Berlingske Tidende, 1836-01-18
Cancellisecretair Algreen-Ussing foredrog derpaa paa Kammerraad Drewsens Vegne i dennes Sygdomsforfald et Forslag betræffende Ophævelsen af eller Nedsættelsen i Diætpengene til de Deputerede ved Stænderforsamlingen. Dette Forslag er af følgende Jndhold: "Som Medlem af den til Stænderforsamlingens Udgifters Ligning nedsatte Committee gjorde jeg i denne et Forslag, som, uagtet det vandt samtlige Medlemmers bifald, dog ikke kunde optages i dens Jndstilling til Forsamlingen, fordi det vedkom en Forandring af vor Grundlov. Jeg tillader mig derfor herved at indstille følgende til Forsamlingens Overveielse, nemlig at der for Fremtiden, eller, om dette ikke lader sig forene med de nærværende Valg, da, naar nye Valg finde Sted, aldeles ingen Diæter gives de Deputerede. Det vilde være meget ønskeligt, om den betydelige Sum, der medgaaer til Diæter, kunde spares Landet. Vel vilde derved et Offer fordres af den, der modtog et Valg, men dette Offer er dog ikke saa stort, da en Mand ikke behøvede at være rig, end ei formuende, for uden Diæter her at kunne røgte det Kald, hans Medborgeres Tillid betroede ham. Den Kongelige Embedsmand trækker sin Gage, medens han sidder i Stænderforsamlingen; Kjøbmandens Handel gaaer sin Gang; Fabrikantens Værk staaer ei stille, Bondens Haandtering, der desuden ei er udstrakt, gaaer som sædvanligt under Bestyrelsen af en Søn, en Kone eller Slægtning, medens han er her. Det er altsaa kun det, som Opholdet paa et fremmed Sted koster ham meere end hjemme, som maa bringes i Anslag. Ogsaa maa bemærkes, at denne Bekostning bliver forskjellig efter den Deputeredes Stilling. Den, der er vant til at leve tarveligt, vil bruge lidet; den, der er vant til at bruge meget, vil ogsaa her anvende mere. "Man vil sige, at mangen Mand vil undslaae sig for at modtage Valget, naar ei Diæter gives. Det maa dog vel antages, som det sjeldnere Tilfælde, at den, der følte sand Jnteresse for Jnstitutionen, ikke skulde, ved at giøre Jndskrænkninger, finde Udvei til at skaffe den Sum tilveie, der behøvedes til hans Ophold paa fremmed Sted. Derimod vilde Forandringen medføre den Nytte, at den, som havde modtaget Valget, fordi han gjorde Regning paa, ikke blot at faae sine Udgifter dækkede, men i Diæterne tillige en Pengeløn, i de fleste Tilfælde, til Gavn for Jnstitutionen, vilde fjernes. "Det vil saameget mindre blive vanskeligt at finde duelige Mænd til at vælges, som man jo ved Valgene ikke er bundet til sit District, men kan vælge blandt alle Valgbare af samme Valgklasse, hvilket hyppigen vil skee, naar man vil lade den snæverhjertede Mening fare, at en Deputeret, der er valgt for et vist District, skulde mest interessere sig for dette, eller, naar han hørte til en vis Stand, mest Dette er Noget, der arbeide for denne. strider mod hele Jnstitutionens Øiemed. Og vilde man dog antage, at en særdeles dygtig men uformuende Mand valgtes i et eller andet District, og at han paa ingen Maade, kunde undvære Diæter, saa maatte disse, naar Vælgerne eller Districtets Beboere bestemt ønskede at bringe ham i Stænderforsamlingen, ved Subskription kunne tilveiebringes. Seer Folket, at Regjeringen agter paa vore Raad, som Folkets virkelige Ønske, som foranledigede ved Nationens virkelige Trang; faaer Nationen derved sand Jnteresse for Jnstitutionen; tilstaaes vore Forhandlinger mere Offentlighed, og Almeenaanden derved kraftigt vækkes, saa vil et Resultat, som det jeg sidst har omtalt, ei udeblive. "Jeg behøver neppe at anmærke, at de Deputerede ved et saadant Beviis paa Ugennyttighed, maae vinde meget i Nationens Agtelse; at den Tillid, der ene kan gjøre os stærke, derved maa meget fremmes; at vi, som det bør, saaledes gjøre et stort Skridt, til end mere at oplive Almeenaanden; til den Overbeviisning, der bør være levende i Folket, at endeel af hver Enkelts Kraft bør tilhøre Almeenheden, og at den saaledes anvendte Kraft ei altid skal betales med rede Penge; Med men at Regjeringens Paaskjønnelse, og borgernes Agtelse og Tillid, skal være saavel dens sandeste, som dens eneste Løn. "Lad os desuden ikke glemme, at vi, ved at frabede os Diæter i Fremtiden, frie vore Medborgere for en ny Skat, og idet vi, som vi vel agte, allerunderdanigst anmode vor Konge om, at indføre muligst Besparelse i Statshuusholdningen, kunne saameget snarere. haabe, at han, med sædvanlig Kjærlighed til sit Folk, vil tage vort Andragende under alvorlig Overveielse, og i sin Viisdom udfinde de dertil nødvendige Midler, eller saameget villigere lytte til vore Forslag, naar han seer al Egennytte forviist fra Stænderne. Han vil, idet vi bringe dette Offer, see en nye Bekræftelse paa vor Mening, at Folket alt er saa betynget, at det, uden Skade for det Heles Velfærd, ei kan taale nye Byrder. "Muligen kunne ei Diæterne unddrages den nærværende Forsamling, da vel nogle Deputerede have modtaget deres Valg i den Formening, at de Diæter, som Ford. af 15de Mai 1834 tilstaaer dem, i de for deres Tid bestemte 6 Aar skulde vorde dem til Deel. Det maatte da være, at Forsamlingens Medlemmer erklærede sig villige til at miste dem; men at en Forandring i den Henseende, naar de første 6 Aar ere forløbne, maa kunne finde Sted, naar Forsamlingen allerunderdanigst anholder om denne Forandring, kan vel ingen Tvivl, være underkastet, og Nationen vilde da, med saamegen mere Beredvillighed udrede den Sum, som behøvedes til de 3 Sessioner, naar den vidste, at denne Byrde var forbigaaende. "Men skulde den Formening, at Diæterne muligen ei kunde unddrages de Deputerede, ved næste Sessions Begyndelse, finde mest Medhold, saa tillader jeg mig, subsidiairt at foreslaae, at Halvdelen af de Deputeredes Diæter maatte afdrages for de to resterende Sessioner, ved den sidste af hvilke da atter kunde omventileres, hvorvidt det maatte være hensigtsmæssigt, allerunderdanigst at andrage paa, at de aldeles maatte ophøre."