Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-11-02
En tredie Officier, M., som ikke var indviet i disse Mysterier, havde befalet sine Strand patrouiller, at anholde og til Vagtstuen indbringe enhver Mistænkelig, de antraf paa deres natlige Ronder: Alt efter den Høistcommanderendes Ordre. Blev da saaledes M. 8 paa Vandring, til eller fra en tete a tete i borgerlige Klæder opbragt til Vagtstuen. M., der godt kjendte M. . 8, bad ham undskylde Feiltagelsen; men erindrede ham om, at han selv havde paadraget sig denne Ubehagelighed, og at han maatte afholde sig fra saadanne Uregelmæssigheder for Fremtiden. M. 8 gav knubbede Ord; og derfra gik han snart over til endnu haardere, og omsider til en Udfordring. M. afslog at modtage den. Den Anden gik forbittret lige hen til S. . . . . . 9. Denne meente, at man skulde tvinge M. . . . . næste Nat, da han ikke havde Vagt. Som sagt, saa gjort: M. h var indqvarteret i Præstegaarden i et Gjæstekammer, der vendte ud til Kirkegaarden. De To trængte ind til ham gjennem Vinduet; S. ....... forsynet med to Pistoler, og M. . . . . 8 med en Tyremie. Han blev truet med den sidste, hvis han vægrede sig endnu for at give M.. s Satisfaction, og det strax udenfor paa Kirkegaarden. Her var intet Valg; alle Tre sprang ud af Vinduet. S.g stillede de Andre paa 10 Skridts Afstand, og bød M. . . . . vælge en af Pistolerne. Han tog den nederste. M. . . . 8 fik den anden, skjød, men uden Virkning. Da Modparten ikke fornam noget hviin af en forbifarende Kugle, er det meer end rimeligt, at der ingen har været i den Pistol, som var M. . . . . . . bestemt. Han skjød og fældede sin Modstander død paa Stedet. Saa var det forbi, og den stakkelsSkolemesterinde maatte for det første - nøies med een Bihjælper. 13. Tranekjær. Lukkede jeg mine Øine høit op ved Hvidkilde, da satte det ahlefeldtske Slot med sine Omgivelser eller Undergivelser Spjælker paa dem. Det er heelt herreligt – det er kongeligt -man taber Mælet. Man faaer det igjen, naar man gaaer fra Borgen ned i Byen, der virkelig seer ud som et Lystanlæg, naar man kommer i Samqvem med de livfulde Jndvaanere der. Man tykkes sig hensat paa en ungdommelig Coloni, paa en robinsonsk Ø, paa et Nydanmark. Naar jeg glemmer H. - og hans Familie, saa har jeg glemt mig selv. Og jeg gjensaae i dette venlige Huus en ædel Pige, et Mønster for Dannemøer, hvem jeg yder og skylder aandelig Høiagtelse og hjertelig Hylding, Seer hun disse Linier, veed hun, hvem der er meent, og skjænker vist den gamle Sanger en vennehuld Tanke. – Velsignede Huus! Der behøvedes ikke et Lass ihn herein, den Alten!" Der Alte traadte ind uden Melding. Det gik let; men at træde ud igjen! Han sukkede, og - han sukker endnu. 14. Rasmussen. Fra Storebelt mellem Thorseng og Langeland seer man over Rudkjøbing to Veirmøller tæt ved hinanden, og mellem dem en Bygning, som har Lighed med Rundekirke. Hvad har den at betyde?" Det er den rasmussenske Hør beredning. Den er værd at see – at eftergjøre. Han har faaet en offenlig Belønning for samme kostelige Opfindelse, der maaskee er saa meget værdt, som en af de mange Valtser har kostet ham. Præmier maa være smaalige. At Opfinderen er bondefødt, er ogsaa en Omstændighed. Ved saadan Leilighed spørges ikke hvad?" men Hvem?" At han har seet sig nødt til at sælge det Dampmaskineri, der nødvendigviis udfordres til Værkets kraftige Drivt, er et af de smaae Exempler paa Statsoeconomien - de store tale vi ikke om - Gud bevare min Mund! - Men der er endnu Eet, jeg vil tale om, raabe om, saa høit jeg kan! Denne samme Langelænder har derfremfor udfundet et Locostativ, der vil realisere Kants og andre menneskevenlige Philosophers Jdee: den evige Fred. Det er en Bøsse, med hvilken man, uden at lade, skyder ligesaa mange Kugler ud, som der er Secunder i Minuter. Tusinde Mand kan inden fem Minuter tilintetgjøre hundredetusinde indbrydende Fjender. Det er et Defensivtvaaben, af den Beskaffenhed, at det stopper alt Offensivt. En Hæ af Hundredtusinder er ikke tjent med at skydes ned fra Grøvtevolde, Hækker, Træer og Huse, uden Modstand, uden Forhindring. Ethvert Angreb vil aldeles mislykkes, jo større Jnvasionshær, jo større Nederlag. Om den og bruger samme Vaaben, hjælper det den Jntet; just fordi den bevæger sig, og Forsvarerne holde sig rolige: derfor har jeg benævnet Vaabenet Locostativ. Opfinderen har foreviist Bøssen paa behørige Steder, og viist dens forbausende Virkninger, uden at hera er taget behørig Notits. Han er af en Englænder, der havde faaet Snu om Opfindelsen, forgjæves budt Tusinder for Hemmeligheden; men den ædle Almeenfredstifter, som herover har næsten ganske tilsat sin ikke ubetydelige Formue,) er for *) Byggeri og Maskineri ved begge Anlæg, Svendes Holdelse, Tilsidesættelse af sin Næringsvei som Sagfører, for at god Dannemand til at sælge en Udlænding, hvad der tilhører Fædrelandet – men han er dansk, derfor er det vel, han hverken paaskjønnes eller belønnes. Er der da Jngen, som vil gjøre dette Skulde vi da ikke have saamange dansksindede Mænd, som ville slaae sig sammen og hævde vor Nutid og Fremtid en Ære - en Herlighed, som et Udland siden kunde tilegne sig, Blot en Sommers Tivoli billetter! – Men snart, strax ellers bliver det rimeligviis bagefter. - Pressens Opfindelse var en aandelig Meddelelse i det Store, Dampskibsfarten var et dito BefordringsmiddelHos Guttenberg og Fulton skal staae med uudslettelig Lapidarskrift Rasmussen.