Aarhuus Stifts-Tidende, 1806-08-13
Det maae glæde enhver Ven af dansk Flid og dansk Patriotisme, at vide, at man alt i nogen Tid har arbeidet paa den Schimmelmanske Fabrik ved Gudumlund, paa at fabrikere Steentøi, af engelsk Facon og Udseende, som om et Aars Tid ventes bragt saavidt, at der kan sælges deraf. De brændte Prøvestykker staae i Godhed og Udseende ikke tilbage for det engelske Steentøi. Frelsers Menighed i Kristiania har skænket de Fattige 476 Exemplarer af den evangelisk kristelige Salmebog. Fattigvæsenet har derpaa, overeensstemmende med Biskop Bechs Formening, ladet dem stemple med Byens Segl og forsynes med en Seddel af saadant Jndhold: Denne Salmebog tilhører Fattigvæsenet i Christiania, og udlaanes paa Vilkaar, at den ei maae sælges, pantsættes eller bortgives, men efter Laanerens Død af Boets Vedkommende leveres til Fattiginspecteuren. Rendsborg den 27 Julii. J Landsbyen Hohenmedsted indtraf d. 24de d. Kl. 3 Eftermiddag den græsselige Tildragelse, at et vældigt Tordenveir, som trak derover, nedsendte en Lynstraale i en Bondes Gaard, hvor Vagten var posteret, og paa den anden Ende af samme Gaard stod to Kanoner, tilligemed deres Karen Aar melig Deel Garn Ammemen. Hele Vagten, som sad i Stuen, hvor Lynet slog ind, faldt ned af Bænkene, dog bleve kun 3 Mand beskadigede, og disse ere siden temmelig vel igien. Mærkeligt nok at den ene Soldat fik en lille blaae Stierne paa det venstre Bryst. Den fra sit Logis tillende Officeer fik strax Kanoner og Karrer flyttet langt fra Gaarden, der snart stod i fuld Brand. Veiret vedblev længe i sin Kraft, og enhver frygtede for et nyt Slag, som kunde have rammet Kirken hvori det nogle Aar forhen er slaaet ned, og hvor der denne Gang laae nogle Sentner Krudt, der sikkert da havde vendt op og ned paa Kirke og Taarn. Om Aftenen fik man Jlden slukket, saaledes at den arme Mand dog beholdt sin største Staldlænge, hvori der stod tre fulde Hollæs. To Sviin bleve halvstegte, og alt Boskabet brændtes men iøvrigt kom ingen Mennesker til Meen. Stordalen d. 26 Julii 1806. I Gaar, d. 25 Julii, omtrent Kl. 5 Eftermiddag, blev Joen Olsen Hammer, af Værnæs Sogn, 54 Aar gammel, truffen af en stærk Lynstraale paa fri Mark nær ved Gaarden Berrie, en fierdedeel Miil fra Størdalens Præstegaard i det han gik paa Alfarveien og ledede sin Hest, der skulde bringe en Kløv med Høe til Exerceerpladsen. Folket paa Ber rie saae ham styrte ned tilligemed Hesten og fandt ham liggende paa Ansigtet, med et Saar i Hovedet, hvoraf var udstrømmet meget Bød, en Deel Haar var aforvet tilligemed det venstre Øre, som dog hængte ved Hovedet; hans Ansigt, Bryst og hele Underliv var ganske blottet og rødbrunt af Udseende; Huen var ligesom sønderplukket, alle Klæder foran lige til Skoene ere ganske sønderslidte og Skoespænderne knuste (men ikke smeltede), kun nogle smalle sønderrevne Strimler af hvidt Vadmel ere noget brune paa inderste Side, og lugte stærkt brændt eller svedne. En Skindpung med Jernlaas fandtes i Dag jevnsides ved Veien bortrevet af hans Lomme med Bankosedler og smaaepenge, alt ubeskadt. Hans Hest, (eller Hoppen) laae udstrakt paa Veien ligesom død, men ved Folkenes Nærmelse reiste den først Hovedet i Veiret, og strax efter sprang den op med Kløven paa, men dens Føl blev lam paa tvende Been. J Selskab med ham var en ung Karl Peder Hansen Hægre, 20 Aar gammel, som i samme Øieblik faldt i Besvimmelse, og da han kom sig, saae han alt omkring sig liggende, men hans Kiøvhest var ved Tordenslaget rendt tilbage hiemad. Paa Gaarden Berrie, fulgtes Lynstraalen og Tordenslager af i samme Øieblik, med en stærk Raslen ned af Væggen paa Huset, og efterlod sig en sveden Lugt, uden videre Virkning. Den Døde efterlader sig en ung Kone med smaae Børn.