Viborger Samler, 1845-05-13
Høivelbaarne Hr. Kammerherre Baron de Bretton, Stiftamtmand over Viborg Stift Fornævnte Skrivelse indsendte jeg i det Haab, at de i saamange Aar stedfundne Misligheder, uden videre Offentlighed, derved skulde blevet hævede og Sognets Beboere for Fremtiden fritaget for en Art Sessions=Tyranie og feilagtig Begreb om Sessionsvæsenet. Men uagtet Brevet blev afsendt med Posten, saa maae Jndsenderen heraf dog antage, at enten har Amtet ikke værdiget bemeldte Skrivelse Opmærksomhed, eller det ikke er kommet samme til Hænde; thi efter Aar og Dags Forløb er endnu intet Svar derpaa kommet for Lyset, og da det endnu vedbliver at gaae i den gamle Slendrian med Hensyn tilLægdsvæsenet, saa seer Jndsenderen kuns den Udvei, at fremsætte hans Anskuelser offentlig, thi da vil det maaskee dog bevirkes at Fuur Sogn i Henseende til Lægdsvæsenet kommer til at nyde samme Ret som andre Sogne i Landet. Jndsenderen indseer, at naar han for Publiciteten har fremsat Foranførte, kan det ogsaa fordres at han bør opgive hvilke de Misligheder og vrange Meninger ere, der nu i en lang Række af Aar have fundet Sted ved Lægdsvæsenet paa Fuur, og da disse ere Ting som kan bevises, det vil sige lovlig bevises", saa finder han, at han ligesaavel skylder Offentlighed i denne Henseende, som i det Øvrige. Den er saaledes vist: a) At Hr. Mulvad i mange Aar og lige indtil nuværende Sognefoged blev indsat, aarlig af Fuur Sogn har ladet sig godtgjøre Betaling for Befordring til Sessionen, hvortil han som Lægdsforstanderens private Fuldmægtig er aldeles uberettiget; om han foruden denne Betaling endda har taget Vogn i Kongereise fra Selde eller Aasted Sogne i bemeldte Sessions=Anliggender, kan Jndsenderen. ikke saa lige sige; men det vil formodentlig bedst kunne oplyses ved Gjennemsyn af de til Amtet i sin Tid afgivne Beretninger om de aarlige Kongereiser. b) Fuur Sogns Beboere har den Mening, at Hr. Mulvad er den Mand, der som de udtrykke sig kan gjøre baade Ondt og Godt ved Sessionen; hvad der ligger i disse Ord er altfor tydelig til at det behøver videre Forklaring, og at det sessionsplige Mandskab endnu stedse holdes i denne Troe, beviser de mange Foræringer som kort før den aarlige Session bringes i hans Huus paa Branden, og hvorfor de erholde den Trøst: "gaae J kuns hjem Børn, det skal ingen Fare haver. Det er delige Ord for Fuur boen at høre, som saa gjerne bliver paa hans Øe og ved hans Hjem; men man kan dog med føie spørge, hvad berettiger Mulvad, Lægdsforstanderens private Fuldmægtig, til saadanne Udtryk, og enhver upartisk Mand vil dog indrømme, at det maae bestyrke den Mening Almuen har om hans Almægtighed ved Sessionen, fraregnet den Formodning at utilladelig Vindesyge hermed kunde spille en Rolle. c) Endelig er det jo og ubehageligt om en eller anden Oplysning af Lægdsrullen skulde ønskes, da at maae søge den hos en aldeles uvedkommende Person, og foruden at fare over Vandet til Salling og betale Færgepenge, maaskee dependere af dennes Luner. Dette er Grundene hvorfor Lægdsrullen ønskes til Fuur og i Lægdsmandens Værge. Vi have en retskaffen, duelig og habil Sognefoged herpaa Øen, han er tillige Lægdsmand, og der tvivles ingenlunde om, at han kan forestaae Lægdsvæsenet, med samme udmærkede Conduite og Humanitet, hvormed han bestyrer hans Sognefogderie.