Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-01-16
Den 7de October 1792 landede Christopher Colon, eller Columbus paa Guannahani een af de lucayiske Øer og betraadte derved for første Gang Amerikas Jordbund; endnu i samme Aar opdagede han Øerne Haiti og Cuba, og da han indbildte sig at dette Archipel, hvori han nu befandt sig, var ligesom en Forsal til Jndien, hvilket Land han egentlig søgte, saa kaldte han denne Samling af Øer Vestindien, og de Jndvaanere han forefandt paa dem Jndianere. Disse Mennesker, vare blide og godmodige Folk, som modtoge Spanierne paa en venskabelig Maade. Spanierne fandt Guld hos dem, og da de ikke kunde finde at det var opgravet paa Øerne selv, saa opvakte det Lysten hos dem til at oplede de Lande, hvor det maatte forefindes. Efterat det Vestindiske Archipel var blevet opdaget søgte Colon at trænge frem til Fastlandets Kyster, dog kom han ikke til Mexico; men naaede til Kysterne af Columbien, som nu med Rette bærer hans Navn, og som heele Amerika burde og vilde have baaret, naar ikke Amerigo Vispucci, som først efter ham besøgte dets Fastland, havde vidst at tillægge det sit eget. Den første Spanier, som kom til Mexico var Francisco Hernandes, som i Aaret 1517 giorde Landgang paa Halvøen Aucatan; men han kom i en Fægtning med Jndvaanerne og blev dræbt i Kampen; han kaldte Landet Nyespanien hvilket Navn det siden beholdt Det Skib hvorpaa han var bragte noget Guld tilbage med sig, som Spanierne havde røvet i et Tempel; dette opvakte deres Lyst til nye Foretagender; de afsendte Aaret derpaa Juan de Grialva til Kysten, som kom tilbage med et endnu større Guldforraad. Landet hedte i Oldtiden Anahuar og var beboet af vilde Stammer, som stode under Chefer, der bleve kaldte Kaziker. J det 12te Aarhundrede brød Attekernes Stamme nordfra ind i Landet og bemægtigede sig det, og een af deres Hærførere byggede i Aaret 1325 Staden Mexico. Begyndelsen var Statsforfatningen aristoratisk, men i Aaret 1352 blev Acapamitzin den første Konge i Mexico; han udvidede sit Riges Grændser til begge Ocegner under en uafbrudt Kamp med de indenlandske Caziker. Montezuma regierede over Mexico, da Spanierne første Gang nærmede sig til Kysterne; der var udbredet det Sagn blandt Folket, at Luftens Gud skulde engang ankomme fra Østen og giøre det lykkeligt; ved den Beskrivelse, som blev gjort for Montezuma om de Fremmedes Skibe, Kanoner og overordentlige Udseende, kom han paa den Tanke at Guden virkelig var ankommen; han afsendte derpaa Gesandte til dennes Modtagelse; men Spanierne vare afseilede da Gesandterne ankom til Kysten. Spaniernes Lyst til at sætte sig i Besiddelse af dette Riges Skatte havde imidlertid tiltaget; den Spanske Statholder paa Øen Cuba, hvor Spanierne allerede havde etableret sig, fattede det Forsæt at erobre Mexico; han lod udruste en Flaade paa 11 Skibe, som kun førte 14 Kanoner, var besat med 100 Matroser og havde 508 Jnfanterister og 16 Ryttere ombord, Hernando, Cortes en Mand af store Talenter og megen Ærgierrighed blev udnævnet til Hærfører for Expeditionen. Med denne lille Krigsmagt besluttede man at giøre Forsøg paa at erobre et Kongerige Den afseilede fra Cuba den 10de Februar 1519. Cortes giorde først Landgang paa Provinsen Chiapa, seilede op af Tabasco, slog Jndianerne, som vilde modsætte sig ham i en afgiørende Træfning som kost de ham kun een Død og 60 Saarede; han forlidte sig der i en vild Pige, som antog Christendommen, blev kaldet Donna Marina og gjorde ham siden den væsentligste Tieneste ved Landets Erobring. Han forandrede imidlertid sin Plan indskibede sine Tropper, og giorde Landgang der hvor Castellet den Juan de Ullog ligger, ligeoverfor Veracruz. Her kom ham et Gesandtskab fra Montezuma i Møde; han svarede det, at han allene vilde underhandle med Kongen selv; han modtog tillige et andet fra en misfornøiet Cazik og indlod sig i Underhandling med ham; han dæmpede et Oprør imellem sit Mandskab; anlagde Staden Veracruz, fik sine Folk til at udraabe sig for Coloniens Præsident, opbrændte sin Flaade for at betage sine Folk alt Haab, om at kunne komme bort og besluttede at marschere ligeløs paa Hovedstaden Mexico. Han lod blot 50 Mand blive tilbage i Veracruz – Han kom nu først til Tlascala, hvor han slog en Hær af 100000 Jndianere, Caziken i Staden underkastede sig ham og blev hans troe Allierede. Nu nærmede han sig til Mexicos Porte, hvor Montezuma gik ham i egen Person imøde, førte ham ind i Staden og anviste ham der en Boepæl, som han strax omdannede til en Fæstning. Mexicanerne holdt Spanierne for at være overjordiske Væsner. Cortz lokkede Kongen ind i sin Fæstning, holdt ham der fangen og tvang ham til at erkiende sig for at være hans Vasal. Cortes blev imidlertid selv paa samme Tid truet af en overvættes Fare; Statholderen paa Den Cuba Diego Velasqvez blev opbragt over hans selvraadige Forhold og afsendte Narvaez med en Flaade paa 18 Skibe og 1358 Md. for at bringe ham som en Rebel og en Forræder tilbage til Cuba. Flaaden ankom til Veracruz; Corter ilede til Kysten og formaaede Narvaez til at gaae over til sit Partie og træde med sin Krigshær i hans Tieneste; han førte den med sig til Mexico. Der udbrød en Opstand imod ham; han blev indsluttet i sin Fæstning og der beleiret; han lod nu Montezuma, som han bestandig holdt fangen formane Forket til at forholde sig roeligt; men dette besvarede hans Tiltale med Hagel og Steen og denne Monark døde i faae Dage derefter. Om Natten imellem den 1ste og 2den Juli 1520 saae han sig nødt til at trække sig ud af Staden, dette Tilbagetog kostede 450 Spanier og 3000 af hans Hielpetropper Livet. Paa Veien til Clascala slog han en uhyre Hær af Mexikanere; i denne Stad samlede han nye Kræfter imod sine Fiender, som desuden bleve ødelagte af Kopperne, hvilken Smitte Spanierne havde udbredet iblandt dem; den nye Konge i Mexico Løde selv deraf. Efterat han havde opganiseret en nye Armee i Tlascala og bevæget der mangfoldige Krigere, som vare misfornøiede med Mexicanernes Herredømme til at forene sig med ham, brød han paa nye op mod Hovedstaden, og begyndte at beleire den den 31te Mai 1521; efter 75 Dages Beleiring maatte Staden, overgive sig; den tappre Guatimozin, som nu havde besteget Thronen blev lagt paa Torturen og derpaa ophængt. (Man havde lagt ham med en anden Mexicaner paa en Rist med Gløder under for at udpresse Bekiendelse af dem hvor de havde gjemt deres Skatte. Guatimozin udholdt sine Smerter stiltiende, Mexicaneren skreg, fortørnet vendte Guatimozin sit Hoved om til ham og sagde: ligger jeg da paa Roser?) Hele det nærværende Mexico blev strax erobret og Cortes blev udnævnet til den første General Capitain over Nyespanien. Han anvendte sin hele Administrations Tid paa at udvide sine Erobringer, paa at organisere hele Landet paa Spansk Viis og paa at omvende Jndvaanerne til Christendommen. Missionære bleve udsendte rundt omkring; Solens Tempel blev ødelagt og Korset overalt opplantet. Mexicanernes Skjebne var grusom; men de fortiente den thi et trykkende Despotie og et blodigt Afguderie herskede i Landet; men Spanierne bragte Folket under et nyt Aag, og tvang det til at arbeide i Biergværkerne. (Fortsættes.)