Norske Intelligenssedler, 1771-11-13
Til Forfatteren af Forslaget til de gode Damer og Herrer Tömmer-Handlende for Christianiæ 5 Friderichstads Saug Brug, MN KIERE H. FORFRTTER Da Forslag, dit ønske synes begge være gode, i det mindste indtil bædre Midler kand udfindes. Orden er Siælen i alle Forretninger, Ingen nægter altsaa dens Nødvendighed udi Stiftets fornemste Handels-Green, udi Saugbrugs-Driften ligefra Roden af til Lade-Stædet, ja, end og indtil den deraf overblevne Fordeel var vel anvendt. i disse Tiider skrives adskilligt, det læses med Begiærlighed, noget deraf fortiener Beundring, noget criticeres eller foragtes, og dermed er alt forrettet. Der optænkes næppe et godt Forslag, uden at dets Iværksættelse enten virkelig eller indbildt præjudicerer de Mægtige, Naar kand man da haabe enten noget sundt, eller god Orden fastsatt, Det er underligt, man kiedes ej ved at skrive, da det Gode derudi findes, ei anvendes til Landets Nytte. Een sand Elsker af Kongens og Landets Vel önsker at see fornuftige, grundige og uegennyttige Indvendinger imod Forfatterens Forslag, eller om man paa anden Maade kunde forebygge Tömmer Brugets mislige Behandling i Stiftet. Saalænge disse mangler, vil man fremfore nogle, der have et næsten almindelig Biefald: 1) Næsten alle Handels-Compagnier synes enten at vere, eller og virkelig ere skadelige for det almindelige Bedste. Forfatterens Project nærmer sig noget til et Handels-Sælskabs-Indretning, fölgelig bliver skadelig, Bonden kunde derved tvinges at sælge sit Tömmer for halv Værdie, ja muelig SaugbrugsFjeren og blev nödet at udskibe Bordene for ringere Priis end nu, hvorved Landet i Tiden vilde tabe anseelig. Kand det jo, som Forfatteren (efter een viss Stats-Mands Tænkemaade) skriver, være ligemeget, om de Tömmer Handlende Kiøbmænd aarlig tabte 20000 Rigsdaler, naar Bonden vant samme, saasom Pengene alligevel forblev i Landet. 3) Vilde Deeling af Tømmeret ved Lændsen blive heel vanskelig 4) Vilde een stor Deel Tømmer igien ligge i Skovene til Forraadnelse. 5.) Vilde Bonden blive uvillig, eller efterladen at hugge og fremdrive Tömmer af sine Skove. 6.) vilde Sang Qvanti Nedsættelse være skadelig baade for Saugbrugs- og Skov-Tjere. 187.) Hvad Formond vilde da de Mægtige have frem for de mindre Formuende Herpaa svares til det 1ste, Vel ere sluttede Handels-Compagnier for det meste skadelige, men dette Sælskab udelukker paa den ene Side ingen Sangbrugs-Eier, som er, og bør være berettiget at kiøbe Tömmer i Oplandet; Paa den anden Side kunde man ved en Commission, bestaaende af redelige, a vedkommende Membris af Övrigheds- og Kiøbmænds-Stand forekomme Bondens Skade, da denne Commission aarligen kunde efter Tidernes Omstændigheder fastsætte Priisen paa det gode Tömmer, og tillige vrage det Uduelige, derved vilde Landet; vinde: 1.) Naar vore Producter vare gode, vilde de frem for Naboe Landes af lige Art, Udenlands blive begiærlige og afsætlige. 2) Vilde til gode Producter, som nu blev af mindre Antall, end den forhen opkiøbte store Mængde samfængt, behøves mindre Forskud; Vedkommende kunde da befries til deel, enten at trænge til Udlændingens Hielp, eller i det mindste undgaae de haarde Vilkaar, som gemeenlig er en Fölge, naar man for sine Producter trasserer 1/2 Aar i Forveien, 3) Bespares Hugst, Kiørsel, Flødning, Skuur, med videre af den Sort Last, som nu med største Tab udskibes, og hvoraf som ofteste heele Ladningen næppe er tilstrækkelig at betale Fragten, og de udenlandske Bekostninger. Til 2det. I Tilfælde kand det synes ligegyldigt for Staten og Landet, enten Pengene ere i Bondens, eller Saugbrug-Ejerens Hænder, ja, saa længe ingen af disse herefter bruger Penge bædre, end forhen, har Statsmanden megen Ret. Naar Bonden ikke anvender sin overblevne Fordeel til sit Jord Brugs Forbædring, men tvertimod foröder samme ved overdaadig Levemaade, Drik og Klæde-Drakt, saa bør Penge ej være i denne Stand. MINKIEREFOR EATTEl Det bler vel altid en uryggelig Sandhed, at Jord Dyrkningens Forbædring er Landets sikkerste og grundigste Styrke, Jeg kand altsaa ej, være enig med Dig, naar Du siger, (at Penge i den Stand aldrig kand blive meere) om derved forstaaes, at Penge i den Stand ei kand bruges med Nytte. Saugbrugs-Ejeren burde almindelig strax betale Bonden for sit Tømmer, eller i det mindste inden kort Tiid efter Modtagelsen af Tømmeret, Han vilde derved vinde i Priisen. Det var önskeligt han tillige kunde taale et Aars Saug Skuur henstaae uafsendt heller, end trassere paa de Udenlandske i Forveien, Fordeelen blev da sikker, hans Producter, der var skaaret af godt i rette Tiid fældet Tömmer, og siden forsigtig behandlede, toge i saa kort Tiid ingen Skade, ham blev og da næppe foreskrever Love af Udlændingen. Foraarsager derimod en yppig, eller fornem Levemaade hos ham en Afmagt i at underholde sit Saugbrugs Drift, eller nogen anden Green af hans Handel, da fortiener han og altid at mangle Penge. Vil egge Stænder iagttage sine Pligter, Eget og Landets Vel, da ere og Penge høist nyttige for begge, men i sær for de Handlende. Ingen fornuftig Statsmand paastaaer da de Penge allene at blive i Landet, som findes i Bondens Værge, meget mindre önsker han Saugbrugs-Ejerne et aarlig Tab af 20000 Rigsdaler, de ere jou mistelige Folk, især for dette Stift, og næst Bonden, blandt alle de, som mindst her kand savnes, Betydelig Tab vilde og snart betage dem baade Lyst og Ævne at drive Handelen. De har hidindtil for det meste lidet Skade, og dog ej endnu synes derved at have vundet i Klogskab, Aarsagen findes vel allene udi den i Handelen indsnegne Uorden. Jag Egen Nytte i Landflygtighed, saa vil baade Stat og Borger trives. Fiine Stats-Hierner tage ofte Feil, naar de finde bedst Smag i den opskruede Paradox, Det Simple har dog vigtigste Nytte i Bonde- og BorgerHantering; Naboe Nationer har derved fundet Fordeel Beviis paa et simple og dog høj nyttig Forslag giver HR. FOREATTER. jeg troer han var ej misfornøjet om det endog blev forbædret. Følger hans Plan, da vil aldrig vore Producter mangle Afsætning, eller vore Skove moeden Væxt, begge vil ellers inden kort Tiid savnes, til Landets ubodelige Skade. Dette er en tydelig Sandhed, dog har ingen anden umaget sig at hindre denne ødelæggende Uorden, og forsildig vil det være naar Skaden, bliver udlægelig. Forfatterens enfoldige Forslag torde muelig hertil biedrage noget meere, end den fiine Statsmands Kloge Hierne, eller hastige Slutning. 3de. Naar Tömmeret blev flaget i vel proportionerede Flager, kunde samme ved Lodkastning, og efter Qvanti Størrelse deeles. 4de. Det var bædre, at det smaae og uduelige Tömmer deels blev staaende paa Roden, eller deels igienliggende i Skoven til Forraadnelse, end at derpaa anvende unyttige Bekostninger, Muelig at noget deraf kunde bruges til Tere Brænden, hvorved man vilde undgaae den Skam vi har af CullandTiæres ludførsel, ja muelig og een Deel kunde forbruges til et eller andet Berg-Verk. Til 5te. Bonden er vel glad, at han hugger i sine Skove til nødtørftig Underholdning, til Skatter, ja desværre til Overdaadigheds- og Yppigheds Kram, som ved Vane nu er bleven ham en Fornødenhed; Bonden vil altid hugge og fremdrive godt Tommer, naar han forud veed, at ei andet kand sælges: Han vil og derimod aldrig aflade at hugge udueligt, saalænge den ene Saug brugs-Ejer tvinger den anden at kiøbe samsænge ondt og godt Tömmer, ja, han var jo en stor Nar, om han ei benyttede sig af en saa skiøn Leilighed. Man har iblandt og hørt det Bonden og Tömmermærkeren foreenes om at sælge Tömmer, som dog kun allene findes paa Tömmer-Seddelen. Til 6te. Saug-Qvanti Nedsættelse bliver aldrig skadelig for Saugbrugs-Ejere, naar samme skeede i sin Orden: Lad 5 nedsættes til 4, saa bliver da 4 af samme Værdi som 5 tilforn, Løvrigt maatte Qvantum stige eller falde i Proportion af de udenlandske Priiser paa Bord, og Skovenes Omstændigheder; Man blev da befriet fra den store Overflødighed af Fransk og anden Last, der nu er en stor Byrde for Saug Brugs Ejerne, som muelig med bedre Fordeel kunde hiemme ophugge den til Brænde Ved, end ved Udskibning skiænke den til Udlændingen. Skov Ejerne vilde ei beller tabe ved Qvanti Nedsættelse, men tvertimod vinde, Skovene bleve sparede, Træerne fik Tiid at groe til Modenhed, Tömmeret vilde altsaa om nogle Aar komme i større Priis til Fordeel baade for Ejerne og Landet, det til Bord utienlige Tömmer kunde Bonden ved Tiære-Brænden gjöre nyttig baade for sig og Landet. Efter nærværende Forfatning faaer en Saugbrugs-Ejer ikke 4 gode blant 5 samsengte: var derimod Tømmeret alt got, blev ogsaa alle Bordene gode, hvad tabte manda, om 5 af Qvantumet blev nedsat til 4, Og omendskiønt man ikke bor spøge med de Engelske i at forhøje Priiserne (som nu ere temmelig höje) saa dog, naar de Engelske fik blot allene gode Bord, ville de gjerne finde sig i endnu at foröge Priiserne, fölgelig bliver intet Tab ved Qvanti Nedsættelse i den ommældte Orden. Til 7de. Besvarer sig selv. Saa meget kand dog siges: De mægtige SaugbrugsEjere, som for det meste selv ere Ejere af de beste Skove i Stiftet, har derved en stoer og betydelig Formond for de mindre Formuende