Norske Intelligenssedler, 1772-09-30
Fortsættelse af No. 36. Historie om den tapre Tistrand og den skiønne Jndiana. Efterat hendes Fader, Keiseren, var gaaet, og hun nu var allene, begyndte hun at græde, og sagde ved sig selv. Jntet Fruentimmer paa Jorden er saa ulyksalig, som Kongers og Fyrsters Døttre, thi andre kan gifte sig for Kierlighed, men vi maae være som et Offer for det ganske Land, til dets Handel, Velfærd og Bedste, jeg tilstaaer at Kongen af Spanien er en mægtig Potentat, og kunde derudi være Lyksalig, kunde jeg ikkuns forglemme den Had til ham for Kunchins Død. Men, hvad skal jeg giøre. - at modstaae min Faders Villie vil ikke gavne mig, og mit Hierte tragter efter en Kongelig Krone - J det samme kom hendes Moder Keiserinden til hende, efter Keiserens Begjæring, at overtale sin Datter; Jndiana mødte hende med største Ærbødighed. Keiserinden saae paa hendes Øjne at hun havde grædet, og derfor sagde: Hierte Datter, er det nu Tiid at græde, da der tilbydes dig saadan Lykke, Jndiana gjorde samme Undskyldning for hende som for sin Fader; men som hun selv var en Christen Princesse, og den Grækiske Keisers Datter, saae hun gierne at hendes Datter fik en Christen Konge, efterdi hun hemmelig havde oplært hende i den Grækiske christelige Religion, derfor talede hun til det beste om dette Giftermaal og raadede hende dertil, eftersom det angik hendes Velfærd og Sallighed. Jndiana kyste Moderens Haand og takkede for god Raadføring, lovede at betænke sig derpaa efter sine Forældres Villie. Saa snart Keiserinden gik bort, gik Jndiana til Sengs, men fik ingen Roe den heele Nat for Tanker og Drømme. Om Morgenen, lod hun hente Kong Alsonius Contrafej, som Tistrand havde med sig, og da hun saae at Kongen ikke var 30 Aar, og derhos en deylig Herre, fik hun i Sinde at give sit Samtykke dertil, dog bad hun om nogle Dage til at betænke sig derpaa. Jmidlertid lod Tistrand, efter Mogels befaling, de Spanske Skibe legge til Landet, og saa blev Ægteskabet besluttet imellem Kong Alsonius og den skiønne Jndiana. Derpaa blev en Dag berammet, som det offentlig skulle bekiendtgiøres; der var da forsamled mange Konger, Fyrster og Herrer, saavelsom Fyrstindens Fruer og Jomfruer, alle paa det kostelligste beprydet med Guld, Perler og Ædel-Steene; Paa den høyre Side sad den skiønne Jndiana med blot Ansigt, som foruden sin undsigelige Dejlighed, skinnede som Solen af Guld og andre Kostbarheder. Paa den venstre Side sad Kron=Prindsen, den deylige og tapre Orantes, meget prægtig. Udi Salen hørtes en liflig og deylig Musik af adskillige Jnstrumenter; Jmidlertid lod Tistrand 12 Spanske Adelsmænd, som vare klædde i meget ypperlige Klæder, indbære de kostelige Gaver deres Konge skulle skiænke sin Brud, som vare uskatterlig; Selv var den Ædle Tistrand iført kostelige Klæder, og derhos en deylig Herre, saa han af alle Jndianske Herrer blev beskuet med Forundring, og efter at han havde gjort sin ydmyge Reverens for Keiseren og Keiserinden, Prindsen og Princessen, gjorde han en meget smuk Oration for dem alle, angaaende sit Ærende, hvilket de alle besvarede med Ærbødighed, og tilsagde ham, hvad han paa sin Konges Vegne begiærede. Derpaa annammede Jndiana de kosteligste Gaver og erklærede sig for Kong Alsoni Brud, hvorpaa hun af dem alle blev gratuleret for Dronning af Spanien. Derefter blev holdet et prægtigt Maaltid, som endtes med Tornering, Dands og anden Lystighed, hvori Tistrand blev beundret som Mester. Fortsættelsen følger.