Berlingske Tidende, 1831-03-21
Paris, den 8de Marts. Siden denne Maaneds Begyndelse har man her stedse frygtet en republicansk Opstand; nogle have endog nævnt den 20de Marts som Dagen, paa hvilken den skal udbryde; vore Dages Historie beviser med flere end eet Exempel, at saadanne Rygter gaae saa længe fra Mund til Mund, indtil de vorde almindeligen udbredte, troes, og omsider, netop derfor, vorde Sandhed. Saa meget er vist, Politiet er i den største Virksomhed, fjerner mange Jndividner og holder aarvaagent Øje med dem, der ere mistænkte for at være Medvidere i en Sammensværgelse. Man erklærer høit, at Pøbelen nu ikke meere skal skaanes, men det vil være meget vanskeligt, at formaae Nationalgarden til at vise Strænghed, for et Ministeriums Skyld, der nu er blevet aldeles upopulært. Paa Linietropperne kan dette endnu langt mindre stole, thi man har jo strax efter Juliirevolutionen høiligen roest og belønnet den, fordi de under denne ikke have skudt paa Almuen ; endnu ganske nyelig have de i Arles vægret sig ved at agere mod Pøbelen I Provindserne synes Gouvernementet at være endnu meer paralyseret. Partierne holde Øje med hverandre og vente paa et Udbrud. - Mod Ministeriet yttres uden Sky den største Ringagt, Den i Paris herskende store Gjæring aabenbarer sig i de for største Delen falske Rygter, at Røverbander have plyndret hiint eller dette Slot, at Pariserpøbelen havde i Sinde, at plyndre Versailles o. s. v. De sidste Vederstyggeligheder og Kirkernes skændige Vandelligelse have efterladt et dybt og smerteligt Jndtryk hos alle Velsindende, som Frankriges Nationalære er magtpaaliggende. De lavere Almueklassers Raahed og de hemmelige Traade, der styre den, ere nu tydeligen komne for Dagen, og lade frygte det Værste, saa meget meer, da Ministeriet er upopulært, Det Opløb, som i Begyndelsen af denne Maaned nogle Dags fandt Sted ved Palais=Royal og udenfor Raadhuset, havde ingen politisk Tendents, og opvakte ingen synderlig Uroe. Det er mærkeligt nok, at Uordenerne hver Gang begynde om Mandagen d. er paa den Dag da kun flittige Arbeidere gaae til deres Haandtering, men de fleste dovne og drikke sig fulde ved Barriererne Blandt bine Dages Helte paagrebes adskillige Drukne, og hos nogle af de arresterede lydeligste Skrighalse, som man, ifølge deres fortvivlede Klager, maatte troe vare Hungersdøden nær, har man fundet forholdsmæssig mange Penge. Herpaa bør man just ikke lægge saa stor Vægt, thi det er nu engang blevet Princip, at forklare alle uroelige Optrin deraf, at et Antal haandfaste Karle af Pøbelen betales for at anstifte et Opløb, og lokkede Utilfredse til sig. Om det end er unægteligt, at vort nu værende Regjeringsystems mange Avindsmænd søge at bearbeide, de laveste Almueklasser ved Pengeuddeelinger og andre Midler, saa er det dog paa den anden Side umiskjendeligt, at der gives andet Tønder til Oprør end blot det, der almindeligst nævnes, og at Karlisterne ingenlunde ere vore farligste Fjender. Ende skjøndt - for at begynde hermed den milde Vinter har skaanet den forarmede Almue for megen Nød, og Gavmildhed ikke trættet ved at komme den Trængende til Hjelp, saa hersker dog i denne Folke klasse endnu Nød nok, som formedelst Standsningen i Handel og Industrie hver Dag tiltager. Almuen har - ikke mindre end de Dannede - af Julirevolutionen ventet sig ringere Byrder og større Erhverv to Udsigter, hvori den nu finder sig aldeles skuffet. Opirret af sin Nød og mindende sig sine modige Anstrængelser i Julidagene, som den ofte skatter meget for høit, hører den nu med Velbehag enhver Klage og lader sig let forlede til daarlige og forbryderste Skridt imod Kamrene, imod Ministrene, je, naar det i denne Henseende bearbeide, hvorfor ikke ogsaa mod vor Monarch selv; - En anden Aarsag til de mange Tumulter, - ja man kan vel sig til den vilde Stemning, der i Paris hersker blandt alle Folkeklasser, - har Hædermanden, Hr. Gauthier, Deputeret fra Bordeaux, angivet. Den Tale, Virkning af dybtfølt Overbeviisning, som han nyelig holdt i de Deputeredes Kammer, gjorde et stort Jndtryk paa dettes Medlemmer. Med syndig Veltalenhed erklærede han - som i endeel Oppositionsaar tilfulde har lagt sin Charakteer for Dagen, den saakaldte Pliberale Presse for en høist farlig Magt i Staten, der holder Nationen i en bestandig Spænding; der søger at qvæle Agtelse for Regjeringen, hvis Anordninger, hvor hensigtsvarende og gavnlige de end maatte være, den med ublu Skadefryd gjennem hegler ; der ved overdrevne, al Anstændighed tilsidesættende, Angreb stræber at gjøre Ministeriet, forhadt, ja foragteligt i alle Medborgeres Øine; der giver alle Utilfredse Ret, smigrer Hoben og lokker umodne, fremfusende, unge Mennesker til sig, skynder paa Krig, sætter os i et fjendtligt Forhold til alle fremmede Magter ; med eet Ord for den er Jntet Agtværdigt, Jntet Helligt. - Man behøver kun at være nogenlunde bekjendt med det offentlige Liv i Paris, i nogen Tid have besøgt Læseselskaber og offentlige Stæder, - og i Særdeleshed have lagttaget den laveste Almueklasse, for at sande hiin Deputeredes Paastand, at den fjerde Magt, den Ultraliberale Presse, formaaer Meer end alle de øvrige tre. Her læse Alle; de, som ingen Færdighed have i at læse, stave sig frem, eller flokke sig omkring en Avislettor, der ofte improviserer, naar han selv Ul kan finde Rede i det, han skal forelæse. J alle Folkeklasser læser Hoben - der jo allesters findes i alle - Jntet uden Aviser, Proclamationer og Flyveblade, som hver Dag udraabes paa Gaderne. Fra Constitutionel, der er forstandigen redigeret, vender man sig snart bort, for at skjænke National, Courrier francois, ja endog La Tribune og La Revolution, desto større Opmærkehed; jo heftigere disse Blade angribe alt Gjeldende og Alt hos Regjeringen agter at foretage, desto vissere ere de paa bifaAlmuen forstaaer vel ikke Meget af det, der i National at selv i Courrier forkynde som et Evangelium, dog forstaaer den at begge ere bidske til at angribe, og at de dertil have den fuldkomneste Ret, omtvivler den aldeles ikke; men Ungdommen nemmer begge hiine Blades Principer, og gjør dem til fine, og især paa Ungdommen er disses Virkning høist farlig. Uden Sky tør Sandhedens frimodige Ven vel erklære Folkestemningen i Paris, de den i alle Classer herskende, for en i høi Grad fordærvet ; alle vegne overspændte Fordringer, sjeldent eller aldrig billigt Hensyn til Omstændighederne, til Tidens Krav og Tarv. Dette er uden TvivAarsagen til det Onde, der yttrer sin hele uindskrænkede Vælde i Paris, i Departementerne langtfra ikke i saadan Omfang, og i mange Departementer aldeles ikke spores. En fordomfri Gjendrivelse af sangviinske Fordringer vilde for Øjeblikke her ikkun fine ring, Opmærksomhed, dog burde den maaskee forsøges, men med Talent og Energie. Journal des Debats, nu et Ministerialblad, er hidtil optraadt alt for timid og forlegen; dens tidligere Anskuelser gjøre den Varsomhed til Pligt; desuden understytter den Regjeringen mindre end fine egne Meninger og Pluraliteten i de Deputeredes Kammer. Modigere optræder le Temps, hvis hæderværdige Adfærd i Juliidagene berettiger den til at tale om Dagens Anliggender; men den er ikke aldeles fordomsfri og upartisk, desuden har dette Blad antaget en vis fornem Air, som med Føje mishager Mange. - - Courrier francais tillod sig ganske nyelig den frække Yttring, at, dersom Regjeringen frygtede Krig, saa vilde vore Grændsebeboeres Forstandighed nok skaffe den Paaskud til Fredsbrud. Man venter, at Courrier, for denne rebelske Snak vil drages til Ansvar.