Jyske Efterretninger, 1769-11-24
Nu spørges: Har de 28 Beboere i eeneste Gaarder ogsaa lige meget Hartkorn enhver for sig med enhver Gaard i Byerne? Nei, Har enhver Bonde i enhver Bye al sin Eiendom for sig selv, Nei ingenlunde, Nu tilstaaer Besidderen, af Stamhuset selv i sit Giensvar No. 39, det alleene er i et hvert Fald, at enhver Mand har sin Jord samlet, altsaa har enhver jo ikke sit Jord for sig selv, altsaa er jo ikke al Fællesskab imellem hver Mand ganske ophævet. Man maat des. maatte uden Fortrydelse spørge: Hvad forstaaer Besidderen ved et Fald, Forstaaes derved en Vang, saaledes som Landsbye Marker i Sielland og Fyen ere inddeelte, hvor Jorden bruges i tvende Aar, og hviler det tredie, da der er en Vang til Byg, der en Vang til Rug, der en Vang til Græsning, saa veed enhver, at det paa Stamhuusets Gods ikke forholder sig saaledes; Forstaaes ved et Fald et Aars Giøde, eller et hvert stk. Jord, som en Byes Agre efter sin Strækning og Situation i Landmaalings Tiden kan være maalte udi, fleere eller mindre, og ved sine adskillige Navne anførste for, og det er udi saadant et stk. Jord eller udi ethvert Aars Giøde, at enhver Mand har sit Jord samlet, saa haver man tilstaaet, og endnu tilstaaer, Stam huusets Besidder, at saadan Indretning er god, og altsaa har man givet Indretningen al den Roes, som samme kan fortiene, da heele Indretningen ikke bestaaer i andet, end derudi, at Byernes Markjorder ere deelte, saa enhver Byes Beboere ere blevne lige i Hartkorn, Hoverie og Landgilde. Men da Sandheden endog herudi har fundet den Skiebne at opvække Vedkommendes Misfornøielse, saa maae man videre forklare sig, at man vel har tilstaaet og tilstaaer, den forbemældte Indretning eller Inddeeling at være god i vis Henseende, nemlig, dersom Jorden i ethvert saa kaldet Fald er af en lige Godhed; Men da Jorden ofte udi en og den samme Ager er forskiellig paa Godhed, Art og Egenskab, og endnu meere udi en heel Vang, udi et Aars Giøde, eller saadant et stk. Jord, som Vedkommende anseer for et Fald, saa tør man end videre fremsætte det foren Sandhed, grundet paa Erfarenhed og manges Vidnesbyrd, at, naar en i Bye beliggende Bondegaards Jorder, ikke kan samles alle til et Sted og udi en Strækning, er det paa mange Steder for en og anden Bonde lige saa unyttigt som skadeligt, at samle al hans Jord til et Sted udi ethvert saa kaldet Fald, siden derved er saa meget meere Leilighed og Anledning, at en kan faae al sin Jord af den ringeste, hvilken Uleilighed Erfaringen endog i de ældre Tider har viist, snarest og beqvemmeligst at kunde undgaaes, naar den erne i Byen har sin Jord Ager og Ager med den Aaa. an Ret. anden. For det øvrige har man jo givet den bekiendtgjorte Indretning eller Inddeeling (for saavidt den gaaer) sin velfortiente Roes. Hvorfore gjør Stamhuusets Besidder, da Udfordring til at imodsige eller svare ham, Luk Øinene, op, gode Herre, og see, at de ere ikke alle blinde, som ikke ansee eller skiønne de i forbenævnte Tidender og Efterretninger Nr. 35 og 19 bekiendtgjorte Indretningers Grund Farve som en ægte Maling. Man havde ønskeet, at Stam huusets Besidder ikke havde kommet med paafølgende Jnvitation. Hav den Godhed, og viis Verden og mig, hvor det Document er, hvorudi min Far=Fader har stipuleret, at efterfølgende Westervig Eiere maae ey tage af Westervig Sogns Tiender uden 2 Mk. a Td. Hartkorn. Det er Spørsmaal, om han maae tage meere, uden Bonden vil Han har selv Documenterne, som saadant beviiser, troer han det endnu ikke, inviterer man ham til at see alle Documenterne igiennem, og deriblant Fæste=Protocollen, og alle de Fæste=Breve, som af hans Hr. Fader og Far=Fader til Bønderne ere udgivne; Findes det ikke der, Er ikke ethvert Fæste=Brev et Document til Beviis herom, Vil Stamhuusets Besidder adspørge hans egen Fader, saa veed man, at han selv har sagt det, og givet Sandheden Biefald. Det hedder i den første Bekiendtgiørelse: For at opmuntre Bonden desmeere skal det være fastsat, at Eieren oppebærer Tienden altid paa Skieppen, og ingensinde paa Kierven a. Saa nyttige Indretninger fortiene at bekiendtgiøres. Stam huusets Besidder tilstaaer selv at have sagt til Bønderne, at naar han af hver Tønde Hartkorn Bøndergods kan faae aarligen halvfierde Skiepper Byg i hver Tiende, vil han aldrig forlange Tienden paa Kierven, følgeligen er det ikke efter Bekiendtgiørelsen fastsat, at Tienden altid oppebæres paa Skieppen, og ingensinde paa Kierven. Dersom det nu saaer, at Bonderne kan opmuntres ved at give halv fierde Skieppe Byg i Stedet for 2 Mk. er det fornemmeligen deres egen Sag, derom at kunne komme til nogen vis Slutning; Man haver i det indsendte allerne mældet, at naar sligt kan kaldes en Lettelse for Bonden, det da første for fortiener at bekiendtgiøres til roesværdig Efterfølgelse; Men at Tiendens Oppebørsel paa Skieppen hverken er fastsat, eller ansees af alle Bønderne for nogen Opmuntring og Lettelse, det haver Besidderen selv beviist i sidst afvigte Høst. da han af Randrup (en heel Bye i Westervig Sogn) ey allerne har taget baade Konge- og Kirke Tiender paa Kier ven, men endog efter Accord derom med Sogne Præsten ligeledes selv oppebaaret Præste Tienden paa Kierven, saa disse Bønder have givet ham alle 3 Tiender paa Kierven. Dermed har han jo selv imodsagt den Roes, som Bekiendtgiørelsen indeholder, og som han ugrundet mælder, at man misunder ham. Man misunder ham ingenlunde en sand Ære og Roes; Men det, som han anseer for en Ære og Roes, og dog selv i Gierningen imodsiger, det ønsker man hverken sig eller ham, men paa saa værdig en Mand og Befordrer af nyttige Indretninger ønsker man, at den Roes kunde legges, at have bragt Landvæsenet og Agerdyrkningen paa sit Gods til den Spidse, at Stamhuusets Bønder, kunde sælge halvfierde Skieppe Byg for 2 Mk. og dog være vel holdne. Man er ikke bange for at underskrive sit Navn, som man baade først og sidst kan svare til, og her staaer det. Alethes.