Jyske Efterretninger, 1806-01-14
Indenlandske Efterretninger. Roskilde, den 7 Januarii. Professioner. i Roskilde ved H. K. H. Arveprindsens Ligsærd de gyndt Kl. 10 i Søndags fra Hedehusene, og var aldeles i den samme Orden som i Kiøbenhavn, kun at her Rytterne ledsagede det høie Lig istedet for Garden hist. Hele Borgerskabet klædt i sort var imidlertid forsamlet paa Torvet uden for Raadhuuset, og blev nu tilligemed Jægerkorpset, under Klokkernes Ringning, posteret uden for den store Jndgang til Kirken, samt inde i Kirkegangene. Omtrent Kl. 11 ankom Liget. Prinds Christian og Prinds Ferdinand som det første Par, indkom fra midterste Gang mod Kirkens søndre Port, hvorfra det høie Lig indkom. Prinds Christians Slæb bares af Kammerherre Bülov, forhen Marskalk hos den høie Afdøde. Derpaa kom Hertugen af Augustenborg og Hertugen af Würtemberg, derpaa Statsminister Schimmelmann og Reventlow, dernæst Geheimeraad Molike og Overkammerherre Calmette og de øvrige af Følget, hver paa sin Side af Kirken, og tilsidst Domprovst Hertz og Omegnens Præster. Nu indkom Liget fra den søndre Dør, iforveien de tvende Marskalker, Oberhofmarskalk Hauch og Oberst Bech, Oberst Sammes og Kommando, Fischer, hvilket tre søgte General=Kommando Staven, Eiesantordenen og Serofinerordenen. Dernæst den Afdødes Marstalk Kammerherre Blücher, derpaa det høi Liv, modtaget med et kort Preludium fra Orgelet. Den høie Afdødes Lig blev haaret af 9 Majorer i Landetaten og 9 Kapiteiner i Søeetaten; Himlen, over Liget blev haaret af 4 Oberster af Landetaten og 4 Kommandører af Søertaten, dernæst fulgte Kammerjunker Harbo og det øvrige Hoffølge, nu gik de høie Prindser og det øvrige Følge Par for Par op til Kapellet, hvor Liget bisattes. Efterat Følget derpaa var kommet tilbage og taget Plads i Kirkens Stole, istemmede det kongel. Kapel, de kongl. Sangere og Sangerinder den første Deel af den af vor yndede Digter Frankenau til Kapelmeste, Kuntzens saare skiønne Musik forfattede Kantale Solopartierne udførtes overmaade smukt af Mad. Frydendal og Konsertmester Dupun, hvis herlig Stemme godt udfyldte denne store Kirke. Nu blev to Vers af en Salme afstungne ledsagede af Ørgelet, og Hs. Høierværdighed Hr. Biskop Balle besteg Prædikestolen og holdt en Tale, der i flere Henseer der udmærkede sig, saa at hvis den bliver trykt, som ikke bør omtvivles, vil dog den, som ikke hatte der tabe meget; thi han høre ikke den Varme hvormed den Afdødes Fortienester af Religionen og hans Øm hed for sine Børns Opdragelse i denne Tro, hans Yndest for Videnskaberne og Kunsterne, kundgjordes; han hørte ikke Biskoppens sande Demostheniske Udbrud og Jægerspriis, de der hædrede Mænd og Kvinder, og det ved den Afdødes Understøttelse ophiulpae hæderlige Landmænd. Hvem overalt Biskoppens i denne Anledning gjorte Yttringer om Dannersind og Danneraand ikke gik til Hierte, han maa vist ikke have dette paa det rette Sted. Talen endte sig medgaare smukke Yet inger til Prinds Christian. - Efter Talen blev sidste Deel af Kantaten afsiunget og hermed endtes denne smagfulde og høitidelige Ligfærd. - Nu toge alle de som vare med i Professionen ned paa Slottet at spise til Middag, ligesom de ogsaa om Morgenen der havde stokostet, før de toge ud til Hedehusene. For det kgl. Kapel, Sangere og Sangerinder var der bestilt Aftensmad til Løverdagen og Frokost og Middagsmad til Søndagen hos Postmesteren. Andre godt Folk, som fra Kiøbenhavn og Omegnen vare ankomne hertil, kunde knap for gode Ord og Betaling faae det tørre Brød. Gientolterne have frivillig sammenskudt til et Mindes Opsættelse paa deres aldøde Præstes Hr. Høeghs Grav. De have endog ikke villet lade andre deeltage i Bekostningerne paa denne Hæders beviisning, hvilket var tilbudet af nogle i Lyngbye.