Kiøbenhavns Postrytter, 1795-10-30
Paris, den 12te October. Fra de næstforegaaende Dages Historie have vi endnu nogle Træk at medtage, inden vi gaae over til det følgende. Genissieur, er for nærværende Tid Præsident, og Guyomard, Roberiot, Bordas, og Kervelegan komne ind i Sikkerheds committeen, istedet for Mariette, Chomond, Boudin- og Rovere. Ogsaa have denne Commissions Medlemmer faaet Rettighed til at friegive i Opstandsdagen hæftede Personer, naar de ikke ere under de givne Straffelove samt at udstæde Jndkaldelses, og Hæftelsesbefalinger i denne Anledning, undertegnede af tre Medlemmer. De parisiske Sectionsforsamlinger ere forbudne. Gamond foreslog, at man den første Brumaire skulde holde en Forsoningsfest. Biergmanden le Roux fandt dette en Copie af Lamourettes bekiendte Broderkys i anden Nationalforsamling, og Conventen gik over til Dagens Orden. Uagtet, sagde Andonin – en omvendt Biergmand, Conventens bekiendte Sindelag en Masse, og hvert Medlems i Særdeleshed, har jeg dog hørt et Rygte, der ikke har foruroliget mig, da det er umueligt, her endnu eengang at svinge Tvedragtens Fakkel. De samme Mennesker, J have overvundet, haabe endnu eengang at sætte Spliid imellem eder; men disse Sammensvorne maae vide, at det i sidste Fægtning udøste Republikanerblod den 27 October kræver een af Souverainen sanctioneret Regiering. Royalismen holdt Sværdet over eders Hoveder med en Frækhed, der røbede store Ressourcer og Vished om Seier. Men det er decretert, at Kongetrællene stedse skulle bøye sig for vore Krigeres Bajonetter. Vi skulle bevise, at de store republikanske Stater ikke synke under deres egen Tyngde, naar Lovgiverne vide at lagttage Værdighed og Maadehold i Lovene. Nu behøve vi ikke meere at seyre, men nu maae vi søge, ingen bittre Frugter mere at høste af Seieren. Sikkerlig er der store Forbrydere at straffe, man forbytter ikke med disse de andre Borgere, som man har truet med at fratage deres Brødkort, og indspærre som Nædselsmænd. Død, Forviisning, Lænker for Anførerne; men Naade for de Forledte, saa er Republiken evig frelst, og vil stolt svinge sig op over sine Mordere. Denne skal modtages med meget bifald, og indrykkedes paa Lanjuinais Forslag i Bulletinet. Paris, den 16de – 17de October. Man veed nu, at der ved sidste Opstand ikke sigtedes til mindre, end at sprænge Conventen, og igien oprette den Kongelige Værdighed. Den fjortende hæftede man en vis Lemaitre, forhenværende Calonnes Finantssecretair, hos hvem man fandt en Brevvexling med en hemmelig Committee i Basel, hvoraf fremlyste, at Forehavendet var, at en vis udmærket Person, der opholdt sig i Verona (den saa kaldte Ludvig den 18de) skulde bringes frem paa Scenen under den beskeden Titel af stedsevarende Maire i Paris, men kort derpaa udraabes til Konge, og Conventen fældes, i hvis Sted Constituenterne fra 1791 skulde udgiøre en Nationalforsamling. Dette indberettede Delaunay den 15de i Committeernes Navn. Tallien, der havde sat sig øverst paa Bierget, tilføyede: at Committeerne endnu ikke havde nævnet Barnet, at han for to Maaneder siden havde anmældt dette store Complot, men handlet ilde i ikke at angive dem, der den 5te October vare sammensvorne med Parises Oprørere. Man raabte fra alle Sider, de ere her i Salen, Vi maae kiende, tilføyede Barras, dem iblandt os, som ingen Republik vil. Tallien, som allerede havde betegnet dem, ved at sige, det var dem, til hvem Sectionerne havde sagt: J sove, tilføyede, at han kunde nævne dem, hvorpaa Chenier forlangte, at Couventen skulde danne sig til Committee General 3. Tilskuerne gaae bort, hvilket de under Samraabet: leve Republiken, redder Fædrelandet, gjorde. J denne Commitee, bleve Saladin og Rovere satte under Anklage og Hæftelse; Lanjuinais, Boissy d'Anglas, de Fermont, og Lariviere fralagde sig derimod alle dem gjorte Beskyldninger, og Tallien fik ikke flere, end de to hæftede; derimod ere de for Jacobinersammenrottelsen fængslede Deputerede komne paa frie Fod, og selv de, der var i Skjul, komne til Syne. Ogsaa tilbagedrev Daunou et Forsøg af Tallien og Legendre, at faae de i Paris alt skeete Valg erklærede udygtige. Tvertimod erklærede Conventen, at de ved deres Valg havde gjort sig velfortiente af Fædrelandet. Dog er den hæftede Saladin blandt de valgte; de andre ere Lanjuinais, Boissy d'Anglas, Lariviere, Defermont, Lesage, Durant Maillane, Pe let, Dussaux, Cambaceres, og Thibandeau, samt Jsnard. Valgforsamlingens Præsident er Pastoret, den bekiendte Feuillant af anden Nationalforsamling, Secretair er Lavigne, Exconstituant, og Scrutatores An son og Regnault de St. Jean d'Angely, og Vaublant, alle fire bekiendte Medlemmer af de foregaaende Forsamlinger. Richer Serizy, Laharpe, Lacretelle og Comp. ere forsvundne.