Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-12-05
Udlandet. Spanien. Efterretningerne fra Barcelona ere ikke ganske overeensstemmende, dog seer Man, at Opstanden iværksættes med Energie. Hurbanos Bombardement fra Montjuich har ikke anrettet stor Skade, hvorimod det bekræftes, at Tropperne have mistet over 500 Mand i Kampen med Folket. Juntaen tillader Enhversomhelst at forlade Staden; et saadant Pas underskrives: "Nationen og Friheden. Det hedder, at durband har ladet to Republikanere skyde; er dette sandt, torde det see slemt ud med General Havala, der er falden i Jnsurgenternes Hænder. Paa Børsen i Paris sagde Man den 25 f. M.,at flere i Nordprovindserne stationerede Regimenter have gjort fælleds Sag med Oprørerne, i Figuieres have Oprighederne maattet flygte ind i Fortet. Fra Perpignan meldes, at Stæderne Vich, Manresa, Jgualada, Tarragona, Reuss og Girona have erklæret sig for Juntaen. Grunden til den blodige Opstand angives af Nogle at være, at Embedsmændene i Barcelona havde arresteret adskillige republikansksindede Borgere, hvilke Nationalgarden forgiæves fordrede løsladte. Foreløbig har Juntaen taget følgende Beslutninger: 1) at alle Nationalgardens Officerer skulle møde for Juntaaen og modtage dennes befalinger; 2) det Samme skal gjelde med Hensyn til Alkaderne og Municipalitetets ringere Embedsmænd, 3) ethvert Jndivid, der gribes i Tyveri eller lignende Forbrydelser, skal dømmes summarisk. Fremdeles har Juntaen besluttet: Cataloniens Uafhængighed af Hoffet i Madrid indtil en fri, retfærdig og beskyttende Regjering indsættes, fuld af Nationalitet, Ære og Jndsigt; endelig fordres aaben og fri Beskyttelse for Spaniens Jndustrie, Agerbrug og Handel, ligesom alle Spaniere opfordres til at følge Cataloniernes herviske Exempel. J en ny Proclamation af 19 f. M. tales der endnu mere tydeligt: Man kræver reentud Regenten Esparteros Afsættelse, Man vil have, at Dronningen skal ægte en spansk Prinds, Man bebreider Regjeringen, at den har villet gjøre det skjønne Spanien til en Colonie af det overmodige Engelland. (nemlig ved den Handelstraktat, der endog indrømmer Engelland Overopsigten over den spanske Told!) Jmidlertid har Espartero forladt Madrid, for at rykke mod Barcelona, hvor han har erklæret at ville gaae frem med den yderste Strænghed, ifald Staden ikke øieblikkelig overgiver sig. Det maa forresten betragtes som et stort Vovestykke af Espartero, i dette Øieblik at forlade Madrid, thi Man kan vel antage, at Marie Christine havde hersket endnu, hvis hun ikke var reist bort fra Hovedstaden, Barcelona blev Vendepunktet for hendes Lykke. Under Regentens Fraværelse skal den for sin Grusomhed bekjendte General Rodil vaage over Roligheden i Madrid For sin Afreise havde Espartero en lang Samtale med den engelske Gesandt, Hr. Aston, der ifølge flere Avisers Paastand har stillet alle ved Barcelona liggende engelske Krigskibe til de spanske Øvrigheders Disposition, saa at de endog kunne komme til at operere imod den oprørske Stad, hvilket atter kunde bevirke en Confliet med Frankerig, der aabenbar begunstiger ethvert Forsøg af Spanierne paa at løsrive Landet fra Afhængighedsforholdet til Engelland. Ogsaa en fransk Eskadre har derfor faaet befaling til at afgaae til Barcelona. De seneste Efterretninger melde, at Juntaens Agenter ivrigt og med Held arbeide paa at formaae baragoza, Tarragona og Valencia til at deeltage i Opstanden. Hvert Øieblik ventede Man, at Montjuich vilde capitulere.