JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-08-19
Berlingske Tidende Nr. 210. "Om den kongelige Bekjendtgjørelse til Stænderne af 4. Juli d. A. og de stænderske Propositioner": At vi have en nederdrægtig arrig og ondskabsfuld Oppositionspresse, er hævet over al Tvivl. (Fortsættes.) *) ɔː Tiden forandrer sig, og vi forandres med Tiden. Samme Tidende Nr. 212: "Om Bekjendtgjørelsen af 4. Juli d. A. og de stænderske Propositioner." (Fortsat fra Forgaars Nr.) At vi have en afskylig trodsig og ublu Oppositionspresse, kan ikke siges for ofte. (Fortsættes). Samme Tidende 213, til "Fædrelandet". J vide naturligviis ikke, hvad Fortsættelsen af denne Artikel kommer til at indeholde. - "Berlingske Tidende" indeholder en Artikel under Overskrift: "Kjøbenhavns nye Domstol" med store Bogstaver. Du venter formodentlig, kjære Læser, herefter at faae Noget at vide om Kjøbenhavns nye Domstol, og Du læser da Følgende: "Vore Læsere ville have i Erindring, at der for Kjøbenhavn skal oprettes en særegen Criminal- og Politiret. Da denne Organisation imidlertid vil udkræve endeel forudgaaende Overveielser, hvilke ikke ere fuldendte, troe vi det rettest ikke derom at meddele noget Nærmere nu, men ville oppebie Sagens endelige Ordnelse ved allerhøieste Resolution." Dette minder os om hiin Matros, der en Morgen Kl. 3 kom og bankede en Spekbøker op, hos hvem han sædvanlig gjorde sit Jndkjøb, for at underrette ham om, at han idag ikke vilde kjøbe Noget, da han skulde i Dyrehaven.
Corsaren, 1840-10-28
Charivari. Den 3die December 1839 arbeidede to Mænd sammen udenfor Kjøbenhavn, den ene som Tærsker, den anden som Brændehugger, da det uventede Budskab kom, at Kong Fredrik den Sjette var død og Prinds Christian bleven Konge. "Naa," sagde da Tærskeren, idet han betænksomt satte Pleilen fra sig, "er han død? Fred være med hans Sjæl." - "Men," vedblev han, idet han vendte sig til Brændehuggeren, "nu kan Du troe, at der vil komme en Forandring. Ved næste Høst er jeg ikke Tærsker længere." - "Hvordan det?" spurgte Brændehuggeren. - "Ja bi kun," svarede Tærsteren med et betydende Nik, idet han atter greb sin Pleil. Den 18de October 1840 traf disse to Mænd atter sammen paa Arbeide, og Brændehuggeren mindedes da de Ord, de sidst havde vexlet, og udbrød noget spodsk. "Men, Søren, Du tærsker jo endnu." - "Ak", svarede da Tærskeren, "Kongen har ikke opfyldt mine Forventninger."
Corsaren, 1842-08-19
Den sidste Jacobiner. (Et Sagn fra Julidagene.) De havde længe spaaet, de smaae Propheter, Om Catastrophen i hiint Skuespil. J Frankrig viste Tidens Barometer Paa Jordskjælv længst, - nu sprudled Bjerget Jld! Den hede Lava flød Ei blot i Seinens Vande, Men sig en Bane brød Trindt i Europas Lande. Det var en Aftenstund i hine Dage, Da Julihimlen speiled sig i Blod, De høie Sale, og de lave Tage, Mens alle kæmpede, forladte stod. Paa ensomt Leie laae, Henstrakt en Oldings Lemmer, Mens spændt han lytted til De fjerne Tordenstemmer. Han kjendte dem heelt vel, de dybe Røster; De klang som Echo fra en svunden Vaar, Da Folket opstod som sin egen Trøster, At aande frit paa lange Trængselsaar. Da Tyranniet faldt, Og knuste trindt i Faldet! - Længst blundet Mindet alt, Nu blev til Liv det kaldet. Selv havde han jo været med og blottet Sit Bryst, da det for Republiken gjaldt, Selv været med, da Thronen blev Schafottet, Selv været med, dengang Bastillen faldt. Han hørte end engang De stærke Frihedstoner Af Marseillaisens Klang Til drønende Kanoner. Og mens de længst bortflygtede Jdrætter Forbinde sig med Øieblikkets Jd, - Optaarnes Despotiets Bajonetter Jmod de Tappre, som nu staae i Strid. Snart syntes Offret bragt; - Men Tyraniets Drage Har endnu Overmagt. Og trænger dem tilbage. De flye! - Og Seiershymnerne forstumme. Forfulgt af Despotiets Trællehær, Man som en Bisværm seer dem om at summe, Opgive Maalet, som de kom saa nær. Svagt angrende sin Voven, Alt Folkets Mod forgik, - Da toner det fra Oven: "Tire la Republique!" Og opad flyver Blikket, - der de stue En Skikkelse som fra en svunden Tid, Der svinger med den røde Frihedshue, Opmuntrende de Tøvende til Strid. Og medens Alles Blik Han mægtig til sig drager, "Vive la Republique!" Han tordnende gjentager. Og frem for Folket stige tusind Minder Om dem, som hist i Frihedskampen gik. Ei længer Frygten nu dets Tunge binder, J Luften drøner: "Vive la Republique!" Og Flammen spruder vild Frem af det aabne Krater, Og rammer med sin Jld De blegnende Soldater. "Vive la Republique!" med tusind Tunger Det bruser nu, og see! Med Strømmens Fart Fremstyrter Mængden, Vaabenlarmen runger - Og Juliseiren er udkæmpet snart. Men hist, med Huen rød Trykt om de blege Miner, Er segnet, stiv og død, - Den sidste Jacobiner!
Corsaren, 1842-08-19
Annoncer. Hr. S. - Før vi have seet et Portrait af Brandinspecteuren og hans Paraply, kunne vi ikke svare. Hr. -! Beviis, at det om Brction i Viborg er sandt. Hr. Max! Det blev tilintetgjort. De seer, at vi forstaae at vurdere det. Til Hr. G. sz. er Brev.
Corsaren, 1842-08-19
Skizzer. I. "Dagens" Barndomsminder. "Peter Schött i Ungdomsalder Tænkie alt paa List og Svig." II. (Efter en engelsk Tegning.) - Kunde De ikke have Lyst til at blive min Kone, lille Mis? - Det er not ikke Deres Alvor, Hr. Agent. (sagte) Men han er rig, det tykke Sviin. III. - Frøken! Jeg har længe tiet, men nu maa det frem; De maa høre det: Jeg elsker Dem til Raseri. - De maa endelig give mig Betænkningstid.
Corsaren, 1842-08-19
Curiosum. Uddrag af Aarhuus Avises Avertissementer. - Alle de, der have faaet Blade etc. gjennem den Jessenske Boghandling, bedes desangaaende at henvende sig til Varberg. - Undertegnede fortsætter den Jessenske Boghandling. Basse. - Undertegnede er antaget af Foreningen til at bestyre de Jessenske Affairer. Andr. Chr. Wissing, cand. phil. - De Blade og Skrifter, som man forhen fik fra den Jessenske Boghandling, faaes herefter hos Kirkerup. - Undertegnede har etableret sig og leverer Fortsættelsen til de Sager, man forhen fik i den Jessenske Boghandling Hee. Fortsættelsen følger formodentlig.
Corsaren, 1842-08-26
Charivari. Redactionens poetiske Medlem, som egentlig havde at synge sit første originale Poem i Anledning af Præsidentens Geburtsdag, er blevet saa begeistret ved at læse de sidste Stændertidender, at han ikke har kunnet holde sig længer. Her er Udbrudet af hans Henrykkelse: Der er en Jublen over Hav og Land, Der svinges Hatte og der klinge Leer; Paa "Dagens" Mølle er der kommen Vand, - Thi vi faae "stænderiske Comiteer". "Den Berlingske", - hvor triumpherer han, O, det er tydeligt, han er en Seer! Har han ei længe spaaet, den store Mand: Det gaaer med "stænderiske Comiteer"! Ja, Danmark, nu Du rolig være kan; J Fred vi spije kan vor Grød med Skeer: Vort altfor lykkelige Fædreland Skal have "stænderiske Comiteer"! Dets Haab var bygget ei paa Flyvesand, Opfyldte blev de glimrende Jdeer: Nu perler Glædens Skum paa Bægrets Rand - Tøm det for "stænderiske Comiteern". Og Glemsel drikke Du deraf paa Stand, Det er forbi med Tidens Fødselsveer. J Fred og Ro nu Alting sove kan, - Sov vel, I "stænderiske Comiteer"! - Man taler naturligviis i disse Dage almindeligt om de foreslaaede Stænder-Comiteer og om deres Værd i Forhold til en virkelig fri Forfatning. Vor Mening herom, er at de forholde sig til en saadan fri Forfatning, som Jacobs Fad Lindser til den Førstefødselsret, der solgtes ham derfor. - Der er en Remesis, der er en Gjengjældelse! Undertiden kommer den vel haltende, men undertiden følger den med raske Fjed Forseelsen lige i Hælene. Næppe havde Lehmann holdt sin Tale til Gunst for stænderske Comiteer, før Ussings Ven, Bang, reiste sig og - roste ham. - Angaaende Stænder-Comitcernes Organisation meente Kammerherre Castenschiold blandt Andet, at deres Møder maatte blive hemmelige. - Jkke nok, at det stakkels Barn var dødfødt; Kammerherre Castenschjold vilde strax, at man skulde forsøge paa at kvæle det. - Samme Hr. Kammerherre begyndte ellers sig Foredrag med ikke alene, som flere andre Deputerede, at takke Kongen for Forslaget, men ogsaa for de Velgjerninger, der i Tiden ville blive følge af de t. Det var Noget af det Fornuftigste, Hr. Kammerberren i hele Sessionen har sagt. Man maa virtelig bringe Kongen sin Tak for Stænder-Comiteernes Velgjerninger, i Forveien. - Nu trues de Stænderdeputerede selv af Trykkefrihedsprocesser. Som det sees af Stændertidenden, agter Generalkrigscommissair Fridsch at gjøre Begyndelsen i Anledning af en Stænderdeputerets Yttring om Fremgangsmaaden ved Sessionerne. Nu tør man vel altsaa haabe, at den Roeskildske Stænderforsamlings Medlemmer ville tage sig varmt af Trykkefrihedspetitionerne, da de selv ere blevne interesserede i Sagen. - Til Suppleant for en af de Deputerede, som er forhindret fra at give Møde i den forestaaende Viborgske Stænderforsamling, er indkaldt en Mand, som for henved et Aar siden er - død. Det er naturligviis en Feiltagelse. Man hustede ikke Andet, end at det var til den Roeskildske Forsamling. - Udkommet er: Practisk Forelæsning over Eiendomsret, tjenlig til Efterretning for de Roskildske, Stænder. Manchester 1842.
Corsaren, 1842-08-26
Følgende gamle Bøger ere indlagte til Salg paa "Corsarens" Contoir: 1) Democrati-Beviis for, at de Døde kunne gaae om og spøge; tilegnet de nye danske Lehnsherskaber. Med et Anhang om, at, naar den store Klokke slaaer, forsvinde alle Spøgelser. (Indbundet i Faareskind. 2 Rbd.) 2) En gammel Disputats om, at en Embedsmand, der kun har 1000 Rbd. i aarlig Gage, men tilsætter 2000 Rbd. paa Skjønheder og andre SmaaForlystelser, bør have 3000 Rbd. aarlig. (Jndb. i Hoffnogeskind.) 3) Beviis for, at et Beviis Intet beviser. (Trykt med Heiberg-Hegelske Hieroglypher). 4) Sporgsmaal, om Gnisterne af den simple Mands Tobakspibe eller Cigar snarere kunne foraarsage Jldebrand end Fakler og Beegtrandse. 5) Dubiosus's Afhandling om den Kunst at sidde paa to Stole uden at falde ned imellem dem. (Den Bog skulde Ussing kjøbe). 6) Sammes: 5,000 Formularer til Lovtaler over regjerende Personer, med Attester fra flere Hoffer. (Det var Mad for Mons - ikke sandt, Fribert?) 7) En ypperlig Tænke- og Skrivemaskine af moderne Facon, tjenlig for en adelig Amtmand.
Corsaren, 1841-01-08
Et Par philologiske bemærkninger. I. Der har været megen Tvivl blandt Philologerne om Oversættelsen af det bekjendte Sted i Horats's, ars poelica: mediocribus esse postis. non homines, non di, non concessere columnæ. Constructionen er jo ikke saa svær, at sige for En, der kan Latin; men det er Ordet columnæ, hvis Betydning endnu Jngen har fattet. Selv Jacob Baden har ikke forstaaet det rigtigt, og Freund har i sit Lexicon aldeles ikke omtalt dette Sted. Naar dog blot Philologerne engang vilde aflægge den philologiske Vane, altid at søge det Kunstlede og gaae det Nærmeste forbi! Der er jo dog intet simplere end at see, at dette Ord her, som overalt, betyder Colonner-, og, da Talen er om poetiske Værkers Bedømmelse, naturliqviis Colonnerne i de kritiske Blade, f. Ex. i "Corsaren".
Corsaren, 1842-08-26
Hvilken Popularitet "Dagen" har opnaaet, sees deraf, at man sælger dens Portrait paa Ridepidste og Stokke. Da "Corsaren" ikke har forbeholdt sig den samme ifølge Placat af 1ste Decbr. 1839 tilkommende Eneret paa den originale Tegning er denne med meget Held bleven benyttet hertil.
Corsaren, 1842-08-26
Væddeløb. Ved Hans Majestæts Hjemkomst vil blive afholdt et Væddeløb paa Journalfælleden. Dommer:... 3 Dyr ere anmeldte at deeltage i Løbet, nemlig: Nr. 1, Hr. Friberts Malkeko "Dagen", blakket, med et noget utydeligt Kors paa Brystet. Nr. 2. Hr. H. Nielsens skidengule Malkegeed "Ugeskrift", tillagt efter "Rask" og "Trojel". Nr. 3. Hr. Nathansons smørgule Halvblodshoppe "Berlingske". Dyrene rides af de respective Eiere. Vægtbestemmelserne ere for Nr. 1 1000 Lod Sølv. for Nr. 2 400 Lod Sølv. for Nr. 3 uvis. Banen vil være bestrøet med Vers, Hurraraab, Kjærlighedskrandse, Velkomsthilsener a. Hvo der i Løbet opsamler de fleste af ovennævnte Ting, erholder "Kongepræmien", der bestaaer enten af en Douceur, eller en Gulddaase, eller en Brillantsbrystnaal, eller en kostbar Diamantsring, maastee endog af en lille Titel. - Løbet vil i ethvert Tilfælde ganske vist finde Sted, rimeligviis flere Dage i Træk, umiddelbart efter Hans Majestæts Hjemkomst. Udfaldet bekjendtgjøres i Bladene. (Det Nærmere erfares af Placaterne.)
Corsaren, 1842-08-26
Cancelliraad Fribert har i "Dagen" af 22de ds. paa det bestemteste og høitideligste erklæret, at han ingensomhelst Understøttelse faaer af Regjeringen. Hvis man kan troe Hr. Fribert - paa hvem ellers Kjøbenhavnspostens Beskyldning for "aabenbar Løgn" endnu sidder uafvadsket - saa opstaaer her en stor psychologisk Gaade. Thi, at et Menneske kunde lade sig forlede til at skrive "Dagen" for Penge, det kan man til Nød begribe, men at skrive "Dagen" for "Dagens" egen Styld - nei! det er og bliver en psychologisk Gaade.
Corsaren, 1842-08-26
Velmeent Forslag til den høie og velvise Theaterdirection. Vi frygte meget for, at Theaterdirectionen ikke kan faae file 29 uassatte Loger afsatte, for den læsser den paa en Vogn og lader den udraabe paa i Gader og i Stræder som nedenstaaende Tegning viser: Her er Loger, Loger, Loger er godt! Her er Røverkjøb paa Loger er godt; store, deilige Loger er godt, Loger, Loger!
Corsaren, 1842-08-26
Skizzer. I. En Præst og hans Capellan. II. Agteskabelig Scene. Du synes nok om hende? Bi kun, hun skal snart komme paa Døren.
Corsaren, 1842-08-26
Foruden de ordinaire billetter er igjen Brev til Hr. G. sz. Jndsenderen af det engelske Brev adsporges, om det maa betroes til en Oversætter, eller han selv vil oversætte det.
Corsaren, 1841-01-08
II. Om Cornelius Nepos har kjendt noget til Danmark, kan vel ikke vides saa vist; men at han i alle Tilfælde ei har kjendt det i dets nuværende Stilling, kan man stole paa, saa at det altsaa ikke er nogen Hentydning paa vort Land, naar han fortæller om Dion (Capitel 6), at denne for at forsvare sin Eneherster-Magt anførte hiint Vers af Homer, hvori der siges, at Staten ei kan styres godt ved Manges Herredømme. Denne Yttring (siger Cornelius) vakte stort Had imod Dion, og dette søgte han ei at dæmpe ved Mildhed, men at undertrykke ved Strenghed. Hvor dyrt dette Princip kom ham til at staae, fortælles i de følgende Capitler.
Corsaren, 1842-09-02
Charivari. Den norske Digter Henrik Wergeland har tilsendt os og flere andre liberale Bladredacteurer som Foræring noget Tobak, der er avlet og fabrikeret paa Eidsvold, den norske Constitutions Fødested. Jdet vi for vor Part takke Hr. Wergeland for denne "Constitutionstobak", tilføie vi, at den aldrig kunde være kommet her til Danmark i et mere passende Øieblik for at gaae op i Røg.
Corsaren, 1842-09-02
Avertissement. Nogle Laurbær- og andre Krandse, som vare bestemte til et Par Stænderdeputerede, naar de vendte hjem fra Roskilde, ere formedelst anden Bestemmelse tilsalg for billig Priis paa "Fædrelandets" Contoir. - "Fædrelandet" af 27de August viser, hvorledes Prof. David i Aaret 1810 yttrede en Mening om stænderiske Comiteer, der er stik modsat den, han nu har yttret i Stænderne. Nævnte Blad tilføier, at det ikke vil bebreide Prof. David denne Jnconseqvents, "thi mange store Mænd have førend ham gjort sig skyldige deri." Vi ville heller ikke bebreide ham den; thi vel er en saadan "Jnconseqvents" ikke nødvendig for at blive en stor Mand, men desto mere for at blive en Stormand.
Corsaren, 1842-09-02
Thiers og Carstensen. "For at frelse den levende Konge, af MuldGiv Folket den døde Keiser!" Saa talede Thiers, og paa "Belle poule" Kongeslaget man heiser: Til St. Helena i Hast den fløi, Til ham, der styrtede Throner - At hente de Franske et Legetøi Der kosted halvanden Millioner. En Lærdom var Verden evindelig, Hvad der rører sig hos de Franske. - Hvad Thiers har været for Frankerig, Vil "Figaro" være de Danske. I Danmark man kjøber sig lettere fri, End ved at offte Millioner; Der giver man Folket et Fyrværkeri - Saa glemmer det Constitutioner.
Corsaren, 1842-09-02
Capitain og Brygger Bjerre talte de første Ord i denne Stændersession den 22de August, da Sagen om Humles Forfalskning blev forhandlet. Det vidste vi allerede i Forveien. Vi havde sagt til flere af vore Bekjendte: Pas nu paa! Nu kommer Humlen! Nu taler Capitain Bjerre.
Corsaren, 1842-09-02
Under Overskrift: "Fattiqvæsenet angaaende", læses i Adresseavisen og "Berlingske Tidende" en Bekjendtgjørelse fra Directionen, hvoraf sees, at der nu træffes en ædel, menneskekjærlig Foranstaltning, saaledes at stakkels fattige Mennesker kunne erholde fri Bolig i Vartou - blot imod at betale circa 400 Rbd. engang for alle.
Corsaren, 1842-09-02
Et almindeligt Rygte, som vi ikke ere uvillige til at troe, fortæller, at Statsgjældsafbetalingsselskabet i disse Dage er blevet færdig med en Foranstaltning, der rigtignok har tømt dets Kasse, men ogsaa er saare hensigtsmæssig, nemlig med: at lade sætte Jernstænger for Vinduerne i dets Pengekjelder. - Den hidtil opsamlede Capital staaer altsaa nu fast.
Corsaren, 1842-09-02
Som Følge af hiin Anstrængelse vil der med Hensyn til den snart forestaaende Flyttedag blive udstedt en indstændig Opfordring om Hielp til Huusleie for Pengekassen.
Corsaren, 1842-09-02
Den nye Capelmester, Hr. Glaeser, har, som man erfarer, tilveiebragt en fortrinlig Subordination i Capellet. Alt gaaer saa nøiagtigt og snorlige som en Maskine. Manden veed, hvorledes det skal være; - han er en Preusser.
Corsaren, 1842-09-02
Cancelliet har indanket de to sidste Hof- og Stadsrets-Domme over vor forrige Redacteur Morthensen for Høiesteret, af hvilke Domme den ene, som bekjendt, lød paa total Frifindelse. Sidstnævntes Jndankning er vist Frugten af en klog Politik: Man vil ogsaa lade Høiesteret frifinde engang. - Hof- og Stadsretten vedbliver iøvrigt med den kloge Politik at lade en streng Domfældelse gaae Haand i Haand med en Frifindelse *). De see ud som Retfærdigheden selv, naar de saaledes vandre Arm i Arm.
Corsaren, 1842-09-02
Morthensen er naturligviis i sit nuværende Logi ikke aldeles fri for melancholske Øieblikke, og i saadanne er det ikke at undres over, at Ting, han ellers itte vilde reflectere paa, gjøre et ubehageligt og saarende Jndtryk paa hans Sind. Et saadant Øieblik var formodentlig over ham, da han tilskrev os en Anmodning om at tage ham i Beskyttelse mod "Dagens" Jnsinuation, at han skal have staaet i samme Forhold til "Corsarens" Redaction, som i sin Tid de actionerede Arbeidsmænd - en Jnfinuation, der syntes ham at gaae ud paa at nedsætte ham for Publikum i samme Øieblik, som han næsten overvældes af strenge Domme. - Vi have svaret Morthensen - og gjentage Svaret her for at sikkre os al vrang Udtydning af vor Taushed -: at det vistnok vilde være imod hans egen Jnteresse, hvis man tog ham i Forsvar mod "Dagen". - Den i Nr. 70 indeholdte Artikel, der er bleven frifunden, havde til Overskrift: "Corsarens Nød". Det er altsaa en Feiltagelse af "Kbhsposten", naar den angiver Overskriften at have været "Folkets Nød". Hvor kunde "Kbhsposten" dog ogsaa troe, at en Artikel herom var bleven frifunden? - Mængden af den Censur, Morthensen nu er bleven idømt, er: 1 Aar og Livstid. *) I Tirsdags blev for Nr. 65 dicteret 1 Aars Statsfængsel, Nr. 70 blev derimod aldeles frifundet. Vi havde ventet, at Nr. 70 skulde være blevet dømt og Nr. 65 frifundet. Resultatet kommer imidlertid ud paa Et. Statsfængsels-Dommen skulle vi lade trykke og uddeele, for at man kan see, hvorfor man her kan komme i Statsfængsel.
Corsaren, 1841-01-08
Theatret. Hr. Rosenkilde feirede Nytaarsdags Aften sin 25 Aars Jubelsest paa Thetret under Publicums deeltagende Hyssen.
Corsaren, 1842-09-02
Skizzer. I. Folket har faaet Constitutions-Canden trukhet ud. II. Scene af Folkelivet.
Corsaren, 1842-09-02
Stænder-Physiognamier. (Vi paabegynde her en Række af Physiognomier, saaledes som vi have tænkt os, at Vedkommende have sat dem op i et paapeget mærkeligt Øieblik i Stænderne. Vi udgive forresten ikke Billederne for at have Portrait-Lighed; det er kun Udtrykket, vi have villet træffe.) 1. Lehmann, i det Øieblik han beslutter at bifalde Forslaget om stænderske Comiteer og uvilkaarlig reciterer for sig selv: "Naar Dig Nogen Karper byder, Og Du faaer kun tørre Jyder, Bliver Du lidt flau derved. Men, har Du en sulten Mave Og ei anden Mad kan have, Gaaer de tørre Jyder ned." 2. Steenfeldt, idet han under den beflige Disput med David siger til denne: Jeg skal nok vogte mig for at blive vred. 3. Grevencop-Caftenskjold, der øiner de tilkommende Velgierninger af de stænderske Comiteer og takker Kongen derfor. 4. Schulin, naar han siger: Det er ogsaa min Mening. 5. Sehestedt-Juel, forsikkrende, at Fæsternes Koner have været tilfredse med hans Jagt.
Corsaren, 1842-09-02
Vi have modtaget til Jndrykkelse følgende Adresse, der enten allerede er eller i disse Dage vil blive afsendt til Vedkommende: S. T. Hr. Capitain Buchwald, Roeskilde-Stænderdeputeret. Allerærbødigst! Undertegnede have slaaet os sammen om at holde Stændertidenden, og, da vi stricte maae betale den hver Maaned - thi hver Maaned kræver Bogtrykker Luno os - saa ville vi heller ikke skjænke de Andre Noget, men læse hvert evige Ord deri, og saaledes ere vi da ogsaa komne til Deres Høibaarenheds Tale om disse hersens stænderiske Comiteer. Og, da vi undertegnede Spethøkere læste den, kom der en Trang over os Alle til at sige Dem Tak for Deres Tale; for de Andre tale maaskee ligesaa smukt (det forstaae vi os ikke paa); men saadan har dog Jngen talt lige ud af Hjertet paa os Spekhøkere. Det var accurat ligesom vi kunde høre vore egne Ord. Jeg medundertegnede Jens Spethøker sagde endnu forleden Dag til min Gjenbo, ligeledes medundertegnede Christen Spethøker: Veed Du hvad, Christen? Det er s'gu ikke at undres over, at Stænderne ikke gjøre Noget for vor Corporation. Der kan være dygtige Folk nok imellem dem; men, naar de ikke ere Spekhøkere, hvor kan det saa ventes af dem, at de skulle varetage vor Fordeel istedetfor deres egen? - Tænk Dem nu Deres Høibaarenhed, vor Glæde og Forbanselse, da vi saae, at De havde udtalt denne retfærdige Fordring og gjort Paastand paa dens Opfyldelse. Det var nemlig der, hvor De sagde, at, om end de kjøbenhavnske Deputerede vare nok saa dygtige, saa kunde man dog ikke med Tillid betroe dem at raadslaae om Hartkornets Jnteresser, da deres egen Fordeel ikke var bunden til disse. See, det er jo netop vor Mening (naar vi ikke vidste, at De var saadan en dygtig Mand og altsaa selv kunde finde paa den Jdee, kunde vi fristes til at troe, at De havde laant den fra os), det er accurat det, vi sige: at hver Stand ganske naturligt besørger sine Jnteresser, og at altsaa hver Stand maa have en Deputeret i Stænderne for ikke at lide Uret. Desværre see vi, Hr. Capitain, at, skjøndt Mange i Stænderne komme Dem nær, deler dog Jngen endnu ganske Deres retfærdige Anskuelse, og vi maae altsaa vente paa bedre Dage for at see vort inderlige Ønske opfyldt. Men dette forhindrer itte, at vi jo kunne vise vor Erkjendtlighed mod den gode Villie, og vi have derfor eenstemmig besluttet at hædre Dem paa en Maade, der vel er lidet brammende, men som synes os meest passende: nemlig tilbyde Dem en Plads som Æresmedlem af vor Corporation. Det skal altid være en sand Fest for os, naar De indfinder Dem i vor Midte og indtager den Plads, De saa fuldkommen har fortjent. Med Erkjendtlighed og Agtelse Paa samtlige Spethøieres Vegne: Jens Spekhøker. Christen Spekhøker.
Corsaren, 1842-09-02
Hvorledes beviser Christen Kallekudsk fin Bemyndigelse fra Exspectans? Og kjender De, Hr. Exspectans, denne? De ærede Abonnenter, der have henvendt dem til os i Anledning af Bladets uregelmæssige Ankomst til dem, bedes at opgive, hos hvilken Boghandler de have abonneret, da vi ellers ikke kunne raade Bod paa Manglerne.
Corsaren, 1842-09-09
DAGEN. Kan uden Skade læses af alle Mennesker, der ville bruge deres Fornuft. Censor.