Viborger Samler, 1832-07-22
Tydskland. Det var ifølge de af Østerrig og Preussen i For ning gjorte Meddelelser med Hensyn paa L. de stændiske Kamres Stilling i de constitutionelle tydske Stater og Il. paa den periodiske Presses mageløse Misbrug, at der efter Afstemning af samtlige Forbundsgesandter eenstemmigen toges følgende høist vigtige Beslutning. Med taknemmelig Erkiendelse af den af Deres Majestæter, Keiseren af Østerrig og Kongen af Preussen, udviste, sig stedse tro blevne, Omsorg for det tydske Fædrelands fælleds Vel, forene samtlige Forbunds regjeringer sig til følgende Beslutninger: 1) Da den hele Statsmagt, ifølge den 57de Art. i den mienske Slutningsact, maa forblive concentreret i Statens Overhoveds Person, og Souverainen ved en Forfatning, der indrømmer Landstænder, kun i Udovelsen af bestemte Rettigheder kan bindes til Stændernes Medvirkning, saa er en tydsk Souverain eller et Medlem af Forbundet ikke alene berettiget til at forkaste en Petition fra Stænderne, der strider herimod, men Forpligtelsen til denne Forkastelse er en ligefrem følge af Forbundets Formaal. 2) Da, ligeledes ifølge den nylig anførte 57 Art. Aand og den heraf dragne Slutning, som den 58de Art. indeholder, de til at føre en med Forbunds pligterne og Landets Forfatning overeensstemmende Regjering nødvendige Midler ikke af Landstænderne maae nægtes nogen tydsk Souverain, saa ville Tilfælde, i hvilke stændiske Forsamlinger ville gjøre Bevilgningen af de, til at fore Regjeringen nødvendige saadannet. - Skatter, paa en middelbar eller umiddelbar Maade, afhængig af andre Ønskers eller Forslags Gjennemdrivelse være at regne blandt de Tilfælde, paa hvilke Art. 25 og 26 i Slutningsacten blive at anvende. (Disse tvende Artikler forpligte Forbundet til, 1 Tilfælde af Opsætsighed eller Oprør i en Forbundsstat mod Regjeringen, hvis det gjøres fornødent, at komme denne til Hjælp, selv ukaldet, hvis Omstændighederne skulde forhindre den paagjældende Regiering i at forlange Hjælp. 3) De tydske Forbundsstaters indre Lovgivning tør hverken træde i Veien for Forbundets Formaal, saaledes som dette angives i Forbundsactens 2den Artikel og i Slutningsactens 1ste Art.; eller hindre Opfyldelsen af andre forbundsmæssige Forpligtelser mod Forbundet og navnligen den derhen hørende Udredelse af Pengebidrag. 4) For at sikkre Forbundets Værdighed og Rettigheder og den, Forbundet repræsenterende, Forsamling mod Indgreb af ethvert Slags, og tillige i de enkelte Forbundstater at lette Opretholdelsen af de mellem Regjeringerne og Stænderne bestaaende forfatningsmæssige Forhold skal der paa Forbundsdagen til Udførelsen af dette Hverv udnævnes, for det første paa sex Aar, en Commission, hvem det skal paaligge, vedvarende at forskaffe sig Kundskab om de stændiske Forhandlinger i de tydske for bundsstater, at gjøre de mod Forbundets Forpligtelser eller de ved Forbundsacten garanterede Regentrettigheder stridende Forslag og Beslutninger til en Gienstand for sin Opmærksomhed, og herom at gjøre Anmeldelse til Forbundsforsamlingen, hvilken derpaa, naar den finder Sagen egnet til videre Skridt, da maa aftale disse med de paagjældende, Regjeringer. Efter 6 Aars Forløb skal det bestemmes, om Commissionen videre skal vedvare. 5) Da ifølge den mienske Slutningsacts 59de Art., der, hvor Offentlighed i de stændiske Forhandlinger er tilladt ved Forfatningen, Grændserne for den frie Yttring, hverken ved Forhandlingerne selv, eller ved deres Bekjendtgjørelse ved Trykken, maa overskrides paa en, for den enkelte Forbunds stats eller det hele Tydsklands Rolighed farlig Maade, og der ved at ordne Forretningerne maa sørges herfor, saa forpligte ogsaa samtlige Forbundsregjeringer, saaledes som deres Forbundsforhold fordre det, sig indbyrdes til, for at forhindre og standse Angreb paa Forbundet, i de stændiske Forsamlinger, enhver i Overeensstemmelse med sit Lands indre Forfatning, at udstæde og opretholde passende Anordninger. 6) Da Forbundsforsamlingen allerede efter Slutningsactens 17de Artikel, er kaldet til, til Opretholdelsen af Forbundsactens sande Aand og de der, indeholdte Bestemmelser, hvis der skulde opstaae Tvivl, om disses Fortolkning, at afgive denne overeensstemmende med Forbundets Formaal, saa forstaaer det sig af sig selv, at kun det tydske Forbund alene og udelukkende er berettiget til med juridisk Virkning at fortolke Forbunds- og Slutningsacten, hvilken Rettighed det udøver gjennem sit forfatningsmæssige Organ, Forbundsforsamlingen.