Danske Mercurius, 1673-06-01
Tydskland. Som sig i skue-leeg Personer til omskiste: Saa veed och Lykkens drift forandringer at stifte. Thi den som er vel stolt en Aarlogs Helt i dag, J morgen vorde kand vel fredelig och spag. Chur-Brandenborg, med hvis stridbare flok och skare, Sig Holland hafde tænkt, i nøden at forsvare, Sig hand med Fransken har forligt i venlighed, Och mod forhaabning lagt sin Aarlogs kaarde need. Ja hvad var her for raade alenne Krig at føre, Foruden andres hielp, det var for tungt at giøre. Sig self udi betryk, for andres gafn, at see. Det siuntes daarlighed. Thi fik och Fred at skee 2 Af Nider Saxens Kreeds en samlings Dag och Møde Til Brunswig holden er, om Myntens feyl at bøde: Samt och med felgis magt at styre Krigens Brand Hvis lue tændes fast udi det Tydske Land. 3 De Lüneborgers magt staar færdig och til rede, Til sine grændser med bevæbnet haand forbede. Och Hertugen udaf Hanofre verfver sterk Dog kand ey vides, hvad hand har til øyemerk, Men see hvad hielper magt, hvad hielper Folk at fankeNaar hver regeeres snart af egen vild och tanke. Ney. Samsons Ræfve bort. Jndbyrdis sammenhold Nest Gud, er Rigers vern mod fremmed Ofvervold. Paa Myntens værd och pris en visse taxt och orden For Kreedsen, til Hamborg opsat och gjort er vorden, Som mangen skade giør, men mangen och prosit. Saa kand af alle tak och gunst ey tienes tit. Frankerige. Self Kongen med sin Hær at flykke frem begynder, Och siunes, at hand mod den Flamske kant sig skynder. Conde med sine løs skal gaae mod Friseland Och Holland af al magt, oc giøre hvad hand kand 3 Turaine midlertid udi det Tydske Rige Skal blive staaendis, at holde fryct ved lige Blant Førsterne, paa det ey nogen skal af dem Til Holland hielp af Folk och andet sende frem 4 Sig Kongen endelig til Cölne dog erklærer, At handle paa fordrag: hvorfor de fuldmagts Herrer Som skulle det angaae, sig nu forsamle did. Ja gifve Gud, det skeer udi en lyksom Tid. Engelland. 1 Krigs-Floden er vel sterk til Frandskens Søe magt sanket: Vil och ey skilles ad, før Holland vorder banket. Til Lands mand hafver och paa been et mægtigt tal, Til ind at skibbestrax, om Landgang giøres skal. 3 Den hielp, som Spanien imod det Frandske Rige Til Achen lofvet var, vil Engelland opsige: Fordi det Spanske Folk i selskab och parti For Carleroy var ined, oc stoed ned Holland bi Holland. 1 Mand med et anslag vel paa veye var, och vilde Tilstoppet Temsens dyb, men noget kom forsilde. Ney, Floden, som mand der med vilde gjort forfang, Var alt udløben før. thi gik mand hiem sin gang 2. Dog hvad mand her ey kand, det andensteds vel hæfnes. Det skønne Land och Øe, som Sanct Helena næfnes, Mand hafver nyligen med stormer haand och magt Frataget Engelsken, och Holland underlagt. 3 Med Flooden Rytter sig vel frisk at holde lofver. Er der paa løben ud, och heller slagtning vofver, End viger seyerløs. Det samme Tromp och sig Vel hart forplicter til, at giøre mandelig. 4 Til Lands vil Prindsen self med Waldet, hvad det koster, Och stande som en Helt til vern for Hollands poster. Prinds Moritz, om end skønt hand gammel er och graa, Skal i de Frisers Egn Krigs magten fore staae. 6 Men den berømte Wurtz, som och har lærdt at stride, Skal holde sig imod den Flanske kant och side. Saa det sig lader an, och tydelig udseer, At ingen indfald der foruden Mandfald skeer. Men hvad, om midlertid den ædle Fred tillukker Den vrede Krigens pbort, och skarpensverd ombukker, Och der afsmeder Jern til plog och meye lee. Hvad vilde Jorden da sig glad och lystig kee Trycket hos Jørgen Geere, Konge Mai Boger.