Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-04-06
J det Øjeblik, da nogle tydske Handelstæder, for at nyde Ro for Marocco, Algier, o. s.v., vilde bekvemme sig til, at tilkjøbe sig denne Ro ved en Tribut, i det samme Øjeblik da Frankerig, der ikke troer sig istand til allene at tugte Algier, synes at ville kalde en africansk Magt, Paschaen af Ægypten, til Hjelp, er det vist hensigtsmæssigt, at meddele et mærkværdigt diplomatisk Dokument af den store Jefferson, hvilket blev forelagt de europæiske Hoffer i Aaret 1785, som et fra denne Diplomats Side gjort Udkast til et europæisk Forbund, og dengang billiget af Portugal, Frankerig, Neapel, Sicilien, Venedig, Malta, Dannemark og Sverrig, som viste sig tilbøieligge til et saadant Forbund. Kun den daværende Svaghed hos de forenede Staters neppe i Virksomhed traadte Regjering, der ikke var i Stand, til at holde, end kun en, Fregat til dette Øiemed armeret, i det middellandske Hav, gjorde at Planen gik overstyr, hvortil vel ogsaa Engelands Iversyge mod den unge Stat, og Frankerigs forstyrrede Stilling bidrog sit. Nu i vore Dage, da alle hine Aarsager ikke mere finde Sted, og Dardanellernes Aabning i de nyeste Tider har lært Europa, at man har særdeles skuffet sig i Henseende til Følgerne af Engelands Jversyge, saa Tirsdagen den 6 April 1830. har Jeffersons Plan snarere vundet end tabt i Jnteresse. Den lyder saaledes: Udkast til en forenet Optrædelse af krigførende Magter mod Røverstaterne i Barbariet. 1) Man foreslaaer, at de forskjellige mod Røverstaterne i Barbariet sig i Krigstand befindende Magter, eller i det mindste to eller flere af samme, der maatte være tilbøielige dertil, træde i Forbund til en almindelig Udøvelse af deres Operationer mod hine Stater, og begynde med Algiererne. 2) Til dette Forbund skulde Adgang være aaben til Optagelsen af enhver anden Magt, der i Fremtiden ønsker at slutte sig til samme, hvorved de første vedkommende Magter forbeholder sig Ret til, efter de paa Anmeldelses-Tiden, bestaaende Forhold at foreskrive Betingelserne foren saadan Indtrædelse. 3) Forbundets Øjemed er, at tvinge Røverstaterne til en uafbrudt Fred uden Tribut, og gjensidigen at garantere denne Fredstilstand. 4) Operationer til Opnaaelsen af denne Fred skulde bestaae i bestandige Krigstog ved deres Kyster, med en Sømagt, som nu maatte bestemmes. Det bliver ikke derved meent, at den dertil bestemte Sømagt skulde være saa betydelig, at den for hver af Parterne maatte vorde byrdefuld. Sex Fregatter med ligesaa mange Schebekker, hvoraf de halve krydse, medens den anden Halvdeel ligger stille, ere sandsynligviis tilstrækkelige. 5) Sømagten, om hvis nødvendige Styrke man vil komme overeens, skulde Parterne stille i Quoter, der nu maatte bestemmes, hvorved man maatte vente at enhver vil være tilbøielig til at bidrage til samme i saadanne Forhold, som Omstændighederne efter billighed maatte fordre. 6) Da Mislykken af Foretagender hyppigen flyde af Mangel paa Enighed hos de forskjellige Nationers Officierer, saa skulde Parterne træde sammen, og raadslaa, om det ikke maatte være rigtigst, at bidrage deres Qvoter i Penge, til derfor at udruste og holde i Søen en samlet enkelt Flaade, efter den overeenskommende Styrke. 7) Med Hensyn paa de Vanskeligheder og Forsinkelser, som under Tidens Løb kunde finde Sted ved Udførelsen af saadanne Operationer, naar enhver af Forbundets Parter vilde lede dem særskilt, og da deres Hoffer ere fjernede fra hinanden, saa at det ikke kan være dem muligt, at forsamle sig til en Raadslagning, foranlediges det Spørgsmaal, om det ikke maatte være hensigtsmæssigt, at Magterne gave deres ved et af de europæiske Hoffer residerende Ministre og Gesandter Fuldmagt til, der at danne en Comte eller et Raad, som bragte Forbundet i Udførelse, og i hvilket enhver af Medlemmernes Stemmer taltes efter Forholdet af deres Regjerings Qvote, saa at de paa saadan Maade opstaaende Stemmers Flertal, gjaldt som en Beslutning af alle i dette Forbund forholdsmæssige Deeltagere. Hertil bliver Hoffet i Versailles foreslaaet, paa Grund af dets Nærhed ved det middellandske Hav, og fordi og saa der alle de Magter blive repræsenterede, som sandsynligen vilde blive Medlemmer af Forbundet. 8) For at hin Forsamling kunde undgaae Vanskeligheden i personlige Undersøgelser og Ansøgninger om Ansættelse, og Magterne ogsaa kunde have Vished om, at deres Bidrag ene og allene bleve anvendte i det Øjemed, for hvilket de ere bestemte, skulde den ommeldte Forsamling ikke kunne ansætte andre Embedmænd af nogen som helst Slags, saasom Komissarier, Sekretairer o. s. v. med Befoldning. eller i nogen ellers indbringende Post end saadanne som have deres Tjeneste at udøve ombord paa de omtalte Skibe, 9) Skulde mellem to af dette Forbunds Medlemmer indbyrdes udbryde Krig, saa skulde samme hverken udvide sig til eller forstyrre dette Foretagende; de skulde meget mere med Hensyn til samme blive betragtede, som om de befandt 9) Efterat Algier var ble sig i Fredstilstand. vet tvungen til en Fred, skulde Konventionen gaae over paa de øvrige Røverstater, i Tilfælde af at de ikke vilde standse deres Røverier, enten paa enhver Enkelt af dem, eller paa alle tilsammen, ligesom det vilde blive antaget hensigtsmæssigt, 11) Hvor denne Konvention maatte komme i Strid imod bestaaende Overeenskomster mellem en af Deltagerne og Røverstaterne, der skulde denne Overeenskomst have Forrangen, saaledes at det tilstaaes saadan Deltager, at trække sig tilbage fra Operationerne med en saadan Stat(Beilage 3. Allg. Z. Nr. 46.) Den bøhmiske Qvindekrig.