Ribe Stifts Adresseaviser, 1830-03-26
J Anledning af en fra en Boghandler i en Kjøbstæd, indgivet Forespørgsel om og hvorvidt Andre, og navnligen Bogbindere, Kjøbmænd og Skolelærere, kunne ansees berettigede til at handle med Bøger, efterat han sammesteds har etableret sig som Boghandler, har det Kgl. Danske Cancellie i Skrivelse af 20de Marts tilkjendegivet Vedkommende, at Bogbinderne i Byen, fremdeles maae beholde Rettighed til at falholde af dem indbundne Bøger, hvilken Rettighed (af hvis Udøvelse de, saavidt vides, overalt i Landets Kjøbstæder ere i Besiddelse, og som væsentlig grunder sig derpaa, at de ved Anvendelsen af deres Haandværk bringe Bøgerne, i den Stand, de maae være, for at benyttes), saameget mindre bør betages dem, som Adgangen derved kunde tabes til at faae i Særdeleshed Bøger, som afbenyttes i Skolerne, eller ere til Menigmands Brug, saasom Bibler, nye Testamenter og Palmebøger, for billig Betaling. De anførte Grunde for at Handel med indbundne Bøger indrømmes Bogbinderne, ere derimod ikke i deres fulde Omfang anvendelige paa Kjøbmænd, hvilke, om det end kan tilstedes dem at handle med Bøger, saalænge ingen i samme Bye har taget Borgerskab paa Boghandel som en særlig Næringsvei, dog ikke som Hjemmel for en saadan Handel med Føje kunne paaberaabe sig Slutningen af den 13de §. i Forordningen af 4de August 1742, da Bøger, som en Vare af en ganske særegen Att, ikke kunne ansees indbefattede under sædvanlig Kjøbmandshandel, og heller ikke nogetsteds nævnes i bemeldte Forordning. Kjøbmændene i Kjøbstæderne kunne saaledes, om de end hidtil have handlet med Bøger, dog ikke længere ret ligen udøve en saadan Handel, efterat en Boghandler sammesteds har nedsat sig, og det samme maa gielde i Henseende til Byens Skolelærere. Det var iøvrigt ved Jndsendelsen af den omhandlede Forespørgsel yttret at det formeentlig maatte være enhver Kjøbstæd-Jndvaaner eller i det mindste enhver Borger tilladt at anlægge en Boghandel, og med Hensyn hertil har Collegiet svaret, at det vel, efterat denne Næringsvei er bleven Gienstand for særligt Borgerskab, maa ansees rigtigst, at ingen dertil admitteres uden ligeledes derpaa at tage Borgerskab, eller at i al Fald Forskrifterne i Forordningen af 23de Marts 1817 §. 11 iagttages, forsaavidt nogen, der allerede er Borger, maatte attraae at forene Boghandel med en anden Næringsvei men under Jagttagelsen af de anførte betingelser kan der for Resten intet være imod at en eller anden forunder den omhandlede Tilladelse. Oven hundrede Personer, deriblandt Amtmanden, de Kongelige Embedsmænd, Medlemmerne af Magistraten, samtlige Præster, Deputerede, Skolelærere og Borgere af alle Stænder i Flensborg, have i en allerunderdanigst Adresse af 18 Febr. til Hs. Majestæt, som den elskede Landsfaders trohengivne Børn, bevidnet Allerhøistsamme Deres smeertelige Deeltagelse udi det Hs. K. H. Prindsesse Caroline tilstødte Uheld, med de varmeste Ønsker for hendes Helbredelse og hele Kongehusets Velsignelse. Med sædvanlig Huld og Naade har Hs. Kongl. Majestæt optaget bemeldte Adresse, hvilket sees af følgende Kong. Haandskrivelse: "Jdet Vi allernaadigst takke for den i allerunderdanigst Skrivelse af 18 f. M. yttrede Deeltagelse i det Vor høitelskede Datter, Hendes Kongel. Høihed Prindsesse Caroline tilstødte Uheld, paalægge Vi Dig tillige ligeledes at tilkjendegive samtlige Med-Underskrevne Vor allerhøieste Tak. befalendes Dig Gud! Givet i Vor Residentsstad Kjøbenhavn den 9de Frederik R. Marts 1830. Til Os elskelige troe Amtmand, Grev Reventlow Criminil i Flensborg.