Københavns Adresseavis, 1763-03-16
En Haarskierer tør begiere 24 Skilling for at accommodere et Haar, en eeneste Gang, og det gjør han i et Qvarteer; Jeg kiender derimod den Student, som har maattet informere i 8te Timer, inden han kunde fortiene saa meget. Synes de ikke at det er en latterlig Sammenligning, eller vil de maaskee heller troe at der skal 8te gode Studentere, til at udgjøre en maadelig Haarskierer, Jeg derimod troer, at bliver Studenten ikke Haarklyver, han bliver aldrig Haarskierer. Man skulde snart tænke at Publicum var bedre tient med en maadelig Person af denne Sort, end med 8te gode Studentere, og hvad siger jeg 8te, det maae endelig være 32, siden Haarskiereren giør sin Forretning og fortiener det samme i et Qvarteer, som de behøve 8te Timer til. Det kand man kalde hurtigt, da han er i Stand til at giøre 32 Hoveder krusede imens en stakkels Student neppe kand giøre en nyttig Jnformation; Men han maae maaskee forstaae den Kunst, at med det samme han sætter Kryller i deres Haar, maae han tillige sætte nogle i deres Par de, og naar han kommer Pudder deri maae han vel og tillige vide at puste saa behændig noget i deres Øyne, at de ikke kand see ret. Meget var Studentens Mod knækket før, men nu maae det næsten reent falde, da han seer, at han ey veyer anderledes i Republiqven mod en Haarskierer end som 1 mod 32. Sandelig han maae næsten love aldrig at lade sig herefter accommodere af dette Slags Folk, da han snart maatte frygte, at de, siden han er saa læt, med deres Puster kunde puste ham over Ende, og saa laae han der, som en uselMaddike for sin mægtigste Haarskierers Fødder. J Sandhed han har Aarsag med min hidsige Normand at tilstaae, at det er Foragt; og han faaer indgaae en Pagt med dem, at han vil informere deres Børn for intet, for at de ey skal giøre saa dybt et Snit ind i Penge=Pungen, at der dog kunde blive noget tilovers for ham. Men det er ingen Satyre, det er en alvorlig Sag, jeg afhandler, man forlade mig derfor, at jeg er gaaet længere, end jeg selv havde ventet, men jeg skal strax komme til min Hensigt igien. Af dette og andet meere sees tydelig nok Studiosorum, Ringeagtelse, og at det efter saadanne Omstændigheder ikke kand være andet, end at en Student ofte maae leve et retkummerfuldt Liv, og see sig nød til mange gange at klæde sig saa, at en Laqvai hos en maadelig Herre endog tør driste sig til at see ham over Skulderne. Men hvad synes Dem, min Herre, maae dette ikke skiere en honette og skikkelig Karl, hvis Fornuft endog befaler ham at skiule sig for sin egen Slægt af Frygt for at være dem enten til Tørt, eller at faae det haarde Stød at blive afviist paa en haanlig Maade. Men kommer denne utaalelige Omgang ikke deraf, at Studiost mangle det Fornødne til deres Underholdning; Og det kand de faae ved at giøre dem selv noget mere kostbar. Jeg veed allerede forud, hvad man kand svare mig: Vare vi ikke saa mange saa gik det an, men nu faaer vi tage det, som vi kand faae det; thi ellers er der hundrede andre, som gaae os i Forkiøbet, og vi faae intet. Det er sandt, saa maae de svare i den Forfatning deres Sager nu ere, og det Svar har jeg faaet før: At man kunde faae Karle nok, og følgelig ville ikke jeg, saa var der nok andre der vilde. Udfaldet viiste, at jeg vilde ikke, thi jeg qviterte strax. Synes De ikke, min Herre, at dette Svar bedre passede sig, naar jeg vilde have et Par Skoe, eller en Klædning, og Mesteren ikke vilde, som jeg, end paa en honette og ærekier Student, der mange gange baade er af bedre Folk og bedre Gemyt, end de, han ofte maae nødes til at være hos Dag, dette sagt uden at fornærme nogen Stand, da enhver bør agtes efter sin Leve=Art. Skriftet, som foran er meldt hvoraf dette er taget, sælges paa Bogladerne for 10 Sk.