Berlingske Tidende, 1829-07-29
Alle herværende constitutionelle Portugiseres Opmærksomhed er nu henvendt paa Terceira. Denne Øe er forsynet med Alt, hvad der behøves til et langvarigt Forsvar, og dens Gouverneur, GrevVillafior er bekjendt som en Mand af Tapperhed. I en den 13de d. M. udkommen Beskrivelse af en Reise til Constantinopel i Aarene 1827 - 28, af C. C. Frankland, om taler Forfatteren det Besøg, som han aflagde hos den bekjendt excentriske Englænderinde, Lady Hester Stanhope (Pitts Nærbeslægtede, der i mange Aar har levet i Østerlandene, nu er aldeles nationaliseret og staaer i stor Agtelse hos de Jndfødte Hun fortalte ham Følgende, der oplyser Forholdet imellem Sultanen og Vicekongen i Ægypten. Hendes Forbindelse med Orientens Magnater, og det, man veed om begge disse dens mærkeligste Mænd, Mahmuds og Mahmet Alis Charakteer, gjør Fortællingen troværdig. Overhovedet er i den aldeles ingen Usandsynlig hed. - Paschaen af Ægyptens stigende Magt havde i lang Til opvakt Sultanens Skinsyge. Denne frygtede, at hiin tidlig eller silde skulde afkaste Vasalaaget. Forgiæves afsendte Serailets troløse Politik Capedgi Badschis, væbnede med Snigmorderdolke, til Pyramidernes Hovedstad; forgiæves søgde dets underfundige Saltelliter ved Rænker eller ved Forgift at befrie Porten fra en saa farlig Rival. Mahmet Ali var alt for omhyggeligen advaret af sine Spioner i Constantinopel til at han, selv en listig Rænke mager, skulde gaae i Fælden. - Omsider udfandt Sultan Mahomed et Stratage, der forekom ham at være saa kløgtigt, at det umueligen kunde mislykkes. J sit Harem havde han en Slavinde fra Georgien, hvis Skjønhed og Eenfoldighed, efter hans Mening, maatte gjøre hende særdeles skikket til den Udaad, hvis troskyldige Redskab hun skulde være. Troe paa Talismaners Kraft er almindelig i hele Østen, og Sultanen, med sin desultoriske Oplysning, deler sine Landsmænds traditionelle Overtroe. Han lod den smukke Georgianerinde kalde til sig, forsikkrede hende om sin særdeles Gunst, og, som en Følge deraf, om sit Ønske, at fremme hendes sande Vel; han fortalte dende, at det var hans keiserlige Villie, at bortskjenke hende til Mahmet Ali, hvis Magt og Rigdom var grændseløs, som de Landes Udstrækning, over hvilke han herskede som soverainFyrste, ingen paa Jorden liig, uden Sultanen, den store Padischa selv. Fremdeles gjorde han hende opmærksom paa den overvættes Lykke, der vilde vorde hendes Lod, dersom det lykkedes hende at vinde Mahmet Alis Kjerlighed; hun vilde da vorde Ægyptens mægtige Dronning. Men for at forvisse hende om Opfyldelsen af hans faderlige Ønsker for hendes Fremtids Lykke, skjænkede han hende en Talisman i en Ring, som han satte paa hendes Finger med disse Ord: Grib det gunstige Øjeblik, naar han hviler ved din Barm, saa kast denne Ring i et Glas Vand; har han saa tømt det, saa er han for bestandig Din." Gerorgianerinden modtog Tilbudet med Glæde, og besluttede, forblindes af den Herlighed, der ventede hende, bogstaveligen at adlyde Sultanens befaling. Hun sendtes til Cairo med megen Pragt og med mange Slaver, der medbragte kostbare Foræringer til Mahmet Ali; men denne, atter advaret af sine Spioner i Constantinopel, som havde mærket Uraad, frygtede meest for Sultanen nu, da han sendte ham saa kostelige Gaver. Han vilde derfor ikke lade sit Ansigt lyse over den smukke Georgianerinde, men bortskjænkede hende til hans Fintimme Ven, Bille Aga, Pascha i Alexandria, til hvem han længe af Skinsyge havde baaret hemmeligt Nag. Hiin blev meget glad over dette Beviis paa Mahmed Alis Venskab. Da den stakkels Georgianerinde var gaaet glip af Paschaen i Ægypten, meente hun, at det var det Klogeste, at vinde Agen ; i et ømt Øjeblik gav hun ham Kjerlighedsdrikken paa den Maade, som Sultanen havde foreskrevet hende for hans Ven Mahmet Ali. Agaen tømte Bægeret og faldt død omkuld. Georgianerinden skreg; Eunucherne fra Haremerstyrtede ind og bare deres Herres Liig bort. - Da hun blev beskyldt for at have forgivet Aggen, svarede hun med største Rolighed: "Jeg gav ham et Glas Vand, hvori jeg kastede en Talisman. Her er Glasset og her er Ringen." Ringen laae virkelig i Glasset, men Stenen, som den indfattede, var smeltet i Vandet. - Denne Historie er ikke den eneste af dette Slags der er almindeligen bekjendt om den oplyste og humane Sultan som med saa meget Energie tilegner sig Europas Civilisation Han bliver stedse en Tyrk.