Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-06-22
For hundrede Aar siden havde Forlystelserne her i Kjøbenhavn en ganske anden Skikkelse end nu. Man søgte, som endnu paa Landet, sin egentlige Underholdning i Familieselskaber. Offentlige Steder for Folk udenfor Almuestanden gaves der kun faa af. Man havde saakaldte Viin huse, hvor, som Henrik siger i Maskeraden, gamle Folk om Aftenen gjennemheglede Ungdommens Feil, indtil de af fire Vægtere maatte lade sig slæbe drukken hjem." Men af saadanne privilegerede Viinhuse gaves der kun saare faa, som det i Raadstuekjelderen, i den forrige Hof= og Stadsrets Bygning, i den saakaldte Vildmand paa Østergaden, i Knirsch's Gaard paa Kongens Nytorv, i Hotel-Royal m. fl., der endnu have Privilegium paa at holde Viinkielder. Den egentlige Almue besøgte Vertshuse og Kieldere, og den er det, Forordningen af 22 Oct. 1701, C. III, §. 2, mener, naar den siger, at Politiemesteren ei skal tilstede at Nogen i Vertshuse og Kieldere længer end til Kl. 10 om Aftenen sig opholder." Det foregaaende Passus af denne §. byder Politiemesteren at paa see, "at der paa saadanne Steder med Drik, Dobbel, forfængelig Lystighed og andet deslige ei nogen Forargelse gives. J Politieplacaten af 25 Jan. 1772 hedder det udtrykkeligen, at Fr. af 22 Oct. 1701, III C., 2 s., om Nattesæde alvorligen skal overholdes. At her ene sigtedes til de nu af den laveste Almue besøgte Vertshuse og Kieldere, det sees end yderligere deraf, at Rescriptet af 1 Juli 1744 byder, at Mandskabet ved Holmens faste Stok maa fritages for at betale Bøder, naar de betrædes i Helligdagsbrøde og Nattesæde, men derimod straffes for Helligdagsbrøde med 25 Slag og for Nattesæde med 20 Slag af de smaa Tampe for Pælen, og at, i Følge Krigs Art. Br. 1756, §. 19, Søofficerer skulle søge at undgaae Vertshuse. Det var ogsaa meget rigtigt og passende, at det ikke blev den egentlige Almuesmand tilladt, at sidde længer paa et Vertshuus eller i en Kielder end til Kl. 10, om hvilken Klokkeslæt det i den af Th. Kingo, formodentligen i Begyndelsen af det attende Aarhundrede forfattede Vægtersang med Rette hedder: "Om J vil Tiden vide, Hosbonde, Pige og Dreng, da er det paa de Tide man føier sig til Seng, hvilken Regel endnu gielder saavel blandt de arbeidende Classer i Kjøbstæderne, som blandt Bønderne paa Landet, der alle skulle staae tidligen op og følgeligen maa gaae tidligen i Seng, hvilket nok ogsaa har givet Anledning til det Mundheld, Klokken er kun for Skrædere og Skomagere. Hos den Sjællandske Bonde begynder endog Natten, som Junge beretter, Kl. 9. Men hvad der er passende for Almueclassen, kan ikke være anvendelig paa de Classer, som staae paa et høiere Culturtrin, ligesom og alle offentlige Steder i Kjøbenhavn heller neppe kunne maales med samme Maalestok, som Frdn. af 22 Oct. 1701 maaler de da værende Vertshuse og Kieldere, som ogsaa besøgtes af det til Holmens faste Stok hørende Mandskab, eller, med andre Ord, af Matroser, og som det var Søofficierer, paalagt at undgaae. Hovedstaden har i de sidste 30 Aar faaet Viinkieldere, Restaurationer, ja endog Ølhuse, hvor ingen Forargelse gives hverken med Drik, Dobbel, forfængelig Lystighed, enkelte Tilfælde kunne ikke komme i Betragtning - og som, til Adspredelse, besøges af dannede og ædruelige Folk, der ikke høre til de forhen nævnte Classer. Disse Menneskers Forretninger ere ikke altid af den Natur, at de, efter Vægtersangens Forskrift, kunne føie sig til Seng Kl. 10. De spise sædvanligen sildigere til Middag, deres Forretninger om Eftermiddagen ere ofte ikke endte førend Kl. 8 til 9 om Aftenen. Hvor tungt er det ikke for alle disse Mennesker, om de Kl. 10, naar de enten befinde sig midt i en interessant Samtale, eller naar de maaskee endog først have Leilighed til at gaae ind paa et saadant Sted, skulle være nødsagede til, strax at forlade Stedet, eller og aldeles ikke at kunne komme derind, fordi det er lukket? Hvad skulde de overalt foretage sig førend deres rette og sædvanlige Sengetid – Kl. 11 eller 11 1/2, Vist nok kunne de gaae ind i en Klub, hvoraf Hovedstaden har saa mange, og som ikke høre under Verts husenes eller Kielderes Categorie; men ikke alle have Lyst til at udsætte sig for alle de ubehagelige Collisioner, Klubvæsenet medfører, og Mangfoldige ville heller i deres Fritimer besøge en Restauration &c., hvor de stedse see nye Personer, end, lænkebundne til en Klub, udsætte sig for bestandige Møder med Mennesker, hvis Omgang langt fra ikke er dem behagelig. Hvad Familieselskab berne angaaer, da ere de i nyere Tider, under en stigende Glimresyge, blevne til det, de aldrig burde være. Det er ikke mere Venskab, Fortrolighed, Slægtskabsbaand, der drager Familien sammen. Spillebordet, Tractementer, Geburtsdags foræringer ere nu den Magnet, der sammentrækker Paarørende i venskabelige Kredse. Den, som man kan vinde meest fra i Boston, Lombre og Whist - den, af hvis Forbindelse man kan love sig en eller anden Fordeel - den, som bringer smukke Offere paa Venskabs Alter – er til alle Tider en saare velkommen Gjæst. Men den, som ikke kan eller vil indlade sig paa alt Saadant, og som heller ikke skjøtter om at være et Klublem, maa, hvis han ikke vil leve som en Exemit, søge Adspredelse paa offentlige Steder. Men for ham er Forordningen om Nattesæde neppe bestemt.