JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Skjønt Forordningen af 27de Septbr. 1799 har snarere havt en gavnlig end skadelig Jndflydelse paa vor videnskabelige Litteratur, i det Manges Sind og Syssel blev derved henvendt fra løs Politik til et eller andet grundigt Studium, har Rec dog aldrig kunnet overtyde sig om Nødvendigheden, af det almindelige Forbud mod Anonymitet, da Regjeringen har de sikkreste Midler ihænde, sel at kunne paa anden Maade skaffe sig Kundskab om de Forfattere, som ved at overtræde Lovene qvalificere sig til Straf. Jmidlertid afholder hiin Bestemmelse de Fleste fra at skrive om Statens Anliggender, fordi de frygte for at udsætte sig for Had og Miskjendelse. Paa anden Maade kan Rec. ikke forklare sig den paaankede Taushed. Vel bekymrer sig den frimodige Skribent intet om Anonymiteten, men hvor faa ere ikke de, der siden Anonymitetens Ophævelse have paatalt Misbrug eller Uordener. Rec. kjender fra de sidste Dage næsten ingen, uden den hæderværdige Capit. Lütken, der skrev om de i Kjøbenhavn overhaandtagende Tyverier. Unægteligen indeholder dette Malerie mange veltrufne Træk, og naar nærværende Forfatter end mere udmaler det, saa skeer det snarere for at forøge det med nye Partier, end rette Tegningen eller Compositionen. Trykkeanordningens Aand, Natur og Formaal fandt allerede strax, efterat den var udkommen, sine Fortolkere, men dens Virkninger paa Nationens Aandscultur og Fædrenelandets Anliggender kunde kun Erfaringen, denne Visdommens Moder, lære os. Fjorten Aar ere nu henvundne siden Yttringsfriheden fik snævrere Grændser og Pallas, for at bruge Recensentens Udtryk, mistede sit Palladium. Efter saa mange Aars Forløb, efter saa store Omskiftelser, efter saa vældige Rystelser, tilkommer det den blot raisonnerende og abstraherende Fornuft at træde et Øieblik tilbage, og lade Aar og Erfaring tale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Jndledningen til Trykkeanordningen tilkjendegiver saa fuldkommen Lovgiverens Hensigt, at det ikke synes af Veien at afskrive her dette mærkværdige Sted. "Ligesom det i Almindelighed - hedder det - er Kongens Ønske og Villie, at enhver af Undersaatterne skal nyde al den Frihed, som kan bestaae med Orden i Staten, saa under Han og især Trykkefriheden, fordi Han anseer denne, som det virksomste Middel til at udbrede Oplysning og almeennyttige Kundskaber iblandt alle Borgerclasser. Med Hensyn til at fremme en for Menneskeheden saa velgiørende Sag, har Han, kort efter Hans Regjerings Tiltrædelse, ophævet Censuren, og derved aabnet Ve for enhver oplyst og retskaffen Mand, til at kunne meddele offentligen Resultaterne af sine Grandskninger, og ubehindret yttre sine Tanker og Meninger, om hvad der kunde bidrage til det almindelige Beste. Men, ved ubegrændset Frihed, maatte Pressen blive allehaande nædle Lidenskabers Værktøi, til skadelige Følger for den offentlige Rolighed og den private Sikkerhed. Trykkefriheden maa altsaa ved Lovens Forskrifter ledes til Almeenvel, som er dens Øiemærke, og den maa, som en Deel af den offentlige Underviisning, være Regjeringens Tilsyn undergiven. Det paaligger Ham derfor som Konge og Lovgiver, at sætte Skranker for dens Misbruge, saaledes, at den ei skal udarte til tøileløs Frækhed, og blive et Middel for Ondskab til at kunne, ustraffet, undergrave Statens Grundstøtter, og forstyrre den borgerlige Sikkerhed, der staaer i adskillelig Forbindelse med sand Borgerfrihed. Derpaa hedder det fremdeles: at uagtet der mod saadanne Misbruge gjentagne Gange er advaret, har Kongen dog erfaret, at hans Lovgivninger desangaaende uden Ophør overtrædes, og at nogle ildesindede Personer med strafværdig Frækhed dagligen antaste og forhaane alt hvad der i ethvert Borgersamfund er helligt og agtbart &c. Vel forebygges saadan Udaad allersikkrest ved Skrifters Censur, førend de til Trykken maa befordres, men da dette Middel medfører en ubehagelig Tvang for enhver god og oplyst Mand, der har Lyst til at gavne med sine Jndsigter, vil Kongen ikke gjøre Brug deraf, derimod vil Han forsøge, saa bestemt og nøie som mueligt, nærmere ved Lov at fastsætte Trykkefrihedens Grændser, og at tilføie passende Straffe for dem, som vove at overtræde hans landsfaderlige og velmeente Buds Forskrifter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
En Anordning, hvis Jndledninger gaaer ud fra saa lyse og ædle Grundsætninger, burde ikke have gjort et saa besynderligt Jndtryk paa den skrivende og læsende Verden, som den ved dens Bekjendtgjørelse, efter manges Paastand, virkelig skal have gjort. Vel er det saa, at den fastsætter legemlige Straffe og Landsforviisning mod grove Æreskjændere &c., men saa har den derimod igjen formildet de Straffe, der ere fastsatte i 221. N. 204, samt 617, saavelsom 64, 2 og N. V. Jmidlertid kan det ikke nægtes, at fra 1790, af begyndte den ybeste Taushed at herske i statsborgerlige Grene af den danske Litteratur; hver frimodig Tanke, der, som et enkelt Lyn af og til sporedes, blændede saa meget mere det med Halvmørket fortrolige Øie, og fik tusinde til at stirre paa Lynet som et sjeldent Meteor, der for et Øieblik aabnede Sandhedshimlens mørke Porte. Naar Rec. altsaa siger: at efter Sandsynlighed adskillige af Fædrenelandets mange Uheld kunde været afværgede, hvis Forordningen af 27 Sept. 1799 ikke havde været, saa vilde neppe nogen sandhedselskende Fadrenelandsven give ham saa ganske Uret. At opsøge Aarsagerne hertil er hellig Pligt for hver frimodig Skribent, der mener det vel med sit Fødeland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Vi have af Jndledningen til Trykkeanordningen allerede seet, at den i det Hele ingen Anledning gav til ikke at fremsætte offentligen frimodige Tanker om alle statsborgerlige Gienstande, og at det især kun var Forhaanelsen af alt hvad der bør være Mennesket helligt, som ved den ny Trykkelov saae sig skræmmet tilbage i sin skumle Hule. Men Fleerheden af den læsende og skrivende Almeenhed tænkte ikke saaledes. Tvertimod hedte det: "Hvad der nu skrives, eller tør skrives, er ikke værd at læse, og denne Tanke blev saa almindelig og saa Lodfæstet, at man næsten kan sige: den blev en Pind til den danske Boghandels Ligkiste. Vel er det sandt, at den ny Trykkeanordning bortledte Manges Sind fra løs Politik til et eller andet grundigt Studium; og at mange flere solide Værker udkom efter at der var skeet Jndskrænkning i Trykkefriheden.) Men herimod kan igjen indvendes Adskilligt. Vist nok væmmedes en stor Deel af den læsende Almeenhed ved de utallige Flyveblade, Presserne, især i det sidste Decennium af det 18de Aarhundrede, fødte af sig. Men man glemme ikke, at denne Tidspunkt var Gjæringernes Periode, og det største Jordskjælv i de menneskelige Jdeer, Aarhundredet har oplevet. Den af Frankerne saa høit forkyndte Frihed og Lighed freiste sig, lig en stor Øe af Havets Skjød, og forsvandt ligesaa hastig igjen, som den var kommen op. En saadan overspændt Tidsalder maatte *) Jvf. Udkast til den danske Litteraturs Historie i Begyndelsen af det 19de Aarh. i den nylig udkomne hist. Calender f. 1814. nødvendigen føde overspændte Hoveder, Men Mængden af Datidens Flyveskrifter havde ogsaa sin gode Side. Jkke at tale om, at der iblandt saa meget Maadeligt og Slet altid maatte være noget Godt, saa vedligeholdt den hos det store Publicum dog noget, man i senere Tider kun synes at have kjendt i Engelland, og som der skiftede saa uendelig megen Stordaad - public spirit, eller Almeenaand. Hvor denne mangler, der savnes alle de store Tyder, der udmærke et Folk - den Spændefjeder, der i Nødens og Trængslens Dag holder den slappede Kraft tilbage fra ganske at gaae over i Sløvhed og Dorskhed. Men nu kunde man opkaste det Spørgsmaal: hvorfor har den bedre Deel af det skrivende Publicum, som indsaae Anordningens humane Formaal og som vidste, at den vil intet mindre end lægge Baand paa sømmelig Yttringsfrihed, hvorfor har ogsaa den Deel ladet sig henrive af en panisk Skræk, Hvorfor tang selv de Læber, hvorfra man var vant til at høre Fædrenelandets vigtigste Anliggender med dansk Frimodighed og Sindighed drøftede, Vi ville søge saa godt som mueligt, at udfinde de sandsynlige Aarsager hertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Jndenlandske Efterretninger. Under 22de Febr. d. A. er igjennem det danske Cancellie udfærdiget følgende Reskript til Kjøbenhavns Magistrat. Vor synderlige Gunst! Os er allerunderdanigst foredrage, en fra Eder til Vort danske Cancellie indkommen Skrivelse af 26de Julii f. A., tilligemed en Forestilling fra Curatorerne for de Getrenerske Stiftelser i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, hvori de andrage, at disse Stiftelsers Capital, der, i Følge Fundatsens Forskrift, har indestaaet i bemældte Kjøbenhavns Overformynderie, og som ved Udgangen af Aaret 1807 udgjorde 121,601 Rdlr. 8 s. Dansk Courant, og ved Udgangen, af Aaret 1812, 124,839 Rdlr. 1 s. Dansk Courant, nu, som en Følge af Forordn. af 6te Jan. 1813 er omskrevet til omtrent 74,267 Rbdlr. S. V., hvorhos Curatorerne tillige foreslaae, hvorledes dette Tab for Tiden kunde erstattes, at Stiftelserne fremdeles, som hidtil, kunde svare til deres Stifteres velgjørende Hensigter. Efterat have taget denne Sag Overveielse give Vi Eder hermed tilkiende, at Vi, med Hensyn til de Getreuerske Stiftelsers nærværende Forfatning, allernandigst ville have fastsat: 1) at de nuværende Pensionister skulle nyde Pension i Forhold til den Jndtægt, Stiftelsen har, efter indbemældte dens faste Udgifters Fradrag, og at de indtræffende Vacancer ikke skulle besættes med nye Pensionister, men de ledige Pensioner anvendes til Fordeel for de nuværende, indtil disse nyde den fulde Pension i Rigsbankpenge S. V. paa den i Forordningen af 16de Novbr. sidstl. 5.13 foreskrevne Maade, dog saaledes, at de Exspectanter, der efter Fundatsen have et jus qvæsitum til at oprykke i de Udgaaendes Sted, ei derved betages denne deres Ret, og at de i Fundatsens Art. 11 s. 8 benævnte Pensionister, saavidt de endnu maatte være i Live, strax skulle oppebære den fulde dem tillagte Pension i Overeensstemmelse med Forordn. af 16de Novbr. f. A. §. 13, 2) at den i Fundatsens Art. 11 §. 8 befalede Oplægning af Renter, for at supplere Capitalen til 93,000 Rbdlr. S. V., ikke skal begynde førend enten de nærværende Pensionister have faaet den fulde dem efter Forordn. af 16de Novbr. 5. 13 tilkommende Pension, eller og Renteforøgelsen efter Frdn. af 6te Jan. 1813 s. 26 finder Sted, da, efter den Tid, det Halve af det, Renten udgjør mere end nu, skal anvendes til at supplere Capitalen til fornævnte Sum, og 3) at, naar nogen af Stiftelsernes nærværende Betiente afgaaer, skal den hans Post tillagte Løn, der for de nærværende Betiente bliver at udrede efter Forordn. af 16de Novbr. f. A. H. 6, nedsættes i samme Forhold, som de Stiftet serne paaliggende Pensioner formedelst Capitalens, og Renternes Formindskelse maa nedsættes. Derefter J Eder allerunderdanigst have at rette, og Vedkommende det fornødne i saa Henseende at tilkjendegive. befalende Eder Gud. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Under 16de Marts d. A. er igjennem Cancelliet udfærdiget følgende Reskript til Kjøbenhavns Magistrat. Vor synderlige Gunst Os Elskelige Vore Tilforordnede i Vandcommissionen i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn have for Os allerunderdanigst andraget, at den Gravning, som er fornøden, for at foretage og udføre Reparationer paa Vandrender under Bygninger her i Staden, er forbunden med megen Vanskelighed, naar man ikke ved Bygningernes Opførelse søger at sikkre dem mod den Beskadigelse, som Gravning ved Fundamenterne kan medføre. Efterat have taget det af bemældte Commission i saa Henseende gjorte Forslag i Overveielse, give Vi Eder hermed tilkjende, at Vi, for at Bygninger, som herefter blive opførte her i Staden, kunne sikkres for Beskadigelse ved saadan Gravning, ellernaadigst ville have fastsat, at der ved nye Bygningers Opførelse bemældte Kjøbenhavn skulle indrettes Buer i Muren under Sammes For= og Bagside, hvorigjennem Vandrenden gaaer, eller kan formodis indlagt, hvilke Buer skulle holde i det mindste 8 Fods Bredde i Lysning, og, saafremt Vandrendens Leie er eller vil blive dybere end Bygningens Fundamenter, skulle de hvile paa tvende Piller, som opføres fra den fornødne Dybde. Endeligt er det Vor allernaadigste Villie, at Stadsbygmesteren skal have Opsigt med denne Vor allernaadigste Befalings Overholdelse. Derefter J Eder allerunderdanigst have at rette, og Saadant til alle Vedkommendes Efterretning offentligen at bekjendtgjøre befalende Eder Gud. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Kjøbenhavns Børs den 6 April. Cours. Altona a vista 488 1/2, London 16 1/2 Rbdlr., Spec. 500. - Specier solgtes til 29 3/4 30 Rbmk., Committeesedler til 66 a 67 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Den Engelske Handel anslaaes til det Halve, end- og almindelig til henved 2/2 Dele heraf. Spørgsmaalet, om den Engelske Handel begunstiges af den Russiske Regjering fremfor andre Nationers, benægtes af herværende Kjøbmænd. Handels-Tractaten mellem Storbritannien og Rusland af 21de Februari 1797 synes at tilstaae Britterne samme Forhold i Henseende til Toldafgifterne, som de Jndfødte. - J Archangel synes man dog ei at kiende nogen anden Forret end Frihed for Jndqvartering, som dog ogsaa blev Engellænderne frataget under Keiser Pauls Regjering. Efter Hand. Tid. - ForefLondon, d. 8 Martii. J Følge en Skrivelse fra Lord Willingtons Hovedqvarteer af 15 Febr. er fra Abe, til 7de f. M. en Afdeling af to engelske Divisioner gaaet over Adour, og siden ere alle Anstalter trufne til at rykke frøm. Lord Wellingions Hovedqvarteer skal umiddelbart forlægges fra Sr. Jean de Lug til Hau (Kronprindsen af Sverrigs Fødeby. Man formoder, at Sir Jahn Hoye skal med tre Divisioner marschere mod Bordeaux, i det Lord Wellington med den oprige Armee rykker mod Toulouse. Sir John Downie, som Lorden har bestemt til at anføre Spanierne, besætter med disse vor forrige Stilling for Bayonne, Commissariatet er meget beskjeftiget med at forskaffe sig Understøttelse fra alle Sider. Fra Spanien komme Stude, Ho og Halm, ogsaa fra Engelland bringes Fødevare og Rum didhen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Efter de sidste Depescher fra Lord Wellington have Hills og Pictons Divisioner i tre Dage efter hinanden, den 13, 14 og 15 Febr., i Egnen af Pan havt seierrige Fægtninger med en fransk Division, som med et Tab af 3000 Mand Drædte, Saarede og Fangne har maattet forlade alle sine Stillinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
General Pringle er ved denne Leilighed bleven saaret, og Capitain Clitherae dræbt. - Den 26de gjorde man Anstalter til et Angreb paa Bayonne, og man troede, at den hele Armee vilde rykke frem af den 23de. For at afskjære Bayonne al Tilførsel har man spærret Adour ovenfor Staden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Breve fra Catalonien melde følgende: Suchet er brudt op med 8400 Mand Jnfanterie og 1870 Mand Cavallerie i Retning af Lyon. J Barcellona har han efterladt 6000 Mand; ogsaa Fiqueras synes besat; men de øvrige Fæstninger og Forter ere sprængte af Fienderne. Fienderne marscherede ilsomt bort, men bleve ligesaa hastig forfulgte af vore Tropper. For at standse vor Marsch havde de Franske ladet Broen ved Moulius deel Ney Almede sprænge; men vore Sopater svømmede over Strømmen. (Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Wien, den 14 Martii. Man taler om en nær forestaaende Forbindelse mellem det Keiserlige Østerrigske og det Kongel. Preussiske Hof. (S. B.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Postefterretninger. De med Dagsposten ankomne Lübecker Aviser have medbragt følgende Nyheder; Rheims, som den 5te blev besat af de Franske, er d. 12te igien bleven tagen med Storm ved en Deel af den Blacherske Hær, under den Russiske Keisers GeneralAdjutant Grev St. Priests Anførsel. Det fiendtlige Cavallerie, som udgjorde en Deel af Besætningen og med Magt vilde hugge sig igjennem, blev aldeles, tilintetgjort. 2600 Mand Frenske bleve tagne til Fanger og iblandt dem Gen. Lacoste, Oberst Regnier og et stort Antal Officierer, De Allieredes Tab var ikke betydeligt. - D. 9de blev den franske Armee, under Napoleons egen Anførsel, slaaet ved Lavn af Feldtm. Blücher og maatte trække sig tilbage til Solssons." J Følge Berliner Efterretninger blev i dette Slag (d. 9de) Marschal Marmont aldeles slaaet, og 46 Canoner og 6000 Mand tagne, formodentlig ved Underretninger fra Syden meget presset, angreb Napoleon selv det Bülowske Corps ved Lavn d. 10de og Utt. Alle Landsbyer støde i Brand. Den 12te opgav Napoleon Angrebet, og trak sig tilbage. Det Bulowske Corps forfulgte han i Retning af Svisson, og Rheims. - J Følge en Privatskrivelse fra Basel af 15 Martii er Marschal Ney fuldkommen slaaet, ved hans Nederlag ere 14,000 Mand, fordet meste af den gamle Garde, blevne tagne til Fanger og 52 Canoner erobrede. Slaget stod ved Oormans ved Marne, hvor Feldtm. Blücher d. 12te havde sit Hovedqvarteer. Samfærslen mellem denne og Feldm. Schwarzenberg er tilveiebragt igjen. - Fra Chaumont berettes under d. 14de Martii, at den allierede Storarmee staaer i nøie Forbindelse med den Schl. og Nordarmeen, som bestandig alt mere og meere nærmer sig Paris, en fortvivlet Kamp vil Fienden endnu vove, thi alle Anstalter gjøres dertil; 2 1/2 Mile omkring Paris er Alting ødelagt; de skjønneste Lystslotte, især eet, som et Keiserinden fortrinligt dyrebart, er lagt øde. - Gen. Tettenborn skal med sit Corps i adskillige Timer, have opholdt en stærk Division Franske, ved Fere Champenoise. - Napoleon, som indtil d. 12te selv hver Dag kjæmpede, skal i Slaget ved Laon være bleven saaret af en Flintekugle i Ansigtet, Efter Baseler Beretninger skal Schwarzenberg d. 13de have været i Bray ved Seine.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Fredsunderhandlingerne skulle være afbrudte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
(Efter Lübecker Avis.) Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
Nyesse. deres Kiøbenhavn. SogEllevte Aargang. No. 29. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 9 April 1814. Historisk Krønike.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
D. 12te. Grev St. Priest, Keiseren af Ruslands Gen. Adjut., der commanderer en Deel af den Blücherske Hær, tager om Morgenen Kl. 6. Staden Rheims) med Storm. Det fiendtlige Artillerie, som udgjør en Deel af Besætningen, og med Magt vil hugge sig igjennem, nedsables. Man tager 2600 Fanger, hvoriblandt Gener. La coste, Oberst Regnier, og et stort Antal Officierer, samt 10 Canoner. - Napoleon trækker sig, efter en frugtesløs Storm paa Laon, tilbage. - Blüchers Hovedqvarteer er i Dormans ved Marne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
D. 18de. Den østerrigske og russiske Minister Ridder Lebeltern og Sr. v. Capo d'Jstria kom fra det Keis. Hovedg, igien tilbage til Zürich. Gen. Grev Segur saares haardt. - Napoleons Hovedqvart. er paa Veirmøllebjerget ved Rheims. F. M. L. Bar. v. Blanchi slaaer Marschal Augerenu ved Macon (Hovedst, i Depart. Savne og Loire, 58 Mile S. O. for Paris).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
D. 14de. En russisk Coureer ankommer til Chaumont med en af Gen. St. Priest i Rheims erobret Fane, hvor den commanderende General tilligemed 3000 Mand bleve tagne til Fanger, 1600 Cavallerister nedhuggedes, og 10 Canoner erobredes. - Napoleon lader slaae Broe over Marne, for at iværksætte sit Tilbagetog. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
Forordning angaaende Tolder i Hertugdommene Slesvig og Holsteen. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade, Konge til Danmark, &c., A., Giøre vitterligt: Da det er vor allernaadigste Villie under den nu gjenvundne Fred at give den almindelige Jndførsels og Udførselshandel, samt indenlandske Omsætning al den Lettelse og Frihed, som kan bestaae med Handelens og Vore Financers Tarv, saa byde og allernaadigst befale Vi H. I. Fremmed Porcelain og Spillekort skulle herefter være de eneste Varer, hvis Jndførsel er forbuden, og Kampstene maae fremdeles, for Dig væsenets Skyld, ikke udføres. H. 2. Jndførselstolden og Udførselstolden, forsaavidt de ikke nedenfor ere speciet bestemte, blive at beregne efter Tarifen af 8de Julii 1803 med 25 Procent Tillæg, ifølge Forordningerne af 21de Octbr. 1803 og 6te Junii 1806, samt med Disferencen mellem Møntføden af Rigsbankpenge og Slesvig-holsteensk Courant. Derimod skal den under 16de Decbr. 1809 paabudne Forhøielse i Tolden bortfalde; ligeledes skal den ved Forordningen af 1ste Octbr. 1802 paabudne Extraafgive bort følde for alle toldpligtige Varer. - Af nedennævnte Varer skal Tolden beregnes, som følger: Jndførselstolden. Fajance, malet eller fleerfarvet, 100 Pd. 8 Rbdlr., Kaffe, brændt, eller brændte Værter, der paa samme Maade kunne bruges, 1 Pd. 5 s., Steenkul 1 Tdr. 16 s. (alt i Sølv). - Udførselstolden. Uld, raae 1 Pd. 3 s., Kalkuld, 1 Pd. 1 1/2 s., Huder, af stort Qvæg og Heste: uberedte tørrede, 1 Lpd. 45 s., dito saltede, 1 Lpd. 2 s., Skind, uberedte eller ikke fuld beredte: af Kalve, Faar og Lam, med eller uden Uld, L. Lpd. 32 s., Heste, til fremmede Steder, 1 Stke. 10 Rbdlr., til Altona 1 Rbd. 14 s., Hornqvæg, stort, til fremmede Stæder, 1 Stkr. 8 Rbd. 24 s., til Altona 6 Rbd. 25 s., Kalve, til fremmede Steder og Altona, 1 Stkr. 3 Rbdlr. 14 s. (alt i Sølv).J disse specielle Toldbestemmelser er Tillægsafgivten tillige indbefattet. - Alle andre Afgivter ved Toldvæsenet, som her ikke ere nævnede, forblive saaledes, som de for nærværende Tid ere bestemte. 5. 3. Forsaavidt herved ikke ere givne udtrykkelige Bestemmelser, ophæves, alle Toldvæsenet vedkommende under Krigen eller efter 13de August 1807 givne Anordninger, og skal Forordningen af 8de Julii 1803 i Forening med den af 9de f. M., angaaende Transithandelen, og denne Vor Forordning herefter være Reglen for Toldvæsenet i Vore Hertugdomme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
Hvorefter alle og Enhver sig allerunderdanigst have at rette. - Under Vor Kongelige Haand og Segl. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 2den April 1814. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
Jgiennem det Kgl. Danske Cancellie er, under d. 1 April d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: "Det har behaget Hans Majestæt Kongen, under 29de f. M., allernaadigst at reskribere Cancelliet saaledes: Vi ville allernaadigst have Vort Cancellie paalagt at foranstalte bragt til offentlig Kundskab, at de af Os i Norg beskikkede Embedsmænd, der, efter dette Riges Afstaaelse til Sverrig, ønske, i Overeensstemmelse med Fredstractaten, at vende tilbage til Vort Rige, Danmark, kunne vente at beholde deres fulde Lønning i Vartpenge, indtil de igjen kunne vorde ansatte i Vor Tjeneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-09
Rigsbanken har under d. 2 April d. A. bekjendtgjort følgende: "Ved at meddele offentlig Underretning om, at nogle falske Banksedler lydende paa 100 Rigsbankdaler ere indsendte til Banken, som i denne Henseende har foranstaltet det Fornødne, maae man giøre Publicum opmærksom paa, at ifald af dette Slags flere end de til Banken indkomne endnu skulle være i Omløb, ville disse være kjendelige deraf, at de ere tegnede med Tusk, som lettelig kan erfares, naar de berøres eller gnides med en fugtig Finger, hvorhos i samme fattes de rette Vandmærker i Papiret, og Underskrifterne ere meget maadeligt efterlignede, ligesom og Stemplerne deels mangle, og deels ere forskjellige fra Bankens. - For Opdagelsen af ommældte Falsknerier, saavelsom for grundet Angivelse af den eller de, der vidende maatte udgive nogen saadan Seddel, udlover Banken en Belønning af 200 til 10000 Rigsbankdaler, og, om forlanges, Angiverens Navn fortiet.