Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-03-10
Nyheder fra Udlandet. En af den revolutionaire Regjerings Proclamationer i Krakau lyder saaledes: Artikel 1) Revolutions Regjeringen er en for hele Polen absolut, ansvarlig Stat. 2) Enhver, som ikke vil adlyde Regjeringen eller hvilkensomhelst af sammes underordnede Embedsmænd, skal straffes med Døden. 3) Hvo, som er istand til at føre et Gevær og ikke inden 24 Timer efter skeet Opfordring indfinder sig paa Øvrighedens Ordre, overgives Krigsretten. 4) Hvo, som findes skyldig i Spioneri og Utroskab, straffes med Døden. 5) Enhver, som uden Forespørgsel hos Øvrigheden danner en Klub eller Comitee, er Forræder mod Fædrelandet og har fortabt samme. 6) Ethvert Sogn reiser i sit District et tilstrækkeligt Antal Allarmtegn, for at gjøre sig forstaaelig for de andre Sogne; disse Tegn ere Pæle eller Træstager, omvundne med Straa og overgydte med Tjære, en feilagtig Antænden af disse Pæle betinger Dødsstraf. 7) Landsfarven skal være den hvide, og Ørnen hvid med udstrakte Vinger, Hovedet vendt til den høire Side, holdende en Egekrands i den høire og en Laurbærkrands i den venstre Klo Denne Ørn skal ogsaa føres som Signet i alle Statsembeder og af Domstolene. Krakau, den 23de Febr. 1846. Ludvig Gorskowki. Johan Tyssowski. Alex. Grzegorzewski. Regjeringssecretair. Carl Rogawski Den polske Opstands National-Regjering i Kra kan har udstedt følgende. Manifest til den polske Nation: "Polakker Opstandens Time har slaaet. Hele det sønderrevne Polen reiser sig paany. Allerede have vore Brødre i Posen, Litthauen a. reist sig, og kæmpe i Rusland, mod Fjenden om vore, ved List og Overmagt frarevne helligste Rettigheder. J vide jo, hvad der er skeet, og hvad der endnu fremdeles skeer. Enhver iblandt os, som i Tanke og Daad var beredt til at leve og døe for Polen, er tilintetgjort, vansmægter i Fængsel eller maa hvert Øieblik vente denne Skjæbne. Dybt indtrængt i vort Hjerte og blodig sønderslidt det har Efterretningen og hine Millioner Knutede, som derpaa ere henvisnede i underjordiske Huler, bortslæbte i Undertrykkernes Rækker, piinte med Alt, hvad den menneskelige Grusomhed formaaer, og haanede af vor Berømmelses Fjender, der hverken ville tillade os vort Sprog eller vore Fædres Tro, men bevæbne. Brødre imod Brødre og bringe Bagvaskelse over Fædrelandets ædleste Sønner. Brødre, Eet Skridt endnu, og Polen er aldeles forsvunden; ja, der er ikke een Polak mere tilbage, og vore Børnebørn ville forbande vort Minde, fordi vi kun have efterladt dem den skjønneste Plet paa Jorden som en Ruin og en Ørk, fordi vi have ladet en krigerisk Nation smedde i Lænker, paabyde fremmed Tro og fremmed Sprog, kort sagt: gjøre til Slaver af dets Rettigheders Undertrykkere. Vore Fædres Støv, disse hellige Martyrer for Nationens Rettigheder, raaber om Hævn. Dieglutten ved Moderbrystet bebreider os, at vi have svigtet vor Nationalitets Grundsætninger. Gud selv, der engang vil kræve os til Regnskab, tilraaber os dette. Vi udgjøre en Nation paa 20 Mill. Mennesker; reise vi os engang Alle som een Mand, hvilken menneskelig Magt vil da vel overvinde os Ja, vi ville tilkæmpe os en Frihed, saaledes som den ingensinde fandtes paa Jorden. Vi ville tilkæmpe os en fælles Arne, ved hvilken Enhver, efter Fortjeneste og Dygtighed, kan nyde de jordiske Goder; hvor ingen Privilegier, under nogensomhelst Skikkelse, gjælde; hvor enhver Polak vil finde Sikkerhed for sig, sin Kone og sine Børn; hvor Enhver, som af Naturen er bleven mindre begavet paa Sjæl og Legeme, ufeilbarlig vil finde Bistand hos hele Samfundet, der da selv er Herre i Landet. Al Hoveritjeneste, Tiender og deslige Præstationer ville da ophøre, og enhver Opoffrelse for Nationens Sag med væbnet Haand vil blive erstattet med Grundstykker af Nationalgodset. Polakker, Fra idag af finder ingen Forskiel Sted iblandt os; vi ere Alle Brødre, Sønner af een Moder: Fædrelandet, og af een Fader: Gud i Himmelen. Ham anraabe vi om Hjælp, og han vil velsigne vore Vaaben og forlene os Seiren. Men, for at gjøre os værdige til hans Bistand, ville vi ikke befudle os med Drukkenskab og Røverier, ikke smitte vore Vaaben med Egenraadighed, ikke myrde de Værgeløse og anderledes troende Fremmede; thi det er ikke mod Nationerne, men kun imod vore Undertrykkere, at vi føre den hellige Kamp. Og nu, til Tegn paa Foreningen, lader os paahæfte National-Cocarden og sværge den hellige Eed: "Jeg sværger, med Raad, Ord og Daad at tjene mit Fædreland, Polen; jeg sværger, at opoffre det alle mine Anskuelser, selv Formue og Liv. Jeg sværger ubetinget Lydighed mod National-Regjeringen, som blev oprettet i Krakau den 22de Februar 1846, Kl. 8 om Aftenen, saavelsom alle af den indsatte Autoriteter. Saasandt hjælpe mig Gud!" Krakau, den 22de Februar 1846. Ludv. Gorzkowski. Joh. Tyssowski. A. GrzegorzewskiCarl Rogawski, Seer.