Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-03-18
Nyeste Post-Efterretninger. Fra London meldes følgende under 4de Marts om Forhandlingerne med Spanien: Den Engelske Regiering har erholdet Depescher af det Jndhold: at de Spanske vel gierne modtage dens Mægling og indvilge i, at Konstitutionen bliver paa nye taget i Overveielse af Kongen og de Cortes, om et nyt Kammer i Lovgivningen bør indføres, som kunde hæve Fastlands-Magternes Bekymringer; men at Spanien, førend det indvilger saameget, i Forveien fordrer og forlanget, at Kongen af Frankerige, skal trække sin Armee tilbage fra Grændsen, fordi det paa ingen Maade stemmer overeens med den Spanske Nations Ære og Værdighed, at lade Skinnet blive tilbage af, at denne Magt vil udvise en saadan Eftergivenhed mod Frankerige, af Frygt for dets Vaaben. Det synes, at den Franske Regiering har bestemt vægret sig ved at opfylde dette Forlangende, fordi den derved vilde ganske overlevere de Spanske Roialister til de Constitutionelles Discretion. Ved denne Tingenes Tilstand vedbliver den Engelske Regiering at anvende al mueligt for at udfinde en Middelvei. Ogsaa fra Madrid meldes: at Sir Vm. Acourt og de Personer, som høre til hans Legation idelig paadrive, at der foretages nogen Forandring med Constitutionen. Man forsikkrer, at Frankerige ikke er utilbøielig til at indstille sine Troppers Marsch; men at det ikke vil trække dem tilbage, som allerede have indtaget militaire Positioner paa Grændserne, og ikke heller udsætte de videre Krigsudrustninger. Man formoder at det var i Anledning heraf, at Hr. Canning nyelig har yttret i Parlamentet, at Haabet om Freden vel var meget aftaget; men dog ikke aldeles tilintetgjort. – Hr. Canning har faaet et meget heftigt Angreb af Podagra og kan derfore ikke tage Deel i Parlamentets Forhandlinger. Under disse Omstændigheder bliver nu Lord Sommerset forventet tilbage fra Paris. Man har ogsaa havt Efterretninger saavel i London som i Paris fra Bajonne om, at han var ankommen dertil fra Madrid, og at ifølge deraf det Spanske Kabinet havde vægret sig ved at modtage nogen fremmed Mægling, saavidt Forandring i Constitutionen angaaer, men Jourual des Debats siger: at han har endnu ikke forladt Madrid, men at det er Lord Attlereagh, en Søn af Greve Hoyeton, som er ankommen til Bayonne. - Det Engelske Ministerium har endnu ikke erklæret hvilken Politik det har sinde at følge, ifald Krigen bryder ud. Oppositionen vil at England skal ubetinget tage Spaniens Parthie; de som ere mindre heftige raade: at overlade den Hielp, som man vil forunde Spanien til private Personer, for at Regieringen stedse kan blive i den Stilling, at den kan træde og som Mægler. De som høre til dette Parthie gaae ud fra den Paastand, at Spanien desuden er istand til at forsvare sig selv. Jmidlertid lure Ca perne i hundredeviis i de Engelske Havne, paa det første Tegn til Fiendtligheder for at gaae i Søen under Spansk Flag, og man holder sig overbeviist om, at den Franske Søemagt vil i dette Tilfælde ikke blive tilstrækkelig til at beskiærme Handelskibene. - Under denne Uvished hvori Englands Politik for Øieblikket svæver giver Folkestemningen til Spaniens Fordeel sig saameget stærkere tilkiende, og i London Tavern er et meget glimrende Giestebud blevet givet de Spanske og Portugisiske Gesandter under Lord William Bentinks Forfæde, og hvorved Hertugen, af Susser var tilstæde. Præsidenten udbragte de Spanske og Portugisiske constitutionelle Kongers og begge Nationers Sundheder. Disse Skaaler bleve drukne under de lydeligste Biefaldsraab, og blev kort og værdigt besvarede af den Spanske Gesandt Hr. Jabat, og i en udførlig Tale af den Portugisiske Hr. Sarmento, som udbragte en Skaal paa Staden London og dens Handels Velgaaende; ved de øvrige Sundheder, som bleve drukne, holdt Hertugen af Susser, Marg. af Landsdovn, Hertugen af St. Lorenzo paa Spansk, og hans Sekretair paa Engelsk, Hr. Baring og andre Taler, hvoriblandt Marqviens var den meest udmærkede og som endte med den Togst: Paa Nationernes Uafhængighed, at det stedse maae være Naboenationernes Villie, som det er deres Pligt, at agte den, Denne Togst blev drukken med tre Gange tre lydelige Hurraraab.