Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-01-15
Ved Raadstuemødet den 3die Januar bler, i den fratrædende Repræsentants, Hattemager Høyers Sted, valgt Smedemester A. Jørgensen, som ved sin Tiltrædelse, overtog Hr. Høyers Functioner. Ei heller i Aar lykkedes det os, at faae det projecterede, og saa meget favnede Fattighuus opført. Da den væsentligste Hindring, Grund til at opføre det paa, nu maae ansees bortryddet, idet nemlig, Kirkeinspectionen er villig til, at overlade Byen for en moderat Betaling, et Kirken tilhørende Huus, saa haabe vi, ved det, den 3die Januar næstkommende, stedfindende Raadstue mode, at faae Borgerskabets Jndvilligelse til, at ansøge om det, til fornævnte Brug behøvende Pengelaan; thi vi kan ikke antage Andet, end at Borgerne med os, jo vil erkjende Nødvendigheden og Gavnligheden af, at Byen faaer en Bolig, hvori den kan give dens Almisselemmer et bedre, og dog billigere Opholdsted end nu er Tilfældet. De Fattiges Forpleining vedblev, som forrige Aar, at bestaae i Brød, og et meget Ulle Pengebidrag, og fik Commissionin, ved denne Fremgangsmaade, Leilighed til at giøre den glædelige Erfaring: at flere af Lemmerne, og deriblandt nogle af de, som forhen kostede meest, vare blevne vakte til Eftertanke om, at Fattighiægen først burde søges og modtages der, hvor alle Udsigter til Selv erhverv ophørte og de have nu, hele Aaret igjennem viist en agtværdig Flid, og have, med et høist ubetydeligt Bidrag af Fattigkassen, ernæret sig selv. - Uagtet Lovgivningen tidligere havde paabudet, at i de Kjøbstædsogne, under hvilke sorterede Landsogne, disses Fattigvæsen, skulde udgjøre Eet med Kjøbstadens, var dette dog ikke der i Communen, iagttaget af de tidligere Bestyrelser. Denne Efterleven af det Paabudne, som nu, ivrigere end forhen, fordredes, foranledigede Commissionen til, at indgaae til det Kongelige Danske Cancellie, med Andragende om: at tillade en Adskillelse, som ville være til begge Parters Fordeel. Da Forslaget fandt, saavel Directionens, som Repræsentantskabets bifald, saa behagede det den høisalige Majestæt allernaadigst under 21de August, ved et allerhøieste Rescript, at tillade Adskillelsen. Kronens Mark, blev ved den i Foraaret afholdte Auction, bortleiet som forrige Aar, baade til Græsning og Dyrkning. Efter det Udbytte, som saavel de tidligere Leiere, som de der i Aar lode sig Lodder til Tyrkning, tilslaa, have havt, tør vi vente, at denne Averdelse af et fortrinligt Jordstykke, vil blive almindeligere, mere indbringende for Kæmnerkassen, og følgelig ogsaa bidrage til, at formindske Skattebyrden for Jndvaanerne. Muligt ogsaa, at vi paa denne Vei vil opnaae, hvad hidtil, paa Grund af en lidet ærefuld og skadelig Vedhængen, ved gammel Slendrian, ikke har været at opnaae her, nemlig, den saa ønskelige, og, for et forbedret Agerbrug, saa høist nødvendige - Markfred. - For at kunne bevirke et aunstigt Resultat, paa Communens til det høikongelige Generaltoldkammer indgivne Ansøgning, om et Laan til den ansøgte og saa haardt behøvende Havn, herved Byen, fordrede det høie Collegium, at Communen skulde garantere for bemeldte Laan, hertil viste den sig ogsaa villig, ved det i den Anledning d. 8de Juni afholdte Raadstuemøde. Det endelige Resultat, der, sikkert paa Grund af en med flere Autoriteter nødver dig førende Correspondence, endnu ikke kunne være os bekjendt, imodesees med Længsel. - Jfølge Kongelig allerbøieste Rescript af 23de August 1826, var det, indtil videre tilladt Aalborg Havnekasse, af ethvert Fartøi, som ved Ind- eller Udgaaen passerede Aalborg, at bære en ikke ubetydelig Havneafgift, og det, om det end aldrig benyttede Havnen, men blot ankrede op paa Strømmen. Denne saa trykkende Afgift, og, en levende Samfærsel, saa hæmmende Foranstaltning, fandt vi, da det med Bestemthed antoges, at de dengang stedfindende Aarsager, nu vare ophørte, at burde forsøge paa at faae hævet, og indgik derfor under 27de Marts, i Forering med Kjøbstæderne: Nyekjøbing, Skive, Viborg, Holstebroe og Lemvig, med en underdanigst Ansøgning til det høikongelige Generaltoldkammer om: at denne for Oxlendet saa skadelige Foranstaltning, maatte ophøre. Gid det nye Aar maatte bringe et tilfredsstillende Svar herpaa, Den i Forordningen 18 Octbr. 1811 paabudne Kon afgift til Kæmnerkassen, er denne endnu ikke kommet i Besiddelse af, og kommer vel neppe, førend Vedkommende ved Dom tilpligtes at betale; det er derfor Repræsentantskabets Hensigt, ved det forestaaende Raadstuemode, at erhverve Communens Tilladelse til, at det anlægges Sag imod Debitorerne. - Det Løvte Byfogden, Hr. Cancelliesecretair Nellemann i Slutningen af forrige Aar gav, at vilde virke for, at Byen fik regelmæssige Torvedage, er skredet saavidt, at Torvedage ere bestemte, og det haabes at han vil virke til at de blive søgte. - Gjordemoderhuset skulde i Aar have været underkastet en Hovedreparation, da det var høist brostfældigt. Ved nøiere Undersøgelse, fandtes det, at Reparationsbekostningerne bidroge Storstedelen af hvad en Ombygning fra Grunden ville medtage, og det blev da, efter Beraadslagning med Beboerne af Landdistrictet, besluttet, at opføre en aldeles nye Bygning. Efter det indkomne Overslag, vilde et saadant nyt Huus koste 693 Rbd., men denne Sum nedsattes ved den den 11te Mai afholdte Licitation, til 575 Rbd., som var det laveste Bud, og som strax approberedes, saavel af det høie Amt, som Communalbestyrelsen. Som vi i vor forrige Beretning meldte, havde Kæmnerkassen indestaaende i Sparekassen, 400 Rbd., hidrørende fra en, af den forrige Kæmner, med Regnskabet indleveret Kassebeholdning. Med Reanskabet for forrige Aar fulgte atter en Beholdning af 508 Rbd., af hvilken de 400 Rbd. ogsaa indsattes i Sparekassen. Af disse 800 Rbd. betaltes Kjøbstadens Andeel i Udgivterne for ovenmeldte Bygning, med 376 Rbd. 64 s. Af de tilbageværende 423 Rbd., bestemtes at anvende en Sum, til derfor af Muurværk at opføre den ene af de over Bækken førende Træbroer, som begge ere meget forfaldne. Overslag og Tegning forfattedes, og beløb Forstnævnte sig til 247 Rbd. 48 s. Samme Dag som Gjordemoder huset bortliciteredes, blev ogsaa Broen det, og blev det gjorte laveste Bud, 245 Rbd., approberet. Paa Grund af det forøgede Brug af Bygningsmaterialier, som Vandfloden i afvigte Januar Maaned gav Anledning til, blev det umueligt for Entrepreneuren, at faae de behøvende Materialier saa betimelig, at Broen kunne være færdig inden Efteraaret, og han fik derfor Henstand til næste Foraar, imod at reparere den gamle Broe saaledes, at den uden Fare kunne passeres. Den forrige Aar ansøgte Oprettelse af en Realelassei den herværende Borgerskole, blev, da det residerende Capellanie i Begyndelsen af Aaret blev ledigt, oprettet, da Embedet atter blev besat, og har bestaaet siden 1ste Ortober, da Underviisningen for første Gang tog sin Begyndelse. For at andre, end netop de mere FormuendesBørn, kunne nyde Godt af den høiere Underviisning som her gives, havde Legator bestemt at tvende Gratistpladse, skulle oprettes, for tvende fattige Børn, som dertil af Skolecommissionen maatte findes værdige; dette er ogsaa skeet. Den paa Skolekassen hvilende Gjæld, er atter i Aar formindsket ved de stipulerede og stedfundne Afbetalinger; ligesom ogsaa Commissionen, af det for den solgte Carspergaardske Skole Jndkomne, uden at forvolde Communen videre Udgift, ei alene bestreed Udgifterne ved Anskaffelsen af det til Realskolen Behovende, men endogsaa tilbagebetalte Fattigkassen, et af den oppebaaret Laan af 200 Rbd., tilhørende det Erichsenske Legat. Forordningen 8de Januar 1830 paabyder, at de forskjellige Kjøbstæder i hvert Amt, efter en fastsat Maalestok, i Forening skulde bære visse benævnte Udgivter, som: Deliqventudgivter a. Paa flere Steder i Landet, var Ønsket om en Adskillelse fra dette Fælledsskab, opstaaet, og havde foranlediget flere Overøvrigheder til, for Cancelliet at andrage paa Opfyldelsen af dette, saaledes: at hver Kjøbstad for Eftertiden selv skulde bære sine Udgifter. Det høie Collegium fandt sig herved foranlediget til, at indhente de forskjellige Communalbestyrelsers Erklæringer herover, og, da Communen Thisted i længere Tid, havde anseet en saadan Adskillelse for ønskelig, saa gik Repræsentantskabets Erklæring ud herpaa. I et Tidspunct som nærværende, hvor den almindelige Næringsløshed lader den arbeidende Classe betragte ethvert Tidspilde, som Pengetab, fandt vi det at være vor Pligt, at bidrage hvad vi formaaede, til at fjerne de Hindringer for et stadigt Erhverv, som maatte gives. Blandt disse laae det bestaaende Borgercorpses Vaabenøvelser os nærmest. Som bekjendt anvendes aarlig megen Tid, saavel til Recrutternes, som det ældre Mandskabs Øvelser, og det, for aarlig 2 a 3 Gange at mode til Parade.