Jyske Efterretninger, 1767-05-22
Fortsættelse af Samtalerne om Philosophien. Man skulde have formodet det, svarede jeg, men i dens første Alder der gjorde den ikke nogen merkelig Fremgang, men snarere tog af, og blev dunklere, den havde fra sine spæde Aar været uden al Tvang under en frie Anviisning af Naturen, dens Lærdomme grundede sig meere paa løse Fortællinger end paa faste og uomstødelige Beviser, hvilket kunde skikke sig for dens Barndom eller blot sandselige Alder; Nu slap den ud fra Egyptiske Kirker, hvor den i nogle hundrede Aar var under Skiul af en bunke Dragt med mørke Characterer helliget, og traf lige ind i de frie Spadsere Gange udi Grækenlands Hauger, den forlod sine Fode Egne, og kom til et aldeles frie Folk, blant dem søgte den strax at gjøre sig antagelig og yndet ved at efterabe: Naturens udvortes Yndigheder, og ved Ligheder deraf tagne søgte at fortælle alt det, den vidste, men ved det den i saa svag en Alder var alt for meget bekymret om yndige Zirater og smukke Skilderier til at udtrykke sine Tanker med, blev den alt meere uforstaaelig, letsindig og fabelagtig: T. Den Denne Philosophiens Alder i Grækenland traf just ind, da de 7 navnkundige Viise levede der, det var nu kommen saa vidt med Philosophien, at der maatte tænkes paa en anden kaade Frihed, at det Fornuftige kunde sættes i Ligevægt med Forandring med den, det var fornøden at indskrænke dens det Sandselige, da dens Alder fordrede større Stadighed og Fornuft; Jhvor sandselig og barnagtig Philosophien var paa denne Alder, saa elskede man den dog høyt i Grækenland, og holdt den i stor Anseelse, dens Tilbedere agtede man ligeledes meget høyt, tillagde dem Titel af Viise, hvilken Titel der fulgte saa stor Rang og Ære, som de Viise selv ikke vare vise nok til at kunne bære, de bleve stolte deraf og Stolthed fødte hos andre Misundelse og Efterstræbelse, som yppede stedse Adskillelser iblant Philosophiens Tilhængere, enhver iblant dem søgte nærmere Adgang og større Fortrin ved Philosophien, men denne Adgang og Fortrin hende paa, og meere i blotte nye Ord og Talemaader end i for hinanden søgte de fleste i en adskilt Maade at omgaaes nye og nyttige Opfindelser gjorde de deres Opvartninger særdeles og merkelig, imidlertid tabte den tilforn yndige handling, enhver vilde være allene Mester for den. Kort Philosophie sin behagelige Frihed ved disse Avindsyges Be sagt: Den kom under Skole=Tvang, og bekom lige saa mange Skolemestere, som der kunde findes nye Opfindere, der i noget syntes at skille sig fra de første af dens Lærere; Her begyndte en meerkelig Tid i Philosophiens Alder, hvilken endnu er kiendelig, naar hun veed, Madame, hvad Pedanterie og underlig Opførsel der ofte følger Skole=Væsenet, kan hun let forestille sig, hvorledes Philosophien nu maatte komme til at see ud, da den Tid efter anden tilsidst blev afsondret fra Naturens frie og behagelige Omgang, blev foreskreven Skole=Regler, hvorefter den stedse skulde rette i Steden for den tilforn bygde sin Tale paa sandselige Fo sig, og ikke maatte beholde noget liigt sit forrige Væsen; Jarestillinger, saa skulde den nu allene bygge sin Tale paa Grundsætninger, og fortsætte den siden ved uomstødelige Beviser, uden at bruge eller yttre sin naturlige Frihed og medfødte udvortes Yndighed, saa forvendt og forandret blev den. Det giør mig ret ondt, sagde Fruen, for den deylige Philosophie, at den skulde treffe saa slet an, og blive et Offer for Daarliges Hofmod, Kunde man ikke have rettet dens Letsindighed og Barnagtighed uden at betage den al sin naturlige Yndighed, kunde man ikke have indskrænket paa en anden Maade dens Ungdoms Flygtighed uden just ved Skole Tvang og en pedantisk Strænghed, hvorved jeg let kan begribe, at den ikke kunde blive uden uskikket til almindelig Nytte, tvungen og tør, Havde Philosopherne været saa vise, at en daarlig Hofmod ikke havde drevet dem til at søge Fortrin for hinanden i unyttige Paasund, saa havde vel Philosophien neppe blevet saa vanskelig: Men jeg taler her om det, jeg endnu ikke ret forstaaer, jeg maatte høre ham først fortælle mig det Merkeligste i denne Philosophiens Alder, da den kom nu der i Skole Tvang, jeg maatte og høre ham noget tale om disse adskillige Skolemestere, Philosophien paa den Alder bekom: Han behøver ikke at umage sig med en fuldstændig Opregnelse af deres Lærdomme, da jeg ved en anden Leylighed vil forvente, at han er saa god at tiene mig med en nødvendig Oplysning derom.