Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-10-13
J denne fordærvelige Torriske Periode, forefaldt den Ridderlige og høimodige Minas romantiske Foretagende, som i sig selv ikke var noget Vovestykke; thi havde Sagerne staaet paa den Fod i Mexico som dengang da hans Plan blev udkastet, og havde han istedet for den afskyelige Torres og hans Kammeraters Røverbander stødt paa Morillos Armee, eller kun paa Terans eller Victorias iforerede Skarer, saa havde det maaskee lykkedes ham at oplive Jnsurgenternes Masse paa nye ved krigskyndige Anførere og Disciplin, og at have givet Sagen et ganske andet Udseende. J Aaret 1816 begav nemlig Mina sig med 15 Officerer, Spanier, Jtalienere og Englændere til de Nordamerikanske Fristater; 300 Frivillige forbandt sig med ham. Han dannede af dem Stammer til Regimenter af alle Vaabenslags, som vare fuldkomment forsynede med Uniformer og eqviperede, og landede den 15de April 1817 ved Landsbyen Soco La Marina, ved Mundingen af Floden Santander. Efterat han havde forstærket sig med nogle hundrede Jndfødte og forsynet sit Rytterie med Heste tiltraadte han den 24de Mai sin Marsch i det Jndvendige af Landet; da den Spanske General Arredondo marscherede imod ham; han leverede Spanierne flere Træfninger, og seirede uagtet de vare ham ti Gange overlegne; efterat han i 30 Dage havde marscheret 220 Leguas, naaede denne tille Skare belæsset med Bytte den første Jnsurgenthob, som stod under en af PederTorres Commandantere. Men denne Overgeneral tog aldeles ikke Deel i den almindelige Jubel over Minas Ankomst, han betragtede ham kun som en Medbeiler der var farlig for hans Anseelse, og hans hele Bestræbelse gik kun ud paa at skille sig ved ham, saasnart som mueligt. Mina, som var bleven skildt fra sin Division og sat i Spidsen for en raae tøileløs Hob af Ryttere, bleve bragt i de vanskeligste Stillinger og fik ingen Understøttelse hvorved han den 27de October 1817 faldt i Royalisternes Hænder og blev skudt. Torres kom ikke længe til at glæde sig over at være bleven befriet for sin Medbeiler; efterat hans Fæstning Los-Remedios tilligemed Regieringens nye Sæde Fauxilla var falden i Spaniernes Hænder saa besluttede en Forsamling af hans fornemste Officeerer, at afsætte denne ligesaa tyrranniske som uduelige Feldherre, og at udnævne Oberste Arragoi hans Sted; begge Deele bleve bekræftede af Regieringen. Torres forsøgte vel paa med Resten af sine Tilhængere at modsætte sig Magten; men han blev overvældet i fleere Fægtninger og tvungen ril at forlade sine Positioner. – Jnsurgenternes Sag kom imidlertid stedse meere tilbage og i Julii 1819. stod den slettere end ved sin første Begyndelse. Der var dengang i Provinserne Guanaruato, Valladolid, Guadalaxara og Mexico kun 6400 Mand under Vaaben, hvoraf kun General Guerreras Afdeling havde indtaget paa den vestlige Kyst ved Mundingen af Floden Zecutella, en Stilling af nogen Betydenhed; de øvrige førte en Guirillekrig paa Toralligste. res Maneer. Forfatteren slutter sin Historie med denne Tidspunkt, men yttret derved den Overbeviisning, at Mexico er en Vulcan, og at alt er modent til at en nye Revolution vil udbryde. Stemningen imod Spanien er udbredet blandt alle Classer af Mexicanere, de nye oprettede creolske Tropper, hvorpaa den Spanske Magt næsten allene berver, ere en overmaade usikker Støtte." Da de ere Revolutionen ligesaa hengivne som deres øvrige Landsmænd, saa har hidindtil kun Jnsurgentanførernes slette Opførsel, og det System, som de have fulgt, holdet dem tilbage under de Kgl. Faner. "Selv iblandt de Spanske Tropper, som Forfatteren kun anslaaer til 4500 Mand, hersker en almindelig Utilfredshed; mange af dem tænke ligesom Mexikanerne, og alle, naar man undtager de øverste Anførere, brænde af Længsel efter at komme til er baae til deres Fødeland. (Rigtigheden af disse Skildringer synes at bekræftes af de nyeste Efterretninger, som man har fra Mexiko, og Opstanden er saal des formodentlig udgangen fra de Creolske Tropper. Historien af den Mexicanske, Revolution fortiener forresten Opmærksomhed, da Mexico formedelst sin Naturbeskaffenhed og sin Beliggenhed, vil formodentlig i Tiden, naar der først bliver uafhængigt, blive det vigtigste Land paa Jorden).