Aalborg Stiftstidende, 1839-11-23
Fædrelandet. Af nordisk Kirketidende" erfarer man nu blandt Andet Følgende om den nylig i Kjøbenhavn stiftede Gjendøber Menighed: Efterat man i lang Tid ikke havde hørt Noget til Gjendøberiet i de lutherske Lande, sendte de nordamerikanske Gjendøbere for faa Aar siden Præsten J. G. Oncken til Hamborg, i Haab om at der maaskee dog nu kunde fiskes i rørt Vand. Nogle bleve ogsaa her døbte omi Elben, og en Menighed stiftet. Blandt dem, der optoges i dette Samfund var ogsaa en født Jøde fra Odense, ved Navn Købner, som ligeledes blev døbt i Elben og derpaa sendt som Missionair herind til Danmark, hvor han søgte de Opvakte i Fyen og andensteds, og prædikede i deres Forsamlinger; men da han i Sommer i Fyen kom fremmed sine Angreb paa Barne-Daaben, vilde man dog ikke give ham Ret heri, men sagde ham: "at den Snak kunde han gaae til Mønster med." Saaledes fik han Underretning om, at Graveur Mønster i Kjøbenhavn havde Hang til at laste Barne-Daaben, og i ham fandt Købner nu snart den Mand, han søgte. Efter nogle Dages Ophold i Kjøbenhavn og Virksomhed for sit Øiemeed, deels middelbart i en gudelig Forsamling, der i nogle Aar under Mønsters Jndflydelse har været holdt af Normanden En och Svee i Vognmagergaden, deels umiddelbart i at Stilhed i Samtaler, tog Købner til Langeland og prædikede i de derværende gudelige Forsamlinger, indtil han, paa Angivelse af Præsten Graae i Tranekjær Sogn, blev tilholdt at forlade Landet, hvorpaa han drog tilbage til Hamborg. Den udstrøede Sæd opvoxede imidlertid i Kjøbenhavn ved Mønsters stadige Virksomhed; og da man nu havde bestemt sig til, vragende Kirkens Daab, at lade sig døde paany, saa opfordredes Præsten Oncken og Købner at komme til Kjøbenhavn, for at foretage denne Handling; og Søndagen den 27de October sidstl. stiftedes her virkelig en Gjendøber=Menighed, som fortiden bestaaer af 11 Personer. Ved deres Daab gik det saaledes til Løverdag Aften den 26de October samledes 9 Personer, som vilde optages i Menigheden, bleve prøvede af Præsten og derpaa forelagte omtrent følgende Spørgsmaal: "1) Betragter Du Dig som et omvendt Menneske, der troer paa den Herre Jesus til "Sallighed, og stoler Du alene paa hans Blod og Retfærdighed, 2) Ønsker Du frivillig, af blot Lydighed mod Herren, at blive døbt, 3) Vil Du vandre med Herren i et nyt Liv," Søndag Morgen Kl. 6 forlode de Kjøbenhavn og samledes atter ved Lundehuus Sø. Efterat her var holdt Bøn, afklædte de sig, Mændene afsides fra Qvinderne, thi Velanstændighed saarede de ingenlunde, og, iført Daabs-Skjorten, gik Oncken i Vandet med hver Enkelt af dem, lagde dem paa Ryggen (thi saaledes bliver Daaben dem en "Begravelse med Christus) og dyppede dem under Vandet, i Navnet Faderens og Sønnens og den Helligaands." Derefter blev der igjen holdt Bøn, hvorpaa de modtoge Haandspaalæggelsen og vandrede tilbage til Hovedstaden. Næste Dag døbtes endnu En, og den følgende Onsdag atter Een paa samme Maade, saa at Tallet steeg til 11, nemlig: Graveur P. C. Mønster med Kone, Spisevært P. C. Ry ding med Kone, Muursvend F. Ludvigsen med Kone, Ritbinder Enoch Svee, Muursv. F. W. Peulede, Smedesvendene H. Jensen og N. Hansen, og Tømmermand C. Petersen. Endnu samme Søndag ordnede Oncken Menighedens Anliggender og indsatte Mønster til dens Forstander, med Fuldmagt til at forvalte Nadveren. "Daabs Menigheden i Kjøbenhavn" er det Navn, de have antaget; thi Navnet "Giendøbere vrage de, idet de paastaae, aldrig at have gjentaget, hvad de kalde "Daabe. Torsdagen derpaa tog Oncken tilbage til Hamborg; men Kiøbner forblev i Kjøbenhavn, for at virke videre for Sagen. Tvende senere foretagne Missions=Forsøg, det ene til Amager, det andet til Helsingør, have hidtil været uden Frugt. Deres Nadvere holde de saaledes: De sidde om et Bord; Forstanderen holder en Tale, bryder Brødet og uddeler det, idet han fremsiger et eller andet opbyggeligt Ord dertil; Bægeret rækkes fra den Ene til den Anden. Nadveren holdes inden lukte Dørre, og Daaben skeer paa afsides Steder. Forresten øve de Kirketugt, bestræbe sig for at være gode Borgere, og ere frie for Sværmeri. De staae i nærmeste Forbindelse med de nordamerikanske og engelske Gjendøbere, og maae henregnes til det Parti, som kaldes, Generalbaptister eller, Antipædobaptister", Vore gamle Love mod Gjendøberne, som ikke egentlig sigte til Baptisterne, ville derfor ikke kunne anvendes imod dem. Det vil nu vise sig. – hedder det i Hempels Avis - fra hvilket Synspunet Regjeringen vil betragte det nye Kirkesamfund. Kirketidendens Udgiver (som iøvrigt bemærker, at det ikke er Barne-Daaben, men Tvangs-Daaben" her skal anklages) finder det ikke rimeligt, at Partiet vil finde synderlig Fremgang hos os, men haaber, at der rundt om i Landet nok vil findes Mænd baade blandt Lægge og Lærde, som, langt fra at bruge borgerlige Vaaben, ville sige med Lurher: "Man skulde jo lade Enhver troe hvad han vilde. Med Skriften og Guds Ord skal man møde og modstaae dem; med Jld vil man lidet udrette." Som et andet Beviis paa den Yderlighed, det religiøse, Sværmeri har naaet, hidsætte vi følgende Bekjendtgjørelse, som en Møller Lars Pedersen af Sværup Mølle har ladet indrykke i Hempels Avis: Efter at have i Hr. Hempels Avis seet og i eget Hjem hørt den Dom forkyndt, som den ærede Hof= og Statsret har formeent sig at være berettiget til at fælde over mig og nogle af mine Troesbrødre og Medcolleger (!), for at have holdet og ladet holde gudelig Forsamling paa Langeland, saa foranlediges jeg til offentlig at erindre, at jeg aldrig har taget Skilling eller Skillings Værd for at fortælle det store Under, Herren har gjort mod min Sjæl, men agter det for min Christendoms Pligt og Saligheds Betingelse, uden hvilket Herren aldrig vil kjende sig ved mig paa Dommens Dag; ja det er saalige mod Guds Ord og min Samvittighed at give Penge for at tie med Herrens Naade mod bodfærdige Syndere, som om jeg skulde tvinges til at sælge min Sjæl til Diæveien og hans Rige, som Jesus har kjøbt derfra med sit Guddoms Blod, saa for min Person kan ingen Lovbaand eller Fængsel i den Sag mægte til at faae mig til at tie med JesuNavn, uden som hiin gamle Raadgiver sagde: "Hovedet af Gaasen, saa kjækker hun ikke mere. Her er jeg. Gud hjælpe mig i Jesu Navn. Ament.