Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-03-28
Beundringen af denne ædle Schweitzer steeg hos Mange til Enthusiasmus, og blev næsten overalt Modesag; men Jngensteds er hans Methode befalet. Dette Phænomen fortjener en nærmere Overveielse. Endnu, da Enthusiasmen er afkjølet, maa man høit agte Pestalozzi for hans fortreffelige Caracteer, for hans sjeldne Personlighed, og kan ei nægte, at den Opmærksomhed, som hans Methode opvakte, fortjente en større Jndflydelse paa det praktiske Skolevæsen, end den har havt, da den er foranlediget ved grundige psychologiske bemærkninger. Hvorfor blev den da Jngensteds befalet, Svaret er virkelig fyldestgjørende. Den kunde ei befales; thi det Væsentligste ved hele Methoden var Pestalozzis Personlighed, og ingen befaling kan frembringe Mænd, begavede som Pestalozzi. Ja, Pestalozzis Aand allene, var ei engang tilstrækkelig, for at giøre Jnstitutet paa Jserten til en saa fortrinlig Anstalt, som det var flere heldige Omstændigheder maatte træffe sammen, for at hæve det dertil; Lærere som Krust, Buss, Niecterer, Schmidt maatte arbeide med ham, og da disse forlode ham, var Methoden sprængt, som en af Lærerne selv har udtrykt sig 3). Den udmærkede Maade, hvormed Keiser Allexander har interesseret sig for Pestalozzi, og endnu fremmet Udgaven af denne ædle Oldings Værker, vidner noksomt om, at han erkjender Methodens Værd, 2) See herom: Heinrich Pestalozzis Eigenthamlichket, Leben und Erziehungs=Anstalt, von Hemming, i det 10de Hefte af Erzlehungsund Schulrath von Krüger und Harnisch. men at han ogsaa har den Viisdom at erkjende, at man ei kan udrette alt ved befalinger, og at den Keiserlige Magt, med Hensyn til Underviisningsvæsenet, har en Grændse, og at hverken Penge eller physisk Magt paa ethvert Sted er istand til at overvinde alle de Hindringer, som modsætte sig de philantropiske Ønsker for Aands dannelsens Udbredelse. En stor Viisdom, som desværre alt for ofte er glemt. En af de ved practisk Virksomhed fortjenteste Pædagoger,) siger: i de nyere Tider har man skrevet meget, men udført lidet i Anledning af Skolevæsenet. Denne Bebreidelse træffer ikke allene de pædagogiske Skribentere, men ogsaa hist og her Ministerierne, Consistorierne, Retterne o. s. v. De høie Collegier mene som oftest, at have gjort alt, naar de have sat deres dixi, under deres Forordninger og Reskripter, og troe da at være frie for"alt videre Ansvar." Gid, at hans Bebreidelse var mindre sand, end alle de, som veed, hvorledes Skoleforandringerne udføres, monne erkjende den for at være. Dog, det er Tid at vende tilbage til vores Hovedspørgsmaal, er det ønskeligt, at den indbyrdes Underviisningsmethode befales eller ikke, Forfatteren erkjender denne Methodes store Værd, han sætter denne Opfindelse ved Siden af Bogtrykkeriets Opfindelse, og venter, at den vil blive et af de kraftigste Midler til at udbrede Civilisationerne over hele Jordkloden; at den vil gjøre det ret indlysende for Chaneserne, saavel som for alle ukultiverede Nationer, hvilke Fordele Bogstaveskrivten har, og lette dem Mueligheden af at lære Boglæsningen, hvorved de ere i Besiddelse af Nøglen til den hele Europæiske Cultur. Denne Opfindelse har saaledes allerede været de engelske Missionærer ved de africanske Kyster til stor Nytte, og maaskee har den store Lyst, til at lære Boglæsningen, bidraget ligesaa meget, som Lysten til at kjende Bibelens Jndhold, til at forsamle store Flokke af F. A. Junker, først i Magdeburg, siden Præst ved Garnisons-Kirken i Braunsschweig, hvor han døde, 1816. See hans padagogische Aphorismen, herausgegeben von Ziegenbein, Pag. 119. Negere til deres Skoler hvor den indbyrdes Underviisnings Methode blev anvendt, for at sætte Negerne istand til at læse Bibelen. Saaledes er altsaa denne Methode allerede et Hielpemiddel, til at udbrede Forsynets ædleste Gave, Christendommen, som i alle Lande har været Veien til Civilisationen. Selv i Europa kunde man formode, at denne Underviisningsmethode vil blive meget virksom, for at formindske den beklagelsesværdige Afstand, der finder Sted imellem de laveste og de høiere Stænder; thi ved erhvervet Færdighed i Boglæsningen har det gode Hoved aabnet sig Veien til alle Kundskaber, og isærdeleshed tør man haabe, at Uvidenhed, Overtroe og Aands undertrykkelse i de katholske Lande, vil blive umueligt, efterhaanden, som disse Skoler udbrede sig, og sætter Almuen i alle Lande istand, til selv at læse Biblen og andre Bøger, og derved at komme til Myndighed over deres Troe og Kundskaber.