Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-03-21
Betragtninger over Naturen. Det forrige Aars vaade Sommer var hengaaet; en stor Deel af Høet og næsten al Tørven var fordærvet; man skiælvede nu for at Efteraarets Maaneder skulde blive af samme Beskaffenhed; Høsten var begyndt i Slutningen af forrige Maaned, og man begyndte at tile med den, da Vinden endelig satte sig fast i Østen, og Veiret fik en ganske anden Beskaffenhed; saa vaad som Sommeren havde været, saa tørt begyndte nu Efteraaret at blive; Veirglasset steeg høit, det blev en smeltende Heede, og en stærkere Varme end det havde været i den hele Sommer; det tordnede vel af og til, men uden at give megen Regn eller at afkiøle Luften. Vinden vedblev i Forbindelse med dette Veirligt, at blæse fra Sydost mildt og roeligt med faa Overgange til Norden og Vesten indtil den 20de, da kom Vinden tilbage i sit gamle Hiørne, og blæste uafbrudt af Vesten, meest af Sydvest, og sielden af Nordvest, indtil Maanedens Udgang, og bragde sine sædvanlige Phænomener med sig, nemlig stærk Blæst, fugtigt Veir, kiølig og bedækket Luft, og et lavt Barometerstand, dog faldt ikke Regnen i den Mængde at det var synderligt besværligt for Hosten, hvoraf en stor Deel blev bragt til Ende. (J denne Maaned blæste det her i Egnen 7 Gange af Norden, 17 af Østen, 26 af Syden, og 14 af Vesten. J 16 Dage var Vinden svag, i 14 Dage temmelig stærk eller heftig; men kun i 4 Dage en egentlig Storm, især fra den 2627de med Sydvest, Vindstille indtraf derimod 16 Gange; kun i 11 Dage faldt den Regn; i 16 Dage var Luften i en kortere eller længere Tid bedækket, og i 27 Dage fik man Solen at see.) Denne September havde megen Liighed med den i det forrige Aar, som ogsaa skiænkede et uventet ført og godt Høstveir ovenpaa en vaad og ængstelig Sommer; dog var September i 1817 meere lig med en Sommer=Maaned; da samme Maaned i 1816 derimod havde meere tilfælleds med Foraaret. October Maaned var som en Gientagelse af September; men dog paa en anden Maade; den begyndte ligeledes med Østen Vind, og endte med Vesten Vind, med tørt og endte med fugtig Veirlig, med roelig Luft og endte med Storme; men Veiret havde dog en ganske anden Beskaffenhed. Maaneden begyndte med Østenvind, men det var ikke sydost som i September, men Nordost, som varede næsten uafbrudt ved indtil den 24de, da gik den over til Sydost, og Maanedens tre sidste Dage endtes med vilde Storme af Sydvest, denne Nordost Vind bragte vel med sig klar Luft, stille Veir, og et høit Barometerstand, ligesom i September, men ikke en saadan Varme; den havde tvertimod en saa stærk Kulde tilfølge, at det frøs temmeligt om Natten i Maanedens første Dage, saa at man maatte allerede den 2den October tage til Kakkelovnen, og saa at der den 14de saaes tyk Jis paa Vandet om Morgenen, fra den 24de af da Vinden gik over til Sydost, blev Luften mildere, Veirliget var i høi Grad gunstigt for Høstens Fuldendelse. som dog paa Herregaardene stod temmelig tilbage; og Forsynet viiste sig atter i Aaret 1817, som i 1816. paa en udmærket Maade gunstig mod vort Fødeland. Det vedvarende roelige Veir gav forresten Møllerne alt for magelige Dage, ogsaa frygtede man for i Henseende til Rugsæden, at den skulde mugne i Jorden, som formedelst Tørken manglede Væde til at bringe den til at spire, Rughøsten havde forresten i dette Aar især været heldig. Denne kolde, tørre, roelige og klare Octobersendtes med en vild Storm og med et skyllende Regnveir af Sydvest, saa at denne herskesyge Vind, om den endog ikke havde Magten i denne Maaned, dog beholdt det sidste Ord. (J October blæste det 24 Gange af Østen, 23 af Norden, 8 af Syden og 6 af Vesten. J 22 Dage var Vinden svag, i de øvrige stærk, og i 3 Dage stormende; Vindstille indtraf i 22 Dage. Det regnede 7 Gange, i 10 Dage saae man Luften bedækket, og i 29 Dage viiste Solen sig) October Maaned i 1816 var ogsaa god, men Veiret var dengang ogsaa roeligt, og den var mildere, men tillige ogsaa meere mørk og fugtig end i 1817. Havde Sydvestvindene ikke ret kunne faae Magten i September og October Maaneder, saa kjæmpede den desto alvorligere for sit Herredømme i den paafølgende Maaned. Hele November var intet andet end en uophørlig Kamp imellem Sydvest- og Sydostvinden, dog saaledes at hiin fik Overhaanden, og at den endte som den begyndte Maaneden. Nordvesten fik vel af og til et Ord ind i Lauget, men Nordosten lod sig kun fornemme een Dag; den havde i forrige Maaned udpustet sig. Magten i Dunstkredsen var atter vendt tilbage fra Norden til Syden og fra Østen til Vesten(thi naar det blæste 23 Gange af Syden og 19 Gange af Vesten, saa havde Vinden kun i 11 Dage, en Retning fra Norden og i 10 Dage fra Østen.) At man ved denne Forandring i Vindens Herredømme havde i 15 af Maanedens Dage et vildt og blæsende Veir (hvoraf i 3 Dage Storm, især den 26de var det et græsseligt Veir, i lige saamange Dage, for det meste, skyllende Regn i 25 Dage en mørk og tyk Luft; Temperaturen var i det hele meget mild, og at al den Kulde man fornam til, var blot en Regnkulde; endelig at Veir glasset efter en haardnakket og virkelig forunderlig langvarig Modstand, tilsidst maatte synke temmelig dybt, vil man ikke forundre sig over. Denne November var af en ganske anden Beskaffenhed end den i 1816, da Sydostvinden havde Overhaand, og Vinteren indfandt sig i sin Strænghed, saa at Vinduerne vare dengang belagte med Jis, og Sneen(Fortsættes.) laae høit over Jorden. pag. BEGS