Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-06-25
Den sardiniske Gesandt Hr. v. Sales, var den 13de hos Heringen af Broglio, for at aflægge sin Konges bjærteligste Tak for Pariser-Cabinettets Deeltagelse, men tillige veenligst frabede sig den tilbudne Bistand, da man i fornødent Fald var forsikkret og Østerrigs Hjælp. Bladene bringe ved denne Leilighed i Erindring, at da Lafitte endnu stod i Spidsen for Ministeriet, lod han Marskalk Maison erklære reent ud i Wien, at Østerrigernes Jndmarsch i de sardiniske Stater vilde under alle Omstændigheder gjøre en Krig med Frankerig uundgaaelig. - D. 14de blev de Deputeredes Kammer færdigt med Udgifts=Budgettet for 1834. som beløber sig til omtrent 982 Mill. Fr. og blev ved Afstemningen antaget med 237 Stemmer mod 94. Under Forhandlingerne om Krigsbudgettet tog Oberst Briequeville saaledes fat paa Krigsministerens nye Organisationsplan for Hæren og paa Krigsministeren selv, at Kammeret kom i den yderste Bevægelse, at mange Deputerede bevidnede Marskalken deres Deeltagelse, at denne efter Mødet strax begav sig til Kongen og forlangte sin Afsked, som han dog ikke fik, og at hans Søn, Marquien af Dalmatien udfordrede Hr. Briequeville, og sloge med ham i Boulogneskoven, hvor de begge kæmpede som Løver, hvad sig baade Høimodighed og Tapperhed anbelanger, indtil Secundanterne erklærede, at de, som Mænd af Ære, ikke længere turde tillade en saa voldsom Kamp, hvorpaa Kæmperne skiltes ad, efter at have bevidnet hinanden deres særdeles Agtelse. De i Budgettet for 1834 forlangte 2 Mill. til Fæstningsværkerne omkring Paris, bleve nægtede af Kammeret. At der desuagtet Dagen efter holdtes Licitation over en Deel af de dertil hørende Arbeider, gav Anledning til en levende Ordvexling mellem Dhrr. Laurence, Thiers (Krigsministeren var ikke tilstede) og Arago, hvorved Sidstnævnte redigerede Ministeren in absurdum. Dhrr. v. Schonens og Bellemes Forslag om at betale Carl 10des Creditorer og at udsætte en Sum, til at understøtte de Trængende blandt den forrige Civilistes Pensionister, gik igjennem, hvorvel den sidste Deel af Forslaget mødte nogen Modstand og fremkaldte, da Talen kom paa "Pensioner for ubekiendte Tjenester, en Deel Latter, som ikke blev mindre, da Hr. v. Schonen, forklarede hiint Udtryk om saadanne Tjenester, som Kongen ikke behøvede at detaillere, men blev til en almindelig Skoggerlatter, da han gjorde opmærksom paa, at mange af det Slags Pensioner bleve uddeelte til Koner, som havde et stort Antal Børn, een iblandt dem endog 32. Man seer af disse Forhandlinger, at ved indeværende Aars Begyndelse beløb Antallet af de Personer, som nøde Pension af Staten sig til 162, 175 og Pensionernes Beløb til henved 57 Mill. Storbrittannien og Jrland. Hr. Stanleys Forslag om at bevilge de vestindiske Slave eiere en Erstatning af 20 Mill. L. St. er nu virkelig med stor Majoritet antaget i Overhuset; ligeledes det næste Punkt, som bestemmer, at der skal ansættes lon nede Embedsmænd, som skulle vaage over Negernes Opdragelse og Dannelse. D. 16de udviklede Hr. Grant i en meget lang, men gehaltrig Tale Regjeringens Forslag med Hensyn til Fornyelsen af det ostindiske Compagnis Patent. Det Væsentlige heraf er Følgende: Handelen adskilles fra Territorialmagten; hiin frigives; denne sikkres Compagniet for 20 Aar; alle Europæere kunne have Grundeiendomme i Ostindien; alle Ostindianere ere valgbare til alle Embeder, lige med Europæere; Compagniets Dividende tilsikkres Actie haverne med 630,000 L. St. aarlig; Actiecierne have Ret til at fordre deres Penge udbetalte, dersom efter 20 Aars Forløb Ostindiens Forvaltning fratages Compagniet o. sv. - Af Billen og Reguleringen af de kirkelige Forhold i Jrland ere nogle af de vigtigste Bestemmelser med stor Majoritet antagne, saasom den, at der skal bevilges Geistligheden et Pengeforskud, forat gjøre Jnddrivelsen af Tienderne for 1832 og 1833. unødvendig. Debatterne om, hvorledes Geistligheden skulde faae Erstatning for Tienderne, naar disse afskaffes, vare stormende, og Resultatet er endnu ikke bekjendt. Forhandlinger om en forbedret Retspleie beskjeftigede Overhuset. - Kongen har tilkjendegivet Hertugen af Wellington at han med sit Besøg vil beære dennes Fest paa Waterlooslagets Aarsdag, hvilket, efter hvad der nylig er foregaaet med Addressen om Portugals Anliggender, er Mere, end Hertugen turde vente. De øvrige udenlandske Efterretninger følge næste Gang.)