Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-04-19
Grækenland. At Kong Ottolhøitideligen har frasagt sig sin Ret til den bayerske Throne, hører til en af de vigtigste Begivenhedersunder Kong Ludvigs tremaanedlige Ophold i Grækenland. Denne Sidstener den 31te f. M. ankommen til Aucona, hvorfra han efter 5 Dages Qvarantaine fortsætter sin Reise til München, hvor han ventes mellem den 12te og 14de dennes. Det er lykkedes Regjeringen, med Nationens ivrige Understøttelse, aldeles at tilintetgjøre nogle Jldesindedes tidligere omtalte Forsøg paa at revoltere nogle af Grændse=Provindserne. om den ald Færd tillan derved Annol med Viborg. Mandagen den 11te dennes samlede samtlige Deputerede fra de jydske Stænder sig paa Raadhuset, med Undtagelse af Proprietair Nielsen, til Aastrup, der var indkaldt istedetfor Procurator Juel til Vanggaard, som havde undskyldt sig paa Grund af Svagelighed. Forsamlingen begav sig derpaa i Procession gjennem det en have opstillede Borgermilitaire til Domkirken, hvor Hs. Høiærværdighed biskop Øllgaard holdt Talen, og hvor de samme Bønner bleve holdte, og de samme Sange bleve afsjungne, som ved Gudstjenesten i Anledning af Stænderforsamlingens Aabning i Roeskilde. Efter endt Gudstjeneste begave de Deputerede sig til Stændernes Forsamlingshuus, hvor Sessionen aabnedes ved en Tale af den kongl. Commissarius, efter hvilken Forsamlingen udbragtet Længe leve Kongen!" Forsamlingens ældste Medlem, Møller, Wolff, bevidneden derpaa imengskort Tale Folkets Erkjendtlighed for den Landet af Kongen viiste Velgierning ved raadgivende Stænders Indførelse. Da ingen Jndsigelser, efter den kongl. Commissarii Opfordring, bleven fremsattenmod de foretagne Valg, yttrede han, med Hensyn til Valget af Procurator Jngerslev, der, som forhenværende Eier af Ru gaarde, var valgt litib Deputeret af Sædegaardsciernes i Aarhuus Stiftammen usenere havde solgt. denne Eiendom, og ifølge foreviist tinglæst Kjøbe contract havde tilkjøbt sig Hovedgaarden Marselisborg, at denne Deputerede ikke besad sidstnævnte Eiendom, med en saadan Adkomst, der kunde qvalificere ham til Sæde i nærværende Forsamling. Den kongl. Commisse fandt sig derfor anlediget tilexpofficiostat gjøre Jndsigelse mod det store Valg, og at forlange dets Gyldighed afgjort af Forsamlingen. Efter Afstemning blev derpaa Proc. Jngerslevs Berettigelse anerkjendt. Dernæst skredes til Valgene af Forsamlingens Embedsmænd, og blev da Prof. Schouw af samtlige Stemmer med Undtagelse af een, valgt til Præsident, Stiftamtmand Rosenørn til Vicepræsident med 24 Stemmer, Proc. Seidelin og Prøve=Proc. Høstrup til Secretairer, den Første med 48 og den Sidste med 37 Stemmer. Til Stændertidendens Redacteurer valgtes Justitsraad, Borgermester Fleischemed 49 og Landsoverrets=Proc. Otterstrømmed45 Stemmer. Forsamlingen besluttede endelig enstemmigen at tilstille Hs. Maj. en Takadresse, hvis Udarbeidelse blev overdraget en Committee, bestaaende af Biskop Allgaard, Justitsraaderne Fløischer og Nyegaard, (St. Tid. Nri hvormed det første Møde sluttedes. Om Eftermiddagen Kl. 5 var stor Diner hos den kongl. Commissair, hvortil en Deel af Byens og Omegnens Embedsmænd og flere Fremmede vare indbudne. Ved Taffelet bleve tvende smukke Sange afsjungne (dengene til den kongl. Commiss.) og følgende Togster udbragte: Af Commissarius for Kongen, for Dronningen, for det kongelige Huus", for Nørrejyllands Stænder, af Præsidenten Professor Schouw for den kongl. Commiss." af denne for Præsidenten", Vicepræsidenten, de slesvigske Stænder", og Alderspræsidenten, af Stiftamtmand Rosenørn for de roeskildske Stænder, af Prof. Schouw for de holsteenske Stænder, af Commissarius for Secretairerne og Redactions-Committeen, og af Stiftamtmand Rosenørn, for Biskop Øllgaard." Om Aftenen var Byen smagfuldt illumineret. de angaaet Jret Brev fra Provindserne, indført i Flyvepostens"Jnterimsblads Nr. 86, gives følgende Skildring over Algreen-Ussingeannini Algreene Ussing, Skribent og Stænderdeputeret, er vistnoket interessant Phænomen hos os. Udrustet med overordentlige demagogiske Gaver, har han ingenlunde forsømt sine Talenters eller sin Karakteers Uddannelse. Han har ikke blot Jver og Dygtighed, men ogsaa Flid og Kulde, stor Tydelighed i Fremstillinger og et klart Overblikover det, han ville Vittighed og træffende Lignelser, mangler ham ikke; dertil et sikkert Øie til at opfatte, og selv dramatisk Gave til at skildre. Hans Sprogder reent, fatteligt og ganske som Folk tale det. Han er en sand Taler, for saavidt som Talens nærmeste Formaal er at faae Tilhørere til at antage den fremsatte Mening, thi han naaer meget ofte dette Maal. Kun naar han forlader den demagogiske Simpelhed, og vil være Thetorisk, taber han sin Ligevægt, bliver bombastisk og utaalelige Han skylder udentvivl Heibergs Vaudeviller, adskilligt, men hvad der isærnhar styrket og klaret ham, det er, at han har studeret sin Holberg tilbunds; af ham har han lært meget, hvad Opfattelse, Stiil og Livsbetragtning angaaer, kun ikke det vigtigste af Alt for en saadan Populairphilosoph, nemlig den ubestikkelige Sindsroe, den billige Menneskekiærlighed, og Den ene Opdagelse leder i Almindelighed til den anden. J forrige Maaned blev ved et natligt Jndbrud hos en Huusmandsenke i Taagense Bye under Grevskabet Christiansholm bortstiaalet nogle Levnetsmidler, noget Garn m. m., og kuns nogle Træskoespor førte til Gierningsmandens Opdagelse. Den for sine Pligters Opfyldelse nidkjære Sognefoged Niels Johansen blev nemlig ved Gierningsstedets Undersøgelse veilledet af disse Spor til en, ogsaa i andre Henseender, mistænkelig Person ved Navn Hans Pedersen Væver, der først benægtede, men siden i hele dets Omfang tilstod Tyveriet og henførtes til Mariebo Arrest. Under Forhørerne har Maleficanten endvidere bekjendt, at han ved Juletid f. A. har i Forening med en Huusmand Rasmus Romme stiaalet et Sviin i Skoven, og endeligen er det og ved samme Leilighed oplyst, at Sidstnævnte længere tilbage har frastiaalet en Gaardmand Jens Woss i Laagerup en Griis, hvilken Sag venskabeligst blev afgjort mellem den Bestiaalne og Tyven saaledes, at de deelte Grisen, som imidlertid var fedet, mellem sig, saa at Tyven erholdt en passende Erstatning for sin Uleilighed. Anmelderen beretter ikke dette fordi Tyverier hertillands høre til Sjeldenhederne, men for at levere et Bidrag til de flere Exempler paa slige Sagers mindelige Afgjørelser, hvilke Almuesmanden meget ofte, men til liden Gavn for Eiendoms=Sikkerheden foretrækker for som han siger, at spilde sin Tid med at løbe for Retten. Og da det endog ikke er uden Exempel at man tiltroer saadanne Overeenskomster en Slags Gyldighed, burde Landets eneste Politiofficianter, Sognefogederne, saameget mere indskjærpes, ogsaa i dette Tilfælde at anmelde Forbrydelsen for Stedets Politiemester. At slige Forligs Afslutninger i længere Tid skulde forblive en Hemmelighed for hine Bestillingsmænd er ikke let muligt, men derfor destosnarere tænkeligt at han undertiden fortier dem, Den 24de Marts afbrændte en Bondegaard i Rager By, 1 Miil fra Ribe. Ved det anstillede Forhør er det bleven oplyst, at Jlden var paasat i Tørveladen af en uconfirmeret Tjenestedreng, som derved haabede at blive sin Tjeneste qvit. Ved samme Forhør blev det endvidere oplyst, at et Par andre Drenge havde i et af Nabosognene udøvet lignende Udaad og antændt deres Huusbondes Gaard, hvorved den Brandlidte var bleven udsat for Mistanke og Anklage, men Anstifterne slupne fri, hvormed ogsaa nærværende unge Forbryder, havde smigret sig. Han blev Dagen efter ført til Haderslev, hvortil, efter Sigende, de tvende af ham navngivne Drenge ligeledes ere afhentede. (Ribe Av.)