Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-01-07
Ved Tallotteriets 1479 Trækning i Kjøbenhavn udkom: (Hermed et Følgeblad.)(Redigeret af Carl Bagger.) Følgeblad. til Fyens Stifts Adresse-Avis de 4. Jstedetfor, som man med Føie havde ventet, idetmindste en forsøgt Gjendrivelse fra Dr. Kalkar og Pastor Borch af min Paastand om (see Stifts-Avisen, No. 223 f. A.), at de kun ved at overrumple uforberedte Mænd havde tilveiebragt Stemmefleerhed for offentlig Misbilligelse af mit Sendebrev til Biskop Faber, seer man nu i Fyens Stiftsavis for overgaars (31 Decb.) under Betegnelse af Meddeelt, indrykket en yderligere, men ikke med Forfatterens Navn forsynet Beretning om Noget af Det, som foregik i Generalforsamlingen i Fyens Stifts Læseforening den 21 f. M. Denne Beretning, som ifølge §85, 9 og 10 i Foreningens Love maa formodes at være afgivet enten af Repræsentantskabet eller dets Formand eller ogsaa af dets Secretair, indeholder idetmindste een aabenbar Urigtighed. Og uagtet jeg havde besluttet, ikke i de offentlige Tidender at berøre hiin Tildragelse, siden jeg nu har draget den for Lands Lov og Ret, og paa Grund deraf bedet mine Medborgere, indtil den der er afgjort, at udsætte deres Dom, saa troer jeg dog ikke at bør lade urigtige Beretninger, der tillige kunne have den Tendents, at danne en midlertidig Mening mod mig om Sagen, hengaae uberørte. Urigtigheden, som jeg i fornævnte Beretning her maa paaanke og gjendrive, er isærdeleshed det Foregivende, at der med Forslaget mod mig er gaaet frem overeensstemmende med Foreningens Love. Der siges nemlig: "at Formanden, overeensstemmende med Lovens § 24, oplæste sit og Pastor Borchs Forslag. Men dette er netop aabenbar urigtigt og falskt; thi Formanden holdt sig tvertimod ikke denne 5 efterrettelig, men tilsidesatte den ganske, idet han som Repræsentantskabets Formand fremkom med og oplæste et af ham i denne Egenskab underskrevet Forslag, som ingensinde havde været opslaaet i Foreningens Locale. Den citerede 8 i Loven paabyder nemlig: "de Forslag, som Repræsentantskabet agter at gjøre til Gjenstand for Forhandlinger paa Generalforsamlingen, opslaaes 4 Uger i Forveien i Foreningens Locale; men det er vitterligt nok, at dette Forslag blev holdt ganske hemmeligt udenfor Repræsentantskabsforsamlingen Dagen forud, indtil Dr. Kalkar, som Formand, overrumplede Generalforsamlingen baade dermed og med at indbilde den: at Foreningen havde erklæret: at det hørte med til dens Øiemed at danne en moralsk Dom Noget, hvorom Lovene, ved at angive Foreningens Formaal, i ingen Maade tale. Og at Dr. Kalkaar og Pastor Borch ikke som blot ordinaire Medlemmer af Foreningen fremkom med Forslaget mod mig; men at de fremkom med det i Egenskab af Repræsentantskabets Formænd, sees ikke blot af de Prædicater, som de paa selve Forslaget have tilføiet deres Navnes Underskrifter, nemlig: "Formand, "Viceformand; men det ligger tillige aabenbart deri, at bemeldte Formand og Viceformand for Repræsentantskabet ikke fratraadte disse deres Functioner for det Tidsrum, hvori de vilde handle som blot ordinaire Medlemmer; thi saasnart de indtræde i disse sidstes Stilling ved en Generalforsamling, er der ingen Formand til at lede Forsamlingens Forhandlinger, hvilket Lovenes 89 dog gjør ubetinget nødvendigt. Men da de nu ikke lod bemeldte deres Embedsstillinger i Foreningens Generalforsamling besætte, imedens de selv fungerede, som de nu lade foregive, som blot ordinaire Medlemmer, og da de øvrige Repræsentanter tang hertil; saa er det aabenbart: at de handlede i Repræsentantskabets og deres titnævnte Be stillingers Navn, hvoraf jo følger: at Forslaget var af det Slags, som ifølge Lovenes 5 24 skulde opslaaes i Foreningens Locale 4 Uger for Generalforsamlingen, hvor man vilde foredrage det, holdtes. At mine Antagonister ikke holdt sig denne Lovbestemmelse efterrettelig, har sin naturlige Grund i deres egen og Alles Overbeviisning om, at de, naar de gav deres Publicum saa lang Tid til Overveielse, ikke havde kunne sætte deres Avind igjennem paa den Maade og paa det Sted. Hvilken juridisk Følge, det nu vil have, at endog Repræsentantskabets Formandskab Selv har overtraadt de Love, som det selv har foreslaaet og over hvis Vedligeholdelse,, det selv skulde vaages (efr. 59), er et Spørgsmaal, jeg, som meldt, har undergivet Lands Lov og Ret, og om hvilket jeg følgelig ingen Mening vil tilkjendegive, for at man ikke i fjerneste Maade skal kunne beskylde mig for at at ville foregribe Domstolene. Om min Contrapart er ligesaapligtfølsom, veed jeg ikke; men det veed jeg, at havde han tilfulde været det, saa havde han i sin her omhandlede yderligere Beretning ikke gjort en ufuldstændig Citation af Lovenes §24, og endnu mindre ganske skjult Paragraphens sidste Membrum. Og jeg veed endvidere: at naar han i hele denne Sag havde villet lade vore Medborgere see endog blot en Afglands af den skikkelige Tænkemaade, han bør besidde; saa havde han, foruden en fuldstændig Beretning om hans egen Handlemaade og om Loven, hvorunder den skulde subsummeres, tillige oplyst vore gode Medborgere ikke blot om, hvorledes med Sandhed kan siges: at jeg i mit fornævnte Sendebrev ingen Haan og Forargelighed har sparet; men ogsaa oplyst dem om hvor man kunde overbevise sig om det Foregivendes Sandhed, at jeg havde angrebet Biskop Fabers Ære, Noget, som jeg aldrig har villet. Og jeg veed endmere, at det ligefrem var hans, som enhver retsindig Mands Pligt, naar han i Talen om bemeldte mit Sendebrev foregav: at jeg havde bragt de privateste Yttringer, de løseligst udtalte Ord paa Prent i Blade, og Skrifter, da at bevise, hvor man kunde erfare, at jeg havde foretaget mig sligt mod Biskop Fabers private Yttringer og løse Ord. Alle disse Oplysninger og Henviisninger havde det været saameget mere nødvendigt og retsindigt at meddele, dersom man ellers var istand til at give dem, som det maatte kunne indsees, at især paa hiin Tid, kun meget saa, tilvisse endog blandt Læseforeningens Medlemmer, havde læst og overveiet mit Sendebrev. Endelig veed jeg: at det er et usselt, uværdigt Paaskud af Dr. Kalkar og Pastor Borch, at de i deres Forslag erklære, at være optraadte mod det, fordi den juridiske Domstol Jntet kan udrette mod mig, uagtet mit Sendebrev, som de paaanke, dog siges at gjælde Æren; thi saa slet staaer det da ikke med vor positive Lovgivning, at man ustraffet kan angribe Nogens Ære, og naar den juridiske Domstol virkeligen da Jntet kan udrette imod mig, har følgelig enten jeg ikke angrebet Nogens Ære, eller ogsaa have mine Antagonister fremført aabenbarligt Vaas.