Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-02-15
Ostindien. Det Brittiske Asien har for nærværende Tid et usædvanligt roligt Udseende; Lord Moires Viisdom og de Engelske Troppers Tapperhed have med Held dæmpet de indvortes Uroeligheder, og Storbrittaniens Scepter er nu udstrakt over den hele rige Halvøe, Formaalet for saamange Nationers Begiærlighed og Anstrængelser; den tilforn saa frygtelig Chef for de Pindarrees Chetoo har man fundet sønderrevet i en Skov af en Tiger; og Rendschid Sing, en af Mahratte=Fyrsterne har, med sin Hær gjort Jndbrud i det nordlig for Jndien liggende LandCaschemire. General Gouverneuren har befalet, at de tvende nordlig beliggende Fæstninger Agra og Assinghur skulle besættes af parmenente Gouvernements Commander, og man taler om en Campagne til Foraaret til Landet Puniab, saa at Englands Legioner efterhaanden fra Syden af Jndien ville trænge frem til de Egne, som fordum vare Grændserne for Alexander den stores Feldtog. Ceylon er ligeledes fuldkommen beroeliget; den nye Gouverneur Barnes, som skal afløse Gen. Brown ringe, er ankommet dertil, og bereiser de indre Provindser i al Sikkerhed. De fornemste af de misfornøiede Jndvaanere ere deporterede til Jsle de France. Englænderne have saaledes i Ostindien næsten betvunget alle indenlandske Nationer og Fyrster, og synes at have forskaffet sig et fast Herredømme i disse Egne; men deres politiske Forhold i Asien ere derved ikke blevne fuldkomne beroeligede; thi tør man endog antage, at de ville i deres nordlige Naboer, begge de Persiske Stater, finde Venner og Bundsforvante formedelst disse Staters indbyrdes Jalousie og deres Frygt for Russerne, saa vil det dog neppe vare længe inden at de, ved de Berørelser, hvori de ere komne med Chineserne, ved deres Erobringer i Nepal, som er et Skyts land af China, ville komme i Strid med denne hovmodige og rige Nation; og har man tilforn yttret Formodning om, at der meget let kan opstaae alvorlige Misforstaaelser imellem Englænderne og Nederlænderne i Ostindien ved begge Nationers Bestræbelser for at udbrede deres Magt og Jndflydelser i det Jndiske Archipel, saa overbevises man tilfulde derom, ved at læse en nye Afhandling af en saakyndig Mand, nemlig Englænderen Hr. Charles Assey, forhen Gouvernements=Secretair paa Øen Java; han bekræfter de forhen opløftede Besværinger over den Uforsigtighed hvormed man fra Engelsk Side aftraadte til Nederlænderne i sidste Fred de Erobringer man havde frataget dem paa de Jndiske Øer, og uden de fornødne Betingelser; og over Nederlændernes anstrængende Bestræbelser for at sætte sig i Besiddelse af alle de Positioner i dette Archipel, hvorover de nogensinde har udstrakt deres Herredømme i Fortiden; han beskylder dem for, at de lægge alvorligt an paa saavel at bemægtige sig hele Handelen paa Sumatra og Borne, som at underkaste sig de indenlandske Fyrster; hvilken Handel er af den yderste Vigtighed, saavel for sin egen Rigdoms Skyld, som for Mellemhandelen imellem disse Øer og China; han siger, at Nederlænderne holde for Tiden en større Flaade i de Jndiske Farvande end Englænderne, og at de have bragt 10000 Mund Europæiske Tropper overtil deres Besiddelser; han beskylder dem for, at favorisere den Nordamerikanske Handel paa China, som i Aaret 1817 til 1818 omsatte Varer for 7 Millioner Dollars og var allerede større end den Engelske (over hvilken den erholder Overvægten ved den Lethed hvormed de Amerikanske Kiøbmænd kunne udruste deres Skibe; ved den Hurtighed, hvormed de kunne indtage deres Retourfragt, da de mindre generes af officielle Former end Englænderne, ved det, at de for det meste føre Handelen med Contant, og endelig ved det, at deres China farere ere mindre, hvorved de bedre kunne drive Kystfarten, hvilken de næsten have aldeles bemægtiget sig paa den nordlige Deel af Øen Sumatra) kort sagt han giør Nederlænderne den Beskyldning, at de aldeles lægge an paa at fortrænge den Engelske Handel af de Sydindiske Farvande; han viser derfore den paatrængende Nødvendighed af, at Storbrittannien maae i Tide søge at forebygge dette store Tab for dets Handel, enten ved en Tractat med den Nederlandske Regiering, hvorved Grændsen imellem begge Nationers Handels-Establissementer blev saaledes trukket, at Øerne Sumatra og Ben ca, tilligemed Strædet ved Malacca, med de tilstødende Øer Bintang, Lingen o. s. v., bleve overladte til Englænderne, og Java, Bornco med de sydlige Øer til Nederlænderne, eller at Englænderne uden videre oprettede Handels-Establissementer paa Øerne syd for Halvøen Malacca, for at beherske dette forden Chinesiske Handel saa vigtige Stræde imellem omtalte Halvøe og Sumatra, denne Plan har nu ogsaa som bekiendt, den dristige Engelske Gouverneur i Bencovlen paa Sumatra, Sir Stamford Raffles, denne Nederlændernes ivrige Modstander, udført, som det synes paa egen Haand, og til disses store Forbittrelse, ved det bekiendte Establissement paa Øen Sincapore, fyd for Halvøen Malacca. Som man hører derfra, skal det trives fortræffeligt under Major Farqvhars Commando, for nogle Maaneder siden stod der kun 80 slette Huse, nu reiser sig derimod smukke Bygninger fra alle Sider, og mægtige Batterier beskytte den forteffelige Havn.