JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Kallundborg havde jeg sammenlignet med Callbury og Charlbury, fordi jeg fandt, at det dunkle Navn derved noget kunde oplyses og bedre end af det Sædvanlige, hvorefter det skal være Kaaernes Lund og Borg : Allikernes L. og B. Enhver seer nok, at dette var ligesaa urigtigt som Aalborg af Aalenesborg. Jeg meente at den kunde have hedt Karlsborg, der siden kunde være gaaet over til Karlensborg, Kallensborg - Kallundborg. Det skrives og i ældre Documenter undertiden Kallendeborg. Nu seer jeg, at man finder derudi synlig 3 Dele Kallundborg, samt at man ikke veed, hvad Call paa engelsk er, heller ikke om dette call skal udledes af det danske Kal eller det hebraiske (!) Kal. Da det engelske call er det danske kalde, saa faaer man efter den Etymologie det alt formeget sigende Navn: Kald-lunden borg. Men dette er dog vist neppe rigtigt. Der kunde maaskee være dem, der med samme Ret vilde sige, at der i Navnet Kallundborg ikkun laae synlig 2 Dele, nemlig Kallun og borg : Borg af Kallun; men det var viist ligesaa urigtigt som hint. Stædet skrives i gamle Documenter Callundeborre, Kaalundeborg, Kalendeborrig, Callundhæborrig, Kalundeborge. Det engelske borreugh, bury synes mig her er tydeligt. Paa Latin hedder det Callunda og det meget tidligt. Er det rigtigt, stadfæstes dog derved noget min Etymologie, Carlslund, hvortil siden er føjet Borg, da Stedet blev Fæstning. Hærvig, havde jeg sagt, var maaskee eet med Harvich. Jeg tvivler ingenlunde derpaa; thi her er temmelig sikker Etymologie, hentet fra Englands Harwick, men ikke fra det danske Hærvig. J Danmark var Hærvig et Fiskerleie, men i England er Harvich bekiendt af et Søeslag mellem de Danske og Engelske 884. Her synes mig er et tydeligt Beviis for at et Stedsnavn er kommet over til os og ikke vice versa fr. Camden p. 326. Jeg havde sammenlignet Grenaae med Greenknow og Greenogh, fordi jeg fandt, at Byens Navn fordum er skrevet Grinogh, Grinow, Grindow, og at den sædvanlige Udledelse af Grin-aae ingen Hjemmel havde for sig, da Aaen der løber ved Byen aldrig har hedt Grinaae men Diursaae og endelig fordi det engelske green c: grøn passer godt paa en Aae, der løber gjennem en tør og sort Lynghede. Udledelsen af det islandske Grind Jarder, vide Pontop. Atl. IV. 267., Crates terræ, cancelli terræ er søgt saa langt borte, at det medrette maa forkastes. Den der ikke kan see, at det eng. Holbeach er eet Navn med det danske Holbek, synes ikke at have noget Kald til at være Kritiker. En Englænder udtaler det Holbitsch, en Dansk Holbek. Der kan da neppe være nogen Tvivl om Liig heden. Jmidlertid ligger det engelske ligesom det danske Holbek inde i en dyb Bugt paa en lav, marskagtig Strandbred; hverken igjennem eller ved det danske Holbek eller det engelske, gaaer der nogen Bæk, hvoraf den kunde have faaet Navnet bek. Det er det engelske bitsch en Strandbred. Pontoppidans og Fleres Formodning om en Holy-bæk, og Resenii om en Holsbach ere begge grundede paa den Bæk, som man i Tanken har dannet sig, men som ikke findes in natura. Den anførte Etymologie af Holebitsch synes rimeligst. Det engelske Navn synes og her at være overført til Sielland og Jylland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Hvad der er sagt om de øvrige Stæders og Byers Navne: Fladstrand, Græsholm, Holme, Sandvig, Nyborg, Ringsted, Taarnborg og Taarnby, nemlig at de forgjeves jevnføres med engelske Navne", vil jeg lade staae ved sit Værd, indtil Beviset for at denne Sammenligning virkelig er forgjeves, bliver ført, og da skal jeg ikke undlade at svare derpaa, saa godt jeg kan. Men Magtsprog i den lærde Republik lader jeg, som jeg enten ikke seer eller ikke hører; thi de ere der aldeles paa deres urigtige Sted, Det paastaaes imod mig, pag. 1157: at saavidt man kan forstaae, saa ere de gamle Stæders og Byers Navne alle islandske eller oldnordiske, og som Exempler anføres Aarhuus, Assens, Horsens, Haderslev, Viborg, Mors. Jeg tillader mig derved at anmærke: Aarhuus udledes der af Aros 9. Flodmunding; saaledes Torfæus og efter ham alle Andre. Men uden at tale om, at os er Latin, saa heel Aarhuus Aros længe for det kom til at ligge ved Aamundingen, hvor det nu ligger, allerede da det laae 1 Miil oppe i Landet paa Liisberg Banke, og altsaa er jo Torfæi Etymologie her aldeles urigtig. Flodmundingen og Staden ved Flodmundingen ere ogsaa to forskjellige Ting. Den heed Aros - Arus - Arhusia - Aarhuus, og saaledes dannede Aarhuus sig af Arus og Aros, da hengang var indført i Navnet. Assens udledes der af Asarnes : Asernes Næs. Altsaa skulde dette Navn gaae meget høit op i den hedenske Old. Jeg tvivler. Det indsees heller ikke, hvi Assens i Fyen og Jylland, skulle have faaet saadan en Forandring, at Asa næs var blevet til Assens der, medens Asnæs i Odsherred og Asnæs ved Callundborg bleve uforandrede. Desuden mangle Assens i Fyen og i Jylland Næsset. Oprindelsen er nok ubekiendt; dog vilde jeg heller udlede det af Adser, Asser, Ascher, et bekjendt Mandsnavn, hvoraf vi have Asserstrup, Asserboe, Assendrup og Astrup og Asseostorp. Næs i vore Stædsnavne er heller ikke altid det vi nu kalde Næs, Eng. Næse eller Head. Horsens formenes, ligesom Assens, at være Horsnes. Aldeles ikke. Saavel den der slagne Bracteat med Hesten, paa gammelt Jydsk: Horsen, som Stædets ældgamle Segl med Hesten, og Benævnelsen Horsenes, Hornesse Bye, viser Oprindelsen. Her er heller intet Næs Det ligger 3 Mile inde i Landet ved en Fjord, ligesaa ligger Horsham 3 a 4 Miil inde i Landet i England. De kunne derfor meget godt sammenlignes, saavidt jeg skjønner. Haderslev er i Navnet aldeles eet med Hathersley i Devonshire, som viser os hen paa det ældre Hotherslev eller Leif c: Hothers Opholdsted, Bye eller Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
At Viborgs ældste og rigtige Navn skal have været Vebjørg, derom tvivler jeg meget. Wlnothus, som var en Englænder, siger, at den har hedt Wigbierg og Krigsgudens Bjerg. Kan være mueligt. Der er et Wigborough i Esser, som mueligt har været Æln, bekjendt. Men at den aldrig her i Danmark har hedt Vebjørg, viser den sidste Stavelse tydeligt nok, ligesom og det latinske Wiborg, Wiburgum. Ligesaalidet behøver Mors at udledes af det islandske Mars-ey. Vi finde ikke langt fra hiint Wigborough i Esser. C. og W. Marsey paa en Øe af samme Navn, hvorfor det er rimeligt, at Navnet er kommet over til os, mueligt og at det nedstammer, som Pontoppidan vil, af Mar, det gl. danske Hest, hvoraf endnu Marføl, Mar plag, Marshall og Marstal haves; altsaa en Øe besat med Heste c: et vildt Stutterie, som der fordum endnu fandtes paa Hesseløen og flere Steder. Det sees altsaa heraf, at om end det Jslandske kan yde subsidiair Hjelp til at forstaa enkelte gamle danske Stædsnavne; saa maa man dog først søge samme i det Angelsaxiske, som jeg kaldte Engelsk, og de dermed forvandte Sprog, end i det Islandske. Den sikkreste Maade at komme til Kundskab om de omtvistede Stædsnavne ere førte fra Danmark over til England, eller omvendt, som jeg - imod den almindelige Mening - har formodet, vil være at oplyse, i hvilket af disse Lande de først nævnes og altsaa først have været til. Men da jeg til disse Undersøgelser hverken har det fornødne lærde Apparat, heller ikke derpaa kan anvende den dertil behøvende Tid maa jeg overlade denne Undersøgelse til Andre der have disse Apparater og derpaa kunne anvende den fornødne Tid. Undersøgelsen vil ikke være uvigtig for vor ældre Historie og de Monumenter, vi fra de Tider have Den 4de October 1826. Dr. J. H. Larsen. (Hermed 1/2 Ark Tillæg.) Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Tillæg til Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn, No. 95. Løverdagen den 26 November 1826. Quodlibet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
At de Tydske gjerne ville mores, hedder det i Lit. Conversationsblatt 192 d. A., bevise de endnu dagligen i Antal tiltagende Morskabsblade, og at de i den Henseende ere meget nøisomme, bevise de fleste af dem, der ordentligen synes at lægge an paa at prøve, hvorlangt denne Nøisomhed monne gaae. Almeenhedens største Mishandling formaaer ikke at dræbe et Blad, naar det eengang har faaet et Slags Navn. Med Rette ankes over Maculaturpapiret, der gaaer itu, naar man kun rører derved; over de alenlange, intetsigende CorrespondenzArtikler angaaende Skuespilkonsten, der voxe i samme Grad, som hiin synker, over de evige Oversættelser og Udtoge, hvilke, ligesaa vel som Theaterkritiker, maa af Almeenheden betales Snese Gange, over Skjødesløsheden, Uvidenheden og Flauheder i Valget af Mottoer, over de væmmelige Rimerier, der tilbydes den som Digte osv. Disse Klager kunde endnu forøges med mange, f. Ex. den usle Jagt efter Ord, Tryk= og Bogstavfeil, som kunne findes endog i det meest classiske Arbeider, og som kun forraader Jægernes egen Aandsnæverhed *); de lave Personligheder og Nidanfald, der pirre Hoben; den Vigtighed og Bitterhed, hvormed der tales og ivres mod smaa Ting og smaa Folk, medens man enten aldeles tier eller kun taler panegyrisk om store Ting og store Folk, den aandige Fattigdom, som, i Forening med physisk Armod, bringer visse Redacteurer, til med Gridskhed at *) Man kan med Rette anvende paa dem Göthes Ord: Mit Worten last sich trefflich streiten, Mit Worten ein System bereiteen; An Worte last sig trefflich glauben, Von einem Wort last sich kein Jota rauben. snappe efter Alt, hvad der sendes dem, og for en lav Vindings Skyld at tjene til Skjærmbrædt for hver formummet Usling &c. &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Et mærkværdigt Skrift er udkommet i Stokholm om Levningerne af Tycho Brahes Stjerneborg og Uranienborg paa Øen Hveen, egentligen et Udtog af Biskop Fares Indberetning til det physiographiske Selskab i Lund. Deraf sees, at Tycho Brahes astronomiske Bygninger bleve opførte 1576 og hans Observatorium subterraneum eller crypticum, 70 Skridt derfra, 1585, under Navn af Stjerneborg. Dog, efterat Tycho havde forladt sit Fædreneland, bleve hans Indretninger ikke allene aldeles forsømte, men endog ødelagte, i Følge en Beretning af Hr. Huet, som forsikkrer, at, da han besøgte Øen 1652, brugte man den gamle Borg Stene til at opføre en ny. Gods ejerne paa Øen, besjelede af en ganske modsat Tænkemaade, besluttede, da Jorderne skulde udstykkes, at Levningerne af Tychos Borg skulde bevares som et dyrebart Minde, og de meente endog, at den var bedst skikket til en Skoles Oprettelse og et Hospital for Sognets Fattige. Men denne Plan er endnu ikke bleven udført. Paa Stedet har man iøvrigt opdaget et Brudstykke af en Steen, hvorpaa læses med gyldne Bogstaver: Nec. fasces nee opes Sola artis Sceptra perennant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
J et i Christiania i afvigte Aar udkomme lidet Skrift: Statsoeconomisk Anskuelse 140 S. 8vo, siger den unævnte Forfatter: at førend Fraskillelsen var det stedse Danmarks Med, at opmuntre i Norge Fiskeriet, Bjergværksdrivten og Udførslen af Trælast, medens det ganske forsømte Agerdyrkningen, hvorved danske Undersaatter fandt der et sikkert og fordeelagtigt Torv for deres Jordfrembringelser. Aarligen indførtes i Norge 600,000 Tønder Sædevarer, og 333,400 Tdr. andet Korn til Brændevinsbrænding. (Forf. glemmer her at omtale Krigsaarene, da danske Undersaatter hverken fandt noget sikkert eller fordeelagtigt Korntorv i Norge, men hvor dette Riges Forsynelse med Sædevarer kostede Danmark uberegnelige Summer.) Skriftet opfordrer Norge til at gjøre sig nu uafhængigt i saa Henseende, hvilket Forf. mener er meget mueligt, da af en Flade, bestaaende af 3,640 Qvadratmiil, hidtil kun 300 ere opdyrkede, og adskillige europæiske Lande, hvis Clima tilforn var ligesaa strængt som Norges, ikke allene brødføde sig selv, men ogsaa have et meget stort Forraad til Udførsel. Dette skyldte de Skovenes Borthugning, hvorved Temperaturen formildedes. Norge er meget skikket til det samme, og ved en god Forstbestyrelses Indførelse kunde man, uden at forstyrre denne Green af Landets Rigdom, omskabe til Agerland mange Skovstrækninger, hvis frivillige Frembringelser nu kun ere lidet nyttige og stundom endog aldeles unyttige for Handelen. Forf. foreslaaer til den Ende at oprette ved det norske Universitet en Lærestol for Agerdyrkningen og Stats-Oeconomien. (Den norske Forfatter har Uret i at sige, at Danmarks Regjering ei gjorde noget for Norges Agerdyrknings Bedste. Vi ville her blot nævne de Kongel. Resol. af 10 Aug. og 13 Nov. 1775, 26 Oct. 1792, see Thaarups Stat. II. D. 178. 198 o. fl. – fremdeles hvad i Kong Frederik Vs Tid blev gjort for Rydninger i Norge, see Holbergs Stat. 3die Udgave, S. 614, og meget mere, som her ei er Stedet at udvikle.)(Redakt. Anmærkn.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Indenlandske Efterretninger. Til den for de ustuderede Jurister i dette Aars October og November afholdte præliminaire Exammen, indstillede sig 31, af hvilke 7 bleve antagne med Roes, 22 Antagne, Een antoges ei til mundtlig Prøve, formedelst den danske Stiils Ringhed, og Een udholdt ikke den mundtlige Prøve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Aarhuus, d. 22 Novbr. En Baad, hvori 3 Mænd fra Kysing, som vilde over til et Bryllup paa Samsøe, er forulykket, og et af Ligene, er drevet iland ved Samsøe. To af de Forulykkede efterlade sig en talrig Familie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Beskrivelse af Monumentet ved Waterloo. En Englænder, der i afvigte Sommer gjorde en Reise paa Fastlandet, besøgte ogsaa Sletterne ved Waterloo, og giver følgende Beskrivelse af det Monument, som der er blevet opreist. Et kæmpemæssigt Arbeide, hvorved Mennesker, Heste og Vogne i stort Antal vare beskjeftigede, tiltrak sig min Opmærksomhed. Jeg erfarede at man der arbeidede paa det Mindemærke, som den Nederlandske Regjering lader opføre paa den Plet, hvor Hertugen af Wellington og de, som med ham havde Andeel i Dagens Hæder, havde staaet og hvorfra han udsendte de Befalinger, som afgjorde den store Begivenhed. Uden endnu at være færdigt gjør dette Monument en høist imponerende Virkning. Det er en Jord høi i conisk Form og af uhyre Størrelse, eftersom dets Basis har henved 700 Fod i Gjennemsnit eller 2160 i Omkredsen. Dens Høide er 200, Toppens Gjennemsnit 100 Fod. Rundt omkring snoe sig to Kjøreveie spiralformigt i Veiret, paa hvilke Vognene ganske mageligt kunne komme op til det Øverste af Høien, og ved hvis Hielp de til Værkets Fuldbringelse fornødne Materialier blive opbragte. J Midten befinder en fra Grunden af opmuret Pille sig, som endnu ikke har opnaaet sin bestemte Høide. Den skal nemlig rage 60 Fod op over Højens østlige Spidse og saaledes i det Hele udgjøre en Høide af 260 Fod. Dens Bestemmelse er at tjene en Løve (det Belgiske Vaaben) af 21 Fods Længde og 12 Fods Høide til Piedestal. Denne Løve, som allerede er færdig, venter kun paa Værkets Fuldførelse for at blive opstillet. Man har alt i halvandet Aar arbeidet paa Høien, og førend den bliver færdig saaledes som den ovenfor er beskreven, torde vel endnu 6 Maaneder hengaae. J det første Aar vare 2000 Mennesker, 600 Heste og saa mange Vogne, der kunde faae Plads, beskjeftigede dermed, og dette Antal er nu kun af den Aarsag formindsket, at dette store Værk nu nærmer sig sin Ende. Saavidt Anlægget allerede er fremrykket, giver det en saare underholdende Aspect, formedelst de mange Vogne, Heste, Mennesker, som bevæge sig op og ned i Sneglegangen. (Forkortet af L. W. d. B. H. 33)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
London.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
En overordentlig Afsætning har Henriette Wilson's bekiendte memoirs havt, hvori hun ligefrem fortæller sit Levnet, og hvorledes mange af Englands berømte Mænd, Hertugen af Wellington o. fl. skulle have besøgt hende. Jkkun den høiere Klasse havde Adgang til hendes Gunstbeviisninger. Der gives forskjellige Udgaver af Skrivtet, ej at tale om Eftertrykkene. En af Udgaverne har illuminerede Kobbere, hvoriblandt et som forestiller Henriettes lille Kammer, ogsaa en Scene med den nævnte Hertug. (Man har Skrivtet nu oversat baade paa fransk og tydsk.) - Det er dog ikke det første i sit Slags i England. 1750 udgav nemlig en Constantia Philips en lignende Bog, men hun fandt ikke hvad Henriette Wilson har fundet i Boghandler Stockdale, en Forlægger, der tager til Takke med en Fordeel, der neppe kan ansees værdig. Man anmærker om denne Stock dale, at han er ci-devant Medlem af et Selskab, til Lasternes Undertrykkelse. - Om en af Fortidens Personer af Henriette Wilsons Klasse, en Sophie Baddeley, som havde megen Lighed med Henr. W., men var dog skjønnere, og mindre sunken, udkom for endeel Aar siden et Skrivt, der ogsaa sætter Læseren ind i de Adeliges Kredse; den blev udgivet af en af Heltindens Veninder, og havde paa nogen Maade en moralsk Tendents, ved at skildre saadanne Ulykkeliges Skjebne, naar Alderen kommer. Mærkeligt er det, at i denne Bog forekommer Faderen til en Stormand, der i Jettes memoirs spiller en vigtig Rolle. Men hvor paafaldende en Forskjel. Han kunde knapt bogstavere, Sønnen derimod forelæste Jette Shakespear. (Udtogsviis af Lit. Conv. Blatt Aug. 1825. 181.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
China. Udtog af et Brev fra den chinesiske Grændse, hvilket læses i den Asiatiske Courrier, som udkommer i Petersburg. "Ved de Oversvømmelser og den slette Høst, som nu i 3 Aar (1822, 23 og 24) har fundet Sted i China, er i Peking bevirket stor Mangel og Dyrtid, hvorved Dødeligheden der har tiltaget. - Den nuregierende Bogdokan (Keiser) styrer sit Folk med Mildhed. Hans første Minister hedder Soun-Tchjoun-Tan det er den samme, som i Aaret 1794 i Jekhemodtog Lord Macartney's Gesandtskab, og hvem det i Aaret 1816 blev paalagt at modtage Lord Amberst. Generalen Agouy, en Sønnesøn af Ministeren, er, efter ham, den meest betydende Person. Nu gives der ved dette Hof ikke meere saa mægtige og indflydelsesrige Mænd, som under Keiser Tsia-Jsing's Regjering. Det Manschuriske Sprog kommer ud af Brug, og den militaire Disciplin geraader i Forfald. Den russiske Mission i Peking, som, Archimandriten, iberegnet, tæller 8 Medlemmer, nyder Regjeringens Beskyttelse og Bevaagenhed. Man har den Hensigt, i de russiske Capeller at holde Gudstjeneston i det chinesiske Sprog, og een af Missionairerne er beskjeftiget med at oversætte den christelige Religions Lærdomme paa chinesisk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Der befinder sig nu i Peking kun trende portugisiske Missionairer, Biskoppen Pie og de Geistlige Ribera og Havn. Deres Kongregation bestaaer af chinesiske Munke, man taaler vel i China den catholske Religion, men der høres dog Jntet om at antage nye Missionairer. Den meget mærkelige Stad Barcelona deles i to ganske forskjellige Dele, hvilke ved en lang Gade, kaldet Rambla, ere adskilte. Omkring Staden løber en høi Muur og dybe Grave, hvilke kun henimod Kastellet afbrydes ved en skjøn Esplanade. Den vestlig og nordvestlig for Rambla liggende Deel af Staden udgjør som en ny Stad, hvis Gader ere temmelig brede og Husene afvexlende, med Lyst- og Kjøkkenhaver. Gammelstaden derimod er meget tætbygget; den har trange Gader, stærk Befolkning, Huse af 3 til 4 Stokværks Høide, slet Brolægning, i hvis Midte løber en to Fod dyb Rende, der vel er belagt med Dækstene, men meget ufuldkomment. Det meget høit liggende Kastel er ikkun i et halvt Flinteskuds Afstand fra Havnen. Ligeoverfor samme ligger Fortet Montioni, 600 Fod høit over Havets Overflade. Ligeover for Havnen paa en Landtunge ligger Barcelonetta, først bygget 1750 efter en meget regelmæssig Plan, med brede, snorlige, vel broelagte, reenlige Gader, uden hin dybe Reende, mod Østen er en sandig, af Havet overskyllet Grund, mod Vesten paa Havets Bredder er Klippegrund. Mellem Barcelonetta og Barcelona er en liden Flod. Barcelonettas Landtunge hielper til at danne, Stadens Havn, som er af omtrent 100 Toisers Brede og betydelig dyb. Man erindrer hvorledes Barcelona i Aaret 1821 blev hjemsøgt af den gule Feber, som den 29de Juni f. A. ved et Skib fra Havanna først blev tilført Staden, ligesom strax efter flere Skibe indkom med lige Sygdom. 16 til 17000 Mennesker bleve af Sygdommen henrevne, blandt dem over 50 Chirurger. Nogle Skrivter om denne Sygdom recens. i Gött. gel. Anz. d. A. 90 St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
J Kambringe talede man i et Selskab med megen Roes om en nylig der holdt Prædiken. Den er fortræffelig - sagde en af de Tilstede bærende - men den er stiaalen af en Postille. Denne Yttring blev forebragt Præsten, som, efter at have erfaret hiins Navn, begav sig til ham, og forlangte af ham, at han skulde tilbagekalde sit Udsagn. Denne svarede ham: "Jeg er vel ikke nogensinde vant til at tage min Mening tilbage, men denne Gang kan jeg sandelig gjøre det uden ringeste Betænkning. Jeg erklærer da, og indrømmer det, at De ingenlunde har stiaalet Deres Prædiken af Postillen; thi jeg har nylig igjen efterseet den Bog, hvori jeg tidligere havde læst den, og endnu fundet den ganske heel og fuldstændig deri, En vis Hr. Groove havde i flere Aar havt den Vane, hver Dag at gaae en Spadseretour, rundt omkring St. James Park. En af hans Venner, som engang mødte ham i Piccadilly, spurgte ham, om han endnu bestandig gjorde sin sædvanlige Spadseregang. "Nei, svarede Hr. Groove, jeg er nu bleven gammel og bliver altsaa snarere træt, jeg gaaer derfor kun halvt omkring Parken, og vender da strax om igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Kjøbenhavns Børs, den 25 November 1825. Hamburg 2 M.a vista 207 Species 211.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Specier solgtes til 12 Rbmk. 10 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Nationalbank Obligationer Dito Dito . . . . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Hamborger Laan af 1819 Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier . . . . . . 3 pC. nye danske Oblig. 185 1/2 186 Rbd. Sedl. Rbs. Tegn. 86 1/2 Rbd. Sedl. 83 1/2 i Banco(af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. ved Hambro & Søn. 107 107 1/2 i Sedler. 98, 98 1/2 Rbd. r. S. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-26
Banco 102 102 1/2 i Banco. i Banco. 91 - i Sedler. L. Sterling.