Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-10-17
Jmedens der virkelig gjøres grumme Megefor Slagelse (hvoraf Noget maaskee dog rettest var bleven ugjort, eller kunde have været gjort bedre),er det paafaldende at see Et og Andet af Vigtighed nændset, ja endogsaa Hindringer lagte iveien for allerede existerende Goders Afbenyttelse. Saaledes lader det sig ikke fra en fornuftig Side begribe, at Byens ene Port den ved lille Antvorskov) bestandig er spærret og uden Consumtions=Opsyn; ei heller, at der er sat en stadig lukket Bom over Poppegøiehuus=Veien ved Liighuset, der afskærer Passagen fra Smedegadeveien ad Poppegøiehuset til; thi ved disse Spærringer er den tidligere frie Communication til og fra og om Byen afskaaren ost lig fra til stor Gene og Skade for Mange. Som Følge deraf maae nemlig nu de af Slagelse Jndvaanere, som eie Parceller af Carlsgaards Jorder og ikke boe op til dem, tabe Benyttelsen af den nærmeste, ja endog paa deres egne Enemærker udlagte, Vei til deres Jorder, Skovsøggadens og lille Antvorskovs Næringsbrugere gaae tabt af den Søgning og Leilighed til Jndkjøb, som kunde ventes fra lille Antvorskovs Port Kanten, og hele Byen renuncere paa den Behagelighed og Beqvemmelighed at kunne omfare Byen paa alle Kanter og fra en dobbelt saa nær Vei komme til Antvorskov og flere Skove, hvor Byens Brændsel med største Fordeel lod sig kjøbe. Jkke at tale om, at Frue Oberstlieutenantinde von Jensen hindres i sin forhen havte frie Passage og taber ved Forhandlingen af sine Skoveffecter. Vil man end indvende, at Passagen igjennem lille Antvorskov-Porten ikke vilde give mange Consumtions-Jndtrader til at holde Betjent for, at Veiene over Carlsgaards Parceller ikke ere udlagte for Alle, ikke ere Byens, log at de enkelte af Slagelse Jndvaanere, der eie af Carlsgaards Jorder, kunne komme til disse ved en Omvei, nemlig af den saakaldte Byskovs-Vei; – da kan man, gjendrivende disse Erindringer, svare dertil: at Skovsøggaden har ligesaavel næringsdrivende Borgere, som Slagelse øvrige Gader, og som have Krav paa, at der ei lægges dem directe Hindring iveien for deres daglige Brøds Erhverv ved hine Spærringer; at Skovsøgaden ligger omtrent midt for Byens Centrum, mellem Smedegadens og Slotsgadens Port, og staaer ved Veie (blandt andre No. 1 Veien og PoppegøiehuusVeien) i Forbindelse dermed, og at det saaledes fra Situeringens Side i sig selv ikke er uantageligt, at Antvorskov Port vilde blive benyttet; hvorfor endnu taler, at Bompenge til Smedegades Bom derved vilde kunne spares; at det i det Hele er Byens Jnteresse at beholde Ret til Færdsel af alle Byens Porte og hvor man hidtil har havt den, og uden for Consumtions væsenets Competence at aflægge virkelige Byporte istedetfor at skaffe dem besatte med Betjente, saalænge Consumtionspligtighed vedvarer; at Byen ved at have ladet indgrave og beplante Poppegøiehuus=Veien til lille Antvorskov-Port dog vel har antaget, at denne Vei er Byens om ikke Eiendom, saa dog lovlige Vei *); at de øvrige omtalte Veie paa den nedlagte Carlsgaards Jorder, som engang fralagte disse til Veie, ikke kunne siges at tilhøre hverken den Ene Eiendom kan den nemlig kun være, saa langt den strækker sig paa Byens Grund, altsaa kun i det Høieste til det søndre Hjørne af Assistentskirkegaarden hvor Byens Grund til den Side ender. eller den Anden, hvorfor deres Passering ikke kan afskæres Nogen. J al Fald have de i mere end Mands Minde været benyttede af Byen, og Jndvaanernes Ret til at benytte dem fremdeles ligger i hvert Tilfælde ligesaa klart, som Byens Ret til Veistykket fra lille Antvorskov Port indtil den nye Assistentskirkegaard, paa hvilket neppe Skjøde kan forevises. De lader sig neppe forsvare at standse Folk paa deres lovlige Vei, uden beføielse at betage Jordeierne Adgangen til den Veis Afbenyttelse, som til deres Brug er udlagt paa deres egne Jorder, og derved tvinge dem til at forlægge deres Kiørsel ad en lang Omvei, den saakaldte Byskovs-Vei (som er Byens og som den skal vedligeholde, hvor de aldeles intet have at gjøre. Hvad i Særdeleshed den Bom angaaer, som saa unyttig er bekostet over Poppegøiehuus=Veien, da maa man virkelig forbauses over, at en slig Vilkaarlighed turde bydes en heel By - ikke at tale om Omegnen og i en Anledning og Øiemed, som allermindste lader sig retfærdiggjøre. Anledningen var nemlig: den nye Kirkegaard (hvorom vel ved Leilighed vil blive talt), og Øiemedet: Couserveringen af Gang veien til samme. Hvorvidt Kirkegaarden har Krav paa denne Vei, som lovlig udlagt den, kunde taale lidt Lys, men Bommen hegner i al Fald ikke efterTilsigtningen for den – da den er aaben for Ufred fra lille Antvorskov Siden – hvorimod den aflukker Poppegøiehuus=Veien og spærrer derved den saa ønskelige Passage, som ovenfor omtalt. Dette er skrevet for Byens Gavn og Bedste, og hvem der har dette kjært og skylder at virke derfor, vil forhaabentlig lægge sig dette paa Hjerte.