Ribe Stifts Adresseaviser, 1816-02-09
Blandinger. Fortale til mine samtlige Værker, som nu med Første udkommer. Udgiven for at skaffe Author Plads i det nye Forfatter=Lexicon. Foranførte Titel kunde rigtig nok klinge bedre paa Latin saaledes: Prolusio operum omnium hactenus ineditorum, quam pro loco in Onomastico Fruditorum obrinende scripit. men deels maatte jo saa hele Fortalen være skreven paa Latin, og det havde da været en alverdsens Kastenop, for jeg har kastet 3 Gange op til bare Titlen; (endskjøndt jeg kan bevise med Pedel len Rudolphis Attest, at jeg fik Laud. for Stilen, da jeg tog Artium i Aaret 1796, det vil sige, da Latinen endnu florerede i Latinskolerne.) Ja den Gang var der Latinere til Jeg glemmer aldrig ham, der skrev Stilen for mig til Artium; han havde gjort 4 Variationer; men han fik og Slange. Deels frygtede jeg for, at min Fortale i en Has skulde blive taget an for en Collegie=Disputats, og de, som forfatte dem, er jo dog ikke Forfattere desuden er de fleste af de Skrifter, jeg har isin de at give ud, det vil sige, de, som jeg ikke har skreven endnu, danske, for, naar Man først har faaet Attestats, hvem bryder sig saa om Latinen mere. Det kan nu vel være nok sagt og Titlen; maaskee jeg heel kunde have svaret det; men item hiælper ogsaa til en Prædiken, og over to Ark skal det jo være. *) Nu kommer jeg da til mine Skrivter. Der ere alle Slags imellem hinanden, undtagen philosophiske, for jeg kan nok huske, hvordan Risbrighs Logik brød mig, inden jeg fik den lært paa Remse; nei Philosophie giver jeg mig J See danske Litteratur Tidende for 1815 No. 8, hvor der fastsættes, at et Skrift paa 2 Ark og derunder ikke kan kaldes en Bog, og altsaa ikke hiemle Forfatternavn. ikke af med; men forresten alle Slags - som sagt, og maaskee hele Klatten allerbedst kunde have været givet ud efter min Død, og have hedt Clausiana; men saa gik jeg jo Glip af at komme i Forfatter=Lexiconnet, og det er Hovedsagen, jeg vil derfor give dem ud strax, at sige dem, som jeg har skrevet, og det er: 1) Forlatinsknings Stof, indrettet til Brug ved de saakaldte Latinskoler. Dette saakaldte, det er egentlig en Fynte af mig, for det Latinen forsømmes. Derom var vi alleenige forleden hos Præstens. Det var da en stor Hielp for een af disse stakkels Seminarister fra det pædagogiske Seminarium, om han havde saadan en Bog at give Stile af. Titlen er egentlig en Efterligning af noget Fortydsknings=Stof jeg saae engang i Aviserne. Latinen er god; det staaer jeg inde for, den er rettet Ord for Ord efter min 5te Lexie Hørers Stilebog, for det var en Karl, som ikke tog mod nogen Ræsoneren, og den Stilebog havde han igjen faaet af hans Formand, som igjen havde gaaet i Skole hos den gamle Magister med den røde Næse, og det var en Latiner paa en Hals; han sad saa fordybet i hans Latin, at han snart aldrig kom paa Skolen; for han kunde gjøre latinske Vers. Den Stilebog har jeg nu, som sagt, isinde at give i Trykken, for at hjælpe lidt paa disse hersens Adjuncter. U. Samling af Specimina, udarbeidede under min Manuducteurs Veiledning. Der er ingen andre end dem, Manuducteuren har givet Laudabilem. Ja den Gang kunde jeg retskaffens Latin; jeg kunde endogsaa snakke det. Conjunctiverne og saadant noget har Han selv forandret, for jeg har alletider skrevet Latin efter Gehør. H. Min Dimisprædiken. Den er saamæn lykket ganske godt, om jeg selv skal sige det, det var den første Gang jeg har prøvet ætte mine Tanker op paa Papiret; for de jeg har skrevet, vil jeg aldrig tale om, end de var ingen Mand for kunstlede, og det lære en Dyd ved Breve, siger de, at de ere se. Jeg har rigtig nok skreven en Præken men den kan jeg ikke ret vel give ud med en, for den er lige tvertimod, det er at i første er saadan lidt frie, for jeg holdt. s........, men den anden prækede jeg forden er forthødor i en Pokkers Tid. er jeg rigtig nok ikke skrevet endnu, undtaegninger. Gid jeg havde alle mine 2. ser, jeg har givet ud til stemplet Papiir; te blive en artig Skilling. Men nu vil jeg hvad Remmer og Tøi kan holde; det giør og kan maaskee hjælpe paa min Characteer. sats. Jeg fik saantæn Niels Cristensen; lev stødt ved Specimen. Det er dog en gan Sag, kunde jeg mærke, at skrive Spe naar man har Hefterne for sig paa Bordet, saar Man har dem i Støvlerne, og kan mme til at ligge i dem et Øieblik imellem. Johannes, og der tog jeg feil af denne Fyrste, jeg troede, det var Christus, og det Satan. Ja til den mundtlige bomre, saa noget i Kirkehistorien; jeg tog feil at Magnus og Clemens Alexandrinus, kan jo let skee, for hvem brød sig i min om Historien. Og tænk engang, saa Professeren mig, hvor Galaterne boe og har saamæn aldrig læst den gamle Ge det var godt kunde vi lære noget af den. var lidt nok. I min Skole brugte vi det ler stod rigtig nok nogle Landkort, med saa te gamle Navne paa, oppe paa Bibliothede kom aldrig ned. Den Tid holdt vi Reele. Men nu, som sagt, vil jeg gjøre igjen med at skrive Bøger. Hvem derde finde paa noget. Jeg tænker s.... 3 til Bogtrykkeren: Begynd de kuns her og kan mærke paa mine Øine, at jeg han blig oppe i Dag. Jeg skal have mig en først, saa skal de faae mere. Vær saa 3 det efter med Comma og saadant noget.