Berlingske Tidende, 1789-01-05
Med denne Regieringsform kom det nu værende Kal Sven Huus ved Ruslands Bestræbelse og Forslag paa dette Rig Throne Rusland søgte altsaa ikke at giøre den svenske Thro vaklende, men vel, i Følge sin Forbindtlighed, at vedligeholden gamle Constitution, og ved en fælleds god Forstaaelse. bringe begge Riger i en nøiere Forbindelse med hinanden J den Kongel. Svenske Erklæring bliver sagt : "Kongen hi ved et personligt Bekiendtskab søgt selv at overbevise Keiser. den om sit Venskab Her (saaledes lyder det i Olysningerne synes Talen vel at være om Kongens Reise St. Petersborg i Aaret 1777, og om den strax derpaa ful Sammenkomst i Friderichsham. J hvilken Tanke det Reiser efter Kongens Foregivende ere blevne foretagne, staader skrevet. Efter den Russisk Keiserlige Krigserklæring hal Hs. Reiser til Rusland havt den samme Hensigt som Hr. B. søg ved det Kongelige Danske Hof, nemlig, at giøre begge Høie Allierte styolske imod hverandre, og, om muelik at svække, eller rettere, ganske at ophæve Alliancen imeller dem, og endelig at tage Sagernes Forfatning i den nærmer Betragtning. At dette har været den sande Hensigt alt rede ved Kongens første Reise, er tildeels endnu tydelige bleven oplyst ved Sammenkomsten i Frederichshamm. yttrede Kongen for Keiserinden det udtrykkelige Ønske, forbinde sig ved en Alliance nærmere med Rusland, hvoriMonarchinden svarede, at begge Parters Ministre kun træde i Underhandling derom, men saasnart man fra der Sta lod sig forstaae med, at man ønskede, at lade Dannemansom en allerede med Rusland allieret Magt, tage Deel i den Forbund, saa forgik Kongen saaledes Lysten til at handle ha om videre, at Han fra den Tild af ved hver Leilighed udspredhos alle udenlandske Hoffer Fornærmelser imod Rusla og gjorde sig al optænkelig Umage for at berøve det sidste Danemarks Venskab. (Fortsættelsen følger.) Lønden, den 12te og 16de December. Efterretningerne, som fra Tiid til anden gives om Kongens Befindende, ere endnu af samme Natur som de forridet er : Monarkens Tilstand er afvexlende meere eller min uretlig, og saaledes er og den Søvn, Hs. Majestæt nyt, De sidste Hofberetninger ere og undertegnede af Doctor Tre lis, til hvis Omhue Kongen er nu fornemmelig anfortroen Mand af bekiendt Held i saadanne Sygdomme som Ka gens, og som bruger en fra andre Læger forskellig Omgang, maade. Han giver det beste Haab om Kongens Helbreder, hvori han maaskee ogsaa vilde være lykkelig, dersom den Sa ikke henhørte til en saa høi Rang. Den 13de hujus lød og terretningen om Kongens befindende saaledes : Majestæt har tilbragt hele Gaare: Dagen paa en ta lig Maade og har uafbrudt sovet i 5 Timer, . det følgende Dage og tilskrives den Omstændighed, at ligen paa en Spadseregang i Slotshaugen tilfaliqvis. der Dronningen. Saadant har man nu for Fremtiden. hugget ved at bortsende Pagerne og at overlade Kongen, og allene til Doctor Willis Opvartere. Under disse standigheder og da alle 4 Læger have mere end en Gangen, ger: at Hs. Majestæt ikke var i Stand til at komme i melimentet eller at bestride nogen offentlig Forretning, og de, uagtet et velgrundet Haab om Hs. Majestæts Helbred, jeg dog ikke kunne fastsætte nogen bestemt Tid for samme, i har man fuldkommen indseet Nødvendigheden af en Ret. ringsforvaltning. Men da Meningerne denne Sag ere dige saa er heri endnu intet bleven afgjort, ligesom man hellet med Vished kan forudsee, hvad der vil blive besluttet. i Rapporten om Lægernes Afhørelse blev i Onsdags Slagt i Underhuset, gjorde Hr. Pitt det Forslag, at ud ne en Commission, for at eftersee Protocollerne. Hr. sagde: at naar Souperainen ved Sygdom, Svaghed, anden Uformuenhed befandt sig ud af Stand til at lagte ge sine høie Forretninger, og den tilkommende Thronar- og havde naaet sine fulde Aar og besad Duelighed til at flere, havde den sidste en naturlig og ustridig Ret til den komne Udøvelse af den executive Magt, paa samme Fod, om den første var ved Døden afgaaet L. - Hr. Pitt imod de denne Sætning og erklærede den for ikke meget mindre Majestætsforbrydelse eftersom den tilkommende Thronarhavde efter hans Tanter tet saadant Tilfældet ingen større en udøvelsen af den exerutive Magt, endenhver anden Un at ; men at det da tilkom de 2de tilbageværende Grene af langivende Magt, at tage til Folkets Tarv og til de fore saande Manglers Afhielp saadanne Forholdsregler, som de saae for de tienligste for Souperalens Vel og for Beskyt en af Folkets uindskrænkte Sikkerhed og Velfærd. Strihederne i denne Sag ere imellem begge Parter stegne meget men da Hr. For endnu ikke har villet vove at prøve sine ser ved Stemmernes Optagelse, saa er Commissionen. skiltes ad. Denne Sag har og været for i Over ved hvilken Leilighed Hertugen af Pørk talede første at i Overhuset, og blev hørt med megen Opmærksomhed ifald. Hr. Kongel. Høihed erklærede : at hans Hr. Bro har for vel underrettet om de helligede Grundsætninger havde befæstet Huset Hannover paa den Engelske Throne, han nogensinde skulde egenmægtig tiltage sig en Magt, maatte have Fordring paa den eller ikke, der ikke havde dring i Folkets Villie, og var bleven bekiendtgjort ved et Repræsentantere og de i Parlementet forsamlede Paire. De Jndskrænkninger, under hvilke man vil sætte den fore gende Regent, siges at være disse, at han ikke skal kunne nogen til Pair, at han ikke skal disselvere Parlementet d efter dets naturlige Tids Forløb ; at han ikke skal bort te Pensioner paa Livstid og ingen Survivancer.