JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1842-05-18
Følgende Fortælling, som en Bonde har fremsat i et Statsgjelds-Møde af Bønder, et Par Miil fra Kjøbenhavn, maa slutte nærværende Stykke: "Paa Statssager forstaaer jeg mig ikke, men jeg vil dog fortælle Jer en lille Historie, som der er hændet mig selv. Jeg havde en Svoger – nu er han død – som var kommen svært tillagters, saa han tilsidst sad reent galt i det, saa kom han baade til mig og endeel anden Familie med en lang Clamamus om at det aldrig kunde blive til Noget med ham, saalænge han saadan sad i Gield op over Ørene, men naar vi nu blot vilde, være raisonable den ene Gang og hielpe ham ud af Suppedasen, saa skulde det Alt blive saa meget deligt, og saa skulde han blive et nyt Menneske og aldrig meere være os til Besvær. Hvordan det nu gik eller ikke gik, vi lod os besnakke, især da min Kone ogsaa gav mange gode Ord, og jeg tillige betænkte at jeg havde faaet en Deel Skillinger med hende nok, vi skød sammen og hans Gjæld blev betalt. Troer J nu han blev et nyt Menneske, Jo vist. Havde det ikke været galt før, saa blev det nu fornu han ikke meere havde sin Gjæld at tænke paa, saa forfaldt han til andre Speculatser, og tænkte, at nu var han ovenpaa og nu kunde den Herlighed aldrig faae Ende. Der var ikke gaaet et Aar, saa var han ligesaa dybt i Gjæld, som da vi Andre maatte frie ham, og inden der var gaaet et Aar til, kom han fra Gaarden. Da han døde var der saamænd ikke saameget, at han kunde komme i Jorden for det, og hans Kone og Børn have vi Andre maattet deele imellem os. Det var al den Arv, der var til Skifte efter ham. Der har J min Historie, nu kan J forresten gjøre hvad J vil."
Almuevennen, 1842-05-18
Om Offentlighed for de ny SogneraadsForhandlinger. Der gives tvende Maader hvorpaa disse, som alle andre Slags Forhandlinger, kunde komme til almindelig Kundskab, og det er ved at offentliggjøres gjennem Pressen, og ved at Stedet hvor Forhandlingerne holdes, staaer aabent for Enhver. Hvor kun den ene af disse Maader benyttes, der hersker formeentlig ikke fuldstændig Offentlighed, thi enhver af dem har sine eiendommelige Fordele, som den anden ikke kan erstatte. Stændernes Forhandlinger blive for Tiden temmelig fuldstændigt meddeelte gjennem Pressen, men Stændersalen er tillukket for Enhver som ikke er Deputeret, og her er altsaa ikke fuldstændig Offentlighed. J Kjøbenhavn og i Kjøbstæderne, hvorden ny Communal-Jndretning i længere Tid har været indført, har man paa nogle Steder ved Trykken bekjendtgjort et, undertiden temmelig tørt Uddrag af Forhandlingerne, og i Thisted, jeg troer ogsaa i Svendborg har man aabnet Døren for dem der ønskede at være tilstæde ved Forhandlingerne, men paa de fleste Steder har man endnu intet af alt dette. Det er at vente at Landcommunernes Forstanderskaber vil snart gjøre Kjøbstæderne til Skamme i Henseende til Offentligheden, og ved at stræbe med Alvor efter, ret og fuldstændigt at gjennemføre den i de mindre Forhold, forberede dens Jndførelse ogsaa i de større og vigtigere.
Almuevennen, 1842-05-18
Som bekjendt bliver den ene Afdeling af Kjøbenhavns Amts Sogneforstanderskabers Forhandlinger meddeelte i et Følgeblad til nærværende Blad; den anden Afdelings Sogneforstanderskaber, der ogsaa besluttede Offentliggjørelsen af deres Forhandlinger, bleve, ved Stemmegivning af deres Afsendte til Amtsraads-Valget, enige om at henvende sig til Pastor Børresen, med Spørgsmaal om at dette kunne skee i, eller i Forbindelse med hans Blad, som hedder "den danske Bondeven. Hr. Pastoren har nu i sit Blad svaret, at han ikke kan forpligte sig til at optage de Uddrag af bemeldte Forhandlinger, som tilsendes ham, men det vil være ham kjært at modtage saadanne Uddrag fra saa mange Forstanderskaber som mueligt, for deraf at uddrage og i en vis Orden. fremstille, hvad der har nogen Almeeninteresse." De Sogneforstanderskaber som saaledes kunne finde sig tilfredse med, at underkaste sig Pastor Børresens Censur, og tillade ham at stryge Alt hvad han af deres Meddelelser ikke finder for godt at ville optage, de kunne dristig seende ham deres Beretninger, hvorimod de der hade og foragte ethvert Slags Censur, naturligviis maa see sig om efter et andet Blad, hvor deres Forhandlinger kunne blive meddeelte ubeskaarne. Naar Hr. Pastoren ved samme Leilighed beretter at det var Formændene for Sogneforstanderskaberne, som i et Møde i Roeskilde tog den ovenmeldte Beslutning, da maa dette berigtiges saaledes, at det ikke var Formændene, men det var dem Sogneforstanderskaberne havde udmeldt til, paa deres Vegne, at give Møde ved Valget af Amtsraadet. De Uddrag man hidtil har seet offentliggjorte afCommunalbestyrelsers Forhandlinger, have visselig ikke været for omstændelige eller vidtløftige, men hvad vilde de have blevet til, naar Bladudgiverne havde erholdt Ret til at udelade af dette hvad de fandt for godt En slig Offentlighed var da vel ikke meget bedre end slet ingen.
Almuevennen, 1842-05-18
Vi have ogsaa nu et Exempel paa, at et Sogn, har vedtaget paa den anden Maade, nemlig ved at holde deres Forhandlinger for aabne Dørre, at hylde og udbrede Offentlighed. Tvede Sogneforstanderskab, i Nærheden af Svendborg har nemlig udstædt følgende Bekjendtgjørelse til Sognets Beboere: "Forstanderskabet for Tvede Sogn har eenstemmig besluttet for Fremtiden at tilstæde enhver af Sognets agtbare Beboere Adgang til at overvære dets Møder. Denne Beslutning er foranlediget ved den Overbeviisning, at dets Evne til at kunne virke noget Nyttigt og Godt vil finde sin Hovedstyrke i Beboernes Deeltagelse og i disses Forviisning om Rigtigheden af hvad der foretages, ligesom Man og ønsker, at Enhver ved personlig at overvære Forhandlingerne maae kunne overbevise sig om, at ethvert Anliggende ogsaa stedse af de dertil udvalgte Mænd foretages med ufortrøden Flid, med fornøden Jndsigt og med den helligste Upartiskhed. - Næste Møde afholdes den 8de Mai Kl. 1 Middag, i Skolen, hvortil enhver Vedkommende venligst indbydes." Gid ret snart i alle vore offentlige Forhold, de større og almindeligere, som de mindre og enkelte, Kjøbenhavns Amts og Tvede Sogns Sogneforstanderskabers Offentlighed forenet maatte blive hyldet og bragt i Anvendelse! Da først har vi den rette og sande Offentlighed. Frederiksberg og Hvidovre Sogneforstanderskab, og Justitsraad, Birkedommer Friederichsen.
Almuevennen, 1842-05-18
Justitsraad Friederichsen havde indstillet til Cancelliet om det, i Anledning af en i Nr. 68 af Kjøbenhavnsposten" indført anonym Annonce om Eiendomsusikkerheden i Frederiksberg og Hvidoure Sogne og med specielt Hensyn til de Forhandlinger, som denne Annonce har fremkaldt i Sogneforstanderskabet for bemeldte Sogne og som ved Trykken ere offentliggjorte, maatte bestemme om en anden Mand end han maatte admitteres til at undersøge om den paaklagede Eiendomsusikkerhed i Sognene finder Sted, – samt om det vilde tilstaae ham fri Proces til at tiltale bemeldte Forstanderskab, som og Redacteuren af Kjøbenhavnsposten eller Forfatteren af hiin Annonce i bemeldte Cancelliet har nu resolveret i denne An Blad. ledning, "at man aldeles ingen Anledning finder til for det Offentliges Vedkommende at træffe Foranstaltninger til nogen Undersøgelse i den omhandlede Henseende, og at man endnu mindre har fundet Grund til at paalægge Justitsraad Friederichsen at sagsøge Vedkommende for de fremførte Beskyldninger."¬
Almuevennen, 1842-05-18
(Jndsendt.) Svar paa Hr. Capellan Werliins Erklæring i Slagelse Avis.
Almuevennen, 1842-05-18
Det er os særdeles kjært, at vort Jnserat i "Almuevennen, Nr. 14 har havt den forønske gode Virkning: at det har tjent til at befæste det gode og venskabelige Forhold imellem Sognepræsten og Capellanen i Hyllested. – Til dette Maal sigtede ogsaa vort Project. – Vi vidste hvad der var godt til Humanitets befæstelse hos Sognepræsten Hr. Licentiat Holm. Har da nu vor Fremstilling af den lille Fortælling, om Hændelsen med Capellanens Hest paa Kirkeveien, fra Hyllested til Vensløv været et Middel til Humanitetens Opvækkelse hos Hr. Holm, hvorfor vil da Hr. Werliin charakterisere vor Fremstilling af Begivenheden for usandfærdig, ja endog for "løgnagtig Udsmykkelse, da han dog i sin Erklæring"fortæller det Selvsamme, som vi berettede? – Det maa dog vist nok forekomme enhver upartisk Læser høist forunderligt og selvmodsigende; thi enten Hr. Holm yttrede, da Hesten laae i Veisølen, at de ikke kunde opholde sig, men maatte kjøre videre" – som Hr. Werliin nu fortæller –, eller han – som vi berettede – skal have befalet sin Kudsk "at kjøre til og lade det Asen blive liggende saa er det jo dog ligefrem den selvsamme Mening, som derved udtrykkes, det samme Sind, som derved tilkjendegives – ja mildest talt, en utrolig Ligegyldighed og Uvillie mod sin Næstes, mod sin Sognecapellans Hest, som Hr. Holm derved lagde for Dagen. – Det var jo at ville kjøre fra Hr. Werliins i Veisølen liggende Hest, ubekymret om enten den meere reiste sig eller ikke! (Sluttes. Af dette Blad udgaaer eet Nummer om Ugen, som betales med 24 s. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med 1 qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-05-25
Nr. 21. Almuevennen eller Belysning at Fortid og Uutid for den danske Almue, udgivet af R. Sørensen og J. A. Hansen. Onsdagen den 25de Klai. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe. Hvilke ere de Baand der indskrænke Trykkefriheden i Danmark, (Fortsat.)
Almuevennen, 1842-05-25
Naar man har reist paa de mindre Landeveie, ja selv paa de mindre Viveie i Holbeks Amt, og man derfra kommer paa samme Slags Veie i Sorøe Amt, da maa man forundret udraabe: hvilken paafaldende Forskjel, hist saa jævn og fast, at man enhver Tid af Aaret kan rulle et Æg hen ad Veiene som paa et Bord, og her saa koldet, hullet og følet, at det mangensteds i Uføre er halsbrækkende Arbeide, at komme frem. – Man spørger da, hvad er Aarsagen til denne Forskiel paa Holbeks Amts gode og Sorøe Amts slette Veie, Det er vel mueligt, at Veimaterialet er bedre i det første end i det sidste Amt, men Aarsagen søger dog Folk, som kjende Beskaffenheden paa begge Steder, især deri, at Veivæsenets Forbedring har i en Række af Aar udi Holbeks Amt staaet saa godt som ene under Opsigt og Udførelse af saadanne Veibetjente, som, uden videre Ordrer og Jndblanding af Amtmand og Politimestere, have ikke alene tilgavns forstaaet; at forbedre Veiene, men ogsaa tilgavns faaet Forbedringen udført, medens al den Forbedring, som til samme Tid og nu for Tiden i Sorøe Amt udføres paa de mindre Landeveie, alene er skeet og skeer efter Amtmands Ordrer og under Bestyrelse og Opsigt af vedkommende Herredsfogder og Birkedommere, eller Politimestere, der igjen sætte deres Smaaopsynsmænd, til at varetage den daglige Grundforbedrings Udførelsee og Tilsyn med Veiarbeidet. – Om disse Smaaopsynsmænd nogensinde tilforn have lært Veivæsenet, vides ikke; dette kan vel egentlig ogsaa være ligegyldigt, naar blot Hensigten opnaaedes, som er: at Veiene, der koste en uhyre stor Sum Penge og forfærdelig megen Kjørsel og Arbeide, virkelig tilgavns grundforbedredes med saa liden Besvær for Bønderne som mueligt, saa at Sagen ikke blev gjort dem meere byrdefuld og meere bekostelig end den er i sig selv. Man kan vel nu ikke altid regne paa Bøndernes Utilfredshed og Hjemmeklager over de Veistykkers slette Grundforbedring, der er foretaget ved Leiearbeidere, og overden idelige Tilsigen og Møden for dem, der selv besørger deres Veistykker, til at indfinde sig - saa med et Læs Gruus og saa med et Læs Steen – saa at kjøre hjem igjen – saa at tilsiges i den travleste Pløie tid paa ny igien o. s. v.; men saa meget er dog vist, at der ikke faa Steder paa den ny grundforbedrede Landevei imellem Corsøer og Næstved er den mærkeligste Forskiel paa Veistykkernes Fasthed og Bonitet, og navnlig imellem Førsløv og Næstved, hvor man sidste Foraar paa sine Steder skar igjennem med Hjulene omtrent ned til Grundstenene. – Bønderne pleie at sige med skjelmsk Smiil, naar man kjører med dem paa en saadan nylig grundforbedret Vei, hvor en paafaldende Forskiel paa Stykkernes Godhed giver sig tilkjende: "a her er samme Forskiel som at kjøre paa en Rigsdalers Seddel og kjøre paa en Markskilling."(Sluttes.)¬
Almuevennen, 1842-05-25
(Jndsendt.) Svar paa Hr. Capellan Werliins Erklæring i Slagelse Avis. (Sluttet. Lad os antage at det havde været Hr. Pastor Holms egen Hest, der var bundet bag i Vognen, mon han da, naar den havde kastet sig paa Veien, vilde have havt saa travlt med at komme til Kirke "at han ikke kunde opholde sig men maatte kjøre videre, Slig Uvillie og Mangel paa Deeltagelse til at hielpe sin Næste, eller hans Fæe, i paakommende Nød og Fare, kunne vi ikke andet end ansee for at være af samme Slags Barmhiertighed, som Præstens og Levitens mod den plyndrede og halvdøde Jøde paa Veien fra Jerusalem til Jericho. Var her i vor Fortælling nu ikke ogsaa kommet en barmhiertig Samaritan til, hvordan var det da gaaet med Capellanens Hest, der ikke blev bragt til Herberge i Hyllested Præstegaard, hvor Hr. Pastoren hverken vilde huse eller have den men blev indstaldet i Hyllested Mølle, hvor den siden med Velvillie er bleven foret og passet. – Mon Hr. Capellan Verliin virkelig har glemt, at hans Hest, da den havde hørt Hr. Holms Uvillie imod sig og sin Herre, fordi denne havde bundet den bag i Vognen, idet samme sprang op, galopperede forbi Vognen, og oversprøitede Hr. Holm dygtig Hr. Verliin kan ikke have glemt en saa mærkelig Catastrophe, og sin egen Forbauselse over Hr. Holms opbragte Sind i dette Stykke, og ligesaa lidet kan Hs. Velærværdighed Hr. Pastor Holm have glemt, med hvilken Ophævelse over Hestens Stænk paa sin Chenille, og over Hr. Werliinskjøbenhavnske Uforstand i at binde sin Hest bag i Vognen, han kom til Vensløv. Vi finde saaledes, efterat have hørt os nøiere for, ikke et eneste Ord i vor meddeelte Fremstilling af denne Begivenhed, som med Grund kan characteriseres for "usandfærdig, eller for "løgnagtig Udsmykkelse. Forbindelsen i vort Jnserat mellem Hr. N. Sørensens Læsebog og Hr. Verliins Hest synes os meget naturlig, da Hr. Holms Sindelag viiste sig eensartet imod begge, og gav saaledes Fortællingen en Ledetraad. Heller ikke kunne vil være enige med den gode Hr. Werliin i "at han deler alle Retsindiges Jndignation over vort hadefulde Angreb paa Sognepræstens Characteer og det nædle Forsøg paa at nedsætte ham i hans Menigheds Omdømme." Vi ære vel den gyldne Sandhed: "Vi skulle hellere undskylde end dadle vor Næste, naar han lastes af Andre, men vi spørge, er det christeligt ikke at hade og angribe Uvillie og Modstand af det Godes Fremme hos Hvilkesomhelst den gjør sig gjældende, og vi tør paastaae, at ingen Retsindig, ei heller den retsindige Hr. Werliin, som kjender denne Begivenheds Sammenhæng, i Grunden kan nære nogen Jndignation over vor Fremstilling, thi det er ingenlunde Retsind, men det er Svaghed, ikke at kunne taale at høre offentlig Sandhed om offentlige Tildragelser. – Det er saa langt fra at vort Jnserat har nedsat Hr. Pastor Holm i hans Menigheds Omdømme, at det meget mere, ifølge Hr. Werliins "Erklæring, ikke forgjæves har ansporet ham til Befæstelse af det gode og venskabelige Forhold.
Almuevennen, 1842-05-25
Jndbydelse fra Kjøbenhavns Amts Landboeforening til Amtets Beboere.
Almuevennen, 1842-05-25
J det Møde, som afholdtes af Directionen for Landboeforeningen for Kjøbenhavns Amt den 7de dennes, besluttedes, at et Dyrskue over Qvæg, Heste, Sviin og Faar, samt en i Forbindelse dermed staaende Udstilling af alle Slags Redskaber Agerbruget vedkommende, vil blive afholdt i Roeskilde Torsdagen den 23de Juni førstkommende Formiddag Kl. 9. Ved dette Dyrskue og Udstilling uddeles af Foreningen følgende Præmier: for Tyre af 2 Aars Alder og derover 2 Præmier. den 1ste Præmie 20 Rbd. 2den den 3die bedste Tyr nævnes. For Køer 4 Præmier: den 1ste Præmie 20 Rbd. 2den 3die – 10 den 5te bedste Koe nævnes. Køernes Melkerighed har Jndflydelse paa Præmiernes Bestemmelse, og vil ved Malkning blive undersøgt. For Ungqvæg 4 Præmier, deraf de 2 for Tyre og 2 for Qvier af 1 til 2 Aars Alder. 1ste Præmie 10 Rbd. 2den den 3die bedste nævnes. For Sviin 4 Præmier, deraf de 2 for Orner og 2 for Søer. 1ste Præmie 5 Rbd. 2den den 3die bedste nævnes. Søernes Frugtbarhed, som maa godtgjøres ved troværdige Mænds Attester, har Jndflydelse paa Præmiernes Bestemmelse.
Almuevennen, 1842-05-25
Præmierne for de bedste og nyttigste Redskaber vil ligeledes finde Sted, for saavidt den dertil nedsatte Bedømmelses Comitee ved Skuet maatte finde, at de hertil burde anbefales.
Almuevennen, 1842-05-25
Det bemærkes at alle de Kreature, der belønnes med Præmier, maae eies af Foreningens Medlemmer, være tillagde i Amtet og fremstilles af Opdrætterne.
Almuevennen, 1842-05-25
Jndbrændning af de Dyr, som findes at være de smukkeste og meest melkerige, vil finde Sted med Hensyn til Tillæg for Amtets Beboere. Det bestemtes endvidere. Enhver som vil tage Deel i Fremstillingen af Dyr ved dette Dyrskue, eller af andre Gjenstande Agerbruget vedkommende, har 14 Dage for den Dag Dyrskuet og Udstillingen afholdes, skrivtlig at henvende sig til en af de respective Herreds Commissioners Medlemmer, og anmelde de Gjenstande han agter at fremstille. Køerne maa være tilstede i Roeskilde Tirsdag Eftermiddag d. 21de Juni i det seneste Kl. 5. Alle andre Dyr maae være tilstede den derpaa følgende Onsdag Middag Kl. 12. Stedet hvor disse Kreature kunne hensættes og op staldes, vil enhver, der attraaer, at tage Deel i Dyr skuet, blive underrettet om, naar han fra Søndagen den 19de Juni henvender sig til Herreds Commissionens Formand. Dyrenes Opstaldning og Foering falder ikke Eieren til Last, da denne Udgivt afholdes af Foreningen.
Almuevennen, 1842-05-25
Fremstillerne af de andre Agerdyrknings Gjenstande ville ved at henvende sig til de samme Mænd, som forannævnt, blive underrettet om, de Beqvemme, ligheder og Foranstaltninger for Øiemedets Opnaaelse, som ere trufne i Roeskilde, og hvor de altsaa kunne henvende sig med deres Producter. Sluttelig opfordres Amtets Beboere, velvilligen, at komme dette Dyrskue og Udstilling imøde, ved at fremstille alt hvad Godt og Seeværdigt enhver maatte være i Besiddelse af, isærdeleshed ville Landets Smede og Hjulmænd henvende deres Opmærksomhed paa denne Udstilling, ved at fremstille Plouge, Maskiner m. m.,der vistnok ved et bedre Bekjendskab med hvad Amtets Haandværkere kan præstere, vil have en forøget Afsætning af deres Frembringelser til Følge. Contingentet som Medlem af Foreningen er 2 Rbd. aarlig. Af dette Blad udgaaer eet Rummer om Ugen, som betales med 24 s. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med qvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-06-01
Nr. 22. Almuevennen eller Belysning at Fortid og Uutid for den danske Almue, udgivet af N. Sørensen og J. A. Hansen. Onsdagen den 1ste Junii. Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe, C. Reiersen. Maatrykkes.
Almuevennen, 1842-06-01
Fra Qvislemark Sogneforstanderskab er der sidste Vinter i Februar indgivet til det Kongelige Rentekammer en formelig Klage over den afstukne Linie til det i Aar til Grundforbedring forestaaende Stykke over Førsløv Gaards Hovmarker af Fugleberg til Benævnte Sogneforstanderskab har nemlig klaget over, at den afstukne Linie gjør en betydelig Vinkel over Førsløv Havmarker, hvortil ingen anden tænkelig Grund indsees, end at skaane Herremandens Hr. Proprietair de Neergaards frie Herregaardsmark for en ny Overskjæring af Veien, og derfor at lade denne følge det gamle Veistykke i en Vinkel, der koster Vei kassen betydelig større Udgifter og Bønderne betydelig mere Veiarbeide, end skee vilde, hvis den nye Vei efter Regelen her kom til at gaae i samme lige Retning som ellers altid følges, hvor det er Bøndernes ufrie Hartkorns Jorder, som Veilinien træffer paa; thi der skaanes ingenlunde med at overskjære Marker, (Sluttes.)
Almuevennen, 1842-06-01
Om Optagelse i Kjøbenhavns Amts Landboforening melder man sig her ved Kjøbenhavn til Dhrer. Proprietair Christensen, paa Løitegaard paa Amager, Commandeur Magnus Lütken paa Bellehøi eller Prokurator Balthazar Christensen paa Grøndal. Af dette Blad udgaaer et Nummer om Ugen, som betales med 24 s. hvert Qvartal. Ligeledes udgaaer i Forbindelse hermed: "Kjøbenhavns Amts Landcommunal=Tidende, der leveres Amtets Landbeboere uden nogen forhøiet Betaling, hvorimod de af Bladets øvrige Abonnentere, som ogsaa ønske at erholde denne Tidende, betaler samme med 1 Aqvartaliter. Man tegner sig for Bladet, hos samtlige Boghandlere i Provindserne, og i Kjøbenhavn hos Redacteuren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal over Gaarden, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes.
Almuevennen, 1842-06-08
Nr. 23. Almuevennen. eller Belysning at fortid og Uutid for den danske Almue, udgivet af N. Sørensen og J. A. Hansen.
Almuevennen, 1842-06-08
Onsdagen den 8de Juni Ansvarhavende Redacteur. J. A. Hansen, forhen Borger i Fredericia. Trykt hos J. C. F. Græbe, 28de Mai.
Almuevennen, 1842-06-08
Plakat af 2den October 1810. J Forordng af 27de Septbr. 1799 siges det, at Kongen ikke vil gjøre Brug af Censuren, hvis Ophævelse var en for Menneskeheden velgjørende Sag, men ved ovennævnte Placat indførtes desuagtet Censur for en stor Deel af vore Blade, idet den bestemmer, at Jngen maa udgive noget Blad, hvori politiske Nyheder og Efterretninger blive meddeelte, uden dertil af Kongen at være forundt specielt Privilegium, og et saadant Privilegium erholdes kun under de betingelser, at Redacteuren undergives formelig Censur, saaledes at vedkommende Politimester eller anden Embedsmand som dertil beskikkes, kan udslette Alt hvad han finder betænkeligt i Bladet. Ved denne Placat er et af de vigtigste Midler til almindelig Kundskabs og Dannelses Befordring, at ansee for udelukket fra Landet, thi naar det beroer paa en Enkeltmands personlige Synsmaader hvad der maa passere i et politisk Blad, da kan dette ingenlunde hæve sig til nogen betydende eller indflydelsesrig Virkning paa Folkets statsborgerlige Udvikling; hertil kommer at Cancelliet har givet Ordene: politiske Nyheder og Efterretninger, en slig Udstrækning, at Man er aldeles uvis om, hvad og hvormeget der derved skal forstaaes. Collegiet har nemlig erklæret, at derved forstaaes, alle de Efterretninger som vedrøre de nærværende Regjeringers baade indvortes og udvortes Bestyrelse af deres Stater, og det selv om disse Efterretninger ere optagne af et indenlandsk privilegeret Blad, at bemærkninger over slige politiske Efterretninger heller ikke ubetinget maa optages i de uprivilegerede Blade; at ingenlunde alle indvortes Statsforhold ere udelukkede fra at henhøre til den Politik som Plakaten forbyder de uprivilegerede Blade at behandle; derhos anseer Cancelliet sig selv berettiget til at afgjøre hvad der henhører under det Plakaten, forbyder, og anseer sig følgelig ikke forpligtet til at lade dette komme til Domstolenes Afgjørelse, eller engang tillader den Forfatter som ved Collegiets Afgjørelse troer sig forurettet, at faae Spørgsmaalet afgjort ved Lov og Ret. Ved saaledes paa Øvrigheds-Veien, og ikke af Rets-Veien at bringe denne Plakat i Anvendelse er hele Grundlaget for vor Trykkefrihed rystet og forrykket, og Forfatterne udsatte for Vilkaarlighed, og den jydske Stænderforsamling udtalte derfor i sin indgivne Petition, at ligesom Censur altid er en forkastelig og fordærvelig Jndretning, saa har man ikke, i den Anvendelse den offentlige Bestyrelse paa en vis Tid gjør af et Lovbud, nogen Sikkerhed for Fremtiden, thi under forandrede Forhold kan Plakaten 2den October 1810 vilkaarligen anvendes til at fortrædige denne eller hiin Bladudgiver, der maatte have paadraget sig Mishag, medens Andre slippe for enhver Straf.