Viborger Samler, 1848-08-29
Jndsendt.) Det vilde være høistsørgeligt, dersom de, der i denne Tid offentlig fraraade at vælge Bønder til Deputerede til Rigsforsamlingen, skulde have Ret, naar de forudsætte, at der i den talrige Bondestand ikke findes saa duelige, erfarne og oplyste Mænd, at de med Held og Kraft kunne medvirke til en bedre og friere Statsforfatning; thi da har man foregrebet Tiden og Bondestanden, Nationens Masse, er endnu et umyndigt Barn, der maa finde sig i Alt, hvad dets Formynder bestemme. Men en saadan Forudsætning er aldeles uden Grund og, offentlig fremsat, vil den have skadelige Følger. – Den er uden Grund: Betragter man den simple i Vadmel klædte Agerdyrker (her tales kun og Jylland, hvis Antal er det største da maa hans sunde Begreb, hans Religiøsitet, som Tidens Storme endnu ikke har rokket, hans Rolighed og Besindighed der ikke lader ham uden grundig Overveielse følge det først Jndtryk, borge for, at han stedse vil gaae frem med Forsigtighed og at han i de fleste Tilfælde vil finde det Rigtige og for Almeenvellet Gavnligste. Vil man have en Republik, vil man paa sin Fransk bortkaste Kongeværdigheden, som en forslidt Pialt, da gjør man klogt i at faae Bonden udelukket fra Rigsforsamlingen; thi han vil gjøre kraftig og alvorlig Modstand. Men vil man allene bortfjerne den Uting, man kalder Enevoldsmagt med dens lange Hale af ubillige, uretfærdige, Landets Velfærd hindrende Privilegier, vil man give Folket den naturlige Ret: med Fleertallets Bifald at beslutte, hvad der skal skee, og at vaage over, at det Besluttede udføres med Troskab af den beskikkede Øvrighed; vil man tilveiebringe en fornuftig Ligevægt mellem Folkemagt og Kongemagt og sikkre den første for alle Overgreb af den sidste, da vil selv den simple Bonde ikke allene udfylde en Plads paa Rigsforsamlingens Bænke, men hans Stemme vil blive hørt og agtet paa; thi der vil være Sandhed i hans Ord. Der gives vistnok en anden Klasse af Jordbrugere, Bønder, som ved Læsning af Aviser, Journaler og Bøger i forskjellige Fag; som ved Omgang med mere Dannede have tilegnet sig en Deel forvirrede, uklare Begreber, der hverken kunne veilede dem til Erkjendelse af det for Almeenheden Gavnlige, eller frigjøre dem fra den smudsige Egennytte, der er det Nyttiges og det Gavnliges værste Fiende - disse Mennesker ville være mere end Bønder, ere fulde af Underdanighed og Ydmyghed mod deres Overmænd, fulde af Stolthed og Overmod i Omgang med deres Jevnlige – de udgjøre en Overgangsklasse, der som al Overgang mangler fast Karakter, er ustadig og vaklende. Det vilde sandt nok ikke være ønskeligt, at der valgtes ret Mange af denne Klasse, men man behøver ikke heller at frygte for, at det skeer; thi den simple Bonde, der som den talrigeste Klasse behersker Valget, veed det ret vel, at der til hans Stand hører endnu en 3die Klasse, der bestaaer af de mange virkelig dannede og oplyste Mænd, som dyrke større og mindre Bøndergaarde, leve af at drive Bondehaandtering, leve imellem og omgaaes med Bønder og ere Bønder, men ved Verdenserfaring og Kundskab deres Stands naturlige Ordførere. Til disse vender den simple Mand sig, naar noget Vigtigt skal afgjøres; han erkjender, at han staaer dem langt nærmere, end han staaer hine ovenfor nævnte, som hverken ere det ene eller det andet; han veed, at disse hans Stand oplyste Medlemmer ville det Samme og ved de samme Midler, som han selv vil, nemlig en fornuftig Frihed, et saadant Forhold mellem Kongemagt og Folkemagt, at hiin alene vaager over, at Folket regjerer, sig selv saaledes, at dets sande Lykke fremmes. Disse tvende Klasser ville forene sig om Valget og Held os, at de ville det; thi derved ville Bondestandens bedste, meest oplyste, erfarne og fornuftig Frihed elskende Mænd, blive valgte, og det, hvad enten de tages af den første eller den anden Klasse. Men hiin Forudsætning, at Bondestanden ikke er moden til at deeltage i Rigsforsamlingen, er tillige høist skadelig. Ved at erfare de ringe Tanker, man har om Bondestanden, er det mere end sandsynsynligt, at Bønderne virkeligen ville afholdes fra at vælge Deputerede af deres egen Stand, men da bliver det dem og ligegyldigt hvem der vælges og da kunne ikke alene Valgstemmerne saare let komme i et eller andet Parties Vold, som det er om at gjøre at vinde Majoritet i Rigsforsamlingen, men Jnteressen for Statsforfatningen og offentlige Anliggender, som i Forveien var ringe nok hos Bondestanden, vil blive endnu ringere. Maaskee spore vi allerede Virkningen af denne skriven i Aviserne om Bøndernes Udygtighed til at være Deputerede i den Ligegyldighed de vise for at lade sig indskrive som Vælgere, Ønsker man derfor at vække Sandsen for et friere Folkeliv, ønsker man at danne Bonden til fri og dygtig Statsborger, da maa man ikke afholde ham fra at møde i en Forsamling, hvor hans Nærværelse kan bidrage til dette vigtige Øiemeds Fremme, ønsker man, at den nye Statsforfatning skal blive modtagen med Tillid og med Glæde af Nationens talrigeste Stand, da maa denne selv have Deel i dens Grundlæggelse, da maa der være Bønder tilstede fra alle Landets Egne, der for deres Jevnlige kunne aflægge det Vidnesbyrd, at Bondestanden ikke er ringeagtet og ikke er bleven tilsidesat Hag. og forurettet.