Berlingske Tidende, 1836-10-06
Portugal. Lissabon, den 12te Septbr. – Maaden, hvorpaa Dronningen blev bevæget til at bifalde Decretet, ved hvilket Constitutionen af 1820 proclameres, fortælles af "Times's Correspondent saaledes: Den 10de om Eftermiddagen Kl. 2 begav Hovedstadens Nationalgarde, forstærket med det fra Oporto bekjendte femte Jæger-Regiment og det fjerde Cavalleri-Regiment, sig til Palladset de las Recessidades, og medens dette var omringet af Tropperne udkastede Grev Lumiares og Visconde de Sa da Bandeira følgende Decret: "Statssecretariatet for det Jndre. J Overeensstemmelse med de mig af et stort Antal Borgere gjorte Forestillinger, og efterat have overvejet andre tydelige Tegn paa Nationens Sindelag til Bedste for en Gjenoprettelse af Monarkiets Forfatning af 23de Septbr. 1820, under Forbeholdelsen, af saadanne Modificationer, som de nuværende Omstændigheder maatte udfordre, har jeg anseet det passende, at erklære hiin Constitution for retmæssig, og efter sammes Forskrivter at paabyde Jndkaldelsen af den portugisiske Nations almindelige Cortes, saavelsom at meddele de Deputerede, foruden deres almindelige Myndighed, den nødvendige Fuldmagt til saadanne Modificationer af den nævnte Constitution, som bemeldte Cortes maatte ansee for tjenlige. Ministren og Statssecretairen for det Jndre have at holde sig nævnte Decret efterretteligt og sætte samme i Udøvelse, ligesom ogsaa ufortøvet at foreslaae mig de nødvendige Forholdsregler til Constitutionens snarlige Beedigelse og til Jndkaldelsen af Cortes. Givet i Palladset de las Recesidades, den 10de Septbr. 1836. Dronningen. Maneel da Silva Pas sos." - Dronningen vægrede sig i Førstningen ved at give sit Minde til dette Decret, fordi hun ikke kunde billige dets Affatning og ved samme skulde erklære, at hun ved at antage Constitutionen af 1820 frivillig havde givet efter for den portugisiske Nations Ønske, hvilket dog aabenbart ikke var Tilfældet. Desuden yttrede hun, kun i Cortes-Forsamlingen, der skulde aabnes Dagen efter, at kunne udtale sin Anskuelse af Sagen, da hun havde svoret at opretholde den indtil da lovligt bestaaende Forfatning. Ministrene vilde ikke lade disse Jndvendinger gielde, og sagde hende reent ud, at hvis hun nølede længer, kunde hendes Liv komme i Fare. Ved dette Optrin vare flere Medlemmer af det diplomatiske Corps tilstede, nemlig: den engelske Gesandt, Lord Howard de Walden, den franske, Grev Saint Priest, den belgiske, Hr. van de Weyer, den danske, Grev Reventlow, og den brasilianske, Hr. Macedo. De protesterede alle mod den Tvang, ved hvilken man vilde bevæge Dronningen til at omstyrte en Forfatning, i Kraft af hvilken hun bær Portugals Krone, og Grev Howard de Walden forekastede især Grev Lumiares, at han paa en ulovlig Maade, vilde tvinge Dronningen til at undertegne et Decret, om hvilket han vidste, at det stred lige mod hendes Anskuelser. Greven og hans Colleger toge naturligviis ikke nogen Notits af disse Jndvendinger; de vedbleve deres Paastand, og Dronningen, som fandt alle Forestillinger forgjeves, og som saae sig forladt af Linietropperne, paa hvilke hun havde gjort Regning, undertegnede Decretet, der dog først Dagen efter bekjendtgjordes i "Diario do Governo.