Almuevennen, 1844-04-24
Ved Forfattelsen af denne Plan vilde Politimesterens Nærværelse være særdeles ønskelig; men skulde det blive ham uoverkommeligt, omtrent paa samme Tid at bivaane saa mange Møder, maa det afgjøres skriftligt, og Sogneforstanderskabets Forslag bør da sendes til Politimesteren saa betids, at videre Correspondence derom kan føres; eller Jndstilling til Amtsraadet finde Sted, saafremt Dissents skulde indtræffe, eller om Hjælp af Nabosognene eller Repartitionsfonden skulde ansøges, at Alt kan være i Orden til den Tid, Veiarbeidet om Foraaret kan tage sin Begyndelse. Af denne saaledes af Politimester og Sogneforstanderskab vedtagne Plan tages forskjellige Afskrifter til alle Vedkommendes Efterretning. 3. Har Politimesteren, i Overeensstemmelse dermed, givet Sognefogden Ordre, og Arbeidets Udførelse under dennes Ledelse er paabegyndt, saa bliver det Forstanderskabets Pligt, ved Hvem af sin Midte det dertil bemyndiger, stadigen at controllere Samme, hvorved den vedtagne Plan giver en sikker Veiledning, da den baade bestemmer, Hvad der skal gjøres, hvorledes og til hvilken Tid, thi udenfor Ordren maa det kuns under særegne Omstændigheder være Sognefogden tilladt at gaae. Finder under Arbeidet Afvigelser fra Planen, Sted, eller Enkelte ikke gjøre deres Skyldighed, da vedkommer det ikke den inspicerende Sogneforstander at rettesætte, hverken Sognefogden eller de Arbeidet Ud førende, eller tiltage sig Commanden i Førstnævntes Sted, hvorimod han bør stræbe at virke ved sit Exempel og venskabelige Forestillinger, at Arbeidet kan blive drevet med desto større Lyst og Orden. Men enhver formeentlig Uorden, Forsømmelse eller Afvigelse fra Planen har han, om den ellers ikke kan blive rettet i Mindelighed, uden Ophold at anmelde for Politimesteren, Sognefogdens eneste Foresatte, at Vedkommende kan blive tvungen til at gjøre sin Skyldighed. 4. Sogneforstanderskabet har ved En af sin Midte at veilede Politimesteren paa hans aarlige Vei syn, atter at controllere, naar det casserede eller for slet kjendte Arbeide udbedres, og igjen ledsage samme Embedsmand paa hans Eftersyn. 5. Skulde noget Overordentligt indtræffe, hvorved enkelte Veistykker blive upassable eller farlige, da bliver det atter Forstanderskabets Pligt, om Saadant ikke ved mindelig Overeenskomst med Sognefogden kan blive afhjulpet, derom at gjøre Anmeldelse for Politimesteren, til videre Foranstaltning. Altsaa – den bestemmende Myndighed have Politimester og Sogneforstanderskab i Forening; den udovende Myndighed tilkommer derimod Førstnævnte alene, og Sognefogden, som i de enkelte Tilfælde handler i hans Sted og paa hans Vegne, medens Sogneforstanderskabet her udgjør dennes Control. Og baade naar det gjælder at tage Bestemmelser, og at udføre disse, er Amtsraadet, i Tilfælde af Dissents, nærmeste Dommer imellem begge Parter; thi Parterne ere paa denne Maade kuns to Dette Udkast til en fælleds Virkeplan blev af Forfatteren i forskjellige Afskrifter tilstillet begge Egnens Politimestre, som, den Ene skriftligt, den Anden mundtligt i næste Møde, tilkjendegave Foreningen, at de Jntet fandt at erindre imod. Foreningens Vei- og Politi=Commitee i dette Tilfælde bestaaende af Kammerraad Schjøtt, Forpagter Eilersen, la Cour til Steensmark og Jørgensen til Jngvorstrup, til hvilken Sagen derefter blev overgiver til foreløbig Behandling, foreslog tvende væsentlige Forandringer i Udkastet. Den meente nemlig: 1) at, istedetfor den i §2 foreslaaede aarlige Arbeidsplan for hver enkelt Commune, vilde aarige Regulativer langt være at foretrække, naar Communerne kuns kunde blive enige med hinanden indbyrdes, saavelsom med deres Politimester, om at give disse Regulativer en saadan Udstrækning og i Detaillen gaaende Fuldstændighed, at de kunde blive Arbeidsplaner for 3 Aar, i samme Forstand som forannævnte aarlige Planer. Politimesteren, som tog Deel i disses Udarbeidelse for hele sit Distriet, og Amtsraadet, som nøiagtigt vilde gjennemgaae dem, inden det meddeelte Approbation, kunde saaledes faae en fuldstændigere Oversigt over det hele Veisystem, en langt ønskeligere Leilighed til at faae de enkelte Planer sammenarbeidedeog læmpede efter hinanden, saa at de gjennem flere Sogne løbende Veie omtrent til een Tid og paa een Maade kunde blive istandsatte i dem alle. Og naar saavel Politimester som Sognefoged og Amtsraad forsynedes med en Afskrift af disse Regulativer, vilde de ikke blot afgive en sikker Norm for Arbeidets Udførelse, men ogsaa være til Veiledning ved Politimesterens og Amtsraadets Veisyn, og give sikker Oplysning for alle Vedkommende, hver Gang et Spørgsmaal reistes eller Strid, opstod om paagjældende Veie eller Arbeide. Commiteen opfordrede derfor Foreningen til at virke i denne Retning, og overleverede et meget fuldstændigt og i det Enkelte gaaende Udkast til et saadant 3-aarigt Regula tid eller Arbeidsplan, med Begjæring, at dette skulde tilstilles Amtsraadet, som den vel formeente Foreningen kunde bevæge til, eftersom Nytten syntes saa indlysende, ved sin Autoritet at ville formaae samtlige Amtets Communer, efter dette eller et lignende Udkast, paa een og samme Tid (første Gang i Begyndelsen af 1846, eftersom de nugjældende ufuldstændige Regulativer først med 1845 ville udløbe allevegne) at udarbeide saadanne Regulativer for de næste 3 Aar, om endog disse dertil ikke ved noget Lovbud kunne være forpligtede. 2. Commiteen formeente fremdeles, med Hensyn til 5 3 i det foreliggende Udkast, at det ikke blot var ønskeligt, men endog nødvendigt, at Sogneforstanderskabet ved Veiarbeidets Udførelse havde Myndighed til, i paakommende Tilfælde, at tvinge vedkommende Sognefoged til at holde sig Planen efterrettelig, eller idetmindste til at standse med Arbeidet, indtil derom opstaaet Strid, kunde blive afgjort, da det ellers lettelig kunde blive Tilfældet, om Sognefogden var egenraadig eller uefterrettelig, at et stort Stykke Vei kunde blive fordærvet og meget Arbeide spilt, inden han kunde blive tvungen til Orden.