Aarhuus Stifts-Tidende, 1817-09-20
Ved de endnu levnede Ruiner af Gurreslot fortsættes Gravningen, og nogle Medlemmer af Commissionen for Oldsagers Opbevaring have nyligen taget samme i Øiesyn. Man er nu bleven paa det fuldkomneste overbeviist om, at det i Historien saa mærkværdige Waldemarske Slot af dette Navn virkeligen har staaet her. Man har opdaget Ringture, en Trappe af Muursteen a., og de tydeligste Spor af. at denne gamle Kongeborg i egentlig Forstand er bleven hærjet med Jld; thi der findes endnu hele Lag af Aske. - Skovegnen omkring Gurre er meget romantisk. Slettet blev bygget af Wald mar Atterdag, der egentligen havde sin Residents paa Vordingborg Det har egsaa været Opholdstedet for denne Kenges Frille, Tovelille, et smukt adeligt Fruentimmer fra Rügen. Et Sagn fortæller, at da hun døde paa dette Slot, anbragte hendes gamle Møder et Elskoverønder af saa stor Tieldomskraft paa Datterens Legeme, at Waldemar ikke kunde afsee det af bare Kierlighed, og led Liget stedse bære efter sig. Omsider fandt en af hans Hoffolk, der var kied af at slæbe det lugtende Liig saaledes omkring, dette Tønder, og fra nu af gad Kongen ikke meere seet det, og befalede at begrave det; men han fattede saa meget Godhed for Hofdetienten, at denne stedse maatte være om ham. Da Betienten nu ogsaa blev kied heraf, saa nedgravede han Tønderet i en Mose ved Gurre. Kongens Kierlighed hæftese sig nu til dette Sted, og han opholdt sig der Dag og Nat Ved denne Leilighed skal han have sagt: at han gjerne vilde lade vor Herre beholde Himlen, naar han ikkun maatt, betalte Gurre til sin evige Belig. Overticen anlog nu, at Walitmar gaaer endnu bestaadig paa Igt i Skoven ved Burre. Det er let at indsee, at det var Munkene, der udspredte saadenne i Sagn for at sværte hans Minde. Gurte Slet i havde endnu 1526 Joh. Ranzau til Lehasmand. J Menageriet i Bruffels er en Løve man har kildet Danes For nyeligen skulde dens Jndstukkistandsættes; Vogteren bestille en Tømmermand for at udbedte hvad det var forfalden, men da han sit Øie paa Løven trak han sig tilbage af Skrak. Vogteren gik ind og ledte Dyret op til den øverste Deel af Indelukket medens Tømmermanden arbeidede paa den nedre. Da dette imidlertid varede noget længe og Vogteren havde moret sig en Stund med at legge med Løven, faldt han i Søvn. Tømmermanden, der i stolede paa Vogterens Omhyggelighed, og umueligen kunde troe at han toligen kunde lægge sig til at sove i saadant Selskab, vedblev sit Arbeide, dog ikke uden hemmelig Angest og med muligste Hast. Da han var færdig, kaldte han paa William for at han skulde besee hans Arbeide, men William svarede ikke. Da han havde kaldet flere Gange, blev han urolig overhuus Trushed, og besluttede at vove sig op til den øverste Deel af Indelukket og liggende mellem Rækværket saae han Vogteren og Løven ved Siden af hinanden i dydeste Søvn; dette bragte ham til at udstøde et høit Skrig. Løven, der bliv opvakt herved, foer op og gloede resende paa den befippede Tømmermand, laae sig imidlertid ned igien og lagde Lappen paa Volterens Bryst. Tømmermanden der i Angsten ikke vidste hvorledes han skulde faa Mennesker vaag, net, løb ud og giorde Anskrig. Folk ne i Huset kom til, de fik Vogteren vaagnet ved at skrige til ham, Han gned Øinene, tog Løvens Lap bort og reiste sig gandske ubekomtet; han førte nu Løven ved det ene Øre ned i hans forrige Indelukke, og undlod ikke underveis ved Kiertegn at takke ham for god Bevogtning Hamborgs Børsenhalle glæder sig over at være det første offentlige Blad, som bestemt kundgjør den behagelige Tidende, at H. M. Kongen af Danmark paa en høist ærefuld Maade har erkiendt og belønnet Al tons Overpræsidents H. Excell. Hr. v. Blüchers udmærkede og berømmelige Embedsfs else, ved at ophøiham i Grevestanden med Lengreves Rang og Navnet Bücher Altona.