Ribe Stifts Adresseaviser, 1816-05-24
Løverdagen den 11te Mai fik en ubekiendt Person en Pranger, til fra Trommesahlen i Kiøbenhavn at begive sig paa Veien med til Nørrebroe for der at giøre Kiøbmandskab, men da de vare komne paa Farimagsveien, slog den Ubekiendte Prangeren pludselig i Hovedet med en Nøgle. Den Overfaldte beholdt imidlertid Kræfter nok tilbage til at modsætte sig nye Mordslag. Og endelig kom der Folk til. Voldmanden tog nu Flugten af Peblingesøen, og, da han saae sig forfulgt, styrtede han sig i denne, uden at ville modtage den Redning, der ved Baadshager o. s. v. bødes ham. Natten mellem den 7de og 8de Jan. Kl. 2 indtraf paa Kila Præstegaard i Vermeland følgende ulykkelige Hændelse: Man vaagnede og saae den hele Fløibygning, hvor Sognepræsten, den 76. aarige Provst Jfwarssøn havde sit eget Værelse, at staae i lys Lue. Provstinden, hendes 2 Sønner, og 2 af hendes Døttre vare paa et Familiebesøg 4 Mile borte. Ogsaa vare de fleste af Gaardens Tienestefolk henne til Dands i Nærheden. Provstens tvende Døttre, Huuslæreren og 4 Piger, skal have været hiemme. Provsten sov i Fløiens overste Stokværk, og der tillige en liden Pige til hans Oppasning; der under laae Læreren, de øvrige i Hovedbygningen. Saasnart man vaagnedes ved Larmen, sprang Døttrene og Pigerne upaa klædte som de kom af deres Senge, ud i Gaarden i den strænge Vinterkulde. Den første Gienstand de opdagede, var den lille Pige, som havde sovet i Provstens Forværelse, og forsøgt at frelse sig ved at springe ud af Vindvet, men havde brukket et Been, og formaaede allene at raabe: at man skulde skynde sig at redde Provsten, som ikke kunde hielpe sig selv ned. Døttrene forsøgte nu at hente en Brandstige fra Ladegaarden, men den var fastfrossen, og dem desuden for tung. Jmidlertid vilde Pigerne have været oppel af Trappen til Provstens Sovekammer, men den stod allerede i fuld Brand; de løb da hen til Kirken, for ved Klemten med Klokkerne at hidkalde Hielp. Nu vare Døttrene komne tilbage fra deres frugtesløse Forsøg, og da de ingen Mulighed saae til at frelse deres gamle Fader, besvimmede de af Skræk og Anstrængelse, og bleve liggende i Gaarden i samme Tilstand, hvori de vare sprungne ud Jmidlertid brændte Fløibygningen reent af, og med den, den gamle Provst, som Dagen tilforn havde fyldt sit 76de Aar, været Præst i 52 Aar, og almindelig elsket og agtet. Den Skade, som tillige skeede paa Bygning og Jndboe, vurderes for 3000 Rd. sp. Banco, foruden rede Penge. Pigen som kastede sig ud af Vindvet, fortalte at da hun mærkede Jlden var løs i Huuslærerens Kammer, midt neden under Provsten, og Luerne sloge ud af Vindverne, vækkede hun Provsten, og fik ham ud i Forpærelset, men forsøgte forgaves at komme, ned ad Trapperne, og sprang derfor, paa Provstens Tilskondelse, at rædde sig og maaskee ham, ud af Vindvet, da Alder og Gigtsmerter forbøde ham, at gribe til samme Udvei Gaarden var neden for Vindverne skraae og iislagt, derfor faldt hun, brækkede Benet, og kunde saaledes ikke komme til betids at vække Nogen. - I Jversens Avis læses Følgende: Det foruroligende Rygte her rullerer om den sorte Pests Udbrud 10 Mile Norden for Bergen, som ved et bierget Vrag skulde være indbragt fra Havet, er haabentligen kun en Handels=Speculation eller Opkaagning af den ældre Historie, da denne skrækkelige Pest 1348 med et engelsk Koffardieskib bragtes til Bergen, hvorved denne saakaldte sorte Død fra Asien slæbtes omsider over heele Europa. J Norge bortrykkede den de to Tredieparter af alle Jndbyggerne. J Lübek døde over 9000 Mennesker, Bergens Jndvaanere søgde at redde sig til Justedal; men ogsaa der fandt Døden dem. Af alle derhen, flygtede Bergensere døde Alle saa nær som een eneste Pige, hvilken siden den hele Dal blev tilkiendt som Eiendom. Havde Rygtet nogen Sandheds Medfør, vilde sikkerligen vor aarpaagne Qvarantaine=Direction allerede have føiet offentlige Foranstaltninger desangaaende fra Kiøbenhavn som dog har meest Trasiqve med Norge. - Saavidt var dette indrykket i Avisen, da efterstaaende officielle Bekiendtgiørelse fra Odense (a) indtræffer ved Avisens Slutning, hvoraf altsaa dog er at befrygte: at det desværre, maaskee er mere end almindelig Skipper=Relation, og ifald denne bekræftes er det et besynderligt Sammentræf: at Bergens Stift 1816 skulde have samme uhældige Skiæbne som 1348.