Berlingske Tidende, 1831-01-24
udenlandske Efterretninger. Fra den polske Grændse, den 1ste Januar. J Polen er, efter alle paalidelige Efterretninger, Enthusiasmen for Revolutionen ikke meere saa stor, som man af Begivenhederne i Warschau kunde formode. I Hovedstaden selv og sex Mile i dens Omkreds er Gjæringen meget heftig; her er Revolutionens egentlige Arnested; men jo længer man kommer fra Warschau, desto meer overtyder man sig om, at Ønsket og Fred og Ro til de daglige Sysler er det almindelige Ønske, og at de Jnsurgentskarers Vaabenbrag, der færdes i Hovedstaden, opvækker Væmmelse. Vel ere herfra Emissarier udsendte til alle Polens Egne for at bearbeide Almuen, men deres Forestillinger bleve optagne med Kulde og fandt blot i Luolins Omegn enkelte Tilhængere, der grebe til Vaaben og adspredte sig omkring i Landet. Men rundt omkring Krakau, Kalisch og Bialystock o. s. v. hersker fuldkommen Rolighed, og kun af Indvaanernes Bestyrtelse aner man de tunge Forhold, under hvilke Landet lider. Selv i Warschau begynder Jveren at kolesbaade blandt Almuen og Tropperne spores Utilfredshed; men denne forstaaer Dictatoren heldigen at undertrykke: han beskjeftiger Folket og opluer Armeens Ærgjerrighed. Saa vel dette end lykkes ham hos Tropperne, og saa megen Tillid Borgerstanden end har til hans personlige Egenskaber, seer denne dog ingenlunde den nærmeste Fremtid i et gunstigt Lys, og man tør med Vished, paastaae, at ikkun den polske Adel og den laveste Pøbel ere Revolutionens Tilhængere. Middelstanden veed hvad den ejede, og har ingen Grund til at haabe, at Revolutionen skal forbedre dens Stilling. Handel og Fabriker, al Slags Næringsflid understyttedes kraftigen af den russiske Regjering; Middelstanden, frygter ei allene den russiske Armees Ankomst, men ogsaa Reactioner i Landet selv. Disse ville være uudeblivelige, saasnart Russerne betræde det Warschauske Territorium. Havde Borgerne Magten i Hænderne, saa vilde intet Blod udgydes, og den Underkastelse, som H. M. Keiseren har fordret, ufortøvet skee, men nu ere de blot villieløse Tilskuere af en frygtet Factions forhadte Færd, og vove ikke at yttre deres Mening. Oberst Hauckes Mission vil derfor neppe føre til et gunstigt Resultat for Polen, naar Keiserens Trudseel vorder fuldbyrdet. Obersten er nemlig at sin Monarch sendt til Warschau, med det Ærinde, at fordre Jnsurgenternes hurtige og ubetingede Underkastelse, da de i modsat Fald havde den strængeste Tugtelse at vente. Til den Ende havde Hs. Majestæt medgivet ham nogle egenhændige Linier, der løde saaledes: "Til det polske Folk. Underkastelse eller Død, (An peuple polonais! Soumission ou la mort, Nicolaus.) Man begriber lettelig, at Magthaverne søge at skjul for Folket den Fare, der truer Landet, om det nu tillader sig mindste Gjenstridighed; de foregive derfor, at Hensigten af denne Nission blot er, at indlede Underhandlinger. Derfor blive ogsaa alle de i det Kongelige Slot indspærrede russiske Fanger meget liberalt behandlede og adskillige russiske Civilembedsmænd ere allerede satte paa fri Fod. Som Aarsag til den Pligt og Klogskab trodsende Sammensværgelse i den adelige Underofficeerskole, der, efterat et Forsøg, var mislykket, men som ikke stod i umiddelbart Sammenhæng, med Elevernes Mytterie, med nysende Harme udbrød i et Forsøg paa at myrde Storfyrst Constantin, angives nu i polske Blade - uvist om med eller uden Føje at have været Vilkaarlighed og Partiiskhed. Men den kunde i alt Fald, om end nok saa grundet, ingenlunde berettige disse forrykte Ynglinge til en saa udædisk Plan. Som Aarsag til Studenternes revolutionære Væbning nævnes, at en Tydsker, Zinserling, der allerede under Hieronymus Bonapartes Regjering, i Kassel, havde spillet en tvetydig Kolle, gjorde en meget forhadt Brug af den Yndest, hvori han stod hos Universitetets Curator, Nowosilizof. London, den 11te Januar.