JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-31
Anviisning til at rense skidenblevne ægte Perler. (Af Hermbstadt.)De ægte Perler optage, naar de bæres længe, er saa skidenagtigt Udseende, at de næsten reent tabe deres Værd. For igjen at rense dem, bereder man sig et vel og i tildækket Kar udgiødet, fiint pulveriseret og gjennem et Florsold drevet Lindekulspulver. Derpaa kommer man 1/2 Lod af dette Pulver i 1 Pund meget reent Regnvand, sætter samme hen paa Jlden i en reen Potte, til at koge, hænger Perlesnoren, der skal renses, saa lang Tid op over Dampen af det kogende Vand, til Perlerne ere gjennemvarmede, dypper derpaa Snoren ned i Vandet selv og lader den, under tidtgjentagen Omvending, koge 5 Minutter med, men derpaa afkjøles i Potten. Nu tages Snoren op, vadskes vel af i reent Vand, og Perlerne have den skjønneste Glands atter. Hvem Anviisning til at forekomme Brand i Æbletræer. (Af Hermbstadt.) I America skal man dertil betjene sig af følgende Middel. J Foraaret gnider man noget Tjære godt ind i Træbarken, omtrent 1 Fod ovenover Jorden og i en Brede af 6 Tommer. Denne simple Fremgangsmaade skal tilstrækkeligen forebygge Branden; og en meget rig Æblehøst skal være Følgen deraf. Det beskytter tillige Træerne mod Orme, hvilke, naar de ville krybe op, blive hængendes i Tjæren. Hvem, Hendrikussing. Hendrik Ussing er fød den 11te Januar 1743 i Lille-Lyngbye, hvor hans Fader var Præst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-31
J Aaret 1760 deponerede han fra Frederiksborgslærde Skole, tog 1763 sin theologiske Embeds exammen, var i ti Aar Personelcapellan hos sin Fader, blev 1776 residerende Capellan ved Fredensborg, 1779 forfløttet til Ringsted, 1790 kaldet til Sognepræst for Lyngbye og Ølsted Menigheder og 1797 eenstemmig valgt til Provst i Strøherred, hvilke sidste Embeder han i Aaret 1808. ifølge Kongelig Resolution maatte nedlægge. Han begyndte som Forfatter 1772 med en ubetydelig Piece om Helvedstraffens Evighed, som blev efterfulgt af et langt nyttigere og vigtigere Skrift om Naadsensaarets Rettigheder, der siden ved mange geistlige Skifter blev taget til Veiledning. Paa denne Tid blev han forresponderende Medlem af Landhuusholdningsselskabet og siden Medrecensent af Badens kritiske Journal. J Aaret 1782 skrev han oplysende Anmærkninger til den da udkomne nyeste Psalmebog, som vel bidroge med til at denne kort efter blev afløst af en bedre, og endelig fra 1786 til 89 udkom i 4 Dele og 6 Bind hans Hovedværk, Kirkeforfatningen. i de danske Stater, dens vigtigste Fordele og Mangler og mulige Forbedring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-31
J Aaret 1807 skrev han Bemærkninger over Biskop Bøiesens Plan til den offentlige Gudstjenestes Forbedring, og siden Urimeligheds Urimeligheder og Provst Agerups Sophismer, i Anledning af Provst Nachløvs Jldebrand, hvilke sidste Smaapiecer skaffede ham mange Uvenner. 1808 udgav han sin Appel til Kongen og Folket, som senere andre Processkrifter fulgte, indtil han i Aaret 1819 sluttede sin Skribentbane med Underviisninger for Konfirmanter, hvilket Skrift, han selv ansaae for Noget af det Nyttigste, han har skrevet, og som, flere Feil uagtet, ikke kan frakiendes sit Værd. Af de Værker, som han længe havde samlet til og endnu ønskede at udgive, vare de vigtigste: Hans Levnetsbeskrivelse, 50 Aars Erfaringer i Jura og Fragmenter og Supplementer til Kirkeforfatningen. Han døde den 18de October 1820, 78 Aar gammel. Han begrov to Koner, med hvilke han efterlader otte Børn. Som Capellan paa Fredensborg maatte han selv for Regjeringen angive en Mængde infamerende Rygter, der sidenefter, undersøgte, alle fandtes logn agtige. Han er i hele sit Liv bleven forfulgt af alle mulige, ikke blot de løgnagtigste, men urimeligste Rygter. Mange og mægtige Fiender har han paadraget sig. Ti Mænd kunde have sat Livet til over de Ulykker, som han har med en stedse urokket Fasthed. J Ringsted var han suspenderet i 3 Aar og 6 Uger, indtil han igjen ved Høiesteretsdom blev frikiendt. Tregange afbrændte hans Præstegaard og tregange var han under Generalfiskalens Tiltale. J næsten et Aar var han arresteret. Togange er han undergaaet Æredomme og eengang dømt til Landsforviisning, skjøndt siden benaadet. Han har i sit Liv maattet føre vel over 100 Processer, af hvilke en Mængde for Høiesteret. Worm i sit Forfatter-Lexikon beretter, at han, paa eengang, havde ikke mindre end ti Sager for Høiesteret, som han alle selv forsvarede, og af hvilke han vandt de fleste og vigtigste. Hvorvidt han var et godt Menneske eller den, Verden ansaae ham for, det staaer han nu for en høiere, end menneskelig, Domstol at forsvare; men nægtes kan det dog aldrig, at han var en Mand af en sjelden Kraft, og Villie og Virksomhed; at han ofte, skjøndt paa uret Maade, har villet det Rette, og at mange af hans Feil kun vare menneskelige Forløbelser, saa at i Sandhed paa ham Ordene kunne anvendes: "Har han feilet, da har han bødet for det; Og Jngen spilde meer et frækt og grusomt Letsindigt Ord til Skændsel paa hans Minde. T. Algreen-Ussing.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-31
Kjøbenhavns Børs d. 34 October. Cours. Hamb. 2 M. 254, a vista 267. Spec. 258. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s. Obligat. 67. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. s Febr. d. A.) 80 Rbdl. r. S., ell. 103 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 17. Svenske Sedler 62 1/2 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mas Ros Ro Syttende Aargang. No. 89. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 4 November 1820. Til Haandværkeren *) i Særdeleshed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Keiser M. A. Antonius fortæller i sine Betragt*) Noget Lignende i Henseende til de Unges Underviisning, har Clemens Alexandrinus, der levede i det 2det Sec. efter Christi Fødsel, foreslaaet. Udi et af ham udgivet Skrivt, kaldet Læremesteren, har han i 2de Bogs 12 Cap. samlet mange Stæder af Bibelen, hvori en retskaffen Christens Pligt beskrives, og raader til, at de Unge lærer dem uden ninger 1ste Bog 35. Min Moder har bragt mig til Gudsfrygt og Gavmildhed; hun har formanet mig, ikke allene ei at giøre ont, men end- og ei eengang at tænke ent; derforuden har hun vænnet mig til Maadelighed, og raadet mig fra de Riges ødselagtige Overflødighed. Ligeledes beretter Professor J. Møller i det hædrende Minde han har sat den lærde, for tidlig bortdøde Biskop Meyer: Hans Moder lærte ham at læse, og som intet var hende dyrebarere end Christendommen, veiledte hun tidligen sin Yndling til at kiende og elske Christi Lære. Udvalgte Bibelsprog og Vers af Kingos delige Psalmer lærte han udenad. ovennævnte Pastoralskrivelse af Biskop Balle, hedder det S. 103: Paa Landet er Mødrene gjerne de bedste Læremesterinder for deres Børn. Heraf sees, at Qvindekiønnet, der egentlig ei bliver dannet til Underviisningssaget, ei er uskikket til at undervise de Unge, og indprente dem dydige og religiøse Grundsætninger. Hvorvidt Seminarier ere meer eller mindre nødvendige, og hvad mere eller mindre Gavn der stiftes ved disse Jndretninger, kan jeg af Mangel paa nøie Bekiendtskab med samme, ei bedømme. Men af Erfarenhed veed jeg, og har kiendt adskillige Personer, der uden nogensinde at have været paa et Seminarium, dog have været ligesaa dygtige som mangen en Seminarist, hvad Skrivning, Regning og Kundskab i Christendommens Sandheder anbelanger. Og med deres Dannelse er det gaaet saaledes til forinden de bleve beskikkede til Skolelærere, have de i adskillige Aar været Medhielpere, og det for en ringe eller ingen Betaling, hos en duelig Skolelærer. Jeg har kiendt en Degn ved Navn Trolle paa Alsøe, der i sit Fag som Skolelærer var ligesaa duelig som mangen en Seminarist. Jmidlertid havde han ad ad, dog ikke anderledes, end at Læreren forsyner ethvert Sprog enten med en Historie eller med et Exempel, de selv have oplevet, saaledes: Hvor lykkelig denne eller hiin var bleven ved at elske Oprigtighed og Tienstaatighed, og derimod denne eller hiin Gierrige, forhadt af alle, dog ofte maatte trænge. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Riegelsens Kirkehistorie, 2den Deel, S. 218. skillige Aar været Underlærer ved en Skole Flensborg, og paa denne Maade faaet den fornødne Dannelse. Skuffer Hukommelsen mig ikke, har salig Biskop Balle i en Skrivelse, som jeg ei har ved Haanden, trykt i Aaret 1775, og stilet til Barth, den Tid Forstander ved et Underviisnings-Jnstitut i Marschlin, og yttret den Formening, at Seminariers Oprettelse til Skolelæreres Dannelse ei gjordes fornøden, men at det var nok, naar unge Mennesker, der tragtede efter at blive Skolelærere, bleve forberedte hertil ved Øvelse under Veiledning af en ældre og nogenlunde duelig Mand. Erfaring viser, at i adskillige store Byer have Skolelærerne paa denne Maade faaet den fornødne Duelighed, uden nogensinde at have været paa et Seminarium. Skulde den Tid komme, som nogle mene, at det samme vil møde mangt et Seminarium, som det er skeet med adskillige Fabriker, der formedelst Tidsomstændighederne ere gangne overstyr, saa var det dog mueligt, paa foreslagne Maade, som har været brugt, og maaskee endnu hist og her bruges, at faae duelige Skolelærere. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Om Agerdyrkning og Landvæsen. Af Pastor Wedel i Everdrup. II. For nogle Aar siden, først paa Sommeren, havde jeg en meget god Hvedemark, der lovede en ønskelig Afgrøde, og jeg var glad over at jeg dette Aar allene havde saaet den almindelige danske Hvede og ikke fremmed, som forhen, da jeg erfarede, at den engelske var mislykket flere Steder i Landet ligesom hos mig, saa der maatte pløies til Byg. Men da Axene skulle frembryde, mærkede jeg, at Hveden daglig aftog i Udseende, og i Julii Maaned saae man, at hele Strækninger paa Ageren vare saa at sige sygelige, uden at Aarsagen dertil kunde opdages; thi den kort forhen indfaldende stærke Tordenregn havde vel nedslaaet nogle Straae, men de fleste stode dog opreiste med sine Axe. Tilfældigviis tog jeg nogle Straae hjem af dem, som havde et sygeligt Udseende, og anatomeerte det Hele med mueligste Nøiagtighed, ved Hielp af en fiin Kniv og et Miscroscopium. Jeg fandt da i det Knæe næst ved Axet en levende Orm af en Ostemides Størrelse, og saaledes gik det med flere Straae, som jeg dog tog forskjellige Steder paa Ageren, som da havde kun faa ubeskadigede Hvedestraae. Dette Jnsect har da hindret Hvedens Frem vert, og i Straaet selv, der ellers er huult, var en hvid træeagtig Substantz, som ikke vilde løde sig trykke flad med Fingrene. Omtrent sidst i Juli var Ormene i alle Straaene blevne større, og d. 13 Aug. havde de fleste Straae en Gevext paa Siden, som ved Aabningen befandtes at indeholde en liden Flue. Den 25de Aug. vare alle Fluerne forsvundne og Straaet visnede ganske, nedbøiet mod Jorden med svange Ax. Med Mikroscopium opdagede jeg disse smaae Fluers Beskaffenhed, da de ere meget mindre end de, som findes i Stuerne. Paa Midterdelen af Hovedet findes sorte Trekanter, og derimellem seer man smaa Sølvpletter cirkelformige. Paa Ryggen ere 3 lange og sorte Striber, og Skjoldet falder noget i det lysegule. Bagdelen er noget grønagtig med et Slags blakket Støv. Vingerne ere gjennemsigtige med brune Prikker, og række ud over Bagdelen længere end Kroppen. Bugen er guul indsprængt med sorte Pletter, Benene korte, men føre imod den øvrige Krop. Det synes altsaa at denne Flue, der først har været en Puppe, stemmer for en stor Deel overeens med Linnæi Muscu, &c., System. Nature, pag. 944. No. 90. Linnæus taler vel et andet Sted i sine Skrifter 1760, om den i Landet saa skadelige Kornflue, og beregner dens Ødelæggelse paa Agrene for omtrent tusinde Tdr.; men han sigter fornemmelig til en Art Jnsekter, der beskadiger Vaarsæden, men ikke Vintersæden. Ved Meiningen af min Hvede lod jeg det Beskadigede opbinde for sig selv, der ikke duede til andet end Strøelse, formedelst de svange Ax og det sorte Støv paa Straane. J de følgende Aaringer har jeg ikke mærket til dette Uheld; men derimod et andet Aar har jeg i en Søe=Vinter lidt megen Skade paa Hvedemarken af graae Snegle, der opaad Roden af den saaede Sæd, som derefter paa Sommeren, blev svangt i Axene. Men mærker man dette Onde i Tide i Decbr., da kun tromle man Hvede jorden, hvorved de fleste Snegle knuses, og atter da tromles anden Gang om flere lade sig tilsyne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
J Frostveir har man ingen Ulempe af dette skadelige Utøi, men kun naar Vinteren afvexler med Slud, Snee og lidet Frost. Ville tænkende og kyndige Landmænd behageligst tage disse Yttringer ad notam, kunde det maaskee veilede dem til videre og nøiere Undersøgelse, ja yde dem sandt Gavn i deres Landbrug. Løbske Heste for en Vogn have kostet mange Mennesker Liv og Helbred, og Kjøretøiets Beskadigelse, og faaer Dyrene først een Gang Vane af løbe og galloppere, kan de bedste Liner og stærkeste Kudske ikke holde dem, naar de atter blive sky og faae Lyst til at rende af alle Kræfter. Man har derfor skrevet adskillige Raad, deriblandt at blinde med Læderklapper o. s. v.; men alle disse have deres Vanskeligheder. J Holsteer har jeg seet en simpel Maade. Ved Bolten i Ham len er anbragt en lang Jernfjeder. Naar Kudsken med Foden trykker derpaa, løbe Hestene med Hamlen og Alt, og Vognen staaer stille. Det et slemt nok at et Par vælige Heste skulle løbe løbske og beskadiges ved den løse Hamle, der idelig slaaer dem paa Benene, og de blive derved saa skye, at de ei mere kunne bruges for Vogn, men endnu værre er det dog naar man vælter, skal brække Hals, Arme eller Been, ja endog slippe med en Contusion og Forskrækkelse. Enhver tænkende Smed kan anbringe saadan Jernfjeder, som dog maa anlægges saaledes, at Kudskens Fod ei skal berøre den, uden naar det gjøres fornødent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Indenlandske Efterretninger. Vor af sin litteraire Virksomhed saa fortjente Biskop F. Plum har nu beriget den danske theologiske Litteratur med anden Fortsættelse af Efterretning om den udenlandske nyere theologiske og pastorale Litteratur, hvormed han slutter sine Forelæsninger over Reformations-Jubelskrifterne Den høiærværdige Forf. har i det Væsentlige fulgt sin forrige Plan, og omtaler i første Afdeling Jubelprækenerne og andre udmærkede Prækener, samt pastorale og homiletiske Anviisninger, i den anden: Bibeludgaver, Oversættelser og hvad dertil hører, i den tredie Dogmatik, Asketik, Moral og Religionsphilosophie, i den fjerde pædagogiske og i den femte theologiske Skrifter af blandet Jndhold, og endelig i den sjette hvad der hører til Kirkehistorien, de protestantiske Sekters Forening o. s. v. J flere Henseender mærkeligt er følgende anførte Sted af en Prædiken, holden. af Mag. S. C. Seidel i Nürnberg. "Vi klage over næringsløse Tider, hvoraf komme saadanne Tider, Folkene omgierde sig paa fjendtlig Maade og nægte hinanden frie Udvexling af det, den milde Natur venlig tilbød eller Kunsten og Fliden skjænkede dem. Har Naturens Herre befalet et saadant Fængselsliv, Er der ikke paa eet Legeme mange Lemmer og strømmer ikke Blodet igjennem dem alle? Men naar du ombinder din Arm eller din Fod saa fast, at Livets Strøm ikke kan komme dertil, eller det, som er deri, ikke kan komme ud, hvis er da Skylden, naar Armen og Foden hendøer?" - Pag. 98 læses følgende naive Fortælling, benyttet istedetfor al anden Fortale ved et tydsk pædagogisk Skrift: "Mine to Drenge, skriver Forf., skrege ved deres Leeg i Gaarden. Jeg formodede Strid. Karl, raabte jeg, hvad er paafærde? – Nu saae jeg først, at Karl dannede Sæbebobler, og at Frits, ved at kaste Sand i Veiret, fik dem til at gaae i Stykker. Hvad vil dette sige, raabte jeg. Karl: "Fader, jeg gjør nye Methoder og min Broder." Frits: "Jeg, ja jeg indfører dem, men det er jo ikke min Skyld at de gaae i Stykker under Prøven." Sat sapienti!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Mariboe, d. 27 Octbr. Den aarlige Folkefest, Markedet, er nu fuldbragt for denne Gang her i Byen. Som sædvanlig indfandt sig en stor Mængde Kjøbere og Sælgere; men da Tingenes Dronning, Penge, manglede, var Handelen i det Hele yderst flau. Den Kjøbmand, som tilforn ved dette Marked havde solgt for 6 a 600 Rbd., solgte ikkun denne Gang for omtrent 180 Rbd.; den Alchymist, der forhen kunne udtappe 6 a 6 Ankere Brændeviin, kunde ikkun denne Gang afsætte 3 Ankere. En Koe kostede fra 16 til 24. Rbd.; et Par store Støvler 14 Mk. og et Par smaae Drengestøvler fra 7 til 9 Mk. J det ør rige gik alt sin gamle Gang. - En Bondeknøs, der havde glemt det 7de Bud, stial et Par Støvler, men blev paagreben, da han var ifærd med at passe dem. Adskillige Huusværter bleve insulterede af deres Gjæster, og Vægteren slaget af en Vognmandskarl, der kiørte paa Gaden om Aftenen som en Saling. - En falsk 10 Dalers Nationalbankseddel er allerede opdaget her i Mariboe. - Fra Nakskov lærde Skole blev i Aar, første Gang efter dens Ophøielse til en fuldstændig Skole, dimitteret Disciplen Peder Sølling, Suhr, en Søn af Hr. Proprietair Suhr paa Ladegaard ved Nakskov. Demittenden erholdt ved Examen Charakteren Landsbilis. Aarhuus. Vor allernaadigste Dronnings og dyrebare Kronprindsesses høje Fødselsdag festligholdtes her med de sædvanlige Glædesfølelser, der altid opfylde hver Danes Hierte paa Kongehusets Høitidsdage. J Selskabet Polyhymnias Lokale celebreredes Festen ved Skuespil og Sang, Aftenspiisning og Bal, og under jublende Hurraraab lød de hierteligste Ønsker for de høie Personer hvem Festen gialdt, saavelsom for det hele Kongehuus. - Mæslingerne grassere i denne Tid stærk her i Byen, men Gudskelov af det gode Slags, naar Forsigtighed derved anvendes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Ribe. Jfølge Foranstaltning af Directionen for Ribe forenede Klubselskab var der i Klubbens Locale et Aftenselskab den 28de October i Anledning af H. M. Dronningens høie Fødselsdag, i hvilket en talrig Forsamling af begge Kjøn deeltog. Efterat Jngemanns Nationalsang var afsiunget, udbragtes af Hs. Høivelbaarenhed Stiftamtmand Ridder Koefoed Skaaler for Hendes Majestæt og dernæst for H. K. H. Prindsesse Caroline. Frivillige Gaver indsamledes til denne Byes Huusarme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Viborg, d. 30 October. Ved det i Torsdags her holdte Mortensdags Marked vare Priserne almindelig: Rug Tdn. 16 a 20 Mk., Byg 15 a 16 Mk., Havre 11 a 12 Mk., Kartofler 8 Mk., Smør 18 a 20 s. Pdt., Æg Snesen, 20 sk., Tælle Pdt. 27 a 28 s., Ost 8 a 10 s., Sild Oelen 6 a 7 Mk., slagtede Giæs 3 Mk. 8 s. a 6 Mk. Stkt., Hørlærred 2 Mk. 4 a 6 s. Al., Blaarlærred 2 Mk. a 2 Mk. 4 s. Maadelige Æbler 3 a 4 Mk. Skieppen. Gamle tidligbærende Køer 20 a 25 Rbd., bedre dito 30 a 35 Rbd. - Et ungt Menneske, af god Familie, ihielskød sig her i Gaar i en Stue i Overværelse af 5 Mennesker. En mislykket Kierlighedsforstaaelse skal være Aarsagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
J Aarhuus Avis af 28de October læses følgende: "Paa en Tid, det skulle synes at Priserne paa Kornbrændeviin er uforholdsmæssig høi med Hensyn til Kornpriserne, ville vist følgende Spørgsmaale med Almeeninteresse sees besvaret af en Sagkyndig: 1) Naar en Tønde Rug koster 22 Mk. og en Tønde Byg 10 Mk., hvad bør da en Pot dansk Brændeviin koste, naar Brændeviinsbrænderen skal have en med Tiderne passende Fordeel, – 2) Var det ønskeligt og billigt at Brænderierne, saalænge disse kun betroes nogle af Statens Borgere, fik Taxt, eller er det uskadeligt at disse Monopolister selv bestemmer Prisen paa Brændevinet?"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Blandede Efterretninger. Christiania, d. 23 October. Jdag Morges, henved Kl. 6, udbrød en frygtelig Jldebrand paa Skibskranen ved Siden af Aggers Elv. Ved denne Jldsvaade, der lettelig kunde være bleven et Sidestykke til Ødelæggelsen paa Bordtomterne i forrige Aar, blev et Materialhuus, hvori fandtes et betydeligt Forraad af Steenkul, Egetømmer, Tjære m.v., saavelsom en udenfor Samme beliggende betydelig Deel Egeplanker, fortæret af Jldens Luer. Vindens Forandring og de trufne Foranstaltninger kan man, næst Guds Bistand, takke for, at Jlden ikke udbredte sig videre, hvorved saavel selve Kranhuset som de paa begge Sider af Elven beliggende vigtige Forraad af Planker og Bord letteligen kunde gaaet op i Røg. - Desværre er det ikke uden Sandsynlighed, at Jlden er bleven forsætlig paasat, og man maa med Rette ønske, baade for den almindelige Retfærdigheds og den borgerlige Sikkerheds Skyld, at de hurtigste og strengeste Undersøgelser desangaaende maae finde Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Jesuiterne have ophørt at spille i Rusland, en Rolle, deres Rige er tilende, og ingen af dem tør nu lade sig see mere indenfor Grændserne af Monarkiet. Efter en høist mærkværdig JmmænoiUkas (umiddelbar Keis. befaling) af 25 Marts gl. Stiil (6 April n. St.) er Jesuiterordenen i hele det russiske Rige og i Polen for stedse og aldeles blevet ophævet. Medlemmerne af denne Orden, som især havde sit Sæde og Collegier i Mohilew, Polotzk, Pleskov og Smolensk, ligesom og i Kiew og Willna, blive alle førte over Rigets og Polens Grændser, deres betydelige Godser confisquerede, deres Academier i Polotzk ophævede, og visse Reisepenge, der ere tilstrækkelige til at bringe dem til Jtalien, anviiste. Det er bekiendt, at denne samme, paa List og Rænker uudtømmelige Orden, allerede for adskillige Aar siden forsøgte at nærme sig Hoffet og indblande sig i Regjeringssager, eller dog i det mindste at faae nogen Jndflydelse hos Ministeriet. Dette var Aarsagen, hvorfor Jesuiterne allerede siden nogen Tid vare bandlyste fra begge Residencer. Den udførlige over denne Gjenstand udkommende Anordning indeholder en Fremstilling af Jesuiternes mange foldige Forseelser, og Bevæggrundene, der have bestemt Regjeringen til denne afgjørende Forholdsregel. Een af Hovedbevæggrundene er, at de trak unge Folk af anden Troesbekiendelse ind i deres Collegier, og derved gjorde Maalet af deres Over trædelser fuldt. De skulle nu aldrig, det være under hvilken Form og Benævnelse det er, vende mere tilbage til Rusland. For de aandelige og kirkelige Anliggender, som de skulde besørget, givet der nu catholske Geistlige i klækkeligt Antal. De anseelige Godser, som de besadde, skulle i Fremtiden anvendes til veldædigt Brug, til Kirker og Skolestiftelser. For Reiseomkostningerne har Regjeringen, som sagt, sørget. Jsær skal der, med Hensyn til de ældre udvandrende Medlemmer af denne farlige Orden, træffes den Foranstaltning, som Menneskeligheden og Religionens Forskrifter byde. Deres Bøger og Kirkeskrifter kunne de uforhindret medtage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-04
Kjøbenhavns Børs d. 3 November. Cours. Hamb. 2 M. 266, a vista 268. Amst. 2 M. 243. Lond. 2 M. 11 7/8 Rbd. Spec. 259. Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s. a 15 Rbmk. 8 1/2 s. Obligat. 67 a 67 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 80 Rbd. r. S., ell. 103 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedl. 17 a 17 1/4. Svenske Sedler 59 a 59 1/2 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 90. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 7 November 1820. Om Landmandens Skatter og Kornpriser,