Viborger Samler, 1817-04-12
(Jndsendt.) Kjære Hr. Avisskriver, De er en Mand, som gjerne vil forene det nyttige med det moersomme, Deres Avis vinder og De taber ei derved, vil De høre en Vens Raad, saa formaae Frisenberg, Skoleholder i Løvel, til, stundum at give Bidrag til Opmærksomhed paa Naturbegivenhederne, som sidst om Venus og Syvstjernen. Manden - jeg kjende ham - lever for denne Videnskab, og er da allene sit Es, naar han kan beskue de himmelske Legemer. Han vil ikke nægte Dem eller Publikum dette Ønske Her er nu en skjøn Leilighed, i Anledning af de mange Sole, som saaes 2den Paaskedags Morgen. Ved Solens Opgang skal Luftsynet have været besynderligt skjønt. Jeg tvivler ikke paa, han har været en opmærksom Beskuer heraf, og altsaa vil hans Mening herom være saare velkommen for den Tænkende; men sandelig og nyttig for den mindre Tænkende og til Overtro hengivne Mand; thi vide maae De: at Almeenmandens Forventninger er spændt paa det høieste. Soel= og Maaneformørkelsen i Efteraaret, de mange Luftsyner, Fortællinger i Aviser og flere, nu disse mange Sole, ja selve Almanakkens for dem, og for flere end dem uforstaaelige Antegnelser om Solens Op- og Nedgang, som jeg ei indseer Nytten af, hvor sandt det endog kan være. Saamange sammenstødende Besynderligheder har næsten forvirret deres svage Fatte-Evner, ja endog skrækker mange, der forventen efter Skriftens Ord, at Dommedag er nær. Vor jydske Astronom vil da derved gjøre sig fortjent af Utallige, og intet skulle glæde mig meere end ved denne Anmodning at have bidraget dertil. Fortiden. Ved mangfoldige Leiligheder i Livet ville det være got, at vide og mindes og tage til Eftertanke Fortidens Historie, for at overtydes om den Sandhed: at Mennesket i det vigtigste ligner sig selv og er af samme Natur gjennem alle Sekler, endskjøndt de udvortes Former kunne forandres og lempes efter Tidens Mode aand. Da nu Politiken i denne Tid ikke yder Avislæserne synderlig Moerskab saa vil Enhver der har nogen Sands for Menneskeslægtens Historie, og det er dog egentlig den der i Dagblade og Aviser fornemmeligst indeholdes, haabentlig kunne moere sig ved at læse nogle Avisberetninger, som ere fra 1685 og fremdeles, der indeholdes i Historisches Kern oder kurtze Chronica, udgivet i Hamborg. Den Tone, hvori disse Beretninger ere skrevne, vil ikke vorde forvansket, for desbedre at lær at kjende den ærværdige Fortid. Vi ville nu følge Journalisten Maanedsviis og levere det Jnteressante, ste af hans Beretninger. "Januar 1685. Siden Verdens Skabelse har der ikke været et saa rigt Aarhundrede som det nærværende paa mærkelige Begivenheder. Jsær har Aaret 1685 ladet os opleve saamange Forandringer, at man neppe ville finde Penne og Hænder nok til at beskrive og fortælle det Passerede. Hvor meget Blod er ikke i Aar udgydet (i Ungarn og Grækenland, Hvormange herlige Seire have ikke de Kristne tilfægtet sig i dette Aar over Tyrkerne til Lands og Vands, hvormange Forfølgelser have og ikke de Kristne i Aar (i Frankrig) være udsatte for, Hvilken stor Opstand har der ikke være i England og Skotland, hvorved Mennesker i Hundredeviis ere bragte under Bøddelens Haand. Hvad Bomber kan udrette, have Røverhullerne Tripolis og Tunis erfaret.