Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-06-28
Den Vest-Siællandske Avis. eller: Slagelse. Ugeblad. for den uden, og indenlandske Historie. for Dagens vigtigste Nyeheder. Redigeret af Pastor, Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. No. 51. Løverdagen den 28de Juni 1834. 20de Aarg. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Breve fra Van-Diemens Land. Andet Brev. Kiære Henrik, J det jeg vil opfylde mit Løfte føler jeg tillige hvorlidet jeg formaaer at meddele Dig en Skildring, som kan svare til det billedes Skiønhed, som jeg har for Øinene. De forestiller Dem maaskee Van Diemens Land, som et Vildnis, og som et passende Opholdsted for de Skurker og Spitsbuber, som aarligen sendes hertil fra England. De har vist ikke ventet, at der skulde existere en smuk Stad, giennemskaaret af store Gader, forsynet med rige Magaziner, lige saa anseelige som de i Devonshire, eller de i Grevskabet Susser, og at Landets Distrikt er allerede inddeelt i Provinser, hvoraf enhver har en Mængde af Stæder og Landsbyer. Desuagtet forbolder det sig saaledes; her har England viist hvad Jndustrien formaaer at udrette i 27 Aar. Synet af Havnen kan tiene til det skiønneste Panorama for en duelig Maler. - Staden Hobarttown er større end jeg ved det første Blik ansaae den for at være; da den største Deel af den skiules af den Banke, hvorpaa Gouverneurens Huus ligger; den er 1 3/4 Engelsk Miil i Omfang, og Gaderne overskiære hinanden i rette Vinkler. Man seer Huse af alleslags Høider og Skikkelser, fra den usleste Hytte af Pæle og Brædder, og til den eleganteste Boutik med Navnetræk i Guldbogstaver over Glasdørrene. J Begyndelsen bleve de faa Huse opførte med store indbyrdes Mellemrum; men disse udfyldes lige som Byen bliver meere forkerig, ja man begynder at sætte den ene Etage ovenpaa den anden, saa at Huse paa flere Etager blive stedse mere hyppige, især i Hovedgaderne Marqvarie og Elisabethgaden; i disse ere ogsaa de smukkeste offentlige Bygninger, de Fornemmeres Boeliger og de skiønneste Boutiker. Marqvariegaden gaaer fra Østen og til Vesten; ligesom en Vei af samme Navn, der er en Fortsættelse af den, og som gaaer næsten to Engelske Mile fremad fra Kalen til det qvindelige Forbedringshuus; derfra gaaer den igiennem Huulveie, indfattet med tæt Krat til Foden af det store Tavlebierg, som her kaldes Mount Wellington, og hæver sig 4000 Fod over Havets Overflade. Husene blive stedse sieldnere og mindre jo meere man fjerner sig fra Staden; da de Rige trække sammen til Middelpunktet af Staden, formedelst den selskabelige Forbindelse, og overlade de usle Hytter til dem, som ville først giøre Forsøg paa at arbeide sig frem til Velstand. Elisabethgaden gaaer fra Sønden til Norden; det er den sædvanlige Passage, naar man kommer til Staden; hver Dag følte jeg mig mere overrasket af det livfulde Syn, som den skiænker, ved Bodernes Mangfoldighed, de Varers Skiønhed, som de indeholde, og Beboernes tilfredse Udseende. J denne Gade fald er Gouverneurens Huus bedst i Øiesynet, som er omgivet af skiønne Anlæg; i en Afstand seer man Skibenes Master og Flodens klare Vand. Dette hele friske og nye Syn minder og hele Coloniens Ungdom, og giør et behageligt Jndtryk. Den gives vel nogle uanseelige Gader; men Husenes Antal tager bestandigt til. Jeg forundrede mig fra Begyndelsen meget over at see de rige Boutiker, som vare forsynede med de samme Luxusartikler, som i England, og især over at de knap vare 1/2 dyrere end i London, uagtet den lange Overfart. Levnetsmidler og alle Agerdyrknings produkter ere meget lettere end i England. I 1819 var Arresten det eneste Muursteenshuus, og til 1826 byggede man blot Træehuse, fordi Egnen har et saa stort Forraad af Tømmer; men siden har man fundet en bruun Steenart, som er lettere end Muursteen, og som nu bruges istedet for Tømmer. Man har fældet alle Træer i Omegnen af Staden, ryddet Jorden og fordeelt den i smaae Parceller, som alle have fundet Kiøbere. - Man har opdaget Steenkul af den bedste Qvalitet; men som endnu ikke benyttes, da Gouverneuren har givet den Ordre, at Jndvaanerne kun maae betiene sig af Brænde. Staden bliver rigeligen forsynet med Vand af 3 Strømme, som komme fra Mount Wellington, hvorved man har anlagt Møller, Garverier, og Brændeviinsbrænderier. Der ere allerede opførte tre Kirker for den Katholske, Wesleyske og Presbyterianske Gudstieneste, og mange meget besøgte Skoler. Anglikanerne ere saa talrige, at en nye Kirke vil snart blive fornøden, som maae formodes af, at Kirkerne blive saa talrigt besøgte, uagtet der om Søndagen holdes Gudstieneste tre Gange. Endskiøndt Landet er befolket af Kieltringer, saa lever man dog i den største Sikkerhed; en Følge af den nærværende Converneurs, Oberste Arthurs fortræffelige Administration. Vi have fundet en meget behagelig selskabelig Omgang blandt Coloniens Embedsmænd; den øvrige Deel af Folkemængden er for lidet cultiveret.