Viborger Samler, 1815-04-10
Da Keiseren havde erfaret, at det franske Fol igjen havde mistet alle sine i 25 Aar ved Slage og Seire erhvervede Rettigheder, og at Armeens Hæder var blev angrebet, besluttede han at forandre denne Tingenes Tilstand, og at gjenoprette Keisertronen, der allene var istand til at sikkre Nationens Rettigheder. Han indskibede sig den 25de Februar, Kl. 6. om Aftenen, paa en Brig, som førte 26 Kanoner, og hvorpaa tillige vare 400 Md. af hans Garde. Paa tre andre Skibe, som laae i Havnen, og som vare lagte under Beslag, indskibedes 200 Md. Jnfanteri, 100 polske Cheveauxlegers og en Bataillor Flanquerer paa 2000 Mand. Vinden var jydlig, og syntes at være gunstig. Capitain Chautard, haabede at vi endnu for Nat vilde være seilede Øen Capraia forbi, og at vi saaledes fra denne Side vilde være ude af Sigte for de engelske og franske Krydsere. Men dette Haab slog feil. Neppe havde v. Cap St. Andre paa Øen Elba bag os, da Vinden, lagde sig og Havblik indtraf. Ved Daggry havde vi kun tilbagelagt 6 Lieues, og vi vare endnu mellem Øen Capraia og Øen Elba i State af Krydser, ne. Faren syntes meget truende. Adskillige af Søfolkene vare af den Mand at man maatte vende tilbage tilbage til Portoghold. Men Kriseren befalede at fortsætte Seilad, da man som sidste Hjelpemiddel og i værste Tilfælde kunde bemægtige sig de franske Krydsere. Disse bestode af to Fregat ter og en Brig. Man kjendte Skibsbesætningens Kjærlighed til Nationalhæder, og kunde derfor med Grund vente, at den vilde helse det trefarvede Flag og forene sig med os. Henimod Middag begyndte det at kulle noget stærkere. Klokken 4 vare vi paa Høiden af Livorno. Paa denne Tid lod en Fregat sig see i en Afstand af 5 Lieues under Vinden; en anden krydsede ved den corficanske Kyst, og langt borte saa man et Krigsfartøi styre med gunstig Vind hen mod vor Brig, Klokken 6 seilede den Brig, hvorpaa Keiseren var, forbi Briggen Zephye, som førtes af Capitain Andreux, en ved sine Talenter og sin Fædrenelandskiærlighed lige udmærket Officeer. J Begyndelsen havde man ifinde at praie Briggen og faae den til heise det trefarvede Flag; men Keiseren befalede Soldaterne at aftage deres Grenadeerbuer og at skiul sig under Dækket, da han hellere vilde seile Briggen forbi uden at blive kjendt, og kun i Nødsfald give sit tilkiende. Begge Briggerne seilede tæt forbi hverandre. Sølieutenant Taillade af den franske Marine kiendte Capitain Andrieux meget nøie, og spurate han om han vilde have noget Bud med til Genua Man sande hinanden giensidige Hofligheder, og Briggerne seil de videre i modsat Retning. De tabte snart binanden af Sigte, uden at Capitain Andrieux kunde satte mindste Formodning om hvem der var paa dense Brig. Natten til den 28de blev Vinden, stærker. Ved Daggry opdagede man et Krigskib paa 74 Kanoner, som syntes at styre Coursen til St. Florent eller til Sardinien. Dog mærkede vi snart, at der ikke andsede Briggen. Den 28de om Morgenen Klokken 7, øinede man Kysten af Nolt, og en Mispaa saae vi Antibes. Den 1ste Marts, omtrent Klokken 3, løb vi ind i Sanbugten. Keiseren gav nu en Capitain af Oa en Ordre at lande med 25 Mand, førende Tropperne, som vare paa Briggen, bleve udskibede, for at bemægtige sig Kystbatteriet, hvis der var noget. Denne Capitain fik, uden dertil at være beordret, det Jndfald, at opfordre den i Antibes værende Boraillon til at paafæste den trefarvede Cocarde, og var saa uforsigtig at marschere ind i Staden, Den der commanderende Kongel. Officeer lod Vindebroen tratte op og Portene lukke. Hans Tropper traadte under Gevær. Dog ærede de disse gamle Soldater, og den Cocarde, de bare. Expeditionen var imidlertid mislykkedes, og Capitainen med saa Soldater bleve som Fanger i Antibes. Henimod detten 5 om Eftermiddagen vare alle Tropperaaes i Land paa Kysten af Havbugten. Vegilt til uar paa Kysten, og forbleve der til Maanens P. Kl. 11 om Aftenen stillede Keiseren sig i de en for disse faa tappre Soldater, hvis Skjebne ver saa betydningsfuld. Han begav sig til Cannes, og tilbagelagte 20 Lieues uden at opholde sig. Jndvaanerne i Cannes modtage Keiseren med Holeler, som lode haabe den lykkeligste Fremgang af Foretagender. Den 3die sov Keiseren i Barenne. Den 4de om Middagen, ankom han til Digne. J Nedergivernes Departement løb Bønderne fra alle Sider sammen, for at bevidne deres Glæde over hans Ankomst. Den 5te bemægtigede General Cambronne med et Fortrav af 40 Grenaderer sig Broen, ved Fæstningen Sisteron. Følgende Nat tilbragte Keiseren i Gop med 10 Ryttere og 40 Grenaderer. Den 6te, om Eftermiddagen Kl. 2, blev Marschen, fortsat fra Gop. Da Jndvaanerne i St. Bonnet saae den lille Hob, vilde de ringe med Stormklokkerne og forsamle sig i Masse, for at ledsage den Neil sagde Keiseren, Eders Stemning viser mig, at jeg ikke har taget Feil. Jeg slutter deraf til mine Soldaters Tænkemaade. De, som jeg støder paa, ville forene sig med mig. Jo større deres Antal vorder, desto sikkrere er mit Foretagendes Fremgang. Bliver derfor roelig hjemme." De af Keiseren udstædte Proclamationer udbredte sig med Lynets Fart i det hele Dauphine. Samme Dag ankom Keiseren til Gorp. General Cambronne støde tr med sine 40 Mand paa en Division af 6000 Md. Linietropper, som vare udsendte fra Grenoble for at opholde vor Marsch. General Cambronne vilde parlementere med Forposterne. Man svarede ham, at al Communication med ham var forbuden. Denne Avantgarde fra Divisionen i Grenoble trak sig imidlertid 3 Lieues tilbage, og tog Stilling, mellem to Søer. Da Keiseren blev underrettet herom, begav han sig til Stedet. Han fandt 800 Mand af 5te Regiment opstillede mod sig, og sendte Escadronschef Rous til dem, for at melde dem sin Ankomst. Men denne Officeer blev ikke antaget; man gjentog Forbudet, ifølge hvilket de ikke kunde indlade sig med ham. Nu stod Keiseren af Hesten, og gik lige hen imod Bataillonen. Hans Garde fulgte efter ham med Geværet under Armen. Da han havde givet sig tilkjende, sagde han dem at den første den bedste Soldat kunde dræbe sin Keiser. hvis han vilde Deres Svar var: "Keiseren leve!" Garden og Soldaterne omarmede hverandre. Da Tropperne havde opstillet sig, holdt Keiseren følgende Tale til dem: "Jeg er kommen med en Haandfuld Tapre, fordi jeg forlader mig paa Folket og paa Eder. Bourbonnernes Trone strider imod Nationens Villie, og stemmer tillige ikke overeens med Fædrenelandets Jnteresse. Spørger En ders Forældre og Paarørende, og de ville sige Eder, at man igjen truer dem med at indføre Tiender og Lehnsret." Disse Tropper af 5te Regiment stillede sig nu i Spidsen, for at marschere mod den Division, som dækkede Grenoble. Hvor udmattet Kriseren end var, vilde han dog endnu samme Aften rykke ind i Grenoble. Mellem Vizille og Grenoble kom en Adjutantmajor af 7de Linieregiment til ham. og meldte, at Oberst Lubedøyere var gaaet med sit Regiment fra Grenoble, og snart ville komme for at modtage ham. En halv Time efter kom Regimentet virkelig, og fordobblede Keiserens Troppetal, Om Aftenen Kl. 9 rykkede han ind i Forstaden ved Grenoble. Stadens Porte vare lukkede og Volde ne besatte af det 3die Regiment Infanterie og 4de Artillerieregiment, det 5te Regiments to andre Batailloner, samt 11te Linieregiment, 4de RegimenHusarer. Paa een Gang løb Udraabet: "Keiseren leve!" Portene bleve aabnede, og endnu om Aftenen Klokken 10 gik Keiseren ind i Staden, Næste Dag modtog han Municipalitetet og de 8. verste Militairpersoner. Klokken 2 om Eftermiddagen lod Keiseren Tropperne passere Revne, og det paa satte Garnisonen i Grenoble sig strax i Marsch, for at rykke mod Lyon. Herved fortjener den Omstændighed at bemærkes, at disse 6000 Md. i et Øicotik vare forsynede med trefarvede Cocarder, som Soldaterne havde skjult i deres Tornistre. Keiseren tilbragte Natten til den 9de i Bourging. Fra Greneble til Lyon var hans Reise et Triumphtog. Medens alt dette foregik, var Greven af Artois, og adskillige Marschaller ankomne til Lyon. Man havde uddeelt Penge til Tropperne, og vilde afbryde Broen ved Guillotiere. Keiseren var ligegyldig derved. Han havde befalet General Bertrand at bringe nogle Skibe sammen ved Mirbel, for at gaae over Rbone, og afskjære Prindsen Veien til Moulins og Macon. Da en Patrouille af 4de Husarregiment viste sig i Forstaden Guillotiere, hørte man fra alle Sider det Udraab: "Keiseren, leve!" Alle Greven af Artois Forsøg paa at vinde Tropperne vare forgjeves. Om Aftenen d. 100de rykkede Keiseren ind i Lyon. Den 11te lod han General Brayers hele Division passere Revne. Den 13de, om Aftenen, ankom Keiseren til Macon. Allevegne omringede Folket ham. Den 16de indtraf har i Autun og den 16de i Avallon. Han fandt paa denne Vei overalt samme Stemning som i Dauphine. Den 17de spiste han Frokost i Vermanton. Her erfarede han, at det 14de Jnfanterieregimen, og det 6te Landsedragerregiment havde paasat der trefarvede Cocarde. Nogle Livgarder vilde forsvare Broen ved Montereau; men da de saae Landsedragerne komme, grebe de hastig Flugten, og man kunde kun fratage dem to Fanger. J Auxerre var Armeer allerede fire Divisioner stærk. Førend Keiseren forlod denne Stad, kom Prindsen af Moskwa til ham. Han havde allerede ladet den trefarvede Cocarde paa sætte i sit hele Gouvernement.