Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-31
udlandet. Frankerig. "Journ. des Deb." udtaler sig med stor Energi mod "La Presse, som har gjort sig lystig over Engellands og Frankerigs lunkne Protester mod Polens i det Væsentlige allerede for længe siden fuldendte Tilintetgjørelse. "Journ. d. Deb." mener, at disse Protester ingenlunde ere en tom Formalitet; Rusland vidste meget vel, at disse Protester, som Man ga sig Mine af at foragte, tidlig eller sildig vilde reise sig og afsige en frygtelig Dom over de Regjeringer, som kun stolede paa deres Styrke. "Hvad der af Polen kunde tilintetgjøres - vedbliver Journ. d. Deb."er tilintetgjort: dets Constitution, dets Kamre, dets Hær. Der er kun et Skridt tilbage, som dog maa betyde noget, da Rusland, i hvor gjerne det vilde, dog endnu ikke har vovet at gjøre det. Polen har mistet Alt, det har kun endnu sit Navn, men dette Navn har Man endnu ikke vovet at udslette og paa den Dag, da Rusland erklærer, at der i Verden gives en ny russisk Provinds, men ikke meere noget Kongerige Polen, vil Man see, om Retten er et Jntet, selv naar Man har gjort den til en Skygge, til et Ord. Af Preussen og Østerrig var Krakaus Tilintetgjørelse en uhyre Feil, for Rusland alene er den for Tiden et vundet Spil, en Gevinst. Der gives ingen Traktater mere. Desto bedre; mere vil Rusland ikke. Men fremfor Alt fordre dets Planer, at Engelland og Frankerig ikke nærme sig hinanden; Forbundet mellem disse to Nationer er den eneste Hindring det frygter. Saasnart Frankerig og Engelland vare komne i alvorlig Uenighed, vilde Rusland udstøde et Glædeskrig; det vilde staae ved sine Ønskers Maal, Civilisationen og Retten vilde have mistet deres Beskyttelsesvold. At stille Frankerig igienkaldeligen fra Engelland og at sætte Europa i Forvirring, er den russiske Politiks Maal. Man vil derfor indsee, hvorfor vi, trods en forbigaaende Meningsforskjellighed, hænge ved vor gamle Tro paa den engelske Alliance. Den engelske Alliance eller Jsoleringen, vi kjende ikke noget andet ærefuldt Valg for Frankerig." - J en anden Artikel, der er optaget i "Augsb. Allg. Zeit." siger "Journ. d. Deb." Vi vide ret vel, hvor inderlig de 3 Magters Alliance er, den krakauske Begivenhed viser os det Baand, der sammenknytter de 3 nordiske Magter: det er deres Med skyldighed i Polens Usurpation. Men vi spørge, ikke i Vestens, men i Tydsklands Jnteresse, for hvem denne Alliance er nyttig, For Wien og Berlin, eller for St. Petersborg, for de tydske Magter, eller for den slaviske Magt? Ja, der er en inderlig Alliance imellem de 3 nordiske Magter, men den er, bygget paa saadanne Grundlag, en slem Sag, slem for Tydskland, for dets Frihedsforhaabninger, dets Nationalitet, dets to religiense Samfunde, det tatholske og det protestantiske; og ligesom den er slem for Tydskland, er den ogsaa slem for Frankerig og Engelland. Hvo indseer ikke, at Tydskland er Vestens Bolværk mod Rusland, Frankerigs og Tydsklands Farer ere ikke meere ved Rhinen, de ere ved Weichselen. Nei, Pofloden og Rhinen have her intet at bestille, thi hverken Østerrig eller Preussen true Europas Uafhængighed og ligesaalidet Frankerig. Faren er ved Weichselen og derfor beklage vi, at Østerrig og Preussen have rakt den russiske Politik Haanden til at gjøre et nyt Skridt mod Vesten.