Viborger Samler, 1841-09-23
Prindsen af Musignano, en Søn af Lucian Bonaparte, der har deeltaget i den videnskabelige Forsamlings Forhandlinger i Lyon, har erholdt befaling til ufortøvet at forlade Frankerig. Courr. de Lyon kan ikke forklare sig denne befaling, da Prindsen har erholdt Regjeringens Tilladelse til momentant at opholde sig i Lyon. Journalen Qvotidienne vil vide, at Jdeen om Kammerets Opløsning endnu ikke er opgiven af Regjeringen, der tvertimod er stærkt beskæftiget med at bearbeide Vælgerne. Med Hensyn til Afvæbningen forsikkres der, at Magterne skulle have tilstillet det franske Cabinet en ny Note hvori de indstændig opfordre Frankerig til at skride til Afvæbning, navnligen skal England fortrinsviis have andraget paa en Reduction, eller i det mindste paa en Dislocation af Sømagten, og Østerrig paa en Jndskrænkning af Landmagten. Journ. d. Debats anbefaler Reductionssystemet, men erklærer imidlertid udtrykkeligt, at Reductionen kun kan angaae Land- og Sømagtens effective Styrke, og at der ikke er at tænke paa en Reduction af den franske Krigsmagt i Africa eller paa en Standsning i befæstningsarbeiderne om Paris og Frankerige Grændsefæstninger. Stokbritannien og Jrland. London, den 14de Septbr. J sin Tale til Vælgerne i Dorchester erklærer den nye Jndenrigsminister - Sir James Graham -at der først ved Ministeriet Peels Jstandkomst er indtraadt Overeensstemmelse imellem Legislaturens 3 Grene, Souverainen, Over- og Underhuuset. Han yttrede det tillidsfulde Haab, at den nye Premierministers Mesterhaand vilde vide kun at aflokke Almeenvellets for kort Tid siden istandsatte Jnstrument harmoniske Toner, og være istand til i Fred og Ronden nogen Agitation og med de 3 Magtforeningers Samvirkning at iværksætte omfattende Reformforholdsregler. Derefter søgte han at skildre det forrige Ministeriums Forhold, og isærdeleshed at godtgjøre, at man med Uret tilskrev det aftraadte Cabinet de vigtige Foranstaltninger, ved hvilke de sidste Aar havde udmærket sig. Saaledes var til Exempel Reformbillen et Værk af Greys Ministerium, Billen om Negerslavernes Emancipation var egentlig Lord Stanleys Værk, fremdeles skyldtes nærmest Greys Ministerium Forholdsreglen om Ophævelsen af det chinesiske Theemonopol, af hvilket det ostindiske Compagnie hidtil havde været i Besiddelse. Derimod havde Ministeriet Melbourne kun udmærket sig ved ikke at være i Stand til at drive igjennem de af det projecterede og foreslaaede Forholdsregler; – det meest slaaende Beviis paa denne Sætnings Sandhed var sidstnævnte Ministeriums Handlemaade med Hensyn til Appropriationsclausulen; ogsaa i Spørgsmaalet om Opdragelsesvæsnet havde Ministeriet Melbourne lagt sin Svaghed for Dagen. Endelig gjorde Sir James det aftraadte Ministerium den Bebreidelse, at det med Hensyn til de indre Anliggender stedse meere og meere havde hyldet Radicalernes og Chartisternes Principer, og udhævede denne Omstændighed som en Hovedaarsag til dets Sammenstyrtning. Derefter gik Sir James over til de udenrigske Anliggender, og omtalte først Krigen med China. Ligefra Begyndelsen havde hiint Ministerium i det chinesiske Spørgsmaal handlet efter høist urigtige Grundsætninger. – Handelen med China tilveiebringer 3/2 Deel af Statsindtægterne; denne Handel var desaarsag af den største Vigtighed. Den forrige Regjering havde først afsendt en stærk Flade for at forlange Fyldestgiørelse og Skades erstatning, og dernæst, da disse afsloges, indladt sig paa en intetsigende Vaabenstilstand. Han - Sir James var af den Formening, at Englands Jnteresse opfordrede til at Stridighederne med China kunde definitivt ordnes ved en mindelig Overeenskomst; – men det var at befrygte, at der vilde lægges mangehaande Hindringer i Veien for en Saadan. Endnu større Frygt nærede han med Hensyn til MLeods Anliggende, og forsikkrede, at der hørte særdeles Duelighed til for at undgaae en Krig, med Nordamerica. Han omtalte endvidere Landets finantsielle Tilstand og omtalte det stedfindende Deficit af 7 1/2 Mill. Lstl., hvilket han betegnede som i høi Grad foruroliggende (alarming). . Han vilde ligesaalidt som Peel indlade sig paa at fremkomme med ubetimelige Løfter; han vilde kun i Regjeringens Navn give den Forsikkring, at der skulde skee alt Muligt for at afhielpe den bestaaende Elendighed, forøge Statens Ressoureer, værne omdens Jnteresser og udbrede Tilfredshed iblandt alle Classerne af det engelske Statssamfund. Hvad Korntolden angik, da formeente han, at der istedet for den bestaaende Beskyttelfestold, der undertiden nærmer sig til at være et Forbud, maatte træde en Beskyttelsestold i Ordets sande Betydning, – en Told, der yder Agerdyrkningen en tilstrækkelig Beskyttelse, og dog er saa lav som mulig, der altsaa med andre Ord tager Hensyn til Forbrugerne. Men derhos maatte han give en varierende Told Fortrinet fremfor en fast, der efter hans Formening ei vilde kunde drives igjennem; thi indtrax der en riig Høst vilde en saadan er kunne beskytte den engelske Landmand, og i Tilfælde af Misvært vilde Kornets Priis vorde for høi. Til Slutning søgte Baronetten at retfærdiggjøre sin Overgang fra Whigs til Tories. Kun da vilde han ikke undskylde Frafaldet fra et Parti, naar hiin støttede sig paa egennyttige Hensigter; han havde ikke af Eqvisme forladt Lord Melbourne og Dennes Parti, men kun fordi de ikke havde villet høre paa hans Advarsel, ei at fire for meget for O'Connell. J Aaret 1835 havde han ikke sluttet sig til det Peelske Ministerium, fordi han ikke kjendte Peel, fordi han i flere Aar havde staaet ligeoverfor ham, og for ganske kort Tid siden forladt det Parti, hvortil han havde hørt i rum Tid. Nu havde Omstændighederne forandret sig.