Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-08-30
Reisen til Vemmetofte. Præludier. - Hvorledes spurgte min Fetter Tobias: et Kloster midt i en Skov i Sjælland, midt i Dannemark Rige? - Og endnu over i Kjøbet omgivet med Broe og Fæstningsgrave, Det maa jeg see inden jeg døer, og, da jeg ikke veed hvad Tid jeg døer, endnu denne Sommer." -"Døden er en lumsk Krabat, svarede jeg Han og Politiet have Lov til at inqvirere hos alle og enhver uden Forskjel. Altsaa for at spille ham et Puds, Fetter, ville vi reise til Vemmetofte endnu næste Søndag! - Et varme Haandslag trykte Seglet paa vor Beslutning. Klokken i Frue Kirketaarn havde neppe begyndt at ringe til Fropræken, førend man hørte det skurrende Lyd af et Posthorn udenfor min Dør. Jeg laae endnu i den sødeste Søvn og drømte, hvorledes Borgerskabet henimod Kl. 10 om Aftenen i et Ægyptisk Mørke exercerede i Kongens Hauge under Trommers og Trompeters Lyd. Men min Fetters Tordenstemme forstyrrede mig i denne søde Blund, og hans Spørgsmaal: er det nu Tid at sove?" kom mig snart til at glemme Borgerskabets Vaabenøvelser. Jeg maa bede Læseren vil undskylde disse ubetydelige Præludier. Det er nødvendigt at gaae gradatim frem i min Fortælling. Enden skal krone Verket. Dersom man hos os, ligesom i Tydskland, kunne udgive en saadan Reise i to tykke Octavbind, med Kobbere, Landkort og Vignetter, og vort Publicum vilde tage til Takke med Beskrivelsen over Postvognene, Post hestene, Posthusene, Postkarlene &c., saa vilde det være en smal Sag, at levere et saadant Værk. Men da dette ikke er Tilfældet, saa maa Forfatteren forbigaae de fleste saadanne Gjenstande, og saa meget som muelig skynde sig at komme ud af Hovedstaden. Frederiksberg Hauge. "Holdt, Kudsk, raabte min Fetter. Visteg af og gik ind i Haugen. Da vi kom op paa Bakken begyndte min Fetter i et Slags Extase: "hvilken Konge paa Jorden kan ønske og vælge sig et skjønnere Sommeropholdssted end dette? Ja, Fjerde Frederik var en stor Mand, det vidner ethvert af hans Anlæg om. Jeg tænker mig her Frederik i de skjønneste Dage af hans daadfulde Liv, hvor han stod paa denne Bakke og overskuede herfra sin Kongestad og "den Rede, som hans Fædre havde beboet og han selv havde besluttet at ende sine Dage i. Her, fra denne Bakke saae han det Kjøbenhavn, som under hans Regjering havde frisket Skjebnens haardeste Stød - Krig - Jld- og Pest, ved hans faderlige Omhu reise sig op af sin sjunkne Tilstand, og blomstre frem igjen paa ny. Hvilken Trone kan være skjønnere og straale med større Glands end denne Bakke, naar en saa viis og retfærdig Konge overskuer herfra et lykkeligt Folk Min Fætter havde ikke seet Frederiksberghauge i en Tid af femten Aar. Alting forekom ham derfor fremmed. Men Læseren erindrer uden Tvivl af Reisen til Jægerspriis, at han er en sær Patron, og dersom den Særsindede var en rigtig Oversættelse af der Sonnderling, saa fortjente han virkelig denne Titel. Ligesom Butler siger om sin Hudribas for every why he had awherefore, (for hver et hvi han havde et hvorfor, saaledes kunde man sige omvendt og Fætter Tobias for every where fore he had a why? Han har at udsætte paa Alting. Frederiksberghauge fandt han delige i sin nærværende Skikkelse, og han kunde ikke noksom rose de skjønne Partier og de herlige Udsigter. Den Mand, som har forandret den, sagde han: "forstaaer sin Konst og besidder virkelig Smag. Men jeg kan overalt ikke lide den unaturlige Natur, der hersker i alle Engelske Haugeanlæg. Hvad skal disse Canaler til, som i Grunden ikke gjøre mindste Nytte? En Hauge bør, saa meget som mueligt, være fri for unødvendig Fugtighed, og der er vel neppe noget skadeligere, end Uddunstningen af stillestaaende Vand. Frøer, Firebeen og Vandrotter) samles her meget let. Jnden ti Aars Forløb er disse Canaler fulde af Mudder, og naar man da ikke bestandig vil udsætte sig for den Ubehagelighed at opmuddre dem, ville de udbrede en pestagtig Lugt over hele Haugen, og man bliver da omsider nødt til at kaste dem til igjen. - Det Chinesiske Lysthuus er smukt. Men hvorfor just et Chinesiske Lysthuus. Er da den Chinesiske Smag saa skjøn, at den fortjener at efterlignes, Hvorfor ikke hellere anvende de Penge, som saadanne smaaløse Jndretninger koste, til at oprette Mindemærker, for Fædrenelandets fortjente Mænd, Paa hvil*) Man kan virkelig allerede nu imellemstunder see enkelte store Vandrotter løbe omkring i Haugen: et Syn, som virkelig ikke er behageligt. Hvor meget vil denne Rottecolonie ikke har tiltaget om nogle Aar, ket Sted kunde de vel beqvemmere og lettere anspore Menneskene til at træde i store Mænds Fodspor, end uden for Kongens Borg og i Kongens Lysthauge? Der bør være Mening og Sands i Alting. Men hvad Mening, hvad Sands er der vel i et chinesisk Lysthuus, Til at søge Ly der er det ikke indrettet, thi ellers var det ikke lukt; til at pryde Haugen er det, som alt Chinesisk Architecturarbeide, for smagløst. Marmortemplet paa Bakken bag ved Slottet fandt min Fætter fortræffeligt, fordi det var bygt i den ægte græske Smag. Men han kunde kun ikke begribe, hvorfor Skeletterne af de Oxehoveder, som Gesimsen er prydet med, have Horn. Hornene sidde paa Huden, ikke paa Hovedskallen, og naar man trækker Huden, af, maa Hornene naturligviis følge med. "Det er Smaating, sagde han: "men en Græsk eller Romersk Bygmester havde dog vogtet sig for denne Feil, hvor ubetydelig den end synes." Kjøge.