Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-25
De Beskrivelser, man hidtil har læst over Relsons Liigfærd, vare saaledes som den skulde være, men ikke som den virkelig gik for sig. Jngen Procession gik det Kongel. Jagtskib i Møde, som førte Liget til Greenvich, der blev heller ikke klimtet med Klokkerne. Jnvaliderne i Greenviaa forbleve paa deres Kamre og Artilleristerne i Woolvich i deres Baraker. Salen i Greenvich Hospital, hvor Liget stod paa Parade, udmærkede sig hverken ved Pragt eller Prydelser. Farten over Themsen d. 8 Jan. var under al Critik. Der blev ikke klimtet med en eneste Klokke, ingen Sørgemusik blev opført, da Ligbarken kom seilende. Der herskede overalt aldeles ingen Orden blandt Barkerne. Det Hele var en broget Blanding af store og smaa Barker, blandt hvilke man ikke engang kunde skjelne den, som Liget var i Canonerne i Tover, som ellers bruges ved alle Leiligheder, saluterede ikke ved den afdøde Helts Ankomst. - Viinflasker og Fade med Steg circulerede imidlertid fra det ene Skib til det andet, saa længe Toget stod paa. Ved Begravelsen d. 9de herskede imidlertid mere Orden. Men ogsaa her mødte den Ubehagelighed, at den med en Tronhimmel bedækkede Liigvogn var for høi og ikke kunne komme gjennem Porten af Admiralitetshuset, hvor Liget skulde sættes i Vognen. Hele Processionen maatte deele sig i to Afdelinger, som aldeles ikke syntes at høre sammen, da den ene først efter en Times Forløb fulgte efter den anden. Den Linie, som Toget skulde passere igjennem, kom i største Uorden, thi Volontairerne, som skulde danne den, bleve kjede af at staae saa længe, satte deres Geværer fra sig, og løb paa langs og paa tvers imellem hinanden, for at tage en Slurk eller tømme de med Smørebrød fyldte Patrontasker. J St. Paulskirken vare Mandfolkene og Fruentimmerne, efter Herrenhuthernes Maade, i forskjellige Gallerier. Ved Ligets Ankomst blev der afsjunget en høitidelig Sørgesang. De utallige Faner og Trophaer, som bleve baarne af Sømænd i Sørgedragt, bevægede sig langsomt igjennem Kirken. De, som bare Kisten, vare ganske indhyllede i Sort. Ligkisten stod paa en ophøiet Plade af Alabaster, og sank langsomt ned i Hvelvingen. Marchallen af Engelland brød sin Marchalstav og lagde den paa Kisten; Linieskibet Victorys Faner bleve lagde i Gaven. Den hele Ceremonie var særdeles høitidelig, og mange fældte Taarer. Alting blev bekostet af Regjeringen, og Udgivten beløb sig til 30,000 Pund 180,000 Rdlr.)J Aaret 1804 havde Vetenskabs og Vitterheds=Samhallat i Gothenborg fremsat følgende Persongade, hvoroldt er det mueligt, med de sædvanlige og i adskillige Svenske Egne brugelige Jis vod at fange Sildene under Jsen, Kunde de hidtil brugte Vod, enten i deres nuværende Skikkelse eller med nogen Forandring anvendes dertil, Hvilke ere endeligen de Hindringer, som kunde møde et saadant Foretagende &c. - 5 Skrivter ere indkomne i den Anledning, men intet af dem har Selskabet fundet værdigt til den udsatte Belønning. Det siger i sin Bekjendtgjørelse: med vore Medborgere deele di den Glæde, at see en Næringsgreen, som man allerede begyndte at frygte for, atter sat i fuld Virksomhed. Men Haabet om den Rigdom, der nu tilbyder sig, er alligevel ikke bestandig at lide paa, og et strængere Veirlig kan atter frembringe de bedrøvelige Følger, som nylig opvakte almindelig Bekymring. Selskabet har derfor anseet Sildefangsten under Jsen for saa vigtig, baade for Staten i Almindelighed og Gothenborg i Særdeleshed, at det har udsat Concourrencetiden til Junii Maaned 1807. Præmien er 12 Ducater.