JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1782-06-10
Bekiendtgiørelse. Paa Spørtrup Gods i Salling, Rødding Sogn og Bye, er den 10de April sidst ved Døden afgaaet Huusfæsteren Anders Eskesen, hvis Efterladenskaber ere strax til videre Skiftes Fremme tagne under lovlig Registering og Vurdering, samt ved Auction til Penge udbragt, og, skiønt de ei kan tilstrække til Gielden, den Afdødes Begravelses, samt dette Avertissements Bekostning, saa indkaldes dog herved 3de Gange i den Viborger Samler saavel de fraværende Arvinger, der ere 2de Broderdøttre, navnlig: Lene og Johanne Christensdatter, forrige Møller i Nyemølle, afgangne Christen Eskesen, hans og 1 Broderdatter Jnger Jespersdatter, afdøde Huussæster, Jesper Eskesen i Kiær hans efterladte Datter, efter Beretning opholdende sig paa Palsgaards Gods, og 1 dito Broder efterladte Døttre, begge opholdende sig hos Moderen i Løgstøer, datter, navnlig: Anne Jensdatter, gift med en Mand ved Ringkiøbings Kanten, hvis Navn ei vides, og om hun er levende eller død, og har efterladt sig Børn, vides ikke heller, som Credi= og Debitorer at møde her paa Gaarden Mandagen den 24de Junii førstkommende, da enhver kan vente sig Ret efter Loven og Boens ringe Tilstand. Spøttrup den 11 Maji W. Hiersing, Fuldmægtig.
Viborger Samler, 1782-06-10
Paa Tvilum Hovedgaard, udi Silcheborg Amt, er ved Døden afgaaet Godsets forrige Directeur Christen Wostrup, hvis Boe strax blev tagen under lovlig Registering og Forsegling, som 30te Dagen, der indfalder den 26 i denne Maaned, bliver aabnet og end videre registeret og vurderet, til hvilken og ellers med 6 og 12 Ugers Varsel, der er den 9de Julii og 20de Aug., indkaldes denne Stervboes Credi= og Debitorer saavelsom salig Christen Wostrups Arvinger at møde i Stervboen, Creditorerne for at beviisliggiøre deres havende Fordringer og Debitorerne for at betale, hvad de maatte være skyldige, samt Arvingerne for at beopagte deres Ret under Skiftet. Fremdeles bekiendtgiøres og, at bemeldte Christen Wostrups Stervboets Eiendeele, bestaaende af Sølv, Tin, Kobber, Messing, Senge= og Gangklæder, Linnet, en Deel Bøger, 2de Vogne, 4re Bester nogle Faar, m. v. blive Onsdagen den 10 Julii førstkommende paa Tvilum bortsolgte, som tiener til Liebhabernes behagelige Efterretning. Randers den 4 Junii 1782. Paa Skifteforvalteren Høi Velbaarne, Hr. Kammerherre og Amtmand von Buchwalds Vegne, som Fuldmægtig. Wolmar. NNB. Paa Glomstrup Gods, i Dueholm Amt, Synder Herred, Hidberg Sogn og Bye paa Morsøe, er hos Fæsteren Jens Pedersen Møller, ved Døden afgaaet en aldrende Pige, navnlig Anne Jensdatter; hendes ringe Efterladenskab er strax efter Dødsfaldet den 3 Maji d. A. taget under Forsegling, og 30te Dagen den paafølgende 1 Junii aabnet, registeret og vurderet; hvor da, saavelsom forrige gang var tilstede den Afdødes Søsterdatter Kiersten Nielsdatter, opholdende sig i Wester=Jylbye her i Landet, hvor hun er født, som angav at være eneste Arving; Men som den Afdøde skal være født i Nautrup i Salling, og har have fleere Sødskende, hvoraf, foruden bemeldte Kiersten Nielsdatters, Moder, endnu tvende ere døde her i Landet, uden at efterlade Livs=Arvinger; saa siden ingen nærmere Oplysning er at bekomme, fandt Skifteforvalteren fornøden, til Sikkerhed i sin Tid, at lade dette Dødsfald i den Viborger Samler 3de gange i Rad bekiendtgiøre, for, om fleere Arvinger efter bemeldte afdøde Anne Jensdatter skulle være til, de da til Skiftesamlingen, som er berammet den 15 Julii førstkommende, ville møde, deres Arveret at observere, med vedbørlig Legitimation, da Skiftet, om ei fleere Arvinger inden den Tid melder sig, bemeldte 15 Julii, bliver sluttet og til Ende bragt; Saa indkaldes og de til samme Tid, som til Stervboen enten ere noget skyldige eller formeene sig at have noget tilgode, at møde, de første at betale, hvad de ere pligtige, og de sidste at anmelde og bevise deres Fordring, da enhver skal vorde begegnet, som Ret er. Glomstrup den 1 Junii 1782. N. Nandrup.
Viborger Samler, 1782-06-10
Paa Duegaards Gods, under Aalborghuus Amt, Hindsted Herred i Oue Sogn, er ved Døden afgaaet Fæsteren, Jens Pedersen Mou i Nagentoft uden Livs=Arvinger, og Stervboen strax efter Dødsfaldet bleven forseglet og 30te Dagen derpaa aabnet, registeret og vurderet samt Skiftet udsadt til 6te Ugers Dagen den 9 Julii, Og da den Afdøde tilforn har havt Regninger med een og anden; Saa bliver samtlig Jen Pedersen Mous Credi= og Debitorer herved 3de gange, saavel i den Viborger Samler som de Aalborg Jydske Efterretninger indkaldede, at møde forbemeldte 9 Julii ved Skiftet udi Nagentoft, de første lovlig at bevise deres Fordringer saaledes som efter død Mand skee bør, og de sidste, at betale, hvad de til Stervboen ere skyldige. Jligemaade indkaldes de, som har sadt et og andet i Pant hos den salig Mand, til febemeldte 9 Julii, for at indløse deres Pantegods. J anden Fald maa de vente, at det bliver stillet til offentlig Auction paa deres Gevinst og Forliis. Skulle der og være fleere retlæssige Arvinger efter bemeldte Jens Pedersen Mou end dallerede anmeldte, da indkaldes de ligeledes til titmeldte de Julii med lovlig Beviis og Legitimation om deres Arverettighed, da enhver kan vente at blive begegnet paa lovbefalet Kaade. J. C. Hoss.
Viborger Samler, 1782-06-10
J Fald nogen skulde have Lyst paa 6 Aar fr Majiddag 1783. af, at forpagte en i det Holsteenske ikke ladt fra Colding og Hadersleb beliggende Gaard, vilde samme belge jo før jo hellere at melde sig hos Cancellieraad Hanse til Østerbyegaard, pr. Colding, som har i Commission samm under Haanden at bortforpagte, og hos hvem det øvrige nøiendige kan erfares. Ved Gaarden, som er vel indrettet og megeteqvem til Hollænderie formedelst dens gode Græsning og Høebygning af 250 til 300 Læsser Høe, kan holdes 100de Køer ruden de fornødne Arbeids=Hester med videre, og iberegnet : 3 Tiender, som hidintil er indbierget til Gaarden, og derve, i Fald forlanges, kan forblive, kan avles 6 til 7000 Tdr. forn af alle Slags, hvoriblandt Hveede og Ærter, forudendre Agrements, som nærmere kan erfares ved Mellemhandlig. J Fald nogen vil antrade Forpagtningen til næstkommende Nichelsdag og imodtage alt det indavlede, kan sligt ogsaa skee, aar derom aparte accorderes. Pagteren kan, ifald forlanges enten som Jnventarium eller for en billig Taxation overlade 500 til 60 gode Hollænderiekøer, som ere vante til Gangen, 3 meest af mærsk Art. 4 Arbeids-Heste og øvrige fornyne Agerdyrknings samt MeierieRedskaber. Overalt kan Caditionerne konvenable indrettes, som der ogsaa kan giøres od Brug af den i hver Kobbel beqvemliggende Mergel, for hvormed i de 2de sidste Aar er gjort en anseelig Begyndelse ti øiensynlig stor Nytte, da en Deel af Jorderne dertil er sæveles beqvem. Et dueligt og skikkeligt Menneske, som har administreret Jordegods og kan forevise paalidelige Attester om sit Forhold, søger Condition enten som Foged eller ved et Contoir. Nærmere Anviisning gives her fra Bogtrykkeriet.
Viborger Samler, 1782-06-10
Da Studiosus Sr. Ole Fløystrup, sig her i Aarhuus Domsogn opholdende, formedelst sit Sinds og Legems Skrøbelighed ikke selv kan bestyre sine Arvemidler eller undvære Tilsyn og Formynderskab, er det mig, som Provst i Hasse, Herred ra det Kongel. Danske Cancellie og høie Øvrighed anbefalet at beskikke bemeldte Sr. Fløystrup en paalidelig og fornuftig Mand til Formynder, hvorefter og Velærværdige Hr. Peder Lssen Müller, øverst Kapellan til Domkirken i Aarhuus og Lognepræst til Weilbye er bleven beskikket. Og som Tillysning herom allerede fra Raadstueretten og Byetinget i Aarhuus erkeet, averteres desuden 3de Postdage efter hinanden i de Berligske, Viborgske og Aalborgske Aviser, at alle enten Credi eller Thitorer inden 6 Ugers Dagen fra Dato at regne behagelig vilde melde sig hos velbemeldte beskikkede Formynder Hr. Müller, i efter samme Tids Forløb ingen Krav bliver antagen, ligefordet og bliver paa enhvers egen Regning og Risico, om nogen en Formynderens Vidende og Samtykke bemeldte Sr. Fløyrup noget betroer, eller sig i nogen Han deel eller Accordt ud ham indlader. Aarhuus den 24 Maji Peter Ephram Monrad. Stiftsprovst og Provst i Hasse Herred. PV.
Viborger Samler, 1782-06-10
En geistlig Person har ved en vis Leilighed bekom kommen Attest af mig. Denne er den første og eeneste, jeg i dette Fahar udgivet. Jeg kan vist vidne med Sandhed, at min Forstad har Deel i den, men da Personens moralske Karakreer var maldeles fremmet, da jeg udgav den; Saa uden at roese mig selv har mit Hierte større Deel i den, end det burde have. Skuldder altsaa være nogen enten min Over= eller Liigemand, som i troe, at jeg i det mindste stræber for at være sandrue; Saail jeg bede, at de betragter denne min Attest net op i sin egen Feds, men ikke videre; thi jeg forsikrer oprigtig, at jeg har udhagelige Aarsager til at ønske, jeg aldrig havde skrevet det. Juget Præstegaard den 24 Maj Søren Salling. PM. Hos Degnen Jens Tielsen i Ørum, udi Sønderliung Herred, iges skikkelige Folkes Børn udi Jnformation i Christendom, Regning og Skrivning: Kost og Logemente kan og tillige bekommes. til den Viborger Samler No. 24.
Viborger Samler, 1782-06-10
Tiende Aargang. Mandagen den 10 Junii 1782.
Viborger Samler, 1782-06-10
Bekiendtgiørelse. fra mig underskrevne Borger og Avlsmand her i ) Viborg, er om Natten imellem den 8 og 9 Junii borttaget tvende Bester, som stod tyret udi Byens Nørre-Mark, Den ene var en sort Hest, den anden en graae Hoppe, i skikelig god Stand, og midaldrende; Hvem som herom kan give mig nogen Oplysning, loves en god Betaling. Viborg den 10 Junii 1782, Peder Didrichsen.
Viborger Samler, 1782-06-10
Fra Christiansseld er Skoemager David Grosser med engelsk 2) Læders Støvle. Frands Seymun Vogel med engelske Ridebuxer, er i dette Snapsting at findes hos Poul Møller.
Viborger Samler, 1782-06-10
Fra Pressen er her i Bogtrykkeriet udkommet et 2) Skrivt under Titul Bondens Lys i Lov og Ret, eller Udtog af hvad der Loven, Forordningerne og andre Kongelige befalinger er anordnet angaaende Bondestanden i Danmark. Første Hefte. Dette lider Skrivt, der er lige saa uundværligt for Bonden, som brugbart for Proprietairer og Forvaltere, indeholder, foruden Forberedelsen om Bondestandens forskiellige Klasser samt Pligter og Rettigheder i Almindelighed, 6 Kapitler. 1. Om Kongereiser. 2. - Arbeide ved Kirker. 3. - Arbeide ved Skoler og Degneboliger. 4. - Hoverie. 5. - Hielp og Varetægt ved afbrændt og forladte Bøndergaarde. 6. - Tiende. Til dette Skrivt skal udkomme fleere Hefter i dette Aar; Det koster heftet 18 s., og er at faae saavel hos Bogbinder Wille i hans Botiqve her i Snapstinger, som og hos B. trykker Manger.
Viborger Samler, 1782-06-10
Subskriptions-Plan. Bor den studerende Ungdom, som læser nogle af de gamle Historie=Skrivere, kan et kort Udtog af den gamle Geographie maaskee blive et ei ubetydeligt Hielpemiddel til desto bedre at forstaae hine. Her fra Bogtrykkeriet udkommer en saadan Haandbog over den gamle Geographie, hvortil jeg, som Forlægger, udbeder mig mine ærede Landsmænds Understøttelse ved Subskription. Al unyttig Vidtløftighed skal undgaaes, og smaa og lidet bekiendte Stæder ei anføres. Derimod er Skrivtet udførligere i at fastsætte Landenes Grændser og Beliggenhed mod hinanden, og allevegne at sammenligne den gamle Geographie med den nye. Størrelsen kan ei saa egentlig bestemmes, men Bogen overlades for 2 Sk. Arket til Subskribenterne, som inden Julii Maaneds Udgang behage at lade deres Navne tegne i Kiøbenhavn hos Hr. Boghandler Gyldendal, i Næstved hos Hr. Doct. Mangor, i Aalborg hos Hr. Rector Gottschalck og Bogbinder Wille, i Aarhuus hos Hr. Rector Krarup, i Horsens hos Hr. Raadmand Frydensberg, i Ribe hos Velærværdige Hr. Coster, i Randers, hos Hr. Mag. Fosie, i Odense hos Hr. Professor von Westen og Hr. Jversen, i Viborg hos Hr. Rector Hiersing, og her i Bogtrykkeriet hos Forlæggeren. Viborg den 21 April 1782. Manger.
Viborger Samler, 1782-06-10
Pro Memoria. En Recensent yttrer i Litteratur-Journalen for Aaret 1780 følgende Tanker: " Det var at ønske, at nogen, der havde Leilighed til at læse de forskiellige Tidender fra de forskiellige Lande, vilde ved hvert Aars Ende udgive en Samling af de for Menneskeheden mærkelige Handlinger, som det Aar vare forefaldne. Skriftet vilde vist blive læst, og vilde blive de Gode til ligesaa megen Opmuntring som de Onde til - Skræk. Dette Ønske har foranlediget mig til at afskrive alle de smukke Handlinger, som jeg siden den Tid haver læst i de offentlige Blade, og agter nu ved Trykken at udgive samme; men for nogenlunde at kunde bestemme Oplagets Størrelse, udbeder jeg mig den Godhed, at de, som maatte have Lyst til at eje dette Skrivt, vilde behage inden St. Hansdag, at tilkiendegive deres Navne enten hos mig underskrevne, eller og paa Odense Adresse Contoir, saa og i Viborg hos Bogtrykker Mango- og hvor mange Exemplarer de maatte forlange. Prisen paa hvert Exemplar kan endnu ikke saa nøie fastsættes, formodentlig vil den, ei overstige 1 Mk. 8 s. Maglebye den 4de Martii Erich Christian Unger.
Viborger Samler, 1782-06-17
Mandagen den 17 Junii 1782.
Viborger Samler, 1782-06-17
Bekiendtgiørelse. Da Fæsteren af Skidelundgaard under Friisholdt Gods Sr. Lars Langes Hustrue, Anna Maria Blok, sidstafvigte 4de Maji ved Døden er afgangen, og hendes efterladte Stervboe ved Dødsfaldet taget under lovformelig Skiftebehandling, saa bliver dette Dødsfald hermed bekiendtgjort 3de gange i den Vibærger Samler med Anmodning, at enhver, som formeener sig at have noget ved Stervboen at erindre, ville behagelig henvende sig dermed til mig som Skifteforvalter i seeneste inden 6 Uger fra denne Publikations Dato, da enhver skal vederfares Ret efter Loven og Stervboens Omstændigheder. Ligesaa bekiendtgiøres, at efter den under Skiftet tagne Beslutning, bliver dette Stervboes tilhørende Løsøre og Effecter, som bestaaer af Sølv, Tin, Kaaber, Messing Jernfang, Trævahre, Senge og Sengeklæder med fleere Huus Meubler, en Deel gode Malkekøer, stærke Arbeids Bester og 60 Stkr. Faarhøveder af meget god Art, stillet til offentlig Auction og bortsolgt i bemeldte Skibelundgaard førstkommende 26 Junii om Formiddagen Kl. 10 slet. Paa de Conditioner, som da for sig indfindende Liebhabere vorde bekiendtgjorte. Friisholt den 15de Junii 1782. Ferslev.
Viborger Samler, 1782-06-17
J Fald nogen skulde have Lyst paa 6 Aar fra Majidag 1783. af, at forpagte een i det Holsteenske ikke langt fra Colding og Hadersleb beliggende Gaard, vilde samme behage jo før jo hellere at mælde sig hos Cancellieraad Hansen til Østerbyegaardpr. Colding, som har i Commission samme under Haanden at bortforpagte, og hos hvem det øvrige nødvendige kan erfares. Ved Gaarden, som er vel indrettet og meget beqvem til Hollænderie formedelst dens gode Græsning og Høebiergning af 250 til 300 Lasser Høe, kan holdes 100de Køer foruden de fornødne Arbeids Hester med videre, og iberegnet de 3 Tiender, som hidintil er indbierget til Gaarden, og derved, i Fald forlanges, kan forblive, kan avles 6 til 7000 Tdr. Korn af alle Slags, hvoriblandt Hveede og Ærter, foruden andre Agrements, som nærmere kan erfares ved Mellemhandling. J Fald nogen vil antræde Forpagtningen til næstkommende Michelsdag og imodtage alt det indavlede, kan sligt ogsaa skee, naar derom aparte accorderes. Pagteren kan, ifald forlanges, enten som Jnventarium eller for en billig Taxation overlades 50 til Sa gode Hollænderiekoer, som ere vante til Gangen, og meest af mærsk Art. 4 Arbeids-Heste og øvrige fornødne Agerdyrknings samt MeierieRedskaber. Overalt kan Conditionerne konvenable indrettes, som der ogsaa kan giøres god Brug af den i hver Kobbel beqvemliggende Mergel, som hvormed i de 2de sidste Aar er gjort en anseelig Begyndelse til øiensynlig stor Nytte, da en Deel af Jorderne dertil er særdeles beqvem. Et dueligt og skikkeligt Menneske, som har administreret Jordegods og kan forevise paalidelige Attester om sit Forhold, søger Condition enten som Foged eller ved et Contoir. Nærmere Anviisning gives her fra Bogtrykkeriet.
Viborger Samler, 1782-06-17
En geistlig Person har ved en vis Leilighed bekomPM. kommet en Attest af mig. Denne er den første og eeneste, jeg i dette Fag har udgivet. Jeg kan vist vidne med Sandhed, at min Forstand har Deel i den, men da Personens moralske Karakteer var mig aldeles fremmet, da jeg udgav den; Saa uden at roese mig selv, har mit Hierte større Deel i den end det burde have. Skulde der altsaa være nogen enten min Over= eller Liigemand, som vil troe, at jeg i det mindste stræber for at være sandrue; Saa vil jeg bede, at de betragter denne min Attest net op i sin egen Kreds, men ikke videre; thi jeg forsikrer oprigtig, at jeg har ubehagelige Aarsager til at ønske, jeg aldrig havde skrevet det. Junget Præstegaard den 24 Maj Søren Salling.
Viborger Samler, 1782-06-17
Fra Pressen er her i Bogtrykkeriet udkommet et 2) Skrivt under Titul Bondens Lys i Lov og Ret, eller Udtog af hvad der i Loven, Forordningerne og andre Kongelige befalinger er anordnet angaaende Bondestanden i Danmark. Første Hefte. Dette lidet Skrivt, der er lige saa uundværligt for Bonden, som brugbart for Proprietairer og Forvaltere, indeholder, foruden Forberedelsen om Bondestandens forskiellige Klasser samt Pligter og Rettigheder i Almindelighed, 6 Kapitler. 1. Om Kongereiser. 2. - Arbeide ved Kirker. - Arbeide ved Skoler og Degneboliger.
Viborger Samler, 1782-06-17
- Hoverie. 5. - Hielp og Varetægt ved afbrændte og forladte Bøndergaarde. 6. - Tiende. Til dette Skrivt skal udkomme fleere hefter i dette Aar; Det koster heftet 18 s., og er at faae saavel hos Bogbinder Wille i hans Botiqve her i Snapstinget, som og hos Bogtrykker Manger. C. S.
Viborger Samler, 1782-06-17
Mandagen den 17 Junii Ne Tid, Kort Efterretning om den alsiirske Stat, samt de adskillige Angreb, som de kristelige Magter have til forskiellige Tider gjort paa samme.
Viborger Samler, 1782-06-17
Man seer af de ældste Beretninger, at Alsiir er bleven behersket af en Rekke af afrikanske Konger lige indtil Midten af det sextende Aarhundrede, da den sidste Monark, i en Krig med en af hans Nabo Bo. er er, kaldte den bekiendte Søerøver Barbarossa til Hielp, der snart efter dræbte den retmæssige Regent og satte sig selv paa Thronen. Denne Ulykke=Stiftere mærkede snart, at han ikke kunde forsvare sig i sin nye Værdighed, uden en mægtig Med=Forbunden, og da han derfor havde vidst at tilsvige sig Portens Beskyttelse, giorde han Alsiir samme skatskyldig. Strax efter ovede han idelig igientagne Røverier imod de kristelige Stater, lige indtil han blev udnævnt til at føre den ottomaniske Flode, da han overlod Stadens Regiering til Hasken Aga, en Regnegat og Gildning, der, ved at igiennemgaae alle Poster under Søerøverens Anførelse, havde erhvervet sig stor Erfarenhed i Krig, og var særdeles vel skikked til en Betiening, der udfordrede en Mand af prøvet og forvoven Tapperhed. Hasken, for at vise, hvorvel han fortienede denne Værdighed, fortsatte de røverske Anfald mod de kristne Magter med en forunderlig Virksomhed, og overgik, om muligt, Barbarossa selv i Dristighed og Grumhed.
Viborger Samler, 1782-06-17
Handelen i den Middellandske Søe blev snart saa got som hemmet ved hans Krydsere og de Spanske Kyster saa ofte satte i Bevægelse, at man saae sig nødt til paa visse Vider at opreise Vagttaarne og stedse have Poster udsatte for at give Anskrig, naar hans Skibe nærmede sig, og for at beskierme Jndbyggerne imod deres Landning. Længe havde Keiser Karls den Femtes Undersaatter klaget herover, forestillende det som et Foretagende anstændigt for hans Magt og passende med hans Menneskekierlighed og Mildhed at un undertvinge Alsiir, der efter Erobringen af Tunis var det almindelige Tilflugts Sted for alle Fribyttere, og at udrødde denne skiendige Rotte, det kristelige Navns uforsonlige Fiender. Bevæget tildeels ved deres Bønner og lokket deels af det Haab at forøge den Ære, han havde indlagt sig ved sit sidste Tog i Afrika, havde Karl allerede, førend han forlod Madrid for at reise til Nederlandene, udstædt Befaling, saavel i Spanien som Jtalien, at udruste en Flode og en Hær, for at fuldføre dette Anslag. Siden denne Tid kunde ingen Omstændighedernes Forandring afvende ham fra denne Beslutning eller bringe ham til at rette fine Vaaben imod Ungarn, omendskiøndt Tyrkernes Fremgang der syntes langt nødvendigere at udfordre hans Nærværelse, og lad være mange af hans troeste Tilhængere i Tydskland trængte paa, at Keiserdommets Forsvar burde være hans første og fornemste Omsorg; og endelig omendskiønt de, der intet got Hierte bare til ham, holdt sig op over hans underlige Sind, i det han flyede for en Fiende, der var saa got som for Porten, alene for at gaae hen at oplede en anden meget længere borte og langt mindre anseelig. Men hvor glimrende et Foretagende det end alligevel syntes at angribe Sultanen i Ungarn, saa overgik det dog hans Kræfter og stemmede ikke overeens med hans Fordeel. At trekke Folk fra Spanien eller Jtalien, for at føre dem over til et saa langt bortliggende Land som Ungarn, at giøre de umaadelige Anstalter til at overbringe Skyts, Krigs Forraad og Rustning for en ordentlig Hær og at fortsætte Krigen paa denne Kant, hvor den neppe i adskillige Feldtoge efter hinanden kunde bringes til Ende; alt dette var saa bekostelige og vidtudseende Anslag, der ikke passede sig til den slette Forfatning, Keiserens Skatkammer var i. Medens han desuden paa saadan en Maade brugte sin fornemste Magt, maatte hans Besiddelser i Jtalien og Nederlandene have staaet aabne for den franske Konge, der vist ikke ville have ladet en saa gunstig Leilighed til at angribe ham gaae og af Hænderne, da derimod det africanske Tog, hvortil alle Tilberedelserne vare næsten fuldente og alle Bekostningerne mestendeels gjorte, kom aleene an paa een eneste Bestræbelse, og, foruden den Sikkerhed og Glæde, som dets lykkelige Udfald maatte bringe hans Undersaatter, ville det opholde ham saa kort en Tid, at Frants neppe kunde føre sig hans Fraværelse til Nytte for at anfalde hans Eiendomme i Europa.
Viborger Samler, 1782-06-17
J Betragning af alt dette stod Karl med saadan en Halstarrighed paa Udførelsen af hans første Plan, at han brød sig hverken om Paven, der raadede, eller Andreas Doria, der befoer ham, dog ikke at udsætte hans heele Flode for en næsten uundgaaelig Ødelæggelse, ved at vove sig til, i en saa sildig Aars Tid og medens Høst=Vindene vare saa heftige, at nærme sig til den farlige alfiirske Kyst. Da han nu var gaaet om Bord paa Doria Gallei, i Forto Venere i det genuesiske Herredømme, befandt han snart, at denne erfarne Søemand ikke havde dømt urigtig om det Element, som han var saa vel bekiendt med; thi der reiste sig saadan en Storm, at det var med den største Møi han naaede Sardinien, den almindelige bestemte Samlingsplads. Men som hans Mod var utvingeligt, og hans Sind ofte ubøieligt, saa havde hverken Pavens Forestillinger eller Doria Bønner eller engang den Fare, han allerede, ved at forskyde dem, havde udsat sig for, nogen anden Virkning, end at bestyrke ham i sin uhældige Beslutning. Virkeligen var ogsaa den Magt, han havde samlet, i Stand til at indgive en Prints, mindre forvoven og mindre tillidsfuld til sine egne Planer, det allersandsynligste Haab om god Fremgang. Den bestod af 20000 til Fods og 20000 til Hest, Spanier, Jtaliener og Tydskere, næsten lutter gamle Tropper, tilligemed 3000 Frivillige, Kiernen af hans Landes Adel, alle glade ved at vise Keiseren deres Villighed i at følge ham paa hans Liv tog, og higende efter at deele den Ære med ham, som de troede, han gik hen at indlægge sig. Hertil kom endnu 1000de Soldater, skikkede af Johanniter=Ordenen fra Malta under Anførsel af 100de af de tapperste Riddere.