Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-07-17
J Lollands-Falsters Stiftidende Nr. 103, den 28de Juni 1847, har den for sin Behændighed i at gjøre ulovlig Jndførsel, for ikke at sige stiæle, i Andres Eiendele velbekjendte Huusmand, Jacob Clausen af Myggethusene under Valdnæssegaard blandt Andet fortalt Publicum, hvorledes tre af hans Standsfæller i Mygget har maattet friske den haarde Skjæbne, at afsone nogle Mulcter med Vand- og Brød-Straf, som Jacob Clausen vil at skulle være dem paadragen ved mægtige Bondevenners Raad, for, siger han videre, at tilfredsstille et privat Had til en Mand, som i enhver Henseende baade var og er deres Overmand. – Seer man det, Jacob; men Du har forglemt at berette Publicum, at Du selv for nogle Aar siden har været straffet paa Vand og Brød; men det var jo ogsaa for et af Dig i Kippinge Præstegaard begaaet Tyveri – see det var en anden Tobak, Jacob, Men til Sagen: Under Valdnæssegaard, i det saakaldte Mygget, ligger 8 Huse, som hvert har et Jordtillæg af 1 1/2 Tde. Pløiejord og 1/2 Tde. Engbund, ialt 2 Tdr. Land pr. Huus; disse 16 Tdr. Land syntes Eieren, Hr. Propritair Hansen, at han kunde bedre benytte end Huusmændene, og forkyndte da disse, strax efter at Jndhøstningen i Aaret 1845 var skeet, at de nu ikke meere maatte befatte Dem med Jorderne, da han agtede at inddrage disse under sin Hovedgaard, men Husene kunde de beholde som jordløse Huse. Han indgav strax derpaa en Ansøgning om denne Sag til det høikongelige Rentekammer, som han motiverede meget stærkt og kraftigt, omtrent saaledes: at da Myggethuse, 8 i Tallet, hver for sig har et saa ubetydeligt Jordtillæg, at det ikke kan lønne sig for Huusmændene at dyrke disse smaae Lodder, saa udbad han sig den Naade, at inddrage Jorderne under Valdnæssegaard. Collegiet afgav derpaa sin Resolution saaledes, at det Ansøgte ikke kunde bevilges, men derimod stod det jo Hansen frit for at hæve denne Ulempe ved at tillægge Husene meere Jord. Huusmændene beholdt vel deres, som Hr. Hansen selv kalder dem, ubetydelige eller smaae Lodder; men formedelst den dem forkyndte Opsigelse turde de ikke behandle eller nedlægge Vintersæden i deres Jorder, hvilket foraarsagede dem et, ifølge deres occonomiske Stilling, ikke ubetydeligt Tab. See, dette har Jacob atter forglemt at berette Almeenheden. Endnu et Par Ord om J. Clausens Standsfæller i Mygget: Kort efter foranførste Transaction var mislykket, blev Hr. Hansen, som det synes, greben af en bedre Følelse og foranstaltede en Generalforsamling eller et Møde afholdt med Huusmændene af Myggethuse og forkyndte dem da, at han indsaae, at de vare for haardt belæssede med Byrder; han vilde nu lette dem disse saaledes, at de nu kun skulde forrette een Ugedag af hvert Huus(istedetfor at de forhen havde præsteret to Dage hver Uge), samt betale kongelige Skatter, udrede Præstetienden og lukke 200 Favne Gjærde aarlig uden Betaling; dette ædelmodige Tilbud blev modtaget med Taknemmelighed; thi nu saae Huusmændene dem satte istand til at fortjene Noget i Høsttiden og Efteraaret. Mødet blev derpaa hævet. Men hvad skeete, Huusmændene, som saaledes toge det nye Reglement til Rettesnor, indfandt dem følgelig kun een Dag om Ugen til Hovning; dette gik i lang Tid meget godt indtil Høhøsten begyndte, da lod Hr. Hansen dem tilsige til at forrette to Dage ugentlig i 10 a 12 Uger, men Huusmændene, vedblev, som de havde begyndt, kun at forrette een Dag hver Uge, og Hr. Hansen begyndte og vedblev at stævne dem hver Uge for een Restdag; der regnede følgelig Mulcter ned paa Huusmændene, som disse ikke kunde betale uden med Vand og Brød for hver af dem i nogle faa Dage, thi Resten blev dem allernaadigst eftergivet. At Huusmændene havde Uret, derom bleve disse jo tilbørlig overbeviste ved en Overpolitiretsdom, saaledes at Vand og Brød betog dem al videre Tvivl i denne Henseende. Men en bemærkning maae vi dog tillade os, førend vi skride længere frem: Vor gode Jacob har uden Tvivl feilet naar han mener, at de rige Bønder burde betalt Mulcterne for de fattige Huusmænd; thi denne Sætning ophæver jo ligefrem Straffens Hensigt, som er at forbedre Syndere, et saadant Vicariat kan vist aldrig finde Sted med Hensyn til Straffelovenes Anvendelse, hverken efter de naturlige eller borgerlige Love. Denne feilagtige Slutning havde vist aldrig faaet Plads i hans Opsats, naar han - siden han dog alligevel har brugt en Concipist – havde f.Ex. consuleret Hr. Destillateur Haar af Nykjøbing; thi denne Herre kjender maaskee langt bedre end mange Andre saavel de naturlige som de borgerlige Love, og veed, at Straffen bør ramme Forbryderen, ja han veed f. Ex. at fordi jeg, Hans Madsen, drikker mig fuld, bliver en Anden ikke derfor straffet med Hovedpine; kortsagt: han ved end ydermeere at Straffen, nemlig den naturlige, følger Forbrydelsen i Hælene, ligesom Vand efter Brændeviin. Under Sagens Gang gav den største Deel af Vaaelse Sogns Gaardmænd disse stakkels Huusmænd fri Befordring til og fra Birkets Tingsted, saavelsom og nogle Skillinger til Fortæringspenge paa Reiserne. See, dette er Bondevennernes Brøde, Jacob. Hvad siger Du derom, Der gives ellers Nogle, som ville mene, at det var ikke værre for Huusmændene at straffes paa Vand og Brød end at forrette Hoveri paa Valdnæsse efter det da paa den Tid bestaaende Hoverireglement dersteds. Men nu er, til Ære for Hr. Propritair Hansen, Behandlingen langt mere human, men som visse Folk tør sige at Huusmændene maae takke Gaardmændene for, thi nu have de Fred og Ro til at forrette deres Arbeide. Alle Bondevennerne i Vagelse Sogn, Mit Trykkeri er i denne Tid blevet forbedret ved et stort Udvalg af nye Trykkeforme efter de moderneste Mønstre, hvorfor jeg herved anbefaler mig til mine ærede Kunder med ægte Trykning paa Kjoler, Bomuldstøier m. m. i forskjellige Couleurer, ligeledes Damptryk paa uldne Bordtæpper, Claveertæpper, Hestedækkener, Shawler, Tørklæder a. saavelsom Silke, Alt efter Nutidens Priser. Nykjøbing, den 13de Juli 1847. Thomsen, Farver.