JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1687-03-02
Vor Vyrtenberger Helt vil atter Dyden øve, Og paa sit Helte-mod i krigen giøre prøve, Hvorfor hand har i agt til Ungerland at gaa, Og der mod Tyrken brav ved Kejser-magten staa. Et vakker følgeskab af Rigets unge Helte, Som og har lyst at see de Tyrkers lejr og telte Gaar med i samme færd at hærde deris mod Dem timis lykken vel og vorde dennem god Hr. MARTII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Hr. Cancelli-Raad Foss god nat har ladet sige Og gik sin Himmel-gang til herlighedens rige Hvorfor hans jorde-færd i aften eende tog. Hans ære, ædt og dyd her lige line drog. Got tegn til frugtbar aar i allehaande grøde Med vaaren artig her sig stiller udi møde Syv lam her bæris frem udaf et svanger faar spaar. Sommer-æring. saa gid det got og sant til Vor vaar med kuld og rusk med slud i Dimel-uge jor dennem noget haab, som sterk paa kornet puge, Men deris primestok skal varme deris ryg Naar Gud ved sommer-luft gir hvede, rug og byg Slet intet andet nyt er ellers her at skrive, End om den tak vi bør til himlene at give For luftens sundhed, fred og Rigets lovlig stand, Som end i dette aar bepryde vore land Tydskland.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Vien 17. Gesanter findis her fra Muskov disse dage, Mod dem mand prægtigst maa i alle maader tage, Fordi de love hielp til voris Tyrker-krig, Og ret for alvor vil med Tarterne i flig. Dag MARIII. MERCURIUS. J dag de første gang bar hilsener til hove, Og tale meget vidt om deris tro og love; De førte og saa skenk paa deris lands maneer, Og flittig eftersee hvad ære dennem skeer. Ungeren. Eperies 28. Febr. Af stempling og oprør er fult i dette rige, Og frygtis at det faar end meer og meer at sige Dets hovder kollis af, det muligste mand kand, Og ramer skevnen paa vel mangen vakker mand. Men resten slugter sterk til Tekkeli at søge, De og hans lovlig magt fornemmis sterk at øge, Saa hans partier gaae i landet yppig ind; Vi allevegne ej kand sætte for dem pind. De Tyrkers Sultan selv i marken høris drage, Men om hans store raad ej kalde ham tilbage Vil tiden lære snart; Nu gielder om hand kand J marken dette aar beholde nogen stand. Segedin 4.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Paa os har Tyrken haft et anslag udi giøre, Men som vi fik derom betimelig at høre Da tog vi mod ham, saa hand maatte smøre fod; Saa nær hand var dog, at en deel paa volden stod. Hvor MARTII MERCURIUS. Offen 3. Hvor nær Eperies og Cascav var i fare for nylig vel er hørt, og vilde mand ej svare At lure paa kiør-Es end og i denne stad, Og frygtis her endu er mere udi fad. Pøllen. Lemberg 2. Endnu er meer fital til Caminiec i vente; Men vore stræbe det til deris deel at hente Om det vil gaa os an, mand ellers vel har meent Om tilig tog i aar; det kommer dog vel seent.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Engeland. Edenburg i Skotland, Mand Grev Argielis Søn, den Eldste, lader vinde Den naade, saa hand har det Grevedomme inde Som Faderen falt fra. Stor ændring ellers skeer J Riget her og der, saa vit vi om os seer. Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Paris 12. De ny omvente folk flux ryggen til os vende Saa tilig, som dem gaar lit leilighen i hænde: Den tvungen tro vil ej hos dennem falte rod. Og tænkis meget til der paa at raade bod. Ved andet ellers er slet intet her at giøre Foruden, at mand sterk af grunden volde føre Om festningen Lovis og andre stæder med Hvor til mand samler folk fra een og anden stæd.
Danske Mercurius, 1687-04-01
APRII. MERCURIUS. ANNO M. DC. LXXXVII. APRII. ERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-04-01
PRIMUS. Danmark. Glyckstad den; Der er at sige fra i Aandens fryd og glæde, at fire til vor tro fra Pave-mørket træde Tak Gud! din aand er god, læg fleer og flere til Saa Menighedens haab beholder vundet spil. Kiøbenhavn 2 Vort Hof er klædt i sort, ti Saxens Chur-Førstinde, Den ældre, himlet har sin krone der at vinde Et Første-Dydis speil hun her for alle var Men see hvor speilet falt og skørnede, som glar. Margreve Lodovig af Brandenborg lod sige Forleden og Farvel, gik saa til Himmerige, Derfor er sort i sort til hove endnu meer Og sørgelig sig her end meer, end eenkel teer. Den ApRII. MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Den Oberst Brunov skal det Regimente nyde, Som Frisensee gik fra (som tidender vil lyde Ham Christiansborg Stad i Oldenborger-land Tilforne var betroet, hand er en vakker Mand. Monarken tar i dag Fodgaarden udi syne, Ti Obersten gaar bort at føre sværd og bryne Mod Tyrken udi krig: Det er en prægtig magt, Og Førsten har den have i god og flittig agt. Monarkens Fødsels Dag er runden over lide, vid hvert hans livis aar i herlighed maa skride For hver en grødis vert, som pipper i April. Giv himmel ham til lyst ti lykkers hellig smil.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Tydskland. Lyneborg 9. Mand nogle folk igien i sinde har at sende Til Tyrker-krigen ud, i hvor det af vil spende. Vor handel, handvers dont og næring gaar i svan Saa vel, at landet smukt forlættis af sin trang.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Regensborg 5.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Chur Førsten udaf Beier her skriftlig ladet lyde At hand med første vil igien i marken bryde: Den Svoger hand er tryg, det kiendis vakker paa Hand hielper meget til mod Tyrken vel at staa. NederApRII. MERCURIUS. Nederland. Bryssel 7
Danske Mercurius, 1687-04-01
En Tyrkisk Bassis Søn er døbt i disse dage J den Romanske tro, og sigis hand at tage Saavel i lærdom til, at hand kand forrestaa Et Nonne-Closter snart der ligger magt oppaa. Lyxenborg 6.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Vor Kongis alvor er i Majen os at giæste, Hvorfor her lavis til oppaa det allerbeste, Hans lidet følge er tre snese tusind mand Hand agter her omkring at sætte alt i stand. Saa fredelig hand er, at paa det ej skal falde nabolav en frygt, som hand nu vilde kalde At krigen udigien, saa lader hand forstaa At got i sinde er, det hver maa lide paa. Ungeren. Pressburg, Paa Erla øje var; dog tør mand sig ej røre, for Tyrken megen magt til Essec lader føre Saa hand i næse er; Vi først i marken gaa Og prøve vil om hand tør tapper mod os staa. Vi slae dog freden til om hele Unger-Rige Maa falde i vor vold: Det skulde jeg og sige At være freden værd. End sigis og mand vil Hand legge skal til bod for Millioner til; Men 4. ARRI. MERCURIUS. Men hand udi beraad det synis end at tage, Og for det nok endnu vel bryste, eller knage; Ti om vi nyde det, da vil Venedig og Med Polen have lit for deris store tog.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Frankerig. Paris 3 Hollander lader see de penge har at spilde Saa koste de paa krig, som de i haaret vilde Med al Europæ magt, dog ingen tal dem til. At vide, var dog lyst, hvad endelig de vil.
Danske Mercurius, 1687-04-01
Jtalien. Rom 2. Vor Pave heller vil Jndsidlers levnet føre, End mere udi Rom om saadan frihed høre, Som i Gesanters huus for rømningsmænd er holt, Og til ugiernings verk hid til har meget valt. Hand kon vel lader saa, hand skal vel neppe bytte Sin Pave trone bort for Eremike-hytte; Slig mis brug burde dog vel noget bedris paa, Om mand det kunde vel hos Potentater naa Holland. Hag 3. De Tyrker alt igien paa vore skibe tage, Hvorfor vi lave til at gienne dem tilbage. Vi ellers for os selv kon lit til freden spaa Hvorfor vi lave til og flittig passe paa.
Danske Mercurius, 1687-04-02
ARRII. MERCURIUS. ANNO M. D. LXXXVII. APRII. ERCURIUS SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Kiøbenhavn den 22. Or store Bedringsdag, som ofris Gud i taare Til ævigt offer op paa denne Tid om Aare Med Nintvite-Bod er nu til ende bragt Giv Gud i naade, giv paa vore bønner agt. Aurora, Morgenrød, slae Tælter i det grønne Med gyldenglands-Tapet, giv prægtigheder skiønne Paa Nordens firmament, Holt Sol i dag en Fæst Du alle fryder vel maa byde ind til giæst. Ja holt en Fødselsfæst, for Dydigheds GudindeCarlot Amelia sin leve Sol lod rinde Paa saadan dag her frem til klarhed udi Nor, Hvis Skiønhed siungis om i alle Himmel-Chor Siung. ARII. MERCURIus. Siung Danmark glædens Sang, siung Dronningen Giv Norge ogsaa hid fra Fieldene et stykke, (til Lykke Giv frydens echo lyd i Belt og Presund Alt Riget tegne lyst med hierte haand og mund. See Oberst Lambstorffs Folk udi de hvide rokke Hvor artig komme de i deris store flokke. god. De arbeidsomme er og kikke udi Mod Saa deris Sommer-verk giør byens Fæstning Ra gierning endelig maa mange hænder giøre, Her vrimler udaf Folk til volden op at føre Som lukker Havnen ind, og her arbeydis sterk Paa Holmen over alt i meget store Verk.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Den Ædle Walters Lig i aften gaar til hvile, Og sukke Venner dybt, for hand har vildet ile Saa fyrig til sit Hiem, fordi hans Arve-Dyd Gaværet hans Huus og alle Venner Fryd. Monarken ude var et ædtmaal eller mere, Paa Fridrigsborge-Slot, og vil hand snarlig kere Hid til os udigien, Gud fylde hvert hans Fied Med Naade sedme op i hvor hand far af stædSværig.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Stokholm 18. Vor luft, som Danmark, har i lige os at skenke Og maa vi haabis til, at Gud vil ogsaa tænke. ARRII. MERCURIUS. J naade paa vor tarv. Gid vi maa bede retSaa bliver vel en hver af Jordens fedme mæt or vor afvigte Printz (holovlig ære minde Seis salte floder ud paa alle kiender rinde Nu hand i Konge-Pragt til Jorden stædis hen Hand lever sørger ee, hand gik til Gud sin Ven. Tydsland.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Berlin 18. Den store Skomberg her er tagen an at føre Churbrandenborgs Armee, det klinger i vort øre Ti hele Verden ham antegner for den Helt Hvis Lykke Dyd og Mod har store Fiender fælt. For Gud hand og en Helt er funden i sit hierte Ved Troens haarde kamp, da hand med forrigs smerte Forlod sit Faderland, saa er hand ævig huld Og bør at vejis op med allerbeste guld. Ungeren. Presborg 15. End staar det skiellig til men vi for Landet raade, Og magtens samling skeer, og straffis uden maade De som oprørisk er og ynde TekkeliDog haaber resten til hand snart vil staa dem bi Hand giør og sit der til og er det udi tale, At Tyrkisk Sultan selv vil ikke meer i dvale Bortslumre sine Land, men gaar i marken sterk Og har i sinde at udrette store verk. Dog ApRI. MERCURIUS. Dog byder hand til Fred; Men vi paa Buen spende, Gid dog ei alt for hart, saa den os udi hænde Skal bryste mit i tu. Nu er os legen best, Gid ønskelige Fred maa give sidste rest.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Polen. Vi skytte os vel selv, ja gid vi ikkon kunde: Vor pung er gandske tom, Fitalen er paa grunde Hvor er da voris magt? Vor Arnestæd er kold J hvad, i hvad du giør dog gode miner hold. Engeland. Londen 9. Her alle Slags af Tro for Kongen lader bære Al underdanig pligt i største tak og ære Fordi en hver maa troe, som hand det best forstaaer; Men hvad om Fienden ei sin klinte der i saaer.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Holland. Amsterdam 24.
Danske Mercurius, 1687-04-02
Den Frankerigis Post har intet til at føre Foruden det, at mand sig laver til at røre Til Lyxenborgefærd, som Kongen har i agt, Og for hans Majestæt undseer sig voris magt.
Danske Mercurius, 1687-05-01
MAII. MERCURIUS. ANNO M. D. LXXXVII. MAII. ERCURIUS PRIMUS.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Kiøbenhavn den 1. Sa er Cancelli-Raad Vorm og Elers atter trine I Ret til æren op, saa ærer Dyden sine Justits Raad begge er og bære navnet vel; Ti de ej andet vil, end idel ret og skiel. Nu kom Monarken hiem fra Fridriksborg tilbage, Gud lade al hans Færd i naade sig behage, Nu hand vil see sig om i nogle sine Land Gud styre selv hans gang og bliv hans Styremand.
Danske Mercurius, 1687-05-01
J Dødens vildered er een i Aften bleven Til Døding i vor strand, og fantis paa ham skreven At hand at finde var i den forkerte VeldtGid tvilsmaal hannem er i vilde haver Feldt. Den MAII. MERCURIUS. Den Holstens smaa mynt er for intet her at yde; Ti Kongen deris gang har ladet sterk forbyde; Men Rigets Sølvermynt maa løbe hvor den vil, Foruden de i Rix, de sankis heller til. Ved Solens varme skeer, at alle Kilder flyde Og Morgenrødens dug dem beste vedsker yde De liflig vinde giør, at de saa vælde op Ja springe oven af Parnasis høje top. Ej andet giver veld, det vidner og min Kilde: Den pebled i en taar, hvor gierne den end vilde Men Solen afleeds var i Vandmands vaade tegn. Jeg meener Rigets Sol til søes saa langt af vein. Nu kommer Solen om i Tvillingen i sigte, Nu skal min Kilde ej en dryp i springet svigte; At mødis Norden alt, som trende Sole, seer Monarken, Dronning Printz, der ved al Norden leer. Velkommen tusindfold. Ja tusind, tusind gange Vi vare saare bange, Stormægtigste Monark, At vankelmodig Luft ham skulde gjort imod, hvor end vel at Belt bør falde ham til fod. Ja Himlene de skal fortælle Herrens ære, Som ham i Majestæt saa mægtig vilde bære Paa Havets bølger om i hvor de bruste fast J afgrund og i sky i takel tov og mast. Var MAI. MERCURIUS. Var Norling dog rebelsk, men den saa vilde strunke, Og prøve al sin magt mod Majestet at prunke, Mod Enevolds Monark, sa Nordens Fader selv Dog den sig burde stilt, som paa en stille elv. Nei det er alt for hart Nordledingen at skylde For stempling og oprør, ne, den har vildet fylde Sin underdanigst pligt i det den lod sig see Med al sin vælde, som i verden kunde skee Der med at vise frem sin styrke, kraft og evne Om Kongen den engang til vaabenting vil stævne Den maade viste ei for den ei hov-vant var. Den dog Monarken hiem paa sterke arme bar. Med første jeg derom skal meer udførlig tale, Af glæde falder jeg nu lidet hen i dvale. Fordi jeg kom saa nær og naadestraaler saae Af Majestetens syn i største mildhed gaae. Tydsland.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Dresden den 8. Den danske Envoye Harsthusen lader høre Hvor artigen hand veed sin Kongis værv at føre; Men hvor udi det staar og haver at bety Vil tidender ej end til visse lade kny. Franke MAII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Nantes den 9. Den danske Kiøbmandsstat optænder fryde-ilde Som tegne Christian, for Himlen endnu vilde (pol. En straale sætte til i deris Danske Sol Printz Vilhelm giør den glands paa Nordens høje Ungeren. Erla den 4.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Det synis Tekkeli Rørstilken har i hænde brudt, i hvor den hen vil vende. Og den er svarlig Saa gaar ei altid an at sætte kiød til arm: J Sommer tør hand dog vel holde Krigen varm.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Tyrkiet. Esser 2. Her stride vi med Gud om fred i bøn og faste, Gid vi kun bede ret, saa vilde hand og haste At sætte os i Fred. Vi samle og vor magt, Hvor med vi Freden dog at vinde aar i agt.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Venedig 22. April. Jtalien. Hing Tyrken har belagt, men fik en klappet trøje Paa trende tusind Mand, hvor med hand lod sig nøje, Og gik saa torblødt hen saa i Morea landEr altid for os held, og alt i vakker stand.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Holland. Amsterdam 10.
Danske Mercurius, 1687-05-01
Den Danske Baron Krag her meget har at handle Om Kiøbmands handel, som i Norden er at vandle Og staar vi paa vort nip af kand mand altid slaa, Hvad tiden lære vil nu ej maa sigis fra.
Danske Mercurius, 1687-05-02
MAII. MERCunis. ANNO M. D. LXXXVII. MAII. IERCURIUS SECURIUS. Danmark. Kiøbenhavn den 30. Or unge Vandalin i Faders sted at træde Vor høje Skole seer i allerstørste glæde Hand holder Disputats om Troens rette grund Og den forsvarer net med hierte haand og mundMelfartsund den 12. Har nogen seet en Sild halvfierde pund at veje, Slig haver Melfartsund at give udi eje Den speget er at see, dens afrits føris om Den lige neppe har i Tyberen til Rom. Den maa for alle Sild en Oldefader være. Med Gravskrift bor mand den for alle Sild at ære J peber og i salt den balsameris bør Og skrives. Den med pris i højest alder døer. Grav MAII. MERCURIUS. Dravskrift. Tænk Vandringsmand, som gaar forbi, Hvor mangen vild og farlig sti, Jeg har i Havet maattet gaa, Før jeg fik kroppen ladsket saa, At den nu vaag halvfierde pund, Hvor mangen Haa og Sæle-Hund Har jaget efter mig i flæng Med Havets hele Røver slæng Fra, mueligt, Gorms hin gamle tid, Da det var mest Naturens id Ved Sild at fylde fjorder saa At Skibe neppe kunde gaa jeg tusind lynde aflet har Og nu med mine Fædre far, Mit navn for Nordens beste Hval Bør skrivis an med gylden tal. Tydsk MAII. MERCURIUS. Tydsland.
Danske Mercurius, 1687-05-02
Hamborg den 10. Den Danske Løvendal paa Kæmpe-vis og maade Med Brokdorf seis i dag i kredsen mandig traade At skyde om til Hest og skarp at rendedyst Den Løverkamp var net og skuedis med lyst. Dog undris nogen stat, vil giennem fingre kige Mens de, som nep i Dyd blant fleste have lige, For egne sager saa maa sætte livet op Som ei var nærmer gang til ærens høje top. or kroner og for land sligt blod er værd at vove jeg vilde, at Duel ej æredis til hove, Som ikke heller skeer, det skadde ogsaa ej At den fra denne Stad bortjagedes sin ve Nederland. Bryssel 20.
Danske Mercurius, 1687-05-02
Fra Luxenborg er hørt, at den i disse dage Har nok at giøre med i prægtighed at tage Jmod sin Konge vel, hand og sin nøje fik J hvis hand for sig fant, og flux tilbage gik. Ungeren. Presborg 3.
Danske Mercurius, 1687-05-02
Fra Sverrig, Brandenborg Paltz, Lyneborg og flere Mand havde ventet Folk, nu ventis dog ej mere; Men MAII MERCURIUS. tem Men vi maa voris magt vel skrive hælvten af Saa Tyrken nep i aar faar efter ville straf. Epertes. 11. Mand under titel af forræderi maa høre Hvor mand af troens Børn til slagterbenken føre Utallig mange op, gid ikke deris blod Vil raabe alt for høit, nu Lykken os er god. To snese tusind mand er voris hær at regne, Der med vi støde skal mod Fienden allevegne Hand er vel ogsaa sterk og styrkis daglig meer Saa fred at være best vel alle øjne seer. Vel seer mand Mahomet at være udi fareHoo veed om Himlen dog vil Magog længer svare, Af Sejren rosis ej, før Sverd i skeede er Og harnisk læggis af det slutter een og hver.
Danske Mercurius, 1687-05-02
Polen. Lemberg. 6. Af voris krig og tog ei mange blive kloge, De Tarter falde ind, som Helveds sorte spoge Og røve her og der, og det uhævnet giør. Om voris alvor dog med tiden høris tør.
Danske Mercurius, 1687-06-01
JUNI. MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-06-01
ANNO M. D. LXXXVII. UNII. ERCURIUS PRIMUS.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Kiøbenhavn. 2. or Gensmer, som saa langt gik Døden udi møde Med lægedom og konst i alderdom nu døde: J konst hand Docter var, om ikke end af navnOg æredis derfor af hele Kiøbenhavn. Tænk hele Riget dog mon nogen Konge være Som slig en omhu kand for sine Lande bære, At hand sin Sundhed ej for dennem har i agt Monarkens Hierte var af saadan omhu svagt. Heel-Offer fuld af tak dog hele Norden bære Til Himmel-lægen op i hellighed og ære, Fordi hand alt igien paa sunde been nu gaar, Gudlægge til hans tid fuldkomne sundheds aarAmaade stundi. Aar CURIUS. Amager-broen alt forbygget er til ende, Saa mand der fare kand og hele vogne vende: Monarken prøver den, det er et kostbar verk Som strømmen lærer nok at holde god og sterk. Den fødde Sommer-luft til Fridriksborg af nyde Monarken fare ud, sig der ved alle fryde, At hand er nu saa sterk, Gud styrke meer og meer Mand hendes Majestet did og fare seer. grøde. Det meer end desligt er at see vor Sommer J hundredfoldig vext, saa alle Lykker møde Hin anden disse aar til saligt regiment, som Kongen i hans tid af Gud er himmelsent. side. Sig næsvis Turken giør og under Hollands Er paa Søerøveri, og kand mand ikke vide Om hand i naboelav tør nærmer lade staa. Paa Strømmene derfor en Flode ud maa gaa Stykstad ick.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Hans høye Excellentz, H. Gyldenløv i vente Hid til os daglig er i prægtighed at hente Den store Prinz Georg, som kommer over vand Fra Engeland her hid at see sit Faderland. Geheime Raad Her Holk sig hos os lader finde, Den ellerte, maaske, ham falden er i minde, Til Hove hand sit ver vel ogsaa føre tør giør. Høde op hans Helte-dyd ham vejen banet Tyd NI Axt Standis.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Tydskland. Lyneborg. 9. Om særlig allians, som faa er udi tanke, Med første noget rart i tidender tør vanke: Det ellers temmeligt med alting hos os staar, Og alle Printzer her til fremmed Lande gaar.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Paris. 8. Vor Konge kommen er fra Lyxenborg tilbage, Og alting der ret vel har ladet sig behage. Til andet ellers her end roligt høris ej Allene det er ont at Troen gaar sin vej.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Londen 25. Maii. Engeland.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Vor danske Printz Georg paa reisen snart vil træde Til Danmark hiem at gaa og leve der i glæde en maaned, eller to, saa kommer hand igien Gud giør ham følgeskab i hvor hand stunder hen. Barkanz. Ungeren. Her samling holdis og vifindis nok saa sterke, At vi os der med ej til fulde lader merke: Til Offen seer mand og at Lottrings Førsten gaar, Ja videre at see hvor til i Landet staar. Os JUNII MERCURIUS. Os Tyrken nok paa folk i mængde veed at svare; Men sigis hver er red og skielver som en hare; Det tiden lærer dog hvad Gud i Sommer vil ser endnu vil lægge til Gid hand os fleere Jtalien.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Venedig 18. Maji End fare vi kon sagt i aar med voris feide. Det bæste er, at Gud har givet Lykken lejde; Og den os følger med hvor vi i marken gaa Nu ogsaa ventis vil hvad Floden kand formaa Fra Beyeren er hørt, hvor Konster endnu stige, Og artigt, om saa er, som tidender vil sige At een en fuld Armee ledsage kand til vands Foruden flod og skib saa sikkert, som til lands Her tiente konsten vel, mand dermed kunde svare Hvad skibfart koste maa, om det ei havde fare: Om denne gierning snar sin mester prise vil, Forventis udi tvil at høre noget til Holland.
Danske Mercurius, 1687-06-01
Amsterdam 10. De Tyrker af Algiers barbarisk paa os røve; Men skibe gaa nu ud at sætte paa dem prøve, Saa de vel snarlig skal af vejen ryddis hen Om lykken ellers vil os der i være ven.
Danske Mercurius, 1687-06-02
JUNI MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-06-02
ANNO M. D. LXXXVII. INII. RIUS ERCUSECUNDUS.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Kiøbenhavn. En ædle Vandalin og Masius nu træde Med Steemand ærens trin til Doctor Rang og Sæde, Af Doctor Baggers mund de Doctorkysset faar Det Pavli hilsen er, og Aandens ening spaar.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Christiansand i Norge den 13. Fra Havet rygte er, at Tyrken ilde røve Den fattig Søemand bort, og vil vel sætte prøve Paa Norske Skær at see; dog stækkis de vel før Ti slige giæster maa et stædis for vor dør Øresund den 28.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Vor danske Giedde har paa Tyrkerne et øje Ved nogle lette Skib, naar Vindene vil føje Gid. JUNII MERCURIUS. tid lykkis vil saa vel, at hand kand naa dem op Saa lærer hand dem vel at holde trav og trop Glykstad. Her holder Mars Music og hilser overmaade Vor store Printz Georg, som til os udi naade Fra Engeland er reist. Hans høje Excellentz vor Monarkis Navn giør hannem reverentz. Skioldernisholm. Saa æris gamle Skiold, at Skioldnis end maa nyde Skioldungers Natte beed; Ti tidender da lyde, At Naadigst Printz Georg her hvile vil i NatVed trende tusind Aar den Konge-æt har fat. Roskild.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Her Rigets Printzer er i Majestet at tage Mod danske Printz Georg, og reise strax tilbage Men hand den giennist Vej til Fridriksborrig far Hvor Rigets Majestet mod hannem venlig tar Ja her er glæde nok i herlighed at høre, For Englene saa hid fra Engeland maa føre Vor store danske Printz de danskes skønne heer Hvorpaa alt Engeland i tillids ynde seer. Veikommen skønne Printz Kronværdigst Nordens ære Ham kronet Regiment skal Tidens fylde bære Hand være ævig tak for hand vil see sit hiem Guds Engle tiene ham i hvor hand stunder fremTydsJuNI MERCURIUS. Tydsland. Muskoviens Gesant her artig ved at tale Om deris Tyrkisk Krig, dog ligge de i dvale. Saa Tarter vekke dem tit af den kolde drøm Dog slaaer mand vel igien naar huden bliver om.
Danske Mercurius, 1687-06-02
Engeland.