Berlingske Tidende, 1763-09-05
Amsterdam, den 22de August. Forslaget til at oprette den almindelige Credit, og til at understøtte nogle Handels=Huse i denne Stad &c., maa man berømme for saa vidt at det er meget Patriotisk, Men det er Ulykken, at alt det som er patriotisk, er ikke virkelig nyttigt, eller mueligt at sætte i Værk, saasom gode Patrioters Jndsigt, er iblant noget kort, og de ere Mennesker, som ere underkastede at feyle. Forslaget er indrettet strax efter at Brødrene Neuville gjorde Fallit, hvilken Fallit allene beløb sig til 3 Millioner Gylden, og dog meener Forfatteren at kunde udrette altsammen med saadan en Summa. For at skaffe sit Forslag Gehør, forestiller han, at de Undertegnende havde aldeles intet at betale af den indgaaende Sum, førend efter de fastsatte Terminer, men at Eierne af de Vexeler, som haabe paa de fallerende Huse, skulle til Forfalds Tiden nyde Obligationer, udstædte af visse Administratorer, som af de Undertegnede skulle udtages, og hvilke Obligationer skulle kunde rullere, samt ikke komme de Undertegnede til Last, førend efter de foreslagne Terminer af 4, 6 og 10 Maaneder, og end da kun i det Fald, at Selv Skyldnerne, da ikke vare i Stand til at betale den forfaldt ne Summa med 4 pro Cento aarlig Rente." Forfatteren forsikrer, at de Huse, som man stræber at understytte, vil endog beholde en anseelig Capital tilovers, saa at de Undertegnende ikke kunde tabe noget; men han føyer hertil: " Lad være at bem. Huse skulle til Slutning komme 3 Tønder Guld til kort, saa ville dette dog blive et ringe Tab for de Undertegnende, og i det høyste udgjøre den 10de Part af den UndertegnedSum, saa at den, som havde tegnet sig for 6000 Gylden, havde ved den sidste Termin opofret i det høyeste 600 Gylden for det almindelige Beste." Det havde været meget ønskelige at denne Clausul havde blevet ude af Forslaget. Hvem veed ikke hvor lidet de Patrioters Tal i en Stat er, som kunde have Hierte til, utvungen at opofre 6000 Gylden for det almindelige Beste, Desuden burde Forfatteren have kundet indsee, at endog visse virkelige Patrioter, som ellers ikke ville see paa 600 Gylden, skulle dog ingen Lyst have til at yde dem i dette Tilfælde. Overalt, feiler der, som ovenmældt, meget i, at hans Forslag seer saa dybt ind i Tingen, som det burde. Til Brødernes Neuville 3 Millioners Fallit, ere saa mange andre kommen, saa at denne første bliver kuns liden imod de sidste. Beslutning af Parlamets Arret angaaende. Børne=Koppernes Jndpodning. Vi troe, mine Herrer, at ingen skulle bedre kunde opfylde alle disse Fordringer, end dette Universitets Theologi skee og Mediciniske Faculteter, og vi ere forsikrede om, at de intet ville forsømme, for i denne Sag at betage denne Ret al Tvivl, og med det samme ved deres Raadførsel, som nødvendig maa være af stor Vægt, at arbeyde paa at er tange det foresatte Maal, at bringe Gemytterne i Rolig hed, at give alle Stænder Oplysning i denne Sag, og herpaa at bygge en endelig Kiendelse, hvilken, saavidt det staaer i menneskelig Magt, kunde tilveiebringe en almindelig Sikkerhed. Denne eneste Anmærkning ville vi endnu føye til at da det Theologiske Faculiets Meening, efter vore Tanter, hænger meget af den Dom som det Medicinske vil med deele om Nytten eller Farligheden ved Jndpodelsen; saa var det vel om det Medicinske meddeelte først dets Meening om alt det som løber ind i dets Kreeds, og at det Theologiske ikke meddeelte sin, førend efter foregaaende Sammenhandling med dem, som allene have Leylighed til at give Agt paa Jndpodningens Nytte eller Skade, og allene ere i Stand til derom at dømme. Men er det ikke fremdeles vores Skyldighed, imedens at vi vente paa disse begge berømmelige Faculteters Forgotbefindende, at indstille dem til Overlæg gelse, om det var nyttigt, indtil saadan Tid at taale Koppernes Jndpodelse? Naar den blev taalet saalænge, ville det retfærdigiøre den Slags Stiltienhed som vi hidindtil have iagttaget i og give den Anseelse, at vi visse Maader have villet lade de lærde Undersøgninger og de adskillige Prover have deres frie Løb; men dersom Parlamentet tillade, os at giøre det selv Regenskab for vores Stiltienhed, saa kunde vi i Sandhed forsikre, at omendskiønt vi mere end engang have haft i Sinde at vende os til Parlementet i den ne Sag, ere vi dog blevne afholden derfra ved en stor DeePersoner af allehaande Stænder og Vilkaar, deres Meening hvilke enten havde underkastet dem selv, eller de Personer som vare dem kiærest, denne Prøve, og det paa Grund af den naturlige Drift til deres egen Conservation, eller af Kiærlighed til deres Børn. Vi ventede derfor med en Slags Utaalmodighed at erfare, om dette Middel ville forhverve sig et almindeligt bifald, eller ganske blive forkastet Nu, da man ikke kan sige at det er ganske forkastet, men at det har opvakt Urolighed og Bekymringer, hvilke formere sig, i Betragtning af denne Sygdoms bestandige Vedvarende kunne vi ikke undlade at ansøge Parlementet om at forskaffe sig den Underretning selv, som alle Borgerne maa tilønske det, og at foreslaae det, at det saa længe ville forbyde Koppernes Jndpodelse, hvorved Sagen vil blive sat i den Stand som den befandt sig i førend dette Middels Brug blev indført. Vi troe ikke at de Borgere, som have en forudsattet Meening om Fordeelen ved Jndpodelsen, skulde lide nogen Fornærmelse ved saadant et kuns paa nogen Tiid vedvarende Forbud, saasom det kuns foraarsager en Udsættelse af de Prøver hvilket de havde ønsket at underkaste sig, og skal sig te til at tilfredsstille en stor Deel af deres egne Medborgere, hvis Rolighed og Sikkerhed bør ligge dem paa Hiertet.