Berlingske Tidende, 1831-01-18
udenlandske Efterretninger. London, den 7de Januar. Det nysbegyndte Aar vil vorde skjebnerigt for Kontinentet, men uden Tvivl ogsaa for vor Øestat. Vel have vi ikke havt en ved physisk Kraft fremvirket Revolution og en saadan ville vi med Forsynets Bistand undgaae. Men det Skifte, som nyelig fandt Sted i det britiske Ministerium har frembragt en morask Revolution, der inden føje Tid maa have en total Forandring i vore Jnstitutioners Princip til Følge. Thi skulde det nuværende Ministerium indskrænke sig til halve Forholdsregler, saa maatte det vige for andre Mænd, der vilde fremskynde det demagogiske Princips Udvikling videre, om Torypartiet end kom til Statens Roer, saa vilde det dog ikkun en meget kort Tid kunne holde sig der Jmidlertid vil det dog i alt Fald gjøre en kraftig Modstand, nøde Ministeriet til at opløse Parlamentet og opfordre Nationen til at benytte Valgene, for at bringe en Pluralitet i Underhuset, der ere dens Rettigheder gunstigt. Sandsynligviis vil dette først skee, efterat Ministerne havde forelagt Parlamentet deres Forbedringsplaner; paa disses Beskaffenhed vil det beroe, om det nu Parlament bliver et ministerielt eller et ultraliberalt. I ethvert Tilfælde vil dette Valg være meget vigtigt, thi ved det gjø Nationen egentligen første Gang sin Ret gieldende mod de priviligerede Familier, og det maa altsaa vise sig, hvormeget den, efter Valgrettens ny Form, formaae mod disse, og hvormeget den overhovedet er tilbøielig til at gjøre Brug af sin Ret. Er endelig Parlamentets Reform skeet saaledes, at Middelstanden kan være tilfreds dermed, (og en saadan hverken bør eller kan, under nuværende Omstændigheder, opsættes) saa er det vel mueligt, at den talrige Classe af Arbeidere vil fordre en Reform, der ogsaa tilfredsstiller dem; en Reform, der indskrænker Nationalgielden, den staaende Hær, og raader Bod paa alle de Jnstitutioner, som lægger denne Almueclasses Frem stræben Hindringer i Veien, eller dog, formedelst det trykkende Skattesystem, i de fleste Tilfælde have til følge, at den med sit daglige Arbeide ikke kan fortjene saa meget, som den behøver til Livets Nødtørft, end mindre til dets Beqvemmelighed. Først da kunde vel en Conflict opstaae, som, ifald man ikke giver den formuende og derfor paalidelige Borger Vaaben i Hænder, neppe vil endes til Fordeel for Lov og Orden. - J Jrland forberedes derimod en Kamp af et andet Slags. Den berygtede O'Conneil anvender ethvert Middel til at virke paa Almuen og ophidse den til at gjøre Ønsket om Adskillelse fra England gjeldende. Det lykkes denne snedige, egoistiske og egennyttige Demagog (hvis nysende Harme den Omstændighed, at han ikke er bleven udnævnt til "Kongelig Advocat ved den sidste Promotion i Anledning af H. M. Thronbestigelse, har opluet,) desværre altfor vel Hans Trædskhed forsmaaer end ikke det Kunstgreb, ved tomme, lokkende Løfter at bedaare de saakaldte Orangemænd c: hidtil Katholikernes arrigste Fjender, og vinde dem for sin Plan, at forene sig med den store Masse af Catholiker til den Fordring, at Jrland skal have sit eget, af England uafhængige, Parlament, og sin egen Regjering, som det, efter hans Forsikkring, ved Vestikkelse og Bedragerie har mistet, og hvis Mangel er Skyld i al den Armod og Elændighed, hvorunder Landet sukker. Han giver det britiske Parlament Tid indtil 1832 at udvirke denne Skilsmisse paa lovlig Maade og truer sine Landsmænd, dersom de, inden denne Termin udløber, tillade sig mindste Voldsomhed for at opnaae det ønskede Maal, at overlade dem til deres egen Skjæbne. Men saasnart denne Frist er udløben uden den tilsigtede Virkning, saa tillader han dem, at følge Franskmændenes og Belgiernes Exempel!" Skulde dette lidenskabelige og høist farlige Menneske turde vedblive saa aabenbart og saa voldsomt at ophidse Gemytterne, saa ville Fornuftgrunde, ja de gavnligste Forholdsregler, som Regjeringen kunde indføre til Jrlands Vel, være frugtesløse til at overtyde Almuen om, at en Adskillelse fra England, der nu er et saa fordeelagtigt Marked for de irlandske Producters Afsætning vil være meget skadelig for Landet. Alt Arbeides Ophør, som, efter Fabrikarbeidernes Trudsel, skulde skee den 27de December i Manchester og denne Byes Omegn, har ikke almindeligen fundet Sted, imidlertid ere 10,000 Mennesker, i Anledning af deres Strid med Fabrikejerne om Arbeidslønnens Forhøielse, blevne brødløse. Af dem har man nu det Værste at frygte, De omreisende Kongelige Commissarier fortsætte deres Undersøgelser. Ved denne Leilighed er beviist, at adskillige Forpagtere, for at besmykke deres Udsuelser, have ophidset deres Daglønnere mod - Geistligheden. De ville ikke undgaae en haard og fortjent Straf.