Københavns Adresseavis, 1775-11-15
J Frankerig bruge adskillige Landmænd følgende Middel: De komme 1 eller 2 Pd. Qvægsølv i en Læderpose, og lægge det i en Korndynge. Saa længe det er derudi, skal Kornormen ikke komme dertil. Andre bruge en Salve af Qvægsølv paa følgende Maade: Man kaster Kornet omkring med en Skovl, hvilken man nogle gange under Kastningen besmører lidet hver gang med en Pennesteder med Salven baade inden og uden paa. Dette Korn skal Ormene siden aldrig røre. Salven bliver lavet paa følgende Maade: Man tager 16 Lod Qvægsølv og 5 Pund Svine=Jster; af dette Jster kommer man noget i en Morter, og Qvægsølvet dertil, og river det med Støderen saalænge iblant hiinanden, indtil Qvægsølvet er ikke meere at see, derpaa kommer man det øvrige Jster dertil, og river det vel iblant hiinanden. Tobak af Kartoffelblade. Bladene plukkes om Efterhøsten, naar de ere blevne gule. Findes der endda grønne Blade, saa binder man dem sammen i Bundter, og presser dem sterkt, saa blive de hede, og inden faa Dage gule. Naar man har Blade nok, blive de skaarne, og lidet Tobak blandet deriblant, paa det at de kan faae Lugten deraf. Denne Tobak er temmelig god og behagelig. Dersom man endnu vil have den bedre, kan man blande en ganske liden Deel Tobak deriblant, som er kogt med nogle tørre Svedskeblommer i Vand. Naar Bladene stænkes med Vand, hvori er kogt nogle Enebær, eller stødt Birkebark, bliver denne Tobak endda behageligere og sundere. J Schweiz har man paa nogen Tid begyndt at bruge den. uden aniel vore Elleudre. halve ørnet uder. neder. Norre at river. levne. man blade. at er : obakPriis=Opgave. London. Det i denne Stad til Kunsters, Manufaturers, Handelens og Agerdyrkningens Befordring oprettede Selskab har udsat en Priis paa 100 Guineer for den, der kan angive en almindelig Prøvevegt eller Prøvemaal, hvormed alt Maal og Vigt i Verden kan sammenlignes Selskabet forlanger: 1) at den skal ikke være udsat for nogen Forandring; 2) at den skal være saaledes beskaffen, at man ved en Beskrivelse eller ved en Moder kan skikke den til alle dem, der forlange samme, og 3) at man viser dens Brugbarhed enter ved øyensynlige Grunde eller formedelst en virkelig Model. Man har vel allerede længe gjort sig Umag for at bestemme en almindelig Vigt og Maal formedelst en Pendul, men da sammes Utilstrækkelighed er noksom bekiendt, saa forkastes dette Middel. De, som ville beskiæftige sig med denne Opgaves Opløsning, maa for den tredie Tirsdag i Martii Maaned 1777 indsende deres Skrift eller Model til Hr. Sømuel More, Selskabets Secretær i Londen. Prisen udsættes baade for Fremmede og Jndlændinger. - : ette Selskab er iblant alle lærde Selskaber det ældste og talrigste, ikke allene i Engelland, men endog i hele Europa. Det blev oprettet 1553 at Wilhelm Shipley en Borger i Northampton. Den største Deel af dets Medlemmer ere hverken Lærde eller Liebhabere, men Folk, som selv bruge Spaden, holde paa Ploven, eller drive en Kunst. Det bestaaer for nærværende Tid af 3000 Personer, hvoriblan ere 120 engelske Pairs. Hver Med lein erlægger aarlig 2 Gumeer, og mange af dem forhøye, denne Summa af egen Drivt, i Proportion af deres Rang eller Formue. Disse Penge ere bestemte til at belønne nyttige Opdagelser, til at udsætte Priser, anskaffe Maskiner, gjøre Prøver o. s. v. Om Nellikers Rygt, (Af Ugeskriftet Mannigsaltigketeen.) Jeg vil denne Afhandling ikkun fremlægge det, som jeg af en syv Aars Erfaring har lært af Nellike=Avlen, og hvad der kan siges om dette smukke Blomsters Opelstning, Formerelse og Vedligeholdelse. Jeg har derved ikke eftersect andre Havebøger, men fortæller blot hvad jeg har selv lagttaget, og hvorledes jeg har rygtet min Nellikeflor. Først vil jeg tale og Frøeblomsterne, eller om Nellikernes Fortplantning ved Frøe. Det er bekiendt, at man af gode Blomsters Frøe ikke altid faaer lige gode Sorter; men de ere blandede, enkelte og dobbelte, gode og slette. Derimod lærer Erfaringen ogsaa, at mange gode Blomster give af Frøet flere gode Sorter, end andre. Følgelig er det ikke ligemeget, af hvilke Stokke Frøet tages. Jo slettere Blomsteret er af Farve, desto mindre Haab har man, at faae gode Sorter af dets Frøe. Jeg forudsætter her af Erfaring, at de Sorter, som give gode Sor ved deres Art saaledes, at jeg af lige arme. ter ia. se sker, og af askegraa askegraa. Det gule træf ud, dog er i det mindste saa meget klart, at man maa vælge de beste Sorter, naar man vil være lykkelig i Frøer; derfor ere de det visselig ikke, som tænke at faae gode Sorter af de hvide Blomster. Kom melde, saa er det en Lykke, hvorpaa ikke er at bygge, efterdi man ogsaa undertiden kan faae gode Blomster ved Frøe af slette. Derfor kan de, som saae Frøe af alle Blomster, ogsaa derved ofte være lykkelige. Men hvo som paa en i en Plads ønsker at faae gode Blomster, maa lære at kiende de Blomster, af hvis Frøe han sikkert tør vente dem. Dertil kan man komme paa følgende Maade: Man giver enhver Sort, som har Frøe, sit visse Nummer, og gjemmer hver Sort Frøe for sig under Blomsterets Nummer, saaer det siden ligeledes for sig selv, og sætter dets Nummer paa Potten, eller hvor man ellers saaer Frøet. Det samme maa tages i Agt, naar man forplanter de unge Blomster i Jorden; og naar man Aaret derefter faaer gode Blomster, mærker man sig, fra hvilken Stamme Frøet er taget. Har man gjort dette i nogle Aar, vil man snart lære, hvilke Nellikestokke aldrig, sielden, eller gemeenlig give gode Sorter, Paa de sidstes Vedligeholdelse maa man ombyggelig være betænkt. De saa kaldte Bizars, eller de Blomster, som have mange Farver, bringe sielden gode Blomster i Frøet, fordi Frøet falder gemeenlig i een Art af Farven. Dog maade Bizars undtages, som have mørke og smukke Farver. Thi om Frøet ikkun faldt i een Farve, saa skulde det dog give en god Sort. De Blomster ere de beste, som enten ere eensfarvede eller dog have en god Grund. Følgelig ere de Gule, de Askegraa, Kobbernellikerne og Flammoserne best at bruge til Frøe. Thi saa ofte man faaer Frøe af dem, kan man vente gode Blomster. Om et Blomster har Frøe eller ikke, kan strax ved dets Aabning kiendes paa de tvende paa Frøehuset siddende Snorer. Man kan ogsaa føle det paa Bægeret, der neden til har en haard Knude naar det har Frøe. Naar Blomsteret har afforeret, voxer Frøehuset stedse høyere op i Bægeret, og Frøet er modent, naar Frøehuset aabner sig oventil, og Frøet seer ret sort ud. Ligesom nu Sølen giør her og ved alt Frøe den beste Virkning, saa maa man ogsaa sætte Potten med Frøeblomsteret paa saadanne Steder, hvor det har Svel den hele Dag, og altsaa des før kan blive modent. Man lade ogsaa en Stamme ikke beholde fleer, end i det høyeste tre Knopper, paa det at Frøet desto før kan komme til Modenhed og blive stort. Jo flere Knopper der ere, desto mere maa Stokken deele sine Kræfter, og da kan Frøet ikke blive saa godt, som naar de kun anvendes paa nogle faa. Megen Regn er den eneste Fiende, som Frøeknoppen, er udsat for, thi deraf begynder den at raadne, og Frøet fordærves. For at forekomme dette, binder jeg Frøehusene med en Traad, og bøyer dem ned til Jorden, paa det at Regnen kan løbe af. Dog maa man passe paa naar Frøet begynder at modnes, at det ikke falder ned paa Jorden, naar Frøchuset springer op. For at forekomme dette, kan man, naar Knoppen begynder at tørres, lade samme komme op i Veyret igien, eller ikkun flittig passe paa, at man i Tide brækker den af, naar den begynder at aabne sig, hvilket skeer efterhaanden, og vel neppe i en Tid af 3 til 4 Timer. Dog er det første af den Aarsag farligere, fordi Frøet atter kommer i Fare for at forraadne, naar der falder en sterk Regu ved Frøehusets Aabning. Det modne Frøe kan enten gjemmes i Knopperne, eller udtages. Det fryser ikke og Vinteren, naar det kun ikke ligger paa et fugtigt Sted; thi da trækker det Fugtigheden, til sig, og kan lettelig faae Skade af Frosten, eller forraadne. Vil man have ret godt Frøe, tager man ikkun de nederste fem Korn af hvert Frøehuus; disse modnes først, og ere derfor de beste. Men hertil udfordres vist nok en stor Mængde Frøehuse.