JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-04
Ribe, den 31 Jan. J Anledning af Hs. Majest. Kongens Fødselsdag foranstaltedes i Ribe forenede Klubselskab et Middagsmaaltid og Bal hvori en talrig Forsamling deeltog. Over Bordet udbragtes Skaaler for D. D. M. M. Kongen og Dronningen samt for det hele Kongelige Huus, ved hvilken Leilighed en Sang blev afsjunget. Til Huusarme indsamledes 72 Rbdlr. N. V. og 4 Rbdlr. 42 s. i Sølv S. H. C. - - Af et Brev fra en Ven under 12te Jan. 1817. Efter denne Beretning om de vedvarende og stedse høiere stigende Kornpriser, maa jeg glæde Dig, ved at fortælle en Foranstaltning, som Menigheden i Ballum her i Stiftet, frievillig var truffet, for at forebygge den befrygtende Mangel, som Kornets Opkjøb, ufeilbarligen ellers imellem de jordløse Huuseiere ville foraarsage. Tvende hæderlige Sognemend. - Gud velsigne dem begge! – gif Gaard fra Gaard og opmuntrede til at henlægge Rug og Byg for Sommeren til en bestemt Priis, Rugen til 12 Mk. S. H. C. og Bygen til 9 Mk. De vare saa heldige paa denne Maade at forvisse Almuen over 100 Tønder Rug og henved 80 Tønder Byg, hvorved Sognets Trang vil være afhjulpen. Fattigcommissionen forestaaer Uddelingen og anviser Kornet hos Vedkommende. Billigt er det, at jeg endnu anmærker, at Ballum, ikke er nogen Rugegn, og at de allerfleste, for at kunne gjøre denne Opofring, have maattet kjøbe over den Priis, for hvilken de udlovede Kornet. Ønsker Du ikke med mig, at ethvert Sogn i Tide maatte betænke den Forlegenhed, som Opkjøbet sikkert ellers vil sætte Landet i Gid vort Ønske opfyldes! - *** - - En lignende Foranstaltning er truffen her i Byen. Paa en af Øvrig heden og Byens elligerede Borgere udstædt Jndbydelse, af 12 Jan., have allerede endeel Byens Kjøbmænd og formuende Borgere tegnet sig for over 180 Tdr. Rug, og flere Deeltagere kan ventes. Rugen indkræves og uddeles, i Tilfælde den befrygtende Mangel skulde indtræffe, af en dertil nærmere beskikkende Committee. (Ribe Av.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-04
Aalborg, den 19 Jan. Til Høitideligholdelse af vores elskede Stiftamtmand Hs. Excellences Hr. Geheime-Conferentsraad von Moltkes i Gaar indfaldne Fødselsdag, blev til i Dag bestemte Stykke Emilia Gallot, i Gaar Aftes forfuldt Huus af alle Stænder opført paa det herværende dramatiske Selskabs Theater, efter at en i Anledning af Dagen forfattet skjøn og hiertelig Prolog med en dertil hørende Sang, udi hvilke Hs. Excellences udmærkede Embedsnidkjerhed og utrættelige Virksomhed for Byens og Stiftets Vel med fortjent Tak og Hæder omtales, var bleven fremsagt og med den hjerteligste Jstemning af samtlige Tilstædeværende afsjunget, hvorved Hs. Excellene blev ydet den meest levende Bevidnelse af den almene Ærbødighed og Hengivenhed, tillige med de varmeste Ønsker, om en lang Fremtids rige Held og Velsignelse over Ham- og Hans elskede Familie. - Udi Kirkeaaret 1816 ere i Aalborg Stift Ægteviede: 1032 Par; Fødte: af Mandkjøn 1437 og af Qvindekjøn, 1424, tilsammen 2861; desuden Uægte 340 og Dødfødte 99. Døde: af Mandkjøn 1945 og af Qvindekjøn 1017, tilsammen af begge Kjøn 2062, foruden de anførte Dødfødte. Altsaa befindes 1109 Personer flere fødte end døde. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-04
Kjøbenhavns Børs d. 4 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 600, a vista 612. Amsterdam 2 M. 550, a vista - . London 2 M. 26 1/2 Rbdlr. Spec. 610. - Specier solgtes til 36 3/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 92 a 93 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 78. a 79. Norske Sedler 23 a 24. Svenske Sedler. 8 Mk. 8 s. a 8 Mk. 10 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-04
Blandede Efterretninger. J Fortegnelsen over forelæsningerne ved det Kongelige Fredriks=Universitet i dets ottende Halv var fra Midten af Januar Maaned 1817, ere Forelæsningerne anmeldte af 18 academiske Lærere, nemlig: Professorerne Skielderup, Sverdrup, Nathke, Rasmusen, Platou, Sørensen, Thulstrup, Esmark, Keyser, Hersleb, Hansteen, Lange, Steenbloch og Orry, Lectorerne Stenersen og Lundh. Docent Dahl og Lector Steenbuch. J Fortegnelsen er anført, at Biblidtheker er aabent de fem første Dage i Ugen fra Kl. 1 til 2 (ogsaa Søndag) og at Universitetets Laboratorium staaer hver Løverdag aabent for dem, som maatte ønske at gjøre sig bekiendte med de chemiske Arbeider.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-04
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. DorotoFjortende Aargang. No. 11. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tillavelse, med Brevposterne. Løverdagen den 8 Februari 1817. Til Læserne af Brevet til J. L. Heiberg. i Kjøbenhavns Skilderie No. 3. d. A. )
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Det er Enhver vitterligt, at en betydelig Kamper udbrudt i vor litteraire Verden, men neppe har Enhver truffet det rette Synspunkt, hvorfra en saadan bør betragtes. Sagens Vigtighed vil man udentvivl ikke nægte; men at Kampen skulde føre til noget ønskeligt Resultat, betvivle Mange. Og dog bør man haabe det. Det er tidt, dog neppe for tidt sagt, at en Gjæring i Litteraturen bør foretrækkes for den Rolighed, som ikke er Frugten af Modenhed, men af Ligegyldighed for Gjenstandene. See vi nu alene paa den overvættes Partiskhed og Lidenskabelighed, de Uværdigheder og Grovheder, som en litterair Kamp vel umueligen kan undgaae at vorde Moder til, da kunne vi rigtig nok let mistvivle om det gode Udfald. Dog, lader os ikke glemme, at det Uveir, som i det Enkelte medbringer Fordærvelse, almindeligviis renser *) Samme Dag, som jeg havde nedskrevet nærværende Stykke, forskjønnedes for mig ved Læsningen af Heibergs Vennesvar. Vedkommende dømme om det heri omtvistede Punct, Selv under et for mig uheldigt Udfald vil jeg kunne sige hvad faa kunne: Jeg tabte en Sag, men vandt en Ven. At iøvrigt Hs. Svar Jntet har at gjøre med den paa dette Sted omhandlede Gjenstand, seer Enhver. Luften, og siden skienker os desto behageligere Øieblikke! At Dette ogsaa her vil skee, haaber Forfatteren af Brevet til J. L. Heiberg; uden dette Haab var det aldrig faldet ham ind, ogsaa at sige sin Mening om nogle af Litteraturens Frembringelser. Men heller ikke vilde han have yttret denne, hvis han ei havde forudseet, at den maatte finde Modstandere, og det ikke faa. J modsat Fald var hans Foretagende jo aldeles overflødigt. Jmidlertid har han ikke erfaret noget saadant offentligt Angreb paa hans Yttringer, som kunde bevæge ham til Svar, og derfor vilde han lade det aldeles beroe ved det allerede Sagte, dersom ikke enkelte Personer, for hvis Dom han har Agtelse, havde yttret for ham, at det syntes dem, han i sit Brev var gaaet Digteren Jngemann, alt for nær. Sagen var virkeligen mislig. Den angik en Skribent, der nød saa Manges Yndest, ei blot for sine Skrifters, men ogsaa for sin Tænkemaades Skyld. Vilde jeg nu, uden andet end blot litterairt Hensyn, aabenhiertigen yttre mig om ham, da var det ikke saa let at undgaae Misforstaaelse. Skjøndt Fiende af overflødige Forklaringer, anseer jeg det da for Pligt, om ikke mod Hr. Jngemann, saa dog mod mig selv, at nedskrive følgende Linier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Det er blandt de Dødeliges Vilkaar her paa Jorden, at ofte De, som vare skabte til at kalde hinanden Brødre, aldrig eengang mødtes, og at ofte det Spyd, som udsendtes mod Last eller Daarlighed, uforsigtigviis i Flugten ridsede Vennens Bryst. Du, og fromme Digter, Du vil ikke harmes, naar ei Enhver i Din Sang fandt Alt, hvad Du bar i Dit Jndre. Nattergalens Toner og Rosens Duft betegne den fuldtudsprungne Sommer; dog ogsaa andre Blomster, ogsaa andre Fugletale til vort Sind. Orion, ombæltet med sit Sværd, funkler i den herligste Pragt; men ogsaa den blegere Svane skues gjerne flyde hen paa det hvelvede Hav. Aftenstjernen skinner og Sirius blinker i det klareste Lys, men ogsaa Melkeveiens yderste Sole, ogsaa den fjerne Uranus, naar vi gjennem det kunstige Glas opdage dem, fylde vort Bryst med Evighedens underfulde Anelser. Ofte vendte vist ogsaa Du, o Sanger! Dit Blik fra disse Miskiendelsens og Misforstaaelsens Egne op imod hine den evige Ordens himmelske Marker, hint Dit Hjem, hvor engang Din løsnede Tunge skal frembringe nye Toner og Din Lyra forvandles til et Orgel! G. N. Toft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Om Tyve(Slutning.) En anden Aarsag til hine Onder maa søges i Mangel paa Forsigtighed hos dem, der bestieles, og de mange Fristelser der gives. En Mængde Familier ere meget efterladne i at sørge for deres Huses Sikkerhed; nogle bestieles, fordi deres Tjenestefolk ere for skjødesløse, andre fordi de spare paa Riegler og Laase. Tin og Kobber ererede Penge; det findes overalt i Huset; Sølvtøi og Penge gjemmes maaskee bedre; men en almindelig Laas er snart aabnet, naar en Tyv først er sluppet ind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Det er aabenbart, at mange forskjellige Aarsager sammentræffe, og forskjellige næsten uundgaaelige Onder bidrage til det Uheld, at hjemsøges af Tyve og Røvere, hvilket alle Lande, i større og mindre Grad, ere blevne i og nær store, men i Særdeleshed i alt for befolkede, Stæder. Leilighed gjør Tyve; Skjødesløshed og Forsømmelse i at holde Døre og Vinduer lukkede, Juries og Anklagernes overdrevne Ømhed, de mange Exempler paa dem, der ere bekiendte for at være skyldig, og uden at have Venner eller Penge, ved at sætte Jury Blaar i Øinene, skuffe Vidnerne, og andre Kneb, finde Midler til at undgaae Galgen *). Disse ere stærke Fristelser Vi ville antage, at et Menneske hele sit Liv igjennem havde givet grundet Mistanke til f.Ex. at være Tyvshæler, men at dette Menneske vidste at indrette Alting saa forsigtigen og listigen, at han, hver Gang han lovligen blev krævet til Ansvar, paa Mangel af egentlige juridiske Beviser, slap fri, mon Staten, da, for den offentlige Sikkerheds Skyld, ikke havde fuldkommen Ret til, at landforvise en saadan Person, blot paa Grund af den gjentagne Mistanke, Moralske Beviser maa kunne blive saa store og saa mange, at de tilsidst, om just ikke blive, saa dog maa grændse til juridiske Beviser. Vil man i Tyvs sager aldrig gaae alvorligen frem, uden i Henseende til dem, man har juridiske Beviser for den, der mangler Grundsætninger eller Opdragelse. Hertil kommer endnu, hvad der bidraget meget til det Onde, Vanen til Dagdriverie og Lediggang, og den stærke Afsky for Arbeide og Virksomhed, som findes hos alle unge Mennesker, der ikke ere opdragne til jevnt Arbeide, eller i det mindste holdte sysselsatte de fleste Dage af Ugen, og den største Deel af Dagen. Alle Børn, som gaae ledige, endog de bedste af begge Kjøn, ere et slet Selskab, det ene for det andet, hver Gang de møde hinanden."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Det er ikke Manglen paa Læsning og Skrivning, men Sammenstødet og Foreningen af mere væsentlige Onder, der er en bestandig Planteskole, for Ryggesløse hos en stor Nation; og den, som vil anklage Vankundighed, Dumhed og Frighed som den første, og som Lægerne kalde det, den procatartike Aarsag, lad ham undersøge vore almindelige Tyves og Skielmes Liv og deres Selskaber, og Handlinger, da vil han finde, at netop det Modsatte er Tilfældet, og at det snarere maa tilskrives den alt for store Sunhed og Slebenhed, og for megen Kundskab i Almindelighed, som de værste Skurke og Afskummet af Folket er i Besiddelse af." Den menneskelige Natur er allevegne den samme: Genie, Vittighed og Naturgaver, skjærpes, overalt ved Anvendelsen, og kunne ligesaa meget udvikles i den nederdrægtigste Skjelms Hverv, som i Udøvelsen af Vindskibelighed eller den største Heltedyd. Der gives ingen Stilling i Livet, hvor imod, saa ville de farligste Tyve, de, der stiele efter Plan, for det meste slippe ustraffede; thi netop dette Slags Tyve er det, der vide at vogte sig for juridiske Beviser. Enhver indseer let, at det her ikke kan være Meningen, at man skal straffe nogen Anklaget, uden juridiske Beviser, men ved Undersøgelsen maatte i Tider som de nærværende, Dommerens moralske Overbeviisning om den Anklagedes Straf skyldighed, komme saare meget i Betragtning, og ingen arresteret Mistænkt løslades, førend der aldeles ikke kan være mere noget Haab om, juridisk at kunne overbevise ham om Sigtelsens Overs. Sandhed. ikke Stolthed, Kappelyst, Æresyge kunne lægges for Dagen. En ung Lommetyv, der spiller Gjæk med sin opbragte Forfølger og nedigen indbilder den gamle Retfærdighed, at han er uskyldig, misundes af sine Ligemænd og beundres af hele Broderskabet. Skielme have samme Lidenskaber at tilfredsstille, som andre Folk, og vide indbyrdes at sætte Priis paa Ære og Trofasthed mod hverandre, paa deres Mod, Uforfærdethed og andre mandige Dyder, lige saa godt som Folk af anden Haandtering, og i at trodse Faren understøttes Røverens Mod maaskee ligesaa meget af Stolthed, som den braveste Soldats, der fegter for sit Fædroneland."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
(Jndsendt fra Landet.) Ved at læse i Skilderier No. 5 Bonden Jens Jensens Replik til Hr. J. C. Drewsens Svar i No. 102, fatter Jndsenderen det Ønske, at intet videre Svar fra den sidste, som han heller ikke haaber, maatte fremkomme i denne Strid. Det Publikum, som det vedkommer, kan allerede have nok i denne Sag, for at skielne imellem Ret og Jkkeret. Havde J. J., som en Mand, det var blot om Sandhed at gjøre, ikkun fremsat sine Tanker uden Bitterhed, og forbigaaet Tingen uvedkommende Personligheder, da vilde han upaa tvivleligen have faaet et fyldestgjørende velvilligt Svar, et Svar, som til en Bonde, der ei er van til at orientere sig og maaskee ikke kjender noget til den omhandlede Dyrkningsmaade – vel heller ikke vilde været overflødigt; thi det omtvistede Raab kunde dog vel behøve nogen Forklaring for en Bonde, hvad Rummet i Almanakken ikke tillod; men - som man raaber i Skoven saa faaer man Svar. En Mand, der kan skrive som J. J. han kalde sig nu Bonde eller ikke, betragter man dog som En, der tilfulde veed hvorledes det søm mee sig at tilskrive en anden cultiveret Mand, der ikke har fornærmet ham. Jmidlertid kan J. J., som dog læser landoeconomiske Skrivter, jo faae nøiere Underretning i sidste Hefte af Landoeconomiske Tidender. Reen Brak, saaledes som denne bør være, er dog unægteligen bedre end den Brak, man kan give Ageren med en grøn Vikkeavl, dersom man blot tager Hensyn paa den næstfølgende Vintersæd, derimod bliver man ved Vikkeavlen i Brakmarken, naar den ellers lykkes, istand til, formedelst den stærkere Gjødning, at berige Ageren og at haabe vedholdende bedre Afgrøder; men Agerens Reenhed kommer det og meget an paa, og Jndsenderen er derfor af den Mening, at Bonden bør skifte med reen Brak og dyrket Brak, især hvor der gives stærke Jorder, saalænge han ikke forstaaer at dyrke saadanne Brakfrugter, som kunne gjøre den rene Brak unødvendig. Bønderne i Jndsenderens Egn, og saavidt han veed, overalt i Landet, sige til hinanden, naar de ere jevnaldrende og ikke gamle, almindeligst "Due; men den Yngre til den Ældre, ligesom de Gamle indbyrdes, altid "J derimod sige de gjerne til enhver anden, udenfor deres Stand, Han", dog gives der mange, som have tjent eller omgaaedes andre Stænder, der tiltale disse med "De De andre Stænder tiltale Bonden almindeligst "J", men aldrig "De, undtagen det skulde være til en udmærket og cultiveret Bonde, hvoraf der dog ogsaa gives een imellem. Have ikke vore Forfædre i den graae Oldtid tiltalt hverandre i anden Person, have ikke de mere cultiverede Stænder for 60 Aar eller noget længere siden, tiltalt hinanden i Fleertallets anden ligesom de Person efter de Franske med " derimod nu efter de Tydske tiltale hinanden med De, Kan denne Forandring i Talebrugen, have nogen Jndflydelse paa Folkets Sæder eller Tænkemaade, og da hvilken, Disse Spørgsmaale ønskede Jndsenderen sig gjerne oplyste. Det synes som at Bonden Tid efter anden forandrer og optager Talebrugen efter de andre Stænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Jndenlandske Efterretninger. J Onsdags imellem Kl. 1 og 2 kom en Baad fra Stevens inddrivende ligefor Stakaderne uden for Langebro. Den havde 6 Mand ombord, forden et Fruentimmer, og var ladet med Hvede. Det stormede skrækkeligt, og Bølgerne truede hvert Dieblik at opsluge de Ulykkelige, som forgjeves stræbte at komme over den nedladte Bom. De saae sig et Bøsseskud fra Stakaderne, og deres Raab om Redning vare længe frugtesløse. De gjorde gjentagne Forsøg paa at redde sig; men Strømmen var dem bestandigen imod, og Bølgerne skyllede uafladeligen ind paa dem. Udmattede og kraftesløse stode de her forladte, og ingen af de paa Broen og paa Stranden forsamlede Mennesker saae sig istand til at redde dem. Da fremtraadte den brave Eqvipagemester M. Poulsen med otte Mand og besluttede at vove det Yderste for at redde disse Ulykkelige. Tredive Mand trak paa Landsiden Baaden ved et Toug, og saavel Poulsen, som hans Mandskab, anstrængte alle Kræfter for at redde de Ulykkelige, der vare et Spil for Stormens og Bølgernes Luner; to Gange gjorde han Forsøg for at naae derud, men hver Gang forgjeves. Baaden spillede ligesom en Boldt paa Bølgerne; hvert Øieblik befrygtede man at de skulde opsluge den, og aldrig saasnart var den kommet et Stykke ud, førend den kastedes med Magt tilbage igjen. Denne skrækkelige Kamp mod Havets og Stormens Rasen havde varet 3 til 4 Timer. Mandskabet var udmattet og man havde næsten allerede opgivet alt Haab om at redde de Ulykkelige, der forgjeves udstødte Jamerskrig og opløftede deres Hænder om Redning. Men nu besluttede den ædle Poulsen, at vove det Alleryderste paa et tredie Forsøg, han opmuntrede sit Mandskab til at følge sig, og, ved saa godt som at trække Baaden over Bommen, mens Bølgerne strømmede bort over den, vare de saa lykkelige, at komme saa langt ud, at de kunde udkaste et Toug, som blev grebet af det i Baaden værende Fruentimmer. Men i samme Øieblik kantrede de ulykkeliges Fartøi, og tre Mand saae allerede i Vandet. Poulsens første Jd var at redde disse og derpaa de Øvrige; da han havde dem alle i sin Baad bragte han dem til største Glæde for dem, der fra Landet af havde været Vidne til dette rørende Optrin, i Land. Den Baad, hvori de Neddede havde været, ligger endnu ved Langebro, og adskillige Tønder af den sjunkne Hvede ere blevne bjergede Dagen derpaa. Hædersmanden Poulsens Navn fortjener saa meget mere en glimrende Plads ved Siden af Lars Bagger og hine ædle Fiskere, som Evalds Muse har opreist et uforgjængeligt Minde, som denne her anførte Handling ikke er hans eneste, skjønne Daad af dette Slags; allerede for nogle Aar siden udmærkede han sig om trent paa samme Sted ligeledes ved at redde, med egen Livsfare, to i Havsnød stædte Menneskers Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
J Onsdags Middags blev den afdøde Capelmester Kunzen bragt til sit Hvilested i Helliggeistes Kirke. De Kgl. Sangere og Sangerinder, samt en Deel af Kunzens Elever, opførte, understøttede af det Kgl. Capel, Sange, forfattede af Sander og Thaarup, til en herlig Musik, som den Afdøde i sin Tid havde componeret til Arveprinds Frederiks Sørgefest. Hofpræst Liebenberg holdt en rørende Tale, hvori han skildrede den Hedengangnes Fortjenester af Tonekonsten: dette store Middel til at forædle Sæderne og vække skjønne og blide Følelser. Til Sørgehøitideligheden var der uddeelt 1500 Billetter, hvoraf fulgte at Kirken var ganske fuld af Tilhørere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Næstkommende Tirsdag bortsælges ved offentlig Auction 10 asiatiske Actier. De blidere Udsigter, der i den sidste Tid have aabnet sig for Compagniet, især Haabet om at faae udbetalt sit betydelige Tilgodehavende i Ostindien, synes at gjøre dets Actier til en ikke ufordeelagtig Specukationsgjenstand for dem, som eie Capitaler, og ikke vide at anbringe dem med større Sikkerhed, end de sædvanlige Udlaan os.v., i vore Dage ere forbundne med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Ved Høiesterets Dom, af 20de Decbr. f. A., som stadfæster en foregaaende Slagelse BytingsDom, er forrige Kjøbmand Christian Lemb Reimert, af Slagelse, for forøvet Mordbrand, tilfunden at have forgjort sin Hals og stelles m.v. Denne Dom har det behaget Hs. Maj. Kongen, ved allernaadigst Resolution af 8de f. M., af sæ Kongelig Naade, i Betragtning af de for Reimert talende formildende Grunde, at forandre derhen, at den dømte hensættes til Arbeide i Kjøbenhavns Tugthuus paa Livstid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Mariboe, den 3die Februari. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fedevare samt Creature, i afvigte Januarii Maaned, følgende: 1 Tønde Hvede 30 Rd. 1 Tønde Rug 19 Rd. 1 Tønde Byg 14 Rd. 1 Tønde Havre 7 Rd. 3 Mk. 1 Tønde hvide Ærter 17 Rd. 1 Tønde graae Ærter 16 Rd. 3 Mk. 1 Tønde Bønner 16 Rd. 1 Tønde Vikker 12 Rd. 3 Mk. 1 Tønde. Kartofler 4 Rd. 3 Mk. 1 Pund røget Flesk 3 Mk. 1 Pund fersk Flesk 2 Mk. 8 s. 1 Pund Kjød 1 Mk. 8 s. 1 Pund Smør 6 Mk. 1 Pund Ost 1 Mk. 4 s. I Pund Talg 1 Rd. I Slagtenød 90 Rd. 1 Sviin 50 Rd. Et Faar 10 Rd. - Alt i Rbd. N. V. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Nyested, den 29 Januari. J Fredags den 24 dennes saae Nysteds Jndvaanere deres elskede Lærer, afdøde Hr. Frederik Volckersens Liig, at henbæres til sin Grav og Hvilested, hvilket, for at hædre den Hedenfarne, skeete saa høitideligt som mueligt. Liigstuen var prydet med Grønt, og ligesom en Løvsahl oprettet, inden i hvilken Liget stod, derfra blev det af Liiglauget udtaget og henbaaret til det af ham selv valgte Leiested paa Kirkegaarden; det anseelige Følge, som af Byens Jndvaanere og Egnens Honoratiores havde fulgt ham til Graven, gik derpaa ind i Kirken, hvor Hr. Pastor Smidt i Saxkjøbing, som den Afdødes Ungdomsven, hædrede hans Minde ved en skjøn og passende Tale; Alle vare ved denne Høitidelighed rørte indtil Taarer, og Medlidenhed med en ung Enke, som med sex umyndige Børn er ene tilbage i den beklagelsesværdigste Forfatning, viste sig i Alles Aasyn. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Fædrelandets Glædesfest den 28 Januari feiredes i Altona iblandt andet derved, at en ny hygget Grønlandsfarer løb af Stabelen, og gaves vor elskede Monark Navn, Frederik den Sjette, (det er mærkeligt, at af de fem Grønlandsfarere, som Eieren Hr. Dulz havde paa Hval fiskefangst i 1807, bleve 4 tagne af Engellænderne i Elbmundingen, og kun det ene, der har vor Christian den Syvendes Navn, kom lykkeligen til Altona. Samme Dag holdt og Laane institutet, hvormed en Sparecasse for Tjenestetyender er forbunden, og hvis rede Formue beløber sig til 69,086 Mk. 2 1/2 s. Courant, og har udestaaende paa Renter 306,533 Mk. 2 1/2 s., sin aarlige Forsamling. Ligeledes stiftede Mæglerne en Forening imellem sig, for at samle en Fond til Understøttelse for de af deres Medbrødre, der, formedelst Alder eller Svaghed, ei kunne erhverve sig Underholdning. - Paa hvilken skjønnere Maade kunde den ædle, menneskekierlige Monarks Fødselsfest hædres. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Aarhuus, d. 1ste Febr. Da Brabrand Søe her i Nærheden af Aarhuus sidst i forrige Aar var tillagt med Jis, fandt nogle Fiskere ved at stange Aal et Sværd i Søen liggend for Brabrand Bye, dette var simpelt og ei af anden Værd end den Jernet kunde have. Paa samme Sted lidet sydligere fandtes nogle Dage efter et stort Jern Slag-Sværd, 2 Alen 1/2 Qvarteer langt. Hæftets øverste Ende var forsynet med en Jernklump af et Ægs Størrelse, paa Heftet en Pareerstang af 10 Tommers Længde, Bladet skarp til begge Sider, 5 1/2 Qvarteer langt, oventil 3 Tommer bred og spidstilløbende mod Enden. Paa samme Sted fik Fiskeren i sin Aalesax nogle Sidebeen, af et Menneske, hvilke han bortkastede, formodentligen har Sværdets Eier her fundet sin Grav og lagt der i Muderet siden det 12te eller 13de Aarhundrede, da dette Slags Sværd vare i Brug. Aaret 1814 blev ei langt fra dette Sted i Søen fundet en Dolk. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Viborg Stifts Capitels=Taxt for 1816 Aars Afgrøde: Rug Tdn. 19 Rbd. 3 Mk. 8 s. Byg Tdn. 10 Rbd. 5 Mk. 4 s. Havre Tdn. 6 Rbd. 2 Mk. 4 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-02-08
Kjøbenhavns Børs d. 7 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 594, a vista 606. Amsterdam 2 M. 545, a vista . London 2 M. 26 3/4 Rbdlr. Spec. 600. - Specier solgtes til 36 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 92 a 93 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 78. Norske Sedler 24. Svenske Sedler 9 Mk. 8 s. - Disconto 10 PC.