Adresseavis for Børn, 1782-12-11
Slutningen af Lystspillet Udgangen, eller Helbredelsen, Tredie Act.Første Optrin. (Det er tidlig om Morgenen den anden Dag. Børnene ere allerede pyntede i deres bedste Stads, August. Lovise. Amalia. August. J kunne det dog vel, allesammen? Amalia Oja, ret godt. Lovise. Jeg har i Morges gandske tidlig allerede igientaget det, førend jeg stod op, og jeg stødte slet ikke an i noget. August. Det er brav. Jeg tænker, at jeg skal ogsaa nok kunne det. Men jeg kan ikke vide, hvor Christian bliver af Og om Mosse Henrich kun ikke lader sig forekomme af vor Fader; thi saa ere vi ret deran Amal. O Ney, det gjør han gandske vist ikke. Lov. Ney, derfor er jeg heller ikke bange; han er alt for glad til, at han ikke skulde staae ret Skildvakt, og skulde fordærve den hele Glæde for os og for sig Andet Optrin. De Forrige. Christian. (Med halve Krandse i Armeen.) Christian. Naa, bier jeg for længe? August. Ja, du bier temmelig længe. Lov. Vi vidste ikke, hvor du blev af. Christ. Ja, jeg maatte bie; thi det var jo ikke færdigt endnu altsammen. O, jeg stod, ligesom jeg stod paa Gløder, jeg tænkde, at det vist nok vilde blive for sildigt. (Han lægger Halv Krandsene ned paa Gulvet.) Amal. (betragter dem,) Men, hvorledes skulle vi nu bære os ad dermed Aug. Lad dem kun ligge; du skal nu strax faae det at see. Christ. See der, stil dig engang derhen, Lovise, (han tager en Halvkrands, og giver hende den ene Ende af samme i den venstre Haand) og tag nu fat her, (peger til den anden Ende) og her tager August fat. August. CreAvis. August. (har ogsaa optaget en Halvkrands) Hvor, Kom hid, (han tager fat) Og du Amalig, stil dig nu herhid ved min høyre Side, og tag fat ved denne Ende. (Han holder den anden Ende af Halvkrandsen, som han havde optaget, hen til hende. Amal. Skal jeg holde saaledes: August. Ja, det er ret. Lov. Men hvem kommer nu herhid hos mig paa den anden Side? Christ. Jeg, Lovise. Seer du, saaledes (han tager to Halvekrandse op, en i hver Haand; ved den, han har i Høyre Haand, lader han Lovise tage fat, og ved det han svinger med den, han har i Venstre Haand, siger han, og her ved Enden af denne skal Henrich tage fat Aug. Men, Amalia, buk dig, og tag endnu den Halvkrands, som der ligger, i din Høyre Haand, og ved de to Ender, som ere imellem eder, tager saa Henrich fat, saasnart vor Fader er traadt ind imellem os. Amal. Ach, saaledes: Nu forstaaer jeg det; og saa dandse vi strax omkring ham, August. Ja, ja, saaledes skal det være. Lov. Men skulle vi dandse høyre om eller vensterom, Christ. O, det er det samme; – det kan være ligesom det kan falde sig August. Ney, han skal have Tak, min Herre; det maae vi nok i Forveien gjøre Aftale om, thi ellers vil der strax blive Forvirring. Christ. Naa, godt, hvorledes skal det da være? Lov. Jeg tænker, vi skulle først dandse vensterom. Aug. Ja nok da vi ville altsaa dandse vensterom; men forglem det nu heller ikke igjen. Vi maae ogsaa sige Henrich det. Amal. See, der kommer han allerede. Tredie Optrin. De forrige. Henrich. Henrich. Gesvindt, gesvindt i Orden, Nu kommer han strax; han vil paa Øyeblikket være her. Christ. Godt, Kom, og tag strax fat her, og saasnart vor Fader er kommen herind, saa for Børn. skal du slutte Kredsen der ved Amalia, og begynde at dandse. Henr. (tager hurtigt fat.) Godt, Kom, lad mig faae fat, Aug. Men vi skulle dandse vensterom, hører du vel, Henrich, Henr. Godt, godt jeg skal nok.