Berlingske Tidende, 1832-01-18
Paris, den 7de Januar. Onsdagen den 4de Januar, da i Deputeretkammeret debat teredes om den saakaldte Civillisted, der skulde bevilges Kongen, sluttede Ministeren for den offentlige Gudsdyrkelse og Underviisning, Grev Montalivet, sit Foredrag herom med disse Ord: Hertugen af Orleans er rig; de Franskes Konge er ikke rig. Bevillingen af den Pengesum til hans Udgifter, hvormed Nationen vil ære sin Konge, bør være den og ham værdig. Om den Dem foreslaaede Sum af resp. 2 1/2 eller 14 Millioner Fr. er tilstrækkelig, derom have De, at dømme. Jeg holder den for tilstrækkelig. Den Fyrste, som repræsenterer 32 Millioner Menbesker, bør saavel ved sin pecuniære Jndflydelse som ved sin Værbighed være den første i Staten; af ham have Konst og Jndustrie Ret til at vente Beskyttelse og Opmuntring; den Luxus, hvorpaa Nationernes Velfærd beroer, bør ikke forsages af Kon ten af Frankriges Boelig, thi ellers vil den ogsaa snart forsvinde af hans Undersaatters Huse. - Her fandt den saandaløse Scene Sted, som vi i Gaars No. af St. Tid. have berørt, Neppe havde Ministeren udtalet Ordet Undersaatter (sujets), for næsten hele den høire Side af Oppositionen reiste sig med den Kaab, at i Frankrige, siden den sidste Revolution, ingen Undersaatter vare. Andre tilføiede med høi Røst: "Vi ere ingen Undersaatter. Vi have sat Kronen paa Kongen, Kongen selv en Lovens første Undersaat. Til Orden (a Fordre) med Ministeren. Han bør erfare, at der i Frankrige nu ligesaa lidet gives Undersaatter som Excellencer! - For at formilde Ge hytterne, fordrede nogle af de Deputerede, der høre til begge entra, at man skulde tillade Ministeren, at forklare sig tydeligere. Men da denne, efterat der var blevet roeligt, gjentog den sidste Periode af sin Tale fra Ord til andet, blev Larmer, Aa stor, at Debattens Forsættelse var umuelig. Forgiæves Kabte Præsidenten, Hr. Girod, at en saadan Afbrydelse var Anstændig; man svarede ham, at Ministeren var den største anstændighed i Forsamlingen; han skulde enten tilbagekalde eller brlade Tribunen!" Da Præsidenten vægrede sig ved at henvise Ministeren til Orden, saa tiltog Gjæringen blandt Oppositionens stækker i den Grad, at hiin omsider ertlærede, at han, dersom hulderet ikke ophørte, saae sig nødt til at sætte Hatten paa og spendere Sessionen. Det kan De gjøre - raabte man til om - siden De dog ikke ville opfylde Deres Pligt, Men Mi teren skal tilbagekalde hiint Udtryk, Frankriges souveraine at bestaaer ikke af Undersaatter, hos os gives ligesaa liden dersaatter som Excellencer. Om det franske Folk at bruge det Undersaatter, er den største Beskjæmmelse, der kan tilføjes 109. - Efterat Præsidenten forgiæves havde stræbt, at tilbebringe Orden, satte han sin Hat paa, men tog den igjen af Grev Montalivet vilde benytte en øjeblikkelig Pause til at sætte sin Tale. Jmidlertid var ogsaa dette Ministerens For- og frugtesløst; thi neppe havde han aabnet Munden, før endeel Sedlemmer af Oppositionen styrtede hen imod Tribunen og med, truende Gebærder opfordrede ham til at tilbagekalde, inden har talede eet eneste Ord meer. Gielder denne Trudsel mig personlig?" spurgde han. Nei, svarede en Deputeret, der stor tætved Tribunen, ikke Dem personlig, men Ministeren. Havde man en personlig Fyldestgjørelse at fordre af Dem, saa vilde her ikke være Stedet dertil. - Omsider levnedes Præsidenten ingen anden Udvei, end anden Gang at sætte Hatten paa, og, da Tumulten ikke ophørte, at suspendere Sessionen for en Time. Denne var endnu ikke forløben, da man opfordrede ham til at aabne Sessionen paa nyt. - Ministeren, Grev Montalivet, besteg atter Tribunen, og sagde, at han ikke kunde forklare Aarsagen til denne heftige Afbrydelse, hvortil et af ham valgt Udtryk havde givet Anledning. Alt beroede paa, hvorledes man vilde forstaae Ordet Undersaat. Vistnok vare Franske mændene indbyrdes alle hverandre lige for Loven; men Kongen var dog ophøjet over dem alle, og med Hensyn til dette Forhold til Kongen, havde han (Ministeren) dog vel været beføjet til at yttre, at alle Franskmænd ere Kongens Undergivne, dennes Undersaatter. - Neil Nei, vræledes fra alle Hjørner og Larmen begyndte atter: - Ordet Undersaat staaer ikke i Chartet; det er en usømmelig Anachronisme; vi ere Lovens Undersaatter, med ikke en Enkelts Villie undergivne. De skal tilbagekalde hiint Udtryk Ministeren svarede: "Jeg tilbagekalder ikke hvad jeg har sagt, men jeg protesterer imod den Betydning, som De lægger ind i mine Ord: Da han vilde fortsætte sin Tale, blev han atter afbrudt af begge Oppositionens Sider med det Skrig: "Til Orden med Excellencen. Tilbagekald! - Grev Lameth raabte: Alden Undersaatter er der ingen Statsforfatning meer." Exministeren Hr. Lafitte skraalede: "Med Undersaatter er der intet Charte meer, en Contrarevolution vil man have Nu henvendte Premierministeren, Hr. Casimir Perier, sig til nogle Medlemmer af den yderste venstre Side, og sagde, at de ingen Ret havde til at afbryde, en Ministers Foredrag paa Tribunen, men de svarede: at de ikke vilde tilstæde Ministeren, at fremføre eet Ord, før han tilbagekaldte Ordet Undersaatter. Alligevel søgde Grev Montalivet endnu engang at faae Ordet. Men i selvsamme Øjeblik stode nogle og tredive Medlemmer af begge Oppositionens Sider op fra deres Sæder og forlode Salen med den Erklæring, at de vilde protestere mod Ministerens Adfærd. Denne Erklæring syntes allevegne i Salen at gjøre et dybt Jndtryk. Vi gaae bort udraabte Hr. Clere-Lasalle; Undersaatterne kunne blive her tilbage. Nu først lykkedes Ministeren, at tilendebringe sin Tale, han undlod ikke, endnu engang at gjentage den Periode, som havde anlediget hele Tumulten. Efterat han i Almindelighed havde søgt at bevise Nødvendigheden, at bevilge Kongen en anstændig Jndtægt, sluttede han med følgende Ord: "Mindst ville De, som Franskmænd og gode Borgere, mene, at man viser Landet en Tjeneste ved Discussioner herom, der gaae i det Smaalige, thi vel har Frankrige selv valgt sin Konge, men det vil ogsaa, at denne Konges Magt skal være i udvortes Henseende majestætisk, og i Landet selv omgives af den Pragt, hvortil Konster og Jndustie 3drage, og af de Trængendes Vestnelser. Protestationen imod det af Ministeren Grev Montalivet i Deputeretkammeret brugte og forsvarede Udtryk Undersaatter, er forfattet af den bekjendte Hr. Odillon Barrot og hidtil underskrevet af 140 Deputerede; blandt disse af Exministrene La sitte, Merilhon og Dupont. J denne Anledning gjør en af vore fortrinligste Blade, Le Temps, Oppositionen den Bebreidelse, at den ved hiin Protestation ikke har fremvirket nogen andet Resultat end - constatteret sit Nederlag.