Viborger Samler, 1838-05-31
Viborg, den 30te Mai. Den alle Danske saa dyrebare 28de Mai høitideligholdtes her ved en festligt arrangeret Diner, hvori de fleste Deputerede, en stor Deel af Byens Embedsmænd og andre Jndvaanere deeltoge, og hvortil ogsaa flere Fremmede havde indfundet sig. J Spisesalens Baggrund var anbragt Hs. M. Kongens Buste, prydet med en Krands af Egeløv. Af de mange Skaaler, der i Anledning af Dagens Høitidelighed udbragtes, ville vi tillade os at meddele vore Læsere følgende: For Hs. Majestæt Kongen, udbragt af Hr. Kammerherre, Stiftamtmand, Greve af Ahlefeldt-Laurvig, som indledte den med følgende Ord: "Naar vi idag samles til festlig Glæde, naar denne Glæde gjenlyder i alle danske Lande, ved Sundet og ved Elbens Bredder, hvor den skjønne danske Bog smiller og hvor Vinden fra Vesterhavet, suser over den brune Hede, – hvem have vi herfor at takke hvem Andre, end den ophøiede Drot, som vi med Stolthed kalde vor Konge! – Ham altsaa, den dyrebare, Fredrik den Sjette hellige vi den første Skaal! – Vi offre ham denne Skaal i Følelsen af den ubegrændsede Hengivenhed og den klippefaste Troskab, der stedse har prydet Dannerfolket, i Følelsen af den Fædrenelandskjerlighed, der ofte blev beseglet med Blod, med Blod, af hvilket uvisnelige Laurbær fremvoxte, af hvilke Seiersmærker fremgik, hvoriblandt 2den April 1801 ei er det mindste, i Følelsen af den Fædrenelandskjerlighed, der altid kommer Fredriks Ønsker i Møde og under Fredriks Palmeskygger skaber Alt Ædelt og Stort, i Tanke som i Daad! saa raabe vi da glade: Længe leve Fredrik den Sjette!" For Kongehuset af Samme: "Hvorsomhelst vi hylde Kronen, der fordrer Hjertet, at hylde Stammen, Begge ere uadskillelige! – Saa være da den anden Skaal for det Kongelige Huus, for den Fyrstestamme, hvis Oprindelse taber sig hinsides Historien, som i Sekler har tilhørt os, Sekler har besiddet en Throne, der er bygget paa Gudsfryg- og støttet ved Retfærd og Viisdom. Vi bringe vor Hylding med det Ønske, det Haab, – med den Forsikkring, – saa vidt det staaer til os, at de Følelser, der idag besjæle os, de Forsætter, der idag begeistre os, ville forplantes paa Efterslægten og blive Dannerfolkets Arv og Eie evindelig. Held for Danmarks Kongehuus!" For Stænderinstitutionen og Fædrenelandet af Landsoverrets=Assessor, Herredsfoged With: "Da Kongen overgav den unge Stænderinstitution til Dania, var det da ikke ligesom naar en kjærlig Fader bringer sit Barn til en om Pleiemoder, – Faderen betroede det kostbareste det kjæreste, han havde frembragt, til Pleiemoderens Omsorg. – Han vidste, at den unge Pode vilde hensvinde, sygne og døe, hvis hun ikke opfyldte sine Pligter, men han lagde Barnet troligt i Danias Skjød. – Tag det, sagde han, og opfostre du mig det til Ære og Glæde for dig selv og for mig. Og Dania modtog Barnet med Glædestaarer i Øiet, stolt af Faderens Tillid. – Hun lagde det til sit Bryst og nærede det med sin ædleste Saft, hun vaagede over det Nat og Dag, hun hyggede for det og lærte det at gaae, og Barnet trivedes godt. De røde Kinder og det klare Øie vidne om dets Sjæls og Lægems Sundhed og Kraft. – Ret saa bliv ved du vakkre Pleiemoder, Spar ei din Kraft og din Møie. – Værn og dit Barn med din hele Styrke medens det er lille. Skjærm det imod de kolde Østenvinde og Avinds giftige Aande, men forkjæl det ikke. - Lær det at tænke ret, at tale frit og handle ærligt. – Giv det Tid til at udvikle sig. – Jkke maa du fordre formeget af det strax. – Husk paa, at Drivhuus=Planten stedse vorder svag. – Da vil din Pleiesøn, naar han bliver stor, værne om sin gode Moder og i hans tro Arme vil hun finde Løn for sin Daad. - Gid Sønnen blive Moderen værdig. Dania og hendes Fostersøn leve uadskillelige til evig Tid." For Prinds Christian af Proprietair Nyholm: "Det være mig tilladt at udbringe en Togst for Hans Kongelige Høihed, Prinds Christian, den Fyrste, der forener en usædvanlig videnskabelig Dannelse med et aabent Øie for Kunst og Natur, der, ligesom han har givet et Broderfolk en Constitution, saaledes og med Varme har interesseret sig saavel for den Os Alle saa dyrebare Stænderinstitutions Jndstiftelse som og for Stændernes Forhandlinger, for ham, til hvis fremtidige Virken vi altsaa ikke kunne Andet end knytte de skjønneste Forhaabninger: Længe leve Hans Kongelige Høihed, Prinds Christian."