Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-06-08
Vi komme nu til Hovedstadens Fattigvæsen. Herom har Hr. Secretair Tryde, som ovenfor er anført, udgivet et eget Skrift i Aar; han klager heri over den store Tilvært af de Fattiges Antal i Kiøbenhavn, og Fattigvæsnets Uformuenhed til at afhielpe deres Nød; han dadler Planen for Kiøbenhavns Fattigvæsen, troer at Justitsraad Bærens med flere har ved deres Virksomhed i at udføre den været Aarsag til Fattigvæsnets seenere Forfald; han antager, at ikke Krigen, men at de utidige og uoverlagte Giftermaale er den egenlige Aarsag, til de Fattiges stærke Formerelse (det kan være een Aarsag dertil); han paastaaer, at Fattigdommen ikke kan afhielpes ved at befordre Fabrikvæsnet, og at dette ikke passer for Danmark (det synes dog ikke at være saa upassende i et Land, hvor der ov les flere Levnetsmidler end Landets Jndvaanere kunne fortære, at man anvendte en Deel af disse til at ernære en Hoben Mennesker, som igien kunne forarbeide de Ting, som den jordbrugende Klasse kunde behøve), og han veed ingen anden Udvei til at standse Fattigdommen, end at indskrænke Ægteskaberne, eller at erobre et vildt Land som nye Guinea, hvortil man kunde lade de Fattige udvandre (at gjøre en saadan Erobring behøver man ikke; thi Nordamerica tager imod arbeidsføre Folk med Fornøielse). Forslaget fortiener ellers først at anbefales, naar det var stærke, arbeidsføre Mennesker, som trængte til Fattigvæsnets Hielp, og man ei var i Stand til at skaffe dem et indbringende Arbeide her i Landet, hvilken Undersøgelse patriotisk Jnteresse for sit Fødelands Flor, forbyder at behandle med formegen Letsindighed. At indskrænke Ægteskaber var godt nok, naar det skeer med Forsigtighed og Overlæg, da ellers den endnu skadeligere Utugt derved befordres; det kunde jo være en Betingelse ved Tilladelsen, at de Rygifte maatte finde sig i at udvandre naar de siden bleve Trængende. Men disse Forholdsregler med de arbeidsføre Fattige giøre jo ikke Planen for Kiøbenhavns Fattigvæsen overflødig i Henseende til de øvrige Trængende. Vi ville nu faae at see med hvilket Held denne Plan lader sig udføre ved den gavnlige Forandring, derer foregaaet ved den Kiøbenhavnske Fattigvæsens Bestyrelse, at det nu har faaet 3 gagerede Directeurer, hvilke den specielle Bestyrelse er underlagt; de har i Aar tiltraadt deres besværlige Functioner. Der klages vel endnu meget over Trangen og over Tiggeriet i Kiøbenhavn, men Publikum bør være billig i sin Dom, et saa stort Værk som en Hovedstads Fattigvæsen, hvis Forvaltning endog paa mange Maader staaer i Forbindelse med Statsbestyrelsen, lader sig ikke paa eengang bringe til Fuldkommenhed. Fattig- og Arbeidshuse, Natural-Forsørgelse med egne Huusholdninger, Huusdisciplin, og Tvangshuse, Grundvoldene for al hensigtsmæssig Fattigforsørgelse og Fattigvæsens Politie, lade sig ikke strax iværksætte. – En Bekiendtgjørelse fra Directionen om at et fireaarigt Drengebarn, som var en elendig Krøbling, med hvilket Forældrene gik om og tiggede, og som paa Hs. Majestæts Befaling blev indbragt paa almindelig Hospital, ikke var gjort til Krøbling af Forældrene selv for at opvække Medlidenhed, som Rygtet saade, viser hvor offentlig Tiggeriet gik i Svang, og hvor langt Fattigvæsnet var fra at være saaledes indrettet, at Politiet kunde standse det med Magt.