Københavns Adresseavis, 1762-10-15
Om Malt=Tørkningen. Af en ubekiendt Pen her i Staden er følgende indleveret.) Jst vindtørret Malt ikke er saa sundt eller kand være saa i godt som det ved Bøge=Træ=Kull tørrede, der desuden gaaer langt hastigere for og, er en afgjort Sandhed, hvilken Erfarenhed i lang Tid har beviist. Dette er en Fordeel ved vindtørret Malt, at man er sikker fra ulykkelige Tilfælde af Jldebrand, der lettelig ved skiødesløs Omgang kand opstaae ved det ildtørrede. Jeg har ikke den Ære at kiende Forfatteren i Malmøe eller hans Vederpart; men det veed jeg at det Øll kand aldrig være enten sundt eller behageligt som tillaves af Malt tørret ved Steenkull (i hvor stor Fordeel der end kand være, om Antors Beretning ellers er tilforladelig, at en Tønde Steenkul kand giøre lige Nytte med 12 Tønder Trækul, thi Erfarenhed har lært hvor usund og skadelig Osen af Steenkul er, da man har Exempel, at mange af dem har maattet sette Livet til, og er ligesom en Gift for det menneskelige Kiøn, formedelst de Svovel= og Salpeteer=Partikler der er i samme; det er altsaa mueligt og venteligt at den Røg og Dos som opstaaer af Steenkul, der trænger sig igjennem Maltet ved Tørkningen og foreener sig dermed, vilde foraarsage en U sundhed om ikke tillige en Afsmag i Øllet; desuden maatte der en meget forsigtig Omgang bruges ved flig Malt Tørk ning af Steenkul, da der hos dem er en langt større Hede end hos Trækul. Jeg for min Part holder det lige saa lu rimeligt at tørre Malt ved Steenkul, som det vilde falde Folk selsomt, om man vilde forestille dem at røge deres Kiød og Fisk ved samme. Paa Landet bruges ingen Kul til nogen af Delene, men Bøge=Træ, der til det Brug er det beste af alt Træ, hvilket ved en sagte og langsom Jld tørrer Mal tet paa det allerbeste, hvorved den Fordeel er, at Asken haves til Brug for Sæbesyderier og Vask. De gamle Norske Folkes Begravelser. di ældgamle Tider lode de deres Døde brænde, og blev Er den Tid, paa hvilken saadant var allene udi Brug, kaldet Bruna=Ølld (ætas combustionis) hvilket SnoroSturlesøn bevidner med disse Ord: Den første Alder blev kaldet Brunas=Ølld eller Brænde=Alder; da bleve alle Døde forbrændte til Aske. De Døde til Erindring bleve oprettede adskillige Høye, hvilket iligemaade blev udi Agt taget udi den anden Alder, men de bleve længe uden Forskiel enten brændte eller hele begravne. Den anden Alder kaldtes Hauge=Olld (ætas collium) eller Høyenes Alder; thi da Freyer den Anden udi Sverrig efter Odin vilde indbilde de Svenske at han stedse skulde leve, befoel han sine Venner at de skulde forvare hans Legeme efter at han var død udi en Høy, hvorom Snoroaler saaledes: Da hans Døds Time var for Haanden, ode hans Venner ingen komme til ham, imidlertid oprettede de en stor Høy, hvorpaa de gjorde en Dør og tre Hull, og da han havde opgivet i Aande, bragte de hans Legeme hemmeligen ind udi samme Høy og bildte de Svenske ind at han endnu levede, som forvarede hannem derudi tre Aar. Efter den Tid fulgte hans Venner siden samme Sædvane, som samme Author giver tilkiende udi Fortalen af sin Krønnike. de Danske ogsaa have brugt denne Skik, lærer os Kong Dans Mikkilatis Exempel, hvilken da han havde befalet at føre sit Legeme udi en Høy fulgte hans Venner siden samme Exempel, hvilket Snoro viser sammesteds med disse Ord: Efter at Dan Mikkilati, Kongen udi Danmark, havde ladet opreyse en Høy, og befalet sit Legeme der at indføres med Kongelige Ornammenter, Hest, Vaaben og anden Rigdom, efterfulgte hans Slægtninge siden samme Sædvane, og da begyndte udi Danmark den saa kaldte Haugs=Olld. Undertiden blev den Mark, paa hvilken saadanne Høye vare oprettede, kaldte efter deres Navn, som der bleve begravne, som kand sees af Saxonis Ord og Amlet: Der er en Mark udi Jylland, som er bekiendt af Amlets Begravelse, hvilken Velleins Saxonis Udtolker, vidner endnu at kaldes Amlets Hede; saaledes vises ogsaa af Eigils Sogn, at det Sted paa hvilket Grim, Eigils Sønne=Søn, var begraven, blev kaldet Grims Holt; saadant skede ikke alleneste her udi Landet, men endog paa fremmede Steder, hvor fornemme Mænd af Nordiske Folk bleve jordede, saaledes vidner den Engelske Skribent Lamdenus, at det Sted, hvor den Danske Helt Hubba blev slagen, siden efter ham blev kaldet Hubbe=Stow.