Aalborgs Stifts Adresseavis, 1825-02-10
En Mærkværdighed er en Alde i Blomster, der for nærværende Tid er at see i den botaniske Hauge i Engers. Den opskudte Stamme har 20 Fod i Høiden og ved Roden omtrent 6 a 7 Fod i Gjennemsnit. J Junii Maaned f.A. har den begyndt at skyde frem; i Begyndelsen var Vegetationskraften saa stor, at Planten ikke voxede mindre end 8 Tommer i een Time. Ved hele Stammen befinde sig 32 Qviste, af hvilke de nederste udgjør 8 a 9 Tommer, de øverste derimod kun 4 a 5 i Længden. De ere lodret voxede af den træeagtige Stamme og enhver af dem er forsynet med 150 Blomster, der bestaae af gule Støvtraade, der ere omgivne af en grøn Capsel. Antallet af samtlige Blomster, af hvilke endnu kun faa have aabnet sig, beløber sig til 4800. Alle Dele af Planten have den samme lysegrønne Farve. Denne Alde er nu 90 Aar gammel; saasnart den afblomstrer, gaaer den udJ Jrland har følgende græsselige Exempel paa Fanatismus givet Anledning til en Criminalproces. Ved en Circulaire var Egnens Beboere i en Strækning af adskillige Mile blevne underrettede om, at den høiærværdige J. Croll, romersk-catholsk Præst i Ballymore, vilde den 9de Julii gjøre et Underværk. Paa den berammede Dag begav han sig til en vis Henrik Reale, der var bleven rørt af Slag, og erklærede, at den Syge var besat af Diævlen. Han sprang adskillige Gange op paa hans Mave, tilraabte de Tilstedeværende, at forene deres Bønner med hans, for at faae den urene Aand til at fare ud af den Døende. En Qvinde faldt derover i Besvimmelse, men Præsten sprang op i Sengen, hvor den Lidende imidlertid opgav Aanden, trampede paa Konen og knækkede hende adskillige Ribbeen. Da den mishandlede Qvinde spyttede Blod, raabte den overtroiske Hob, at den havde seet Fanden fare hende ud at Munden. Derfra begav Fanatikeren sig til en vis Robert Morans Huus, og slog hans Kone til hun spyttede Blod og næsten mistede Mælet. Herpaa drog han, ledsaget at 50 Personer, til en Nagelsmed, Thomas Sumot, hvor han lod sig give nogle Forfriskninger, og medens han nød disse, hørte han i et Sideværelse et Barn paa 2 til 4 Aar skrige. Han talte paa sin Rosenkrands og fandt at Barnet var besat af Diævlen. Han springer ind i Sengen og bærer sig af som hos Reale. Barnet raaber: Hjelp mig Hielp mig, og Faderen træder ind, men holdes med Magt tilbage af den fanatiske Præst. Moderen blev rolig derved, da de andre Tilstedeværende forsikkrede hende, at hendes Barn var besat. Hun understøttede endog den fanatiske Klerk i hans afskyelige Handling, og medens det stakkels Pigebarn laae svømmende i sit Blod i Sengen, hentede hun, efter Præstens befaling, en Krukke med Æddike og Vand, som han derpaa øste over Barnet, og da Vandet blandede sig med Blodet, raabte hun: O, hvilket Underværk, jeg har forvandlet Vand til Blod, Herpaa skar han med nogle Skaar af den sønderbrudte Krukke Halsen af paa Barnet. Efter dette Mord forbød han Forældrene at berøre Barnet, førend han var kommen tilbage fra Wexford, hvor han begav sig hen. Næste Morgen lod Præstens Søster Medlemmerne af Familien vide, at ved hendes Broders Tilbagekomst, vilde Barnet være helbredet. - Præsten skal rigtignok have været afsindig, men hvad skal Man dømme om dem, der taalte saadanne Galskaber, Fædrelandet.