Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-05
Hr. Brougham beklagede, at den gamle Skik i Forveien at underrette Oppositionen om Talen fra Thronen var gaaet af Brug Oppositionen burde have havt i det mindste tre Dages Frist forat tage den i Overveielse. Han havde aldrig hørt en saa intetsigende Tale som denne; thi den indeholdet blot komme Rum for de vigtigste Gienstande. Saadanne Taler blive ikke til andet enden giensidig Complimentering imellem Parlamentet og Thronen, og de kunne uden Skade reent falde bort. Hvad Overslaget af Statsudgifterne angaaer, saa har man slet ikke Aarsag til at være bange for at det skal blive for lavt; man har vel tilforn forpligtet sig til Besparelser; men hvad er der vel kommet ud deraf Det var en stor Mangel ved Talen, at det Ord Jrland ikke forekom i den, saaledes blev fordum det Ord Amerika sprunget over paa en Tid, da alles Hierter vare opfyldte dermed. Han maatte formelig protestere mod denne Udeladelse og forventede, at den vilde blive retfærdiggjort og at en Forholdsregel vilde angaaende dette Land blive foreslaget bygget paa liberale Grundsætninger, som kunde tiene til at forebygge Forbrydelser og Religions Uroeligheder. Han haabede at Overslaget til Statsudgifterne maatte blive nedsat uagtet de latterlige og udvortes Bestræbelser for at sætte en udvortes Pragt til Skue; hvis ikke vilde Parlamentet paadrage sig en alvorlig Dadel Alt mueligt burde bespares og de trykkende Paalæg ophæves, naar man vilde betragtes som Publikums Repræsentation. At sladdre og Paladser og om architectoniske Skiønheder paa en Tid som denne, var at gaae følesløst tilværks, og han vilde ved Aabningen af det nye Parlament paa det høitideligste protestere mod et saadant Forhold. Hr. Canning svarede: at han ikke forefandt i alt dette, nogen gyldig Erund til, at der ikke skulde holdes nogen Tale fra Thronen. Takadressen paalagde Parlamentet ikke nogen Forpligtelse. Ministerne havde formaaet Kongen til at sammenkalde Parlamentet paa denne ubeleilige Aarstid for at bevirke dets Sanction paa den givne Tilladelse til Kornindførselen; da Opsættelsen dermed kun vilde give et skadeligt Exempel. Hvad Sagen selv angaaer, saa stemmer han ikke saa aldeles overeens med Wynn, at Kornlovene skulle blive uforandrede; og naar Parlamentet kommer sammen paa nye efter Julen, saa vil han paa Regieringens Vegne foreslaae nogle Forandringer i dem. Men Regieringen meener ikke at saadanne afbrudte Forhandlinger om denne Gienstand vilde være fordeelagtige. Hvad Budget angaaer saa havde man ingen Grund til at befrygte noget Uhyre; han kunde ikke bil ligge den Vrede Hr. Brougham havde ødslet med. Ogsaa vilde det føre nogen Vanskelighed med sig at omstøbe hele Regieringens Form for at bekonomisere; han meente, at det kun vilde have skadelige Virkninger paa en Tid som denne at standse med de offentlige Arbeider. – For at vedligeholde Freden maatte desuden visse bestaaende Indretninger holdes vedlige. Man maatte være istand til at holde Tractaterne oprette og f. Ex. i Portugal kunne forhindre de aggressoriske Ophidsninger, saaledes kunde Freden sikkres, for bedst Kiøb og det forebygges, som kunde indvikle Europa i en Krig. England vilde bestemt ikke taale, at en fiendtlig Magt tillod sig at gaae over Portugals Grændser og maatte derfor lade sin Flaade forblive paa Tajofloden. Det var Ministernes Forsæt at ville længere hen foredrage Jrlands Anliggender for Parlamentet; men de vilde ikke lade sig forlede til en overilet Discussion derom. Den eneste Forholdsregel, som Regieringen nu havde i Sinde, var at foreslaae Jndemnitets=Billen. Derpaa androg Hr. Hume paa et vidtløftigt Amendement, hvorved hele Takadressen var blevet kalfatret; men det blev efter en lang Debat forkastet med 170 mod 24 Stemmer.