Aalborg Stiftstidende, 1842-11-22
Aalborg, den 2de November. J Stændermødet den 16de ds. var Sagen ang. Organisation af Lægdsindretningen i Kjøbstæderne til endelig Behandling. Med Hensyn til det paany optagne Spørgsmaal, om Lægdsmændene eller Medhjælperne skulde udnævnes af Borgerrepræsentanterne eller den samlede Communalbestyrelse, eller, som Udkastet fastsætter, af Byfogden, ansaae Commissarius det at være en Misforstaaelse af Communalanordningens Princip, naar man vil have Udnævnelsen af de omhandlede Medhjælpere overdragen til Communalbestyrelsen, eftersom denne og Borgerskabet ialmindelighed kun har at udnævne de Mænd, der tage Deel i at bestyre Kjøbstadens communale Anliggender, i hvilken Henseende Commissarius anførte flere Exempler og Anallegier. "Regjeringen – tilføiede han – vil vistnok hævde Communalbestyrelsen i den Virksomhed, som er tilstaaet samme, ligesom den gjerne vil udvide denne Virksomhed, naar Omstændighederne der il give Anledning; men hvad der ligger udenfor Comm nalbestyrelsens Grændser synes ikke at burde indrømmes og jeg seer ikke, at der er nogen Anledning til at frygte for, at Øvrigheden skulde benytte sig af den Samme tillagte, Udnævnelsestet til at besætte den her omspurgte Post paa en Maade, som kunde komme i Collision med de communale Jnteresser". Schou stemte, for Principets Skyld, for at Udnævnelsen skulde tillægges Borgerrepræsentanterne. Qvist tiltraadte ogsaa det af Kofter og Dahlerup i Faveur af denne Anskuelse stillede Amendement og bemærkede, at han ogsaa som Medlem af Committeen har udtalt sig for at Udnævnelsen skeer af Communalbestyrelsen. Køfter bemærkede blandt Andet, at han heller ikke strængt holdt paa, at Udnævnelsen skulde skee af Borgerrepræsentanterne, skjøndt han principaliter har fremlat et saadant Amendement i Forening med Apotheker Dahlerup, fordi han fandt det meest overeensstemmende med Fd. af 24de Octbr. 1837 § 19, ligesom i og for sig meest hensigtsmæssigt, at enhver personlig Byrde, der uden nogen Godtgjørelse paalægges Borgerne, maa paalægges dem af deres Ligemænd, Borgerrepræsentanterne. Naar Commissarius har saat, at den omhandlede Udnævnelse laae udenfor Communalbestyrelsens Virksomhed, fordi derved ikke udøvedes nogen Jndflydelse paa Communens bekonomiske Forfatning, da er dette vel rigtigt, men han mener dog, at derved udøves en Jndflydelse paa det Forhold, hvori Communen staaer til dens Medlemmer, i hvilken Henseende det vistnok er ønskeligt, at der tages Hensyn til den Dygtighed, hvormed den Mand, om hvis Valg der er Spørgsmaal, vil kunne forestaae andre af Byens Bestillinger. Det af Stiftamtmand Rosenørn fremsatte Amendement stemmer i en vis Henseende med hans (Køsters) egne Anskuelser, idet han formener, at Bonde og Borger under lige Omstændigheder bør være lig Vilkaar underkastede, og er det det ene Rigtige, at Lægdsmanden paa Landet vælges paa den hidtilværende Maade, da synes dette ogsaa at maatte være det for Kjøbstaden. Dalgas. Her er vel ikke Tale om et communalt Om bud, men der handles dog om at vælge en Borger til en Bestilling, hvorfor han ikke skal tillægges nogen Løn. Det af den kongl. Commissarius anførte Exempel for Kjøbenhavns Vedkommende passer ikke, da ikke blot Bedemændene, ere lønnede, men ogsaa Rodemestrene have Løn, nogle indtil 800 Rbd.; en saadan Bestilling er ikke nogen Borde, hvorimod den her omhandlede ikke alene er en Byrde for den, som dertil vælges, men ogsaa for Communen i det Hele, hvilken derfor rimelig kunde tillægges Ret til at ordne denne Sag paa den beqvemmeste Maade. Jeg indseer ikke Nødvendigheden af, at det maa overlades til Byfogden eller Sessionen at udtage hvilken Borger de finde for godt til den omhandlende Bestilling; thi det er ikke at befrygte, at Repræsentanterne, Byens udvalgte Mænd, skulde foretage et Valg, der ikke svarer til Hensigten. Jeg seer saaledes ikke nogen Anledning til at afstaae fra den Grundsætning, der engang er udtalt i Communalanordningen, baade for Kjøbstæderne og for Landet; thi jeg antager, at det har været disse Anordningers Hensigt, at hæve Borgerne ud overden Umyndighedstilstand, hvori de tidligtre have befundet sig. Der er endnu meget at vente i denne Retning, men det Lidet, der haves, maa fredes og bevares, og hertil venter jeg Forsamlingens Bistand." Kbmd. Müller kunde skjøndt han vistnok mindst skulde ønske en Jndskrænkning i den Kjøbstædernes Communalbestyrelser, og Borgerrepræsentanter ved Anordningen af 24de Oct. 1837 hjemlede Ret, til at bestyrre Communens egne bekonomiske Anliggender, men snarere faae den udvidet – dog ikke indsee Nødvendigheden af, at Lægdsmanden eller Medhjælperen, skulde udnævnes af Communalbestyrelsen eller Borgerrepræsentanterne. Estrup kunde heller ikke finde det omtvistede Amendement principmæssigt og skulde i alt Fald snarere tilraade Forsamlingen at gaae ind paa Forslaget om Lægds mandens Udnævnelse af Communalbestyrelsen, da Byfogden saaledes dog vil erholde nogen Jndflydelse paa Valget. Commissarius bemærkede, at han ikke udelukkende har paaberaabt sig Analogien af den Afgjørelse, der har fundet Sted i Kjøbenhavn; han har tillige viist, hvorledes der er mange borgerlige Bestillinger og Byrder, der uddeles af Øyrigheden og ikke af Communalbestyrelsen. At der er Præsumption for, at Borgerrepræsentationen vilde træffe et godt Valg, vilde han ikke modsige; men han veed ikke, hvorfor man ikke ligesaa godt kan præsumere dette om Politimesteten, som netop er den, hvem Medhjælpen skal ydes, og just fordi man ikke bør lægge Mistillidens Princip til Grund, bør Udnævnelsen tillægges den, hvem den efter det almindelige Princip tilfalder. At Byfogden, ved Udøvelsen af sin Udnævnelsestet, just skulde berøve Borgerskabet saadanne Mænd, som kunde være særdeles dygtige til andre borgerlige Forretninger, kan ikke formodes (?), og dette vilde ikke engang være gjørligt, dersom man ikke tillægger Lægdsmanden eller Medhjælperen en uindskrænket Fritagelse for borgerlig Tyngde, Ved Afstemningen over de forskjellige Jndstillinger og Amendements blev Committeens Jndstilling: "at Lægdsmanden udnævnes paa Amtmandens Approbation iblandt Byens Borgere af Byfogden" forkastet med 28 Stemmer imod 20, Rosenørns Amendement: "at Udnævnelsen af Lægds mændene i Kjøbstæderne skeer ligesom paa Landet, nemlig saaledes, at Lægdsforstanderen gjør Forslag og Sessionen, beskikker den, som dertil vælges" forkastet med 30 St. imod 18, det Dahlerup Køfterske Amendement: "at Lægdsmanden udnævnes af Borgerrepræsentanterne" forkastet med 44 St. imod 4; derimod Køsters subsidiaire Amendement, "at Lægdsmanden udnævnes af Communalbestyrelsen antaget med 32 St. imod 16. Ligesaa blev Køsters subsidiaire Amendement, at de Medhjælpere, der beskikkes Byfogderne ved Lægdsvæsenet, udnævnes af Communalbestyrelsen, antaget med 41 St. imod 7, endvidere Kosters Amendement ad, § 8, at Ordene "Amtmandens Jndvilgelse, udgaae, antaget med 33 St. imod 16.