Aalborg Stiftstidende, 1833-01-12
Ved Mellerup er man allerede siden i Søndags gaaet lover Jsen paa Randers Fjord. te J Politivennen gjøres det Forslag om Jndførelsen af en de ny Skat, der skulde paalægges dem der nyder Renter af Kongelige eller private Obligationer og af enhver prioriteret Fordring, 2 pCt. af Renten, til et Tilintetgjørelses=Fond, ge for Kgl. Obligationer. Er det en Sandhed - siger Forf. de at Professionisten, den Handlende, ja enhver Næringslorivende, der boer i Kielder eller Stue, maa betale alle Skat or ter og Afgifter, medens Rentenisten, med sin arvede, vundne en sjeller leterhvervede Capital kan sidde rolig paa en Sal og isleve af sine Renter, uden at svare nogensomhelst Skat, maaenskee Præstepenge og et Par Mark til Gadens Vægter alene 3. undtagne, saa findes det vel ogsaa billigt, at denne, for den et Beskyttelse han nyder i Staten, erlægger Noget til dennes Tarv, og det er just Saadanne den foreslaaede Skat vil destræffe, og ikke Førstnævnte, der sjeldent have større Capitaler dallend den deres Næringsbrug udfordrer; men gives der ogsaa le=Nogle, som heri gjøre en Undtagelse, da have disse Evne og vist ogsaa Vilie til at erlægge Afgiften. Formue=Skat medfører vel, efter almindelige Mening, et odieust Begreb; men dette er kun fordi Maaden, hvorpaa den fordum oppebares ikke var saa aldeles rigtig; thi Enhver var da under Eed forpligtet til at opgive sin Formues Beløb. At under saadan Omstændighed, Nogle af Praleri eller af falsk Undseelse, for ikke at være deres Stilling bekjendt, angave deres Formue over dens virkelige Værdi, og at Andre, for at slippe for Skatten, angave den ringere, og saaledes fristedes til Meeneed, har været Aarsag til Misfornøielsen med samme Men ikke saaledes vil det være Tilfælde med den foreslaaede Skat; thi derfor kan Jngen, om han end vilde, unddrag sig, da Afdraget kan hæves paa Stedet, naar Renten udbetales, og derfra indleveres til Fondet. Af private Obligationer maa det blive Debitor Sag, hver Gang han erlægge Renter til Creditor, at forsikkre sig om, at Afdraget eller Skatten er betalt til Fondet. Iøvrigt bliver det en Selvfølge, at intet thinglyst Document, der var skattepligtigt, maatte udslettes af Pantebogen, uden Fondets Attest for at Ska ten af de betalte Renter var erlagt. Der kunde maaske gjøres Forfatteren den bemærkning, at det dog vel kunde være føleligt for en Enke, eller anden Eier, af 200 Rbd. at yde 4 Rbd. i Afgift, men hertil maa han da svare, at naar det ikke kan ansees for føleligt, at en Pensionist, der nyder aarligen 200 Rbd. i Pension, afkortes af samme i Rbd., saa kan det Halve saa meget mindre ansees som noget føleligt Offer for den, der modtager 200 Rbd. i Renter. Pensionisten nyder en Naadegave, der er nødvendig til hans Existence, og som muligen er hans eneste Jndtægt den anden derimod eier en Capital af 5000 Rbd., og kan altsaa ikke ansees som Trængende. Jkke nogen personlig Jnteresse; thi han er ikke saa aldeles uformuende, at han jo selv vilde komme til at yde sit Bidrag til den ønskede Hensigts Opnaaelse; men alene Ønsket om, at vække Opmærksomhed for en saa vigtig Sag, har bevæget Forfatteren, til at fremkomme med sit Forslag, som han ønsker ikke maa henlægges uændset, fordi det ikke kommer fra en Financier i men drøftes, og iøvrigt optages med den gode Villie, hvori med det er givet. Man seer at Forfatteren har god Villie, men han har vistnok ingen gode Obligationer, ellers var vel ikke dette Forslag udgaaet fra ham. Og, hvor rimelig en saadan Skat monne være eller ei, hvilket vi ikke ville drøfte, saa er det vistnok ligesaa rimeligt at enhver den kan unddrage sig samme, vistnok ikke vil være saa patriotisk at svare den. Man vi menne hvem der har et velspækket Obligations=Skrin vil da let kunne unddrage sig denne Skat ved at sætte sine Penge i udenlandske Papirer og derved var vel intet vundet for Fædrelandet.)