Berlingske Tidende, 1822-11-25
Wien, den 12te Rovember. Den Østerrigske Jagttager indeholder blandt andet følgende Efterætning fra Zante, dateret 11te October: "Siden Sulioternes Underkastelse og en Deel af denne krigerske Nations Udvandring, have Tyrkerne frie Hænder i Albanien; og Omer Pascha var med et Corps paa 12000 Mand i Bevægelse mod Mesolongi, Paa dette Punct har Maurocordato hidtil standhaftig holdt sig; hans Stilling, er imidlertid meget vanskelig, thi han maae selv forskaffe sig alle sine 3 Forsvarsmidler; de øvrige Militairchefer, som holde ham for en Philosoph, vilde hellere give ham Reisepas end Hjelpetropper, dahan er ligesaa lidet skikket til deres Hensigter, som Regri og Andre, fra hvilke de have vidst at befrie sig. Saaledes som Tingenes Stilling nu fremstiller sig, er for di Første intet afgjørende Foretagende paa Morea at vente. Derson, Jnsurgenterne, som de endnu ikke have forsøgt, skulde vove et An 3 greb paa Tyrkernes Stilling ved Corinth, saa er det dog usandsynligt, at det vilde lykkes dem. Alle af Tyrkerne besatte faste Pladse, saavel Corinth som Rapoli di Romania, Coron, Modon, Panas, og Slottene ved Bugten ved Lepanto ere nu ved den utrættelige Virksomhed af Jussuf Paschas fra Regropont, som ved denne Leilighed bar ydet Porten en saare væsentligt Tieneste, saa rigeligt forsynede med Levnedsmidler og Krigsfornødenheder, at de i det høieste have at befrygte unyttige Blokader. Fra den anden Side, ville Tyrkerne, efterat de have forspildt deres tidligere Fordele, vel neppe gjøre Fremskridt i det Jndre af Halvøen, hvis de ikke finde Udveie til, at lade et meget talrigt med Levnedsmidler til strækkeligt forsynet Armeecorps trænge frem over Jsthmus. Dette afhænger nu igjen at Krigens Tilstand i Thessalten og Livadien, hvorom vi her i Zante kun have høist usikkre og modsigende Efterretninger. "Den store Tyrkiske Flaade har, paa udtrykkelig befaling fra Constantinopel, forladt Vandene ved Patras. Om dens videre Skjebne vide vi hidtil blot, at den er seilet forbi Cap Matapan, og indtil hiin Side Corigo ikke er stødt paa noget Græsk Skib, samt at Capudan Pascha havde i Sinde, at anvende den største Deel af de endnu paa Flaaden værende Tropper til Garnisonens Forstærkning i Napoli di Romania. J de sidste Dage har Rygtet gaaet om en Søfægtning i Vandene ved Spezzia, hvorved de Græske Skibe skulle have lidt meget. Det lader sig ikke beregne, hvad der vil blive af denne ulykkelige Halvøe, dersom Tingenes nuværende Stilling skal, som der er at Udseende til, saaledes vedblive Vinteren over. De indbyrdes uenige Partie=Hovedmænd kappes om at ødelægge Landet, og aftvinge Jndvaanerne den sidste Levning af deres tidligere Velstand. Maaske var det meest at ønske, at een af Cheferne bemægtige e sig udelukkende Herredømmet. Calacothron er den, som dette snarest kunde lykkes. Han er i ethvert Tilfælde, om end ikke bedre, saa dog meget snildere end de Øvrige, og har ikke forgjeves gaaet i AlliPaschas Skole. Man siger, at han nu nylig i Tripolizza paa ny har ladet proclammere, den saakaldte Helleniske Constitution, og oprettet et Skyggebillede af en republikansk Regjering. Demetrius, Ypstlanti, som blot ved hans egen Middelmaadighed og ved hans ubetingede Lydighed mod Colocothron skal have holdt sig i sin Stilling, skal være gaaet til Livadien, for der at standse de Tyrkiske Troppers Fremtrængen ved al den Modstand, som Terrainet frembyder. Vor Ø har fra Sommerens Begyndelse været Tilflugtsted for mange af de beklagelsesværdige Fremmede, som, grebne af den første Begeistring for den Græske Sag, tilbøde Jnsurgenterne deres Tieneste. De fleste have paa denne Jammerens Skueplads snart fundet deres Død, de øvrige kæmpe med Gjenvardigheder af alle Slags blandt de Tilbagevendte vare Mange, som, i det mindste efter deres Uttringer her, vilde i deres Fædreland opbyde alt, for at advare deres Landsmænd mod lignende Daarskab. Alligever tales endnu stedse om ny Ankomne; man siger endog, at der i Tydskland gives formelige Selskaber af Hververe, som med det Første ville levere Jnsurgenterne hele Regimenter. For os er det ikke troligt, at de oplyste og velsindede Tydske Regentere skulde rolig see paa et saa grunsamt Spil.