Aalborg Stiftstidende, 1844-03-14
Under 3die Febr. f. A. blev det af den ansatte Casserer og Expediteur, Hr. Kjerulii, aflagte Regnskab for Jrises Farter i 1842 overgivet til de til Sammes Gjennemsyn valgte Revisorer. Thrr. Amtstuefuldmægtig Wesenberg og Viceconsul Kjøbmand J. Herskind. Under 9de Marts næstetter henvendte det førstnævnte Medlem af Revisionen sig skriftlig til mig, med den Yttring: at man savnede Regnskabet over de at mig modtagne Acticcapitaler, og at man ikke, forinden saadant Actiecapitalregnskab aflagdes, indsaae, hvorledes det overdragne Hverv kunde opfyldes. Revisionen angik imidlertid kun Expeditions-Regnskabet og formeentes, som saadan, at være uden Forbindelse med Actiecapital-Regnskabet, der paa den Tid ikke med nogen Nytte kunde opgjøres, fordi Beløbet af en stor Deel at de tegnede Actier ikke var indkommet, og til hvis Erholdelse særlige Foranstaltninger fra Bestyrelsens Side vare trufne. Ved under disse Omstændigheder samme Dag at svare Hr. Wesenberg, at det ikke indsaaes, hvorledes ActiecapitalRegnskabet kunde tjene til nogen Veiledning ved Revisionen af Expeditions-Regnskabet, saalænge hiint ikke fuldstændigere kunde opgjøres, undlod jeg ikke tillige at oplyse ham om: a. At Actiecapitalen, ifølge hvad der ved den næstforegaaende Generalforsamling var blevet documenteret, udgjorde 83,700 Rbd. d. At deraf var medgaaet de paaløbne Udgifter i Anledning af Dampskibets Anskaffelse og de Udlæg, som vedkommende Expediteurer havde oplyst at have havt for Jris", ialt 12,826 Rbd. 68 s. og At af den nævnte Capital var bleven anvendt 58,800 Rbd. til Jndbetaling i Vanken, som Afdrag paa det af Thrr. Cancelliraad Strøyberg og Proprietair Bruun stillede Depositum. Jalt 71,626 Rbd. 68 s., hvorimod omtrent 12,000 Rbd. udestod i uindløste Actier. Jeg sendte ham derhos Jnventarie-Regnskabet og indbød ham til hos mig, af de ihændehavende Documenter, personlig at overtyde sig om Rigtigheden af det saaledes i mit Brev Anførte, hvorefter jeg sted i den Formening, at den Forhindring for Revisionen, hvorpaa man meente at være stødt an, var hævet, samt at Revisionen nu nod sin Fremme. (Naar det i Jnseratet hedder, at, om Aflæggelse af Actie- og Jnventarie-Regnskaberne blev Formanden gjentagende erindret, og at Revisionen i flere Maaneder ventede paa disse Regnskaber, da vil af det Anførte kunne sees, med hvor liden Føie Sligt kan være yttret.) Men efterat i rum Tid intet Resultat af Revisionsarbeidet var paafulgt, modtog man fra det fornævnte Medlem af Revisionen under 26de Novbr. 1833 den Besked, at, da Hr. Wesenberg i Foraaret havde afhændet den ham tilhørende Actie, ansaae han sig uberettiget til at være Reviser, hvorfor han i sin Tid havde afleveret de ham tilsendte Regnskabssager, til Bestyrelsens Medlem, Hr. Kier. Mig forekom det som en reen Anmasselse og en aldeles forstyrrende Jndgriden i det her omhandlede Regnskabs Fremme, at Hr. Kier, – om end Hr. Wesenberg ubeføiet henvendte sig til ham med Tilbagelevering af Documenter, som vare blevne tilstillede Revisionen af Bestyrelsen, og mig (som Formand i Bestyrelsen, eller i alt Fald som den, hvem Ledningen af Bestyrelsens Forretninger factisk var overdraget) uafvidende, – modtog og stiltiende beholdt det af Hr. Wesenberg til ham saaledes urevideret afleverede Regnskab, og jeg maa her udtrykkelig benægte Triumpiratets Foregivende om, at det var med mit Vidende, at saadan Aflevering havde fundet Sted, ligesom jeg ogsaa har maattet ansee det som et ganske irrelevant Foretagende, naar Triumviratet, afvigende fra den vedtagne Regnskabsføring ved Kassereren, selv egenmægtigen indsatte sig til, paa eengang, baade at være Regnskabsaflæggere og Regnskabsførerens Controlleurer. Min formeentlig billige Fortrydelse over slig, al Forretningsorden tilintetgjørende, Foregriben af Bestyrelsens Forholdsregler, med Hensyn til at tilveiebringe den fornødne Revision af Regnskabet, maatte end mere give Næring til den allerede tidligere, ved lignende Forstyrrelser, fremkaldte Spire til Disbarmonie i Bestyrelsen, da Hr. Kier fremdeles beholdt det ureviderede Regnskab og i Forening med Hr. Hallengren, ligeledes uden at det blev mig bekjendt, samt aldeles uden Discussion og Vedtægt, tiltog sig at omarbeide det statutmæssig af Kassereren aflagte Regnskab og at indklæde samme i en ganske ny Oragt, under Navn af et nyt Regnskab, medens det dog vel havde været hans Pligt for Bestyrelsen at anmelde det Passerede, saa at en ny Revision kunde have været foranlediget valgt. Dette skeete nu først paa Generalforsamlingen den 29de Januar d. A., til hvilken Tid man endnu ingen Frugt havde seet af hiin af de nævnte Herrer Bestyrelses Medlemmer foretagne abnorme Foranstaltning og endnu den Dag idag, og uagtet den af en Deel at Actionairerne ved Opfordring af 25de f. M. om en Generalforsamlings Jndkaldelse tillige gjorte Provocation derom, have Dhrr. Jndhavere af Regnskabet for 1842 ikke været at formaae til dets Udlæggelse paa Expeditionscontoiret til Eftersyn, fra hvilket det senere skulde overgives til den beskikkede Revision. Det bliver saaledes en intetsigende Floskel, at Hr. Kier indrømmede et Locale til Regnskabets Henliggen og Eftersyn, efterdi en slig egenmægtig Foranstaltning var ligesaa vilkaarlig, som ubeføiet og uhensigtsmæssig, saalænge en saa særegen Udlæggelse ikke formelig var bleven constateret og offentlig kundgjort, og Foranstaltningen maatte, saaledes som den var bleven føiet, ikke kunne tillægges større Virkning, end og Regnskabet var blevet henlagt i Hr. Kjers skjulteste Gjemme. Ved det nævnte Skridt var Regnskabets Revision heelt bleven afskaaren og Actionairerne i den forløbne lange Mellemtid holdte uden Kundskab om dets Status.