Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-01-27
Ved at omtale Dhrr. Knutzons og Suhrs Udtrædelse af de 32 Mænds Forsamling, der hos Begge, udenat nogen foregaaende Overeenskomst fandt Sted, nærmet skal være foranlediget af private Grunde, beklager Kbhv saameget desmere deres Udtrædelse, som det Øieblisynes at være forhaanden, da man kan nære Haabet. om at see den nævnte Jnstitution retableret i sine oprindelige Rettigheder og afenfødt til at vorde hvad den var bestemte til: en virkelig Borgerrepræsentation. Efter Forlydende torde det første væsentlige Skridt dertil om føie Tid blive gjort ved Jværksættelsen af et allerede tioligere fremført Forslag til en Forandring i disse Borgerdeputeredes Valgmaade. J Kiøbenhavns Privilegier af 24de Januar 16619 2 hedder det desangaaende, at Præsident, Borgmestere og Raad med Borgerskabet, maae udlægge 32 af de bedste og fornemste Borgere i Staden." Det er heraf vitterligt, at Borgerskabet skulde deeltage i Valget. Men Valget er, saalænge man kan mindes, foregaaet paa den Maade: at ved eet eller flere Medlemmers frivillige Udtrædelse eller Dadsfald, (thi deres Funktion vedvarer for Livstid.), de Tilbageblevne vælge og bringe i Forslag for Magistraten 3de Borgre for hver af de Udtraadte, af hvilke Trende Magistraten da udkaarer Een (i Almindelighed den, der har ældst Borgerskab) til at udivlde den ledige Plads De 32 Mænds Forsamling har saaledes, i en lang Aarrække, med Magistratens Hielp, bestandig fornvet sig selv, uden at Borgernes Mening isaahenseende i fjerneste Maade er bleven hørt - Efter samme g af Privilegier ne skulde de 32 Mænds Rettigheder og Funktioner bestaae i, at de, tilligemed Præsidenten, Borgmestere og Raad, Stadens og Menighedens Bedste, saavelsom dens Jndtægt og Udgift, efter Tidens Beskaffenhed, kan over veie, og derom handle og slutte, J disse Udtryk liggenen bestemt bemyndigelse til noget Mere end blot Deeltagelse i Raadslagning og en underordnet Forslagsret; men den hele Myndighed er i Aarenes Løb saa aldeles gaaet tabt, baade for Borgmestere og Raad som og de deputerede Borgere, at "Magistraten og de 32 Mænd, endog (cir Kongelig Resolution af 5te Juni 1816) Vikke af Stadens Midler maa tillægge Nogen nogetsomhelst Gratiaale, eller forhøiede Lønninger uden efter foregaaende Korrespondance med det kgl. danske Kancellie- Jfølge samme Privilegier skulde "af bemeldte 32 Borgere udvælges 2, som, tilligemed Præsidenten og en af Borgmesterne, altid skulde have fri Tilgang til Kongen, Stadens og det gemeene Anliggende at andrage." Den frie Tilgang til Hs. Majestæt er vel ikke nogen af de 32 Mænd mere formeent, end enhver anden af deres Medborgere: men Undragender om Stadens og det gemene Anliggende sortere nu ganske under det kongelige danske Kancellie, under hvis "Overopsigt, hele Magistraten (fr. Jnstruction af 28de August 1795, 2) siden er bleven henlagt Til Koncurrence om de i afvigte Aar af Legatet for den evangelisk christelige Læres Udbredelse udsatte Præmier for opbyggelige Prædikener i et populairt Sprofor Almuen, over tvende opgivne Texter, vare, ifølge Bekjendtgjørelse fra Biskoppen over Sjellands Stift, indkomne 8 Prædikener, af hvilke dog kun een blev funden værdig til 3die Præmie. Forfatteren dertil var Hr. Lautrup, Sognepræst til Kjøng i Sielland. J Aarhuus Avis læses følgende fra Sjælland, Kammerraad Giersing er død af Typhus. Denne Mands Liv har været rigt paa Afvexling. Lykken syntes at have udseet ham til sin Yndling. J Besiddelse af store Rigdomme, Eier af herlige Godser, dannet ved Khvns Universitet, gift med den uforglemmelige Ove Mallings Datter, forbunden med nogle af Landet ædleste Familier, syntes han at see Lykkens slagne Landevei for sig. Men Tiderne omskiftedes, og længe varede det ei, inden han saae sig indskrænket til Besiddelsen af en lille Landeiendom: Hesselberggaarden. Endnu engang tilsmulte Lykken ham; han blev valgt, til Forstander for Agerdyrknings Jnstitutet paa Mo rup, gjorde en Udenlandsreise, og tiltraadte under tilsyneladende gode Auspiciet, sit Embede. Men en ond Stierne stod over dette Jnstitut. Neppe var det første Cursus fuldendt, før der indtraadte et sørgeligt Øde, en total Mangel af det allervigtigste Reqvisit, af Lærlinger. Her er ikke Stedet at undersøge, hvad det har fremkaldt dette nedslaaende Phænomen, til Trods for den mægtige Nerve, hvormed Sorøe Akademi greb og gjennemførte en i sig selv heldig Jdee; kun Saameget troe vi at burde sige til Sandhedens Udstyr og til Giersings Ære, at han med redelig Jver, har arbeidet efter de agtværdigste Grundsætninger. Et om Jnstitutet af ham udgivet Skrift vidnet umodsigeligt derom. Et større Værk om det hele Agerbrug blev ikke fuldendt. Nogle mindre Skriftet i Faget have sikkert stiftet Nytte, navnligen hans Bog om Danmarks Smørproduction, som man rigtignok har tilladt sig at taillere over, men som dog har sin unægtelige Fortjeneste. Giersing var, formedelst sin elskværdige Characteer, meget yndet i sin Kreds; han bortreves i sin feireste Alder (55 Aar gl.) fra Hustrue og 9 Børn.