Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Adskillige andre Corporationer ere komne til os, som overlevede Skikkelser eller som Levninger fra en henrunden Tid. Blandt alle have Haandværks og andre Lauge holdt sig, fordi de vare byggede paa en solid og uforstyrrelig Grundvold - Haandværkene selv. Men ligesom alt Menneskeligt er udsat for Misbruge, og allerede derved allene bliver ubrugbart, naar det bliver staaende, og ikke gaaer frem med Tiden, saaledes havde ogsaa i Langene indsneget sig en Mængde Misbrug, og Meget, som forhen var godt, er med Tiden blevet skadeligt. Disse Misbruge bleve ei uopdagede, og Lovgivningerne bestræbte sig gjentagne Gange, at bortrydde dem. Men deels Overvægten af den intensitive Styrke af dette dybt og bredt blevne Jnstitut over Magten af en endnu kjæmpende, først oplevende Statsvælde, deels og, især i Tydskland, Fremgangsmaaden i de enkelte Territorier, forhindrede, at man ikke opnaaede hvad man attraaede. Saaledes vedligeholdt Misbrugene sig. J Harmen derover var det Jndfald meget nær at fælde det Træ, hvis enkelte Grene, som man ei kunde naae, trængte til at skiæres. Dette Jndfald svarede til Tidens hele Stræben, som var henvendt paa at bringe Souveraineteten i Staterne til den høieste Fuldendelse af dens eiendommelige Kraft, der fandt den meste Modstand i Corporationernes Vedhængen ved gamle Jndretninger og i deres selvstændige Bevægelse. Ogsaa indtraf netop paa den Tid i Statsoekonomielæren, den Periode, hvor der blev lært, at Haandværkerne i enhver Stat maa befinde sig bedst, naar enhver Haandværkdrivendes Jndustrie og Flid indrømmedes det meest ubegrændsede Spillerum, at ethvert Slags Tvang er trykkende og forhinderlig for den Enkelte, og skadeligt for det Hele, da Totalitetens Beløb ikke er andet end Summen af alle Enkeltes Product, og at følgeligen hvert Slags Laugstvang og Corporationsforbund ikke allene ei er gunstig for Haandværkerne, men endog skadelig. Denne Theorie syntes saa simpel, saa conseqvent og saa uomstødelig, at den fik Fleertallet af de tænkende Hoveder paa sin Side. Følgen af alt dette maatte blive, at i adskillige af disse Stater, hvor man var i Færd med Forbedring af det borgerlige Selskab, Laugstvangen ganske blev ophævet og derimod fuldkommen Langsfrihed indførtes, især da med denne Frihed Patentafgivten kunde forbindes, hvilken Jndtægt Statscasserne saare meget trængte til. Jmidlertid svarede Udfaldet ikke til Forventningen. Vist nok fik Enkeltes Næringsdrift et Sving, som der forhen ikke har været at tænke paa vist nok begyndte en Mængde Personer at drive Haandværker, som forhen havde været ganske udelukkede derfra; vist nok blev mangen Capital sat i Drivt, som hidtil var bleven slettere benyttet, vist nok yttrede der sig i Producternes Omsætning Livfuldhed, da Høkernes Efterspørgsel og de Husserendes Tilbud ikke fik nogen Ende. Jkke destomindre viste i Totaliteten, sig ingen Stigen i Jndkomster af Næringsdrivterne. Tvertimod blev Klagen, at retskafne Folk fortrængtes af Fuskere fra Torvet, og næringsløs blevne Borgeres Stemme stedse lydeligere. Da kom nu, som sædvanligen, Theorien bagefter, og raabte: det er ganske naturligt, hvorledes kan det efter Lovene for de enkelte Virksomheders Forening til et Heelt være anderledes, De, som forhen havde skjeldt Andre for dumme, hedte nu overfladiske. Siden fremtraadte igjen adskillige andre Forfattere, der ivre mod Laugsfrihed, og tilraadte Laugenes Gjenoprettelse, deels af theoretiske Grunde, deels støttede paa Jagttagelserne af Erfaringen og Følgerne af Laugsfriheden. Langs frihed leder til Fuskerie og Bedragerie. At de fleste af disse nu igjen meer eller mindre faldt i den modsatte Yderlighed, følger af Sagens Natur. Selv naar de vælge Medium tenere besti, er det vanskeligt, stedse at modstaae, med lige Sindighed, den naturlige Retning og ikke at afvige fra Middelveien.