Den Vest-Sjællandske Avis, 1842-05-20
Under 14de d. M. har Hs. Majestæt allernaadigst tillagt Auditeur af Armeen samt Cancellist ved Generalprocureurforretningerne F. C. C. Dahlstrøm Ordre til at fungere som Secretair hos den kongl. Commissarius ved den forestaaende Forsamling af Provindsalænderne for Sjællands med flere Stifter, og til Medhjælpere for Secretairerne ved bemeldte Forsamling allernaadigst udnævnt Auditeur af Armeen og Volontair under det kongl. Danske Cancellie F. C. J.H. Liebe og Kammerjunker samt Cancellist under dette Collegium M. Rosenørn. (Berl. Av.) Kongelig Gave. Hs. Majestæt Kongen, har allernaadigst bifaldet, at det paa kongelig Bekostning ved Entomologen Schiødte udarbeidede Værk"Genera og Species af Danmarks Elentherata, hvor den første Deel med 25 Kobbertavler er udkommen, maa skienkes til alle offentlige Bibliotheker, Jnstituter og Skoler i Danmark og Hertugdom(Dagen) merne. – J sine Gjenlyd fra 1801, som findes i Nye Archiv for Søvæsenet, Nr. 2, 1812, har Capitain Søetaten, Hr. Zahrtmann, indflettet bemærkninger der vistnok bør bringes udenfor bemeldte Skrifes afmaalte Læsekreds. Om Slaget af 2den April 180 yttrer Forfatteren, at det i 80 Aar rolige Danmark, ved disse 4 Timers Kamp, pludselig bragte sig selv og hele Europa til Bevidsthed om den Kraft, der boede i det, og derved ikke alene tog en høiere Plads i Staternes Række, men tillige godtgjorde, at Statsforfatningen ingenlunde havde medført nogen Slappelse i Kraften. - Forfatteren fører endvidere en velgrundet Anke over, at Danmark for de sidstforløbne 40 Aar ikke besidder nogen Historie; dette Savn kan ikke andet end medføre stor og almindelig Uvidenhed i saa Henseende, der atter har den sørgelige Følge at enhver Skildring af en Deel af denne Epoke bliver greben med Gridskhed og troet uden videre Kritik Den Svimmel, som har bemægtiget sig den nærværende Generation, der synes at troe, at Tidsalderens raske materielle Fremskriden berettiger den til, uden Grundighed og dybere Jndsigt, at udgive sig for kyndig Dommer i Alt, hvad enten det angaaer Fortid Nutid eller Fremtid, Statshuusholdning, Diplomat, Krigskunst, Sømandskab eller Theologie, medfører naturligviis idelig Angreb paa enhver Høitstaaende som alleroftest af den Natur, at de hverken fortjene Opmærksomhed eller Svar. Saalænge disse Angreb imidlertid blot gjælde Nulevende, bør det ikke glemmes, at dette Onde ganske bestemt ogsaa har sit Gode da een Sandhed ikke taber sit Værd, fordi den er i Følge med hundrede Usandheder. Naar derimod forlængst afdøde Hædersmænds Eftermæle bliver gjor til Skive for saad Uvidenheds giftige Pile, saaledes som det i den senere Tid har været Tilfældet, da vilde det være Feighed for den bedre Oplyste at til men især skulde man troe, at et Selskab, der erklæret sit Øiemed at være Trykkefrihedens rette Brug, med Alvor og Kraft vilde hæve sin Stemme mod sig Udaad. - Den indsigtsfulde Forfatter tilregner navnlig ikke Hr. Candidat Allen de beviislige Feil i hans iøvrigt smukke Fremstilling af Slaget af 2den April men troer derimod, at man er fuldkomment berettige til at gjøre Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug Bebreidelser for disse. Han mener, at naar dette vil gavne ved at byde Menigmand Godtkjøbs=Læsning, da er man berettiget til at forlange stor Omhyggelighed og Samvittighedsfuldhed i Udvalget. Uden videre Undersøgelse at troe Alt, hvad Hr. Allen kunde skrive om et Søslag, vilde være ligesaa uforsvarligt som og Capitainen selv skrev en Kirkehistorie, og Selskabet derefter uden Undersøgelse vilde befordre dens Udbredelse til Menigmands Opbyggelse. Han opfordrer derfor de Mænd, der have censureret Hr. Allens Afhandling, og hvis hæderlige Navn ei kunde andet end paatrykke den et Paalidelighedens Stempel, i Sandhedens og Historiens Navn til for Fremtiden at udøve dette Kald med større Omhu og Forsigtighed.