Berlingske Tidende, 1757-08-01
Fra Berlin havde man under 2 Augusti følgende: Fra de Bohmiske i Grændser meldes dette: Et Corps paa 16000 Østerriger overfaldt den 15 Jul. Posten Gabel, hvor 3 svage Batailloner med 500 Husarer stod. Guarnisonen værgede sig med største Tapperhed i 36 Timer, og slog Fienden hver Gang med største Forliis tilbage, indtil den fattedes Munition, da den endeligen maatte give sig, eftersom ingen Succurs ankom. Dog have 400 Mand af Husarerne med Sabelen i Haanden slaaet sig igiennem, og ved denne Leilighed nedlagt en stor Mængde af Fienderne, hvilken efter de her ankomne fiendtlige Deserteurers Udsigende skal beløbe sig til 4000 Mand. Den fiendtlige Hoved-Armee indrykkede strax derpaa i Lausitz og for Zittau, hvorfra man alt tilforn havde udført det Preussiske Magazin. Fienden, ved hvis Armee de Saxiske Prinzer skal opholde sig, anfaldt derpaa saaledes Staden Zittau med Jldkugler og Beeg-Krandse, at denne ulykkelige Stad næsten blev lagt gandske i Aske, hvorpaa Hs. Kongelige Høyhed Printzen af Preussen, som med sin Armee ligeledes var rykket ind i Lausitz, trækkede Guarnisonen til sig af Staden, efterat Fienden for Lausitz, ligeledes havde lidt stor Skade. Da altsaa den fiendtlige Hoved-Magt vender sig til Lausitz, og de Franske ligeledes nærme sig mod de inderste Kongelige Provintzer, saa opbrækkede Hs. Kongl. Majestet den 20 Jul. fra Leutmeritz, og anlangede uden en eneste Mands Forliis paa de Saxiske Grændser. Herpaa er Hs. Majest. den 22 med et Corps stødt til den anden Staats-Tidender for Aar 1757 den ved Bautzen staaende Armee, og søger at tvinge Fienden til en Bataille, hvorom man daglig venter Efterretning. J Schlesien have Østerrigerne vel Landshut og nogle af Grændse-Stæderne der besat, men der er intet om, at de skulle have det heele platte Land af Schlesien tilligemed Fæstningen Casel i deres Magt. Ligesaa urigtigt er det, at de har indsluttet det Keithiske Corps, hvilket meget meere, uden nogen Hinder, fuldfører sin Marsch fra Leutmeriz til Saxen. Om den ved Velming den 4 Jul. forefaldne Skiermyssel, kan man melde følgende sandfærdige Omstændighed: Der sammesteds stod en Bataillon under Major Kleist. Jmod samme rykkede 1500 Mand Croater tilligemed 4 Escadroner Husarer paa den venstre Haand fra Velming, og paa høyre Haand en Colonne Ungersk Jnfanterie og Husarer, saa at den heele Post blev gandske indsluttet. Dette uagtet forsvarede dog Major Kleist sig saavel, at Fienden hver Gang blev repousserer, alleneste ved et Compagnie, hvor Officiererne vare skudte, fandt Fienden Middel til at trænge igiennem og faae en Canon, hvilken Major Kleist visseligen igien havde erobret, dersom han ikke havde frygtet for at blive angreben af de fiendtlige Husarer, saafremt han forlod Bierget. Fra Preussen fornemmer man, at Russerne ere efter Memels Jndtagelse ikke videre indrykkede i Preussen, og omendskiønt General Apraxin nærmer sig til Grændserne, saa synes det dog ikke, at han søger efter at komme i nogen Bataille. Guarnisonen af Memel bliver, uagtet den erholdte Capitulation, holdt tilbage. J et Udtog af en Skrivelse fra Hildesheim under 1 Aug, haves følgende: Hameln er overgaaen med Accord, og Besætningen udmarscheret med Over- og Under Gevær. Den har og ikke tordet forbinde sig til, ikke videre at tiene imod Dronningen af Ungarn og hendes Allierede. Man siger at Borgerskabets indstændige Begiering til Hertugen af Cumberland har foraarsaget, at Staden ikke kom til at udholde en Beleyring. De Hannoverske Regimenter ere forlagte til Stade. Dersom det er sandt, som ellers siges overalt, saa er Græve d'Etrees kaldet tilbage igien, uden at nogen endnu veed af hvad Aarsag.