Berlingske Tidende, 1787-10-01
De som maatte have noget at fordre efter afg. Jeppe Christophersen, Sukkerkaager-Dreng, indkaldes herved at møde i Hof= og Stads=Rettens Skifte=Commission, inden 12 Ugers Forløb, for at anmelde deres Fordringer; saa indkaldes og den Dødes Arvinger, at melde sig inden den Tid Loven foreskriver, med Beviis om deres Arve=Ret og for at iagttage deres Tarv under Skiftet. boende paa Hiørnet af Rosengaarden, og Store FiolstræHos mig underskrevne, saa og hos Urtekræmmer Hansen, det, er at bekomme i store eller mindre Partier beste Lin=Kager, slagen af sundt og frisk Frøe, 100 Stk. af 10 a 11 Lpd. Vægt, for 7 Mk. Deres rigtige Brug til Nytte for Landmanden, beskrives meget nøie, i Hr. Pastor Lyders Natur=Almanak, for Schlesvig Holsteen Aaret 1786. Samme kan og bekommes stampede, om forlanges, naar Liebhaberne behager at melde sig paa benævnte Steder, eller og paa de Herrer Casses, og min til fælleds havende Olie=Mølle paa Amager. Sal. Carsten Peder Casses Enke. paa Østergade Nr. 18. NB. En Capital af omtrent 2200 Rdlr. Børnepenge under Roeskilde Byes Ober=Formynderie, er til næstkommende 11te December Termin at faae til Laans enten conjunctim eller separat imod antagelig og sikker Underpant samt lovlig Rente. Vedkommende behager herom at addressere sig til Magistraten og Ober=Formynderne i Roeskilde. Slutning af Forordningen angaaende den Jslandske Handel og Skibsfart. (See disse Tidender for Sept. Maaned, 6te Side.) Jusevigs Svovelverk og Reykenes Saltverk tilbydes private Liebhabere paa billige Vilkaar, hvorom Vedkommende kunne henvende sig til den islandske Realisations=Commisson. Skulde og nogen igien ville optage de i forrige Tiden drevne Svovelminer ved Krisevig i Guldbringe Syssel, eller drive andre betydelige Miner, samt giøre flere Anlæg til at kaage Salt af Søevandet, ved Hielp af de heede Kilder, saasom paa Reykhole i Bardestrands Syssel, og mueligen paa flere Steder, da vil Kongen understøtte saadanne Foretagender ved een eller anden passende Benaadning. Enhver maae, hvor han finder Svovel, gjøre sig den til Nytte, paa hvad Maade han best vil og kan, allene at saadant skeer med Grund eierens Minde, dersom den findes paa noget andet Sted end paa hans egen Grund. Af de i Landet faldende Mineralier maae enhver frit benyttesig, hvortil han best vil og kan, saafremt de falde paa Steder, der ikke ere i nogens Eiendom. Og da adskillige af Steenarterne ere befundne meget tienlige til Bygninger og andet Brug, saa skal de, der vilde bryde saadanne Stene, paa deres Ansøgning paa lovformelig Maade gives Eiendomsrettighed. paa saadant Sted, saafremt det ikke allerede er i nogens Ejendom. Og kan endog de, der vilde slibe og forarbeide de ædlere Stene til adskillige Zirater, hvortil de efter Erfaring ere meget beqvemme, vente at nyde en efter Omstændighederne passende Belønning, saasnart saadanne Forsøg kunde synes at love nogen væsentlig Rytte. Saa kunne og de vente passende Benaadninger, som opdage og bryde Steenkul, samt foranledige, at man lettere af Klippen kunde udbryde og benytte sig af Surterbranden. Drivetømret, som findes tildeels i betydelig Mængde i Landets nordlige, nordvestlige og nordostlige Kyster, bliver vel fremdeles, ligesom tilforn, i deres Eiendom, som have Strandrettigheden. Paa saadanne Steder, hvor dette Slags Tømmer forefindes og pleier at komme, skal ved Øvrighedens Mellemhandling i forekommende Tilfælde treffes, imod en efter Omstændighederne passende Kiendelse, en billig Forening imellem Grundens Eiere og dem, som mueligt kunde faae i Sinde at gjøre et stadigt Anlæg til saadant Tømmers bedre Benyttelse. J dette Tilfælde kan Entrepreneurerne for deslige Anlæg vente, at dem til deres Foretagende vorder tilstaaet en eller anden passende Benaadning, helst for saavidt de agte at benytte sig af dette Tømmer til at bygge store Baade og andre til Havfiskerie og Transport beqvemme Fartøier; hvortil de Steder, hvor denne Herlighed falder, trænger fremfor andre Landets Kyster. Haandværkere, der ville nedsætte sig i Jsland, kunne giøre saadant ubehindret, ikke allene i Kiøbstæderne, men og, naar de finde det bedre, paa Landet, da det fremdeles, ligesom hidindtil, i Følge Placaten af 18 August 1786 dens 14de Post, bliver enhver uformeent paa Landet at driv hvad lovlig Næring han best vil og kan, Kiøbmands=Handel allene allene undtagen. De for Landet meest nyttige Haandværksfolk kunne og vente, at dem bliver forundt en allernaadigst Understøttelse til deres Nedsættelse i en eller anden af de islandske Kiøbstæder, saasom foruden Vævere, Hattemagere Feldberedere, Reebslagere, Grov= og Kleinsmede, Snedkere, Bødkere, Huus= og Skibs=Tømmermænd, Muurmestere, og Steenhuggere. Da Uldengodset fra de ældste Tider af har været Islænder, nes vigtigste Fabrication, og det har fundet i Almindelighed en temmelig fordeelagtig Afsætning, tildeels endog i fremmede Lande, saa vil Jndbyggernes egen Fordeel rimeligviis opmuntre dem til at anvende fremdeles den mueligste Flid paa dette Slags Varer. Men hvad forskiellige Sorter deraf de nu skulle forarbeide, og af hvad Godhed de skulle være, saadant vil for Eftertiden allene beroe paa de Handlendes og Jndbyggernes indbyrdes Forening; de Handlende maa selv forsyne Jndbyggerne med de Prøver og Underretninger, hvorefter de holde det fordeelagtigst, at disse skulle arbeide. Ligesom nu Jndbyggerne, naar de paatage sig, efter saadanne Prøver, Underretninger eller Mønstre, at forfærdige de bestilte Varer, det være sig Vanter, Strømper eller uldne Tøier, bør søge nøiagtig at følge deslige Forskrivter; saa vil og i paakommende Tilfælde allene derefter kunne bestemmes, om saadanne Varer ere gode og forsvarlige eller ikke, hvormed da forholdes efter 2det Cap. 14de §. Hvad derimod hidindtil ved forskiellige Anordninger og Foranstaltninger er anbefalet, i Henseende til visse hidtil brugelige Sorter af Uldengods, deres Fabrication og hvad derhen hører, saa dant bliver hermed fra 1ste Jan. 1788 af aldeles ophævet og sat ud af Kraft. Kongen vil ansee med allernaadigst Velbehag, om nogen Undersaat eller Fremmed vil give sig Umage for at indføre deri Landet et eller andet Slags af fordeelagtig Fabrication, hvorved den store Mængde Uld, som der falder, kunde benyttes til øvrige samtlige Staters Fordeel. J saadant Tilfælde kunne Entrepreneurerne for saadant Anlæg vente paa sende Understøttelser, til de første Jndretningers Omkostninger, eller til Debittens Befordring, eller hvortil de ellers efter Omstændighederne meest maatte behøves. Det samme skal gielde i Henseende til den nu for Tiden paa Reikevig indrettede Fabrik, som Hs. M. er til Sinds at ville overlade de Lysthavende, som derom melde sig ved den islandske Handels Realisations=Commission, for særdeles billig Priis. Jsær kunde de Uld= og Linnedvævere, som ville nedsatte sig i en islandsk Kiøbstæd, vente, at dem til deres Nedsættelse og Næringsdrivt vorder forundt særdeles Understøttelse efter Omstændighederne. Der udsettes en efter Omstændighederne bestemmende Præmie for det af vel sorteret Uld og særdeles Fiinhed i Jo land forarbeidede Uldengods, samt for det første i 10 Aar en Præmie af 10 Procento af Værdien af det der spundne Bomulds=, Hør= og Hampegarn efter Talhasper. Do maa de, der æske saadan Præmie for Garn, tilveiebringe de fornødne Told=Attester om den i de Kongelige Riger og Lande saaledes fra Jsland indførte Qvantitet, samt eedelig bekræfte deres Angivende, saavel om Værdien, som at det virkelig er spunden i Jsland; hvorhos for bemeldte 10 Aar ikke foreskrives nogen bestemt Regel i Henseende til Spin dens Fiinhed, men saadant overlades til Vedkommendes indbyrdes Forening, da deres fælleds Fordeel best vil befordres ved at spinde Garnet til den efter Uldens Beskaffenhed passeligste Fiinhed. Ligeledes bestemmes for samme Tid en Præmie for Vævningen af de i Jsland meest brugelige grove Strier, og Lærreder, saaledes at for hver Alen af grov Strie og Lærred betales 1/2 s. i Præmie, og for hver Alen finere Strie og Lærred 1 s., imod at Vedkommende, medens Stykket, hvorfor de ville æske Præmie, endnu er i Væven, forsyne dem med en Øvrigheds- og en geistlig Betients Attest, paa Stykkets Størrelse og Beskaffenhed. De, der udmærke sig ved særdeles Flid i Spinden og Væven, for saavidt de skulde mangle de fornødne Redskaber, kunne vente, at Kongen fremdeles, ligesom det allerede er skeet i de sidste Aar ville lade gratis til dem uddeele nogle danske Væve, Rokke, Hasper og Hegler. Det vil og komme an paa Omstændighederne, om og hvorvidt den Anstalt skal fortsættes, som er føiet til at lade unge og lærvillige Jslændere oplære, deels ved ReikevigsFabrik i Jsland, og deels ved andre Fabriker her i Dannemark, i Uld=, Linnetspind og Vævning, imod at de siden igjen nedsætte dem i Jsland, for der at anvende deres erhvervede Kundskab. J det mindste skal den ommeldte ved Reikevigs=Fabrik trufne Anstalt fremdeles, og for det første saalænge, indtil de nu derfor bestemte Aar ere udløbne, fortsættes, saaledes, at det bestemte Antal af 15 Lærlinge, 3 a hvert af de 5 Sysseler, Øefiord, Hunevand, Rangevalle, Myhre, og Arnæs, fuldkommen skal oplærres, saavel i Garn, spinding, som Vævning. De skulle da i den Tid, de saaledes ere i Lære, nyde frie Underholdning og Huusleie, samt nødvendige Gangklæder til dagligt Brug, og endskiønt Læretiden i Almindelighed er fastsat til 3 a 4 Aar, saa skal dog faadant ikke hindre, at jode, som ved særdeles Lærvillighed og Fliid i kortere Tid kunde bringe det saa vidt, at de kunde kiendes dygtige til at arbeide paa egen Haand, og siden at oplære andre, strax kunde tillades at gaae hiem igien. De skal ei allene blive forsynet med noget Værktøi, nemlig hver Mandsperson med en Vævstoel, og hvert Fruentimmer med 1 a 2 gode Spinderokke; men de skal og efter Omstændighederne faae nogen Hielp til deres Nedsættelse, og siden nyde 2 Rdlr. Præmie for hver af dem, som de igien i de første 20 Aar oplære der i Landet, samt de saaledes Oplærte ligeledes skiænkes noget Værktøi uden Betaling, alt imod at den i dette Kap. 14 §. befalede Rigtighed derfor aflægges. Den 31te August er Capellan Albert Wanting beskikket til Sognepræst for Flade, Fladstrand og Gierum Menigheder, i Aalborg Stift.