Københavns Adresseavis, 1763-05-13
De ældste Artikler for St. Knuds Gilde synes at være oprettede i Kong Waldemari L. Tid. Disse Artikler bestaaer af 51 Capitler, hvilke uden Tvivl har været en almindelig Lov for alle St. Knuds Gilder. De indeholder adskilligt om Gudsfrygt, Dyd og Ærbarhed, Enighed og Fortroelighed, Volds og Urets Afskaffelse, de Nødliden des Hielp og Undsetning, samt Straf for dem, som overtraadde Artiklerne, hvilken bestod enten i Bøder, eller Udstødelse af Gildet. Den, som blev udstødt, kaldtes almindelig med det Navn Niding, hvilket Ord var brugeligt, saavel hos Gotherne, Angler og Saxer, som her, og bemerkede saadan en, som i høyeste Maade var ond, ugudelig, og beslagen med alleslags skammelige Gierninger. At opregne Jndholdet af disse Artikler omstændelig, vilde falde alt for vidtløftigt. Men foruden de almindelige, som vare tilfælles for alle St. Knuds Gilder, har der og været visse særdeles Artikler for enkelte og særskilte Stæders Gilder. Saaledes havde Malmøes St. Knuds Gilde en egen Skraa, som bestod af 27 Puncter, hvoraf nogle handlede om Straf for den, som undslog sig ved, at vaage over sin Broders og Søsters Liig, eller fandtes forsømmelig, naar nogen Broders ellers Søsters Liig af Knuds Brødrene, skulde bortbæres, om frie Ringning med St. Kunds Klokken for St. Knuds Brødre og Søstre, samt deres Børn, foruden adskilligt meere, som blev forordnet derudi om det, der skulde iagttages ved Sammenkomsterne, hvilke Artikler aarligen oplæses, saa man seer, at Jndretningen sigter allene til en god Orden, Kierlighed og Fortrolighed. Muslingers naturlige Historie. (af Hr. Doct. og Prof. Schreber i Bützow.) Østers og Muslinger ere saavel Dyr, som andre Dyr. De har iblant alle Dyr det blødeste Legeme, og forden Aarsags Skyld har deres vise Skabers gode Haand givet dem haarde Skalle til Bedekkelse. De udstrekker en langagtig, ikke en Tunge ulige Deel af deres Legeme, for at tage deres Næring til sig, og deres Ureenlighed gaaer igjennem en tyk Tarm fra dem. Deres Natur og Liv er langvarigt og bestandigt; men man kand ikke egentlig sige, hvor længe de lever, thi den Formodning, som man tager af deres Skalles mange Lav, er uvis. Man maae falde i største Forundring over den Mængde Trevler, Baand og Muskeler, som ligger bag ved i Beredskab, for at virke den Kraft, med hvilken de kniver deres Skalle tilsammen. Men deres Gang er desto svagere og langsommere. Hele Sommeren igiennem legger de maaskee Vey tilbage omtrent saa lang som et Bøsseskud, og naar Vandet begynder at blive koldt: saa graver de sig ned, og hele Vinteren over udhviler sig efter deres lange Sommerreyse. De ere Hermaphroditer eller Tvetuller ligesom Snegle, og fortplanter deres Slægt ved en dobbelt Yngel. De har, ligesom alt det, der lever paa Jorden, deres Fiender, saavelsom og deres Sygdomme, saasom Skiørbug, Vattersot, Steen &c. Men nok herom. Menneskets gierrige og begierlige Øye, seer mere efter Perlen, end Muslingen. Tyge Brahes korte Levnets Løb. Jyge Brahe var fød i Skaane 1546. af Adelige Forældre, nemlig af Otte Brahe, Herre til Knudstrup, og Berte Bilde. Hans Farbroder Jørgen Brahe tog ham, Forældrene uafvidende bort i hans Barndom og satte ham til Studeringer. Anno 1559. blev han først skikket til Kiøbenhavn, hvor han først begyndte at faae Smag paa det Astronomiske Studio. No. 1562, reysede han Udenlands, og opholdt sig udi Wittenberg, Leipzig og Rostock, men besynderlig udi Leipzig, hvor han gjorde sig bekiendt med en ung Mathematico Bartholompo Sculteto, og der, skiønt imod sin Hustrues Villie, lagde Vind paa Astronomien. Paa Hiemreysen blev han farlig blessered i Rostok udi en Duel med en Dansk Herremand navnlig Monderup, Parsberg. Derefter gjorde han en vidtløftigere Reyse igjennem Tydskland og Jtalien, og paa adskillige Steder i samme Lande saaledes excolerede Astronomien, at han komtil sit Fæderneland igien, som en stor Astronomus, og da beordrede Kong Friderich den Anden ham offentlig at læse paa Universitetet i Kiøbenhavn 1574, og siden inddrømmede ham den Øe Hveen, ladende der, med stor Bekostning, opreise for ham det bekiendte Huus Uranienborg, gav ham desforuden et Lehn i Norge med andet Gods. Efter Kongens Død bygte de fire Regierings Raad det runde Astronomiske Taarn i Kiøbenhavn til hans Brug. Hos den efterfølgende Konge Christian den Fierde var Tyge Brahe og i stor Nagde, saa at Kongen i sine Mindre=Aaringer besøgte ham paa Hveen 1592, for at see hans Jnstrumenter og Observatorium, og samme Tid forærede ham en Guld Kiede, hvorimod Tyge Brahe forærede Kongen en kunstig Messing forgyldt Globum, som visede Solens og Maanens Gang, samt deres Formørkelser. Men da han forlod sit Fædderneland, begav han sig fra Hveen med sin Familie og Boeskab 1597. til Rostock, hvor han opholdt sig i nogen Tid. Udi Aaret 1599. kom han til Prag, hvor Keyser Rudolphus den Anden tog mod ham, som en Mand dervar skikket ham af Himmelen; thi han gav ham strax en aarlig Pension af 3000 Golt-Gylden, et skiøndt Huus og et Adeligt Gods. Saaledes blev han i stor Estime hos bemeldte Reyser indtil 1621. da han døde paa saadan Maade: Den 13 Febr. i samme Aar blev han budet til Giest af en Herremand ved Navn Rosenberk, der holdt han ved Borde alt for længe sit Vand, saasom han ikke vilde gaae ud førend man reysede sig fra Taffelet, men derover blev han saa svag at han ikke kunde kaste sit Vand meere, faldt og udi en Feber, hvorudi han døde nogle Dage derefter. Han var en stor Astronomus, Medicus og Chymicus, var og vel forfaren i det Latinske Sprog og skrev gjerne Latinske Vers. Han var af et særdeles godgiørende Gemyt; thi da han havde god Jndsigt i Medicinen, curerede han adskillige Folk for intet med største Villighed. er Syndens slette Fortrydelse. En Soldat skriftede og sagde: Jeg har ihielslaaet mange, men jeg har og ladet mange leve, saa gaaer det lige Jeg har røvet meget, men jeg har og ladet meget blive urøvet, saa det gaaer lige op. Jeg har afbrændt mange Huse, men ladet langt flere blive staaende, saa det gaaer lige op. Hvorpaa den Geistlige svarede: saa hører jeg Herren til, og du er Dievelens, saa gaaer det og lige op.