Berlingske Tidende, 1813-02-22
Paris, den 8de Februar. Fortsættelse af Senatsconsultet. C. Om Regentskabets Magt og Varighed. Art. 11. Jndtil Keiseren bliver myndig, er Keiserinderegentin, den eller Prindsregenten i Besiddelse af fuldkommen Keiserlig Myndighed. 12. Deres Functioner tage deres Begyndelse i det Øieblik Keiseren døer. 13. Keiserinderegentinden udnævner til de af Rigets og Kronens Storværdigheder og Storembeder, som under hendes Regentskab ere eller blive ledige. 14. Keiserinderegentinden eller Regenten udnævne og afsætte alle Ministre uden Undtagelse. De kunne, i Overeensstemmelse med den 57de Artikel i Constitutionsacten af 18de Maj 1804, ophøie Borgere til Senatorrang. 15. Afgaaer den mindreaarige Keiser ved Døden, og efterladet en Broder som Tronarving, saa vedvarer Keiserindens eller Prindsregentens Regentskab, uden at iagttage nogen videre Formalitet. 16. Keiserindens Regentskab hører op, naar Arvefølgeordenen kalder en Prinds til Tronen, der ikke er hendes Søn. J dette Tilfælde forholdes med Regentskabet efter 4de Artikel. 17. Naar den mindreaarige Keiser døer, og efterlader Kronen til en mindreaarig Keiser af en anden Linie, saa vedbliver Prindsregenten at udøve Regentskabet til den nye Keiser har naaet den bestemte Alder. 18. Den franske Prinds eller Prinds-Stordignitair, som udøver Regentskabet, fordi den Prinds det egentlig tilkom ikke har opnaaet den tilbørlige Alder, eller forhindres af andre Aarsager, vedbliver det til Keiserens Myndighed. Den franske Prinds, som af nogensomhelst Aarsag har fundet sig hindret fra at udøve Regentskabet i Keiserens Dødsøieblik, kan, om ogsaa hindringen bortfalder, ikke siden komme til at udøve Regentskabet. D. Om Regentskabsraadet. Første Afsnit. Om Regentskabsraadets Dannelse. 19. Regentskabsraadet skal bestaae af den første Prinds af Blodet, de Prindser af Blødet som ere Keiserens Oncler, og Rigets PrindsStordignitairer. 20. Gives der ikke meere end een Prinds som er Oncle til Keiseren, eller ogsaa slet ingen, har i første Tilfælde een fransk Prinds og i andet Tilfælde to, nemlig de nærmest Beslægtede med Keiseren efter Arvefølgeordenen, at tiltræde Regentskabsraadet. 21. Keiseren tilføier, enten ved aabne Breve eller ved sit Testament, til Regentskabsraadet det Antal Medlemmer, som han finder tienligt. 22. Jngen af Regentskabsraadets Medlemmer kan af Keiserinde, regentinden eller Regenten afsættes fra deres Bestilling. 23. Keiserinderegentinden eller Regenten have Forsædet i Regentskabsraadet, eller udvælge en af de franske Prindser eller en af PrindsStordignitairerne til at præsidere i deres Sted. Andet Afsnit. Om Regentskabsraadets Raadslagninger. 24. Regentskabsraadet skal naturligviis raadslaae med absolut Stemmeflerhed: a) om Keiserens Formæling; b) om Krigserklæringer, Freds-, Forbunds- og Handelstractaters Undertegnelse; c) om enhver Bestemmelse til at danne nye Dotationer af Jmmobilier eller ubevægeligt Gods ved de overordentlige Krondomainer; d) om det Spørgsmaal, om Regenten skal skride til at udnævne til een eller flere af de Storværdigheder, som ere blevne vacante under Mindreaarig heden. 25. Regentskabsraadet forretter det geheime Raads Fuuctioner, saavel ved Ansøgninger, som ved Redactionen af Senatsconsulter. 26. J Tilfælde af at Stemmerne ere lige deelte, giør Keiserindens eller Regentens Stemme Udslaget. Udøves Præsidentskabet ved De legation, have Keiserinderegentinden eller Regenten den afgiørende Ret. 27. Over alle andre til Undersøgelse forelagte Sager, er Regentskabsraadets Stemme ikkuns consultativ. 28. Minister=Statssecretairen fører Pennen ved Regentskabsraadets Møder og optager Protocol over Berraadslagningerne. E. Om Tilsynet med den mindreaarige Keiser. 29. Tilsynet med den mindreaarige Keiser, Overopsigten over hans Huus og Opdragelse er anbetroet til hans Møder. 30. J Mangel af Moderen eller en af den afdøde Keiser udnævnte Prinds, anbetroes Tilsynet med Keiseren af Regentskabsraadet til en af Rigets titulaire Prinds=Stordignitairer. 31. Valget skeer ved Stemmegivning efter Stemmeflerheden; ere Stemmerne lige, har Regenten den afgiørende Ret. F. Om Keiserinderegentindens og Prindsregentens Eed, med Hensyn til Udøvelsen af Regentskabet. Første Afsnit. Om Keiserinderegentindens Eed. 32. Har Keiserinderegentinden ikke i Keiserens levende Live aflagt Eed for Udøvelsen af Regentskabet, maa hun aflægge den inden tre Maaneder efter Keiserens Død. 33. Eden skal aflægges for den mindreaarige Keiser, siddende paa Tronen, omgivet af Rigets Prinds-Erkecantsler, de franske Prindser, Cabinetsministrene, Rigets og Kronens Storofficerer, Statsministrene og Æreslegionens Storørne, i Senatets og Statsraadets Nærværelse. 34. Den Eed som Keiserinden aflægger er følgende: "Jeg sværger Keiseren Troskab. Jeg sværger at ville følge Constitutionsacterne, og iagttage de af Keiseren, min Gemaal, trufne Foranstaltninger med Hensyn til Udøvelsen af Regentskabet ; i Udøvelsen, af min Myndighed ikke at raadføre mig uden med min Kierlighed og Hengivenhed for min Søn og for Frankrig, og oprigtig at overgive til Keiseren den mig anbetroede Magt, saasnart han har opnaaet den myndige Alder. Jeg sværger at hævde Rigets Landes Jntegritet, at agte og i Agt holde Concordatets Love og Religionsfriheden; at agte og i Agt holde lighed i Rettigheder, den borgerlige Frihed og Utilbagekaldeligheden af Nationalgodsernes Salg; ingen Skat at hæve, intet Paalæg at giøre, uden for Statens Fornødenheder, og overeensstemmende med Monarkiets Grundlove; at opretholde Jndretningen af Æreslegionen; under Bestyrelsen ikkuns at have det franske Folks Jnteresse, Lykke og Hæder for Øie. Andet Afsnit. Om Regentens Eed. 35. Den til Regentskabet bestemte Prinds aflægger, inden tro Maaneder efter Keiserens Død, paa samme Maade og for samme Personer som før er meldt, følgende Ed Jeg sværger Keiseren Troskab. Jeg sværger at holde Constitutionsacterne; at lagttage de Foranstaltninger Keiseren har gjort med Hensyn til Udøvelsen af Regentskabet, og oprigtig at overgive den mig anbetroede Myndighed til Keiseren, saasnart han har opnaaet den myndige Alder. Jeg sværger at ville hævde Rigets Landes Jntegritet; at agte og Agt holde Concordatets Love og Religionsfriheden; at agte og i Agt at holde Lighed i Rettigheder, den borgerlig Frihed og Utilbagekaldeligheden af Nationalgodsernes Salg; ingen Skat at paalægge, intet Paalæg at giøre, uden for Statens Fornødenheder, og overeensstemmende med Monarkiets Grundlove; at opretholde Æreslegionens Stiftelse, og under Bestyrelsen ikkuns at have det franske Folks Jnteresse, Lykke og Hæder for Øie. 36. Fyrsterkecantsleren optager, under Minister=Statssecretair rens Medhielp, en Protocol over denne Eed. Acten undertegnes at Keiserinden eller Regenten, Prindserne, Stordignitairerne, Ministrene og Rigets Storofficerer. C. Om Forvaltningen af den Keiserlige Eiendom og Dispositionen over Jndkomsterne, naar Mindreaarighed og Regentskabsraad finde Sted. Første Afsnit. Om Kronens Dotation. 37. Saalænge Regentskabet varer, fortsættes Forvaltningen af Krondotationen efter de gieldende Regler. Anvendelsen af Jndkomsterne bestemmes efter de sædvanlige Regler, under Keiserinderegens indens eller Regentens Autoritet. 28. De Omkostninger som medgaae til at vedligeholde deres Hu og til deres personlige Udgivter skulle høre til Kronens Budget Andet Afsnit. Om Privateiendom.