JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Til Manden i Trommesalen og til Hr. Sommersted i No. 58 begge paa Vesterbro. Adskillige have yttret sig misfornøjede med, at man i deres Huse viste en ugemen Jver for at de som købslog om Slagieqvæg, dral det saakaldede Ligkøb, og fortærede saaledes en eller to Flasker Viin, om man, endog ikke var oplagt dertil; og at der for at bevæge dem, brugtes udsædvanlig gjennemtrængende Overtalelser. Man forvisser sig om, at De indseer, at det ikke er værd at være for god imod Folk og derved mindske sin Søgning, og at det bedste, saalænge ingen Lov befaler eller bestemmer Ligkøbsdrikning, er at lade det staae til de Handlendes Tykke, om de ville drikke noget eller slet intet.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. Det forhen i Politivennen paaankede faldefærdige Huus ud til Marmorkirkegaarden er i følge Renterammerets og Politikammerets Foranstaltninger bortskaffet.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6Rd. - 6Rd. M. (i Havnen) 5 Rd. 4 Mk. Rug Td. - 5 Rd. 2 Mk." Byg Td. - 20 - 23 Mk. Havre Td. 10 Mk. - 12 Mk. Fersk FliskLpd. 12 Mk. - 13 Mk. Æg Syesen- 28 Sk. Smør Pd.- 19 - 22 Sk. Ærter Sk. 4 Mk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Man ønskede at Amager Konerne maatte holdes til at have bestandig en Riiskost staaende, fer mellemskunder at bortfeje det Smaagrønt, som Folk ellers falder over. Dette troer man desrimeligere, da disse Koner ikke sjelden sidde paa meget smale Fortoge. 2) Den 1ste November, om Formiddagen omtrent Kl. 10 blev en Natpotte Udkastet fra et Tagvindue i No. 94 i Pilestræde. NB. Til Anmælderens Efterretning tjener, at vedkommende Udkaster strax er bleven tilholdt, ikke oftere at gjøre sig skyldig i slig Uorden. 3) Uden for No. 72 i lille Kongensgade sidde to Marner i en af Fortogsfliserne, hvorpaa de, der i Mørke ville gaae fra Fortoget ud paa Kørebroen, og omvendt, let kunne komme til betydelig Skade. Disse Marner have nok været til at holde et fordums Rendebræt men da dette i adskillige Tider ikke har været til, ønskede man at Ejeren ogsaa borttog disse Levninger, som med et Stød med en Kofod let kunde gjøres. 4) Det syndige Fortog uden for No.91 og 92 i Pilestræde, er endnu i den saa ofte paaklagede slettere Tilstand. 5) J store Kanikestræde er nogle løse Lænker paa Fortoget, uden for en Port omtrent lige over for Professorernes Hornemans og Vøldikes Gaarde. Den Bygning hvortil Porieg hører, synes at være en Bagbygning, til en Gaard i Skidensteaee eller lille Fiolstræde, og har intet Nummer. Denne Mangel sindes ligeledes ved et hvidt Huus, der støder op til Bygningen. 6) Uden for Professer Vøldikes Gaard i st. Kanikestræde og uden for Borchens Kollegium paa to Steder, findes løse Lenker og Blyklumper, som burde borttages. 7) J samme Stræde er uden for No. 56 og 57, som er de to Huse, der støde nærmest op til Regentsen, Rendebrætter som let kunde skade de Gaaende, ved de fra Midten udstaaende Jernfangere, der ikke ligge an paa Fortogsfliserne, fordi disse ere sunkne; ved nogle Hammerslag er dette let at forbedre.
Politivennen, 1802-01-01
Svar paa den i Politivennen No. 185 indrykkede Forespørgsel angaaende Aarøsunds Færgeløb. Følgende Formening angaaende denne Sag er, ikke af Hr. Postmester Bøeg, men af en anden Mand bleven Udgiveren meddeelt: Efter Forordningen af 29de Februari "1788 er den ved samme i Hertugdommene "indførte ny Speries-Mynt og ny Skillemynt "de eneste der gældende Mynt Sorter, og inogen er forpligtet til at modtage nogen anden "Mynt-Sort. Ved Forandringen af 21de "Juni 1793 er den i Danmark og Norge vi Aaret 1791 indførte Species-Mynt, der "er udmyntet efter samme Gehalt, Vægt og MMyntfod, som hiin, ligeledes befalet som "gældende for Hertugdømmene." Da Aarosund ligger i Hertugdommet "Slesvig, saa kan Hr. Postmester Bøeg ikke Fvære forpligtet til at modtage Fragten for "Aarøsunds Smakke i danske Courant-Ban"kosedler." ***** ikke, som han Naar altsaa Hr. "efter ovennævnte Forordning burde, havde "forsynet sig med slesvigholstensk eller dansk "og norsk Species-Mynt, men ikkun havde danske Courant-Bankosedler at betale med esaa maatte Hr. Bøeg, naar han føjede Pham i at modtage dem, være berettiget til, vunder Titel af Agio at lade sig godtgjøre "disse Sedlers mindre Værdi efter Coursen." Dette er nok for at vise det Urimelige i Spørgerens Formening og hans Uvidenhed i Henseende til Lovene. Neppe vil hans "Spørgsmaal værdiges Højeres Opmærksomhed." Udgiveren kan efter at have indrykket ovenstaaende ikke andet end yttre, at han for sin Part finder denne Gjendrivelse aldeles ufylDestgjørende. Han er ikke derved bragt ud af den Tro, at Jndførelsen af slesvigholstensk Mynt, som den ene gældende i Holsteen og det Stykke af Danmark som kaldes Slesvig, ikke kan berettige en Oppebørselsmand til andet, end til at tage Valuta, for den i danske Penge anordnede Afgivt, i slesvigholstenske Penge, men aldelev ikke til at paastaae at denne Jndførelse af anden Mynt forhøjede alle Asgivterne over det ved Forordningen Bestemte. Hr. Bøeg har derfor, troer han endnu, handlet urigtigt i: at lade sig betale Valuta i danske Sedlerfor 16 Mark slesvigholstensk, istedet for Valuta i slesvigholstenske Penge for 16 Mark dansk. Udgiveren antager imidlertid gjerne, at Hr. Bøg har handlet bonafide efter sin Overbevisning. Han troer sikkert at Regjeringen, ved sin Bestemmelse heri, vil give den Rejsende Vished, og tilintetgjøre enhver Tanke om, at der fra Landsfaderens Side kunde gjøres Jndretninger, der begunstigede en Deel af Statens Borgere mere end den anden. o
Politivennen, 1802-01-01
Til Jndsenderen af det i sidste No. 18 mod Vertshusholderne Munk og Sommersted Jndrykkede. Den ædle Raadgiver vilde visselig ikke have viist den ugemene Jver i at see Ligkøbene afskaffede, dersom han havde kjendt Tingen lidt nøjere og følgelig indseet, at de dog ikke ere saa ganske uhensigtsmæssige eller unyttige, og det af disse Grunde. Det er for det første en afgjort Sag, at der ofte bringes stjaalet Kvæg til Torvs (som Køberen hverken kan skælne paa Sælgeren eller paa. Kvæget, om hans Syn var nok saa skarpt) og paa denne Maade kan Køberen, dersom den rette Ejer indfinder sig, blive holdt for en Tyv, og straffet som en saadan, hvilket dog ingenlunde kan hændes ham, naar han med Ligkøbsvidnere, kan bevise, at have købt det paa et offentlig Torvested. En anden Grund, hvorfor jeg (og vist nok enhver Mand, der sidder i slig en Næringsvej) gjør mig Umage for, at denne ligesaa gamle, som overalt brugelige Skik vedbliver og som heller aldrig nogen billigt tænkende Sælger og Køber vægrer sig ved at opfylde, er denne. At jeg af Magistratens Jord, hvorpaa Foldene staae, maae betale aarlig Afgivt, og desuden er forbunden til, at holde dem i god Stand, hvilket heller ikke er saa ubetydeligt. Enhver veed for det Tredie ogsaa, at der er en ligesaa gammel Skik: At de som bringe Kvæg til Torvs, aldrig betale en Skilling for Natteleje til dem selv, eller for Staldrum til deres Kvæg, eller for Opvartning o. s. v. naar man nu betænker, hvor oste Staldene maae repareres, og hvor kosthare Tjenestefolkene ere i disse Tider, saa vil man neppe finde det upassende, om Værten opmuntrer til at drikke Ligkøb, da dette for nærværende Tid er den eneste Maade for ham, at komme til Regres. Jeg tør ogsaa paastaae, dersom en Vert fordristede sig til uden nogen Lov, at fordre Betaling af Sælgeren for hvert Slagtkvæg, han torvede med, og Sælgeren altsaa allene bar Byrden, vilde han allersnarest miste sin Næring. For det fjerde, bliver det altid en Sag mellem Køberen og Sælgeren, hvem af disse der skal betale Ligkøb; Køberen kan altsaa gjerne gjøre det til en Betingelse ved Købet, at han ikke vil give noget til Ligkøb, og om han ogsaa er skrøbelig nok at lade sig overtale dertil, da kan han derfor meget godt blive befriet for at drilke af Vinen, dersom han skulde være slig en stor Hader deraf, og ikke saa ganske oplagt til at drikke. Jmidlertid kan jeg dog med en god Samvittighed, og uden at rødme derved, forsikre, at det stedse har været mit højeste Formaal, saaledes at omgaaes mine Gæster, at jeg kan være uden Frygt, at de af denne Aarsag skulde forlade mit Huns. Jeg foragter derfor en hver lumsk Bagtaler, og er aldeles ubekymret at min Søgning skal lide Afbræk, som dog denne ædle Mand lader at være saa bekymret for. Dr. Sommersteds Grunde for Ligkøbsdrikningen synes, vel ikke i sig selv, men ifølge anførte Omstændigheder, saa vigtige den drikhadende Købers eller Sælgers Ulyst til denne Udgivt, der let kan synes ham forstor, er derimnod saa naturlig, at det maaske kunde ønskes, at der ved Lov blev gjort en Bestemmnlse af Ligkøbs Beløb, i Forhold til Købets Størrelse, eller anderledes.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Slagtere paa Landet. Slagterne paa Landet lade sig paa mange Steder betale en Pris, som næsten er lig den Københavnske. Mon det ikke var nyttigt, at der ogsaa uden for København blev sat Taxter for denne Fødevare?
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Theaterdirexionen. Da det nu ved Erfarenhed er noksom seet, at den formentlige Sirat, med Papirsgardiner nedhængende over Parterrelogerne, gjøre disse mørke og ubelagelige, betager deres Abonnentere Synet af det øvrige Huus (en Fornøjelse der er uskyldig og for mange næsten saa stor som den Spillet giver) og tillige en stor Deel af Hørelsen - alt uden nogen Nytte; - saa haaber man at disse Gardiner, med de Planker hvorpaa de ere slagne, maatte tages ned, hvillet let kunde skee, naar en simpel Papirsbord anbragtes istedet!
Politivennen, 1802-01-01
Middel mod Saugskærer-Uforstammenhed. Der er Tarter for Sangskærerne; dette er meget godt, men de begjære derfor hvad de ville. Der er føjet Anstalt, at kun de som have Tilladelse maae slære; dette er ogsaa godt, men man har intet at kjende dem paa. Da deres Fordringer imidlertid blive stedse større, og stige efter som de see En forlægen til, saa troer man at det vilde være det allerbedste Middel, om der blev beskikket en eller to Sangskærer- Formænd, hos hvem man kun behøvede imod Taxtens Exlæggelse at begjære de behøvende Folk; hos Formanden, maatte disse igjen afhente deres Penge, mod at forevise Hevis fia den Mand de havde skaaret for, og mod at afgive 4 til o Skilling for hver Favn, til Formandsløn. Gid denne eller muligt en bedre Jndretning maatte træffes, da der stedse fordres større og større Betaling for dette Slags Arbejd.
Politivennen, 1798-01-01
Endnu en Uorden ved Suhms Ligbegængelse. De to Uordener med Maskandiseren og Prindsen, som i No. 21 ommeldtes, ere ikke De eneste, der foregik ved denne høitidelige Nationalligfærd, hvormed den elskte Suhm hædredes; ogsaa paa Kirkegaarden og ved Jndgangen til Kirkens Kælder, hvor Liget nedsattes, gik det langt fra ikke saaledes til som man kunde have ønsket. Kirkegaarden var Pproppet fuld af Folk førend Professionen kom; havde dette kunnet forebygges, og havde Politie og Vægtere afslaaet alle indtrængende Uvedkommende ved Hovedindgangen til Kirkegaarden, saa kunde Ligfærden have været endet lige saa ordentlig som den begyndte. Nu derimod udstode de Følgende en yderst ubehagelig Støden og Trængen af Mængden, ja enkelte Flokke af denne gjennemborede endog Følget adskillige Gange. Dette var hvad man kunde ønsket, at Politiemesteren, der i øvrigt viste sig saa virksom, maatte have formodet, og udfundet Middel imod. Men selv denne pøbelagtige Trængen vilde ikke have været Følget saa besværlig, hvis dette ikke havde opholdt sig saa længe paa Kirkegaarden, men tidligere, egentlig strax da Kistea bares ned i Kælderen, opløst sig. Nu stod det derimod en temmelig Tid i den jammerligste Stilling, trykket, puffet, og gjennemboret fra Siderne, og med den kjønne Udsigt forfra af endeel opløftede og truende Stokke i Jndgangen til Kælderen, hvor Tid til Tid nogle af de forreste af Følget slap ned. Endelig lod en Polittiebejent den øvrige største Deel af Følget, der ikke var kommen ind: men længtes dog ogsaa efter at komme ned, for at see hvor Suhm blev af, hvor de allerede Jndslupne bleve af, om der holdtes nogen Tale o. d. m: vide, at alting var nu forbi, og bad dem at gaae hjem. Disse Ubehageligheder, kunde en af den Afdødes Paarørende have hindret, ved selv at takke og afskedige Følget, saasnart Liget var baaret ned. Man har endnu fortalt om et andet Slags Uorden, at Gulvet nemlig i Kælderen skal have været saa svagt, at nogle af de Nedgaaende faldt igjennem. Hvis dette er sandt, saa maae man beklage at endog Kirkeforstandernes Efterladenhed skulde forene sig med saa meget andet, for at rane af den Højtidelighed, enhver oplyst Dansk ønskede denne Oplysningens Udbreder jordet med.
Politivennen, 1802-01-01
En overmaade stor Trykfejl. J Adres- Avisen No. 377, bekjendtgjeres følgende: "Paa Begtrykkeriet paa Nytorv "eao. 130 anvises til købs et Parti bedste "ept engelske Kartøsler for 9 Mk. Tønden; "de som købe 6 Tønder faae den syvende Meønde gratis". Jfølge denne Bekjendigjørelse beev sendt Bud efter dette Kvantum ied Ordre at betale for 6 og modtage 7 Tønder, men man svarede at det var en Trykfejl i Avisen, naar man nu lejer Vogn og Folk for at hente samme, var det da ikke billigt at Contoiret for en saa særdeles stor Trykfejl betalte de forgæves anvendte Omkostninger.
Politivennen, 1802-01-01
En fortræffelig Ammeanstalt i det Østerrigske. Den nederøsterrigske Regjering har ladet oprette en særdeles nyttig og meget lovende Ammeanstalt, hvorfra hvo som behøver det kan forsynes med sunde Ammer. Alle Fruentimmer der ønske sig Ammeplads, maae anmælde sig der, og af Anstaltens Læge og Feldskær undersøges, førend de faae en Attest, og uden den maae ingen antage nogen Amme. Man haaber megen Nytte for Menneskeheden af en saa følgeværdig Jndretning.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Slavernes Opsigt. Fredagen den 13de Nov. Kl. 4 1/2 om Eftermiddagen i Skumringen, stode tvende Slaver sammen paa Volden, imellem Nørre og vort. De vare begge uden Gevaldiger Øsii og uden Opsigt, og den ene af Slaverne Spørges: stod med et Gevær i Haanden. Tør det tillades dem, som for en Misgjerning har tabt deres Frihed, og altsaa have saalidet at tabe, at staae uden Opsigt, med et mordisk Vaaben i Haanden?
Politivennen, 1802-01-01
Bøn om Vand paa Vesterbro. Paa Vesterbro er der opsat adskillige Brandposter, men disse ere tillaasede for Jndvaanerne, der dog have Mangel ved mange Huse paa Vand, og maae søge det i andres Gaarde. Man troer at Brandposterne aldeles ike vilde tabe, men snarere vinde ved almindelig Brug. At Vesterbrofolkene vandt derved falder af sig selv i Øjnene.
Politivennen, 1802-01-01
Om Konvojpange ved Færgeløbet i store Belt. Tør det ikke haabes, at den under Navn af Konvospenge endnu til Dato affordrede Penge ved store Belses Overfart nu maatte eftergives, da der ikke mere behøves Konvoj, og det dertil udrustede Fartøj, som kun engang gjorde Tjeneste i den Bestemmelse, for lang Tie siden, som forhen, har gaaet som ordentlig Smakke?
Politivennen, 1802-01-01
Det mørke Maaneskin. To Aftener i denne Uge har Publikum maattet lide under den kjære Maanes Uefterrettelighed, der synes at have sat sig for at spille den ved vor Gadelysning anbragte og paa rigtige Beregninger grundede Oeconomi det ene Puds efter det andet. Skaden er at Meteorologien ikke er dreven til den Højde som Astrononien! Naar man engang kan udregne, ikke allene naar Maanen skinner over vor Dunstkreds, men ogsaa naar denne er saa fri fra Taage og Skyer, at Skinnet kan række ned i vore Gader og Stræder, vil ingen Jndretning kunne være ypperligere end den nærværende.
Politivennen, 1802-01-01
Hændelse i Kongens Have. Den 9de Nov., om Eftermiddagen, gik jeg tillige med en Person af den jødiske Nation som efter hans Udsigende skal boe i Kompagniestræde No. 151, en Time 8 Kongenshave, og da Klokken var noget over 5 slet, vilde vi gaae ud af Porten til Gottersgaden, men fandt den lukket, maatte altsaa gaae ud til Volden igjennem Gartenerens Gaard, der spurgte jeg en Karl, hvad Tid Porten blev lukket? Svaret llev! at de paa den Tid af Aaret kunde lukke naar de vilde; jeg syntes derimod at det var billigt, at der blev givet Signal med en Klokke som om Sommeren eller og bekjendtgjort i Aviserne, eller reent tillukket saa ingen kunde komme ind; strax raabte En ud af en Lostsiuge, at vi kunde henvende os til Hosmarskalien, der kunde vi faae Efterretning. Vi blev nu bange der skulde komme flere, eller en Hund der kunde bide os, og altsaa gik, for at undgaae Ubehageligheder. P. Aagaard boende i Admiralgaden No. 116
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det paaklagede Rendebræt ved Glascompaniet er nu i passabel Stand. 2) Den ved Frederiksberg Alleeport værende Lygte, hvis Ureenhed var paaklaget, er nu klarere. 3) Den ene af Vesterbroes Gangalleer er sat under Forbedring.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6Rd. - 6Rd. 3M. (i Havnen) Rug Td. - 5 Rd. 3 Mk. - 5 Rd. 4 Mk. Byg Td. - 20 - 22 Mk. Havre Td. 11 Mk. - 12 Mk. Fersk Flesk Lpd. 12 Mk. - 13 Mk. Æg Snesen- 28 Sk. - 20 - 22 Sk. Smør Pd. Ærter Sk. 4 Mk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Paa Hjornet af Amaliegaden og St. Anna Plads befinder sig af og til en Matros efter Udseende, iklædt gamle Sejldugs lange Buxer og Trøje, som trygler af de Forbigaaende, ventelig under Skin af at have været med den 2den April, er dette virkelig Tilfældet, behøver han neppe at tigge, da der saa rundelig er sørget for de Kvæstede; og mindst paa et Sted hvor Reisende pafsere, som komme, eller gaae til Skibs, og man bør bortfjærne alt, som kan give Anledning til at formode vi vare utaknemmelige mod vore Krigere. 2) Søndagen den 1ste Nov. bragte en Sukkerhuskarl fra St. Croix Rafinaderi en død Hund eller Kat ud, og kastede samme imellem Stenene paa St. Anna Plads. Dersom det paaligger Renovations-Vognene at tage mod somme, burde han have Devaret det til om Mandag Morgen, eller paa anden Maade skaffet samme bort. 3) Der er i ikke lang Tid skedt 2 a 3 Begravelser paa Garnisons Kirkegaarden, Det var meget at ønske at den Uting, at begrave Folk i Byen blev ganske ophævet, ikke alleneste for de Ulykker, som kunde hænde ved de beviste Honores, at Heste kunde blive lybske, men end ogsaa for de usunde Dunster det mulig kunde give i en tæt bebygget Bye. 4) J Strandgaden imellem Vinhandlerens og Torvegaden ere nogle Rendebrætter med løse Lænker. Uden for Apotheket paa Kristianshavn er et Bræt, hvorpaa ligger en løs Lænke med en Blyklump. 6) Det publike Bræt i Bredgaden, som gaaer tvert over Akademiegaden, er i en daarg Forfatning. 1) Uden for No. 94, paa Anneplads ligger et Fortogsbræt opvæltet paa Fortoget. 8) Fodgængerne maae paa Vesterbro beklage sig over den Uskik, at mange Husejere give deres fraspændte Vogne et utilladelig Nattestade paa Fortoget, hvor man desuden har baade Træer og løse Stene at tage sig i 2gt for. Jsær staaer stændig en saadan fraspændt Vogn til Hinder paa Slagter Saki mans Fortog uden for No. 51 9) Længe har Omplankningen ved Hjørnegaarden af Gammeltorv og Nygade været borttaget fra den Deel, som vender til Torvet, og dog har Fortoget været overmaade farligt, da Flisestenene ligge tildeels paa Kant. Man beder Vedkommende at derpaa som hastigst raades Bod. 10) Lygterne paa Vesterbro tændes af og til meget uordentligen.
Politivennen, 1798-01-01
Om den Karl der gjorde Optøjer ved Suhms Ligbegængelse. Kjære Politieven! Det Menneske, som De talte om i Deres Blad No. 21, der anstillede sig saa narag tig og uforskammed ved Kammerherre Suhms Ligprofession paa Kjøbmagergade, omtrent ved Rundekirke, er sikkert ikke bestukken, men Derimod urigtig i Hovedet, da jeg har seet ham paa andre Maader lige saa anstillet sig. Jeg vilde nu spørge Dem til Raads: om det er billigt, at et saadant Menneske gaaer til Nar for Verden, og om man ikke burde sætte ham ind i et Hospital, hvor han kunde nyde sin Pleje, (indtil han fik sin Fornnft) da han dog er og har været Stadens Borger i mange Aar, og svaret borgerlige Udgivter. - Sørgeligt maae det være for hans Familie (thi han har baade Kone og Børn) at see ham saaledes løbe omkring, da de dog har søgt, at faae ham ind i St. Hans Hospital. Burde ikke Øvrigheden ogsaa tage hans Penge og Klæder i Forvaring til han kom sig af sin Svaghed, at han ikke, naar alting var fortært, skulde blive Staden til Byrde. Deres forbundne Udgiveren er af saa forskjællige Tanker fra Brevskriverens, at han ikke har kunnet indtykke ovenstaaende, uden at tilføje det sin Overbevisning: at ingen Øvrighed er berettiget til at indspærre nogen fordi han, som man kalder det, er urigtig i Hovedet, saalænge han ingen Skade foraarsager. Selv at han forøder sin Formue giver den ikke denne Ret. Ikke heller tør man endnu tage Jndspærrelsen fra den Synspunkt, at det er en nødvendig Forholdsregel ved den Syges Helbredelse, saalænge vort Hospital mere er indrettet til at afholde de Forrykte fra at gjøre Folk Fortræd, end til at skaffe dem Fornuftens Brug igjen.
Politivennen, 1802-01-01
Gjentaget Ønske om Stakit for Nyhavns Hoveds Slæbested, og andre lignende Stæder. (ejter Mevdelt) J Tirsdags Aftes den 10 Nov. Kl. 10 gik jeg med en Mandsperson ned af Nyhavn; ved et af de sidste Hue gik en Mandsperson os forbi, han havde efter Anseelse drukket for meget, eller han saae meer ud efter at han gik i Søvne, som en der ikke havde sovet i nogle Nætter. Vi bemærkede ham begge, og min Ledsager gik efter ham, da han efter den Direxion som han tog, nødvendig maatte komme i Vandet. Vores Formodning var rigtig, han var ganske tæt derved, da han sagde ham med temmelig høj Stemme: De gaaer nok Fejl hvor vil De hen? han foer sammen, som om han vaagnede af Søvne, hvor vil De hen, veed De at De er ved Nyhavn og tæt ved Vandet? Er jeg i Nyhavn, jeg logerer ude ved Grønningen ved Citadellet, og troede jeg var i Bredgaden; han fulgte ham op af Nyhavn. Jeg tioer at det er Pligt, at gjøre Vedkommende opmærksomme paa, at der foranstaltes et Stakitværk, med Port som lukkes om Aftenen, da det er anden Gang at jeg har seet Mennesker paa dette Sted nær ved at komme til Ulykke. For 3 Vinterer siden, skede det at nogle af mine Bekjentere kjørte til Komedien, da de vare i Vognen vendte Kudsken, De troede at noget var i Vejen, og at han vilde kjøre ned af Qvæsthusgaden, men til deres Angest og Forfærdelse, tørte han heelt ned til Vandet. Til Lykke var der en af dem som fik Karets Døren op, sprang ud og holdt Hestene. Begge disse Tildragelser ere sandfærdige, og ønskes fremsatte i Politivennen. Der er før i Bladet foreslaaet Stakitport ved Nyhavn. Men sikkert er der mange lignende aabne Slæbestæder, eller alt for lave Bolværk, som trænge til samme ForsigtighrdsAnstalt.
Politivennen, 1802-01-01
Malede Slagterboder paa Ulfelds Plads. Dette Torv har nylig faaet nogen Prydelse derved, at nogle af de der stadehavende Slagtere frivilligen have malet deres Boder. Dersom denne Nethed blev almindelig, vilde det være en sand Formindskelse af Pladsens Uanseelighed og gjore det taaleligt for dens Beboere, at see ud af deres Vinduer; helst om den unyttige Skamsteen blev tagen bort, der baade vansirer, optager Plads, og sætter En i Forlægenhed, naar man skal give en Fremmed Besked derom.