Viborger Samler, 1778-11-16
Spanierne havde næsten været en halv Time paa Land, inden de blev foruroliget fra denne Side, enten fordi man behøvede Tiid til at samles, eller at man rolig ville bie, til de var stegne i Land, at man derefter desbedre kunde overfalde dem, og hugge ind paa dem. Førend Landingen skeede, begyndte man alt at ønske, at Spanierne ville lande, da man troede, paa den Maade fuldkommen at blive Mester af dem, og blive fri for Bombardementet. Mange lod sig forlyde, nogle Dage for Landingen; vi vil see, om Algier er lykkelig, det er, om Spanierne vil lande. Kalisens Rytterie af Maskara galopperte først ind paa dem; men Karteske=Jlden fra Halv galeierne tet ved Strandbredden, paa begge Sider af de landede Kolonner, og Jlden af deres Feltstykker splittede disse Horder strax, og inden faa Minuter befandt deres Anfører sig aleene paa Pladsen, og hans Ryttere flygtede op paa en Bakke, hvor de sat sig, og giorde en forskrækkelig Støi. Strax derpaa kom Tyrkerne af Karsnagis og Agas Leire, og af Skriverens ved Hestene, som det ikke gik meget bedre end de forrige. Beyens Leir af Konstantine, som var omtrent en fransk Miil fra Landings stædet, og Beyens Tropper af Titterie, som stod endnu længer derfra, var endnu ikke ankomne. Spanierne rykkede rolig frem ad, og drev Fienden, foran sig, til omtrent en Fierdingvei fra Strandbredden til en Bakke, hvor der er dens Haver og Ny 3. LystLyststæder, deels et temmelig stort jevnt Krat, hvori Fienden forstak sig. Vi saae endnu stedse Schalupper lande med Folk og Ammunition, og vi kan ikke nøie bestemme naar den heele Landing fik Ende, og hvor mange spanske Tropper der kom paa Land. Deres Antal forekom os stedse henimod 12 til 13000 Mand; Men spanske Efterretninger, som jeg har læst, siger, at der kom 18000 Mand i Land, og at den heele Landing endede sig Kl. 8. Saa meget er vist, at Rytteriet kom slet ikke i Land. Mellem Otte og Nivendte Vinden sig, og skiulte de stridende, Partier for vore Øine i Damp. Vi hørte kuns Skuddene af de spanske Kanoner, deres regelmæssige Musketskud, tilligemed den uordentlige Plasseren af de mauritanske Bosser, og deres vilde Feltskriig. Kl. eet forandrede Vinden sig, og vi saae Spanierne igjen paa det Sted af Stranbredden, hvor de var gaaet i Land, og i fuld Arbeide, med at befæste deres flyvende Leir med Skandskurve og spanske Ryttere. Heele Fiendens Armee som, nu havde trukket sig sammen, stod ligeover for dem paa bemeldte buskerlige Slette. Kuns nogle smaa Horder, som af og til forlod deres Armee, sat ind paa Leiren, men blev afviist ved den bestandige Jld af Feltstykkerne, der stod for Fronten. Det lod, som Spanierne ville for det første hvile sig ud paa dette Sted, og som de havde slaget Leir tet ved Stranden, for altid at have Samfund med Floden. Det lod og, som om Fienden ikke troede sig til, meer at gribe dem an, og dette skal virkelig have været saaledes, som man siden overalt paastod. Thi de spanske Kartisker, deres Stang og Lænkekugler, som de havde skudt ind mellem dem, havde rigtig jaget Frygt i dem. Deyen, som man siden efter fik at vide, havde adskillige gange sendt Ordre ud fra Staden, at man skulle endnu om Eftermiddagen eller Natten med forenet Magt giøre et Anfald paa Leiren; men de var ei at formaae dertil. (Resten følger.) Nyeheder.