Berlingske Tidende, 1820-09-15
Efterretninger fra Buenos=Ayres af 2den Juni sige, at de Documenter, som der ere trykkede angaaende Landsforræderie, Sagen, bevise, at det kuns har været Pueyrredon meget lidet angelegent, hvorfra den Hersker skulde være, som han vilde sætte paa Thronen i Plata, naar han kuns var af en Kongelig Familie thi medens han underhandle med Frankrig, bød han ogsaa Kronen, tilfalds til den Kongelige Prindsesse Charlotte i Rio Janeiro. Den 5te September. Ved Begyndelsen af Parlaments forhandlingerne i Løverdags antydede Lordkantsleren Dronningens Raader; at Huset havde besluttet, at Deponentinden Dumons Breve nu skulde forelæses. Hr. Williams vedblev derpaa med denne Deponentindes Contraforhør. Hendes Vidnesbyrd gik i den Væsentlige ud paa, at hun, efterat have forladt Prindsessens, Tieneste, tilbragte 13 Maaneder hos sin Slægt; derpaa reiste hun til Malland, hvor hun blev forhørt, derefter var hun igien hjemme i 3 Maaneder, hvorpaa hun kom tilbage til England, hvor Hr. Sacchi, en Officer, der ogsaa havde været i Prindsessens Tieneste, i December 1818 i Commissionens Navn opsøgte hende, og tog hende i Januar 1819 med til Malland, hvor hun blev i 2 Maane der. Hun havde hidtil ikke faaet andet end hendes Reiscomkostninger. J Malland var hun kuns een Gang forhørt, men dette vedvarede i flere Dage. Een Gang, for 2 Maaneder siden, var hun der beediget. Hun har edelig stadfæstet sit Udsigende. - Hun maatte nu paa Hr. Broughams Forlangende aftræde, og han bemærkede at hendes egen Tilstaaelse var tilstrækkelig til at omstøde hendes Udsigende; thi hun sagde sig at være 2 Gange eedfæstet, hvoraf den ene, som han meente, var ulovlig. Da hun saaledes var bundet ved Eder kunde hun ikke frit afgive sin Erklæring, og hendes Forhold stred mod Husets Privilegier og en rigtig Justitsforvaltning. - Lordkantsleren indvendte, at denne Omstændighed nu ikke kunde opholde Contraforhøret, da den allene kunde foranledige en efterfølgende Beslutning af Huset. - De Deponentinden igien var kommet ind, bleve det første og andet at hendes 3 Breve forelæste. Det første var meget langt, fra Colombier, af 8de Februar 1818, til hendes Søster, Mariette Bron, Pesaro. Hun søger deri atter at indsmigre sig i Prindsessens Gunst, roser sig af, at hun i store Selskaber med Begeistring havde tal om hendes Dyder, og derved indtaget Tilhørerne for Prindsessen. Du kan ikke troe Mariette, skriver hun, hvormegen Opsigt min lille Dagbog har gjort. Man reves om den, og Enhver har læst den. bad mig om at maatte medtage den til Lausanne; den have alle Englændere strax villet see den. Dette henrykkede mig thi du veed, at jeg deri udførlig har skildret Prindsessens ædle Træk, og den begeistrede Maade, hvorpaa hun allevegne blev modtaget. Men jeg forglemmer næsten at betroe dig en Omstændighed, der vil forundre dig lige saa meget som mig. Den 24de f. M., da jeg var hos Tante Klara, forlangte en Ubekiendt at maatte levere mig et Brev, som han ikke torde lade nogen Anden faae i Hænderne. Jeg tog ham op paa mit Kammer, og dom om min Forundring, da jeg brød Brevet. Man foreslaaer mig at komme til London, foregiventlig som Gouvernante, lover mig en høi Beskyttelse, og snart en glimrende Lykke. Brevet var vel uden Underskrift; men for at betage mig al Tvivl, blev det overladt til mig selv, at trække saa stor en Summa, som jeg vilde, paa en Bankør.... Der maa vist bestandig være Spioner og Prindsessen, thi jeg havde neppe forladt Pesaro, for man i Europas Hovedstad vidste det med alte Omstændigheder. Det andet af hendes Breve var til Prindsessen af Wales selv. Hr. Williams fortsatte nu sine Contraspørgsmaal til hende, og hun udsagde, at hun havde skreven dette Brev paa BergammisRaad, for at sikkre sin Søster, som Prindsessen ogsaa havde vildet sende bort, hendes Plads. Søsteren havde siden raadet hende, ikke at skrive noget imod Prindsessen, men derimod bestandig til Fordeel for hende, da hun vidste, at Brevene bleve opsnappede. Derfor havde hun skrevet Brevet No. 1, og deri foregivet, at man vilde have hende som Gouvernante til England. Jgaar ere 11 Vidner afhørt, men de have for største Deelen ikke havt noget Contraforhør at udholde.