Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-06-30
Corvetten la Lealdade, som havde den Brittiske Ambassadeur Sir Charles Stuart og det nye Portugisiske Charte ombord, ankom først den 2den Juli paa Tajofloden. Den 8de overleverede Sir Charles de medbragte Depescher til Jnfantinden; hun lod strax Medlemmerne af Regentskabet og Ministerne forsamles for at aftale med dem det Fornødne til at exeqvere de givne Ordrer; de vari næsten alle af den Mening at Sagen burde opsættes; men hun lod desuagtet den 11te Juli bekiendtgiøre det Decret, hvorved Regentskadet blev bekræftet; ved et andet af 20de befalede hun alle Portugisere at aflægge Eed paa Chartet, ved et tredie af 23de blev Chartet promulgeret og ved et fierde af 1ste August fik Ministerne deres Afskeed. Den 3die August tiltraadte de nye Ministre deres Poster og imellem den 1ste og 3die August bekiendtgjorte hun ved en Proclamation, at Regentskabet var hende allene overdraget. Denne Forholdsregel blev bygget, paa en Artikel af Constitutionen af 1826, som i Grunden ikke lod sig rigtig anvende derpaa; men dette var ogsaa kun for et Syns Skyld; thi Jnfantinden underrettede Dom Pedro, i største Hemmelighed om hvorfor hun havde entlediget Regentskabets øvrige Medlemmer. Hun var nemlig overbeviist om, at saavel disse som Ministerne vare ugunstigt sindede, ikke allene mod de af Dom Pedro givne Jnstitutioner, men ogsaa mod hans egne legitime Rettigheder, saa der var intet andet for hende at giøre end at sætte Medlemmerne af Regentskabet i Uvirksomhed og selv at paatage sig alt Ansvar. Keiseren havde imidlertid forudseet det Vanskelige i hendes Stilling og bag efter afsendt et Decret, hvorved Magten blev hende allene overdraget og Regentskabets Medlemmer erholdt kun raadslagende Stemmer. - Keiseren, siger Regende, sendte mig i London alle disse Decreter, for at levere dem til Baronen af Villa-Secca, som skulde modtage Dom Miguels Eed paa den nye Constitution og optræde som Keiserens Befuldmægtigede ved Jnfantens Forlovelse med den unge Dronning. Da min Collega Vicomten af Jtabayana var meget syg, saa modtog jeg en Skrivelse fra Hr. Canning, som indbød mig den næste Morgen at kom me til Brigthon. Da jeg kom berhen sagde han Jeg veed, at det ikke vilde være Hoffet i Wien behageligt, at Dom Miguel skulde aflægge Eed paa Chartet; jeg raader dem derfor at formaae Hr. v. Villa-Secca til saalænge at opsætte Executionen af dette Decret, indtil han bliver officielt underrettet om at Eden er aflagt af den Portugisiske Nation; ogsaa raader jeg Dem til at giøre Fyrsten af Metternich opmærksom, i hvad for Jndvindinger han saa vil giøre mod Dom Pedros Charte, at et Charte er altid bedre end Anarchie. Han tilføide, at han vilde skrive til den Engelske Gesandt i Wien for at han skulde virke i Overeensstemmelse dermed. – Man kan saaledes heraf giøre sig en Forestilling om med hvilke Øine Cabinettet i Wien seer Dom Pedros Expedition, da han har bekiendtgjort at han vil indføre Chartet) Jeg afreiste fra London den 20de August, og havde underveis en Samtale med Fyrsten d. 25. paa hans Lystslot Johannisberg. Endskiøndt Fyrsten bifaldt, at Keiseren havde resigneret til Fordeel for den unge Dronning, saa skiulte han dog ingenlunde sit Mishag med det Portugisiske Charte, i hvis Affattelse, han ligesom mange andre Personer i Europa, urigtigen formeente, at Canning havde Andeel Det var hans Mening, at Dom Pedro havde ligesaa lidet Ret til at forandre sit Kongeriges Jnstitutioner, som Keiser Fang vilde have til at kuldkaste sine Staters gamle Forfatning. Han bemærkede, at et Land, hvori den liberale Constitution af 1823 var bleven saa let fuldkastet og uden en fremmed Magts Medvirkning, syntes ikke at være meget skikket til at modtage saadanne Jnstitutioner, hvilke, end skiønd de vare udgangne fra et andet Princip, dog næsten havde de samme Former, og han meente, at Spanien vilde føle ængstelige Bekymvinger derover, hvorved Freden i Europa let kunde blive forstyrret. - Jeg svarede: at uagtet jeg ikke var bemyndiget til at tage Jnstitution 1 i Forsvar, som vare givne et Land, hvis Repræsniant og ikke var, og min Mission bestod allene i at overbringe den Portugisiske Gesandt i Wien to Decreter fra Dom Pedro, saa vi de jeg dog ganske aabenhiertig besvare hans bemærkning; En sand Statsmand, sagde jeg, kan ikke vakle imellem at understøtte et Charte som holder sig til de Grundsætninger for Kongens Samtykke, som vare erkiendte af Maaterne selv paa Congressen i Vexona, og imellem den gode Forstaaelse med nogle Ærgierrige og Fanatiker, som ere imod enhver Concession. Disse og nogle andre Argumenter syntes at giøre et Jndtryk paa Fyrsten, og han bad mig blot at tøve med Jværksættelsen af Decreterne, indtil han var kommen tilbage til Wien; hertil gar jeg med Fornøielse mit Samtykke, og afreiste derfra til min Post.