Kiøbenhavns Postrytter, 1787-08-20
Den hosfulgte nye Memoire til Staterne af Holland er meget vidtløftigere; hvorfor her ikkun anføres det vigtigste. Strax i Begyndelsen hedder det: "Kongen har, ikke uden med største Forundring, maattet erfare, at man, istedet for at give den forlangte, og i Forhold til Fornærmelserne antagelige, Satisfaction, har søgt at besmykke sin Sag med tomme og ugrundede Udflugter. Den foregivne Uvidenhed om Hensigten med Prindsessens Reyse til Haag, og den yttrede Frygt for et deraf flydende Oprør i Residencen, kan, efter den i Woerden residerende Commissions Opførsel, ikke bringe Hs. Majestæt paa fordeelagtige Tanker. Høystsamme anseer tvertimod en saadan offentligen tilkiendegivet Mistanke for en nye Fornærmelse. Prindsessens Ord, Hds. høytidelige Erklæring, at Hs. Reyse til Haag foretoges i de reeneste Hensigter, og for at bane Veyen til Forliig imellem de opbragte Partier, burde været Staternes Deputerede Overbeviisning nok. Dersom Folket, besiælet af Erkiendtlighed for det Durchl. Oraniske Huus, som Stifter af den belgiske Friehed og Uafhængighed, havde ladet sig forvilde; dersom Prindsessens Nærværelse i Haag havde givet dette Folk Anledning til saadanne Glædesbeviisninger, som kunde befrygtes at være farlige for den offentlige Rolighed, saa havde Staterne jo Midler nok i Hænder, hvorved de kunde betrygge Souverainens Residence for alt, hvad der kunde møde. Den Omhyggelighed, Prindsessen, for at forebygge en saadan ubetænksom Jver, har viist, ved at lade Hs. Ankomst til Haag være ubekiendt, maatte meget meere kunne giøre Fordring "Bevæbnede Folk, paa Staternes Forbindtlighed. - hedder det længer nede, have anholdet Hs. Kongel. Høyheds Eqvipage; og det Geleide, Hun fik, lignede meere den Bedækning, man giver en Statsfange, end den, man giver en Prindsesse, hvis høye Byrd, Egenskaber, Dyder, og det imod Republiken stedse udviiste gode Sindelag, fortiener al Agtelse. Neppe var H. K. H. ankommet til Schon hoven, førend alle Indgange til det Hende anviiste Opholdssted bleve besatte med Vagt, og en Officeer med blot Kaarde blev posteret i Hendes Værelse. En saa fornærmelig Opførsel har ikke kunnet andet end giøre et dybt Jndtryk paa Kongen, min Herre. Hs. Majestæt betragter denne Fornærmelse, som om den var vederfaret Ham selv. Og det er efter Monarkens udtrykkelige befaling, at jeg Undertegnede atter fordrer en hastig og efter Omstændighederne antagelig Satisfaction. Hs. Majestæt har desuden befalet mig at betyde Dem, at Høystsamme ikke eftergiver det allerringeste af Sin eengang gjorte Paastand, ey heller lader Sig nøye med flere ubestemte Undskyldninger og Udflugter, Kongen miskiender ingenlunde den Agtelse, Han skylder de Forenede Provindsers Republik og Generalstaternes Forsamling, som, i Forhold til fremmede Magter, forestiller Statens Souverainitet, Hs. Majestæt finder en Fornøyelse i at bevidne denne høye Forsamling Sin Erkiendtlighed, fordi den ikke har taget Deel i de foretagender, der have givet Anledning til denne Memoire. De Venskabs=Beviis, som Kongen og Hans høye Forgængere, ved mere end een for Republiken interessant og kritisk Leylighed, have givet, berettige Hs. Majestæt til at vente den formeldte Satisfaction, som jeg Undertegnede paa nye har Ordre til at paastaae; ligesom Hs. Majestæt ogsaa, efter Deres Høyviished og Sagens igientagne Overveielse, vil forvente et uopholdeligt og fyldestgiørende Svar."