Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-09-18
den 80aarige Kammerraad Wulff, udtalte i et inderligt Takke=Foredrag Sandsynligheden af, at hans høie Alder ikke oftere vilde kunde lade ham indtræde i den Forsamling, hvis nidkjært virkende Medlem han fra dens første Sammentræden har været og som med Grund vil beklage Savnet af den hæderlige Olding. Ogsaa Geheimeraad Ørsted yttrede i sit Foredrag, at det nu var meer end sandsynligt, at han ikke oftere vilde komme til at aabne Jyllands Stænderforsamling, hvilken af Hs. Exell. ogsaa tidligere udtalte Formodning dog tør haabes ikke at ville stadfæste sig, idetmindste ikke for den extraordinaire Stænderforsamling, som i næste Aar kan ventes at ville sammentræde. Af de Deputerede havde en stor Deel allerede forinden forladt Viborg og ville nu alle befinde sig i deres respektive Hjemstavn. Den kgl. Kommissarius agter, efter Forlydende, at gjøre en Tour til Vesterhavet og derfra til Boller under Hs. Majestæt Kongens Ophold ved Høstmanøvren. (Veile A.) Mod den under Navn af "Jldebrandsdrengen" bekjendte Tugthuuslivsfange Ole Johansen Skandsgaard, der har hensiddet i Straffeanstalten siden 1835, blev i Aaret 1840, medens han hensad i Fange taarnene i Citadellet i Frederikshavn, indledet Undersøgelse i Anledning af begaaet Falskmyntning og Forfærdigelse af falske Bancosedler, men uden at det dengang, paa Grund af hans vedholdende Neg telse, ledede til nogen Domfældelse eller til Actions Anlæg. J Aaret 1843, medens denne Fange laae tilligemed Rasphuuslivsfange Rasmus Simonsen paa Straffeanstaltens Sygestue formedelst en Beenskade, forsøgte disse to Fanger at begaae Udbrud, uden at det dog lykkedes dem. Medens denne Sag stilledes i Bero, paa Grund af at Skandsgaardnegtede at svare for Forhøret, og man ikke formedelst hans Sygdom og en formeentlig simuleret Sindssvaghed vovede at anvende Reskr. 23 October 1795. om Vand og Brød paa ham, iværksatte denne Fange den 14. Februar d. A., medens han laae alene paa Sygestuen, et Udbrud, ved med falske Nøgler at aabne flere Døre og forsyne sig med Klæder fra Straffeanstaltens Lighuus, tilhørende de i Sygehuset henliggende Jnqvisiter, og ved at forlede Portnerkonen under et falsk Foregivende til at aabne Udgangsporten for ham. Han var nu paa fri Fod indtil den følgende Dags Aften, da han blev anholdt af Beboerne af et Sted i Kongens Enghave og af disse bragt til Politiet. Under de i den Anledning optagne Forhører tilstod han nu, at han havde gjort sig skyldig i det ham i 1840 imputerede Falskmyntneri og Forfærdigelse af falske Bancosedler, samt at han under sin sidste Undvigelse havde gjort sig skyldig i Tyveri af nogle paa en Tørreplads ved Ladegaarden hængende Skjorter, samt under en Trappe udenfor den saakaldte Fasangaard ved Frederiksberg, givet sig af med at støbe falske Markstykker. Efterat Undersøgelserne vare sluttede, og en Ret, bestaaende af Assessorerne Gudenrath og Alberg samt daværende Actuarius, nuværende Byfoged, Götsche, var nedsat i Overeensstemmelse med Pl. 31. Aug. 1813, indgik denne Ret med en Forestilling til Directionen for Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset, hvori den udtalte, at den i Henhold til bemeldte Placat nedsatte Ret formeentlig ikkun kunde paakiende Forbrydelser, der af Fangerne vare begaaede i Straffeanstalterne, hvorimod samme Ret ikke ansaae sig competent til at tage de Forbrydelser, Fangen Skandsgaard havde begaaet efter sin Undvigelse fra Straffeanstalten, under Paakiendelse, hvorfor de ansaae det rettest, at denne Fange under Et droges til Ansvar for samtlige begaaede Forbrydelser. Efterat Directionen havde meddeelt Cancelliet Jndholdet af denne Skrivelse, resolverede Collegiet, blandt Andet, "at de af Skandsgaard begaaede Forbrydelser blive at paakiende af bemeldte Ret, uden Hensyn til, at nogle af dem vare forøvede efter hans Undvigelse." Denne Cancelliets udtrykkelige befaling til ogsaa at tage de af Skandsgaard udenfor Straffeanstalten begaaede Forbrydelser under Paakiendelse, fandt Retten imidlertid ikke bindende for sig, idet den yttrede i Domspræmisserne, at efter den Form, hvori Cancelliets Tilkjendelse var emaneret, fr. allerhøieste Resolution af 4. Juli 1800 § 1, tør Retten ikke herved see sig tillagt en Competence, der efter Lovgivningen, efter hvad Retten antager, ikke tilkommer den, hvorimod de udhævede Yttringer maae betragtes som Collegiets, i Anledning af en fra Retten Directionen for Straffeanstalten tilstillet og af Directionen til bemeldte Collegium indstillet Skrivelse, om Rettens Competence udtalte Formening, som ikke kan paaberaabes som bindende Regel for Domstolene." Henhold hertil afviste Retten Sagen, forsaavidt angik de af Skandsgaard udenfor Straffeanstalten begaaede Forbrydelser. Da saavel Skandsgaard som Rasmus Simonsen erklærede sig tilfredse med den dem tilkiendte Straf af respektive 8 og 3 Maaneders eensomt Fængsel med skærpet Straffearbeide, er Sagen efter det Offentliges Foranstaltning appelleret til Høiesteret, der saaledes har at afgjøre, hvorvidt Cancelliet var bemyndiget til at meddele Retten den givne Ordre. (Fædrel.)