Berlingske Tidende, 1816-12-27
Brüssel, den 15de December. Følgende er den vigtige Memoire, som det herværende Handels kammer har overleveret Hs. Majestæt angaaende Kornmangelen Præsidenten og Medlemmerne af Handelskammeret i Brussel, troe at burde med den dybeste Høiagtelse forestille Deres Majestæt, at Dyrheden af Folkets Fornødenheder og navnlig af Kornet er stegen til en frygtelig Høide, og at det, da Vinteren er saa nær, bliver høist nødvendigt, at tænke paa Midler, til at afhielpe denne Nød. Aarsagen til denne Dyrtid er bekiendt. Den hidrører paa den ene Side fra det sidste Aars tinge og slette Afgrøde, paa den anden Side fra vore Levnetsmidlers bestandige Udførsel til Udlandet, hvor de samme Aarsager, og den ved talrige Armeers Nærværelse forøgede Consumtion have drevet Priserne endnu høiere, end hos os. Hertil kan man endnu føie den Frygt, som man allerede nu nærer med Hensyn til det kommende Aars Høst. Den vedholdende Regn har hindret, at mange Landstrækninger have kunne blive besaaede, og andre, hvor, som i Hennegau og andre Provindser, Snegienne have tilintetgjort Sæden, have maattet besaaes andengang. Virkningerne af denne Dyrtid spores i dette Øieblik mere, end til nogen anden Tid, da en Mængde Arbeidere ere uden Beskjæftigelse, deels formedelst vore Manufacturers formindskede Drift, og deels formedelst den naturlige Standsning af flere Slags Arbeider, som hverken kunne begyndes eller fortsættes om Vinteren. Paa Tilførsel af Levnetsmidler fra Udlandet formedelst Handelen, kan man liden eller ingen Regning giøre. Spiemanternes Jnteresse, foraarsager, at denne især gaaer til fremmede Lande, hvor det er endnu dyrere end hos os. Consumtionens Concurrence i andre Lande forøges endnu derved, at Engelland begunstiger og understøtter Jndførselen af Korn og Levnetsmidler fra Udlandet. Desuden maa Tilførselen, selv naar man antager, at Dyrtiden ved Nødens Til vært saaledes skulde stige, at den skete til vore Havne, for det første formindskes, og derpaa i den Deel af Aaret, som vi nu tiltræde, ved Skibsfartens Standsning, ganske ophøre. Kartoflerne, som for de simplere Klasser ere et saa vigtigt Næringsmiddel, kunne under nærværende Omstændigheder hverken giøre Kornet undværligt, eller vorde et Middel til at nedsætte Kornpriserne; Kartoffelhøsten har ligeledes været slet, og Prisen paa samme er ogsaa stegen. Men de sørgelige Virkninger af de dyre Levnetsmidler føles ikke alene af de lavere Klasser, men ogsaa af Mellemstanden. De forrige Regieringer, saavel den franske som østerrigske, toge stedse deres Tilflugt til Forbud mod Udførsel, Brændeviinsbrænden, eller andre deslige Forholdsregler, hvilke lidt efter lidt eller paa eengang sattes i Udøvelse, for saasnart mueligt at giøre Ende paa en saa trykkende Forfatning. Vor var i Mands Minde ingensinde saa trykkende som nu. Handelen lader rigtig nok ganske naturlig sine Vare gaae den til de Markeder, hvor de meest søges. Men det er allerede ovenfor viist, at Skibene for nærværende Tid, formedelst den endnu større Nød som hersker andensteds, endnu ikke styre Kaasen til vore men til andre Havne. Handelen vil ikke komme os til Hielp, førend Kommangelen er ligesaa stor eller endnu større end hos vore Naboer, og førend vor Nød har naaet den høieste Grad. Men selv da er det endnu ikke vidste at Handelen vil komme os til Hielp; tvertimod er det mueligt, at den da, formedelst den afbrudte Skibsfart, slet ikke vil være istand til at hielpe os. Selv om Handelen tidlig nok sørgede for vore Fornødenheder, vilde det synes at være overeensstemmende med Klogskabens Regler, es under saa mislige og overordentlige Omstændigheder, at bringe Fol dommene maa lemmer om maa være meget vel underrettet, for at holde sig overbeviist om, at det gamle Ordsprog. - een Spurv i Haanden er bedre end to paa Taget, " stundom ikke bekræftes.