Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-07-06
J hine lyse Egne, hvor Døden ikke naaer, Nu Haand i Haand med Betlitz og Rein han atter gaaer. Ru ung han atter modes med Guldbrandsdolen, Pram, Og gamle Fader Holberg med Glæde hilser ham Der, med hans Aand fortrolig, med Kjærlighed og Smag. Udbredte tro hans Ære og talte varmt hans Sag. Og mangen Normand lever paa Jordens Kreds igien, Der glad vemodig mindes, at Rahbek var hans Ven, Og gjemmer fromt hans Minde i Hjertets dybe Grund; Thi vennesæl var Gubben til Livets sidste Stund. Og neppe findes nogen i Kredsen blandt os herHvem er i Barndoms Dage Knud Rahbek alt var kjær, Thi hvo har alt ei tidlig, at nynne lært hans Sang. Og gjerne fulgt hans Meinet paa Livets sære Gang, Mangt Værk han Verden skjenkte; de havde deres Feil, Men dog var hvert iblandt dem et ædelt Hjertes Speil. Ja hvert et Ord, han taled, fra Hjertets Indre randt, Det derfor og i Barmen en venlig Gienklang fandt. Lukt er nu Gubbens Øie, her aabnes det ei meer Men mange vaade Øine hen mod hans Gravhør seer. Fra Skialdens brustne Harpe ei flere Toner gaae; Men alle Nordens Skjalde om ham Guldharpen, slaae, Og qvæde til hans Minde saa hjertelig en Sang, At selv i Gravens Bolig ham fryde maa dens Klang. Hvil født du fromme Gubbe, hvil født du blide Skjald! I vennehuld Erindring dit Navn bevares skal, Omkrandset af Kiærminder og Egens grønne Løv Naar længst i Gravens Gjemme hensmuldret er dit Støv. Sov født, du fromme Gubbe, sov i din Vugge varm, Mens over dig sig tumler Jordlivets travle Larm. Hvor vildt det end maa bruse, du aldrig glemmes Saalænge Nordens Slægter og Tungemaal er tilH. A. Bierregaard. Flere Norske Læsefrunter. (See Nr. 36 og 49.)- Etzoologisk Værk. Vi kunne, inden kort Tid, forvente fra den Svenske Presse et ligesaa interessant som lærerigt Værk. Den for sine dybe Kundskaber i Zoologien berømte Profesfor Nilsson i Lund har udarbeidet en Beskrivelse tilligemed en raisonneret Afhandling om alle Svenske Fiske-Sorter og Fiskerier i Almindelighed, til hvilken Professoren har føjet de, paa Erfaring byggede, nyttigste Anviisninger til at benytte og fuldkommengjøre denne Green af National-Jndustrien, over hvis samtlige Dele han er gaaen i den meest undervisende Detail. Paa Anbefaling af det Kongelige Commerce-Collegium har Regjeringen tilladt, at dette Arbeide maa trykkes paa Statens Bekostning og de for Samme forskudte Penge, ved Salget af et vist Antal Exemplarer deraf, refunderes Statscassen. Til en Begyndelse og som et interessant Prøvestykke af dette Arbeide indeholder den Svenske Almanak for dette Aar en liden Afhandling med Overskrivt: Nagot om fiskerierne i synnerhet Sillfisket." M. B. - S. Odman. Af Skrifter, som fra den Svenske Presse i de sidste Aar ere udkomne, ere Faa blevne modtagne med saa megen almindelig Jnteresse, som det af den nyligen afdøde og for sine sjeldne Kundskaber høiagtede Professor ved Universitetet i Upsala, S. Odman, efter hans Død udgivne Erindringer fra Føde-Egnen og Skolen, eller et Præstehuus i Smaland fra det forrige Aarhundrede, og Skolen i Wexis for 60 Aar tilbage. Alle vore Tidender give Samme eenstemmigen det Vidnesbyrd, at man neppe kan erindre sig nogen Roman, som man gjennemlæser med den levende Deeltagelse, som dette Skrift, hvilket har alt det henrivende og indtagende af Walter Scotts Skildringer af Sæder, Hendelser og Handlinger, med det Fortrin fremfor disse, som det Sande har for Digtet. Doctor Odman har her malet Scener fra hans Ungdom, saa tydeligen indplantede i hans Minde, at han endnu i Alderdommen formaaede at fremstille dem med Ungdommens hele Livlighed og friske Colorit. Ypperlig og humoristisk i høieste Grad er Beskrivelsen af hans Morfaders, Provst Wiesels i Wislanda, Huus, hvilket havde den Egenskab, at samme Slægt, som igjennem flere Generationer har været i dette Kald, ikke alene har beholdt den fra Forfædrene arvede Bolig, men ogsaa Meubler og en stor Deel af Sæder. Ligeledes er hans Beskrivelse over Sammensætningen og Organisationen af Wexis's lærde Skole, for 60 Aar tilbage, saa comisk satirisk, at den er værdig Molieres og Holberg's lykkeligste Forsøg i denne Genre. M. B. Mais. (Uddraget af N. Cobbetis enlish Gardener.) Uendelig er Maissorternes Forskjellighed, og stor er Forskjellen i de Varmegrader, som ere tilstrækkelige for at bringe de forskjellige Sorter til Fuldkommenhed. Adskillige Sorter ville sjelden blive modne ved den Varme, som de faae i Staten Nye-York, men fordre idetmindste Carolinas eller Virginiens. Andre Sorter blive fuldkommen modne saa langt Nord som Bo sion; og der er en lav Sort, som kommer til fuldkommen Modenhed paa fri Mark, 500 engelske Mile i Nord for det sidstnævnte Sted. Om dette er den samme Sort, som den, jeg dyrker, veed jeg ikke med Vished; men min mangler aldrig at komme til Modenhed i England, Sommeren være, som den være vil. Det er en meget smuk Haveplante. Axet bliver taget af Stilken just paa den Tid Kornene ere fulde af Mælk. Axene blive dernæst kogte omtrent 20 Minuter; de blive bragte hele paa Bordet; hver Person tager et Ax, gyder lidt Smør over det, og bestrøer det med lidt Salt, og beder Kjernene fra Stilken, hvortil de ere fæstede, og som i America kaldes the Cob. J de Lande, hvori Mais dyrkes, forretrækker ethvert Dyr Maisen for enhver anden Plante, ikke engang disse Landes fineste Frugter undtagne. Fuldmodne ere Kjernerne saa haarde, som noget Korn kan være, og med dette Korn, uden at være malet, fodres Heste, fedes Oxer og Sviin, og Fjærkræet bliver fuldkommen fedet ved at spise Kornet, som heelt bliver kastet ud til dem i Gaarden. De fortrinligste Kalkuner i hele Verden blive fedede paa den Maade uden mindste Bryderie. Jntet kan være lettere at dyrke. Kornene plantes i smaa Furer, som have en Afstand af 3 a 4 Fod mellem hverandre. Kornene i Furene i 4 Tommers Afstand, plantede i de første Dage af Mai. - Naar Maisen er omtrent 2 Tommer over Jorden, skal Jorden vel omgraves overalt, især i Nærheden af Planterne. Naar Planterne have naaet en Høide af 1 Fod, bliver Jorden omgravet mellem dem og lidt Jord bliver lagt op til Straaene. Naar Planterne ere halvanden eller 2 Fod høie, finder den anden Omgravning Sted, hvorved Stenglerne blive bedækkede rundtom med Jord, 4 a 5 Tommer, siden efter har man intet andet at gjøre, end at holde Jorden reen fra Ugræs. Planten vil komme i Blomster og Axene begynde at vise sig i Slutningen af Juli, i Slutningen af August ville nogle Korn være skikkede til at spises, og eftersom nogle Ax altid ville være mere tilbage end andre, vil der altid være nogle skikkede til Spise indtil Slutningen af September. De Ax, som ikke ere afplukkede for October, ville blive modne og Frøet i dem haardt. 2 eller 3 af de smukkeste, ville blive opbevarede til Sæd og Resten givet til Fjæderkræet. Omtrent 3 Rækker over et af Qvartererne i Haven, ville være tilstrækkelige for en Familie." M. B.