Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-09-16
Blandinger. Da Dronning Victoria steeg iland paa den franske Kyst, tog de Franskes Konge Dronningen af England ved Haanden, og førte hende fra Chaluppen op af Landingstrappen med al det faderlige Galanteri, der sømmer sig for en Franskmand fra den gode gamle Tid. Hele den kgl. franske Familie med sammes Hofstater stode i en krum Linie ovenfor Trappeen; de Franskes Dronning stod to Skridt foran denne glimrende Række. Ludvig Philip førte Dronning Victoria hen til de Franskes Dronning, som tog begge hendes Hænder, og kyssede hende gjentagne Gange paa begge Kinder med en saa øiensynlig Varme, at man tydelig saae, hun meente mere hermed end den blotte Hofetiquette. Derpaa traadte Belgiernes Dronning, Hertuginden af Orleans og de franske Prindsesser frem, og hilste ligeledes paa hende med Jnderlighed og Varme. Raabene: Vive la Reine Victorial Vive la Reine d'Angleterre! gave et Beviis paa Sympathie fra Folkets Side. Prinds Albert, Dronningens Gemal, forestilledes derpaa for Damerne. Hs. storbritt. Majestæt var yderst simpelt klædt: mørkerød Satins Kjole, en sort Mantilla, kantet med Kniplinger, Straahat med gule Baand og en lang Strudsfjer. De fornemste Personer i Hs. M. Suite vare Greverne Aberdeen, Liverpool og Delaware, Lord og Lady Canning, Lord Fitzclarence, Lord Ch. Wellesley, Oberst Wylde, Sir James Clarke, Esg. Anson, nogle Hofdamer &c. Ved Taffelet, kort efter Ankomsten paa Slottet, var der serveret paa det Pragtfuldeste: Bordtøiet var Altsammen af Guldi Midten stod en pragtfuld Opsats af Guld med store Blomstervaser af samme Metal. De Franskes Konge sad midt for Bordet; paa høire Side af ham sad Dronningen af England og paa venstre Belgiernes Dronning. Søen og Luften havde virket stærkt paa Dronning Victorias Ansigt, der var saa bruunt som et Vær." Hs. M. havde Prindsen af Jonville paa sin høire Haand, og førte under Maaltidet en meget levende Samtale med ham. Hun lo og talte saa utvungent, som om hun slet ikke vidste at hele Tyngden, af Storbrittaniens Regjering hvilede paa hendes Skuldre. Hun var ved Taflet klædt i en skarlagenrød Silkekjole, med Hosebaandsordenen paa Armen og over Brystet; hendes Hovedpynt var meget simpel, idet Haaret alene var flettet, og hendes Juveler bestode af Smaragder og Diamanter. De Franskes Dronning sad ligeoverfor Kongen, med Prinds Albert paa sin høire og Hertugen af Anmale paa sin venstre Side. Kongen er en smuk, stærktbygget Mand, og ingenlunde af det simple, plumpe Udseende, hvormed han i Almindelighed fremstilles paa sine Portraiter, Dronningen er af et svageligt Udseende og seer meget kummerfuld ud. Hun var meget taus, og af Overrigscommissair N. J. SimquSamtalen var langtfra ikke saa livlig paa denne, som paa den anden Side af Bordet. Paa sit Hovedtøi, et Slags Kappe, havde hun en lang hvid Fjeder. Prindsessen af Jonville var en af de smukkeste Damer ved Taflet, og næst hende Belgiernes Dronning, der er Forældrenes Yndling. Hertuginden af Orleans var ikke tilstede, formedelst hendes Sorg. Efter Taflet besøgte Dronning Victoria hende, og viste hendes Børn en saa venlig Opmærksomhed, at hun gjorde sig meget afholdt af dem. Prinds Albert, Dronning Victorias Gemaal, bliver meget beundret af de franske Damer. "Duel bel homme, quel beau garcon!" var det almindelige Udraab. Ogsaa Dronning Victoria har vundet stor Gunst hos de franske Herrer; der er kun een Mening iblandt dem om hendes Skjønhed, hendes overordentlig skjønne Buste, især hendes Hals og Skuldre, og hendes elskværdige muntre Væsen. Blandt de andre Gjæster vare Guizot og Aberdeen de meest iøinefaldende; Vegge saae meget alvorlige, og som det syntes, noget forlegne ud. De sadde ikke i Nærheden af hinanden, saa ingen diplomatisk Skjærmydsel kunde gaae for sig, men sikkert vare deres Tanker mere beskjæftigede med diplomatiske Udfald og Parreringer end med deres skjønne Naboers Conversation. Med Undtagelse af Kongen, som var i militair Uniform, og af Guizot og Aberdeen, der vare i diplomatisk Costume, vare Alle civilklædte. Hertugen af Remours (Ludvig Philips ældste Søn) var ikke tilstede; man siger, at han i sin Tid havde følt en stærk Attraa efter Dronning Victorias Haand, og endnu ikke kan glemme, at en Coburger var blevet ham foretrukken.