Berlingske Tidende, 1764-07-16
Den Rigsdags Beslutning, som den 30te May blev fattet i denseende til Hertugdommet Curland, er egentlig af denne Jndhold: Constitutionen af 1706, Art. 20, under den Titul, de Curatela, forbyder udtrykkelig, at Kongen ikke, uden en Rigsdags Bevilling, maa paa nogen Slags Maade bestemme de Hertugdømmer, som tilhøre Republiqven; i Henseende til Herfugdommet Curland og Semigallien, er og udtrykkelig ble den fastsat i Konge August den 3die høylovlig Jhukommelse, hans Pacta Conventa, at Hs. Majestæt tilligemed Republiqven kulle drage Omsorg for samme; Republiqven har fremdeles forTid derefter, nemlig paa Pacifications=Rigsdagen i Aaret 1736, led en Constitution overdraget Kong August den 3die høylovlig hukommelse, Magt til, efter den da værende Hertug Ferdilands Død, og den Ketlerske Stammes Afgang, at give en anden disse Hertugdømmer til Lehn, i Følge af hvilken Constidition Ernst Johann, Græve af Biron, erholdt disse Hertug, sømmer Curland og Semigallien til Lehn for sig, og sine mandlige Efterkommere, efterat forhen, i Følge af bemeldte Constitution, var sluttet en Convention med ham, over Vilkaar, om han skulle opfylde. Altsaa, af de forbemeldte Aarsager, beskytte og forsvare vi Hertug Ernst Johann, og hans mand lige Efterkommere ved Rettigheden til, og Besiddelsen af dette etmæssig erhvervede Lehn, ligesom vi og beskytte og bevare Ridserskabet af Curland og Semigallien ved deres Herligheder, kivilegiis, Pactis subjectionis, et Formula Regiminis, de betingelser undtagne, hvilke Hertugen er pligtig til at opfylde Følge bemeldte Convention. Men saasom Hertug Ernst Jo sann ikke har i egen Person imodtaget Lehnet 1739, men har det det imodtage ved en Befuldmægtiget, og dette løber imod constitutionen af 1683, saa, for at igiengive bemeldte Lov sinørste Kraft, forordne vi, at Hertugen skal i Person imodtage thuet, dersom hans Alder og Helbred ville tillade det, hvis ske, skal hans Arveprints imodtage det af den ventelige Konge er sig og sin Fader tillige. Fremdeles forordne vi, at den nu rende Hertug Ernst Johann, og hans regierende Efterkom ere ikke antage nogen fremmed Tieneste, og at disse Hertug, ommer falde tilbage til Republiqvens frie Raadighed, naar gang denne Hertug Ernst Johanns mandlige Linie virkelig saatte uddøe. Vi ville og, at den Convention, som i Aaret 137 er sluttet med Hertugen til Danzig, i Følge af Constitusionen under 22de Novbr. 1736, skal indlemmes i Constituhuen for den nærværende Rigsdag. Da for Resten de imid tid gjorde Dispositioner med disse Hertugdømmer; det udfærdigede Diploma og alle andre Acter, som have været meddeelte uden Ridderstandens Forevidende, uden en Rigsdags Bevilling, men allene ved det sidste Senatus Consilii Resultat, ere stridende imod Lovene, og altsaa ugyldige, saa erklære vi, at de samme skulle ikke fornærme Hertug Ernst Johann og hans mandlige Efterkommere, eller være dem hinderlige. Vi befale og herved, i Republiqvens Navn, alle Jndbyggere i disse Hertugdømmer, af hvad Stand de end maatte være, at de skulle, efter Hertugdommets Love, være deres retmæssige Hertug ErnkJohan underdanige og troe. Saasom og adskillige Woywodskaber og Districter i Litthauen og Liesland have ført adskillige Klager, angaaende Grændse=Toldene og andre Poster, saa ville vi drage Omsorg for, at den tilkommende Konge foranstalter en Commission desangaaende. Imedens at denne Sag blev behandlet paa Rigsdagen, indløb en Skrivelse til Fyrsten=Primas, fra Hs. K. H. Prints Carl. af Sachsen, hvori han paa det eftertrykkeligste forestiller sin Ret og Fordring til disse Hertugdømmer. Ligeledes have vi til Warschau sendte Deputerede fra den Curlandske Adel, som ikke har underkastet sig Hertug Ernst Johann, Dagen efter, at Rigsdags=Beslutningen var falden som meldt, forfeyet sig til Fyrsten Primas i hans Pallads, hvor da Landhofmester Howen, i de samtlige Deputeredes Navn, har holdt en temmelig alvorlig Tale til Fyrsten, i hvilken han har forklaret de Aarsager, som Curland havde til ikke at erkiende for gyldig denne Kiendelse, given af en partisk Rigsdag, og i hvilken ingen Konge har præsideret. Han har videre erklæret, at de som havde udsendt ham, vare i det faste Forsæt at forsvare deres Ret, og at anvende alle de Midler som Forsynet vil anvise dem, til at kaste af sig den Uret som man paabyrder dem. Den Russiske Resident i Constantinopel, hans Skrivelse under 21de April, til de Herrer Russiske Ministere i Warschau, (See Uge=Tidenden No. 47) foranledigede den Franske Ambassadeur i Warschau, at lade først i Junii indrykke følgende i samme Stads Tidende Blad: "Den Franske Ambassadeur ved den Durchl. Republiqve Pohlen, har med Forundring læst i Warschauer Tidenden under 26de Mai, en Skrivelse fra den Russiske Resident i Constantinopel, Hr. Obreskow, til samme Hoffes Herrer Ministere i Pohlen, dateret 21de April. Ambassadeuren befinder sig især anfægtet ved den sidste Artikeaf bemeldte trykte Skrivelse; han er i Stand til, i Følge yngre Skrivelser fra Hs. Excellence Hr. de Vergennes, fransk Ambassadeur ved Porten, at erklære, at alt hvad Hr. von Obreskow har understaaet sig at indberette sit Hoffes Ministere, er ugrundet og stridende imod Sandhed."(Fortsættelsen følger.)