Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-03-19
Nr. 44, af Jtzehoer Stænder-Tidende indeholder Slutning af Beretningen over Beraadslagning i det 46de og 52de Møde, den 5te og 13de Febr., over de af de Tilforordnede Hr. Grev v Baudissin, Hr. Grev v. Reventlow og Hr. Kammerjunker d'Aubert fremførte Finantspropositioner. Kommitteen androg efter det forhen Anførte paa, at den allerunderdanigste Petition til Hs. Majestæt Kongen maatte Henseende til Hovedindholdet gaae ud paa, at Hs. Majestæt vilde udnævne en Kommission og give den det Hverv, at prøve Stats=Indtægterne og Udgivterne og indgive til Hs. Majestæt Forslag om, hvorledes Statens Finantsvæsen kunde uden Paalæg af nye Afgivter reguleres ved Besparelser og Jndskrænkninger i Statshuusholdningen. Ved den herefter begyndte foreløbige Beraadslagning yttrede mange Tilforordnede at være enige med de i Kommitteens Beretning indeholdte Andragender, ligesom ogsaa Proponenterne i Almindelighed erklærede at være enige med Kommitteens Anskuelse og at ville modificere deres Forslag derefter. Flere Medlemmer bemærkede dog, at Afgivternes Forøgelse i de sidste fem og tredive Aar ingenlunde vare saa betydelige som Kommitteen havde skildret dem, med Hensyn hertil blev navnlig udhævet, at National formuen var ligemæssig betydeligt forstørret, saa at ingenlunde et paafaldende Misforhold fandt Sted mellem Jndkomster og Afgifter. Man giorde ogsaa opmærksom paa, at Kommitteens Beregning hvorefter der var en aarlig Deficit af 1,600,000 Rbdlr., hvis den og i og for sig var rigtig, dog ingenlunde gav et saa ugunstigt Resultat, som man efter de valgte Udtryk skulde troe; thi man kunde ikke belægge de til Chausseeanlæg bestemte Summer, ligesaa lidt som dem, der anvendtes til Statsgieldens Dæk kelse, med Udtrykket "Dificit", ligesom man heller ikke kunde tage Hensyn paa de ved Cholera fremkomne ganske overordentlige Omkostninger. Efterat Beretningsforeren havde svaret herpaa, at man i Stedet for "Deficit" rigtignok meer betegnende kunde bruge Udtrykker: "Staten brugte meer, men at ogsaa da var Resultatet, at Staten aarlig anvendte 1,600,000 Rbdlr. meer end der ved Stats Revennerne indkom opstod ogsaa en Diskussion om og hvorvidt Kontraheringen af nye Laan indvolverede anticiperede Skatter, i hvilken Henseende i Særdeleshed et Medlem af de anførte Talforhold og ved at beraabe sig paa et Foredrag af den forrige Minister Lasitte, ligesom ogsaa paa Malthus, beviste, at nye Laan havde ogsaa været til stor Fordeel for Staten, saa at den Paastand, "at de stedse involverede nye Skatter, ikke viste sig ligefrem som grundet. Hr. Kammerjunker v. Neergaard foreslog følgende Amendement: at bede Hs. Majestæt Kongen om, at Allerhøistsamme vilde give den Kommission, der efter Kommitteens Forslag skulde udnævnes, det Hverv, at indgive Forslag om, hvorledes Statens Finantsvæsen saaledes kunde indrettes, at uden Skatternes Formerelse og ved forholdsmæssig Formindskelse af Statsgielden en større Deel af Statsindkomsterne kunde blive anvendte til Landets Bedste. Hr. v. Halem giorde derpaa følgende Amendement: at bede Hs. Majestæt om, at Allerhøistsamme vilde forordne, at for Fremtiden kunde ingen Statstiener giøre Fordring paa Pensionering; men at en Pension kunde i de Tilfælde finde Sted, naar dens Nødvendighed anerkiendtes af den Stænderforsamling, der skulde træde i Stedet for den Ansøgendes Fødested. Hr. Grev v. Reventlow foreslog det Amendement, at man i den Beretning, der skulde afgives til Hs. Majestæt Konger overhovedet ikke skulde tale om et nyt Laan. Me Hensyn til sin Proposition bemærkede Hr. Grev v. Baudissin, at han fuldkommen var af Kommitteen, Mening; men i Henseende til det Finantsbudget man androg paa, foreslog han følgende Amendement at der i dette Andragende blev tilføiet, at der af de Kongelige Finants=Kollegium aarlig aflagdes Reg skab for det henvundne Finantsaar, hvoraf man me Bestemthed kunde see, hvorvidt det foreslaaede havde været tilstrækkeligt til at bestride Udgivterne forStatshuuholdningens forskiellige Deele. Hr. Kammerjunker d'Aubert var ligeledes i det Hele taget enig med den af Kommitteen udviklede Anskuelse, men erklærede ikke at være af den Mening, at man behøvede udtrykkelig at bede om Budgettets aarlige Bekiendtgiørelse. Han fremsatte dernæst følgende Amendement: at man ved den Bøn, man vilde indgive, sluttelig skulde tilføie, at Hs. Majeste Kongen vilde til samme Tid allernaadigst befale, at de i Budgettet som uomgiængelig nødvendig antagne Udgivtsposter ikke maae overskrides af noget Kollegium eller Øvrighed. Hr. Overrets=Advocat Løck ansaae Kommitteens Arbeide for fortienstligt og aldeles lykkedes, dog ønskede han at tilføie følgende Amendement: at Hs. Majestæt Kongen vilde allernaadigst befale, at der i det Budget, der aarlig skulde bekiendtgiøres, maatte optages alle Statskassens Jndtægter og Udgivter, og det i begge Rubrikker saa afsondret, at man ikke alene heraf kunde see Jndtægten af Hertugdommerne, men ogsaa deres Konkurrents til Udgifterne, med Jndbegreb af de maaskee af enkelte Kollegier forvaltede Fonds, og under Angivelse af Forvaltnings- og Jnddrivelses Omkostningerne. Saavel ved den foreløbige Beraadslagning, som ved den formelige Forhandling giorde den Kongelige Kommissarius adskillige Bemærkninger. Henseende til Kommitteens Beretning anførte den Kongelige Kommissarius, at den i samme fremhævede Utydelighed i Finantsberetningen vilde forsvinde ved de Oplysninger han meddeelte. Naar iøvrig den bekiendtgjorte Finants=Status var blevet kaldt ufuldstændig, og det i Særdeleshed for, at ikke deraf fremgik de enkelte Undersaatters Ydelser, saa var det klart, at sidste ikke var giørligt, og ikke kunde udføres paa nogen anden Maade, end naar nemlig Kommunal-Præstanda kunde optages med, men at overhovedet denne Status ikke i Fuldstændighed stod tilbage for nogen anden Stats. J Henseende til de fremsatte Amendements yttrede den Kongelige Kommissarius, at flere af dem ikke lode sig bringe i Samklang med den almindelige Lovs Grundsætning. Men iøvrigt maatte han gientage, hvad har forhen havde meddeelt Kommitteen, at allerede førend den ærede Forsamling var traadt sammen, havde Hs. M. Kongen behaget at resolvere, at Mueligheden, af Besparelser skulde undersøges af dertil bestemte Personer og at derover skulde giøres Forslag Her var tillige den, bestemte allerhøieste Villie bleve udtalt, at den strengeste Sparsomhed skulde derhos overalt anvendes. Efterat de Herrer Grev Reventlow af Farve og Kammerjunker d'Aubert havde erklæret de af dem fremførte Amendements som bortfaldne, skred man til Afstemning, hvilken gav den Resultat, at Kommitteens Andragender antoges af Forsamlingens Majoritet, men at alle de fremsatte Amendements afvistes; derpaa fik Kommitteen det Hverv, at giøre et Udkast til den Beretning, som herover skulde afgives til Hs. Majestæt Kongen.