Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-06-17
Ved Hof= og Stadsretten verserer der for Tiden en imod Arrestanten Skrædersvend Hans Jacob Andersen, for med en Ragekniv at have bibragt Pigen Ane Larsdatten et Saar i Halsen, anlagt Justitssag, hvis nærmere Omstændigheder i Korthed ere følgende. Arrestanten havde i et Par Aar været forlovet med den nævnte Pige, som han efter sin Forklaring elskede meget høit, hvorimod hun, som hun har erklæret, skjøndt hun havde forlovet sig med ham, aldrig har elsket ham. Efter i længere Tid at have viist Arrestanten meget Kulde, betydede hun ham omsider, da han Søndagen den 10de Novbr. f. A., hvilken Dag var hendes Fødselsdag, besøgte hende 3 Gange og bragte hende Foræringer, at hun ikke længere vilde være Klæ reste med ham, fordi hun ikke elskede ham. Hertil svarede han – efter hendes Forklaring - Jntet, og gik kort Tid efter sin Vei, men kom atter igjen næste Dags Morgen og spurgte, om hun ikke havde betænkt sig, hvornæst han til hendes Svar, at hun ikke kunde lide ham, yttrede at det saa var bedste at det blev forbi med dem, hvilket kunde være til Gavn for dem begge, og begjærede de Ting tilbage han havde givet hende. Hun lovede da at have disse sammenpakkede til om Aftenen, til hvilken Til Arrestanten kunde afhente dem. Bemeldte Dags Aften indfandt Arrestanten sig i Kjøkkenet i det Huus, hvor Pigen tjente og hvor Tingene laae i en Pakke paa en Comode, idet han endnu ved denne Leilighed, medbragte en Parasol, han Dagen iforveien havde givet Ane Larsdatter, men atter modtaget at hende for at lade reparere. Kort Tid efter, omtrent Kl. 7 1/2 om Aftenen, da det var blevet mørkt, yttrede Arrestanten til Pigen, der havde faaet Ordre at hente Fløde hos en Høker, at han vilde følge hende derhen, hvilket han ogsaa iværksatte, idet han blev staaende udenfor Høkerens Bopæl, medens hun var nede efter Fløden. Paa Hjemveien talte Arrestanten ikke et Ord, men da de vare komne udenfor Stueetagen i det Huus, hvor Pigen tjente, henvendte han sig til hende med det Spørgsmaal, hvad troer du der vil blive af mig, naar du forlader mig," hvorpaa han i det samme hæftig tog Tørklædet fra hendes Hals og foretog noget ved denne uden at hun strax kunde føle eller paa Grund af Mørket see hvad det var, kort Tid efter mærkede hun, at Arrestanten, der strax derpaa forlod hende, havdeskaaret hende i Halsen, hvorfor hun gav sig til at skrige og løb ind til en i Huset boende Barbeer, hvornæst hun efter der at være forbunden indbragtes paa Hospitalet, hvorfra hun senere er udskrevet som helbredet. Politiet blev derefter hentet og ved dets Ankomst kom Arrestanten frem fra Kjøkkentrappen og gik Politibetjentene imøde med de Ord: "J behøve ikke at lede efter mig, her er jeg, Han fandtes da at have flere dybe Snit i Halsen, som han havde bibragt sig selv med den samme Barbeerkniv, hvormed han havde saaret sin Kjæreste, og at være i saa mat og afkræftet Tilstand, at ogsaa han maatte bringes paa Hospitalet. Underveis hertil forklarede han for Betjentene, - hvad disse have optaget i deres Rapport, – efter at have været om Formiddagen hos Ane Larsdatter, at han havde besluttet at indfinde sig om Aftenen hos hende, for at skille hende ved Livet og i dette Øiemed forsynet sig med den hos ham forefundne Kniv, hvormed han i samme Øieblik, han havde saaret Ane Larsdatter, skar sig i Halsen, ligesom han tilføiede, at han tilfulde følte Anger over sin Gierning og ikkun ønskede sig Døden. For Retten er Arrestanten, efter at være helbredet for sine meget betydelige Saar, imidlertid stadigen vedbleven, at han aldeles ikke erindrer at have saaret enten Ane Larsdatter eller sig selv eller veed hvorledes det hermed er tilgaaet, idet han fra Søndagsaften forud har været som et rasende Menneske og i aldeles forstyrret Tilstand, fordi hun dengang vilde hæve Forbindelsen med ham, ligesaa lidet som han mindes enten at have medtaget Barbeerkniven eller de Yttringer, han i de Dage har brugt. Paa Fortastelsen eller Jkke-Forkastelsen af denne sidstnævnte Forklaring vil det naturligviis beroe, om Arrestanten, over hvem der er nedlagt Paastand om Livsstraf efter Frdn. 9de October 1833 § 14, – kan antages at have incurreret Strafansvar eller ikke. Til Fordeel for det sidstnævnte Alternativ, fortjener det at bemærkes, at Ane Larsdatter har forklaret, at hun under sit Bekjendtskab med Arrestanten, der har fortrinlige Skudsmaal, Jntet har bemærket, der kunde lede til den Tanke, at han var istand til at foretage sig en saadan Handling, som den af ham udøvede, at hans Mester, der iøvrigt skildrer Arrestanten som en udmærket flink Arbeider, har forklaret, at Arrestanten for nogen Tid siden af Sorg over et Familieanliggende henfaldt i en saa fuldstændig Døsighed, at han i en heel Uge igjennem næsten bestandig sov paa Værkstedet og strax, naar man havde vækket ham, atter henfaldt i en bedøvet Tilstand; ligesom endvidere, at en Skræddersvend, der arbeidede sammen med Arrestanten den Dag, da denne Sidste begik den ovennævnte Handling, har udsagt, at Arrestanten bemeldte Dag, ligesom tidligere ved den af deres Mester omforklarede Leilighed, var deels i en bedøvet, deels i fuldstændig feberagtig Tilstand, saa at han snart loe og snart græd, saa at Taarerne trillede ned paa Bordet, og at han den Dag arbeidede fra Morgen til Aften paa en Krave, uden at kunne faae denne færdig, skjøndt dertil ikkun udfordredes en god Times Arbeide. Endelig er det af oftnævnte Pige mod Arrestanten udviste Forhold af saadan Beskaffenhed, at det vel kan tænkes hæftigen at have afficeret den ikkun nogle og tyve Aar gamle Arrestants til Tungsindighed, tilbøielige Gemyt. Det fremgaaer nemlig af Acterne, at han virkelig, som han siger i høi Grad har elsket hende idet det sees, at han efter hendes Ønske har skaffet hende til Kjøbenhavn, bekostet hendes Reise hertil fra Falster, efter hendes Ankomst ladet hende, der dengang laae ledig, boe om Dagen paa sit Værelse i flere Uger, sørget i den Tid for hendes Kost og med en i lignende Tilfælde ikke ganske almindelig Delicatesse for, at hun havde Natteleie, udenfor hans Bopæl, ligesom han ogsaa derefter har forskaffet hende Condition, og i sin Forlovelsestid - som hun selv erkjender stedse viist hende den største Kjærlighed og aldeles ingen Anledning givet hende til at ophæve deres Forbindelse. Sundhedscollegiets Erklæring vil ventelig af Retten blive indhentet i denne Sag, hvis endelige Udfald vi derefter i sin Tid skulle meddeele. (Fædrel.)