Jyllandsposten, 1840-06-30
Hvorvidt det denne Gang blev tilladt, som under Frederik den Sjettes Kronning, at Folk under Trængsel og Trykning i fortløbende Fremrykning kunde passere gjennem alle de forskjellige Spisesale, medens de høie Gjæster dinerede, vide vi endnu ikke. At dette Syn havde noget særegent ved sig, ere Alle enige om, ligesom man derved havde Leilighed til at anstille herlige Reflectioner over den indflydelsesrige Virkning af de velserverede Borde, efter den lange ceremonielle Kirkeparade. Med Undtagelse af, at man under forrige Kroning efter Adskillelsen paa Slottet vil have bemærket megen Confusion hos mange store Hoveder, gik Alt dog af i Rolighed og Fred, uden at mindste Uorden blandt Folket fandt Sted paa Kronningsstedet. Yderligere Svar til Magistraten og dem af Repræsentanterne, der have underskrevet Arktiklen i Aarhuus Stiftstidende Nr. 89. Førend jeg overgaaer til speciel Besvarelse af hiin Artikel, skal jeg tillade mig at gjøre Publikum bekjendt med følgende Details, Markvæsenet vedkommende: Dersom det var Tilfældet, at Aarhuus Byes Markjorder laae under et Fælledsskab, som det fra uendelige Tider har været Skik og Brug, da vilde det sikkert være høist urigtigt at modsætte sig en Udskiftning, der under saadanne Omstændigheder vilde føre til en bedre Dyrkning af Jorderne og derfor blive til stor Nytte og Gavn for Communen i Almindelighed; men da et saadant almindeligt Fælledsskab ingenlunde kan siges at være Tilfældet med Aarhuus Byes Markjorder, hvilke allerede siden 1801 have været udskiftede i visse Lodder, under Benævnelse af Gaardsavl, saa have enhver Brugs eiers Rettigheder været betegnede baade i Længde og Bredde, hvorved de næsten i 40 Aar have havt fri Raadighed til stedse at dyrke et og det samme Jordsmon og saaledes havt god Leilighed til at cultivere deres Jorder og deraf udbringe den muligste Nytte, og at det er fuldkomment lykkedes Jordbrugerne at give deres Jorder en høi Grad af Cultur, beviser den Overflødighed, hvormed vore Agre hele Kornvangen igjennem for Øieblikket prunge. Vel er det en Sandhed, at Jordbrugerne ere bundne til visse Convenientser, hvoraf Græsningen i Ævret udgjør den største Gene for dem, da derved Vintersæden ofte nedtrædes; Jordbrugerne ere endvidere forhindrede i at kunne brakke og merglederes Jorder, fordi den ene Vang stedse ligger ud til Græsning, naar den anden er under Dyrkning; men disse Hindringer for Jordbrugerne ere langtfra ikke af den Betydenhed, at Marken derfor paa ny med stor Bekostning absolut skulde opmaales og udskiftes og Græsningsretten derved for Borgerne i Almindelighed hæves og aldeles tilintetgjøres; thi jeg er forvisset om, at de Græsberettigede, efter foregaaende lovlig Omgang og Forslag fra Magistraten, gjerne vilde have indvilget i saadanne Lettelser, der maatte føre til en hensigtsmæssigere Dyrkning af Byens Jorder, som og til en hensigtsmæssigere Benyttelse af Græsningsretten; men paa en saadan Overeenskomst imellem Jordbrugerne og de Græsningsberettigede synes Magistraten ligesaa lidet at have tænkt, som over en Revision af Byens forældede Vide og Vedtægter, hvilket uden at have foraarsaget Byen saa betydelige Bekostninger, som den projecterede nye Udskiftning, vilde have ført nærmere til Maalet, nemlig til friere Dyrkning af Jorderne og til en friere og hensigtsmæssigere Afbenyttelse af Græsningsretten.