Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-21
Kjøbenhavn i Augusti 1813. Der er udkommen et lidet Skrift under Titel: Anmærkninger over en Artikel i Moniteuren af 21 Junii 1813, bekjendtgjort i Stralsund i Julii 1813. J Anmærkningen 10 hedder det: "det er notorisk, at Præsident v. Kaas har anstillet sig syg i Altona, for der at oppebie et Svar paa de Forslag, han havde ladet gjøre de allierede Generaler, og at samme Paaskud holdt ham tilbage i Harburg; men da han erfarede Følgerne af Slaget ved Bautzen, glemte han, at han havde lovet at oppebie et Svar, og afreiste til Keiser Napolcons Hovedqvarteer. Og i Anmærkning 12: "Der er ikke bleven gjort Præsident v. Kaas nogen Communication; det var ham, der gjorde de allierede Generaler den".Men med al denne Notoriskhed er det notorisk, og over tredive Personer kunne bevidne det, at Præsident Kaas har virkelig været syg ved hans Ar komst i Altona, dersom man saaledes vil kalde en liden Upasselighed, der var en Følge af Reisens Besværligheder, og som holdt ham fem til sex Timer i Sengen. Men kunde der være nogen fornuftig Hensigt i at anstille sig syg i fem til sex Timer i det Forsæt, man beskylder ham for - Det er ydermere notorisk, og adskillige civile og militaire Embedsmænd i Altona er det vitterligt, at saakaldte diplomatiske Agenter i de allierede Fyrsters Tjeneste have givet sig al muelig Umage for at faae Præsident v. Kaas i Tale, i den Hensigt, ved gjentagne Forslag at afvende ham fra hans Reise til det franske Hovedqvarteer, eller overtale ham til at opgive den. J den Henseende beraabte de sig paa en trykt Proclamation fra den Svenske General v. Dødeln, dat. Maji 1813, og paa en eventuel Mission til Hs. Maj. Kongen af Danmark, som skulde overdrages Hr. Signeul af Kronprindsen af Sverrig. Præsident Kaass Afreise til Harbur, umiddelbar efter den Samtale, han havde havt med disse Herrer, vidner om det Svar, han gav dem, og som han maatte give dem paa saadanne Jnsinuationer. Endelig er det notorisk, at det ikke har været Præsident Kaas af hans Souvergin paalagt, enten at modtage eller gjøre, hvo det end maatte være, nogetsomhelst Forslag eller Communicationer. Naar iøvrigt saa almindelig bekiendte Kiendsgierninger ikke ere tilstrækkelige til at frikiende Præsident Kaas for den Forstillelse, man vil beskylde ham for, i den Hensigt, at sværte hans Hof, saa vilde det være at ønske, at man vilde nævne de allterede Generaler, hvilke Præsident Kaas har gjort Forslag, og deres Navn, der tjente til sammes Organ. - Alle disse aabenbare Sandheder lede til den Slutning, at ovenanførte Anmærkninger ikke kan betragtes som andet end Digte, der gjøres efter Behag i Aanden af det gamle Ordsprog: "Caluinniere audacter, temperaliquid hæret hvilket er en Fortsættelse af dem man fortalte angaaende Grev Bernstorffs Sendelse til London, og som man betiente sig af som Middel til at forsvare Storbritanniens kun lidet samvittighedsfulde Ministere. Lader os hellere sige: de ere dicterede af samme havske Aand, som i alle de Cabinetter, hvor man laaner Øre til dens Rost, opvækker nye Fiender mod den danske Regjering, den Aand, som oversvømmer Norge og det nordlige Tydskland med Flyveblade fulde af Harme imod den, og hvis hele Bestræbelse kun gaaer ud paa, at overtale de Svenske til at troe, hvad der falder saa vanskeligt, at det var Kongen af Danmark, der først har overtraadt Jonkjöpings Tractaten. Men de Stænder, som Rigsdagen i Sverrig bestaaer af, ville nok engang vide at vurdere, og at bedømme, efter deres sande Værd, de Sophismer, som man betjener sig af, for at faae dem til at troe, at den Krig, de see sig indviklede i, er retfærdig og nødvendig. De ville lære at indsee, om den lykkelige og rolige Nydelse af de Velgierninger, som den Anordning, der d. 16 Aug. 1812. aabnede Sverrigs Havne for alle handlende Nationers Skibe, lovede, ikke var langt bedre, end dette Erobringssystem, som Ærgjerrigheden avlede, og som bærer i sig selv Ødelæggelsens Sæd.