Corsaren, 1844-07-26
Hr. Schnittgers "majestætiske" Dyr. Vort Fædreland triumpherer, det frembringer nu Ting, hvortil der ikke findes Mage i hele Europa. Lad Frankrig og Belgien rose sig af deres Frihed; lad Norge være stolt af sin Constitution og juble i Forening med Sverrig over sin nye Konge, vi have dog Noget at stille imod Alt dette, hvortil de ikke have Mage, og dette Noget er et stort Sviin. Allerede i nogle Aar have vi havt en dunkel Anelse om, at Svinene trivedes godt her i Danmark, ja endogsaa, at vi havde de største Sviin her; men det blev først til Vished, da vi i Adresseavisen for Løverdagen d. 20de dennes læste følgende Avertissement: "Sviin. Undertegnede agter, enten strax eller naar Kildetiden er forbi, at sælge underhaanden det Sviin (o. s. v.) - At Svinet efter al Rimelighed er det største og smukkeste, som er seet i Danmark og andre Lande, er iblandt de sandsynlige Ting (jee mine Avertissementer i Adressecontoirets Efterretninger o. s. v.) Det er anerkjendt af de Sagkyndige og det talrige ærede Publikum, af alle Stænder, som har seet dette skjønne Dyr, at være som det vægtigste og skjønneste Dyr i den Alder, de nogensinde have seet Flere Sagkyndige, som have havt Leilighed at besatte sig i Udlandet, saavel practist som theoretisk med Svinets Historie, have forsikkret mig offenlig, at de i Udlandet, og selv i England, ikke have fundet et eneste Exemplar at være ligesaa vægtigt og smukt af Skabning som dette Sviin, hvilket glæder mig saameget mere, som Danmark har frembragt et saa udmærket Exemplar, hvortil man ikke engang i England har seet Mage, eftersom man dog der har bragt det i Størrelse og Smukhed med de fleste Huusdyr til det høieste Maal, fremfor andre Lande i Europa. Naar dette Dyr fremtræder i sin smukke Kjæmpestilling, saa har det et majestætisk Udseende, som bringer Enhver, der har Sands for det Skjønne, i Forundring. Den bedste Sammenligning, som man maaskee kunde give, er, som naar man sammenligner Fuldblodshesten med de grovere Hesteracer, saaledes kan man sammenligne dette Sviin med de store, grove Svineracer; thi dets Kropbogning er udmærket smuk, Huden, Hovedet, Ører, Been, Børster, og Haarene ere fine, og endelig Tænderne, hvilke sidste, i Forhold til de andre Dele, ikke ere store, ere ganske hvide og friske, og umaadelige hvide, saa at intet Elfenbeen er hvidere, hvorom Enhver alle Sognedage kan blive overbeviist. De tvende Hugtænder, som sidde udvendig paa hver Side, falde derimod mere i det Guulagtige i Farven; Haarenes ualmindelige Fiinhed paa et Sviin i den Alder maa ogsaa ansees som et Særkjende paa, at Huden er blød og fiin. Skjøndt Benene ere meget fine til den umaadelig svære Krop, saa befindes disse dog uimodsigelig at være kraftfulde, og det sikkreste Beviis herfor er, at de hidtil have baaret den svære Krop, og ere endda fuldkommen sunde i alle Dele, hvorimod Svinet i Almindelighed, af den store og grove Race, have grove og tykke Been, hvorfor man ofte seer, for inden Dyret har opnaaet sin fulde Vægt, at Benene, blive tykke i Ledemodene, og kortsagt, ustikkede til at bære den svære Krop. Schnitiger." Ved Gud! det er en Lovtale over et Sviin, saa at selv "Aftenbladet" ikke kan forfatte den bedre. Ja! alle danske Hjerter maae slaae med Varme for dette Sviin, hvis fine Been kunne bære den umaadelige svære Krop, og som har et majestælisk Udseende, naar det fremtræder i sin Kjæmpestilling. Naar nu atter Schleswig-Holsteinerne gjøre sig udtilbeens, da føre vi kun dette Pragteremplar af et Sviin, som med Rette bærer Kronen for sin Slægt, til dem, og al den Splid, som er næret ved at samle Understrifter paa Petitioner trindt om i Landet, vil være endt; thi deres Hjerter ville forene sig med vore i Kjærlighed til det store Sviin.