Københavns Adresseavis, 1761-03-16
(Af Hof=Præsten Hr. Cramers Nordische Ausseher, 187 Stuck. vor meget maae de, hvis Hierter ere beqvemme til patriotiske Følelser imod deres Fæderneland, ikke lide i disse Tider, da de skiønneste og folkerigeste Proviner i Tydskland bliver ødelagte ved en af de blodigste Krige, hvor skrekkelig maae den almindelige Jammers Forestilling være dem, om de endogsaa selv bliver forskaanede fra den offentlige Elendigheds Trængseler, Hvo, som ikkun har nogen Følelse af Menneskelighed, skielver naar han betragter hele Landes Velfærds Undergang, omendskiønt han uden for Stormen er sikker for en Krigs Farer og Ødeleggelser, hvis Ende synes meere at bortvige end nærme sig. Hvor bedrøvet maae den da ikke være, der skal være et øiensynligt Vidne til sit Fædernelands Ulykke! At see en Stad efter den anden forvandlet til en Steenhob, saa mange offentlige Bygninger, Kirker, Skoler, Fattigeshuse, Hospitaler og an Barmhiertighed imod Nødlidende lagte i Aske og forstyrrede; de offentlige Skatte, som vare bestemte til sammes Vedligeholdelse og til andre fælledsnyttige Jndretninger og Anstalter udtømmede og adspredte, saa mange Byer afbrændte at deres Sted ikke kiendes; de frugtbareste Landstrekninger ødelagte og gjorte til Uder. kener; Flid og Arbeydsomhed standset og fordrevet ved Manufacturernes og Fabriquers Standselse eller Svekkelse, som ikkun blomstrer i Fredens Soelskinn, og at see sit Folkes milde Sæder forvandlede til Grovhed, Følesløshed og Barbarie: Hvilket Syn er ikke det Endogsaa den lykkeligste kan ikke tænke derpaa uden at grue og forhauses. Hvo kan da noksom efter Fortieneste beklage dem, der ere ædle nok til at blive bekymrede overden almindindelige Velfærds Forliis, meere end over deres egne Viderværdigheder, Folkenes Formindskelse i Landene er unægtelig den forskrekkeligste Virkning af Krigen, i sær i vort Seculo, da den bliver ført med saa uhørlige store Armeer. Krigen har endnu ikke vedvaret i Tydskland i fulde fem Aar, og dersom man var i Stand til, nøye at beregne den Forliis, som dette Rige derved allene har liidt paa Indbyggere, 162. Kiøbenh. Adresse=Contoirs Eft. gere, saa skulde man finde, at samme ikke skulde kunde blive erstattet ved sex hundrede tusinde Mennesker. Hvilken Forliis for de Lande, som frivillig eller tvungne maae opofre saa mange tusinde for Regieresyge, eller forat forsvare sig selv eller uvisse og tvilraadige Rettigheder, og Paastande, Seer man tilbage til de sande eller foregivne Aarsager til Krigen, saa er det stedse ikkun nogle Provinzer, som en Stat vilde erobre eller forsvare. Nu kan det let skee, at Vaabenernes Magt hverken afgiør Sagen for den ene eller for den anden; thi Forsynet har ladet de Vegtskaale, hvorudi de stridende Folks Skjebne ligger, bestandig saaledes stige og synke, at man ikke endnu kan fælde nogen tilforladelig Dom om Udfaldet Men dersom ogsaa een skulde være lykkelig fremfor de andre: kan Seiervinderen da vel vinde, hvad alle har tabt; eller mon hans Gevinst ogsaa ikkun kan blive den Forliislig, som han har forlust, naar han i Regningen tillige beregner de Fordeele med, som han i en uafbrudt Fred havde vedligeholdt og forøget ved det, som han har maattet op ofte for at vinde Seyer,