Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-11-14
Den yngere General L'Allemand havde just nyelig ægtet en Arving af den rige Amerikanske Kiøbmand Stephan Gerard, hvis Formue anslaaes til 40 Millioner Franker, og havde derved faaet Midlerne i Hænderne tilligemed sin Broder, til at sætte sig i Spidsen for et stort Foretagende. De underrettede den Spanske Minister i Amerika om deres Plan, tilbøde sig at betale en aarlig Tribut til den Spanske Regiering, hvorved de blot erklærede, at de ikke vilde være underkastede en Spansk Gouverneurs Befaling; men de fik ikke noget Svar. Desuagtet besluttede de at iværksætte deres Plan; en Goelette blev udrustet i Philladelphin, som afseilede med 300 Mand til Øen Galveston, snart ligger ved Mundingen af Trinidad Flod, samt fulgte bag efter andre 300, under General Rigauds Commando. Den ældre Lallemand modtog de Ankommende; hans Broder kiøbte i Ny Orleans alle Fornødenheder til Coloniens Anlæggelse og sendte dem til Colonisterne. Jorderne bleve fordeelte og hver Officeer fik 20 Acres Land og alt Tilbehør for at bygge sig en Hytte og dyrke sin Jord; Colonien begyndte at dannes og den 11te Mai blev den bekiendte Proclamation udstædet. Knn Franske eller Personer, som have tjent i den Franske Armee, blive optagne i den og kunne desangaaende melde sig i Nye Orleans. – Frugtbarheden i Provindsen Texas er saa stor, at der siges at Jorden frembringer 150 Fold. Bomuld og Sukker lykkes ypperligt; man haaber at det samme vil blive Tilfældet, med Kaffeen. Skovene ere fulde af Dyr, især af vilde Heste, som i Styrke og Hurtighed skulle ligne de arabiske; Landet er prægtigt, men øde; paa en Strækning af 100 Mile i Længden og 75 i Bredden boe ikke flere end 7 til 8000 Jndfødte, som kaldes Vatchinangres, eller Folk af blandet Blod, den talrigste Stamme iblandt dem er de Commanches, et krigerisk og virksomt Folk, som er fiendtligt findet mod Spanien, men er de Franskes Venner, fra den Tid af da de eiede Louisiana, fra Kiøbet af dette Land udleder den Nordamerikanske Regiering sine Fordringer paa Landet 15 Mile Vesten for Trinidadsloden, eller til Floden Colorado, som flyder Østen for en Biergkiæde, der skal indeholde mange Guldminer; men som endnu ikke ere benyttede. (Er derfore dette Foretagende ikke en hemmelig Aftale med den Nordamerikanske Regiering, saa maae det være høist ubehageligt for den; den har endnu ikke yttret sig offentlig derom, og man maae med Længsel see i Mode, hvorledes Præsidenten vil omtale det i sin almindelige Beretning i December; det er bekiendt at det er allerede bleven meget dadlet i nogle Amerikanske Blade) Denne Efterretning har al Udseende af at være paalilig, og besidder en fuldkommen indvortes Sandsynlighed; derimod er det vist intet andet end en Opdigtelse, naar der fortælles i de offentlige Blade, at den Mexikanske Junta er traadt i Forbindelse med de Franske Colonister, og at disse ville støde til Mexikanerne, saasnart den heede Aarstid er forbie; det indvortes usandsynlige i denne Beretning forøges ved den Tilsætning, at den Mexikanske Junta er kied af Minas Undertrykkelser; man veed, at Mina er forlænge siden fanget og skudt, men det er mueligt, at man har udbredet denne Efterretning for at fremstille et billede for de Franske Soldaters Phantaste og at opflamme dem til Mod og Standhaftighed; det hedder forresten i denne Beretning, at Colonien allerede bestaaer af 4000 Mand, at Gen. Rigand skal commandere Cavalleriet og at den ældre L'Allemand, som har udmærket sig som Artillerie-General i Napoleons Garde skal kommandere Artilleriet, hvortil Heste ankomme fra Nye Orleans; der meldes rigtig nok fra alle Sider, at mange Mennesker strømme til denne nye Colonie, at Generalerne begynder at udvide dens Grændser og at anlægge en Deel Forskansninger; hos de fornemste Bankeurer i Europa og i den Franske Journals Minervas Bureau i Paris modtages Subscriptioner til Coloniens Understøttelse; betydelige Summer ere allerede indkomne, og Subscribenternes Antal tiltager dagligen, ogsaa i Amerika selv ere betydelige Pengesummer blevne subscriberede til Planens Udførelse, General Girard har tegnet sig for 50000 Franker, Joseph Bonaparte og Marskal Grouch, ligeledes for store Pengesummer. Det bliver høist interessant at erfare denne Republiks videre Skjebne, for Tiden kan man blot gjøre sig bekiendt med de Grundsætninger, hvorpaa den er bygget; disse ere aldeles militairiske, alle Colonisterne blive fordeelte i Cohorter, som hver faaer sin Hovedsmand, der skal føre en Liste over dem og holde Orden iblandt dem, hver Cohorte skal boe for sig i en befæstet Plads; alle de, som høre til en Cohorte skulle dyrke deres Jorder sammen i Forening og alt hvad disse frembringe, skal være fælleds for dem alle; det offentlige Arbeide vedvarer 4 Timer om Formiddagen og 4 om Eftermiddagen, naar Arbeidet er forbi, saa spises der ved fælleds Borde, og saa ofte Veiret tillader det, under aaben Himmel, og man søger at indrette det saaledes, at ligemange komme til at spise ved hvert Bord, Maden skal være simpel; Vildt og Fisk maae enhver selv forskaffe til det Bord, hvorved han spiser; i den Tid, som ikke er bestemt til de offentlige Arbeider, kan enhver giøre hvad han vil, naar Aftenarbeidet er forbi, foretages krigerske Legemsøvelset; Cohorternes Anførere skulle antegne de, som derved udmærke sig. Alle store og gode Handlinger blive opskrevne i een dertil indrettet Bog. Ethvert Angreb paa en Colonistes Liv, bliver betragtet som et Angreb paa hele Colonien, enhver beskiæmmende Fornærmelse, enhver Udfordring mod en enkelt Mand, bliver anseet som en Fornærmelse mod det hele Selskab og straffet med Strænghed; en Lovbog skal strax blive udarbeidet for at betrygge den personlige Sikkerhed og Eiendom. Man har sammenlignet denne Soldaterrepublik deels med Spartanernes og deels med de gamle Nordiskes Jndretninger, som under Odin vandrede ind i Skandinavien; men man kan være vis paa, at saadanne Statsindretninger, som ere udkastede af en krigerisk Phantasie, ville ikke kunne bestaae i Tiden, da de stride alt formeget saavel mod vor Tidsalders og Culturs, som mod Menneskenaturens Beskaffenhed; men hos en Trop af krigsvante Soldater kunne de vel til en Tid lade sig iværksætte, og maaskee være til Nytte for at vænne dem til Liden og til det borgerlige Livs Forretninger (