Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-08
I Kjøbenhavns Skilderie No. 64 for dette Aar angiver Deres Velærværdighed Hensigten af Deres Legende i bemeldte Blads No. 87 for f. A., at være denne: at vise, at mange af begge Kjøn unddrage sig fra Bondestanden, Sønnerne ved at gaae paa et Seminarium, og Døttrene ved at tage Tjeneste, som Stuepiger. Hvorfor vilde De vise dette Hvad feilfuldt er der i det, at Bønderbørn forandre deres Stand, naar de have udvortes og indvortes Kald dertil? Vilde De gjøre opmærksomt paa, at det var skadeligt, at Regjeringen havde gjort den Bestemmelse, at Bøndersønner maatte antages til Oplærelse paa Seminarierne, for at dannes til Skolelærere, fordi Bondestanden tabte for mange arbeidsomme Hænder, hvilke den høilig behøvede, for at fremme sin gavnlige Haandtering, og at ligeledes Militairstanden kabte formange Reserver af dens Rekruteringsmasse, hvilke den ei kunde undvære, naar dens Afgang skulde completteres overeenstemmende med Land Militair Anordningerne: da troer jeg Kiendsgierning bevise det Modsatte; thi Bondestanden har flere arbeidsføre Subjecter, end den behøver til sin Haandtering, saaledes som Tingene nu staae. Det seer man jo deraf, at Huusmanden og Jndsidderen, kun en enkelt Dag imellem kunne faae Arbeide hos Bonden, men maa i Stedet derfor ernære sig ved at flette Kurve, binde Biekuber, Koste, gjøre River og gaae med Hvedebrød o. s. v. Naar de nu gaae ud for at handle dermed, bede de fleste tillige om Almisse. Andre, der have en Skilling tilovers fra Fortiden, kjøbe Kalveskind, Æg, Smør, Kyllinger o. s. v., og bringe samme til Hovedstaden. Saadanne Næringsveie vandrede kunFaa paa i Krigsaarene, og de, der i den Tid beskjæftigede sig dermed, vare hartad saadanne, der intet gaf bestilt. Ligeledes seer man jo at Militairstanden ikke nær behøver alle Referver af Rekruteringsmassen til dens Komplettering, efterdi Lodtrækning nu finder Sted ved Sessionerne. Jfald Overgangen for Bønderbørn til andre Stænder, blev spærret, vilde da ikke Næringsløshed, Fattigdom, Løsgjængerie og andre deraf flydende Laster, tage end mere Overhaand blandt Bondestanden, især nu da der mangler Drivtskapitaler til at gjøre nye Forbedringer i Agerbruget, og til raae Jorders Opdyrkning? Naar Deres Hensigt nu var den ommeldte, hvorfor skulde man da tie, siden den, ifald den blev udført, vilde stifte meere Skade, end Gavn. Dog har denne Hensigt nok ikke været den eneste, der har bevæget Dem til at lade Deres Pen nedskrive hiin Krønike i Skilderiet No. 87 for f. A., da De deri melder, at Skolelærerne have vissere og bedre Jndtægter, end man 4 a 57 251 at gen Præst, og hos andre sees saa stor Luxus. Disse Ord ere jo ganske overflødige til at betegne oftmeldte Hensigt. Det kan vist enhver godt see foruden Briller. Ei vil det vel synes formasteligt, om jeg fremsætter, hvad, jeg troer, Hensigten har været dermed. Jeg troer Deres Velærværdighed vil have gjort Vedkommende opmærksomme paa, at Skolelærerne have formeget at leve af, ja at det endog kunne være gavnligt for Standen, at dens Jndtægter bleve formindskede. Men have Præster ikke for store Jndkomster, som jeg ikke troer, de i Almindelighed have, saa kan man deraf godt slutte sig til, at Skolelærerne i Almindelighed heller ikke have dem for store. Man behøver blot at erindre sig det gamle Ordsprog; naar det regner paa Præsten drypper det paa Degnen. Naar dette ikke var sandt, da var det intet gammelt Ordsprog. Nu har det, som Deres Velærværdighed og bemærker, begyndt at dryppe paa Præster, man kan da deraf sagtens begribe hvad Degnen, hvis Embede nu Skolelærerne, der ere Kirkesangere, faae. Er det iøvrigt sandt, at Deres Velærværdighed kun har eet af de smaa Præstekald, og at de neppe kunde leve anstændig deraf, naar ikke Deres literariske Pen forskaffede Dem mangt et godt Honorar; dette har De og selv et Sted i Deres Skrivter, jeg husker ikke hvor, erklæret: da er det ligesaa vist, at de tvende Skolelærere i Deres Pastorat have, om ikke just af de fortrinligste Kirkesanger- og Skolelærer-Embeder med Hensyn til Jndtægter, dog langt over de middelmaadige gode Skolelærer-Embeder i Sjælland, og begge have jo da ikkun circa 1/2 Deel imod Deres Velærværdighed. Ja, det kan vel være omtrent saa, men, vil De vel indvende, Præsten har og langt større Skatter at udrede, end Skolelæreren. Nægtes kan det ikke, men Præsten har da ogsaa god Erstatning herfor i sin Avling, der i Almindelighed er 10 Gange, ja endog derover, større end Skolelærerene. En Præsteavling kan dog vel kaste saa stor Fordeel af sig, som Skatternes Beløb, og endda oven i Kiøbet mangen en feed Mundfuld i Huusholdningen, Heraf vil det vel være indlysende at Skolelærerens Jndkomster ei ere for overflødige. At en enkelt Skolelærer fører Luxus er ikke Vidnesbyrd om, at han har store Jndkomster af sit Embede, thi han kan jo eie Kapitaler, som han enten har faaet ved at vinde i Lotteriet, ved at gjøre et rigt Partie eller ved Arv. At en saadan riig Skolelærer lever og klæder sig bedre, end hans Jevnlige, hvem skader det, Præsten kan vel ikke have Skade deraf, Ellers kan en Skolelærer endog med anordningsmæssige Jndkomster ikke gjøre store Spring; men med klog Sparsommelighed, forenet med Nøisomhed, kan han, naar hans Familie ikke er alt for talrig, leve fri for Næringssorger. En ikke høilærd Skolelærer.