Aalborg Stiftstidende, 1845-03-17
Om en offentlig Opinionshandlings Rapport til en Presselov. (Sluttet fra forrige Nr.) Forf. i "Berl. Tidende" vil saa lidet forstaae vort Spørgsmaal om hvorvidt en Lov kan fremkunstles, at han meget viselig om gaaer dette Punct, og vil ikke engang ansee det som den omhandlede Gjenstand vedkommende uagtet det netop er den egentlige cardo litis. At Staten maa søge sine Love efterkommede og at Folket maa vide at respectere enhver Tilkjendegivelse af Loven ved Dom, derom have vi vist forlængst været enige med "Berl. Tidende" og herhen vil hin Forfatter forgiæves aflede Stridsspørgsmaalet. Vi troe forøvrigt gjerne, at den Forf., der saa ubetinget adorerer Alt hvad der blot udgaaer fraven, ikke fatter, hvorledes et Lovbud kan fremkunstles, men for enhver Anden vil det vel ikke være vanskeligt at forklare, at det Lovbud, der ikke har sin Rod i en bydende Statsnødvendighed og er grundet paa Folke erkjendelsen, men som, efter "Berl. Tid." Vink, blot skulde være fremmanet ved en Opinionshandling, kun kan siges at nyde en fremkunstlet Tilværelse. Det synes imidlertid ikke at ligge Forf. stort paa Sinde, paa hvad Maade Barnet er kommet til Verden, om det endog er udenom – det vil sige uden at Stændernes Erklæring er afgiven – naar det blot er der for at herske over Privatmeningerne." Saalidet det imidlertid er en Lovs Hensigt, at herske over Meningerne og saa lidet et Lovherredømme af den Natur lader sig forene med Tankens ubetvingelige Frihed, lige saa lidet troe vi, at en Lovgiver nogensinde vil føle sig eller sine Underordnede lykkelig ved en Lov, der ikke tilfulde og alene er motiveret af en i Folkeerkjendelsen støttet Statsnødvendighed. "Folkeerkjendelsen, hører imidlertid ikke til de for hver politisk Gane velsmagende Ord og det er naturligt, at en lovbetingende Indgang i Folkeerkjendelsen, ikke vil finde Indgang hos den Forfatter, som anseer det nok for en Lov at være Lov og som derfor i de citerede Ord kun smaa ger en "Paradox, der nuomstunder finder Forsvarere, at en Lovs Godhed skulde beroe paa de Lovundergivnes Omdømme." Det træffer sig imidlertid ganske curieust, at Regjeringen selv har erklæret sig for og endog authoriseret denne "Paradox ved at befale, at enhver intenderet Lov først skal prøves af Folkets Deputerede og ved disse overgives til den offentlige Discussion. Man seer saaledes, at vor Regjering, lykkeligviis ikke deeler Anskuelse med dens devote Tilhænger i Berl. Tidende, hvem vi blot endnu ville uleilige med det lillebitte Spørgsmaal, hvortil han vel anseer den hele, Kræfter, Tid og Bekostning anstrængende, Stænderindretning skabt, naar ikke dens Hensigt og Tilsagn, dens baade moralske og retlige Garantii, ved den at komme til Kundskab om Folkemeningen og derved søge en Overeensstemmelse mellem Regjerings- og Folkeerkjendelsen tilveiebragt i alle Lovgivningens Anliggender, opfyldtes, Hvad Yttringerne om en Presselovs Opgave angaaer, da har en "Opinions Udtryk, eller den Maade, hvorpaa Opininionen giver sig tilkjende, intet at gjøre med de Udtryk, som udgaae gjennem Pressen, Begreber, Forfatteren kun har confunderet. Forfatterens Slutningsbemærkning oplyser imidlertid klarest, hvad Begreb han danner sig om Stænderindretningen og hvor megen Betydning han tillægger den, idet han betragter Stænderanordningens Løfte for opfyldt ved den "Forelæggelse af Presseloven, der har fundet Sted i den jydske Stænderforsamling. Vi ville ikke opholde os ved den Hardiesse, hvormed han sigter hin Stænderforsamling for at have med Flid negligeret Presseloven, og dens Præsident for ikke at have indrettet Forretningsgangen i saa Henseende paa tilbørlig Maade: Beskyldninger, der kun kunne mødes med Jndignation; men vi vide isandhed ikke, om det skal være en Vittighed eller er Forfatterens naive Alvor, at han antager Stænderanordningens Løfte, om at høre Stænderne om hver Lov, opfyldt naar Loven har været forelagt, og om han for ramme Alvor vil docere, at Lovgiverens Hensigt: at lære Folkeanskuelsen at kjende, ogsaa dermed er opfyldt naar denne kun er adspurgt, uden endnu at have faaet Leilighed til at udtale sig Som bekjendt modtog den jydske Stænderforsamling Presselovudkastet først 3 Uger efter dens Sammentræden og af Forhandlingernes Gang udgaaer vistnok klart, hvad man allerede syntes at burde skylde Tilliden til Folkedeputerede, at Tiden til dette omfattende Lovarbeides fuldstændige Behandling ikke længere stod til Forsamlingens Raadighed. Man seer altsaa, hvad man maatte love sig af moralske Garantier efter hiin Forfatters halvkomiske Sophistik, naar endog den retlige Garantii for at indhente Stændernes Betænkning før Love udgaae skulde ikke binde (!) Regjeringen meere naar Udkastet har været "forelagt. - Kl. 1 1 ankom Sydposten, af hvis Efterretninger vi kun i Korthed kunne melde: Hs. Maj. Kongen har atter tilstillet Hovedstadens Brændselsforeningen en Gave af 1800 Rbdlr.