Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1831-05-17
J Følge allernaadigst Rescript af 27de Juli f. A. er Randers Amtshuusholdningsselskab bemyndiget til, for den kongelige Kasses Regning, at indkjøbe 15 Tdr. Hørfrø og uddeele samme til Sæd blandt Landbrugere, der i Amtet, under betingelse, at Vedkommende, i Stedet for at betale Frøet med rede Penge, forbinde Tirsdagen den 17 Mai 1831. dem til, igjen i sin Tid af egen Avl at levere et ligesaa stort Qvantum godt Frø, hvilket derefter under lige Betingelser bliver at udlevere til Andre, Paa et Sted, hvor Man vel ikke saa lige skulde søge det, findes følgende Paamindelse, der maaskee var at tage til Hjerte, "Saavidt jeg veed, er paa Jsland og Færøerne stor Straf for den, som ikke lader Edder fuglen have Fred i Yngletiden. Samme Straf burde ogsaa exeqveres mod dem af Grønlands Europæere, der gjøre sig særdeles Umage for at udrydde denne kostbare Fugl. Grønlænderne ville ved kierlige Overtalelser og Forestillinger være lette at formaae til nogen mere Skaansel imod disse Fugle, hvis Forstyrrelse i Yngletiden deels er syndig efter Skrivten, deels upolitisk mod os selv. Dog, vi have Jntet at lade Grønlænderne høre, da vi forgaae dem med slette Exempler. Saaledes ødelægge vi jo her i tusindeviis smaae spæde Lam, der næppe have begyndt at fryde sig ved Livet. Vi ødelægge dem, for ret at faae en Lækkerbidsken, hvorved der hverken er Saft eller Kraft, Om afdøde Agent Ploug i Faaborg læses Følgende i Hr. Cocelliraad Hempels Avis: "Ædle Ploug! Du er ikke meere. Dybt maa Man beklage, at det Gode saaledes skal forsvinde fra vor Jord. Hvad Du var som Christen, Ægtemage, Fader, Ven, Raadgiver, Trøster, Hjælper, virksom og gavnrig Borger, formaaer ikke Pen eller Pensel at skildre, det lader sig ikkun føle i ethvert Hjerte, som kjendte Dig, ligesom det og skues i de talløse Taarer, der rinde ved din Død. Dine Kjære, at, deres Sorg kjender ingen Grændse, deres Veeklager lyde høit, dog, hvo vil nægte dem deres billige Sorg, den vidner høit for os, hvad Du var for dem, og at ders Tab er uerstatteligt. Den 16de dennes stædedes Hans Høiærværdighed Hr. Biskop Boisens jordiske Levninger til Hvile paa Vesterborg Kirkegaard. Jngen vare indbudne til at følge; det behøvedes heller ikke, da Folk fra Stiftets samtlige Egne strømmede Skareviis til Sørgeboligen, for at bevidne den kjære Afdøde deres Høiagtelse. Skolelærere og Seminariets Lærlinge bare Liget. Foran dette har Hans Høiærværdighed Hr. Provst Steenstrup. Ridder af Dannebroge, paa en Fløielspude den Afdødes Hæderstegn. J Følget faaes Hr. Kammerherre, Stiftamtmand v. Jessen, Commandeur af Dannebroge &c., mange af Stiftets Adelsmænd, de fleste af Stiftets Præster og andre Embedsmænd, foruden mangfoldige Skolelærere og Bønder, saa at hele Sorgetoget bestod af flere hundrede Personer. J Kirken modtoges Liget af en Adagio paa Orgelet. Efter at en Psalme derpaa var afsjungen, fremtraadte Hs. Høiærværdighed Hr. Stiftsprovsten, Dr. theol. N. Møller, Ridder af Dannebroge og Dannebrogsmand, og holdt en Tale. Derefter udførtes Sørgemusik under Anførsel af Hr. Eigler fra Nakskov. Nu førtes Liget til Kirkegaarden, hvor hans Høiærværdighed Hr. Prost Smith forrettede Jordpaakastelsen og holdt en Tale. Af begge Talere udhævedes paa en høist hjertelig og rørende Maade den Afdødes store Fortjenester for hans utrættelige Virksomhed i de ham anfortroede Embeder, og det meget Gode han fremmede i Kirker og Skoler. (Psalmerne, der vare forfattede af Hr. Provst Smith, meddeles i et følgende Nummer; ligeledes flere Efterretninger om den Afdøde.) Peter Ontzen Boisen.