Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-03-15
Jndtil den 19de dennes havde det koncentrisk mod Warschau fremrykkende Armeecorps, efter flere seierrige Fægtninger med de polske Jnsurgenttropper, tilbagetrængt dem indtil en snæver Plads af nogle Mile omkring Warschau paa den høire Weichselbredde. Her er Egnen en tildeels sandet, deels sumpig, af Skove indsluttet Slette og de til Warschau førende Veie, med Undtagelse af Chausseerne til Minsk og Pultus, ere lutter Defileer, som lade sig let forsvare, da der ikke kan lade sig noget stort Troppeantal udvikle derpaa. Disse Deboucheer, havde Polakkerne besat, og det kom her ved en den 19de af Feltmarskal Diebitsch foretagen Rekognosering til et meget blodigt Slag, hvorved dog det meest haardnakkede Forsvar maatte ligge under for den russiske Hærs Tapperhed, saa endeligen alle Terrainets Fordeele, efter et stort Tab af Døde og Saarede, maatte overlades Seiervinderne, der efter denne og en anden mindre blodig Affaire den 20de havde kastet Jnsurgenthæren til bage indtil foran Praga, og opstillet sine seierrige Skarer, ved Skovens Rand, paa begge Siderne af den Minsker Landevei. - Da Feltherren her havde forund sine Tropper nogen Hvile, modtog han Rapport om Fyrst Schachofffis Nærmelse med en Deel af det russiske Grenadeerkorps, og besluttede derfor, at oppebie denne Forstærknings Ankomst førend han lod det komme til en afgjørende Slag. Den 24de var denne ved Biolenketruffet paa Fjenden, og havde i en heftig Træfning drevet ham tilbage, fortsættende sin Marsch, for at forene sig med Hovedarmeen, i hvilken Hensigt det 3die Kavalleriekorps var sendt den imøde. For at hindre denne Forening var Fjenden den 25de rykket imod det Schachoffskiske Korps, og Feltmarskalken, der først havde bestemt den 26de til et Hovedslag, fandt det nu rigtigst at angribe ham paa en afgjørende Maade. Fjenden havde en meget fordeelagtig Stilling, da hans høire Fløi var dækket af et stort Morads og Centrummet af en Skov. Armeens høire Fløi, der Rosenske Korps, begyndte Slaget, i det en Jnf. Brigade, anført af General Murawiet, rykkede frem mod Fjendens yderste venstre Fløi, for at lette Fyrst Schachowskois Fremmarsch, og en anden Afdeling angrefSkoven, som laae nogle tusinde Skridt fra Positionen, mellem Byerne Grochow og Kawenczyn, og gjennem skjæres af en Bæk og nogle Grave; Skovkrattet blev haardnakken forsvaret, og de Batailloner som først vare trængte derind, maatte vige for den overlegne Jld. Der blev sendt Forstærkning, Krattet omringet paa den ene Side af Jnfanterie, og paa den anden af General Witts Kavalleriekorps. Der blev efterhaands anvendt 16 Batailloner paa at bemægtige sig det, og at fordrive Fjenden ud derfra. Saaledes sloges man indtil ud paa Eftermiddagen. Jmidlertid var der en levende Kanonade paa den venstre Fløi hos General v. Pahlen. Kl. 5 indtraf Grenadeerkorpset, som underveis havde atter været i en Træfning, til den høire Tøi, og rykkede frem mod Praga. Kavalleriet satte sig i Bevægelse, og det kom til flere Fægtninger. Jsær udmærkede sig Prinds Albrechts Kyrasseerregiment, der erobrede 3 Kanoner og trængte frem indtil tæt foran Praga. Da Dagen hældede var den hele Position som Polakkerne havde havt, i den russiske Armees Besiddelse. Samme Nat blev Forstaden Praga rømmet, men Brohovedet forblev dog i Polakkernes Besiddelse. Det litthauiske Korps, hvis Frafald Polakkerne havde stolet paa, have i blodige Fægtninger bevaret deres Troskab paa det meest glimrende Man anslaaer den russiske Armees Tab til 4 a 5000 Mand, men Jnsurgenternes til langt betydeligere.