Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-11-20
Den 5te November aabnede Kongen af Frankerige i Louvre Kammernes Møder. Klokken eet forlod han med et stort Følge Slottet i Thuillerierne. Artillerie Salver forkyndte Hs. Majestæts Afgang. En Deputation af 12 Pairer og 25 Deputerede modtog Hs. Majestæt i Apollo-Galleriet. Da Kongen traadte ind i Forsamlingsfalen, saa reiste hele Forsamlingen sig. Hs. Majestæt satte sig nu ned paa Thronen og holdt derpaa følgende Tale: Mine Herrer! Det var altid med Tillid, og denne Gang under gunstige Auspicier at jeg kommer for at aabne deres Møder. J de foregaaende Aar har jeg maattet lade Dem deeltage i mine Lidelser; men i Dag er jeg lykkeligere, jeg har kun at takke den Almægtige for den Beskyttelse, han forunder Frankerige. Den Søn, hvorved Himmelen har lindret min Smerte, fremspirer tilligemed den offentlige Velfærd og vedbliver at være for mig en Kilde til Trøst og Forhaabninger. Dette Barn vil, mit Hierte lover mig det, opfylde vore Ønsker; han vil fortiene den Kiærlighed, hvormed mine Nationer omgive hans Vugge. - Mine Forbindelser med de udenlandske Magter have ikke ophørte at være venskabelige og jeg nærer den faste Tillid, at de ville vedblive at være det. – En stor Elendighed opfylder Orienten lader os ønske, at den maae nærme sig sin Ende og at Klogskab og den bedste Harmonie imellem alle Magter ville udfinde et Middel til at fyldestgiøre Religionens, Politikens og Menneskelighedens retfærdige Fordringer. Den Søemagt, som jeg med Hensyn dertil har sendt til de Levantiske Farvande, har opnaaet det Formaal, som jeg har foresat mig, da den altid har beskyttet mine Undersaatter og ofte forskaffet de Ulykkelige en nyttig Hielp. - En fortærende Plage ødelægger en Deel af Spanien, jeg har foreskrevet de strengeste Forholdsregler for at holde Sygdommen fra vore Grændser og jeg vil holde dem vedlige. – Naar vi henvende vore Blikke paa det Jndvortes hvormange Aarsager have vi da ikke til at takke Forsynet. Jndustriens, Agerdyrkningens og Konsternes betydelige Frem stridt have Handelens til Følge, og snart ville nye Handelsveie, hvorved Midlerne til Communicationen forøges, udbrede en almindelig Velfærd over alle Deele af Kongeriget. Financernes lykkelige Tilstand; den tydelige Klarhed i Beregningerne og den troe Opfyldelse af vore indgaaede Forpligtelser have befæstet den offentlige Credit og forøget Statens Hielpekilder. Den Epoche, hvori jeg har sammenkaldet Dem og de befalinger, som jeg har givet til at forelægge Dem strax Financelovene, bevise tilstrækkelig min Hensigt at sætte en Grændse for Attraaen efter en provisorisk Credit. Kamrene ville udentvivl bestræbe sig for at understøtte min Beslutning. – Vor lykkelige Forfatning og Tilbagekomsten af den udvortes og indvortes Rolighed have allerede tilladt os at formindske de meest trykkende Paalæg, nemlig de, som angribe Produktionen i dens Kilde, da de formeget have betynget Grundeiendommene; alle de Skattepligtige ville blive lettede for næste Aar, jeg ønsker at efterhaanden og saasnart den offentlige Tieneste og Frankeriges Værdighed kan tillade det, at da de forskjellige Paalæg, som udgiøre Stadens Jndtægter maae blive lettede og bedre fordeelte. Lovene ere respecterede: Mine Embedsmænd exeqvere dem stedse mere i deres sande Aand. Orden og Disciplin hersker i min Armee. Overalt beroeliges Lidenskaberne; Mistilliden taber sig, og det er behageligt at bemærke mine Herrer, at de ved deres loyale Understøttelse, have mægtigen bidraget til alt dette Gode. Lader os derfore blive ved med saa vise Forholdsregler. Lad os vedblive i den Enighed i Beskuelserne, som have især bidraget til at afvæbne de Slettænkende og til at undertrykke de sidste Bestræbelser af Uroelighedens og Uordenens Aand.