Københavns Adresseavis, 1764-09-24
Fundne og opdagede Sager. Paa Politiekammeret i Kiøbenhavn er anmeldet: At tvende Søe=Grise er indkommen paa en Brænde=Plads ved Blaae Taarn, som Eyeren igien kand bekomme. J Fredags er paa gammel Torv funden et Porttait af Størrelse, som en 2 Skilling, indlagt med Glas for, en Krone over og en lang Malle ved, som kand afhentes hos Lars Jørgensen boende i Kielderen paa Hiørnet af Gaasegangen og Vandkonsten. En stor Nøgle er funden i Rosenborgs Hauge. Om Almisse. Almisse er ikke allene befalet af Gud, baade i det gamle og i det nye Testamente, men den er og grundet i Fornuften, som billiger, at alt det vi ville at andre skulde giøre os, det ere vi og pligtige at giøre andre. Matth. 7, 12 Vor Herre kræver ikke Almisse af os, for sin egen Skyld, eller for vi skal komme ham til Hielp med at underholde de Fattige, Ney, han som har gjordt Bierge og Dale han har og gjordt de Høye og de Lave, de Fattige saa vel som de Rige, og kunde let have lavet det saa i Verden, siden Jorden og al dens Fylde er hans, P. 24, 1 at den Fattige ikke skulde havt nødig at trænge til den Rive, men begge kunde have været riig nok og havt nok. Bereder han Ravnen hans Spise, naar hans Unger skriger til Gud, Job 39, 3, har han funden Raad til at forde Fuglene under Himmelen, som saae ikke, og høste ikke, og sanke ikke i Laden; Klæder han Græsset paa Marken og Lilierne som voxe, endskiøndt de arbeyde ikke og spinde ikke. Matth. 6. Jager han Rovet til en gammel Løve, og opfylder de unge Løvers Liv, Job. 39, 1. og giver han Leviatan og alle Fiske i Havet deres Mad i sin Tid. Psalm. 104, 26. 27. Ja, alt Kiød og alle Creature deres Underholdning, Psalm. 136, 25, saa kunde han jo og let have fødet de Fattige, uden de Riges Hielp, dersom det havde været hannem saa behageligt. Men uden at tale her om tusende Uleyligheder, som vilde yttret sig, blandt Menneskene, om de alle vare blevne lige rige, og ingen skulde havt hinanden nødig; Uleyligheder som ret ville have til intet gjordt alt det menneskelige Kiøns Selskab og Forening, saa kræver vor Herre Almisse af os, som et Offer, som en Rente, og en Afgift for den Velsignelse som vor Herre giver os: Han kræver det, for at minde os om, at vi ikke ere Eyere af det vi har, men kun Huusholdere, og for at see, om vi ville rette os efter hans Villie, med det han har betroet os. Og endelig kræver han det, for at kunde krone den Barmhiertige for sin Barmhiertighed og Kierlighed, og den Fattige for sin Taal. modighed og Nøysomhed. Saa bar Abel og Cain allerførst i Verden, deres Offer frem til Herren, som en Gave. 1 Mos. B. 4. Saa betalede Abraham Tiende til Melchisedech, den høyeste Guds Præst, af det allerførste Bytte, som vi læse om, der er bleven tagen i Krig. 1 Mos. B. 14. Saa lovede Jacob Gud, at give Tiende af alt det han fik. 1 Mos. B. 28, 20. Og saaledes var der aldrig nogen Tid, siden Gud satte Mennesker paa Jorden, i hvilken der ikke var sadt og givet noget hen til en Kiendelse og Beviis paa deres Skyldighed og Lydighed, paa deres Taknemmelighed og Underdanighed til Gud. Og derfor er det, at vor Herre har gjordt den Rige, riig, og den Fattige fattig, og befalet de Rige i denne Verden at gjøre godt. 1 Tim. 6, 17. 18. Derfor er det, at han har givet nogle saa meget, og andre saa lidet; Jkke at en skal leve hver Dag herligen og i Glæde, gaae i Purpur og kostelige Linklæder, og være følesløs ved andres Hunger, og Tørst og Nøgenhed, men at der skal skee nogen Ligelighed imellem den enes Overflødighed, og den andens Trang. 2 Cor 8, 14. Saa sagde fordum ikke end een noget af sit Gods, at være sit eget. Ap G. 4 32. men alle Ting vare dem til fælles; De solgte baade deres Eiendom og deres Gods, og deelede det ud iblandt alle, eftersom nogen havde behov. Ap G. 2, 45. Vel leve vi, Gud skee Lov, nu ikke i de Omstændigheder, som Kirken var den Gang, at der nu behøves at giøres saadan en Ligelighed, som den Tid; Men Ak! hvad om vi giorde? Hvordan vilde vore Rige da vel blive til Mode, Kand de nu neppe bringe over sig, at give et Stykke Brød til en Fattig, en Fyrk til en Stakkel, eller en Skilling om Ugen i en Kirke Tavle, hvor skulde de kunde bringe over deres haarde Hierter, at sælge baade Eiedom og Gods, og Jngen sige sit, at være sit Ap. G. 4, 32. Men see vi efter Grunden Aarsagen til al denne Uharmhiertighed, da skal vi finde, at Pragt og Overdaadighed, Vellyst, Gierrighed og Egenkierlighed er Skyld deri, Og dernæst, at de troe, og ansee deres Midler ikke som kommen fra Guds Forsyn, men som kommen af sig selv, ved dem selv, for dem selv, og til hvad de selv lyster; Ligesom Herren klager hos Propheten: De vil ikke vide, staaer der, at det er Herren, som haver givet dennem det meget Sølv og Guld. Hof. 2, 8. Gaae vi nu videre, og høre alle de Undskyldninger, som den Rige eller Ubarmhiertige har, hvorfor han ikke giver Almisse, da læses derom udforligt udi den i disse Dage fra Trykken udkomne smukke Bog, under Titul: Hellige Opmuntringer i mødige og tankefulde Stunder, samme indeholder 28 Capitler, nemlig: 1. Om Gud og Guds Fornægtere. 2. Om Guds aabenbarede Ord. 3 Om Menneskets Skiønnen og Dømmen i det Naturlige. 4. Om Menneskets Skiønnen og Dømmen i det Overnaturlige. 5. Hvorledes Mennesket, uagtet al sin vildsomme Skiønnen og Dømmen, kand finde en ubedragelig Vey til Himmelen. 6. Om Syndefaldet og den Uroe der er i Mennesket. 7. Om og hvorledes Mennesket søger Bod paa sin Uroe. 8. Hvorledes Mennesket kand finde Bod paa sin Uroe. 9. Om Omvendelsens beleylige Tid. 10. Om Omvendelsens ubeleylige Tid. 11. Om Omvendelses Frugter. 12. Om Omvendelses Midler. 13. Om Bør nen. 14. Om Kors eller Lidelses Nytte. 15. Om Trøst i Kors eller Lidelser. 16. Om aandelige Anfægtninger. 17. Om Vrede. 18. Om Sagtmodighed. 19. Om Guds Bestyrelse. 20. Om Guds Giengieldelses Ret. 21. Hvorfor Gud ikke straxen betaler enhver efter sin Giengieldelses Ret. 22. Om Guds forunderlige Forsyns Veye. 223. Om Logn. 24. Om Høyhed og Ringhed. 25. Om Rigdom og Fattigdom. 26. Om Almisse. 27. Om Døden. 28. Om den Ugudeliges Ende. Autor som er en læg Mand og ikke har givet sig tilkiende, spaaer sig i Fortalen ikke mange Læsere, som vi dog ville ønske ham. Tankerne ere og i sær de fleste af dem skrevne for 20 og 30 Aar siden, uden Tanke, nogensinde at give dem til Trykken, men da hans Børn og Børne=Børn ere blevne mange, saa er den nu først gjordt til en Bog og tiltænkt Trykken. Den er in 8vo. 26 Ark, og sælges i alle Stadens Boglader, saavel som hos Bogtrykker N. Møller i Frederichsberggade for 3 Mk.