JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Af Professor S. A. Jacobsen, Medlem af Academiet: 168) Hs. Maj. Kongen af Englands Portrait; 169) Conferenceraad Callisens Portrait, 170) en Vestale; 171) en sovende Venus efter Tizian; 172) Diomedes (alle graverede i Carniol); 173) Onphale, graveret i Caledon. Af Hofmedailleur J. Conradsen. 174) en Medaille, præget i Anledning af Hs. Maj. Kongens lykkelige Helbredelse; paa Forsiden sees Hs. Maj. Brystbillede, paa Bagsiden en Allegorie; 175) en Medaille i Anledning af Reformationsfesten; paa Forsiden Luthers Brystbillede, paa Bagsiden en allegorisk Figur, forestillende Tilbedelse; 176) 7 forskjellige i Staal skaarne Vaabner. Af Secretair C. A. Muhle: 177) en Medaille med Hs. Maj. Kongens Portrait, præget i Anledning af Hs. Maj. Fødselsdag; 178) Udkast til en Medaille til Minde om Etatsraad Thorvaldsens sidste Besøg i sit Fædreland. Modelleret i Vox og som han agter at udføre i Staal. J Kobberstikkerkonsten. Af J. C. C. Walter. 179) Cathmar som vaagner af en Drøm i det hans Elskede, Sulmalla, varsler ham om en forestaaende Krig med Fingal, efter Ossians Digt Temora 7de Sang; stukket i Kobber efter et Malerie af Abildgaard; 180) en Vignette. J Bygningskonsten. er ialt udstillede, fra No. 181 til No. 216 inclusive, 36 Rumere, nemlig af: OverbygningsDirecteur Hr. Etatsraad Hansen 6 Blade eller Tegning af Raad- og Domhuset, som ville udgjøre det 1ste Hefte af det Værk, Konstneren agter at udgive i Conturer af alle hans udførte Arbeider; af: Professor Hetsch, Kongel. Theatermaler A. Wallich, Assistent O. J. Schmidt, Conducteur ved Christiansborg Slots Bygning Kalleberg; Thielemann, C. F. Tho rin; C. C. Hansen, Holm; J. H. Klees; C. H. Grosch; J. P. Blem (No. 209: St. Nicolai Vagt-Taarn i Plan og Profil, samt Boutiqver projecteret til Nicolai Torv); J. B. Kuhlmann, H. Møller; Billedhugger V. URomanelli.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Blandt de ikke i den trykte Fortegnelse nævnte Stykker ere tre vel udførte Migniatur portraiter af Frankel. - Hvad de i Fortegnelsen nævnte Pengepræmier angaaer, da bør det bemærkes, at Academiet i forrige Sommer havde udsat Præmier paa 50, 30 og 20 Rbdlr. Sølv for de heldigste Arbeider af Academiets Elever. Den første vandt, som anført, J. Stroe, og den anden A. Kychler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Historiske Oplysninger til adskillige af ovennævnte Konstværker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
No. 3. Lars Dyrskiøt, en 84aarig Olding, falder, efterat have nedlagt tre Svenske; af Prof. Lorentzen. Han var bondefødt 1560 i Vingkier i Horn Sogn i Vindfuld Herred, og allerede da de Keiserlige 1627 gjorde Jndfald i Holsteen og Jylland og d. 1 Oct. kom til Aalborg, Bøndernes Capitain der i Egnen. Han havde været to Gange gift, først i sit 40de og siden i sit 69de, med en Pige paa 19 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Da i Januar 1644 Oberst Helmuth Wrangel af Torstenson blev commanderet ned til Vendsyssel, med sine Ryttere, og gik over den islagte Limfjord, fandt han forved Landsbyen Sundby, ligeover for Aalborg, for sig staaende en sammenrapset, ilde anført, slet bevæbnet og ganske uøvet Bondealmue; af dem nedhug han 6 til 700 og tog Resten til Fange. Blandt de Faldne var ogsaa Lars Dyrskiøt. Hans Heltedød var denne: Bønderne af Jerslew og Kiær Herred, vare om Natten forsamlede i Sundby, for at gjøre Modværge. Lars Dyrskiøt, som deres Capitain, maatte med. Han sagde God Nat til sin Kone og sine Børn, og talede om at han ikke saae dem mere. For Graad vilde de ikke slippe ham, men Bønderne støiede udenfor, og med Taarer i Øinene listede han sig ud, satte sig paa sin Hest, og red foran Bønderne. Den 18de Januari vare hine to Herreders Bønder, saa hidsige, og vilde ikke vente til de andre Herreder kom til Hjelp. Lars var først paa den penstre Fløi med Sine foran i Ledet. De Svenske trængte ind. Efterat Bøndernes første Led havde fyret paa dem og de vendte dem, rømte alle de bageste Led; de Svenske satte efter dem, og de, som rømte først, bleve først nedlagte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Den 84aarige Dyrskiøt gik langsomt bag efter alle de andre, indtil han kom til en Hauge næst mod Fjorden. Deri lagde han sig, og ihielskjød med sin Bøsse tre svenske Ryttere efter hverandre. En Svensk sprang til og spurgte ham med Pistolen i Haanden, om han vilde have Qvarteer, Strax sagde han nei, men vendte sig og spændte sin Bøsse saa hastigt igjen, at Hanen slog ham den lille Finger af. Nu skjød Svensken ham mellem hans Skuldre med et Kugleskud, som blev hans Banesaar. - Sønnen var den lærde Bonde Peter Dyrskiet, fra hvis Haand man har den rørende Fortælling om den Gamles Død, saavel i Borgervennen, for 1799, hvor Udtoge af hans Brevvexling med Biskop Birkerod og biographiske Efterretninger om ham selv findes, som i Prof. Nyerups Christian den Fjerdes Historie. No. 7. Kong Christian den Førstes. Hylding, ved Prof. Eckersberg, efter allerhøieste befaling bestemt for Christiansborg, Slot, kan betragtes som en Fortsættelse af samme Konstners i Aaret 1821 udstillede, ligeledes for det ny Christiansborg Slot bestemte Malerie, forestillende Rigstænderne, som tilbyde Hertug Adolf den danske Krone. Hertugen, vilde, som bekjendt, ikke modtage den, men anbefalede sin Søstersøn Christian, Greve af Oldenborg, Stammefaderen for det Oldenborgske Kongehuus. Han blev i en Alder af fire og tyve Aar, ledsaget af sin Morbroder Hertug Adolf og det til denne sendte Gesandtskab, ført ind i Riget med stor Pragt. Dagen for St. Michaelis (1449) blev han hyldet paa Viborg Landsting, som var det sædvanlige Hyldingsted, i Danmark, ligesom Morasteen i Sverrig, hvorhan gjorde sin Eed som siden blev gjentagen paa alle andre Landstinge. Adelen og Almuen aflagde ogsaa deres Troskabs=Eed til ham. Konstneren synes at have valgt det Øjeblik, hvor den unge Konge, med Øinene opvendte til Himmelen, sværger Kongeeden. Erkebispen, som her sees ved Kongens Side, maa være Thue, der samme Aar kronede ham i Kjøbenhavn. En anden af den Tids Biskopper var Oluf Dag, som døde 1461. Christians høie Figur udmærker sig fra den hele Forsamling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
No. 23. Steentrykket af Prof. C. Hornemann forestiller Conferentsraad og Kammer advocat J. M. Schønheider, fød 14de Febr. 1752.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
No. 26. Cancelleren Kaas, som paa sin Sotteseng giver Christian den Fjerde Nøglen til sine Rigers Klenodier, bestemt for Christiansborg, af Historiemaler C. F. Høyer. - Den store og trofaste Statsmand Niels Kaas's Characteer og sidste Samtale med den unge Konge, Christian den Fjerde, findes fuldstændigst skildret hos Slange og Holberg. Her bør bemærkes, at Kaas døde d. 29 Juni 1594 i en Alder af 60 Aar, efterat han havde været Kantsler i 22 Aar. Han var kommen først i Tjeneste hos Kong Frederik den Anden som Cancelliesecretair 1560, altsaa en Alder af 26 Aar. Holberg antager med Rette, at Tycho Brahe ikke havde havt en saa haard Skjebne i Danmark, dersom Kaas havde levet længer. Han døde ugift. Aarsagen hvorfor han her overleverer Kongen Nøglen til Hvelvingen, hvori den Kongelige Krone med Spiret, Sværdet og Æblet siden Frederik II. Død havde ligget forvaret, var den han selv anfører: "at hans tilstundende Død forhindrede ham at opfylde det Løvte, han havde givet den hedengangne Konge, at arbeide med al Flid og Troskab paa, at Kronen skulde komme paa Christians Hoved."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
No. 72. Roeskilde Domkirke ved Jndvicksen af Christian d. Førstes Capel. Denne Jndvielse skete i Aaret 1464, efterat kort i Forveien Kirken var bleven indviet med stor Høitidelighed af Biskop Oluf Dan. Capellet kaldtes Helligtrekongers. Det blev bestemt til Sjelemesse og Vigilier ei allene for Kongen og Dronningen, men for en heel Orden paa 50 Personer, som til Udmærkelse fik en Guldkjæde at bære om Halsen. Lige indtil vore Dage har den store Sahl i anden Etage Navn af Riddersahlen, hvilket har givet Anledning til den Formodning, at den har tjent til Forsamlingssahl for Medlemmerne af den af Christian stiftede Orden. Capellet havde Jndkomster af Tusinde Tønder Korn. Tre Altere fandtes deri, hvor dagligen læstes Messer, og Dag og Nat brændte her endeel Voxlys og Lamper. Nu kaldes det Christian den Tredies Capel. At Christian 1. rager fremover alle de Andre paa Hr. D. Martens Malerie, er overeenstemmende med Historien, thi Capellets Hvælving bæres af en Pille, hvorpaa Høiden af denne Konge vises. Den er nemlig 3 Alen 8 Tommer, eller, da Gulvet er blevet omlagt 1740. og forhøiet 2 1/2 til 3 Tommer, egentligen 3 Alen 10 1/2 til 11 Tommer. Neppe gives der i vore Dage Nogen her tillands af 83 Tommers Høide. Anmeld, mindes en Fløimand ved Livvagten, som kun var 75 til 76 Tommer, og den høie Schweizer, som for endeel Aar siden lod sig see for Penge, var dog ikke høiere end 84, altsaa kun een Tomme høiere end Christian den Første.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Horsens. Districts-Chirurg Mikisch bekjendtgjør følgende høist ubehagelige Tilfælde,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
som der indtraf den 23de Marts: "En Borger kone havde i afvigte Sommer af en Bonde kjøbt et Qvantum Bølle eller Blaabær (vaccinium myrtilius Linn.), hvoraf hun tillavede nogle Flasker Saft; af disse anvender hun en til en Suppe, hvilken næsten bliver opspist af fem voxne Personer og tre Børn. Men neppe har Familien nydt af forbemeldte Suppe, førend samtlige otte Personer bleve angrebne af Brænden i Munden, Madpiben og Maven, samt heftige vedholdende Brækninger med flere Lidelser. Da Husets sædvanlige Læge ikke øieblikkeligen kunde haves, paatog Hr. Mikisch sig efter Anmodning Patienternes midlertidige Behandling, hvilken i Forening med Hr. Regimentschirurg Müllers Bestræbelser havde et saa heldigt Udfald, at samtlige 8 Personer næste Dag vare uden Fare. Den levnede Rest af Suppen saavelsom ogsaa en Flaske Saft blev derpaa underkastet en chemisk Undersøgelse, hvorved det strax blev bragt til Vished, at forommeldte Vædsker indeholdt en saa betydelig Mængde opløst Kobberkalk eller Spanskgrøn, at endog et Stykke poleret Staal, lagt i 3 Minutter i omtalte Vædsker, strax blev belagt med en Kobberskorpe. Hvorledes nu hiin Gift er kommen i Saften har hidindtil været en Gaade. Huusmoderen paa sin Side forsikkrer paa det kraftigste, at hverken Bærrene, Saften eller Suppen, hos hende nogensinde have været i eller i Berørelse med Kobber= eller Messingkar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Blandede Efterretninger. En i Ostindien afdød fransk Major Martin, der var i det engelske Compagnies Tjeneste, har testamenteret sin Fødeby Lyon 80,000 Pd. St., foruden en Rente af 12,500 Fr., som han har bestemt til Understøttelse for Gields fanger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Colonien Ny-Wales fremblomstrer alt mere og mere, saavel i moralsk som i politisk Henseende. Forbrydelser blive sjeldnere og sjeldnere. Aarligen opdyrkes 6000 Acres Land. Colonien vil snart kunne undvære Tilførsel af Fornødenheder udenlands fra.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-06
Kjøbenhavns Børs d. 6 April. Cours. Hamb. 2 M. 245, a vista 248. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 97. a 98. 4000 Bcomk. 97. - Obligat. (uden Renter) 93. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 103 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 129 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Sedler 17 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk Norsk Laan 6 pC. Obligationer Bcomk. 107 1/2. Svenske Sedler 59 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 29. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 10 April. 1824. Badeanstalt paa Føbr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
En slig Liberalitet kan heller ikke andet, end vække et ædelt Gemyts Ærekjerhed, og Hr. Nommensen, der, som hans Fader, alt er bekjendt af andre Leverancer, vil sikkert retfærdiggjøre den Tillid, man har viist ham. At han ved denne Leilighed har søgt at anbringe alt sit omhyggeligt udsøgte Træ, og at Conditionerne tildeels vare beregnede herpaa, tildeels paa at afskræmme enhver anden Lysthavende fra at byde, maa henføres under Rubriken af det, man kalder lovlige Sportler. Tilstudset seer det slet ikke ilde ud. Enkelte Stykker ere noget azur= og aurorafarvede, vel ogsaa noget løse og let af Træ, men hvad var da fuldkomment siden Adam var i Paradis. Naar dette bruges til Paneler og Fyldinger, og Farven kommer derover, saa seer Ingen det. Da der imidlertid dog kunde gives urolige Hoveder, der kunde forarges over denne Rundladenhed, saa indførtes nu i Auctionsprotocollen ved det første Bud de Ord: "Jndsat, men ikke budt." Jeg selv begreb det ei saa flux, og var endog uforsigtig nok til at yttre det. For at sandseliggjøre, hvorlunde Plan magerne ere blevne begeistrede ovenfra, i det de projecterede denne Bygning, skal Vinduerne i Pragtsalen anbringes oventil ved Siderne. Andre egentlige Vinduer findes ikke. Fortil erholde de Anseelse af Dørre. Denne Forandring har Hr. Præses selv angivet. Den første Rids var ikke saa. Men det seer ogsaa meget bedre ud; thi saaledes er det i Kiel. Efter fuldbragt Bygning skal endnu en Løngang eller noget sligt tilsættes. Det kan tage sig godt ud! Et stort Huus og kun et Værelse; det maa ogsaa blive et stort Værelse og udfordre lange Bjælker til at understøtte Loftet. Bygmesteren, som havde overseet, at disse Bjælker, stode Fare for at brækkes under deres egen Vægt, tog dog gjerne imod et godt Raad, og besluttede, ved Hielp af Lægter og Spirer, at ophænge Loftet i Hanebjelken. Dette saakaldte Hængeværk kan naturligviis heller ikke endnu bære meget, og det er den sande Grund, hvorfor Loftsrummet ikke skal bruges, og hvorfor ingen Trappe anbringes, siden Medlemmet af Raadet, Cassereren og Regnskabsføreren, samt Leverandeuren af Qvincaillerierne og Droguerierne, en meget retskaffen og klog Mand, meente, at det elendige Hængeværk ingen Ting kunde bære, og en Trappe i Nødsfald kan tilbygges udenfor. At kun ikke Spotterne nu strax ere færdige med den bemærkning, at Husets Symmetrie vil tabe derunder. Vor Bygmester er et Naturens Barn, og alle de, som have foranlediget denne Bygning, ere Naturens Børn. De see ikke paa Symmetrie og Eumetrie. "Det er kun Skolefuxerier. Naar saae man vel Naturen virke symmetrisk. Hensigtsmæssighed og Beqvemmelighed er den første Fordring til en Bygning, Udseendet først den anden, og Enhver maa tilstaae, at en Trappe udenfor Huset er beqvemmere for hver Mand, end indenfor. Desuden kan Trappen anbringes bagtil, og det er ikke Meningen, at Huset bygges for saaledes at beskues rundt om.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
Da i forrige Aar Gjæsterne undertiden maatte vente noget, naar de vilde benytte det kolde Bad, saa blev alt dengang indrettet et lidet Trætelt, hvori de midlertid kunde opholde sig. Dette er nu udvidet og inddeelt saaledes, at foruden et Tienerlukaf og et lignende til Brug for en Conditor, endnu en Stue, 6 Fod i Qvadrat, er indrettet til Gjæsternes Afbenyttelse. Den synes vel noget liden, men det er jo ogsaa kun for i Nødsfald at kunne søge Ly i raat Veir. Maa dog den Guds Skabning, som Dag og Nat bevogter Huset, tage tiltakke med et endnu snevrere Rum! Dog, jeg vil ophøre, jeg turde ellers ikke blive færdig, da langt flere end de faa bemærkninger, jeg her har tilladt mig, kunde anføres, til Roes for denne uforlignelig følgeværdige Indretning, og det Overlæg, hvormed den fremelskes, og jeg forbigaaer derfor med Taushed, de ei saa vigtige Forøgelser af Badecareter og Kar til varme Bade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
Da Før ved sin Badeanstalt senest ei uhensigtsmæssig har nydt den fortjente Ære, at blive en Gjenstand for flere offentlige Blade, saa ansaae jeg det for Pligt, ei heller at sætte mit ringe Lys bag en Maade, for at hver Mand med desstørre Sikkerhed kunde bedømme den Tillid, Stiftelsens Bestyrelse saa høiligen fortjener. Føhr, Marts 1824. C. F. W. Krebs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
J Hertugdommet Schleswig er Middelforholdet mellem Fødte og Ægteviede som 3 1/2 til 1, i Holsteen som 4 til I. Denne Forskjel paa Frugtbarhed maa i dette Land tilskrives de tidligere end i hiint sluttede Ægteskaber, men ikke Qvindekjønnets Ufrugtbarhed i Schleswig. De Ægteviedes Forhold til de Døde er efter et Middelforhold som 1 til 3. Efter den af Malthus angivne Methode at bestemme, hvor mange Fødte opnaae Ægtestanden, har jeg befundet, at i Hertugdømmet Schleswig et større Antal af de Fødte bliver gift end i Holsteen, nemlig omtrent Halvdelen, og ved Tællingen i Aaret 1803 er det ogsaa befundet, at de bestaaende Ægteskaber forholde sig til Antallet af Indbyggerne i Schleswig som 10 til 65, i Holsteen som 10 til 56. Det synes, at jo ringere Forholdet af de Fødte er mod de Ægteviede, desto større er Forholde af de Fødte til dem, som opnaae at blive gifte Saa parader som det end maatte klinge, af med den tiltagende Befolkning Forholdet af Ægteskaberne maa aftage, og at en forøget Livs varighed medfører en forringet Frugtbarhed, og omvendt, saa stadfæstes dog dette ved alle Landes Erfaringer. Saaledes har det i Engelland i sildigere Tider været Tilfældet, at ved et forringet Forhold af Fødslerne en bestandig aarlig Tiltagelse af den absolute Folkemængde fandt Sted. Ved Sammenligning finder man, at det ringere Antal af Fødte har havt en forringet Dødelighed til følge, og netop i de Aar, hvor de færreste Børn avledes, var Middel-Livsvarigheden høist og naaede et større Antal den mandbare Alder. Saaledes staaer Livsvarigheden i omvendt Forhold til Frugtbarheden, og Børnenes Dødelighed er ringest der, hvor Forholdet af de Fødte til Folkemængden er det mindste. Enhver vil altsaa let forudsee de sørgelige Følger, af tidlige Giftermaale, uden Udsigt til at ernære en Familie, hvilke i de sildigere Aar ere blevne saa almindelige her i Landet, uden at jeg behøver at yttre mig herover videre og spaae en sørgelig Fremtid. Kun tilføier jeg, at Resultaterne af Befolkningen, Giftermaalene, Dødeligheden og Livsvarigheden, ikke formaae at overskride Grændserne af visse Betingelsesligninger. Naar altsaa Tiltagelsen, af et Lands Erhvervkilder ikke tilsteder mere nogen større vedvarende Tilvært af Folkemængden, saa følger enten en større Dødelighed eller og et ringere Forhold af de Fødte. Disse ere de Grundsætninger, som den fortræffelige Malthus har lært os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
Om Statspapirers pludselige Stigen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
J en Tid af henved to Maaneder have næsten alle muelige Slags Statspapirer været i Stigen, og danske Obligationer have igjen naaet en Punkt, som de ikke have staaet paa siden Aaret 1819, nemlig 92 a 93 uden Renter, som udgiør, efter den gamle Afhændelsesmaade med Renter, omtrent 93 til 94. Det Høieste, de stode i Aaret 1819, var 100, hvorfra de dalede igjen i en Tid af et Fjerdingaar til under 700. Spørger man om Aarsagen til en saa pludselig Stigen i saa kort Tid, saa kan ingen angive nogen skjællig Grund dertil. Vist nok er der kjøbt en betydelig Deel danske Statspapirer, for udenlandsk Regning, hvorved disse naturligviis maatte stige forholdsviis; men det er ikke allene danske, ogsaa alle andre Landes Statspapirer ere stegne i samme Tidsløb ligesom ved et electrisk Stød. Jkke mindre vist er det, at Disconton udenlands staaer yderst lavt, og at Handelstandsningen sætter Capitalisterne i Forlegenhed for at anbringe deres Penge. Ogsaa hedder det i offentlige Blade, at Frankrig staaer i Begreb med at gjøre et Laan til 3 pC., imod at modtage 74 og 75 pr. 100, for dermed at indfrie sine 5 pC. Renter. Men deels kunde Capitalisternes Forlegenhed at anbringe deres Penge ikke være kommen saa pludseligen; deels kan en projecteret Financeplan i en enkelt Stat vel neppe frembringe en saa ualmindelig og raquetmæssig Stigen i alle andre Staters Papirer. Der maa altsaa, foruden de anførte naturlige Aarsager, være en Deus er maching, der frembringer samme. Massen af Europas Statspapier er alt for stor til, at den kan repræsentere en Sølvmasse. Vare alle Staters Financer end paa en saa fast Fod, at dette kunde være tænkeligt, saa var det dog ikke mueligt, at nogen fornuftig Capitalist vilde hengive sin Capital for et enten aldeles uopsigeligt eller kun i mange Aars Terminer betaleligt Papir, som kun svarer 5 pC. Man skulde, saaledes som Tingene nu staae overalt i Europa, udsætte sig for at tabe 30 pC. af sin Capital, hvilket bliver Tilfældet, naar Obligationer, ved en eller anden indtræffende Begivenhed, skulde gaae ned til den Punkt, hvorpaa de stode for to Aar siden, blot for at faae to pC. mere, end den for Øieblikket yderst lave Disconto. Det er umueligt, at nogen forstandig Mand kunde calculere saa urimeligt. Det er altsaa vist, at det maa være en gjenopvaagnet Speculationsaand, der, af Mangel paa anden Beskjæftigelse, nu har kastet sig paa Statspapirerne, saavel her som udenlands. Men at denne Opdrivning ikke længe kan holde Stik, er indlysende. Meget, maaskee det meste, sælges paa Tid, og naar Modtagelsesterminen kommer, maa Priserne igjen falde lige saa hurtigen, som de nu stige. Kun Skade, at saa mange Forblindede ville komme til at lide derved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-10
J en Periode, som den nuværende, er det naturligt, at mange, der gjerne vilde vinde Penge paa en saa let og hurtig Maade, fristes til at følge Strømmen. Men disse Letsindige burde dog ikke glemme de Tider, da man betalte 100 Rdlr. D. C. for den blotte Anviisning paa en Actie til et kun endnu i Jdeen tilværende østersøisk Compagnie, og siden, da man gav 144 Rdlr. D. Cour. for en Specie, 100 Rdlr. for et Pund Thee, eller den endnu nyere Tidspunkt, da en asiatisk Actie betaltes med 430 Rbd., de samme Actier, som i Aaret 1783 rigtig nok gieldte 18 til 1900 Rdlr. D. C. (36 til 3800. Rbd.), og gave i aarligt Udbytte 150 Rd. D. C. (300 Rbdlr.); men som i Aaret 1823 stod i 60 Rbd. (30 Rd. D. C.) og først i disse Dage reiste sig til 100 Rbd. (50 Rd. D. C.), og nu skal give et aarligt Udbytte af 4 Rbd. (d. c. 2 Rd. D. C.) Ordsproget siger: "Brændt Barn er bange for Jld, men dette Ordsprog synes ikke at være anvendeligt paa de speculerende Børn. De surre omkring enhver Gienstand, enhver hurtig Fordeel lovende Artikel, der er i Velten, lig Myggen om Lyset, indtil de, som denne, have brændt Vingerne og styrte i den fortærende Flamme, hvori de troede at varme sig. Her virker intet Exempel; her er den forbigangne Tid ingen Erfarings skole. Man styrter sig i Malstrømmen, uden at tænke paa en eneste af de mange Tusinde, den har nedmalet i Afgrunden.