Extraordinaire Relationer, 1721-03-01
Samme Dag haver Hans Kongl. Majest. ladet udgaae sit allernaadigste aabet Brev om Sørge-Klæder i Kiøbenhavn formedelst Hendes Majests. Dronningens Død af den allernaadigste Jndhold, at, enddog Hans Kongl. Majest. ikke tvifler, at alle og enhver af Undersaatterne jo over Hendes Majests. den Høy salige Dronnings Dødsfald drager med Hans Kongl. Majest. og det Kongl. Arve-Huus et Christeligt og Pligtskyldigt Medlidende, saa vil Hans Kongl. Majest. dog derforuden have alle og enhver af Hans Kongl. Majests. høye og nedrige Betientere, som i Kiøbenhavn residere, eller sig der opholde, saavelsom Magistraten Aar 1721. ten og fornemme Borgere her sammesteds, og ellers andre, som ville, og det kunde formaae, allernaadigst anbefalet, at de til slig deres allerunderdanigste og Pligtskyldige Medlidenheds Tegn, saa og den Høysalig Dronning og Hans Kongl. Majest. til aller underdanigst Respect paa et Aars Tiid fra den 15 Martii at regne, skulde klæde sig selv og deres Tienere med sorte SørgeKlæder. Herforuden har Hans Kongl. Majest. allernaadigst ved en Forordning af samme Dato behaget at lade befandt giøre, at, saasom denne sørgelig Tilstand ingen Lystighed sømmer, saa har Hans Kongl. Majestet allernaadigst for got anseet, over begge Rigerne, Danmark og Norge at lade forbyde, at ingen af Undersaatterne paa et Aars Tiid, fra dend 15 Martii 1721 at regne, maae under vedbørlig Straf nogen Spil bruge, men alle Brylluper eller andre Vertskaber skal imidlertid uden Spil forrettes. Desligeste skal og med Orgelverk og andre Musical Jnstrumenter udi Kirkerne opholdes, saa længe denne Sørge-tiid varer. Den 17 er udkommen Hans Kongl. Majests. allernaadigste Forordning om Told-Seglenes Brydelse paa Skiberommene ofver alt i Danmark og Norge af den allernaadigste Jndhold, at eftersom Hans Kongl. Majest er kommen udi Erfaring, hvorledes Seglene, som Told-Betienterne sette for Lugerne paa de med adskillige Vahre tilladte indkommende og udgaaende Skiberomme, ligesaavel paa andre Stæder udi H. Kongl. Maj. Riger og Lande, som her udi denne Kongelige Residence-Stad Kiøbenhavn, tit og ofte, enten af Skipperne, Skibs-Folkene, eller andre Uvedkommende, skal blive opbrudte, da dog saadanne Segls Brydelse og Aabnelse er Hans Kongl. Majests. Told Betientere allene anbetroed: Da til at forekomme den Afgang og Skade, som saadan Underslæb udi Hans Kongl. Majests. Told-Rættighed kunde foraarsage, haver H. Kongl. Maj. for got befunden at anordMartii Maaned anordne og befale, saasom H. Kongl. Maj. og hermed alvorligen anordner og befaler, at alle og enhver udi Hans Kongl. Majest. Riger og Lande Danmark og Norge, samt der under sorterende Provincier, som sig i ovenskrefne Maader forsee, skulle (efter Hans Kongelige Majests. derom for denne Kongelige Residence Stad Kiøbenhavn de Dato 2den Maji 1702. allernaadigst udgangne Forordning) uden Forevending tilforpligtede være at betale Et halvt hundrede Rigsdaler hver gang noget Told-Segl. saaledes paa u tilladelige Maade findes at være forsetlig aabnet, og det for Seglets Brydelse alleene, om endskiønt ingen Svig ved Varenes Jnd- og Udskibning er skeet; Hvilke Straf-Bøder Skipperen, eller den, som øverste Commando udi Fahrtøyet haver, imod Regres til den eller de Skyldige, skal være tilforpligtet straxen at aflarere. Med Pengenes Deeling forholdes i alt efter Told-Ordonancen. Dend 20 i denne Maaned blev Færøernes Beseyling paa Cammeret imod en aarlig Afgift erleggelse opbuden til Auction. disse Øer ere nogle høye Klipper eller Bierge udaf den haarde steen, dog med Jord mest allervegne en alen eller mindre Tyk bedette, hvoraf ei allene voxer overflødig Græs, men endog Korn. Folket boer mesten ved Søe-Kanten, hvor der er lavest, de fleeste Boe udi Viger, fjorder og Hauner, og haver hver Mand ved sin Boepæl en indhegnet Mark til Korn og Høe-Viering, Øerne nevnes følgende. 1. Fugløe, som er 3 fierding vegs lang og 2 bred, med en Viig, kaldet Hattervig. 2. Svinde, som bestaar af 2 høye og lauge Bierge, ungefær 1 1/2 Miil lang, dend Beboes ikkun udi Midten. 3. Widderøe eller Widde er 1 1/2 Miil lang og 3 fierdingvegs bred, er fuld med høje Bierge. 4. Bordøe en underlig Øe, i sin Skikkelse som en Greb, paa den Nordøst og Østre side gjør dend en sikker Havn mod alle Slags vinde, og haver 3 indløb; men eftersom ved det Syndere og Østre udløb sammenskyde 3de hukker, og Grunden under Vandet Aar 17. det er Ujefn, foraarsager det en Malestrøm, der omdreier de derover farende Baade, ved denne Øe er en sikker Haun kaldet Klak og 2de Viiger, Arnefiord og Bardeviig. 5. Kunøe er en lang og smaal Øe ungefær 1 1/2 Miil lang og 1/4 bred og er et langt spitz Bierg. 6. Kalsøe er lidet lengere og bredere end Kunøe; mellem disse 2de Øer løber en Fiord 1/2 Miil bred, som er aaben fra Synden til Norden, og kand Skibe sikker gaae derigiennem. 7. Østerøe bestaar af mange lange Udhukker og Viger, paa den Østre side ere 5 Fiorder Fundingfjord, Andefiord, Fuglefjord, Gotevig og Lammehausvig, ved den Syndre side er Skaale fiord og der ved en Havn, kaldet Kongshavnen, fordi de Kongl. Krydsere sig der udi de ældre Tider opholdte, denne Øe er 5 Miile lang men ulige bred fra 1/2 til 1 1/2 Miils vey. 3 Nolsøe, en Miil lang, og halfanden fierding bred, har en god sommer havn. 4. Strømøe, 6 Mille lang, og 2 Miile bred, er dend største Øe, dend er fuld af mange høye Bierge, hvoriblandt, Skielingsfield er bekandt af de Søe-Farende, der ere adskillige Haune, paa dend Østre side er Thorshavn, en liden, dog god Havn, hvor dend almindelige Kiøbmands-Handel skeer, dernest Kolbach og Kiøllefjord, sampt Thors og Qval Wiig, for Norden er Haldersvig, og for vesten Vestmanhavn. J. Waagøe er 2 Miile in diametro, er Biergefuld, den har 2de Viiger, kaldet Niid og Søe-Vaage, ved denne sidste ligger Thindt og Gaaseholmen. 19. Myggenes 3/4 Mille lang, og 1 1/2 bred, et høyt Land, hvor og mand ikkuns paa et sted kand opkomme, derved er Myggenesholm. 12. Holter er ikkun 1/2 Miil lang og 1/3 bred. 13. Hestøe, 1/2 Miil lang og 1/4 bred, et høyt Land. 17 Sneide er 2 Miile lang, og 1 Miil bred, derved ligger en Holm, kaldet Throlhovet, hvor der er vilde Øxen og Faar. 14 Skuøe, 3 fierding lang, og 1 bred, er et høyt Land med høye Forbierge. 18 Store Diemen mest rund, og en fierding udi sin diametro, er meget høy, dog slet og Grøn ovenpaa, dertil er ikkuns en udgang, og ved 30 Mænd kunde en stor magt udeholdes, 16. lille Diemen er et ubebygt, høyt og spitz Bierg, derpaa gaar vilde Martii Maaned vilde faar. 1. Sønderøe, 5 Mille lang, og 2 Miile bred, er Biergefuld, for Østen ere 4 Viiger, nemlig: Qvalviig. Qvallde Trungesvaag med Havnen Punthavn, og Vaagsfiord med Havnen Lobre. Disse Øer og Holme ere alle beboede, undtagne Tuit og Myggenæs Holmen, Throlhoved og lille Diemen; herforuden ere 3de Holme nemlig: Høfvigsholm, Kirkebøeholm og Sumbøeholm, under Landet ere 2 Klipper, som særdeles tages i agt, den eene kaldet Biskopen og den anden Muncken, ved hvilken sidste er en farlig Mallstrøm, der i stille veyr trekker Skibene til sig, og staae dem op i Mærset, saa at mand ei kand raade Skibet, førend Strømmen sagtes. Og er saaledes Færøerne 15 Miile lange og 10 Mille brede. Landet skal i sig selv være meget Frugtbar, dog kand en bonde ej saae meere end en til 2 Tønder Korn, men paa mange stæder bekommes igien efter en Tønde Sæd, 20 til 30 Tønder fornemmelig, i de Sy derlige Øer, hvor de ei behøve Tilførsel af Korn, dog saaes ey andet, som kommer til Fuldkommenhed, end Byg, derimod er Græsgang desto større, og er Græsset paa særdeles Stæder saa overflødigt, at derpaa fædes Vinter og Sommer Øxne, hvilke Stæder dog gemeenlig vende imod Norden; Jorden giødes gemeenlig med forraadnet Tang, Træer voxer der ikke, uden nogle faae Enebær-Riis og smaae Pile-buske, Frugt-Træer ville ei der arte sig. Køerne gaae ude om Vinteren, indtil formegen Snee falder, Qvæget er lidet dog fedt og Hestene smaae, dog sterke, de gaae ude baade Vinter og Sommer, Faarene gaae og altid om Vinteren ude, Kommer der sterk Snee, giennes de ind af Hyrden i en Fold med et Gierde omhegnet af Græs tørf. Naar de søge at tage Faarene enten til at slagte, eller for at tage Ulden af dem, da drives de ind i et Hul, og jages efter dem med visse dertil afrettede Hunde, og udi disse Faar bestaar Jndbyggernes største Rigdom. De underholde 100 til 500 stykker, ligesom deres Formue tilstrekker. Jblant andre Fugle er der i Landet og Eyder, Handen er bruun og samme Farve har og Hannen, indtil den vordet Aar gammel, da den næsten vorder hvid; Af den Aar, 171. ne Fugl faaes Ederduun, hvilken Eideren plukker af sit Brøst, og legger i sin Reede, og disse opsamles, naar Fuglens Unger ere udlagte; Den Duun, som paa andre Tider af Aaret plukkes, duer slet intet. Herforuden fanges ved disse Øer Fisk udi Overflødighed, den meeste, som faaes, er Torsk, Kuller og Helleflynder, særdeles faaes et Slags smaa Sey i saadan Overflødighed, at Hauner og Viger undertiden dermed opfyldes. Torsken staar gemeenlig paa visse platzer eller grunder i Havet. De faar og mengde af Sæl-Hunder, hvor af een deel opholde sig udi Fiorderne, og eendeel ved Havsiden, hvilket sidste Slags gemeenligen ere saa store, som en Oxe eller Koe, saa findes og under Landet adskillige Slags Hvale. Disse Øer ere, som en dependentz af det Norske Rige, under Dronning Margretis Regiering indlemmede den Danske Crone. Jorden der i landet dyrkes, og deeles udi Marketal, Markerne ere afdeelte i alne, og ved en Mark forstaaes 320 qvadrat alne, en Mark Jord regnes for 16 Færrøeske Gylden, og derefter deeles den i smaae Jord parter, at det gaaer ud paa 5 Skind Jord, det er Jord for en Rixmark. Jorden pløyes ikke, men graves, de stikker Jorden sønder med Spader, i stæden for at Harre den, i stæden for Trumle, klap ver de Jorden til med brede Træer, deres Agerjord hviler 8 a 10 Aar, dog bærer den Aarlig græs. Kornet skiere de af med en Knif, og plukke hver Ax af Straaene, Axene tørkes paa en Kølne, siden Kornet ej kand Moenes; og Qvindfolkene træde Axene sønder med deres bare Føder i stæden for at Terske. Deres Kiød tyrke de Usaltet i Vinden ligesom og Stokfisk, hvilke de ophengeudi vindige Huuse, hvilke ere saaledes gjorte, at paa siderne ere halve Fiele paaslagne, toe finger bred fra hin anden, at Luften desbedre kand trenge igiennem. Nogle salte og deres Kiød lidet, og siden tyrke det; de bruge Udmaaling udi deres Udspisning til hver maaltid, en Karl faar dobbelt imod en Pige, de tilveger enhver 21. Uld at Spinde om Dagen, og 2 s. spundet Uld at Binde et var Hoeser af om Dagen. Landet haver en Foged og er afdeelt i 6 Sysler, nemlig: Norderøe, Osterøe, Strome, WaaWagøe, Sandøe og Suderøe. Retten holdes en gang om Aaret, og det er Vaarting, de rette sig efter Norges Lof, dog have de derhos en særdeles om Faarerne kaldet Seide Brevet hvilken 1040 er udgivet af Kong Haagen udi Norge. Udi de ældre Tider for Friderici 2dens Regiering have eendeel der i Landet eyet deres egne Fartøyge; de Hamborger have først, og siden de fra Bergen, med Kongelige tilladelse der havt deris Handel, siden blev et vist Compagne Jndrettet, og samme incorporeret det gamle Jslanske. Med dets ophævelse 1662 er Landets Commerce overladt Hans Excellentz Hr. Statholder von Gabel. Der i Landet handles ey med Penge, men Vahre for Vahre, hvilke anslaaes udi færøiske Penge, nemlig: Skind og Gylden, et Skinder saameget som 4 Skilling Danske, en Gylden er fem Mark Danske 20 Skind eller en Vaagfisk, og Bestaar en Vaag af 36 Skaalpund. Landet haver i de Catholske Tider havt sin egen Biskop, men nu hører det under Sædlands Stift; Clericiet bestaar af en Provst og sex Præster, og bestaar disse 7 Præstegield af 39 Kirker nemlig: I. Vederøes kald med 6 Annexer, II. Næs Sogn med 6 Annexer. III. Thorshavn med 3. IV. Koldefiord med 4. V. Midvaag med 4. IV. Sandkirke med 4 og VII. Qvalbøe med 5. Annexer, dog ere disse Kirker ikkuns smaae, og af Fiele opbygte, undtagen Thorshavns, som er gjort af heele Bielker. Udi Landet er og en Latinsk Skole.