Berlingske Tidende, 1833-10-01
Saasnart Cancelliet af de offentlige Tidender havde erfaret, at et Antal af ikke mindre end 77 Eiendomme i Nibe vare udlagte og berammede til Salg ved offentlig Auction for resterende Skatter og Afgifter, tilskrev bemeldte Collegium under 17de August sidstleden Amtmanden over Aalborg Amt, Kammerherre og Stiftamtmand Castenskjold, for at erholde Underretning om de paa enhver af bemeldte Eiendomme hvilende Skatter og Afgifter samt om Grunden til at en saa stor Mængde Ejendomme i samme Bye paa engang søgtes realiserede, hvilket fandtes af maatte nedsætte deres Værdie. Omtrent paa samme Tid havde Hans Majestæt Kongen, ved et umiddelbart Rescript, befalet lignende Oplysning tilvejebragt. Ogsaa havde det Kongelige Rentekammer af Amtmanden forlangt sig oplyst om Sagens Sammenhæng. - Af de i Følge deraf indsendte Fortegnelser over samtlige Restantere og de Afgifter, hvormed enhver af disse staae tilbage, erfaredes det, at Beløbet for samtlige 77 Ejendomme udgjorde 1031 Rbd. 19 Sk., hvoraf dog siden for tre Eiendomme var betalt 18 Rbd. 86 Sk., og at det saaledes resterende Beløb, paa 205 Rbd. 67 Sk. nær, hidrørte fra Aarene 1831 og 1832, samt at 294 Rbd. 74 Sk. af hine 1031 Rbd. 19 Sk. vare Bygningsskat, 14 Rbd. 64 Sk. Kongelige Skatter, til Amtstuen og 147 Rbd. 52 Sk. Bankrenter, det øvrige derimod deels Brandpenge, hvilke udgjorde 103 Rbd. 37 St., deels Kæmnerskat, Skoleskat og Fattigskat. For de fleste af Restanterne vare Summerne meget smaae, for flere under 2 Rbd., for en Enkelt endog under 1 Rbd. Byefogden havde modtaget Erindringer fra vedkommende Autoriteter om at inddrage de tilbagestaaende Afgifter, og da han paa Grund af den Frigdom, som Fiskeriets Standsning i de senere Aar har forlaarsaget, ansaae Realisation fornøden, fandt han det rettest, at Alle deelte lige Skjæbne, hvorved en Deel Omkostninger vilde stares, ligesom han antog, at Eiendommene ikke vilde kunne følges fordeelagtigere ved at sælges efterhaanden. Jøvrigt benærkede han, at Udlægene skete i Ydernes faste Eiendomme, deels fordi de intet undværligt Udi eller Jndboe besad, deels fordi Restanterne havde foretrukket at Udlæg skeete i deres faste Eiendomme. Men det blev ikke oplyst, i hvilke Tilfælde en Udbrutnings=Forretning i Løsøre først var bleven foretaget, og det erved fundet, at Afgifterne ei ved dette Middel kunde inddrives det kunde nu ikke billiges, at der blot paa Grund af Vedkommendes yttrede Ønske var blevet afveget fra den i Loven og Forordningen 30te Januar 1793 foreskrevne Orden, hvorefter ler først skal skee Udlæg i Løsøre, og de faste Eiendomme er angribes, undtagen naar det viser sig, at Fordringen ei kan live betalt ved Udlæg i Løsøret. Vel ligger Øjemedet med hiin falede Udlægsorden for en stor Deel deri, at Debitor helst paa ønske sin faste Eiendom skaanet, hvilket, endog med Hen nu til de Bekostninger, som dennes Realisation medfører, vil sær naar det Beløb, der skal inddrives, er ubetydeligt, være nindre ødelæggende for ham. Men Lovgiveren har uden Tvivl fulge taget i Betragtning, at Afgifternes Jnddrivelse bedre stemmes ved Udpantning i Løsøre, end ved Udlæg i en Eiendom, hvis Realisation medtager længere Tid, samt at Panthaverne og dermed Crediten i faste Eiendomme lide ved at disse uden Nødvendighed angribes til Afgifternes Jnddrivelse. Adskillige af de Afgifter, hvorfor Udlæg var gjort, vare desuden ikke reelle Skat, ter, der hæfte paa Eiendomme med Fortrinsret fremfor alle contractmæssige Prioriteter, men personlige Skatter, saasom Fattig og Skoleskat og den Deel af Kæmnerskatten, der lignes paa Næringen. Endnu mindre kunde det billiges, at Byfogden, uden at indhente høiere Ordre, havde paa een Gang averteret en saa stor Mængde Ejendomme til Auction, hvilket ikke kunde fuldbyrdes uden at gjøre Realisationens Hensigt Afbræk og virkskadeligt paa den fattige Byes øvrige Eiendomme. - Efter hans Majestæts allerhøieste Resolution er der givet de omhandlede Skatteydere nogen Dillation, og det derhos befalet, at, naar den givne Frist er udløbet, dog ingen Realisation af deres fast Eiendomme bør skee, forinden der, forsaavidt det ikke førend det tidligere Udlæg foregik er skeet, paa anordnet Maade er gjort Udpantning i de Skattepligtiges Løsøre, og det derved en befundet, at Udlæg i Eiendommen er fornødent, hvilket da paany bør iværksættes. Det vil saaledes neppe blive Tilfældet at noget betydeligt Antal af Eiendomme vil blive udlagt for Afgifter, og i al Fald vil nærmere Beretning forventes, inden de stilles til Auction." (Af sidste Collegialtidende.)