JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Indenlandske Efterretninger. Den 20 d. M. døde her i Kjøbenhavn Over ceremonimester Hans Wilhelm Warnstedt, i en Alder af 76 Aar, en Mand af oplyst og liberal Tænkemaade. Allerede for mange Aar siden havde han i et langt Tidsrum været Directeur for det Kgl. Skuespil, og paa denne Post erhvervet sig almindelig Høiagtelse og Almeenyndest. Under hans Bestyrelse var det, at vort Theater synes at have opnaaet sin Culminationspunkt, især var det ved hans Opmuntring, at vi fik en Frydendal og flere udmærkede Skuespillere. Efterat han i en Række af Aar havde været Theaterbestyrer, blev han udnævnt til Gesandt ved Neapels Hof, i hvilken Charge han fungerede endeel Aar. Efter sin Tilbagekomst til Kjøbenhavn blev han udnævnt til Overceremoniemester. Hans Familie kom herind i Frederik d. 3dies Tid, da den udmærkede sig i Krigen mod Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Ved Trinitatis Kirkes Jstandsættelse til forestaaende Reformationsfest er Stakitværket ud til lille Kjøbmagergade blevet paa ny rykket saa langt ind, at Rundetaarn er kommet til at staae ganske frit. Portalerne ud til Landemærket er i ægte gothisk Smag, nemlig i spidse Buer. Ogsaa Taarnet oppudses nedentil. Med Kirkens indvendige Oppyntning er man endnu ikke ganske færdig; men den bliver meget smagfuld. Prækestolen og den Kongelige Stoel blive betrukne med rødt Fløiel, rigt broderet og besat med Guld. Ligeledes gjøres et nyt, meget pragtfuldt Alterklæde. Kirken skal kunne rumme 1200 Personer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
J denne Tid ligger her ved Stranden Skibe med Frugt fra Øland. Paa Søndag giver Kammermusicus Fischer. fra Berlin en stor Concert paa det Kgl. Theater. Priserne for billetterne ere Parket 4 Rbdlr., Parterret 9 Mk., første Pladsloge 4 Rbdlr., anden Pladsloge 3 Rbdlr., Galleriet 2 Rbdlr. Logerne forholdsviis. Figurerne i Springvandet paa Gammeltorv ere blevne ægte forgyldte og Bassinet, hvor Vandet og Guldæblerne springe, opmalet. Noget, som man nu igjen temmelig hyppigen seer i Kjøbenhavn er - Abekatte, der hjem bringes med Skibe fra Ostindien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Tvende Personer, Jacob Schult og hans Kone Malene Friederichs, i Landskabet Sønderdithmarsken, vare for simpel Mordbrand, ved den holst. OverKriminalret dømte til at halshugges med Øxe. Forbrydelsen foregav Schult at have begaaet forat bevæge sin Leietager til at flytte bort, og Konen overtalede han ved gjentagne Begjeringer til at antænde Jlden, for at han derefter kunde befrie sig med Eed, hvilken efter hans Forsikring ei blev æsket af Qvindfolk. Efter Rettens og Kancelliets derom gjorte Jndstilling ere de Begge benaadede med Livet, imod at Jacob Schult, som et farligt Menneske, kagstryges og hensættes til FæstningsArbeide paa Livstid, og Malene Friederichs, der har de meest anbefalende Skudsmaal om sin forhen førte ulastelige Vandel, for sin Livstid indsættes i Tugthuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Efter at Redacteuren af Slagelse Avis har meddeelt den i forrige Numer af Skilderiet leverede Skrivelse fra Aarhuusegnen af 17 October. tilføier han: "Beretningen kommer fra en sikker Kilde, og fra en saare agtværdig Mand, om dens Sandfærdighed tvivler han ingenlunde; men derimod maae han anmode sine Læsere om, paa ingen Maade at troe, at det har været et menneskeligt Væsen, som har viist sig paa Havet; der gives Søedyr, som have megen Liighed med et Menneskes Udseende, især naar man ikke kan betragte dem nærved, eller med roelig Opmærksomhed; dertil høre især Søebjørnen (Phoca Ursing) og den saakaldte Søeabe, som Steller saae paa Kysten af Amerika, og som ligeledes viiste sig med Legemet høit over Vandet, og stod en temmelig Tid over det, formodentlig har det været dette Dyr. Mærkeligt er det vist nok, at det viser sig i vore Farvande, da det hidindtil kun har viist sig imellem Asien og Amerika, men ved den Forandring, som i Aar er skeet med Jisen omkring Polen, bliver et saadant usædvanligt Phænomen ganske begribeligt. - J 1814 meldte man ligeledes fra England, at man der ved Kysterne havde seet en Havfrue, kort for en Storm, hvis Overdeel saae ud som et Fruentimmer, Huden syntes at være meget hvid, Kinderne meget røde; Haarene vare meget lange og fortagtige, men Underdelen lignede fuldkommen en stor Fisk, Dyret sad en Tid oppe over Vandet, og hvæsede som en Gaas; endelig lagde det sig ganske stille paa Overfladen af Vandet, og svømmede bort. Men kun Børn og Fiskere havde seet denne Skabning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Mariboe, den 21de October. Natten imellem den 17de og 18de October frøs det saa stærkt med Riim, at der laae tyk Jis paa Vandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Til Markedet i Rødbye indfandt sig en stor Deel Sælgere, men kun faa Kjøbere. Af Mangel paa Penge syntes tildeels en almindelig Modløshed at herske. Veiret var, som det er hver Dag, saare skjønt. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Odense, den 21de October. Slagelse Avis har ingen Regn havt paa Syvsoverdagen, og vil derfor ikke troe paa den gamle Bondepraktika; men her i Fyen faldt dog den Dag Regn paa sine Steder, og hvor den ikke faldt saae Luften dog ud efter at vilde give Regn. - Her i Odense Jordedes igaar en gammel Kone, 100 Aar gammel, og ved Kierteminde skal leve en Kone, som kan mindes den forrige Reformationsfest, nu 109 Aar gammel. (Jversens Av.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Viborg, d. 18de October. J Formiddags Kl. 9 1/2 opkom Jld i den her ved Byen beliggende Veirmølle, der for faa Aar siden opbygtes af afg. Borgmester Justitsraad Vissing, og nu tilhørte Bygmester Stilling her i Byen. Da det var Torvedag og Møllen kun havde ubetydelig Søgning, vare ingen Folk der tilstæde. Eieren, som boer i Byen, var fraværende og reist til Aarhuus, saa at Jldens Aarsag ikke vides. JnDen Kl. 11 var Møllen, bygt paa hollandsk Maade, ollerede faldet; samt det nærved staaende straatakte Huus til Folkekamre og Stald &c. Skjøndt der var Jld i et straatakt Halvtag, som Vinden har paa, blev dog Taget afrevet og Huset ganske uskadt, ligesom og Vaaningshuset, Hestemøllen og nok en Længde Nordvest i Gaarden, ved Hr. Kammerjunker Herredsfoged v. Bülows, Cancellie sekretær Borgmester Gundelachs, den herværende Skole af Jægerkorpset, mange Jndvaaneres og Brandvæsenets kraftige Medvirkning blev ubrændt, men endeel Tagsteen afreven. At Vinden i Førstningen ikke blæste, var en stor Lykke for Byen. Møllestenene sprang i Heden og bleve knuste; den svære Axel dreiede sig rundt og Jern gaffelen krummedes i Heden. - Natten til den 17de October frøs det meget stærkt her, med sydlig Vind. J Nat derimod og i Dag (18 Octbr.)er det blidt Tøveir – Blandt de mange Prøver paa, hvor meget man paa ulovlige Maader, søger at berige sig, er vist nok den, at eftergjøre Statens Papiirspenge, og, mere farlig end andre Tyverier og Snyderier, fordi Hemmeligheden dermed er forbundet og især, fordi slige falske Sedler, naar de ere vel gjorte, lettelig skuffer Almuesmanden og den i Tegning og Skjønskrivt ukyndige Statsborger. Her ved Viborg Amtstue har Avisens Udgiver nylig seet en falsk Hundreddalers Rigsbankseddel, der er overmaade skuffende, stukket i Kobber og i det Hele saavel gjort, at man nødvendig maa have en rigtig Hundreddalers Seddel ved Haanden, for at opdage Bedrageriet; thi, det største Særkjende er det 8, hvormed Ordet Banken i første Linie er stukket, der i den nedre Deel af Bogstavet er noget videre end de ægte; men det kan ikke sees, uden man har en ægte at samholde den med. Navnene i Underskrivterne ere heller ikke vel trufne. - Endelig mangle Vandmærkerne eller de i Papiret anbragte Vaabner m.m. Noget saadant er ridset bag paa med en spids Naal, men ved at holde den for Daglyset, sees, at det er gjennemskaaret. Stemplerne mangle og Forresten er den trykt med Sværte og kan altsaa ikke udtørres med en vaad Finger, som de falske 50 Dalers man i Fjor havde her, der vare skrevne med Tusk. Amtstuen har og falske stukne 10 og 5 Dalers Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
(Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Kjøbenhavns Børs d. 24 October. Cours. Hamb. 2 M. 413, a vista 420. Amsterdam 2 M. - , a vista . London 2 M. - Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 426. Specier solgtes til 26 Rbmk. 8 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 106 pr. 100; Oblig. 93 1/2 a 94. Norske Rigsbanksedler 24 1/2 Dito Species. - Svenske Sedler, Mk. 10 s. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Blandede Efterretninger. For Fyrst Joseph Ponatowsky skal nu i Warschau oprettes et Monument, hvis Forfærdigelse er overdraget til vor Landsmand Thorwaldsen, der for den Sum 6000 Ducater har lovet at støbe Fyrstens Billede i Malm og levere det færdigt inden 12 til 15 Maaneder. Konstneren foreslog at fremstille Fyrsten i romersk Costume, men Vedkommende ønske heller at see ham i Nationaluniform, hvilket nu med det første vil blive afgjort. Det vilde være besynderligt om man her vilde gjøre sig skyldig i et Feilgreb, som man saameget har lastet ved Statuer i Berlin og Paris, hvor Heltene, endog sees med Alongeparyker paa Jøvrigt fortjener det at anmærkes, at Thorvaldsen ikke, som udenlandske Blade ved denne Leilighed udtrykke sig, er en Jslænder, men født (1772) ombord paa et Skib, der var underveis fra Jsland til Kjøbenhavn. Han er i egentlig Forstand undfangen i Jsland, født paa Nordhavet, og opammet, opdraget og dannet til Konstner i Kjøbenhavn, og fuldkommen uddannet i Rom. Jsland og Danmark kappes saaledes om hans Fødsel, Kjøbenhavn og Rom om hans Dannelse. Men det Sprog, hvori han først lærte at stamme Moder - var Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
J et i Leipzig udkommet Skrift: Luther und seine Zeitgenossen - von re, fordeelagtigt recenseret i Allg. Lit. Zeit. No. 192 f. d. A., fremsættes følgende: "Da al Forening af Protestantismus og Catholicismus, som saadan er en tom Chimære, hvilken man desuagtet ikke ophører, at foregjøgle de Enfoldige, saa vilde det være at ønske, at til Reformationens fjerde Jubelfest: al bedre, luttret Religion kun maatte være den ene, som Fornuft, Pligtsfølelse og Moralloven (ligesom og den luttrede Christendom) tilraaber os; dertil hielpe os Han, der elsker alle sine Børn, og sikkerligen ikke vilde, at af de 1000 Million Mennesker, der beboe Jorden, kun 175, som Christne, af forskjellige hinanden modsigende Bekiendelser, skulle fremfor 825 Millioner Muhamedanere, Confucianere have noget andet Fortrin i Kundskaben om oversandselige Begreber, end det deres Cultur, Forstand og - Eftertanke giver. Amen!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Dette Aars Messe i Leipzig lover at falde meget godt ud. Engellænderne have afsat overordentlig Meget, og endskiønt de sælge til saare lave Priser, kommer dog ogsaa den store Hobs Fordomme dem meget vel tilpas. De sachsiske og schweizerske Fabricanter afsætte ligeledes mange Bomuldsvarer. Silkevarerne ere meget dyre; fiint Klæde har fundet megen Afsætning, men til grove findes næsten aldeles ingen Kjøbere. Fabricanterne ere tildeels selv Skyld deri, fordi de s. Ex. levere blaat Klæde, som ikke søges, og ikke bouteillegrønt, brunt &c., som nu er meest afsætteligt. Læder staaer i meget billig Priis, Colonialvarer i den gamle: Caffe 8 Gr., Sukker 9 Gr.; Riis er siden nogen Tid bestandigt stegen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
J Engelland er nu Overflødigheden af Penge saa stor, at Statsfonds stige. – Engelske Officierer vedblive at tage Tjeneste hos Jnsurgenterne i Sydamerica, og da dette er blevet dem forbudet under Tabet af deres Gage, saa lade de sig permitteere, for i saakaldte egne Forretninger, at tage til Ost- og Vestindien. - J Laquira skal være ankommet en spansk Brig fra Cumana, med endeel Fanger af begge Kjøn, og deriblandt en smuk ung Pige, der var dømt til, at begge hendes Hænder skulde afhugges hende, fordt hun havde hjulpet at brodere en patriotisk Fane.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
(Af den Norske Rigstidende.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Ved aabent Brev af 1ste Octbr. har Hans Majestæt sammenkaldt det Svenske Riges Stænder til en overordentlig Rigsdag i Stockholm den 20de Novbr. 1817. J Brevet anføres, at Høistsamme med Uro har erfaret den betænkelige Stilling, hvori endeel Disconto- Indretninger i Sverrig nu befinde sig. Hvorvel - hedder det disse Jndretninger ikke afhange af Vor styrende Magt, og derved savne et umiddelbart Sambaand, med den Os tilkommende indre Forvaltning, have Vi dog anseet Opretholdelsen af deres Credit at være saa uvilkaarligen forenet med hver Medborgers Ret og den almindelige Sikkerhed, at Vi, til denne vigtige Sags Behandling, have fundet fornødent, at sammenkalde Rigets Stænder, for at de, som selv ere Stiftere af disse Jndretninger, kunde vedtage de virksomste og sikreste Midler til Opfyldelsen af deres Forpligtelser. Ved Kundgjørelse af samme Dag har Hs. Kgl. Majestæt erklæret, at den Forlegenhed, hvori Malm Disconto Indretning befinder sig, erfares at reise sig fra utilbørlig Forvaltning, og at Pengehjelp, af Hs. Majestæt og Kronen ei videre kan gives saasom den ei vilde have den Virkning, som Hs. Maj. havde havt grundet Anledning til at formode.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Skrivelse fra Norsk Skipper Chr. Scheel, dat. London den 25de September: "Jeg fik midt paa Doggerbank den 21de Septbr. mod Aftenen at see to Seil, hvoraf det ene var en Brig og det andet en tremastet Skonnert af en besynderlig Skikkelse. Der kom paa samme Tid en Norsk Brig imod mig, hvilken jeg praiede, for at faae Underretning om de to Skibe, han havde passeret forbi, men Capit. Backer fra Holmestrand, som førte Briggen, kunde ingen Oplysning give, da han ikke havde talt med dem, og de intet Flag havde til. Han formodede blot, at det var en Tyrkisk Corsar, og at Briggen var en Eutterbrig. For at undgaae dem forandrede jeg Cours, da det blev mørkt, men traf alligevel Kl. 10 om Aftenen den 21de Septb. lige paa dem. Briggen skjød et Musketskud, og jeg løb lige under den, og blev paa. Engelsk spurgt, hvor jeg kom fra, og hvor jeg skulde hen (dog Engelsk kunde jeg paa Sproget høre han ikke var). Efterat have givet ham Svar, tillod han mig at fortsætte Reisen. Jeg omtalte dette paa Londons Bors, og blev da anmodet om at gjøre Forklaring derover paa Lloyds. Der tvivlede man aldeles ikke paa, at det jo var en Tyrkisk Corsar, da der fra Christiansand var indløben Efterretning om, at en lignende Krydser havde viist sig udenfor Fahrsund. Samsøes Grav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
J de Dødes fredelige Have vandred jeg at søge tabte Ro; "Snart maaskee blandt disse dunkle Grave skal dit arme trætte Hjerte boe; Jntet Monument om dig skal minde, ingen Taare paa din Gravhøi rinde." Snart i Graven al din Kummer gjemmes, der dit Hjerte lider ikke meer; ukjendt Navn i samme Stund, forglemmes da i Graven synker kolde Leer; dog en Steen med Navnet om mig minde, at den fjerne Ven min Grav kan finde. Saa jeg drømmer, og blandt kolde Stene. mellem Rigmænds Marmorgrave gaaer, Hviil i Herrens Fred. J møre Bene, og J Hjerter, som ei mere slaaer, Hvo J vare Onde, eller Gode, hviil i Jesu Fred, paa hvem J troede, Jeg vil haste did, hvor Graven dækked, ham, der modigt stred paa denne Jord, ham, som barske Vinterstorme knækked, da hans Navn saa høit gjenlød i Nord. Samsøe, lad din Aand din Grav omsvæve, min med din vil sig mod Himlen hæve. Dog, hvor er din Grav, Heelt vel jeg kjender Stedet hvor den Ædle lagdes ned; Ak! med Gysen bort jeg Øiet vender; hvo har her forstyrret Gravens Fred, Slængt blandt Nelder ned hans Billed gjemmes, han, hvis Navn, som Ven skal aldrig glemmes. Han som var saa trofast her i Livet, han, som ufortrøden hengav Alt, skilles ved den Gravsteen ham blev givet; er den Haandfuld Jord da ei betalt? Fædreland mon Du hans Gravsted kræver mens hans Dyveke paa Scenen lever? Eller er det Værk af kaade Drenge, haabefulde Juukres Heltedaad? undtes ham i Graven Fred forlænge? han jo ei som J var fræk og kaad. Vil J Digternavnet ham frakiende ved at velte Stenen overende, J vor Peblingdigterskares Alder maa hans Digternavn jo vække Harm; ei han Tiek og Göthe efterlaller, derfor væbnes maa hver Peblings Arm, For at Danmark elskede den Blide, derfor maa hans arme Gravsteen lide. Samsøe, Du er hist i Fredens Egne, ingen Taage mørkner der Din Dag, der Du møder Glæde allevegne, fri for Livets usle Stød og Slag; Herlighedens Ansigt hist Du skuer, der hvor evig Morgenrøde luer. Men en Skjændsel for Dit Land at taale at Din Mindesteen ei stod i Fred! men en Udaad, gjerrigt at udmaale den Plet Jord hvor Samsøe lagdes ned! Skal af Jorden Dyden ei forsvinde, helligt være bør den Ædles Mende. C. F. H. L. A. 2 Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-26
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-28
Om Reformationen og Reformationsfesten. (Fortsættelse; see forr. No.) Vi nærme os nu det Øjeblik, da Christians store Planer, forberedte med saa megen Anstrængelse og forfulgte med saa megen Kraft, skulle briste som en Sæbeboble. Det ligger nu eengang i alle for diske Tings Natur, at naar de skulle lykkes, saa maa de udvortes Omstændigheder, som vi kalde Tilfældigheder, ogsaa understøtte vor Virken, og derfor beroer saa meget i Verden ene paa saadanne ofte tilsyneladende uvigtige Omstændigheder. En Alexanders Verdenskrone hænger ofte kun i et Spindelvæv, som den ringeste udvortes Vold kan sønderrive, og skjøndt Menneskene i Almindelighed bedømme ethvert Foretagende efter Udfaldet, er det dog afgjort, at intet betyder mindre end dette, naar det gielder om med Upartiskhed at bedømme en stor og udmærket Monarks Handlinger og Hensigter. Var Christian den Anden død førend det saakaldte Blodbad i Stokholm, da vilde hans Navn have glimret i Danmark Aarbøger, om just ikke som en mild og from Regent, saa dog som en kraftfuld og ægte dansksindet Konge, thi selv hans Fiender kunde dog ikke kalde det Gode, han har stiftet, Ondt. En lykkeligere Efterfølger var maaskee vedblevet at bygge paa den Grund, han lagde, og hvad der strax efter ham skeete i Henseende til Reformationen, vilde maaskee ogsaa skeet i Statsforfatningen. Men det gik Christian, som det gik Pompejus, der i Tarent maatte komme sig af en heftig Feber, for at overleve sin Republiks Undergang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-28
Det Vigtigste, der var Skyld i, at Christian, dybt ydmyget, maatte opgive sin Reformationsplan, var det Stokholmske Blodbad, som fandt Sted 1620. Venner og Fiender have skildret denne Begivenhed med Farver, som nødvendigen maa opfylde hvert følende Hjerte med Harme, og Krønikeskriverne have benyttet alle Romandigterens Fordele og Konstgreb, for at fremstille den som en Gierning, der, i Grusomhed og Blodtørstighed, aldrig har havt sin Mage. Men den, som med Upartiskhed i vore Dage vil bedømme en Handling af saadan Vigtighed, bør gaae tilbage til Grundkilden, veie Aarsag og Virkning mod hinanden, for saavidt det i Historiens Labyrinth bliver ham mueligt. Sverrig havde siden den bekiendte Calmarske Union (1397) været forenet med Danmark og Norge. Men de Svenske, især Adelen og Geistligheden, søgte allerede i Christian d. stes Tid at ville rive sig løs fra Danmark, og med Sværdet i Haanden maatte hans Søn, Kong Hans, hævde sin Ret til Sverrigs Trone; men under bestandige Uroligheder faldt omsider dette Rige atter fra dennes Efterfølger. - Christian skred ikke strax til strænge Midler, hvor stor Aarsag han end kunde havt dertil, og vi have allerede seet, at han overdrog den pavelige Legat Arcembold det Hverv, i Mindelighed at bringe Sverrig til Lydighed, men at Prælaten blev en Forræderimod ham, og at de Svenske Bisper, som fremturede i deres Oprørs gand, søgte at lokke den Egennyttige ved alskøns Bestikkelser. Ligesom Christians Fader, hvem ingen Historieskriver har beskyldt for Grumhed, maatte ogsaa han drage med en Hær til Sverrig, for Spidsen for sine Tropper at tvinge sine oprørske Undersaatter til Rolighed, uagtet de gjentagne Gange havde, svoret ham Huldskab og Troskab. J fjorten samfulde Aar, havde dette Riges Repræsentantere misbrugt hans Taalmodighed, og ved idelige Oprør overbevist ham om, at deres Eder var ingen Eder, og deres Løvter ingen Løvter. Kongen indsaae imidlertid, hvor vigtig Danmark, Norges og Sverrigs Forening var; hvor meget der kunde udrettes, naar disse tre Riger, stærke ved indvortes Samdrægtighed, stode underen kraftfuld Monark. Han indsaae, at Sverrig, sønderslidt af Partieaand, vel vilde svække Danmark ved sit Frafald, men alligevel aldrig selv, røverladt til egen Raadighed, kunde opsvinge sig til nogen Stat af virkelig Kraft og Selvstændighed. Havde han været saa lykkelig at bringe Sverrig til at indsee sin egen Tarv og vende tilbage til Rolighed, hvilken Agtelse havde da ikke disse tre nordiske Løver, knyttede ved fælles Baand, og ledede ved Christians stærke Tømme, kunnet indgyde Europa? Hvad Engelland siden blev under Elisabeth, det maatte Danmark blevet allerede i den første Fjerdedeel af det 16de Aarhundrede, og det Lys, som under saa store Anstrængelser og siden paafulgte blodige Krige, udgik fra Tydskland, vilde, herligt straalende, være udflydt fra Danmarks Skjød, og hvo veed, hvor mange Strømme af Menneskeblod da havde været sparet, hvor mangfoldige Ulykker afvendt fra Europa, Men urandsagelige ere Forsynets Veie, ligesom Jacobs Folk 4 Ørken, maae Menneskeheden ofte gjøre store Omveie, for at opnaae et attraaet Maal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-28
Efter Majestæternes Afreise, bleve de Børn, som havde assisteret ved Sangen, beværtede af mig, og til Erkjendtlighed morede med Musik og Bal til Kl. 3. Ved denne Leilighed udbragtes Skaaler for Allerhøistsamme, og istemtes passende Sange. Næste Dags Aften (d. 15de) var stort Bal paa Postgaarden. Æreporten var oplyst med couleurte Glaslampetter og decoreret; en Deel af Byen saavelsom Postgaarden illumineret, deels i Anledning af den høitidelige 14 September, deels af Hs. Høihed Prinds Gouverneurens Tilbagereise gjennem Ringsted. Over Bordet udbragtes Skaaler for Kongehuset, under Paukers og Trompeters Lyd. Selskabet skiltes ikke ad førend Kl. 5. Nogle Øieblik derefter ankom Hs. Høihed, Prinds Gouverneuren, og da Prindsen steg af, gjorde de paraderende Borgere de sædvanlige Honneurs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-28
Næste Dag blev Æreporten nedbrudt, derpaa solgt ved offentlig Auction for 174 Rbdlr., og disse anvendte til Bestridelsen af Udgivterne, ialt 610 Rbdlr., hvorfor Regnskab er af Entrepeneuren aflagt for alle Jnteressenterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-10-28
Efter at jeg udførligen har beskrevet denne Høitidelighed, saaledes som den virkelig har fundet Sted, til Indbyggernes inderligste Glæde, være det mig tilladt at anføre min første Plan til denne Festlighed Allerede d. 4 Sept. havde jeg skriftligen indbudet Byens Jndbyggere til at understøtte min Jdee, at modtage vor allernaadigste Konge og Dronning samt Prindsesserne paa deres Tilbagereise gjennem vor By, paa en saa høitidelig Maade, som mueligt. Min Jndbydelse lod jeg circulere, men der tegnedes ialt kun for 173 Rbdlr. Dette vilde allerede have nedslaaet mangen Andens Mod; men uden at afstaae fra mit Forsæt, fornyede jeg min Plan, opsatte et Overslag, som beløb sig til 700 Rbdlr., lod dette paa ny circulere, og var saa lykkelig, at see Bidragene forøgede til næsten det Dobbelte af det første Beløb. Men derved vare Bekostningerne endnu ikke dækkede for det Halve, mindre for det Hele.