Norske Intelligenssedler, 1799-01-30
Endnu er jeg bleven Publicum skyldig at tilkjendegive Aarsagen, hvorfor ikke Hr. Hjørings Svar til Hr. Embretsens Notarial-Beskikkelse i Lotto-Sagen blev fra mig overladt disse Blades Bekjendtgjørelse - Det er da imidlertid af Hr. Hjøring selv, i al sin Hæderlighed, overgivet til Publicum, og jeg saaledes den Gang befriet for Omkostningerne Man tillade min sædvanlige Oprigtighed, virkeligen syntes det mig 1) At dette Svar var endog med sig selv saa ilde sammenhængende, at man deri allevegne øyner den smudsige Stymper, saa flad og flau, som jeg eengang saae Wessels Johan von Chrenpreis, den røstende Medynk, som jeg nu tilbagekaldte mig over hiint Syn, gjorde mig frygtsom formine Læseres alt for store Folsomhed ved at see et Menneske i dette Svarskrift under saa stærkConvulsioner, og saadant Sindbillede tog jeg i Betænkning at fremstille, saa meget meer som man sagde mig, at Helten selv fandt sig rørt derved meer end ved noget andet, i denne Sag foregaaet. 2) Fordi jeg undsaae mig ved at forelegge et Publicum, der nu af de foregaaende Act-Stykker kjendte Sandheden i denne Sag ligesaa vel som jeg, et Skrift, som har aldeles intet tilfælles dermed, men indeholder nøgne og afbeviste Usandheder fra Begyndelse til Ende, saadant Skrifmaatte jeg billigen rødmes ved at frembringe, da alt hvad jeg herom skrev aldrig afveg fra Sandhed, og da Hr. Hjøring selv, paa den kraftigste og meest høytidelige Maade har modsagt og tilbagekaldet dette hans Svarskrift ved det af Hr. Embretsen tiltryglede Forliig; af hvilken sidste Omstændighed jeg og udfandt Grunden til hiint Rygte, at Hr. Hjøring mere end nogen anden bar Afskye for dette Skrift, 3) Endelig var det mig kjært at give Hr. Hjøring nogen Betænknings-Tiid; jeg raisonerede saaledes: er det rigtigt at Manden er paa Veien til Sandhed og Bædring, at han kjender det afstikkende i hiint Svar, saa vil han blive glad ved at tro sig skaanet for den Haanhed at læse samme i et offentligt Blad; har Svagheden derimod endnu den samme voldsomme Magt over ham, da vil han vove et fortvivlet Udfald, og maaskee selv bekjendtgjøre det - det sidste traf ind!!! og - jeg blev da ey hans Agent. Derimod indleder han mig til at give ham denne sidste Salvelse: 1) Naar det ikke var urigtigt, at Hr. Hjøring tilkom nogen Lod eller Deel i den omhandlede Lotts-Gevinst, hvorledes var det da muligt for ham eller nogen i en Sag om ikke mindre end 22,000 Rdlr. at frafalde sin Rettighed saa gandske, at han ikke skal have faaet en Skilling deraf, men var hans formeentlige Ret grundet paa saa falske og ulovlige Handlinger eller Foretagender, at det turde ikke prøves ved Domstolene, hvad kalder man da dette, og men da ikke ethvert bædre tænkende Lem af det borgerlige Samund med rette ivrer? 2) Hr. Hjøring har søgt at bibringe Publicum det samme, som han i Svaret til NotarialBeskikkelsen foregiver, at han, for saadan Rettighed, havde Hr. Embretsens skriftlige og uomstødelige Tilstaaelse. Man behøver ey at være Jurist for at skjønne, at ingen Domstoel da kunde have frakjendt ham disse 22000 Rdlr., men hvorfor frygtede Hr. Hiøring da saa meget for Domstolen, at han før gav Slip, paa hver Skilling, end der ved et gandske ubegribeligt Væsen. 3) Hr. Hiøring afvige fremdeles fra Sandheden, naar han vil forsikkre Publicum om at ingen har haft Hr. O. Embretsens Fuldmagt til at paatale dette hans Forhold Hele Chrestiania veed at Hr. Knud Tobroe fulgte Hjøring i Hælene paa hans Tilbagereise fra Soløer til Christiania for at overtale ham til ey at gjøre noget Brug af det Tilstaaelses-Skift han igjennem havde tilvendt sig af Hr. Ole Embretsen og at det var for O. Embretsen han reiste i saadant Ærinde - jeg har ellers et Document i Hænde fra Hr. O. Embretsen som begynder saaledes: "Sønsterud den 11te November 1798. Hav Tusinde Taklædle Hr. Velynder for meget ærede af 3die d. M. Tilfældet med Lotterie-Sedlen er ganske rigtig som Rygtet siger, og hvorom De skriver, og hvorom jeg strax efter Hr. Hjørings Afreise kom i Erfaring etc. etc.etc." Mon ikke dette Document, som ikke kan modsiges af Hr. O. Embrotsen selv, beviser at Hr. Hjøring i alt det han har skrevet til bæste for sin slette Sag, blot har haft til Hensigt at bringe Publicum bag Lyset for at betage mig dets Tiltro. - Men jeg vil ikke med Hr. Hjøring snakke - jeg vil bevise - En af dette Stæds værdigste Procuratores har, deels efter Begjering af en megen respectable Borgermand her i Byen, og deels efter Hr. Ole Embretsens eget Forlangende, forfattet den Notarial-Beskikkelse og Protest som jeg har opvartet Publicum med i Ugebladene No. 51 og 52 s. A. og dog drister Hr. Hjøring sig til at skrive i Uge-Sedlerne No. 46 og 49 s. A. blandt andet dette: at saa langt det er fra at han (sc. Ole Embretsen) har bedet eller givet nogen i Commission at skrive til hans Fornærmelse, saa langt skal det og være fra ham at saadant skal skee herefter, Mon da bemelte Notarial-Beskikkelse, der, som sagt, er forfattet af en megen tillidsfuld Procurator og egenhændig underskrevet af Hr. Ole Embretsen, har til Hensigt nogen Lovtale over Hr. Hjøring, Jeg underkaster dette Publitii bædre Bedømmelse; dog ene dette maae det være mig tilladt at anmærke, at samme forekommer mig at ligne meere beskyldninger for forræderske og svigagtige Handlinger end een Lovtale. 4) Hr. O. Embretsen har ved hans Afreise fra Christiania i Begyndelsen af December Maaned f. A. betalt mig Bogtrykker Bergs Regning for mine Jndrykkelser i Uge-Sedlerne angaaende Lotto-Sagen, og samme Tiid modtaget Bergs Qvittering derfor. Skulde Hr. Hjøring enten selv eller nogen som ærer hans Handlinger bære Tvivl herom, da maa man vide at dette skeede i Hr. Hans Thorn Thoresens Huus i mange brave Folks Paasyn - Nu dømme da heele Publicum (som Hr. Hjøring siger) om jeg har arbeidet mod Hr. Hjøring for mig selv eller for rette Vedkommende. 5) Hr. Hjøring har til denne Tiid skaanet sig selv for at fremkalde mig for Domstolene, og neppe drister han sig dertil - hvad er da deslige Trudsler uden noget som blot fremlokker en foragtblandet Smiil hos Folk af Levemaade. (Fortsættelsen følger.)At ved de af Hr. Poulson og Broder til bæste for dette Steds Fattige den 21de d. M. viiste Legems Øvelser er indkommen 50 Rd., skulle jeg ej unlade herved offentlig at bekiendtgiøre. Christiania den 29de Januarii 1799. Giøøs.