Viborger Samler, 1841-02-09
Jndenlandske Efterretninger. Det er en mager Tid paa Nyheder, siger Loll. Falst. Av. For at faae Spalterne fyldte, kjævles Journalisterne indbyrdes, til liden Opbyggelse for Publicum og liden Glæde for dem selv. Navnlig ligge altid Fædrelandet, og "Kjøbenhavnsposten, paa den ene Side og "Berlingeren, (som de til Hr. Nathansons Ærgrelse kalde hans Avis; "Fædrel." Red. benævner han igjen Femlingerne paa den anden Side i bestandig Feide. Den upartiske Jagttager maa imidlertid give Hr. N. det Vidnesbyrd, at han næsten altid er den Angrebne, og i sine Svar viser meget mere Maadehold og Sindighed end hans Modstandere, hvis Færd undertiden bære vel meget Præg af ungdommelig Kaadhed. Corfaren" giver de Kjøbenhavnske Borgere følgende: Næse: "Brave Borgere af Kjøbenhavn! Det er en sand Fornøielse at arbeide for Eder, eftersom J vise Eder saa erkjendtlige. Det er en Glæde at betragte den værdige Maade, hvorpaa J behandle Eders Repræsentanter i Stændersalen, og især den Mand, som i skylde meest, den ædle Schouw. Det var dog en delig Stad bevar, da han kom tilbage fra Viborg - en sand Borgerfest, saaledes som et fritfølende Folk bringer sin fritfølende Talsmand sin Hyldning. Til de sildigste Tider skal det erindres, hvorledes Kjøbenhavns Borgere forstode at vise den Mand deres Taknemlighed og Erkjendtlighed, som ikbesindigst, værdigst og alvorligst havde talt Folkets Sag. Og det gjorde J, uden at de liberale Blade i Forveien behøvede at opfordre Eder dertil J have aldeles selvstændigt handlet, som det sømmer sig frie Borgere! Det var saa rigtigt, at J ikke droge ham imøde med Hurra og Skrig; thi det gjør man jo ved Enhver, der skriver en god Avisartikel, og Politiet lægger sig undertiden paa en ubehagelig Maade derimellem; det var ogsaa rigtigt, at J ikke indbøde ham til et Gilde: det er nu blevet for almindeligt; det var endvidere rigtigt, at J ikke gave ham en Pocal; thi en Pocal er et daarligt Omen; men at J netop valgte den meest passende, den værdigste Maade: at illuminere hele Byen ved hans Ankomst - Lysets Talsmand modtoge J med Lys. Jeg siger Eder, det var en herlig Fest; men for at forebygge Misforstaaelse vil jeg dog fortælle Eder, at jeg med det, jeg her siger, mener Aaret 1843; thi iaar passer det, som J vide, slet ikke.""Dagen" meddeler følgende Retssag: Spisevært Hansen sigtede sin Kone for Ægteskabsbrud, og søgte Skilsmisse fra hende. Ved en Politi=Visitation i Juli 1840, Kl. 4 1/2 om Morgenen, havde Politibetjentene banket paa Døren ind til hendes Sovekammer, hvorpaa Døren blev aabnet indenfra af en Mandsperson (der ikke var hendes Mand) i bare Linned, og fandtes der i Værelset kun een Seng, hvori der laa et Fruentimmer, der sagde sig at være Citantens Kone. Da ingen af Betientene bestemt kunde bevidne dette Fruentimmers Jdentitet med Konen, og hun nægtede Factum, blev hun imidlertid af Underretten frifunden i denne Sag. J samme Blad læses, ogsaa følgende Overretssag imellem Smeden C. Larsen, og hans Kone, Smeden havde giftet sig med en Bondepige, som 36 Dage efter Brylluppet kom i Barselseng. Hun vedgik at være besvangret af en Anden, og at have skjult sin Tilstand for Manden. Denne søgte Skilsmissedom: men Konen blev frifunden baade af Under og Overretten, fordi hendes Forseelse ikke ifølge Loven var en Skilsmissegrund; men kun efter Loven var en Grund til at faae Trolovelse ophævet.