Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-26
Man har Efterretning fra Corfu om en nye Seier til Søes, som Grækerne have tilfægtet sig: Porten havde strax efter at den Tyrkiske Flaade var afseilet til Patras, udrustet en ny Expedition, som skulde lade sig see i Archipelet, saasnart den Græske Flaade var beskiæftiget med at forfølge den Tyrkiske til det Joniske Hav. Denne Expedition bestod af 40 Transportskibe, som be ve convoserede af en Tredækker og 3 Fregatter, den havde 8000 Mand Tropper ombord for at understøtte Fæstningen Napoli di Romania, som endnu ikke havde capituleret. (Planen var meget rigtig anlagt og meget følgerig dersom den havde tykkedes, men Admiralitetet i Hydra var underrettet derom itide og havde afsendt deres Skibe imod denne Expedition istedet for mod Patras, dets Flaade maskerede i Begyndelsen fine Bevægelser imellem Attica og Eurora og da den Tyrkiske Flaade ankom, modtog den den i Sundet ved Stivlg imellem Andros og Euborg. Tyrkerne som faae sig indviklede i denne Pastaae, der ligesom besaaet med blinde Skiærhosrom Hovet bestandig bruser tabte al Fatning ved Synet af den Græske Flaade. J en kort Træfning strandede en Fregat af første Rang tilligemed nogle Tyrkiske Transportskibe, mange andre bleve deres borede i Grund og deels tagne; Resten af Flaaden blev forfulgt til Tenedos og mistede ogsaa derved nogle Transportskibe, at dem ere kun 12 Transportskibe, 2 Fregatter og Orlostibet komne tilbage til Dardanellerne, af Landgangstropperne ere de foreviedeele omkomne. – Den Tyrkiske Hoved-Flagde, som hidindtil har lagt ved Patroser den 1ste September afseilet derfra; den havde gjort et forgieves Angreb paa Messolongi, den at seilet om til Sydspidsen af Morea. Fra Grækenland har man forresten ingen nye Efterretninger, to ugunstige Omstændigheder fortælles imidlertid som Rygte; den ene at Fæstningen Suli har den 5te September maattet overgive sig til Tyrkerne formedelst Mangel paa Proviant, men at 2000 Sulioter ere blevne indskibede til de Joniske Der efter Capitulationen, for det andet at Corinth endnu var i Tyrkernes Magt den 18de Septbr., i Marseille bliver nu et bevæbnet Corps af 900 Mand indskibet for at afgaae til Grækenland. – Man læser et Brev fra Olysseus som kalder sig Epiroten Andryres Søn, som han har adresseret til den Græske Regiering, hvori han tilstaaer, at han har fellet imod den; men at den selv er Skyld i, at Tyrkerne ere komne igiennem Passerne, da den ikke har sendt ham nogen Forstærkning, hvorved den, som hidindtil har været doven og uvirksom kan opvaagne af sin Søvn; men han lover, at det skal ikke skee i Fremtiden, men han skal holde Passerne godt befatte. Man forstaaer nu ret godt hvorledes hele Sagen er tilgaaet. Odysseus har lagt i Strid med den Græske Regiering og derfore tilladt en Deel af den Tyrkiske Armee at komme igiennem Passerne for at styrte den. De Tyrker, som vare komne derigiennem bleve derpaa slagne og kunne nu ikke komme tilbage igien; men maae søgt at holde sig i Korfuld og andre faste Punkter. Sallanen har befalet at a 15 af 12000 Mand skal bryde op i største i Thessalien; men Poschaen af Vaddin har været sig ved at commandere dem. Jnden Tropperne ankomme dertil vil Aarstiden ikke tillade at føre. Krig i disse Egne. Desuden seer det galt ud med Krigen mod Perserne; der berettes fra Odesta, at Selim Pascha er gaaet over til dem med 15000 Mand og at Ty kerne ere blevne slagne i flere Fægtninger og have mistet alle deres Kanoner.