Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-12-09
Nyheder fra Udlandet. Oprøret i Barcellona er meget betydeligt og tildrager sig i høi Grad den almindelige Opmærksomhed, og det synes næsten, som om det ulykkelige Spanien endnu engang kan blive underkastet Borgerkrigens Rædsler. Aarsagerne til denne Opstand synes fornemmelig at være Misfornøielse med den blodige Zurband's Grusomheder (han havde f. Ex. nylig kaldt en af de største Fabrikeiere til sig og givet ham et Fodspark) og med Esparteros Soldatudskrivninger, hvorfor Catalonien hidtil, ifølge sine særegne Privilegier, har været fri, samt Frygt for en Handelstractat med England, hvorom Regjeringen havde begyndt at underhandle, og som i høi Grad vilde skade de mange Fabriker i denne Provinds Oprøret begyndte, som bekjendt, uden nogen foregaaende Sammensværgelse, med et lidet Opløb af Arbeidsfolk, der bestandigt blev større og større. J flere Nætter og Dage sloges Garnisonen, der bestod af flere Regimenter, med Oprørerne i Stadens Gader; fra Husene skjød man, samt nedkastede Stene og Meubler, ja endogsaa kogende Vand, paa de kæmpende Soldater, enhver Terrasse i Staden var som et Arsenal for Tegl- og Muursteen; en fra et Vindue nedkastet Commode dræbte Zurbanos Hest, dog uden at træffe ham selv. Efter en lang og blodig Kamp trak General capt. (van Halen) sig ind i Citadellet med sin Stal og to Regimenter; et andet Regiment og Artillerie drog ind i Fortet Altarozanos Over 500 dræbte og saarede Soldater, samt omtr. 60 Officerer (bl. hvilke 3 Oberster, 7 Commandeurer og 15 Capt.) laae rundtom i Gaderne, der af Folket vare allevegne stærkt barricaderede. General van Halen var senere rykket ud fra Citadellet og havde taget sit Hovedqvarteer en Miilsvei fra Staden, hvor han ventede paa de Hjælpetropper, som vare underveis med Regenten Espartero selv i Spidsen. Ogsaa Fortet havde senere maattet capitulere, af Mangel paa Levnetsmidler. Det hedder ogsaa, at General Zurbano var falden i Oprørernes Hænder, tilligemed flere andre høie Officierer. Man har spurgt den oprettede Folke Junta hvad den forlanger, og den har svaret: Esparteros Afsættelse, andre Cortes (Stænderdeputerede), Dronningens Giftermaal med en Spanier og Nationalindustriens Beskyttelse. Stadens Forsvarsvæsen, er af Folket blevet overdraget til en forhenværende Oberst Durando, en Piemonteser, almindelig bekjendt som en dygtig Officier. Alle Øvrighedspersoner vare flygtede, og Folkeregjeringen bestaaer fordetmeste af simple Arbeidsfolk. Fra de omliggende Landsbyer strømmede der uhyre Forstærkninger ind til Oprørerne, og flere større Byer havde allerede efterlignet Barcellonas Exempel. J denne store Handelstad (en af de betydeligste ved Middelhavet) hersker naturligviis en stor Forvirring. Enhver Familie bringer sine Eiendele og Kostbarheder i Sikkerhed; alle Boutiker ere lukkede, og mangfoldige Capitalister a. ere i Begreb med at forlade Staden; men Porten ere lukkede og Jngen tør komme ud. Førend Regenten forlod Madrid havde han havt en lang Conferentse med den engelske Gesandt, der strax havde afsendt overordentlige Courerer til Lissabon og Gibraltar, med Ordre til de derværende Krigskibe, strax at gaae under Seil til Barcellona og stille sig til den spanske Regjerings Disposition. Det skal være hans Beslutning, at gaae med den største Strænghed tilværks mod Barcellona, hvoromkring der bliver concentreret en imponerende Troppemagt. Saasnart denne er samlet, skal Staden, bombarderes. Herimod var gjort kraftige Forestillinger af de fremmede Consuler; men General Halen havde svaret, at det angik ikke ham, han adlød kun sin Ordre, og det blev de Fremmedes Sag, hurtigt at bringe sig i Sikkerhed, hvortil nu ogsaa Consulerne havde opfordret deres Landsmænd, der i største Jil søgte ombord paa de i Havnen liggende Skibe.