Aalborg Stiftstidende, 1846-02-10
Ved Justitsraad Boecks 50 Aars Embedsjubilæm udbragte, efter Veile Av.", Stænderdeputeret, Justitsr. With, følgende baade humoristiske og alvorlige Skaal: Jeg vil søge at variere det Theema, som vi alt flere Gange idag have behandlet. Jeg vil udbringe en Skaafor vor Jubelolding, detragtet fra en ny Side, og ønsker jeg at indrette mit Foredrag i den Form, at begynde og ende med en Sang og en Prædiken i Midten. Bliver ikke bange, mine Herrer! Det skal ikke vare saa længe. See, nu er jeg først Degn, og til fælleds Opbyggelse vil jeg bede Menigheden istemme Chor med mig: Nu Skaal for hver en brav Student, Sing Saliera Hurra! Som har Minerva ærlig tjent. Han holde fast paa Skjøderne, Sing Saliera Hurra! Og klare Vægtermøderne, Sing Saliera Hurra, Nu gaaer jeg paa Prædikestolen.) Skaal for hver brav Student, Som har Minerva ærlig tjent, "Hvorledes tjener man Minerva ærligt?" Mon den kan siges at have tjent tro, som blot læser, for at faae en Embeds-Examen og siden lægger Bogen paa Hylden, Nei, det er en simpel Leiesvend, som ikke arbeider meer, end han er nødt til, og som vender hende Ryggen, naar han har faaet sin første Sold. Den ærlige Tjeneste udfordrer, at Studenten af indre Drift vedbliver at arbeide sit hele Liv igjennem. Studenten maa være gjennemtrængt af sit høie Kald, som Oplysningens Forkjæmper. Det er Studentens Pligt, stedse at gaae foran i sin Tidsalder; han er Folke Oplysningens Bannerfører, han skal svinge med Kraft Oplysningens Fakkel imod Overtro, Bigotteri, Tyranni og hvad alle de Dæmoner hedde, som lænkebinde Nationerne, saa at de, rædde for Gnisterne, tumle tilbage i Mørkhedens Huler, hvorfra de ere komne. Kun saaledes tjener han Minerva ærlig. Vi have her i vor Midte en saadan ærlig Student, vor Jubelolding! Ja mærkelig nok, han er den ældste juridiske Student i Danmark. Jdetmindste er han den ældste af dem, som ikke gjennem en Bagdør, men igjennem den aabne Porticus, er indtraadt i Minervas Hal og som offentlig ved det grønne Bord maatte gjøre Regnskab for sine Kundskaber, inden man meddeelte ham akademisk Borgerbrev. Han ophørte ikke at studere ved EmbedsExamen, men han studerer endnu. Med en Ynglings Begeistring betraadte han Forfatteerbanen, og da Staten senere krævede hans Virksomhed, og anviste ham en Virkekreds, der strakte sig fra Kattegattet til Nordsøen, glemte han dog ikke Minerva. Nei, han holdt ærlig Skridt med sin Tidsalder, og intet Fund i Videnskabernes rige Miner blev ham længe ubekjendt. Min Text siger endvidere om Studenten: Han holde fast paa Skjøderne." Hvad forstaaes herved Den brave Student passer sin Cours, og lader sig aldrig overrumple af Kastevinde. Han sælger aldrig sin Mund, eller sin Pen for Fyrstegunst eller Folkegunst til at forfægte andet end det, hag erkjender for Sandhed og Ret. Nei, han styrer sin Skude trods Storm og Modvind imellem Klipper og Skjær ind i Retfærdighedens Havn. Dette har vor ærlige Boeck hæderligt udført. Han var aldrig tilfals, han passede sine Skjøder og naaede lykkelig de Retfærdiges Havn. Der staaer endelig ogsaa i Texten og klarer Vægtermøderne." Her vil jeg ikke tale om de Vægtermøder, forhvilke den unge Rus ofte er udsat, naar Viin og Viid er nærved at sprænge hans Pande. Slige Møder ere Bagateller. De klares ved en Mark eller to, og gaaer det galest, er en ubehagelig tilbragt Nat i Nr. 3 det Hele. Nei,