Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-11-02
Jndenlandske Efterretninger. Den roeskildske Stænderforsamling, J det 9de Møde anmeldte Præsidenten, at han havde modtaget følgende private Andragender: Kammerherre Sehested Juel: Andragende fra Proprietair Lange til Rødkilde og Gaardmand H. Nielsen i Ulbølle om Udredelse af Erstatning, naar der til Toldvæsenets Bedste foretages Aabninger i de til Stranden gaaende Hegn. - Kammerherre Benzon: Andragende om Fastsættelse af Stænderforsamlingernes fremtidige Sessioner til Maanederne October til April, begge incl. - Cancelliraad Hunderup. Andragende fra Overauditeur, By- og Herredsfoged Petersen i Holstebro om Modificationer. i Lovudkastet og ulovlig Brændeviisbrænden; hvilket Andragende Producenten havde gjort til sit. - Brændeviinsbrænder Sidenius: Andragende fra endeel Haandværkere i Nysted, Nykjøbing og Stubbekjøbing og Jkke-Emanering af Lovudkastet og Opkjøb af Landmandens Producter eller ialtfald om Forandringer i samme. – By- og Herredsskriver Olivarius: Andragende om en Revision af den for Selveiergaarde paa Bornholm gjældende Arvelov. - Sognefoged Hansen: Andragende fra 8 Lægdsmænd i Leire Herred angaaende en yderligere Fritagelse for den 15aarige Lægdsmands Søn for Deeltagelse i activ Tjeneste i den staaende Hær. Dernæst meddeelte Præsidenten, at han fra Cancelliraad, Herredsfoged Blume havde modtaget bemærkninger til den Viborgske Stændertidende for 1844; hvilke vilde blive henlagte i Læseværelset. Fremdeles tilkjendegav Præsidenten, at han fra en Unævnt havde modtaget: Udvikling af Grundsætninger og Betingelser for Trykkefriheden, og at han skulde foranstalte samme henlagt i Læseværelser. Endvidere underrettede Præsidenten om, at han fra Høiesteretsadvocat Lehmann havde modtaget Exemplarer af den til Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug afgivne Comiteebetænkning om Trykkefrihedens nærværende Tilstand; hvilke Exemplarer vare blevne omdeelte til Forsamlingens Medlemmer. Endelig anmeldte Præsidenten, at han havde modtaget Comiteebetænkning i Sagerne betræffende: 1) Udkast til en Placat, hvorved den Amtsfattigcasserne ifølge Reglementet for Fattigvæsenet af 5te Juli 1803 § 47 Litr. a tilkommende Afgift ophæves mod Vederlag paa anden Maade; og 2) Udkast til en Placat angaaende, at samtlige de ved Forordningen om Veivæsenet i Danmark af 13de December 1793 paabudne Bøder skulle tilfalde vedkommende Politikasser. Kmr. Drewsens Tale under Adressediscussionen, slutter saaledes: Pressens Behandling af Cancelliet har heller ikke vakt liden Utilfredshed. De idelige Beslaglæggelser har Folket ikke seet paa med Ligegyldighed. Det danske Folk anseer, og det med Rette, en fri og uafhængig Presse som sit Palladium, som den sikkreste Beskyttelse i en absolut Stat for den Svage mod den Stærke, og det har derfor ikke med Ligegyldighed kunnet see paa den Haardhed, hvormed Pressen er bleven behandlet. Og naar nu, hvad ikke saa sjeldent har været Tilfældet, Domstolene ikke have været enige med Cancelliet, og de beslag lagte Blade saaledes ere komne frem, saa har man med en ikke ringe Forhauselse seet hvad det kongelige Cancelli anseer som Brøde, og Brøde af den Natur, at den forfølges gjennem alle Jnstantser. Da Folket imidlertid paa ingen Maade kan antage, at det høieste Justitscollegium ikke skulde kunne vide at skjelne mellem Ret og Uret, saa er der opstaaet den dog forhaabentlig falske Mening, at Cancelliet har beslaglagt de Numere af Bladene, som det ikke ønskede at skulle udkomme i Øieblikket, fordi de da ville genere, medens de, naar de senere, efter et Aars Tids Forløb, frigives, kun kunde benyttes som Maculatur, jeg haaber at Forsamlingen har lagt Mærke til mit Ord forhaabentlig falsk, thi jeg kan ikke tro det. Men hvad der endmere har gjort et stærkt Jndtryk paa Folket, ere Beslaglæggelserne uden Lov og Dom; disse ere den rene, usminkede Censur, og Censur er en Modbydelighed for hver frisindet Dansk, og det er ikke blot det ujuridiske Folk, der klager over disse Beslaglæggelser, men selv erkjendte Jurister ere af den Formening, at Cancelliet har tilladt sig en ulovmedholdelig Fremfærd. Denne Behandling er bleven saameget mere paafaldende og iøinefaldende, som Hs. Maj. lydeligen har erklæret, at Jngen er en varmere Ven af Trykkefriheden end han, og det er altsaa idetmindste undskyldeligt, naar Folket skyder over paa Cancelliet den Forfølgelse, som vises mod Pressen; men Cancelliet er en Deel af Kongens Raad.