Berlingske Tidende, 1774-02-25
Hamborg, den 17de Februarii. Man har nu her af den i Rigs=Staden Rottweil endelig før te Forhørs=Protocoll følgende Extract for Decbr. 1773 og Januar h. a.: Monica Mutschelerin, 37 Aar gammel, 1 Aar gift, har i Dumingen født 6 Børn, af hvilke de 5 ere endnu i Live, og den yngste er 7 Aar gammel. Hun har lidt i adskillige Maader paa sine Lemmer, men er tilsidst bleven saa svag, at hun i 2 Aar har maattet snart gaae ved Krykker, snart igien legge sig, og nu paa 1 Aar bestandig har maatte ligge til Sengs. Det forunderligste herved er, at hun i de første 2 Aar af hendes Sygdom ingen anden Spise har kundet nyde end oplagt Melk og Vand; men i det sidste heele Aar har hun ey nydt det ringeste hverken af Midicin, Mad eller Drikke, og tager ikke engang en Draabe kolt Vand til sig. Hun har tillige udi alle 3 Aar efter edelige indhentede Beretninger ikke et Øyeblik sovet, taler forstaaeligt, endskiønt noget sagte, hører og seer meget got, da hun endnu virkelig beder af en Bønnebog; men Følelse har hun ikke, undtagen med Hænderne, hvilke hun endnu kan bevæge, da Underlivet synes at være dødt, men beholder dog den naturlige Varme. Hun har saa god en Lugt, at naar man bærer Mad ind i Stuen, kan hun, uden at see den, lugte samme, men har hverken Lyst dertil eller Afskye derfor. Kort sagt, foruden den Hellig Nadvere, som hun hver 4 Uge og oftere pleyer at nyde, kan hun intet faae ned, men maae igien give det fra sig med en forskrækkelig Brækning, at man er bange for hun skulle udgive sit Aand. Hun hænger nu i Sengen bunden om Overlivet fremad, uden ringeste Bevægelse, undtagen, som sagter, med Hænderne. Øynene ere klare, Læberne noget rødlige, Tungen fugtig, og saa skiøn, som hos de sundeste Mennesker, hendes Ansigts Udseende er ey heller ubehagelig. Hun giver i Almindelighed ingen vidrig Lugt fra sig, da hun dog Aar og Dag, og længere, hverken per Sedem eller Urinam har has nogen Afgang, og det heele Aar igiennem ikke mere end 3 gange Sengen er bleven redet, hvilket for Svagheds skyld nu ikke mere kan skee. Forret at erkyndige sig om denne Sag, ere ikke allene redelige Vagter satte hos hende, men der blev og ved en egen beskikket Deputation brugt al muelig Omsorg for en paa nogen Maade at blive bedragen, og ved denne Rigsdags Physicum Ordinarium, tilligemed den eedsvorne Chirurgus i Deputationens Overværelse, foretaget en Undersøgning: og Status Morhi opsat. - Dette Fruentimmer lever endnu, men bliver hver Dag svagere, og de ret ubegribelige Omstændigheder have bevæget Magistraten hertil at lade saadan offentlig bekiendtgiøre, paa det at de Herrer Medici og andre, som maaskee ey vil fæste Troe til Factum, maatte med Deputationens Vidende og Tilladelse selv besigtige hende, men dog derefter skriftlig indberette hvorledes de have forefundet Sagen, og hvad deres Mening derom er, da man paa Deputationens Vegne er ganske villig til at meddeele al forlangt Biestand. Rottweil, den 8de Jan. 1774. T. Assessor og Ober Foged Antoni Garner. T. Hofraad og Syndicus Joseph v. Langen. T. Raads Secretarius Jeronimus Spreng, Actuarius juratus. T. Laugsmester Michael Kammerne. T. Physicus primarius Leopold Linselmann. T. Sebastian Freck, Chirurgus juratus.