Aalborg Stiftstidende, 1844-03-11
Forrige Mandag blev i Retten afsagt Dom i en Sag, der med Hensyn til sin Gjenstands Pengeværdi vel turde kaldes ubetydelig, men som dog i en og anden Henseende kunde give Anledning til forskjellige Betragtninger. Factum er følgende. Den 5te Juni f. A. fandtes der i en Aabning paa den Smed Niels Hansen af Moseby paa Falster tilhørende Andeel af Gjærdet imellem hans og Naboens i det Classenske Fideicommis's Vildthane beliggende Jorder anbragt en Snare af Messingtraad, hvori var fanget en Hare, der var bleven qvalt ved at faae Hovedet ind i Snaren. Den saaledes qvalte Hare blev først bemærket af Naboens Søn, som, da han kort efter paa Hjemveien mødte tvende andre Personer, gik i Følge med disse tilbage til Stedet, og efterat han der, hvor Niels Hansen imidlertid fra sin Lod ligeledes var kommen tilstede, havde løftet Haren op, yttrede Sidstnævnte, at han ogsaa vilde see Haren, hvorpaa han og en anden af de Tilstedeværende løsnede Snaren af Gjærdet og udtog deraf Haren, men henkastede den strax derpaa paa sin Mark ved Siden af Gjærdet, hvor den maa antages at være bleven liggende, da han, saavelsom de øvrige Tilstedeværende, forføiede sig bort. For dette Factum, af en Snarre at have udtaget en død Hare, som af en Anden først var opdaget og taget ihænde, og som blev efterladt paa Stedet, blev Niels Hansen af Godsets Directeur, Kherre. Classen, saggiven ved en Politiret til Straf for Overtrædelse af Jagt lovgivningen, og mirabile dietu af Birkets Politidommer, Justitsr. Pontoppidan, dømt til at betale en Mulct af 19 Rbd. samt Sagens Omkostninger, ikke som overbeviist om at have opstillet Snaren, ikke som overbeviist om Overtrædelse af den Paragraph i Jagtforordningen, der foreskriver Straf for ulovlig Jagt enten med Skydegevær eller paa anden Maade, saasom ved Brug af Hunde eller af Snarer og Fælder", men i Analogie af den Bestemmelse i bemeldte Forordning, der handler og Borttagelse og Ødelæggelse af Vildtets Yngel og Reder eller Æg, idet Politidommeren bygget dette Resultat paa dette Raisonnement, at han var uberettiget til at sætte sig i Besiddelse af noget, ogsaa af Andre og mulig af vedkommende Jagtbetjente fanget Vildt i Fideicommissets Vildt bane." Enhver vil vistnok indsee, hvor urigtigt, hvor forkasteligt Politidommerens Raisonnement og hans paa Samme byggede Dom er. J Overbeviisningen herom og for ved Appel at blive fri for den ham uretteligen idømte Mulct, indgav Niels Hansen Ansøgning om Bevilling til fri Proces for Overretten, da Omkostningerne ved Sagens Appel langt maatte overstige Mulctens Beløb; men hans Begjæring bleve af Cancelliet – udentvivl i god Overeensstemmelse med Justitsr. Pontoppidans og hans værdige Foresattes, Stiftamtmand Jessens Anskuelser – afslaaet, idet hen, da imidlertid Politidommens korte fatalig appellationis vare udløbne, henvistes til Amtet for at erholde Opreisning, paa Dommen. Da man ellers ikke pleier at være sparsom med at meddele Bevillinger til fri Proces, havde man maaskee Anledning til at antage, at hint Afslag var motiveret ved den Anskuelse, at Sagen var saa kar, at der intet Spørgsmaal kunde være om, at Niels Hansen vilde vinde Samm. ved Overretten og faae sig Processens Omkostninger klækkelig tillagte hos sin Modpart. Dette blev imidlertid ikke Tilfældet. Niels Hansen betalte sin Opreisningsbevilling med 9 Rbd. 2 Mk., maatte engagere en Overretsprocurator, betalte i Retsgebyhrer 5 a 6 Rbd., og erholdt endelig en Dom, hvorved han vel frifandtes for Tiltale af Kherre. Clarsen (der slet ikke var mødt under Appellen), men Processens Omkostninger for begge Retter bleve efter Omstændighederne hævede, det vil sige: enhver af Parterne maa for sit Vedkommende bære de Udgifter, han i Anledning af Sagen har havt. Niels Hansen har altsaa for at blive fri for en ham urigtig dicteret Mulct paa 10 Rbd., maatte betale en 14 a 15 Rbd., foruden Satair til sin Sagfører. (Fædrel.) Forrige Uge – fortæller Aath. Av. – er en ung Kjøbmand paa Østergade gaaet fallit. Han var et Mønster paa Ødeland, efter vor Maalestok; thi i lidt over et Aar har han tilfat en Formue paa 10,000 Rbd. og skal nu have en lige saa stor GjædJ Kiel er Prinds Frederik af Holstein-Gücksborgs Gemalinde den 27de Februar bleven forløst med en Prindsesse. Kirkeprovst Harms i Kiel har nedlagt Protest imod Maabeholdsforeninger. Han mener, at hvor man har de kraftigste aandige Midler ihænde, som man jo har i Evangeliet, der behøver man ei at tage sin Tilflugt til fandselige. Slige Foreninger kunne ikke have nogen varig Virkning; derimod maae de føre til farlige Misbrug. Præsterne burde idetmindste ikke befatte sig dermed, men røgte deres Embed og ved Lære og Exempel, modvirke Umaadeligheden.