Berlingske Tidende, 1770-03-01
Det Jndiske Compagnie har i Udsalgs Beløb ydet Staten over 600 Millioner er i Stedet for 300, 2) Kongen har til Compagniet slet intet mere betalt, end det han var det pligtig. 3. Hverken Udsalgenes Beløb, eller de Summer, som Kongen kunne have betalt Compagniet mere end han var skyldig, ere saadanne Gienstænde, hvis Sammenligning kan tiene til at dømme, om Compagniet har været Staten til Byrde. - Udsalnes Sum kan ingen Oplysning give om dette sidste Spørsmaal, uden for saavidt man ved Siden af samme føyer den Profit de have givet, saavelsom den Profit man har høste af de udførte Vahre, som have hiulpet til at betale de indførte Vahre; thi det er ikke af de Udsalgs Beløb, som i en Stat giøres, at samme Stat beriger sig, men af den større eller mindre Profit, som man har tilveiebragt den ved det Vahrebytte, som har avlet dem. Efter denne Regel kunne en Handel med 10 Millioner være Staten fordeelagtigere, end en anden med 20 eller 30 Millioner. - Den Sum, som Regieringen kunne have ydet Compagniet over sin Gield var ey heller tilstrækkelig at bevise, at Compagniet havde været Staten til Byrde; Byrde; den gav allene tilkiende, at Fyrstens Skatkammer, havde anvendet saa og saa meget derpaa: Men Staten kan vinde naar Fyrstens Skatkammer taber, ligesom Staten kan vorde fattig naar Fyrsten vorder riig. - Disse Sandheder, ere alt for klare til at behøve nærmere Oplysning. Og overalt hvad nytter os dette Spørsmaal, Compagniet har intet erholdet af Regieringen, som jo med Rette tilkom det, og efter allergyldigste Adkomster tilhørte det. Jeg vil bevise dette; men, saasom M. H. ved at foregive det modsatte, har deraf uddraget meget anstødelige Følger for Compagniets Eiendom, har jeg holdet tienligt at sammenføye dette Spørsmaals Undersøg, ning med den, som jeg strax herefter vil giøre angaaende Jnteressenternes Rettigheder. - Jeg har endnu at vise, at De feyle i den Udsalgs-Sum, som Compagniet har ydet Staten; og ved denne Leylighed, kan jeg ikke undlade at opholde mig over den af dem brugte Maade, til efter første Anseende at forringe Compagniets HandelsViidtløftighed. - Udi deres gjorte Beregning forbigaae de først stiltiende alt Udsalget udi Jndien af de herfra udførte Vahre. De fraskille dernest, under et meget utidigt Paaskud, hele Beløbet af Handelen paa China, Guinea, Senegal og Canada. De sige, at det udelukkende Privilegium var ikke fornødent for Handelen paa China; men deres Tanke er jo tillige, at det var unyttigt for Handelen paa Ostindien, alt saa kunne De med samme Ret have udeladt dennes Producter af Deres Beregning, og derved haft Forlov til at holde 376 Millioner imod slet intet, hvilket havde endnu langt meere faldet i Øynene. Dette er endnu ikke alt: Disse 376 Millioner ere den samlede Sum af en Beregning som De have udstrakt til Aaret 1769, og Deres derimod lignede Beregning over Udsalgene gaaer ikke længere end til 1756. Man skulle svarlig ville tro saadan Mislighed, dersom man ikke saae den for sine Øyne. - Videre, da De i denne Beregning intet andet indlemme, end Retourerne fra Ostindien, saa tage De at deres Beløb i 44 Aar en Middel-Sum, for saaledes at forringe Enden med Begyndelsen, og Freden med Krigen; hvorefter De ligne saadan, efter saa urigtige Anledninger udregnet, Sum, med de Summer, som stikke i andre Handels Greene, betragtede i deres hele Viide, ved fuldkommen Fred og udi besblomstrende Tilstand. Endelig forbigaaes i det Overslag, som De giøre over de Udsalgs Summer, som Compagniet har bragt Staten til Veye, en vigtig Gienstand, nemlig Føringernes Beløb. Staten har Compagniet at takke for den ligesaa meget, ja mere, end for dets egne Retourer, da hine alle gaae paa Compagniets Bekostning, uden at det nyder nogen Deel af den Profit de give af sig. Jeg veed ikke til hvor høy Sum man kunne skattere denne Post; men skulle man følge Dem, kunne den sættes overmaade høyt, da De foregive, at i et Skib paa 900 Tønders Drægtighed, bestemt af Jndien, indskibes sielden mere end til 500 Tønder for Compagniets Regning; og at ved Retouren er en stor Deel af Skibet betaget med Officierernes og Betienternes Foringer. Disse Omstændigheder ere uden Tvivl meget overdrevne; men hvor om Alting er, saa vise de adskillige Ting, som jeg her har opregnet, noksom tilstrækkelig, at i Stedet for 300 Millioner, havde De kunne sætte 6 til 700 Millioner, som Compagniet udi Udsalg har tilveyebragt. - Jeg har nu viist de Vildfarelser, som De have beganget i det at de have villet bevise, at Compagniet har været Staten til Last; men dette Spørsmaals Undersøg, ning i sig selv henhører egentlig til det udelukkende PrivilegiiNytte, holdet imod Nytten af privat Handelen. Det Jndiske Compagnie skal have været nyttigt for Staten, dersom dets udelukkende Privilegium har, formedelst Jndkiøb og Udsalg, tilveiebragt Nationen en fra Fremmede trokket Profit, hvilket Privat=Handelen ikke havde kunne tilveyebringe. Dette Spørsmaal vil jeg komme til henimod Slutningen af dette Brev. Jeg vil nu her allene bevise, at Compagniet, langt fra at have været Fyrstens Cassa til Last, har anseelig under styttet den; og see her det meget enfoldige Raisonnement, som herom kan giøres: Jeg sætter disse 2 Sandheder forud, 1) At Jnteressenterne have i det Jndiske Compagnie indskudt mægtig større Summer, end de nu have Eiendomme til overs for: Dette jeg vil bevise naar jeg kommer til at handle om Jnteressemernes Rettigheder. 2) At det Jndiske Compagnie har stedse vundet ved sine Handels Operationer: Det er en Sandhed, at fra Aar 1725, indtil sidste Fred, har Profiten paa de udførte Vahre vanket imellem 35 til 45 pro Cento, og Profiten paa de indførte Vahre imellem 90 til 140 pro Cento.