Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-08
Blandede Efterretninger. B. Spinosa. Navnet Spinoza har vel i et heelt Aarhundrede været berømt, men dog blev Spinozisme, kun brugt til at betegne skarpsindig Atheisterie. Først i den nyere Tid har man lært at indsee, at denne store Tænker, maaskee den største, Jorden har baaret, den hele Tid var bleven misforstaaet og mistolket. Her er ikke Stedet at omtale hans System, men som Menneske, som en Philosoph, der forenede i sin Person Socrates's Visdom med Diogenes's Tarvelighedssind, bør han her nævnes. Man vil af de efterfølgende Træk lære, hvor meget en sand Philosoph opoffrer, forat beholde det dyrebareste i Verden, Uafhængighed og Sjelero. Benedictus Spinoza var født 1632 af uformuende Forældre. Han havde ikke Raad til at studere ved nogen Høiskole. Han begyndte at lære Latin, hos en Tydsker, og siden, for at blive end fuldkomnere i Sproget, blev han underviist deri af en Læge, Fr. van der Ende, der havde en Datter, som forstod saa godt Latin, at hun i hans Fraværelse kunde undervise den unge Spinoza og de øvrige Lærlinger. Efterat hans Troesforvandte havde sat ham i Ban, besluttede han at lære et Haandværk, og blev Glassliber, hvorved han fandt sit tarvelige Udkomme. Men i den Tid, han ikke sleb Glasse, studerede han. Ofte holdt han sig inde i to, tre Dage, uden at see noget Menneske, en sysselsat med Glassliben og Studeren. Hvor stor hans Tarvelighed var, sees af nogle Smaa regninger, der fandtes efter ham. Han levede en heel Dag af en Melkesuppe, tillavet med Smør, som kostede 6 s. og en Pot Øl til 3 s. En anden Dag levede han af Havresuppe, tillavet med Rosiner og Smør, som kostede ham 10 s. J de samme Regninger anføres kun 2 halve Pinter Viin i een Maaned. Han blev ofte indbuden til Andres Bord, men han blev hellere hjemme, hvor maadelig han end spiste der. Hans Klædedragt lignede hans Levemaade. Hans efterladte Bo bestod af en Kappe af Kamelot med Beenklæder, som paa Auctionen betaltes med 21 Gyld. 14 Styver, en anden graa Koppe 12 Gylden, 4 Lagener 6 Gyld. 8 Styver, 7 Skjorter 9 Gyld. 6 Syver, et Sengested og en Hovedpude 15 Gl. 19 Halskraver 1 Gold. 11 Styver, 5 Lommetørklæder 12 Styver, 3 røde Gardiner, et stort Sengetæppe og et mindre 6 Gyld. Alle hans Prætiosa bestode af et Par Sølv Skoespænder, der solgtes for 2 Gyld. Hele Boet beløb sig til 400 Gyld. 30 Styver, hvoraf der, Omkostningerne fradragne, blev til Rest 300 Gyld, 14 St. (altsaa vare Omkostningerne allerede den Gang 25 pC.). Men denne hans store Tarvelighed og Nøisomhed satte ham ogsaa istand til at leve i største Uafhængighed, og til at foragte det, som Verden kalder at gjøre Lykke. Hans bigotte Troesforvandte tilbød ham en Pension af 1000 Gylden, naar han vilde blive paa deres Partie, og han afslog det. Prindsen af Conde vilde forskaffe ham en Pension hos Kongen af Frankrig, saafremt han vilde tilegne Monarken en Bog og han vilde heller ikke modtage den. Man tilbød ham at gjøre ham til Professor i Philosophien ved Universitetet i Heidelberg, med Frihed offentligen at lære sine Grundsætninger efter eget Tykke, men han vilde hellere leve af at slibe Glas, end af Professuren, Fattig og indgetogen, men fri og uafhængig, vilde han leve paa sit lille Værelse. Mueligen har hans Sygelighed ogsaa medvirket til, at han gav Slip paa de meest glimrende Tilbud. J. J. Rousseau er maaskee den eneste i de nyere Tider, der kan sammenlignes med Spinoza; thi ogsaa han undslog sig for at modtage den Pension, Kong Friedrich d. 2den af Preussen tilbød ham, sigende, at han ikke vidste hvad han havde gjort for den, og uagtet Kongen derpaa sagde: "den Karl er en Nar", saa er det vel sandt, at den der modtager en Pension for intet, vel ikke er en Nar, men heller ingen retskaffen Mand, thi en retskaffen Mand forlanger ingen Løn for intet. Ordene, i dit Ansigts Sved skal du æde dit Brød, bør vel ei altid tages i deres bogstavelige Betydning, men uværdigt er det, at spise det Brød, som man ikke selv, men Andre, have svedet for. Spinoza hadede fra sin Ungdom af Hyklerie, og Skinhellighed, ligesaa meget som han yndede Overbærenhedsaand og enfoldig Andægtighed. Allerede hans Fader, der var en Mand af sund Forstand, havde tidligen lagt hos ham Grunden til denne Tænkemaade, og lært ham at skjælne mellem Skinhellighed og sand Gudsfrygt. Faderen sendte ham i hans tiende Aar til en Kone i Amsterdam, for at indkræve nogle Penge, og da den unge Spinza traadte ind til hende, sad hun og læste i Bibelen. Hun vinkede til ham, at han skulde bie, indtil hun havde endt sin Bøn. Da hun var færdig, optalte hun ham Pengene, og sagde til ham: her mit Barn, ere de Penge, jeg skylder din Fader. Gid du engang maatte blive en ligesaa retskaffen Mand, som din Fader. Han har aldrig overtraadt Guds Lov, og Himlen vil velsigne dig, naar du træder i hans Fodspor. Da hun havde sagt disse Ord, vilde hun putte ham Pengene i hans Pung. Men Spinoza, der fandt hos denne Enke alle Kiendemærker paa Hyklerie og Skinhellighed, som hans Fader havde talet til ham om, vilde tælle Pengene efter hende, hvormeget hun end satte sig derimod, og fandt nu, at der manglede to Ducater, som den andægtige Enke havde ladet falde i et Hul, gjennem en Sprække i Bordet. Han opnaaede kun en Alder af 44 Aar, døde uden Rang, Titel og Formue; men efterlod et udødeligt Navn, som ingen af hine kan opveie, og uagtet intet Academie havde givet ham noget Diplom, skrev han dog næsten classisk Latin.