Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-07-16
Odense. Vel veed denne Tidendes Redacteur, at Navnene F. Schiøtt og C. Bagger kun betyde saare Lidet i Modsætning til de ærefrygtindgydende Navne, som Skriftcommitteens Medlemmer i Trykkefrihedsselskabet bære; men han kan dog ikke undlade her med bifald at anføre Noget af hvad den med et fleersidigt Talent begavede Pastor F. Schiøtt i den af ham redigerede "Fyenspost, har sagt om Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug. "Dersom det er sandt - siger Hr. Schiøtt - at den Retsindige ikke uden en saare smertelig Følelse kan være Vidne til, hvorledes Mangel af Eenhed, Sammenhold, Fasthed og Energie forøder de bedste Kræfter, spilder den beleiligste Tid, bryder de skjønneste Forventninger og skaber Mørke og Forvirring i talløse Forhold og Kredse - da er ogsaa dermed den Fornemmelse betegnet, med hvilken en stor Deel af det danske Folk har fulgt Retningen af den Virksomhed, som Bestyrelsen af Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug efterhaanden udvikler. Thi kaste vi et Tilbageblik paa dette Selskabs glimrende Oprindelse, betragte vi til ligge den betydelige Sum af intellectuelle og tildeels materielle Midler, som dette Selskab besad og endnu besidder, og undersøge vi dernæst, hvad det i et Tidsløb af 5 Aar har udrettet, saa fremtræde visseligen de skuffede Forhaabninger tømme og øde som Fichtes Spaadomme om det tydske Folks Gjenfødelse i Pestalozzis System. Vorder derfor nogensinde dette Selskabs Tilværelse og Virken optegnet i Historiens Bog, da vil Sandheden upaatvivleligen sætte det følgende Eftermæle: J Aaret 1834 opreiste en Samling af Danmarks gode Mænd det Banner, paa hvilket Trykkefrihedens betydningsfulde Navn var skrevet. Dette Banner vaiede høit og mægtigt over Danmark Rige, og store Skarer strømmede til og stillede sig omkring det, opfyldte af glade Forventninger om de Ting, som skulde komme. - Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug, havde saaledes constitueret sig og dets mangfoldige Kræfter varslede en ny og skjøn Epoche i Fædrelandets litteraire Væsen. Det danske Folkeblad, Selskabets offentlige Organ, udfoldede sine Vinger og hilstes venligt, modtoges kjærligt i alle Kredse og af alle Stænder. J Tale, og Skrift glødede de livligste Forhaabninger om det, som nu skulde bevirkes. Men Kræfterne bleve ikke concentrerede, Mangel af Sammenhold avlede vaklende Principer, sørgelige Jnconseqventser gjorde sig gieldende og Selskabets Bestyrelse, der slutteligen tragtede efter Enevælde paa Censurens Gebeet, savnede den fornødne Energie, forat fremkalde og bevare Lys og Orden i det begyndende Chaos. Da fik Folket Syn paa disse Tendentser, der ikke virkede for Trykkefrihedens rette Brug. Det danske Folkeblad blev ikke læst af det danske Folk, Selskabet tabte sin høie Betydning og nedsank til en hverdagsagtig og peconomisk Forening om Bestyrelsen af en udbredt Boghandel, hvorfra Skrifter kunde leveres til den allerbilligste Priis. J Provindserne vare Filialselskaberne denne Boghandlings Commissionairer. Saaledes blev Udbredelsen, af forskjellige Skrifter, men ikke Trykkefrihedens rette Brug, Hovedmaalet for et Selskabs Bestræbelser, der oprindeligen havde forjettet saa Meget." J Slutningen af denne formeentligen velskrevne Artikkel hedder det: Billig Bogladepriis vil sandsynligviis værne om Trykkefrihedsselskabets Existents, men den vilkaarlige Overeensormyndighed, som dette Selskabs Skriftcommittee begynder at eftertragte, bør ikke alene uopholdeligen vises tilbage, men med Protesten maa tillige en alvorlig og kraftig Mod arbeiden staae i uadskillelig Forbindelse. Til den Ende bør enhver Journalist, der har Syn og Sands for sit vigtige Kald, meddele sit Publikum en Oversigt over den Virksomhed, som Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug, eller rettere dette Selskabs Bestyrelse i det henvundne Qvinqvennium har udviklet. Det vil da vorde klart og vitterligt, at denne Bestyrelse, navnligen Skriftcommitteen, er kommen paa en Afvei, der fjerner Selskabet fra dets oprindelige og skjønne Bestemmelse. Skulde da den Tid oprinde, at det danske Folkeblad virkelig vorder læst af det danske Folk, saa vil ogsaa mangt et Blik vorde skjærpet, og Auctoritetstroen skal da aldeles ikke faae nogensomhelst Magt over den frisindede og sandhedskjærlige Presse."