Aalborg Stiftstidende, 1840-07-16
. - J Aarh. Av., indeholdes et Referat om den bekjendte Historie om Holmens Mandskabs Færd ved Hs. Majestæts Tilbagetog fra Skuespilhuset den 1steds. Det hedder deri, At de Mandskabet, ikke handlede efter deres Foresattes Tilskyndelse, sees bedst deraf, at den 1ste Division ikke vidste af hvad den 2den havde for, og af den Grund først kom med om Aftenen, hvorover de ogsaa lydeligt yttrede deres Fortrydelse mod det 2det. Dette Referat, der synes at skulle godtgiøre, Holmens" Uskyldighed, som om de handlede af ublandet Enthusiasme og den høire Haand ikke vidste, hvad den venstre gjorde, vil derimod snarere kunne tjene til Vidnesbyrd herimod, thi havde det været puur Jnclination hos Holmens Folk, ved et ydre Tegn at give deres Hengivenhed for Monarchen tilkjende, da Divisions-Grændsen, men maatte ufeilbarligt have udbredt, sig til den større Kreds af tjærede Drengel, uden Hensyn til hvilken Chef, disse hver for sig sorterede under. Det undrer os forøvrigt meget at man har villet opholde sig saa overordentligt ved denne Historie, og især at man paa enkelte Steder har benyttet den til fornærmelige Invectiver, saavel imod den høie Person, hvem Hyldingen gjaldt, som imod det i hvert Tilfælde uskyldige Holmens Mandskab Thi, hvad Hs. Majestæt angaaer, da vilde han dog vanskeligt kunne have refuseret det ham tiltænkte Hengivenhedstegn, et Afslag, som man maaskee endog vilde have tydet ilde, og med Hensyn til Holmens Mandskab, hvad enten man nu antager dette som inspitetet af andre Vedkommende og krybende Hof=Enthustaster eller for at have handlet efter egen Tilskyndelse, da hører dette Personale jo dog til den Almue=Classe, der selv er uden al politisk Bevidsthed og hos hvem en Handling efter ydre Tilskyndelser eller en formelig Forførelse, efter deres Jntelligents=Standpunct, maatte ansees for mindre tiltegnelig, hvorfor det vistnok ogsaa har maattet vække almindelig Jndignation, naar man i et Blad har seet alluderet til det Forefaldne paa en Maade, der formeligt stillede de Personer, som ved den nævnte Leilighed havde været active, i de Umælendes Classe. Naar denne Sigtelse paa anden Side har havt en Strøm af Matros Grovheder, ja endog Tilbud af tørre Hug til følge, da maa dette vel ikke saa aldeles kunne undre, naar man husker paa, hvem Talen er om, samt paa det gamle Ordsprog: "Som man i Skoven raaber, faaer man Svar, - Under Overskrift get Reform Ministerium, har Fædrelandet, søgt at vise Nødvendigheden af, at Kongen antager nye Ministre, dersom de væsentlige Forandringer skulle gjennemføres, som en stor Deel af Nationen ønsker og haaber, og det fornemmelig fordi man ikke kan antage, at den forrige Konges Ministre skifte Grundsætninger, ligesom man skifter et Klædebon. Endelig hedder det: "Men netop derfor synes det ogsaa naturligt, at ligesom Frederik den Sjette begyndte sin Regjering med at afskedige de Ministre, som han forefandt, da han tidligere kaldtes til virksom Andeel i Statens Styrelse, og af Nationens dygtigste Mænd udsøgte dem, der syntes ham bedst skikkede til at staae ham bi i det Værk, som alt var ham givet at fuldføre, saaledes vil ogsaa Christian den Ottende - den nye Tids Søn og den nye Tids Konge udsee sig saadanne Raadgivere, og saadanne Medhjælpere, der ville bringe ham ikke blot friske Kræfter, men ogsaa en politisk Udvikling, der svarer til Tidsalderens Fordringer og Nationens Trang, til Udførelsen, af den Gierning, det er ham forbeholdt at gjøre.