Viborger Samler, 1846-04-14
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. London, den 4de April. Jgaar aabnedes i Underhuset Debatten om den første Læsning af den irske Tvangsbill af Dan. O'Connell, der i stærke Udtryk argumenterede imod Billen, og erklærede at en Bill imod Misbrugen af Eiendomsrettighederne fra Grundbesiddernes Side var langt nødvendigere end den foreliggende Forholdsregel, der var rettet imod den ikke besiddende Classe. Bestemmelserne i Billen ere ligefrem despotiske; thi Lord-Lieutenanten skal vilkaarligen stille ethvert District under Undtagelseslovene og lade samme beskatte, hvorved ethvert Jndivids personlige Frihed stilles blot. J dette Aarhundrede havde man betænkt Jrland med 17 Tvangsbille, af hvilke ikke en eneste havde viist sig virksom. Da det nuværende Ministerium var kommet til Roret, havde dets Motto været: Al Concession for Jrland er tilende. Denne Grundsætning havde man viseligen opgivet; man havde udentvivl handlet klogt i ikke at hylde nogen med Jernhaardhed gjennemført Conseqvents; man havde viist Eftergivenhed baade i England og i Jrland; men man burde ikke blive staaende derved; man burde skride videre frem paa Humanitetens og Reformens Bane; man burde ogsaa give den offentlige Mening ubetinget Gehør i Jrland, saaledes som Ministeriet havde givet efter for samme i England. Hans (O'Connells) hele Liv godtgjorde, at han ei var tilsinds at tage Røvere og Mordere under sin Beskyttelse; men ved den foreliggende Bill fandt han sig opfordret til at forlange at man skulde anstille grundige Undersøgelser for at komme til Kundskab om Forholdenes nuværende Tilstand, istedetfor ved i Blinde anvendte voldsomme Forholdsregler at ville afhielpe samme. Af 8 Millioner Jrere vare de 7 sysselsatte med Agerdyrkning, og denne talrige Folkeklasses Elendighed var unegtelig stegen til en saadan Grad at Ministeriet, naar den forlanger Brød, ikke vil vove at række den en Steen. O'Connell endte sit Foredrag med at andrage paa et Amendement af det Jndhold, at Huset vel dybt beklager Tilstedeværelsen af en Voldsomhedstilstand i Jrland og oprigtig ønsker at see samme undertrykt, men at det tillige formener at saadanne Voldsomheder ei ville vorde undertrykte ved den foreliggende Bills vilkaarlige, uretfærdige og forfatningsstridige Bestemmelser, og at det er Parlementets Pligt at antage Forholdsregler, der egne sig til at oprykke med Roden Aarsagerne til Forbrydelserne, men ikke at give Love, der kun trykke den Uskyldige uden at holde den Skyldige i Ave, og der kun kunne tjene til at forøge den almindelige Utilfredshed i Jrland. Krigsministeren Sir Sidney Herbert, selv en irsk Grundbesidder, paastod at den foreliggende Forholdsregel ingenlunde var bragt i Forslag til Fordeel for den rigere Classe; thi denne besad i Almindelighed Midler nok til at sikkre sig imod Natte røveren og Morderen, men at den netop var formet til Fordeel for den fattigere Folkeclasse, som uden Beskyttelse var udsat for alle de lumske Angreb, som det frygteligste, i Jrland til den høieste Spidse drevne Partihad kan afstedkomme. At der i Jrlands sociale og politiske Forhold findes talrige Aarsager til velgrundede Besværinger, vil Jngen negte, men de Forholdsregler, som vilde være nødvendige til med Rod at oprykke det Onde, vilde først kunne yttre deres Virkning efter en Menneskealders Forløb, og det vilde være uforsvarligt, naar man imidlertid vilde inddrømme de i Jrland udøvede Voldsomheder en fri Tumleplads. Lord Russelle erklærede derefter ikke at ville stemme imod Billens første Læsning, i hvorvel han maatte bestaae derpaa at saadanne Tvangsforholdsregler, naar de ikke optræde ledsagede af Reformer, ikke kunne yde nogen synderlig Nytte. Jøvrigt vilde han i Billens videre Stadier fremtræde med sine Jndvendinger imod enkelte Puncter af denne Bill.