Aalborg Stiftstidende, 1831-03-19
Polen. Om de blodige Slage den 19de og især den 25de M. haves nu udførlige Efterretninger fra begge Par er, som der stemme overeens, at Kampen har været rækkelig morderisk paa begge Sider. Begge tilskrive 4 Seieren, dog seer man at Polakkerne ere trængte get tilbage, men Russerne have siden ingen egentlig fremgang kunnet gjøre, hvortil de ufremkommelige Leje bidrage meget. - Den 4de Marts er Russeren General Kreutz tilføjet et stort Nederlag af Dvernick. Roms politiske Charakteer. I de nylig hidkomne Nr. 35 og 36 af Madlr. f. geb. St., af 10 og 11 f. M., meddeles en Skrivelse fra Rom, af hvilken følgende bemærkninger, med Hensyn til de den stedfundne Uroligheder for det sidste Pavevalg, for Øieblikket ville læses med Jnteresse. Rom slumer ligesom i en undergangen Verdens Ruiner; et alvorligt Mausoler for den gamle Tid, og en stille Vugge for den nye. Uhyre Palladser, Haver og Viller, og rigt udsmykkede Kirker med Præster af alle Arter i Tusindviis, antikt pyntede Livreer, lignende Karosser, gammeltydske Schweitzere, eiendommelige Dragter hos de lavere Folkeklasser, Hyrder fra de nærliggende Bjerge med deres Peltse eller brune Kapper og Sækkepiber, og midt imellem Templer og Ruiner, midt imellem Stadens store Pladse og Spadseregange, grønne Enge med roligt græssende Hjorde. Jngen Stad har et saadant Udtryk af Rolighed og Fred - maaskee, som Nogle mene, Vemodighedens og Gravens; men ogsaa af den livlige, tilfredse Rolighed og den sande Fred imellem Europas Uveir og Storme. Her seer man, som intet andetsteds, alle Konfessioner, alle politiske Farver, aftakkede Konger, Bonaparter, Liberale, Carlister a., Englændere, Franskmænd, Tyskere, Portugisere, Spaniere, Armeniere a., den moderne Verdens fjendtlige Skikkelser spadsere paa Pincio fredeligt ved hinandens Side, eller beundre i Vatikanet og paa Kapitolet tilsammen Oldtidens og Kunstens store Monumenter. Jhvor forskjellig Mening man end maatte have om Religionens ydre Form, saa er det vist, at man intetsteds vil finde et værdigere Middelpunkt, et mere fuldendt Udtryk for dens ydre Fremtrædelse. Saaledes fremstillede de gamle Malere i det 15de og 16de Aarhundrede Verdens Freiserens Fødsel i en stille Hytte blandt en undergangen Verdens Ruiner, blandt de gamle Templers sønderbrudte Søiler. - Denne Fred kan kun voldsomt forstyrres udenfra, vanskeligt inden fra. J det nordlige Jtalien er meget Gjæringsstof for Haanden, og en Krig, der naaer Jtalen, torde ogsaa der frembringe en Krises. Rom føler sin Afhængighed af det Romerske Hof, fine Omgivelser, og de Fremmede, som Roligheden der har forenet. Folkemængden sank i den korte Tid under den Franske Occupation fra 170000 til 111000 og steeg umiddelbart derpaa igjen til 130000. Europas politiske Bevægelser foles neppe her. Alle Aviser, Tyske, Engelske, Franske, af alle Farver, læses her; men de synes ikke at berøre Folkets Stemning. - Nogle unge Mennesker, fordetmeste Fremmede, søgt for nogle Uger siden at forstyrre Roligheden; Politiete greb dem, nogle og halvfjerdfindstyve bleve deels fængslede, deels befordrede over Grændsen, og Roligheden forblev uantastet. Ex Kongen af Hollands, Ludvig af St. Leuls anden Søn, der havde deeltaget deri, blev, tilligemed Viceprincipe Borgheses Broder, den unge Gozani, der ansees som Hovedmanden for Sammensværgelsen, ført over den Florentinske Grændse. Disse unge Mennesker skulle have havt et ikke ringere Maal. for Øie, end at gjenoprette Kongeriget Rom; de vilde, som man paastaaer, under Exequierne, ubemærket tilligemed Folkemassen trænge ind i St. Peterskirken, bemægtige sig Vaabenforraadene i Vatikanet, derpaa, gjennem Alexander den Sjettes bekiendte Corridor, trænge ind i St. Angelo-Fortet, og derfra proclammere Kongen af Rom for Folket. Erkongen af Westphalens Søn var, tilligemed andre unge Herrer, bestemt til at føre Regentskabet, og der syntes kun at behøves et Formynderskab for de unge Regenter, for at betrygge Planens lykkelige Udførelse. - Rommerne tvivle selv om Sandheden af denne vistnok til det Utrolige grændsende Plan, og holde det Hele for et manvaise plaisanterie af Gozzani, eller et Opspind af Politiet, der i Almindelighed ved Paveskifter pleier at gjøre nogen Rumor og Opsigt, og, som man troer, nu isærdeleshed, for at behage det Østerrigske Naboeskab, anseer det for nyttigt at affectere Skinnet af et strængt Regimente.