Extraordinaire Relationer, 1721-04-01
Ordenens Opkomst og Ælde tilskrives gemeenligen det Aar 1319, da Kong Waldemar den Seyer salige foretog ved Herreskiold at tvinge de Liflender, som da vare Hedninger, til at antage den Christelige Troe, og dette haarde Folk søgte at ødelegge de Faae i Landet, som allerede vare Christne, og havde soeret bemelte Konge, hvorudover det kom imellem dem til en haard Dræbning, i hvilket Slag, da de Danske over Fiendens Mengde begyndte at flye, effterat de allerede havde mist deres Bannere, skal udaf Himlen være nedfalden en vævet rød Banere med et hvidt Kaars udi Midten, hvor effter de Danske skal have begyndt Slaget paa nye igien, og erholdet Seyer over deres Fiender. Den berømmelige Hvitfeld synes at tviste om, hvad heller denne Fane er nedfalden af Himmelen eller sendt Kongen fra Paven efter de Tiders Skik for at opmuntre Kongen derved saa meget meere til dette Tog imod Hedningerne. Og som det ey er til os at decidere samme Dubium, saa tillades enhver derom at have sine egne Tanker; Nok er det, at i de ældre Tider have de Christne Keisere siden Constantinum brugt et Kaars udi deres Faner, ja end og paa deres Mondt, saa at det er Aar 17. er meget troeligt, at Kong Waldemar i dette hellige Tog haver ført udi Feldten en Bannere med et Kaars udi, hvilket ey er saa forunderligt, naar vi af Historierne oplyses, at udi de Expeditiover, som imod Hedningene under adskillige Christne Konger ere bleven foretagne, lod Kongerne merke med Kaarssets Tegn deres og underhavendes Klæder, ja den Dag i Dag er, sees paa Antonini Columni til Rom de der aftegnede Soldaters Skiolde merkede med Kaars, og da Alphonsus den Fierde, Kongen i Portugal stridede imod de Maurer, findes ligeledes, at de Portugisers Hoved-Bannere bestoed af et Kaars; Dog vil den lærde D. Thomas Bartholin ey, at denne Dannebroge, som Waldemar den Anden har faaet, haver været saadant et Kors, som Paverne skikkede de Konger, der til Hedningernes Omvendelse førdte nogen Krig, hvilket ey kommer overeens enten i Formel ler Coleur med Danebroge, som er hvidt i rødt, da de andre gemeenligen vare røde udi hvidt. Jmidlertid er denne Fane, som af sin buntede Couleur blev kaldet Danebroge, bleven holdet her udi stor agt og forvaret over udi 2 hundrede Aar, som en Helligdom, saa at end og Soldaterne dertil satte stor Tilliid, og giorde alt deres Flid for at forsvare den, i Aar 1471, da Kong Christian den 1ste paa Brunkebierget ved Stokholm af de Svenske blev dreven paa flugt, laae meere end et halv tusende døde ved Hovedbaneren Dannebroge. Dog blev denne Fane borte udi Dithmarsken 1500, da Kong Hans der fik det store Nederlag. Hvitfeld skriver p. 184, at denne Banner var af tvunden graafverk, rød udi Feldtet med et hvidt Kors udi, og p. 1034 staar, at den var graa og tvundet. Dend berømte Præsident Resen holder det at være fortrykt, og læser graaf tvundet; Thi paa gammel Dansk, siger hand, er bragt et tvundet Verk, saa at Dannebrog er de Danskes tvundet Verk, som nu skrives Dannebrog. For da slig himmelgivne Seyer ey skulde gaae Folket af Minde, har Kong Waldemar taget Andledning af dette Ban April Maaned Bannere at indrette en nye Ridder-Orden, og dermed at belønne sine Troe Mænd efter Exempel af den oprettede Sverdbrødre Orden, hvis Riddere paa de Tider viiste udi Lifland er ringe Tapperhed, og beretter Bartholin sig af gamle Breve at have læst, at Kongen for at efterleve sit paa Ærkebiskop Andrea Raad til Himlen gjorte Løfte, lod St. Laurentii Aften anordne en BedeDag, og for at holde dend saa meget desto høytideligere, slaae XXXV. af de ypperste Mænd og Generaler, som sig særdeles tapper i den Krig havde forholdt, til Riddere af Danebroge, hvilke blev given Guldkieder med et vedhengende hvit Kaars at bære. Og vil vores store og lærde D. Thomas Bartholin statuere, at Hr. Absolon Bellig, som døde 1231. har været Ridere af Danebroge, ja at Kong Waldemar for endnu at giøre denne Danebroge desto meere udødelig, haver indlemmet Korset det Danske Vaaben, hvorudi det den Dag i Dag er endnu sees, endskiønt derudi af de efterfølgende Konger er skeet nogen Forandring, som Bartholin videre af adskillige deres Jndseigle og Møntestøkker illustrerer, ja mand vil, at Kong Waldemar selv har baaret denne Orden, saa finder mand og siden hans Tider offte nevnede Riddere, til Forskiel fra Vebnere og andre Adelsmænd, og i Christiani I. Tider viises udtrykkelig daade Elephant Ordenen og Danebroge at have været til, da Historierne tydelig giør Forskiel paa den Orden Markgræven af Meyland fik, og dend udi hvilken andre paa de Tid ere blevne indtagne. Og af dette Danebroge har dend Stormegtigste nu Høysalige Monarch Kong Christian den 5te 1671 taget Aarsag til at fornye denne ældgamle Ridder-Orden, som bestaar af et med Diamanter, besat GuldKors paa en rødt ameleret Bond hengendes for Hiertet eller paa dend venstre Side i et hvit Tafftes Baand med en rød Kandt, og for at giøre saadan Orden endnu meere anseelig, bordyres paa Riddernes Kiorteler og Kapper en ettekandted Stierne med indsluttede Kors, som følgende Tegning udviiser.