Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-08-20
Man er især tilfreds med den af Kongen antagne Benævnelse Ludvig Philip 1, som foretrækkes for enten Ludvig I. Ludvig 1, Philip I eller Philip VII. Paa Tronbestigelses Dagen vare Lilierne reent forsvundne af Mødesalen. Med Kongen fulgte begge hans Sønner, Hertugerne af Chartres og Nemours, og de 4 Marskaller Macdonald, Mortier, Oudinot og Molitor aabnede Toget. Ogsaa Dronningen med den øvrige Familie var tilstæde uden al Pragt, og for Hs. Majestæts Vogn var blot 2 Heste. Kongen var tilhest og ledsagedes paa Hjemveien af Folkets Jubel. J flere Aftener har Paris været illumineret, og hvor nogle Dage for den skrækkelige Kanontorden lød, forlyster Folket sig nu med Musik, Sang og Dands. Ved Middagstaffelet i Palais=Royal saae Man Kongen siddende ved et og samme Bord med Pairs, Deputerede samt Deputationer fra den polytechniske Skole, de juridiske og medicinske Fakulteter. Efter Bordet viiste Kongen sig paa Terrassen med Hr. Casimir Perrier under Armen. Jmellem flere Damer, som have havt Audients hos Dronningen, nævnes Marskallerne Neys, Davousts og Suchets Enker. Hertugen af Chartres skal ikke føre Prædikat af Dauphin, men af Kronprinds. Flere af Pepronnet afsatte Mairer blive atter indsatte i deres Embeder. Den bekjendte Professor Cousin er bleven Medlem i den offentlige Underviisnings Konseil, og Jesuit=Fienden, Grev v. Montloster har faaet den ham i Aaret 1826 fra tagne Pension af 6000 Fr. tilbage. Til Dagens løierlig Anekdoter hører, at Kong Ludvig Philip allerede skulde have skrevet til Kongen af Engelland og forlangt de jo diske Levninger af St. Helenas=Fangen (Napoleon), for at bisættes under Seiersstøtten paa Vendømmepladsen, Ogsaa Pairskammeret mødte med Præsidenten i Spidsen den 7de Kl. 10 om Aftenen, for at overbringe dets Samtykke til de Deputeredes Erklæring. J sit Svar takkede Hertugen dem og yttrede, hvor meget han ønskede en god Forstaaelse mellem begge Kamrene. Af 114 Stemmer, havde dog kun 89 erklæret sig for og 30 imod hine Bestemmelser. J det Punkt om de af Carl X udnævnte Medlemmers Udstødelse vilde Pairskammeret ikke indlade sig; men overlod Afgjørelsen ganske til Rigsstatholderens Viisdom. Jøvrigt har der viist sig en temmelig Opposition i dette Kammer. J den Tale, hvormed Hertugen af Choiseul aabnede Mødet den 4 August, gjorde han Hr. v. Cazales Ord til sine: naar Man skal vælge imellem Monarken og Monarkiet, da er det allene Monarkiet, som maa haves for Øie." J Mødet den 10 August, som var det første offentlige, indfandt Hertugerne af Chartres og Nemours sig, den Første i Husar- og den Anden i Jæger=Uniform. Begge Prindser aflagde først den af Præsidenten foreslaaede Eed: "Jeg sværger at være Kongen, det konstitutionelle Charte og Kongerigets Love, troe, og i enhver Henseende forholde mig som det sømmer sig en god og loyal Pair af Frankerig!" Da de andre Medlemmer opraabtes i alphabetisk Orden, vare en Deel fraværende, og af de Øvrige tilføiede Flere Eden særskilte Bestemmelser. Saaledes beklagede Hertugen af Fitz James og Flere efter ham Carl Xs Skjebne, sigende: hans Hjerte var godt og han nærede de bedste Ønsker for Frankerig; men lod sig forlede af dumme Raadgivere. Hvorlidet han derfor kunde bifalde de sidste Dages Overilelse, tog han dog ikke i Betænkning at aflægge Eeden, for ei at udsætte Staten for et befrygtet Anarkie." Grev d'Am brav erklærede, at han ikke havde glemt sin ældre Eed, og forlod strax Kammeret. Det samme gjorde flere Pairer, efterat Hr. v. Chateaubriand alt i Mødet den 7de havde i sit sædvanlige fyndige Sprog holdt en udførlig Tale til Forsvar for Hertugen af Bordeaux Rettigheder. Han beundrede Pariserfolkets herviske Kamp, og kaldte Ministrenes Forhold en Plet i Kronen; men Kongevalget var i hans Øine en farlig Nyhed. "Hvad mig angaaer - sagde han - da skal jeg stedse blive mig selv liig. Efter Alt, hvad jeg har gjort, sagt og skrevet for Bourbonnerne, var jeg den usleste Usling, hvis jeg fornægtede dem i et Øieblik, da de tredie og sidste Gang vandre i Forviisning. Langt fra mig være dog enhver Tanke om at ville udstrøe Tvedragt. Havde jeg en Krone at byde over, gjerne skulde jeg lægge den for Hertugen af Orleans's Fødder. Men nu seer jeg kun en Grav i St. Denis og ikke en Trone ledig. Jeg stemmer imod Erklæringen." Jkke heller var Hertug v. Chateaubriand tilstæde ved Ludvig Philips paafølgende Tronbestigelse.