Aarhuus Stifts-Tidende, 1822-10-03
Forordning. angaaende Lettelse for Geistligheden i Danmark i Henseende til Skatter og Afgifter. 1. Den ved Vor Forordning af 15de April 1818. paabudne Landskat af Præstegaardsjorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden paalagte, privilegerede Jorder, samt af Præstetiender, saavelsom ogsaa af de Konge, og Kirketiender, med hvilke Geistligheden er beneficeret i Vort Rige Danmark, ville Vi allernaadigst have eftergiven fra 1ste Juli 1822, forsaavidt samme udgiør et større Beløb, end der anvende til den ved bemeldte Forordnings 5 9 bevilgede Liqvidation for 1/2 Dele af Renterne af den paa fornævnte Jorder og Tiender hvilende Bankhæftelse. Og bliver hermed saaledes at forholde, at, saalænge Nationalbanken i Kiøbenhavn nyder Rente af Bankhæftelsens fulde Beløb, skal ingen Landskat af forommeldte Jorder og Tiender svares og beregnes Vor Kasse til Jndtægt, men de fulde Bankhæftelses Renter deraf svares af vedkommende Beneficiatier, uden nogen Godtgiørelse for de 3/3 Dele af samme, da derimod disse 3 Dele blive, som Skat, at erlægge til Vor Kasse fra den Tid af, at Nationalbankens Ret til dem, ifølge de ovenfor anførte Bestemmelser, er udløben. 2. Dog skal af Præstegaardsjorder i Almindelighed og af andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder herefter fra forbemeldte 1ste Juli at regne, til Vederlag for den forhen ved Forordningen af 1ste, October 1802 paabudne Skat, svares aarligen pr. Tønde Hartkorn 1 Rbd. Sølv, der bliver at udred i samme Terminer, som Landskatten forhen. 3. Den i 5 1 tilstaaede Eftergivelse skal, for og saavidt angaaer de Konge- og Kirketiender, hvormed i Geistligheden er beneficeret, strække sig saavel til den 11 Deel af Landskatten, der udredes efter det tiendeydende, Hartkorn, som til den, der hviler paa det særskilte i Tiende Hartkorn. 4. I de enkelte Tilfælde, hvori de 3/4 Dele af Renterne af Bankhæftelsen i de, i 5 1 nævnte, Jorder og Tiender maatte, i Forbindelse med den 1 Rbd. Sølv pr. Tønde Hartkorn, der, ifølge 8 2, bliver aarligen at udrede af Jorderne, for nogen Beneficiarius overstige den, disse Jorder og Tiender hidtil paa hvilende, Landskats fulde Beløb, bliver Overskuden at liqvidere i de øvrige Skatter, som Beneficiarius har at udrede til Vor Kasse, eller, forsaavidt disse ikke dertil maatte være tilstrækkelige, kontant at udbetale til ham. 5. For de Præstegaards- og andre, Geistligheden, tillagte, privilegerede Jorder samt Tiender, som erbortarvefæstede, uden at Beneficiarius tilsvarer eller indestaaer for Skatterne af samme, eller og ere bortsolgte, finder den ved denne Vor Forordning bevilgede Lettelse ikke Sted. Men, hvor derimod slige Jorder eller Tiender ere bortforpagtede, bør Forpagterne, forsaavidt de ere forpligtede til deraf at svare Skatterne, vedblive for deres Forpagtningstid at erlægge disse, men hvad deraf nu er eftergivet til Fordeel for Geistligheden, imidlertid tilflyde vedkommende Geistlige, som et Tillæg til Forpagtnings-Afgivten, uden at betales til Vor Kasse. Og skal derhos lignende finde Sted, hvor Jorderne eller Tienderne erbortarvefæstede saaledes, at Beneficiarius indestaaer for Skatterne af samme, eller overladte i simpelt Fæste, eller hvor Tienderne maatte være overdragne, Yderne for en Tid eller for bestandigen, under Forpligtelse, af samme at svare Skatter. 6. Af uprivilegeret Anner- og Mensal-Godses Jorder vedblive Landskatten og Bankhæftelses-Renterne at svares, og de 3/4 Dele af de sidste at godtgiøres herefter, som hidtil. 7. Endeligen ville Vi allernaadigst have Geistlig heden og Kirkebetientene i Vørt Rige Danmark fra 1ste Juli 1822 eftergiven den ved Forordningen af 12te Juni 1770 paabudne Embedsskat.