Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-01-10
Af Vatersot døde i forrige Aar 224 og i Aaret 1761 derimod kun 51, altsaa som Gange saa mange. Men betænker man, at Svækkelse, Forkjølelse, Misbrug af spirituøse Drikke o. s. v. regnes blandt Hovedaarsagerne til denne Syge, saa vil man ikke finde det besynderligt, at den maa blive mere og mere almindelig i en Tidsalder, hvor disse Aarsageer dagligen blive hyppigere. Hvad kan vel frembringe større Svækkelse end Nattevaagen og Mavens Overvældelse, forenet med Mangel paa Bevægelse, Og i hvilken Tidsalder gik man vel videre heri end nu Man indvende ikke, at vore Forfædre vare umaadeligere i Livets Nydelse end vi, at endog de fleste kronede Hoveder paa den Tid holdt sig Friller, og at man i Drikkelauge tømte dobbelt saa store og dobbelt saa mange Pokaler som nu. Deels vare Constitutionerne i hine Dage virkelig stærkere og haardførere, deels vare Drikke= og Spise=Laugene sjeldnere og Retterne mindre sammensatte. Ganske anderledes er det i vore Dage. Hele Familier afsociere sig ordentlig om, gjensidigen at ødelægge hinandens Sundhed. For ikke at støde Etiquetten, kan man ikke undslaae sig for at møde ved ethvert Gjestebud, hver Familiefest, hver Pikenik. Men hvo lider meest herunder, Jngen uden den stakkels Mave. Den er en Træl, som aldrig er fri for Arbeide. Den kan længe nok sukke under Aaget; den maa afsted enten den saa vil eller ei. Om den end ikke har Kræfter til at fordøie et Øllebrød, saa paabyrder man den dog Skildpadde og Kappunsten, Agurker og Lemoner, Karper og Krandsekage. Men ikke nok med det; den maa endog medtage nogle Flasker Rødviin eller Champagne paa Reisen, og slæbe afsted med Læsset saa godt som den kan. Naar man saaledes ved Midnatstider kommer hjem med dette Trældyr, som et Fruentimmer i Fiskebeensskjørter og Snørliv, der hverken kan vende eller dreie sig, saa gaaer man da endelig i Seng. Men her ligger man som Rolf Blaaskjæg, halvvaagen og halvdrømmende, seer snart myrdede Koners Gjenfærd, snart truende Ypperstepræster. J Hovedet bruser det som i en Champaanerslaske og banker som paa Brede Kobberværk. Skildpaddene og Kappunstegen, Agurkerne og Lemonerne buldre og støie og gjøre sig lystige som Gjesterne paa en Dansebod. Den godmodige Vært, Maven, anstrænger sig vel af alle Kræfter for at skaffe Plads til en Keraus, men forgjeves. Søvnen kan under saadan en Tumult umuelig være styrkende og vederqvægende. Man staaer op er i Hovedet og ubeqvem til enhver alvorlig Forretning. Man er vranten over hele Naturen, og misfornøiet med alt. Neppe har man nydt Frokost, førend der allerede kommer Bud fra Hr. med Begjering, at Herren og Fruen endelig maa komme i Aften til den lille Nikkes Geburtsdagsfest. Man kan ikke sige nei; man lover at komme, og den stakkels Mave maa nu atter paa Fæstningsarbeide. Den maa atter indtage en Ladning Kappunsten, Agurker, Østers o. s. v., og behandles saaledes værre end det værste Trældyr. Man synes at betragte den som Chineserne deres Huusguder; de forgude dem det ene Øieblik, og banke og mishandle dem det andet. En ulykkelig Virkning deels af Bombardementets Rædsler, deels af mange frugtsommelige Qvinders Levemaade er det store Antal af 157 Dødfødte, som man med Vemod seer paa Kjøbenhavns Dødeliste for afvigte Aar. Man kan saaledes regne, at næsten hvert tyvende Barn af de Fødte var dødfødt. Hvor mange haarde Fødsler, hvor mange haardnakkede Tilfælde maa man ikke have mødt i Barselstuerne, naar de Dødfødtes Tal kan være saa uforholdsmæssig stort, Ved saadanne Leiligheder burde vore Læger vise sig deres store Kald værdige. Enhver burde offentligen bekjendtgjøre, hvormange der under hans Praxis have lidt af Bombardementets Følger, hvor mange der have befordret deres Fosteres Død ved Nattesviir, Nattesværm, tøileløs Dansesyge og dyrisk Grusomhed J. Saadanne J Medens dette er under Trykken læses i Adresseavisen en Bekjendtgjørelse om et spædt Drengebarn paa omtrent tre Maaneder, der i den strængeste Kulde (d. 7 Jan.) fandtes henlagt i en Forstue i Vimmelskaftet. Jntet kan siges til Undskyldning for dette Barns ugudelige Moder.