Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-05-07
J the independent Whig læses følgende Brev Min Herre, Morgenposten af 4 Dec. siger, "at Mr. Canning førend han meddeelte Lord Major den Russiske Declaration afsendte en Coureer med Efterretningen derom til Hs. Maj. i Windsor, men at Col. Taylor, som var i Besøg hos Hertugen og Hertuginden af York i Oatlands, blev udtrykkelig afsendt for at forelæse Hs. Maj. Depecherne." - Dersom denne Efterretning er grundet, saa forekommer det mig, som vi have oplevet en ny Epoke i den Engelske Historie, hvoraf Fædrenelandet ikke kan love sig noget Godt, og som under nærværende Omstændigheder, hvor det er i Krig med hele Verden og hvor dets Anliggender ere betroede til Mænd, der ere uduelige til at bestyre dem, kan have de fordærveligste Følger. Dersom H. M. aldeles ikke er istand til at læse de offentlige Depecher, der sendes ham - dersom han ulykkeligviis er saa fuldkommen blind, at han ikke kan læse det, til hvis Stadfæstelse og Lovlighed hans Underskrift, er fornøden, og der behøves en tredie Mand til at føre hans Kongelige Haand baade til at skrive og stemple hans Navn - hvad Sikkerhed har da Landet – ja, hvad Sikkerhed kan det have for, at denne farlige Tillid, der forundes et privat Jndividuum, ikke allene uconstitutionsmæssig, men ulovlig og stridende mod den sunde Fornufts Forskrifter, kan blive misbrugt til at forene en uforsonlig magthavende Complot indtil den har beredt Landets Undergang, Vore Forfædre have i Revolutionen 1688 ikke bestemt Tilfældet af Blindhed, fordi det aldrig var indtruffet; – men da Blindhed virkelig kan medføre Udygtighed, saa maa man antage, at Parlamentet, for sin egen Skyld, eftersom dets Værdighed og Tilværelse staaer i lige Forbindelse dermed, vil saasnart dets hidtil saa konstig opsatte Sammenkomst ikke kan forhales længer, undersøge den anførte Kiendsgierning og befrie Riget fra den Fare og Vanære at regjeres paa anden Haand. Col. Taylor er upaatvivlelig en retskaffen Mand – men vor Constitution tillader ikke, at Hans Majestæt maa have nogen Substitut. Kongen maa handle selv. Da det strider mod Fornuften at tale om Ministernes Ansvarlighed, maa enhver tilstaae, at de nærværende Statsembedsmænd fortjene blandt alle Mænd i Kongeriget allermindst at udøve en Myndighed, usikkret ved Lovene, til at bestemme en Tolk mellem dem og Hs. Maj. (Af the independent Whig.) Hr. Waithman gjorde sidste Torsdag en Motion i the court of common councel (Borgerraadet, om at udslette af Journalen Raadets Beslutning af 2 Oct. 1806, at stemme for en Taksigelse til Home Popham og forære ham en Kaarde i Betragtning af hans Fortjenester af Buenos Ayras's Erobring &c. Uagtet vi troe, at der ikke kan tænkes nogen større Satire over H. Popham eller Staden, end at lade denne Beslutning blive staaende undslettet i Journalen, saa undres vi dog ikke over at Motionen er bleven forkastet. - Popham er intet uden et Redskab og Creatur af et mægtigere Partie, Kjøbmændene og Pengemændene i Lloyds Caffehuus. Disse have understøttet ham mod den sidste Administration og ville understøtte ham mod enhver Regjering, der gjør Jndgreb i deres profitable Vovestykker eller blander sig i deres Handelspeculationer. Dersom Hr. Waithmann vil bekrige disse Skarnbasser og Blodsuere" som den afdøde Lord Catham med Grund kaldte dem, saa fortjener han vor Tak, men vi indsee ikke hvad det gavner, at han angriber et Jndividuum og realisere den Romerske Satirikers bemærkning: Suo sibi hun gladio ingulo, som, anvendt paa Hr. Waithmanns Motion, kunde gives saaledes: "jeg vil gjennembore Sir Home Popham med hans eget Sværd!"J samme Blad gjøres adskillige lystige Anmærkninger over den bekiendte Lord Berwicks Broder, W. Hills Udnævnelse til Minister, og en anden Persons Ansættelse som Legations-Secretair ved Kongen af Sardiniens Hof, begge med en Løn af 2000 Pd. St. aarlig!!