JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1843-11-01
Fra en Sognebeboer var indkommen Besværing over, at han af sin Eiendom, der tidligere har været to særskildte, maa udrede dobbelt personelle Byrder. Vel troede Forsamlingen dette uforenelig med Beskatningens Natur, men da saadant i lang Tid har været Skik, ligesom og, at den der eller to forskjellige Steder, har maattet udrede dobbelt Arbeide, uanseet at det ene har været bortleiet, og Leieren ligefuldt har maattet præstere Arbeide, antog Forsamlingen dog at man burde indgaae med Forespørgsel til Amtet, om hvad der i de forskjellige Tilfælde er lovhjemlet. Formanden aflagde Regnskab for de af ham i Aarets Løb afholdte Udgivter, 44 Rbd. 2 Mk. 8 s., fremkaldte ved Jndførelsen af Communalbestyrelsen. Forsamlingen, som derved Jntet fandt at bemærke, bestemte, at disse Udgivter skulde udredes af Fattig- og Skolekassen, de Brancher af Bestyrelsen som de nærmest vedkom – hver med Halvdelen.
Almuevennen, 1843-11-01
Til Formand for næste Aar valgtes Capt. Beutner, som modtog Valget. 1ste ordentlige Møde den 27de Januar 1843. Fattig- og Skolevæsenets løbende Sager forhandledes og afgjordes. En Skrivelse fra Petronatet for Raavad Skole, hvori erklæres, at det ikke finder Anledning at indrømme Skolelæreren den ansøgte Hjelp til at lønne den af ham antagne Hjelpelærer, fremlagdes. Fortegnelse over de Huse som tilhøre Beboere i Communen der nyde eller have nydt Fattigunderstøttelse, tinglæst og protocolleret, henlagdes i Archivet. Formanden underrettede Forsamlingen om, at en Fattigvæsenet tilhørende Prioritet, stor 150 Rbd., var indbetalt til ham uden foregaaende Opsigelse, og med Godtgjørelse af et Aars Rente. Forsamlingen bestemte at anvende denne Sum til Afdrag paa Fattigvæsenets svævende Gield, der forrentes, i det Haab, at Summen, naar Capitalen ved Aarets Udgang igjen skal gjøres frugtbringende, skal være tilovers af Aarets Jndtægt.
Almuevennen, 1843-11-01
En Huusmand tilstodes et Laan af Fattigkassen paa 15 Rbd. til sin Kones Begravelse o. s. v., at tilbagebetale i Løbet af Aaret.
Almuevennen, 1843-11-01
Et sindsvagt Fruentimmer, der efter Districtslægens Erklæring maatte ansees farlig for den offentlige Sikkerhed, besluttedes udsendt til Bidstrupgaard. Paa Grund af Alder og Attest for Svagelighed fritoges en Beboer for personligt Arbeide i Communens Tjeneste.
Almuevennen, 1843-11-01
To Ansøgninger om Tilladelse til Næringsdrivt anbefaledes. Den ene af dem havde Forstanderskaber ifjor erklæret sig imod, men da Supplicanten, som i den mellemliggende Tid har drevet Handel med de Gjenstande, hvorpaa han ønsker at erholde Bevilling, ved den Maade, han har behandlet sine Kunder paa, har erhvervet sig mange og hæderlige Talsmænd iblandt Communens Beboere, saa troede Forstanderskabet, at der ved en ny Erklæring burde tages Hensyn til et almindeligt udtalt Ønske. Forsamlingen besluttede indtil videre at afbenytte til dets Møder et Locale hos Gjæstgiver Meyer, imod en Godtgjørelse af 5 Rbd. aarlig. Pastor Jbsen fremlagde Fattigkassens, Hospitalets og Arbeidshusets Regnskab for 1842. Endskjøndt Fattigregnskabet udviser, at Jndtægten har oversteget Udgivten, saa turde Forsamlingen med Hensyn til at dette Overskud ikke vil strække til at dække Underballancen fra 1841 – ikke tænke paa nogen Nedsættelse i Skatten for 1843. Det vedtoges, at Ligningen for 1842 skal bibeholdes, til de indkomne Begjæringer om Nedsættelse saae Forsamlingen sig ikke istand at tage Hensyn, med Undtagelse af et Par enkelte. Ligningsprotocollen blev derpaa gjennemgaaet og de Forandringer som Tid og Omstændigheder have medført, indtegnede. Endelig vedtoges, at Fattigforsørgelsen i 1843 skal skee paa samme Maade, som forrige Aar. Regnskab fra Brandcomiteen blev ligeledes fremlagt og tilligemed det foregaaende afleveret til den for samtlige Communalregnskaber valgte Revision, Formanden og Capt. Smidt. Veicomitteen afgav Beretning om Opmaalingen af de Veie Sognet har at vedligeholde og som ialt udgjør 14,289 Favne, tilligemed deres Betænkning derover. En specificeret Fortegnelse tilligemed Liste over Sognets Hartkorn indsendtes til Amtsraadet. Brøndshøi og Rodoure Sogneforstanderskab. 1843 den 9de Februar holdt Forstanderskabet sit første ordinaire Møde, hvorved samtlige Forstandere vare tilstede, ligeledes Eieren af Hyltegaard Hr. Nielsen, hvem Revisionen af Fattigregnskabet havde været overdraget. Han havde nu udført dette Hverv, og hans derom indkomne Skrivelse, hvori bemærkes, at han Jntet ved Regnskabet har fundet at erindre, blev fremlagt. Fattigforsørgelsen i 1842 har udfordret 1000 Rbd. 49 1/2 s., 4255 Kostdage, 3243 Pd. Brød, 75 Skp. 2 Fdk. Gryn, 75 Skp. 2 Fdk. Ærter, 596 Pd. Flesk, 1441 Stk. Tørv.
Almuevennen, 1843-11-01
J Skrivelse af 14de Januar havde Stiftamtmanden, forespurgt om en Person Poul Svendsen, som er hensat til Arbeide i Kjøbenhavns Tugt- og Forbedringshus i 2 Aar, erkjendes forsørgelsesberettiget i Brøndshøi og Rødoure, og om han vil blive modtaget til fremtidig Forsørgelse i bemeldte Sogn, naar hans Straffe tid er udløben. Herpaa vedtog Forstanderskabet at svare, at eftersom den Paagjældendes eget Udsagn, tilført hans af søndre Birks Politimester udstedede Skudsmaalsbog, lyder paa et togarigt Ophold i Nødoure, hvormed hans tvende Huusbonders for Kjøbenhavns Amts søndre Birks Politiret afgivne Forklaringer stemme, og man ikke med Stiftamtmanden kan tillægge hans, ved enkelt Leilighed, fremførte Yttring om et længere Ophold nogen Vægt, saa maatte man erklære bemeldte Person at være Brøndshøi og Nødoure Sogne vedkommende.
Almuevennen, 1843-11-08
2den Aarg. Nr. 45. Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1843-11-08
Det er naturligen fra de danske Slesvigere selv, at de første Skridt i saa Henseende maae gjøres, en Virksomhed fra vor Side, som blev mere end understøttende og fremhielpende, vilde fra meere end een Side være mislig og udsat for Misforstaaelse. Men hvor levende den Erkjendelse er hos den danske Befolkning i Slesvig, at den danske Nationalitet hverken har en sikker eller en værdig Existens ligeoverfor den tydske, saalænge det danske Sprog ikke gaaer igjennem de nationale Oplysnings- og Dannelses-Anstalter, – derom vidner baade Ord og Gierning. Oprettelsen af de foranførste Læreanstalter er Gjenstand for lydelig udtalte, idelig tilbagevendende Ønsker, og en Plan til Stiftelse ved private Bidrag af en bøiere Skole for den danskslesvigske Landbostand, som allerede for en Tid siden har været sat i Bevægelse, er paany optagen med levende Jnteresse. Ved en saadan Anstalt vilde Begyndelsen være gjort til, i Fremtiden at berede den danske Nationalitet sit værdige og betryggende Forsvar; thi det er i den nordslesvigske Landbostand, at det danske Element for største Deelen er bevaret. Det er disse Bestræbelser og Foretagender af vore slesvigske Brødre, Undertegnede have ønsket at understøtte ved Mere end fromme Ønsker og bifaldende Ord. Viere Alle gjennemtrængte af Overbeviisningen om, hvor vigtigt det er, at det nærværende Tidspunct bliver benyttet til en Handlen, som kan virke betryggende for den danske Nations Fremtid, hvor Meget der kan blive uopretteligt tabt, dersom den vakte Nationalstemning skulde lade sig vise til Ro ved en simpel Fortrøstning til det, Tiden – den skjebnesvangre Tid – vil udvikle af sit Skjød, Vi kunne ikke omtvivle, at denne Stemning deles af den store Fleerhed i Nationen, og at Mange føle Drift og Tilskyndelse til i en reen national Virken at slutte sig til deres Brødre i Hertugdømmet. Formaalet med vor Sammentræden er altsaa: ved Medborgeres Bidrag, aarlige eller een Gang for alle, at tilveiebringe et Fond, bestemt til at anvendes til Oprettelse af danske underviisnings-Anstalter i Nordslesvig, samt de, for Slesvig, fornødne, juridiske Læreposter ved Kjøbenhavns Universitet. Bidrag anmeldes og modtages hos Enhver af de Undertegnede saavelsom hos de Mænd, der af disse ville, efter nærmere Bekjendtgjørelse, blive befuldmægtigede dertil i de forskjellige Egne. De indkommende Bidrag skulle uden Ophold blive frugtbargjorte. Hvad derimod den nærmere Anvendelse af samme angaaer, vil det, for at Foreningens Virksomhed ikke skal blive besværet og hæmmet, være nødvendigt, at de kjøbenhavnske Medlemmer af samme constitueres som den Central-Comitee, der er befuldmægtiget til saavidt muligt efter Raadførsel med de fraværende Medlemmer – at tage Bestemmelse angaaende de indkomne Penges Anvendelse, dog inden de i det Foregaaende angivne Grændser; hvorved der ogsaa vil blive taget særligt Hensyn til de videre Skridt, som blive gjorte fra slesvigsk Side. Skulde imidlertid nogen Bidragydende yttre udtrykkeligt Ønske om at faae sit Bidrag forbeholdt for nogen enkelt af de forskjellige, i det Foregaaende anførte, Læreanstalter, vil naturligviis et saadant Ønske blive taget til Følge.
Almuevennen, 1843-11-08
Foreningens Medlemmer ere sammentraadte fra Kongerigets forskjellige Provindser – til Betegnelse af deres Ønske og Haab, at denne Sag maa blive betragtet og behandlet som nationalt Anliggende. Det er klart, at det kun under denne Forudsætning vil kunne erholde Betydning og Virkning. Og saaledes henvendes denne Jndbydelse til alle dansksindede Danske, uden Hensyn til Stand, Kjøn og Alder, med Anmodning om at ville medvirke til at fremme dens Formaal *).J Kjøbenhavn: H. N. Clausen, H. P. Hansen, Professor, Stænderdeputeret. Raadmand, Stænderdeputeret. L. N. Hvidt, J. C. Larsen, Etatsraad og Bankdirecteur, Professor, Stænderdeputeret.
Almuevennen, 1843-11-08
Stænderdeputeret. N. J. Meinert, J. F. Schouw, Grosserer, Stænderdeputeret. Professor.
Almuevennen, 1843-11-08
J Sjælland: J. C. Drewsen, H. Estrup, Kammerraad, Stænderdeputeret, Etatsraad og Godseier, StænKjøbenhavns- og Fredriksborg derdeputeret, Holbek Amt. Amt. C. Petersen, C. F. Wegener, Sognefoged i Carlslunde, Lector ved Academiet i Sorø.
Almuevennen, 1843-11-08
Stænderdeputeret, Kbhvns=Amt. Sorø=Amt. P. Tutein, F. M. Greve af Knuth, Godseier, Stænderdeputeret. til Knuthenborg. Lolland. Møen og det øvrige Præst Amt. O. D. Lütken, Sognepræst i Karleby, Falster.
Almuevennen, 1843-11-08
Paa Kongens Fødselsdag afholdtes paa Gram i Nordslesvig en Folkefest, hvorved tvende Sølvpocaler med passende Jndskrifter overraktes de to brave dansksindede Deputerede, A. H. Posselt og Ris Lorenzen fra Lilholt, af deres Vælgere. Omtrent 1000 Mennesker havde indfundet sig til Festen, som aabnedes med Pocalernes Overlevering. Assessor Kjær af Rødding henvendte først nogle Ord til Posselt hvormed han erindrede om, at denne med Udholdenhed og Kraft havde paatalt de danske Slesvigeres Rettigheder, havde kæmpet for de tvende uskatteerlige Goder: Sprog og Nationalitet; idet han nu overleverede ham et synligt Tegn paa den levende Deeltagelse, som hans brave Færd havde fundet hos alle ægte Danske, sluttede Taleren med det Ønske, at han ret længe maatte kunne virke i samme Aand for de danske Slesvigere, og saaledes for den hele danske Nation. Jacob Friis af Fredstrup overrakte Ris Lorenzen hans Pocal, idet han yttrede, at en tro Arbeider var sin Løn værd; en saadan tro Arbeider havde her for 7 Aar siden nedlagt et Frøkorn af en gammel Eeg i Hevnen af en stor Klippe, hvor det havde slaaet Nødder og var blevet et smukt Træ. Træet var Slesvigernes gamle nedarvede Ret at have dansk Rets sprog. Den, der havde nedlagt Frøet, var Nis Lorenzen, som nu i denne Pokal modtog et Vidnesbyrd for sig selv og sin Slægt om, at han havde været tro i sit Kald. Med stor Bevægelse tolkede de Deputerede deres Tak for den Ære og Tillid deres Vælgere viste dem, uagtet de ikke turde haabe at have fortjent den. Efterat derpaa en Sang var afsunget, forlangte Mængden med høi Røst at høre Laurits Skau fra Sommersted, som man havde bemærket var tilstede. Under almindelig Acclamation holdt denne derpaa et skjønt og kraftigt Foredrag. At Schleswig=Holsteinerne ikke forblive uvirksomme ved Alt dette, er begribeligt, tvertimod, de have fordobket deres Jver og Sammenhold, og overvælde ved alle Leiligheder alt Dansk hvor det kommer frem, med Foragt, Spot, Trods og alleslags uretfærdige og usande Beskyldninger. Den 12te Juli afholdt de en Fest ved Aabenraa paa en Mark der hedder "Hundeklommen", hvor schleswig-holsteinske Flag og Vaaben prangede paa de opreiste Telte og schleswig-holsteinske Taler fløde fra Advocaternes veltalende Læber. Men især have de lagt deres blinde Partii-Jver for Dagen i Anledning af Fikialbanken, der skal oprettes i Flensborg. En saadan Bank, der etableres af Hovedbanken i Kjøbenhavn, er til stor Nytte for enhver nogenlunde betydelig Handelstad, og ønskes derfor flere Steder; da Flensborg driver en betydelig Handel, vil denne Stad, og gjennem den hele Slesvig, have høist betydelig Fordeel af en saadan Filialbank, hvorved Handel og Omsætning saare meget fremmes, men blot fordi den kommer fra Banken i Kjøbenhavn, fra en dansk Bank, derfor har Tydskerne søgt at oprøre det hele Land imod den, har opbudt alle deres Talenter og Kræfter for at forhindre den, og vedbliver at tordne imod den, skjøndt Kongen har mundtlig sagt dem, at Bestemmelsen er taget og kan ikke forandres.
Almuevennen, 1843-11-08
Saaledes have vi nu givet en Oversigt over denne høist mærkværdige Sprog-Kamp, der vil være af den største Betydning for hele Danmark fremtidige Skjæbne.
Almuevennen, 1843-11-08
Nationalaanden har ved den erholdt et mægtigt Stød, fremad, og maa kun den blive ret levende hos det hele danske Folk, da vil det vel endnu kunne finde Kraft til at bestaae i Kampen for dets Selvstændighed og Uafhængighed. Vi skulle ikke tabe Sagen af Syne, men i Fremtiden stadig meddele det videre Mærkelige der maatte indtræffe. Her vide vi ikke at slutte bedre end med følgende smukke Digt af Mag. Fr. Hammerich, Syvstjernen. Og atter sig samlede Mænd fra Nord Til et Raad paa Slesvigs Thinge, Som Glavind blinked det lynende Ord, Og Mod sad som Brynien om Bringe. Men Syvstjernen peger mod Norden! Men i Natten hiin lange stod slet paa VagtSkjoldklyngen for Dannevirke, Thi klang nu med tydske Toner i TaktMalmtungen fra Hedebyes Kirke. Men Syvstjernen peger mod Norden! Jnd Fjenden var trængt, han kom ei med Staal, Han kom med snigende Rænker; Heelt ydmygt Dansken stammed hans Maal, Drømte fri sig i tydske Lænker. Men Syvstjernen peger mod Norden! Selv hvor Thinget var sat stod med brynet Harm Den adelig stolte Stamme, For at tvinge Norden i Tydsklands Arm Med Haansord og Runer ramme. Men Syvstjernen peger mod Norden! Men det lyned og peged med Kraft mod Nord, Syvflammet blinked en Klinge, Og der hørtes og vuggedes Kæmpeord Ved Slien paa Hedebyes Thinge, Men Syvstjernen peger mod Norden; Vel var Heltene faa, meest af Bondeæt, Men et redderligt Sværd de svunge, Og de veeg ei et Fodsbred fra Frihed og Ret J Kampen for Fædrenes Tunge. Og Syvstjernen peger mod Norden! Hil o Kampflok Dig, Syvstjernens Krands J Natten blev tændt under Torden, Over Grave den peger med Tindreglands Mod det vaagnende Liv i Norden. Og Syvstjernen straaler i Natten, De raner ei Slesvig af Danmark Favn Med Magt eller Sned og Nænker, Før det sidste Træ til at tænde dets Bavn Staaer omklirret af tydske Lænker, For Syvstjernen peger mod Syden.
Almuevennen, 1843-11-08
For den sidste Klang af vor Moders Ord Har udklunget i Slesvigs Sale, For den sidste Mand, som hiin Skov beboer, Har sig svunget til Valhals Sale. Men Syvstjernen peger mod Norden!
Almuevennen, 1843-11-08
Kjøbenhavns Torvepriser. Løverdagen d. 4de November. Hvede, .... pr. Td. 4 Rbd. 5 Mk. 8 s. a 6 Rbd. 2 Mk. - s. Rug. . . . . . . . . 3 – 3 – 8 - - 4 - 1 Byg, 2radet, . . . 3 – 2 - 4 - 3 – 3 – Gradet, . . . 3 – 1 – 4 - - 3 – 2 - Havre. . . . . . . . 2 - 1 - 8 - 2 - 4 – Ærter, gule 3 – 5 - 8 - 5 – graae 5 – 5 – 3 – Kartofler, . . . . 1 – 2 – – - 2 - - - Smør . . . . . Fag. 13 – 4 – 8 - 15 – 3 –. . . . . pr. H - - 1 – 8 - - - - 1 – 11 - Flesk, røget . . pr. Lü 2 - 1 - 8 - - 2 – – – - grønsaltet." Æg . . . . . . pr. Snees - - 1 – 12 - - - - 1 – 14 – Bøgebrænde, et Bondelæs 3 – – – – - 4 – – – – - Tørv . . . . dito Talg, . . . . . . pr. Li 2 – 4 – – - 2 - 4 - 8 - Trykt i det Brünnichske Bogtrykker ved J. C. Lund
Almuevennen, 1843-11-15
2den Aarg. Nr. 46. Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1843-11-15
Onsdagen den 15. November 1843. Et Blik paa Danmarks Forfatnings Historie.
Almuevennen, 1843-11-15
Vi have gjengivet den sidste danske Kongelov for den nugjældende. – Den varede fra 1648 til 1660, og var, som man tydelig seer, af sine Givere beregnet paa at vare til evige Tider". – Ogsaa den brast dog som Traad og Tvinde, da Tiden kom. Men inden vi gaae videre, ville vi endnu kun kortelig tilføie, at vi nu have naaet Aaret 1660, og at vi i hele den forbigangne Tid endnu ikke have seet Spor til Kongens Enevælde. Vi have seet et Folkevælde, under hvilket Folkelivet var frisk og rørigt, under hvilket Danmark skuede den stolte Glandstid, mod hvilken Øiet endnu saa ofte vender sig med Savn og Længsel. Folkevældet gik under, og vi fik et Præstevælde, der visselig havde sin Gierning at udføre, udførte den tildeels ogsaa, men misbrugte med skammelig Herskesyge sin Magt. Præstevældet gik under, og vi fik et Adelsvælde, ogsaa den personlige Adel havde i sin Tid havt en herlig Gierning at udføre, hvilken den heller ikke havde svigtet; men den var alt bleven en Arveadel, inden Magten fuldelig kom i dens Hænder, og den misbrugte denne Magt med en Voldsomhed, en Skamløshed og Frækhed, til et saa blodigt, alle Baand og alle Forholde sønderrivende Tyranni, at den blev sin Samtids Forbandelse og sin Eftertids Foragt. Nu staaer Adelsvældet ifærd med at gaae under, og paa dets ryggende Tømter reiser Enevældet sig. Til dette skulle vi næste Gang vende os. (Fortsættes.)
Almuevennen, 1843-11-15
Festen i Ballerup den 4de November.
Almuevennen, 1843-11-22
2den Aarg. Nr. 47. Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1843-11-22
Kong Frederik den Sjette gav os Stænderforfatningen, og han gav Bonden Sæde i Stænderraadet Men den, der skal kunne virke Noget i Stændersalen, han maa først og fremmest være oplyst og Rigets vigtigste Anliggender. Reppe vil nogen Bonde imidlertid give sig til at studere Statsvidenskaberne, og han vilde altsaa kun blive en maadelig Stændermand, hvis han ikke paa andre Maader kunde komme til Kundskab om, hvad der angik Fædrelandet. Men de liberale Blade have netop til Hensigt at oplyse Folket og Rigets Anliggender, derfor kunne de være til særdeles Nytte for Bondestandens Deputerede. Og naar Stænderne ere forsamlede, da fører Bladene deres Forhandlinger vidt omkring iblandt Folket; og de liberale Blade tilføie ikke sjeldent deres Mening om de Deputeredes Færd. Men at det er Folket nyttigt at kunne komme til Kundskab om de Deputeredes Virken, og at kunne fælde en Dom om den, det vil vist Jngen negte. Mangen en Stormand kunde vistnok endnu have god Lyst til at udsuge sine Undergivne, men han gjør det maaskee ikke, fordi han da frygter for at de liberale Blade skulde tage fat paa ham. Men har han kunne udøve Undertrykkelser, uden at han derfor kunde straffes ved Lov og Dom, da har han ofte maattet føle, at der dog var Nogen i Landet, der kunde give ham sin fortjente Løn; - thi da har de liberale Blade sjeldent skaanet ham; og den Omtale, hvori de have bragt ham, har ofte været ham til ligesaa megen Tort, som enhver Straf, hvormed Loven kunde ramme. Der var vel meget mere at sige til Forsvar for vor liberale Presse; men jeg troer at det her Anførte er det Vigtigste, og at det i alt Fald er tilstrækkeligt til at overbevise Almuen om, at den har havt megen Nytte af de liberale Blade, og at den ikke med Ligegyldighed kan see paa at Redacteurernes Skrivefrihed indskrænkes. September 1843.
Almuevennen, 1843-11-22
Kjøbenhavns Amts Landcommunalforening.
Almuevennen, 1843-11-22
Den 28de f. M. holdt Kjøbenhavns Amts Landcommunalforening ordinairt Møde i Ballerup Kro Kl. 4 Eftermiddag. Efterat 7 nye Medlemmer vare optagne, valgtes Etatsraad Povelsen enstemmigt til Formand i Stedet for Kammerraad Drewsen, der ønskede at aftræde fra Formandskabet, for derved med større Frihed at kunne deeltage i Discussionerne. J et foregaaende Møde var nedsat en Comitee til at afgive Betænkning over en formeentlig ønskelig Modification i Jndretningen af Forligelsesvæsenet paa Landet. Denne Comitees Referent, Procurator Balthazar Christensen, fik Ordet, og næst at bemærke, at Comiteens 3die Medlem, Pastor Gjessing, der havde deeltaget i og været enig i Behandlingen af denne Sag, ved Sygdom var hindret fra at underskrive Betænkningen eller give Møde idag, foredrog han Betænkningen, der lyder saaledes: Sædegaardseieren, Hr. Thalbitzer til Cathrinebjerg har under Dato Marts 1843 indgivet efterfølgende Forslag til Kjøbenhavns Amts Landcommunalforening: Der forekommer hyppigt Sager i Communerne, som ere foranledigede ved Misligholdelsen af de forskjellige Slags Aftægtscontracter, der have Leverancen af ubetydelige Præstationer til Gjenstand, saasom nogle faa Skjepper Sade eller nogle Pd. Flesk. Endskiønt Savnet heraf kan være meget føleligt for de Paagieldende, renoncere de dog hellere paa deres Ret, end udsætte sig for de Omkostninger, en Reise 2 a 3 Miil til Forligelsescommissionen, først for at udtage Klagen siden til Forligsprøven, medfører. J det Sogneforstanderskab, hvoraf jeg har den Ære at være Medlem, have vi flere Gange været saa heldige at mægle tilfredsstillende Forlig mellem de Parter, der have været enige om at forlange vores Medvirkning, og jeg tor paastaae, at de forskjellige Forstanderes nøie Kjendskab saavel til de paagieldende Personer, som til Sagernes mindste Detail, har bevirket, hvad der med den bedste Villie vilde være umuligt for de nu bestaaende Forligelsescommissioner. Jeg tager mig derfor den Frihed at foreslaae, at det i nærværende Mode maa sættes under Discussion, om og hvorvidt det var ønskeligt, at Sogneforstanderskaberne blev tillagt Ret at fungere som Forligelsescommissioner i deres respective Communer."¬
Almuevennen, 1843-11-22
J Erkjendelsen af at Hr. Thalbitzer i foranførte Skrivelse har henledet Opmærksomheden paa en Gjenstand, hvis Vigtighed for Landboforholdene umiskjendeligt gjør den velskikket til ankomme under nærværende Forenings Overveielse, besluttede samme med Enstemmighed, at det skulde overdrages en Comitee afdens Midte, hvortil valgtes Proponenten, Pastor Gjessing og Overretsprocurator Balthazar Christensen, at foretage den yderligere fornødne Bearbeidelse af Sagen og derefter referere den i Samfundet.
Almuevennen, 1843-11-22
J Overeensstemmelse hermed skal Committeen tillade sig følgende Yttringer:
Almuevennen, 1843-11-22
Det forekommer nemlig Comiteen at være ligemeget i Arbeidernes og i Huusbondernes Jnteresse, at gjensidig Sikkerhed, i Virkeligheden, og ikke, som nu kun i Navnet, vindes for, at de gjensidige Forpligtelser ogsaa i Gierningen kunne i fornødent Fald fremtvinges. Naar nu Communens Forligelsescommissairers Myndighed i Sager mellem Huusbond og Tyende, Arbeidsherrer og Arbeidere, Tyende- eller Arbeidsforholdet betræffende, udstraktes saavidt, at Commissairerne ikke blot havde at prøve Forlig i dem, men i alt Fald enten naar Parterne frivillig voldgave sig til deres Kiendelse, eller forsaavidt Forstanderne selv efter det givne Tilfældes særegne Beskaffenhed maatte være villige dertil tillige vare tillagte Myndighed til med Rets virkning at kjende og bestemme, hvad der skulde være de Tvisten des Ret eller Pligt, og naar denne Commissairernes Bestemmelse medførte, at den Præstation, som derved gjordes til Ret eller Pligt, uvægerlig og under Tvang af Mulct eller Afsoning for Mulct skulde ydes af den Paagieldende, samt naar endelig Lovgivningen derefter aabnede en passende Adgang for den Part, som maatte finde sig brostholden ved Commissairernes Bestemmelse og den deri indeholdte Afgjørelse af Tvisten, til at faae denne prøvet og endelig paakiendt ved Landets almindelige Rettergang, da turde en saadan Ordning af disse Forhold indeholde en saare betydelig Forbedring i den nærværende, næsten utaalelige Tilstand, og da vilde man tillige have berøvet det saa forargelige Huustugtssystem det sidste Stin af Nødvendighed, hvormed man endnu troer at burde undskylde eller forsvare det.