Københavns Adresseavis, 1770-03-07
Efter denne Daniel Apostols Død blev Hettmans Posten undertrykt, og først bragt i Stand igien af Keyserinde Elisabeth 1750, da hun gav Kofakkerne deres gamle Val Frihed igien, som da paa hendes Recommendation udvalgte hendes Yndling, Kammerherre, Videnskabernes Academies Præsident i Petersborg, og Obristlieutenant ved den Jmaclowiske Garde, Greve Kirila Grigorewitz Rasumovsp til Gluchow, til deres Hettmann. Keyserinden gav til lige befaling, at opbygge Staden Bathurin igien, og derudi et nyt Residentz Slot for Hettmann. Han beholdt hans Keyserindes Gunst indtil hendes Død; men Peter den l. afskedigede ham fra al hans Tieneste. Men da Rasumowsk, var det fornemste Redskab til hans Fald og til den nu værende Keyserindes Ophøvelse paa Thronen, saa blev han af hende confirmeret i sine forrige Værdigheder igien. J Aaret 1764 nedlagde han sin Hettmanns Post, men formedelst hans talrige Familie formerede Keyserinden hans Jndkomster med 100,000 Rubler; og nu forordnede hun en Commission af 8 Raader, nemlig 4 Russer og 4 Kosakker, at føre Regieringen i Ukraine. General Romanzow blev Præses derfor med et Gehalt af 40000 Rubler. Det Russiske Ukraine, som disse Kosakker beboer, ligger paa den østlige Side af Dnieperen. Den strekker sig fra Floden Desina, som falder ud i Nieperen ved Kiow, indtil Floden Samarn, som udgiør Grændseskiellet imellem Kofakkerne og Tartarerne af Crim, men paa den anden Side, fra Nieperen, indtil Floden Dones, eller den lille Don, som beløber sig omtrent 60 Mile i Længden, og næsten ligesaa meget i Breden. Det bliver og kaldet lille Reusland, og bestaaer af begge Gouvernementerne Kior- og Bielogorod. Det er et jevnt Land, som er meget frugthart, af en Mængde smukke Floder og behagelige Skove igiennemskaaret, og rigelig forsynet med alle Fornødenheder. Alle Slags Korn, Frugt, Urter, Tobak, Honning, Vox ere der i saadan riig Mængde, at en stor Deel af Rusland kan blive forsynet dermed. Og da Græs=Markerne ere sammesteds fortreffelige; saa overgaaer det derværende Qvæg i Størrelse alt andet Qvæg i Europa. Floderne giver alle Arter af fortreffelige Fiske og Fugle=Vildt, findes der i ligesaadan Overflødighed. Dette Land fattes intet, for at være et af de rigeste Lande i Europa, undtagen Fælledskab med Søen, og Sikkerhed for Tartarernes Jndfald. Til at afværge og forhindre disse Jndbrud, har Russerne opkastet de saa kaldede Ukrainiske Linier eller Forskandsninger paa Grændserne imellem Ukraine og Tartariet, fra Nieper Floden af lang med Floden Orel, som der falder derudi, opad indtil Floden Dones og den derved beliggende Stad Jzum, hvilke endog i Freds Tider holdes besatte med fleere end 30000 Mand. Endnu en anden Plage i dette Land ere Græs=Hopperne. De fleeste Huuse ere byggede paa Russisk Maneer af Træe. Kosakkerne ere store og velvoxne. De fleeste har krogede høye Næser, blaa Øyne, bruunt Haar, og en god Anseelse. De ere sterke af Lemmer, hurtige, utrettelige, skindsyge over deres Frihed, men ubestandige og elsker Drik. Deres Fruentimmer ere smukke, vel voxne, og ugemeent høflige imod Fremmede. Mænd og Koner gaaer Polsk klædt, indtil Hoved Dragten, som er noget forskiellig fra den Polske. Deres Sprog er en Blanding af Polsk og Russisk, men det kommer det første nærmere, end det sidste. De bekiender sig til den Grædske Religion efter den Russiske Kirkes Grundsetninger; dog findes der og mange Catholiker, samt og nogle Lutheraner iblant dem. Enhver Stad, samt det dertil hørende Distrikt, bliver regieret af en befalingsmand, som de kalder Ottoman eller Attaman. Kosakkerne giøre ingen Tieneste til Fods, men ikkun til Hest. Heele lille Reusland bestaaer af 10 Pukker, som man kalder Regimenter. Men disse ere meget forskiellige. Manget et af dem har over 20000 Kosakker, og intet er under 10000, som i Nødsfald maae slige til Hest. Borgere og Bønder bliver ikke medberegnede derunder. Thi ingen Kosak kan blive en Bonde, efterdi hans Soldater Stand kommer arvelig til hans Efterkommere. Men en Borger eller Bonde kan træde i Soldater=Standen, efterdi begge Deele ere frie Folk og ikke ere Livegne. Regimenterne ere inddeelte i Compagnier, som man kalder Solikskaber. Mangt et Regiment har 12 til 15 Solikskaber, hvoraf eet undertiden er nogle 1000 Mand sterkt. 11. Om de Doniske Kosakker. Disse Kosakker kaldes af Russerne Kosakki Donsky, ere de foregaaende meget lige, samt har og ligesaadanne Tilbøyeligheder og Feyl. De klæder sig ligesom de gemene Russer, til hvis Kirke de og bekiender sig, uden at have megen Kundskab om Religionen. De boer ved DonFloden, fra den Sydlige Bredde af lille Donetz, som flyder Vesten for Staden Guilocka, hvor den falder ud Don Floden, indtil denne Strøm falder ud i det Asowiske Hav. Paa den Tid da de Mogoliske Tartarer bemægtigede sig heele Landet Kapschak, trakte den Deel af Jndvaanerne, fra hvilke de nærværende Doniske Kosakker nedstammer, sig til Bredden af dette Hav, og nedsatte sig paa Dons=Øerne, hvorhen Tartarerne ikke kunde følge dem, da de vare intet mindre end Søefolk. Herfra foruroligede Kopiirkerne Tartarerne ved undertiden udskikkede Partier, og da Tartarernes Magt begyndte at blive svekket og aftage, og Russerne satte sig aabenbare imod dem, saa forsømte Kosakkerne heller ikke, at anfalde Tartarerne med deres hele Magt, og erobrede ved den Leylighed deres nærværende Vaanings=Pladse ved Don. Da Jvan Basilowitz 11. begyndte at blive mægtig, saa begave disse Kosakker sig 1549 under hans Beskyttelse, næsten paa selvsamme Vilkaar, paa hvilke Kosakkerne ved Nieperen begave sig under Polst Beskyttelse. Men deres urolige Naturel forledede dem ligesom hine til ofte at giøre Opstand. Ved den Forfølgelse, som Kosakkerne i Ukraine udstode under Kong Uladislaus sloge sig nogle af dem tilsammen i et Corps af 6000 Mand, og vilde tilbyde Schach af Persien deres Tieneste. Da de kom til de Doniske Kosakker, som vare underkastede Rusland, saa gjorde de dem det Tilbud, at dersom de vilde slaae sig til dem, saa kunde de let overrumple Asow, som tilhørte Tyrkerne. Dette foretagende blev bifaldet og udført. Kosakkerne befæstede Pladsen saa got som de kunde, og anlagde der et Arsenal og Verft for deres smaa Galeier, hvorved de bleve frygt, bare for Tyrkerne. De forsvarede ogsaa Asow 1641 imod Tyrkernes Angreb, men sprængede og opbrændte siden denne Stad, som de ikke troede videre at kunde beskytte, hvorpaa den af Tyrkerne blev opbygget igien, og sterkt befæstet 1672, da Rusland gjorde Paastand derpaa. Des agtet blev den 1696 erobret af Russerne, men i Freden, som blev sluttet ved Floden Pruth 1711 blev den indrømmet Tyrkerne igien. Russerne borttoge den vel paa nye igjen 1736, og satte den i skiøn Stand, men maatte atter forlade den, i Kraft af Belgrader=Freden 1739, og gandske høyfe den. De Doniske Kosakker besidder en Mængde af Stæder, Flekker og Byer, langs med Bredden af Donfloden, men udbreder sig ikke vildt i Landet, efterdi det paa mange Steder, har Mangel paa Vand og Brænde, i Særdeleshed i den meget store Asowiske Ørken. Alle disse Flekker og Byer ved den venstre Bredde af Don, fra Festningsverkerne af, som begynder ved Hariza paa Wolga, og naaer indtil Don imod Staden Tvia, ere befæstede og forsynede med Palisader imod de Cubaniske Tartarers Jndbrud. De nærer sig af Fædrift og Agerdyrkning, ved Leylighed og af at røve fra deres Naboer, hvortil de har stor Tilbøyelighed og Færdighed. De handler og med Fiske og Caviar. De bliver nu omstunder holdte næsten paa selvsamme Fod, som de øvrige Russiske Undersaatter. Enhver Bye har en Øvrigheds Person, som bliver kaldet Tamann, og over Tamænd og Steder regierer 2 Ottomænner, som har deres Residentze i Eierkaski. Denne Stad, som er bygget paa Tyrkisk Maade og til deels paa høye Pæle i Don=Floden er af viid Omkreds, opfyldt med alle Slags Asiatiske Nationer, og driver en stærk Handel. Disse Kosakkers Magt strekker sig omtrent til 40000 Mand. De tiener ligeledes til Hest. III. De Jaickske Kosakker.