Københavns Adresseavis, 1763-02-25
Fundne Sager. Paa Bryggernes Laugshuus Troppe er Fredags Morgen den 18 hujus funden tvende Guld Ringe med Stene, som imod en bil g Douceur udleveres, naar de ubesede af Eieren vorder beskrevne. En liden hvid Tævehund med gule Øren og to smaa gule Pletter paa Siderne, er, funden. Historisk Moralsk Fortæling for Børn. S. Nr. 11. Derpaa gik hun til Raadhuset, hvor Øvrigheden var forsamlet, hun maatte bie indtil detvar meest Aften førend Raadstue=Tienerne meldte hende. Hendes Legeme rystede, da hun trinnede ind for Øvrigheden. Hun fortalte dem hendes Nød og bad, at de vilde have den Naade for hende og tillade at hun maatte boe i hendes Broders Huus, efterdi hun var nærmeste Arving til dette Huus, om hendes Broder, fra hvilken hun i halvandet Aar lingen Efterretning havde havt, ikke kom tilbage. Hun fik til Svar: Hendes Ansøgning er billig, og i Morgen Formiddag skal hun faae Svar. Der efter gik hun til hendes Born. Daniel havde i hendes Fraværelse givet dem Underretning i Gudsfrygt, og disse lærvillige Børn vare meget fornøyede derover og lovede, at have disse Formaninger i deres Livstid i Hukommelse. Men Ædle klagede, at hendes Sygdom tog til Moderen fortalte Daniel den korte Samtale, som hun havde havt med Lægen. Ak! sagde Daniel, af den ubarmhiertige, hvorledes vilde det befalde ham, om han var syg og uden Hielp. Enken fortalte ham ligeledes Øvrighedens Svar. Gud være lovet, sagde Daniel: at han har bøyet hendes Fienders Hierter, at de har forvandlet det Had, som de har til hendes salig Mand, til Medlidenhed. Herudaf see vi, at naar vi bede for vore Fiender, omvender Gud dem, be res Samvittighed vaagner, at de lade os vederfare Ret, og at de fortryde det Onde, som de har gjort imod os. Gud være lovet. Jeg er fuld af Glæde, fordi jeg formoder, at hun i Morgen hver i hendes Broders Huus, og jeg gaaer ikke fra hende, jeg bliver hos hendes Børn, indtil hun har faaet Tilladelse dertil. Nu er det allerede Aften. Kiere Børn, Eders ynkværdige Tilstand gaaer mig til Hiertet. J det samme faldt han paa Knæ og sagde: OduAlmægtige, see i Naade til disse uskyldige Børn, Moderen og Børnene faldt i det samme ligeledes paa deres Knæ og sang den Psalme: Udi min Angest og Nød. De læste Aftenbønnen, befalede sig Gud i Vold, og lagde sig til Hvile, derpaa gik Daniel fra dem. Børnene sov meget roeligt. Ædle laa i Moderens Skiød, men Moderen, søv slet intet samme Nat, hun tænkte paa Guds Forsyn, og om den Naade, som han havde i saa mange tusinde Aar beviist imod Verden. Natten var endelig forbi, og hendes Hierte blev glad da Solen kom frem. Hun og Børnene takkede Gud med Plaimer og Bønner, og ventede paa Herrens Naade og Hielp. - Ædle var meget syg, og Daniel kom, da de forrettede deres Bøn. Han bad Moderen, at hun endnu i Eftermiddag vilde bede en anden Læge, om Hielp til det syge Barn. Enken svarede: jeg vil ikke forsømme det; men jeg maa første gaae og kiøbe Brød, ellers faaer jeg intet. Hun gik og maatte bie hos Bageren over en Time, førend hun kunde faae to Pund Brød. Hun bad derom med Graad og betalte det dyrt, saasom de Fornemmeste i Byen havde bestilt dette Brød. Hun gik med Glæde til hendes Børn og deelte det iblant Med dette No. følger Textørnes Disposit for Kyndelmdem, men Ædle kunde ikke spise, og Carl sagde; Hanhavde meget Ondt Moderen forskrekkedes, fordi hun formodede, at Carl ligeledes var befængt med Kopperne. J det samme kom Klokkeren i Kirken. Ere J her endnu, sagde han: Nu maa J ikke længer være her, i Morgen er Søndag, og i Dag skal der døbes Børn, derfor maa J herud. Præsten, som havde givet dem Tilladelse, at være i Kirken, kom just, da Klokkeren befalede dette. Han hilsede Enken og Børnene meget venlig og spurgte, hvorledes de befandt sig. Enken fortalte ham hendes Omstændigheder, i sær at hendes tvende Børn vare syge. Gud forbarme sig over disse Uskyldige, sagde Præsten: Græd ikke mine Elskelige, Gud vil frelse dem af al deres Elendig Jeg erindret sagde han vidre: At Spøytehed. huset her ved Kirkemuren staaer ledigt. Jeg beder altsaa, at hun med hendes Børn vil begive sig i samme, indtil hun faaer bedre Værelser. Jeg vil strax lade dem bringe. noget Halm og nogle Lagener, at de kand liggenderpaa Sengeklæder kand jeg ikke laane dem, efterdi jeg allerede har laant dem ud til dem, som af Nød ere flyttede i mit Huus. Enken takkede ham for denne Velgierning og tog den syge Ædle paa sine Arme og gik med Præsten til SpøyteHuset. Denne velgiørende Præst bad, at hun vilde have Taalmodighed i hendes Skjæbne, og være fornøyet med denne usle Bolig. Derefter gik han hiem, og skikkede hende Halm og Lintøy. Enken redte strax en Seng og var meget glad, at hendes Børn nu kunde ligge paa Halm, da de nu i nogle Nætter kun havde ligget paa bare Stene. Daniel sagde: Gud vil belønne Præsten for denne Velgierning. Nu beder jeg: at hun gaaer til Øvrigheden og hører, hvad de svarer paa hendes Begiering. Jeg vil blive hos Børnene. Enken gik, og Daniel talte imidlertid om adskilligt med Gustav. Jblant andet fortalte Gustav. Forrige Sommer gav min Moder mig en Dag Tilladelse, at besøge vores Naboes Børn i deres Hauge. Deres Fader havde foræret dem nye Kegler. O Herre Gud! idet vare deylige Kegler. Vi spillede om Kirsebær. Den som slog de fleste Kegler, den fik de fleste Kirsebær, men jeg fik kun gandske faa, jeg havde aldrig tilforn spillet Kegler. Herre Gud tænkte jeg, hvordan er det? jeg kand jo ikke treffe en Kegel, i det samme kastede jeg igien, og slog alle nie. Herre Jesus, at Herre Jesus, raabte de andre, Gustav har slaget alle i Tie Gustav, sagde Daniel: jeg vil ikke høre paa Eders Guds Bespot Gustav forskrekkedes og sagde telse. I Ugudelige! -med grædende Røst: Har jeg da været en Guds Bespotter, er Keglespillet da saa stor en Synd? Ney svarede Daniel: det er ikke Keglespillet, som jeg meener; thi Keglespilletter saarel for de unge, som for de ældre et tilladeligt Spil, dersom de ey spiller og Penge, eller for at fordrive, eller rettere sagt: at forderve den ædle Tid. Denne Bevægelse er Menneskets Legeme sund og nyttig, i sær dem, som alletider maa forrette deres Arbeide siddende; (Fortsættelsen følger.) nisse=Dag, Sexagesima og Taks. Fest for Kbh. Jldebrand.