Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-09-17
Til den seneste Tids Rigdom paa offentlige Divertissementer i vor Bye har ogsaa hørt de gjentagne og vel besøgte Kunst-Fyrværkerier. At disse give et smukt, skjøndt kortvarigt Skue, kan ikke nægtes; men uden at og tænke paa Ulykker som Frederiksborgs Brand for faa Aar siden, er denne Forlystelse altid forbunden med Farer, som lade ønske, at den ikke maatte gives for hyppig. Det er saaledes Sandhed, at ved sidste Forestilling faldt gnistrende Raketstokke ned i flere Gaarde paa Nørregade; en anden ramte en Kone i Kræmmermarken og antændte hendes Klæder &c. Epistler fra Drømmegaden. ) Ved at høre "Tydsk Tivoli Theater i Kongens Have nævne, holdt jeg det i Førstningen kun for et Drømmebillede, men aldrig saasnart havde jeg kastet Øine paa den store, prægtige Placat, før jeg lod spænde for og og afsted til Odins gamle Stad, for at komme med til Gilde, og maa ærlig bekjende, at jeg fandt mig over al Forventning tilfredsstillet. For at see desbedre, havde jeg medtager et kunstig slebet Huulspeil, der viser selv i Mørke og, uden at forstørre, fremstiller de underligste Scener i et behageligt Colorit. Det varede eiheller længe, inden jeg fik den ypperligste Leilighed til at gjøre Brug deraf. En af disse vantroe Hrr. Sceptici, som nu engang skulle slaae Vrag paa Alt i denne Verden, nærmede sig mig som en gammel Bekjendt og begyndte at lamentere over vor Tids Daarskaber. Snart, meente han, skulde Man holde det for en Virkning af Tarantelbid, naar Man saae Publikun stimle sammen til en Tivoli-Fest paa en fugtig, kold og stormfuld Septemberaften i et Clima som vort, og det ovenikjøbet paa en Tid, da Rygtet raaber Vee over den Mængde Offere, der allerede ere faldne og end ville falde for Morderengelen med den kjønne moderne Benævnelse af Typhus, paa en Tid, da der i alle Hjørner klages over Nød og Trang, at opbyde Alt, for at pumpe hver Lomme, lens, med flere lignende Spydigheder. Jeg formaaede ham til at lige ind i mit Huulspeil, og strax viste Alt sig for ham i en anden Skikkelse. "Læs Placaten!" vedblev jeg, og Du vil da opdage, at det jo er et tydske Tivoli=Theater, hvormed de tjenstfærdige Gjæster opvarte Os. Ved til Gjengield at hielpe lidt paa de forknyttede Finantser gives Os den skjønneste Leilighed til at øve Christen Kjærlighed. Seer Du ikke, hvor der er sørget for vor fuldstændige Oplysning, i hver en Krog, hører Du ikke, hvor Man tilraaber Os: Der Glaube giebt uns Kraft, Beruhigung und Starke, Er ist ein Talisman zu jedem grosen Werke."Hr. Scepticus mumlede endnu Adskilligt imellem Tænderne om de knagende og nedstyrtende Bænke, om den forvirrede Støi og Fremtrængen, hvori det gik ud over sunde Lemmer, saa at selv Souffleuren (den Eneste Man kunde høre) kom i Knibe, om en polsk Rigsdag o. s. v.; men ogsaa her lykkedes det mig at omvende ham ved Hjelp af mit Huulspeil, Læser Du ikke atter paa Placaten: for god Orden, som for Publikums Beqvemmelighed i det Hele vil blive sørget? Betænker Du, at offentlige Foranstaltninger tør Jngen vrage? Har du aldrig været Vidne til hine Carnevalsoptog, Hvad vil nogle brækkede Arme og Been vel sige, naar Vi kunne rose Os af at have seet et Tivoli Theater, Kan Man bedre hærde Legemet imod Sygdomme, end ved at vænne sig til Aftenluften under aaben Himmel, At dette er tjenligt for Sundheden, kan det aarvaagneste Medicinal=Politie ikke nægte; lad det kun sørge derfor, Hvor herligt oves Folk ikke i at staae *) En Continuation af Velmeente Ønsker. (No. 123). Nee for Skud og skue Røver=Malerier, Viis mig et skjønnere Udtryk paa "Troens Kraft, om ikke for, saa paa Skaffettet, Kan en Røverhules Sprængning, vel løbe lempeligere af og med mindre Spektakler, end det her skeer, Hvor nysseligt tage disse Brød= og Skjænkeborde sig ikke ud i det Frie om Natten, og det i Kongens Have, Nævn mig et beqvemmere Sted til Moro og lidt Jav end her, Hvor kan vel Skillingen komme i Betragtning, naar der virkes for Selskabelighed, Munterhed og at understøtte Kunstens Dyrkere? De skulle jo dog ud af Landet paa en honnet Maade. Sammenkomster som disse nære desuden den saa høit anpriste Forening og Sammensmeltning af "Stænderne, der igjen er Basis for Almeenaanden, hvilket Alt jeg forbeholder mig nærmere at udvikle i en "Apologie for Galskaber,, som jeg har under Arbeide og agter at udgive paa Prænumeration. Den gode Hr. Scepticus fandt sig heraf overbeviist og jeg vil kun ønske, ved Hjelp af mit Huulspeil at sætte andre Tvivlere istand til at see det Fornøiende i alle de Fornøielser, hvoraf vort hele Liv nuomstunder er en Kjæde.