Berlingske Tidende, 1836-03-12
Med Hensyn til at den Kongelige Commissarius havde yttret, at naar Forhandlingerne bleve offentlige, maatte Forsamlingens Præsident sandsynligviis udnævnes af Kongen selv, bemærkede Taleren, at Nødvendigheden deraf ikke vilde blive ham indlysende. Enten Præsidenten var udvalgt af Kongen selv eller af Forsamlingen, vilde det dog være ham umuligt at forebygge saadanne Yttringer, som kunde være anstødelige for fremmede Magter, da han ikke kunde kjende disse, førend de af den Vedkommende vare fremførte. Men forsaavidt der, naar saadanne Yttringer forefaldt, maatte være Spørgsmaal om at fjerne Publicum, kunde dette formeentligen ret vel skee, uden at Præsidenten blev udnævnt af Kongen, da den Kongelige Commissarius kunde bemyndiges til igjennem Præsidenten at bortfjerne Publicum i de Tilfælde, hvor han dertil maatte finde nogen særdeles Anledning. Men Taleren, kunde i ethvert Fald ikke indsee nogen Nødvendighed i, at den Bestemmelse, der i saa Henseende maatte blive foreskreven for Holsteen som en Deel af det tydske Forbund, tillige skulde gielde for det øvrige Danmark, hvor Kongen var aldeles souverain Monark og Jntet havde at bestille med det tydske Forbund. Taleren kunde endeligen ikke tilbageholde den Yttring, at det vilde gjøre ham meget ondt, om Stænderforsamlingen i Jtzehoe i den omhandlede Henseende skulde være gaaet foran denne Forsamling, da den, som bekjendt, havde med en ikke ganske ringe Pluralitet udtalt sig for Stænderforhandlingernes Offentlighed. Hvad Committeens andet Jndstillingspunkt angik, da maatte Taleren yttre sig derimod, da den endelige Forhandling formeentligen vilde blive for en stor Deel uforstaaelig for Publicum, naar dette var udelukket fra den foreløbige Forhandling af Sagen. Ved det tredie Jndstillingspunkt maatte han bemærke, at det, naar de kongelige og private Propositioner strax ved deres Fremlæggelse skulde meddeles i Bladet, formeentligen ogsaa vilde være nødvendigt at meddele saavel Committeernes Betænkninger, naar de vare afgivne, da disse ere ligesaa vigtige Attstykker som selve Propositionerne, som ogsaa Jndholdet af den foreløbige Discussion. Jøvrigt maatte Taleren ansee det som det ønskeligste, at der blev givet fri Tilladelse til Discussionernes Meddelelse i andre Blade end Stændertidenden, og at deri dette Øiemed maatte blive givet Bladudgiverne Leilighed til ved Hurtigskrivere at lade optage Jndholdet af Forsamlingens Discussioner til Meddelelse i de af dem udgivne Journaler. J Henhold til det Foranførte fremsatte Taleren det Amendement, at Forsamlingen vilde indstille: at det maatte behage Hans Majestæt at tilstaae de efterfølgende Stænderforsamlinger fuldstændig Offentlighed, dog med den nærmere Bestemmelse, at Forsamlingen maa kunne tage Beslutning om, at enkelte Forhandlinger ikke skulle være offentlige, og at Afstemningen over Sagerne skeer inden lukte Døre." Han bemærkede derhos, at, naar Forsamlingen saaledes selv androg paa en Forandring i Freg. 15de Mai 1834, og naar den jydske Stænderforsamling, hvilket er at formode, fremkommer med det samme Ønske, behøvede den nye Lovgivning herom ikke, efter Slutningsbemærkningen i denne Anordning, at forelægges Stænderne til yderligere Betænkning, og kunde saaledes strax træde i Kraft ved næste Stænderforsamling.