Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-08
Høiesteretsadvocat Lehmann. For at ingen Anden, skulde lade sig influere af samme Motiv som den ærede Taler, skal jeg bemærke, at Følgen heraf vil være, at kun de concrete Omstændigheder, som ere hentede fra een Deel af Landet, ville komme under Overveielse, men at de ligesaa conerette Omstændigheder for de andre Deles Vedkommende ville være udelukkede fra den Comitees Virksomhed, som vil blive nedsat. Kammerherre Neergaard. Jeg troer overhovedet, at det ikke er værdt at indlade sig paa de concrete Omstændigheder, hvorimod jeg igaar stemte for, at den generelle Sag maa komme under Overveielse, og til denne anseer jeg det rigtigst, at Forsamlingen holder sig. Brændeviinsbrænder Sidenius: Jeg har kun faa Ord at sige i denne Sag. Den ærede 4de kongelige Deputerede har aflagt et Vidnesbyrd for Bønderne paa Lolland og Falster, som maa have megen Vægt, naar man veed, at han i forrige Aar en Tidlang har fungeret som Amtmand der, og at dette atter i dette Aar har været Tilfældet. Han har saaledes havt den bedste Leilighed til at bedømme, hvorledes Stemningen er mellem Landalmuen der, og hvor lidet nødvendigt og hvor ubilligt det er, at udpege denne enkelte Provinds som en saadan, hvor Folket ei kan tillades at holde Sammenkomster. Jeg har selv en kort Tid været Medlem af de heromtalte Foreninger, men jeg fandt mig foranlediget til at udtræde. Jmidlertid har jeg med Opmærksomhed fulgt deres Forhandlinger, og jeg har ei fundet og kan ei finde, at der har været Anledning til at give dem det Stempel, som de ved det kgl. Rescript have faaet. Hvo der har bidraget hertil, kunde man vel kun formode, men denne Formodning stiger næsten til Vished, naar man gjennemlæser det Forsvar, som den forhenværende kongelige Commissarius har givet for at Rescriptet var velbegrundet. Det er heri sagt, at der paa Lolland og Falster var udstrøet en Sæd til Utilfredshed, ja næsten til Oprør, som havde slaaet god Rod; jeg gad vidst hvor disse Efterretninger skulde være komne fra, naar ikke fra Øvrigheden. Jeg skulde derfor meget beklage, om denne Sag ikke paa det Nøieste blev undersøgt, og jeg tvivler ikke paa, at forsamlingen vil bringe den under en Comitees Behandling, eller henvise den til den Comitee, som igaar vedtoges at skulle nedsættes over et lignende Andragende. Justitsraad Stampe. Da jeg med en Pluralitet af Maribo Amtsraad, hvoraf jeg har den Ære at være Medlem, i sin Tid indgav en Petition til Hs. Majestæt om Ophævelsen af Cancelli-Circulairet, har jeg derved viist, at jeg ikke kunde erkjende, at Lollands og Falsters Bondestand havde gjort sig skyldig i noget Misgreb, hvorved den kunde have tildraget sig Hs. Majestæts Uvillie, og jeg maa fremdeles gjentage, at jeg foler Sympathi for Sagen, men at jeg maa stemme imod, at der nedsættes en Comitee i Anledning af samme, saavelsom at den henvises til den Comitee, som er besluttet nedsat i en anden Sag, da jeg vedblivende maa være af den Formening, at Petitionairerne ere gaaede en feilagtig Vei med deres Andragende, idet de burde have henvendt sig directe til Hs. Majestæt og Ophævelse af den specielle Jndskrænkning. Producenten: Jeg skal blot tillade mig en Bemærkning med Hensyn til, hvad den sidste ærede Taler har yttret. For det Første er det Andragende, som foreligger, ikke fra Foreningernes Medlemmer – blandt andet af den gode Grund, at det vilde have været saa godt som umuligt for dem at discuttere et saadant Andragende men fra samtlige Kjøbstad- og Landbo-Deputerede for Lolland og Falster, naturligviis med Undtagelse af Sædegaardseierne, og jeg skulde meget tvivle, om Stænderdeputerede i et Tilfælde som dette kunde gaae en bedre, værdigere og virksommere Vei, end ved at henvende sig til Stænderne. Men dertil kommer, at den meget ærede Deputerede udentvivl feiler, naar han ikke erindrer, hvad jeg neppe troer kan være ham ubekjendt, at det allerhøieste Rescript, hvorover man her beklager sig, er emaneret som allerhøieste Resolution paa en allerunderdanigst Ansøgning, som begge Foreningers Formænd personligt overleverede Hs. Majestæt, ved hvilken Leilighed Hs. Majestæt, der modtog dem med stor Naade, gav dem det Svar, at Forbudet skulde blive hævet, saafremt det ved de indhentede Oplysninger maatte vise sig, at det havde været ugrundet. Jeg anfører dette blot for at vise, at end ikke Ansøgningens Vei er bleven undladt i dette Tilfælde, hvilket jeg forøvrigt formener ikke at burde have nogen Jndflydelse paa Sagens Behandling her i Forsamlingen. Justitsraad Stampe. Jeg troer, at det af den ærede Producent sidst Anførte netop bestyrker det af mig Sagte, med Hensyn til den Vei, som Petenterne burde gaae med deres Andragende.