Aalborg Stiftstidende, 1843-07-21
D. 1ste de afseilede den unge Keiserinde af Brasilien fra Neapel til Rio Janeiro. Følgende er en kort Oversigt over Partierne i Spanien. Carlisterne protestere mod Ferdinands sidste Testament og forlange Don Carlos til Konge; – Absolutisterne længes efter en uindskrænket Monark og den hellige Jnqvisition; – Christinerne anerkjende Ferdinands Testamente, men betinge sig Enkedronningens Regentskab; – Csparteristerne fordre Esparteros Regentskab til den 10de October 1844; – de Apacuchos ville have Espartero til Konge; – de Moderados vide selv ikke hvad de ville, – de Exaltados ønske kun Tingenes Omvæltning, for at komme til at fiske i rørte Vande; – Fueristerne stemme for en Forbundsregjering, hver enkelt Provinds med sine egne Stænder; de hade Toldsystemet, men holde Forfatningen af 1812 høit i Ære. Under en saa umaadelig Forvirring i de offentlige Partiers Meninger er det let at indsee, at fjern er Spaniens Morgen!" Jfølge Journal des Debats udgjør Totalantallet af de i de franske Regjeringsdepartementer ansatte Embedsmænd 2380, nemlig i Handelsdepartementet 133, i det udenlandske Departement 114, i Finantsdepartementet 896, i Krigsdepartementet 498, i Jndenrigsdepartementet 262, i Underviisningsdepartementet 135, i Justitsdepartementet 132, i Marinedepartementet 310. Udgiften til deres Gagering er 6 1/2 Mill. Francs, eller omtrent 2,302,082 Rbd., og der kommer i Gjennemsnit paa hver Embedsmand 2500 Fr. eller omtrent 885 Rbd. – J de danske Regjeringsdepartementer er der ansat 399 Embedsmænd, nemlig i det danske Cancelli 52, i det slesv. holst lauenb. Cancelli 25, i Finantsdeputationen 35, i Statsgjældsdirectionen 41, i Rentekammeret 78, i Toldkammeret 56, i Postdirectionen 29, i Universitetsdirectionen 11, i det udenlandske Departement 9, i Admiralitetet 28 og i Generalcommissariats=Collegiet 35. Efter det sidste Finantsregnskab koste de Staten i det Hele 450,943 Rbd., hvilket gjør lidet over 1130 Rbd. om Aaret for Hver. Efter disse Beregninger maa altsaa Embedsstanden i Danmark være aflagt betydeligt bedre end i Frankrig, hvorom vi dog meget tvivle. J det mindste have vi for de enkelte Charger i de franske Regjeringsdepartementer hørt angive betydeligt høiere Summer end de, hvormed lignende Charger i Danmark ere aflagte. Det kommer her fornemmelig an paa, fra hvilke Principer man er gaaet ud ved den franske Beregning; man har sandsynligviis kun medtaget de egentlige fonctionaires, Statsembedsmænd, ikke det store Antal employes, i Bureauerne Ansatte; ligeledes skulde vi tvivle om, at man har medregnet Departementer nes Ministre, maaskee ikke engang Directeurerne, og disse Embedsmænd have meget høie Gager, langt høiere end Danmark. Ogsaa i en anden Henseende er Forskjellen mellem det franske og danske Regjeringspersonale mærkelig. Til at regjere omtrent 34 Millioner Franskmænd behøves kun2380 Embedsmænd, og til at regjere høit 2,200,000 Danske, Holstenere og Jslændere behøves 400 Embedsmænd. Herved maa dog bemærkes, at Departements-Præfecterne i Frankrig ere indrømmede en overordentlig stor Myndighed, og at overhovedet en mindre Stat forholdsviis behøver et større Regjeringspersonale end en større. Nu have vi jo desuden for nylig havt en gjennemgribende Collegialreform, hvorved man maa antage, at Collegialpersonalet er nedbragt til Minimum, skjøndt det er mærkeligt nok, at denne Reform idetmindste i enkelte Collegier har ført til en Foro gelse af Embedspersonalet, og det er vist, at der hverken er vunden Tid eller Penge ved den. (Falst. Av.)