Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1833-01-14
Lovudkastet om Hertuginden af Berry, som Man troede lagt tilside, er dog nu den 5 d. M. af Hertugen af Broglio forelagt de Deputeredes Kammer. Først aflagde Hr. Sapey Kommissions=Beretning om de indkomne Bønskrifter, henved 40 i Tallet, af hvilke Nogle forlange Hertuginden strax sat i Frihed, Andre, at Retfærdigheden maa have sin Gang. J et af dem hedder det, at ligesom Ludvig XVIs Dødsdom har i den offentlige Mening brudt Staven over Nationalkonventet, og Hertugen af Enghiens brændemærket Napoleon, vil Ludvig Philips Regjering ikke udsætte sig for en lignende Bebreidelse ved Hertugindens Domfældelse. Andre erindre om, at ligesom Napoleon for sit Jndfald i Frankerig i Marts 1815 ikke blev stillet for Retten, men ført ud af Landet, saa maatte det samme blive Tilfældet med Hertuginden. Efterat Ordføreren havde foreslaaet at gaae over til Dagens Orden, og overlade Sagen, som reen politisk, til Ministrene, indledte Hertugen af Broglio sit Foredrag med, at Regjeringen har foretrukket at lade Kamrene gjøre Begyndelsen i denne Sag. Som en Følge af Juli Ordonnantserne - vedblev han - havde Kamrene erklæret Carl X og hans Familie for at have forbrudt Tronen og forviist ham fra Frankerig, dog med Jagttagelse af de hans Person tilkommende Hensyn. Men desuagtet dømte Pairskammeret Ministrene. Spørges der nu, hvilke Hensyn Frankerig skylder Medlemmerne af den afsatte Familie, da bliver Svaret: de samme, som det er sine Fiender skyldig. Det har Ret til at afvæbne dem og sætte dem ud af Stand til at skade; men det vil ingenlunde overantvorde dem til Skaffottet. Forklædt og under et falsk Navn er Hertuginden af Berry ankommen til Frankerig, for at tænde Borgerkrigen. Vil Man maaskee forlange hendes Hoved? Nei, det vil Man ikke, endskjøndt en Mængde Ulykkelige for hendes Skyld have udstaaet Døden eller Fængsler og Lænker. Man vil en Dom, for at det, som vi have tilkjæmpet os i Juli, ikke skal være spildt; Man vil i visse Maader kuns en høitidelig Komedie. (Denne naive Tilstaaelse hørtes med kjendelig Fortrydelse).De som paastaae, at Hertuginden havde Ret til at komme til Frankerig, betænke ikke, at 30 Millioner Franske ere af en modsat Mening. Man burde tage Klogskabs=Forholdsregler, thi ved at stille hende for Retten, vilde Man see Regjeringens Fiender i Hundredetusindeviis strømme til, forat opvække Skandal. Det er Regjeringens Pligt at sørge for, at ikke Landets Rolighed sættes paa Spil; derfor har den foreløbig bestemt Hertugindens Fængsling; men Kammeret tilkommer det at bestemme det Videre. Efter Kommissionens Formening maa Hertuginden af Berry blive indspærret i en Fæstning, saalænge Landets Rolighed udkræver det. Mere forlange Ministrene ikke heller, og overlade til de Deputerede at ordne betingelserne for dette Fangenskab." Efter en lang Gjæring tog Hr. Ludre Ordet og meente, at det carlistiske Partie maatte have vundet stor Jndflydelse, siden det nu anraaber Nationens Souverainetet til Fordeel for Hertuginden. Derved at hun havde antændt Borgerkrigen i Frankerig, har hun forskjertset al Ret til at fritages for Lovens Anvendelse. Hr. Bricqueville fandt ogsaa, at det var det samme som at træde JuliGrundlovene under Fødder, hvis Man vilde bringe Hertuginden over Grændsen, uden at der var sørget for at gjøre hendes Tilbagekomst umulig. Efter Hr. Berryer talede Ministeren Hr. Thiers ogsaa for Henviisning til Dagens Orden og bemærkede det Paafaldende i, at baade Carlisterne og Juni=Anarkisterne, for at faae Leilighed til nye Spektakler, vilde have Hertuginden stillet for Retten; men blev kraftig gjendrevet af Hr. Salverte og Odilon-Barrot, som forlangte at Retten burde have sin Gang. "Jeg for min Deel - sagde den Sidste - protesterer imod de ministerielle Forholdsregler; jeg har aflagt Eed paa Chartet, for at forsvare, ikke for at bryde det." Udfaldet blev, at Kammeret med stor Stemmefleerhed besluttede Dagens Orden.