Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-26
Man melder forresten fra Frankrig, at den franske Regiering har ganske opgivet sin Plan, at opstille et Observations Corps i de sydlige Provindser. Derimod veed man, at den tager en meget virksom Andeel i de politiske Underhandlinger angaaende Begivenhederne i Neapel. – Den franske Minister ved det østerrigske Hof, Marquien af Caramare, skal være forsynet med meget udstrakte Fuldmagter til at træde i Underhandling med de øvrige allierede Hoffer, hvilke Underhandlinger skulle, som man siger, aabnes i October. Det Rygte udbreder sig endog, at Hertugen af Richelien og Hertugen af Wellington ville begive sig til Wien, da Lord Castleragh ikke kan bortsterne sig fra London, formedelst Englands nærværende Stilling, og for at overvære de høie allierede Monarchers personlige Sammenkomst, som skal finde Sted paa Grændsen af det østerrigske Schlesien, og hvorved ogsaa Fyrsten af Metternich og Greven af Capolistria skulle være tilstæde. Disse Rygter udbrede sig i de høiere Circker, og man maae forvente Bekræftelsen derpaa. J Henseende til de neapolitanske Anliggender, skulle Frankrig og England foreløbigen have givet deres Samtykke til, at man ikke skal erkiende den neapolitanske Statsforandring og den nye Regiering, som derved er bleven indført; derfor vil man heller ikke modtage de diplomatiske Agenter, som ere blevne afsendte fra denne Regiering. Man forsikkrer derfor, at man hverken i Paris eller London vil modtage de neapolitanske Gesandter under deres officielle Charakteer, men blot behandle dem som private Personer og modtage deres confidentielle Meddelelser. Den franske Regiering befinder sig forresten i et ganske besynderligt Forhold derved, da Kronprindsen, som nu er Rigsforstander i Neapel, og som er den nye Statsforandring hengiven, er Fader til Hertuginden af Berry, og staaer saaledes i den nøieste Familie-Forbindelse med den regierende Kongeslægt i Frankerige. – Den Brittiske Ambassadeur i Paris fik den 13de Septbr. Depescher fra Neapel af 31te August, som skulle være af stor Vigtighed. Courereren fortsatte sin Reise med dem ufortøvet til London. - Hertugen af Gallo har nu tiltraadt sin Tilbagerelse til Neapel. – Den østerrigske Armee ankommer i fuld Marsch af tre forskjellige Veie, og samler sig stærkt i Lombardiet. – Man paastaaer nu almindelig, at Baiern vil lade en Hielpe-Armee paa 15000 Mand marschere til Jtalien; og man skriver fra München, at alle General Commandoer have faaet Ordre til at indkalde deres Permitterede. Kavalleriet begynder ogsaa at indkalde sine Heste. Reisende, som nylig have forladt Wien, melde, at man der venter den hellige Fader, og at et Pallads er indrettet til hans Modtagelse, uagtet den østerrigske Keiser ikke opholder sig i sin Hovedstad, men er den 7de Septbr. ankommen til Ofen. Det skal ogsaa være skrækkeligt uroeligt i hele Jtalien, naar man undtager i Storhertugdømmet Toscana; og der meldes saavel fra Wien som fra Paris, at Roe ligheden nu vakler stærkt i Piemont, og at man der trænger i en høi Grad til den Østerrigske Armees Ankomst. Rygtet siger ogsaa, at et stærkt Østerrigsk Corps skal opstilles i Turin. En Adresse fra Piemonteserne til Kongen af Sardinien er i Omløb i Landet, hvori Kongen opfordres i de kraftigste Udtryk til at give Landet en Constitution, og at følge Neapolitanernes Exempel, der ligesaavel ere Jtalienere som de, hvis Revolution derfore maae betragtes som et Familie Anliggende. – Genua, hedder det, er i en stærk indvortes Bevægelse. J Savoien og Nizza aander man Friheds=Luften fra Frankerig. Folket er sin Konge hengiven; man forlanger Borger= og Trykkefrihed, og et Parlament; gives der nogen Piemonteser, som kunde tilraade Hs. Majestæt at forene sig med Østerrigerne, og at betiene sig af deres Hielp i de nærværende vanskelige Omstændigheder, hvori Jtalien befinder sig, saa vilde han gjøre sig skyldig i et Jtaliensk Landsforræderie. Hvad skal man frygte, maaskee dette: at Østerrig skulde besætte vort elskede Fødeland, Østerrig maae nu vide, at Jtalien har traadt sine Børneskoe o. s. v.