Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-03-15
Krigen i Polen. J hvor mange og store Mærkværdigheder Poster de uafladeligen end bringe os fra Udlandet i vore oprørte og trængselsfulde Dage, saa troer man og at burde tilsidesætte alle de øvrige Nyheder. som desuden kunne efterhaanden indhentes og sammenstilles i almindelige Oversigter, for at skildre den saa høist mærkværdige Kamp imellem 4 og 57 Millioner Mennesker, imellem en Flok af Helte, som ere begeistrede af deres nationale Navn og af deres Forfædres Krigsdaad, som ere giennemtrængte af Følelse af en stor Uet, som er stret dem i Fortiden, og som vove alt, Liv Lemmer og Velfærd for at giennen e deres ladte politiske Storhed og Uafhængighed i Kampen medet uden al Sammenligning større Antal af Europas tappreste og meest øvede Krigsfolk commanderede af en af Nutidens største Feldtherrer, Polakkerne kunne ligge under i den ulige Kamp; det er vel end ogsaa rimeligt at de tilsidst ville giøre det, dersom Gud ikke vil have det anderledes, men de have allerede udviist en saa overordentlig Tap reder, at der 3 Undergang vil blive saadan som Sparianernes fordum var ved Thermopyle, og man kan da sætte paa deres Liigsteen en lignende Granskrivt med den som blev fat paa hines Vandrer, fortal J Lacedamon at vi døde for at adlyde dets Love. – Vi ville ende sagde Landbudet Svidziski, i Kammerets Møde den 12te Febr. som vi have begyndt, med en rolig Sindsstemning med et Jernbryst og dersom endog Døden for Fædrenelandet er os bestemt, saa vil det dog blive den skiønneste og den bæderfuldeste Død. Den sidste Gienlyd af det nærværende Polen vil være fortryllende som den døende Prophets henrykkende, Toner; men selv denne momentane Død, vil ikke blive uden Gienfødelse eller blive uhævnet; thi ingen Forbrydelse bliver ustraffet hverken i denne eller i hiin Verden, hvor vi igien skulde see hinanden. – Man har beredet sig i Varschaul paa en Dødskamp; thi man troer der i det mindste, at det er den Russiske Regierings Plan at indlemme det overvundne Polen i det Russiske Rige, at forsætte en stor Deel af Jndvaanerne til de ubeboede Nogaiske Stepper i det sydlige Rusland og derimod at anlægge store militaire russiske Colonier i de meest frugtbare Egne af Polen. - Men vistnok medfører det polske Folks Overvindelse store Vanskeligheder for den Russiske Armee uagtet denne bestaaer af 200,000 Mand af de meest udsøgte Tropper og medfød rer over 300 Kanoner, især formedelst Aarstidens Beskaffenhed, thi skriver man fra den porske Grændse under 19de Februar, det indtrufne Tøe veier giør det Dag for Dag mere besværligt for den at transportere Krigsmat rialet og Russerne have den største Møre med at føre deres talrige Artillerie med sig paa flere Steer have de maattet lade de svære Kanoner blive tilbage og kun Feldtartilleriet har formaaet at følge Armeens Bevægelser, Polakkerne synes at benytte denne Omstændighed og at ville danne paa flere Punkter Gueriller mod den Russiske Armee for at afskiære dem Tilførselen af Levnetsmidler, som hidindtil blev dem tilbragt paa tunge Munitionsvogne. Ved de slette Veie falder det ogsaa det Russiske Kavall rie besværligt at bevæge sig med Hurtighed og at adsprede de bevæbnede Landbeboere, som lade sig see paa forskiellige Punkter. Vel har Overgeneralen proclameret at enhver Bonde, som gribes med Vaaben i Hænderne skal skydes, men denne Trudsel har endnu ikke frembragt stor Virkning. Gaaer den Russiske Armee hedder det videre derfor ikke rask tilværk, undertrykker den ikke Jnsurektionen med et Slag, saa vil dens Forfatning blive betænkelig ved den slette Aarstid; thi det vil blive vanskeligt for den at kunne ernære sig i Landet imellem Bug og Veichselen, hvilke Floder desuden ere næsten ikke at passeae formedelst den stærke Jisgang. Det er derfor ogsaa bøist rimeligt hvad der fortælles at Flotmarskal Diebitsch marscherer med Hovedarmeen norden omkring Varschau for at gaae over Veichselen ved Platzk; thi paa denne Marsch kan han sætte sig i Forbindelse med Østpreussen, og derfra forsyne sig med Levnetsmidler ifald han kan komme over Bugfloden. – Man skriver fra Vien, at denne berømte General skal have yttret, at til den 21de Februar maae alting være forbi, (man veed at den 21de er en kritisk Dag i de store Sygdomme, overstaaes denne, saa er der Haab om Liv, at hans Plan var at han vilde indslutte Polakkerne under Praga, opfordre dem til at underkaste sig, og naar de ikke vilde giøre det da angribe dem med største Kraft og derpaa bombardere og ødelægge Varschau. - Polakkerne giøre nu paa deres Side alt hvad de formaae for at afvende denne Plan, og søge at forføre de Russiske Tropper til Ulydighed og til Opstand. De have ladet forlærdiget flere hvide Fahner med et rødt Kors paa og med den polske og Russiske Jndskrift: J Guds Navn for Vores og for Eders Frihed. Disse Fahner ere blevne fordeelte imellem flere Regimenter for efterhaanden at bringe dem i Russernes Hænder. Massurerne afleverede fornyelig en saadan Fane til en Rusisk Patrouille. Dagen derpaa den 24de Februar lod en Russisk Trompeter sig høre ved Forposterne. Efterat man havde ladet ham temmelig længe blæse begav den polske Oberste Wongsoviz sig derhen, og forefandt en Russisk Officeer, som spurgte i Feldtmarskal Diebitsch Navn hvad disse Faner havde at betyde; da man havde forklaret ham det, saa svarede han, at Greve Diebitsch holdt en saadan Fremgangsmaade for at være stridende mod at Krigsbrug og at han vilde lade skyde paa den, som for Fremtiden vilde fordriste sig til at udbrede saadanne Tegn til Desertion blandt de Russiske Tropper. Han fik det Svar: at man aldrig havde havt i sinde at betage Feldt marskallen sin Ret til at lade skyde paa hvem han vil. Det er forresten mærkværdigt nok at der meldes i den Petersborgske Avis, at 4 Officere af Grenadeerre imentet Samogitien, hvoriblandt en Fændrik Susin have myrdet deres Foresatte Capitain Tchaloff og ere derpaa deserterede til Polakkerne. Naar man vil giøre sig et rig igt Begreb om den nærværende Kamp omkring Varschau saa maa man i Tankerne sammenligne Varschau med Kiøbenhavn og Praga med Christianshavn. Begge Stæder ligge aabne for hinanden, men ere udentil omgivne med Volde. Ligesom en Arm fra Havet adskiller Kiøbenhavn og Christianshavn fra hinanden faaledes adskiller Veichselfloden Praga fra Varichau, den er der 1578 Fodbred og en flyvende Broe forbinder Hovedstaden, med Forstaden. Naar en Armee rykkede frem fra Amager af og kunde indtage Christianshavn med Storm, saa maatte nødvendig Kiøbenhavn være forføren, da Fienden saa kunde fra Christianshavn af skyde den i Grund eller i Brand med gloende Kugler. At det har været Russernes 3 lan ved den leverede Hovedbataille at sprænge den polske Armee og derpaa i Forvirringen at tage Praaa med Storm er upaatvivleligt; unægteligt er det ogsaa, og Polakkerne tilstaae det selv, at de lede et ikke ubetydeligt Tab paa denne blodige Dag den 25de. Den polske høire, Fløi kom paa en Tid i Uorden, og da man bemærkede dette paa Kirketaarnene i Varschau og siden saae Husene foran Praga brænde, saa ud br. dedes Rygtet blandt Jndvaanerne om at Praga var indtaget med Storm, og Rygtet fløi paa Stafetternes Vinger over heele Europa; Men Russerne vandt ingen afgiørende Seier, de formaaede ikke at trænge ind efter Polakerne i Husenes Rækk foran Praga. Disse fik Tid til at trække sig i Roe og Orden tilbage, at sætte Praga i ordentlig Forsvarstilfiand, selv at afbrænde Linien af Husene foran samme; hvorfor Rigsdagen har udstædet en Proclamation til Jndvaanerne, beklaget Rødvendigheden af dette Skridt og lovet dem Estatning. Den nye polske Generallissimus ordnede Alting til Pragas Forsvar, forsynede den med de nødvendige Tropper, udnævnte Oberst Kost til Commandant over Fæstningsværkerne der, den tappre Major Kickierninski til Commandant over Garnisonen der, og Capitain Lelevel til Chef for Artilleriet i denne Forstad. – Det var udentvivl meget klogt handlet af Generalen at han trak Armeen tilbage paa den venstre Veichselbred; thi han vilde kunne have forøder dens Kræfter til ingen Nytte, ved den uophørlige Kamp med den talrige Russiske Armee og han kan bedre anvende den paa den anden Side af Veichselen til at forhindre Russerne fra at passere over Floden, eller selv at gaae over den paa forskiellige Punkter og angribe Russernes Flanker thi med Stormstiger, indtages vanskelig en Fæstning, som altid kan blive forsynet med niske Krigsfolk til sit Forsvar og neppe have Russerne deres svære Artillerie ved Haanden for at skyde Bresche i den, ikke veller tillader Aarstiden vel at anlægge Løbegrave og Fortificationslinier for at trænge frem til Fæstningen.