Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-08-01
J de i denne Maanedstidende meddeelte "Bidrag til Ribe Kjøbstads Fattigvæsens Historie omtales ogsaa Rummeret for Juli den herværende Arbeidsanstalt. Som Fattigforstander i tre Aar efter at den blev stiftet, og endnu, siden 1833, dens Bestyrer, maatte det være mig til ladt, foranlediget ved det i Anledning af samme Anførte, herved at omtale den endnu lidt nøjere. Som i hiine Bidrag allerede sagt, institueredes den i Aaret 1831. De hyppige Ansøgninger om Understøttelse, der indgaves til Fattigcommissionen af arbeidsføre Personer - Talen kan, heelt igjennem her naturligviis kun være om Mandspersoner - som, naar de afvistes, henvendte sig til Fattig-Directionen, der, meget rigtigt, paabød: enten at skaffe den Ansøgende Leilighed til ved Arbeide at erhverve sin Underholdning, eller at yde ham en passende Understøttelse i Brød og Penge, overbeviste Pluraliteten i Commissionen noksom om Nødvendigheden, af et Establissement, hvor Arbeide kunde erholdes til enhver Tid, saadant ellers maatte savnes, altsaa især i Vintermaanederne, mod en passende Godtgiørelse; det vil sige: en saa stor, at den ikke stod i et saadant Forhold til hvad der uden for samme maatte kunne fortienes, at Frequencen blev alt for stor. Saaledes opstod Arbeidsanstalten; ikke, saa vidt mig er bekjendt, under Navn af Raspanstalt, men af Fattigvæsenets Arbeidsanstalt. Hiin odiense Benævnelse er sandsynligt en Følge af den Misbilligelse, den muligt kan have mødt hos En og Anden; og foranledigedes maaskee derved, at Raspen er det Redskab, hvormed Arbeidet i Anstalten forrettes. Ligemeget, Navnet, gjør i Grunden intet til Sagen. Desuden er den lige saa lidt en Tvangs, som en StraffeAnstalt, hvor Fattiglemmerne sættes hen for at raspe Farvetræe, men den er et Sted, som den meere eller mindre arbeidsføre Trængende, efter forudgaaet Anmeldelse, kan tye hen til, naar han ikke uden for samme kan finde noget mere lønnende Arbeide, og til hvilket han kuns af Fattig-Commissionen henvises, naar enten hans Ansøgning om Understøttelse grunder sig paa Mangel paa Leilighed at fortjene det Nødvendige, eller det – som, destoværre, ikke sjelden møder - kan skjønnes, at Ladhed eller Ødselhed, maaskee Haabet om at høste Fordeel af en utidig Medlidenhed, har foranlediget den. Hans personlige Frihed indskrænkes derved imidlertid ikke paa nogen Maade. Han kan komme, og han kan gaae bort, naar han vil; han kan arbeide saa lidt, eller saa meget, som han enten kan eller vil, og til enhver Tid erholde, hvad han ved sit Arbeide har fortjent. Alt hvad der fordres af ham, er kuns, at han, efter hvad Se han billigen skjønnes at kunne, umager sig for at fortiene det Nødvendige til sit Livs Ophold, førend han i saa Henseende giør Fordring paa Understøttelse af Fattigkassen. Naturligviis retter sig iøvrigt hvad han i Arbeidsanstalten kan fortiene, efter hans Kræfter og den Flid han udviser. Findes der, at hine mangle ham, da vil Fattig Commissionen vistnok lade ham tilflyde en passende Hielp i Forhold til Omstændighederne; hvorimod det turde ganske være i sin Orden, om den nægter Dagdriveren eller Forø deren Understøttelse. Det er jo ikke af egen Lomme, at der gives Almisse, men af Communens. For denne aflægges der Regnskab; men i dette Regnskab gives der ingen Rubrik for de milde Gaver, som den blotte Medlidenhed yder. Enhver Gave maa kunne henvise til sand Trang som bilag. Hvorvidt de Jndivider, der indtil Udgangen af 1837 har frequenteret Arbeidsanstalten, selv, ved den Hielp som denne rækker dem, have bidraget til at afhielpe deres Trang, vil maaskee for en Deel kunne skjønnes af følgende Udtog af Arbeidsjournalerne. 1831 indfandt sig 18 Personer, eller, for at undgaae Ravns Nævnelse, Rummere, som til sammen forrettede 350 Dages Arbeide. Der raspedes 6903 1/2 Pd. Farvetræ, hvorfor der er lagdes en Arbeidsløn til et Beløb af 38 Rd. 20 sk. S. H. C. Daglønnen kunde, ved et og samme Rummer, variere fra 1 til 11; ved et andet fra 2 til 10; ved et tredie fra 1 til 9 Skillinglybsk o. s. f. Dette Misforhold af en Dagløn til en anden, vil findes hele Tiden. Foren Deel, men just ikke nogen betydelig, kan det maaskee tillægges Træets Beskaffenhed. Enkelte af Arbeiderne bragte det til i det Høieste 4. a 5 1/2 ls, skjøndt Mænd i deres bedste Alder, f. E. No. 5. 8. 9. 10. 11. og 14. Ogsaa listede de sig bort efter fra een til otte Dages Forløb.