JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-10-11
Da det hed sig, at Kongen af Preussen vilde komme hertil, var "Berlingske" saa glad som en nyslagen Toskilling. Nu siger "Aftenbladet", at Preussernes Konge ikke kommer. Berlingske har været glad til ingen Nytte. - Scenerne i Ribe og Pibningen der ville ikke ud af de schleswigholsteinske Blades Hoved og piner ogsaa mange Andres Erindringer. En vis Person, der er vel kjendt, naar han bliver nævnt, sørger dybt derover. Men hvorfor er han ogsaa ved alle Leiligheder saadan en Blanding af tydskedansk. Det skulde han kjønt overlade til 1ste Bind af Grønbergs Lexicon, nyeste Udgave. - Ved Opregningen af alle Professor Hetsch's Fortjenester i "Dansk Pantheon" er forglemt hans Omhu for Kunstacademiets Laugsrettigheder og Jver for at hævde dem mod Prof. Riebe. Ligeledes glemte samme "Pantheon" ved en ubegribelig Skjødesløshed at omtale Paludan-Müllers "Dryadens Bryllup" blandt hans øvrige store Digterværker. Dog - ved at gaae alle Biographierne igjennem vilde man vistnok finde, at "Dansk Pantheon" hylder den Anskuelse: at Menneskene leve i Forkrænkelighed og skildres i Uforkrænkelighed. - Politiet har taget Nyboders Baptistbørn under sin Varetægt. Det indfandt sig forleden i to Kareter under Anførsel af Hr. Leerbeck og førte Børnene med Vold til Kirken for at døbes. Det maa da være en underlig Daab, hvor Bræstrup lægger Haand paa og Leerbesk holder Huen. - "Berlingske" melder fra Warschau, at der i denne Tid har været Spørgsmaal om at slaae en nye Bro over Weichselen, og at Keiser Nicolai blandt de forskellige Forslag har erklæret sig for en Lænkebro. - Hr. Redacteur Davidsen har i "Fædrelandet" erklæret, at han nu indseer, at han ikke er dygtig til at udgive Wessel. Det er underligt, at "Kjøbenhavnsposten" ikke har villet optage denne Artikel.
Corsaren, 1844-10-11
Erik og Abel. Den Omstændighed, at "Erik og Abel" af alle Oehlenschlagers Tragedier hyppigst opføres paa vor Scene i den sidste Tid, synes at vidne om et vist Mod hos Theaterdirectionen og ikke mindre om en vis Politik. Dette turde tydelig fremgaae af nogle faa Citater, blot af 1ste Act. F. Ex.: . . . . "Kongen Han er ei ond Men han har onde Raad, Gud bedre dem!" See, det er dog modigt at lade Folket høre dette nu. Thi, skjøndt de jydske Stænder ikke have sagt om Kongens Raad, at de ere onde, have de just heller ikke sagt, at de ere gode. . . . "Og Dannevirke! En kraftig Skjærm for Riget. Skade kun, At dette Led har aldrig sluttet ret For Vangen imod Ulven, naar den trued De danske Faar." At denne Passus er bleven staaende, vidner vel ikke om Mod, men om Politik. Det er maaskee klogt i at lade Folk høre, at "de danske Faar" aldrig have været sikkrede "imod Ulven", og at de altsaa ingen billig Fordring have paa at være det nu. . . . "Hvo var den Dagmar? Hun hilste ham (Bonden) Saa vennesaligt; saae paa Malkepigen, Avlskarlen, naar de gik til Dont; gav dem En Øre Sølv; - og saa var Hjertet rørt." Dette er meget passende i Anledning af, at Grundtvig nylig har omtalt en Dronning Dagmar den 2den. Disse Vers vidne nemlig om, hvorledes Fromhed og Gudsfrygt kunne blive slet opfattede og fortolkede af slette Gemytter. . . . . "Snart Man kan oprette store Kampedysser Paa Hederne, med Indskrift: Her stod Danmark." Det er dristigt. At lade dette lyde i Theatret for Folket! Dog, det er ikke saa dristigt endda. Den kongelige Direction veed nok, til hvem den siger det. Der findes endnu en Attring til et Citat eller Notto, nemlig i 4de Act, hvor Abel siger til Lauge: "Hvi tog Du ikke Vidner med?" - tjenligt for dem, der ikke gaae i Tivoli, medens Carstensen faaer Prygl.
Corsaren, 1844-10-11
Justitsraad Lucius Sulla. Det er Skik og Brug i Verden, at Centralmagtens Ordres blive adlydte af dens civile saavelsom militaire Embedsmænd. Saaledes forlod Lord Ellenborough nylig promte og uden Kny sit Generalgouvernement i Jndien efter sin Regerings befaling, ligesom der heller ikke er nogen Tvivl om, at Hs. Majestæt Kongens Befaling, at Budgettet aarlig skal fremlægges i rette Tid, burde have været adlydt af vor Finansbestyrelse, at endvidere Allerhøistsammes Sprogrescript burde have været efterlevet af Hans schleswigholsteinske Embedsmænd o. s. v. - kort, i enhver velordnet Stat anerkjendes ovennævnte Princip. Der mangler dog heller ikke Exempler paa det Modsatte, vel især i Oldtiden, dog ogsaa i den nyere og allernyeste Tid. Da Consulen Cinna erklærede Sulla afsat fra Overcommandoen i den Mithridatiske Krig, vilde Sulla ikke lystre, skjøndt Cinna gjentagne Gange rescriberede ham sin allerhøieste Villie. Sulla henvendte sig til sine Tropper, og fik dem til at følge sig imod Cinna. Lignende Opsælsighed viste Ali Pascha, Embedsmand i Janina; han vilde ikke hænge sig i den Silkesnor, Storherren efter tyrkisk Skik forærede ham, skjøndt Storherren sendte ham Næse paa Næse, fordi han tøvede saa længe. Nækken af disse Helte er i disse Dage bleven forøget med Justitsraad Molbech, der som Medlem af det Holbergske Samfunds Bestyrelse skulde rette sig efter sin Øvrigheds, Majoritetens Beslutning. Denne gik ingenlunde saa vidt, at han skulde hænge sig i en Silkesnor, hvilket forresten kunde have været meget morsomt; man afsatte kun Molbech fra hans Post som Udgiver af Holbergs Commedier og kasserede 1ste Deel, som han har udgivet. Da var det, at SullaMolbech plantede Revolutionens Fane. Skjøndt han i disse Dage har havt et saa stort Exempel at speile sig i som Davidsen, der afsatte sig selv, vilde han dog ikke afsættes, men ilede som Sulla til Soldaterne, til Abonnenterne eller Selskabets Medlemmer, og opfordrede dem ved en Proclamation i "Berlingske Tidende" Nr. 271 til at følge ham og modtage hans 2den Deel, ikke Comiteens. Saa er da Borgerkrigen proclameret i Holbergste Samfunds Skjød. Broder væbner sig mod Broder, Fader mod Søn, man kastet gjensidig hinandens Bog ud af Reolen og i Hovedet paa hinanden. Dertil kommer endnu den store Yngel af Holbergske Udgaver, der er opstaaet efter den store frugtbare Skribent. Der er foruden alle de gamle Udgaver: Boyes Holberg, Carstensens Holberg, Forlagsforeningens Holberg, Flinchs Holberg, saagar Davidsens Holberg. - alle disse ville reise sig og deeltage i Striden. Saasnart vi have seet Molbech holde Revne, tilhest, i fuld oprørsk Uniform, over Oprørernes Armee, skulle vi levere en Afbildning. Vee Holbergske Samfunds Comitee, om Sulla-Molbech seirer! Han vil uden Barmhjertighed proscribere dem, hvilket bestaaer i at tage Vedkommendes Liv og Gods - dog vil Molbech lade sig nøie med Godset ): Honoraret *). Men Fader Holberg sidder imidlertid i sin Himmel og skriver en nye Cosmoligorens eller Sproglærd udi egen Jndbildning.
Corsaren, 1844-10-11
Scener i Odense udvidede Cathedralskole. (Efr. Skolens Program for dette Aar.) 1. En Lærer kommer for silde. Duxen (med Uhret i Haanden). "De kommer 10 Minutter for filde, og jeg maa derfor efter minInstrux melde det til Rector." *) Molbech forlanger 1500 Rbd. til Udgivelsen af 25 Ark. Derpaa maa han tjene over 700 Rbd.; idet mindste vide vi da, at den nye Udgave af Corfaren, der er ligesaa stor som Molbechs Værk, har ligesaa stort et Oplag og desuden indeholder Træsnit, ikke vil koste os mere end 800 Rbd. Læreren (seer paa sit Uhr). "Om Forladelse! Klokken er kun 9 Minutter over 11." Duxen. "Behag at see: 10 Minutter." (Han gaaer ned til Rector for at melde det; og "Assistenten", som netop denne Gang er den uartigste Dreng i Classen, beder Læreren, der end yderligere vil forsvare sig, at holde Munden.) 2. Læreren (til Mikkel, en Discipel). Du har skaaret i Bordet." Mikkel. "Nei, det veed Gud, at jeg ikke har." Læreren. "Jo, Du har gjort det; thi det er paa Din Plads - og" (idet han henvender sig til Duxen) "jeg skulde ikke undlade herved tjenstligst at underrette Deres Velædelhed om, at Mikkel har bestadiget Skolens Jnventarium" (hvorpaa Duxen atter melder det til Rector). 3. Rector træder ind i Classen, samtlige Disciple reise sig; han giver Læreren en Næse, fordi han er kommen for silde; Mikkel en dito, fordi han har beskadiget Bordet, og roser "de tvende Opsynsmænd" for den Nøiagtighed, hvormed de opfylde deres Pligter.
Corsaren, 1844-10-18
Theatret. Med det allerførste opføres: "Kjærlighed uden Strømper", Tragedie af Dhrr. Wessel og Davidsen. (NB. Hr. Davidsen udfører Strømpernes Rolle som Gjæst.)
Corsaren, 1844-10-18
Dødsfald. Det blev min tunge Lod at bekjendtgjøre for deeltagende Slægt og Venner, at min kjære Pleiesøn, Titulus Magistralis, ved et uventet apoplectisk Tilfælde blev mig berøvet strax efter Fødselen. Den duelige Fødselshjælper Hr. Steen, Gjordemoderen Rudolphine Møller, samt Ammen H. Brøchner takkes paa det Forbindtligste for deres nidkjære og uegennyttige Bistand ved den haarde Forløsning, hvilket vil blive mig og mine i uforglemmelig Erindring. Ved samme Leilighed griber jeg Leiligheden til at beviidne Dhrr. Olufsen og Ramus min ustrømtede og dybtfølte Tak for de ved Graven ex officio holdte trøsterige Taller. - Reimer og Eutocius gav, Steen og Møller tog, Olufsens og Rasmus's Navne være lovede! Hans dybtsørgende Pleiefader. Biering.
Corsaren, 1844-10-18
Kundskabsvæsen. For at forebygge Collision bekjendtgjøres herved foreløbig, at et rylographeret Portrait af den Roeskildske Stænderforsamling om nogen Tid vil udkomme paa Undertegnedes Forlag. Paa dette Portrait forbeholder jeg mig den i Forordningen af 13de Decbr. 1837 hjemlede Eneret. "Corsaren".
Corsaren, 1844-10-18
Bopælsforandring. Tirsdagen d. 15de October er Undertegnede flyttet fra Viborg til Roeskilde. Jeg haaber imidlertid, at denne Forandring ikke vil forandre det Allermindste i mine Anskuelser og mit hidtilværende Forhold til mine ærede Kunder. Ærbødigst A. S. Ø. R. Sted.
Corsaren, 1844-10-18
Efterlysning. Den velbekjendte Fyr, som for nogen Tid siden, formodenlig af en Feiltagelse, borttog nogle mathematiske Sætninger a. a. fra mig, bedes snarest muligt at tilbagelevere dem alle i ustadt Stand for at undgaae viderere Ubehageligheder. Tillige advares herved Alle og Enhver fra at betroe Hr. Biering Noget i mit Navn, da Saadant ikke bliver betalt. Reimer. Hvis Hr. Chr. O. ikke inden 1ste Januar 1845 indfrier sine i 1839 og 40 pantsatte Løfter, bliver hans fulde Navn offenlig bekjendtgjort, og for det Øvrige forbeholder jeg mig min Ret. Ærbødigst Nathumand.
Corsaren, 1844-10-18
Nyt Cursus i Tranedands for Spurve. De ærede herrer Graaspurve, som i Anledning i af de i Vinter forestaaende Balpareer maatte ønske at blive underviste i Tranedands, ville behage at henvende sig til Ohnekopf, kgl. privil. Hofjunker.
Corsaren, 1844-10-18
Da man, som det sees af Aarhuus Avis, staaer i Begreb med at lade mig foretage mit 6te Jndtog i en Daarekiste, siger jeg herved mine Venner et hjerteligt Levvel. Naar jeg et kommen ud, skal jeg lade høre nærmere fra mig. Nathansen, Hestehandler.
Corsaren, 1844-10-18
Undertegnede er herved saa fri at bekjendtgiøre, at jeg har nedsat mig som Fødselshjælperinde for dem, der ville af med en besværlig Tribut og ikke kunne hjælpe sig selv. Promte og reel Behandling skal stedse være Formaalet for mine Bestræbelser. Ærbødigst La France
Corsaren, 1844-10-18
At Hr. J. Davidsen under 5te October 1844 af "Fædrelandets" Magistrat er erklæret i literair Umyndighedstilstand under Undertegnedes Værgemaal, undlader jeg herved at bekjendtgjøre. "Kjøbenhavnspostent". Et Stykke Græsning er strax tilleie. Hesten paa Amalienborg anviser.
Corsaren, 1844-10-18
Opmærksomhed. En ung Enkemand af Stand, hvis Kone nylig er død, ønsker at indlade sig i Ægteskab med en ung Dame, ligeledes af Stand. Hun maa idetmindste kunne bringe ham i Medgift en aarlig Jndtægt af circa 40,000 Rbd., samt et smukt og kostbart Udstyr. Paa Gademøder reflecteres ikke, da det er alvorligt meent. Skulde Nogen ønske at indlade sig paa dette fordeelagtige Tilbud, bedes man at aflægge en Billet hos hvilkensomhelst Skildvagt.
Corsaren, 1844-10-18
Mærkl Saalænge den nuværende Roeskildske Stænderforsamling varer, udsælges fra Boutiken ligefor Stændersalen et Parti røde strikkede Nathuer, forede med Lammeuld, til de af de ærede Herrer Stænderdeputerede, hvis Hoved er svagt, og som altsaa maatte have Brug for samme.
Corsaren, 1844-10-18
Skizzer. 1. "Aalborg Avis's" Censor, Cancelliraad Wolf-Pferd, spiser Frokost. 2. Scene af Hr. Danmarks huslige Liv. "Gut eingeschmiert, Jst halb rasirt." Barberernes Sprilwort. 3. Billedlig Fremstilling af, med hvilket tungt Hjerte Jyderne maae betragte den kjærlige Kundgjørelse, der bliver de artige Roskilde-Stænder tildeel. 4. Billede af Livet. "Tak Skjæbne! Nu er Svogerskabet ude!"
Corsaren, 1844-10-18
Ny Maade at læse Klassiherne paa. Mig Timerr synes Aar og Øieblik som Dage, Jndtil jeg bliver din, og Du min Ægte-Mage. Kjærlighed uden Strømper, 2. Act, 4. Scene.
Corsaren, 1844-10-18
J Anledning af Professor Heibergs sidste Sang til Kongens Geburtsdag, siger man, at Forfatteren til "Kongen drømmer" har saaet en ny Jdee, og at vi med det Første kunne vente et Stykke, betitlet: "Kongen svømmer".
Corsaren, 1840-11-20
Naar Folk blive adlede, holde de, som vor Holberg fortæller, op at være ærlige og velædle og blive høie og velbaarne. Godseier Mylius har havt den Lykke at undergaae denne Forandring, endog før han blev adlet.
Corsaren, 1841-03-19
Charivari. Flere uprivilegerede Blade have allerede for en Uges Tid siden berettet, hvorledes Berlinerne fik jaget en forhadt Minister ud af Landet ved at synge for Kongen: "Wir wollen ihn nicht haben", og der kan saaledes ikke være nogen Fare for os ved at omtale denne Begivenhed. Vi have nemlig for det Første hertil at bemærke, at denne Maade at jage Folk bort paa er særdeles nem og hensigtsmæssig: dernæst ønske vi at erfare, om der er Rimelighed for, at Enhver, uden Undtagelse, som man sang til: "Vi vil Dig ikke have", vilde gaae rolig bort. - Sluttelig skulle vi tillade os at gjøre opmærksom paa, at vi, saa gjerne vi end ville, ikke ret tør fæste Lid til, at Berlinerne virkelig have udført hiin Bedrift, eftersom Beretningen klinger noget utrolig. De skulle nemlig have sunget: Wir wollen ihn nicht haben Jm freien Preussenland.
Corsaren, 1844-10-18
J "Berlingske Tidende" Nr. 278 findes en Beskrivelse af den Vogn, som Dronning Victoria sendte Kong Ludvig Philip imøde, da han var landet i England. Blandt Andet hedder det om Loftet: "J Midten er en Krone, og naar Vognen passerer en Tunnel, og man trækker i et Toug (): en Snor), forsvinder denne Krone, og en smuk Lampe træder istedet." Den simple Moral heraf er, at i Mørke foretrækker man en Løgte for en Krone.
Corsaren, 1844-10-18
Hempels Avis udhæver, at den almeenagtede Justitsraad Vegener allernaadigst er bleven udnævnt til R. af D. Vi ere ganske af samme Mening som Hempels Avis om det Hensigtsmæssige af denne Udnævnelse, da Hr. Justitsraaden med særdeles Omhu har passet sine Forretninger i fem Aar ved Gouvernementssecretariatet, hvor der Jntet er at bestille. Men beklage maae vi, at Biskop Faber endnu ikke er bleven Commandeur af D., saa meget mere, som dette Hæderstegn her i alle Henseender vilde være paa det rette Sted.
Corsaren, 1844-10-18
J sin Beretning om Kroningen i Sverrig fortæller "Berlingske" med sædvanlig Nøiagtighed de paagjældende Personers Klædedragt. Saaledes lader den Hs. Majestæt og Prindserne møde i blaae Fløielskjoler og Underbeenklæder og Fodbedækning af hvidt Silketøi - men Buxerne, kjære Hr. Grosserer, Buxerne? Troer De virkelig, at Oscar den 1ste er Sansculot?
Corsaren, 1844-10-18
Ligeledes fortælles om et Bal, som gaves for Døvstummeinstitutets Elever, at "mangt et Par, som virkelig taktmæssig svingede sig i en munter "Hamborger" eller en feiende "Holstener", skulde med Ære have kunnet deeltage i hvilketsomhelst Bale. Naturligt! De Døvstumme dandsede vel med Berlingsk Takt.
Corsaren, 1844-10-18
I den nylig udkomne 2den Deel af Hertz's lyriske og dramatiske Digte, hvor "Perspectivkassen" er optaget, findes til bemeldte Stykke tilføiet den Anmærkning, at den har havt det Held paa Scenen, at blive modtaget med et bifald, "som maaskee endnu ikke er blevet nogen dramatisk Composition tildeels". - Da Publicum sagtens huster hele, Perspectivkassel-Striden, er det formeentlig tilstrækkeligt, blot at erindre derom, for at Alle kunne see, at Hr. Herz er fremkommen med et Praleri,,som maaskee endnu ingen dramatisk Forfatter har tilladt sig.
Corsaren, 1844-10-18
Flytning. J hvert andet Huus kan man ved Paaske- og Michaelistid see Huusmødre gaae med halvt nedslagne, halvt fortørnede Miner, klage over Flyttedagens Møisommeligheder og skjænde paa Piger og Karle; Mændene fortrædelige indpakke deres Papirer og Børnene spise Hvedebrød istedetfor Middagsmad. Hiin Jammer og Fortrædelighed kommer af, at man overvældes af Flytningens Detail, fordyber sig i Meublernes og Kjøkkentøiets, forvirrede Hob og ikke hæver Blikket saa høit, at man kan skue den bedre Tilstand, der er ifærd med at udvikle sig af Chaos. Efter Flytningen staae de nye Værelser saa rene, saa blanke; Meublerne synes ligesom med Velbehag at speile sig i hinanden; selv den gamle Kommode eller det gamle Bord føler sig pyntet som en gammel Kokette, naar hun skal i Skoven. Gardinerne hænge i maleriske Folder, Kakkelovnspladen er reen, man nænner ikke at spytte paa Væggen eller kaste en urøget Cigar i Kakkelovnskrogen. Man tager sig bedre ud for sig selv, man er glad over sin egen Reenlighedsfølelse, fornemmer en inderlig Tilfredshed, en stille Velbehagelighed ved at være i Hjemmet. Man giver sig til at mønstre sine nye Naboer og Gjenboer. En ung Dame gaaer op i Huset ligeoverfor og viser, ved at betræde Trappen, en nydelig lille Fod. Man hviler ikke, før man har seet, i hvilken Etage hun hører hjemme. Skraaes overfor skimter man bag Jalousiet en blond Lok. Bevæbnet med Briller og Kikkert lurer, speider man, indtil et gunstigt Tilfælde har viist En det friske ovale Ansigt, den tilhørte Slige Smaating forfriske, de gaae som en Luftning over Sindet og forhindre det fra at stagnere. Snart kjender man Beboerne af hvert Hæus i Gaden, fra Kielderen til Kvisten. Man veed, hvad Klokkeslet Gjenboen staaer op, hvorledes han lever med sin Kone, og hvor meget han giver sin Pige i Nytaar. Endog Kattene, der holde deres natlige Syngeøvelser paa Nabolaugets Tage, kjender man tilsidst, og man kan høre paa Stemmen, hvilken der er Spehøkerens, hvilken Brændeviinsbrænderens. Stuen, Værelset have imidlertid Ens Venner og Bekjendte berøvet den jomfruelige, rene Duft, som gjennemstrømmede det. En har siddet i Sophaen og gnedet sit Hoved paa Tapetet, indtil det er blevet sidtet ; en Anden har slaaet en Sprække i Speilet; en Tredie har udgydt Tobakssauce over Muren ved Kakkelovnen. Paa Skriverbordet have opdynget sig Papirer, saa at Pigen ikke længere tør støve af - man føler tilsidst, at Evret er opgivet, og bliver selv saa ligegyldig, at man hver Dag kaster Papirstumperne paa Gulvet istedetfor i Papirkurven. Nu gider man heller ikke længer see ud af Vinduet; den blonde Pige er bleven forlovet, og hende med den smukke Fod er man bleven kjed af; alle Nabolaugets Vinduer see dagligdags og fortrædelige ud. Man sidder stadig i den samme Lænestol, paa det samme Sted, Tankerne vænne sig til en lignende Ensformighed, man bliver ildet stemt, man føler et ubestemt Savn - man trænger til at flytte. Hvad mig angaaer, da har jeg samvittighedsfuldt flyttet hvert Halvaar, og jeg har i denne Henseende kun eet Ønske: at Gud vil give Magistraten Viisdom nok til at bestemme en Flyttedag hvert Fjerdingaar. "Corsarens" Contoir er flyttet til Løvstræde 122.
Corsaren, 1844-10-25
Atter har "Fædrelandet" viist sit aristocratiske Sindelag, nemlig i Onsdags Aftes ved at frakjende de 30 Mænd fra Kjøbenhavn, der efter Deres Majestæters Hjemkomst til Sorgenfri bragte Allerhøistsamme et Velkommen ved Hjælp af 8 Fakler, som de fik laant i Stalden - ved at frakjende disse Folk Ret til at repræsentere Kjøbenhavns Borgere, uden anden Grund end den, at de ikke vare fine Folk. Maae vi spørge: Skulle da simple Folk ikke have Lov til at elske deres Konge og Dronning? Skulle de ikke have Ret til at raabe Hurra ved deres Hjemkomst og synge en smuk Sang? - Det er intet Under, at "Fædrelandet" ved denne Leilighed bliver bon camarade med Birkedommer Normann, som i sin Aristocratisme kom ud til det gode Folk, der efter Sangen bleve tracterede med Champagne, og, da han saae Keglereiseren i Træsto sidde i Sophaen, og ham ud. Det er, som sagt, denne i Aristocratisme, der ikke kan lide, at en Keglereiser holder af sin Konge, og jager ham ud, blot fordi han havde Træsko paa, medens alle de Andre vare forsynede med Støvler. - J Hof- og Stadsrettens Tombola har Cancelliet endelig faaet en Gevinst: Touscher er bleven dømt. Da Cancelliet tager saa mange Nummere, maa da ogsaa endelig eet komme ud. - Dersom Abonnenterne havde vidst, at Gramskulde succedere Touscher, havde de bestemt i Tide henvendt sig til ham med deres Hyldinger og feiret hans Geburtsdag, om ikke for Andet, saa for at ærgre Touscher. Men de kunne være tolige: Alt bliver ved det Gamle.  - Første Hefte af Dhrr. Bing og Philipsens Pragtudgave af den danske Bibel, oversat ved Kalckar, er nu udkommet. - Efter Forlydende vil Stor-Muftien i Constantinopel udgive en illustreret Oversættelse af Mynsters Betragtninger.
Corsaren, 1841-03-19
Et Beviis paa, at det ikke staaer saa slet til med den borgerlige Frihed hertillands, som Mange troe, er den Omstændighed, at Graveur Mønster er bleven arresteret. Det er nemlig soleklart, at, hvis Regjeringen var ligesaa fjendtlig findet mod, og havde lige saa megen Magt over den borgerlige som den religiense Frihed (i Anledning af hvilken det jo er, at Monster er kommen saa slemt afsted), saa - lod den os Alle arrestere. Efter Forlydende skal det Palais, som Hs. Durchlauchtighed Landgreve Vilhelm beboer, for Fremtiden afbenyttes af Hs. kgl. Høihed Kronprindsen.
Corsaren, 1844-10-25
J Tydstland er nylig udkommen en Kogebog for smaa Landhuusholdninger under Titelen: "Die Hausmannskoft" von Hauptner. "Corsaren" har i Sinde at foranstalte en dansk Oversættelse af denne Bog, prydet med Billeder, hvori blandt andre som Titelvignet Hansen paa Valdnæsgaard (see Corsaren Nr. 201, 5te Spalte). Tillige ville vi søge at formaae Hr. Kammerherre Scavenius, Proprietair Hansen paa Valdnæsgaard, Proprietair Fonnesbech eller en anden af vore adelige eller uadelige Godseiere til at ledsage Oversættelsen med et Par Forord, samt oplysende Anmærkninger.
Corsaren, 1844-10-25
Skizzer. "Fædrelandets" Physiognomi. Jeg vil dog trække mit Uhr op, inden jeg gaaer iseng. Aa Sludder, lad os først komme ind af Porten. De roeskildske Stænder berede sig til at fordybe, sig i de kongelige Lovudkast. Aa, vil han vær saa god at sige mig hvor Laxegaden er. Du skal gaae ligefrem og dreie af tilhøire, til Du kommer til den første Gade paa venstre, saa skal Du gaae forbi to Gader paa din høire Haand og dreie om af den til Venstre, saa træffer Du nok En, Du kan spørge dig nærmere for hos.