Viborger Samler, 1847-01-30
London, den 23de Jan. I Gaarsmødet henlagdes paa Bordene i Parlementets tvende Huse de det spanske Ægteskabsspørgsmaal vedkommende Actstykker. J Underhuset læstes anden og tredie Gang samt antoges de tvende Bills om Ophævelsen af Kornlovene og Skibsfartslovene indtil 1ste Septbr. – Derefter fremtraadte Skatkammercantsleren med Regjeringens Resolutioner angaaende Benyttelsen af Sukker i Bryggerierne og Brænderierne. Disse antoges ligeledes af Huset uden Afstemning. Frankerig. J Forsvarstalen for sin Politik sagde Guizot i Pairskammeret: "De franske Charges d'afsaires i Wien, Berlin og St. Petersborg, havde i klare og bestemte Udtryk erklæret: Den spanske Krone skulde forblive i Huset Bourbon. Men tillige havde den franske Politik været forsonlig og eftergivende imod Spanien og England, medens England vedblev at følge en tilbageholdende, ventende, mistroisk Politik ligeindtil der efter Esparteros Fald var Tale om Hertug af Anmale som Ægteskabscandidat for den spanske Dronning. Fra dette Øieblik havde England bestræbt sig for at handle i Overeensstemmelse med Frankerig." Guizot gjennemgik nu alle de forskjellige Ægteskabscandidater, fra Greven af Montemolin, som de østlige Magter havde villet, og Greven af Trapani, som Lord Aberdeen først havde udseet lige ned til Infanten Franciscos Søn, og omtalte de Jndvendinger, man havde fremført imod disse, de Betænkelig heder, Underhandlinger og Jntriguer, der snart havde trængt Candidaterne tilbage, snart atter stillet dem i Forgrunden. Lord Aberdeen bandt sig, for at understøtte en BourbonsÆgteskab; Frankerig renoncerede paa en af Ludvigs Sønners Formæling med den spanske Dronning. Dette tilskrev Guizot strax Grev Flahault i Wien og bemærkede, at naar en Magt fjernede sig fra denne Overeenskomst, var den anden ogsaa ganske fri, at, naar en Koburg atter fremtraadte, fremtraadte atter Hertugen af Aumale. (Denne unge Prinds, der nylig har fyldt sit 25 Aar, og saaledes indtaget sit Sæde i Pairskammeret, deeltog i Husets Skoggerlatter). - J Sommeren 1845 gav Frankerig, England et Beviis paa sin Tillid, ved at lade Hertugen, af Aumale indgaae Ægteskab med en neapolitansk Prindsesse. Nu kom det andet Besøg i En, hvor Aberdeen Jntet havde at indvende imod Hertugen af Montpensters Giftermaal med Jnfantinden, men hvor Frankerig lovede at vente med dette Ægteskab indtil Dronning Jsabella havde directe Arvinger. Efter nogen Tids Forløb hørte man paa en foruroligende Maade tale om Hertugen af Koburg. Tillige foreslog Spanien til samme Tid et samtidigt Ægteskab imellem Dronningen og Trapani, og imellem Infantinden og Hertugen af Montpenster. Frankerig vægrede sig aabent og bestemt, men formanede tillige Bresson (den franske Gesandt i Madrid) til at være paa sin Post, og, saafremt han var vis paa at Bulwer (den engelske Gesandt i Madrid) arbeidede for Hertugen, af Koburg, at beile for Montpenster om Dronningens eller Infantindens Haand. Da Ministeren Narvaez, der udmærkede sig ved sit redelige Sindelag og sin Aabenhiertighed med Hensyn til Frankerig, faldt, tilbød det nye spanske Cabinet Hertugen af Montpenster Dronningens Haand. Frankerig gav et afslaaende Svar. Men man erfarede tillige, at Madrider=Hoffet havde i Lissabon gjort en Ko burg Meddelelser, som understøttedes af Bulwer. Hoffet i Madrid vilde for Dronningens Vedkommende et Giftermaal, som forbandt Thronen med en stor Stat, vendte sig altsaa til en Koburg, efterat Frankerig endnu engang havde afslaaet det en Prinds af Huset Orleans. Da Frankerig udtalte sin Forbauselse, desavouerede Lord Aber den Bulwers Forhold. Da derefter senere Lord Palmerston havde indtaget Lord Aberdeens Plads, havde han (Guizot) aflagt enhver Lidenskab; han vilde heller ikke bebreide den engelske Minister for Uredelighed og Troløshed. Saadanne Bebreidelser passede sig ikke i disse store Stats stridigheder; jeg erklærer saadanne Bebreidelser om Uredelighed for ligesaa usle som feige." Men den Opposition, som Lord Palmerston havde lagt for Dagen i Lord Aderdeens Politik imod Frankerig i Tahiti, Grækenland, Marocco og Spanien, maatte byde Frankerig Forsigtighed. Forgiæves ventede man nu paa, at Lord Palmerston skulde udtale sig offentligt eller diplomatisk. Endelig forespurgte Frankerig sig, og foreslog en fælleds Optræden i Madrid til Fordeel for en Søn af Jnfanten Francisco de Paula. Tre Dage senere erholdt Guizot en Depesche, der allerede var afsendt til Madrid, førend den meddeeltes Frankerig, og i hvilken en Hertug af Koburg stod øverst som Ægteskabscandidat; tillige indeholdt denne Depesche et Angreb imod det i de sidste 3 Aar i Spanien herskende System. Det Forslag derimod, som Guizos havde gjort den 20de Juli med Hensyn til Infantens Sønner, forblev i 5 Uger uden Svar. Efter en saadan Fremgangsmaade gav nu Guiset Bressøn Fuldmagt til at handle, dog med stadigt Hensyn til hvad man havde lovet i En og hvad man skyldte Spanien. - Den 28de Aug. lod Bresson sætte i Ægteskabscontracten: "Hertugen af Montpensiers Ægteskab vil – saasnart det kan skee – slutte sig til Dronningens Giftermaal, og først den 4de Septbr. tilstilledes Bresson befaling om at afgjøre det endnu aabent holdte Spørgsmaal og anordne begge Formælingernes Samtidighed. – Jntet Ord om hvad senere paafulgte. Frankerig har ligeindtil det sidste Øieblik fuldstændig handlet i sin fulde Ret, opfyldt sin Pligt, og er endog gaaet videre end streng Pligt bød. "Spanien bifalder Giftermaalet; i England hersker der en alvorlig Misfornøielse. Men jeg tager ikke i Betænkning at paastaae: at, naar vi gjøre to Ting, naar vi paa den ene Side ikke forandre vor Politik, og naar vi paa den anden Side udvise en fast Opførsel, og paa en passende Maade forsvare, hvad vi have gjort, og afholde os fra enhver Imode komst, fra enhver Concession, da vil Englands Misfornøielse kun vedvare i kort Tid. Denne Misfornøielse vil svinde for de alvorlige, høiere Jnteresser, som man ligesaa godt indseer i London som i Paris. England og dets Regjering have to store Jnstincter, Retfærdighed og Nødvendighed. Det engelske Folk er et agtværdigt Folk, det agter Ret, det veed at finde sig i Nødvendighed. Lader os kun stedse stille os, støttende os paa vor lovlige Ret, ligeoverfor det, og vi ere sikkre paa, at den gode Forstaaelse, at de gode Forhold til det ei ville blive afbrudte".J de Deputeredes Kammer er Beretningen om Nedsættelse af Jndførselstolden paa Kornvarer allerede læst. Muret de Boeds Amendement forlanger en Præmie paa al Kornindførset i Havnene ved Atlanterhavet; Courtois's Amendement indbefatter i Toldfriheden alle Bælgfrugter, og Grønsager og Blanams Amendement vil, at Loven skal gjælde indtil den 30te Septbr. d. A.