Berlingske Tidende, 1834-02-19
Grækenland. Nauplion, den 18de December (Uddrag af en Tydsk Mands Brev, – "For to Uger siden ere vi, efter en Seilads af sytten Dage, lykkeligen ankomne fra Triest hertil. Det var silde om Aftenen, da vi, drevne af en frisk Søevind, seilede forbi Jtschkales Klipper, og kastede Anker paa Nauplions Rhed, midt imellem store og smaae Skibe, for her foreløbigen at tage vort Natteqvarteer. Reppe var Dagen frembrudt, førend vi bleve omroede af Havnemesterens og Sanitetsvogterens Baade, som strax, da vil ankrede, havde faaet Øje paa vort Skib og beholdt det i Sigte. Reppe havde Capitainen været en halv Time i Land med sine Papirer, Pakker og Breve, førend vi saae ham roe tilbage med et halvt Dousin af vore Landsmænd. Nu begyndte der en Hilsen en Spørgen efter Hjemmet, efter Breve, de modtagne Breves Aabning, den glade Læsen og den hele Herlighed, som Ankomsten af Efterretninger fra Brødre og Venner udbreder i en fjer og saa tætforbunden Colonie. Snart kom andre Barker; Samfærselen blev livfuld, og vi roede omsider i større Følgeskab til Træ-Quien og til Sanitetets Hytter. Her fandt vi en Forsamling af Grækere og Bayrer, af Militaire og Civile, Mange, som vare begjærlige efter at see og høre os, Mange, som ogsaa vilde være os behjelpelig. Et Skibs Ankomst fra Triest er altid en vigtig Begivenhed for den Bayerske Deel af Nauplions Befolkning, og vi kunne ikke med mere Begjærlighed spørge dem om, hvad der foregaaer her, end man her underretter sig om selv de mindste Ting fra München. Ogsaa veed man her saa nøje Besked om Alt, lige indtil Dødsfald, Bryllupper, Befordringer, Naadesbeviisninger, Theater og Assembleer, at jeg først her erfarede Meget, hvad i de sidste Maaneder af mit Ophold i München var undgaaet mig af sammes Tidsbegivenheder. Efter nogle Timers Forløb var jeg indqvarteret i min ny Boelig, tre Værelser med en henrivende Udsigt. Bajen ved Argos laae foran mig, og over denne Artemisions, Parthenions høje Masser, og i den dybeste Baggrund Kyllenes Snetoppe. Hvilket Amphiteater, i Særdeleshed om Aftenen, naar Maaneskinnet, lyser derover, og hvilken Baggrund af Historien, af Danaus, Atriderne og Helen, fra hine Aartusinder lige ned til vore Dage. – Staden er snæver, larmfuld, broget ved Sammenknyttelsen af det Gamle og det ny, kroget, slet broelagt, ja endnu paa flere Steder i Ruiner; men fuld af livlig Travlhed, saa at stor Vrimmel og Tummel, i Særdeleshed ved Havnen, paa Bazaren og ved Porten ud imod Fastlandet, trænge sig igjennem hinanden; Folket er, uagtet sin Stortalenhed, hengivent til Orden og betænksomt til sine Forretninger. Vagterne have her ligesaa Lidet at gjøre, som Politiet, og jeg hører, at Listerne paa de i Bayern saa hyppige Politie forseelser, f. Ex. Drukkenskab, Slagsmaal, Tyverie og usømmelig Opførsel mod Fruentimmerne, – er her tillands meget korte, ja i mangen Maaned ere de ganske tomme. – Riigdom findes kun i faa Hænder, og denne er meest erhvervet ved Uretfærdighed eller Aager; Velstand hersker blandt flere Kjøbmænd, men de flestes Lod er maadelig. Meget gaaer paa Credit. Handel og Samfærsel fordre Tid og Leilighed, forat vorde solid; men Massen af Befolkningen er fattig og nødlidende, Embedsmændene uformuende og, som jeg hører, blive de heller ikke regelmæssigt betalte i Provindserne; dog er der megen Leilighed til at fortjene Penge for Enhver, der har lært Noget og vil røre sig, thi foruden Regjeringen og Besætningen komme endnu Fremmede af alle Nationer, Diplomater med deres Hoteller, Søestationerne, der ofte bringe Hundreder af Søeofficerer og Matroser i Land. Det er saaledes intet Under, at alle Fornødenheder staae i høi Priis og at mange Penge komme i Omløb; dog siger man, at de forsvinde ligesaa hurtigt, som de komme ud. Min Huusleie er omtrent dobbelt saa dyrt, som i München. Udgifterne for Næringsmidler holde sig paa begge Steder omtrent i Ligevægt. Klæder ere ikke dyrere, men derimod Vadsk, Lædertøi, i Særdeleshed Huusgeraad og Tjenestetyende. Torvet er endnu paa denne Tid opfyldt med de skjønneste Hangeurter, der komme fra Attica og Derne, med Viindruer, Pommerantser, og desuden med alle Slags Fiske. Heller ikke savnes der Agerhøns, vilde Høns og Vagteler, Lam ere her i Overflødighed, og i Slagterboderne foran Porten ganske godt Ore- og Kalvekjød, saa at Enhver kan her forsyne sit Kjøkken ligesaa godt som i Munchen, ja endog med større Valg af Kjøkkenurter, Frugter og Havets Gaver, og ikke dyrere. Landets Vine ere tildeels af en ubehagelig Smag, tildeels for tunge og for søde; de franske Vine, ere endnu meget dyre; og har der indfundet sig en tydsk Landsmand og Apotheker, der ved Hjelp af nogle Gasarter og Præparater forvandler Landets egne Vine til meget uskadelig Champagne, og Bordeaux-Vine; ogsaa tilbereder han Mineralvand, som han afsætter i stor Mængde, især til Skibene. Han fortjener herved Mere, end som Apotheker; denne vil i det Hele taget, Jngen her betale, ligesaa lidet som Lægen. (Slutningen følger.)