Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-08-12
Sverrig. J Aftonbladet læses en mærkelig Artikkel, som indeholder Betragtninger over den nu forestaaende svenske Rigsdag. "Af alle Rigsdage - hedder det siden den saakaldte nye Regjeringsform blev indført i vort Land, har ingen seet ud til at ville blive mærkværdigere, end den nu tilstundende. Paa den ene Side den store Masse og Mærkværdigheden af hvad der har tildraget sig i Rigets Styrelse siden den sidste Rigsforsamling, paa den anden Side den offentlige Mening og den endnu forfærdeligere "Coalition; hvilke Conflikter, naar disse svære og beterogene Masser engang støde sammen, Men hvordan Man end vender sig, nødes Man dog alligevel at benytte de gamle Grundlovs-Decorationer, anvende en Mængde fra den forrige Rigsdag tilovers blevne Materialier, ja endog størstedelen af det gamle Personale. Det hører til Manglerne i vor Statsform, at Pressen under det ofte sexaarige Ophold mellem hver Rigsdag nødes til at sysselsætte sig mindre med Tidens Spørgsmaal, end med Dagens, hvoraf følger, at de første for en stor Deel blive ubearbeidede, medens de sidste lægge Beslag paa hele vor Opmærksomhed. De vigtigste Spørgsmaal kunne saaledes forekomme paa Rigsdagene uden at den offentlige Mening i Forveien har kunne uddanne sig desangaaende. Hvis der virkelig skulde kunne udrettes noget Grundigt ved Rigsdagene, var det nødvendigt, at alle de, som der muligen kunde blive Spørgsmaal om at vælge til Repræsentanter for de tre uadelige Stænder, alle med uafbrudt Opmærksomhed skulde følge de offentlige Anliggenders Gang mellem Rigsdagen, for at enhver af dem, naar Loddet faldt paa dem, kunde være beredt til at fremtræde som Lovgiver, og maale sig med den Fjerdedeel af Repræsentationen, der for en stor Deel er bleven opdiet i alle Rigsdagstaktikens Kunstgreb. Hvad Sammensættelsen af de uadelige Stænder angaaer, er det vel vanskeligt derom i Forveien at fælde nogen Dom; men det er alligevel sandsynligt, at den for størstedelen kommer til at bestaae af nye Personer. En saadan Rigsdag, som den sidst overstandne, bidrager meget til, i det mindste blandt Concurrenterne i Borger= og Bondestanden, at afkjøle Lysten til at deeltage i en ny Sammenkomst. Med Hensyn til de Sager, som ville blive Formaal for Stændernes Forhandling, er det rimeligt, at Finantserne først ville fremtræde og er det vel at befrygte, at ogsaa paa den forestaaende Rigsdag de saa meget forfægtede Laane-Operationer under forskjellige Skikkelser, saasom til Hypothek=Foreninger og Privatbanken, atter ville komme til at spøge. Man kunde maaskee, spørge, hvorfor Sverrig, som endelig er bleven befriet fra en tærende Statsgields Lænker, atter skulde styrte sig i den Nøde Fordærvelse, det saa heldigt er undsluppet, opoffre sin derved erhvervede Selvstændighed og bøie Knæe for den Trone, som kun bestaaer af en Pengekiste. Dernæst er det at formode, at der ifølge gammel Vane ikke ville savnes Propositioner om Forhøielse i næsten alle Statens Udgifter, hvilket netop ved den Progression, hvori Budgettet sædvanligt tiltager, saaledes afskrækker, at ofte virkeligt fornødne Forøgelser oversees. Saaledes har det f. Ex. tidligere været bragt paa Bane, at erholde de fornødne Penge til en Forøgelse af Hovedstadens Garnison, skjøndt dette Spørgsmaal da blev opgivet. Men nu vil det sandsynligviis ikke blive qvalt i Fødselen, - nu da nogle sønderslagne Vinduesruder have været tilstrækkelige til at fremkalde en Forstærkning af Garnisonen i Hovedstaden, medens tvende Garde=Regimenter og et heelt Artillerie-Regiment, Borgerskabets Artillerie og Stadens Vagtcorps ube regnede, befandtes utilstrækkelige til at adsprede nogle ved Vedkommendes egne Forholdsregler foranledigede Folkeopløb, hvis Anførere ikke havde andet Angrebs- og Forsvarsvaaben end korte Stokke og Cigarer." Det vil vanskeligt kunne benægtes, at hvis ingen Trykkefrihed fandtes, i Sverrig, vilde disse Optrin ikke have fundet Sted; men herfra, eller fra de specielle Omstændigheder, som fremkaldte disse Optrin, at ville hente billig Grund til Jndskrænkning i Trykkefriheden, er ligesaa meget trukket ved Haarene, som at beskylde denne for det Blod, som senere flød ved Raadhuset. Blandt de øvrige Sager af underordnet (?) Rang anfører, Aftonbladet Spørgsmaalet om Næringsfriheden. Den nye Lovbog, som saa længe med Haab og Frygt er blevet ventet, skal vel efter gammel Vane gjøre sin Rundtour paa Rigsdagen. Men saalænge Kongen og Folket endnu ikke ere komne saa langt med Forberedelserne til dette store Værk, at Man er bleven enig om Maaden, paa hvilken Man skal tage fat paa den definitive Drøftning af Sagen, er der ligesaa lidet at haabe for Vennerne af det nye Lovforslag, som at frygte for dengamle Lovs Tilhængere. At en Rigsdag i Sverrig skulde gaae hen uden vidtløftige Raadslagninger og Brændeviinsbrændingen, som saa længe har udgjort ligesom Brændpunktet for i det mindste visse Provindsers næsten bele industrielle Liv og Virksomhed, vilde være noget saa Overordentligt, at det ikke er at vente. Almeenheden maa derfor være beredt paa, at denne Sag paa næste Rigsdag vil optage sin Tid paa andre meere magtpaaliggende Sagers Bekostning. Desuden ville endnu Unionsforholdene med Norge, Fattigvæsenet - hvis den store Fattigvæsens-Commission imod Formodning skulde komme til nogle Hoved-Resultater - og Folke-Underviisningen være blandt de Sager, som paa Rigsdagen ere at vente fra Regjeringens Side.