Politivennen, 1802-01-01
Tanker om det oprettende borgerlige Artillerie- Korps i Helsingor til højere Eftertanke. EEfter Jndsendt.) Har dog alle Tiders Erfaring ikke allene viist, at naar Faren er der, og trodsende Fjender true fredsommelige Danske, under klog og viis Regjering, med Vold og Ødelæggelse, at da er iver, Cmbedsmanden med Børgeren den? e med Konstueren, den sig selv lønnent uge med den af Staten lønnede Krger beredt til Statens Forsvar, men ogsaa at forudøvede i Konsten erfarne Faa, ere i Øjeblikket brugbarere og nyttigere end mange uerfarne og i Krigsvidenskaben uøvede Mænd; saa tilraader jo baade Fornuft og Erfaring, Freden at sørge for, at have saadanne tjenstgjørende, mindre hvervede fremmede end indsødte paalidelige, og især frivillige og sig selv lønnende ovede Mænd, som ogsaa, at af alle Militaire ere til Forsvar vel øvede Artillerister de nødvendigste og nyttigste; dette er vel ogsaa den første Aarsag til Tanken om et Artilleri-Korpses Oprittelse i Helsinger og dets egentlige og første Hensigt, at være til Forsvar for Byen i Tilfælde af fjendtlig Overfald og en befrygtende Landgang m. v. Men saalænge Byen selv er aaben, og har ingen Batterier hverken Nordvest eller Sydvest paa, som dette Korps kunde besætte og forbyde fjendtlige Skibes Nærmelse, (thi havde i Fjor, som det heed, at Admiral Nielson havde i Sinde, den engelske Flaade lagt sig ser Byen og beskudt den, havde det været den en let Sag at beskyde og afbrænde den, thi man vilde fra Kronborg af, mindre den Tid end nu, have kunnet forhindre dens Nærmelse og Bombardering) vil det endnu ikkun være til liden Fordeel for Byen. At det under Byens nærværende blotte Forfatning skulde i Tilfælde af fjendtligt Overfald, rykke ind i Fæstningen, og der sættes i Virksomhed til Forsvar, vilde ved Tilbagetænkning af dem, hvilke som Borgere og Jndvaanere, have Ejendom og Familie og som de da meer end andre deres Medborgere, skulle forlade, neppe skee med den udfordrende Fyrighed og Lyst; Saadant vilde desuden ogsaa vidne om denne stolto Fæntnings svage Besætning. En Fæstning af første Rang, som ved egentligt Militære bør forsvare sig selv og som vel ogsaa for 4) Eftertiden nu den er ypperlig istandsat og Erfaringen har lært sammes Nødvendighed, vil og maa kunne det. Til ditte Korps skulde høre: 1. de Borgere som dertil kunne have Lyst 2. de Embedsmænd, som ligeledes kunne have Lyst dertil, og hvis Forretning kunde tillade det 3. de, som ellers skulde henhøre til det borgerlige Militæres anden Afdeling. Naar nu kun sindes saa Borgere, som formedelsi den befrygtede Tidsspilde og andre skjulte Aarsager, og ligesaa saa Embedsmænd af Mangel paa Lyst eller Tid fra andre Cmbeds Forretninger, som gaae frivillig til dette Korps, saa vil dets fornemmeste Styrke komme til at bestaae af de til anden Afdeling henhørende. Men da disse ere for det meste unge Mennesker, ikke bosatte Mænd, som, naar de enten opsiges af deres Tieneste, eller selv opsige den, maa enten, af Mangel paa anden Tieneste, eller kunne, naar de selv finde for godt, forlade Byen og Korpset; saa vil dette neppe naae til nogen Fasthed, men stedse antage, have, og afgive sig med idelige Lærlinge til blot Undervisning i de Asgangnes Sted. Saa seer man ikke heller megen Villighed hos Borgerne, til at lade deres Svende, Karle og Drenge indfinde sig til Øvelserne ved Korpset; og det af meget naturlise Aarsager. Thi baade frygte de, at disse ville derved spilde dem for megen Tid fra deres Arbejde (thi paa hvilken Maade, og af hvem kunne de forvente sig sligt Tab godtgjort?) da de ikke allene, som anden Afdeling i andre Købstæder, skulde lære Exersisen med Geværer, men ogsaa med Kanoner Morterer og Hanbitser. Thi om disse kunne end dertil henytte sig af deres sædvanlige Friheds Timer, saa ville dog Svende vide at erstatte sig disses Savn ved andre selvtagne Frihedstimer igien hvorved Haandværkernes Arbejde og Fortjeneste dog vilde lide. (Fortsættes.)