Aalborg Stiftstidende, 1834-03-18
Forslaget til en Forandring i de engelske Kornlove er - som man maatte vente - ikke dennegang gaaet igjennem i Parlamentet, men forkastet med 312 Stemmer mod 155. Det har maaskee skadet Sagen noget, at Forslaget indbefattede en aarlig aftagende Told, idet mindste forsikkrer Courier, at kjende adskillige Medlemmer, som mødte i den Hensigt at stemme for en bestemt Told, altsaa for en Forandring i de hidtil gieldende Love, men forandrede deres Beslutning: da de hørte Propositionen selv. En anden og vel den vigtigste Hindring for Sagen var Ministrenes tidligere og atte gjentagne Erklæring, at de ikke fandt nogen Forandring for Øieblikket hensigtsmæssigt, skjøndt det tillige maa bemærkes som et godt Prognosticon, at ikke allene Dhrr. Lorder Al. thorp og Palmerston snarere billigede end dadlede Forslaget, men at det endog blev varmt anbefalet af en Mand, der beklæder en anseelig Post i Regieringen, nemlig Hr. Thomson, Vicepræsident for Handelsdepartementet. En af Forslag gets Modstandere, Sir Graham, havde især gjort sig Umage for at godtgjøre det Fordærvelige i en Forandring for alle Landboerne. Hr. Thomson anstillede derfor en Betragtninover de forskjellige til denne Stand henhørende Classer, Grundeiere, Forpagtere og Markarbeiderne. Hvad de første angik, da beraabte han sig paa forskjellige Godseieres egen Vidnesbyrd, som forsikkrede, at Forpagterne før de nu gieldende Loves Jndførelse betalte deres Afgifter meere promt en nu. Hvad Forpagterne angik, da paastod han, at Kornlovene i det Hele vare dem ligegyldige, fordi de i Regelen for pagtede fra det ene Aar til det andet. De enkelte Personer derimod, som havde indgaaet Forpagtningscontracter paa længere Tid, havde snarere lidt Tab derved end havt Fordeel deraf, thi, anførte han som Exempel, den 25de Januar 1831 kostede Hveden 75 Shill. 11 d, nu kun 48 Shill. Med Hensyn paa de egentlige Markarbeidere, og den yttrede Frygt for at Kornpriserne vilde blive saa lave, at den engelske Agerdyrkning vilde tabe sig, formeente han, at Kornpriserne ved en slig Forandring neppe vilde blive betydelig lavere, og at man ei heller maatte smigre Folket dermed; dernæst godtgjorde han ved at anføre og sammenligne Commissionsberetningerne fra Aarene 18211833, at Agerdyrkningen slet ikke var tiltaget, men derimod aftaget, saa atden Uafhængighed af Udlandet, som var Kornlovens Tendents slet ikke var opnaaet ved samme. Iøvrigt beraaabte han sig i deels paa de gunstige Udsigter for Manufacturerne og Fabrikerne, som vilde aabne sig ved en slig Forandring, deels paa adskillige store Statsoeconomers Yttringer om Sagen, deels rendelig paa det almindelige Ønske. Hr. Baring, der fulgte ham som Taller, erklærede sig imod Forslaget, tildeels fordi han betvivlede, at Kornhandelens Frigivelse vilde forøge Afsætningen af de engelske Fabrikvare betydeligt. - Ministrene Althorp og Palmerston talte kun ganske kort; den første tilkjendegav endog Grunden til sin Ordknaphed, at han nemlig hverken vilde tale mod et Forslag, som han i Grunden billigede, eller for samme, da han ikke for Øieblikket fandt det iværksætteligt, og altsaa maatte stemme mod samme. Afstemningens Resultat er allerede anført. I Parlamentet er ligeledes for nylig gjort et Forsøg til at afskaffe Matrospresningen. Motionen desangaaende udgik fra Hr. Buckingham, som sammenlignede de pressede Matrosers Tilstand med Slavernes, erindrede om de hyppige Tilfælde af Desertion, som var den naturlige Følge af hiin tvungne Forfatning (saaledes vare engang i 15 Maaneder 15000 Sønænd deserterede fra de engelske Krigskibe), og lyttrede den Formening, at naar man bestemte Tjenestetiden, og satte Marinens Matroser paa samme Fod som Koffardi skibenes, vilde der ikke, ei engang i Krigstider, blive Mangel paa frivillige Subjecter, og Presningen derfor forbeholdes enkelte overordentlige Tilfælde, samt aldrig iværksættes uden ifølge en speciel Ordre fra Geheimeraadet. Han androg derfor paa, at Huset skulde nedsætte en Committee desangaaende. - Dette sidste Forslag modsatte sig Sir Graham, menende, at Parlamentet bedst overlod det til Regjeringen at træffe de Forandringer, der i saa Henseende baade kunde betragtes som gavnlige og tillige som iværksættelige. Han erindrede derfor om hvad der i de senere Aar var gjort for at forbedre de Kongelige Søfolks Stilling. Deres Lønning var bleven forøget, saa at den nu kun var 1 ½ lavere end paa Koffardiskibene, og denne Forskiel erstattedes fuldkommen derved, at Kosten paa Krigs=Skibene var bedre. Ligeledes var Pensionerne forhøiede og Skalgen for Priispenge forandret, saa at Matrosernes Andeel i disse nu hvar større end tilforn. Endelig havde man ogsaa skaffet Sømagten en betydelig Forøgelse i frivillige Matroser ved at engagere et langt større Antal Drenge end tilforn, hvilket nu voxede op paa Flaaden og herved fik Jnteresse for den ne Stilling. Efter saaledes at have fremsat hvad der var gjort for at gjøre Presningen undværlig, foreslog Sir Graham et nyt Middel, nemlig, at alle paa Koffardiskibene tjenende Matroser skulle indføres i en Fortegnelse og tillig trække Lod om hvem der i paakommende Tilfælde skulde gaae over i Krigstjenesten. Dog forbeholdt Regjeringen sig Ret til Presning i Nødsfald. Ved Afstemningen blev dette Forslag antaget.