JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-03-03
Nyheds Post. - En væsentlig hindring for Iværksættelsen og Udførelsen af almeengavnrige Indretninger her i Provindsen, var som oftest den Uvillie, hvormed Publicum tog Deel i, ved Actier at gjennemsætte saadanne Foretagender, der almindeligviis alene paa denne Maade kunde erholde Tilværelse, idet den enkelte Privatmand vilde resikere for meget ved Paabegyndelsen af kostbare Anlæg. Glædeligt er det imidlertid at erfare, at utidig Tilbageholdenhed stedse meere og mere synes at tabe sig, hvor den grundlagte Plan lover, om ei Fordeel, saa dog Nytte, og om ei Nytte alene for Actiehaverne, saa dog for det Offentlige. Naar derfor den Aand først alvorligen vil blive vakt i Folket, ved forenede Bestræbelser at arbeide til almeengavnende Øiemed, vil mangen herlig Indretning ofte kunne opstaae til beregnelig Jndflydelse for det Heles Opkomst, og det i Særdeleshed i en Provinds, hvor der, ved Siden af megen Fattigdom, tillige befindes mange privat Formuende, som tidligere kun have havt Tanken udelukkende henvendt paa Capitalernes sikkreste Udsættelse, uden i mindste Maade dermed at fremme saadanne Foretagender, som ei alene i og for sig love meere end betryggende Sikkerhed, men tillige i national Henseende stedse burde være Capitalisten en dobbelt Opfordring, idet Villien her burde svare til Evnen. Man seer saaledes, at den projecterede Dampskibsfart i Aalborg hidindtil har erholdt megen Deeltagelse, og det vilde være at beklage, om de manglende Actier skulde forhindre Udførelsen af dette nyttige Foretagende, eller om den af Jacob Holm & Sønner bekjendtgjorte Dampfart mellem Frederikshavn og Frederiksværn skulde tilintetgjøre samme, hvilket nu Tiden vil vise. At der ingen Entrepreneurer stille sig i Spidsen for en Dampskibsfart fra Kjøbenhavn umiddelbart til Aarhuus, er yderst paafaldende, da denne ganske utvivlsomt rigeligen vilde betale sig, og da herved den høist uforsvarlige Tilsidesættelse mod Publicum kunde ventes hemmet, som stedse af Entrepreneuren af Dampskibet "Dania", ved Overfarten fra Aarhuus til Kallundborg, er udviist, hvorom vi med det Første skulle give en detailleret Fremstilling. En vakker Concurrence er ogsaa i denne Tid vakt i Aarhuus, for dersteds at oprette en Dampbadeanstalt, neppe havde i denne Anledning den dristige Capitain M. Bech opfordret til et Møde paa Byens Raadhuus, hvor Forslaget dog fandt endeel Jndsigelse, som Følge af, at Anlæget antoges at være calculeret altfor stort og kostbart, førend endog trende andre Concurrenter ogsaa syntes tilbøielige til at gaae ind paa et lignende Project. Man seer deraf, at det her, som i mange Ting, blot beroer paa, at gjøre det første Skridt; Sandsen er nu altfor meget vakt, til at jo almeennyttige og gavnrige Indretninger ved Actiehavere ei skulde kunne lade sig fremme, og ønskeligt var det derfor, at flere formaaende Medborgere, istedetfor at trække sig tilbage, oftere vilde stille sig i Spidsen og samvirke til det Heles Vel, hvorved den nationale Borgeraand stedse i forhøiet Grad vilde sammenknyttes.
Jyllandsposten, 1840-03-03
I et Brudstykke af en Tale, holden for en Borger forsamling i en Provinds af en Borger hedder det blandt Andet: "Større Dannelse blandt alle Klasser! Det er Omqvædet paa Tidens Vise, som Alle maae istemme med det er det uundværlige og sikkre Middel til at berede Fædrelandet en bedre Fremtid. - Men ingen Klasse af Samfundet, mine Medborgere, trænger forholdsviis mere til Dannelse end den, hvortil vi høre. Den offentlige Stemme har forlængst udtalt det baade ved Tale og Skrift; Regjeringen har erkjendt det ved at give sit Minde til Realskolers Oprettelse; men vi maae ogsaa selv erkjende det, saa mange dannede Mænd vi end kunne glæde os ved at tælle blandt vor Stand; vi maae selv virksomt arbeide paa at afhjælpe Manglen, ved vor Stemme i Communen, ved vor Indflydelse privat, ved vor Virksomhed for Andre, ved vor Bestræbelse for os selv. Alt opfordrer os dertil; ikke blot Samfundets Vel, men ogsaa vort eget Velfærd, ikke blot det, vi kalde Velfærd i høiere, aandelig Forstand, men ogsaa vore lavere Jnteresser, just under de særegne Forhold og Omstændigheder, hvorunder vi befinde os. - Et andet Sted siges, Rangforordningen har tilforn havt Betydning, men nu har dog Rangen tabt Meget af sin Credit og vil bestandig tabe mere; den er et Spøgelse, som Fortids Overtro har avlet, og bliver som andre Spøgelser til Jntet, naar man ophører at troe derpaa. Nei, men der er en anden vigtigere Aarsag, som forringer vor Anseelse, en Aarsag, som bestandig vil have samme Virkning, saalænge den ikke hæves – det er den, at vi ere mindre dannede. – Dannelse mine Herrer, det er vore Dages Adel og Rang; den gjør alle Stænder lige, vor Tids Aand, har man med Rette sagt, kjender kun to Rangklasser, Dannede og Udannede. Derfor, min Medborger, ønsker Du Anseelse, da stræb efter Dannelse og læg den til de øvrige Egenskaber, som fortjene Agtelse, og vil Du, Din Søn skal arve samme Gode, da opdrag ham til en dannet Mand!"At Distribuenterne af Bladet Fædrelandet have indskrænket Forsendelsen til Jylland med Ageposten, eller een Gang ugentlig, er vistnok forsaavidt rigtigt, at Bladets Abonnenter paa denne Maade med større Vished kan erholde Ugens syv Rumere; men naar Tilfældet nu indtræffer, at Forsendelsen med Ageposten udebliver, og man, som Følge deraf, næste Gang modtager 14 Nummere af Fædrelandet, hvilket fandt Sted forrige Uge i Aarhuus og formodentlig i flere Byer i Provindsen, da fristes man dobbelt til at beklage den Jndskrænkning, hvorunder Bladforsendelsen her i Landet lider og som væsentligen bidrager til at skade og undertrykke Bladliteraturen, der ved friPostforsendelse betydeligen vilde lettes i Distributionen, som baade bør skee hurtigt og billigt.
Jyllandsposten, 1840-03-03
J Anledning af en tidligere feilagtig Meddelelse ang. Deligencebefordringen i Jylland bemærkes, at den i dette Foraar tager sin Begyndelse.
Jyllandsposten, 1840-03-03
- En Hr. P. D. Janens i Hamborg vil have opdaget et Plantestof, som ikke alene fuldkommen skulde erstatte Bomulden, men endog overgaae den i Styrke, Glands og blændende Hvidhed. Da Planten kan trives overalt i Tydskland - hedder det i Beretningen - og vel altsaa ogsaa i Danmark, turde denne Opdagelse, om den iøvrigt holder Stik og er practicabel, vorde en af de allervigtigste, som er skeet i den nyere Tid. Det var at ønske, at Hr. Janens selv vilde meddele Publicum en fuldstændig Forklaring om denne Sag. En Prøve af denne Planteuld har været fremlagt i "Hamb. Correspondents" Bureau.
Jyllandsposten, 1840-03-03
J Berlin har Professor Chrenberg spaaet en mild Eftervinter og et tidligt Foraar, og angivet som Grund for denne Forudsigelse, at der i den igjennem Staden løbende Spree allerede har viist sig en uhyre Mængde af de smaae Vanddyr, som i Kunstsproget benævnes Carchesium Spectabile og Euplotes virides. Vi ville nu snart faae at see, om Manden har Ret. Ved de senere Dages Frost med en Kuldegrad af 57 Grader R., der afløste en i længere Tid vedvarende forunderlig blid Temperatur, er Manges noget for Sangvinske Forhaabning om et alt i Anbrud værende Foraar paa en mindre behagelig Maade, bleven skuffet.
Jyllandsposten, 1840-03-03
J det medicinsk-botaniske Selskab i London d. 8de Januar meddeelte Dr. Sigmond Beretning om Forbruget af Opium i China. Aarsagen, hvorfor Chineserne ryge Opium, istedetfor at de fleste andre østerlandske Nationer bruge at tygge det, skal være den, at Rygningen hurtigere og lettere skal frembringe Beruusning. Siden 1820 især, har Forbruget overordentlig tiltaget. Ved den Tid, og i de nærmest paafølgende tre Aar, anslog man Antallet af Opiumsrygere der i Landet til 365,569, hvilke aarlig røgte omtrent 4287 Kister. Fra 1822 til 1835 forøgede Antallet af Opiumsrygerne sig til 2,039,998 og de forbrugte Kister til 12,339. – For Øieblikket skal ikke mindre end 12 Millioner Mennesker være Opiumsrygere. I Gjennemsnit fortærer Enhver daglig 17 1/4 Gran. Opiumsmonopolet i Bengalen indbringer aarlig Regjeringen der 961,293 L. Sterl. En Jdee, der længe har sysselsat Amerikanerne, og som, hvis den bliver realiseret, ikke vil blive uden vigtige Følger for Amerikas, ja for den store Verdens Handel, er den, at lade gjennemgrave, ved en Canal, den Landtunge, som forbinder Nord- og Sydamerika med hinanden. – Efterat have fuldendt sine Arbeider og nivelleret Landet, har den Comitee, som, med den deelige John Bailen i Spidsen, i den Anledning havde dannet sig, nu offentliggjort sin Beretning, og Følgende er det Væsentligste deraf. Under 11 nordlig Bredde i Staten Ricaragua gaaer en Dal tvers igjennem Landet, i hvilken Søen Ricaragra ligger, 128 Fod høit over det stille og 120 over det Atlantiske Hav. Søens Længde beløber 120, dens Bredde 40 til 60 engelske Mile, dens Dybde 40 til 60 Favne. Den er saaledes seilbar for de største Skibe og danner ved sin Beliggenhed et Reservoir, for paa begge Sider at kunne fylde Canalen med Vand. Floden San Juan, der danner Søens Udløb i den mexikanske Havbugt, er 80 engl. Mile lang, meget bred og allerede, som den er, seilbar for mindre Skibe, og ved Hielp af Dæmninger og Sluser kan den uden store Vanskeligheder gjøres brugbar for de største Ostindiefarere og har ved sin Munding i den mexikanske Havbugt en meget god Havn. Fra Nicaragua=Søen til det stille Hav er vel kun 9 engl. Mile, men den Strækning, igjennem hvilken Canalen skal ledes, er 28,365 Pards lang, og den største Bjergryg, Canalen skal gjennemskjære, er 615 Fod over det stille Hav. Jmidlertid er dog samme Bjergryg temmelig smaal, og det øvrige Land fladt. Canalanlæget vil komme paa omtrent 12 Millioner Piastre, og den aarlige Jndtægt vil, efter en lav Beregning, blive 5 Millioner. De forenede Stater have flere Gange søgt at formaae Landets Regjering til at overlade dem dette Foretagende, men forgiæves.
Jyllandsposten, 1840-03-03
Kjøbenhavns Cours den 28. Februar. Hamborg 2 M. - a vista . . . Species=Cours. Obligationer, kongelige, i Sedler. . 96 197. Nationalb., i Sølv . . . . 102-107 1/2. Rigsb., 4 pCt., r. S. 104 104 1/2. Norsk Laan af 1828, 4 pCt. . . . . . 101 101 1/2. 1834, 4 pCt. . . . . . 101101 1/2. Engelsk Laan, 3 pCt. . Svensk Hypothek-Casse=Laan, i Banco. . 96 1/97. nye Dito af 1839, i Dito. . . 95 96. Svenske Sedler, pr. Rd. R. C. . . . . 47 1/247 1/2 s. Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkkerie.
Jyllandsposten, 1840-03-10
Frandeposten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die 8. a. Aarg. Tirsdag d. 10. Marts 1840. No 10. Maa trykkes. Fleischer. Stutteribesigtigelsen i Varde
Jyllandsposten, 1840-03-10
Ved Stutteribesigtigelsen i Varde f. A. fandt jeg mig foranlediget til at gjøre Commissionen opmærksom paa det formeentlig Lovstridige i at uddeele Præmien, 100 Rbd. for en Hingst, tilhørende Dyrlæge Pedersen, paa Nissumgaard i Hertugdømmet Slesvig. Det Passerede blev dernæst af mig omstændeligt indberettet til Directionen for Stutteriet og Veterinairskolen, som endelig, efter meget Skriverie, optagen Forhør m.m.,
Jyllandsposten, 1840-03-10
under 28de Decbr. f. A. har tilskrevet Stiftamtet, og gjennem dette communiceret mig en Resolution, saalydende: "Da Directionen maa tiltræde den af Hr. Stiftamtmanden i behagelig Skrivelse af 6te d. M. yttrede Anskuelse, at en Hingst, som tilhører og en opstaldet hos en Beboer af Hertugdommet Slesvig, ikke kan fremstilles til Concurrence om en af de for Nørre-Jylland udsatte Stutteripræmier, skulde man tjenstligst have Dem anmodet om, at lade Dyrlæge Pedersen paa Nissumgaard betyde, at den hans Hingst ved Stutteribesigtigelsen i Varde tilkjendte Præmie ikke kan foranstaltes udbetalt. Dernæst maae vi med Hensyn til den med Hr. Stiftamtmandens Skrivelse indsendte Besværing fra Viceconsul Müller i Ribe lige tjenstligst bede denne tilkjendegivet, at den ham tilhørende Hingst, Grion, er af flere Sagkyndige, hvis Yttring Directionen i denne Anledning har modtaget, erkjendt at være utjenlig til Landbeskeler i Jylland, og at desaarsag hans Andragende om, at en ny Besigtigelse over sidstnævnte Hingst maatte blive foranstaltet, bortfalder.
Jyllandsposten, 1840-03-10
Vi have seet, hvorlunde Directionen har afslaaet min Begjæring om en ny Besigtigelse, og at den efter flere Sagkyndiges Yttring, erkjender Orion at være utjenlig til Landbeskeler i Jylland; men man er ukyndig om, hvo disse Sagkyndige, ere. Dette vilde maaskee have Jnteresse for Mange, om Directionen maatte finde sig foranlediget til, offentlig at nævne sine Sagkyndige.
Jyllandsposten, 1840-03-10
At samme Spaadom indeholder den umodsigeligste Forudsigelse om vor Jesu Anerkjendelse og hans Læres og Riges Udbredelse blandt alle Folk paa Jorden, hvortil han mener, at vore Dages saa herlige Foranstaltninger ved Bibel- og Missionsselskaber aabne de gladeste Udsigter. At den ei alene forkynder benævnte anmassende Erobrers og Undertrykkers Fald og Undergang, men og med det samme Formindskelsen af de øvrige europæiske Regenters Magt, hvilken Kongemagtens Jndskrænkelse han gjør opmærksom paa, allerede at have fundet Sted i vore Dage i saa mange Stater, ved Jndførelsen af stænderske Forfatninger, og der rimeligviis efterhaanden vil finde Sted i de øvrige Stater med, formedelst det hos Folkene herskende Forlangende efter disse Forfatnin- ja 5) at disse Konger med deres Kongeriger skulle endog engang i Tidens Løb ophøre at være til, da der af dem ville blive een eneste lige indtil Dagenes Ende bestaaende uddelelig Universalstat, der skal vedligeholde Magt og Overherredømme over den hele Jords øvrige Folk og Lande – og at da vil ei alene al Krig vorde bandlyst fra Jorden, og den evige Fred i sammes Sted opslaae sin Bolig der, men og den paa Veien til det Bedre fremadskridende Menneskehed, om den og for et Øieblik staaer stille paa samme, eller vel endog stundom giør et Tilbageskridt, dog omsider opnaae en Sædeligheds= og Lyksaligheds-Tilstand hernede, hvilken en anden af Propheterne antyder under Lignelsen af en ny Himmel og en ny Jord, hvor alt det Foregaaende, og hvad der forhen fandt Sted her paa Jorden, vil vorde glemt, og ikke meere komme i nogen Betragtning. Sin Formening, at vi i vore Dage derfor staae jo længer foran vore Forfædre i Forædling, jo længer disse staae tilbage for os i Tiden, søgte Forfatteren, hvorom han minder, at godtgjøre mod dem, som synes at være af modsat Mening, i dansk Almeenlæsning Nr. 2 og 3, 1835, under Overskrift: "Vare vore Forfædre i Sammenligning med os de Helgene, hvorfor de saa ofte udgives."Men nok ikke færre end de her angivne høist vigtige Punkter er Jndholdet af fornævnte tvende Skrifter, Forfatterens Grunde ere, efter Jndsenderens Skjøn, vægtige. Gid den Kyndigere maatte, til vor Religions yderligere Stadfæstelse og Menneskehedens stigende Vel, ogsaa finde dem vigtige og aldeles antagelige. Jntet skulde være Jndsenderen kjærere.
Jyllandsposten, 1840-03-10
(Jndsendt.) Til S. T. Hr. Etatsraad C. G. Tauber.
Jyllandsposten, 1840-03-10
Deres Høivelbaarenhed har af en til Dannevirke meddeelt Artikel af Steen-Blicher taget Anledning til, offentlig at fralægge Dem al Andeel i Bestyrelsen, af Sorø=Akademies Midler, medens de var Direktor i Sorø, og til at forelægge Publikum Resultatet af Deres Afregning med Frederiksborg lærde Skole. Disse Smaaprøver have vakt en næsten almindelig Længsel efter, at erholde en authentisk Udsigt over hele Deres Virksomhed som Direktor i Sorø og Rektor i Frederiksborg. Man haaber ogsaa, at De vil være istand til, at ordne de hidhørende Materialier, eftersom De, saavidt vides, nu er ved god Helbred og dertil har det ønskeligste Otium. Sorø=Akademie blev, som bekjendt, indviet 1827, og Fortællingen om Deres Virksomhed i Sorø kunde da passende aabnes med en Beskrivelse af denne Høitidelighed, hvorunder da, blandt vigtigere Oplysninger, kunde erfares, hvor betydelige de Udgifter, vare, De havde i Anledning af Hans Majestæts To Dages Ophold i Direktorboligen, hvor høit den Regning løb, De derover indgav til Akademiets Overbestyrelse, hvorvidt Deres Udlæg ved denne høitidelige Leilighed blev dækket ved de Dem bevilgede 700 Rbd. og ved den kostbare Present, hvormed Hs. Majestæt beærede Dem, osv. Aarsagen til Deres Afgang fra Direktoratet 1830, hvorom der har været yttret saa forskjellige Meninger, kan man kun af Dem selv med Sikkerhed erfare. Og da det er Contume, at meget fortjente og bedagede Embedsmænd afgaae med Totrediedele af Deres Gage i Pension, vilde det være meget interessant at erfare, ved hvilken Tilskikkelse De, tre Aar efter Sorø=Akademies Jndvielse, i den blomstrende Alder af nogle og fyrretyve Aar, er kommen til at afgaae med Firetrediedele af Deres Gage, der i sig selv var meget betydelig. Til at brede et fuldkomment Lys over de frederiksborgske Sager vil det vel være nødvendigt, at bekjendtgjøre de vigtigste Aktstykker af den saameget omtalte Procedure for Høiesteret, der endte med Deres Frifindelse. For sluttelig endnu engang at berøre Deres gode Otium, der er en Ting, som man ikke saa let kan faae ud af sine Tanker, henstilles det til Deres Høivelbaarenheds eget gode Omdømme, om De ikke, deels for at vise Verden, at De har lært Noget, som De kan ernære Dem ved, deels for at gjøre det stakkels Sorø=Akademie en Cadeau, kunde renoncere paa de fireogtyvehundrede Rigsbankdaler, De har i Pension af dets i de sildigere Aar stærkt tiltalte Kasse. Da De jo er Candidatus theologie vilde eet eller andet godt Capellani vist staae Dem aabent, og der vilde ikke være saa megen Tale om, at en Capellan er bleven Direktor, naar man saae, at Tingen ogsaa kan vendes omkring, og at en Direktor ogsaa kan blive Capellan, hvorved Verden, paa en vis Maade, igjen kom i Ligevægt. De fik vel paa denne Maade ikke 50 Rbd. om Ugen at leve af; men De kom til at æde Deres Brød i Deres Ansigts Sveed, hvilket skal være overmaade sundt. St. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-03-10
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-03-17
Vandsp. Fyren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 3die en, Karg. Tirsdag d. 17. Marts 1840. No 1. Maa trykkes. Fleischer. Hegels Philosophie og den nyeste Supranaturalisme.
Jyllandsposten, 1840-03-17
Jnseratet i Kjøbenhavnsposten, om den Aandsforvirring, som Hegels Philosophie antages at vække hos de unge Studerende i Hovedstaden, har, som man kunde forvente, fundet Modsigelse. J den Berlingske Tidende har en Hegelianer taget til Gjenmæle; men paa en saadan Maade, at denne Philosophies Tilhængere, neppe ville være ham Tak skyldige. Mere Opmærksomhed fortjene bemærkningerne i Fædrelandet, af Lector Martensen. Naar man læser de Jnserater af denne Mand, som findes i Perseus, skulde man mene, at han var samme Skjæbne underkastet, som flere nyere Philosopher, ikke at kunne give sine Jdeer en fattelig Jnd klædning. Dette forholder sig dog ikke saa. Han kan skrive forstaaeligt, han maa altsaa og kunne tale forstaaeligt. Men et lyst og fatteligt Foredrag blænder ikke, giver Jngen Borgen for, at man er et eminent speculativt Hoved. Derfor vælger man hellere mørke Ord og mystiske Talemaader; dette tiltaler Phantasien, og griber mere. Martensen har iøvrigt omtrent det samme Svar tilrede, som oftere er blevet fremført, navnlig af Steffens i sin Tid: "J dømme om det, som J ikke forstaae; J skulle studere, og atter studere Philosophie, saa ville J nok komme efter, hvad der er dunkelt." – Hvem i Verden, som har nogen Gierning af Vigtighed at røgte, vil bortødsle sin Tid paa at læse mange hegelske Skrifter. Der hører kun liden Skarpsindighed til at gjætte, at Hegels Philosophie er i Grunden den gamle Spinozisme.
Jyllandsposten, 1840-03-17
Hvad der skaffer denne Philosophie, ligesom Schellings forhen, Adgang, er den Hengivenhed, som Tilhængerne synes at nære for det gamle Kirkesystem. Ordet: "gammeldagstroende Christne, er nu i visse Egne Løsenet, stræng Supranaturalisme er hos et vist Parti Mode, er, som det synes, paa sine Steder Veien til Folkegunst, maaskee og til Hofgunst. Aanden, som bevæger sig i den nyeste Supranaturalisme, lærer man tilfulde at kjende af Sacrament striden, som føres med megen Hæftighed. Dersom Vedkommende vilde, hvad de ikke pleie, tage mod Grunde, var det ikke overflødigt at bringe i Erindring, at enhver theologisk Candidat bliver, naar han ordineres og aflægger Præste-Eden, forpligtet til at forrette Sacra menterne aldeles efter Christi egen Jndstiftelse. Men i Christi egne Jndstiftelsesord meldes Jntet om, at der skal gives et spædt ubevidst Barn tre Spørgsmaal om Diævelen, eller at et bevidstløs Barn bliver ved Daaben igjenfødt, og faaer Syndsforladelse; i Christi egen Jndstiftelse meldes Jntet om, at man i Nadveren virkelig nyder Jesu sande Legeme og sande Blod.
Jyllandsposten, 1840-03-17
Ritualstriden har gjort Almeenheden opmærksom paa en Aandsforvildelse, som er større end de Fleste havde tænkt sig mulig i vor Tid. En Modvægt herimod vilde findes, dersom det theologiske Facultet vilde udgive sin Betænkning over Udkastet til Alterbog og Ritual i Trykken. Anm. holder sig forvisset om, at dette Skrift vil yde den meere dannede og sindige Deel af Menighedernes Medlemmer megen Belærelse og Beroligelse. Skulde endog, som maaskee er at formode, Lector Martensen have fundet sig foranlediget til, i enkelte Dele, i Særdeleshed i det, der angaaer Diævlelæren og Diævleforsagelsen, at afgive et dissentierende Votum, dette vil dog ikke forstyrre de gode Jndtryk, som det Hele maa vække. De, der meene det vel med Folkeoplysning og christelig Religiøsitets Fremme i vort Fædreneland, see med Længsel Jndførelsen af en forbedret Liturgie imøde. -J enhver Videnskab og Kunst er man skredet frem. Siden Hexeprocessernes Tider er der neppe talet og skrevet saameget om en personlig Diævel, som i vore Dage. Modersmaalet har opnaaet en Reenhed og Skjønhed, som Fædrene ikke kjendte. Det kan ikke antages at være Regjeringens Villie, at man skal staae og urokket staae paa det samme Standpunkt, som i Slutningen af det syttende Aarhundrede. Om Landsbyskolelærerne.
Jyllandsposten, 1840-03-17
Hr. Overlærer Olsens anden bemærkning er af meget mere delicat Jndhold, Haabet om: "at Bondestanden nu vil blive ledet til Læselyst og Oplysning det kan udentvivl være mere end Haab, jeg tænker det er saa stor en Sandsynlighed, at den grændser til Vished, idetmindste hvad Skolelærerens Villie og Virksomhed angaaer. Jeg kjender ikke Fag, der arbeide til dette Maal, men hvorvidt disse Bestræbelser tør gjøre Regning paa at mødes med lignende Fremadstræden hos Almuen, er, troer jeg, noget tvivlsomt. Om den ældre Slægt nærer jeg i denne Henseende ikke nær saa fordeelagtigt Begreb, som jeg har gjort, den gjør Mine til, for en stor Deel at ville døe i Ørken. Mange Skolelærere glædede sig ved Stiftelsen af Trykkefriheds-Selskabet, der blev paa flere Steder oprettet Læseforeninger, giver Underviisning og Veiledning en Aften ugentlig i Skolerne; men Udfaldet svarede ikke til Forventningen, uagtet Præst og Skolelærer troligt stode hinanden bi. Senere har der været prøvet paa at lede især de Yngre, uden at dog noget synderligt Udbytte viste sig, ikke af Mangel paa Evne, men af Phlegma - vor danske Skjødesynd - fra Ungdommen, og Mangel paa rigtig Erkiendelse fra Fædrenes Side. Det, der hidtil har kunne udrettes, er, at nogle Blade circulere, og at man stedse er hjælpsom tilrede med sine Kundskaber; selv denne Circulation er ikke nem at tilveiebringe, da intet Blad faaes gratis, og Penge er Almuens ømme Sted. De Nødvendigheder, der have fundet Sted i Trykkefriheds=Selskabet, have vist havt i denne vigtige Sag uheldbringende Følger for dets Frembringelser; Mange have ophørt at holde Folkebladet, og der vil vist seent mødes med den første almindelige Velvillie, dersom man ikke finder nye Midler. Men derfor skal man ikke opgive Haabet, Morgenrøden bliver stedse klarere, lad den bedre underviste Slægt blive Mænd, da gaae nogle af de Ældre til Fædrene, lad imidlertid Skolen virke utrættelig, og Lyset vil, under Guds Bistand, udbrede sine milde Straaler over vore Sletter, til Velsignelse for Konge og Folk J. C. Smidt, Skolelærer i Vithen pr. Frysenborg.