Jyske Efterretninger, 1771-11-08
Korte Tanker til høyere Eftertanke over Qvæg-Sygdommen og Extra-Skatten *). I. Ast Qvæg=Sygdommen og Extra Skatten ere 2de Byri der, som til Dato har ruineret mange Kongelige Undersaatter, og i Fremtiden vil rummere fleere, dette er bekiendt nok, og behoves ikke at bevises. Men om ikke til Undersaatternes og Landets Beste disse Byrder kunde lettes, hvis ikke ophæves, er i mine Tanker en Sag, som fortiente at overveyes. Uden den Almægtiges besynderlige Bistand lader sig ved ikke Qvæg Sygdommen enten ved Middel derimod, eller be Hy synder. (t) Disse Tanker, som ere tagne af Magazinet for Patriotiske Skribentere Nr. 60, holdt man værd ogsaa at læses af dem. for hvilke bemældte Blade ere ubekiendte. synderlige Foranstaltninger reent standse, eller fordrive, dog torde det være til at forhindre dens Udbredelse af nogen Nytte, naar det ved anseelig og haard Straf var Slagterne forbudet, i de af Sygdommen inficeerte Byer at kjøbe noget Creatur til Slagtning, og lade det drive, trække eller slæbe over uinficeerte Bye=Marker til Staden, hvor de boer. Erfaringen har i det mindste ofte viist, at mange Byers Marker, som maaskee ellers vare blevne forskaanede, ved saadanne Transporter ere vorden inficeret, og alt derpaa græssede Fæe bortdød. Om ellers derimod kunde tillades, at slagte og indsalte alt det Fæe i de Byer, hvor Qvæg Sygen grasserer, som endnu er levendes, og ingen Haab om Bedring give, var et andet Spørsmaal, som egentlig af en Doctor eller Physicus burde besvares. Saa meget er imidlertid vist og bekiendt, at Menneskene ikke ved at æde Kiødet af de af Qvæg Sygdommen besmittede Creaturer til Dato har været fleere Sygdomme underkastede, end tilforn, og har dette sin Rigtighed, hvorfore kunde da ikke tillades Undersaatterne, at slagte og nedsalte de dertil brugelige Creature, og, med Attest, at det Nød, hvoraf det til Salg kommende Kiød er hugget, virkelig med Øxen er ihielslaget, frit og ubehindret saaledes at sælge samme, II. Extra-Skatten trykker allerhaardest de Undersaatter, der ere af Forsynet meest med Børn velsignede, i det disse fra 12 til 16 og undertiden fleere Aar ikke befinder sig i Stand, til at fortiene sig saa meget, som Skatten sig beløber, og dog behøver ligesaa meget til Underholdning, som et fuldvoren Menneske. Hvad Under vel, at saadanne Undersaattere, allerhelst paa Landet, hvor Qvæg Sygen aarlig henrykker Creaturene, og Ageren ikke kan vorde giødet, Tid efter anden geraader i yderste Armod, og at Tiggerne i de sidste Aaringer sig i det mindste 10 foldig haver formeret, saa længe der være Penge paa Landet at faae til Laans imod Hypotheqve, saa længe har mange Mennesker søgt at redde sig: Men siden det er kommen saa vidt, at en Bonde i et KirkeSogn, endog imod sikkert Pant, ey er i Stand til at faae en Snes Daler eller to til Laans, saa maae en Bonde, der besidder en heel eller halv Gaard og mange Børn, naar sin egen Forraad ey kan tilstrække, saa got som mindre Huusfolk, tigge sig Brod tilsammen, som i dette Aar er seet man Herpaa svares formodentlig: Hvormed skal man da betale høyt nødigt at ophæve den saa meget trykkende Extra Skat, ge Exempler paa. Ved disse Omstændigheder var det ved Landets Gield, Til at udfinde Midler hertil er jo Regieringen paa en priisværdig Maade for det første betænkt paa Sparsommeligheden, og hvad denne ikke kan bringe tilveye, kunde efter min ringe Indsigt paa følgende efter Tidernes Omstændigheder meest convenable, ja til Landets Beste ustridig hensigtende og kommende Maade erholdes, nemlig: 1) Ved en Taxt paa alle Klædnigs Stykker i Almindelighed, og med Guld og Sølv besatte i Særdeleshed, som ikke af Landets egne raa Materialier forfærdiges her i Landet, som ikke med Fordeel her staaer til at forfærdige, som ret got kunde undværes, og som ikkun tiener til Yppigheds og Daarligheds Forfremmelse.