Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-01-30
Spanien. Dronningens Tropper have lidt et Uheld, som selv den officielle spanske Hoftidende ikke nægter, om den end fremstiller det i et langt mildere Lys, end de carlistiske Blade, der, som bekjendt, ere tilbøielige til at overdrive Efterretninger af denne Natur. Jfølge de carlistiske Beretninger var Jnsurgent høvdingen Eraso trængt ind i Castilien, havde ved Medina deel Pomar omringet en Bataillon Provindsial=Militser, 450 Md. stærk, og, efter indhentet Befaling fra Zumalacarreguy, ladet skyde hele Mandskabet. I Hoftidenden af 10de Januar hedder det blot, at en Afdeling Jnsurgenter var trængt ind i GammelCastilien, hvor den i General Jriattes Fraværelse, (denne havde forenet sig med Espartero, for at operere mod Zumalacarregup udøvede uhørte Grusomheder, uden at Marquis Campoverde, som ikkun havde i a 400 Md. hos sig, var i Stand til at gjøre Modstand, hvorfor han maatte trække sig tilbage til Medina deel Pomar og adskillige andre Puncter; dog vare Anstalter trufne til at gjøre Ende paa dette Uvæsen. Hvorledes det nu end egentlig hænger sammen, er det allerede slemt nok, at Jnsurgenterne have været i Stand til at trænge ind i Gammel-Castilien. En Correspondents=Artikel fra Madrid vitter under disse Omstændigheder meget Bekymring for Burgos, da een eneste Seier vilde være nok til at bringe denne Stad i Zumalacarregus Besiddelse og give ham er fast Punct, hvorfra Jnsurrectionen videre kunde udbredes over Gammel-Castilien. Man vil endog vide, at betydelig Penge Understøttelse er lovet Prætenden. ten i det Tilfælde, at han kan komme i Besiddelse af denne Post. - Om Mina mældes fra Madrid, at hans Sygdom blot var en Følge af Forkjølelse, og at han næsten var fuldkomment restitueret. Rygtet om, at det var Llauders Hensigt, at overtage Commandoen i Minas Sted, holdt sig imidlertid endnu. At et Oprør skulde være udbrudt i Madrid og Llauden derfor beklædt med et Slags dictotorisk Myndighed, fortæller Qvotidienne; men der er Jngen, som troer, Storbrittannien og Jrland. Skotlands og Jtlands Hovedstæder have fulgt Londons Exempel. J Edinburg ere Hr. Abereromby og Sir J. Campbell. Begge Reformister, Begge ubetingede Modstandere af den nærværende Administration, valgte, og i Dublin ere Valgene faldne paa derr. OConnell og Ruthven. Resultatet af alle hidtil bekjendte Valg er, efter Courerens Liste: 380 Reformenner: og 242 Torver. De endnu manglende 36 Valg ere for det Meste irlandske, af hvilke Torypartiet ikke kan vente sig nogen Forstærkning; der er altsaa næppe Tvivl om, at det jo ved næste Session vil befinde sig betydelig i Minoritet. Jmidlertid holde Torybladene gode Miner, gjøre sig lystige over Courerens og Glødens Lister og juble over den betydelige Tilvæxt, som deres Parti har faaet. Virkelig have Torverne paa flere Steder vundet uventede Seire, og Reformpartier har lidt adskillige følelige Tab: saaledes ere fr. SirJngilby og Lord Palmersion fortrængte af Torycandidater. - Der finde hyppige Conferentser Sted, imellem den høiere Geistlighed og Ministrene, og derer næppe Tvivl om, at Regjeringen virkelig tænker paa en Reform i de kirkelige Forhold. Dette forsikkrer ogsaa Times og anbefaler Biskopperne at skikke sig der. - Hr. Ardoin er ankommen til London og vil om kort Tid bekjendtgjøre Planen til det nye spanske Laan. - Hertugen af Leuchtenberg er afreist til Falmouth. Til en Deputation af polske Officerer, som tilbøde hans Gemalinde deres Tjeneste, skal han have svaret, at han kun var portugisisk Undersaat; men at de kunde være forvissede om, at tappre Mænd af alle Nationer vilde, naar de forfulgtes af Tyrranniet, sinde Beskyttelse i hans nye Fædreland.