Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-04-27
Nyheder fra Udlandet. Det paa de Franskes Konge nylig forøvede Mordattentat har gjort megen Sensation i Paris. Den var det ottende Mordanslag paa denne Konges Liv men atter dennegang havde Forsynet holdt sin Haand over ham. Gierningsmanden hertil hedder Lecomte, og er en forhenværende Overførster ved Fontainebleaus Skove. Siden Januar Maaneds Begyndelse havde han været afskediget formedelst en Tjenesteforseelse, og derfor svoret paa at ville hævne sig. Som gammel Kriger under Napoleons Felttog er han decoreret med Æreslegionsordenen, og han er bekjendt som en udmærket Skytte, hvilket ogsaa dennegang udvises af de trufne Gardinfryndser, hvoraf det sees, hvor godt han havde sigtet, da Gardinerne netop for dem, der kjørt i Vognen, beskyttede Ansigtet imod Solen, naar de sadde opreiste. Kongen, Dronningen, Prindsesse Addelade, Hertuginden af Remours, Prindsen og Prindsessen af Salerne vare i Vognen (en saakaldet Charbanes), men Jngen af dem blev truffen. En Forladning, som faldt imellem Kongen og Dronningen, blev tagen op af Hs. Majestæt. Morderen havde stillet sig op ved en Muur paa et af ham der sammenstillet Riisknippe, kun tre Skridt fra Veien. Saasnart man hørte Skuddet, styrtede En af Kongens Følge henimod Muren, svingede sig fra Hesten op paa Muren og forfulgte Morderen, som han dog først bemægtigede sig efter en længere Kamp og efter at de Soldater som bevogtede den yderste Muur, vare komne til. Den af Dronningen optagne Forladning havde først ramt Ministeren, Hr. Montalivet, der sad paa den Plads, som Kongen ellers pleier at have i Vognen. Ved denne Leilighed viste sig atter den gamle Ludvig Philips Koldblodighed. Midt under al Forvirringen gjorde han Ende derpaa, idet han ganske roligt yttrede: "Men vi skulde jo til Slottet. Kjør. Allerede da Kongen kjørte ud, havde Lecomte lagt an; men da Dronningen sad paa den Side, der vendte imod ham, opsatte han Skuddet med sit dobbeltløbede Gevær indtil Kongen Tilbagekomst, da Denne saa maatte sidde paa den Side, der vendte imod ham. Dronningen var bleven saa forskrækket, at hun næsten var besvimet ved det andet Skud. De første Ord, som Morderen sagde, efter at han var bleven overmandet, vare disse: "Ja, det var Kongen, jeg vilde ramme. Men jeg havde overilet mig!" Da han grebes, havde han i sin ene Haanden lille Flaske med Blaasyre, men som han ikke havde faaet Tid til at tømme. Folket var saa opbragt paa ham, at Soldaterne havde ondt ved at redde hans Liv- Det første Forhør over Lecomte afholdtes i Fontainebleau, hvor Politipræfecten i Paris strax begav sig hen, ledsaget af talrige Agenter. Da Forhøret var endt, blev han under en stærk Bedækning bragt til Fængslet Luxembourg. Ministrene havde strax forsamlet sig og, tilligemed alle de fremmede Gesandter, bragt Kongen deres Lykønskning til hans Frelse. Dagen efter, da Kongen kom ind til Paris, havde Hovedstadens hele Nationalgarde opstillet sig og modtaget ham med Raabet: "Vive le Rai. Ligeledes havde Deputeretkammerets samtlige Medlemmer indfundet sig til Gratulationscour. Den tunesiske Gesandt havde sendt 10,000 Fr. til Præsten ved St. Madelainekirken, til Uddeling blandt Fattige i Anledning af Kongens Redning. J Kirkerne blev der holdt et Tedeum, og om Aftenen var hele Paris illumineret. J Spanien er der atter stor Forvirring og Urolighed. J Vigo og Corunna have samtlige Tropper tilligemed deres Officierer udraabt Don Enrique til Spaniens Regent; men Generalcapt. i Corunna havde besluttet, at hvis man gjorde en Bevægelse til Bedste for bemeldte Prinds, da vilde han skyde paa Staden.