Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-05-07
4. Med de biskoppelige Embeders og deres Jndkomsters Ophævelse kunde beqvemt ogsaa Amts- og Districtsprovsterne følge. Jeg troer ikke at de vilde savnes, og skjøndt der vel ikke ved disse Embeders Jnddragelse vilde blive noget synderligt at vinde for det omtalte Fond, til Hjelp for trængende Præster, saa vilde der dog dermed være forbunden andre ikke uvigtige Fordele for det hele Kirke- og Skolevæsen, som nu ikke kunne opnaaes, og som virkeligen ikke ere ringe, men som jeg, for ikke at blive for vidtløftig, ei kan videre omtale; thi at selv Skolevæsenet ikke har vundet saa meget ved Amtsprovsternes Jndførelse, som man haabede, synes vel ved første Øjekast at være et Paradoron, men for den i Sagerne Jndviede er det meer end tydeligt. Der er endnu meget tilbage at gjøre. Derimod, for at erstatte hvad der i Bestyrelsen maatte ansees at tabes ved de biskoppelige Embeders, samt Amts- og Districtsprovstiers, Ophævelse, vilde det være en Velgierning mod Geistligheden, at Herredsprovster igjen beskikkedes; han nød som Embedsindtægt, foruden Sognekaldet hvori han var Præst, de Jndtægter af Kirkerne, som Amts- og Districtsprovsterne nøde og endnu nyde. Desforuden de ministerielle Forretninger i Præsternes, Degnenes og Skolelærernes Familier i Herredet; men ingen Forret til det bedste Kald i Herredet, da dette vilde have en ikke gavnlig Indflydelse paa de øvrige Herredspræster, og ikkun give Anledning til at man paa mange ikke ædle og passende Maader vilde søge at komme ind i Provste-Embedet, forderved at sætte sig i Besiddelse af Herredets bedste Kald. Han varetog samtlige Provstiets Forretninger, ligesom han og corresponderede directe med de høie Collegier. Ham tilforordnedes som Assessorer i samtlige Provsteforretninger 2de af Herredets Sognepræster med Stemme og Underskrivt, men de forbleve ikkun 3 Aar i Embedet som saadanne, hvorefter 2de andre Præster i Herredet valgtes ved fleste Stemmer af Herredspræsterne. Dette Collegium afgjorde for sit Vedkommende alt hvad nu Bisper, Amts- og Districtsprovster afgjøre. Disse Assessorer nøde ingen videre Lønning end hvad de som Sognepræster i deres respective Sogne var tillagt. Provsten valgtes som forhen af Herredets Præster, men paa Embedstid i Herredet, og om muligt ikke under 45 Aars Alder, saavel Provsten som Assessores confirmeredes af Majestæten, og Votaerne indsendtes directe til vedkommende høje Collegium. Jeg tvivler ingenlunde paa, at Sagerne vilde blive hurtigen og vel expederede, da 3de med Sagerne vel bekiendte og værdige Mænd, der selv paa Tid og Sted kunde undersøge Tingene, og altsaa ikke let kunde føres, bag Lyset, udførte samme. 6. Jsteden for Enkepensioner af Kaldene maatte den Præst, der agtede at indlade sig i Ægteskab, sætte saa anseeligt i vedkommende Enkecasse, at hans eventuelle Enke kunde derfra have en efter sin Stilling passende og anstændig Pension, som ogsaa maatte udredes til Børnene indtil deres 18de Aar. Den geistlige Enkecasse kunde mueligen indrettes saaledes, at den ved et større Indskud kunde udrede en større Pension, og naar det befandtes, at den saaledes indrettet, kunde udrede i det mindste 400 Rbdlr. aarlig, kunde Jndsættelse deri være tilstrækkelig.