Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-05-25
Adskillige af de fornemste Fyrster, hver med et glimrende Følge og Musikchor, droge forbi. Derpaa indførtes de i et Huus, hvis Forside var aaben, for at oppebie Kongens nærmere Jndbydelse, og førtes siden til Torvet, som var omtrent af 1 engelsk Miils Omfang. Langt fra glimrede Kongen, hans Vasaller og Lehnsfyrster, hver omgiven af et særdeles Følge. J alle Retninger saaes Zirater af massivt og straalende Guld. Over Hundrede Musikchorer begyndte ved Processionens Ankomst at opføre en vild Musik; over Hundrede store Solskjærme eller Baldachiner af skarlagens, gule og andre brogede Tøier, bevægedes op og ned af Dragerne. Pragten overgik i det Hele al Forestilling. Det overalt straalende Guld vidnede om, at her var dette Metals sande Hjem, og de med Knokler og Pandeskaller af dræbte Fiender behængte Trommer, hvilke Barbarer, man befandt sig iblandt. Den Mærkværdigste i Processionen var Skarpretteren, en Mand af uhyre Størrelse, der bar en massiv Guldøre for paa Brystet, og foran hvem Henrettelsesskammelen, med størknet Blod, blev hyldt i Veiret. Kongen saae ud til at være 38 Aar gammel; hans Udvortes røbede medfødt Værdighed og hans Manerer vare majestætiske. Han fad paa en lav Stol, rigt prydet med Guld, og holdt et Par Guld-Castagnetter, med hvilke han klappede, for at byde Taushed. Hele Antallet af Krigere i Processionen ansloges for 30,000. Næste Dag lod Kongen Gesandtskabet anmode om, at foredrage ham sit Hverv paa det offentlige Torv i hele Folkets Paahør. Han modtog Gesandtskabet meget naadigt. Hr. James erklærede ved sin Tolk blandt andet, at Sendelsens Øiemed var Venskab og Handel, og til Bekræftelse beraabte han sig paa de medbragte Foræringer. Da Foræringerne bleve fremlagde for Kongen, yttrede han stor Glæde og Erkjendtlighed, sigende, at Engellænderne forstode at gjøre enhver Ting paa den rette Maade. De viste ham, sagde han fremdeles, at Engellænderne vare et stort Folk, og at han glædedes ved, at de vilde træde i Forbund, med ham. Man erfarede snart efter ved Tolken, at Rigets Store troede, at de vare komne i ond Hensigt; men Kongen, som i en vis Henseende var af samme Mening, raadførte sig med Feteserne, og disse overtydede ham om det Modsatte. Da man viste ham Anvendelsen af et Camere obscura, og en Teleskop, sagde han: Engellænderne forstaae mere end Hollænderne og de Danske, sorte Mennesker forstaae intet."Men pludseligen viste Kongen Hr. James to Noter, skrevne af General Gouverneuren paa Anmodning af Kongen over Annamaboe og Adokoo(i Riget Fanter), Overhoved for Braffoerne, hvorved de lovede Kongen af Ashante 4 Ackies, 3/4 Unze af deres Compagniers maanedlige Sold. som Underpant paa deres undersaatlige Pligt og paa Ophørelsen af alle Fiendtligheder. Han meente, at man kunde see deraf, at det var Generalgouverneurens særlige Mening, eller i det mindste foranlediget af ham. Han sagde, at Engellænderne vare komne for at bringe Skjændsel over ham; at de dog burde vide, at han med eget Krudt og Bly havde drevet Fanteerne ligge hen under deres Forter, som nu ere hans, og at han kan gjøre lige saa meget for Engellænderne, som Fanteerne; at han kun behøvede at afsende en Officeer, for at skaffe sig alle Fanteernes Hoveder, og at de blanke Mænd, ville spille Gjæk med ham og forbinde sig med hine. Hr. James svarede, at han vidste intet af Sagen, og at Gouverneuren paa Cap Coast maa have forhandlet den; at han kun var hensendt for at complimentere Kongen, og hvis denne fandt for Godt at medgive ham et Sendebud, vilde han vende tilbage og berette Gouverneuren Alt, hvad Kongen havde sagt. Denne svarede, at han havde troet, de vare komne for at ordne alle Anliggender, men at han nu saae, at de vare komne for at holde ham for Nar. (Fortsættes.)