Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-06-05
Naar det saaledes hedder, at Enhver især, skjøndt paa forskjellig Maade, ved sit Forhold har foranlediget Undersøgelsen, og at det er fra den Side, at man maa betragte Grunden til, at de Tiltalte maae udrede Actionens Omkostninger, da troer jeg, at man retteligere maatte sige, – at det Offentlige, efter Udfaldet i Høiesteret, maa ansees for at have havt Føie til Undersøgelse og Sagsanlæg i sin Tid, men at der ikke efter Sagens tilbørlige Oplysning er fundet grundet Formodning mod de Tiltalte. Og naar det hedder dernæst, at jeg ved Uforsigtighed skulde have foranlediget Actionen mod mig, maa jeg paa det Bestemteste benægte dette. Jeg har ikke gjort noget uforsigtigt eller uoverlagt Skridt; og havde jeg, som vidste mig brødeløs i enhver Henseende, kunnet ane, at man vilde mig Andet i denne Sag end have min Forklaring over, hvorledes det var gaaet til med en Transaction angaaende nogle Pengeeffekter, der havde tilhørt min senere fallerede Broder (hans Boe er ham senere extraderet) og antoges for tilvendte mig paa en uredelig Maade, skjøndt jeg igjennem tredie Mand var aldeles retmæssig Eier af dem, ved at have givet fuld Valuta for dem - havde jeg som sagt anet, at man vilde mig Andet, da havde jeg, som det senere skeete, med Lethed kunne godtgjort, at jeg var i aldeles Hvad endvidere det Punkt i lovlig Besiddelse af samme. - Actionen angaaer, at jeg skulde have forledt min Fætter Buch, til at afgive og beedige en usandfærdig Forklaring, da har man som Beviis for dette Gravamen mod mig alene paaberaabt sig en Skrivelse fra mig til benævnte min Fætter, hvorjeg opfordrer ham til, "overeensstemmende med Sandheden", at rette en utydelig Forklaring, som tilsyneladende stred mod mit Udsagn angaaende dette Punkt. - Denne Forklaring blev ogsaa rettet af min Fætter, men siden tillod han igjen Hr. Assessor Gudenrath under et Criminelforhør at tilbagekalde den, efterat denne ved sin egen Maade at behandle Jnqvisiter paa og saa at sige ved at bruge physist Tvang saaledes havde confunderet Buch, at denne hverken vidste ud eller ind, - hvilken Tilladelse Buch igjen tilbagekaldte, da Tvangen var ophørt. - Endelig blev det paa det Evidenteste godtgjort, at min Skrivelse til Buch, som man aldeles havde overseet, umuligt kunde have bevirket den formeentlige falske Forklarings Afgivelse og Beedigelse, da mit Brev var skrevet over 1/2 Aar efterat Bug havde afgivet og beediget den kun i Hr. Assessor Gudenraths Hjerne som falsk spøgende Forklaring. - Jøvrigt vil Enhver af Sagens nu tilgjængelige Akter kunne overtyde sig om, at naar der under Præliminair=Forhørene saa fuldstændigt, som det vistnok burde været skeet, især i en Sag som denne, havde været sørget for Oplysning af Sagens sande Sammenhæng, Justitsen da vilde have undgaaet uden Nødvendighed saa dybt at krænke tre uberygtede Mænd, hvoriblandt jeg som Stænderdeputeret og Amtsraadsmedlem nød mine Medborgeres særlige Agielse og Tillid. - Sluttelig kan jeg ei paatvivle, at jo Pressen nærmere vil drøfte den af Justitsen og Hr. Asses for Gudenrath i denne Sag udviste Adfærd, og klarere, endjeg formaaer det, vise det Mangelfulde ved vor Lovgivning, eller maaskee rettere den indførte Praxis med Hensyn til Ju C. H. Hansen. stitsactioners Anlæg.