Viborger Samler, 1849-02-24
Jndenlandske Efterretninger. Værnepligtsloven. (Fortsat.) Andet Capitel. Om Værnepligten i Henseende til Land=Krigstjenesten. §24. Den, der paa Grund af sit udtrukne høiere Nummer ei strax udtages til Soldat, skal dog være pligtig, om fornødent, at underkastes Vaabenøvelse og bliver at betragte som overcomplet Soldat, saaledes at han i Løbet af Aaret indtil næste Sessions Afholdelse kan indkaldes til Dækning af opstaaede Vacancer. De, der ei saaledes i Løbet af Aaret ere blevne anvendte, ansættes paa næste Session i Forstærkningen, men kunne dog endnu i eet Aar underkastes Udskrivning til den staaende Hær, saafremt Aarets Mandskab ikke maatte være tilstrækkeligt til den bestemte Udskrivning. J saadant Tilfælde anvendes den yngre Aldersclasse fremfor den ældre. For dem, der saaledes senere udtages, beregnes Tjenestetiden ligesom for den Aldersclasse, med hvilken de have mødt til Lodtrækning. Saadant Mandskab kan, naar 2 Aar ere forløbne, efterat det har mødt til Lodtrækning, i Fredstid ikke meere udskrives. - § 25. J Fredstid blive de, som uden lovligt Forfald udeblive fra den Session, hvor de skulle behandles til Udskrivning, paa den følgende Session at udskrive forlods, saafremt de befindes tjenstdygtige, men i modsat Fald ved Politiretten at ansee med en Mulct af 10 til 20 Rbd. Den, som uden lovligt Forfald ogsaa udebliver anden Gang fra Sessionen, skal, naar han antræffes inden den paafølgende Session og befindes tjenstdygtig, afgives til vedkommende Troppeafdeling til 4 Aars stadig Garnisonstjeneste; men befindes han at være utjenstdygtig, ansees han ved Politiretten med en Mulct af 20 til 40 Rbd. Antræffes han ikke forinden den tredie Session, og han heller ikke selv fremstiller sig for samme skal han ansees som den, der forsætlig søger at unddrage sig Værnepligtens Opfyldelse. Der bliver da at lægge Beslag paa den Formue, som han maatte besidde eller erhverve her Landet, indtil han antræffes, eller hans Formue paa Grund af hans Død, eller ifølge de i Forordningen af 11te September 1839 foreskrevne Regler, tilfalder hans Arvinger. Antræffes han, inden sit 30te Aar, skal han afgives til vedkommende Troppeafdeling til 4 Aars stadig Tjeneste, saafremt han befindes tienstdygtig. Befindes han derimod ikke at være tjenstdygtig eller han først antræffes efter 30 Aars Alderen, bliver han af tiltale og idømme Straf af simpelt Fængsel indtil 6 Maane der og iøvrigt at behandle efter § 32. J Krigstid ville de, der uden lovligt Forfald udeblive fra den Session, hvor de skulle behandles til Udskrivning, strax blive at betragte som forlods udskrevne. – § 26. Enhver, der er udskreven til den staaende Hær, og ei endnu er indtraadt i militair Tjeneste, er berettiget til at stille for sig og til den Ende selv at skaffe en anden Mand tilveie, som skal træde i hans Sted. Stillingen bliver at berigtige enten for Sessionen, eller, efter dennes Afholdelse, for den paagjældende Troppeafdeling. Den, som vil lade sig stille for en Anden, maa selv være frigjort for Tjeneste ved den staaende Hær og endelig overført til Forstærkningen. Jngen maa dertil antages, som ei er fuldkommen tjenstdygtig saavel i Almindelighed, som i Særdeleshed til den Tieneste, han ønsker at paatage sig. Han maa ei alene ikke have udstaaet nogen Straf, der giør ham uværdig til at tjen i Armeen, men han maa og bevise sit gode Forhold ved Attest fra vedkommende Øvrighed, i hvis Embedskreds han senest har havt fast Ophold. Er den Paagjældende en udtjent Militair, har han at fremlægge lignende Attest fra sin Escadronseller Compagnie-Chef, tilligemed Oplysning om, hvorvidt har er skikket til Tjenesten. Ordentligviis maa ingen gift Mand som ei er Underofficier eller en til samme Classe henhørende Militair, antages som Stillingsmand. Heller ikke maa Nogen dertil antages med høiere Alder end 28 Aar, med mindre han har udtjent i den staaende Hær, i hvilket Tilfælde han dog ei maa være over 32 Aar gammel. Fra denne sidste Regel gjøres dog Undtagelse med Hensyn til udtjente Underofficierer og andre i Classe med disse staaende Militaire, som kunne antages indtil det 40de Aar, naar vedkommende Troppeafdeling ønsker at beholde dem og erklærer dem fuldkommen i Stand til at paatage sig ny Tjeneste i den hele for Tjeneste i den staaende Hær bestemte Tid. Stilleren bør fremdeles, som hidtil, være ansvarlig for den af ham stillede Mand, indtil denne er mødt ved den paagjældende Troppeafdeling og af samme befunden tjenstdygtig, hvorom strax efter Mødet Underretning bør gives til Stilleren gjennem vedkommende Land- og Søe Krigscommissair. Skulde den Stillede ei strax ved Mode kunne erklæres for fuldkommen tjenstdygtig, men heller ikke ansees ligefrem cassabel, skal paa lige Maade derom strax meddeles Stilleren Underretning; men den Stillede skal dog kunne beholdes til Prøve i det Høieste i 4 Uger. Erklæres han heller ikke da for tjenstdygtig, bliver derom uopholdeligen at meddele Underretning til Stilleren, som da tilholdes enten selv at møde eller igjen at stille en Anden, og vil det beroe paa vedkommende Troppeafdelings Bestemmelse, om Mødet skal finde Sted strax eller først med næste Hold Recrutter. For dette Ansvar fritages imidlertid de, der stille udtjente Underofficerer og andre i Classe med disse staaende Militaire, der have erholdt Stillingstilladelse og endnu staae i fast Tjeneste. Den, der stiller en Forstærkningsmand, som ikke har udtjent i den staaende Hær, gaaer selv over i Forstærkningen i Stillingsmandens Plads. Har denne derimod udtjent i den staaende Hær, eller er han fri for Værnepligt, bliver Stilleren at behandle ligemed dem, der have udtjent ved den staaende Hær. J Forstærkningen bliver Stilleren altid staaende, indtil han efter § 32 er berettiget til at erholde Afskedspas. Den, der allerede staaer i Tienesten som Soldat, kan ikke stille for sig uden særlig Tilladelse af Krigsministeriet, hvilken kun vil blive ham meddeelt, naar den, der attraaes stillet, er fuldkommen vaabenøvet ved den samme Vaabenart. – § 27 Ønsker Nogen, som har opnaaet 18 Aars Alderen, men ei endnu er endeligen behandlet paa Sessionen, at frigjøre sig for Tjeneste ved den staaende Hær ved at stille for sig, da kan han, uden Hensyn til, om han er tjenstdygtig eller ikke, af Sessionen begiere sig forlods udskreven og derefter stille en Mand overeensstemmende med de Regler, som indeholdes i § 26. – 28. Nummerbytning kan skee enten paa Sessionen eller for vedkommende Troppeafdeling, naar den Mand, der ved Bytningen erholder det lavere Nummer, af Sessionen eller Troppeafdelingen erkjendes at have de Egenskaber, som udfordres for at kunne stilles for en Anden 29. Ved Forstærkningen blive at ansætte: a) de, som have udtjent ved den staaende Hær. Herfra undtages imidlertid det Mandskab, som i Henhold til 5 20 frivillig har ladet sig ansætte i Underofficiersclassen eller som Menige og have gjort 8 Aars stadig Tjeneste, saavelsom de, der efter Placaten af 27de Juni 1842 ere, paa Grund af deres strængere Tieneste ved den staaende Hær, fritagne for Tjeneste ved Forstærkningen, hvilke fremtidig beholde denne Fritagelse, saalænge ikke Bestemmelserne om hiin strængere Tjeneste ere ved Lov forandrede. J Krigstid kan dog Jngen forlange Afsked fra den staaende Hær, blot fordi han har tjent ved samme i den foreskrevne Tid; men den vil kunne blive ham meddeelt, forsaavidt Forholdene tillade, at hans Afgang strax erstattes. b) de, som ved Lodtrækningen have trukket de høiere Nummere og ikke i Løbet af Aaret ere blevne indkaldte til Tjeneste ( 24). e) de, som have stillet for sig til den staaende Hær. d) de, som ifølge denne Lovs § 1, sidste Deel, eller efter dens §§ 2 eller 3 blive Værnepligten underkastede, forsaavidt de da ere over 24 men under 30 Aar. – § 30. Det til Forstærkningen henhørende Mandskab, der ikke først har tjent i Linien, skal være pligtig til, naar forlanges, at indfinde sig i de anordnede Exerceerskoler for at vaabenøves. Jøvrigt har Forstærkningsmandskabet i Fredstid ordentligviis ingen Tieneste at forrette, hvorimod det har at møde ved de anordnede Mynstringer; men i Krigstid anvendes det saaledes som Omstændighederne kræve, - 6 31. Naar Forstærkningen i Krigstid eller andre overordentlige Tilfælde skal indkaldes under Vaaben, bliver i Reglen den yngre Aldersclasse at indkalde fremfor den ældre. - 6 32. J Almindelighed er det udskrevne Mandskabs Tjeneste pligt indskrænket til 16 Aar, saa at hver, der med 22 Aars Alderen er behandlet til Udskrivning, med det 38te Aar udslettes af Rullen og meddeles Afskedspas; men de, der med en tidligere eller senere Alder end 22 Aar ere blevne behandlede til Udskrivning, have at udtjene de fulde 16 Aar, hvorfra dog undtages de, der ifølge Bestemmelserne i 5 17 ere endeligen behandlede til Udskrivning sildigere end med det 22de Aar, da disse udslettes af Rullen og meddeles Afskedspas med det 38te Aar. Fremdeles skal og den, som en Tid lang forsætlig har unddraget sig Værnepligten, udtjene sin fulde Tjenestetid, saavel i den staaende Hær, som i Forstærkningen. - 6 33. De Værnepligtige, som enten formedelst Mangel paa det anordnede Soldatermaal eller paa Grund af nogen mindre betydelig Svaghed eller Legemsfeil ei ansees skikkede til at tjene i Linien eller Forstærkningen, men paa den anden Side ei heller kunne erklæres for aldeles utjenstdygtige, blive som hidtil at henføre til en særegen Classe, hvoraf det Mandskab bliver at udskrive, som maatte behøves ved Armeen til de der forefaldende Forretninger, saasom til at tjene som Trainkudske eller at ansættes ved Depoter, Lazarether eller hvilketsomhelst andet militairt Brug, hvortil de maalte findes skikkede. De yngre Aldersclasser blive at udskrive fremfor de ældre. Jøvrigt skal det være de Værnepligtige, som ere udskrevne til nogen Tjeneste, af det ovennævnte Slags, tilladt at stille en anden til samme Classe hørende Værnepligtig, som ikke selv er udskreven, og af Sessionen dertil findes duelig. J denne Classe bliver Mandskabet staaende indtil det 38te Aar, hvorefter det udslettes af Rullen og erholder Fripas. Jngen Værnepligtig kan mod sin Villie befales at være Officiersoppasser. - 34. Jhvorvel Forpligtelsen til at tjene i Armeen i Reglen ophører med 38 Aars Alderen, vil dog Enhver, endog efterat han har opnaaet denne Alder, være pligtig til, naar Fædrelandet udsættes for fjendtligt Overfald, da, paa Opfordring af Os eller af dem, som af Os dertil ere bemyndigede, at gribe til Vaaben, for, saavidt han formaaer, at medvirke til at afværge saadant Overfald, i hvilken Henseende det vil have sit Forblivende ved den allerhøieste Forordning af 3die Juni 1801. - 6 35. Den Rigets Jndvaanere saaledes paahvilende Værnepligt til Armeen skal, saalænge de ikke ere indkaldte til Tjeneste, ei være dem til Hinder i at tage Ophold, hvor de ville, indenfor Rigets Grændser, dog at de, fra den Tid de ere blevne optagne i Rullerne ( 9), i Tilfælde af Flytning forsyne sig med behørig Følgeseddel. Denne udstedes af Lægdsmanden paa det Sted, hvor den Vedkommende staaer i Rullen, og afleveres inden 8 Dage efter Ankomsten paa det nye Opholdsted til Lægsmanden sammesteds, der for Modtagelsen meddeler sin Tilstaaelse og derefter afleverer den til sin Lægsforstander, som igjen besørger den tilstillet Udstederen. Forsømmelse hermed fra den Værnepligtiges Side ansees med Mulct af 2 Rbd. Ligeledes skal det staae enhver Landværnepligtig frit for, naar han tager fast Ophold et andet Sted end det, hvor han er indført i Rullen, at lade sig omvexle fra et Udskrivningsdistrict til et andet. – § 36. Land værnepligten skal i Reglen ikke være Nogen til Hinder for at reise til Udlandet, naar han ikke derfor forsømmer at opfylde de Forpligtelser, der ifølge de forestaaende Bestemmelser paahvile ham i Henseende til Tjenestepligtens Opfyldelse. Den, som reiser til Udlandet for sit 15de Aar, er dog ikke videre forpligtet, end at han, hvis han vender tilbage for sit 38te Aar, da optages i Rullen med den Aldersclasse, hvortil han hører. – § 37. Bestemmelse i 6 25 skulle dog ikke komme til Anvendelse paa den Værnepligtige, der formedelst Fraværelse i Udlandet udebliver fra den Session, hvor han var pligtig at møde for at behandles til Udskrivning, dog under Jagttagelse af følgende Regler, den Værnepligtige, der saaledes har været bortreist til Udlandet, bør, saafremt han kommer hjem, fremstille sig for den første Session, som afholdes efter hans Hjemkomst, for at bevise, at han var i Udlandet paa den Tid, da han ifølge sin Alder skulde have mødt paa Sessionen til Behandling til Udskrivning, og at han der uafbrudt har opholdt sig siden; han bliver da at behandle til Udskrivning lig med det 22 aarige Mandskab, saafremt han endnu ikke har opnaaet en Alder af 32 Aar, men ellers at udskrive til Forstærkningen, brister derimod hiint Beviis ham, da bliver han at ansee som modvillig udebleven. De i nærværende Paragraph givne Bestemmelser gjælde dog ikke om dem, som ved Bortreise i Krigstid unddrage sig fra Udskrivning. – § 3. Den, der henhører til den staaende Hær, kan ikke reise ud af Riget uden dertil fra Krigsministeriet meddeelt Tilladelse, som i Reglen ikke kan ventes, saalænge den Vedkommende forretter fast Tjeneste. For Overtrædelsen heraf ansees Vedkommende ved Politiretten med en Mulct af 10 til 20 Rbd., forsaavidt hans Tjenesteforhold ei medfører, at han bliver at dømme ved en militair Ret. Det Samme gjælder om dem, der som Følge af de ved Lodtrækning erholdte høiere Numere, midlertidig ere forbigaaede, saalænge de i Overeensstemmelse med § 2. kunne som overcomplegte Soldater indkaldes til Tjeneste ved den staaende Hær. De, der endeligen ere overførte til Forstærkningen, og de, der henhøre til den i 6 33 ommeldte Classe ere ikke ved deres Værnepligt hindrede i at begive sig til Udlandet. – § 39. Værnepligten skal ikke være Nogen til Hinder for at erhverve Borgerskab i en Kjøbstad, hvilket dog paa den anden Side ingen videre Jndflydelse skal have paa de han paahvilende militaire Tjenestepligter, end den, som omtales i Slutningen af § 40. – § 40. Den Forpligtelse, som forTiden paa hviler Kjøbstadbeboerne til at gjøre Tjeneste i vedkommende Kjøbstads Borgervæbning eller Brand- og Politi corps, skal fremdeles vedblive, dog at Tjeneste i Borgervæbningen eller Politicorpset ikke kan affordres Nogen, der henhører til den staaende Hær. Tjeneste i Brandcorpset kan ikke fritage Nogen, der henhører til den staaende Hær, fra at opfylde den Tjeneste, som hans Stilling i denne medfører. Tjenesten i saadanne Corps bliver alene at betragte som en Communalbyrde til Overholdelsen af den indre Orden og Sikkerhed, i Kjøbstaden, uden Hensyn til Værnepligten, til hvilken Ende slige Corps alene skulle staae under den civile Øvrigheds Over befaling. Som Følge heraf skal der gives de nuværende Kjøbstad Borgervæbninger en til dette Øiemed svarende Organisation, forsaavidt det ikke allerede er skeet. Dog skulle de borgerlige Corpser i Vor kongelige Residentsstad Kjøbenhavn og øvrige faste Pladser, derunder indbefattet Helsingør, fremdeles i Krigstid under Krigsbestyrelsens Befaling kunne anvendes til at modstaae fjendtligt Overfald, naar Byen angribes, og skulle derfor ogsaa i Fredstid staae under Krigsbestyrelsens Tilsyn. Den Forpligtelse, som ifølge Reglementet af 22de April 1829 § 2 paa hviler Vort Livjægercorps til i Krigstid at bruges paa hvilketsomhelst Sted inden Sjællands Grændser, det maatte findes hensigtsmæssigt at anvende samme, skal for Fremtiden bortfalde og Corpsets Forbindelse med Vor Armee ophøre. Alle de, der ere ansatte ved de sidstnævnte borgerlige Corps, skulle saa længe være fritagne for at indkaldes til Armeens Forstærkning, om de end ellers maatte henhøre til samme, saavelsom for at kunne bruges til saadan Tjeneste, som omhandles i 5 33. (Fortsættes.)