Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-10-23
Vi have længe manglet en udførlig occonomiskestatistisk Beskrivelse over Bornholm. Thuras og Pontoppidans Efterretninger, som ikke levere noget fuldstændigt Malerie af dette mærkværdige Lands Tilstand i det Hele, ere desuden nu temmelige gamle, og Litteratus Skougaards Beskrivelse, den nyeste vi have over Bornholm, indeholder vel meget Godt, men man maa beklage, at Skyggen her har dræbt Legemet, og at indiscrete og inurbane Udtryk, som modnere Aar og modnere Erfaring maaskee ganske havde forekommet, have udsletter denne Bog af Bøgernes Tal. Vor Litteratur er derfor virkelig bleven beriget ved et nylig udkommen Værk: Kort Oversigt over Bornholms Amt, skrevet af F. Thaarup, som der var Amtmand fra Maji 1804 til 1 Febr. 1809. Forfatteren leverer her en fuldstændig Statistik over Bornholm, som enhver, der ønsker at lære nøiere at kjende sit eget Fædreneland vil læse med Nytte og Behag. J et Skilderie af Folkets Caracteer, fremsætter Forf. endeel Spørgsmaal, hvoraf seet, at man til de mørke Sider, som Jagttagerne ofte bliver vaer, kan henregne: Trædskhed og Lumskhed; Egennytte, især mod Fremmede og i Avarie- og Strandingstilfælde; Egensindighed, Selvklogskab, Ureenlighed hos Tjenestefolkene; Løsagtighed og ægleskabelig Utroskab, Brændeviinsdrik, Sladderagtighed og en overdreven Nysgierrighedsaand; Paastaaelighed i Henseende til Privilegier og Tilegnelse af Forfædres Daad til at unddrage sig Skatteydelse og Deeltagelse i Medborgeres Byrder, Mangel paa Erkjendtlighed og Almeenaand, og endelig Overtro. Men disse Træk uagtede, som, hvis de findes samlede hos et Jndivid, maa gjøre Maleriet af et complet Afskum fuldstændigt, indrømmer Forf. dog at dette Folk ogsaa har sine gode Sider. Det har, siger han, en Mængde opvakte Hoveder, konst nemme Mennesker, gode Søfolk. De ere raske og kjekke, elske deres Fædrede og ere ærekjere. Tarvelighed og Nøisomhed, blid Munterhed og Jepnhed i Sæder ere almindelige. Undervisningsanstalter, forbedret Agerbrug og Havne ville ved Hjelp af disse gode Sider danne et herligt Folk af Bornholmerne. Dette er Forfatterens almindelige Dom over Landets Jndbyggere. Grundene for denne Dom bør man søge i de Data, hans Beskrivelse leverer. Hvad Landets oeconomiske Forfalning angaaer, da finder man her, at Hvedeavlen, er høist ubetydelig, at Priserne paa Rug, Byg Havre, Smør i de sidste 10 Aar (fra 1799 til 1808) stedse ere stegne, at næsten ingen Handels plante dyrkes i det Store, at Kartoffelavlen vel begynder at udbrede sig, men i det Smaa, at Udførslen af den gule Plantefarve Engeskjer til Fremmede er standset, at Havebruget hos Bonden, i det Hele er slet, skjøndt der i Kjøbstædshaverne endog kan haves modne Viindruer, Morbær &c. Landet er i det Hele skovløst. J den Kongel. Skov Alminding ere af 1087 Tønder Land kun 300 Tønder begroet med Skov. De private Skove kunne i sig selv kun kaldes Skovlunde, som gjøre Landet til saa at sige en stor Engelsk Have. Jndførslen af Brændsel fra Fremmede var i Aaret 1807 727 Favne og i Aaret 1808 kun 5 1/2 Da en stor Deel af samme bruges til Pottemagerie, saa sees deraf hvor meget denne vigtige Næringsvei ved Krigen er blevet standset. Udførslen af Aske- og Almetræer til Kjøbenhavn, som man især begyndte paa 1786, har aftaget saameget, at man 1808 kun udforte 73 saadanne Træer, medens man 1805 udførte 774. Til Skov- og Havevæsenets Ophielpning anbefaler Forf. en eller to Planteskolers Anlæg for Kongel. Regning, Planters, Frøes og Skovbøgers Uddeling o. s. v. Hornqvægracen er vel liden, men god. Der gjøres intet til dens Forbedring, men meget til dens Forringelse. J det Hele findes 8828 Høveder. Hestene ere for det meste kun maadelig af Størrelse og deres Tal i hele Landet 8360. Faareracen er for det meste den samme som i Almindelighed haves i Danmark, men Ulden finere og bedre end den Sjællandske. J det Hele haves 23, 120 Stykker. Sviin, Landets meest yndede Dyr, sees i Mængde paa Kjøbstædsgaderne, og overalt hvor Øiet henvender sig. Af Fjærkræ haves især Gjæs og Ænder, og i Kjøbstæderne især en stor Deel kalkunske Høns. Af Biegaarde har hver Bonde gjerne en egen, men liden. Af Hjorte var der fordum saa stor Overflødighed at i Christian den Fjerdes Tid 200 Stykker førtes til Sjælland, men i den senere Tid maa Jagten have været høist ubetydelig, eftersom den er bortforpagtet for 189 Rdlr. 24 s. aarlig. (Fortsættes.)