Berlingske Tidende, 1821-11-09
Da Seraskier Corschid Pascha mærkede, at Sulioterne holdt dem i adspredte Stillinger, fattede han den Beslutning, at angribe, dem med Overmagt, saaledes, at de ikke kunde komne hinanden til Hjælp. Hans Hensigt var, først at tage det ene og derpaa begge de andre Corps efter hinanden, og saalides at bringe Fiender til fuldkommen Undergang. Den 21de lod han tre Colonner, hø 2000 Mand stærk, rykke ud af sin Leir, de angrebe hine tre Polle med Raseri, men Grækerne vare saa lykkelige, fuldkommen at slaaet de Angribende. Denne Fordeel uagtet, kunde de ikke drage deel ore ønskede Nytte deraf, da de lede megen Mangel paa Krudt, og Net for kuns kunde anvende en Deel af deres Tropper; men haver det ikke manglet Munition, saa er det sandsynligt, at den StorherringsLeir ikke meere vilde være i Janina. Denne Krudtmaniel var Aarsaa i, at de saae sig nødte til, at trække deres Kræfter sammen i Suli og Egnen der omkring. Ismael Pascha benyttede deres Tilbagetog, og brog med 2600 Tyrker til Arta, hvor han ankom den 31te August. Man harsvar, omendskiønt saa stærk, først dreven tilbage ved det snevre Pas vedde som Brønde, og kunde kuns ad en ubesat Over naae fiin Bestemmelse. Den 1ste Septbr. afløste han Hassan Pascha, for hv indtil havde commanderet i Arta; denne vilde med 4000 Mend naar til den Storherrelige Leir for Janina, men traf efter 5 Ti nes Marsch i Kirschades paa et lige Antal Grækere, som bleve Commanderede af Notos Botschari, Markos's Oncle, og Tahira; han blev slagen og nødt til at trække sig tilbage til Arta, efterudan ikke allene havde mistet mange Folk; men endogsaa Krigscassen. Jmidlertid ankom i den Storherrelige Leir Efterretning om Toxniens eller Mellemalbaniens Opstand. Toriderne, erfarede man, havde ikke allene bemægtiget sig Slottet Tepeleni, men næsten ogsaa i samme Øieblik forenet sig med Indvaanerne af Palæopogoni, formovo, Leili og Londschari, og vare i Anmarsch mod Janina, sterat de havde efterladt en Skare til Jagttagelse af Argyrokastronden 4de September vare de trængte til Dschidscha, en Landsby, le Nordvestlig for Janina, 5 til 6000 Mand stærke, Halve alen Mahomedanere og Alis Tilhængere, de andre Christne; begge trenede for at udrydde Osmannerne, en Nation, som, de være i hvilken Troe de ville, ere Albaneserne forhadte. Det lader, som ende handle i Overeenstemmelse med Sulioterne, for tilsammen Ju angribe Corschid=Paschals Hær, (der i et Aar saa søvnig har 6 Heiret Janina), og for at befrie Ali, hvis Skatte vilde være en for Hjælp for Grækerne. Man siger, at Seliktar, Alies Aga, i Spidsen for Kautoniaterne 3 holder Broerne ved Ostanitza og Woynza (Aous) besat, for at forhindre Ankomsten af Forstærkningen til Corschid fra Øvre, og ubanien, og ifald han blev slagen, at afskiære ham Tilbagegangen. de efter Sulioternes Skrivelse, svares det, at de Veie, paa hvilke sen kunde undkomme til Thessalien, ere besatte af andre Græske 3 capitainer ; og i det hele mener man, at han ikke længe vil kunne alde sig for Janina. Man forsikrer, at den Storherrelige Hærs dyrke nu er ikke meere over 6 til 7000 stridbare Soldaler; men det leve den Fordeel, at de besidde Rytteri, som aldeles mangler Grækerne, og som giver hine et stort Fortrin i Sletten ved Janina. J Egnen omkring Arta havde Jnsurgenterne fra Teromeros besat landsbyerne Komboti og Pata.