Københavns Adresseavis, 1770-08-01
Efterat Skipper Peder Kofod med Skibet Strat David havde passeret Kronborg den 14 April 1769 og var gaaet til Søes, lod Jisen sig see forud den 30 May paa 60 Gr. 4 M. Norden Brede 322 Gr. 36 M. Længde. Den 9de Junii fik Landet at see, 12 Miile Nord fra Gothaab. Derefter seylede og drev imellem Jisen og Landet i tyk Taage og med omspillende foranderlige Vinde, indtil den 23de Junii, da han nødsagedes at søge Gotthaabs Havn, for at bierge Skibet, og havde imidlertid fra den 30te Mai til den 23 Junii passeret over 80 Mile uden om Jisen. Den Jis som kommer Strædet ind, og forhindrer Søefarten der paa Grønland, kommer fra Spidsbiergen, følger Strømmen, og dependerer af Vinden. Den toner sig flad med mange smaa Spidse, er med Spidsene een til to Favne høy oven Vandet, og i Tykkelsen i Dybden kan den være to, tre til fire Favne. Den er brekket i store flade Stykker, og de Spidsen, der sees paa den, ere af den Iis, som skyder oven paa hinanden i Stormvinde eller Strøm. J Gothaabs Havn maatte han, formedelst Forhindring af Jis, nødsages til at ligge indtil den 8de August. Jisen var i den Tid ikke tæt inde paa Fiordene, formedelst det meget stille Veyrligt. Den 8de August lettede han Anker, for at gaae til Søes og komme til den destinerede Plads; men saasnart han havde passeret de yderste Øer, indfandt sig igien den sædvanlige slemme Taage, som er gandske sort og medfører en sterk Fugtighed, saa man bliver vaad i den, som man stod i en Regn. Denne Taage kommer fra Søen, og er saa tyk, at man de fleste Tider i den ey kan see 10 til 20 Skridt fra sig, og letter mange Tider ey i hele otte Dage. Den har, efter de i Grønland værende Mæhriske Brødres Beretning, ikke henved i 20 Aar været saa langvarig, som den nu var; thi denne Gang stod den bestandig i 3 Uger, uagtet at der imidlertid faldt baade Storm, Stille og Regn, og derover kunde han i al den Tid ey faae Landet, men seylte og drev i Taagen, og havde altid nogle Stykker Jis og Skibet. Den 28 August klarede Luften af med en maadelig nordlig Vind, da han neppe kunde seyle Jisen forover, og med Besværlighed kom imellem Jisen og Landet ind til Fiskefiorden. Den 30te August ankom han til Havnen, kaldet Kofods Havn, en Miil fra Logen Fiske næsset, tværs over Norden for Lichtenfelts. Der var saa fuldt af brekket Jis i Havnen og Jndløbet, at Skibet neppe kunde skuves derimellem. Det gode Veyr varede indtil den Sept. meest med Stille, hvorpaa en sydlig Vind satte Jisen til Landet, saa man ey kunde komme frem med noget Fartøi. Han resolverede da strax, at udlosse al Lasten, for desto snarere at komme til Søes igien, efterdi det saaes, at være umueligt, at komme til Colonien Frederichshaab dette Aar med Skibet; thi Strædet var opfyldt med Iis, de lange Nætter tiltoge, og Veyret var stormende, som paa denne Aarets Tid almindelig her indfalder. Den 16 Sept. blev han færdig at gaae til Søes derfra; men derpaa begyndte den nyefrøsne Jis at komme og styrke den anden, saa Skibes frøs fast i Havnen, og ingen kunde komme hverken til eller fra Borde med nogen Kajak. Kulden og Frosten tiltog med megen Snee, som vedvarede Sept. Maaned ud til midt i October. Da han nu saae, at det var aldeles umueligt at komme til Søes: saa blev den 9de October resolveret at overvintre, aftakle Skibet, og bygge et Huus paa Grønlandsk Maneer, for derudi at conservere Folkene; thi i Skibet var det plat umueligt at overvintre. Huset blev bygget inde ved Logen. Saadanne Grønlandske Huuse ere Hytter af Steen og Jord, som tildekkes med Tørv af Krykkebærlyng; der oven paa legges Jord, og uden paa igien dekkes til med et Teltskind for Regn. Varmen i Huset havdes af tre grønlandske Lamper, af Steen, hvori brændtes Spek, tygget eller banket. Jndflyttelsen i dette Huus skede den 27 October, og Vinter=Arbeydet var sammesteds at lise og skuffe Snee, baade der og ved Skibet, naar Veyrliget ey tillod at gaae paa Jagt. Det, som her falder at skyde, er Ryper, hvoraf denne Vinter der paa Stedet var en temmelig god Forraad. Harer faaes der vel og, men ey førend sidst i Martii Maaned. Andre Dyr sees ikke, undtagen Ræve. Omtrent fra den 18de October var det en storten Dage et meget got Veyr og ingen Forst, saa al den nye Snee gik af Lande, og alden nyefrøsne Jis gik bort; men Hav Jisen var dog uden for Landet noget tilsyne. Den 5 November begyndte igien et uroligt Veyr med Storm, Regn, Snee og Frost, meest med Syd= og Vestlige Vinde, som varede Maaneden ud Først i December indfaldt atter got Veyr med klar Luft og reen sterk Frost, med Nordostlig Vind, som varede til henimod Maanedens Udgang, da det atter blev afløst af uroligt Veyr med Storm og Sneefog. Først i Aaret 1770 vedvarede endnu det urolige Veyt, da det undertiden paa en Dag baade regnede meget sterkt, sneede, haglede og frøs vexelviis med Storm baade af Syd og Nord. Dette holdt ved til midt i Maaneden. Den sidste halve Januarii var det got Veyr at gaae paa Jagt i, men en meget skarp Frost. Først i Februarii blev Landet saaledes tildekket med Snee og Jis, at der ingen Steder var bar Plet at see, og ey saa meget som en Nype at faae, hvilket varede Maaneden ud med en usædvanlig sterk Frost ved Nordst Vind. I denne Egn, som ligger paa 63 Graders Nordre Brede, var den haardeste Frost i denne Vinter den 8, 9 og 10 Febr. da den efter Termometret var 19 Gr. haardere, end den var i Kiøbenhavn 1740, og ey har været saa sterk i Grønland siden 1761. Det, som de Overvintrende her meest frygtede for i denne Frost, var, at Skibet skulde fryse i Stykker; thi det frøs saa sterkt, at hvert Nodde i Skibet sprak, og gav undertiden saa stort Skral, som et got Musket=Skud, og Vandet i Skibet under Garneringer frøs ligesaa sterkt som i den frie Luft paa Dekket. J Martii Maaned begyndte det at blive got Veyr igien, med maadelig Frost, og sagte blæsende foranderlige Vinde, hvilket varede meest til Maanedens Udgang. Den 21 Martii flyttede Skipper Peder, Kofved om Bord med alt Skibets Mandskab, for at tiltakle og lave til Hiemrensen, samt at ise Skibet flot; thi den heele Vinter havde Skibet ligget fastfrøsset og gandske undersneet. Saasnart April kom, blev Veyrliget igien uroligt med Storm, Snee og Frost, som vedvarede de to tre die Deele af Maaneden. Den 18de April var Frosten, saa sterk, at den var 1 Gr. haardere, end den var i Kiøbenhavn 1740. Efter den 20de April blev det got Veyr, og Frosten ophørte mestendeel. Den 28de blev Ankeret lettet og Skibet kom lykkelig til Søes, hvor der da uden for Landet ey var nogen Jis til Syne. Hiem=Reysen varede i 8 Uger formedelst den indfaldende contraire Ostlige Vind, indtil den 22de Junii, da Skibet ankom til Kiøbenhavn. Folkene vare i Grønland friske og vel, og er indcommoderede af Skiørbug; men ved Hiemkomsten befandt de sig alle kun gandske maadelig friske og nogle meget slet; men de kom sig dog alle igien efter en føye Tid. J hvor urolig denne Vinter end har været i Grønland, saa leed dog Grønlænderne under den Høyestes Forsyn slet ingen Mangel paa dette Sted. Dette maae endnu anmerkes, at Fisk var der ikke nogen at bekomme, førend sidst i Martii Maaned, da man kunde faae nogle Fisk som af Grønlænderne kaldes Dack, og er et Slags paa den Tid af Aaret meget slette Torsk. Om Sommeren falder i Fiskeforden, smaa Lax og smaae Sild, samt en Slags Torsk, hvilken Grønlænderne kalder Sarolick, og denne Torsk er ret god. J Grønland er accurat Ebbe og Flod; den voxer og falder i Springs=Tiden, som er Nye= og Fuld=Maane, to til tre Favne, alt som Veyrliget er.