Jyske Efterretninger, 1767-02-27
Den fæle Vattersoet ved Drikken meer tiltager, Og derhos Tørsten dog forsvinder ikke, naar Dens Grund og Aarsag man af Blodet ey udjager, Og usund Vædske af den bleege Krop ey gaaer. Lad kun Phraates sig paa Chri Throne svinge, Den uforfalsket Dyd, som hader nedrig Smag Til sand Lyksalighed dog holder ham for ringe, Og lærer Folk, at man ey finde maae Behag J tom. J tomme Ord, men at den rette Konge=Ære, Og sande Laurbær Krands besidde ikkun de, Som Penge=Dyngen kan ansee, og ey begiere, Og neppe værdige engang til den at see. Carmin. Lib. U. Od. 10. Du lever best Licin, naar du dig ey fordrister Ud paa det vilde Hav, hvor Søen farligst er, Ey heller bange for hver Vind dig stedse lister, Med Landet hen, hvor man maae frygte blinde Skier Hvo Middelveyen og dens Yndigheder kiender, J nedrig Hytte ey fordrage kan at boe, Af Høyhed blindet han og ey til Hoffet render Hvor Avind kan ham snart berøve al sin Roe. En Storm den ranke Gran kan allersnarest brække, Og høye Taarne med den største Magt nedslaae, De Bierge=Toppe som til Skyerne fast række, En Lynilds=Straale og kan allerlettest naae. Den som sig skikke vil mod alt hvad ham kan hændes, J Modgang haabe, men i Medgang frygte maae Ustadig Lykke. See den grimme Vinter sendes Af Jupiter, han og den byder bort at gaae. Om det nu ilde gaaer, du skal dog ikke grue, Det gaaer ey altid saa, der komme kan den Dag, Da Phoebus hænger bort sin skadelige Bue, Og i at spille paa sin Harpe har Behag. Naar Modgang møder dig, da lad dig ikke bøye, Men vær kun modig og standhaftig i dit Sind; Naar Vinden derimod dig alt for stærk vil føye, Tag da forsigtig strax et Reeb i Seylet ind. Du lever ret, Licin i fald du ikke seyler For vidt paa Dybet ud, men heller ikke ved For stor Forsigtighed af Frygt for Stormen seyler, Og holder alt for nær mod den usikkre Bred. Om Mennesket kun var udaf den gyldne Maade En Elskere, han holdt sig ikke sikker i For Forfaldne Hytter, han var sindig, og attraaede Ey heller Slotternes misundte Pralerie. Den trodsig ranke Gran med Ydmyghed maae bøye Sig ned for Vindens Magt, og store Taarne faaer Et meget større Fald, fordi de ere høye, Og Lynild oftest ned paa store Bierge slaaer. En værre Skjebnes Frygt, og Haab om bedre Skjebne. Er Midlet, hvorved sig retskafne Siæle kan Jmod den blide og ublide Lykke væbne, Os Jupiter vel gav den grumme Vinter, han Jgien fordriver den. Det Onde, som os skrækker, Paa denne Tid, kan snart til Glæde blive vendt, Ved Harpen Phoebus tidt den tause Musa vækker, Og har til Skud og Drab ey altid Buen spendt. Viis høyt og ædelt Moed i Nødens største Plage, Men drives Lykkens Skib af alt for gunstig Vind, Da bør du som en Viis de stive Seyl nedtage Før ubehagelig Forandring treffer ind. Da leves best, Licin naar man ey stændig tragter Mod Dybet ud, og naar ey alt for vaersom man For frygtet Storm gruer, sig ikke noksom agter, For meget nærmende anrører fiendtlig Land. O gyldne Middelvey, hvor trog kan din Tilbeder. Den Hytte savne, hvor kun skiden Smitte er, Klog føler ingen Savn af Hoffets Herligheder, En Lykkens Yndling veed han at misundes der. Den høye ranke Gran, hvis Top mod Himlen rækker, Af Vinden slides meest de Taarne, som sig op Mod Skyen hæve, og med sterkest Fald nedbrækker: Af Lynild røres helst de høye Bierges Top. En høy, en oplyst Siæl, den venter bedre Skjebne, Naar Modgang raser; Og, naar Medgang af ham leet, Han frygter Uhelds Stød; Mod samme kan sig væbne, Os sæle Vinter gir den samme Jupiter, Som tar den bort igien: Os Modgang ey kan true Bestandig, bedre Held vi stedse vente maae, Apollo spender ey altid sin mordisk Bue, Citharens Fryde=Klang hans Musa og maae slaae. Viis. Viis Mod og Mandighed, naar slette Kaar dig trykke, Lad Viisdom derimod i Medgang holde Vagt, Naar dine Seyl de staae af alt for hældig Lykke Udspendte. Hids dem ind. Da tag dig først i agt Fredagen den 20 Februar. blev paa Raadstuen af den Høy= og Velædle Magistrat sat en Brød=Taxt hvorefter Bagerne her i Aalborg sig have at rette: Alle Slags Hvedebrød for 1 s. skal vede 6 Lod og totrediedeel qvintin (udregnet efter Hvedens her værende Priis. 5 Rdlr. Tønden.) Brød af sigtet Rugmeel for 1 s. skal Skiønrogen Brød veye 12 Lod. Simler 11 Lod og 3 qvint. Kavringer for 1 s. skal veye 7 Lod og 3 qvint. Af Rugbrød for 2 s. skal blødt Brød veye 1 Pund og halvtolvte Lod. Grove Kavringer 27 Lod. (beregnet efter god Dansk Rug 13 Mark Tønden. Man venter og med første en Kiød-Taxt for Slagterne, og var at ønske, der paa adskillige andre Ting maatte her, ligesom andensteds, vorde fastsat en almindelig Taxt tilligemed Mulct, hvorefter enhver kunde vide at rette sig. Paa Ullerupgaard paa Morsøe, paa Rødslet og adskillige andre Herregaarde skal Studene være solgte. Sr. Hans von Spreckelsen er i denne Uge ankommen, og reyst over til Wensyssel.