Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-12-25
Oversigt. af Dagens udenlandske Nyheder. Bonaparte blev sat i Land paa St. Helena om Aftenen, da det var mørkt, og dog vare mange Mennesker forsamlede ved Landingspladsen, en Skildvagt ledfagede ham for at holde dem tilside. Han har ikke med Skibet Radpole sendt noget Brev til Europa eller tilladt nogen af sit Følge at afsende Breve dermed, man har nøie optegnet alle de Samtaler, som han førte underveis om politiske Materier, og det Engelske Ministerium har disse Papirer. i sin Forvaring; han har udeladt sig meget frimodigt og flere Monarker og Statsmænd, (J Bonapartes Characteer synes at ligge noget aabenhiertigt; en Egenskab; som pleier at tiene til en Anbefaling for et Menneskes Tænkemaade). – De Østerrigske Erkehertuger Johann og Ludvig ere endnu i Engelland, de reise omkring i Landet, og som det er tydeligt for at samle Kundskaber; da de aldeles reise som private Mænd, og søge at undgaae alle Festiviteter. – De Nederlandske Stænder har givet deres Stemme til Kronprindsens Formæling med den Russiske Storfyrstinde Anna Pawlowna. –De Russiske Storfyrster Nicolaus og Michael et komne tilbage til Petersborg den 25de Novbr. Den 9de December ankom den Russiske Keiser til Rigaa. Den 21de Januar er Ludvig den 16des Dødsdag; Hr. af Larochfaucoult har foreslaget i de Deputeredes Kammer: at der paa den Dag skal anlægges Sorg over heele Frankerige og holdes en Sørgefest i alle Kirker. – Vist nok er Sorgen billig ved den gode Konges uretfærdige Død; men var det ikke bedre at lade Sorgen selv udvikle sig, end at paabyde den, og gives der ikke de Begivenheder i det menneskelige Liv, som man ikke kan giøre noget bedre ved, end at forglemme?) - Kongen af Frankrige har tildeelt Hertugen af Wellington Hellig Aands Ordenen og Titelen af en Hertug af Bromøy. - Kongen af Neapel har ophøiet DonAlvers Ruffi i Fyrstestanden, for den fordeelagtige Allianz han har afsluttet imellem Østerrig og NeaDen Politiske Jnterresse tager af ved den almindelige Freds Tilveiebringelse. En Omstændighed bør dog ikke oversees; den Russiske Keiser er nu bleven Konge af Polen; og som Konge i Polen har han retmæssige Fordringer paa Moldau og Vallachiet; thi disse Provindser tilhørte Polen siden Aaret 1401 under Konge Wladislav Jagello, men i Tyrkekrigen under Kong Sigismund i Aaret 1622 mistede Polen disse Provindser, dog opgave de Polske Konger aldrig deres Rettighed til disse Lande, og førte derfore Tittelen, Konge af Docien, (heri ligger en Retsgrund til en Krig med Tyrkerne). - De Engelske Aviser yttre en ikke ugrundet Frygt for at man lader saa mange berømte Franske Krigere udvandre til America; det vil ikke være behageligt sige de at see dem om et Aars Tid falde ind i Canada i Spidsen for en Amerikansk Armee, især skal Soult være en bitter Fiende af de Engelske og man holder ham for den dueligste af alle Bonapartes Generaler. Formedelst Giæringen i Jrland trække de Engelske mange Tropper til Dublin. Derimod forlade de Engelske Tropper, Paris og Hertugen af Wellington tager sit Hovedqvarteer i Cambrai. Marskal Ney var af Napoleons Alder, han var gift med en Datter af Hr. Augie; hans Svigermoder har af Sorg over hans Død dræbt sig ved at kaste sig ud af Vinduet; da hans Kone og Børn forlod ham opløftede de et heftig Klageskrig, som rørte dybt alle Tilstædeværende. – Man siger at Kongen vil pardonnere Hr. Lavalette, som skal være en Mand af udmærkede Talenter. – En Kapit. Revels Proces giør en stor Opsigt; han var gift med en Mademoiselle la Plagne, som med Dronning Hortensig var opdraget i den bekiendte Mad. Compans Jnstitut, Bonaparte tvang Manden til en Skilsmisse i Aaret 1805, og skal have avlet et Barn med hende, Manden forlanger nu Skilsmissen casseret. Hertugen af Richelieus Forslag i de Deputeredes Kammer til en almindelig Amnestie bred modtaget med en stor Enthusiasmus og det Udraab: leve Kongen. – Samme Tænkemaade har de Deputeredes Kammer lagt for Dagen, som forsamle sig i den politiske Klub i Gaden St. Honore, de har forenet sig imod alle strenge Forholdsregler, forresten gaaer det meget roeligt og ordentligt til i denne Klub og den underholder ingen Correspondence med noget Sted i Riget. – Napoleon anvendte i Aarene 1800 til 1812 1005 Millioner Franker eller over 200 Millioner Rdlr. i Sølv til offentlige Bygninger, Fæstningsværker, Søehavne og til at udtørre Moradser og giøre Floder seilbare. Renten af Frankeriges aarlige Gield udgiør 63 Millioner Franker, som ved Fredsbetingelserne ere formeerede med 16 Millioner; med alt dette siger den offentlige Credit, Frankerige har store Resourcer; men i Spanien vil det offentlige Pengevæsen ikke til at komme sig.