Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-11-16
Prindsen af Hohenlohe har under 29 Detbr. sendt Kongen af Preussen en vidtløftig Jndberetning, hvori det hedder, at han efter de stærkeste Marcher ankom d. 27 f. M. til Boitzenburg, for endnu samme Aften at naae Prentzlau; men han fandt Defileen ved samme allerede besat af Fienden; han foreerede den, vendte sig til venstre Side, og naaede om Natten Egnen af Schnemark. Patrouillerne sporede her intet til Fienden. For ikke at være uden Udvei, pousserede han en Patrouille lige til Prenzlau, hvor han, da man ingen Fiende mærkede, marcherede hen, for at finde Brød og Fourage, som han manglede; men her var Nøden meget stor Fienden lod sig nu see paa hans høire Flanke; det kom til en Fægtning, hvori Fiendens Overmagt drev ham tilbage. Mange Batailloner, havde næsten ingen Lomme=Munition; det hele vidende Batterie var tabt, og for de fleste øvrige Canoner vare kun 5 Skud tilbage, fra Stettin var han endnu 7 Mile, fra hans Soutien ved Lüchen, og General Blücher var han afskaaren; hans Tropper manglede saa at sige Alt; han vilde derfor ikke til Unytte opoffre den levnede ubetydelige Hob, og capitulerede. Han siger tilsidst, at han kan bevise, at være bleven et ulykkeligt Offer for hans Forslags Jkkendførsel. Kun Ulykken, ikke Vanæren rammer ham. - Ogsaa General Blücher har sendt Kongen en meget vidtløftig Jndberetning, som begynder saaledes: at han med sørgmodigt Hjerte maa tilkjendegive Kongen Tilintetgjørelsen og Fangenskabet af et Corps, som han har været saa ulykkelig at anføre, i Forfatning, som ikke tillod nogen anden Skjebne. Jndtil det Hohenlohiske Corps's Capitulation havde hans Hensigt været at naae Oderen, og siden, at holde det Franske Corps borte fra Hjertet af det Preussiske Monarkie, og skaffe Preusserne en Tid til at proviantere deres Fæstning, oppebie Russernes Ankonst &c. Tre Franske Hovedcorpser, under Murat, Bernadotte og Soult omringede ham, da han capitlerede. J Lübeck var hans Corps istand til at modstaae den største Overmagt, men ikke enhver gjorde sin Skyldighed. Paa Vol denne stode 16 Canoner, som i det Øieblik, hvor de kunde tilføie Fienden meest Skade, aldeles ikke bleve brugte. Hans Tropper, som om Natten ikke vare samlede, bestod af 9000 Mand; de manglede meest Munition. Han saae sig enten nødt til at gjøre et fortvivlet Angreb og styrte løs mod en i det mindste ostie Gange stærkere Fiende eller fornærme det Danske Territorium. Det sidste ansaae han som stridende mod Klogskaben, da et Dansk Corps forsvarede det og det ikke var passende. Det første havde foranlediget Corpsets fuldkomne Adspredelse og en partiel Fangenskab, som vilde været langt sørgeligere end den, der skede under visse Betingelser. Han capitulerede derfor d. 7de, da tre Franske Corpser vare i Begreb med at angribe ham. Endskjønt hans Corps uafbrudt i 3 Uger havde gjort forcerede Marcher, 5-7 Mile daglig, og blottet for alle Fornødenheder, endog i 3 Uger manglede Brød, og i 14 Dage ikke havde faaet Lønning, viste den dog største Beredvillighed a. Lübeck er taget under Fransk Beskyttelse, og uagtet Staden blev erobret ved Storm, har den Franske Commandant under d. 9 befalet, at den ikke skal behandles fiendtlig. Dens Garnison bestaaer af 1800 Franske.