Berlingske Tidende, 1794-12-26
En Skiftesamling er berammet at holdes i Liunge Skole ved Sorøe den 2den Februarii 1795, efter der afdøde Madame Maren Kierulf, født Olivarius, Enke efter afg Hr. Peter Kierulf, forhen Sognepræst til Slots=Bierrebye og Frudstrup Menigheder; og da Stervboet intet andet Proclama formaaer at udstæde, indkaldes herved alle den Afdødes Creditorer med lovgyldige Beviser for deres Fordringer, at melde sig inden bemeldte Dag hos mig som Skifteforvalter, da Skiftet den Dag formodes til endelig Slutning. Sorøe, den 12te Decbr. 1794. C. M. Holst, Provst i Alsted Herred. en Topographiske Journal for Norge er nu næsten voxet til L. 12 flefter, som kan ansees for at udgjøre en Aargang. Udgiverne deraf - det Topographiske Selskab - som allene at Nidkierhed for det almindelige Beste, har gjort, og giør sig Umage for at samle, og ved den at udbrede en mere nøiagtig og fuldstændig Kundskab om et Land som Norge, om et Folk som det Norske - end man hidindtil har havt, agter af sam de Grund at fortsætte den, og holde sig forvisset om, at enhver Medborger som ikke med Kulde og Ligegyldighed betragter sit Fode land, ey allene vil bifalde, men og, saavidt det staaer til ham, fremme deres Formaal og Beslutning. Hvad som hidindtil et kommen for Lyset ved dette Selskabs Bestræbelser, er for lidet til at bestemme Journalens sande Værd, og for meget til at miskiende den. Værket er først begyndt - Faa ere endnu de Materialier som ere indbragte i Forraads Kammeret, og som en gang i Tiden skal tiene den indsigtsfulde og skarpsindige Mand. der, begaver med Lyst, Tid og Formue, taaer i Sinde at skienke sin samtidige og Efterslægten er Værk, lig den danske Atlas - men Mænd, der fortiene Agt og Hæder, samle dagligen flere, samle dem for dette Forraads Kammer og indsende den villigen dertil. Ved deres Flid vil da med Tiden Norges Fortrin kiendes og beundres, Norges Mangler opdages og afhielpes, Nationen vil bedre indsee sine Fordeele og benytte sig at dem, og almindelig Velstand vil blive dens Deel. Statsmænd og Krigere, Borgeren og Bonden læse Journalen, og - dens historisk geographiske, dens Politisk conomiske Bidrag til Kundskab om Norge, skal ikke blive uden Nytte for hver især Vel er denne Lectur just ikke altid moersom - Ved Forfatternes alt for store Nöyagtighed, som ofte forleder dem til vidtløftige Opregnelser og Beskrivelser af Smaating, saadanne Ting, som enhver Landets Egn har tilfælles med andre, og derfor ere almindeligen bekiendte, kan den endog undertiden blive kiedsom melig. Men den fornuftige Læser vil let sætte sig bort over det. han anseer det som en Fölge af Forfatterens særegne Gaver, at iagttage og meddele andre deres Jagttagelser paa, som en Fölge af deres större eller mindre Beqvemhed at udtrykke deres Tanker paa, og - holder sig blot til det væsentlige, haa lægger Mærke til det, som passer sig paa ham og hans Stilling, og giø en klog Anvendelse deraf. Han læser for at tilfredsstille sin Videlyst, for at lære at kiende Folkets forskiællige Industrie og Virksomhed, Sæder og Skikke, Landets naturlige Fordeele og Mangler - Han beriger sin Forstand med andres Erfaringer, og benytter sig deraf som af sine egne. Paa denne Maale bliver de Journalens Læsning, om ikke moersom - saa dog nyttig og Men det var egentlig ikke Journelens Værd man vilde gjöre op gavnlig, og fra denne Synspunkøines Journalenssande Værd. mærksom paa - det var dens Form. Nogle af de Herrer Medlemmer og Subskribentere have været af den Formening, at det var bedre, at de Beskrivelser, som trykkes over en og anden Bye, over et og andet Præstegield, bleve trykte uden at afbrydes, fölgelig udgivne i Bind, og at Journalen blot burde indeholde enkelte Afhandlinger, Beskrivelser over enkelte Vær er Poesier over visse interessente Gienstande og behagelige og gyselige Egne i Norge - andre have troet, at Journalen gandske skulde ophøre, og allene continuere med fra mange Hefter, som udfordres til at complettere de begyndte Beskrivelser, som Provsten Smiths over Tryssild, Amtmand Sommersests over Toten, Kammerherre Ankers over Christiania, Byefoged Waffberg over Tønsberg, Præsten Bange over Hittersens Præstegield, trykkes med alt andet som indkom i en Fierdedeel Bind, enten under Navn af det Topographiske Selskabs Skrifter eller Topographisk Magazin for Norge - andre derimod have holdt for at det var best at Journalen vedblev, som den har begyndt. Selskabet, som holder det for sin Pligt og ere i dette Stykke at rette sig efter de flestes Villie, indbyder altsaa herved enhver at fine Medlemmer, in Øyder enhver anden, som har subskriberet, og enhver, som i Fremtiden agtet at lubskribere paa dets Arbeider, inden dette Aars Udgang herom at indsende deres bebagelige Formening til Selskabets Formand Hr. Kammerherre, og Stiftamtmand Moltke, eller og til Selskabets Secretair mig Ober Inspecten: Hartvig, da Selskaber derfor vil blive dem höi ligen forbunden. Først for kort Tid siden er jeg bragt i Erfaring, at der underen Bonden Aanon Olsen Asdahls Navn, med Dato 6te December 1793, er indrykket udi de Kiøbenhavnske Berlingske Badender, saa og udi Christiansands Adresse=Contoirs Efterretninger, en Anmeldelse, at bemeldte Aanon Olsen under 15de November f. A., skulle have erhvervet Kongel. allernaadigst Bevilling, til med Aar og Dags Varsel at maatte indkalde alle sine havende Creditorer m.v., og at faae til saadan Ansøgende Bevilling, har lagt til Grund, samt siger sig nødsaget, formedelst et udspredt Rygte, at han til mig efter Gields Beviis skulde være skyldig 800 Rdlr. En saadan Publication forestiller jeg mig hos Ubekiendte rimelig kunne opvække præjudiceerlige Begreben om min Handel med denne Mand, hvortil Ondskab under saadan Maske vist allene har sigtet, jeg finder altsaa til min fulde Retfærdiggiørelse fornøden at tilkiendegive Publicum, det samme som jeg strax, da mig Notarialiter den 1ste Maji 1793 under bemeldte Aanon Olsens Navn blev forespurgt om dette saakaldede Rygtes Rigtighed, haver svaret: "at jeg ikke havde noget saadan Gieldsbeviis mig tilhørende paa 800 Rdlr., som man ville imponere mig;" og hvad mere Betryggelse behøvede denne Mand imod Krav fra mig efter saadan selv fingeret Documente; det er sandt, jeg bevarede Beskikkelsen tillige: "at hvad Papirer og Documenter jeg ellers qva Procurator fra mine Principaler vare betroede, derom skyldede jeg Tanshed indtil saadant af Vedkommende blev mig paalagt at bringe udi Udførelse, og i øvrigt allene reserverede min Ret til Aanon Olsen for en ubetydelig Summa, han uden Haandskrift var mig skyldig; men aldrig skal nogen kunne fremstaae og med Sandhed bevise, at jeg enten har paastaaet hos Aanon at have tilgode 800 Rdlr. efter Beviis, mindre hos mig at have seet noget saadan Documente, hvor jeg var Creditor, i hvor meget Author at denne Opdigtelse (formedelst interesserede Aarsager til deres Ønskers Opfyldelse, at spille sig i Hænde Aanon Olsens Eiendomme) end haver bestræbet sig ved latterlig anstillede Forsøg, Publicationen af 6te December f. A. har altsaa alleneste sin Grund i Audskab imod mig, og til egen Betryggelse i den Handel, som Rygtet fortæller, maae intenderes at tildaare Aanon Asdahl. Ahrendal, den 26de Novbr. 1794. Ussing, Kongelig bevilget Over= og Underrets Procurator.