Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-04-01
Passions=Tanker. Det er fuldkommet! Nu var Kalken uddrukket, nu var Stunden forbi, nu var hans smertelige Lidelse overstaaet, endnu var hans Død tilbage; men det bittre i Døden var alt overvundet, hans Død, der var tilbage, blev hans hellige og under Lidelsens Arbeide udmattede Legeme en sød Søvn og Hvile. Hvad var fuldkommet, alt det, Jesus, som Megler, skulde lide, alt det i Skriften og hans Lidelse var forkyndet, al den Lidelse, Guds Retfærdighed udfordrede af ham, som Megler til det Menneskelige Kiøns Forligelse; med et Offer havde han fuldkommet alt. Dette Ord er eet af de 7 merkelige, Jesus talte paa Korset, og er ligesom talt til alle, og angaaer alle, han led for Opmerksomme bør vi give Agt paa ethvert Ord, vor døende Jesus talte paa Korset, andægtig maa vi og legge Mærke til dette Ord. Syndere, hvad ville J svare, hvad ville J undskylde Eder med paa hin Dag, veed J, at det er fuldkommet, hvorfor ville J ei troe, at J kunne blive salige Brængstede og nedbøiede, hører, fatter, troer, glæder Eder, det er fuldkommet, saa er nu ingen Fordømmelse for dem o. s. v. Svage og Skrøbelige, forsager ei, Jesus har fuldkommet alt, Eders Ufuldkommenhed giør Eder ei forkastelige. I Sandhed eller Jndbildning hellige meener ei noget og Eder selv, det er Fornærmelse imod Jesu fuldkomne Forligelse. Troende! alting er fuldkommet af Christo for Eder, lader og alting fuldkommes af ham i Eder, at han bliver Eders Troes Begyndere og fuldkomnere. Tænk, dødelige, Jesus vidste, da han sagde dette, at hans Liv nu var mod Ende, du veed ei, hvor nær du er Enden, hvad kan du sige, naar du seer dig ved Livets Ende: det er fuldkommet, hvad, et Liv henbragt i Synder, Daarligheder, Forfængeligheder, hvad vil der følge paa med hvad Samvittigheds Roe kan det endes Ol vel den, der saa troer, saa lever, saa bruger sit Liv, at den kan ved Enden sige i Troens Frimodighed; jeg haver stridet den gode Strid - - det at leve er mig Christus! - Om Korsfæstelsen. At lorsfæstes var den ældste og almindeligste Straf hos Hedningene, og fra dem blev forplantet til Jøderne; det var, som bekiendt er, den Døds=Maade vor Frelser og maatte udstaae. Man havde adskillige Maader med Korsfæstelsen, men den meest brugelige var, at der blev sadt et langt Stykke Træe i Jorden, og oven til paa Enden slaget et Tvertræe, saa det forestillede et T. Ved denne Korsfæstelse var en dobbelt Straf og Pine, først dens Grumhed og store Smerte, dernæst dens Spot og Forhaanelse. At den har været grum og smertelig, er let at forestille sig, da det arme Menneske, der skulle lide og udstaae samme, blev slaget fast med Nagler, som gik igiennem Hænder og Fødder paa ham, og saaledes igiennem de Lemmer, i hvilke Aarer og Senner i det menneskelige Legeme løbe tilsammen, hvilket ikke kunde andet end foraarsage smertefulde Saar og megen Hierteklemmelse. Hertil kommer endnu det, at efterdi de bleve ikkun naglede og fæstede ved saadanne Parter af Legemet, hvori Livet ikke egentlig havde sit Sæde, saa maatte og det nødvendig giøre Døden meere smertelig og langsom og saaledes fordobble alle de Elendigheder, de skulle lide. Deraf kom det, at nogle af Medlidenhed lode Misdæderne først qvæle, førend de bleve forfæstede. Dog blev aldrig denne Barmhiertighed viist imod de Christne. De maatte hænge og qvæles af den grusomste Pine, til Livet gik af dem, eller til de af vilde Dyr og Rovfugle ynkelig bleve bragte af med Livet. Saaledes hængde den hellige Apostel Andreas paa Korset i 2 gandske Dage og lærde Folket af Korset. Timotheus og hans Hustrue Maura hængde efter grum udstanden Pine endnu i heele 9 Dage paa Korset, førend de ret fuldendte deres Martyr=Død. Denne Døds Maade var heller ikke mindre forsmedelig end grum og jammerlig, saasom Korsfæstelsen var egentlig en fastsat Straf for alle Slaver, Forrædere og de allergroveste Misdædere. Undertiden bleve de korfæstede med Hovedet need imod Jorden, som der fortælles omden hellige Petrus, at han blev korfæstet, efter sin egen Forlangende paa denne Maade. Eller som vi kan see af de Ægyptiske Martyre, hvilke hængde saaledes til de endelig døde.