Aarhuus Stifts-Tidende, 1808-11-30
Efter privat Skrivelse fra Aalborg den 28de Novbr., skal en helsingøersk Kapercapitain Lindum, have taget en engelsk Kutterbrig paa 10 Karonader, afsadt dens Mandskab paa Læsøe, men ført Briigen til Hals, hvor den skal ligge i god Sikkerhed. Af Kaperens Mandskab skal ved Entringen være blevet 1 haardt og 2 set blesserede. Extract af et Brev fra en Officeer ombord paa hans brittiske Majestæts Krigsloop Kire i store Belt. Den 3die Septbr. for Anker ved Øen Sprogøe i Nærheden, af Nyborg, Kl. 10 om Aftenen, i klart Maaneskin, saae vi os indsluttede i en Halvsirkel af danske Kanonbaade, 22 til 24 i Tallet. Kanonbringen Mine, som var i Følge med os, kappede sit Ankertoug og satte Seil til forat redde sig. Vi, som vare nærmere Nyborg, hvorfra de kom, maatte nær til udholde deres hele Angreb, især i det Øieblik, vi først bemærkede dem. De aabnede en skrækkelig Jld rundt om os med Drueskud fra deres hele Linie af 3 Divisioner. Af vort Mandskab var næsten Halvdelen fra Borde (hvoraf nogle paa Priserne og Resten med de nylig tagne Krigsfanger i Baadene) med hvilke sidste der maatte holdes Øie. Det øvrige Mandskab besadte desuagtet Kanonerne og blev paa nogen Tid ved at fyre; men da vi fandt det umueligt at modstaae en Skyrke der i det mindste var 7 Gange stærkere end vores (thi 3 af dem kan i stille Veir, som det da var, regnes af lige Styrke med en Krigslopp) bleve vore Ankertouge kappede. Vort Skib kunde ikke styres af Mangel paa Vind, og Fienden, som var os paa Musketskud, nær, traf os med hvert Skud, de fyrede. Paa denne Tid blev vor Ven, Skibssecretair Thomas, og min Tiener dræbte, Skibet blev læk, Takkelagen var tillige saa forskudt, at endeel af Seilene faldt ned paa Dækket. Vor Stilling var nu den meest farlige, man kan tænke sig, da en let Kuling til vor store Lykke reiste sig; een af vore Kanonbaade, hvorfra det var lykket os at faae Mandskabet reddet, og som man havde ladet drive, kom nu uheldigviis under vor Bov og hindrede Skibet fra at komme i Vinden. Kugler, Splinter og Skraae fløi rundt om os i enhver Direction; Skibet blev mere og mere lækt da Fienden halede ind paa os fra flere Sider; dog stode endnu vore Master og Raaseil. Den første Lieutnant (den eneste, der var ombord) sprang nu, som vor sidste Redning med nogle brave Folk ned i Kanon baaden og var saa lykkelig at giøre den klar, hvilket satte os i Stand til at kunde komme i Vinden. Fiendens Jld blev umaadelig stærk, da vi tog vort Mandskab fra Kanonerne for at klare Stil; Vinden friskede imidlertid op, vore Folk kom igien til Kanonerne, og da Røgen, noget fordeelte sig, bleve de satte i Stand til at tage bedre Sigte. En af de fiendtlige Karonbaade med omtrent 70 Mands Besætning blev strax efter skudt i Sænk ved vore Kanoner paa Skandsen, og Fienden, som troede at vi havde sendt Folk vor Kanonband, som nu drer bag ud, rettede deres Jld mod den med saa megen Kraft, at den sank. Det var til stor Nytte for os at vi gav Slip paa den; thi med den Smule Vind vi fik vare vil nu saa lykkelige at drive et got Stykke bort fra dem. De satte efter os i nogen Afstand under bestandig Jld, nu havde vore Folk blot at passe paa Kanonerne; derved blev vor Jld mere levende og gjorde Fienden betydelig Skade. Kl. 11 1/2 gav Fienden sit Signal til at vende tilbage, men vi vare ikke i Stand til at forfølge ham. Vi satte Coursen til et engelsk 64 Kanonskib, som laae omtrent 12 Mile (henimod 3 danske Mile) fra os og ankrede i Nærheden af det. Ved Dagbrækningen fandt vi vort Skib at være et fuldkomment Brag, 2 dræbre, som forhen meldt og 13 saarede, som var 1/2 Deel af Mandskabet ombord. 6 svære Skud igiennem den ravende Stormast, 5 igiennem Topseilet allene og i Skroget alt for mange til at man kunde tælle dem. Stormast Bommen var over skudt og laae lige over Dækket og i Skibet var en stor Mængde Vand. Under hele Fegtningen havde vi 18 danske Krigsfanger ombord fra Trefningen ved Nyborg, hvortil saavelsom til det syge Mandskab udfordredes nogle Folk, for at hindre dem fra at komme op og hielpe deres Landsmænd.