Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-05-21
J Hr. Cancell. Hempels Bidrag til Tidshistorien, No. 14 læses under Jndsendt følgende: "Om Hoveriet og dets Afskaffelse." "Med det saakaldte Herregaardsslagterie er Hoveriet for en ikke ringe Deel ophørt i Jylland. Nogle Proprietairer, saavel her, som andetsteds, have og ladet sig bevæge til at modtage en vis Pengegodtgjørelse istedetfor Arbeide in natura. Jmidlertid er Hoveriet endnu temmelig almindeligt. Der er vel ikke synderlig Tvivl om, at Hoveriet kan og bør hæves overalt. Thi det er hinderligt for Agerdyrkningens Fremme og for Bondens egen øvrige Oeconomi Det har skadelig Jndflydelse paa Bondens Moralitet, saavelsom paa hans borgerlige Frihed. Behævnelsen Trælbonde" som Hoveriebonden bruger og sig selv og sine Meddeeltagere i Hoveriepligtigheden, klinger stygt i danske Øren. Der er altid noget Ubestemt ved Hoveriet, hvor nøie man end troer at have bestemt det. Fra Godseiernes eller deres Forpagteres Side er ei heller vundet det ved Hoveriet, som Bønderne tabe ved det, især hvis blot den Tid, der skal anvendes paa Hoveriet er fastsat, men ikke hvad der i den Tid skal udretstes. Man driver i hiint Tilfælde Tiden bort, og den Dag, der har kunne tilbringes med at gjø Jntet, ansees af Bonden som den bedst anvend den er en Hviledag der er fravunden Huusbonden. Hvilken sørgelig Tænkemaade føder ikke et saadant Forhold, hvor en Opsynsmand maa staae bag hver, for at bevæge denne til Arbeide, det er jo fast som paa en vestindisk Plantage, eller for at jeg skal tage et nærmere Exempel, som ved de Tvangsarbeidshuse, hvoraf Man nuomstunder lover sig saameget og derfor iler med at oprette. Saavel Godseier, som Fæster, er upaatvivleligen tjent med Hoveriets Afskaffelse og Forvandling til en Pengeafgift. Men hvorledes lader det sig gjøre. Den Omstændighed, at Hoveriet overalt er, efter det i Kong Christian den Syvendes Dage udkomne vise Lovbud, hvad man kalder bestemt, saa at hver Mand ved sit Fæstebrev har en Fortegnelse over det Arbeide han skal forrette, letter Spørgsmaalets Besvarelse overordentlig meget; thi de der anførte Dage, Arbeider og Reiser lade sig anslaae til Penge, ja Lovgivningen har endog beregnet Værdien deraf. Men det forstaaer sig, Meget maa lempes efter Localiteten og Omstændigheder, som ikke paa det bedste udjevnes ved almindelige Bestemmelser, ei heller ret vel lader sig afgjøre imellem Godseier og Fæster indbyrdes. Rettest var det vel, at nedsætte en Commission for Jylland, en dito for Sjælland og en dito for de øvrige Øer, forsynede med behørig Jnstruction og bestaaende af Mænd, som nyde almindelig Tillid og ei selv ere interesserede, være sig ved Jordbesiddelse eller ved Forvantskab med Godseiere. Denne Commission, hvorfra maatte kunne appelleres og som, hvis nysanførte Forslag ikke bifaldes, kunde være den i hvert Amt etablerede Landvæsenscommission, maatte paakiende det billige Beløb, Huusbonden skulde have i aarlig Afgift, istedetfor Hoverie in natura og hvorved maaskee udelukkende burde tages Hensyn til hvad Hoveriet, var ham værd, det vil sige, til hvad der virkelig er sparet ved det forrettede Hoverie og derimod nu for Eftertiden maa anvendes for at faae det samme Arbeide udført ved egne Folk og med egne Redskaber, hvorved blandt andet det særegne Opsyn, Hoveriearbeidet kræver, kommer Fæstebønderne tilgode. Maaskee kunde Fæsteren endog overlades Valget: om han vilde forrette Hoveriet eller svare den Afgift, det var anslaaet til, dog at han beholdt Valget, om han efter første, andet o. s.v. Aars Forløb, foretrak det andet Alternativ. Kunde dette skee, uden at forulempe Godseieren, var man vis paa, ikke at have forurettet Bonden; men neppe kan det skee uden for det hele Gods, saa at den enkelte Bonde ikke gives noget Valg. Tiden er udentvivl nu moden til at tage denne vigtige Sag under Overveielse og det tør saameget sikkrere haabes, at den vil vorde det, som Anord. 15 Mai 1831 og Forord. 28 Mai 1834 har givet Gaardfæstere Adgang til Stændernes Forsamlinger. Det kongelige Rentekammer har i ældre Tider virket særdeles meget til Bondestandens Frihed og Velfærd. paa nogle af de Godser, der i nyeste Tid ere komne under dette Collegii Administration, har Samme sørget for Hoveriets nærmere Bestemmelse og ved den Leilighed, saavidt muligt, indskrænket det. Da det lader til at disse Godser endnu længe forblive under Rentekammerets Administration, vil Collegiet finde Leilighed til fremdeles at virke til Gavn for Bønderne. Hvor ønskeligt, om det torde ventes, at ogsaa Hoveriets Ophævelse paa disse Godser maatte tages under Overveielse, til mulig Jværksættelse. De fleste og bedste Exempler pleie hos os at komme ovenfra; flere følge da efter og med Undtagelse af nogle Efternølere, have om 20 Aar alle Godseiere givet Slip paa Hoveriet, endog uden den foreslaaede ertraordinaire Commission. Hermed være Sagen for denne Gang anbefalet til det Offentliges og Almeenhedens Opmærksomhed! Olsen.