Viborger Samler, 1846-08-22
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. England, paastaaer the Times, har kun saare liden Jnteresse for det spanske Giftermaalspørgsmaal; det er af denne Grund, at det ei har antaget sig nogen af de mange Candidater, der beile om Dronningens Haand. Saaledes burde alle andre Magter have handlet; Dronningens Uafhængighed burde være forbleven uantastet. Men saaledes har Frankerigs Konge ikke handlet. Han har med Stivsind, i Dictatortone, forfulgt Øiemeed og Formaal af en reen personlig Art – sin Familieindflydelses Udvidelse - og derhos tilsidesat alle Grundsætninger for Retfærdighed og Politik. Han har betjent sig af de meest fornærmende Midler imod den svage og unge Dronning, og desuagtet har han kun opnaaet, at den af ham foreslaaede og understøttede Candidat er bleven end mere forhadt. Og alt Dette kun af personlige og Familie-Motiver! Thi for Politiken har dette Anliggende ingen Jnteresse, da intet andet Land understøtter en politisk Candidat, og da endog Frankerig, rigtignok med Undtagelse af dets Konge, ikke er politisk interesseret ved hiint Valg. Man maa ikke troe, at Coburgerne ere engelske Candidater; dette kan man see af Forholdet imellem England og Portugal, tvertimod staaer Coburg=Kohary den franske Kongefamilie meget nær. Saaledes har altsaa Kong Ludvig Philip dermed slutter Artiklen - kun sin Familiestolthed og sin personlige Forfængelighed for Øiet; men hans hemmelige Diplomatie maa nu for Offentlighedens Lys, og vi ville see, hvorledes disse selsomme, krumme Planer ville bestaae, udsatte for Europas Dadel og Spaniens Had. Selsom, høist selsom, udbryder Journ, des Deb.,ger the Times's Vrede i Anledning af den Bestræbelse at paatvinge den spanske Dronning en Prinds af Huset Bourbon i samme Øieblik, da the Times anstrenger sig af alle Kræfter for at paatvinge Dronningen en Coburg. Men det er ikke vanskeligt at erkiende det slette Lune hos en tidligere engelsk Gesandt i Madrid, som stedse kæmpede imod den franske Jndflydelse i Spaniens Hovedstad. Lord Clarendon, der nu er et Medlem af det engelske Cabinet, kan endnu ikke aflægge George Villiers's Rolle. (Lord Clarendons tidligere Navn før hans Udvælgelse til Pair var George Villiers.) Paafaldende er det, at de samme Jndivider, der for nogle Maaneder siden vilde udelukke Lord Palmerston, paa Grund af hans slette Forhold til Frankerig, fra det engelske Ministerium, nu gjøre Alt for at trænge ham ind paa en Bane, der kun kan true det venskabelige Forhold imellem begge Magterne. Have disse indirecte Venskabsyttringer imod Frankerig, dengang da man forkastede Lord Palmerston kun været en almindelig Portesenille-Rivalitet? J ethvert Tilfælde ere Personer, der kun have øvet deres Aand og Virksomhed paa et specielt Punct i Politiken, de allersletteste til at styre et stort Riges almindelige Politik; de overføre den Skinsyge, de lagde for Dagen i et særskilt Spørgsmaal, i de store internationale Anliggender. Kun er det at beklage, at det engelske Cabinet, der, som man veed, finder Vanskeligheder ved at forsone og udjævne sine vigtigste Medlemmers personlige Fordringer, endnu ikke er ganske enigt, og end værre vilde det være, naar disse indre Tvistigheder overførtes paa Forholdene imellem Frankerig og England. Dog maa man ikke tillægge et Angreb, hvis Jndtryk for en stor Deel formindskes ved sammes Plumphed, nogen uforholdsmæssig Vægt."