Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-09-27
Nyeste Post-Efterretninger. Der berettes fra St. Petersborg under 31te Aug. (12te Septbr.) Dagen tilforn blev Keiser Alexanders Søile indviet, en meget glimrende Festivetet. Menneskene strømmede om Morgenen, i tusindtal hen til den Plads hvorpaa dette fortreffelige Mindemærke er opstillet. Stilladserne, som vare opførte paa den høire Side af Vinterpaladset; alle Vinduer, Tage og Altaner i Omegnen vare opfyldte af Tilskuere; desuagtet herskede den største Taushed paa den Plads hvorpaa Høitideligheden skulde gaae for sig, hvilken allene blev afbrudt af Chefens Commando ved Troppernes Opstilling. Det tegnede til ondt Veir, Luften var bedækket af Skyer, en Storm havde om Natten bragt Vandet i Nevafloden til at stige, og mange vare selv bange for en lignende Catastrophe som den i 1824, da Staden blev overskyllet. Kl. 8 havde Keiseren bievaanet Gudstienesten i Kirken i Alexander Newsky=Klosteret. J det Øieblik da han steeg til Hest blev der givet et Signal med 5 Kanonskud, og i 10 Minuter var Pladsen bedækket med over 100,000 Krigsfolk, som under en larmende Musik opstillede sig omkring Støtten. Keiserinden, det diplomatiske Korps, Senatet, den høie Geistlighed og Rigets Stormænd, hvoriblandt 3 Deputerede af Kiøbmandstanden, lode sig see paa Balkonen foran Vinterpaladset, hvorpaa et Te Deum blev afsiunget. Keiseren faldt nu paa Knæe og udbad sig den Allerhøiestes Velsignelse over Rusland, et Syn som satte alle Tilskuerne i den største Bevægelse. Derpaa blev istemmet et Reqviem for den høisalige Keiser, og de gyldne Ørn som holdt en carmoisinrød Pavillon, der var prydet med Laurbærkrandse, svævende i Luften, bleve nedladte. Tropperne og Folket udbragte med hundredtusinde Stemmer et Hurraraab, og over 500 Kanoner fra Admiralitetet, Flaaden og Fæstningen saluterede Alexanders Mindemærke. Efter at Seilen var i sin hele Storhed og Skiønhed blottet for alles Blikke, steeg Keiserinden, de to Stor fyrstinder, Geistligheden og de høie Statsembedsmænd ned af Balkonen, og gik omkring Søilen i en høitidelig Procession, hvorpaa Metropoliten indviede den efter den Græske Kirkes Ritus. J dette Øieblik brød Solen igiennem de mørke Skyer, som havde omgivet den, kronede Monumentet imedens hele Pladsen endnu en Stund laae indhyllet i Skygger, indtil den endelig brød seirende frem- og udgiød sit milde Lys over Ruslands Keiser og hans Folk. Processionen blev escorteret af Hofgrenaderen, et Korps af Veteraner, af hvilke hver Mand havde i det mindste tient i 25 Aar, og som opstillede sig som en Ærevagt paa Trinene af Søilen. Herpaa stillede Keiseren sig ved Foden af den, og lod under krigerisk Musik 86 Batailloner Jnfanterie, 106 Escadroner Cavallerie, og 248 Kanoner defilere forbie sig og salutere Søilen med et Glædesraab, ogsaa de Preussiske Krigsfolk defilerede forbi Keiseren, og opstillede sig paa den venstre Side af Søilen. Da Paraden var forbi, nærmede Keiseren sig til Prins Wilhelm, rakte ham broderlig den høire Haand, om fivnede ham og takkede Repræsentanterne for den Preussiske Armee paa Tydsk, for at de havde taget Deel i denne Høitidelighed. Pladsen og Gaderne vare til langt ud paa Natten opfyldte af Mennesker; hele Staden var illumineret, og Krigsskibene vare indtil Spidsen af Masterne besatte med Lamper.