Viborger Samler, 1830-11-22
Belgien. Den belgiske Congres aabnedes den 10de Novbr. om Middagen Kl. 12 i Nationalpalladset. Nogen Tid efter bleve Medlemmerne af den provisoriske Regjering indførte, og Alderspræsidenten, Hr. Gendebien d. a., forkyndte, at Hr. de Potter vilde aabne Mødet med en Tale. Denne lød saaledes: I det belgiske Folks Navn aabner den provisoriske Regjering Nationalpræsentanternes Forsamling. Den har Nationen overdraget, paa Frihedens faste Grundvold at opføre den nye selskabelige Ordens Bygning, der skal sikkre Belgien en varig Lykke. Da vi bleve forenede med Holland mine Herrer, blev der, som bekjendt, forelagt visse af Magten betegnede Notabler en Grundlov, ikke for at prøve denne, at raadslaae over den, forandre den og derpaa af den at danne Betingelsen for Contracten mellem Folke og Statens Overhoved, men alene for blindthen enten at erkjende eller ganske forkaste samme. Den blev som man af belgiske Borgeres Jndsigt og Oprigtighed kunde vente, forkastet; men en mage los Uretfærdighed erklærede den for antagen, og en os af Holland paabyrdet Constitution trykkede vort Fædreland. Hvis denne Grundlov nu var bleven oprigtigt overholdt, saa vilde den maaskee ved Hjælp af Tiden og de Fremskridt, som ministeriel Vilkaarlighed tvang os til at gjøre paa den constitutionelle Oppositions Bane, engang have kunnet bevirke Belgjens Frihed. Men det skeede ikke, Samvittighederne krænkedes Underviisningen lagdes i Baand, Pressen nedværdigedes til et Værktøi for Magten eller blev tvungen til Taushed, eensidige Beslutninger stempledes til Love, Petitionsretten miskjendtes, al Magt opslugtes af Enkelte, et priviligeret Sprog paanødtes, Dommernes Uforkrænkelighed forvandledes til den herskende Magts blotte Mandatariers Rolle, Offentligheden og Jurie bleve undertrykte; uhyre Gjæld og Udgivter, en Medgivt, som Holland bragte os ved Foreningen, Skatter lige trykkende ved deres Størrelse og deres Fordeling, Love, givne af Hollændere, for Holland imod Belgien, der repræsenteredes meget ufuldkomment, Sædet for alle store Collegier, alle vigtige Statsinstituter fasttryllet til Holland, skjændig Bortødslen af de til Jndustriens Ophjælpning bestemte Fonds og endeligen den meest oprørske Partiskhed i Uddeelingen af Civil- og Militairembeder af en Regjering, hvem Navnet Belgier var forhadt, kort Belgien behandlet som en erobret Provinds eller en Colonie: Alt dette mine Herrer gjorde en Revolution nødvendig, uundgaaelig, paaskyndte dens Udbrud. Slige retfærdige, grundede, Klager sikkrede ogsaa dens Udfald. Vi reiste os mod Despotismen for at gjenerholde vore Rettigheder; Tyramet behandlede os som Oprørere. Vore i Aske lagte Stæder, grusom Mishandling af Oldinger og Qvinder, Forhaanelse af Menneskelighedens og Krigens Love, vidne endnu om vore Fjenders Vildhed, og lade os velsigne Folket, der befriede Landet for dem. Denne Seiers Frugt var vor Uafhængighed. Folket erklærede den igjennem sit Organ. Som dens Ønskers Fortrolige, kaldte den provisoriske Regiering Dem mine Herrer, Dem, Nationens Uldvalgte, for at befæste denne Uafhængighed og grunde den for bestandigt. Men indtil de kunde løse denne Opgave, behøvedes et Middelpunct for den executive Magt for at tilfredsstille Statens meest trængende Fornødenheder. En provisorisk Regjering dannede sig og erstattede for Øieblikket Mangelen af enhver Autoritet; Nødvendigheden af at have en Regjering retfærdiggjorde dens Existents; Folkets bifald stadfæstede den. Alt skulde gjøres, skabes fra nyt eller forandres: den indre Bestyrelse, Retspleien, Finantserne, Armeen Borgergarden paa hvilken fra nu af de nyere Riger ville støtte sig. Det er nu Deres Sag, mine Herrer, at bedømme, om det lykkedes os med de til vor Disposition staaende Midler, at skabe Belgierne en Fremtid, fuld af Kraft og Lykke. Vore Handlinger ere bekjendte, mine Herrer, og Nationen har bifaldet dem. Ophævelsen af Kjødskatten, Offentligheden af Criminalprocedurerne Afskaffelsen af Stokkeprygl, Valget af Communalofficianter, det directe Valg af Kongressens Medlemmer, Undertrykkelsen af Generalpolitiedirectionen og det høie Politie, den dramatiske Kunsts Frihed, Ophævelsen af Lotteriet, Offentligheden af Communalbudgetterne og almindelig Presse-Underviisnings=Associations= og Religionsfrihed, det, mine Herrer, er de vigtigste Præstationer, med hvilke den provisoriske Regjering, fremtræder for Nationen og dens Repræsentanter. J den Stilling, hvori Nationen og vi selv befandt os, troede vi ikke at torde knytte Forbindelser med Udlandet. Vi vidste desuden ganske bestemt, og kunde giv dem den Forsikkring, at Grundsætningen af Jkke Jndblanding vilde blive strængt iagttaget i Henseende til os. Vi formene altsaa, at det befriede Belgien maa støtte sin Uafhængighed paa sine egne Kræfter, idet det stedse holder sig beredt til at kjæmpe mod Enhver, der vil antaste denne hellige Ret. Siden ve fattede denne Beslutning, have vi nylig fra fem stor Magter erholdt officielle Meddelelser, hvilke vi prise os lykkelige ved, paa denne høitidelige Dag at kunne overantvorde Dem. Disse Meddelelser bekræfte fuldkomment de Foregaaende og lade os tilligemed Tilendebringelsen af Fjendtlighederne haabe den ubetingede Rømning af det hele belgiske Gebeet. De, mine Herrer, skulle fuldføre og befæste vort Værk. Grund De vor Lyksaligheds Bygning paa Alles Frihed og Lighed for Loven og den strængeste Sparsomhed. Vi ønske, at Folket ved vor Revolution maa komme i en bedre Forfatning, at Statsbyrderne maae lettes Lonningerne formindskes.