Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1828-02-26
J Kjøbenhavns Skilderi No. 16 er meddeelt følgende Brev fra Handelsmand Koested til hans Correspondent i Hjarbek: "Bevares Hr. Patron! Læser man ikke Avisen?) - Et vakkert Blad med store Kundskaber og meget mere end vi Andre vide – fuldt af Literatur og Moerskabs=Læsning; men ikke frit for Chicaner. Der staaer nu indført det nye Toldhuus i Aalborg, og gjør en Pokkers Blæst for ingen Ting Hvad er det saa meere – en opsmurt Unge af den gamle Siseboe, som jager Skræk i Folk - jo jo jeg kjender nok Krudtet fra gamle Tider. Porten er gal og hver som synger hans Vise. Hvad vente J godt Folk af slig Afgudsdyrkelse? Han lader sig vel nøie *) Til Underretning for de Læsere, som ikke holde Aalborg Stiftstidende, anmærkes: at i samme findes indrykket en Sang, afsjungen i Anledning af det nye Toldhuses Jndvielse i Aalborg hvori blandt andre findes følgende Strofer, der synes at have ærgret den ærlige Koested: Gid Liimfjords Bølge kysse maa Rigladte svære Skibe, Naar Huset først maa Tolden faae, Lad dem saa gaae til Nibe. med Sang og Hurra, jo Men han ligner sin Moder, visiterer med største Ondskab, sparker og Andre for Nørre. Til Nibe, til Nibe J Halunker!" Saadant er Omqvædet paa Visen! De bestilte røgede Helt følge i Omslaget – Læs selv, og send dine Tanker tilbage med Ole, thi ogsaa "J Jndvaanere af Hjarbek, og al borgerlig Næring vesten for Grundene er bandlyst til Nibe. – Gud frie os! - Forunderlige Ting passere i denne Tid, men jeg blæser i Tyrken og Mad. Catalani, og holder mig til Tobaks=Fabriken paa Morsøe - En herlig Tobak baade for Borgere og Bønder, Enhver til Fornøielse, og indenlandske Vahrer desuden. Sligt vil svie til de storsnudede Hansestæder skader paa min Sallighed ikke. Liimfjorden er ganske stille. Jngen Bevægelse i nogen Ting. Skuderne raadne af Kjedsommelighed, og Aalborg vil ikke tabe paa Kornet – En slet Tænkemaade – Jngen Krig - Jngen Kapere – Jngen Strandinger – Jngen som consulerer, og Translateurer er reent tilovers. – Ja den Gang blæste det af et andet Hjørne "Til Aalborg, til Aalborg mine Herrer!" nu skriger man til Nibe, til Nibe J Slyngler, Gud straffe dem for slig raaden Tale; thi Øvrigheden vil ikke, og selv mangler jeg Kræfter. Jøvrigt gode udsigter, Kartofler bringes, og ædes af Mennesker og Qvæg; Øl kan brygges til Nød); men Melken falder lidt vandet - Gulerøder haves i Mængde, og Træer af alle Slags baade i Kaalhaver og Sandflugten. J Gaar sprang en Læst Sild af sig selv paa Land og skreeg efter Salt og Tønder; men vi have ingen **). - Forventende os at de komme tilbage næste Aar, behøve de ikke at ædes af Svinene. Helten er ogsaa meget velvillig, stikke Snuderne op og sidde døde i Jsen - En god Skik, hvormed han kom i Vane i Fjor, ogsaa en god Handel, som koster ingen Besvær, men spises begjærlig med Smør og Peber. At Torsken tager Overhaand er ikke vor Skyld – Den indbyrdes Underviisning er indført i begge Byens Skoler, og hvad Marsviin betræffer, da er det Løgn, som skrevet staaer i Avisen ***) - her er intet Compagnie – Han gaaer vor Dør forbi, og blæser os et Stykke styrer saa øster paa, og siges at æde Silden. Bravo, ad Nibe, af Nibe, af Nibe til, J Æsler, og deeler Profitten med Aalborg. Flittig Hilsen fra Else og Aulalia; men glem ikke de nymodens Træskoe fra Viborg, med Fodbladet af Læder og Krandsen nettet til Foden - En herlig Opfindelse *) At brygge Øl af Kartofler blev prøvet med Held i forgangne dyre Kornaar. *) De omtalte Sild vare Brislinger, hvoraf en stor Mængde bleve opkastede af Fjorden i Bugten ved Thisted. *) Viborg Samler. for vaade Fødder - De give 12 s. paa Parret, og betrædes af Alle, endogsaa af de naadigste Fruer - Meld det til Viborg og lad dem skynde sig; thi Søgningen er stor i disse fugtige Tider. Din sande Ven - Koested."