Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-03-21
Rhvn., den 12te Marts. J Hamborgerbladet: "Wochentl. gem. Nachrichten", No. 42, Februar d. A., læses en Skrivelse fra Rendsborg, angaaende den forestaaende stænderske Forfatning. "At de Meninger, hedder det her, med hvilke man i Hertugdømmerne seer den ventede Stænderforsamling imøde, maae være forskjellige, lader sig let slutte af Forskjelligheden i Graden af Aandsdannelse, borgerlig Stil ling og politiske Synsmaader. Det er notorisk, at den store Masse af Folket, ei alene Bonden, men ogsaa den lavere Borgerklasse og Middelstanden, ikke har nogen Sands for formelle Statsforbedringer, men blot interesserer sig for materielle. Den pecuniære Jnteresse er overveiende hos denne Klasse, og den bestemmer derfor Regjeringens, ligesom Bestyrelsens Godhed, efter det Mere eller Mindre, der maa betales i offentlige Afgifter. Men Saameget have de, der høre til denne Klasse, hørt om den ventede Stænderforsamlings Virkekreds, at der ikke af samme tør ventes nogen Nedsættelse i hine Afgifter, og derfor begribe de ikke Nytten af Stænderforsamlingen, og ere af den Mening, at der ikke behøvedes saa mange Omstændigheder og nye Udgifter for at forsyne Regjeringen med gode Raad. – Et andet Partie seer med ikke mindre Ligegyldighed, men at en anden Grund, Stændernes Optrædelse imøde Dette Partie ønsker formelle Statsforbedringer, men haaber ingen saadan, hvad det Væsentlige angaaer, af den ventede Stænderforsamling. Hvis det, mene de, der høre til dette Partie, til Afskaffelse af mangelfulde og skadelige Indretninger, kun kom an paa Jndsigt, saa vilde man ikke længer have Grund til at klage over Mangel og Brøst i Statsindretningerne, da det ingenlunde fattes Regjeringen paa Jndsigt. Vilde man fremdeles have gode Raad, saa behøvede man kun at proclamere Pressefrihed med Hensyn til alle indre Statsanliggender. De beraabe sig paa Erfaringer andetsteds, hvor man har havt lignende Stænder; de vente ikke at frimodige Mænd ville finde Adgang til samme &c. – Til et tredie Partie, som med Uvillie tænker paa Stænderforsamlingen, hører det ikke ringe Antal af de til en sørgelig Eqvisme hengivne Embedsmænd. Vel venter heller ikke dette Partie væsentlige Reformer, men det frygter, at dog dets eget Forhold derved vil blive bragt for Orde, og at man vil anholde Regjeringen om Remedur. De Herrer sidde mageligt; hvad Under da, at Alt er dem imod, som endog blot fra det Fjerne truer at forstyrre dem deri – Endnu et fjerde Partie seer med forstandigt Haab Jværksættelsen af den stænderske Jnstitution imøde, og venter altsaa ingenlunde, at den ligesom ved et Trylleslag, paa eengang skal flytte os hen i Fuldkommenhedens Rige. Men det haaber, at ved Stænderforsamlingen, eller foranlediget af samme, efterhaanden mange Ufuldkommenheder og Mangler ville blive afhjulpne, mange Forbedringer foreslaaede, indledte og bragte til Virkelighed. Dette Partie har Tillid til Regjeringen, og begriber ikke, hvorved denne har fortjent den Mistillid, som fra noget Partie maatte yttres imod den. Det begriber ikke, hvorledes man fornuftigviis kan antage, at Regjeringen skulde i ringeste Maade ville paralisere en Jnstitution, som den selv har kaldet til Live, og hvis Virkekreds den selv har bestemt, i dens Virksomhed til Landets Bedste. Jkke mindre har dette Partie ligeledes Tillidt den tilkommende Stænderforsamling. J dens store Pluralitet vil den dog ogsaa bestaae af Mænd, der elske deres Ære, og det vil umuligt kunne undgaae dens Opmærksomhed, hvor væsentligt dens Ære er interesseret deri, at den, imod Regjeringens Hensigt, ikke nedværdiger sig til et Skyggespil." (Khvnsp.)