Jyske Efterretninger, 1771-02-01
i allerunderdanigst Anledning af vores Allernaadigste Konges, samt dyrebareste Kronprintser, høye Fødselsfester den 28 og 29. Januar. 1771. 1/4 Stormægtigste Monarch, ) Du Nordens fromme Fader, Din høye Fødselsfest opliver hver en Siel, Som seer og skiønner, at Du intet efterlader Af det, hvorved Du kan befordre pores Vel. DuDu bær utrættelig Din Krones tunge Byrde, Hvad Under, hver i sær da yder, hvad han har. En Haandfuld Kildevand var det, en ringe Hyrde. I Underdanighed for sin Monarch frembar (". Vort Hiertes Offer vi nedlegge for Din ThroneMed daglig Bøn til Gud, at han i Naade vil Med Sundhed, Ælde, Fryd og Fred Din Alder krone, Og Din Regierings Tid al Lykke legge til! Hersk over os i Fred i Gud Dig, Du os, regiere! Saa fryder Norge sig, saa glædes Dannemark, Saa gaaer det hver Mand vel; Saa ønske vi ey meere; Men Efterslægten skal ophøye Dig, Monark! Slig Velstand kan vi os ved Herrens Hielp forvente, Da Kongen for vort Vel bebyrdes meer og meer, Og fra hvert Sted i sær vil Efterretning hente, Om alting efter Hans befaling ogsaa skeer, Om hver sit Embede saa troeligen oppasser, At han i samme giør, hvad ham tilkomme kan. Her spørges ikke om hans Sted i Rangens Classer: Men om han i sin Stand er en retskaffen Mand? Af Omsorg for sit Folk Hans Majestæt tillader, At Sandhed nu paa Prent tor dristig træde frem, Vil hver paa Kongens Bud (lt, kuns agte, det ey skader, Her skrives frit, naar det har ellers Fynd og Klem; See her, hver Undersaat, hvad du er Landet skyldig; Din Konge lærer dig, hvad Æren vindes ved, efter Og anden Ære er for Ham ey heller gyldig, End den, der søges bør ved Landets Kierlighed. Gid Kongen naae sit Maal. Han vil omstændig vide: Hvordan det overalt gaaer til i hver en Stand? At Han paa Manglene kan raade Boed i Tide, Og lætte Byrden for den trykte Undermand. Land(a) Perserne lode sig ikke see for deres Regentere, uden at have en Gave, hvilken de frembøde; En ringe Hyrde fandt sig paa Veyen, hvor Kongen drog frem, og da han havde intet at give, saa løb han hen til Kilden, tog af dens Vand i sin huule Haand, og bød det til sin Konge; Han gav det, han havde. (et) See det allernaadigst ergangne Rescript af 14 Sept. a p. om den uindskrenkede Bogtrykker Frihed. (ter) Hans Majestæts Symbolum, (Gloria er amore Patria) stædernelandets Kierlighed er min Ære. Land=Væsenets Trang og Tarv Ham ligger ret om Hierte, At Bonden Frugterne skal høste af sin Fliid. Ja! - Dette søde Haab forlindrer manges Smerte, De vente, men hvorpaa paa denne gyldne Tiid, Da Hoveriet dog engang bestemt skal blive; Men før Enhver vil troe. Det var til Landets Gavn, Maae Sandheds reene Lys Fordomme først fordrive, At Egennytte ey skal klage over Savn; Dog Kongens Mildhed og Retfærdighed skal mage Det vist nok saa for hver, at dem skeer Ret og Skiæl, Og hvo skal kunde sig med billighed beklage, Naar Kongen styrer alt til Landets sande VelOldprebar Monarkol Konge uden Lige! Bliv ved at tage Guds og Rigets Sag i Agt, Saa skal det heele Land, ja Eftertiden sige: Kong CIIIANerstørst i Viisdom, Ære, Magt; Saa skal Oprigtighed og Troskab Dig behage; Saa skal en Patriot i Landet blive stor, Og den, som det ey er, allerne Dig mishage, Fordi en nedrig Siel udi hans Hierte boer. Ollad os vores Bøn for Kongens Bel foreene; Gud giv Ham Viisdom selv, et Raad, som trofast er: Og Mænd, som baade Ham og Landet ærligt meene, Saa kan hver i sin Stand lyksalig leve her. Næst Kongens Fødselsfest, vi og Hans Søn, erindre: Vor Kron=Prints Fyld, som i sit fierde Aar, Indtraade Dagen før (. Den Glæde er ey mindre, At Lykkens blide Haab med Ham i Fremvext staaer. Ol gid Du maae opnaae talrige Leye=Dage, Opvoxe udi Dyd og Herrens sande Frygt, Gid al Lyksalighed i Rigerne tiltage! Og Kongens ganske Huus paa Klippe Grund staae trygt. (a) Kron=Printsen er fød den 28. Jan. 1768. J. W.