Viborger Samler, 1849-10-11
Dampskibene "Lolland og Jris", der i Mandags Morges som sædvanlig afgik fra Aarhuus, maatte paa Grund af det stormende Veir vende om igjen. "Lolland, kom tilbage Kl. 10, "Jris" en Time sildigere. – Først næste Copulerede i Viborg, den 4de October: Amtsbarbeer Severin Peter Louens og Jfr. Ane Sophie Frederikke Astrup den 5te: Ungkarl Anders Nielsen og Pigen Sidsel Pedersdatter. Det ærede Publicums Opmærksomhed udbedes et Øieblik. Man vil maaskee have lagt Mærke til, at en vis N. Meyer, i Kjøbenhavn, der kalder sig Fuldmægtig, paa en meget pralende Maade har averteret, hvor billigt og favorabelt han veed at forskaffe Stedfortrædere for de Udskrevne, beraabende sig paa de Anbefalinger, han vil have fra Mænd rundt omkring i Landet &c. &c. Da jeg nu sidst afvigte Foraar lod et Avertissement indrykke i et Blad, angaaende en Stedfortræder, jeg dengang søgte, henvendte bemeldte Meyer sig til mig, og saaledes kom jeg desværre til at gjøre hans Bekjendtskab ved Correspondancen, senere ved flere personlige Samtaler. Ved at læse hans Bekjendtgjørelser, hvoraf man næsten skulde formode, at M. var et Orakel, hvad Stillingsvæsenet angaaer, at Jngen uden han forstod sig rigtig paa Tingene, og at Jngen (saaledes skrev M. selv) havde Grund til at være utilfreds med de af ham udførte Commissioner, fik jeg det uheldige Jndfald i et af mine Avertissements at kalde ham Jøden, hvilket Ord jeg imidlertid øieblikkelig anmodede vedkommende Redaction om at udelade og forandre, uden at saadant dog skeete, deels fordi Avertissementet allerede var indrykket, deels fordi en Forglemmelse var Skyld heri. Jmidlertid er bemeldte M. nu kommen i Harnisk og har ganske nylig produceret et Misfoster af et Avertissement i Bladene, som han sikkert har undfanget i een eller anden mødig Time; thi det indeholder idetmindste to aabenbare Usandheder, nemlig at jeg i "Aalborg Stiftstidende" har kaldet ham "Jøde", og at jeg er aldeles uvidende", hvad Stillingsvæsenet angaaer. Det er mig egentlig talt ganske ligegyldigt, hvad en N. Meyer dømmer om mig, og om han erklæret mig uvidende" eller ei, gjør hverken fra eller til; men kun for Publicums Skyld skal jeg her tillade mig at gjøre opmærksom paa, at der just ikke hører Meget til, for at kjende Stillingsvæsenet tilstrækkeligt; at den, der ikke kan begribe dette, efterat have befattet sig hermed i længere Tid, maa være særdeles indskrænket, at jeg beviislig baade for og efter Correspondancen med M. har stillet flere Stedfortrædere for saavel ældre som yngre Udskrevne, og at jeg, uagtet jeg kun har lært Lidet, dog formener at kunne skrive baade en Contract og en Ansøgning, uden at jeg behøver at lære det af M., ligesom man af mine Avertissements i kjøbenhavnske og jydske Blade vil have seet, at det rigtig er mig bekjendt, hvilke Egenskaber Stedfortrædere skulle besidde, at jeg i sin Tid kan have gjort Spørgsmaale og Jndvendinger, er muligt. Jøvrigt har jeg Jntet imod, at M. foreviser mine Breve, naar han kun foreviser dem alle, men det vil vel næppe falde Nogen ind at uleilige sig op i Mes uhyggelige Bolig, for at gjennemsee slige Papirer. Jeg skal, idet jeg meget beder Læseren tilgive, at jeg har spildt ham Tiden med denne ligegyldige og unteressante Sags Offentliggjørelse, kun tilføie, at jeg og mange flere kunne ønske at vide hos hvem N. Meyer i lille Kongensgade er Fuldmægtig og fra hvilke Mænd han har sine Anbefalinger, samt hvorledes disse virkelig see ud. Slutteligen maa jeg indrømme, at N. Meyer er baade snu og dristig, hvorfor jeg raader Enhver, der indlader sig med ham, at anvende den behørige Klogskab og Forsigtighed; Logn og Praleri gjøre ikke Sagen klar. Viborg i October 1849. C. Krogh.