Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-06-24
Ulykkeligere var Adolph Clarenbach fra Hertugdømmet Berg, der lærte som Conrector i Münster 1523 og i Wesel 1525, og derhos søgte at udbrede Evangeliets Lys blandt sine Medborgere. Dette gjorde han endnu paa adskillige andre Steder, og paadrog sig derved Afsættelse fra sit Embede og andre Forfølgelser. Flygtende ankom han, tilligemed sin ogsaa forfulgte Ven, Joh. Klopreis, til Cölln, 1528, de 3 April, hvor begge strax bleve kastede i Fængsel og tagne i Forhør. Sex Uger derefter foreholdt man ham 23 Artikler, hvilke man havde uddraget som Kjetterier af Forhørprotocollerne, og som han skulde tilbagekalde. Efterat han endnu i 28 Uger havde vansmægtet i Fængsel, afsagdes hans Dødsdom, medens til dette Værks hellige Hjelpershielpere uddeeltes 300 Aarsaflad. A. Clarenbach og hans Medfanger blev ført til Baalet, efterat 5 Geistlige i Forveien havde forsøgt at omvende ham. Peter blev først henrettet. Bødlen slog ham Lænkerne saa fast om Halsen, at han qvaltes, og bandt derpaa Adolph til en Pæl, og hængte ham en Pose med Krudt om Halsen. Baalet blev antændt, og Krudtet qvalte strax den Ulykkelige. (Af Ley Beytrage zur Geschichte der Finsternis in der Reformations zeiten &c., Frankfurt a. M. 1822.)J Juni Maaned f. A. vilde Mølleren Laurent Dumarets i Crassi, ved den lille Flod Lyon i St. Genix, Arrondissementet Sex, lade sin Hauge jevne horizontal, og tog til den Ende omtrent et Fodbred Jord bort fra en Høi. J denne fandt han nu nær ved hans Mølle og Landeveien, 10 til 12 Tommer dybt, en rød Teglsteensmuur med forvittret Kalk. J dette Muurværk stod et Slags Kar eller Potte, af Kobber, der ved Oxydationen var blevet meget beskadiget, og i Potten et af to Solvblik bestaaende, med saare mange og saare smaa Sølv som sammenføjet Omslag. Dette indbefattede; 1) en Offerskaal af det fineste Sølv, med Zirater paa Grebet og med et Slags udskaaret Laag; det Hele veiede 18 Lod. Paa Laaget læses de Ord: Victor et Regina, indgravet med store Bogstaver; 2) To Fruentimmerhalsbaand af Guld, der vejede omtrent 3 Lod; 3) en Guld naal, der forestiller en Blomst, med en liden Granat i Midten; 4) Et Sølv Fruentimmerarmbaand, veiende omtrent 2 1/2 Lod, som lader sig udvide, efter Størrelsen af den Arm, som man vil passe det til. 5) Adskillige stærke Sølvringe, af hvilke hver vejer 7 1/2 Lod. 6) To Sølvgrifler, (Styli), der uden Tviol ere blevne brugte til at skrive paa Voxtavler, veiende hver 1 1/4 Lod, og paa den modsatte Ende af Spidsen forsynede med et Slags Spatel, til at udslette Skriften. 7) Adskillige elastiske, i Skikkelse af en Slange tvundne Sølvringe, og en uclastisk Ring, med en graveret Steen, der forestiller en Genius eller Victoria. 8) Søm, Ringe og andre Sølv gjenstande af forskjellig Størrelse. 9) En Brongemynt, af Julia Donna, Septimus Severus's Gemalinde, omgivet med et Sølv faconeret Baand, og holdt sammen af en Sølvring, der hang ved en kredsformig krummet Sølvtraad, for at kunne bæres som en Ørenring eller en anden Zirat. 10) endeligen 216 Keis. romerske Mynter, hvoriblandt 3 af Guld (een af Galba) 12 eller 13 af Bronze, og omtrent 200 af Sølv. Guldmynten med Galbas Billede, slaget i det 68de Aar af den christelige Tidsregning, under denne Keiser, som kun regjerede syv Maaneder, er endnu fuldkommen vel vedligeholdt. Disse Mynter tjene til at bestemme den Tid, da alle disse Gienstande bleve nedgravede; den sidst derpaa forestillede Keiser var Valerian, som, i Aaret 254 efter Christi Fødsel besteg Tronen, og det er høist sandsynligt, at kort Tid derefter en gallisk eller romersk Familie har brugt denne Forsigtighedsregel mod et fremmed Folks Plyndringer; virkeligen ødelagte i Aaret 254 Frankerne og de Tydske Gallien paa det skrækkeligste. - En stor Deel af de her omtalte Skatte, især Offerskaalen, Armbaandet, een af begge Grifler, Ringene, Ørenringene, Omslaget og Sømmene har Administrationen for Genfer Museet tilkjøbt sig. (Nyeligen har i Morgenblatt været aftrykt den under Kong Frederik den Femte udstedte Forordning, angaaende Dannefæs Aflevering som et Mønster for en lignende Anordning, der endnu savnes paa de fleste Steder i Tydskland, skjønt dens Gavnlighed er saa indlysende.)J Aaret 1818 har man i Provindsen Drenthe opdaget en Mosebro, som, efter ministeriel Foranledning, er blevet nøie undersøgt og opmaalt. Denne Blokvei, der paa mange Steder, er over 4 Fod under Overfladen af Tørvemosen, ansees for et Værk af Romerne. Den er 12 Mile lang, og antages for den af Tacitus (Ann. 1. 63.) omtalte Pontes longi, fordi der paa Høiene af Weerdinger Skov endnu findes Spor af fiirkantede Leirstæder, som de vare brugelige hos Romerne. Med Tacitus i Haanden kunde man overalt forfølge Romernes Ledingstog fra Nederrhin gjennem en Deel af Bataverøen til Nederems, og denne Vei førte da umiddelbart gjennem Landskabet Drenthe, hvori disse opdagede Broer øiensynligen endnu findes, og som Romerne rimeligviis have betjent sig af siden den Tidspunkt, de have været Bataver nes Bundsforvandte, for igjennem deres Land at bekrige de tydske Folkestammer i Germania inferior. Broen er dannet af forskjellige Tørvejordleier paa Træstammer, der ere ganske tæt sammenføiede af Gran- og Fyrretræ og befæstede med Trætapper paa Tverlægter. Man har befalet at opbevare en Deel af disse kostbare Levninger, og den Kgl. Nederl. Minister for Land og Vandbygningsvæsenet har ikke allene opfordret J. W. Karsten at tilbyde Universitetet i Grøningen adskillige af disse Ruiner, men ogsaa at lade betydelige Brudstykker af disse underfordiske Broer omhyggeligen opbevare og udstille i Depottet for den fædrenelandske Historie, Mineralogie og Geologie i Brüssel. Hvad der synes at bekræfte denne Blokveis romerske Oprindelse er den Omstændighed, at endeel romerske Mynter fra de første romerske Keiseres Tid ere i Foraaret 1819 blevne fundne i denne Egn ved Walle umiddelbart ved denne Bro i Tørvemosen, og i Begyndelsen af Sommeren 1822 i Nærheden af Tor-Apel, ligeledes ved denne Bro, forskjellige fra Ludvig den Fromme hidrørende Sølvmynter (Denarii argenti). Man seer deraf tydeligen, at den er anlagt oprindeligen af Nomerne i militairisk Hensigt, og af Germanicus, den Yngre fornyet og forbedret, for over samme at falde de Tydske under Hermann i Ryggen, og hevne Varus's og hans Legioners Nederlag. Hvilken Afsætning, Walter Scotts Arbeider finde i Engelland, sees deraf, at der af Lady of the Lake er afsat fra 2 Juni 1810 til 22 Sept. samme Aar 2000 Exempl. i 4to og 6000 i 8vo, til Beløb 7800 Pd. St., og af Rob Roy ligesaa mange, til Beløb 9548 Pd. St., tilsammen over 122,000 Rbdlr. rede Sølv. Mere har neppe Holberg fortjent ved alle sine Værker, lige fra Peder Paars indtil hans Danmarks Historie. Man paastaaer, at Honoraret for en eneste Roman er tilstrækkelig for W. Scott til at udstyre en Datter, og saaledes skal Indtægten af Waverly have tjent een af hans Døttre til Medgivt.