Aalborg Stiftstidende, 1840-08-28
Dagspostens Efterretninger. Børsen i Paris var den 21de de, yderst bevæget. Man talte om Depescher, der skulde være indløbne fra Toulon og være af saadan Vigtighed, at de havde Hertugen af Orleans's Afreise til En til Følge. Man vil nemlig vide, at et Punct paa den syriske Kyst eller Strædet ved Dardanellerne skal være besat af Englænderne, ligesom ogsaa Russerne skulle være indmarscherede i Lilleasen. Admiral Lalande skal, ved Budskabet herom, med Mehemed Alis Vidende have besat Candia. Kongen ventedes Natten til den 22de til Paris og det heed sig, at umiddelbart efter hans Ankomst Kamrenes Jndkaldelse og Nationalgardens Mobilisering skulde finde Sted. Tillige paastod man, at det engelske Parlament var indkaldt, endvidere, at Overbefalingsmanden over den engelske Sømagt i Levanten havde forlangt Forstærkning fra Gibraltar og at Talen var om intet Mindre, end at skaffe Midlerne til St. Jean d'Acres Beleiring tilveie. Ved Siden af disse Rygter ventede man imidlertid med Utaalmodighed en Erklæring af de ministerielle Organer. Moniteur Parisien og Moniteur indskrænkede sig imidlertid til den Meddelelse, at Dampskibet Ætna" fra Alexandrien den 19de d. var ankommen til Toulon. Constitutionel forsikkrer derimod, at intet af alle disse Rygter er grundet og at, naar Regjeringen var kommen til Kundskab om nogen af disse Begivenheder, den da intet Øieblik vilde have ladet Publicum være i Uvished herom. - Jfølge tidligere Beretninger fra Paris, havde Pariser=Moniteuren erklæret Beretningen om, at den franske Gesandt ved Wienerhoffet, Hr. v. St. Aulaire, skulde have tilbudt Frankrigs Mægling, for aldeles falsk. Dog lade Bladene sig ikke nøie med denne Gjendrivelse, men paastaae, at Hr. v. St. Aulaire har havt en Mission, ved ikke fra Cabinettet, men fra Kongen, om at mægle Fred, men at Forsøget var mislykket. De samme Beretninger omtale Rygter og betydelige Rustninger i Preussen og Østerrig samt at Østerrig var betænkt paa at besætte Mellem Jtalien, hele det adriatiske Havs Bredde og selv Havnene ved Livorno og Civita=Vecchia. Heller ikke uvigtige ere de Efterretninger, der krydse sig om Louis Philipps personlige Stemning. Skriv De til Deres Herre. - skal Fredens Napoleon" have sagt til en nordisk Maats Gesandt, at jeg ikke har kastet min røde Hue bort, men at jeg i Nødsfald kan finde den igjen og at, naar man tvinger mig til igjen at sætte den paa Hovedet, det da ikke er mig, der behøver at skjælve. Til en anden Gesandt skal Kongen have yttret: Hr. Grevel betænker De, at Frankrig, naar det skriver de Ord: Nationernes Frihed og ingen Erobringer paa sin Fane, kan sætte hele Verden i Bevægelse. Vi unde ikke Propagandaen, men allerede Synet af den trefarvede Fane vil skabe Revolutioner og de, som have villet dem, maae da vide at forsvare dem for Gud og Menneskene." Univers vil derimod vide, at de Magter, som have underskrevet Qvadrupel=Tractaten, ikke tilstrækkeligt skulle have gjort sig bekjendte med deres Finantsers Tilstand for de toge deres krigerske Beslutning; navnlig skal Rusland have gjort Skridt hos de meest anseete Pengehuse i Europa, men saavel i Tydskland, som i England og Frankrig, ingen Negociationer have kunnet indlede. (Dette klinger dog noget fabelagtigt. - J Paris havde den 20de ds. - beretter Temps - hersket stor Bevægelse, som ikke var fremkaldt ved den orientalske Krisis. Paa flere Steder vare nemlig opslaaede Placater med uhyre Bogstaver, som indeholdt en Opfordring, til at gribe til Vaaben for at - befrie Louis Napoleon. En stor Mængde Mennesker var strømmet sammen og Politiagenterne havde meget at bestille med at faae de taabelige Placater nedrevne, da Murene næsten vare besaaede dermed.