiralitetet under 31te December 1778 Sir Thomas Pye tilstillet Ordre, at undersøge den af Vice=Admiral Sir Hugh Palli ser imod Admiral August Keppel frembragte Klage, at han nemlig den 27de og 28de Julii 1778 havde paa adskillige Maader forsømt sin Skyldighed, til den Ende havde anhørt den Klagendes Beviis og den Anklagedes Forsvar, og alvorlig overveiet alting, er Retten af den Meening, at forommeldte Klage er ondskabsfuld og ildegrundet, saasom det er blevet tilstrækkelig beviist, at Admiral Keppel langt fra at have forsømt sin Skyldighed paa bemeldte tvende Dage, og derved ladet en Leilighed gaae sig af Hænder til at giøre Staten en væsentlig Tieneste, og altsaa besmittet den Brittiske Flodes Ære, havde i dets Sted opført sig som er indsigtsfuld, tapper og erfaren Officeer, Retten frikiender derfor eenstemmig og paa den priisværdigste Maade bemeldte Admiral August Koppel fra de forskiellige, udi den mod ham anlagte Klage indeholdte Artikler, og han er hermed fuldkommen og med Berømmelse frikiendt. - Rettens Præsident, Sir Thomas Pye, talede derpaa til Admiralen, i det han tillige overleverede ham sin Kaarde, saaledes: Admiral Koppel! Det er ikke en liden Fornøielse for mig, at den Ret, i hvilken jeg har den Ære, at føre Præsidium, har overdraget mig, i det jeg overleverer Dem Deres Kaarde, tillige at ønske Dem til Lykke med, at den med saa megen Ære bliver givet Dem tilbage, i det Haab, at De med første af Deres Sonverain bliver opfordret til, at bruge samme endnu engang til Deres Fædrenelands Forsvar. Den Mængde af Tilstædeværende, som havde trængt sig frem omkring Retten, var utroelig. Saasnart Dommen var bleven publiceret, udbrød et igientaget Frydeskrig, og forkyndte det uden for ventende Folk den glade Efterretning. Jnden faa Minuter herskede Frydeskrig over den heele Stad. Samme Efterretning blev ved et Kanonskud meddeelt de i Spithead liggende Skibe, hvilke strax saluterede og lode høre Frydeskrig. Ostindiefarerne ved Motherbank gave 19 Salver. Nogen Tid derefter lod Admiral Koppel sig see, og fik paa nye Lykønskninger af den omkring ham sig frydende Mængde. Efter eensstemmig Anmodning fra dem, som vare af Floden, gik han til Fods i Procession hiem. Foran gik en Trop Musikantere. Derpaa kom Admiral Keppel, ved hvis høire Side Hans Kongelige Høihed, Hertugen af Cumberland, og venstre Side Admiral Sir Robert Harland gik. Efter ham fulgte Admiral Campbell, (Koppels gamle fortroelige Ven, der som Capitain paa Victori havde gjort Tieneste under ham, med Sir Edward Hughes, Commandeur over den til Ostindien seilfærdig liggende Flode paa den høire, og General Koppel, Admiralens Broder, paa den venstre Side. Derpaa kom Lord Effingham, Marquis af Rockingham, Hertugen af Richmand og andre Herrer af høi Adel. Efter dem fulgte Capitainerne af Floden, og tilsidt en Mængde andre Gentlemen. Processionen skeede med blottet Hoved, og paa Hatten, som blev holdt i Haanden, var et lyseblaat Baand, hvorudi Keppels Navn var udvirket med gyldne Bogstaver. Hertuginden af Cumberland, Hertuginden af Richmond, Marquisinden af Rockingham, Grevinden af Effingham, og andre Damer af Stand havde foræret Processionen, disse Baand. Musikanterne spillede den fortræffelige Sang af Jndas Maccabæus: He comes, hecomes, the Hero comes. (Han kommer, han kommer, Helten kommer. Da den heele Procession sang lydelig med, og Damerne udi Vinduerne istemmede med, og efter hver Pause gar et almindeligt Frydeskrig Ekko. Saasnart Admiralen var kommet til sit Hiem, lod han sig see udi Vinduet, tillige med Hertugen af Cumberland paa den høire, og Sir Robert Harland paa den venstre Side, bukkede sig for det Folk, som var forsamlet uden for Huuset, og modtog tillige Lykønskninger af den høie og ringere Adel. Musikanterne spillede imidlertid den Sang: Rule Brittannis Brittannien herske.) Om Aftenen var den heele Stad illumineret. Nørende Omvendelses Exempler paa Gamle og Unge, og i paa sammes tillige Gudsfrygts Vext, have nyelig forladt Pressen. De bestaae af 11 Ark i Octav, og sælges hos Forlæggerinden Madame Godiche paa Gammel-Torv i No. 141 paa Trykpapiir for 1 Mk. 8 s. og nogle faae Exemplarer paa Postpapiir for 2 Mk. 2 s. Man haaber at ingen, som det er om fin evige Lyksalighed at giøre, vil lade denne Bog, som giver saa gode Anviisninger dertil, være ulæst.