Berlingske Tidende, 1834-01-25
Ved et af Skik og Brug ligesom helliget Misbrug blive endnu desuden mange Mennesker, der ere Regimentet tildeelte, anvendte af Officererne til Privattjeneste; disse vise sig blot ved Paraden og Jnspectionerne i de Andres Rækker, men mangle naturligviis al Brugbarhed for Tjenesten. Ogsaa pleje Officererne, deels for at undgaae Jrettesættelser, deels for at forøge deres Fordeel ved at hæve Solden, ikke saa nøje at angive den ved Dødsfald eller Desertion lidte Afgang. Hertil komme Savn og Strabadser, den lange Tjenestetid (der først nyligen blev nedsat fra 25 til 20 Aar), lutter Omstændigheder, der have en skadelig Jndvirkning paa Soldaternes Sundhed, og holde en stor Deel af dem tilbage i Hospitalerne. Recruterne naae 2) Af Algemeine Zeitunge, den 17de Januar 1834. - Aftrykt der af Frankfurter Ober-Post-Amts Zeitung, et Blad, udmærket ved sin Redaction, ved sine Hjelpemidler, sin Correspondents og Stedet, hvorpaa det udkommer. først efter lange besværlige Marscher igjennem dette uhyre Rige, og i uregelmæssige Tidsrum, til deres Bestemmelsested, derved miste de underveis en betydelig Deel af deres Mandskab, saa at Regimenterne erholde de dem tilskrevne Contingenter kun i et meget svækket Antal. Af alle disse Aarsager troer Hr. Tanske sig berettiget til at reducere Jnfanteriets Effectivstand, Officererne derunder indbefattede, til 306,900 Mand. – Efter Cavalleriets Organisation skulde dette tælle 77 Regimenter med 470 Eskadroner og 89,546 Heste. Men ogsaa her ere i det Mindste 60 Jkkecombattanter at fradrage ved hvert Regiment. Mange Heste, der bruges ved Parader og Manøvrer, ere ikke i Stand til at udholde Feldttjenesten, Kort Tid for det Polske Feldtog var der givet befaling til ikke at erstatte Afgangen af Hestene. Man holdt det nemlig for nødvendigt: at reducere Regimenterne fra 6 til 4 Eskadroner, fordi der var Mangel paa Officerer. Af disse og andre Grunde drager Hr. Tanski den Slutning: at det regulaire Rytteries virkelige Styrke ikke overstiger 70,575 Mand. Artilleriet, hvilket Staten angiver at bestaae af 31,637 Mand, 22,860 Heste og 1458 Kanoner – anslaaer han til omtrent det samme Mandskab, men blot 21,300 Heste, og 1200 Kanoner; Jngenieurcorpset til 7750 Mand til Fods (i Stedet for 8170) og 350 til Hest (som i Staten. Hertil komme endnu de, ude af Linien staaende, Tropper. Derhen hører 1) Garnisonsbataillonerne, der for største Deelen bestaae af Folk, der ere uduelige til Feldttjenesteen; deres Bestemmelse er Troppernes Estortering, den indre Polietjeneste og Landets Bevogtning; deres Styrke 51,000 Mand; 2) Jnvalidecompagnierne 51,300 Md.; 3) Garnisonscompagnierne 8000 Mand; 4) Compagnierne af Arbeidere 6000 Mand; 5) Gendarmeriet 3,675 Mand; 6) Befordringsvæsenet 13,000 Mand med 24,000 Heste. Derefter følge Kosakregimenterne. Denne Vaabenart, der erholder sine Recruter ved Don og Wolgaa, ved det Sorte Hav, i Lillerusland, Tartariet og andre Egne af Europas Nordostspidse, har lidt betydeligt ved de sidste Feldttog i Frankrige, Persien og Tyrkiet, saa at den Russiske Regjering saae sig foranlediget til at gjengive Beboerne af Ukraine deres Forrettigheder under den Betingelse: at de skulde underholde sex staaende Kosakregimenter med 15aarig Tjenestetid. Den, til slig Tjeneste duelige, mandlige Befolkning anslaaer Hr. Tanski til i det Høieste 160 Pulks, enhver paa 500 Landser; men de kunne ikke udskrives paa een Gang, uden fuldkommen at blotte Landet for Folk. Derfor bliver hvert Aar den fjerde Deel (30 Pulks eller 20,000 Landser) afvexlende holdt i Tjenesten. Dette irregulaire Cavallerie bliver fortrinligviis anvendt til Asiatiske Grændsers Bevogtning, og i Krigstid maa det kun i Nødstilfælde kaldes til Armeen, og erstattes da af det halve Contingent for næste Aar (20 Pulks eller 10,000 Landser). - Men endog disse, paa denne Maade reducerede, Hær masser ere ikke saa disponible, at de fuldstændige kunne anvendes moden ydre Fiende, eller kunne sammendrages paa et givet Punct af Riget. Fire store Corps maae bestandigt holdes paa Krigsfødved Rigets Grændser, deels for at beskytte Ruslands Territorium, imod de tilgrændsende Barbarhorders ødelæggende Jndfald, deels for at holde de nys indlemmede Folkeslag i Tømme. Disse ere Corpserne i Cancasus, i Finland, Orenburg og Siberien, tilsammen 71,084 Mand, uden at medregne 10,000 Kosaker. Naar man nu fradrager disse fire Corpser, tilligemed det ovenfor opregnede, til den indre Tjeneste uundværlige Mandskab, der beløber sig til 95,475 Mand, da bliver der kun en disponibel Hærmagt af 379,978 Mand, uden at indbefatte herunder de 20,000 Kosaker. Denne Masse deler sig i tre afsondrede Armeer: 1) Weichselarmeen, under Feldtmarskal Fyrst Paskewitsch, 4 Corpser, tilsammentagne 144,117 Mand, 31,850 Heste og 376 Kanoner; Hovedqvarteret Warschau; 2) den første Armee under Feldtmarskal Osten Sacken, 5 Corpser, tilsammentagne 158,476 Mand, 36,000 Heste og 416 Kanoner; Hovedqvarteer Kiew; 3) Reserve-Armeen under Storfyrst Michael, der bestaaer af Gardecorpset, Grenadeercorpset og det første ReserveCavalleriecorps: 77,385 Mand, 14,650 Heste og 270 Kanoner, Hovedqvarteer Petersborg. Saa imposant denne Stridsmagt endog forekommer, taber den dog betydeligt i sin Virksomhed derved, at det ikke er saa let at sættte samme i Bevægelse, eller at concentrere den paa Et Punct, som det i Frankrige, Tydskland eller Jtalien vilde være Tilfældet med lignende Masser. Mangelen paa Forbindelsesmidler i det Jndre af Landet, de mange svagt beboede og fattige Egne, de mangelfulde Forpleinings-Anstalter, det betydelige Armeetrods o. s. v. vanskeliggjøre Troppernes Bevægelser og gjøre det begribeligt: at Rusland kunde bruge saa lang Tid til at forberede sig til det sidste Feldttog imod Tyrkiet, omendskjøndt Operationsarmeen aldrig var stærkere, end 120,000 Mand, og Observationshæren i Lithauen og Polen allerede var 80,000 Mand stærk. Selv i det Polske Feldttog, hvor Afstanden var langt ringere og Faren meere trængende, udfordredes der en Tid af to Maaneder, for at samle en Armee paa 120,000 Mand. J den Tyrkiske Krig bleve Armeens Cadresefterhaanden forstærkede med 120,000 Mand, uden at man synderligt bemærkede deres Nærværelse. Lignende indtraf i Tyrke krigene i Aarene 1773 og 1774, efter den berømte militaire Forfatters, Henry Llvyds Paastand, der havde tjent i den Russiske Armee. Den Gang bleve 300,000 Mand udskrevne, og desuagtet var, ved Fredens Slutning, Hovedarmeen under Romanzoff blot 36,000 Mand stærk, og Armeen under Fyrst Dølgorni, der stød i Krim, tællede kun 12,000 Mand; og begge lede Mangel paa det Nødvendigste.