Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-12-11
Udenlandske Efterretninger. Spanien. J de spanske Kamre, især i Procuradores=Kamret, lade tre Partier sig tilsyne: først Ex ministrenes Partii, som vil holde fast ved det kongelige Statut, uden Pressefrihed og uden andre constitutionelle Garantier; dernæst Hr. Mendizabals Parti, som vel ogsaa vil bygge paa det kongelige Statut, men mener det forresten, som det synes, ærligt med Friheden og gjerne vil indrømme den Alt, hvad der nogenlunde lader sig forene med hiint Statut; og endelig det Partii, som hylder Folkesouverainiteten, og hvis Bestræbelser gaae ud paa at oprette en Forfatning, tilskaaren efter Cortes-Constitutionen af 1812. Det første af disse Partier er, som man kunde vente det i et Kammet, der er sammensat under dhrr. Martine, de la Rosas og Torenos Auspicier, efter en af dem vilkaarlig indrettet Valgmaade, det talrigste og de andre Partier, hvert for sig, overlegent. Dette Forhold vil gjøre det nødvendigt for de to andre Partier for det Første at gjøre fælles Sag. Hr. Mendizadals Regjering synes ogsaa at have begrebet denne Nødven, dighed, idet den ikke blot til Poster, hvis Besættelse var afhængig af den, har foretrukket Mænd af Bevægelsespartiet, men desuden i en nyere Artikel i den officielle Gaceta har udtalt de meest beroligende Forsikkringer om dens progressive Villie. Bevægelsespartiets Organ, Eto del Commercio, havde nemlig dadlet, at Dronningens Tale forbigik den belovede Revision af det kongelige Statut med Taushed, samt at de Lovforslag, der skulde forelægges det nærværende Kammer, vare saa omfattende, at det vilde see langvarigt ud med Mødernes Slutning, hvilket gav Grund til at befrygte, at det var Regjeringens Hensigt, saalænge som muligt at udsætte Jndkaldelsen af et nyt, efter mere frisindede Principer udvalgt Kammer. Hertil svarer nu den officielle Gaceta, at, da Regjeringen ønskede at have fri Haand til at gribe adskillige Forholdsregler, hvis hurtige Udførelse Statscrediten krævede, maatte den nødvendig først vinde Nationens Tiltro. Dette vilde kun opnaaes derved, at Regjeringen selv underkastede sig Control, og dertil skulde Lovforslagene om Pressefrihed og Ministrenes Ansvarlighed sigte. Disse Løvforslag maatte derfor nødvendig forelægges det nærværende Kammer, tilligemed den nye Valglov. Hvad den anden Bebreidelse angaaer, da bemærket Gaceta, at den er ganske ubeføiet; thi en Regjering bør ikke to Gange aflægge eet og det samme Løfte. Nu har Regjeringen engang høitidelig erklæret, at den vil overdrage de nye Cortes Revisionen af Fundamentaloven; dette Tilsagn maa da være tilstrækkeligt, og bliver i fuld Kraft, om det end blev forbigaaet med Taushed i den kongelige Tale. - Hr. Mendizabal har endvidere aflagt et utvetydigt Beviis paa, at han vil holde med Bevægelsespartiet, derved, at han har formaaet Regentinden til at udnævne Hertugen af Rivas, som er Formand for dette Parti i Procereskammeret, til Kammerets Vicepræsident. J Modet den 21de fremlagde Hr. Mendizabal den nye Valglov, som bestaaer af 79 Artikler. Med det almindelige Opbud og den dermed forbundne Subscription havde det vedvarende god Fremgang. - Nogle Rygter om, at en Opstand var udbrudt i Sevilla, og at Cordovas Tropper havde vægret sig ved at lade sig føre mod Fienden, have vel havt nogen Jndflydelse paa Børsforhandlingerne, men synes dog at være ugrundede. Derimod beretter Moniteuren, at Mina er personlig rykket i Marken med en temmelig stor Stridsmagt, og at en betydelig Forstærkning skulde være i Anmarsch fra Arragonien; og meener samme Blad, at hvis dette Sidste stadfæster sig, turde Carlisternes Stilling snart blive saa farlig, at de ville see sig nødte til at retirere ind paa fransk Grund. Forresten lader det til, at Veirligets og Førets Beskaffenhed har en Tidlang lagt næsten uovervindelige Hindringer i Veien for militære Operationer. - En stor Deel af den Opmærksomhed, som hidtil har været henvendt til Spaniens Forhold, vil ellers nu blive hendragen paa en anden Gienstand, som synes at ville indtage en vigtig Plads paa den politiske Skueplads, og det er De fransk nordamerikanske Anliggender. Det bliver nemlig mere og meere sandsynligt, at en Krig vil bryde ud imellem Frankerig og de forenede Stater. Moniteuren af 1ste d. M. bekjendtgiør to Decteter, ved hvilket Admiral Mackau et udnævnt til Gouverneur paa Martinique og tillige til befalingsmand over den franske Operationsflaade, som skal samlet ved Antillerne. Admiral Mackau skal, som en Følge heraf, allerede for nogen Tid siden være afreist til Brest. Fremdeles ere ved Ordonnantser af 28de og 30te Novbr. flere Flaadecapitainer udnævnte til at commandere bestemte Linieskibe. Paa den anden Side skildte Privatbreve fra "vel underrettede Personer i Nordamerika General Jacksons og hans Raadgiveres Sindelag, som yderst krigersk, dog med det Tillæg, at Regjeringens Bestræbelser gik ud paa at udforske, hvorvidt Folket maatte være tilbøieligt til en Krig med Frankerig, og at i samme Forhold, som en fiendtlig Stemning gav sig tilkjende hos Nationen, vilde den Tale, hvormed Jackson d. 1ste Decbr. skulde aabne Kongressen, blive enten heftigere eller maadet holdnere. Jfølge andre Cortespondents=Efterretniuger skulde den krigerske Stemning være vidt udbredt, deels som en følge af, at Statskassen har et reent Overskud af 23 Mill. Dollars, deels fordi Mange ere kjede af den langvatige Fred og kun i Krig see er Middel til at udføre deres ærgjettige Planer, deels endelig fordi man anseer det for nødvendigt at give den urolige Aand, som i Anledning af Banken og SlaveEmancipationen truer med alvorlige Revolter, en anden Retning. - At man under disse Omstændigheder seer med spændt Forventning General Jacksons Tale imøde, er naturligt, og ligesaa naturligt er det, at Børserne og Journalerne ere Værkstedet for de mangfoldigste Rygter. Det flere Gange gientagne Rygte om et Forbund mellem Nordamerika og Rusland faaer derved nyt Liv, og skjønt Journal des Dehats mener, at Jackson ikke vil vave at lade sit Fædreland gjøre fælles Sag med et Cabinet, som den frisindede og civiliserede Deel af Europa anseet for sin værste Fiende: saa findes der dog Mange, som ikke blot troe paa et saadant Forbund, men udstrække det ogsaa til Sardinien og tvivle ikke paa, at jo ogsaa Kongen af Holland vil slutte sig dertil. Fler franske Journaler see allerede Krigsluen fremblusse allevegne og trøste sig med, at Frankerig derved vil i det Mindste blive det nærværende Regjeringsystemqvit. Saaledes oplefter Messager et Triumphskrig, over, at "Dødstimen nu snart vil slaae for Juliirevolutionens Snylteplanter, for Talerstolens og Diplomatikens Gøglere og for dem, der ville kjøbe Fred til enhver Priis; thi nu aabner Kamppladsen sig atter for de to Partier, der i alle Europas Lande staae fiendtlig over for hinanden." Dersom Messager spaaer rigtig; dersom virkelig en europæisk Krig udvikler sig af Stridighederne mellem Frankerig og Nordamerika, saa kunne maaskee De landflygtige Polakker endnu komme paa en grøn Green. Denne Forhaabning blev i det Mindste udtalt, da den polske Revolutions Aarsdag, d. 29de Novbr., blev celebreret i Paris, for hvilket der iaar ingen hindringer bleve lagte i Veien. Præsidiet var overdraget til Lafayettes Slægtning, Hr. Lasteprie, som aabnede Festen med en Tale, hvilken han sluttede med at opmuntre Polakkerne til at holde fast ved deres Mod og deres Haab; thi " - sagde han - "Enden paa Eders Lidelset kan ikke være langt borte; Eders Bestandighed vil snart krones med et hei digt Udfald, og J ville efterlade Eders Efterkommere et hædret Navn, Uafhængighedens Lykke og Frihedens Nydelse. J samme Aand talede General Roman Soltyk. "Betænker." - sagde han mod Slutningen - "hvorofte vore Dødsfiender meente at have underkuet os for stedse, og dog altid igjen maatte fre deres overvundne Skarer fordrevne fra vore befriede Grændser. Op da, lader os alle forberede os til den hellige Kamp, som venter os, Op! alle J Polakker, som sukke under Undertrykkelsens Aag, selv J, som, tvungne, tjene i de fiendtlige Hære, J Udvandrede, som ere adspredte over Frankerig, Engelland, Belgien, Schweitz, Spanien og det fjerne Amerika; op!