Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-11-20
Denne store russiske Krigsudrustning, man siger paa 300000 Md., kan maaske betragtes som en Demonstration for at imponere Belgierne og bevæge dem til enten at udvælge Prinsen af Oranien til deres Konge eller endog til at forblive et uneret Rige med Holland; men hvad enten dette er nu en blot Demonstration, eller der er virkelig en Plan aftalt til at tvinge Belgierne, saa synes det at være alminderig Aftale. Man har hørt længe tale om de Østerrigske Krigsudrustninger, og der skrives fra Vien under 6te November, at den nærværende Crisis har den skadeligste Virkning paa Handel og Haandteringer; syv Handelshuse og Fabrikker havde falleret i den sidste Tid, fordi Capitalisterne blive frygtsomme og trække deres Capitaler tilbage. – J Paris vil man vide at Kongen af Sardinien sætter sin hele Armee, bestaaende af 60,000 Mand, paa Krigsfod. - Kongen af Preussen har ved en Cabinetsordre af 1ste Novbr. befalet at de Preussiske Tropper skulle paa alle Punkter rykke frem imod de Belgiske Grændser. Dog skal Kongen have udladt sig med, at han kuni høieste Nødstilfælde vil blande sig i de BelgiAnliggender. En anden stor Nordisk Magt skal paa en kraftfuldere Maade have erklæret sig for Jnterventionen; dog skal den Preussiske Regiering ogsaa have erklæret paa en kraftfuld Maade at ville intercedere i de belgiske Anliggender, dersom Belgierne vedblive at angribe Holland, og Gouverneuren i Storhertugdømmet Luxemburg har publiceret, at dettes Jndvaanere ikke maae tage Deel i Valgene til den Brüsselske Congres; men betragte sig ifølge den Viener Congresakt som et eget Herredømme, der staaer under Kongen af Nederlandenes befaling. At Kongen af Nederlandene har paa samme Tid ladet Kysten af Vestflanderen tilligemed Havnene af Antverpen og Gent erklære i Blokade Tilstand, maae ogsaa betragtes som at høre til den aftalte Plan imellem de allierede Magter, om i nærværende Crisis at antage en imponerende Demonstration. Men Frankerige og England udvise derimod kun et mæglende og beroligende Forhold, imedens de øvrige Magter true. Hertugen af Vellington har svaret den Belgiske Commissair Hr. van de Weyer, at han kunde give sit Æresord paa, at den Engelske Regiering har ikke ifinde i noget Tilfælde at blande sig i de Belgiske Anliggender; men at Conferencerne ikke have noget videre Formaal end at standse Blodsudgydelserne, og at han haabede at Belgierne ville saaledes indrette deres Regiering, at der ingen Strid skulde opstaae derom i Europa. Disse Conferencer blive nu ledede af Dhrr. Carthvrigt, Secretair ved det Engelske Gesandtskab og Hr. Bresson, Fyrsten af Talleyrands første Secretair, de ere ankomne til Brüssel, og deres Mission skal være ganske fredelig, deres Forslag skulle gaae ud paa at Antverpen, Mastricht og alt hvad Hollænderne holde besatte i de sydlige Provinser, skulle rømmes, imod at de Belgiske Frivillige forpligte sig til at afholde sig fra alle Fiendtligheder imod det Hollandske Distrikt, saaledes som det var bestemt for 1814. Courier des Paysbas skildrer Nødvendigheden af at Belgien bliver en uafhængig Stat; men tillige at den vælger Prinsen af Oranien til Konge, da ellers Belgien vil blive udsat for en Krig eller ødelagt af Partiernes indvortes Kampe. Derimod har den politiske Klub under 5te Novbr. fattet den Beslutning at overlevere en Petition til Centralcommitteen, hvori den andrager paa at et Udkast til en republikansk Statsforfatning skal forelægges Kongressen, da den ikke er tilfreds med det Constitutionsudkast, som er overgivet den og som har et Monarkie til Formaal. Denne Petition blev af 400 Personer overleveret til Centralcommitteen; Hr. de Potter modtog den og svarede: at han som privat Mand billigede dens Jndhold, og at Committeen vil tage den i Overveielse. J den Tale hvormed han den 10de Novbr. aabnede Nationaltongressen, førte han en vidtløftig Besværing over den Kongelige Nederlandske Regiering og skildrede Belgiens Trængsler, udviklede omstændeligt alle den provisoriske Regierings Fortienester af Landet; erindrede Kongressen om at dens Medlemmer vare udvalgte af Nationen for at sikkre dens Uafhængighed; at han kunde give den bestemte Forsikkring, at Grundsætningen af en Jkke-Jntervention vil blive nøie fulgt med Hensyn til Belgien og at desuden dette Land vilde bekæmpe enhver Stat, som vilde angribe dets Uafhængighed; men at den provisoriske Regiering havde nyelig modtaget en officiel Communication fra de fem store Magter, som bekræfter, at de ville vedblive at følge denne Grundsætning og tillige giver Haab om, at Fiendtlighederne ville blive til endebragte og at det hele belgiske Distrikt vil blive rømmet. Forresten yttrede han i denne Tale ingen Mening om den Statsforfatning eller den Regent, som han ønskede, at Kongressen maatte erklære sig for.