Berlingske Tidende, 1815-07-17
Ved den det Kongelige Frederiks Hospital her i Staden under 6 August 1756 givne Fundation, blev det allernaadigst bestemt, at Jn i traderne af det norske Postvæsen skulde henlægges til dets Vedligeholdelse. Da bemeldte Jndtægt for Hospitalet ophørte ved Norges Afstaaelse, saa indgik Hospitalets Direction med en allerunderdanigst forestilling: om, og paa hvad Maade Frederiks Hospital for Fremtiden ved en aarlig Understøttelse af omtrent 34397 Rbdlr. S. V., som er Beløbet af hvad de norske Postintrader efter et Middelaar fra 179. til 1806 have afgivet til Hospitalet, maatte kunne sættes i Stand til at fyldestgiøre Fundationens Øiemeed, ved fornemmeligen at yde et Antal af indtil 300 fattige og høiligst trængende Syge i Residentsstaden Kiøbenhavn aldeles fri Kuur og Pleie; eller om i andet Fald en uundgaaelig Nødvendighed skulde medføre Stiftelsens Forandring til et Sygehuus, fornemmeligen for saadanne Syge der formaae at yde den skadesløs Betaling for deres Kuur og Pleie, med alle dertil høi rende Bekostninger, dog uden at udelukke den frie Forsørgelse for de i 43 Patienter, der underholdes for private Legaters og Gavers Regning, og for saa mange flere fattige Syge, som Hospitalets indskrænendnu levnede Capital Formue, nu og tilkommende bedre Tider at kede Evne maatte kunne giøre det mueligt, uden Tilsættelse af dets minister og Cancelliepræsident Kaas, Geheimeconferentsraad og Over indtage. Hs. Majestæt befalede derpaa allernaadigst Geheimestatspræsident Adler, Geheimeconferentsraad og Generalpostdirecteur Statsraad og Cancellie Deputeret Ørsted, samt Etatsraad og Post Hauch, Conferentsraad og Deputeret i Rentekammeret Wormskjold, dersøge, hvorledes Frederiks Hospital kunde være at tilveiebringe an directeur Monrad, at sammentræde i en Commission, som skulde undre aarlige faste Jndtægter, istedet for dem, den norske Postkasses Overskud forhen afgav. Bemældte Commission indstillede derefter til Hs. Majestæt: 1) at en Sum af 34000 Rbdlr. S. V. maatte ansees som det Beløb Frederiks Hospital aarligen behøver, for at komme nogenlunde i samme Forfatning, hvori det, med Hensyn til sine Jndtægter, stod for Krigen; 2) at der af Postpensionskassens Capital Fond maatte til fornævnte Stiftelse engang for alle afgives i Kongelige Obligationer et Beløb af 600,000 Rbdlr. med paaløbende Renter fra 11te Decbr. 1813, 3) at der, saalænge denne Capital ikke yder fulde 4 pro Cent Renter, maatte af den Kongelige Kasse, for derved at bringe Renten til de fulde 4 pro Cent afgives, indtil det andet Aar efter Freden 12,000 Rbdlr. S. V. aarlig, det 3die Aar efter Freden 9000, det 4de Aar efter Freden 6000, det 5te Aar efter Freden 3000, imod at den Kongelige Kasse imidlertid igien oppebærer denne Afgivt af det eventuelle Overskud af de danske Postintrader, hvorefter al videre Tilskud til Stiftelsen fra Postkassens Side maatte ophøre, og ; 4) at fornævnte Kapital af 600,000 Rbdlr. i Kongelige Obligationer under ingen Omstændigheder nogensinde maatte afhændiges fra Hospitalet. Hvilke Forslag Hs. Majestæt ved allerhøieste Resolution i af 19de Marts f. A. har behaget allernaadigst at bifalde. Under 21de f. M. har det behaget Hs. Majestæt, paa Cancelliets terom allerunderdanigst gjorte Forestilling, allernaadigst at ophæve den ved Cancelliets Circulaire af 9de Febr. 1809 communicerede allernaadigste Resolution af 10de Decbr. 1808, hvorved det er bestemt, at samle Gaardmænd og gaardbrugende Enker, som dertil ere berettigede, i og af Sessionen begiere en Søn fritaget for Krigstienesten til deres Hielp, bør, saafremt de have flere Sønner, henvises til den ældre, i som staaer ved annecteret Bataillon, hvorimod denne, hvis han befindes uvillig til at være sine Forældre til Hielp og ikke har fyldt 36 AarLægsrolle Alder, eller er gift, eller bosat udenfor Fødegaarden, ufortøved skal sættes i virkeligt No. til Tieneste ved den staaende Hær, uden Hensyn til hans Høide, naar han iøvrigt er tienstdygtig.