Norske Intelligenssedler, 1814-09-16
(Jndsendt til Jndrykkelse, dat den 24de August 1814.) Tet thin Not Friendship Oniv prompto me Laye, 1 sollove virtue, wiere sle chines i praise - - 16 find an konnes Man i beat about. and Love him, court him, prase him in and out. Popes Epil. to the Sat. Endeel af Norges Frihed og Selvstændighed. Held den ædle Aronum, der i Jntelligentssedlen No. 181 saa skjøn talede Bondestandens Sag, og, sandelig, en Mand maae der til forat gjøre Landsfaderen opmærksom paa, de skrækkelige Byrder, Plager og haarde Undertrykkelser, der nu saa vilkaarlig dræber den Samlet, trykt og forlagt af N. J. Berg Landet opholdende, og - til dette Øiemed - saa suurt stæbende Bonde: "først, bleve vore Heste og Drenge ubarmhiertig behandlede, ved Skydsstationerne - siden Septbr. f. A. da Transportskydsen begyndte - af kande, i Landets Mundur klædte, Transportførere; derpaa mistede vi vore Heste, vore Redskaber, vore Karle, fra først i August d. A., da Armeen, hedte det, behøvede samme, til sine Bevægelser (i forrige Krig saae man Trosbeste udskrevne til saadant Brug) imidlertid maatte vi Bønder dog underholde vore Folk, end skiønt de laae allesteds omkring i Landets Tjeneste; - hidindtil bleve vore Heste dog kuns beholdte fra Stationerne, og ordentlig tilsagde men, nu, (først i August) bleve de tagne paa Landeveiene, med Vold og den mindst stærke Skyddreng fik Prygl, hvis han fandt det ubilligt, og atter og atter benyttede til Transport paa alle Veie og til alle Steder, indtil Heste og Redskaber ikke kunde slædes længere frem- og endelig, som Stempel paa det hele - fra midt i August - har vi Bønder den Fornøielse Nat efter Nat at slaaes daglig om vore egne Heste, med omvandrende, med Bidsler forsynede Soldater, som uden Pas, uden det mindste fra sine Officerer; uden den civile Øvrigheds Medvirkning, gaaer omkring som sande Røvere og stiæler Heste, hvor de findes, naar ikke Magten ved Haandgemænget fordriver dem fra Byttet. Hvad synes Norges Selvstændighed herom: Om disse Skrækkeligheder veed Landsfaderen sikkert ingen Beskeed, og ere de vist aldrig med hans Minde, altsaa min kjære, ædle Anonym, i Jntell. Sedl. No. 1 1/14, tael vor Sag hos den gode Konge- og da vil vist jeg og enhver Bonde velsigne dig og ham, naar vi, uantastet af vilkaarlig Magtsprog og Kaadhed, kan dyrke vor Mark i Ro og ophjælpe ved vor Sved vort gamle Norge. End Eet, der just falder mig ind: Jeg har seet en holdshest tages med Magt, for at skydse Stovler og Sko, af et Par uforskammede Tienere, der havde Nævemagten. Skal da en Bonde, Statens Støtte og Forsvar, udsættes for vilkaarlig Behandling af Enhver med Landets Mundur beklædt Mand, enten saa Officeer eller Gemeen, og rolig see paa at hans Hest, Redskaber, Mælk, Brød, Hø, Fruentimmer og mere, ranes og mishandles, uden at torde kny, blot fordi Landet gav denne til dets Forsvar skarpe Vaaben i Hænde... da bliver Norges Selvstendighed Slaverie og ...... Fred med dig, du ædle Anonym, og Fred med Enhver der staaer gamle Norge bi, med Raad og Daad og Orden. Jeg har seet smaae Stater kunne staae sig mod de største Monarschies, naar disse Stater besidde Vindskibelighed og holdte god Orden i deres Ting. Af Fridrich d. Andens Forerindr. 1ste D. Smaalenenes Amt fra en Norsk Bonde. H. S... J Spørgsmaal. Hvorledes tilkjendegives den almindelige Villie naar Folket adspørges, og naar den er tilkiendegivet, er det da Forræderie eller Despotisme at undertrykke den: Ere Lovene blot til for den nærende Stand i Staten, eller kan man vente dem udøvede mod Embedsmanden, som overtræder dem, følge Norske Lovs 1 Cap., 3, 4, 5 og 6 Art., der ved Norges Grund løv s. 94 stadfæstet, tillige med den hele gamle Lovgivning, til en ny Lovbog udgivet - og har enhver Mand i Staten lige Ret til at fordre Lovene overholdt, bør da ikke enhver som klager over Embedsmandens Misbrug af Lovene, vente sin Klage undersøgt paa anden Naade, end ved den anklagede Embedsmands Erklæring, thi det kan Ere Lovene blot til for den nærende Stand i Staten, eller kan man vente dem udøvede mod Embedsmanden, som overtræder dem, følge Norske Lovs 1 Cap., 3, 4, 5 og 6 Art., der ved Norges Grund løv s. 94 stadfæstet, tillige med den hele gamle Lovgivning, til en ny Lovbog udgivet - og har enhver Mand i Staten lige Ret til at fordre Lovene overholdt, bør da ikke enhver som klager over Embedsmandens Misbrug af Lovene, vente sin Klage undersøgt paa anden Naade, end ved den anklagede Embedsmands Erklæring, thi det kan dog vel sættes udenfor al Tvivl, at den som af Despotie, Partiskhed, eller andre Motiver, vover at handle modstridende Lovene, vil ikke tage i Betænkning at retfærdiggjøre sig paa Sandhedens og Klage rens Bekostning, saa meget mere, da den fornærmede Klager, aldrig tillades at see Erklæringerne, og altsaa ikke kan retfærdiggjøre sin Klage, eller skee Ret, da Resolutionen gjerne efter sidste meddekes. Alle Statens Borgere og Jndbyggere syntes efter Naturens Løv, som Norges Constitution ikke modsige, at være lige berettigede til Tillid, med mindre det kunde tænkes som mulig, at denne moralske Fuldkommenhed ellerd var Embedsmanden. Jeg derimod troer, og jeg maae, Alle, som En, udenfor Embedsklassen, maae nære det samme, naar ikke deres Samvittighed gjør dem uværdig til denne indvortes Følelse, at Norges Jndvaanere bør kunde fordre og vente enhver Anklage mod Embedsmanden, lovlig undersøgt, og hans Afstraffelse, om Han har vovet at handle, til privat Mands Fornærmelse, modstridende Løvene, anklager derimod Nogen, uden Grund, bor han straffes efter Fortieneste; thi, til Retfærdighed bør enhver Jndivid i Staten i Følge Lovgivernes Aand og Løvenes oprindelige og evige Bestemmelse være lige berettiget.