Aarhuus Stifts-Tidende, 1811-04-05
Den 26de afseilede fra Gierrild=Bugt 12 Kanonbaade og 12 Transportskibe samt de til Expeditionen bestemte Tropper. Den 27de Kl. 4 og Morgenen debarqveredes Tropperne med megen Orden. Premier=Lieutenant CarkHolsten af Søe-Etaten marscherede da strax med 200 Matroser langs Stranden; men til Uheld opdagedes han af en Cavallerie-Patrouille. Nu ilede Fienden ind i Festningen, og man hindredes i at afskiære ham; den kiække Søe=Lieutenant Holsteen fulgte, stormede, men blev afslaaet. Major Melsted satte sig i Spidsen for de af ham commanderende 650 Mand, og i Forening med Capitain Pryd; med 150 Mand og Lieutenant Holsten med Søefolkene foretoges en Generalstorm; men den blev afslaaet. Man havde imidlertid ladet Flotillen lægge om Fortet, og denne begyndte at beskyde det, medens Tropperne lavede sig til en nye Storm. Det Tab, disse kiække Stridende havde lidt, opflammede dem. Medens en levende Jld fra Kanonbaadene beskiød Fortet i Ryggen, begyndte Major Melsted paa den ene Side, og Lieutenant Holsten paa den anden Side, Stormen. Alt vare de ydere Forskandsninger vundne, og Tropperne lavede sig til Bestigning af de høie Volde, da Kardetscher af over 40 Piecer haglede ned paa dem. J Spidsen for Tropperne endte Major v. Melsted sin ærefulde Bane. Ufortøvet tog Capitain v. Pryd; Commandoen, satte nyt Liv i de brave Tropper, der standhaftigen udholdt den skrækkelige Jld, og i Forening med den kjække Lieutenant Holsteen oplivedes atter Angrebet. En Kanonkugle tog begge Benene af Capt. v. Pryde, og en anden dræbte Lieutenant Holsten i Spidsen for de brave Søekrigere. Mandskabet, som endnu havde den indre meget dybe Grav for sig at passere, maatte vige for Kardetscherne, hvilket imidlertid skeete med den størst muelige Orden. Et engelsk ridende Batterie forfulgte de Vigende og Retraiten skeete under Fiendens vedholdende Jld. Jmidlertid saaes uventet 1 Fregat Nordfra at holde Øster om Øen, en Brig styrede Vester om og en Skonnert kom Sønder fra. Vinden blæste op- og Kanonbaadene kunde ei længere holde sig; man søgte da at faae embarqveret hvad mueligt var af Tropperne og at redde hvad der var undgaaet Fienden. Transport-Fartøierne lignede noget Kanonbaadene, derfor lod man dem styre af Jsefiorden, for at lokke Fregatten til at jage dem og derved frelse Kanonbaadene og de paa disse embarqverede Tropper; men Vinden vedvarede og Strømmen blev saa voldsom, at Kanonbaaden, neppe kunde holde sig paa Vandet. At indlade sig i Trefning med Fienden var da ikke at tænke paa, og unyttig Tidsspilde vilde det i dette Øieblik have været at vente, for at samle Baadene. Man holdt det derfor vigtigst at lade Fløtillen sprede sig; Signal blev givet at Baadene skulde søge nærmeste Land, og Flotillen adspredte sig derpaa efter den givne Ordre. Denne Bevægelse kunde af Fregatten, som laae Østen for Landet, ikke sees formedelst det udgaaende Rev 8 af Kanonbaadene, som vare meest samlede, styrede nu af Jylland, medens de 4 med udmærket Bravour indlode sig med Briggen og Skonnerten. De opholdte Fienden og lokkede ham om i flere Stræger af Compasset; den ene af disse 4 Baade er reddet, de 3 andres Skjebne er afgjort, maaskee de ere faldne i Fiendens Hænder. Endskiøndt denne Expedition ei lykkedes, skal Fienden dog sikkert ikke rose sig af sin letkiøbte Seir; endnu i Retraiten ramponeredes Skonnerten saaledes, at den maatte lægge ind under Øen og søge Hielp. Foruden alle 3 Anførere af det stormende Troppe-Corps, ere flere af Officererne faldne paa Ærens Bane. J hel Affairen stredes med det meest udmærkede Mod; og noksom vil det betydelige Tab af Dræbte og Saarede, i Forhold til Troppe-Corpset, vise den ophøiede Standhaftighed, med hvilken disse Kjække vedbleve Kampen i den græsseligste Jldregn; og atter har ved denne Leilighed den gamle Tapperhed viist sig uadskillelig fra det Danske og Norske Folk, stedse beredt at opofre Liv og Blod for Konge og Fædreland.