Berlingske Tidende, 1832-05-31
ilands London, den 16de Mai. J Forgaars holdt H. M. Kongen Lever, som var mere besøgt, end noget andet i dette Aar har været. En Mængde Reformpetitioner overraktes. Paa Veien derhen maatte Antireformeren, Marqvis Londonder, hvis Vogn tilsidst vendte om commus. udstaae Meget af Pøbelenild, I Gaar stod Hertugen af Wellington op strax i Begyndelsen af Overhusets Session, fremlagde en Petition fra Cambringe mod Reformen og troede sig saameget meere forpligte til at erklære sig angaaende det vigtige Hverv, hvilket har havde erholdt fra Hans Majestæt, som dette efter hans Sigende - saa høiligen var blevet forvandsket blandt Publicum(hør, hør. Denne Tale er et vigtigt Actstykke til Dagens Historie. - Den Dag, da Kongen saae sig uventet forladt af hele sit Ministerium (hør, hør, havde det naadigst behage Høistsamme, at sende Bud til min ædle og lærde Ven (LordLyndhurst), som beklæder et vigtig Embede i Hs. Maj. Tjeneste, og hædres med hans Tillid i høi Grad, for at erfare hans Mening, om og hvilke Midler, der gaves, for at danne en Administration efter Grundsætningerne for Udførelsen af en udstræbt Reform, Da Kongen fandt, at han, ifølge sine høje Pligten mod Staten, ikke kunden følge sine Tjeneres Raad, havdem han seet sig nødt til (saa lidet havde han staaet i Forbindelse med andre Statsmænd, end med sine ansvarlige Raadgivere i, at sende Bud til en ædel Lord, hvis Embedsfuuctioner næsten aldeles sætte ham udenfor den politiske Bane. Min ædle Ven underrettede mig derpaa om den vanskelige Stilling, hvori Hs. M. var stædt. Jeg holdt det for min Pligt, at indhente Andres Betænkning, thi jeg var ligesaa uforberedt som Hs. M. selv, til at overveie et saadant Anliggende, med Hensyn til de muelige Følger, og jeg fandt, at et fjort Antal indflydelsesrige Personer ikke var utilbøieligt til at danne et Ministerium, for at underslytte Hs. M. i Modstanden mod hiint Raad. Med denne Overbeviisning gik jeg til Hs. M. og mit Raad var, at Høist samme ikke skulde udnævne mig til Minister, men visse Medlemmer af det andet Huus (bifald fra Oppositionen. Dette var min eneste Attraae (atter bifald); enten jeg selv blev ansaeller ikke, saa kunde Kongen og hine Personer, stole paa min kraftigste Understyttelse igjen bifald). J Henseende til disse de første Skridt havde Kongen handlet saa redeligt og aabeligst som mueligt, og disses Modstandere ikke betjent sig af Rænker, jeg tør vel spørge, om jeg, saaledes som høitstaaende Personer, paa et andet Sted har beskyldt mig for, heri har handlet at ærgjerrige Hensigter, (bifald. Ved denne Leilighed vil jeg undersøge det efter min Overbeviisning forkastelige og af Hs. M. forkastede Raad af de Kongl. Tjenere, og derved kun gaae til værks ifølge det, som den ædle Grev Grev selv har angivet, at Hs. M. nemlig skulde overvinde Oppositionen mod Billen paa en voldsom Maade, ved at udnævne en stor Mængde Peers hør, hør, mod den Bill, som gaaer videre og er værre, end anstid med og Achas den. tidligere forargelige, som Deres Herligheder saa eftertrykkelige havde forkastet." For at sætte denne igjennem, skulde en høist vilkaarlig Udnævnelse af Peets have fundet Sted, af hvad mange, behøver jeg ikke at sige, men af saa mange, som vare til onan. strækkelige til at tilintetgjøre Deres Herligheders Uafhængighed, jo deres hele Existents som Lovgivere bifald. Vilde Røgen sige, at dette var at handle lovligt og constitutionsmæssigt, saa ere mine Begreber hervin D. og ville stedse være meget forskjellige fra 6 hans; thi paa hiin Maade maatte en Minister stedse ustraffet, om kunne iværksætte Alt, hvad han behagede, (hør, hør, og fra det Øjeblik vilde det være ude med Landets og dette Huses Comstitution (bifald. Med denne Følelse var det min Pligt, villigen og ivrigen at raade min Souperain, paa det at han kunde gjøre et saa farligt Raad Modstand, hvis Forkyndelse allerede den vilde factisk have saa onde Følger, som dets Efterlevelse. Ved kunde mange Velsindede ved Trudsler bevæges til en Middelvei, i den Formening, derved at undgaae det større Onde, Udnære og nelsen af 50 til 100 Peers, eller maaskee antage Grevn Greysnu Forslag, om det endog blot skulde være for at beskytte Hs. M. mod at imod de smertelige Følger afhenten at forkaste, Alleri antage de og Høistsammes ansvarlige Raadgiveres Forslag, ifald, Memler og da en fri Raadslagning, er, under saadame Jndflydelser, en 9 1 afhængig Afgjørelse ikkemsnarere aldeles umuligt, chilighøyld 111 og Derfor har jeg ogsaa andraget paa dette farlige Raads Forfatnad 1 stelse, men Kongen erklærede sin urokkelige Beslutning, at, hvo som der endog overtog Forretningerne, skulde forpligte sig tilhisat, boen iværksætte en (som der siges til Throntalen) omfattende Refornemanaf Repræsentationen i Underhuset ing (Bifald fra de Ministesom m. rielle.) Det var min stadige Mening, at en Reformmikken er var nødvendig, og at den foreslagne vilde have Brud paa nan dette Lands monarchiske Statsindretning, om ikke dets Til miintetgjørelse, til Følge han tilligen har jeg i Mandags otte næ Dage) allerede verklæret Deres Herlighedersen at niet trods om denne min Overbeviisning, for at skaffe Billens Grundprincip af Husets numeriske Sauction, redeligen og aabenlyst vilde bestræbe mig, at gjøre saadanne Forbedringer i samme, at Regjeringen om mueligt kunde overvinde de opstavede overordentlige Vanske ligheder Chør, hør h. Men nu af Hs. Maji opfordret til, ikke at handle efter mine egne Anskelser af Reformen, men blot til at understytte Høistsamme i Forkastelsen af et Raad, som maatte omstyrte Lordernes Huus og Monarchiet (ydeligt Bifald. Spørgsmaalet havde da været, hvilke Dele af Billen, der kunde beholdes med Sikkerhed og antages af Overhuset, saa at man kunde giøre Regning paa Underhusets Samtykke, et Spørgsmaal om et vist Qvantum, eller snarere om Valget af det Onde." Under saadanne Omstændigheder, og saaledes forstaaet, samtykkede jeg i at understytte Hs. Major i en ny Administrations Dannelse. Dersom jeg blot havde havt personlige Hensyn for Øje, vilde jeg vistnok have handlet klogere, ved at undgaae enhver Fare for mine egne Anskuelset og nægte ethvert Ministerium, som vilde foretage en omfattende Reform, samling. tilman Dimodtanen i saaale oclam no hed; men jeg kaldtes, for at hjelpe min min stand (hør Sølvergin ud af de hold, hvori Høistsammes egne Tjener, havde hildet ham (lydeligt bifald). Jeg maatte ansee det for en stor Ulykke, af nogensomhelst Grund, at nødes til at vælge en anden Vei, end de ædle Lorder rundt om mig, med hvilke jeg i saa mange Aar har staaet i det nøieste Venskab og paa litisk Samvirken; og jeg haaber, at denne min factiske Fremstilling ei vil gjøre deres Skilsmisse varig (hør, hør h. Jeg tilstaaer, at det vilde have smertet mig dybt, om jeg havde kun Mai, at jeg indsage Sammes vanskelige Stil net sig til H. sing, men kunde ikke yde nogen Bistand, paa Grund af den Mening, jeg havde udtalt saa kraftigt i Parlamentet mod den Forholdsregel, som Hs. M. ansaae for gavnlig, havde jeg kunne sige dette, saa vilde jeg skamme mig ved, at vise mit Ansigt paa Gaden (lydeligt bifald). (Hertugen kom endnu engang tilbage til den moralske Umuelighed i at sætte Billen igjennem ved en stor Peers Creation, uden at tilintetgjøre Overhuset og Statsforfatningen, hvortil er efter det laveste Overslag behøvedes 100 Udnævnelser.) Uagtet Jngen oprigtigere erkjender Kronens Magtfuldkommenhed og constitutionelle Prærogativer, til under visse Omstændigheder at udnævne Peers, saa maa jeg dog ansee det for en uretmæssig og constitutionsstridig Anvendelse af disse, naar de udovedes for at sætte et Forslag igjennem, som mishagede Pluraliteten af Peers. Saaledes har jeg tilbudet min Bistand; jeg vilde have holdet mig for uværdig til at have Sæde i dette Huus, dersom jeg blot vilde have seet paa min personlige Conseqvents. hør, hør, - Men da jeg, saaledes sluttede han, af Tonen, og Resultatet af Diskussionen i Underhuset efter Grev Greys og hans Collegers Resignation, - uagtet ogsaa der mange af de styrende Mænd vare Udnævnelsen af Peers meget ugunstige, - fandt, at intet Ministerium kunde gjøre sig Haab om Underhusets og Landets Tillid i Almindelighed, dersom de ikke paatage sig, at iværksætte en ligesaa virksom og omfattende Reform, som den i foreslagne, saa følte jeg mig forpligtet til at underrette Hs. M. om, at det ikke længere stod i min Magt, at opfylde det vigtige Hverv, hvormed Høistsamme havde beæret mig bifald fra de Ministerielle, gientaget af Oppositionen. Som en Følge heraf underrettede Hs. Majestæt mig om, at han vilde fornye Sin Forbindelse med Sine forrige Ministre." (Bifald).J en af Underhusets sidste Sessioner foreslog Hr. Hume, at Ravnene paa alle den engelske Kirkes Dignitarier, tilligemed Tallet paa de forskjellige geistlige Embeder, som enhver af dem har, og disses Beløb, tilligemed den aarlige Lønning, som de betale til de Geistlige (Vicars) der egentligen bestyre Embederne som fungerende Præster, skulde forelægges Parlamentet. Opfor andet af Repræsentanten for Universitetet i Oxford, Sir RobJngis, til at angive en Grund for denne Motion, svarede han ligefrem : "Min Hensigt er ingen anden, end at gjøre Huse, opmærksom paa den skrækkelige Misbrug i den anglicanske Kirke at eet eneste Jndivid af høi Byrd cumulerer mange geistlige Embeder sen skammelig Misbrug, der ogsaa finder Sted i Henseende til verdslige) Fra min Ungdom har jeg været Øjevidne tilde beundringsværdige Resultater af den Skotske Kirkes System, der er det umueligt, at en geistlig Embedsmand kan være borte fra sin Menighed; desto meer paafaldende var dette Scandal mig i den Engelske Kirke. Derfor vil jeg stadfæste mine Anskuelser med nigjendrivelige Facta: det skal vorde klart, at af Elleve Tusinde Geistlige Sex Tusinde ikke residere ved deres resp. Kald, men lade disse bestyre af Vicarier, som oftet langt dueligere Mænd end de selv ere, hvilke de lønne slet, med dens de selv fortære nogenderne i Ørkesløshed. - Forslaget gik omsider igjennem, fjerg. J. Ruthen havde andraget paa dets Udvidelse til Jrland.