Viborger Samler, 1847-06-01
I en i "Børsenhalle indrykket Artikel af F. W. om Forbud imod Producters Udførsel hedder det: "Saaledes som i store Farer den paniske Skræk stedse er det Farligste, det som tilvisse leder til Undergang, saaledes gives der, naar store Calamiteter hjemsøge et Land, ingen større Ulykke, end naar Frygt og Angst saaledes bemægtige sig Menneskene, at de tabe Besindigheden". Denne Sætnings Sandhed søger Forfatteren at begrunde ved Exempler, tagne af Jtaliens Historie i Middelalderen, da Pesten hæriede Stæder og Landskaber, fra Cholerasygdommens Periode i Europa, fra Raseriet imod de formeentlige Brandstiftere i Hamborg under den sidste store Brand, og fra de Udførselsforbud, som flere Regjeringer have udstedet i den senere Tid. Man tør ikke forundre sig over, at Folket ikke indseer, at Afbrydelse og Forstyrrelse af Handelsforbindelser kun forøger Nøden, at Folket ikke begriber, at man netop har Speculation og Kornhandel, som man nu brændemærker som Kornpuger, at takke for, at enhver Misvært ikke fører til Hungersnød, at Priserne, naar riig Høst indtræder, ikke synke for dybt, at Priserne, naar Mangel paa Korn finde Sted, ikke blive for høie, og at Tilførsler ankomme fra andre lykkeligere Himmelstrøg. Men langt ubegribeligere er det, hvorledes Regjeringer kunne nu, da Statsvidenskaberne have gjort saa store Fremskridt, atter falde tilbage til det sørgelige Politihydra, og hvorledes de under de nuværende Forhold kunne tage deres Tilflugt til Grændsespærring og til Forbud imod Udførsel. Det eneste Hjelpemiddel imod saadanne Cala= 1 miteter ligger i hurtige Samfærsels-Midler, i Handel, Credit og Ophævelse af alle Hindringer for Communicationen og fornemmelig i alle civiliserede Staters Stræben efter Eenhed og et stort internationalt System med Hensyn til Folkehuusholdningen. Og medens de høie Priser paa Levnetsmidler paa en frygtelig gjennemgribende Maade taler for det Ukloge i Grændsetold og Probitivsystemer, griber man i sin Angst til det sletteste Middel – til Udførselsforbud. Bragte til Jndsigt ved Nøden, ophæve Staterne den ufornuftige Jndførselstold paa Levnetsmidler; men de tilintetgjøre til samme Tid ved Udførselsforbud det af dem tilsigtede Gode. Forfatteren skjænker den danske Regjerings Holdning ligeoverfor den herskende Nød den høieste Anerkjendelse. Ophævelsen af den trykkende Skat, der meest trykker de lavere Folkeklasser, Ophævelsen af Mølletvangen (imod Godtgjørelse), fri Jndførsel af Meel have fundet Sted, førend Nøden havde ført til Tumulter, og Gjæring; vi see ogsaa Regjeringen - siger Forfatteren - ved at forhøie de mindre Gager og Lønninger og ved Anvendelse af andre Midler ligesom at kappes med den store Jver for at yde Hjelp, der viser sig i Gjennemsnit iblandt Communerne, Godsbesidderne og de Rige, uden at Regjeringen har tillige paa den anden Side hyldet de unyttige voldsomme Forholdsregler med Hensyn til Forbud imod Udførsel af Korn og imod Brænderiernes Virksomhed, der nu i andre Lande høre saa at sige til Dagens Orden. At andre Regjeringer ere blevne i det mindste staaende paa Halvveien, og at de, til Ex. Preussen, i Betragtning af dette Lands østersøiske Handel, have indskrænket sig tilet Forbud imod Udførsel af Kartofler og et Forbud imod Brænderierne, er bekjendt. Nys er der opfundet et chirurgisk Jnstrument, der vil vække Verdens Jnteresse i ligesaa høi Grad, som Ætherdampen.