Københavns Adresseavis, 1770-10-10
1. Om Tyrkernes Krigs=Forfatning Da den nærværende Krig imellem Russerne og Tyrkerne har tildraget sig Publicums Opmerksomhed, saa vil det ved ikke være ubehageligt, om man her fremlegger et kort Begreb om Tyrkernes Krigs=Forfatning. Der gives en saa forfærdelig stor Mængde Krigsfolk i det vidtløftige Ottomanniske Rige, at Tyrkerne med rette siger for et Ordsprog, der voxer intet Græs meer, hvor det Tyrkiske Rytterie eengang har staaet. Der gives to Slags Folk, som udgjøre dette Riges Krigsfolk. Det første Slags bliver underholdt af visse Landgodser, hvilke Storsultanen har indrømmet dem, som Lehn= og Ridder, Godser. Det andet Slags bliver betalt med Penge. Sultanens fornemste Krigsfolk bestaaer i det første Slags, som atter igien bliver deelte i to Deele; thi dette Slags bestaaer først af Halm, hvilke ere Friherrer i visse Lande, og dernæst af Timarioter, hvilke kan lignes med dem, som af Rom merne bleve kaldte Decumam. De, som bliver betalte med Penge af Storherrens Skat, ere Spahis, Janitskarer, Artillerie=Betiente, Canoniers, og Søe Soldater, som kaldes Levents. Men disse sidste har ingen ordentlig Sold, og bliver ikke regnede med iblant de militariske Ordener; de faaer ikkun for hver Reyse eller Krigstogt 5 til 6000 Aspers. (Af saadanne Tyrkiske Aspers gaaer omtrent 50 paa 1 Rd. Efter deres Tilbagekomst bliver de casserede og faaer deres Afsked igien. Halms og Timarioterne ere af et Slags og anordnede til eet Øyemed. Den hele Forskiel, som man kan merke imellem dem, bestaaer i deres Bestalling, hvilken bestemmer og indretter de Landgodser, som de indehaver af Storherren. Jalms maae i alle Krigs Forretninger giøre Tieneste med deres Telte, i hvilke skal være Kiøkken, Stald og saadanne Værelser eller Afdelinger, som staaer i Forhold med deres Gods og deres Stand, og for hver 5000 Aspers, som de har i Jndkomster, maae de holde og stille en Rytter i Marken, som de kalder Gebolu. For Exempel en Halm havde 30000 Aspers i Jndkomster, saa maae han føre 6 Ryttere med sig; den, som har 90000 Aspers, maae medbringe, 18 Ryttere, og saa fremdeles efter deres Jndkomsters Forhold. Enhver Jaim antager Titel af Kilitsch, det er Sværd. Deraf kommer det, at naar Tyrkerne giøre et Overslag paa den Magt, som de saakaldede Beglerbegs kan opstille til Krigstieneste ved Armeen, saa holder de sig blot til Tallet af Jam og Timarioter, hvilke de kalder Sværde, uden at regne dem med, som de maae medbringe. Timarioterne tiener med mindre Telter end Jaims, og maae være forsynede med tre eller fire Kurre, for at kunde give en til hver Mand, som de har med sig; især da de, foruden at de ligesaavel som Jam og Spahis maae stride imod Fin derne, ere endda desuden forbundne til at bære Jord og Steen til Forskandsninger, imedens Janitskarerne fægter imod Fienden. Enhver Tintariot maae for hver 3000 Aspers, som han har i Jndkomster, holde og stille en Rytter i Marken; ligesom Halms maae giøre det samme af 5000 Aspers. Begge bliver inddeelte i Regimenter, af hvilke et hvert bliver commanderet af en Obrist, som de kalder Alai Begler. Naar de ere paa Marschen bærer de Fahner, som Tyrkerne kalder, Alem, og Panker, som kaldes Tabi. bemeldte Oberst er en Bacha eller Sanga=Beg, og denne en Beglerbegforesat. Naar alle disse Tropper ere sammenkaldede til een Hær, saa indfinder de sig paa den Samlings Plads, som Generalen har fastsat, hvilken Tyrkerne kalder Serasker. bemeldte begge Slags Krigsfolk ere ikke allene bestemte til at tiene paa Landet, men man nøder dem endogsaa ofte til at tiene til Søes paa Krigskibene, hvor man kalder dem DeriaKaleminde, og bliver de der commanderede af CapitainBacha eller Admiralen. Vel bliver Jams ofte fritagne at tiene til Søes for deres Person formedelst en Sum Penge, hvortil de ere ansatte, for hvilke Penge man da hverver andre Soldater, som bliver enroullerede i Admiralitets Registerne: Men Timarioterne kan aldrig unddrage sig derfra, med det hele Følge, som de maae føre med sig efter deres indehavende Landgodsers Jndkomster, at møde personlig i Feldten, ligesaalidet som Jam, saa ofte de bliver beordrede at tiene til Lands. Jngen Undskyldning kan befrie Timarioterne og Falmfra Tieneste. Ere nogle af dem Syge, saa maae de lade sig bære til Armeen i en Portechalse eller Bærestoel. Er det Børn, saa bliver de haarne i Kurve, og saaledes bliver de fra Vuggen af vante til Strabatzer, Farligheder og Krigstugt, hvorover de og udgjøre den beste Deel af den Tyrkiske Krigshær. De bliver tilsammen indbefattede under det almindelige Navn Spahis. Paa det at man paa det nøyagtigste kan beregne deres Antal, saa kan man ikkun anmerke, at en Jaim ey maae føre flere med sig, end fire Ryttere, og at dette er det høyeste Antal, som en Tamariot er paalagt at med bringe. Den ringeste af dem maae dog i det mindste føre En Mand med sig i Krigen, og den fornemste Jaim Nitten. Naar man tager nu et Middeltal, saa kan man giøre en Sandheden temmelig nær kommende Beregning. Vanskeligheder at komme til en nøyagtigere Udregning, bliver saa meget større, efterdi de Commissarier, som Storherren afsende til at giøre Mønster Rollerne, forstaaer ligesaa listigt og snedigt at forrette deres Haandverk, som nogen af de dueligste og meest fleebne iblant de Christne. Maaskee Sultanens Stats List taaler dette Slags Misbrug, paa det at man skal have de Tanker, at Krigsfolkets Antal er langt større, end det virkeliger; hvorover Tyrkerne næsten aldrig taler anderlede Senøverdrevet derom, og gierne udtrykker sig saaledes: Asker Rem Deria Misal, det er: Deres Krigshær er utallig som Sand ved Havets Bredde. Men oprigtig at tale derom, saa er deres Krigshær langt fra ikke saa talrig, at man ey skulde kunde tælle den, naar man vilde giøre sig den Umage. Det er sandt, at det vide Rum, som deres Telter og Pavillons indtager; det store Slæb af Rusitøy og Bagage, og det forskrekkelige Tal af Tienere, tilveyebringer det hos Folket, at det indbilder sig, deres Tropper bestaaer af et næsten uendeligt Tal af Soldater, Følgende tiener og endnu, eftersom det lader, at forestille Soldaternes Antal stort hos Krigshæren, da det dog virkelig forringer samme, at nemlig Jaimoved Mønstringen stiller adskillige blindt, paa det at Rollen af dem skal blive fuld, hvilke dem er paalagt at medbringe, Dette er Aarsagen, hvorfor man med Forundring seer, at Krigshæren paa eengang aftager, naar nemlig disse Folk vender tilbage igien. Den navnkundige Storvizier Mahomet, Kiuperli gjorde sin mueligste Flid, for at afhielpe denne Uorden. Men hans Strænghed og Grusomhed var forgieves, efterdi det er umueligt, at en eneste Mand kan opdage og oversee alle de Uordener, der bliver begangne i en saa talrig Armee, som den Tyrkiske; især naar man gaaer listigt tilverk, og betiener sig af de fine Bedragerier, som Tyrkerne kalder, Aincin, (hemmelige Underfundigheder). Men hvad som foraarsager meest Forandringer ihenseende til Soldaternes Antal, er Jaims og Timarioternes Død, hvoraf nogle ikkun nyder deres Jndkomster saa længe de lever, andre døen uden Børn; thi i denne Fald hiemfalder deres Landgodser til Kronen. Da nu de forrige Besiddere har dyrket samme, og ved deres Bestræbelse og Arbeyde formeret deres Jndkomster: saa bortgiver Sultanen dem til andre, ikke paa den Fod, inde ere blevne de første forlenede, men efter de Jndkomster, som de efter deres Død indbringer, hvilket temmelig ofte udgiør dobbelt saa meget som deres første Værd. Herved formerer Storherren sine Soldaters Antal, og det er merkværdigt, at da de andre Fyrster taber ved deres Undersaatters Død, saa vinder derimod Sultanen derved; thi jo flere der bliver døde i et Slag, jo flere Godser hiemfalder til ham hvilke han saaledes fordeeler, at han gemeenlig forlener flere Personer med det, som tilforn udgjorde en enestes Andeel. Men for at komme til den særdeles Beregning over de i Sultanens Rige befindtlige Jiameter og Timarer, saa følger her et Udtog deraf, som er blevet taget af denne Monarks Registere.