Viborger Samler, 1780-11-20
J det jeg her meddeeler mine Tanker over Maaden at behandle tilsyne ladende-Oruknede, vil jeg først melde hvad jeg raader til at giøre, og derefter hvad jeg ønskede man ville efterlade. Naar Hielpen kan haves strax, efterat een er druknet, saa er maaskee Luftens Jndblæselse i Lyngen allereede tilstrækkelig til Redning. Men naar alt en betydelig Tiid, omtrent en Time er forløben, saa vil dette efter al Rimelighed ikke være nok, efterdi Hiertet da formodentlig har tabt sin nøie Sammenhæng med Lungen. Det vil derfor her være tienligere at bruge irriterende Midler, f. E. Dampen af flygtig Alcali (Sal Volatile) som er blandet med Luften. Og dette kan let skee, naar man holder Hiortetaf Spiritus i en Koppe under Blæsebælgens indtrækkende Aabning. Jeg ville raade at indbringe Luften, og det flygtige Alcalii igiennem Næsen, og endnu bedre, naar det skeer igjennem begge Næseboerer; da det er bekiendt, at Middeler af denne Art, som man lader virke paa paa Lugte Nerverne, opvække Livs Aanderne, og sætte Aandedrættens Muskler i Bevægelse; da derimod nogle igiennem Munden tilbragte Midler meere undertrykke end opvække dem, i det de foraarsage Qvalmelse. Naar under denne Operation den øverste Ende af Luftrøret trykkes sagte mod Svælget og Rygradden, saa hindrer man derved, at Maven og Tarmene ikke ud spændes for meget ved Luften, og man kan derefter endda bruge virksommere irriterende Midler for disse Deele. Dette Tryk maa imidlertid giøres med Forsigtighed, at Luftrøret, og dens øverste Deels Aabning kan blive fuldkommen frie. Jmens dette skeer, maa en Medhielpere, lave Sengeklæder til Rette, som have faaet den tilbørlige Grad af Varme. Jeg betragter Heeden som af lige Art med Livs Kraften; i det den forøger Bevægelsens Nødvendighed, saa forøger den Bevægelsen selv. Kulden derimod formindsker Nødvendigheden, og følgelig ogsaa Bevægelsen og Virksomheden selv. Livs Kraften har altsaa en tilbørlig Grad af Varme at takke for sin Styrke. Det synes efter anstillede Forsøg og bemærkninger at være en Lov af Naturen i de dyriske Legemer, at Varmens Grad, maa staae i Forhold til Livets Mængde, naar derfor Livet aftager, saa fordrer Forholdet en stor Nøiagtighed, da derimod større Livets Kræfter tillade ogsaa meere Varme. Jeg er foranlediget til disse bemærkninger, ved saadanne Personers Cur, som ere forfrosne. Kuldens Virkninger bestaaer i dette Fald deri, at den formindsker Livs Kraften. Virknings Kræfterne vedblive saa fuldkommen, som nogen Tiid, og det fattes kuns paa Varme for at sette disse Kræfter, i Virksomhed; imidlertid maa denne Varme først efterhaanden anskaffes, og afmaales efter Livs Kraftens Qvantitet; men naar Livet igien tiltager, saa kan man ogsaa igien lade Varmen tiltage. Naar man ikke tager dette i Agt, og opvækker strax i Begyndelsen for stor Heede, saa mister den Person, eller den forfrosne Deel Livs Kraften aldeles, og der paafølger en Død. Denne Omgangsmaade finder overhovedet Sted hos MenneskerOg jeg er forsikret om, at det har den samme Beskaffenhed med andre Dyr. Naar f. E. en Aal bliver bragt i en Grad af Kulde, som er stærk nok til at bedøve den saaledes, at det tilbage værende Liv er endnu neppe at mærke, saa lader man den endnu komme i en Kulde af omtrent 40 Grad, og denne liden Grad og af Liv vil blive temmelig længe uden at formindskes eller forøges; men saasnart den bringes i omtrænt 60 Grader Kulde, saa vil den først vise stærke Tegn til Liv, men derefter døe i faae Minuter. Og denne Omstændighed findes ikke alene ved Livets Forandringer ved Kulden, men man bemærker de samme paa Dyr, som have lidt meget af Hunger. Man seer heraf, at Varmen foranlediger en stærkere Anstrængelse af Livskræfterne end Kulden; og at et Dyr i svagegelig Tilstand kan ved den samme bringes til at anspænde Virke kraften saa meget, at Kræfterne selv ødelægges. Det samme finder rimeligviis Sted, endog i fuldkommen Sundhed. Man veed af Forsøg, som ere gjorte i et varmt Værelse, at en sund Person, som var udsat en stor Grad af Heede, følte Livs Bevægelserne saa meget forøgede, at derved Afmagt og Svaghed blev frembragt. Naar Sengeklæderne blive saaledes lagte over Patienten, at de næppe berøre ham, saa kan man bringe Dampen af flygtig Alcali, eller af varmende Balsomer, og olieagtige Essentzer, i Legemet, saa at de berøre mange Deele deraf paa eengang, Det vil vist være meget tienligt, om denne Damp kan bringes i Maven, da denne Deel, som er Sædet for den almindelige Sympathie, derved bliver bragt i Gang. Dette lader sig giøre ved en huul Bougle og en Sprøite. Men man maa anstille denne Operation, med al muelig Forsigtighed, efterdi Jnstrumentet, naar det bliver længe i Munden, foraarsaget Væmmelse, som jeg dog hellere ville undvære. Nogle pirrende Midler, som have opvarmende Kræfter, ere af meget god Virkning, og kunde og flittig bringes i Maven, f. E. Hiortetak Spiritus, Pebermynte Vand, Saft af Peberroed, og deslige fleere, som foraarsage en meere varig Pirren, end Balsom, o. d. l., og giøre et sundt Menneske Puis hastigere; Men Qvantiteten maa være mindre, da Qvalmelsen derved ellers let kunde opvækkes. De samme Damp Midler kan ma da ogsaa bruge som Klisterer. Den oven til anbefalede Omgangs Maade af første Slags, maa derved endnu stedse fort sættes, saa længe denne anden Art anvendes; thi den sidste en kuns et Hielpemiddel for den første. Den første kan i mang: Tilfælde allerede være nok aleene; derimod den anden kuns sielden hielpe i saadanne Tilfælde, hvor Livskræfterne ere i nogen Grad svækkede. Bevæos Bevægelsen kan maaskee være til Nytte, i det mindste kan man forsøge derpaa; Men, da den er ikke saa virksom, som et af de andre foreslagne pirrende Midler, saa maa den billigviis være den sidste, man anvender. Jeg ville raade den, som besørger Operationen, den samme Omhue i Hensigt til Proportionen af ethvert af disse Midler, som jeg tilforn har raadet, i Hensigt til Varmen. Maaskee kan enhver af dem have samme Egenskab, nemlig ganske ødelegge den virkende Kraft, som de have opvakt, naar man bruger dem i for stor Mængde. Altsaa i Steden forat forrøge de anvendte Midler ved de første Tegn til Liv, ønskede jeg hellere at man forminskede dem, at man derefter, i Forhold til det tiltagende Liv, kunde lidt efter lidt forøge og forstærke dem. Naar Hiertet begynder at bevæge sig, saa ville jeg kuns lade lidet Luft komme i Lungen, og med Opmærksomhed agte paa, naar Aandedrættets Muskler begynde at virke, naar de giøre det, saa kan jeg næsten overlade det alt til dem. For alle Ting ville jeg ingen Aareladning foretage, som efter min Meening, svækker Livet, formindsker Livskræfterne, og følgelig giør baade Kræfterne og Driften til at virke mindre. Der samme gielder om de i Maven indbragte Midler. Jeg ville da ikke heller biebringe noget ved Klisterer, thi deres Brug befordre Afgangen, og svække derved Livskræfterne. Jeg kan derfore ikke heller anprise Tobaks Klysterer, som man pleier at raade i slige Fald. Blæsebælgene, som jeg til denne Ende har betient mig af, ere af følgende Beskaffenhed - De maa have 2 afskildte Huul heder, og være saaledes indrettede, at, naar man aabner dem, og bringer dem for Patientens Mund og Næseboere, den eene Huulhed bliver fyldt med almindelig Luft, og den anden med den af Lungen udsnede Luft, og at, naar man igien lukker dem til, den almindelige Luft da kommer i Lungen, og den af Lungen udsnede Luft udlades i Værelset. Rørene paa disse Blæsebælge maa være bøielige 1 eller 1 1/2 Fod lange, og i det mindste 2/8 Tommer vide; herved kan det konstige Aandedræt fortsættes, imedens de andre Operationer gaae for sig; de pirrende Midler for Maven undtagne; dette lod sig ikke vel giøre, naar man lagde Aabningen af Blæsebælgen i Næsen. Enden af Rørene i Næsen, maa billig være dobbelte, og bringes i begge Næseboere. Sprøiten med en huul Bougie, eller en bøielig bøielig Catheter, der er saa lang, at den kan komme i Maven, bringer de pirrende Midler derhen, uden at berøre Lungen. Jeg maa endnu giøre det Forslag, at man maatte formaae alle, som bleve brugte til slige Operationer, at holde en nøiagtig Dagbog over de brugte Midler, og deres Følger; dette ville sætte os i Stand til, heraf at uddrage Slutninger, som i alle Henseender skulle være vigtige for det menneskelige Kiøn. Nyeheder. Til Hielp til Veiens Jstandsættelse uden for Viborg Port ere atter følgende Gaver indkomne. S. T. Hr. Kammerherre von Schinkel 10 Rdlr. Sal. Rector Jessens Enke.