Viborger Samler, 1849-03-12
Rigsdagsforhandlingerne i Frankfurt am Main, den 5te Marts. Ministerpræsident v. Gagern aabnede, efterat Præsident= og Vicepræsidentvalgene vare endte, Forhandlingerne med følgende Tale: "Den under 26de Aug. 1848 i Malm afsluttede Vaabenstilstands Convention er fra dansk Side opsagt paa en uformel Maade, der ikke passer til Forholdene. Vel erklærede den danske Befuldmægtigede, da han meddeelte Opsigelsen, at Hs. Majestæt Kongen af Danmark hengav sig til det tillidsfulde Haab, at den fattede Beslutning ei vilde føre til en Fornyelse af de i forrige Aar stedfundne Fjendtlig heder, og søgte derhos at fremstille Opsigelsen fra et saa saadant Synspunct, at Opsigelsen turde tjene til at befordre Freden. Saa paafaldende det allerede er at erfare, at en Act, der væsentlig ligner en fornyet Krigserklæring, fremstilles som tjenende til at befordre Freden, saa forøges Forundringen end mere derved, at Opsigelsen, af Malmøerconventionen skete fra Danmarks Side paa en Tid, da just Aabningen af Underhandlingerne var indledet ved den mæglende Magt England og det Ønske var udtalt af Hs. britiske Majestæts første Statssecretair, at vor Gesandt ogsaa vilde medvirke til Forlængelsen, af Vaabenstilstanden, da en saadan Forlængelse maatte absolut nødvendig gaae forud for enhver Underhandling, der skulde lede til et Resultat. Det er ei at betvivle, at et lignende Ønske ogsaa er udtalt til Danmark. Vor Gesandt har strax erklæret sig villig til hiint Forslag om Vaabenstilstandens Forlængelse. Paa dette og paa andre under Vaabenstilstandsconventionen fra Tydsklands Side givne Beviser paa Beredvillighed til en fredelig Overeenskomst har Danmark svaret med at opsige Vaabenstilstanden ved Underhandlingernes Aabning. Under de anførte Omstændigheder er det vel endnu muligt, at Danmark overilede Beslutning vil forblive uden Følger. Men de allerede indleddede Fredsunderhandlinger ere naturligviis at ansee som afbrudte, indtil Danmarks Overilelse er gjenoprettet, indtil det staaer fast, at Fjendtlighederne indtil en Termin, der nærmere bliver at bestemme, ikke fornyes, og at Status quo Systemet opretholdes. Paa dette foreløbige Formaal ere for nærværende Tid Underhandlingerne rettede. Rigsministeriet paaligger det at drage Omsorg for, at Tydskland er rustet i det Tilfælde, at Fjendtlighederne atter aabnes. J saa Henseende er Fornødne allerede indledet, og Centralmagten gjør Regning paa Nationalforsamlingens og Statsregjeringernes Medvirkning, naar samme skulde blive fornøden. At kunne værne om Tydsklands Ære i Fred var vort Haab og vor oprigtige Stræben. Dersom Danmarks Skridt skulde have tilfølge Krigens Fornyelse i Norden, da falder Skylden og Ansvaret paa Danmark, og Europa vil yde det fra vor Side udviste Maadehold Anerkjendelse. Men skulde Danmark have troet at kunne drage Fordeel af den tilsyneladende forstyrrede Enighed imellem de tydske Stater, da vil det angrebne Tydskland vise, at det veed at begrændse sine Udviklingskampe; det vil med Alvor være betænkt paa at Forfatningsværket bliver fuldført og endt. (Vedholdende Bifald.) – Riesser bemærkede med Hensyn til de danske Anliggender, at hele Tydskland vil vise sig enigt i dette Spørgsmaal og staae ved sin Regjerings Side for at tilstaae den alle fornødne Midler til Krigens kraftige Førelse (Stormende Bravo) og naar der bag den nærmeste, tilsyneladende ubetydelige Fare for de Danske staaer en større, naar Fædrelandets unge Frihed underkastes en Kamp med en anden mægtig Fiende, da vil Tanken om Fædrelandets Fare svæve paaskyndende og forsonende over Forfatningens Værk. – J Forsamlingens venstre Sides Navn stadfæstede Venedey Riessers Ord: at Tydskland nemlig var stærkt og tilsinds paa eengang at holde Fjenden fra de tydske Enemærker og opbygge Templet for sin Frihed.