Berlingske Tidende, 1752-12-25
Ober=Directeurerne ved det i Christiansand oprettede Societet for Enker og umyndige Børn, lader formedelst samme Societets nærværende Tilstand og Aftagelse følgende Forslags=Poster til forandring i Fundationen ved Aviserne publicere og bekiendtgiøre: At den 2den 6 i Fundatzen maatte derhen forandres, at præster eller andre, som henhøre til den geistlige Stand, uagtet de udi Christiansands geistlige Enke=Casse ikke havde indsat noget, maatte indgaae i dette Societet, og at det saaledes skulle dependere af enhvers Arbitrio, enten han vilde være i dette Societer, indsætte bemeldte geistlige Cassa, eller i begge Deele tillige interessere, ligesom enhver fandt sin Leylighed, og ansaae det til meest Nytte for sig eller sine 2) Endskiønt man hidindtil har været af den Formeening, at de Enkerne i Fundagen tillagte Forlods= eller Begravelses penge kun Kiøbenhavnske Danske Post-Tidender No. CIII. den 25 Decembr. 1752. de meere encouragere end decouragere Folk til at vedblive og entrere i dette Societet, saa dog, efterdi man erfarer, ey allene at adskillige ere for, at Begravelsens Udgift, Lemmerne til Lettelse, skulde cessere, men end og, at ved andre Societeter er giort eller søges lige Forandring, saa, naar samme kunde eragtes til dette Sortetets Conservation, synes det billigt, at de enker som herefter maatte indfalde af de Lemmer, der nu virkeligen ere udi Societetet, og hvilke allerede have udredet saa vel Begravelse Penge som pension, skulle nyde efter deres Mænds Død, foruden Pensionen, end og saameget som deres Mænd beviisliggen havde udgivet i Forlods-Penge til de andre afdøde gamle Lemmers Enker, hvilken Summa da skulde decourteres i sidstbemeldte Pensionisters førstfaldende Pension, og saaledes ikke komme de Membra, som allerede ere eller herefter maatte indgaae i Societetet, til nogen Last eller Udgift, men de forrige ved Societetet værende Enker miste, som foranmeldt, enhver saa meget af den dem tilkommende Pension, som den eller de paa nye indfaldne Enkers Mænds udbetalte Forlods-Penge kunde beløbe. Ex. gr. Her poneres et Tall af 53 Enker, deraf de 52 ere af de ganne eller forrige, og den ene er endnu, efterat denne proponerede Forandring er skeed, indfalden Enke, dog af et Membro, som allerede har været i Societet, og ikke siden Societets-fundagens forandring er indkommen; hver af bemeldte 53 enker tilkom da i Pension til een af Terminerne 24 Rdlr.; men som de 52 af dem skulde til den 53de Enke decourtere 13 Rdlr., som poneres at være de af hendes Mand forhen udbetalte Begravelse Penge, saa kunde enhver af samme; Enker ikke faae meere i Pension end 23 Rdl. 3 mk., følgelig afgik for dem pro persona 1 Ort og proportionaliter mindre, naar de udbetalte Forlods-Penge vare under bemeldte i 3dlr. som var en gandske ringe og taalelig Afgang; hvorimod den 53de nye indkomne Enke fik sin fulde Pension foruden de 13 Rdlr. Retusion for de af hendes Mand udbetalte Forlods=Penge. Jndfaldt der nu tillige een eller fleere nye Enker af de nye indkomne Lemmer, nemlig siden denne Forandring skeede, skulde samme nyde sin Pension uden nogen De court; thi, efterdi Forlods Pengene for alle saadanne Enker blev ophævede, kunde disse ikke heller tilkomme at svare noget af deres Pension til de gamle Lemmers Enker Henseende til Begravelses Penge; ligesom intet af de ved Societetet værende umyndige børns Pension udi foranførte Tilfælde maatte blive afkortet, da disse ikke heller have faaet Begravelse=Penge, og ellers ikkun nyde Pension 13 Aar efter Fundationen. Naar da alle de gamle Lemmer, derhavde udredet Begravelse Penge, deres Tid efter anden indfaldende Enker paa saadan Maade havde faaet de af deres Mænd udgivne Forlods=Penge, faldt det af sig selv, at forbemeldte Decourt i pensionen aldeles cesserede. Ved denne Anordning havde hver af Lemmerne, baade de gamle og nye tilkommende, fra den Tid ikke meere aarligen at udrede, og det til de 2de i Fundationen foreskrevne Terminer 1 Mai og i Novembr., end udi det høyeste 10 Rdlr., halvparten deraf til hver Termin, og naar Enkernes Tall var under 30, da proportionaliter mindre, og i det øvrige ingen Bekostning, som hidindtil, af Begravelse=Penge at giøre. 3.) Naar nogen Enke herefter indfalder ved Societetet, skulde hun være pligtig en Exspectant udi sin afdøde Mands Sted at anskaffe, i fald da ellers ingen anden Exspectant var, som kunde supplere Vacancen; men dersom hun samme ey præsterede, da være forbunden saa længe det af hende ikke blev opfyldt, og ingen ellers imellem de virkelige Lemmers Dødsfald lod sig som Exspectant indskrive, at decourtere aarligen saa meget af hendes Pension, halvparten til hver Betalings Termin, som et virkeligt Membrum tilkom at udrede. Saadan Anmeldelse om en nye Exspectant i hendes Mands Sted, skulde af hende skee skriftlig til Forstanderen inden den Termin, ved hvilken hendes Pension angik eller begyndte, og da derhos fremlegges hans egen skriftlige Begjæring at ville saaledes indgaae i Societet, imod den foreskrevne Premies og Pensionens Erleggelse, saa vel som derhos indsendes Attester fra vedkommende Præst og Medico om hans Alder og Helbred. Ligesom denne 3die Proposition hensigter til, om mueligt, at perpetuere Societetet, saa synes og dette dertil at kunde contribuere, nemlig det maatte være tilladt at tage halve Portioner se, at indgaae i S. cietet imod at betale ikkun en halv Part af den anordnede aarlig Penskous Udgift efter Fundationen, hvorimod saadanne Lemmer Enker eller umandige ikke heller kunde i sin tid nyde meere end hal parten af en fuld Pension efter Fundationen. 4) J Stæden for 2der Premie, som virkelige Lemmer og en rdlr. som Exspectanter efter Fundatzens 9 Post have udredet, skulde de første herefter betale 4 Rdl. og de sidste 2 Rdlr. i Premie, og saa ledes en Exspertant, naar han indgik som et virkeligt Lem, erlegøvrige 2 Rdlr.; hvilket man maatte vente, de saa meget mee godvilligen betalte, som saadan Udgift skeer allene eengang, og herefter bleve befriede for Begravelses Penges Betaling, som forrige Lemmer have maattet svare. NB. Da Lemmerne i Christiansand om denne Proposition, so for endeel kunde tiene til Societetets Fonds Anmentatio- og, naar med Fonden efter den følgende 7de Post skeede Fora dring, igien i sin Tid blive vedkommende til Nytte, er vordesønderede, have endeel approberet samme og endeel ikke. 5.) Naar Begravelse Udgiften af Lemmerne, dennem til Læ telse, cesserer, hvorved Forstanderen og Medhielperne blev betagden dem for deres vidtløftige Møye og Arbeyde ved Socieretet, saa Udgifter paa Skriv Materialier a. tillagte Douceur 8 Rdlr. 2 og 6 s. af hver Enkes hidindtil vedvarede Forlods=Penge, synes de billigt, i sær saadanne Douceurs her ere ulige mindre end ved at dre Societeter, at Forstanderen og Medhielperne noget som eqve valent blev tillagt; indstillende derfor, om ikke Lemmerne skulle sig des villige udi saa Maade hver aarligen til dennem at udgive (so kunde erlegges i 2 Terminer ved Pensions Udgifternes Betaling fort 8 s. af hver fuld og 6 s. af hver halv Portion til Deeling mellem Forstanderen og Medhielperne efter Fundationen, forudden dem allerede tillagte liden part af Pensions-Udgifterne, helst de temmerne efter dette Forslag spares for Begravelse Penges Bet ling, og Fønden af Premier, Procento Penge og Renter i følgen 7de Post proponeres at vorde henlagt til Societetets Understøttels i Stæden for til et Waysenhuus for dette Stift. 5.) Jngen indtages herefter i Societetet som et virkelig Men brum, der er over 50 Aars Alder, med mindre han tilforn, da ha var under samme Aar, har ladet sig som Exspectant indtegne. 7.) Af den Summa af Premier, Pro eento Penge a. som nu all rede er samlet, beløbende præter proper 2000 Rdl. saa vel som hve i saa Maade herefter kunde indkomme, maatte om Societetet he efter skulde blive complet og komme i Stand igien, i Stæden for efter Fundationen at være destmerede og henfaldne til et Waysenhuus for Christiansands Stift, (hvis somt, saadant et fornødent Waysenhuuses Opretning, man nu erfarer ved dette Middel seent eller aldrig at ville komme til nogen Perfection) henlegges som en Fond for Socierettet til dets Understyttelse og Conservation, at samme i Tiden, naar Capitalen blev saa stor, kunde af Renterne komme Lemmerne til Soulagement i deres Udgifter.