Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-04-25
Man kan regne en hvert 25de Aar faldende Jndtægt lig med en aarlig Rente af 6 2/3 pCt. af bemeldte Jndtægts Størrelse. Anslaaer man saaledes den efter al Sandsynlighed hvert 25de Aar tilbagevendende Jndfæstning til en saadan aarlig Rente, og capitalliserer denne, da vil den derved udkomne Capital selv med et forholdsmæssigt Afdrag") for de Aar, som efter en Gjennemsnitsberegning vilde være tilbage af det bestaaende Fæste, betydeligt overstige den af Hr. Rode angivne Sum. Og dog er her ikke taget Hensyn til tilkommende Forøgelse af Jndfæstning og Landgilde, et Hensyn, som absolut bør tages ved et Forhold som Fæstet, hvor Renten ingenlunde svarer til Capitalen. Herved maa endnu erindres, at Eieren efter Fæstets Udløb, altsaa efter en Gjennemsnitsberegning om 12 1/2 Aar, eller maaskee paa Grund af Fæstets deraf følgende større Varighed, idet Gaardene aldrig vilde blive afstaaede, om 15 Aar (ved Auction eller anden fri Maade) kan sælge Gaarden til Eiendom eller Arvefæste, hvorved han selv med Bibeholdelse af de af Hr. Rode angivne Afgifter vilde erholde en Kjøbesum, som langt vilde overstige den af Hr. Rode foreslaaede med Tillæg af Rente og Rentes Rente for Fæstetiden. Hr. Rodes feilagtige Beregning synes tildeels at beroe paa, at han vel har beregnet Rente og Rentes Rente af Kjøbesummen, men glemt, at samme Regning maa gjøres med Jndfæstningerne. Ganske anderledes stiller Sagen sig naturligviis, hvis Hr. O. Rode muligviis har meent, at der foruden den oprindelige Kjøbesum skulde svares en passende Recognition ved Forandring af Arvefæste, hvilken Forudsætning dog neppe kan uddrages af hans Ord. - Hvad Aflosningen af Kornafgiften med Capital angaaer, da vil den have sine Vanskeligheder saa længe, som frit Hartkorn og andre Rettigheder kunne tabes ved Frasalg af Bøndergods uden at beholde de ved Pl. 30te Marts 1814 stipulerede Arvefæsteafgifter, som i det Mindste skulle ægnivalere de nuværende Penge- og Kornafgifter. Et rigtigere Resultat vilde man komme til, naar man anslog Gaardens Værdi i fri Handel og Vandel, og derfra trak den Værdi, som Fæsteren har erhvervet og besidder ved sit Fæste, nemlig en aarlig Jndtægt i hans Fæstetid - Overskudet af Renten af Gaardens Værdi over den aarlige Afgift, Fæsterens Arbeide o. s. v. bør *) Den næste Indfæstning, 800 Rbd., vilde rimeligviis falde om 25 Aar, og da vilde de 150 Rbd. med Rente og Rentes Rente kun have udbragt c. 400 Rbd., altsaa allerede derved et Tab for Godseieren af c. 400 Rbd. ) For 121 Aar circa 37 pCt. naturligviis ikke beregnes her. Resten maa da være Eieren tilhørende, hvorfor han ved Salget bør have Erstatning i Kjøbesummen alene eller i Kjøbesum og aarlige Afgifter tillige. Sæt f. Ex., at en Gaard paa 8 Tdr. Hartkorn med c. 60 Tdr. Land var 6000 Rbd. værd, naar den var i fri Handel og Vandel, lad Landgilden og Hoveri godtgjørelsen tilsammen være 24 Tdr. Byg eller 9 Tdr. Byg og 45 Rbd. i Penge, hvilket, Bygget beregnet til 3 Rbd. Tønden, er 72 Rbd. aarlig, da har Fæsteren, ved sin Jndfæstning erhvervet sig Forskjellen mellem Renten af Gaardens Værdi eller 240 Rbd. og hine 72 Rbd. 9: en aarlig Jndtægt af 168 Rbd.) Antager man nu som det Almindelige, at den halve Fæstetid er forløben, og at der altsaa er c. 12 1/2 Aar, eller, da man her maa regne efter fuldkommen Fæsteledighed, maaskee rigtigere c. 15 Aar tilbage (hvorved Calculen naturligviis stiller sig fordeelagtigere for Fæsteren) da er 168 Rbd. aarlig i 15 Aar (naar man udfører Beregningen af Renter og Afdrag) - en Capital af c. 1940 Rbd.; drages denne Fæsteren tilhørende Værdi fra Gaardens Værdi, faaes en Sum af 4060 Rbd., som Eieren skal have dækket ved Salget. Blive Fæsteafgifterne, 72 Rbd., perpetuerede som Arvefæste afgift, da dækker denne en Sum af 1800 Rbd.; Kjøbesummen, der skal udbetales eller forrentes, maa da være - Resten, 2260 Rbd. (og ikke 600 Rbd.). Denne Beregninsmaade synes, naar den i sin Anvendelse gaaer udfra en rigtig Ansættelse af Gaardens Værdi og en rimelig Ansættelse af Fæstetidens Længde, at maatte føre til et rigtigt Resultat, idet der ved den saavel udbringes det Fæstebonden Tilhørende, og det efter en sand og liberal Maalestok, nemlig Fæstets Værdi for ham, ikke den Priis (Jndfæstning), han har betalt derfor, hvilken selv med Tillæg af en passende Sum for de af ham bekostede Forbedringer, af hvilke han ikke har havt fuld Nytte, neppe nogensinde beløber sig saa høit, som ogsaa Godseieren herved udbringer den Værdi, som han rimeligviis (forudsat at Conjuncturerne vare de samme) vilde kunne naae ved at bortsælge Gaarden, naar den blev fæsteledig med en efter Probabiliteten passende Rabat for den endnu tilbageværende Fæstetid. Endvidere bringer denne Beregningsmaade den Fordeel, at den aabner Adgang til at tage et passende Hensyn til den længere eller kortere Tid, hvori Fæsteren har nydt godt af sit Fæste, og den omvendt (rimelige) kortere eller længere Tid, der kan antages at være tilbage. Kun synes den Maade, hvorpaa dette Hensyn er beregnet, naar det gjennemføres i sin fulde Conseqvents, at bringe de nyere Fæstere, som i Forhold til Landeiendommenes stegne Værdi neppe ved Jndfæstning og Landgilde have givet og give saa meget for deres Fæster, som de ældre, en Fordeel frem for disse, hvilken Fordeel imidlertid allerede laae i Fæstet. 7. *) Vil man herefter gjøre en Beregning over den Værdi, som en Fæster erhverver ved sin Jndfæstning, som ovenfor en anslaaet til 809 Rbd., da vil det vise sig, at den selv, naar man kun anslaaer den fulde Fæstetid til 25 Aar, beløber sig til en Capitalværdi af 2719 Rbd., hvoraf det kan indsees, at en Jndfæstning paa 800 Rbd. er særdeles moderat, navnlig hvis den ikke er bevirket ved Forældres Afstaaelse, disses Forbedringer af Gaarden o. a. desl.