Berlingske Tidende, 1787-09-10
Stænderne af Brabant have i Dag faaet Efterretninger af 22de hujus fra deres Deputerte i Wien, hvilke ikke beskrive Udfaldet saa gunstigt, som Privatbreve have afmalet det. Grev von Murray bliver endnu ved at udføre Keiserens Befalinger paa det strengeste. Naar Stænderne ikke hemmeSammenrottelserne og afskaffe Cocarderne og Uniformerne saa skulle Tropperne campere i Staden, i Steden for at de nu i en fugtig Aarets Tid ligge under Telte. For Resten er man og i Bekymring for Desertering, og efter Anseende ere nogle Complotter blevne opdagede. Med de her værend, Tropper skal dog intet af Vigtighed blive foretaget, førend der ankomme Forstærkninger. - Namur skal blive besat med 2 Batallioner saa længe, indtil Krudtmagazinerne ere satte i Sikkerhed. Mange Læs Krudtfade føres daglig bort, og der udfordres i det mindste 1060 Vogne til at bringe alt Krudtet bort fra Namur. - Breve fra Antwerpen melde, at en paa Hollandsk Maade sammenbragt Armee af 6000 Bønder, har forsamlet i Egnen af Hoogstraten. - Hertugen af Ursel, en af de fornemste Stænder af Brabant, der tillige er Keiserlig virkelig Kammerherre og Brigadeer er i Nat kommen tilbage fra sin Reise i Jtalien, og har i Dag første Gang efter de opkomne Uroeligheder været i Stændernes Forsamling. Det heder, at Keiseren har givet ham Overcommanden over den Nederlandske Armee, i hvilket Fald han baade maa tiene Keiseren og Stænderne. Ligesom Borgerne vægre sig ved at aflægge Cocarder og Uniformer, saa have Stænderne af Brabant den 28de hujus erklæret Grev von Murray, at det var Stænderne umueligt at byde middel, eller umiddelbar Hænderne til Opfyldelsen af de foreløbende 7 Punkter, som Keiseren havde forlangt. J den desangaaende Memoire, som de have overleveret Greven, give de tilkiende Nationens følelige Smerte og Bestyrtelse over Keisererens Svar til de Deputerte, hvori Stænderne. eller Undersaatterne beskyldes for at have overtraadt den skyldige Lydighed imod deres Souverain, da de dog i deres ForPrestillinger blot have talet for deres Rettigheder, og Frygten for det nye System var den eneste Aarsag til den almindelige Giæring iblant Nationen. Stænderne bade derfor Greven, at lægge Keiseren paa nye disse Sandheder for Øine, og Lovertyde Ham om, at den elendige Tilstand, hvori Pengenes Omløb og Handelen befandt sig, ikke kunde ophøre, førend alle Sager vare bragte igien i den landsforfatnings "mæssige Orden. Stænderne havde besluttet sig til at afsende Deputerte, og derhos var det blevet dem erklæret, at "alle Bekymringer skulle derved være at ansee som hævede, "Herpaa havde Stænderne ladet sig gefalde Troppernes "Sammentrækning, eftersom Nationens Opførsel i den "Henseende skulde blive betragtet som en Prøvesteen for den"Troeskab. Stænderne og Nationen havde med Rette troet, at Keiseren skulde være tilfreds med disse Prøver, men man saae med Bedrøvelse, at Hs. Majestæt var faldet "paa endnu forskiellige Punkter, til hvis Opfyldelse de umuelig kunde byde Hænderne, hvorfore de vilde være uden al"Ansvar, i Fald der ved de 7 Punkters Fuldbyrdelse skulde "forefalde Uorden. Ligesaa umueligt var det dem og, efter den 59 Artikel af Joyense Entree, at bevilge Skatternes "Vedvarelse og det ringeste Bidrag til Souverainens ForPdeel, førend de skeedte Indgreb bleve afhiulpne.