Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-02-12
Nye Beskrivelse over Grønland, Rector Tetens Afskeeds=Tale, 1 Bastholms Jødiske Historie Balles Oversættelse af Pauli Breve = 1 Rdlr. 4 Mk. 8 s. Don Qvixottes 4de og sidste Tomme = = 8 Musik Samling 5te Hefte, Passions Tanker. Han gik ud, efter sin Sædvane, over den BækRedron til Olie=Bierget. Hvorfor gik vor Jesus ud, hvorfor blev han ei i Jern c salem, og lod sig der opsøge af sine Fiender, Han vilde paa den eene Side forekomme al Opløb og Oprør, som let havde skeet, om han havde bleven grebet i Jernsalem, formedelst den store Anseelse, han var i hos Folket, han vilde paa den anden Side, ved en frie og ubehindret Omgang med sin Fader i Bønnen, styrke sit Hierte til sin forestaaende Lidelses Kamp; derfor gik han ud. Han gik ud, ingen drog ham først eller sidst til noget Sted; nei frivillig kom han til Verden, frivillig gik han til alt det, hans Fader vilde; ei Frygt for det ham forestaaende afskrækkede ham, ei Uvillighed holdte ham tilbage, men ved ethvert Skrit, han gik fra sin Lidelses Begyndelse til dens Ende, kunde han sige: din Villie, min Gud, giør jeg gierne? Over den Bæk Kedron til Olie=Bierget gik Jæsus. Saa gik han som Davids Søn den samme Vei, David gik grædende, med skiult Hoved og barfodet, da han flyede for sin ugudelige Søn Absalon; men Jesus gik denne Gang, ei for at flye, men at vise sig lydig imod sin himmelske Fader. Ved Olle Bierget blev den røde Qvie brændt, hvis Aske blev brugt til det Synde=Vand, hvormed de bestænktes, som paa levitisk Viis skulde renses; og hvorfor gik Jesus her, J sin Strid i Urtegaarden at udøse sit hellige Blod, at samme kunde blive os Syndere et aandeligt Renselses Middel. J Kedrons Bæk løb Blodet af Offer Dyrene, og har i den Tiid i sær været blodig: hvilke Tanker kunne ei være opkomne hos vor Jesum, da han gik over denne Bæk, f. E. ei det Blod han her saae, men hans eget hellige og dyrebare Blod skulde være det rette Forsynings og Forligelses Middel. Da Adam gik ud af Paradiis, det har vel været ham en bitter, sørgelig og tankefuld Gang; da David gik ud, af Frygt for at omkomme ved Absalons Eftersættelse, en ham saa tvungen og ubehagelig Gang; men Jesus udgik med en god Villie fra det Sted, hvor han havde stiftet sit Navns Jhnkommelse, for under aaben. Himmel at handle med sin Fader og tage imod det, der efter hans Faders Villie skulde møde ham. Efter sin Sædvane gik Jesus denne Gang, saa var denne ei den første Gang han gik til dette Sted, nei, han havde før ofte der holdt sin Andagt, i Bønnen holdt Samtale med sin Fader, og lært sine Disciple, saa var det Sted, ham behagelig, hvor han vidste, hans Lidelse skulde tage sin Begyndelse; saa indviede han det ved Bøn og hellige Betragtninger; saa havde han før paa samme Sted baade tænkt paa sin Lidelse og bereedt sig dertil. Lader os lære af vor Jesu, at ei drage os tilbage, naar vi efter Guds Villie skulle lide noget, med vore Hierter at gaae ud fra Verden, før vi med eet skal forlade den, ved Bøn og Andagt at bereede os til vor sidste Gang, gaae ud, at lade os bestænke i Troen med Jesu Blod, og med vore Tanker til at gaae til det Sted, hvor vi vente at stride vor sidste Strid, vor Syge=Seng og Død Leie, at vi, naar det kommer der til, kunne være skikkede til, da at stride Troens gode Strid. Giør os, o. Jesu, villige med dig at gaae ud fra det fordiske Jernsalem, med den rette Alvorlighed at gaae ud fra al Forfængelighed til at betragte dig i din Lidelse, i stille Roe og med hiertelig Andagt at holde Omgang med dig, villige at gaae til vore Lidelser, frimodige at gaae til vor Død, og ved dig naae en salig Ende.