Berlingske Tidende, 1836-05-19
Naar Grosserer Knudtzon har bemærket, at den ved Frog. 28de Mai 1825 tilsigtede. Lettelse i Skibsafgifterne aldeles tilintetgjordes ved den kort Tid efter paabudne Om maaling af alle indenlandske Skibe, da maatte den Tilforordnede bemærke, at denne Om maaling, som er bemærket at have saa betydeligen forhøiet enkelte Skibs Læstedrægtighed, ei var andet end een af fremmede Nationer fordret Ophævelse af den de indenlandske Skibe Nr. sion af 2/3 Deel i Drægtigheen den, naar de maaltes i Kjøbenhavn, hvilken Remission havde fundet Sted, for at bøde paa den Ubillighed, som for de i Almindelighed skarpere danske Skibe var en Følge af, at heri Danmark fulgtes med ringe eller ingen Modification den hollandske Skibsmaalingsmethode, der var beregnet paa, i Maalingen at begunstige de fyldige eller bugede, men flade Skibe. Ved den senere, nemlig i Januar 1830, indførte nye Skibsmaalingsinstruction, er denne Ubillighed gaaet imøde, idet alle Skibe, uden Hensyn til deres forskjellige Construction, nu udmaales til en efter deres forskjellige Rummelighed og Væring med muligste Nøiagtighed efter almindelige Regler ansat, Drægtighed. Vicepræsidenten yttrede, at det vistnok var ønskeligt, at den Afgift, som under Ravn Lastepenge er paalagt Skibsfarten, ganske kunde ophæves, og at neppe Nogen i Forsamlingen med større Varme kunde udtale dette Ønske, end dette allerede er skeet af Committeen i dens Betænkning. Men da Finantserne ikke paa nogen Maade kunde undvære den dermed forbundne betydelige Jndtægt af Netto 130,000 Rbd., og da Committeen ikke var i Stand til at foreslaae en Afgift, hvorved denne Jndtægt paa en ligesaa passende og mindre skadelig Maade kunde tilveiebringes, og den navnligen ingenlunde kunde ansee det for tilraadeligt at forhøie Toldsatserne, som den maatte antage allerede at være forhøie og at kræve Nedsættelse, maatte den udsætte at andrage paa Opfyldelsen af et den saa kjært Ønske, indtil en bedre Tilstand af Statens inantser maatte sætte Statskassen, Stand til at undvære dette Beløb. Antagelsen af Referentens Forslag atte Taleren, efter sin bedste Overbeviisning paa det Bestemteste fraraade. Det gaaer nemlig ud paa, at kaste en betydelig Byrde over paa den Handel, der beskjæftiger. sig med at indføre Varer til Forbrug her i Landet, og dette ene og alene for at begunstige Transithandelen, hvilken Begunstigelse næsten alene vilde komme Kjøbenhavn, Hel singer ikkun i en ringe Grad, og de øvrige Handelsteder i Riget slet ikke til Gode, da af de 24,000 Rbd., som Transittolden i den sidste Tid aarligen har beløbet sig til, 18,000 Rbd. ere indkomne i Kjøbenhavn, 4000 Rbd. i Helsingøer og de øvrige 2000 i alle de andre Toldsteder tilsammen. Hvad dernæst væsentligen taler imod dette Forslag er, at det er partielt, og at ingen Lettelse derved tilstaaes den indenlandske Skibsfart, og den Deel af Skibsfarten, som beskjæftiger sig med at udføre Landets egne Producter. Vilde det nu vel være billigt, vilde det være retfærdig at drage en enkelt Green af Handelen, frem og derimod at stille de andre, om ikke vigtigere, dog ikke mindre vigtige Handelsgrene i Skygge, Den indenlandske Handel og Skibsfart fortjener vist ikke mindre end den udenlandske at ophjælpes. Her er det, at i Almindelighed alle, paa deres egen Jnteresse opmærksomme handlende Nationer begynde deres Forbedringer, thi det er denne Handel, som sætter de fleste Capitaler og de fleste Hænder i Landet i Bevægelse, og hvorved den hurtigste Omsætning finder Sted. (Fortsættes i næste Nr.