Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-06-08
Efter det, som herover allerede tilforn er bleven bekiendt, ville Kongens troe Undersaatter i begge Riger og i Hertugdommerne ikke forundre sig over, at Kronprindsen af Sverrig har i Hs. svenske Majestæts Navn gjort der gieldende som et Beviis paa Maadehold og Uegennyttighed, at der fra svensk Side nu kun fordres Afstaaelsen af Trondhjems Stift og hvad der er beliggende imellem Samme og den russiske Grændse. De ville deri blot finde et gjentaget Beviis paa de ublue og paatrængende Fordringer, der i den senere Tid ha pe udsat de nordiske Rigers Jndbyggere for at see sig den fredelige Tilstand mellem dem indbyrdes. berøvet, som er overeensstemmende med deres fælleds Velfærd. De ville ikke finde det mindre stridende mod deres Tænkemaade og mod Nationalfølelsen, at der tillige er gjort den Fordring, at 25000 Mand danske Tropper skulde stilles under den svenske Kronprindses Befaling, for, i Forening, med svenske og andre Magters Tropper, at bruges i det nordlige Tydskland mod Frankrig. - Paa samme Grundvold have de engelske Befuldmægtige ge foreslaaet at underhandle om Fredens Gjenoprettelse med Storbritannien, hvorved nøde er bleven bemærket, at forinden de i Jylland og Holsteen befindtlige Kongelige Tropperbleve over ladte til den svenske Kronprindses Naadighed, maatte der ikke ventes nogen Vaabenstilstand til Bedste for Skibsfarten. Ved Fredsslutningen skulde Kolonierne tilbagegives, men ikke Øen Helgoland, og heller ingen Erstatning tilstaaes for Flaadens Tab. - Enhver af disse Rigers og Landes Jndbyggere vil forud være overbeviist om, at disse Tilbud ere efter Allerhøieste Befaling blevne besvarede paa en med Kongens Værdighed og Statens umiskjendelige Jnteresse overeensstemmende Maade. Parlementairen vendte herfra tilbage d. 2 Juni om Eftermiddagen. Ham var foreskrevet ikke at oppebie Svar længere end 48 Timer. Hans Majestæt, inderligen rørt over den Nød, som er en uafvendelig Følge af en langvarig Forsvarskrig, der standser Næringsveiene og hindrer Samqvemmet mellem Dannemark og Norge, havde som forhen bekiendt, giort den storbrittanniske Regiering Fredsforslag, uden at den, til hvem det var overdraget at forebringe disse, blev hørt. Mod de Forslag til samme Hensigt, som giennem den engelske Gesandt i Stockholm vare allerede i Forveien bragte til hans Regjerings Kundskab, kan der paa ingen Maade, med Grund, gjøres Jndvending, fordi man derved gjorde Paastand om Tilbagegivelsen af Alt, hvad der i Følge af Krigens uventede Udbrud var frataget Hs. Majestæt, eller en Erstatning derfor, og om at sikkre Hs. Majestæt Besiddelsen af Hans Stater. Naar to Regjeringer, efter at en Krig er udbrudt, eenes om igjen at slutte Fred, er inde sædvanligere, end at der fordres Erstatninger; men saadanne Fordringer fremsættes ikke som et ufravigeligt, foreløbigt Vilkaar, uden hvilket Underhandlinger i engang skulde kunde finde Sted. - Det vil derimod bemærkes, at de Forslag til Underhandlinger og Fred og Forlig, der nu ere gjorte af den engelske Regjerings Agenter og dem svenske Hofcantsler, gjøres aldeles afhængige af saadanne foreløbige Betingelser, hvortil slet ingen Grund findes i den Krigs Hendelser, hvori Dannemark er indviklet med Engelland. Begge forbenævnte Regjeringer søge at give deres Fordringer et Anstrøg af Retmæssighed, ved at berande sig paa de imellem dem indbyrdes indgangne Forpligtelser, ifølge hvilke Kongeriget Norge er bestemt til at gjøres Sverrig underdanig, ligesom om man deraf kunde udlede nogen Forbindtlighed for Kongen til at opfylde hvad der til Hans Skade er indgaaet mellem Hs. Majestæts Fiende og en Nabomagt, hvis Behersker tragter efter at skille Tvillingrigerne fra hinanden, ved at underkaste sig Norge. - Kongen er uforanderlig i Sin Beslutning at holde over Sine Rigers Forening. - Landsmænd, Vi ville understøtte Hans Majestæts utrættelige Bestræbelser, for Fædrenelandets Velfærd og Uafhængighed! Med ham ville vig gaae alle Farer imøde, og Gud og den retfærdige Sag skal være vor Løsning! - Vedat lægge næsten uovervindelige Hindringer iveien for Korntilførselen til Norge, er Hensigten at svæk ken de kjække Nordmænds Mod ved deres Hustruers og Børns Raab om Brød, ved Oldingernes Mangel paa nødtørftig Føde. Det er de Vaaben. som anvendes mod et uskyldigt Folk, for at friste det til Utroskab mod dets retmæssige Konge, der uafladeligen er beskjæftiget med at afhielpe dets Trang og som intet har efterladt for at tilveiebringe Fredens Gjenoprettelse paa antagelige Vilkaar, men som ikke vil række Haanden til at sønderrive, Foreningen mellem de ham lige kjære, af Hs. Forfædrenarvede, Tvilling Riger. (St. Tid.) 12 Kas Følgende Spørgsmaal have til skriftlig Besvarelse været forelagte de Candidater, som til nærværende Junii Qvartal have meldt sig til latinsk juridisk Examen: 1) Amfundi dom inus custerraalsuvione accesserit, eamen juris universalis principiis acquiris, quidque de vi flyminis sen auulsione staruendum en Erhverver en Grundeier efter almindelige Retsgrundsætninger den Jord, som ved langsom. Tilskyllelse stoder til hans og hvad bør antages om den vild samme Tilskyllelse?) 2 An dantun modi acquirendi, ques jus civile merito probat, liget jure naturæmonsuhristunt, Gives der Erhvervelsesmaader som fortjent Bifald efter Statens Love uden at være grundede i Naturens Ret?) An patria protestaa inter apetjores, miteencivitate restringende, quame quos jus nature, anconstitut, (Bør Fædrenemagten i Staten indskrænkes inden snævcere Grændser end som Naturens Ret fastsætter?) 4) An poena exemplares justitia rationibus conveniunt, (Ere exemplariske Straffe overeensstemmende med Retfærdighedens GrundsætninI Af den Romerske Ret. Oomode en ure Rommo concubinatus differt a justis nuptiis, et qualis effectus ei legibus tribuitur, (Hvorledes adskilles efter den Romerske Ret, Concubinat fra lovligt Ægteskab, og hvilken Virkning tillægges hiint efter Loven?) Af Fædrenelandets Lovkyndighed. 1) Staaer den fødte Værge til subsidiairt Ansvar, uagtet han af Øvrigheden aldrig er opfordret til at tage sig af Værgemaalet og en sat Værge er bleven beskikket, 2) Kan Nogen efter vore Love arve Sødskende, der maatte være døde førend han fødtes, 3) Have, vore Love i Materien om Contracter, stundom taget Hensyn til culpa in concreto, 4) Kan af Selskab tiltales som en moralsk Person for en Forbrydelse efter almindelige Retsbegreber og vore Loves Forskrifter i Særdeleshed, HEr det en grundet Exception mod Dommeren at han staaer i nøie Venskabsforhold til Vederparten, Budstikken agter nu, ligesom i Aaret 1808, at meddele officielle Efterretningen om Landets Forhold til Udlandet. Foruden de 1500 Exemplarer, som hidtil tryktes og omsendtes, skal der foranstaltes endnu flere Aftryk, som ville blive omsendte til alle Præstegielde i Norge. No. 82 af dette Blad, indeholder tre Circulairer, hvilke H. H. Statholderen, efter sin Ankomst har udstedt saavel til samtlige cipile Overøvrigheder, som til de Norske Biskopper og Contreadmiralen, i hvilke han opfordrer dem til at lade den medfølgende Kundgjørelse, komme til Almeenkundskab. H. H. opmuntrer deri alle disse Authoriteter til efter Pligt, at opflamme og befæste den patriotiske Stemning, som en giver Nationen Kraft og Selvstændighed.