Berlingske Tidende, 1836-01-11
Fra Puerto Rico ere Breve indløbne med for gelige Efterretninger. Fra Tropperne af Regimentet Granada, havde man hørt oprorske Raab; de gjorde Opstand mod deres Officerer og truede Staden med Plyndring, under det Foregivende at Capitain Loizaga, som havde forledt dem til denne Opstand, var blevet arresteret. Da de vilde befrie ham, stillede General-Capitainen sig imod dem og tiltalte dem. Men neppe havde han faaet Øvrigheden sammen, for nogle Skud faldt, og Jndvaanerne lukkede sig inde i deres Huse. Det lykkedes rigtignok General-Capitainen at faae Loizaga- og fire eller fem andre Urostiftere indskibede, men man frygter for, at denne Sammensværgelse har Forgreninger. Dette synes saa meget sandsynligere, som man her i Madrid vidste noget om ovennævnte Bevægelse, længe førend den egentlige Efterretning indtraf. Man troer derfor at det Hele er gaaet ud fra Madrid. Aldrig - hedder det i en anden Artikkel fra Madrid – har nogen Minister lovet at gjøre saameget for sit Lands Vel, som Hr. Mendizaval, og maaskee aldrig har nogen Statsmand havt saamange Midler til sin Raadighed, som netop han Udrustet med overordentlige legemlige og aandige Kræfter, synes han kun at turde ville, for at naae sit Maal. Jngen Monark staaer over ham, der ved egen Villie kunde svække hans Villies Kraft, tvertimod, en for sin Krone og sit villieløse Barn bekymret Kone har med Tillid og ubetinget underkastet sig hans Villie. Hans Colleger i Minister-Raadet, ere kun Fuldbyrderne af hans Villie; de Mænd, der ved deres Talenters Magt, ved deres Jndflydelse paa Mellemclassen lammede de forrige Ministerier, staae ved hans Side som Venner, som deres egen Sags Forsvarere, Nationens Repræsentanter have forsamlet sig, for at legitimere de voldsomme Skridt, ved hvilke han er tvunget til at indskrænke Folkets dyrebareste Rettigheder; Borgernes vigtigste Gods, deres Liv med, staaer til hans Raadighed; Statsmaskinens Organisme bliver, indtil de laveste Pladse, styret ved Mænd af hans eget Valg; de Classer af Geistligheden, der kunde være fjendligt stemte mod ham, ere forknytte over Rædsels-Systemet og miste deres Jndskydelse; Pressen, de tidligere Ministres farligste Fjende, understøtter ham eenstemmig i alle hans Forholdsregler, og endelig, tvende af de største Magter beskytte ham mod enhver Skygge af Frygt, som Udlandets Stilling kunde indgyde ham. Hvilket Ansvar vil der ikke hvile paa ham, hvis han med alle disse, til hans Raadighed staaende Midler ikke formaaer at opfylde sine Løvter. Men det vigtigste Punkt, Afgjørelsen, af det Spørgsmaal, om Nationen ogsaa vil have Hr. Mendizavals System, kan først løses af Erfaringen; i det mindste vil en Udlænding ikke kunne besvare det. – Marquis Miraflores lod i Abeja af 7de December følgende indholdsrige Ord indrykke: "Man maa betragte Nationerne, ikke saaledes som man ønsker de skulde være, men saaledes som de ere. Fandt Frihedens Stemme nogen Gjenklang i Spanien, da den anraabtes, ved saa mange forgjeves Forsøg i Aarene 1823 og 18327 Min ulykkelige Ven og Staldbroder Torrios maa svare Svare maa Mina, som kun reddedes ved Himlens egen Omsorg! Og Spanien skulde have forandret sig? Hvad vilde der være blevet af Frihedens og Fremskridtenes Sag, hvis ikke Forandringen i Tron følge Loven havde nedlagt Statens Tømme i de ophøiede Hænder, der nu styre den Hr. Mendizaval har i længere Tid levet skilt fra sin Kone, hans Søn, der skal besidde mange Talenter, fuldender for Øjeblikket sin Opdragelse i Tydskland.