Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-05-28
Nyeste Post-Efterretninger, Kampen i Polen synes igien at ville begynde for Alvor; men den synes tillige at tage en ganske begynderlig Bending. Feldmarskal Diebitsch trækker sig tilbage med sin hele Armee over Bug floden; men ikke østlig paa ind i Volhynien men imod Norden til Gouvernementet Plotsk. Som man forklarer det i Berlin, fordi han vil gaae paa denne Kant over Veichselen og angribe Varschau, og tillige for at erholde sin Proviantering fra Østoreussen; den Preussiske Oberst von Kanitz skal have gjort i Danzig betydelige Opkiøb af Korn til denne Bestemmelse. Det er imidlertid mueligt at denne Operation har en ganske anden Aarsag, og er grundet i Oprøret i Lithauen, som vi kelig tegner til at være mere farligt og betydeligt end det skildres os fra Russisk Side. Varschau havde man det Rygte den 16de Mai at Jnsurgenterne havde taget Vilna og at den Russiske Garnison der var deels bleven taget til Fange og deels bleven nedsablet, at Jnsurgenterne maae være stærke kan sees deraf at den Kønigsberger Avis melder under 16de Mai at Jnsurgenterne hove nærmet sig i stort Antal til Polangen og have indsluttet denne Stad fra alle Kanter. Den Russiske Garnison var bleven forstærket af flere hundrede Soldater fra Libau og havde gjort et Udfald. Fægtningen varede i flere Timer, og allene den store Mængde af Jnsurgenter have forhindret at deres Bander ikke bleve saa hurtigt adsplittede denne Gang som den 10de Mai Derimod meldes fra Kønigsberg under 17de Mai at der var kommen en Stafet dertil fra Tilsit med den Efterretning, at Lithauiske Jnsurgenter, vare paa denne Kant, altsaa meere sydlig paa, blevne haardt trængte og havde gjort Mine til at gaae over de Preussiske Grændser. J hvorledes saa det seer ud i Lithauen og hvad saa Grunden er til at Feldmarskal Diebitsch er gaaet over Bugfloden paa den nordlige Side; om det er virkelig hans Plan at indeklemme sin Armee paa det smalle Stykke mellem Bugfloden og Østpreussen for at trække sine Levnetsmidler fra dette sidste Land, hvilket altid synes at være en farlig Operation, da han derved fierner sig fra sine Tilførsler fra Rusland eller kun denne Hensigt er foregiven og hans egenlige Plan er at kaste sig med sin Hovedstyrke imellem den Polske Armee og Lithauerne for at hindre hine fra at understøtte disse, saa er saameget vist at denne Bevægelse vil foranledige den blodigste Kamp. Man vidste allerede i Berlin den 21de Mai at Polakkerne vare ligeledes gaaede over Bugfloden ved Sierotzk og at det var kommen til en Fægtning imellem dem den 15de Mai. Nu har man faaet ganske nye Efterretninger fra Varschau af 18de og 19de Mai; under 18de Mai hedder det derfra: at det var den 16de om Eftermiddagen kommet til en Fægtning med den Russiske Garde ved Landsbyen Dlugiesjodlo imellem Bug og Narev-Floden, hvori Garden skulde have lidt et betydeligt Tab, og Polakkerne skulle have giort 2000 Fanger; men hvorved Greve Thomas PotockiAdjutant hos Generalissimus, var bleven skudt igiennem Ansigtet med en Karabinkugle, og Majoren for de Podlackiske Jægere Sylvester Godlebiovski var bleven dræbt, og under 19de berettes at Generallissimusses Hovedqvarteeer var den 18de i Ostrolenka. Da denne Efterretning maae antages for at være sikker, saa giver det sig af Stillingen øiensynligen tilkiende, at den Russiske Armee maae have lidt et Echer og det er at formode at Feldmarskal Diebitsch vil søge paa sit Tilbagetog med sin hele Styrke at dæmpe Opstanden i Lithauen. Den 11te Mai var den Polske Generalissimuss Hovedqvarteer endnu paa denne Side af Bugfloden i Jenderzejov, hvorfra han har indleveret følgende officielle Rapport: Jeg har den Ære at anmelde for Nationalregieringen at GenChrzanovski har den 8de Mai bemægtiget sig Staden Kotzf. (Da denne Stad ligger ved Vieptz Floden. sydlig paa, saa beviser det at Russerne allerede dengang maae have trukket deres Hovedstyrke bort fra den Kant) hvor han traf paa et Regiment Kosakker fra det sorte Hav, nemlig det Attamanske Kosakregiment, som er det bedste i det Russiske Kavallerie og desuden paa nogle Reserver, som hørte til det tredie Kavalleriekorps og som udgjorde Gen. Timens Avantgarde. Gen. Chizanovski giorde i Kotzk uden selv at have en dræbt eller saaret Mand, 158 Mand til Fange hvoriblandt 4 Officere, bemægtigede sig 150 Heste, 16 Fourgons opfylde med forskiellige Reqvisiter og en Fourgon med Feldtcapellet og en betydelig Mængde Klæde. Kotzk selv faldt flere Magaziner med Levnetsmid- og Fourage i hans Hænder, og General Kreutzes Adjutant Kindzakov blev taget til Fange. Man bemægtigede sig desuden en Krigskasse med 3,093 Gylden. De to Atamanske Kosakregimenter reddede sig kun ved at svømme overViepez Floden ved Lysobyki. - Gen. Dziekonskier gaaet over med sit Corps paa den høie Veichselbred. De udsendte Patroller berette: at Russerne trække sig tilbage fra Kasimiersk, Pulavy er besat af de Polske Tropper, og den 12te om Middagen hørte man i en Afstand en stærk Kanonade. Russerne have derpaa trukket sig tilbage i det Lublinske fra Veichselen og den 12te stod deres Arriergarde i Garbov foran Lublin; men den Polske Hovedarmee trak sig ogsaa tilbage samme Dag, og den 13de forefaldt ved Arriergaarden Smaaefægtninger i Egnen ved Kaluzyn, ligesom ogsaa paa den venstre Fløi af den Polske Armee paa hiin Side af Pultusk. Om disse Smaaefægtninger har man udførlige, endskiøndt ikke officielle Rapporter. Russerne giorde et Angreb, formodentligen for at maskere deres Plan at trække sig tilbage norden for Bugfloden. Rapporten er i Grunden ikke interressant, da den blot skildrer Stillinger og Vindinger. Polakkerne tabte Major Serkovsky og de Russiske Fanger have fortalt, at 50 Vogne med saarede Russiske Soldater, bleve bragte igiennem Kalussyn. Polakkerne angive deres Tab til 50 Mand, som bleve deels dræbte og deels saarede. Begge Armeer trak sig efter Fægtningen tilbage til deres Positioner. - Men nu beretter den Polske Statstidende under sin officielle Rubrik om en ganske overordentlig Begivenhed; nemlig at Gen. Charnovsli, om hvilken nyelig er fortalt, at han overfaldt en Afdeeling af det Russiske Kavallerie ved VieperzFloden er gaaet bag omkring den Russiske Armee i Voivodskabet Lublin og ankommen til Zamosk. Den nyeste Efterretning fra Varschau af 13de Mai indeholder derom følgende: General Charnovskihar udført en beundringsvardig Operation. Han brød og fra Katzk og marscherede midt igiennem de siendtlige Korps over Lubartov, Lxun, Krasnisstav, lige imod Zamosk, altsaa paa Veien bag ved Lublin, marscherede i 3 Dage 18 Miil, har 3 Gange slaget Russerne og derved, selv lidt et lidet Tab, og giort 800 Mand til Fanger. Da han var kommen til Gammel Zamosk, saa var han kommen i en Kamp med et Russisk Corps, hvori General Romarino, som var med ham, skal have mistet en Arm. Da Gen. Krissinsti, som commanderer i Zamosk, hørte Kanonaden i en Afstand, saa sendte han et Corps ud fra Fæstningen for at understøtte Polakkerne; men da dette kom i Nærheden af Gammel Zamost, saa vare allerede Russerne beskiæftigede med at retirere. Dette dristige Tog giør General Carnovskis Talenter, og de Polske Krigeres Heltemod og Vedholdenhed, Ære. Volhyninien er nu paa nye truet af Polakkerne. (Formodentlig er dette Corps blevet detascheret for at understøtte General DvernitzkiDet er besynderligt nok at man havde i Varschau meget ufordeelagtige Rygter om denne Operation. Først at der var forefalden en Træfning imellem Kamionka og Lubartov imellem General de Witt og Gen. Chiarnovsti (men som den sidste ikke kan have tabt da han ellers ikke kunde have fortsat sin Marsch) men man fortalte i Varschau at Polakkerne skulde have lidt et betydeligt Tab ved Gammel-Zamosk. Man vidste forresten i Varschau allerede den 17de Mai at der herskede en almindelig Bevægelse imellem alle nær og fiernt posterede Russiske Tropper, hvoraf man forventede at vigtige Begivenheder vilde snart indtræffe; hvilken Forventning synes ogsaa at allerede at være gaaet i Opfyldelse. Nogle Tusinde Baschirer skulde være ankomne til Voivodskabet Lublin og holde der et ilde Huus. - Det Brev som Generallessimus lod afsende til det Russiske Hovedqvarteer og hvori der blev truet med Repressaille paa de Russiske Fanger, for den Hævn, som Russerne vilde tage over de Lithauiske Jnsurgen er, skal være bleven sendt tilbage igien til Forposterne; dog var Seglet brækket. Ogsaa skal Feldtmarskal Diebitsch have afslaget den gjorte Proposition at udvexle Fangerne. Man siger i Polen at Opstanden griber stedse meere om sig i Lithauen at selv Oldinge stige til Hest for at befrie Fædrenelandet. Da Russerne have hængt den Lithaniske Major Schon og skudt Borgeren Labanovski, saa have Lithauerne taget Giengieldelse derfor, og efter en nedsat Krigs rets Kiendelse ladet en Russisk Stabsofficeer hænge, som de havde taget til Fange; hvilken Beslutning tilligemed Efterretningen og Executionen er bleven oversendt til de Russiske Forposter. Jnsurgenterne commanderes nu af Fyrst Ogiuski og Greve Carl Zaluski. De skulle have slaget et Corps af 4 Russiske Batailloner med 400 Mand Kavallerie som var forsynet med 4 Kanoner; Fægtningen skal være forefaldet imellem Vilna og Kovno. - Paa den anden Side skrives fra Polangen under 14de Mai, at Generalmajor von Rennen kamph var den 13de Mai rykket ud af denne Stad med et Corps Russiske Tropper, som var fordeelt i to Colonner imod Jnsurgententerne, hvilke truede Polangen. Det kom til en blodig Fægtning hvori han lokkede Jnsurgenterne ud af deres fordeelagtige Stilling, og slog med 1000 Mand afdeles 5000 Jnsurgenter uagtet de giorde en tapper Modstand. Fienden tabte 300 Mand og 37 bleve gjorte til Fanger. Russerne havde 12 Døde og 26 Saarede. Fra Riga berettes under 12te Mai, at de Russiske Tropper samle sig paa alle Kanter for at rykke ind i Lithauen, at Jnsurgenterne adspredes overalt og at en stor Deel af de Jnsurgerede vise sig misfornøiede med deres Anførere og vende tilbage til deres Pligter. (Fortsættes.)