Viborger Samler, 1825-02-21
Nyeste Postefterretninger fra Udlandet. London. 3die og 8de Febr. Da Hs. Maj. Kongen ikke er endnu aldeles restitueret, har Høisamme overdraget Lordkantsleren, Erkebispen af Canterbury og Lorderne Harrowby, Westmoreland og Shaftesbury at aabne Parlamentet i Hans Navn. Lordkantsleren aabnede Modet den 3die Febr. med Taler til begge Husene, hvis væsentlige Jndhold var saaledes: "Mylords og Herrer af Overhuset. Efter Hs. Maj. Kongens befaling have vi at bevidne dem Hans høieste Tilfredshed med Landets immer stigende Velfærd - Aldrig oplevede England en Periode, i hvilke alle store Jnteresser for Nationen befandt sig i en saa blomstrende Tilstand som nu, og i hvilken Tilfredshed og Velbehag var saa udbredt i alle Folkeklasser. Det fornøier Hs. Majestæt ikke lidet, at ogsaa Jrland kan tage Deel i denne almeene Velstand. De i dette Land stedfundne Udsvævelser, som Kongen forordnede en overordentlig Magt at dæmpe, ere ophørte i den Grad, at den ikke meere behøver at anvendes i de forhen meest urolige Distrikter. Destommere maae man beklage at der i Jrland har dannet sig det saakaldet Katholske Forbund, der er ufordrageligt med Konstitutionens Aand og, ved sin Fremfærd har vakt Bekymringer og et Had, der søger at bryde den selskabelige Fred og forsinker Nationens Fremskridt til det Bedre. Hs. Majestæt regner paa Deres Viisdom Mylords, for som snarest at anvende Midler mod dette Onde. Med Bedrøvelse har Hs. Majestæt erfaret, at Freden i Ostindien, er brudt af Birmannerne, der begyndte Angrebet med urimelige Fordringer paa de engelske Besiddelser; men det beroliger, at kun denne Nation har teet sig fjendtlig og at vi have veløvede Tropper at sætte imod dem. Hs. Majestæt har befalet os at kundgjøre: At Han fra sine Bundsforvandte saavelsom fra alle Fyrster og Stater har modtaget Bevidnelsen om deres fredelige Sindelag mod Storbrittannien; det er og Kongens idelige Bestræbelse: at vedligeholde en almindelig Fred. De Underhandlinger som Hs. Majestæts Gesandt i Konstantinopel længe med megen Fasthed har pleiet imellem det russiske Kabinet og Porten, ere endte fredsommelige. Med Kongerigerne Danmark og Hannover ere trufne Indretninger til Handelsforholdene imellem disse Riger og England; ligeledes er en Traktat sluttet med Sverrigs Konge om Slavehandlens Ophævelse. Med Nordamerika er om samme Gienstand aftalt en lignende Traktat, som vel har funden nogle Vanskeligheder, som Hs. Maj. dog venter bringer til det ønskede Maal. - Hs. Maj. har endvidere taget saadanne Forholdsregler i Henseende til de Sydamerikanske Lande, der øiensynlig allerede havde skildt sig fra Moderlandet, Spanien, der bekræfte den gjensidige Handelsforbindelse ved Traktater. (Det bemærkes: at denne ganske fine Berørelse af de Sydamerikanske Fristaters Sag, slet ikke gives Navn af erkjendelsen af deres Uafhængighed." Det bragte endog de Mexikanske og Columbiske Fonds til at falde. Endelig bevidner Hs. Maj. sin Tilfredshed med: "at Agerbruget, Landets første Støtte immer tiltager i Fremskridt, at Handelen ved de forskjellige Baands Løsning faaer friere Hænder (her menes vel Kornhandelen.) Kongen anbefaler Husets Repræsentantere at vaage for: at enhver skadelig Handelstvang ophører, der stedse vil understøttes af Ham, der intet hellere ønsker, end at Handelen, der Befordrer, maae udbredes og understøttes. Til Herrerne af Underhuset, lød Talen at dette Aars Udgivtsliste snart skulle blive fremlagt.