Jyllandsposten, 1841-10-05
Dette indstiftedes som bekjendt af Frederik den Sjette ved Anordning af 28de Januar 1809, efter som Uddelelsen imidlertid betydelig er tiltaget paa den senere Tid, ligesom de mange andre Ordenstegn er det ikke uden Jnteresse at mindes Jndstifterens Hensigt, især med det her omhandlede Hæderstegn, som nemlig erfares udelukkende at have været den, at udmærke som Fortjeneste. Saaledes hedder det i Præmisserne til denne Anordning, at den i sex Aarhundrede navnkundige Dannebrogsorden ønskes give en mere udstrakt Bestemmelse, paa det at Vidnesbyrd om erkjendt Trofasthed og Borgerværd kunde vorde flere af Landets meest fortjente Mænd til Deel. Tho vel er det Pligt for Enhver - hedder det – at hellige Staten sin Kraft og sine Jdrætter; dog er det en skjøn og Opmuntring værdig Bestræbelse, at kappes med sine Medborgere i Udøvelsen af denne Pligt, og Landsfaderens Tilfredshed er den Løn, den Retskafne attraaer, naar han, med Tanken henvendt til Fædrelandet, virker mere end andre for Samtid og Efterslægt, eller, opflammet af ædelt og freidigt Mod, hæver sig over sine Lige ved sjeldne og gavnrige Handlinger. Det er derfor vor Kongelige Villie - hedder det her - at en saadan Tænke= og Handlemaade, som baner Vei til Ridder-Værdighed, for den, hvis Stilling frembød Leilighed til i det Større at arbeide foralmeent Held, skal aabne Adgang til Dannebrogsmændenes Samfund, for Enhver, der, ved klog og redelig Stræben for Brødres Vel og ved ædel Daad i engere Kreds har gavnet Fædrelandet." – Man seer heraf, hvilken skjøn Bestemmelse denne Ordens Oprettelse fra først af har havt, idet Øiemedet kun har været det, at hædre den af det borgerlige Statssamfund, som ved virkelige almeennyttige Handlinger dertil havde gjort sig værdig. Hvis der altsaa ved disse Ordens tegns Uddelelse ikke dertil tages fornødent Hensyn, maa naturligviis saadan Decoration ganske tabe al sit Værd og efterhaanden mindre og mindre stifte den tilsigtede Nytte. Det hedder i Anordningen: Dannebrogsmændenes Hæderstegn er et Kors af Sølv, foroven prydet med Vort Kongelige Chiffre og aaben Krone, og i hvert af dets fire inderste Hjørner med en mindre Krone af lige Skikkelse. Det viser, paa Forsiden, Ordenens Valgsprog; Gud og Kongen, og i Midten høisalig Kong Christian den 5tes Navn. Korsets bageste Side erindrer, ved et kronet W, og ved Aarstallene 1219. og 1671, om Tiden, naar Dannebrogsordenen blev oprettet af dens Stifter Kong Waldemar den Seierrige, og naar den af Kong Christian den Femte blev fornyet; ligesom det Aarstal 1808, der findes øverst paa denne Side, drager Ordenens Udvidelse i Vort første Regjerings=Aar, til Minde. – Den, der ved sin Stand og Stilling har udmærket sig ved Fortjenester af det Almindelige, erholder derved Adgang til dette Hæderstegn, naar det Forhold, eller de Handlinger, som dertil maatte gjøre ham værdig, nøiagtigen er blevet Os, af vedkommende Øvrighed eller Foresatte, gjennem Vore Collegier, eller høie Embedsmænd indberettet. J den 8de § i denne Anordning hedder det: For saavidt muligt, at raade Bod paa uformuende Dannemænds trykkende Kaar, have Vi under Kapitulets Forvaltning henlagt et Fond, af hvis aarlige Jndtægter Vi ville tildeele dem iblandt Dannebrogsmændene, som Vi efter Omstændighederne maatte finde særdeles værdige eller trængende dertil, en aarlig Underholdnings=Hjælp, hvis Størrelse, og Forøgelse Tid efter anden, Vi i hvert enkelt Tilfælde ville bestemme, med allernaadigst Hensyn paa Enhvers særskilte Fortjeneste, Kaar og Alder, hvorved fornemmeligen vil komme i Betragtning den længere eller kortere Tid han maatte have staaet i Vor Tjeneste, eller være benaadet med Dannebrogsmændenes Hæderstegn. Og skal denne Underholdnings-Hjælp i intet Tilfælde kunne sælges, pantsættes eller belægges med Arrest, ei heller deri kunne gives Udlæg, paa det at den desvissere maa komme dem til Gode, hvem Ve allernaadigst tildeele samme. Ligeledes skal en Sum, liig den Underholdnings-Hjælp, der var den afdøde Dannebrogsmand aarligen tillagt, udbetales hans Boe, for eet Aar fra Dødsdagen at regne; samt at Øvrigheden paa Stedet skal bære Omsorg for, at Bekostningen til hans tarvelige, men hædrende Jordefærd deraf udredes. - Man seer saaledes af den Aand, der gaaer gjennem denne Anordning, at virkelig Fortjeneste af det Almindelige nærmest skulde berettige til denne Ordens Erholdelse. Det var derfor at ønske, om al den Mængde af Dannebrogsmænd, som fortiden gives her i Landet, tidt og ofte gjorde sig bekjendt med Ordenens Betydning og navnligen indprentede sig i Erindringen, at der, for værdigen at bære den, skyldes Statsvellet en eller anden væsentlig Fortjeneste af det Almindelige, som, om ogsaa vedkommende Dannebrogsmand ikke skulde være sig selv bevidst at have præsteret saadant ved Ordenens Erholdelse, ikke destomindre derefter burde stræbe efter at udvise, saa dog hans Medborgere nogenlunde kunde faae et Begreb om den ahnede Fortjeneste, som om ogsaa den senere kom for Dagen, dog var bedre, end slet ingen. Mod Hestevæddeløb.