Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-09-02
Til Oplysning om den Hollandske Silde=Saltnings og NedlegningsMaade, meddeeles følgende: Jolland salter og nedlegger allene i nye tætte Ege-Træer, med 14 stærke og tørre Baand, efter Træets Størrelse, vel forsynede. 2) Det Salt som bruges, er alene bæst, af edsorne Vragere vraget Spansk eller Portugisisk Salt, eller disse i Søevand i indenlandske Syderier raffinerede, hvilke Salter, da kaldes Salt af Salt. Alle andre Sorter, hvidt, graadt, stort eller smaat Salt, ere ved Love forbuden, og nævnes Franske, Strædets og Westindiske Salter udtrøkkeligen deriblandt. 3) De tilladte Salter bruges baade for sig allene, og blandede. En af de 2de første Sorter, nemlig blandes med en Deel af det raffinerede, efter Omstændighederne af Tiiden, Silden skal bevares i, og Stædet den skal sendes til 4) Man udsøger Silden, i Følge Love, for den kiendes tienlig til Saltning; De tomme eller saa kaldede Jomfrue Sild, ilde udseende, Ravn melk syge, ildelugtende og slette Sild, skilles fra de fulde, friske, ubeskadigede og rætte gode: Hvilke allene saltes og nedlegges for Udførsel, og faaer derefter Merker paa Træerne, særskildte fra de slettere. 5) Sil 5) Silden ganes og nedsaltes om Bord, ubestemt til Dag og Nat, efterhaanden som den optages af Garnet, og saa hastig som mueligt, før flere, end de som kan saltes og ordentlig nedlægges, tages inden Borde. 6) Mængden af Saltet, som skal bruges, er ikke bestemt ved Love, men kommer an paa Erfarenhed. Derimod er befalet: at ingen anden Sild maae nedlægges til Udskibning end fulde, heele og friske Sild, og skal Silden heder det, nedlægges med største Fliid, tæt, næt, ræt op, Side til Side, og langs med hinanden, fra Ende til anden i Træet. 7) Silden maae ikke nedkastes Træet med Kurve eller Kar; men skal nedlægges med Haand, og skal derved Nedlægningen, saavidt mueligt, bruges et Haandelag, for at treffe lige Lag, Tæthed og Nøyagtighed i Lægningen. 8) Saaledes som Silden saltes og nedlægges og Bord, udføres ikke en Tønde; men de maae alle paa offentlig Broe eller Gade, under edsorne Vrageres Opsigt igien aabnes, og efter at de ved Optagningen i Lagen ere vadskede, af edsorne Saltere saltes og paa bemeldte Maade for alles Øyne paa nye nedlægges. 9) Bunden skal efter Nedlægningen nedtrædes med Fod, og Træet lættes for det tilslaaes, for at erfare om det haver den Tyngde (som ved Øvelsen let erfares) det bør have. 10) Naar Træet har staaet en Nat over, efter Omsaltningen, gives det Lage, som er taget af Tønderne, og siet, og faaer det endnu engang Lage, før det bortføres fra Salte=Stædet. 11) Jntet Træe maae udføres, sør Silden haver ligget 10 Dage efter Om saltningen i Lage, og er bleven behørigen merket, hvilket hverken maae skee i Huus eller om Natten. 12) Man giør Forskiel paa Merkerne, efter Jacobi, den 25 Julii, efter Bartholdmæl, den 24de Augustii, og efter Korsets Dag den 14de September, forderved at kiende Fangsten og Sildens Godhed. 13) Fiorten om Bord saltede Træer, regnes kun at giøre 10 efter Ompakningen, efterdi Sorteringen ved Omsaltningen, endnu nøyere, end om Bord, kan lagttages. 14) Al. Fangst til Saltning maae skee imellem den 7de Julii og 11te Jan. og uden for de Hitlandske, Jslandske og Norske Klipper. Alle andre Sild, til anden Tiis fangede, røges. Lystige Fortællinger. Et Jndfald som er muntert, og som oplives af en Tanke, der frapperer, opvækker og sætter i Forundring, kalder, man Bon Mot; (et vittigt Jndfald) dette er forskielligt fra et skiønt Jndfald (Beau mot) Det første er en Art af udsøgte Tanker, som blot Leyligheden frembringer, og som ofte krydes med et bidende Salt; Det er en Piil, som flyver, og paa samme Tiid giennemborer. Et skiønt Jndfald derimod er intet andet end en skiøn Tanke, en vel overlagt Tale, som man ofte pleyer at frembringe, eller man søger, naar det er et Svar, deri ikke saa meget at glimre, som at sige noget Godt og Lærerigt. En fornemme Mand, der havde gjort sig skyldig i adskillige Utroeskaber mod Macedonierne, vilde ikke taale at man skieldte ham for en Forræder. Han beklagede sig derover for Archelalis, Kongen i Macedogien. nien. De Macedonier, svarede Kongen ham, ere saa grove Folk, at de nævner alting ved sit rætte Navn. En Mand ved Ludvig den trettendes Hof spillede Pikket i en aaben Sahl. Da han nu saae af sine Kort, at han ikke havde givet ret, raabte han: Er jeg ikke en dum Gassaut?" (Saaledes hedte en Præsident i hans Tiid, som ikke blev holt for at have megen Forstand." Denne Præsident stod just lige bag ved Spillerens Stoel, og da det fortrød ham, at blive nævnet paa saadan en Maade, sagde han: "Min Herre de er en Nar. - Det er just det, som jeg vilde sige, svarede Spilleren.