Jyske Efterretninger, 1787-07-06
Ja Hans Majestæt anseer Landvæsenets Forfremmelse som den anturligste og varigste Kilde til Statens Velstand, og Handthævelsen af de Rettigheder, som tilkommer enhver efter sin Forfatning, som den tryggeste Grundvold for den borgerlige Frihed og Sikkerhed, saa har H. M. derfor allernaadigst fundet for godt, at give de indbyrdes Rettigheder og Pligter som bør have Sted, imellem Jorddrotterne og Fæstebønderne i Danmark, saa nøiagtige Bestemmelser, at al Anledning til Mistillid og Tvistigheder imellem disse Stænder, saa meget som mueligt kunde forebygges, og til den Ende befaler at herefter skal følgende nøie iagttages: Forholds=Regler ved Fæstegaardes Til= og Fratrædelse, i Hensigt til Fold paa Bygning og Besætning. §. 1. Enhver Godseier eller Jorddrot, som bortfæstet en Gaard, skal være forbunden til at overlevere sammes Bygninger tilligemed dens Besætning og tilhørende GaardsRedskaber, ved en ordentlig og lovlig Syns= og Taxati. Julii. ons-Forretning, som ved Fæsterens Fratrædelse eller Dødsfald, kan tiene til Efterretning om den Tilstand, i hvilken de af ham have været modtagne, paa det at Fælden derefter kan beregnes. Paa samme Maade skal Huse, der fæstes paa Livstid, ved Syns=Forretning overleveres. s. 2. Naar Jorddrotten ikke paa den foreskrevne Maade overleverer Fæsteren Gaardens Bygninger og Besætning ved Syns=Forretning, skal han være uberettiget til at kræve Gotgiørelse for Fæld af Bonden, eller hans Stervboe, og ei heller kunde udsige ham fra Gaarden, paa den Grund at Bygningerne og Besætningen ikke al ham ere holdte vedlige, og skal det ikke ansees som nogen Undskyldning for Proprietairens Efterladelse af sin Pligt i denne Henseende, om Fæstebonden endog kunde være formaaet til at fraskrive sig sin Ret til at paastaae Gaarden med dens Tilhørende overleveret efter Syn. §. 3. Til de Syns- og Taxations-Forretninger, som holdes over en Gaards Bygninger og Besætning, enten ved Fæsterens Til= og Fratrædelse, eller efter hans Død. skulle 2de uvillige og erfarne Mænd af et fremmed Gods, udnævnes ved Herredsfogden i det Herred, hvorunder Gaarden ligger, hvilke Besigtelses Mænd skulle være pligtige at fremlægge og med Eed bekræfte deres Forretning til næste Ting, med mindre nogen af de paagieldende Parter fandt sig beføiet til at paaanke samme, da saadant strax maatte erklæres under Forretningen, og denne indstævnes inden første eller anden Rettes Dag, til dobbelte Synsmænds Udmældelse, i hvis Mangel den første Forretning bør staae ved Magt, som usvækkelig, paa det at Gaardens Jstandsættelse ikke skulle opholdes. Naar Oversyn har Sted, skulle de dobbelte Synsmænd paa foranførte Maade bekræfte deres Forretning til næste Ting, og Sagen derved have sit Forblivende. J øvrigt skal den Besigtelses Forretning, efter hvilken Gaarden og Besætningen overleveres Bonden, hæftes ved Fæstebrevet, for i sin Tid at tiene til Beviis om den Tilstand, i hvilken samme er bleven modtaget, og den Syns=Forretning som holdes efter en afdød Fæster eller hans Enke, vedlegges Skifte=Protocollen. H. 4. Naar Gaardens Bygninger befindes brøstfældige. ved en nye Fæsters Tiltrædelse, og Huusbonden vil have dem istandsatte, da maae saadant ikke skee, ved at give Fæsteren Erstatning for Manglerne i Penge; men Jorddrotten bør selv besørge Forbedringerne fuldførte, og bevise samme ved Syns Forretningen. C. 5. Naar en Fæster i sin Besiddelses Tid enten har istandsat, eller af nyt opført saadanne Bygninger paa Gaarden, som ere nødvendige til dens Drift, bør ham eller hans Arvinger, ved Fratrædelsen gives Erstatning derfor af Jorddrotten, hvori dog Værdien af de Materialier som Huusbonden beviisliggen maatte have forstrakt ham, til dette Brug bør komme til Afdrag. Men dersom Bonden opsætter Bygninger, som ei tilforn have været paa Gaarden, og ikke til Avlingen ere fornødne, skal han ikke derfor nyde nogen Gotgiørelse, med mindre Jorddrotten kan komme overeens med ham om at kiøbe samme, i hvis Mangel han inden 6 Maaneder skal flytte dem bort fra Stedet, under Straf af at have dem forbrudt til Huusbonden, i Fald han, uden dennes Tilladelse lader dem blive staaende længer. C. 6. Enhver Jorddrot, som herefter bortfæster en Bondegaard, skal være pligtig at overlevere Fæsteren fulkommen Besætning dertil, af saa mange dygtige Arbeids Heste, tilligemed Vogne, Plove, Harver og Sædekorn af alle Slags, som til Gaardens Sæd, Avlingens Drift og Hoveriet behøves; hvilken Besætning og Jnventarium til Gaarden ikke aleene, som tilforn er mældt af uvillige Mænd skal besigtiges og taxeres ved Modtagelsen af Fæsteren, men endog af disse paaskiønnes, om samme er tilstrækkeligt til Gaardens egen Dyrkning og det Bonden, paaliggende Hoverie Arbeide, eller hvormeget der maatte mangle, hvilket i Forretningen nøiagtig skal antegnes og Huusbonden uopholdelig forskaffe det manglende in Natura. Dersom den Besætning, der leveres Bonden med Gaarden, er saa ringe, at han ikke dermed kan bestride Hoveriet, skal han være frie for Hov=Arbeidet, indtil han bliver forsynet med fuld Besætning, og dersom den er saa ufuldkommen, at han ikke heller derved kan forsvarligen drive sin egen Gaards Avling, skal han ogsaa være befriet for at svare Landgilde, indtil Huusbonden forskaffer ham de til Gaardens Dyrkning nødvendige Arbeids Bester. Derimod skal det paaligge Fæsteren at vedligeholde den Besætning og Jnventarium, som han ved Tiltrædelsen, har modtaget, og naar Gaarden ved Dødsfald, eller paa anden Maade bliver ledig, skal han, eller hans Stervboe, være Huusbonden ansvarlig til ligesaa godt Besætning, som han af denne har annammet, hvilket forlods skal udtages af hans Boe, frem for al anden Gield saaledes som i Forordningen af 15. Januarii 1701. er bestemt. (Fortsættelsen følger i næste No. Til Hielpe=Cassen. Rdlr. M.