Berlingske Tidende, 1821-02-12
Den 28de Januar. J den Beretning, som den Deputerede, Borelli den 8de December aflagde over Kongen af Neapels første Budskab angaaende de forenede Monarkers Jndbydelse, forekom i der blandt andet adskillige Citationer af den Proclamation, Kong Ferdinand under 1ste Mai 1815 udstædte fra Palermo; men saa fordreiede og urigtige, at man aldeles ikke kunde kiende dem igien Vi meddele her denne Proclamation af 1ste Mai 1818, saaledes som den er aftrykket i No. 27 af den Østerrigske Jagttager efter den i Palermo i Folio trykkede Original. Ferdinand den 4de a. Neapolitanere! Det Øieblik er nu kommet, da jeg vender tilbagetil min Trone i Neapel. Alt forener sig, for lykkelig at lede mine Skridt. Eders eenstemmige Begiæring kalder mig tilbage. De høie Magters almindelige Ønske lader mine Fordringer vederfares Ret. Mine høie Allieredes kraftige og faste Bistand understøtter og opmuntrer mig. Jeg bryder op i Spidsen af en Armee, ikke som en Usurpator, for at ophidse miskiendte Nationer, eller som en Lykkeridder, for ved Storm og Skibbrud at gribe efter det, som Roligheden ikke kan yde. Jeg vender tilbage i min dyrebare Families Skiød. Jeg kommer for at bringe den Trøst og Fred. Jeg kommer, for at giengive den det gamle Held, og udslette Erindringen og forgangne Lidelser. Neil J ere ikke skabte til at svinge Krigsfaklen mod dem, det ikke ere Eders Fiender. I ere ikke skabte til at fornedre Eder ved det Drommebillede af Storhed, som kuns fødes af Forstyrrelse og Rædsel. Eders Forfædres Historie er høist ærefuld for Eder. Som Efterkommere af Brutterne, Campanerne og Samniterne maae i bringe de fremmede Forstyrrere af Eders Velstand og huuslige Sikkerhed til at zittre, og ikke være Verktøiet for deres Herskesyge eller Slagtoffere for deres Giøglespil. Eders Sønner skulle ikke forsmægte under iiskolde Zoner. Eders Formue, Frugten af Eders Sved, Eders frugtbare Jordbunds Frembringelser maae kuns nydes af Eder. Napolitanere! vender tilbage i mine Armeel Jeg er født imellem Eder. Jeg kiender Eders Sædvaner, Eders Charakter, Eders Skikke, og veed at vurdere dem. Jeg ønsker intet mere ivrigt, end at give Eder de meest paafaldende Beviser paa min faderlige Kierlighed, og at giøre min nye Regieringsperiode til vort fælleds Fædrenelands lykkeligste og heldigste Epoche. De helligste Panter paa Maadehold, Blidhed, giensidig Fortroelighed og fuldkommen Eendrægtighed maae borge for Eders tilkommende Rolighed. Neapolitanere! Understøt med Eders Anstrengelser et Foretagende, der har et saa stort, saa retfærdigt og saa velgiørende Maal til Øiemed, der udgjør en Deel af Europas fælleds Sag, til hvis Forsvar alle Nationer staae rustede. Jeg lover Eder, at Jngen i mindste Maade skal blive draget til Regnskab for nogensomhelst Handling, der maatte være begaaet under min Fraværelse fra dette Kongerige, saavel efter min første som efter min anden Bortfiernelse, og ved hvilken man havde forbrudt sig mod den mig skyldige Troskab. Et uigiennemtrængeligt og evigt Slor bedækker alle foregaaede Gierninger og Meninger. Derfor forsikrer jeg paa det høitideligste, og ved mit Kongelige Ord i dets fuldeste Udstrækning: om en evig Amnestie og Forglemmelse af Alt Forbigangent.