Viborger Samler, 1849-05-15
At Hr. Pastoren saavelsom de øvrige Medlemmer af Forstanderskabet ikke have været tildeelte nogen absolut afgjørende Stemme i den skeete Fordeling, er sandt og vistnok fuldkommen i sin Orden, saamegetmere som flere af Forstanderskabets Medlemmer vare blandt de Skadelidte, der vilde blive og blev tilstaaet Andeel i de indkomne Gaver. At Fordelingen, som Hr. Pastoren dernæst bemærker, da tilvisse var bleven anderledes, nemlig naar han og Forstanderskabet skulde have foretaget den, kunne vi ikke Andet end indrømme, eftersom den Mening, de i det første Møde i den Retning gave tilkiende, omtrentlig gi ud paa, at Fordelingen skulde være et Regnestykke, saaledes af den Rigeste som den Fattigste skulde i Forhold til Skadens Beløb være at stille ligge derlagtige i de indkomne Gaver. Vi have i det første Møde og fremdeles bestemt og klart udtalt de Principer, der vilde blive lagte til Grund for Fordelingen og ligeledes have vi i ethvertsomhelst af de afholdte Møder ikke een, men mangfoldige Gange opfordret saavel Forstanderskabets Medlemmer som de øvrige Tilstædeværende til at besvare de opstillede Spørgsmaal, saavelsom overhovedet tilat meddele de Oplysninger, der vare nødvendige, for at Fordelingen kunde skee i Overeensstemmelse med Retfærdighed og Billighed. Endnu have vi ikke hørt eller seet fremsætte Noget imod den skete Fordeling, der har kunnet rokke vor Overbeviisning om dens Rigtighed, og at Forstanderskabets Medlemmer i en ikke uvæsentlig Grad har erkjendt det Retfærdige og billige i de af os fulgte Grundsætninger synes dog noget godtgjort derved, at de stillede til vor Disposition de dem fler Steder fra til Fordeling betroede Gaver, ligesom Hr. Pastoren udenfor Forstanderskabet endyderligere har givet en saadan Erkjendelse tilkjende, ved umiddelbar førend den endelige Uddeling at stille til vor Raadighed et ham personligen til Fordeling tilstillet Pengebeløb af 54 Rbd. ad 4. Paa Regnskabets 3die Side vil Hr. Pastoren finde de omspurgte Rentekammer=Skrivelser anførte med Datum, nemlig den 29de Januar og 8de April 1848. For Enhver, der kan læse og blot nogenlunde fatte, er der i det af os offentligen aflagte i over 200 Exemplarer omdeelte trykte Regnskab anført Facta, der tilfulde belyse, at der i ingensomhelst Henseende er skeet nogen Forsinkelse fra vor Side - J denne Retning at have anført Mere i Regnskabet maatte sikkert ansees som en unødvendig Vidtløftighed, da isaafald enhversomhelst anden Specialitet burde have Plads der; men naar vi have tilkjendegivet i Regnskabet, at Bilagene m. m. henligge hos os til Eftersyn, da synes det at være en Selvfølge, at Sagens Enkeltheder derunder maa være indbefattede. Til disse Enkeltheder hører saaledes, naar eller hvilken Dato vi have besvaret Rentekammerets Skrivelse, betræffende den de Skadelidte derved tilstaaede Hjelp af Skatterne og da Hr. Pastoren synes at tillægge dette Spørgsmaal en særegen Betydning, skulle vi ikke tilbageholde ogsaa her at meddele Oplysning derom. Bemeldte Rentekammer-Skrivelse af 29de Januar blev os communiceret med Stiftamtets Skrivelse af 7de Februar og under 12te Februar besvarede vi denne Skrivelse blandt Andet med en Jndstilling om, at nogle Skadelidte, der ikke vare indbefattede under den afholdte officielle Taxation, maatte blive deelagtige i den af Skatterne tilstaaede Hjelp.