Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-01-25
(Fortsættelse.)¬ De tre Magter havde foruden Aftrædelsen af et Stykke af Polen til hver af dem, forlangt at der skulde herske en almindelig Fred i Polen, at en bestemt Pengesum skulde anvises til Kongens Hofholdning, og at et permanent Conseil skulde oprettes. Magterne lovede, at naar Rigsdagen vilde antage disse Fordringer, saa skulde de uden landske Tropper rømme Landet. Rigsdagen antog dem; men de russiske Tropper vedbleve ligefuldt at holde dem besatte. J Aarene 1773 og 1776 blev den nye Regieringsform indført, som Magterne foreskreve Polen, men Rusland allene garanterede. Da denne Regieringsform beholdt alle Manglerne i Polens gamle Forfatning, og da den tillige svækkede aldeles Kongens Magt istedet for at forøge den ved det at et permanent Conseil, som skulde vælges af Adelen i de forskiellige Voivodskaber, blev sat ved Siden af ham, hvis Medlemmer han blev betaget Ret til selv at afsætte, som dog før havde været ham tilladt ved det Rigsraad, som fandt Sted førend Conseilet blev oprettet, saa blev kun en Skygge, af den Kongelige Magt tilbage, især da Medlemmerne af Conseilet bleve allene valgte af det Russiske Partie og maatte handle efter den Russiske Gesandts Forskrifter, saa at han var egentlig den sande Konge i Polen. Denne Minister Greven af Stackelberg var en overordentlig bydende og herskesyg Mand og forbittrede Nationen paa det yderste. Alle patriotiske Polakker erkiendte deres Fædrenelands ulykkelige Tilstand, og ønskede at faae en Statsforfatning forandret, hvorved Polens indvortes Tilstand aldrig kunde blive forbedret og hvorved dette ulykkelige Land maatte stedse forblive en Vasal af det mægtige Rusland. Dette gik saaledes hen til Aaret 1788. da Keiserinde Catharina d. 2den og Keiser Joseph den 2den havde sluttet et Forbund med hverandre for at begynde en Krig mod Porten. Rusland søgte at formaae Polen til at tage Deel med sig i denne Krig; men Kong Frederich Wilhelm den 2den af Preussen blev misfornøiet med denne Alliance, erklærede sig imod den og tillige imod, at de Russiske Tropper skulde vedblive at opholde sig i Polen, og lod 30,000 Mand rykke ind i Schlesien; tillige lod han forelægge en Deduction for Rigsdagen, hvori han erklærede, at Polen ikke kunde forhindres fra at forbedre sin Statsforfatning. De Polske Patrioter fattede nu Mod, de ophævede det permanente Conseil, afskaffede de Russiske Statsindretninger i Landet, en desensiv Alliance blev sluttet med Kongen den 29de Marts 1790, for det Tilfælde, at Polen skulde blive angrebet paa Grund af, at det vilde forandre sin Statsforfatning, og en Commission blev nedsat, for at udarbeide Planen til en nye Constitution. Den gik ud paa at saasnart den nærværende Konge var død, saa skulde al videre Kongevalg bortfalde, at Regieringen skulde være arvelig og tilbydes det Sachsiske Huus, at den catholske Religion skulde være den herskende; men at alle Religionspartier skulde tilstaaes en fuldkommen Tolerance, og at alle videre Planer til at deele Riget skulde være forbudte. Kong Stanislaus og Deel med Patrioterne i at forbedre Landets Forfatning. Om Natten imellem den 2den og 3die Mai 1791 blev den nye Constitution oplæst i det Radzi wilske Palads, og den blev antaget af Forsamlingen uagtet det Russiske Parties Modstand. Kongen aflagde Eden derpaa og sagde med Varme, jeg har svoret ved GudsNavn og det skal aldrig fortryde mig Constitutionen var udarbeidet med megen Moderation og Forsigtighed uden overdrevne Frihedsprinciper. Der var taget Hensyn paa Folkets daværende Stilling, da Landalmuen var endnu saa godt som Slaver, og en fuldkommen Frihed kunde ikke strax tilstaaes dem, dog erholdt den ligesom Borgerstanden nogle Rettigheder. Den fornedrende Afstand mellem Borgerne og Adelstanden, som hidindtil havde fundet Sted, blev ophævet; og Udsigter bleve aabnede for den 3die Stand til at tage Deel i Statsbestyrelsen, og hvad der var Hovedsagen, Kongens Magt blev betydeligt udvidet. De Polakker som vare det Russiske Partie hengivne, vedbleve forgiæves at cabalere imod Constitutionen; men naar disse undtages, saa herskede for esten i Polen samme Enthusiasme og patriotiske Følelse dengang som nu. De øvrige Hoffer, paa Rusland nær, billigede Forandringen, og den Russiske Regiering gav blot sin Misfornøielse, tilkiende ved Taushed, fordi Rusland var paa den Tid indviklet i en blodig Krig med Tyrkiet; men saasnart Freden imellem Rusland og Porten var sluttet den 9de Jan. 1792, saa lod Keiserinden ved sin Minister Hr. von Bulgakov indgive en Protestation imod Forandringen i Stalsforfatningen; en Russisk Armee rykkede ind i Polen og forlangte at den gamle Regieringsform, som hun havde garanteret, skulde indføres paa nye, Polakkerne havde forspild Kongen af Preussens Venskab ved det at Rigsdagen vægrede sig ved at afstaae til ham Stæderne Thorn og Danzig. Polakkerne vare derfor overladte til sig selv, og deres Armee var for slet organiseret til at kunne giøre den Russiske Modstand, især da den Russiske Regjering havde Tilhængere i Landet, som oprettede en Conføderation til deres Fordeel. Fyrste Poniatovski, som commanderede den polske Armee blev drevet tilbage; den tappre og siden saa berømte GeneralKoskinzko giorde dem forgiæves Modstand med en Deel af Armeen, og maatte vige for Overmagten, den svage Konge Stanislaus gav efter og den indførte Statsforfatning blev aldeles kuldkastet. Kongen af Preussen, som var fortørnet paa Polakkerne af anførte Aarsag, og som tillige havde indblandet sig i den Franske Revolution, forandrede sit System, tog Partie med Rusland, og den anden Deeling af Polen blev nu foretaget i Aaret 1793, hvorved Polen beholdt kun tilbage en Trediedeel af det gamle Kongeriges Størrelse. Rigsdagen vægrede sig længe for at underskrive disse Afstaaelser; men alle Jndvendinger vare forgiæves; den Russiske Minister truede med sine Tropper, og Traktaten blev endelig underskrevet den 17de August og 3die September 1793. Ved denne Deeling blev Polen umancerlig svækket; det beholdt kun 4411 Qvadratmile tilbage og 3 1/2 Mill. Jndvaanere. Det blev aldeles afskaaret fra Tyrkiet og maatte aftræde sin sidste Fæstning Kamineck til Rusland, som erholdt ved denne Deeling over 4000 Qvadratmile Land og over 3 Millioner Jndvaanere. Den Østerrigske Keiser, som havde forbundet sig med Preussen imod Frankerige, vægrede sig ved at antage sig Polakkernes Sag, den Franske Revolution beskjæftigede alle Cabinetter og ingen brød sig om dem. Rusland angav i en Memoire, at Aarsagen til denne Deeling var at Polen maatte svækkes for at sikkre Ruslands Roelighed og sætte Grændser for de Jacobinske Grund sætningers Jndflydelse; og det paatvang endelig den 14de October f. A. Polen en Alliance-Traktat, som indrømmede Rusland en saa stor Overmagt, og som var saa ydmygende for Polen som det lader sig tænke. (Fortsættes.)