Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-05-26
Nyheder fra Udlandet. Spanien. Høist mærkelige Efterretninger vare indtrufne fra Madrid til Paris. Den spanske Pr. Minister Martinez de la Rosa, hed det, var gaaet af, og den hidtilværende Finantsminister, GrevTorreno, traadt i hans Sted. Det var kommet til en heftig Ordvexling mellem disse To i Kabinettet, idet Sidstnævnte paa stod man skulde gjøre Forsonings forslag, hvilket Hiin aldeles var imod. Disse Forslag gik ikke ud paa mindre end et Giftermaal imellem Prætendentens Søn og den lille Dronning. Saasnart de la Rosa var gaaet af, hed det endvidere, at Marqvis de las Amarillas var afreist til London og Paris, for at meddele Hofferne dette Project, som Dronning Regentinden havde erklæret sig villig til at indgaae. Alle disse Rygter havde foranlediget en Folkebevægelse i Madrid. Den belgiske Regjering skal have tilbudt Dronningen af Spanien et Frikorpspaa 10,000 Md. Carlisternes Overgeneral, ZumalaCarregni, har udstædt følgende Proklamation til sine Tropper. Tappre Soldater, som kæmpe under min Kommando Navarras og de baskiske Provindsers Sletter forkynde høit, Eders glorværdige Bedrifter. Lader os ønske hinanden til Lykke, mine troe Vaabenfæller. Den Gud, som leder Slagets Gang, vaager over os. Aldrig har hans Gunst tydeligere erklæret sig for os, end nu. Vi vare svage, og han gjorde os stærke, vi vare forsagte, og han gjorde os tappre og modige. Soldater, Fra idag af er Seiren vores. kunne hilse den som den opgaaende Morgenrøde for det Herredømme, der vil sikkre vort betrængte Fædreland den Rolighed, hvorefter det saalænge har sukket. Vi ere Alle blevne overbeviste om, at den høieste Tapperhed og militaire Berømmelse er afmægtig i sine Bestræbelse, naar den vil berede Uretfærdigheden en Triumph, og at den stedse maa bøie sig for hvad der er Ret og Gud velbehageligt. Længe leve Spaniens retmæssige Konge, Carl Vi Frankrig. Af Procesuhyret er der nu allerede blevet To, og man frygter for, at det saaledes vil komme til at gaae i det Uendelige. Halvfemsindstyve afde Anklagedes selvvalgte Forsvarere havde i Tribunen indført en Skrivelse til de Anklagede, hvori der udtaltes den meest levende Sympathie for disses kraftige og modige Forhold, men naturligviis krydret med mange bittre Sidehug baade til Pairsretten og til Regjeringen. Processen kaldtes deri en Borgerkrig, der midt i Freden paaføres Lovens hellige Altar, og de Anklagede opmuntredes til at blive ved som de have begyndt, da Frankrig aldrig vil erkjende Dommere, hvor der ikke findes Forsvarere, o. s. v. Pairskammeret bleve sammenkaldt til et overordentligt Møde, hvori den fra Stockholm hjemkaldte Pair, Hertugen af Montebello (Søn af Marskal Lannes, for nogle Aar siden fransk Gesandt i Khvn.) stod frem som Klager, og forlangte, at Redacteurerne saavelsom alle de Halvfemsindstyve som havde underskrevet hiin fornærmelige Skrivelse, skulde indstævnes for Rettens Skranker. Det er nu skeet, og bringe disse 90 anklagede Forsvarere ligesaamange nye Forsvarere med sig, og Pairerne atter udelukke disse, og disse da udstæde en ligesaa kraftig Protest, hvor skal der da blive Ende paa disse Forfølgelser. - Bladet Tribunen er bleven standset (det har havt saamange Processer, at dets ansvarlige Redacteurer have paadraget sig 49 Aars Fængsel og 157,650 Fr. Mulkter), men Hertugen af Montebello, faaer Skoser fra alle Kanter. Opmærksomheden er saaledes nu mere henvendt paa Forsvarernes end paa de Anklagedes Proces; men den offentlige Rolighed var endnu hidtil ikke bleven forstyrret. Forleden Aften havde endeel unge Mennesker sværmet gjennem Gaderne og sjunget Marseillaisen samt ladet Republiken leve høit, men dog uden nogen videre Uorden. Derimod viser der sig en saa mistænkelig Stemning blandt Nationalgarden, at Marskal Lobau har sig nødsaget til at lade afvæbne nogle Compagnier.