Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-01-27
Frankerig. Loven om Majoraternes Ophævelse (den Ældstes Fortrindret i en Familie) antoges den 17 Jan. af de Deputeredes Kammer med 208 imod 29 Stemmer. Forud var den 7de Artikel, hvorefter Jntet skulde være til Hinder for Overdragelsen af Adels-Titler, forkastet, som dette Lov=Udkast aldeles vedkommende. Grev Jau bert og Hr. Renouard antoge sig vel samme, men havde kun 8 Medlemmer paa deres Side. Da Hr. Glas-Bezon bemærkede, at Adelstitlen slet ikke forekom i Chartet af 1830, hvorfor Ordet Adel burde udslettes af den franske Ordbog og allene forbeholdes dem, som lagde Vægt paa Benævnelsen Undersaat" (Hentydning til Ministeren Hr. Guizot S. 62), henviste Seglbevareren til den 62de Artikel af Chartet, hvor det hedder: "den gamle Adel antager atter sin Titel og den nye beholder sin Kongen kan efter Behag udnævne Adelige, Hr. Renouardholdt sig overbeviist om, at Man oftere søgde en større Forfængelighed i at angribe Adelen, end i at forsvare den, hvorimod Hr. Vivien bemærkede: "at Adel havde ophørt at være et lovligt Jnstitut og var kun i det Høieste en Mode=Artikel, hvis Brug stod Enhver frit for, som havde Lyst dertil." Da Artiklen alligevel forkastedes, udbrød flere Medlemmer: "det er et Nederlag for Keiserrigets Adel" og en enkelt Stemme yttrede: "Hvad vil Pairskammeret sige til denne Udeladelse?" – Siden gik Man over til de i Havre landede Pohlakkers Bønskrift, hvilket dog blev udsat i 8 Dage, paa den Forsikring af Ministeren Hr. Thiers, at de i det mindste saa længe skulde forblive i Havre og ingen Beslutning tages, førend Sagen var forhandlet i Kammeret. Efter Forlydende vil Ministeriet, ikke tvinge Pohlakkerne til at fortsætte Reisen til Amerika, men søge at faae dem indlemmet i den til Algier bestemte Legion. (Hvilket mon de saa være bedst tjent med?) Andre troe, at Regjeringen intet afgjør i denne Sag, for den har raadført sig med den russiske eller preussiske Gesandt, hvilket Oppositionsbladene dadle som høist upolitisk. General Duernicki har imidlertid offentlig søgt at retfærdiggjøre sine Landsmænd imod beskyldningen for, at have brudt deres til den preussiske Regjering indgaaede Forpligtelse, da Talen ikke kunde være om nogen frie Forpligtelse, hvor der kun havdes Valget imellem Deportation til Amerika eller Udlevering til Rusland. Fyrst Cartorski, som den 8de var indbudet til Hoffet, og tillige havde en Audients hos Kongen, hvorved han modtoges med udmærket Velvillie, bad ved samme Leilighed om, at Manvilde unde de nye pohlske Gjæster et Tilflugtsted i Frankerig; men svaret skal være blevet, at den indre Politik endnu mere end den udenlandske forbød det, hvorimod de vilde blive velkomne i Algier. Den egentlige Forfatter til Chartet af 1830, Hr. Berard, har nu selv udgivet historiske Erindringer" om hiin Epoke, hvoriblandt en Samtale, som han havde med Hertugen af Orleans, hvori Denne erklærede, at han blot af Pligt, men ingenlunde af Lyst modtog Tronen, med den Tilstaaelse, at han stedse i sit Hjerte havde næret en republikansk Følelse, hvorfra han aldrig ganske kunde løsrive sig. Endnu er tilføiet et som faasimile lithograferet Udkast til et Charte, som var forfattet af Hr. Broglio, men ikke blev antaget.