JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1817-02-22
Det er en Sjelenhed, at jeg og mine Lige skrive Breve, end u mere at vi bryde os om Jordens Anliggender. Dog, vi levede der engang og søgte at fremme dens Omveltning og Ødelæggelse saa go mueligt - Derfor har jeg dog besluttet at sende er Par Ord til den forhærdede Slægt, som kalder sig Mennesker, efterat de nu i Aartusender have umaget sig for at vanslægte fra den Old hvori jeg levede. og fra deres Forfædres Simpelhed og Storhed. Seer jeg det er Umagen værd skal det ikke blive det sidste. Jeg har, endskjøndt der i Valhalla ingen Aviser gives, dog en nøie Kundskab om Jorden og dens Beboere, jeg kjender grant deres Daarligheder, Begierligheder, Forfængeligheder og Under - Hvo det er saa gammel som jeg, kan næsten intet være fremmet for af hvad der tildrager sig; Maaden man her veed det paa, kan enhver erfare, naar han er død. Det under mig slet ikke, men det ærgrer mig at man nu i det gode Danmark har saa liden Sands for de gamle danske Dyder, Sparsommelighed og Tar villighed og at man ved at tilraade dem, er nær ved at blive pegt Fingre af, som en Landsforræder. - Ja, det er ikke at nægte, at Døvhed og Blindhed jo er Den gode Kæmpe Holger Danske har det tilfælles med alle gamle Folk, at være pranten og laste alt hvad Ryt er, det er en Svaghed hos alle aldrende Folk at de røse deres egen Ungdomstid. - Jmidlertid har man ikke villet nægte Manden den Fornøielse, at skjænde paa sit Aftom i saa mange Leed, da han er bekjendt for, ingensinde at have ved sin Pen fornærmet nogen, nens han vandrede her paa Jorden. falden paa de fleste moderne Mennesker, især naar man taler om Oekonom. Jeg erfarer forfærdelige Ting fra dette mit Fædreneland - Der bygges Palæer, som ryste naar en læsset Vogn kjører forbi dem, Vognene lakeres for at befudles med Gadeskarn, Sølvet bruges til Vognbeslag og Hestetøi, efterat det længe er forsvunden af Lommerne, paa lakerede Støvle og Saffians Skoe bære Landets Sønner og Døttre deres Figurer omkring, der snart ere korte og snart langlivede, snart indsnørte som Spegepølser, snart viide som Sække og Poser; de behænge sig med al Veldsens Dukketøi, see ud som indianske og asiatiske Prindser og Prindsesser, og dette Spindelværkramder ville falde fra hinanden som Meel, naar min Haan tog derpaa, koster mere end en Kæmpe i min Tid i ald sin Rustning. Hvilke Tider, hvilke Mover; Disse Fluer af Mennesker, surrer det ikke om mine Øren naar de fortælle om de Lapperier de bære paa sig, som om jeg stak Hovedet ind i en Visværm! - Jeg har i mange Aar rystet med Hovedet - Jeg har troet at den store Klogskab, som man pialer af der nu et udgydet over Menneskeslægten, dog skulle gjøre dem klogere. Men nei, De skrive, de snakke, de jamre over dyre Tider, de grue for Udkommet, alle ville de høste; men kun faa ville pløie og saae først - De hyle over Pengemangel og dog sende de enhver Skilling, omhyggelig til Kræmmeren og lade være baade at spinde og sye - - - Jeg skal dog af og til prøve paa at vække deres sovende Sands for hvad Fædrenelandets er - Jeg vil udgive en Modekalender fra min Tids Dage Thi jeg hører, at man fortrinlig læser saadant Plukkemad. Næste Gang mere.
Viborger Samler, 1817-02-22
Valhalla den - 181 Holger Danske.
Viborger Samler, 1817-02-22
Blandede Efterretninger. For kort siden kantrede, ved Paisbey en Baad, og nogle Piger fra London som vare deri, druknede. Da man havde opfisket deres Liig, viiste det sig at de ved havde Silkekjoler paa, men - ingen Særke.
Viborger Samler, 1817-02-22
Om Øen Maderas Skjebne sees endnu ikke noget i nogen udenlandsk Avis, og er formodentlig vel intet andet end Skipperrelation.
Viborger Samler, 1817-02-22
Sverrig. - Norge. Norges Bisper have alle, ligesom de svenske, faaet tilsendt af Kongen et Guldkors, som de under Gudstienesten skulde bære om Halsen i en gylden Kiæde. -
Viborger Samler, 1817-02-22
Da den frivillige Bank ikke kom istand saa skal nu den tvungne bringes i Udførelse; 1/2 af Beløbet skal strax udbetales, 1/2 i April og 1/2 i Julii Maaned. - Ved kgl. Resolution af 20 Jan. maa Korn indtil Junii Maaneds Udgang toldfrie indføres, derimod er det under f. D. aldeles forbudet at brænde Brændeviin indtil Junii Maaneds Udgang. - Kronprinsen har atter skienket til Chirstiania Huusarme 300 Td. Korn. - Biskop Bugge i Tronhiem er paa Hs. M. Navnedag udnævnt til Kommandeur at Nordstierneordenen. - J Gothenborg uddeles daglig Brødrug fra Magasinerne.
Viborger Samler, 1817-02-22
Indenlandske Tidender. Altknuseren Baggesen hvortil han i daarlig Selvsyge havde opkastet sig selv, seer sig allerede frygtelig revset af den hævnende Nemesis, og er et nyt talende Beviis paa den Sandhed: "at Hovmod gaaer for Fald. Hr. Studiosus P. Hjorth har soleklart dokumenteret, at Baggesens saakaldte originale Syngespil: Trylleharpen, opført paa Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag, hverken er meer eller mindre end en Kopie af en tydsk Opera, kaldet Ossians Harfe, som i Aaret 1800 var antaget til Opførselse paa det Kongelige Theater, og som Baggesen den Gang paatog sig at oversætte paa Dansk, men hvilken Oversættelse aldrig kom for Dagen. Som en naturlig Følge af denne forvovne og letsindige Pral med fremmede Fjære faldt da og bemeldte Trylleharpe, ved den anden Opførelse paa Theatret d. 31te Jan., formelig igjennem.
Viborger Samler, 1817-02-22
J ovenmeldte Hr. Hjorths Skrivt, som udkom den 28de Januar, opfordrer han Baggesen i Retfærdighedens og hans Forfatteræres Navn til at forsvare sig, ifald han anseer det for mueligt; tier han saa erklærer hans Taushed, at han holder den Plet som nu er sat paa denne hans Ære, for uaftvættelig. - Baggesen bekjendtgjorte Dagen efter, at Falskheden af de i dette "Skamskrivt, mod ham gjorte beskyldninger, trods deres paafaldende Skin af beføielse, ufortøvet med Dokumenter og Vidner skal vorde fuldkommen gotgjort, og bad, da han for Øieblikket var sengeliggende, alle upartiske Landsmænd didindtil at troe paa hans Ord. Herpaa har Hr. Hjorth svaret, at det ikke kunde forundre ham, om Justitsraad B. vil bevise, at hverken Danmark eller Tydskland kan opvise en Original til hans Trylleharpe, uagtet en saadan findes i hans Værge; han har jo og flere Gange beviist, at han selv ikke længer var til. Mener Hr. B. ved at kalde hans Skrivt et Skamskrivt, at det blotter hans egen Skam, da har han udentvivl Ret Endelig bemærker han den synderlige Modsigelse i at Justitsraaden vil røre Publikum med at han er sengeliggende, og dog samme Dag viser sig paa Gaden. Publikum seer med spændt Forventning det endelige Resultat af denne Sag imøde.
Viborger Samler, 1817-02-22
Endnu fortjener her at anmærkes at det tydske Stykke: "Ossians Harfel er for omtrent 16 Aar, siden spillet i Hamborg og Weymar og udpebet begge Steder. (Hempels Av.)
Viborger Samler, 1817-02-22
Det nylig udkomne Januarhefte af Maanedsskriftetet Athene indeholder, iblandt flere interessante Bidrag, den af sine Reiser i Ægypten, Arabien, Persien og Tyrkiet vidt berømte Carsten Niebuhrs Levnetsbeskrivelse ved hans Søn, Geheime statsraad B. G. Niebuhr, samt en Skrivelse til Hr. Statsraad og Kammeradvokat Schønheider fra Skuespiller og Dannebrogsmand H. C. Knudsens Enke, hvori hun forklarer sig over de Aarsager, der have afholdt hende fra at indklage Justitsraad Baggesen for dennes fornærmelige Epigram i Danfang, over hendes Mand; men derimod behandle dette Angreb med taus Foragt, der dog ikke kunde fornærme sal. Knudsens Minde selv; men maaskee snarere kunde synes fornærmelige mod Regjeringen og alle de Medborgere, der hædrede den Afdødes Minde. Om Ordet Tigger tilføier hun iøvrigt: at samme allermindst lader sig anvende paa en Mand, der har været Enkers og qvæstede Krigeres utrættede, reldædige Talsmand; men kun paa den, der i skammelig Lediggang, eller paa anden vanærende Maade fortærer hvad Staten eller Medborgere ædelmodigen skjænke ham.
Viborger Samler, 1817-02-22
Endnu savner Man ganske authentisk Beretning om den rædelige Røverhistorie fra Hobro=Egnen.
Viborger Samler, 1817-02-22
J Mangel deraf har en Ven meddeelt Udgiveren følgende Oplysninger: Hovedpersonen i dette Drama er en Søn af de velberygtede jydske Natmændsfolk. For Skarnsstykker kom han i Slaveriet i Rendsborg, (formodentlig Glückstadt, hvor Fjenden som der siges les lod Slaverne, hvorfra han slap løs da Kosakkerne 1814 vare i Holsteen. Han boede først i et Huus i Røirup; men da dette i Foraaret 1816 afbrændte, gave Bymændene ham Penge for Pladsen, og for disse kiøbte han et Stykke Hedeland af en Mand; Nøragger, og byggede paa samme en Jordhytte ved Siden af en Høi, hvori han, som en sand Troglosot, levede med Kone, 3 Børn og 1 Koe. Konen og Børnene ernærede han ved Natmandsarbeide og Tigstorie; men det er aldrig bekiendt, at han i det Halvharstid han har opholdt sig der, har skadet eller fornærmet noget Menneske, og han er følgeligurettelig bleven betitlet som Røver. Jmidlertil blev han omsider røbet og paagrebet sidste Juleaften. Endnu bør tilføies, at de 2 Buldidere, som bevogtede Indgangen til Hytten, var 2 almindelige Bønder hunde, bundne ved hver Side af Indgangen, da han nok paa samme Tid frygtede for Ugler i Mosen. Hans Moder, som Manden er rendt fra, boer endnu i Nør derpaa blev fort derigiennem, skal hun grædende have sagger, og Man fortæller, at da Sønnen Morgenen, tilraabt ham: "Christen, Christen. Nu har jeg havt 25 Børn, men ikke Glæde af En af Jern, hvorpaa han sønlig, ømt svarede: "Aa Sk., hold Jer Mund, har J noget Brændeviin Maatte Man - tilføier Brevets Forfatter - med sand Nidskiærhed stræbe at udrydde den øvrige Natmandsyngel, da fortiente det Celebritet. (Af Hemp. Av.)
Viborger Samler, 1817-02-22
Skrivelse fra det Holsteenske af 4de Febr. De høie Kornpriser bringe nu mange Penge ind i Landet, men Landmanden holder nu forsigtigen inde med Salget af fine Kornvarer, han venter høiere Priser til Foraaret. Meget Korn er endnu i Straa. Kornhandlerne og Mæglerne overløbe Landmanden, og der Ene overbyder den Anden; men kun sjelden lader Landmanden sig overtale. Han har nu Penge og hans Restancer af Skatter ere betalte. Man har endnu meget Korn i Forraad, og til Foraaret vil Handelen med indenlandske Producter faae meget Liv men i Stæderne seer det ikke saa godt ud. Der her ster her megen Fattigdom og Communerne have endnu været belæssede med saa store Fattigbyrder.
Viborger Samler, 1817-02-22
J Landcommunerne aftager de Fattiges Tal. Næsten alle Haandteringer i Stæderne lide, men især ligger Handelen i det store og Skibsfarten stillet Staden Schlesvig derimod synes at have tiltaget i Velstand, uagtet den ikke har Skibsfart og Handel.
Viborger Samler, 1817-02-22
Priserne paa Landeiendommene stige betydeligen, især i Marsken; ogsaa betales Leien af Studenes Græsning meget dyrt. En stor Deel speculere nu paa at fede ret mange Stude, da man til Efteraaret atter venter en god Høst. Capitalisterne og de Rig vide ikke bedre at anbringe deres Penge. Paa sikkre og første Hypotheker ere nu Penge nok at faae; men den, som eier en saadan Hypothek behøver nu ikke at laane Penge. Mangen een er derfor nu forlegen med sine Penge; og udlaaner dem gjerne til 4 PC. naar han kun faae sikker Hypothek; mangen anden lader sine Penge ligge, fordi han ikke veed at anbringe dem med Sikkerhed. Overdaadighed har meget aftaget, og saavel Landboen og Kjøbstædsbeboeten er bleven vant til at undvære; derfor samler den rige og velhavende Deel flere Penge nu end nogensinde. Fra Hamborg forsynes vi overflødigen med Colonialvarer og engelske Manufactur- og Fabrikvarer og de sidste ere især at faae for godt Kiøb, da Engellænderne sælge hele Ladninger langt under Prisen. Men derimod staae vor Landsproducter alle i meget høi Priis - altsaa et fordeelagtigt Forhold for Ind- og Udførsel. (Khns. Skild.)
Viborger Samler, 1817-02-22
Tanker. Biskop Astrups Minde, helligede: J Jordens Taager tændes Livets Lampe, enstund den flammer svagt i tykke Dampe, mens Barnet spøger med sit Legetøi, og nævner ei betydningsfulde: Jeg -Men af Religionens Fakkel vist, seent eller snart, antændes indre Gnist, huldt vaagner Troen i den unge Aand, han føler, skjøndt i Støvets trange Baand, sig selv bevidst, hvorfra, hvorfor, hvorhen han kom, han er, han vandre skal igjen - Ol hvis han nærer nu den indre Flamme, skal aldrig han vilfaren staae til Skamme; af sikre Vei fremledes skal hans Fod: ei skal han spilde Tid og Kraft og Mod, ei trøstesløs i Modgangs Nat sig vende, ei haabløs see mod sine Dages Ende. - Som Vandreren fra Cimborassos Tor fra skuer Veien, den han steg didop, og angrer ei saa mangt et mødigt Trin, mens nu i høitidsfulde Ætherskinhan øiner vidt Naturens Pragt og Orden, halv udi Himlen, bunden skjøndt til Jorden, og ei med Mishag seer til lave Bred, mod den, han atter snart skal vandre ned; men sender Blikket veltilfreds og rolig til fjærne dunkle Stad, til lave Bolig, fordi han veed, at til han hist skal finde en Fryd i disse Høitidstimers Minde, som fyldte Siælen med det Skjønne, Høie, mod hvilket til dens Længsel sig vil bøie: Saa høi, saa rolig Aanden i sin Troe, seer Livets Gang, dets Møie og dets Roe, dets Stigen og dets Dalen, Værd og Gavn, Dets Lys og Mørke, Overflod og Savn, dets Modgang og dets Medgang, Haab og Taal, dets Hensigt og dets endelige Maal. Saa, ædle Olding! Du i Troen stærk fulendte Livets Gang og Livets Værk den høie klare, skjønne, indre Flamme, hos Mange slukt, hos Dig blev dog den samme; mens Kraft Dig undtes, stræbte Du at nære den og hos Andre ved Din rene Lære; Din Alvor tændte Luen i min Siæl, den stedse fremmede mit indre Vel. Hav Tak Du Troens Kæmpe diærv og hold, født hvile nu Dit Leer paa Seierskjold, mens gjennem Døden Aanden gaaer sin Gang mod salige fulendte Aanders Rang! -Der er saa luunt i den dybe Jord; de Storme rase fra Vest og Nord; de fare hen over den lave Grav, der hviler Du trygt ved Din brudte Stav. Der er saa roligt i stille Jord; den Støi og Larm er i Verden stor, omsider trættes den Olding deraf og iler til Roe i den stille Grav. Fred er i Jordens det sikkre Skjød, paa Jorden er Modgang, Fortræd og Nød, tilsidst biir Vandreren deraf kjed og søger i Graven den skiønne Fred. Der hviles saa født udi Gravens Seng, som aldrig paa Jordens blomstrende Eng: det Jordliv er Møie, Stid og Besvær, hvor til er Lønnen den Trængsel værd? Det Legem, som trælled i Niti Aar, saa vel til Hvile paa Støvpuden gaaer, mens Aanden sig vikled af Livet ud, og svang sig paa Troens Vinger til Gud. -h. J. Bøtcher.
Viborger Samler, 1817-02-22
Bekjendtgjørelser. Auction. Mandagen d. 31te Marts førstkommende, om Formiddagen Kl. 11 Slet, bliver KoppesVandmølle, med paastaaende Bygninger og Stampeværk i Eldrup Sogn, Aars Herred og Aalborg Amt, med tilliggende Mølleskylds Hartkorn 3 Tdr. 5 Skpr. 2 Fdkr. og Jordskyld 4 Skpr. 2 Fdkr. 2 Alb., og en Parcel paa Schiørbeck Mark 1 Tdr. 2 1/4 Alb. ved een eneste Auchavende sig paa Stedet i bemeldte Mølle behagelig indtion, om antagelig Bud skeer bortsolgt; thi ville de Lyst finde, til bemeldte Tid og Sted. Conditionerne kan 14 Dage før Auctionen, blive til Eftersyn hos Made Hansen i Restrup Brochuus, Hr. Proprietair Schau gaard paa Lovisendahl, Hr. Procurator Juel i Sundbye, Stervboet, og hos mig undertegnede. Samme Dag bliver Stervboets Løsøre bortsolgt. Løgstøer, d. 11te Febr. 1817. J. Scharling.
Viborger Samler, 1817-02-22
Hos Procurator Thistedt i St. Mogensgade i Viborg, er gode Spegesild i Fjerdinger og mindre Partier, at faae tilkjøbs for billige Priser.
Viborger Samler, 1817-02-22
Hos Gartner Friderich Hald i Holstebroe, kan i dette Foraar som sædvanlig, faaes frisk og got indenlandsk og udenlandst avlede Haugeurtet og BlomsterFrøesorter. Hr. Kjøbmand Esmann i Skive er, ligesom forrige Aar, min Commissionair, og til ham jeg besørger Frøet frit tilsendt. Paa Vangsaae Strand 3 Mile vesten for Thisted, bliver Torsdagen den 13de Marts førstkommende, om Formiddagen Kl. 10 slet, ved offentlig Auction, bortsolgt Ladningen af det sammesteds indstrandede Koffe Stib Wisselvelligheid, kommende fra Riga, bestaaende af: 95 Stkr. Mastetræer, fra 60 til 85 Fod lange, og fra 13 til 19 Palmer tykke. 12 Stkr. fiirkantede Bielker, fra 18 til 36 Fod lange, og 12 a 14 Tommer tykke. i Stkr. lange Pibestaver. 20 Stkr. Spirer, fra 24 til 30 Fod lange. og 2 Baad, Master. Maalet er efter Connossement. Hvilket herved bekjendtgjøres. Diernes pr. Thisted, d. 17de Febr. 1817. Poul Tøfting, Commissionair.
Viborger Samler, 1817-02-22
Formedelst Forandring af Boepæl, lader Hende Naade, Comtesse de Scheel paa Ulstrup, Tirsdagen den 25de dennes om Formiddagen Kl. 10 Sle- og fölgende Dage, ved offentlig Auction bortsælge en betydelig Deel Indboe, bestaaende af Sengesteder, med Ombeng, Sengeklæder, Speile, hvoriblant en nogle med Marmors Underset, større og min Kakkelovne, Borde-Stole, af hvilke især findes een der formedelst sine Indret inger: er særdeles skjön, og smagfuld, Sophaer, Chatoller, Dragkister, Ser vanter Komoler, Skabe, Lysekrover, fine Damaskes og andre Dykketøier, for største Deelen nye og fortrinlig gode, moderne og skjönne Taffel Ulestørre og mindre Gulv og engeterper, samt en ikke ubetydelig Deel Koliber, der næsten er nye og ubrugt tilligemed Tin, Messing, lern, Forcellin og Glas m. m., som her vil blive for vidtløftig at beskrive men som Kjöberne paa Auctionsstedet vil erfare, og der tillige, ved at tage samme i Ciesyn paaskjönne Vahrenes Godhed, hvilket letteligen vil indsees, naa tages Hensyn til, at slige Herskabelige Effecter er valgt med megen Smag, Comlitionerne, som paa Auctionsstedet nærmere bliver bekjendtgjorte, og bliver saa favorable for Liebhaberne som muligt, vil og blant mere bestemme at de Kjöbere, som maatte kjöbe for 50 Rbd N. og derover, forundes Credit til næstkommende ViborSnapstingstermin god Betalingstid uden Renter. De Lysthavende indbydes nu herved til fornævnte Tid og Sted behagentlig at give Möde, Randers den 13de Februar 1817. Paa Hendes Naade Camtesse de Scheels Vegne, og som indkassator Alstrup.
Viborger Samler, 1817-02-22
1) Fredagen d. 28de Febr. førstkommende, om Formiddagen Kl. 10, bliver paa Fjends Nørlyng Herreders Contoir Skiftet foretaget efter afd. Sognepræst Aastrup og Kone i Rødding; til hvilken Tid Boets Credi= og Debitorer, Arvinger og enhver anden, som har noget ved dette Skifte at foretage, indkaldes til at møde; Creditorerne for at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer, samt efter Omstændighederne faae samme udbetalte. Debitorerne for at betale deres Gield og de umyndige Arvinger ved fødte eller behørigen beskikkede Værger, de fraværende myndige Arvinger, som ei kunne personlig give Møde, ved behørig legitimerede Fuldmægtiger, for at iagttage deres Tarv under Skiftet, som bemeldte Da om muligt agtes sluttet. Fjends Nørtyng Herreders Contoir den 10de Febr. 1817. F. von Bülow. e) Ved Feiltagelse stod i No. 19. Onsdagen. Den Beboelse i min iboende Gaard, som Hr. Tobaksfabrikør Grum har til Leie, er at bekomme til Lei til 1ste Mai næstkommende, naar man desangaaende snarest muelig accorderer med Eieren. P. W. Theilgaard.
Viborger Samler, 1817-02-22
Ved at bekjendtgjøre, at mig er meddeelt Kongelig allernaadigst Bevilling som Gjestgiver her i Viborg, undlader jeg ikke at anbefale mig til de respektive Reisende, med Forsikring om, stedse at vise, at reel og billig Behandling er Hovedformaalet for mine Ønsker Viborg den 7de Febr. 1817. A. Boergaard.
Viborger Samler, 1817-02-24
Udenlandske Tidender. Paris den 7de Februar. som og paa Tale, at det Laan man søgte om i Eng meget om Statsudgiftsforslaget for i Aar - Det I Deputeretkammeret blev den 5te Febr. tal land, formeentes at kunde været erholdet her i Landet af den velhavende Klasse. Der taltes og om at svare, dog ikke paa Militæren i Tjen sten eller de paa Pension staaende; thi muligt de kunde behøves. paa den Kgl. Garde, der var at ansee som Thronens Aldeles modsatte Taleren (Castelbajac) sig at spare Formuur. En anden beviste, at Skatterne for 30 Aar siden vare ligesaa store som nu - Vor Underballence kom af den Tribut vi maatte betale de fremmede Magter. Hr. Marcellus talte alvorlig i mod at sælge Geistlighedens Godser.
Viborger Samler, 1817-02-24
Foruden de 9000 Fr. som Bankens Jnteressentere laatlig give til de Fattige, have de endnu besluttet at give 12000 Fr. Endeel Franskmænd i Vestindien, der endnu have Formue paa St. Domingo, vente af Pethion at erholde Tilladelse til at komme der - da han er meget mere menneskekjerlig end Christoph.
Viborger Samler, 1817-02-24
Brüssel den 13de Febr. Den franske Regjering lader i Cambrap, Valenciennes og Lille ved Krigskommissairer alt betale for de fremmede Tropper i klingende Myndt. Man mærker ikke til, at det medfører nogen Besvær for Regjeringen. (Modtagerne mærke det vist nok ikke. J Calais, Dunkirken og Havre komme stedse Kornvahre ind, hvoraf noget gaaer til Paris, men og meget til de nævnte Steder. - Man taler, som afgjort om, at 7000 Engl. marschere fra Frankrig. Man troer og de øvrige allierede Armeer formindskes.
Viborger Samler, 1817-02-24
München, d. 5te Februar. Efter Kongens og Fyrste Wredes Hjemkomst fra Wien er her udkommen en kongelig Bekjendtgjørelse, hvorved Statsministeren for de indenlandske og udenlandske Sager og Finantserne, Grev Montgelas i Betragtning af hans svækkede Helbred er. paa gientagne Ansøgninger befriet for den hele Byrde af hans Embeder, Bibehold af sin Rang, og med en Pension af 30000 Gylden, idet Kongen forbeholder sig bestandig hans Raad ved overordentlige Leiligheder, som hans lange Erfaring og særdeles Hengivenhed for Hs. Majestæts Person lover.
Viborger Samler, 1817-02-24
Blandede Efterretninger. Man siger der skal, naar Veiret tillader det dannes i Antwerpens Omegn en Leir paa 25000 Mand. Fra England komme adskillige Ladninger Kartofler til Holland.
Viborger Samler, 1817-02-24
Forbundsforsamlingen i Frankfurt har holdt det 9de Møde.
Viborger Samler, 1817-02-24
Landsbyen Langenenzendorf nærved Wien, der afbrændte 1809. Dagen efter Wagram=Slaget, er Natten til 7de Februar atter afbrændt, Skuespildigteren v. Kotzebue har af Hs. Majestæt Keiseren af Rusland faaet det Hverv, at gjøre et Uddrag af alle Skrivler, som udkomme i Statshuusholdningen, Krigskunsten, og den offentlige Underviisning, og indgive maanedlig Beretninger derom, som skal tilstilles de forskjellige Ministerier, for at opvække gavnlige Jdeer. Keiseren har tilladt ham, at opholde sig hvad Sted, han til dette Øiemeed finder meest passende.
Viborger Samler, 1817-02-24
Naar Mad. Catalani kommer til Wien mener man, hun vil lade sig betale 20 Gylden. - rigtig nok i Papirpenge. - for Entreen til hendes Concert. J offentlige Blade foreslaaes nu at bede i Kirkerne for de almindelige tydske Anliggender, og i sær for Forbundssamlingen, - ligesom man fordum bad for Keiser og Rige.
Viborger Samler, 1817-02-24
Frankrig. Hertugen af Abrantes's Enke er i denne Tid indstevnt for Retten af en Juveleer hos hvem hun har taget en Diamant af 20000 Frankers Værdi paa Puf, og derpaa pandtsat den.
Viborger Samler, 1817-02-24
Fregatten Flore er i 40 Dage kommen tilbage fra St. Domingo til Brest, og har hjembragt de udsendte Underhandlere.
Viborger Samler, 1817-02-24
Den berømte Restaurator Beauvilliers, som endog har skrevet en Bog over Kogekunsten, døde forleden Dag, i det han nedsvælgede et Glas Vand. London. Laanet til den franske Regjering er endnu ikke sluttet, og Betingelserne blive heller ikke saaledes, som Rygtet tilforn har sagt; dette var allen udspredt for at spekulere i de offentlige Fonds, hvilket ogsaa er lyktes Opfinderne temmelig godt. Laanet bliver sagtens sluttet, men under heel andre Betingelser. Med hvilken Afskye Nationen anseer de forbryderske Tildragelser den 28 Januar, kjendes tydelig at de mange Lykønsknings-Adresser, der fra Rigets fleste Steder oversendes Prindsregenten og den almindelige Kappen om at vise ham sin Hengivenhed. Vel Hs. Kongelige Høiheds Lever den 6 Februari var Tilløbet saa stort, at Nogle maatte sidde over to Timer i Vognen, inden de kunde stige ud. Deriblandt var Storfyrst Nicolaus, det hele diplomatiske Korps og den tyrkiske Gesandt. Dog savner Mar saavel ved denne som flere Leiligheder i den sener Tid Prindsesse Charlotte og Prindsen af Coburg.
Viborger Samler, 1817-02-24
Man vil nu vide, at den yngre Vatson er sluppen til Nordamerika.
Viborger Samler, 1817-02-24
J Lichtfjelds er opfundet en Maskine, som drives af Vand, hvormed, under en eneste Persons Opsigt, skal kunne væves 400 Alen Klæde om Dagen.