Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-01-22
Nyeste Post-Efterretninger Det hedder: at Personer, som ere behørig indvie 1 de i Politiken ere ingenlunde af den Meening, at Freden vil blive vedligeholdet, i hvormeget endog de offentlige Blade tale om Fred. – Man skriver fra Warschau, at det Keiserlige Russiske Hof har nyelig afsendt ved Courerer vigtige Meddeelelser, om dets Beskuelser af de Ottomanniske Anliggender til Wien, Paris, London, Berlin og Stokholm; Grev von Lieven i London har erholdet særskildte Jnstruktioner. Keiseren vil af Agtelse for de allierede Hoffers redelige Bestræbelser for at vedligeholde Freden ikke før erklære Krigen, førend Østerrig og England have selv overbeviist sig om, at deres Anstrængelser for at bevæge Porten til at være refærdig ere frugtesløse. Det er den almindelige Meening i Rusland, at Krigen ikke vil begynde førend sidst i Januar eller først i Februar (dette Vink, som her gives fører os formodentlig paa den rette Vei. Det er sandsynligt at Aarstidens Beskaffenhed og andre Omstændigheder f. Ex. Vanskeligheden ved at faae Magazinerne anlagte ere Hovedaarsagen til at Operationerne blive saalænge udsatte.) Den 16de December passerede 300 Russiske Munitionsvogne over Dnister for at nærme sig til Pruth. En Reisende, som nyelig har forladt Besfarabien fortæller, at de Russiske Embedsmænd skulle have strængt forbudt, at melde noget i Udlandet om Troppemarscherne. - De Raisonnements, som høres i de høiere Cirkler og Politikens nærværende Tilstand lyde forskiellige; Nogle meene: at Keiser Alexander har en stor Ulyst til denne Krig, hvilken Ulyst maae blive forøget ved Efterretningen om Ministerialforandringen i Frankerige. Desueen formeene de at de Russiske Financer ere i den Tilstand, at de ikke giøre en langvarig Kig tilraadelig. (Andre Statskyndige have derimod med temmelig gyldige Grunde deduceret, at den Russiske Regiering har i lang Tid inddraget saare betydelige Pengesummer, saa at den er beredet til ethvert Foretagende.) De tilføie, at Østerrig vel kunde finde sig i, at Grækerne tilkjæmpe sig deres Friehed; men at det ikke kan være ligegyldigt ved i hvis Hænder Moldau og Vallachiet kunde komme. Østerrigs Jndflydelse i Europa er afgiørende, som man ogsaa kan for deraf, at en stor Østerrigsk Statsmand, allerede for nogle Maaneder siden forudsagde: at et nyt Fransk Ministerium, som skulde bestaae af den høire Sides Medlemmer, vilde blive udvalg: Slutningen af Aaret 1821. Derimod forsikkre de, som troe paa Krigen, at man er meget nøie underrettet i Petersborg om de Grusomheder, som foregaae i Constantinopel, at Keiser Alexanders humane Sindelag vel giør ham enhver Krig modbydelig; men at just dette Sindelag giør det umueligt for ham at forblive en ligegyldig Tilskuer ved de Tyrkiske Umenneskeligheder. De meene: at Ministerial Forandringen i Frankerige ikke vil have nogen Jndflydelse paa Beskuelsen af de Græske Anliggender. (Dette skulde man ogsaa troe, naar man betænker to Omstændigheder; først at den franske Regiering vedbliver at forøge Søemagten, saaledes er der nyelig givet Ordre til at bygge tre nye Orlogskibe i Toulon; og for det andet, at den franske Moniteur melder: at den Tale, som Kongen holdt, da han aabnede Kamrene, er bleven bragt til Morea, hvor Grækerne have modtaget den med Enthusiasme og strax oversat den paa Græsk. Alle Grækernes Blikke er henvendte mod Vesten, især da saa mange ædelmodige Forsvarere for Grækernes Sag i Morgaankomme dertil fra Frankerigs og Jtaliens Havne: at dette læses i Moniteuren er virkeligt ubeskrige ligt mærkværdigt.) Desuden tvivler man paa i Frankerige selv, at det nærværende Ministerium vil længe holde sig; man vil nemlig vide at Kong Ludvig den 18de skal have sagt: at han vilde i Gierningen og øiensynligen overbevise sine uroelige Venner om, at deres System ikke kan holde sig, og at det havde været bedst, at han havde valgt Hertugen af Decates, som han først havde ifinde.