Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-22
Den sidste gothiske Konge af Spanien DonRoderigos Syn. (Gammel spansk Tradition og Grunden til en af W. Scotts skjønne Digte, fortalt af ham selv i Noterne dertil.) En Miil paa den anden Side af Staden Toledo, blandt høie Klipper, laae en gammel Borg, prægtig af Bygning, skjøndt meget beskadiget af Tidens Tand, der fortærer Alt; dybt under den, laae en Hvælving med en meget snever Indgang, og med en Port huggen ud af den haarde Klippe, stærk beslagen med Jern og befæstet med mange Laase. Over Porten vare nogle græske Bogstaver udhugne, der, endskjøndt forkortede og af forskjellig Betydning, blev af den Tids Lærde saaledes forklarede: Den Konge, som aabner denne Hvælving og kan opdage dens Underværker, vil erfare baade gode og onde Ting." Mange Konger havde ønsket at kjende Hemmeligheden i denne Borg, og søgte ombyggelig at udfinde den; men naar de aabnede Por tin, opstod en saadan skrækkelig Allarm i Hulen, at det synes som om Jorden vilde briste under dem; mange bleve syge af Skræk og nogle mistede Livet. For at forekomme et saadant Onde (thi de frygtede for den indeholdt en farlig Fortryllelse, forsynede de atter Porten med nye Laase, da de formodede, at endskjøndt engang en Konge var af Skjæbnen: bestemt til at aabne den, maatte den fastsatte Tid. dog endnu ikke være kommen. Den sidste Konge Roderigo, dreven dertil ved sit Uhæld og ulykkelige Skjæbne, aabnede Hvælvingen og nogle forvovne Herrer af hans Følge, som han havde bragt med sig, traade ind, skjøndt skjælvende af Skræk. Efterat have gaaet noget fremad, flyede de tilbage til Indgangen, forfærdede over det rædsomme Syn, de havde seet. Kongen blev derved sat i stærk Bevægelse og befalede at antænde mange Fakler, der vare saaledes indrettede, at Stormen ikke kunde udslukke dem. Derpaa traade Kongen ind, skjøndt ikke uden Frygt, i Spidsen for de Andre. De opdagede lidt efter lidt en prægtig Sal, efter Udseende bygget i en meget kostbar Smag. J Midten stod en Stytte af Metal med et vildt Aasyn, og som holdt en Slagere i dens Hænder. Med denne slog den hæftig mod Gulvet, og gav saadanne svære Slag, at Allarmen i Hvælvingen blev frembragt ved Luftens Bevægelse. Kongen begyndte at besværge dette skrækkelige Syn, og lovede at han vilde gaaetilbage, uden at gjøre den mindste Skade i Hulen, naar han maatte see hvad den indeholdt. Stytten ophørte da at slaae paa Gulvet, og Kongen og hans Ledsagere, fattede sig igien, toge Mod til sig, og ginge dybere ind i Salen; ved venstre Side af Stytten fandt de denne Jnscription paa Muren. Ulykkelige Konge, du er kommen her i en uhældig Time. Paa den høire Side, af Muren stode disse Ord indskrevne. Ved fremmede Nationer skal du blive stødt fra Thronen, og dine Undersaattere aldeles nedværdigede." Paa Skuldrene af Stytten vare atter nogle Ord skrevne, der løde: "Jeg kalder paa Araberne." Og paa dens Bryst stod skreven: "Jeg giør min Pligt. Ved Indgangen til Salen, stod et rundt Bæger, hvorfra udgik en stor Allarm, som af et Vandfald. De fandt ingen anden Ting i Salen, og Kongen, forrigfuld og i en hæftig Bevægelse havde neppe vendt sig om for at forlade den, førend Stytten igjen begyndte med sine sædvanlige Slag, paa Gulvet. Efter at de gjensidig havde givet hinanden det Løfte, at holde skjult hvad de havde seet, tillukkede de igjen Hvælvingen, og dækkede Porten til med Jord, for at intet Mindetegn skulle blive tilbage i Verden af dette forudsigende og uhældsvangre Jertegn. Den paafølgende Nat hørte de store Raab og Allarm fra Hvælvingen, der lød som et Feltslags Tummel, og Jorden rystede af en forfærdelig Bragen; hvorved den hele gamle Borg styrtede sammen; de bleve derved storligen forskrækkede, og Synet de have seet, forekom dem som en Drøm. Da Kongen havde forladt Borgen, befalede han de Vise ved sit Hof, at forklare hvad Jnscriptionerne skulle betyde, disse, efter at haveraadspurgt og overveiet hinandens Mening, erklærede at Metalstytten, ved den Bevægelse den gjorde med Slagaxen skulde betyde Tiden, og at dens Pligt, som Jnscriptionen paa dens Bryst sigte de til, var, at den aldrig hviler et eneste Øjeblik. Ordene paa dens Skuldre: "Jeg kalder paa Araberne, forklarede de saaledes: at Spanien med Tiden skulle blive erobret af Araberne. Ordene paa den venstre Muur skulle betyde Kong Roderigos Undergang; de paa den høire Side, de skrækkelige Elændigheder, som skulde komme over Spanierne og Gotherne, og at den ulykkelige Konge skulde blive stødt fra Thronen. Bogstaverne sluttelig ved Portalen, gave tilkjende, at det ville gaae Erobrerne hældig, men de Overvundne slet. Vide Historia Verdadeyra deel Rey Don Rodrigo, Madrid 1654. 4. P. 23. Og Styttens Spaadom blev ogsaa trolig opfyldt, thi kort efter, Anno 714 blev Spanien oversvømmet af Saracenerne eller Morerne, denne Gothernes sidste Konge Don Rodrigo blev overvunden og dræbt i et Slag, og Spanien bragt under deres Herredømme.