Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-05-21
Frankerig. Hertuginden af Berry er ikke taget til Fange. – Sammenhængen af denne løierlige Metamorphossis, hvori Jesuiternes usynlige Finger ogsaa spores, vil Tiden vel nærmere opklare. Nok, at Moniteuren af 10 d. bekjendtgjør en telegrafisk Depesche fra Marseille, hvori den Øverstbefalende i den 8de Militairdivision tilmelder Krigsministeren: "Jeg har Vished om, at den Dame, som befinder sig ombord paa den genuesiske Dampbaad, ikke er Hertuginden af Berry. Moniteuren benytter Leiligheden til at rose, den Tilbageholdenhed, Regjeringen først viste i denne Sag, skjøndt intet tydeligere end hiin officielle Bekjendtgjørelse viser, i hvilken Bekymring den svævede og hvilken Byrde, der er væltet den af Brystet ved hiin Depesche. Der er nu ogsaa strax givet befaling til, at lade Carlo-Alberto med alle Passagerer uden Undtagelse, og uden Forskjel af Kjøn, bringe tilbage til den franske Kyst. Den i andre Blade yttrede Formodning, som om der kunde være skeet en Ombytning af den fangne Hertuginde med et andet Fruentimmer, nedlader Moniteuren sig til at gjendrive som hadværdigt, bagtalersk og snedigt; thi troede de virkelig dette, burde de have skreget over Forræderie." Jmidlertid spildes Øieblikket med Kjævlerier, som vilde være overflødige, naar Man ret havde indprentet sig de Ord af et nyere politisk Skrift: "Man vilde vinde meget ved at tale aabenhiertig; idetmindste vilde det være Beviis paa Kjekhed og Kraft. Men hvor er den virkelige Hertuginde bleven af og Hvo var Damen med den store Bog, Paa disse Spørgsmaal er Man endnu Svar skyldig. Qudtidienne, som vel maa vide Besked, drager det i Tvivl, at enten Hertuginden af Berry eller Marskal v. Bourmont have befundet sig ombord. Ogsaa i Toulon havde Man søgt at udsprede, at det ikke var Hertuginden, hvilket dog fandt liden Troe, og voldte stor Gjæring. Andre Blade gjøre sig lystige over den hele Sag; Ressager erklærer den for et Opkog af den gamle Historie om GuldTanden, hvorover de Lærde streed saalænge pro & contra indtil det viste sig, at den var - indsat, Nogle holde den navnløse Dame for Grevinde St. Priest, som skal have en skuffende Lighed med Hertuginden af Berry. Naar Moniteuren vil undskylde sig med, at den jo selv havde sagt, at Jdentiteten endnu ikke var godtgjort, da spørge Oppositionsbladene den igien: "hvorfor Man da ikke strax i Toulon, men først paa Corsika, søgde at faae Lys og Jdentiteten, Andre gjøre Henpeg til de længe omløbende Rygter om en hemmelig Forstaaelse imellem den ældre og yngre bourbonske Linie. Koureren forundrer sig over, hvorledes den Øverstbefalende i den 8de Mititair=Division kan være viis paa, at den anholdte Person ikke er Hertuginden af Berry, da han jo slet ikke har seet hende, ligesom og over, at Man har biet saa længe med at tvinge det paa Dampskibet forefundne Fruentimmer til at vise sit Ansigt. "Man har troet - vedbliver den - at det var Hertuginden af Berry, og det er en Anden, men hvad for en Anden, det siger Man ikke, og veed det maaskee ikke heller; thi Regjeringen forsikrer jo, at den siger Alt hvad den veed." Saaledes skildrer Monitøren ogsaa Tilstanden baade i Syden og i Vesten som aldeles beroligende, endskjøndt den i Marseille endnu er saa betænkelig, at det i nogle af Stadens Qvarterer vrimler af Carlister, hvorfor Linietropperne og Nationalgarden bestandig maae patrouillere, og i Grenoble har været nyt Slagsmaal. imellem det 35te Regiment og Jndbyggerne. Jkke heller fattes det paa alskens foruroligende Rygter, saasom at Bordeaux har gjort Opstand, at den hvide Fane vaer overalt Gironde=Departementet, at spanske Tropper skulle være landede i Syden og Marskal Bourmont i Vesten, Marskal Mo liter paa Marschen til Paris med 40,000 Mand o. s. fr.