Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-10
Man har anmærket om Napoleons sidste Reise, at derved allene i een Provinds, Gascogne, er gjort følgende ganske nye Jndretninger: 5 Landeveie, 8 Broer, 2 Canaler, en Mængde Sluser, 30 Ladepladse, 4 Moradser udtørrede, de derværende Dyner beplantede efter det ny System, 10 gamle og nye Hospitaler satte i Virksomhed, 5 store Skoler, 3 Theatre, 40 nye offentlige Bygninger mange Kilder og Forskjønnelser, en Mængde Fordele, tilstaaede Kirker og Præster. Krigen i Norge 1724. (See No. 16.) 16) Hvorledes nogle af Frederikshalds Borgere og endeel af Almuen i Schieberg og Jdde Sogne, i Forening med en Degn, efter Præsten Peter Rumors Raad og Tilskyndelse, uden militair Bistand, som fra Garnisonen i Frederikshald heller ikke kunde undværes, angreb og ødelagte 2 fiendtlige Cavalleriedetaschementer, og ind og den fiendtlige General Aschenberg og hans Corps saadan Frygt, at han, som skulde forstærke de Svenske Tropper i Moss, hovedkulds maatte flygte til Sverrig. 17 Hvorledes mange Bønder og Almuen i Øvre og Nedre-Tellemarken tvang deres Foged, Melchior Høyer, uagtet ingen Ordre af Øvrigheden dertil var given, at føre dem den lange Vei af 16 til 24 og flere Norske Mile, paa deres egen Bekostning, til Armeen paa Giellebeck, hvor de begierte, at maatte, tilligemed Tropperne, angribe Fienden, hvilket ikke blev holdt raadeligt, skjønt de med Taksigelse og Berømmelse til deres Hjem bleve demitterede. 18) Hvorledes Borgerskabet i Frederikshald i Sommeren 1716 selv satte Jld paa deres egne Huse, allene for at gjøre Fienden Afbræk 19) Hvad den Norske nationale Armee, da opsendte Tropper forstærkede Armeen, siden maatte lide paa de stærkt adspredte Posteringer, hvis Skadelighed den gemene Nordmand vel indsaae, men desuagtet med Taalmodighed og Taushed lod sig commandere dertil; hvorledes den maatte holde Forposter og bevogte de opsendte Regimenter (der, uagtet de bleve langt bedre pleiede, og betalte end de Norske, dog deserterede saa stærkt) at de ei skulle overløbe; hvorledes de opsendte Tropper derimod ved en slet Disciplin ruinerede de Norske Soldaters Huusholdninger og Familier paa deres Gaarder, fra hvilke de vare udmarcherede, for at bevogte dem, hvorledes de altid maatte staae i Spidsen for Angreb, og lide Hunger og Nød; hvorledes deres tilbageblevne gamle, af de opsendte Tropper mishandlede Forældre, Dag og Nat maatte skydse og føre alt hvad der befaledes frem- og tilbage til og fra de vidtomliggende og adspredte Posteringer, og derhos see deres egne Skove fældede og ødelagte til de Posteringers Opbyggelse, hvori deres Børn og Slægtninge maatte staae og lide Nød, baade tage Vare paa Fienden og hindre de opsendte Tropper fra at rømme; skjønt disse fortærede deres Fattigdom hjemme, ja, mishandlede deres Forældre og Hustruer med Hug og Slag; hvorledes de desuagtet maatte betale deres Skatter og Contributioner. At de i saa lang Tid have udholdt alt dette med største Taalmodighed, uden mindste Overløb eller Desertion (hvilket ved mindste Leilighed var Tilfældet med de opsendte Tropper) og dog gjort Fienden al muelig Afbræk og ved alle Leiligheder udmærket sig. 20) Hvorledes 1718, da Fienden faldt ind i Trondhjem og de Kongel. Tropper imidlertid retirerede til Trondhjem By, de Norske Tropper med god Villie og største Taalmodighed, uden mindste Desertion gjorde lange og besværlige Marcher Søndenfields fra og til Trondhjem, for at understøtte det derværende Corps, skjønt den kun nød slet Pleie og Underhold. 21, Hvorledes Almuen og Bønderne, da deres Børn, som vare Soldater, laae i Trondhjem, langt fra at forlede sine og falde til Fienden, eller give ham nogen Understøttelse, ginge paa Skoven, og vi alle Leiligheder ihielskjøde, fængslede og opbragt hans udsendte smaa Partier og Expresser; ja, hvorledes, under Præstens Søns Anførsel, en Deel samlede Bønder angreb og for og nogle Svenske Compagnier, som der havde indlogeret sig. 22) Hvorledes 1718, da Fienden med en anseelig Magt faldt ind og beleirede Frederikshald, Kongens Tropper retirede i en Hast, efterladende sig Canoner og Posteringer, men at derimod ikke allene Borgerskabet i Frederikshald, men endog næsten hele Almuen paa den Side af Glommen, hvor Fienden var, efter udstædte befalinger forlode Huus og Hjem, og huusvilde med Hustruer og Børn, Qvæg og Heste begave sig ikke paa den anden Side af Glommen, uden at nogen Anordning dertil var gjort. (Fortsættes.)