Aarhuus Stifts-Tidende, 1808-08-27
Efter Beretning fra Hr. Korsgaard i et Brev forhen skal den gamle Bunketangs Aske som ligger uden at være idelig overskyllet af Havet selv (thi den, der er det, sees at beholde Salthed nok, og god Beskaffenhed, til Saltogning af Asken, som i Lyngsaae bruges) være anvendelig til Vaskelund men ikke med Fordeel til Salt. J Steden for da at brænde Tangen i Aske i frie Luft, vilde man formodentlig snoe den, om vaad eller tør, kom paa en Prøve an, mueligen ved haard Sammen snoning vaad, endeel Vand lod sig klemme ud, og det øvrige i Form af Snorer maaskee ikke vanskeligt, giennemtørredes, saavidt fornødent, og da siden foldedes, eller snyedes eller rulledes sammen i Bundter, store eller smaae, og i hvad som helst Form, man selv tykke. Maatte det behage Nøgen, jo før jo kiærere, hermed at giøre Forsøg, og meddele fine Erfaringer herom, og Omgangsmaade, Maatte det behage den selv at sende det til Hr. Bogtrykker Lund i Aarhuus, da er ykke det i sin Avis, uden Udgift: for den gode Jndsender, som endog kunne behage at sende sit Brev ufrankeret til Velbemeldte Hr. Lund. Skulle det behage Nogen at beære mig med Brev, desangaaende, da beder jeg mig tilladt at maatte lade aftrykke enten selve Brevet eller dets væsentlige Jndhold. Dersom det er Guds Villie, at give Høstveirligt stadigt, og Efteraarets Veirligt siden i nogen Liighed med Sommerne, da synes at kunne haabes skikkelig god Leilighed for adskillige til dette Foretagende i det tilstundende Efteraar. Og der kunne da i Særdeleshed ved Tangens Snoening og Bundtning, blive en nyttig Sysselsættelse for et ikke ubetydeligt Antal Mennesker, som Landets Krigstilstand holder dagligt fra vante Sysler, Bavnvagterne nemlig, nær Stranden. Bavnene langs Kysterne bør holdes besatte, Tak være Gud for den Rolighed de nyde paa de fleste Stæder, for at varetage fiendtlige Seilere, men Aarvaagenhed bør derfor ikke slappes. Jmidlertid er det Antal Menneskehænder ikke lidet, som derved er afdragne, dagligen, langs Strandene, fra vante Gierning) Men disse kunne være paa deres Post, og, Aarvaagenheden, ufornærmet, sysselsættes med at snoe Tang, om videre bundte den eller ikke, vil Tiden lære. Tangen førte Beboerne til Bavnstedet, eller: De der møde med Heste have sædvanligen Vogn med tillige, vil de komme en Times Tid tidligere, da kan de kiøre til Stranden, først og samle sig et Læs Tang, og møde derfor gierne i rette Tid paa Posten, det snoede føres hiem med, og videre behandles. Jfald derimod den nylig hentede Tang ikke var saa passende at snoe, da kunde vel treffes andre Maader, at paa Stedet havdes tørt Tang. til Snoning og Bundtning, og Aftalen desangaaende treffes mellem Vedkommende. Tørret og Bundtet kunde da endog Tangen føres en temmelige Deel paa et Læs, længere ind i Landet, og Folk nogle Mile fra Kysten kunde selv virke deres 1) Paa nogle Steder skal til Bavnene være leveret en og anden Bog af nærboende tænkende Mand, saasom Mallings gode Handlinger; Rafns Nød og Hielpebog; Patriotiske, Handlinger, udgivne af Soldin; Leths Bibelske Exempelbog; Høeghs Anviisning; Rasus Bog om Schrolds Høeavl; Historiebog for den hæderlige Bondestand. Om Bindet paa en saadan Bog tager Skade for en Marks Penge eller to, da ere de jo ikke spildte, men et hænsigtsmæssig Opofrelse, desuden kan jo Carhuuspapiir, Skind eller Lærred syes om den. Og skulle den blive vel meget hadsket, lad den saa fremdeles blive til Udlaan i Bye eller Sogn. Den Opofrelse vil kuns faae fortryde. Dog en Tilsynsmand i Nærheden af Bavnet er fornøden, som advare mod Mishandling og Bortkomning. Maaskee flere vil saaledes vove en Bog. Et af Midlerne er det til mangen god Kundskabs Udbredelse. Salt, i Fald behøves, og dersom de nærboende ikke kunne overkomme at bearbeide al den landdrevne Tang.