Berlingske Tidende, 1813-04-09
General v. Dørnberg ankom først i Havelberg, og gik derpaa med sit Corps over Elben den 26de Marts, ved Landsbyen Guitjöbel, i ligeoverfor Werben. Den 28de rykkede Fienderne, 4 til 5000 Mand stærke, frem over Arneburg, og tvang dette Corps til at forlade Werben og gaae tilbage over Elben. Corpset tabte derved ikke de mere end 1 Officeer og 18 Dragoner, som havde opholdet sig forlænge i 1 Verden. Jmidlertid var ogsaa General Tschernischeffs Corps ankommen fra Genthin til Havelberg, og holdt et Krigsraad med de to de andre Generaler v. Dørnberg og v. Benkendorf over de videre Operationer, ifølge hvilket General v. Tichernischeff først gik over Elben og besatte Lichterfeld og Sechausen, forat sikke det dørnbergske Corps Overgangen. Neppe vare de fornødne Dispositioner trufne, førend Major v. t. Puschkein, som stod i Lichtenfeld med et Regiment Kosakker, blev i angrebet af 3 Batailloner fransk Jnfanterie, 200 Mand Cavallerie s. og to Kanoner. Denne brave Officeer holdt Fienderne borte, indtil et Cavallerie tilbage til Werden, og toge to Officerer og 60 Mand til Fange. J sætning. Nu angrebe begge Regimenterne Fienderne, trængte dem til regiment af Oberst Baron v. Pahlens Division kom ham til Und Da Fienderne vare saa nær, saae General v. Dørnberg sig nødt til s. at iværksætte sin anden Overgang over Elben længere nede, ved Len den zen, istedet for ved Sandkrug, hvor han var gaaet over første Gang res Dette skeete den 31te Marts. er. Herpaa bleve følgende Marschhdispositioner trufne: General v.er: Dørnbergs Jnfanterie gik af Dannenberg, Cavalleriet under Geneer ral v. Benkendorfs Anførsel af Luckow, og General v. Tschernischiffr. Corps af Wustrow til Forat sikre denne Bevægelse afsendte sidstnævnte n: General to Kosakregimenter, under Oberst v. Wlassows befaling, til ed Sechausen, med Orte at følge det øvrige Corps over Arendsee og . Salzwedel, forat byde de mellem Stendal og Gardelegen posterede at Fiender Spidsen. i Tschernischeff erfarede, at General Morand, med et Corps over 3000 Neppe var denne Position taget for Generalerne v. Dörnberg og r. Mand Jnfanterie, II Kanoner, og 300 Mand Cavallerie stærkt, i trængte frem over Tottstadt til Lüneburg, forat straffe Jndvaanerne de fordi de havde grebet til Vaaben, og drevet en fransk Eskadron tilbage, et Lüneburg, forat sikre Jndvaanerne for den dem ventende Skjebne. De commanderende Generaler besluttede derpaa ufortøvet at ile til naaede det dørnbergske og tschernichefske Corps dog ikke Brettenstein, Uagtet Tropperne i 24 Timer gjorde en forceret Marsch af 10 Mile, g og Bienenbattel førend om Morgenen den 2den April, 12 Timer i efterat de Franske vare rykkede ind i Lüneburg. De besluttede strax e atangribe Staden, og traf dertil følgende Forholdsregler: gaae Staden med to Kofakregimenter paa den venstre Bred af ElmeenGeneral Tschernischeff beordrede Oberst Baron v. Pahlen at omi aaen, og der at begynde Angrebet, forat bortvende Fiendernes Opmærksomhed fra den paa den høire Bred af Elmenaaen bestemte Hovedangrebspunkt. Paa samme Tid lod General Tschernischeff Positionen ved Bienenbuttel stærkt besætte, som var af særdeles Vigtighed dersom Fienderne gjorde Mine til at omringe det russiske Corps. Gene ral Dørnberg var ogsaa saa forsigtig at detaschere et Regiment Kosakker til Dallenberg, forat dække Veien til Dannenberg, Gartorv og Lükow, og at besætte Overgangen over Nette med et Compagnie Jnfanterie og en Kanon. Neppe havde begge Corps nærmet sig Staden, paa den høire Bred af Elmenaaen i en Afstand af co Kanonskud, og forstukket sig bag Buske og Giærder, før Oberst Baron v. Pahlen, med megen Snildhed og med forønsket Udfald, begyndte Angrebet Jnfanterie og tre Kanoner, i den Hensigt at afskiære ham fra Veien paa den anden Side. Fienderne gik ham imøde med to Batailloner Generalerne v. Dörnberg, v. Tschernischeff og v. Benkendorff løde nu til Bienenbåttel. Det kom til en paa begge Sider heftig Kamp, og Cavalleriet rykke frem, saaledes at Benkendorff anførte den høire og Tschernischeff den venstre Fløi. Fienderne, som vare i fuldkommen Uvished om det russisk preussiske Corpses Styrke, og troede at de blot imidlertid derascherede de til denne Side omtrent en Bataillon Jnfanhavde at gjøre med nogle faa Kosakker, bleve herved meget opverraskede; terie, to Kanoner og henved 150 Ryttere. Dette Cavallerie blev strax angrebet og kastet af Oberst v. Bedraga, og begge Kanonerne afskaarne fra Staden og tagne. Paa samme Tid styrrede General v. Dørnberg, i Spidsen for den af Major v. Børke anførte preussiske drev den over Broen tæt foran Staden tilbage paa den høire Bred af dorff commanderede Cavallerie, løs paa den fiendtlige Bataillon, og Jnfanteriebataillon, med 4 Kanoner, og der af Generalv BerkenEimenaaen. Tillige angreb den russiske Jnfanterie-Bataillon under Tschernischeff understøttede denne Bevægelse med 2 Kanoner, og giorde Major v. Essen paa den venstre Bred af Elmenaaen, og General v. selv et Angreb i Spidsen for sit Cavallerie. Det russiske og preussiske Jnfanterie fandt Portene, Valdenne ja endog Husene inde i Staden besatte af fiendtligt Infanterie. Stedbeliggenheden var den kraftigste Modstand gunstig, og der opstod paa denne Punkt en haardnakket og blodig Fægtning. Russerne og Preusserne kappedes om Skridt borte fra det fiendtlige, anrettede de skrækkeligste Ødelæggelser, Æren, og vort Artillerie, der ikke var mere end omtrent 100 i Stadens Gader. Dispositionerne under Fægtningen geraade General Dørnberg til største Ære. General Tschernischeff styrtede, i Spidsen for sine Husarer, næsten paa samme Tid som den fiendtlige TirailGevv Puschchin, dræbt af en Kartetskkugle. leurs, ind i Staden, og ved denne Leilighed blev den kjække Major, Efterat Kampen ved Indgangen af Staden havde varet med største Haardnakkenhed i mere end to Timer, lykkedes det endelig først Preusserne at bemægtige sig en anden Port, og at bane Vei for General v. Benkendof Cavallerie og Resten af General Tschernischeffs. Dette tvang Fienderne til at forlade Staden, hvilket skeete med saadan Jil, at en af deres Batailloner blev afskaaren, og maatte blive tilbage i Staden. Vore Corps vare saa blottede for Jnfanterie, at man ikke strax kunde overmande denne Bataillon, da næsten alle Tropperne vare beskieftigede med at forfølge Fienderne. Jmidlertid benyttede Oberst Baron v. Pahlen med megen Snildhed dette Øieblik, trak de af General v. Tettenborn sendte Kosakregimenter til sig, og mandeurerede i Forening med Generalerne Dörnbergs og Tschernischeffs Cavallerie saagodt, at Fienderne bleve indsluttede fra alle Sider. Skiønt disse fortvivlede om et lykkeligt Udfald, formerede de dog tre Quarreer, bestemte at forsvare sig til det yderste. J Staden selv opstod paa samme Tid en levende Musketild, i det den afskaarne og af de russiske Jægere opdagede Bataillon vovede et dristigt Angreb med Bajonetten. Dette var imidlertid Fiendernes sidste Anstrængelse; thi da de nedstraktes fra alle Sider af russisk og preussisk Kartetskild, indsaae de at Redning var umuelig, og begyndte lidt efter lidt paa alle Punkter af strække Gevær. - Resultatet af denne Dag var 9 Kanoner (hvoraf 4 toges af General Dørnbergs Corps, 4 af General Tschernischeffs og een af General Tettenborns Kosakker); to af ovenmeldte Kanoner og to Faner overraktes General Tschernischeff og Oberst v. Pahlen, og en tredie Fane erholdt samme af det fiinlandske Dragonregiment, under Oberst v. Kruses Commando. Blandt de Fangne er Corpsets haardt saarede Anfører, Divisionsgeneral Morand selv; desuden Chefen for hans Generalstab, de Lourde, den sachsiske Oberst v. Eberstein, OberstPeisp og alle Generalstabens Officerer. Overhovedet ere over 100 Officerer og 2200 Soldater tagne til Fange. I Almindelighed geraader den Jver og indsigtsfulde Virksomhed, som Generalerne have udviist ved denne de russiske og preussiske Troppers første Kamp paa den venstre Eldbred, dem til største Ære. Offcerernes og Soldaternes Tapperhed overgaaer al Roes.