Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-03
Nyeste. havn. No. 71. Den 3 Augustii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Forsvar for Damernes nymodens Klædedragt. D. Tider, og Sæder, raabte Cicero for mange Aarhundreder siden. Himlen maa vide om han havde nogen Grund dertil. Men hvor megen større Føie have ikke vi til at føre en saadan Anke over vor Tidsalder og vor Hovedstad, Ligesaa ivrigen som man arbeider paa at befordre Sædeligheden, ligesaa ivrigen søger man at krænke den. Man forbyder vellystige Skrivter og Kobberstykker, men man tillader, at de vellystigste Figurer præsentere sig i alle bore Gader, i alle vore Selskaber og paa alle Has vore offentlige Steder. Vellysten paatrænger sig saaledes endog Barnets Jndbildningskraft, førend det endnu har lært at læse eller tænke. Saaledes talede for ikke længe siden en Moralist i et Selskab, og ingen vovede at tage til Gjenmæle. Men endelig fremtraadte en Mand, som havde lært den Konst, at forsvare Mordere, Tyve og Mordbrændere, som kunde forvandle Sort til Hvidt og Hvidt til Sort, som kunde kjøre saaledes i Ring med Retfærdigheden, at den maatte bleve ør i Hovedet. Hvo mon det var tænke maaskee adskillige af mine Læsere. Maaskee een af Themis's Ypperstepræster?" Jeg vover ikke at modsige Dem. Jeg skal godtgjøre, begyndte nu Manden, at vore Damer af meget moralske og gode Grunde klæde sig saaledes og ikke anderledes, at deres Øiemed netop er at befordre Sædeligheden. Jeg har fem Beviser, et moralsk, et theologisk, et philosophisk, et occonomisk og et medicinsk, 2) Det moralske Erfaringen lærer, a kjulte Yndigheder, ligesom skjulte Batterier, ere de farligste. Rosen henrykker og aldrig ran, mere, end naar den kun er halv udsprungen; man gaaer den derimod forbi med et Slags Ligegyldighed, naar den ganske har udviklet sig. Oldtidens Konstnere have fuldkommen indseet dette For saa meget som mueligt at forjage al Sandselighed, forestillede de deres Guder ganske nogne. de hede Lande, hvor Fruentimmerne, paa en liden Bedækning nær, gaae saaledes, som de ere fremkomne af Naturens Haand, kjender man aldeles intet til de ukydske Forestillinger, som den nøgne Natur, efter vor Formening, opvækker. Det er een af Menneskers medfødte Egenskaber, at det altid gjør sig en større Jdee om de Ting, det ikke seer, end om dem, det har lige for Øinene. Med Damernes Yndigheder gaaer det ligedan, Mangen en nøddebruun Barm, som, naar den er ganske blottet, maaskee opvækker Væmmelse, vilde derimod, om den var bedækket, sætte mangt et forigt ungt Menneskes Hjerte i lys Lue. Hvorfor Fordi Sminke kan forvandle Sort til Hvidt og gustent Guult til det skjønneste Rosenrødt, - fordi et velanbragt Flor kan forvandle et Skabilkehoved til en Mediceisk Venus, 2) Det theologiske. J første Mosebog finder ma var blev skabt ganske nogent, uden at Bibelen, melder et Ord om den skadelige Jndflydelse, det har havt paa dets Moralitet. Dersom nu Naturen havde anseet det for usædeligt, at gaae ubedækket, saa havde den vel strax givet Adan et Par Pantelons og Eva Kofte og Skjørte, eller strax skabt en Skræder, som kunde sye Klæder for dem. Men ingen af Delene skede Først da Slangen, der, som hele Verden veed var et trædsk Dyr, havde lokket dem til at spise af det forbudne Træ, gjorde de sig et Bælte af Figenblade. Jo mere blottet, des meere uskyldig. 3) Det historiske. Af dette Slags gives der utallige. Jeg vil kun nævne her Spartanerne. I deres gymnastiske Lege vare Ynglingerne ganske ubedækkede, og Pigerne saae paa deres Øvelser og beundrede deres Færdighed, uden at der nogensinde opvaktes nogen vellystig Tanke hos dem. Saaledes vil Kjønnet ogsaa venne os, 4) Det oeconomiske. Hvor meget spares der ikke veed at gaae saa tyndt klædt, især paa en Tid, da endog mangen en Visiteurs Kon ikke har andet paa sig end udenlandske Manufatturvarer, og praler med de Ting, som hendes Mand superet.