Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1793-09-30
Engelsk Memoire, som blev lovet i forrige Avis. (London den 17de Septbr.,"Jngen kan miskiende, hvormeget Omstændighederne i denne Krig ere forskiellige fra dem, som den under Europa Magter indførte Folkeret og deres sædvanlige Skikke grunde sig paa. Ligesaa lidet kan det nægtes, at denne Forskiellighed jo maa have en vigtig og væsentlig Jndflydelse paa de Privilegiers Udøvelse, der tilkomme de nentrale Magter, i Følge Nationernes eller besynderlige Tractaters almindelige Rettighed. Svar. Folkeretten er uforanderlig. Dens Grundsætninger berver ikke paa Omstændigheder. J Krigen kan en Fiende tillade sig Hevn mod dem, der sætte den af Øine; da kan der, den strænge Ret ufornærmet, gives en stræng Reciprocitet; men en neutral Magt, der lever i Fred, tør hverken indlade sig i eller erkiende saadan Compensation; den kan kuns beskytte sig ved sin Apartiskhed, ved sine Tractater Man tilgiver den det ikke, at den frasiger sig sine Rettigheder, naar det skeer til en af de krigførende Magters Fordeel. Dens Rettigheders Grundvold er den almindelige offentlige Ret, for hvilken ingen Anseelse finder Sted. Den er hverken Dommer eller Partie. Tractaterne indrømme ogsaa hverken Privilegier eller Begunstigelser. Alle disse Stipulationer høre til en fuldkommen Ret. De ere giensidige Forbindelser. Det var et særdeles unaturligt Forbund, som een af de contraherrende Parter efter Gotbefindende, og uden den andens bifald kunde ophæve, forklare eller indskrænke. Paa den Maade ville Tractater i Almindelighed blive umuelige, fordi de bleve unyttige. Hvad vilde Liighed, Troe og Love og Sikkerhed blive til, og hvor meget mere uretfærdig bliver Undertrykkelsen, naar den forudsætter hellige Forbindtligheders Fornærmelse, hvis Fordeele man har nydt, men kuns saalænge vil erkiende og tilstaae, som man finder det overeensstemmende med sin Jnteresse. M. Der gives nu i Frankerige ingen Regiering, der bliver erkiendt; hverken af de krigførende Magter, eller endog af dem, som endnu hænge ved Neutraliteten. Det danske Hof har ingen Minister i Paris, har heller ikke siden den allerchristeligste Konges bedrøvelige Død antaget nogen fra Frankerige; det har omhyggelig vogtet sig for, at erkiende en retmæssig Authoritets Tilværelse i Frankerige, som der virkelig da ogsaa ikke gives nogen der: og omendskiønt særdeles Aarsager ikke have tilladt det, at indlade sig i Krigen; saa kan det dog ikke ansee Frankerige som en Magt, som det var det mueligt, i dette Øieblik at holde de frembragte Venskabs og Neutralitets Forhold vedlige med." Svar. Dannemark skulle visselig ikke tage det paa sig, at retfærdiggiøre den nærværende Regiering i Frankerige, dens Natur og dens Oprindelse; men det vil heller ikke fælde nogen Dom, og dets Neutralitet tillader det ikke at yttre alle sine Tanker herover. Vi indskrænke os blot dertil, at beklage de Uhæld, der have truffet dette Land, og for dette Lands Skyld heele Europa, og at ønske, at visnart maatte opleve Enden derpaa. Dog i dette Øieblik tales der ikke om at tilstaae eller erkiende en Rigieringsforms Tilværelse, hvilket sidste vi visselig stedse have nægtet. Nationen er der, og den Antoritet, som den har erkiendt, er den, som man vender sig til i Tilfælde, der angaae enkelte Jndividuer, og Handelsforbindelser bestaae, som de imellem Engelland og Frankerige, saalænge det sidste har vildet beholde Freden. Nationen har ikke ophørt, at erkiende deres Tractater med os. J det ringeste retter den sig hyppig derefter. Ligesom den beraaber sig derpaa, saa beraabe vi os ogsaa derpaa, og det ikke sielden med god Held, saavel for os, som og til Fordeel for de Undersaatter af de krigførende Magter, som have anbetroet deres Effecter til vort Flag. J Vegrings eller Forhalings Tilfælde have vi ofte og ugierne maatte høre, det var kuns Repressalier, i det Nationerne, som de vare i Krig med, viiste ligesaa lidet Agtelse for deres Tractater med os, og saaledes blev det nentrale Flag et Offer for Vildfarelser, som det ikke havde sig at bebreide. Retfærdigheds Vei er endnu bestandig aaben i Frankerige. Consuler og Mandatarier fra private Personer blive hørte. Jngen forbydes at vende sig til Handels-Tribunalerne, og det er tilstrækkeligt i de sædvanlige Tilfælde. Til blot at vedligeholde bestaaende Tractater behøves ingen nye Negotiationer. Minister er derved meget overflødig; der gives Dommer, og det er nok. M. "Naar i sædvanlige Tilfælde en neutral Magt farer fort at handle med to mod hinanden i Krig værende Nationer, der og ere dens Venner, aa frembyder saavel Negotiationernes stedse aabne Vei, saavelsom og de af alle Retter i Europa erkiendte Skikke, den bestandig Midler, til at forsikkre sig derom, at den af den ene af disse Nationer iagttagne Neutralitet ogsaa maa iagttages af den anden; paa samme Maade kan den ogsaa forsikre sig derom, at denne Neutralitet ikke af een af disse Magter skal misbruges til den andens Skade, og saaledes det upartiske Venskab fornærmes, som begge med lige Ret fordre af den; og naar ved uforudseete Omstændigheder, den sædvanlige Maade af de neutrale Handelsprivilegiers Udøvelser blev skadelig for den ene af disse Magter i Særdeleshed, og meere end for de andre, saa kunde den ved venskabelige Forestillinger gjøre denne Grund gieldende hos den sidste, og uden Besværlighed afsige en Rettighed, som ikke længer lod sig foreene med Neutraliteten. Svar. Disse Betragtninger ere allerede svækkede ved den Bemærkning at vore Besværinger i Frankerige ofte fandt Gehør, og at der ingen Umuelighed er i at giøre dem gieldende. Visselig ere Municipaliteterne, som man maa vende sig til, ikke alle lige billige; Handels-Tribunalernes Udsigender beroe ikke paa paa een og de samme Grundsætninger; det sidste Middel: Tilflugt til en Middelpunkt af Magt falder ganske bort, og disse Omstændigheder udsætte undertiden Vedkommende for ubehagelige Uretfærdigheder. Men derunder lider ingen mere end just de neutrale Magter, og det ville være meget ubilligt endnu at bestraffe dem derfor, fornemmelig fra de Magters Side, der paa det høieste misbillige hiint Forhold, og dog, i det de efterfulgte det, selv retfærdiggjorte samme. M. Her finder ingen af alle disse Omstændigheder Sted. Danmark, i det det, i Hensigt til Engelland, beholder alle neutrale Handelsprivilegier, der for de sædvanlige Tilfælde forsikre det om Nationernes og dets særdeles Tractaters almindelige Ret, kan paa ingen Maade holde sig forsikkret om deres Jagttagelse i Frankerige, hvor denne Neutralitet allerede er blevet fornærmet og endnu daglig fornærmes, hvor Hs. Danske Maj. ingen Minister har, der kan giøre hans og hans Undersaatters Rettigheder gieldende, hvor de ikke erkiende nogen retmæssig Autoritet, som de kunde fordre Retfærdighed af, hvor der virkelig gives ingen andre Love eller Rettergange, end et tøileløst Folks Villie. Svar. En Underhandling imellem en neutral Magt og een af de krigførende Deele, der havde til Gienstand, at denne ikke maatte misbruge Neutraliteten til den andens Skade, lader sig aldeles ikke tænke. En neutral Magt har opfyldt alle sine Pligter, naar den aldrig har afveget fra den strengeste Apartiskhed eller fra sine Tractaters tilstaaede Meening. Det Tilfælde, at Neutraliteten er den ene af de krigførende Magter mere fordeelagtig end den anden, bliver fremmed for den, og treffer den ganske og aldeles ikke. Saadant beroer paa Stædernes Beliggenheder og Tidens Omstændigheder, og bliver heller ikke altid eet og det samme. Tab og Gevinste compensere sig, og veie op imod hinanden i et længere Tidsrum. Alt hvad der paa ingen Maade hænger af de neutrale Magter, maa heller ingen Jndflydelse have paa deres Neutralitet. Ellers vilde en eensides, og ofte kuns Øiebliks Jnteresse blive Fortolker og Dommer for blivende Tractater. (Fortsættelsen følger.) Odense. Studiosus Hr. Hans Peder Dreyer, Hører ved den latinske Skole, er den 6te huj. allernaadigst confirmeret som Sognepræst for Øelunds Menigh. i Aalb. Stift.