Berlingske Tidende, 1820-10-20
Admiralitetet har efter Anmodning af den lloydske Commission forordnet, at der skal udsendes adskillige Krigskibe med Fornødenheder for Koffardieskibe, hvoraf man venter en Deel, hvis Ankomst bliver opholdt ved den bestandige nordøstlige Vind. Ved K. Gravens og W. Gells Vidnesbyrd for Dronningen, gik ud paa, at begge disse Englændere, der længe have været Kammerherrer hos Hs. Majestæt i Udlandet, aldeles ikke have bemærket noget Upassende, ei engang i Miner eller Geberder, imellem Hos. Majestæt og Bergami; og at de vel nogle Gange have advaret Hs. Majestæt og at forandre adskillige i og for sig selv ubetydelige Ting ved Hendes ydre Væsen; men dette var blot skeet fordi de vidste, at der var Spioner omkring Hende, og at der blev meldt slemme Rygter om Hende til England. De forklarede ogsaa, at Bergami var anbefalet Dronningen i Florenz af den Osterrigske Minister, som midt paa Gaden, da Bergami tog Afsked fra ham for at tiltræde sin Tieneste, kyssede ham paa Kinden, saaledes som det er Brug mellem Personer af den høiere Classe i Jtalien. I Løverdags afhørtes først W. Carrington, som i 9 Aar havde været Betient hos S. W. Gell. Der reiste sig en Debatte, om Raaderne havde Ret til at spørge ham om det, som var talt ellem ham og Majocchi om Friherren af Ompteda; og om ikke Majocchiselv skulde kaldes frem igien. Paa Grund af dette Spørgsmaals Afgiørelse blev Majoccht igien fremkaldt; men han vilde ikke afgive nogen tilfredsstillende Forklaring, da han besvarede alle Spørgsmaal, ogsaa det, om han nogensinde havde seet Carrington, med: Jeg erindrer det ikke aldrig ne" - og deslige, hvorimod Carrington bestemt bevidnede, i Ruffinelli at have ført en Samtale med ham om Ompteda, hvoraf ham endogsaa Ord til andet fremførte nogle af Majocchis Udladelser. J Mellemtiden var Lad Lindsay afhørt, gandske til Fordeel for Dronningen. Derefter afhørtes Hr. Sicard, en gammelagtig Mand, som en født i Anspach og naturaliseret i England. Han havde i 2 Aar været i Dronningens Tieneste, hvor han dog er mere tiente. Han bevidnede blandt andet, at den Forandring af Værelser i Neapel, som man falskelig havde tillagt Dronningen, var ene og alene foranstaltet af ham uden Dronningens Vidende. Han forklarede 1, ogsaa, at Hs. Majestæt var yderst god og fortrolig mod alle hendes Betientere, og at hun endogsaa ofte havde taget ham selv ved Armen, og spadseret med ham i Haugen. Jgaar er der igien forhørt og contraforhørt 5 Vidner, nemlig Dr. Holland, Dronningens Læge; Chr. Milis, en Herre af Stand, som i Aaret 1817 boede i Rom; Hr. Teoline, forhen Oberst ved te Vicekongen af Jtaliens Generalstab, C. Forti, Courer Dron Hages Lunge, Lærrant Fyen af den Korpulge Parin, Commandant paa den Polare, som havde fort Hs. Majestæt til Tunis og Asien. Alle vidnede meget gunstigt for Dronningen, og ligeledes om Bergami. Tilsidst afhørtes en Søeofficeer, Hovnam, som næsten bestandig har ledsaget Hs. Majestæt. Flynn forklarede. at Hs. Majestæt, saa længe hun var omborpaa Polacen, pleiede at sove paaklædt under et Telt paa Dekket med et brændende Lys hos sig, saa at man udenfra kunde see ind i Teltet. Hun var regelmæssig adskildt fra Bergamis Leie ved en opsat Skierm, og siden lod Hun ham endogsaa sove i Kahytten. Lieutenant Hownam forklarede, at han i Genua var kommet til Hs. Majestæt, som han siden ledsagede allevegne, selv i Orienten. Angaaende Allarmen om Natten hos Prindsessen i Genua sagde han blot, at han havde troet, der blev begaaet Jndbrud, hvorfor han stod op, og traf i den store Halle Bergam med et Lys i den ene Haand og en Kaarde i den anden. Han gik derpaa ind i den mindre Sal, hvor han fandt Hs. Kongelige Høihed og Tyendet. Paa Søereisen sagde han flere Gange at have raadet Prindsessen, at slukke hendes Teltlys, fordi der krydsede Sørøvere i Nærheden, som derved kunde blive Skibet vaer, og hun rettede sig efter dette Raad. Overhovedet stemmede hans Vidnesbyrd gandske overeens med det af Flynn og de Andre.