Den Vest-Sjællandske Avis, 1842-12-02
Stænderne i Viborg. Treogtredivte Møde den 24de November. Til foreløbig Behandling foretoges Sagen ang. Jnspecteur Betzers Andragende om, at de samme Regler, som ere befalede for Gruusgravning til Chaussee-An lægene, maae blive gjeldende for Biveiene. - Derefter foretoges til foreløbig Behandling Udkast til en Anordning indeholdende nærmere Bestemmelser af Reglerne for Erhvervelse af Forsørgelsesret i en Commune. Fireogtredivte Møde den 25de November. Præsidenten anmeldte følgende private Andragender: 112. Legationssecretair Hvass. Andragende fra 100 Beboere i Lillevorde m. fl. Sogne, sigtende til Consumtionens Ophævelse og fri Brændeviinsbrænden paa Landet afg. til Comiteen ang. Consumtionens Ophævelse). – 113) Justitsraad With: Forslag om at indgaae til Hs. Majestæt med en allerunderdanigst Adresse, der skulde gaae ud paa at udtrykke Folkets Tillid og Hengivenhed til ham, med Forsikkring om dets Beredvillighed til ethvert Offer, for at bevare Folkets Enhed, og en Bøn om, at han vil gribe til kraftige Midler for at hævde den Danske Nationalitet i Slesvig og Statens Enhed. – Justitsr. With, bad om, at Sagens Foretagelse maatte berammes saasnart muligt, da den aldeles ikke vilde kunne foretages, naar der ikke med Hensyn til den skulde skee en Undtagelse fra den sædvanlige Orden. Præsidenten meente, at Sagerne maatte foretages i den Orden hvori de vare indkomne, medmindre Forsamlingen maatte attraae den nærværende Sag foretaget til indledende Behandling fremfor de andre private Sager, der paa Listen ere anførte. Den kgl. Commissarius yttrede, at man i sin Tid neppe vilde kunne indlade sig paa Sagen, da den gaaer ud paa Forholdsregler, der skulde gjøres gjeldende i Slesvig. Han sagde blandt Andet: "Andragendet synes at vidne om Mistillid til, at Kongen vil vide at træffe de fornødne Foranstaltninger med Hensyn til de ubehagelige Forhold, som ere opstaaede i de Slesvigske Stænder. Jeg troer, at Erfaringen allerede tilstrækkeligen har godtgjort, at Kongen med Kraft vil vide at modsætte sig enhver Undertrykkelse af det Danske Sprog og enhver Anmasselse, som kunde forstyrre det Forhold, der engang er begrundet imellem de forskjellige Deele af Staten. Men paa den anden Side vil Kongen vistnok hævde Slesvig i den Selvstændighed, der tilkommer samme, og han vil navnligen ikke indrømme, at dette Hertugdømme skulde behandles som en Provinds af Danmark, mindst vilde han paanøde det en saadan Tingenes Orden, saalænge Fleerheden af dets Befolkning igjennem dets lovmæssige Organ, Stænderne, erklærer sig derimod. Det forekommer mig og, at de Udtryk, som ere brugte af Proponenten, vidne om, at hans Andragende har en saadan Charakteer, at det maatte virke foruroligende og opirrende paa Slesvigerne. Han har endog nævnt, at man her er villig til ethvert Offer, der kunde behøves for at hævde den Danske Nationalitet, hvilket næsten kunde synes at pege paa, at Forholdene ere af en saadan Beskaffenhed, at der kunde blive Spørgsmaal om at anvende physisk Magt imod vore Brødre i Slesvig. Dette er vistnok ikke og kan ikke være Provonentens Mening; men de energiske Udtryk, hvoraf han har benyttet sig, kunde dog let give Anledning til en slig Mistydning." – Da Kammerj. Lüttichau og Cancellieraad Funder vare af den Mening, at man maatte kjende Forslaget, forinden der kunde tages nogen Beslutning, om der var Anledning til at foretage det udenfor dets Orden, erklærede Præsidenten at han vilde udsætte Afgjørelsen af det Spørgsmaal, om det anmeldte Andragende skulde foretages fremfor de andre private Andragender, til næstkommende Mandag (den 28de Novbr.). - Derefter fortsattes den i sidste Møde afbrudte foreløbige Behandling af Sagen om Erhvervelse af Forsørgelsesret. Femogtredivte Møde den 26de November. Præsidenten androg med Forsamlingens Samtykke paa at erholde en Forlængelse indtil den 20de December inclusive, den kgl. Commissarius lovede at foredrage Hs. Majestæt Forsamlingens Ønske. - Derefter foretoges Sagen om de stænderske Comiteer til foreløbig Behandling. Vort indskrænkede Rum tillader os ikke at optage hele Comiteebetænkningen, der ikke godt tillader noget Udtog, vi kunne kun anføre, at Comiten ikke lover sig saa store Frugter af de stænderske Comiteers Virksomhed, som Østifternes Stænderforsamling, men med Hensyn til deres Organisation slutter sig til den nysnævnte Forsamlings Forslag. Jndstillingen lyder saaledes: At Hs. Majestæt allernaadigst vil tage foranstaaende Yttringer og bemærkninger i allernaadigst Betragtning ved Afgjørelsen af Spørgsmaalet om Organisationen af Stænder-Comiteer."