Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-11-15
J Strassburg selv har fundet nogle nye Hæftelser Sted; deriblandt Prinds Ludvigs Kok og en vis Kaffevært, ved Navn Brion. Ogsaa fire Lieutenanter af PontonniersKorpset have forsøgt at forføre Mandskabet; Tre af dem ere flygtede, den Fjerde blev anholdt. Ligeledes har Politiet i Paris paagrebet en Person, som kaldte sig Frederich Bonaparte, men skal være en Galing, der holder sig foren Søn af Napoleon. Grevinde Lipano (Murats Enke). skal ikke, som Rygtet gik, være forviist Frankerig, men have faaet Tilladelse til at forblive i Paris indtil videre. Jkke saa gunstigt dømmer den Frankfurter Børs-Tidende", om Ex Dronning Hortensia, hvis rænkefulde Planer den tilskriver Sønnens Vildfarelse, og beraaber sig i saa Henseende, paa hendes for nogle Aar siden udkomne Erindringer fra en Reise gjennem Engelland, Frankerig og Jtalien. Hortensig var ulykkelig - hedder det - hun mistede sin Fader paa Skaffettet; hun bekom en ny i en Mand, der betegnede Aarhundredet efter sit Navn, hvis Svigerinde hun blev og hvis Veninde hun maaskee var i en større Grad, end det er bekjendt. Hortensig var Dronning af Holland, uden at elske sin Mand, sit Folk eller sin hele Tilværelse. En urolig Ærgjerrighed drev hende stedse videre; hun iler til Paris, taler med Casimir Perrier, med Ludvig Philip; hun finder nyt Haab i den Augest, hvormed Man bevogter hende og, uden at hun maa see ud af Karethen, expederes hun hemmelig til London; hun gjennemkrydser endnu engang Frankerig, og styrter sig, da her Jntet for hende er at vinde, med begge sine Sønner i den italienske Jnsurrektion. Længe er der ikke tilføiet Nationerne en slig Fornærmelse som denne Farce med den anden Napoleons Proklamation. Du har ilde studeret Din Plutarch og Din Verdenshistorie, unge Mand, Du indbildte Dig at have en Arvelod, som Hertugen af Reichstadt neppe har afstaaer Dig. At lade sig proklamere til Keiser, er det samme som at fornærme Frankerig, der vil Freden, men ikke en Dukke af det Forbigangne. Republikanerne i Frankerig have lidt det første Stød ved Carrels Død; den Strassburger Komedie er det andet, o. s. v. Til at fatte det Forestaaende maa Man vide, at Prinds Napoleon Ludvig Bonaparte tog i Aaret 1831 med sin Broder virksom Deel i de italienske Patrioters Jnsurrektion i Romagna. Tvungen til at forlade Jtalien, gjennemreiste han med sin Moder Frankerig og vendte, da Ludvig Philip havde afslaaet hans Ansøgning om at træde i fransk Krigstjeneste og han endnu havde gjort en Reise igjennem Engelland, tilbage til Jtalien. Warschaus Fald hindrede ham i at efterkomme en Opfordring af de polske Jnsurgenter, som tilbøde ham en Kommando. Ved første Efterretning om hans Jnsurrektionsforsøg skal Kong Ludvig Philip have udbrudt: "Afsindige unge Mand, han er at beklage!" Et Beviis paa, med hvilken Blindhed og ubegribelige Letsind Prindsens Tilhængere gik tilværk, er det ogsaa, at de slet ikke tænkte paa at bemægtige sig Kasserne, Brevposten eller den kongelige Prokurators Person. Ved at omtale Mytteriet i Strassburg som et afsindigt Foretagende, siger Temps": "Med den grønne Kjole og en stor Mands Navn oprører Man ikke en Nation, som er bekjendt med Revolutioner. Napoleon er ikke meere, hans Søn er død, og Frankerig ikke saa passioneret for denne Trones Arveret, at den skulde bøie sig for enhver Side=Arving til hans Uniform." Man frygter imidlertid, at Regjeringen vil gjøre et andet Brug af hine Tildragelser (i Strasburg og Vendømme) og endnu mere overdrive Strænghedens System, istedetfor at indsee, at Tiden til at vise Mildhed endelig burde være kommet. Man fortæller endvidere, at General Voirol først gjorde Bekjendtskab med Prindsen i et tydsk Badested, og da Denne beklagede sig bittert over sin Families Forviisning fra Frankerig, hvorover Generalen viste sin Deeltagelse, skal Prindsen ved Afskeden have sagt: Vi sees igjen General! Det næste Besøg skal jeg aflægge hos Dem." Oberst Vandrey beskrives som en erklæret Republikaner, der i Aaret 1830 truede Pladskommandanten i Strasburg, at fyre med Kartætsker, hvis han vovede at gjøre et Skud paa Folket. J Aaret 1832 blev han af Regjeringen forflyttet til Korsika, men maa igjen være taget til Naade, da han for et Aar siden blev ansat ved Garnisonen i Strassburg. Eskadrons chefen Parquin var allerede af Keiser Napoleon bleven bemærket for sin smukke Figur, da han, uden at sige et Ord, tre Gange stilte sig i Veien for ham ved Mønstringen. Forundret herover spurgte Keiseren: "Hvo er De? Hvad vil De mig?" Svar: "29 Aar gammel, 11 Tjenesteaar, 11 Feldttog, 5 Saar, reddet en fransk Marskals Liv og fra Han taget Fienden 3 Faner, jeg forlanger Korset." fik det, dulgte aldrig sin Fanatisme for Napoleon, og var kompromitteret ved flere Sammensværgelses=Planer.