Den Vest-Sjællandske Avis, 1841-07-30
Høsten. Vi have om Sædens Tilstand i Fyen, og især den østlige Deel deraf modtaget følgende Efterretning: Hveden er her i Fyen ingen egentlig Hovedudsæd, da der imidlertid hist og her saaes ikke saa ganske ubetydeligt, bør den dog ei forbigaaes Denne Sædart har i det Hele taget taalt saavel de mindre gunstige Forhold, der fandt Sted ved Sædens Lægning, som den uheldige Vinter bedre end Rugen, og har derfor og næsten overalt tegnet meget godt, og gav Haab om en mere end almindelig god Høst: men dette Haab synes nu at ville blive skuffet; det vaade Veir, der i den senere Tid i næsten enhver Henseende har plaget Landmanden saameget, har sikkerlig og bidraget til, at hans Haab om Hvede høstens heldige Udfald skuffes - idet det formodentlig har bevirket, at Hveden igjen i Aar lider af Rust i Arene, der alt stærkt har angrebet Axene og destrueret mange af de spæde Hvedekorn. Sygdommen synes, saavidt jeg har kunnet opdage, at være temmelig almindelig, og jeg har endnu ingen Hvedemark truffet, der har været fri. Det synes at være den i den nye Række af "Tidsskrift for Landoeconomie2 B. 3 Hefte Pag. 515 beskrevne Sygdom, hvoraf Hveden lider – og i næsten hver af Rust angreben Kornkapsel findes flere smaa rustgule Orme, der tydelig opdages med blotte Øine. - Rugen viste sig alt i Foraaret meget svag, hvortil tildeels uheldige Omstændigheder ved Sædens Lægning, deels en mindre heldig Vinter bidrog, der endog forvoldte, at ikke ubetydeligt blev ompløiet; – imidlertid syntes det heldige Forsommerveir at styrke de svage Planter, og Haabet begyndte at reise sig for et bedre Udfald af Rughøsten, end man fra først af turde nære; men destoværre have de hyppige Storme i Forbindelse med den senere Tids næsten daglige Regn igjen nedbrudt dette Haab, og Rugstraaene ere saa forpidskede og nedslaaede, at om endog meget heldige Omstændigheder indtræffe, den forventende Høst dog neppe vil kunne antages at blive nogen Middelhøst, og jeg troer neppe at sige lavt nok, naar jeg anslaaer den til 1/4 under en saadan. Ogsaa Rugen lider noget af Skalbrand og Rust, dog langt fra ei i den Grad som Hveden. – Byg og Havre lovede sjeldent saa rig en Væxt som i Aar, og er næsten allevegne groet for stærkt, især Bygget – det har imidlertid nu snart i 14 Dage været aldeles nedslaaet og er afde forskjellige Storme og Regnskyl blevet saaledes indhvirvlet i hinanden og nedslaaet, at det vanskeligt vil kunne reise sig igjen, saa at det neppe vil give saa rigt et Udbytte og endnu mindre saa godt Korn, som man kunde have gjort sig Haab om, imidlertid troer jeg, at heldige fremtidige Omstændigheder ville endnu kunne give os et særdeles godt Udbytte af disse Kornsorter. Byg har jeg seet noget afbleget af de imellem Bygerne stundom indtræffende brændende Solstraaler - men kan dog ei antage, at det endnu er hvad man kalder solskaaldet, om Bælgsæd og Hør gjælder det samme som om ovennævnte Vaarkorn. - Rapsæd ligger skaaren paa Stubben, men har ei opfyldt Producenternes Forhaabninger, idet paa mange Steder store Stykker er folskaaldede, og kun afgive enten et aldeles ubrugeligt Korn, eller dog kun et svangt og mindre fuldkomment – og jeg troer ikke at overdrive det, naar jeg ansætter Tabet paa Rapsen herved i Qvantiteten fra 15 til 20 pCt., foruden hvad den taber i Qvalitet. Men det er destoværre ikke paa denne Høst alene, at det fugtige Veir gjør Skade; men det er og meget at befrygte, at det kan have skadelig Jndflydelse paa den kommende Høst. Sædetiden for den nye Sæd er nemlig for Haanden, og næsten forløben, og Markerne er for Tiden aldeles ubeqvemme til at modtage den nye Sæd, og saaledes er det at befrygte, at der endnu i denne Maaned ikke bliver lagt nogen Sæd, og altsaa den nye Sæd vil komme op paa en Tid, da dens værste Fjender, især Jordlopperne, ere i deres fuldeste Kraft, og den unge Sæd saaledes meest udsat for Fare. - For Høhøsten er Veiret særdeles ugunstigt, og det rige Udbytte, det tegnede til heraf, vil jo vel vindes, men for en stor Deel i afkræftet og daarlig Tilstand. Ogsaa paa Græsgangene virker den altfor store Væde i Forbindelse med Kulden ufordeelagtigt, og Productionen af Smør vil sikkerlig blive langt ringere, end man havde ventet; - saaledes have mine Køer f.Ex. i Juni Maaned givet omtrent 550 Kander Mels daglig, og nu i de sidste 8 Dage ikke over 380 a 400. – Naar man drager et Refultat af disse Betragtninger, vil man vel neppe kunne sige, at Landmandens Udsigter for Høsten for Øieblikket ere de brillanteste; men jeg siger og kun for Øieblikket – thi indtræffer snart heldigere Veir, vil jeg dog antage, at uagtet Vintersæden under ingen Omstændigheder vil kunne bringe det til høiere end en meget middelmaadig Høst, vil Vaarkornet dog kunne bringe det til en særdeles god Høst, og Udsigterne saaledes, efter mine Anskuelser, blive til over en Middelhøst af Kornsæd, derimod under af Rapsæd. (Berl. Av.)