Aalborg Stiftstidende, 1845-09-13
Aalborg, den 12te Septbr. Fra Bjørnsholm= og Løgstør=Egnen er os tilstillet følgende omhyggelige Høstberetning: Rugavlen er maadelig. Rugen overvintrede ikke godt og blev tynd og kort saa at den giver lidt Fourage og formodentlig kun vil fylde lidet i Skjæppen. Qvaliteten er god, dog er Kjærnen liden og endeel blev svangt. Byg- og Havrehøsten er temmelig god, men af den førstnævnte Sort har atter iaar stormende Vestvind, under Sædens Modning, krævet adskillige Fold til Offer. Disse Sorter fylde forøvrigt bedre end Rugen. Høhøsten var god, men indtruffet uheldigt Veir i Bjergningstiden med Regn og Blæst bevirkede, at Meget gik tabt og at Meget afgiver mindre godt Fodermateriale. Foderet til Vinterforsyning vil knapt nok strække til. Raps har iaar givet ret godt Udbytte. Kartofler dyrkes her i Egnen kun til eget Brug. Om Dyrkningsmaaden der i Egnen siger den kyndige Referent: "Det sædvanlige og tilvante Sædomløb bibeholdes her almindelig, dog tiltager Brakbearbeidning og større Sands og Erkjendelse af dens Nytte viser sig for den. Den praktisk fremtrædende Nytte deraf vil forhaabentlig lade denne Forbedring stedse meere gjøre sig gjældende. Staldfodring udbreder sig ikke og Brakfrugtavl er ikke i Tiltagende." Forfatteren slutter med følgende interessante Betragtninger, der vel fortjene at lægges vor, idetmindste i Villien fremstræbende Landbostand og Landboadministration paa Hjerte: "Agerbruget skrider vel lidt frem, men de bedre Methoder have dog kun en svag Indgang. Det er relativt ogsaa alt forringe Skridt der gjøres for at følge de civiliserede ager dyrkende Nationer, der i de praktiske Greb rage saa langt over os. Agerdyrkningschemiens saa store Vigtighed for at forstaae Naturens Vexelvirkninger og derved blive istand til at benytte de mange Vink, denne frembyder, er en lukket Bog). Raae Jorder opdyrkes jævnlig, men ikke med behørig Kraft. Baade fornøden Jndsigt, som meldt, og pecuniaire Hjælpemidler fattes til at gjøre sig Fordele, der staae i Forhold til de stigende Fornødenheder. Den altfor karrige Omkostningsberegning giør sig sørgeligt gjældende. Med særlig Hensyn til Egnen hedder det endnu. "Mergling synes at være i Tiltagende, enkelte Steder bruges dette herlige Jncitament i det Større saa meget som Evnen tilsteder. Kornrensning skeer ialmindelighed uden Maskine, men er dog taalelig tilfredsstillende. Tørring kjendes ikke. Sving plovens Brug tiltager stedse. Opdrættet ydes megen Omhu. Smaakreaturer haves kun til Huusbehov. Paa Bjørnsholms Gods er endnu Fæstevæsen med Hoveri og Selveierens Selvansporelse savnes. Climat er jo her vor Vegetations naturlige Fjende, især den ofte saa ubeleilige Blæst, hvis Herredømme Jntet svækker. Vi mangle Læ, og Opmuntring til store Læhug og Plantning maatte her blive en ønskelig Foranstaltning af det Offentlige, ligesaa Haandsrækning til at udvikle større materiel Kraft i Agerbruget, navnlig ved Laaneindretninger. Næsten hvert Aar uden Undtagelse maa her offres Capitaler til den mægtige vestlige Storm. Med Jorder og Hjælpemidler, lige saa gode som i de bedste Kornlande, er det en trykkende Erfaring for Landmanden her, at han staaer hjælpeløs og afmægtig i sine Bestræbelser for at bevare den Sæd, han i sit Ansigts Sved har kaldt tillive.