Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-11-26
Til den for Lærere ved de lærde Skole anordnede Embedsexamen have i dette Efteraar indstillet sig trende Candidater. Af disse erholdt J. Ostermann Characteren Hand iland.; P. Tregder Landabilis unanimi concensu; og F. Trøiel, Landabilis. Worms Dom. Af de 11 Tilforordnede i Høiesteret, som have voteret i Sagen, have foruden 1, som antog, at Livsstraf ikke kunde blive at dømme, 5, som formeente, at Drabet ikke kunde antages udført efter forudfattet Overlæg, anbefalet Domfældte, for hvem hans Moder allerunderdanigst har frembaaret Bøn om Benaadning, til Eftergivelse af Livsstraffen, imod at han blev hensat til offentligt Arbeide paa Livstid i Betragtning af: 1) at, da Domfældte alt i længere Tid havde været betaget af Ængstelighed for sin Families og sit eget Udkomme og havde tilbragt de sidste Nætter for Gjerningen uden Søvn, maa han antages at have været i en meget nervesvækket Legemstilstand og, en særdeles exalteret Sindsstemning, da han indfandt sig hos Tønder, og han efterat denne havde vægret sig ved at spise den tilbudne Kage med Opium, fik Øie paa den paa Bordet liggende Snor, i hvilket Øieblik han, da han ingen Udsigt øinede til at komme ud af sin fortvivlede Stilling, fattede Tanken og med Snoren at qvæle Tønder, hvilken Tanke han ligesaa øieblikkelig udførte, 2) at han, som, da han begik Gjerningen, kun var mellem 21 og 22 Aar, tidligere skal have været anseet for et godmodigt Menneske; og 3) at han efterat have forøvet Gjerningen har gjennemgaaet store Siels og Legems=Lidelser samt følt Anger og Samvittighedsnag. De fem øvrige Tilforordnede, der ligefrem havde antaget, at Worm efter foregaaende Overlæg havde aflivet Tønder, havde derimod ikke anbefalet ham til Benaadning. Ved allerunderdanigst at foredrage Hs. Majestæt Sagen bemærkede Cancelliet, at, om derend ikke kunde ansees tilveiebragt fuldkommen Vished for, at Tiltalte efter forudgaaet Overlæg har fattet den Beslutning at ombringe Tønder, er det dog i alt Fald afgjort, at Worm efter en forudfattet Plan, gik op til Tønder, for at sætte sig i Besiddelse af dennes Penge, og har han end ikke, som han under de seneste Forklaringer foregiver, tænkt over, hvad han vilde foretage sig, naar Tønder vægrede sig ved at spise den medbragte Opium Kage, kan dog Aflivelsen, som han, da Tønder ikke vilde spise Kagen, udførte, for saaledes at faae sin Hensigt iværksat, kun betragtes som en yderligere Udvikling af den forbryderske Virksomhed, han oprindeligviis havde besluttet sig til Om der end som Følge af Worms mange Modsigelser, endnu er et og andet dunkelt angaaende Detaillen af Misgierningens Udøvelse, saa synes der dog ingen Tvivl at være i Henseende til Hovedsagen, nemlig at han har dræbt Tønder for at faae hans Penge. Skulde han derfor, efterat have udøvet en saa grov og for den almindelige Sikkerhed saa farlig Forbrydelse, fortjene Skaansel, maatte det i alt Fald være, fordi der existerede særegne fra hans Personlighed hid ledte Formildelsesgrunde, hvilket dog Cancelliet ikke kunde erkjende. Efter Stadsphysicus Professor Hoppes af Sundhedscollegiet tiltraadte Erklæring var der nemlig ikke Anledning til at antage, at Worm var sindsforstyrret og navnlig underkastet en vis Fatuitet, hvortil der ellers efter hans hele Færd snarest kunde være Grund. Vel maatte det antages, at han besad endeel Godmodighed, men heller ikke herpaa kan der lægges nogen synderlig Vægt, da han ikke i hiin Egenskab havde fundet nogen synderlig Modvægt imod Fristelsen til at begaae den oprørende Forbrydelse, hvorfor han er dømt. At han efter Misgierningens Udøvelse viste Ængstelse og Uro, er saare naturligt, og at han i enkelte Øieblikke kan have følt Anger, tør vel ikke benægtes; men at han i det Hele skulde være gjennemtrængt af sand og dybtgaaende Samvittighedsnag over den begaaede Forbrydelse lader sig dog vanskelig forene med, at et af de første Skridt han foretog sig efterat have belæsset sig med Blodskyld, var at kjøbe sig nye Klæder og dernæst leie en Wienervogn for at kjøre omkring og afgjøre sit Mellemværende med dem, til hvem han var i Gield, ligesom heller ikke med de mange modstridende og tildeels aabenbar løgnagtige Forklaringer, han har forebragt under Løbet af Undersøgelserne. Forsaavidt det endelig som en Benaadningsgrund var anført, at Worm paa den Tid, han udførte Misgierningen, var ængstet for sit eget og sin Families Udkomme, yttrede Cancelliet, at det vel, navnligen naar hensees til, at han strax efter Misgierningens Udførelse har sendt sin Familie en Understøttelse, ikke var uantageligt, at Bekymring over dens Stilling for en Deel kan have motiveret Forbrydelsen, men hans egen oecomiske Forlegenhed maa i alt Fald ansees som selvforskyldt, selv naar dertil iøvrigt i et Tilfælde som det nærværende kunde tages noget Hensyn. Foruden at han nemlig havde opgivet sin militaire Stilling havde han ogsaa tilintetgjort den Udsigt, han med sin Onkels Understøttelse havde, til at blive optaget paa Seminariet i Lyngby, hvor han foreløbig vilde have havt Underholdning, imedens han forberedte sig en Levevei, for Fremtiden. J Henhold til det Foranførte fordristede Cancelliet sig ikke til at indstille Domfældte til Benaadning, og Hs. M. resolverede under 24de f.M., at det skulde have sit Forblivende ved den idømte Livsstraf, dog saaledes, at Domfældtes Hoved ikke efter Henrettelsen skal sættes paa en Stage. Der blev derefter under f. D. udfærdiget allerhøieste Ordre til Kongens Foged angaaende Straffens Fuldbyrdelse. (C. T.)¬