Berlingske Tidende, 1835-02-11
London, den 3die Februar. – Hvad der egentlig har gjort Chineserne saa opbragte, kan man lettelig see af de lange Actstykker og Beretninger, som Canton Register især meddeler; men man er derimod i Tvivl om, hvad der kan have bevæget den engelske Gesandt i Canton til at handle tvertimod det himmelske Riges, Love. Som en Følge af Ophævelsen af det ostindiske Compagnies Eneret til Handelen paa China, var nemlig Lord Napier blevet sendt derhen med Skibet Andromachen, for i Egenskab af en General-Consul at overtage den øverste Bestyrelse af de engelske Handels-Anliggender. Han ankom til Macao den 14de Julii, og begyndte med, strax at indsætte fire engelske Embedsmænd, uden først at gjøre de chinesiske Øvrighedspersoner nogen officiel Anmeldelse om sin Ankomst - skjøndt han allerede havde været der i ti Dage. – Vice-Kongen eller Gouverneuren af Canton, som netop fra Peking havde faaet en Næse, fordi han ei havde indberettet Noget til Keiseren, hverken om det ostindiske Compagnies Ophør eller om den engelske Consuls Ankomst, sendte nu Honqua og Mon qua, tvende af hans Mandariner, til Macao, for at meldt hiint barbariske Øje, (Lord Napier), at han skulde blive der, indtil fjernere Jnstructioner vare indløbne fra Peking. Men Lord Napier havde allerede overtraabt Lovene, og var seilet op af Floden til Canton. Nu afsendte Gouverneuren en anden Deputation, nemlig Quang Choofoo og Quang Hopo, med nogle Hong=Kjøbmænd, for at afskjære Englænderne Veien; men disse forfeilede Kutteren. Choofoo og Hopo kom, ligesom Honqua og Monqua, med uforrettet Sag tilbage og saaledes melder Vice-Kongen – Baaden indbragte fire engelske Diævle, hvis Ankomst aabenbart er en hemmelig Jndsnigen i Canton, og en utilgivelig Fornærmelse mod det himmelske Riges Love, hvilke man dog overalt maa adlyde, saagar i det barbariske England, hvormeget meer da ikke i det "himmelske Rige selv. Love, der ere langt frygteligere end Tordenens Brølen. Den 26de Juli skrev Lord Rapier et Brev til den opbragte Vice-Konge, som han lod afgives ved Cantons Porte; men det blev tilbageviist, fordi man ikke skriver Breve, men kun Bønskrivter til Keiserens Stedfortræder i det himmelske Rige. Alle Underhandlinger vare frugtesløse. Rejseselskabets chinesiske Tienere fik befaling til at forlade deres Tjeneste, og det forbødes alle Chinesere at landsætte Fremmede i deres Baade. Jkke desto mindre lykkedes det Lord Rapier at komme ind i Staden og at opslaae sin Bolig i det engelske ostindiske Compagnies Hotel. Den 9de August tilbøde HongKjøbmændene deres Mellemhandling; men den engelske Consul afslog det med Bestemthed. Nu toge ogsaa disse Parti imod ham og indbøde samtlige Kjøbmænd til en Forsamling i deres eget – chinesiske Hotel. Endnu samme Dag, som denne Sammenkomst fandt Sted, den 11te August, tidlig om Morgenen, sammenkaldte Lord Napier Englænderne og opfordrede dem i et glimrende Foredrag til, ikke at gaae hen til HongKjøbmændene, hvor man kun vilde overtale dem til at skaffe ham, den brittiske Consul, bort fra Canton, og han tilføjede, at Bayonnetternes Magt først skulde drive ham ud af Huset og at han heller vilde sætte Alt paa Spil, end opoffre den brittiske Nations Ære. Samtlige Englændere gik over til hans Mening og undertegnede et, i denne Aand affattet Brev til HongKjøbmændene; disse meddeelte den 15de et Svar herpaa, hvis Slutning lod saaledes: "Men nu er Vægring ved at modtage Befalinger fra Regjeringen Ulydighed mod det himmelske Riges Love. Vi ere Stats=Kjøbmænd og ere i alle offentlige. Sager de bestaaende Love en fuldkommen og ubetinget Lydighed skyldige.