Viborger Samler, 1844-06-03
London, den 27de Mai. (Over Hull.) Queens Bench Tribunalet har den 24de afgivet sin Dom angaaende O'Connells og hans Medanklagedes Begjering om Annullering af den hidtil anvendte Procedure og om Jndledning af en ny Proces. Allerede forhen var der, som bekjendt, Tale om at der iblandt de 4 Medlemmer af Retten herskede Meningsforskellighed, og da Dommerne, den ene efter den anden, motiverede den 24de deres Anskuelser, da viste sig paa ny, at denne Formodning ikke har været ubegrundet. Den yngste Dommer, Perrin, tog først Ordet, og udviklede i et længere Foredrag den Anskuelse, at den hidtil anvendte Procedure maatte annulleres til Fordeel saavel for O'Connell som for den Geistlige Tjerney. Han støttede sin Annulleringsdom til Fordeel for O'Connell fornemmelig derpaa, at det ikke er beviist, at de i to Journaler meddeelte Taler af O'Connell, paa hvilke Anklagen imod ham støtter sig, virkeligen ere holdte af ham, og til Fordeel for den Geistlige Tierney derpaa, at der aldeles ikke kunde uddrages nogen Slutning om en Deelagtighed i en conspiracy af den Omstændighed, at Tierney den 3die Octbr. f. A. indtraadte i Repealassociationen - Motivet til Juryens Kiendelse imod Tierney. - Hvad nu angik Tierney, da tiltraadte Dommeren Crampton i en Tale, som varede 4 Timer, sin Collegas Anskuelse, derimod troede han at maatte erklære Daniel O'Connell saa meget mere ansvarlig for de omtalte oprørske Taler, som han selv ikke har negtet at have forfattet dem; – ligesom det ogsaa var hævet over enhver Tvivl, at han var deelagtig i en conspiracy med Redacteurerne af hine Journaler – Freemans Journal og the Pilot –, i hvilke hine Taler vare indrykkede. Dommeren Burton samt Overdommeren Penne father troede derimod uden Undtagelse at maatte afviseBegjeringen om Processens Annullering med Hensyn til alle de Anklagede; hvad O'Connell angik, da vare de ganske af samme Formening som deres Collega Crampton, og med Hensyn til Tierney bemærkede de, at Juryens Verdiet kun finder ham skyldig i at have udstrøet og bevirket Uenighed imellem Dronningens Undersaatter, hvilket, efter deres Overbeviisning, ogsaa er fuldkommen godtgjort. Som Resultat viste sig saaledes, at de Anklagedes Begjering var forkastet af Rettens Majoritet og at kun Stemmelighed fandt Sted med Hensyn til Tier ney. Da Overdommerens Stemme imidlertid maatte gjøre Udslaget, saa lød Rettens Kiendelse paa ubetinget Forkaftelse af de Anklagedes Begjering. – Saasnart denne Dom var publiceret af Overdommeren, reiste Generalfiscalen sig, og erklærede: at han med Hensyn til den angaaende Tierney herskende Meningsforskjel afstod fra retlig Forfølgelse imod denne, men at han med Hensyn til de andre Anklagede maatte andrage derpaa, at Tribunalet den følgende Dag vilde afgive sin endelige Dom i Sagen. Strax derefter erklærede Advocaten Hatchell i de Anklagedes Navn, at disse havde isinde at indbringe en Begjering imod Straffedommens Udstedelse carrest of udgment), hvilken Begjæring ogsaa fremlagdes Dagen efter ved Sir C. Loughlin. Denne Begiering støtter sig fornemmeligen paa en Feil i Formen i Jndledningen af Anklageacten, paa den tvetydige Affattelse af de fem første Anklagepuncter, og paa den ubestemte og altfor generelle Affattelse af samtlige Anklage puncter. Forhandlingerne derom skulde tage deres Begyndelse idag, saa at Straffedommen vel vil blive afsagt i Løbet af denne Uge.