Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-09-07
Odense, de 3 Sept. "At klage over Mis vært her omkring Aalborg eller i Vensyssel, melder Aalborg Stifts Addresseavis - vilde sikkert være den ondskabsfuldeste Handling, nogen kunde foretage sig. Nogle Proprietairer have tilbudt Kjøbmændene Rugen for 90 Rdlr. D. C. Tønden, med Credit til næste Snapsting; men da det ikke lader til, at Bortførselen vil blive betydelig, have Kjøbmændene ikke villet deeltage heri." "Laderne, - siger Viborger Samler i samme Anledning - ere fyldte med Herrens velsignede Gaver; thi saaer Høsten dog almindelig. Maatte kun ubillige og ødelæggende Opkjøb ei berøve den Fattige de blide Udsigter til Mættelse!" (Hempels Av.) Ørelandet, i Trondhjems Stift. (Skrevet i Aaret 1804). (Fortsat, see forr. No.)Man saaer her meget tæt – Jordmaalet hedder her Tolvfæmning, en saadan indeholder, 144 Stænger, men en Stang er 3 1/2 Alen, 12 1/4 Alen, altsaa en Tolvfæmning 1764 Alen, i en saadan saaer man 1/2 Tønde Havre, det er ganske lidt mindre end 4 Tønder Havre i en Tønde Land; man avler derefter almindeligen 5 Fold, vel og ofte mere. Byg saaer man kun halv saa tæt, det er 1 Tønde i 4 Toldfæmninger, og regner paa 7 a 8 Fold. Rug saaer man saa godt som slet ikke, mindre Hvede, Ærter a., men af Kartofler lægger man dog nogle, skjøndt her ei saa mange som inde i Fieldbygderne, hvor man overhovedet dyrker Jorden langt omhyggeligere. At Havren herefter er dem en vigtigere Sæd end Byg, er tydeligt. Man kan ei avle Byg uden i gode og vel behandlet Jord, som kan ventes og siges her almindeligen at give 8 Fold Havre. Regner man, som det nu i adskillige Aar har været, den gangbare Priis paa Bygget 6 Rdlr., paa Havren 6 Rdlr. Tønden, saa giver en Tønde Land efter 2 Tønder Bygs Udsæd - 7 a 8 Fold - 14 a 16 Tønder Byg, eller Sædekornet fradraget 12 a 14 Tønder af Værdie - 72 a 84 Rdlr., en Tønde Land besaaet med 4 Td. Havre ogsaa 7 a 8 Fold, 28 a 32 Td., eller Sædekornet fradraget 24 a 28 Td. a 5 Rd. er 120 a 140 Rd., men blot med 5 Fold giver den 20 Tdr., ogsaa her Sædekornet fradraget, 16 Td., som a 5 Rdlr. ere af næsten samme Værdie som Bygget, der fordrer bedre Jord, gjødslet og bedre behandlet. - Man saaer derfor almindeligen, i det mindste tre Gange saa megen Havre, som Dyg og - intet andet. Endog de forstandigste Mænd, som baade kjende anden Ager dyrkningsmaade, og forstaae at beregne deres Fordeel, holde, efter gjorte Forsøg, i Almindelighed ved Landets Skik, paa det nær, at betrygge sig paa lønnende Afgrøde, ved at behandle Jorden vel, ei udpiske den, rense den efter Muelighed fra Ugræs, og derfor ei i alt for mange Aar at vedblive med et Slags Avl. De, som lægge Kartofler, avle her, som almindeligen nordenfields, 12-16 Fold, sjelden mere. Faa lægge en Tønde. De, man avler, kaages, stampes og Havremeelet indæltes i denne Deig, som derved giver et godt og nærsomt Flad brød. - Høravlen drives her ikke, eller ikkun af nogle Jordeiere, som ei ere Bønder. Stormen, som her kaster al Sæd omkuld, kaster ogsaa Hørren, hvilken i saa Fald, som bekjendt, aldrig bliver af Værdie, siden den da deels forvikles, da alt bliver ulige færdig at ruskes, deels ei bærer modent Frø. Hamp forsøger man ikke. - Høesletten udgjør en vigtig Deel af Ørlændernes agricultoriske Syssel, da de, saavelsom Fieldbonden, for en stor Deel leve af deres Qvæg og Creaturer, og Føder urternes Avl er her aldeles ubekjendt. Man regner paa en Koe 6 Læs Høe a 10 Vog - 135 Lpd., foruden 15 Vog eller circa 34 Lpd. Halm, som skjæres til Hakkelse og sørpes, det er, blødes i varmt Vand, naar dermed foeres. En Hests Vinterprovision er her 150 Vog eller 275 Lpd. Høe og intet meere, da man aldeles ikke forrer med noget Slags Korn. Paa et Faar regnes Læs eller 10 Vog - 22 1/2 Lpd. Høe, foruden Beit; ellers dobbelt Høe. - Paa en Gaard, paa hvilken der saaes 22 Tdr. Havre, saaes 7 a 8 Tønder Byg, og lægges 1 Tønde Kartofler – man holder der 30 Qvæg=Hoveder, 6 Heste, 20 Faar og 4 Sviin. Huusholdningen paa en saadan Gaard bestaaer af 7 a 8 Mennesker, man slagter til den 4 Stykker Qvæg, 2 Sviin, og 12 a 14 Faar eller Gjeder. - De Faar man her holder, ere to Slags, almindelige norske, som man her kun klipper 2 Gange om Aaret, og som bære 3 a 4 Pd. Uld, der gielder, 20 a 24 s. pr. Pd., engelske Blandinger, klippes vel og oftest 2 Gange om Aaret, dog hvor de gaae vilde kun een Gang; disse bære 6 a 7 Pd. Uld, som sælges for 48 til 54 s. Pundet. De norske veje, naar de slagtes, ikkun 24 til 36 Pd., og betales med 1 1/2 a 1 3/4 Rdlr. Stykket; de engelske derimod veie 48 til 72. Pd. og Prisen for dem er 3 til 4 Rdlr. - Paa selve Ørlandet holdes færre Faar end i Omegnene, maaskee overhovedet enhver begge kun 12 til 16 Stykker, fornemmeligen fordi mar her mangler Skov, da man almindeligen i Norge foerer Faarene for en stor Deel med Beit, det er, friske Qviste af Træerne, især af Fyr, hvortil man, hvor der er Skov, alt for ofte afhugger en Mængde unge Træer, hvis Toppe og blode Bark de, som Gjederne, afgave, og trives ligesaa vel, som Skovculturen, ilde, ved denne Forringsmaade. Ørlænderne leie derfor stundom Faarene i Kost paa Steder, hvor de lettere fores, end her, hvor de maae holdes med Høe, og betales almindeligen for et Faar at føde Vinteren over 2 Rdlr. (Saaledes har man opgivet det, hvor sælsomt det end maatte synes, at man for et Faars Vinterforring betaler lige saa meget eller mere, end hvad der angives for Faarets hele Værd). Engelske Faar, uagtet den større Mængde og bedre Uld, og den vægtigere Krop til Slagtning, ville Bønderne almindeligen dog ei give Fortrinnet for de ringere norske, fordi denne Uld er, sige de, mindre drøi til deres Huusfabrication, skal varme mindre, og der, for at tilpeiebringe Tøi, der kan udholde Sammenligning med det af den grovere Uld, medtages saa meget af den finere, at derved er omsider dog Tab.