Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-07-22
Fædrelandet. J Stændernes Møde den 4de dennes oplæste Examinatus juris Schytte sit tidligere bebudede Forslag angaaende Danmarks Finantsvæsen, et Anliggende paa hvilket Taleren meget rigtigen bemærkede, at Folket havde fæstet hele dets Opmærksomhed, et Anliggende, hvorom der ikke er Meningstlighed, hvori ingen Forskjellighed i Stand, i borgerlig Stilling eller Dannelse fremkalder særskilte Jnteresser, men hvorom Alle nære eet og det samme Onske, eftersom dets Opfyldelse vil virke heldbringende paa alle borgerlige Forhold. Efterat Proponenten tillige havde gjort opmærksom paa, at Folket ikke kunde finde sig beroliget ved hvad man havde sagt at være gjort i denne Sag, ligesom han heller ikke ansaae det nødvendigt her at lade Besparelserne begynde at oppebie Udfaldet af Tolvmillion=Sagen, indstillede han til Forsamlingen at petitionere om, at en Commission, der ikke udelukkende sammensættes af Embedsmænd, allernaadigst maa vorde nedsat hurtigst muligt til at undersøge Finantsernes og Statsgieldens Tilstand, og at tage under Overveielse, hvorledes ved Besparelser og andre Midler Ligevægt kan tilveiebringes i Statens Jndtægter og Udgifter, samt derhos at udarbeide en Plan, der paa nærmere allerhøieste Approbation kan blive lagt til Grund for Statens aarlige Huusholdning og Gieldens Afbetaling. Efterat Commissarius havde yttret sig om det formeentlig unødvendige i at indgaae med den ommeldte Petition, nu da man af den kongelige Kundgjørelse havde faaet Vished for at Stændernes tidligere meddeelte Raad vilde blive tagne under Overveielse, og derhos gjort opmærksom paa, hvor vanskeligt det var at indskrænke Gratialerne, der for største Delen bleve givne til Militaire, fordi de ikke kunne leve af deres Gage, og Oberst Brock derpaa havde repliceret, at skjøndt Militairstanden erholdt den betydeligste Deel af Gratialerne, ønskede dog enhver Officeer langt hellere at see disse Gratialer forandrede til en fast Gageforhøielse, og desuden flere Medlemmer havde udtalt sig for en Committees Nedsættelse, blev det med 40 Stemmer mod 1 bestemt, at en Committee skulde nedsættes, men Valget af dennes Medlemmer udsat indtil Tobaksfabriqueur Funder havde oplæst sit Forslag angaaende Danmarks Finantsvæsen, hvilket imidlertid skeete i samme Møde. Ogsaa denne Taler kaldte denne Sag en af Landets vigtigste, og i det han ved Beregninger hentede fra Budgettet og Regnskabet for 1835 viste, at der i det Hele kun var udbetalt 18,668 Rbd. 11 1/2 s. mindre end dervar beregnet, søgte han deraf at udlede, at de energiske Besparelser, Stænderne havde tilraadet, ikke endnu kunde ansees indførte, især da den ovennævnte besparede Capital udgjorde omtrentlig det Beløb, som ved heelt tilfældige Aarsager var besparet paa den aftagende Pensionsliste. Efter yderligere at have gjennemgaaet Finantsregnskabet, kom Proponenten til det Resultat, at Underballancen endnu maattte ansees at beløbe sig til 1,200,000 Rbd. Med Hensyn til hvad man havde yttret om at oppebie Udfaldet af Tolvmillionsagen forinden man skred til at lægge en fast Finantsplan, da erindrede Proponenten at de 820,000 Rbd., der nu aarlig af Finantserne betales til Banken, maatte man ikke ansee som Renter af Activer, der tilhøre Finantserne, men at man maa ansee dem for hvad de ere, nemlig en trykkende Skattebyrde paa Landet. Sluttelig bad Proponenten Commissarius om at meddele Forsamlingen Oplysning, om den Afbetaling af 1/4 pCt. som halv aarig skal skee paa det Wilsonske Laan nu, efterat den oprindelige Obligation stor 5,500,000 Lst. er ombyttet med en anden til Rotschild lydende paa 4,840,000 Pd. St., beregnes efter den første Sum til 13,750 Pd. St. eller efter den sidste til 12, 100 Pd. St., og hvorved i sidstnævnte Tilfælde Laanets endelige i N. Afbetaling jo betydeligt vilde blive udsat. Det af Proponenten yderligere motiverede Forslag gik ud paa følgende tvende Hovedpunkter: 1) At der ved Affattelsen af den bebudede Besparelsesplan maatte arbeides til det Maal, at, saavidt muligt, ikke blot Ligevægt mellem Statens Jndtægter og Udgifter kunde tilveiebringes, men ogsaa Udvet gjøres til de aarlige Afdrag paa Statsgielden, uden til dette Øiemed at angribe Statens Activer eller dens øvrige under Finantserne henlagte Capitalformue, samt uden at regne paa den fordeelagtige Stilling, som en Forandring i Gjeldsforholdet til Nationalbanken kunde medføre for Finantserne, og som efter Omstændighederne maatte benyttes enten til yderligere Afdrag paa Statsgielden eller til Lettelse i de Landet paahvilende Skatter, og 2) Atde aarlige Finantsberetninger, hvorom Hs. Majestæt har givet Folket sit allernaadigste Tilsagn, maatte erholde en saadan Omstændelighed, som Stænderinstitutionens Øiemed synes at fordre, og at de fremtidige Beretninger tillige maatte indeholde Oplysning om de Fonds, som staae under andre Collegiers end de Finantsdeputeredes og Statsgjeldsdirectionens Forvaltning. Commisse bemærkede i Anledning af hvad der af Proponenten er yttret om de alt indførte Besparelser, at disse maatte ansees at medføre en forbedret Ballance af 320,000 til 330,000 Rbd., i det han tillige navngav hvor Besparelserne havde fundet Sted, men om Forandringen med det engelske Laan, bemærkede han alene, at den havde været høist nødvendig, og han havde Grund til at antage, fra enhver Side heldig. Med samme Stemme antal som ved det foregaaende Forslag blev det bestemt, at dette skulde prøves af en Committee, og til Medlemmer af denne valgtes: Tobaksfabriqueur. Funder, Kammerjunker Lüttichau, Proprietair Nyholm, Ritmester Friis og Statsraad Brink=Seide Uveiret, som afvigte Løverdag Aften rasede over Odense og Omegn, kostede tvende Mennesker Livet. Den ene, Skoemagermester Ole Andersen, efterlader sig en Enke med 3 Børn, den anden, Contoirist paa Toldcontoiret, Hansen, hvis Fader er Naalemager, var en haabefuld Yngling. Efter en Badning i Kanalen havde de søgt Skjul ved Vagthuset, en af Træer omgivet Lystbygning paa det saakaldte Batterie i Tolderlund. Men neppe vare de naaede derhen, før et Nedslag skeete og øieblikkelig dræbte dem. To andre Personer, som vare tyede hen til samme Sted, saae dem falde, men bleve strax efter selv kastede omkuld og laae nogen Tid bedøvede, hvorefter de deels krybende og deels gaaende med stor Besværlighed naaede til Byen. Skjøndt de ere streifede paa Armene og Siden, og Klæderne ligesom gjennemskudte med en Mængde større og mindre Hagel, foruden at den Enes Beenklæder paa den høire Side saavelsom Fodtøiet vare ganske sønderrevne, haaber man dem uden Fare. Lynstraalen havde truffet Taget, udrevet flere Muursteen, af Gesimsen over Hjørne Pillen og kunst tre Ruder i Vinduet. Besynderligt, at det var her, som dog syntes det farligste Sted, at de to Frelste stode. Paa den modsatte Side faaes blot et Spor af Lynstraalen og noget afrevet Kalk paa Muurpillen, hvorfra den maa være sprunget til Siden. Paa de Dræbte, som indbragtes paa Hospitalet, viste sig flere blaae og gule Brandpletter paa Huden, og den Enes Haar var noget afsvedet. Veirmøllen ved Mesinge afbrændte og man maa befrygte, at flere Ulykker nille spørges. (Hemp. Av.)