Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1837-01-12
(Jndsendt.) Om Skoletvangens Ophævelse med Hensyn til Ole Kirks Forslag i den Viborgske, Stænderforsamling, Det er ei at unddres over, at Bønder kunde stemme for, at de maatte lade deres Børn undervise af hvem de ville, naar man veed, at Mange af denne Classe misunde Skolelærerne det tarvelige Brød, og gjerne give dem Bælger og Knavs istedetfor Korn. – Der haves og Exempler paa, at Nogle hellere betroe deres Børn til gamle Koner, end til beskikkede Lærere, om hine end ere halv blinde og døve, eller snurre med Rokken, medens de agere Skolemestere, ja langt hellere give betydelige Bidrag til saadanne selvvalgte Lærere, end yde deres Skjærv til de virkelig Beskikkede, og klage da over Byrder, skjøndt de selv paalægge sig nødvendig forøgede Udgifter. - Endmere paafaldende er det, at man endog anbefaler Omgangs=Skole- J den Stue, hvor der snakkes om Al Sysler; hvor der sladdres om Byens forlige Nyheder; hvor man skjendes, sværger bander, ja vel endog spiller Kort: der skal nene undervises i nyttige Kundskaber. hellige Religions Sandheder. Hvor let kan den stakkels Skolemester udsættes for en braf - maaskee en grov Jrettesættelse i Bør enes Nærværelse – af en selvklog, indbildt huustyran? - Og saadan Noget mener man skulde være bedre end vore velindrettede Sko eller troer man, at Skolerne vare bedre. sesatte, medens Een blev Skolelærer, der havde her en Kjole til Provsten, eller ægtet hans Kok dige, skjøndt han skrev Latin mellem Dansk, stort Bogstav for et lille endog midt i et Ord, Man troer ikke, at Regjeringens Foranstaltling til Skolevæsenets Fremme har baaret de Frugter man med Billighed kunde vente, men vil endog vide, at Ungdommen for har været mere oplyst end nu; derimod tør jeg frit paastaae, at jeg baade har og har havt mange Skoledrenge, der have været videre i Kundskab end min Skolemester, endskjøndt han - for 40 Aar siden - ansaaes for at være meget god. Jeg har kjendt en Mand, der i Ungdommen havde været Skolemester. Han blev siden Gaardeler, Møllerier, og Tienderier, var i mange Aar Skolepatron og Kirkeværger; bruger Handel a. Landprang, og havde vel i 30 Aar havt Brevverling og Regnings Afgjørelse med flere Kjøbmænd i Aalborg, og dog var han ikke istand til at skrive een eneste Linie rig g. - Jeg er endnu i Besiddelse af en Bekjendtgjørelse fra ham, som han ønskede oplæst paa Kirkestevne; men mine Skoledrenge satte over 20 Rødkridtstræger for de Skrivefeil, der fand les paa Seddelen. - Der er vistnok ikke meget at broute af med Hensyn til Fortidens Undersiisning, om endog Enkelte kom saavidt, at de unde regne Arnstrups Regula Falst, naar man stænker, at de, der dengang lærte Noget, gik ningt mere og længere i Skole end nu, Nogle til de vare 18, 20 a 22 Aar. - Nu, da de slippe Skolen alt for tidlig, i den meest flanevurne Alder, hvor Letsindighed, Udsvævelser og Kortspil udgjør Hovedbeskjæftigelserne, kan man vel ikke give Skolevæsenet Skyld for, at Nogle igjen glemme hvad de have lært. - Jeg har kjendt Landsbyskoler, hvor Børnene færdig kunde gjøre Rede for, hvad der forlangtes, og herforuden kjendte det Vigtigste af Geographien, Stæders og Landes Beliggenhed udenad, og jeg gad gjerne vide hvorledes man vilde baaret sig af for at vise Mage til saadan Skoleungdom for 40 Aar siden. Derimod kan jeg meget godt huske, at Ungdommen dengang traadte ud paa Kirkegulvet til Underviisning indtil 30 a 40 Aar gammel; men nu anseer man det for en Skam at træde ud i det Høieste over 2 Aar efter Confirmationen. Savner man altsaa ønskelige Frugter af Underviisningen, maae Grunden dertil ikke saameget søges i Skolevæsenets Jndretning og Bestyrelse, men meget mere i en fordærvet Tidsaand. Jeg har undertiden hørt Anke over, at Børnene nu ikke ere færdige nok i Jndenlæsning. Hvis nogensteds findes Grund til denne Anke, maa Hovedaarsagen vistnok være, at der i faa Skoler anskaffes tilstrækkeligt Antal af forskjellige Læsebøger, og et enkelt Exemplar af en Bog kan vanskelig afbenyttes i en talrig Skole. Jeg har søgt at afhielpe denne Mangel ved at bruge Psalmebogen som Læsebog een eller to Gange ugentlig, ved at lade en enkelt Bog circulere imellem Børnene i Skrivetimerne; selv har jeg anskaffet en Snees Stykker apparte Læsebøger til Brug i Skolen, og tør troe, ogsaa ihenseende til Jndenlæsning at have opfyldt enhver billig Fordring. - De selvgjorte Skolemesteres Maade kjender jeg meget godt: de lade i gjerne deres Disciple drøne eller pludre istedetfor at læse, sige for dem, hvad de sige feil, saa Børnene gjerne kunne læse uden – Øine, eller idetmindste uden at bruge dem: de have som oftest altformegen Hastværk med Udenadsramsen; og alt dette Fuskeri skal rettes paa et halvt Aars e Tid i Skolen. - Børn med flygtigt Remme ere snarest forhutlede, og jeg har havt saamegen Uleilighed af saadanne Fordærvere, at jeg vilde ønske dem afskaffede og forfulgte ligesaavel som Qvaksalvere, da de udentvivl ere ligesaa skadelige. - Jeg har nylig havt et Barn at drages med, som - foruden flere Exempler - kunne tiene til Beviis for, hvor slet det staaer med Hjemlæsning og gamle Koners Skolemesteri. Dersom Vedkommende vare Vidner til hvor pluderagtig saadant et Barn læser, hvor ravgal det staver, er det at formode, at man ikke saa ubetinget vilde anbefale selvvalgte Læreres Skolehold, fremfor virkelig dertil dannede og beskikkede. Det er jo desuden ikke forbuden Forældre selv at sørge for deres Børns Underviisning, naar det kun godtgjøres, at det skeer saaledes, at Børnene ikke fordærves. - Men kan det end- og antages, at en tredie Deel af Forældrene, selv kunne lære deres Børn at læse, hvad blive da af de Øvriges, som hverken have Evne, Lys eller Leilighed dertil, hvad af dem, hvis Forældre aldrig bekymre sig om, enten deres Børn lære Noget eller ikke, naar der ikke var Tvang, Skal der være faste Skoler, maa der ogsaa være Tvang; thi ellers bliver Skolegangen til Jntet, og Læreren vil som oftest komme til at sidde over 5 Børn, naar han burde have 50; og vist er det, at jeg arbeider med meere Lyst og Fyrighed, naar jeg har 40 til 50 Børn, end naar jeg skal sidde over 5, og der ere vist flere af mine Embedsbrødre af samme Sind. Det kan heller ikke vel gaae an, at Communen lønner en Mand for at bestille - Jngenting; thi at skrive Børnenes Nummere 3 a 4 Gange daglig i den indbyrdes Underviisnings Dagbog ansees vel ikke meere for vigtig, Hvo skal gjøre Religionens Lærdomme elskværdige for Børnene, naar de Forældre, som troe sig meest oplyste ere smittede af Vantroens – at sand Religiøstet qvælende. - Gift :Er det maaskee den sande Christendoms Frugter man savner? - Ogsaa dette maa man ikke altid give Skolerne Skyld for, men snarere søge Grunden dertil fra Hjemmet. - Naar man betænker, at den huslige Andagt er ganske forsvunden af de fleste Huse, naar Forældrene leve ubekymrede om deres Saligheds Sag; hvorledes kan man da vente at der fra Skolerne i denne Henseende skulde skee Mirakler, Vi leve nu ikke i Apostlernes Tid, da den Helligaand faldt paa alle dem, der hørte nogle kraftige Ord Naar saadanne, og flere paa Erfaring grundede Sandheder overveies, tager man vel i Betænkning at cassere vore Skoler og sætte Omgangsskoler istedet, eller dadle vort hele Skolevæsen, skjøndt der vel ved dette, som ved alle menneskelige Foranstaltninger kan findes Ufuldkommenheder. Thyholm. J. Pedersen. Skolelærer.