Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-09-20
Den Tilstand, hvori Norvich befinder sig, vil Hr. Wyndham best kunne beskrive. Mange Aar vilde behøves til at oprette igien vor for tige blomstrende Tilstand. Krigens Fortsættelse, om den endog faldt lykkelig ud, kunde ikke frembringe nogen god Virkning, men maatte i ethvert Tilfælde drage de slemmeste Følger, efter sig for dette Land. Frankerig er nu meget tilbøielig til Fred med os; men man kunde maaskee spørge, med hvem man skulde slutte denne Fred, Han tager ikke i Betænkning herpaa at svare: Med dem, som i Frankerig, have den fuldbyrdende Magt i Hænderne. Jnd vendte man herimod: Vi kunne ikke slutte nogen Fred med Mænd, som i Dag have Magten i Hænderne, og i Morgen ere maaskee glade ved at slippe derfra med Livet; saa følger: heraf, at vi tør ikke sluttet Fred med Franke, rig i dens nærværende ulykkelige Forfatning, men maa forspilde vore Rigdomme, for af bøde for Frankerigs Daarligheder og Elendighed. Var derfor Hr. Lebrun ikke meere i Tienesteen, saa vilde han foreslaae den første, den beste. Men hvad Sikkerhed, vil man sig ge, have vi da for, at Betingelserne blive holdte, Den beste Sikkerhed, som vi under alle Omstændigheder kunne have, er Folkets Ønske og Tilbøyelighed. Thi hvad Magt, der end sidder ved Roret, enten en hidsig eller moderat, og hvor stendtlig den endog maa være findet imod os, saa tør den dog ikke engang yttre nogen Tanke, der ikke svarer til Ønsket om Fred med os. For Hollænderne vilde Freden ogsaa vist være meget kierkommen. Vel er han og af den Mening, at Fred med en fast bestemt Regiering bør foretrækkes; men skal man derfor fortsætte Krigen, fordi ingen saadan Regiering er for nærvæende Tid i Frankerig? Maaskee giør man Regning paa Skades løsholdelse; denne var vel altid god, naar man kunde erholde den; men man maatte derhos gaae frem efter Klogheds Regler. Hvad Skadesløsholdelse kan Frankerig give, Maaskee i Vestindien. Men kunne vi ikke meget sikkrere erholde denne ved en Fred, end naar vi først skulle erobre den, Skulde derimod Ministerne ønske at sætte Huset Bourbon igien paa Thronen, eller at foreene begge Thionerne, hvis Adskillelse har kostet saameget Blod, eller ville de ved Krigen gaae uden for den først fastsatte Grændselinie, saa ville de handle ærligen, naar de derom ville underrette Publikum, og for Huset blev det sommeligt, at bringe dem tilbage, inden for de gamle Grændser. Han har hørt, at der i Cabinettet hersker nogen Uenighed, og at nogle Ministre vare meere tilbøielige til Fred, end andre. Var dette sandt, saa vilde han gjerne hielpe dem, naar hans svage Kræfter tillod det. Just for at understytte disse Ministre, opfordrer han Huset til at sige sin Meening i Henseende til Krigen. Han ønsker, at Traktaten med Rusland tidligere var bleven samme forelagt. Da han først kastede Øinene i den, var det ham ikke underligt at see, at deri var afgjort, at begge Magter ikke vilde nedlegge Vaa bene uden i Forening; dog har han frygtet, at heraf kunde komme en nye Hindring for Freden; men han er bleven beroeliget, da han, ved at læse fort, har befundet, at dette ikkun angaaer det Tilfælde, naar Frankerig skulle angribe Ruslands Besiddelser, hvilket just ikke var sandsynligt. Hr. For gjorde derpaa det Forslag: "at overlevere Kongen en Adresse, og deri forelegge ham underdanige Forestillinger, af hans troe Underhuus i Henseende til den nærværende frygtelige og farlige Krisis, en Pligt, til hvis Opfyldelse det under nærværende Omstændigheder følede sig saa meget meere opfordret, da formodentlig en lang og paa Begivenheder riig Tid kan forløbe, førend Kongen paa nye faaer Leilighed til at indhente sit Folks Meeninger og Ønsker ved dets Repræsentantere.