Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-07-22
Spanien. Den Beslutning af Cortes: at ville give den Kongelige Garde en ny Organisation, og tildeels opløse samme har givet Anledning til en Katastrophe, der truer med vidtudseende Følger. Den 1 Juli begyndte nemlig Fod garden at gjøre sig oprørsk, og 4 Batailloner forlode om Aftenen Staden, for ikke at blive afvæbnede. Da de imidlertid ikke kunde blive enige om Løsenet, kom det strax til en Skjærmydsel mellem dem indbyrdes, der kostede fire Mennesker Livet, hvorpaa de bemægtigede sig en Krudt mølle, forsynede sig med Ammunition og toge en fast Stilling udenfor en af Portene. De to sidste af Fodgardens 6 Batailloner vare forblevne i Staden, da de havde Vag paa Slottet, og for at have et vaagent Øje med dem, maatte hele Nationalmilitsen med et Jnfanterie= og et Kavallerieregiment af Linietropperne træde under Gevæhr General Morillo, som forgjeves havde prøvet at styrretilrette paa de andre i Kasernerne, begav sig nu udenfor Porten i samme Hensigt, men Oprørerne svarede: de vilde geleide Kongen, som ikke længer var i Madrid. For at overbevise sig om det Modsatte fulgte en Deputation med Generalen til Cortes; men skjøndt Kongen strængelig for manede dem til Lydighed, vedbleve de dog deres Opsætsighed og vilde have Morillo til at sætte sig i Spidsen for dem. Denne erklærede derimod: at han ikke kunde anføre Tropper, som vare affaldne fra deres Pligt. Man kunde behandle ham som Man vilde, men ingen menneskelig Magt skulde tvinge ham til at bryde sin Eed, hvorhos han tillig dadlede dem for det oprørske Raab: "Leve den uindskrænkede Konge! men da Alt var forgiæves, vendte han tilbage og gav Monarken og Ministrene Beretning om Tingenes Stilling. De fire insurgeerte Batailloner, tilsammen 1600 Md., udnævnte derpaa en af deres Lieutenanter, Marqvis de Tørre alta, til Chef og marscherede med deres Fahner, til Pardo (et Kongel. Lystslot halvanden Miil fra Madrid) hvorhen Regjeringen har sendt den ene Parlamentair efter den anden med Forslag om at falde tilføie, ledsaget af Amnestie-Tilbud; men begge Deele ere forkastede med de trodsige Ord: "Man vilde ikke sættes i Sammenligning med Forrædere, som vanærede den spanske Nation og vilde efterabe den franske Revolution, i Kongen har vel udnævnt Morillo til Oberst for Fodgarden; men hverken de paa Slottet tilbageblevne eller de andre Batailloner ville erkjende ham for Chef. Derimod ville hine nok lade sig afløse af Linietropperne, da de kun bære Mistroe til Milit. sen. Paa en liden Skjærmydsel nær udenfor Jernporten, den 5te, holde Oprørerne sig ellers rolige; men i Staden selv svæve Alle i bange Forventning efter Udfaldet, længstede af de urimeligste Rygter, som da aldrig fattes ved slige Leiligheder. Den permanente Cortes-Kommission saavelsom Konseilet er Dag og Nat forsamlet, og den første har erklæret Kongen, at hvis der ikke snart tages kraftige Forholdsregler til at gjøre Ende paa den nærværende Krisis, maa den selv anvende de Midler, som Konstitutionen tilbyder. Ogsaa har Madrids Borgerraad indbudet Kongen til et Møde paa Raadhuset; men endnu den 6 Juli, hvortil de sidste Efterretninger gaae, befandt Høistsamme sig paa Slottet, og skal Dagen forud have svaret Konseilet, der raadede ham til at skille sig ved sin opsætsige Garde: "Min Garde er ikke opsætsig! Lad mig træde i Spidsen for den, og De skal see, at den vil adlyde mig i Jmidlertid lovede han dog at tage Sagen i nærmere Overveielse. Til de Efterretninger, som endnu synes at trænge til Bekræftelse, hører at Riego skulde være kommen til Madrid og have gjort et Angreb mod Slottet, hvorfra Garden med væbnet Haand havde gjort et Udfald, videre at Cortes Deputationen vilde forlade Staden &c. Naturligviis vil dette Oprør i Hjertet af Riget give Jnsurgenterne i Katalonien nyt Mod; men ogsaa andensteds har det alt havt skadelig Jndflydelse, idet de Kongel. Karabiniere i Castro de Rio i Cordova, der som Manveed skulde stikkes ind under andre Regimenter, have gjort Opstand og efter Sigende forført endeel af Militsen til at gjøre fælles Sag med sig. Den bekjendte General O Donoihu er derfor bleven udnævnt til Generalkommandant i Andalusien, og flere Tropper opbudne mod disse nye Jnsurgenter. Ogsaa ved Siguenza hersker stor Gjæring, og Gud veed, hvorlænge de øvrige Egne af Riget blive rolige: Cortes have for deres Adskillelse besluttet, at saalænge Frankerig holder Sundhedsfordonen samlet, maa ingen Kommunication finde Sted mellem begge Riger uden over Jrun. Ogsaa Amerikas Anliggender bleve i de sidste Møder bragte paa Bane, og nogle ubetydelige Beslutninger tagne desangaaende; thi forgjeves talte Galiano, Sandhedens bjærve Sprog, kaldende det et latterligt Haab, at ville gjenerobre Kolonierne histovre, da Spanien saa ganske mangler Evne dertil, hvorfor det var rettest strax at erkjende deres Uafhængighed &c.