Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-11-26
(Slutningen af Brevet fra Nordamerika, see Morgenavisen) Jmidlertid ere alle Haandværker gode som Binæringsveie, naar man f. Ex, tillige har Land at drive; thi da hændes det meget ofte, at en Haandværker ved at gjøre Byttearbeide med sine Naboer og andre, kan faae sit Arbeide særdeles godt betalt i det Arbeide, der til Gjengjæld gjøres paa hans Eiendom. Jeg maa her bemærke, at hvis det bliver Alvor med at endeel danske Bønderfolk reise herover for at nedsætte sig i Nærheden af hinanden og danne en dansk Koloni, da vil det være meget vigtigt for dem at have adskillige duelige Haandværkere med sig af de meest fornødne, som kunne nedsætte sig iblandt dem; thi ellers ville de ofte være i Forlegenhed, især hvis de have et godt Stykke Vei til en Kjøbstad. - Angaaende Lovene, den borgerlige Orden og de selskabelige Forhold, har jeg hverken Tid eller Rum her, at udvikle mig saa tilstrækkelig, at danske Bønderfolk kunne fatte nogen rigtig Jdee derom, men haaber snart gjennem en Bog, at give dem al ønskelig Oplysning om dette og meere, som kan være baade interessant og gavnligt for dem at vide. Det være da nok her at bemærke, at det ikke fattes paa gode Love, eller fornøden borgerlig Orden og Sikkerhed for den stille, redelige og vindskibelige Borger, i alle de Ting som angaaer hans timelige Velvære. Vistnok er han, især i Begyndelsen, ofte udsat for mange Slags Bedragerier, og vil mangen Gang finde, at Lovens Tjenere gjøre sig til dens Herrer &c., men det er deels Brøst, hvoraf man finder noget overalt i Verden, og som man hverken kan søge Skylden til i Loven selv eller bedømme de borgerlige Forhold i Almindelighed, efter; og deels maa man, forsaavidt der i saadanne Brøst er noget særegent for dette Land eller Folk, søge Grunden dertil meget dybere end enten i Lovene eller i noglesomhelst udvortes Forhold; thi de ere i saafald kun umiddelbart udsprungne Kjendsgierninger af den Aand (National-Aand) som gjennemtrænger Folket og er Skaberen af alle dets Love og Forhold. - Efterat jeg nu her, saagodt det i Hast lod sig gjøre, har besvaret Dine Spørgsmaal, vil jeg paapege Adskilligt i omtalte Sørensens Bog, som enten slet ikke er stemmende med Sandhed eller dog er saa sjeldne Undtagelser fra det Almindelige, at det mildest talt, slet ikke duer at bygge nogen Forestilling paa om Amerika, som kan ventes realiseret. Jeg maa dog først bemærke, at da Bogen, med Undtagelse af Jndledningen, bestaaer meest af Uddrag af Friberts Bog - med hvilken sidste jeg ei er bekjendt - og Sørensen ventelig i alt væsentligt har udelukkende øst af den som sin Kilde, saa kommer vel egentlig kun paa Sørensens Regning den sagtens fortræffelige Jndledning om Fædrelands-Kjærlighed - en Afhandling, som der iøvrig maa enten klogere eller dummere Folk end jeg til at forstaae; thi jeg forstaaer den ikke – og maaskee han ogsaa har det paa sin Samvittighed, kun at have gjengivet til sine Læsere saameget af Friberts Bog, som han fandt tjenligt til at give dem de bedste Tanker om Amerika og tilskynde dem til Udvandring, og derimod med Flid tilbageholdt alt saadant, som kunde kaste en Skygge over dette, med saa lyse Farver skildrede Forjættelsens Land, Hr. Sørensen forlade mig denne Mistanke, hvis den skulde være ugrundet; thi den fremstaaer slet ikke af nogen ond Følelse imod ham, men simpelt hen af den Grund, at det falder mig saa urimeligt at tænke, at Hr. Fribert knap skulde være kommen til Norge, før han ganske havde glemt baade sine egne Savn og Sygdom her, og i det Hele taget Alt som hører til Amerikas Skyggeside. Jeg lader forresten her alt det komme paa Friberts Regning, som Sørensen anfører. Mine bemærkninger maae her blive korte og uden Ledsagelse af Beviser; men disse skulle snart følge efter i min Bog, naar jeg udførligere afhandler disse Materier. Hvad der i nævnte Bog Side 5 skrives om de unge Karles Fremgang er meget overdrevet, naar det, som man af Forbindelsen maa slutte, skal gjælde i Almindelighed. Paa 6te Side sættes Reiseomkostningerne fra Norge (eller Danmark) til Wisconsin meget for lavt i Almindelighed, selv om man ikke beregner Levnetsmidlerne paa hele Reisen. Paa samme Side findes den største Usandhed i hele Bogen, naar det nemlig hedder, at i Wisconsin er ingen Klimatfebre, thi baade er her Klimatfebre ofte strenge og aarlig i meer eller mindre Grad grasserende, og det er vist neppe een blandt hundrede som ganske undgaaer dem, Hvad der paa samme Side skrives om Tyveri og Voldsgjerning, at der nemlig endnu aldrig høres noget til det her, er en usandfærdig Overdrivelse, Mage til, hvad strax efter anføres, at man hverken lukker eller laaser her for nogen Ting, men giver alle Fremmede som Reisende Mad, Drikke og Logis aldeles gratis. thi baade hører man ei sjelden om Pengetyverier og Mord, som vel dog maa kaldes Voldsgierning, og enhver Fremmed som Reisende faaer nok at erfare paa sin Pung om han faaer Spise og Logis gratis. Sørensens Beskrivelse af Landet efter Fribert, som saa aldeles uden Undtagelse rigt og godt, frit for Steen&c. (see Side 10 og 11) kan man sammenligne med hvad jeg foran har skrevet om Landet; overdreven er ogsaa Skildringen af Hvedeavlen her, naar der Side 11 om Hveden paa nybrækket Jord siges: at den giver den alleroverflødigste Afgrøde, som man nogensteds i Verden har kjendt, og senere, at den er tillige af den allerbedste Qvalitet, der nogensteds i Verden findes: thi jeg har selv mangen god Gang i Danmark seet baade bedre Hvede og rigere Afgrøde af den, end jeg endnu har seet i Amerika, skjøndt jeg heller ingenlunde vil klage over den her, og dog veed jeg med Vished, at jeg har seet mere og bedre Hvede i Amerika end Fribert. - At der ikke findes egentlige Enge i Wisconsin (see Side 12) er usandt; thi om man end ikke vil give de mangfoldige store moseartede Strækninger denne Benævnelse, saa gives der dog næsten overalt hist og her større og mindre Udstrækninger af det Slags man i Danmark kalder egentlige Enge, som bære en frodig og god Græsvæxt til Høe for Kreaturerne. Og dette er et meget stort og nødvendigt Gode her, hvis Mangel Sørensens eller Friberts Surrogat af "Slagegræspaa de uopdyrkede Agre og paa Aabningslandet, kun daarligt vilde erstatte; thi Qvæget rækker meget snart hen at opæde eller nedtræde Græsset paa saadanne Steder, som desuden i tørre Aaringer, der ere saa almindelige her, ei vilde have Væxt nok til at kunne slaaes til Høe, hvorfor ogsaa noget af det første og nødvendigste man har at gjøre her er at indhegne sin Høe-Eng, saa den kan være fredet for Kreaturerne om Sommeren. Det er nemlig slet ikke saaledes her som Dhrr. Fribert & Sørensen fortælle, at Vinteren er meget kort og meget mild eller at Kreaturerne ere kun under Tag en meget kort Vintertid; thi Vinteren, er her sædvanlig ligesaa lang og streng som i Danmark og naar endeel Folk deels af Skjødesløshed deels af Fattigdom have næsten ingen eller kun daarlige Stald huse til Kreaturerne, saa have de heller slet ingen Nytte af dem paa den Maade. Man træffer ofte at finde dem døde i Skoven af Mangel paa Røgtning; og det kan desuden hver dansk Bonde forstaae, hvorvidt Eierens Skjødesløshed eller Fattigdom kan beskytte Kreaturerne mod en dansk Vinter eller hjælpe dem til 5 Længden at leve af Snee og Træqviste. Det er derfor ogsaa almindeligt her hos ordentlige Folk, at man stræber efter at faae taalelig gode Staldhuse, og at forsyne sig godt med Høe og Foder til Kreaturerne om Vinteren, hvilken man i den Henseende aldrig beregner kortere end fra midt i November til henimod Midten af April. - Hr. Friberts 9 Tommer tykke Svine flesk tør jeg næsten kalde mageløst, især forsaavidt Svinene ikkun fedes paa Olden i Skoven; og at almindelige Halvaarsgrise, der slagtes og sælges derovre have sædvanlig 5 Tom. Flesk, er reentud Usandhed; thi for det første slagtes Grisene sjælden her i den Alder og aldrig til Salg, og dernæst er der aldrig saa tykt Flesk paa saadanne Grise. Sædvanlig ere Svinene her slet ikke federe, ofte ei saa fede som i Danmark og Flesket af Olden i Skoven" mangler meget i den gode Smag som er saa almindelig for det danske Svineflesk, saa det eneste som med Sandhed kan siges til Fordeel for de amerikanske Sviin er, at der er en stor Mængde af dem, at de har en stor Frihed og sædvanlig finde rigelig Næring. - Mangfoldige mindre plumpe eller væsentlige Feilagtigheder i Bogen kunde der endnu gjøres bemærkninger til; men jeg vil lade det blive ved det Anførte, da det tilstrækkelig viser af hvad Værd det hele Skrift er. Kun et Par velmeente, og som jeg idetmindste selv troer, gode Raad, vil jeg her vedføie til dem, som have Tanke om at udvandre: først, at de maae for al Ting alvorlig betænke og overveie fra enhver Side det Skridt, de staae i Begreb med at foretage sig, for det bliver for seent; og heller ingenlunde troe, at det alt er Guld som glimrer i Amerika, men at der ligesaavel ere store og væsentlige Savn og Mangler her som i Danmark, om de end kunne være af en anden Natur. De bør ei for hurtig sætte Lid til eller følge enhver lokkende Stemme, som lover Guld og grønne Skove, men glemmer at minde om Kampen, og Opofrelserne for at vinde det, og de mange Savn og Skrøbeligheder, som hænger ved det. Dernæst bør de, som beslutte sig til at udvandre, træde saa nær som muligt i Forbindelse og Bekjendtskab med hverandre hjemme, for de reise ud, og prøve at blive enige om en fælleds fornuftig Plan, efter hvilken de kunne gaae frem lige fra Begyndelsen af. Dette lader sig bedste gjøre ved at vælge een eller flere som et Slags Formænd iblandt sig, paa hvert Sted, hvilke kunne træde sammen enten personlig eller ved Correspondence, for at raadslaae om og gjøre Bestemmelser angaaende mange almeennyttige Ting for dem. For det tredie bør de endelig sørge for, at faae en god christelig og ordineret Præst og en Skolelærer med sig, hvis de ikke have aldeles Lyst til at give Slip paa deres Fædrene=Religion, her i dette fremmede med alskens Sekter opfyldte Land. Endelig vil jeg raade dem, hverken at reise over Hamborg eller Norge, naar de reise hertil, men fragte et eller flere gode danske Skibe, saamange de behøve, som kan tage dem ombord i Danmark og føre dem lige til New=York, thi herved ville de undgaae mange Ubehageligheder og spare baade Tid og Penge. Og nu vil jeg slutte med det inderlige Ønske, at Enhver, for hvem dette nærmest er bestemt, maatte prøve sig som for Herrens sin Guds Aasyn, om der er nogen Spørgen efter Guds Rige og den Retfærdighed, som er ham behagelig, forbunden med al hans Spørgen om og Planer, for Amerika; vel ihukommende, at uden saa er, vil han aldrig finde sig fornøiet i Sandhed eller synes at have nok, hvor eller i hvad Stilling han saa end er i Verden. Din inderlig hengivne. C. L. Clausen.