Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-04-18
(Da en Hr. Albert og Hr. Georg have i Avisen No. 50 og 51 rescenceret den af 2de Borgere i Aarhuus holdte Samtale (see Avisens Følgeblad No. 44) om de Fattiges Forsørgelse saaledes som det skeer i Sverrig, og railleret derover førend de have gjort dem bekjendt med Maaden hvorpaa det skeer, og da vi med bemeldte vore Medborgere troe, at hvad som skeer der, kan ogsaa lade sig gjøre her, hvorved en betydelig Sum Penge om Aaret kunde spares, saa meddeles herved en nye Diskours om samme Gjenstand, holden mellem forbemeldte 2de Borgere, hvis Formening skal, som man erfarer, have mange Stemmer for sig.) Hvad synes Dig om Hr. Alberts og Hr. Georgs Samtale forleden her i Avisen? B. Aa ligesaa fortræffeligt som de fandt vores! Der kan maaskee i Tiden gjerne komme noget Godt ud af den. A. At de ville have de Fattige bortaccorderet til Familier i Byen og Omegnen bliver jo dog omtrent det samme som at licitere dem hen; thi hvor de bedst og billigst kunne blive anbragte er jo kun Hovedsagen. Vor Hensigt var kun den, at gjøre Fattigcommissionen og dens Repræsentanter op mærksom paa om de Fattige ei vare bedre tjente med den Fremgangsmaade som bruges i Sverrig, og Communen ved paa denne Maade at kunde spare nogle tusinde Rbdlr. aarlig. Derfor blev vor Samtale indrykket i Avisen, for hvilken Dristighed det synes man vil give os en lille Næse, da man ikke gjerne vil, at private Folk skal blande sig i de offentlige, skjøndt dog det Almindelige vedkommende, Ting. B. Det troer jeg dog ikke er Tilfældet her i Byen, der har en meget liberal Øvrighed, som allerede ved saamange Leiligheder har viist, at den har Byens Vel for Øie Men saa vigtig en Sag maa jo nøie drøftes, førend den kan prøves. A. Men at Hr. G. formener, at det ikke bør forbydes, Nogen at gifte sig, fordi Sæderne derved vilde lide formeget og foraarsage flere uægte Børn, deri er jeg af en aldeles modsat Mening. Vor Samtale var og Mennesker som ikke havde andre Udsigter end at blive Dagleiere, og som ikke have at vente andet af Forsynet end: om nogle Aar en heel Flok Børn. Saaledes kan fremvises flere Exempler her i Byen; der hielper hverken Sparsommelighed eller Flid, de maae absolut tilsidst ved mindste Anstød af Sygdom falde Communen til Byrde. Saadanne Mennesker burde der især holdes Control med. B. Ja, jeg troer ogsaa, at Pluraliteten af Byens Jndvaanere ere af samme Mening, hvad dette angaaer. A. Hvilken Jndflydelse kunde det desuden have paa Sæderne om en halv Snees Ægteskaber aarlig af det Slags blev forbudet, Maatte Commen ikke hellere tage imod 10 uægte Børn, end kun 2 Familier, B. Ja, men derved vilde Nogle, som jeg ikke tør nævne, tabe i deres Jndtægter. A. Saaledes finder ogsaa Hr. S., at der aldrig har været saa mange Baller og Forlystelser her i Byen som i denne Vinter, og at de mange offentlige Steder foraarsager Armod blandt Mange der ellers godt kunde ernære sig; men ogsaa det finder jeg urigtigt sagt, thi her gives virkelig meget Faa, som ødsle deres Fortjeneste bort paa offentlige Steder, undtagen det skulde være ledige og løse Personer, som have kun deres eget Liv at sørge for, eller ogsaa det er Folk, hvis Familier ei savne det der depenseres til slige Forlystelser. Vor Samtale var kun om Tjenestekarle og deslige, som glatvæk løbe hen og gifte sig, uden allermindste sikker Udsigt til at kunne ernære en Familie. B. Men Hr. G. vilde have et Tvangs=Arbeidshuus til saadanne Mennesker som ødste bort hvad de fortjener; det finder jeg ikke saa urigtigt. A. Nei, det er vel sandt, men hvorledes skulde et Tvangs Arbeidshuus da være, naar det skulde være strængere end den vi har, Der har jo Jngen deres Frihed, de maa jo Alle arbeide fra Morgen til Aften, og bestille hvad de kan, og deres Underholdning er tarvelig; fra den Side kan Communen vist ikke have noget at klage, thi hvem som ikke kan styres der, han maa qvalificere sig til Viborg Tugthuus. Derfor er ogsaa denne bemærkning af Hr. G. meget urigtig han maa nok ikke kjende noget til Arbeidsanstalten her i Byen. Skulde det være strængere for den Fattige end det er der, maatte han hellere gaae i Tugthuset. Ja, det bør ogsaa være saaledes, at Jngen af Lyst gaaer derind. A. Men de mange uskyldige Børn kunne jo ikke derfor B. De behandles ogsaa meget skaansomt, og opdrages til at blive duelige Mennesker; Anstalten er i alle Henseender god, kun at den koster formeget. A. Hr. G. mener jo, at ved at licitere Oekonomien bort, kunde der spares betydeligt. B. Det troer jeg ikke; thi Commissionen gjør sig al Umage for at paasee, at der Jntet gaaer spildt paa nogen Maade, og Kosten samt Beklædningen kan vist ikke være simplere end den er. A. Ja, dermed burde Hr. G. have gjort sig lidt nøiere bekjendt, førend han fremsatte slige Propositioner. Han tvivler ogsaa om, at 20 a 30 Rbd. vilde være tilstrækkelig til at føde og klæde et Jndivid for et heelt Aar, og at Jngen indlod sig derpaa; men jeg er vis paa, at naar en Herremand, en Præst, en Bonde fik 20 Rbd. i Kostpenge for at modtage en Mandsperson der kunde passe hans Kreature &c., eller et Fruentimmer der kunde bruges til at passe Børn, spinde, karte og andet huusligt Arbeide, saa tog han nok imod dem. Jeg kjender saaledes 2 Børn, som ere anbragte hos en dem uvedkommende Familie for 25 Rbd. aarlig hver, og saaledes ville vist flere Exempler kunne opsøges, baade i Byen og dens Omegn. Og skulde man endogsaa lægge 5 a 10 Daler til paa hvert Jndivid, vilde det dog ei udgjøre meere end omtrent det Halve imod hvad det nu koster. Man bør dog idetmindste skaffe sig Underretning om, hvorledes det gaaer til i Sverrig. A. Den Mening synes Hr. G. ikke at være af; han mener, at det er en forældet Skik i Sverrig, som vi ikke bør tage til Mønster. Den skal dog være indført af den nuværende Konge, og han hører dog ikke til de gamle Regenter. B. Ja, at raillere over en Ting er let, men naar Sagen er af saadan Vigtighed, som den her omhandlede, da er det utilgiveligt; hvor det gielder om en saa betydelig Besparelse for en heel Commune, er det dog nok et Forsøg værd; lykkes det, da vilde Byen vinde, og de Fattige ikke tabe derved. A. Det er meget sandt, og man tør vel ogsaa vente, Vedkommende ville lægge det paa Sinde; thi skeer der ikke en eller anden Forandring, vil sandsynligviis om 10 Aar til, Fattigskatten her i Byen være endnu en halv Gang til saa stor som den nu er. B. Gud frie og Gid man da i Tide vilde see at forebygge dette; det er jo allerede galt nok nu, hvorledes vil det da saa gaae til!