Aalborg Stiftstidende, 1845-01-30
Atter har et Fruentimmer ansøgt om, at maatte erklæres for Mandfolk og at nyde hans Rettigheder. Herom indeholder "Bibl. for Læger" følgende Oplysninger: Petrine F., født d. 6te Aug. 1817 i Landsbyen V. i Sjælland, hvor hendes Fader, afdøde Pastor F., var Præst, blev ved sin Fødsel anseet for et Pigebarn og overeensstemmende dermed døbt og opdragen. Allerede i sin Opvæxt, udmærkede hun sig ved physiske Kræfter, saa Faderen ofte yttrede: det var ønskeligt, at hun havde været en Dreng. Med Pubertets-Alderen blev Stemmen dyb og grov; senere fremkom paa Overlæben, omkring Haagen og paa Kinderne, mørke stive Haar, som hun havde Vanskelighed ved at skjule. Der opstod nu al Formodning hos hende om, at man havde taget Feil af hendes Kjøn, og at hun var et Mandfolk. Hun henvendte sig derfor til Husets Læge, for at faae Oplysning om, hvorvidt hendes Formodning var rigtig eller ikke. Ved den Undersøgelse, som hun underkastede sig, og som senere gjentoges i Forening med Stedets Physicus, befandtes det da, at Petrine F. virkelig var et Mandfolk. Men mærkeligt er det, at Gjordemoderen, en gammel erfaren Kone, og Moderen, der selv havde ammet Barnet, havde saaledes kunnet tage Feil af Kjønnet, og ikke senere opdaget Feiltagelsen. F. er nu i en Alder af 26 Aar, besidder meget gode Anlæg af Naturen og en dannet Forstand, og anbefales af Præsten R. som et meget agtværdigt Menneske. Han har nu indgivet sin Ansøgning til Cancelliet om at maatte erklæres for et Mandfolk, og saavel de vedkommende Læger som det kgl. Sundhedscollegium have anbefalet den. Hvorvidt Statskirken vil bringe det ved sin uhyggelige Daabstvang, saavel i aandelig som ogsaa i materiel Henseende, maa Tiden vise. Hvorvidt den allerede i sidste Henseende har bragt det, kan efterfølgende, i Aarh. Av." indeholdte, Meddelelse end yderligere oplyse. Det er maaskee endnu i Læsernes Erindring, at en i Pedersborg ved Sor boende Baptist, Skræder Jensen, for et Par Aar siden vægrede sig for at efterkomme den i Cancellipl. 27de Decbr. 1842 § 3 givne Forskrift: "at Børn af Baptister skulle døbes inden lovbestemt Tid. Hvad der gav denne Vægring et eget Præg var, at Menighedens Præst, den ligesaa retsindige som lærde Lic. P. C. Kierkegaard, gav Baptisten Medhold, forsaavidt han erklærede det stridende mod sin Samvittighed at døbe Barnet, hvilken Erklæring han vedblev, endog efter at det fra høiere Sted var ham tilkjendegivet, at han ikke kunde fritages for denne Function. Stiftets Biskop ordnede dengang Sagen ved at anmode Capellan Hansen i Sorø om at døbe Barnet, hvilket ogsaa skete ved en Værges Hjælp. Denne Historie gjentager sig i disse Dage, dog med en mærkværdig Variation. Baptisten har atter et Barn; man paalægger ham, at lade det døbe; han vil ikke. Øvrigheden beskikker da en Værge, og nu skal Sognepræsten da døbe Barnet; men han vil ikke. Hr. Hansen anmodes da om, at paatage sig denne Forretning, og han er villig dertil. Nu synes Alt da jævnet paa bedste Maade og ingen Scandale at være at befrygte. Men da Hr. Hansen kommer til Pedersborg og den beskikkede Værge vil hente Barnet til Daaben, er dette intetsteds at finde. Faderen siger: det er ikke hjemme; det kan ikke komme tilstede osv. Hr. Hansen maa reise hjem med uforrettet Sag. Hvad der under de i disse Dage optagne Forhør er oplyst, er os ubekjendt."