Berlingske Tidende, 1834-03-25
Med spændt Forventning seer man et Værk imøde, som nu er under Pressen; det er-Capefigueshistoire de la reformede la ligne et du regne de Henri IV. Dette Værk grunder sig aldeles paa hidtil ubekiendte Documenter fra Bibliothekerne i Frankrige, Spanien og England, og indeholder en Mængde nye Anskuelser af hiin det sextende Aarhundredes store Evoche. Marskaffelet. – Dette Konstværk, det prægtigste og skjønneste, der nogensinde udgik fra Porcellain-Konstnernes Hænder, har Napoleon bestilt i Manufacturet i Sevres, og i Aaret 1810, da han blev formælet med Maria Louise, foræret det til Staden Paris, der dengang med store Omkostninger bestred Ud Udgifterne til alle Festlighederne, og i Særdeleshed foranstaltede paa sit Raadhuus det vidtberømte Keiserlige Bal, der nyligen syntes Brødrene Franconi saa vigtigt i et nyt Rapoleonisk Mimodrama, at de deraf dannede en heel Act, hvori ikke blev talet et Ord. Publicum seer sig nu mæt paa Decorationerne, Lysekronerne, de skjønne Balrober og kronede Skuespillerinder, der, foreløbigen sagt, dandse forbi Parterrets eller Orchesterets Næse, i en aldeles erotisk, nys opfunden saakaldet Slæbe-Gallopade Ligesom Keiseren selv, saaledes har det berømte Marskalktaffel havt en høist besynderlig Skjæbne. Vel blev det, efter Bourbonnernes Tilbagekomst, ikke forviist til St. Helena; men den Pariser Magistrat, der er vant til at dreie Kappen efter Vinden, tænkte i sin Viisdom og Tjenstfærdighed, at det vilde være et Skridt til Ludvig den Attendes Gunst, naar den unddrog Frankriges Blik en Skat af dette Slags, og solgte samme. Paa denne Maade skeete det, at Marskaltaffelet vandrede til England, da dets Giver indskibede sig til sin Klippe-Øe, og at en speculativ Mand ved Navn Hudson, i dette Land, holdt det i Tyve Aar under Laas og Lukke, imedens han i denne Tid foreviste samme for blanke Guineer, indtil den Tanke faldt ham ind, at den Tid var kommen, da han i Frankrige kunde tjene flere Penge dermed, end i London, nemlig: det Tidspunkt, da Napoleons Statue blev opstillet paa Vendomestøtten. - Marskal taffelet er nyeligen kommet i Land ved Havre. Det har i Paris leiet et Hotel paa den Jtalienske Boulevarde, og modtager Mængdens Hyldest for en Frane, som man betaler til Portner-Cassereren. Denne Speculation er ikke tide beregnet; men hiin Konstværk er i Sandhed ogsaa et Besøg værdt. – Et Porcellains-Bord, i den allerskjønneste Søile- og Cirkelform, af fire Fods Diameter, baaret af allegoriske Figurer, der forestille Krigen, Seieren, Hæderen og Historien, paa hvilket man Jntet seer, som ikke er Guld, Farve og Alabasterhvidt, og dannet af Mesterhænder, et Bord, paa hvilket Slagene ved Wertingen, Elchingen, Ulm, Austerlitz o. s. v. og Portraiterne af alle Marskalkerne, der danne Straalerne af en Stjerne, hvis Centrum Napoleon er, – kan vel ansees som noget Overordentligt. Alle Malerierne paa Pladen ere af den berømte Maler Jsabey, og blive endnu i denne Stund, uagtet de ere malede paa Porcellain, roeste som Mesterens bedste Arbeide. Man behøver et Forstørrelsesglas, for tilbørligen at kunne betragte den hele Rigdom i denne lille Valplads af Porcellainkonst. Keiseren er i heel Figur, i Keiser-Ornat, siddende paa en Thronstoel; Marskalkerne ere fremstillede som Brystbillede, Alle med historisk Paalidelighed og i deres Regiments eller Corps-Uniform. Vi erfare, at Keiseren, efter Krigen i Aaret 1805, har henvendt sig til Jsabey, for af ham at erholde et Gallerie af de Mænd, der hidtil vare hans Riges Stytter og at Maleren derpaa har givet ham Forslaget til dette Taffel. Følgeligen er dette Porcellains-Konstværk et historisk Mindemærke og har en dobbelt, ubetalelig Værdie.