Aalborg Stiftstidende, 1836-08-01
Moniteuren af 24de indeholder følgende meget alvorlige Meddelelse: "Ministrene have havt en Conferents hos Conseilets Præsident, hvorefter de begave sig til Kongen i Neuilly. Der er taget den Bestemmelse, at der den 29de ingen Revnskal finde Sted. Denne Bestemmelse er grundet paa Frygt for et nyt Attentat, og dennegang ikke et Attentat af en enkelt Person, men for et Angreb af et heelt talrigt Selskab af Kongemordere, som, 1200 i Tallet, skulle hav forenet sig om at hevne Alibeand. Er heri endogsaa nogen Overdrivelse, saa maa Frygten dog i Hovedsagen være motiveret, siden den har formaaet Cabinettet til en Beslutning, som alle Pressens Organer ere enige om at kalde meget beklagelig, og som selv den, eller Cabinettet meget hengivne Journal des Debats betegner som det første Skridt, til Retraite, hvori Juli=Regjerigen har gjort sig skyldig i de 6 Aar, den har været til. De temmelig forvirrede Efterretninger indeholde i det Væsentlige om denne vigtige Bestemmelse Følgende: "Allerede i flere Dage havde usædvanlige Politiforanstaltninger i Egnen omkring Kongens Residents i Neuilly vakt almindelig Opsigt. Man saae Slottet Dag og Nat omgivet af Patrouiller og Ronder. Man erfarede, at Kongens Raadgivere havde forenet sig med hans Familie om, at overtale ham til at afbestille Jndvielsen af Triumphbuen den 29de Juli og den dermed forbundne Re vu over Tropperne og Nationalgarden. Kongen var urokkelig. Indenrigsministeren begav sig den 23de til ham, gjorde ham opmærksom paa, at der vare umiskjendelige Spoer, at Attentater af meget farligt Omfang vilde true hans Liv ved den Leilighed og at han (Ministeren), om Kongen blev ved sin Bestemmelse, maatte frasige sig alt Ansvar og overlade Hs. Majestæt dette selv." Ogsaa denne Protest forfeilede sin Virkning. Bemeldte Minister begav sig da til Hr. Thiers, hvor Politidirecteuren Hr. Gisquet var indtruffet med Dagens Politirapporter, at hvilke Fragmenter han havde sammensat en fuldstændig Beretning. Ifølge denne erholdt han Ministeriets Bemyndigelse til at lade arrestere 223 Jndivider, som, efter Politiagen ternes Rapporter, befandt sig, klædte i Bluser, i Forstædernes og Omegnens Kipper og der prækede Kongemord for hele Forsamlinger, der havde stiftet Foreninger under Navn af Alibeands Hevnerell. Erkebiskoppen af Paris skal have havt Meddelelser af Betydning om denne Gjenstand, Denne frygtelige Forenings Medlemmer anslaaes til et Tal af 1200, af hvilke mange endnu henhøre til Skoler og Seminarier. Ved Arrestationerne i Kipperne skal ogsaa et Antal ødelagte Spillere være faldne i Politiets Hænder; disse lade Alle til være beredte paa at bringe deres værdiløse Liv til Indsats ved Forsøget paa at rydde Kongen afveien. Alle disse Meddelelser formaaede endelig Kongen til at give efter. Dog havde Krigsministeren, Marschal Grand, først gjort et forgiæves Forsøg paa at formaae Kongen til at blive fast ved sin Bestemmelse. Han foreslog nemlig, at man skulde udstede en Proclamation, i hvilken man aabent skulde bekjende, at Regjeringen, under de forskjellige paa hinanden følgende Ministerier, havde begaaet store Feil, melk at Kongen nu havde fast besluttet, at vende tilbage til Juli=Revolutionens Grundsætninger!! De andre Ministre meente, at dette Skridt netop vilde stille Kongen blotikfor Mordernes Dolke; Gerard vedblev derimod sin Paastand, at Kongen, efter en saadan Proclamation, intet Værn mod Morderdolke mere vilde have nodig (?). At Majoriteten dennegang beholdt Overhaand kan man vel kun finde naturligt.