Viborger Samler, 1780-01-17
Disse og mange andre Grundsætninger af samme Slags, begyndte fra alle Sider at brække igjennem, men ulykkeligviis forhindrer man nu, ikke allene deres heele Nytte, ved den Misbrug og slette Anvendelse, man gjør af dem; men man lader dem endog tiene til alt det, som er ganske tvertimod imod dem. Saaledes fører ofte Sandhed os til Vildfarelse. Men det allerfarligste og bedrøveligste herved er de for Menneskeligheden bedrøvede Følger, som de subalterne Politiker, der snige sig ind i Fyrsternes Palæer og Ministernes Kabinetter, i Fremtiden skal drage af de engelske Koloniers Exempel."Alle disse Menneskelighedens, Maadelighedens og Frihedens Maximer, vil de sige med noget Skin, er Oprørs, Uordens og Anarkierts Sæd; de er en falsk Theorie, som Erfarenheden modsiger. Spanien, vil de videre sige, har næsten i 300 Aar besiddet uhyre Kongeriger i Amerika, og neppe har man der seet et eneste Exempel paa Opstand, nogle smaa Rystelser blive qvalte i Fødselen. Man fulgte nemlig den gamle Statskonst; man holdt Kolonierne i Armod, man kappede, efter Tarqvins Lærdom, Toppen af de Blomster, som rakte Hovedet over de andre. Den Fremgang, saadanne Kolonier, havde, var mindre stor, men deres Besiddelse var meere sikker, da derimod Engellænderne, med deres Frihedsyge og deres daarlige Ødselhed, har opdraget utaknemmelige Vanskabninger, der stikke dem igjen i Brystet. Det kommer deraf, at de har forladt den gamle Politiks sande Grundsætninger. Kunde et saa sandsynlig, og med saa stærke Exempler beviist Foregivende, ikke med Tiiden forføre Fyrsterne og de Store, der desuden er alt for tilbøielige dertil, at benytte dem deraf, Man vil sige, som Photin sagde til Prolomæus: "Retfærdighed er ingen Statsdyd; Valget i vore Handlinger, de maa være gode eller onde, tilintetgiør kuns Kronens Styrke. Kongernes Ret bestaaer deri, at de intet har nødig at skaane; den frygtsomme Billighed hed ødelægger Regieringskonsten &c., Hvad vil da blive af Kongerne og Folkene? Despoterie og Tyrannie, med den heele Flok Ulykker, som kommer deraf, skal ophøie sig paa Levningerne af den Bygning af en retfærdig Frihed, en sund Statskonst, og Menneskelighedens Grundsætninger, som har kostet saa megen Umage at bygge. Modsætningerne vil blive beviiste og understyttede med de engelske Koloniers Exempel, lignet med andre Kolonier, som man har behandlet langt anderledes. Viise og maadelige Mænd, Menneskelighedens Venner og Friheds Tilhængere, skal ikke torde meer oplade deres Mund, men aleene hemmelig sukke over deres Tiidsjevnliges Ulykker, nogle skal endog have den Svaghed at tvivle om deres Grundsætningers Sandhed, da dog blot Misbrugen af dem foraarsager alt det Onde, som de begræde. See der, I Herrer Kolonister, eller meget meere, J, som forsvare deres raadne Sag, hvad J bringe over eders Aarhundrede og over Efterverdenen, Ja, over Efterkommerne, Ved eders falske Sætninger dræbe J tilkommende Slægter, give Tyrannerne Sværdet i Hænderne, bevæbne den stærke mod den svage, qvæle, saa vidt det staaer til Eder, al Spire af Dyd, Maadelighed og Menneskelighed i Fyrsternes Hierter, og da den stærke altid skal søge at undertvinge den svagere, saa vil Antallet af eders Slagtoffere blive uendelig. &c. (meere følger.) Nye Nyeheder. Fra Randers.