Berlingske Tidende, 1823-07-07
Den 29de, som var Christi Legems=Fest, forsamlede Garnisoner, sig som sædvanlig til Parade i Gaderne, drog derpaa til Terreirs do Paco, og herfra brøde alle Livregimenter indtil det 18de, og eet eller to Militsregimenter op til Prinds Miguel, for hvem Commandanten, General Sepulveda, ligeledes havde erklæret sig. Det 18de Infanterie Regiment, de andre Militsregimenter og endeel af Linie=Artilleriet, vægrede sig ved at følge, og Commandanten havde nær mistet sit Liv ved en Person, som General Aviler og nogle andre Officerer hindrede i sit Forsæt. Jnsurgent=Tropperne erklærede, at de ønskede nogle Forandringer i Constitutionen, nemlig to Kamre og et ud tinget Vito for Kongen. Den 30te, om Eftermiddagen, erklærede det 18de Regiment sig for samme Mening, og medens det under lydelige Vivaraad for Hs. Majestæt, for Dronningen og Jnfanten drog til det midt i Staden, beliggende Palais Bomposta, formaaede det Kongen og den hele i Kongelige Familie til at forlade Lissabon, hvilket skeete Kl. 7, hvorpaa de allerhøieste Herskaber ankom den 31te til VillafrancaJ denne den folkerige og kraftfulde Hovedstads forladte Tilstand, da den var blottet for Forsvarsmidler mod enhver Oprørskifter, kan man ikke noksom rose Magistratens Forhold, ligeledes Handels corpset, saavel det tilhest som tilfod, samt Nationalgarderne og øvrige Militsregimenter, formedelst de rask udviste Anstrengelser, ved hvilke de hidtil have vedligeholdt fuldkommen Rolighed. Allerede blev en Plan, til at sætte de fangne Forbrydere i Frihed, opdaget, og Handelcorpset besatte Vagten for Færgslerne. Forbryderne i St. Georgs=Castel forsøgte to Gange at bryde ud, men bleve hindrede ved Vagten, som fyrede paa dem, saa at flere bleve dræbte eller saarede. Cortes holdt endnu igaar deres Sæde til sædvanlig Tid og fortsatte deres Forhandlinger i Rolighed. Camara sendte en Deputation til Hs. Majestæt, for at erfare hvad han havde ifinde. Denne kom sildig om Aftenen tilbage med det Svar: "at Hs. Majestæt paa ingen Maade ønskede at vende tilbage til det gamle absolut System, hvilket aldrig havde stemt overeens med hans Hjertens Ønske men at han derimod, da hele Nationens Forlangende syntes at give sig tilkjende, ønskede en Constitution, som var meere fordeelagtig for alle Classer. Manifestet, eller den Kongelige Proclamation, er undertegnet at Hr. Most=hoda Silveira, som først for nogle Dage siden er udnævnt til Finantsminister. Den 3die udstædte Hs. Majestæt følgende Proclamation." Portugisere, Min Søn og Infant D. Miguel er flygtet fra min Kongelige Bolig, og gaaet over til det 23de Regiment. Som Fader opgiver erklærer, at han, sin Eed og fine Forfædres Religion tro, vil jeg ham, og vil som Konge vide at straffe ham. - Hs. Majestæt opretholde den af Ham frivillig antagne Forfatning. Han erklærer, at Hans Frihed aldrig har været indskrænket, hans Autoritet aldrig miskjendt. Han opfordrer sit Folk til at have Tillid til Stænderne og at være dets Eed tro Den 31te udkom følgende Proclamation; Jndvaanere af Lissabon! Folkets Redning har altid været min høieste og helligste Lov Denne Følelse, som har ledet mig i de betænkelige Omstændigheder, hver Forsynt har bragt mig, foreskriver mig ubetinget den Beslutning, som jeg nu - skjønt ugjerne - har taget for nogle Dage at skille mig fra Eder, at give efter for Folkets Bønner og Fordringerne af Hæren, som ledsager mig eller er gaaet forud Beroliger Eder, Jndvaanere af Lissabon. Aldrig skal den Kjerlahed, som jeg har helliget Eier, blive til Løgn. Jeg opofter mig Faren for en Krig fra Udlandet, for Statens Tilværelse, naar den ikke bliver greben de hurtigste og virksomste Midler. J denne bedrøvelige Kriis handler jeg som Konge og Fader for mine Undersaatter, for at befrie dem fra Anarchte og Jnvasion ved at forinde mod hinanden staaende fiendtlige Partier. For at opnaae dette forønskte Maal er en Modification i Forfatningen aldeles nødvendig. Havde den bevirket Nationens Lykke, saa vilde jeg bestanlig vedblive at ansee den for den første Borgen derfor; men naar den største Deel af Nationen saa aadent og fientligt erklærer sig mod dens Jnstitutioner, saa behøver den en Reform. Borgere! Jkke uindskrænket Magt er det, som jeg begjærer, ei heller har jeg nogensinde begjært den, og jeg forkaster den endnu den Dag i Dag. Mit Hjertes Følelser stride mod al Despotisme og al Undertrykkelse. Jeg begjærer kuns Fred, Ært og Nationens Vil. Lissabons Jndvaanere! Frygter ikke for eders Privilegier, de skulle blive eder tilsikrede paa en Maade, som paa een Gang sikker Kronens Værdighed og opretholder Borgerens Rettigheder. Men adlyder imidlertid Øvrigheden, undgaae al Privatheon; qvæl Partie=Aanden, og om kort Tid skulle J see Grundtrækkene til en ny Lovbog, som skal hævde personlig Sikkerhed, Eiendom og de Poster som ere tildeelte i hvilketsomhelst Tidsrum af den nærværende Rea ring, som skal yde ald den Borgen, som Selskabet kan for forene alle Ønsker, og begrunde hele Nationens Held. Johann VI. Konge.