Viborger Samler, 1833-04-19
J de Deputeredes Møde den 2den April fremlagde Hr. Viennet et No af La Tribune, og fordrede, at Journalisten formedelst sine frække Udfald deels mod ham personligt, deels og især mod Kammeret, skulde drages til Ansvar. Han forelæste Stederne, af hvilke især det Udtryk, at Kammeret prostituerede sig, valte Centrums meest levende Uvillie. En Mængde Stemmer raabte, at den ansvarlige Udgiver strax den næste Dag maatte fordres for Skrankerne. Hr. Laurence søgte at dæmpe denne Hidsighed, i det han anførte et tidligere lignende Tilfælde, i hvilket Udgiveren af Le Journal du Commerge ligeledes fordredes for Skrankerne, men af den nuværende Minister, Hr. Barthe, blev forsvaret paa en Maade, der just ikke bidrog til at opretholde Kammerets Anseelse. Andre Medlemmer beklagede, at Hr. Viennet, ved at forelæse de ondskabsfulde Epigrammer, gav disse en større Publicitet og Vigtighed. De paastøde og dreve igjennem, at Sagen henvistes til en Commission, som derover skulde aflægge Beretning. Oppositionen skal have aftalt ikke at ville stemme, hvis Redacteuren af Li bune virkeligen skulde blive stævnet, men i Forveien at ville opbyde Alt, for at see Commissionens forventede Forslag i denne Heseenne forkastet. Alle offentlige Blade omtalte den næste Dag dette Anliggende overeensstemmende med deres særegne Anskuelser. La Gazette foreslaaer med Haan Hr. Vien net at sætte en Skranke (barne) med en Guldnøgle, i sit Vaaben. La Tribune selv yttrer sig paa følgende Maade: "Kammeret har taget sig de Sandheds Ord, vi have udslynget imod det, til Hjerte. Hr. Biennet, hvem vi allerede skylde saa meget, vil lade os kalde for Forsamlingens Skranker. Vi bryde os kun lidt om al den Allarm, som vore tvende lemlæstede og forvandskede Artikler have foraarsaget i et Parlament, der er saa kildent i Henseende til sin jomfruelige Reenhed (urginele). Nødsagede til i trende Aar at kjæmpe med en forhadt RegjeringsUnderagenter, have vi med Glæde grebet Udsigten til, endeligen at kunne opfatte det infame System, hvorunder Landet vansmægter, i dets oprindelige Jncarnation. Vil Kammeret kjende vor Dom om sig, Lad det stævne os, da skulle vi nok sige den. Republicanerne bleve ingensinde enten Ven eller Fjende Svar skyldige. Men Kammeret vil ikke skienke os det Stævnemøde, hvormed det har truet; det er for svagt til at taale en fri, stolt, uafhængig Tale; Kammeret vil ikke kalde os for Stranken." Efter Forlydende skal Commissionen, hvis samtlige Medlemmer ere valgte af Centrum, have taget en stræng Beslutning. Majoriteten erklærede sig for, at kalde den ansvarlige Udgiver for Kammerets Skranker, og udnævnte Hr. Persil til Referent, Nogle Medlemmer vare af den Mening, ikke at tilstæde den Anklagede nogen Defensor (1; dog skal dette være forkastet. Jmidlertid skulle Paastandene, kun gaae ud paa Minimum af den lovmæssige Straf, og det Hele mere være beregnet paa at skræmme end at ødelægge La Tribune. Jmidlertid har benævnte Blad ikke ladet sig skrække, og dets Nummer af 4de April indeholder de skarpeste Personligheder imod de enkelte Commissairer, saa at man skulde troe, at det havde i Sinde at indgyde Majoriteten af Commissionen Frygt. Den ansvarlige Udgiver agter at møde uden Defensor, blot ledsaget af Dhrr. Marrast og Cavaignat, for Kammeret. Nylig erklærede Jndenrigsministeren i Kammeret, i det han forsvarede Nødvendigheden af Fremmed lovens Prolongation, at Regjeringen kjendte alle strafværdige Complotter, og skulde nok med Energie nedkue Factionerne; i Paris gaves der 9 Selskaber med republicansk Tendents og 32 afgjort revolutionaire. Som det farligste betegnede han Menneskevennernes Selskab, der imidlertid lykkeligviis ikke befad Vaaben nok, da man efter Junidagen havde borttaget 3000 Geværer og 20,000 Sabler.