Viborger Samler, 1841-11-06
Forbedringshuusfangerne Lars Christian Wiig og Jens Peder Haudrup undveeg i Tirsdags Aftes (den 26de f. M. fra en af Arbeidssalene, hvor nogle og tyve Fanger paa samme Tid vare beskjeftigede ved Lys. Jgjennem en i Væggen anbragt Jerndør krøb de ind i Kaminen, derfra gjennem Skorstenen ud paa Taget til Embedsmændenes Bolig i Seqvæsthuset, hvor de traf et Qvistvindue aabnet, gjennem hvilket de kom ind paa Loftet og derfra gjennem en Trappegang ned i Gaarden. Over en Have flygtede de nu ind paa Exerceerpladsen, hvor de skiftede deres Fangebeenklæder med andre, de havde medbragt, og kastede hine over i bemelde Have tilligemed et langt af mangfoldige Stumper sammenbundet Reb, som de havde anskaffet til dermed at nedfire sig af Stiftelsens Tag, men ikke kom til at bruge. Samme Aften kastede de deres Trøier ind i en Port i Sølvgaden, og vidste at forsyne sig, den Ene med en Frakke og den Anden med en Trøie og at skaffe sig Penge. Natten mellem afvigte Torsdag og Fredag, da Vægteren i Larsleistræde Nr. 89, Rasmus Larsen, skulde til at raabe 3, kom to Personer fra Nørrevold ind paa hans Post, men i det de saae ham, gjorde de en kort Vending og gik tilbage Dette vakte hans Opmærksomhed, og da de to Fangers Undvigelse var bekjendtgjort Vægterne ved Paraden med Løfte af 20 Rbd. Douceur for at paagribe dem, ligesom han ogsaa havde seet Politiets Betiente hver Nat patroullere efter dem, formodede han strax, at det maatte være Wiig og Haudrup, og gik efter dem; den ene undslap over Volden og blev heller ikke funden af de Patrouiller, der senere udsendtes til Kirsebærgangen og tilstødende Steder. Den anden blev efter Vægterens Tilraab til Skildvagten forhindret fra at bestige Volden, hvorpaa han pilsnart løb ned ad Nørregade. Her var den forfølgende Vægter endelig udmattet og maatte overlade den der posthavende Vægter det Videre. Personen løb imidlertid ind i Krystalgaden og ligesom han kom om Hjørnet, standsede han pludseligt sit hurtige Løb og gik ganske roligt, saa at den derværende Vægter, der havde hørt sine Colleggers Fløiten, og antog deres Raab: "Stop for "Brand, spurgte ham hvor Jlden var, og blev henviist til Nørregade, hvor han ogsaa vilde begive sig, da Vægteren derfra kom ind i Krystalgade og fortsatte Forfølgningen, men uden at kunne komme Personen nær, der ved at see ham, med sin tidligere Hurtighed løb ind i lille Fiolstræde. Vægteren i denne Gade, som havde hørt Fløiten i Nørrre- og Krystalgade, kaldte ved Signal store Kanikestrædets Vægter til Hjælp og ilede den Flygtende imode. Denne undgik med sin sædvanlige Smidighed den første, men, standset af den steste, løb han paa omtrent 20 Alens Strækning uden for den nye Provstebolig tie Gange frem og tilbage paa Fortouget mellem disse to Vægtere, som han ikke kunde komme forbi, og som heller ikke kunde gribe ham, for de endelig begge kom ham saa nær, at de samtidigt lagde Haand paa ham. Uden at andet, havde de grebet Lars Christian Wiig, een af Statens allerfarligste Tyve. Han havde et nyt Huggejern Haanden, og den ene Vægter var saa forsigtig at tage den anden til Vidne, at han fratog ham det, hvilket bevirkede hans senere Tilstaaelse af at have havt det. Han har intet Forsøg gjort paa at værge sig dermed og, med Undtagelse af at han paa Vægterens Spørgsmaal, hvorfor han havde det svarede: "hvad kommer det Dig ved, aabnede han ikke sin Mund den hele Tid. – Just faa Øieblikke før Wiig og Handrup bleve seete i Larsleistræde, havde en Smed i et nærliggende Huus ved Nørrevold opdaget Tyve i Boutiken og var gaaet ud af sit Vindue langs Volden for at hente Hjælp. Flere Omstændigheder sætte det udenfor al Tvivl, at Wiig og Haudrup kom ligefra Udførelsen af dette færdeles dristige Tyveri, men herom, saavelsom om dennes øvrige Foretagender i de faa Dage, Wiig var paa fri Foder det endnu for tidligt at gjøre nogen Meddelelse. L. C. Wiig var indsat i Forbedringshuset paa 8 Maaneder for UlLøsgængeri. Handrup er i Mandags Aftes ogsaa paagreben. (Da.)