Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1793-02-01
Vi ville meddeele nogle af Conventets Medlemmers Svarpaa de Spørgsmaale, hvad Straf Ludvig fortiener, hvorved de Voterendes Grunde ere bibragte: Goupilleausagde: Jeg stemmer for Døden og Dommens hastige Fuldførelse, thi Ludvig maa ikke døe tusinde Gange, og saa ofte, som han skulle høre Laasenes Raslen for sit Fængsel. Jenard: Jeg stemmer for Døden, og forlanger desuden, at begge hans Brødre, der ere ligesaa strafværdige, som han, skulle dømmes af det Tribunale, som N. C. vil anvise, inden 24 Timer, og Dommen skal ved Siden af ham fuldføres i Billede. Bordas: Paa en død Tyran følger en anden; Crommell har fulgt Carl Stuart, paa de af Rom fordrevne Tarqvinier fulgt, Republiken. Jeg stemmer for Ludvigs Jndsluttelse, Birotenu gay ved Stemming Anledning til Uroe i Forsamlingen. Han begyndte med de Ord: at den høie Spot ikke skrækkede ham. Jeg vægrer mig ved en Dommers Egenskab, sagde han: thi hvis mine Competenter havde sendt mig herhid som Dommer, saa skulle jeg ikke finde mig omgiven med saa mange Ondskabsfulde. Dette Ord var yderst anstødelig for den venstre Side. Man talte om at sende ham til Abbediet; Dagens Orden bragt te Roligheden igien tilveie. Jeg stemmer for Døden, sagde Tiroteau, der efter Bourbons Død skal bringes til Fuldførrelse. Barbaroux sagde: jeg har sagt, at Ludvig er strafværdig, fordi han er det; jeg ville appellere til Folket, fordi jeg holdt det nødvendigt. Jeg trodser Mordernes Dolke, og har stedse trodset dem. Fordi Ludvig har sortient Døden, saa fordømmer jeg ham dertil. J nogle Time vil jeg stemme for Forviisningen af Bourbons. Michoud, hvis der ingen Dødsstraf var til, saa maatte man opfinde den for Tyrannerne. Hvo der ikke er ganske giennemtrængaf disse Tanker, den er ikke værd at være en Republikaner, Hvad vil man vel sige: Blod, og altid Blod, Ja, jeg gad nok seet alle Tyranners Blod udgydet, for at spare det menneskelige Kiøns Blod. Condortet: Borgere, enhver Forskiel paa Straffe for samme Forbrydelse er et Attentar mod Retfærdigheden. Ludvig har altsaa fortient Døden, og dog alligevel forbyde mine Grundsætninger mig, at tilkiende ham den, ved hvilken Leilighed det endnu t. Jeg stem ner for den haardeste Straf, Døden undtagen. Hugelet stemte for Døden, med Mailhes Forbedring, og for Dødsstraffen mod den, som insultere dem, der ikke havde stemt for Døden. (Murren) Bazire: Man spørge den gamle Historie til Raad, saa vil man see, at alt for berømte Forjagede have bragt deres ubesindige Fædreneland til Bredden, af Fordærvelse. Hvis Ludvig kuns dømmes til Forviisning, saa vil man snart høre den Klage: O. Richard, o min Konge, følge paa Marseilernes patriotiske Sang, og see Blondels Selskaber sønderknuse Folkeselskaberne. Jeg stemmer for Ludvigs Død, for at spare mit Land for den Skam, engang at see disse Begivenheder realisere sig, Lamarque: Ludvig har foraarsaget tusinde iblandt Borgere Døden. Loven, Fornuften, Menneskeligheden, politiske Betragtninger forlange hans Død. Jeg stemmer altsaa for denne Straf, men jeg forlanger i Menneskelighedens Navn, at Ludvig er den sidste, som Retfærdigheden bestraffer med Livets Tab. Tailleser: Jeg har, da jeg nærmede mig denne Tribune, følet en gyselig Skræk da jeg skal tilkiende et Menneske Dødsstraf. Men saa vil Loven, saa vil Dommeren. Jeg stemmer for Døden. Buzot, Min Meening er bekiendt. Jeg har foredraget den paa denne Tribune. Da de forkastede Appellationen, var jeg overmaade meget urolig og bekymret. Thi naar Jndslutningen, sagde jeg, tilkiendes, saa bliver Ludvig myrdet. Hvis Conventet ikke igien antager sin høie Karakter, saa holder jeg alt for forloren. Hvis han dømmes til Døde, og strax henrettes, saa frygter jeg for den største Ulykke. For at undgaae det, maa altsaa Conventet, i det det fælder Dødsdommen, omgive sig med National-Fortrolighed, for at sætte Oprørerne i Skræk. Jeg har ved Ludvigs Dødsdom seet Fare, og ved at gribe til et modsat Partie Viisdom. Jeg har frygtet for, man maatte troe, at Trudslerne havde havt Jndflydelse paa min Meening. Dommen maa fældes uden Lidenskab; thi vee den, der uden Gysen kan fælde saadan en Dom, og vee det Folk, der rolig kan høre derpaa; af et Folk, der har mistet al Moralitet, kan man intet videre haabe. Jeg beder dem, ikke at lade dem beherske at et Partie. Jeg beder dem ogsaa at lade et Mellemrum imellem denne Dom og dens Fuldførelse. Jeg fælder altsaa med Skræk og Smerter Dødsstraffen mod Ludvig.