Berlingske Tidende, 1770-07-01
Exempler af Politici og i Handelen erfarne Personer, som førend han have forsvaret den fri Handel, besynderlig den Jndiske. - Han fortfarer dernæst saaledes: "Man troede i gamle Dage, sige De, at det Jndiske Compagnie var nyt tigt for Staten. . .... Det er dette Begreeb, som bevægede Ludvig XIV. til at unde det et udelukkende Privilegium. . . . . Han skrev 119 Breve til de fornemmeste Stæder i Riget; Han holdt den første Forsamling i sit Pallads: Han værdigede at bivaane den i egen Person, og man finder de anseeligste Franske Famillers Navne iblant Compagniets Jnteressentere. - Jmellem os, Hr. Neckar, De see vel selv, at dette Beviis tiener til intet andet, end at lade sig læse, og at det ikke kan udholde nogen Exammen. Ludvig IV. og Colbert kan have taget feyl paa en Tid, da Handelens Principer vare mindre vel bekiendte, end de nu omstunder ere. Ludvig Kl. og Colbert skulle nu have givet den Jndiske Handel fri. Menne skeet, som elsker Sandheden, men veed med hvad Møye den findes, og at det ofte er selv ved sine Vildfarelser, at den men neskelige Forstand nærmer sig til den, begriber lettelig, at man for et Aarhundrede siden har kunne eragte et Anlæg for at være nyttigt, som Erfaringen og den bedre oplyste Fornufnu omstunder viser at være unyttigt og skadeligt. Disse ærværdige Menneskers Feyler, da de have ladet sig føre af deres Tiders Meeninger, formindske ikke deres Berømmelse, og Værdien i det de have udrettet. - Men, dersom man vilde lade Autoriteten paakiende deslige Spørsmaale, da er det ikke M. H. uvitterligt, at her ogsaa gives meget ærværdige saavel som meget gamle Meeninger, som have været imod udelukkende Privilegier i Almindelighed, og imod det Jndiske Compagnies i Særdeleshed. Tillad mig her at erindre Dem om nogle af de samme: - En Forsamling af de Ældste i Rouen, holdet Aar 1617, forlangede, at det ikke maatte formeenes Private at reyse paa hiin Side Linien, og at Hs. M. ville det meeste han kunne opmuntre dem, som meldede sig til at slutte Compagnier til deslige lange Reyser, uden derfra at udelukke sine øvrige Undersaatter. - Aar 1628 bade Stænderne af Bretagne Kongen, ikke at give det Morbihan ske Compagnie noget udelukkende Privilegium, og det opnaaede ey heller noget. - Pensionaire Jean de Wit er saa overbeviist om, at Compagnier ere Handelen til Forfang, at han endog strækker dette Begreb hen til en Handel, som Hollænderne allene drive, nemlig Specerie=Handelen. Handelen, med Specerier, siger han, skulle være langt vigtigere, dersom ikke de Handlende, i Kraft af deres Octroy, formeente alle de øvrige Jndvaanere i disse Lande at handle &c." - Paa et andet Sted siger han: "Compagniernes privat Velstand er stridende imod det Almindeliges Jnteresse; thi det er vist, at de, søgende kuns Jnteressenternes Fordeel, kiøbe endog fremmede Manufactur=Vahre, dersom de derved finde større Prosit ; lade Manufactur=Vahre komme fra andre Lande, den de udbrede over heele Europa, til vore egne Landes og Jndvaaneres Forfang, og tragte kun med en liden Traste at gjør stor Gevinst; thi dersom de kunne saaledes forhøye Vahrene, at de kunne vinde ligesaa meget paa 100, som paa 1000 Tønders Drægtighed, skulle de ikke legge Hovedet i Blød for at udvide Handelen og Søefarten: De skulle hellere lade i Jndien brænde den øvrige raae Silke, Tøyer og Specerier, end føre dem til Holland, alt for at holde Vahrene i høy Priis. Ey heller kan det nægtes, at jo mere saadanne Compagnier forøge deres Erobringer, jo større Omkostninger skal de være forbundne til at anvende paa at forsvare samme; og jo større Gouvernement de have, jo mindre Tid beholde de til at sørge for Handelens Udvidelse, eller og skal dette paa den anden Side føye Handelen af Private." Endelig misbilliger Hr. Wil og den af General=Staterne i hans Tid fattede Beslutning, at forlænge det Jndiske Compagnies Privilegium paa 20 Aar. uagtet at samme Compagnie havde paa den Tid de største Etablissementer, ligesom det uden Modsigelse var det mægtigste Europa. Men denne gode Patriot agtede ringe al den Rigdom og Magt, som noget privat Corpus kunne erhverve sig paa Vindskibelighedens og den almindelige Friheds Bekostning. - Til Johan Witts paalidelige Meening kan føyes adskillige Engelske Skribenteres, som have lastet deres egne Handels=Compagniers Stiftelse. Decker, som har forfattet det berømte Værk, kaldet: Storbrittanniens Handels Aftagelse; John Cary, en anseelig Handelsmand i Bristol, og utallige andre Engelske Skribentere have været af denne Meening; og samme havde fra Caroli II. Tid fundet saadan Jndpas i Engelland, at mange have yttret den Formodning, at det Jndiske Compagnies Privilegium skulle i det mindste have blevet indskrænket og rettet efter Grund=Regler, som vare fordeelagtigere for Nationen, dersom ikke denne Fyrstes Trang og den af Compagniet budne mægtige Sum, havde beholdt Overhaand over alle andre Betragtninger. - Jeg har i min Værge en af Hr. Mesnager, Befuldmægtiget ved Congressen i Utrecht, forfattet Plan til Frihed i den Jndiske Han deel. Han, som har efterladt sig Navn af en meget erfaren, Mand i Handels-Videnskaben, holdt for, at det eneste Middel til at bestyrke den Jndiske og bringe den i Flor, er at tillade alle Handlende fra alle Rigets Søestæder at drive den.