Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-11-07
Hvad Hr. Holm anfører om, at Regieringen bør være Formynder for Bønderne, da bemærkes: 1 At Bonden ingen Formynder ellers behøver, altsaa heller ikke imod Godseieren, som Hr. Holm dog ved ikke vil antage i Særdeleshed vilde bedrage ham mere end enhver Anden, og eib eller kan det, da Fæstebonden som oftestekiender Værdien af den Gaard hvorom der handles, bedre eller dog ligesaa godt som Godseieren. 2) Smager Hr. Holms Ønske snarere af at Regieringens Indblanding skulde tvinge Godseieren, til lettest at affinde sig med Bonden paa hans egen Bekostning, hvilket fuldkomment stemmer med Hr. Holms øvrige yttrede Liberalitet i denne Sag. Hvad han skriver om de høie Jndfæstninger, behøver, som forhen gienddrevet, intet Svar. At han henpeger paa Stamhuse, som han vel ogsaa har ondt af med usus fructuarius, fortiener eiheller nogen Giendrivelse. At han vil henføre Hoverie under den forhadte Kategorie af Tvangsarbeide, er en Feil, da det ei er dette mere end enhver anden Kontrakt om Arbeide, som den Paagieldende er tvungen til formedelst forud indgaaet Akkordt. Despotiet under den liberale Maske stikker atter frem hvor han siger: "Man behøver vist eiheller at bemærke, at der sikkert ingen Betænkelighed kan være ved &c." Det er ogsaa en god Retsphrase, at Godtgiørelsen for Hoveriet bør være saa lav, for at Regieringen, uden Samvittighed kan tvinge Bønderne af et heelt samlet Gods til at indgaae en Godtgiørelse for Hoveriet for 1/4 eller af Værdien, men imod Godseieren og dennes Familie har Regieringen ingen Samvittighed efter Hr. Holms Mening. See fremdeles, hvor han siger: "Skulde det forresten komme an paa om alle en Hovedgaards hoveriegiørende Bønder &c." thi en Godseiers Eiendom er jo Priisgods efter hans Mening, og følgelig maa Godseieren takke Hr. Holm, at han dog under ham Noget. Hvad han, for ret at giøre sit billede af den elendige Fæstebonde sandsynligt, anfører om Huusmanden, der lever lykkeligere end Gaardmanden, da er dette vist kun Tilfældet der hvor denne, enten ved særdeles Uheld, eller egen Skyld er sat i en saa fortvivlet Stilling. Vi have kun besvaret dette, fordi slige patetiske Tirader og Godhed paa Andres Bekostning, saa let finder almindelig Jndpas, og det er bleven Mode at disponere over Andres, især Godseierens Eiendom, uden at denne derfor just har nødig at frygte for at Regieringen eller Stænderne i mindste Maade, vil tage Notits af et saa umoderat og umotiveret Forslag og en saa iøinefaldende urimelig lav ansat Godtgiørelse. Uden derfor at indlade os paa videre, bede vi kun Hr. Holm at læse, hvad der i denne Anledning er skrevet i Dagen for Marts d. A. og i No. 291294 af samme Blad for f. A., konfr. og Svarene, som den foreslaaede Reformation i Kiøbenhavnsposten, No. 161 har foranlediget, nemlig om Hoveriet i No. 164. Bemærkninger til No. 161 i No. 178 § 179. Giensvaret paa samme i No. 185 a 186. Endvidere Svaret i Dagen No. 175 S. 174 samt tidligere i vestsiellandske Avis No. 10 for 3die Februar 1835 og fremdeles Dagen No. 249 for Oct. d. A., samt Giensvaret til Hr. Fr., indført i Statstidende No. 251. 252, da vi maae antage, Sagen bør interessere ham i den Grud, at han bør læse Alt for og imod samme, naar han vil indlade sig paa at give Lov-Forslag.