Berlingske Tidende, 1833-01-19
J det Hele synes man at være temmelig tilfreds med den Reform, som er udvirket i Parlamentets Sammensætning, thi man holder den for tilstrækkelig til at fremkalde andre nødvendige Reformer. Til saadanne henregner man en Reform i den udvortes Kirkevæsen, og i Finantserne, hvorunder blandt Ander Afskaffelsen af Huus= og Viinduesskatten henføres. Meningerne ere imidlertid deelte og hvor vidt Reformen i Kirkevæsenet bør gaae. Dissenterne, 60: de Protestanter der ikke høre til den herskende Kirke) og Catholikerne forlange Meget, som ei blot Aristokratiet, men ogsaa en stor Deel af Kirkens Tilhængere blandt Borgerstanden, vil modsætte sig. Denne Strid vil formodentlig betydeligen forøge Radicalernes Antal, og tillige det Partie, som fordrer de saakaldte Parlamentsreformer, egentlig forstyrrende Forholdsregler. De moderate Radicaler sige vel: Vi ville endnu have Taalmodighed, og oppebie hvad det nuværende Parlament vil udvirke, vi ville ikke spilde den kostbare Tid paa Debatter og theoretiske Planer, medens saa mange Ting fordre vor umiddelbare Opmærksomhed. OConnel, har allerede sammenkaldt et formeligt Parlament, i Dublin til den 15de d. M., ved hvilket alle de skulle indfinde sig, som ere findede at vorere for Unionens Ophævelse. - Man paastaaer, at over 40 Medlemmer ere valgte ved denne Demagogs Jndflydelse; og dersom et saadant Antal virkelig skul indfinde sig efter hans Opfordring, for at modtage Jnstruction af ham, saa tør man vel sige, at han har større Magt i J. land end Regjeringen selv. Men skjøndt Landet i mange Ege er heelt uroeligt: skjøndt Beretninger om Drab, MordbranJndbrud og andre hemmelige og aabenbare Krænkelser af guddom melige og menneskelige Love, daglig opfylde Bladene, saa tiltager det Jrland fra Aar til andet i Civilisation, Velstand, ja endog almeen Sikkerhed. Det er jo engang saaledes: ædel Daa giør ingen Larm; de offentlige Blade vide Lidet eller Jntat berette om de Tusinde, som hver Dag med stille Flid opfyld, deres Pligter, udvide deres Kundskaber og give Landet Styrke men det Onde giør Opsigt; og hvor, som i Jrland, gives rasende Partier, der higer det ene efter at udbrede det andet Udaad, og det ofte med Tilsætninger. Jngenlunde menes her med, at Jrlands Tilstand ikke er høist betænkelig, men kun, at den mildere Politik, som man nu i 50 Aar har fulgt med Hensyn til dette Land, ei har undladt at bære gode Frugter, og at Fasthed, forenet med Mildhed, og fremfor Alt med Retfærdighed, dog tilsidst vil vinde Seier over de modstridende Elementen Men, naar man saaer Torne, kan man ikke vente at høste Rosen Regjeringen ønsker nu, efterhaanden at indføre de nødvendige Forandringer, medens Catholikerne, som kun altfor meget føle deres Kraft, gjerne paa eengang vilde afryste det besværlige og tunge Aag. Under disse Omstændigheder indskjerpeO Connel sine Troesforvandte Unionens Opløsning, som det eneste Middel til at befries fra de Byrder, hvorunder det værre altfor mange sukke. Det Engelske Parlament, siger han er ligegyldigt mod Jrlands Nød; et indenlandsk Parlament vid med større Jver antage sig Landets Velfærd, og fremfor Aftvinge Jordegodsejerne til at fortære deres Jndtægter af Landen Frembringelser i Landet selv, og paa den Maade vilde de Penge blive i Landet, som nu tjene til at berige Udlandet. Saamange Jordegodsejeres Fraværelse er vistnok et stort Onde, men det opveies rigelige derved, at Regjeringen udgiver langt flere Penge i Landet, en Skatternes Beløb udgiør, men fornemmelig derved, at Englands Havne ere aabne for alle Jrlands Produkter, og vilde vorde lukkede, saasnart Jrlands Parlament fordrede Afgifter af Engelske Produkter i Jrlandske Havne; og til dette Misgreb vilde Jrlænderes misforstaaede Nationalitet sikkert forlede dem. Men i Særdeleshed ere Dublins Jndvaanere Tilhængere af O'Connen Planer, fordi denne Stad, hvor nu de skjønneste Gader og Pladser ere som uddøde og de pragtfuldeste Huse staae ledig har liidt meest ved Unionen. - OConnell er nu beskjeftige med at omdanne den Dublinske politiske Club til en Repeal=For ning. Sandsynligviis vil han ogsaa udskrive en Repeal=Renter, ligesom han, for et Par Aar siden pleiede at indkræve en fatholsk Rente, thi Erfaring har lært ham hvor meget saadann Midler bidrage til hans Øjemeeds Opnaaelse. Men han kund maaskee nu forregne sig; dengang vare alle oplyste Protestanpaa begge Øer, meer end Halvdelen af Medlemmerne af Underhuset, og i det mindste Halvparten af Ministeriet paa hans Side, endskjøndt man ikke billigede hans Midler, nu derimod at den hele Nation hans Mødstandere, hans Sag er ikke und og han selv hadet eller foragtet.