Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1814-11-08
Jndsendte Spørgsmaale, 1) Hvorfor har Færgemanden paa Falster, i Overeensstemmelse med de Kongelige Anordninger, ingen Taxt hængende, til Efterretning for den Reisende, hvad han har at betale for Overfarten ved Guldborg? 2) Hvorfor følger han ikke engang den anordnede Taxt, da det behager ham, snart at tage 2 Rbmk. snart 3 Rbmk. for at overføre en Hest, da dog den egentlige anordnede Betaling nok kuns er 1 Rbmk. Ligeledes er det gandske vilkaarligt hvad man har at betale for hver Person og for en Vogn. Man maae ikke allene betale mere end man skal, men Ubehageligheder kan endog derved afstedkommes, f. Ex.: en Karl, som kjører i sin Huusbundes Ærinde, kan let blive mistroet, naar han anfører den høje ulovlige Betaling, som han virkelig for Overfarten har maattet give. Jgnatius Loyola. (Sluttet; see No. 83.) Det var i St. Barbe, at han tog Franz Xavier, Pierre le Feyre, Jacques Lainez, Salmeron, Bobadilla, Rodriquez i Samfund med sig, for at oprette en nye Munkeorden. De første af Selskabets Medlemmer forenede sig ved hellige Løfter 1534, i Mont martre Kirken. De droge derefter til Rom, derfra til Venedig, hvor de bleve ordinerte til Præster. De prækkede paa offentlige Pladser. Da de havde et besynderligt Udseende, og talede slet Jtaliensk, antog Almuen dem for Liniedandsere og Markskrigere fra fjerne Land, og forsamlede sig omkring dem hobeviis. Men ofte gik de, som vare blevne staaende, for at lee, bort med Graad over deres Synder. Jgnatius kom tilbage til Rom 1537 og overrakte Pave Paul den Tredie Planen til sit Jnstitut. Stifteren haabede saa store Fordeele deraf for den chatolske Religion, at han aldrig vilde indtræde i Theatinerordenen, Paven gjorde først nogle Vanskeligheder, med at samtykke i hans Orden; men da Jgnatius havde snildt nok føiet til de 3 Løfter om Armod, Kydsked og Lydighed, et fjerde Løfte: uindskrænket Hørsommelighed mod den romerske Pave, stadfæstede Paul den Kredie hans Orden 1540, under Titel af: Jesu Selskab. Jgnatius havde givet sin nye gandelige Miliz dette Navn, for at tilkiendegive, at hans Forsæt var, at stride mod de Vantroe, især Protestanterne, under Jesu Christi Banner Hans Børn toge siden Navnet Jesuiter, af Navnet Jeruskirken, som man indrømmede dem i Rom - Jgnatius, udvalgt til General 1547, for den Familie, hvis Fader han var, havde den Tilfredshed, at see den udbrede sig i Spanien, i Portugal, i Tydskland, i Nederlandene, i Japan, i China og i America. Franz Kavier og nogle andre Missionairer, som vare udgangne fra dette Selskab, bare hans Navn indtil Verdens yderste Kanter. Hans Selskab, som endnu ikke havde kunnet trænge ind i Frankrig, erholdt et Establissement der, 1550, i samme Aar, som den stridbare Pave. Julius den Tredie, gav en Stadfæstelsesbulle. Desuagtet feistede det nye Jnstitut store Gjenvordigheder i Frankrig. Parises Parlement, Sorbonnen, Universitetet reiste sig imod det. Sorbonnen gav et Decret 1554, ved hvilket den dømte Selskabet, snarere fremkommet til de Troendes Ruin, end til deres Opbyggelse. Da dette Decret var bleven sendt til Rom, vilde de fornemste Jesuiter svare formeligen, for at overtyde de Høilærde Prælater, at de bedømte Selskabets Jnstitut ilde. Jgnatius's Svar var en dyb Taushed. "J visse Sager, sagde han til sine Fædre – er det bedre at tie end at tale." Omsider gav dog Parlamentet i Paris sit Minde til Jesuiternes Optagelse i Frankrig, fordi de syntes dem bedst skikkede til at kjæmpe imod Protestanterne. Stifteren døde 65 Aar gammel 1556.