Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-03-24
De flere betydelige Tyverier som i de sidste Uger Forøvedes, især i Nørrebrodde, Kjøng og VærningSogne, havde vakt slig en Skræk hos denne Egns især de eenligt beliggende Steders, Beboere, at de hver Nat laae i Frygt for Tyvehaand og Jldebrand. Saa meget glædeligere lød Efterretningen om den berygtede Lars Andersen Berggreens nye Paagribelse, hvorfor og den Mand, hvis Sindighed og Mod bidrog til, i det mindste for en Tid, at standse denne Landeplage, fortjener at nævnes offentlig. Det var nemlig Sognefogden for Kjøng Sogn, Henning Høiberg, der snildt og hurtigt omringede et mistænkt Sted paa Gummerup Mark, og var saa heldig der at træffe Forbryderen. Det almene Øn ske lyder: Gid Arresterne nu kunde beholde ham Hvilket man saa meget mere tør haabe, da han ved Høiesteret er dømt til Fæstningsarbeide paa Livstid, Under Titel af Eupbrosyne, en Samling af Dig te med 3 og fiirstemmige Melodier." har Hr. Adjunct Fr. Sneedorff Birch i Aarhuus udgivet er lille poetisk Samling med Musik og Titelkobber. Den er i typographisk Henseende særdeles smukt udstyret, og Jndholdet frembyder den Mærkelighed, at saavel Meloderne og Tegningen til Kobberet som Texten til Sangene ere Udgiverens eget Arbeide, Fra samme Digters Haand er omtrent samtidigen hermed udkommet: "Udsigt over den nordiske Mybologie, og "Digte." første Hefte, indeholdende Humoresker, Romancer, Ballader og fortællende Dig ce. Sidstnævnte Samling skal ialt bestaae af fir(Hr. Av) Hefter, hvert paa 5 Ark. Hr. C. Hansen. Eier af Kragsberg og Maria lyst i Fyen, har offentlig bekjendtgjort følgende "Allerede i Efteraaret 1833 indgav jeg en Besvaring over den Vilkaarlighed og Tilsidesættelse af Lovgivningen. Bestyrelsen af Veivæsenet her i Fyen i de senere Aar udøvede. Langt fra at agte paa saadan min billige Klage, tverimod fremturende i saadan Færd, indgav jeg en kraftigere Besværing i September 1834, hvori jeg ikke alen besværede mig over lignende Vilkaarlighed, men endog opgav det Hørkongelige Rentekammer bestemte graverende Data, paa hvilke jeg støttede den Bøn, at en Commission maatte nedsættes, for alvorligen at undersøge et Uvæsen, der i sine Følger medfører et for Landmanden uberegneligt Tab. Det er ikke alene den vilkaarlige Strænghed, hvormed der fremgaaes Bestyrelsens Side, ved deels at fordre langt mere Arbeide aarligt end lovbjemlet og paa, for Landmanden ubeqvemme Tider, man bar Grund til at vente indskrænket; thi den deraf flydende Ulempe kan igjen overvindes, men fornemmeligen det aabenbare bedrageriske Forhold adskillige Betiente udøve, den Udurlighed og Ligegyldighed, hvormed Arbeidet paa flere Steder af Landet ledes, der udkrævet dobbelt Arbeide end behøvedes, den Misbrug, der drives af Betientene, der kunne uden mindste Control reqvirere Befordring, der ofte bruges alene til at kjøre til Kroen med for der at svire, og til Gjæstebud hos gode Venner. Ja saaledes som Opsynet føres, kan Veiene endog med Landmandens bedste Villie ikke i al Evighed ventes istandsatte, hvortil og meget bidtager den Uskik, at man ikke saaledes som Lovene bestemme kan erholde enhver sin Veistrækning en Gang for alle bestemt tildeelt, til stedsevarende Vedligeholdelse, hvorved tildeels det i Svang gaaende Bestikkelses System vilde hemmes, ligesom og man undgik den aabenbare Uretfærdighed, at den Mand, der istand sætter sin Veistrækning forsvarlig i Aar, ikke af Aare skal istandsætte et Stykke Vei, som en Anden formedelst Underslæb har forsømt, en Omstændighed, der er overordentlig skadelig i sine Folger.