Viborger Samler, 1844-09-21
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. J sin i Repealassociationens Forsamling holdte Tale betegnede O'Connell den irske Generalfiscal som en tobenet Eddikekrukke, og Overdommeren som en Koter, der kun gjøede, men ikke bed, iøvrigt afgiver Talen meget bestemte Hentydninger paa at det er O'Connells Hensigt ikke alene at forhindre alle overvættes stærke Demonstrationer, men endog at træffe Forholdsregler, hvorved Repealagitationen skal indskrænkes og indknibes inden for visse Grændser, samt unddrages Jndvirkningerne af Folkevilliens Lune. O'Connell udtalte sig nærmest om Vigtigheden af det af Overhuset afgivne Skjøn, nemlig om Petitionsrettens og den eedsvorne Rets sikkrede Stilling, hvilke begge havde været truede ved den Maade, hvorpaa Ministrene under Paaskud af Monster Meetings Farlighed fra Staten vare optraadte imod Repealers Bestræbelser, og hvorpaa Kron juristerne, der ene og alene havde Partiinteresser for Øiet, havde i den O'Connellske Proces sammenflikket Juryen Dernæst gav O'Connell en Æreserklæring saavel til de af ham saa ofte gjennemheglede Whigs, hvilke man havde at takke for, at høithiertede, upartiske Retslærde, som Lorderne Denham, Cottenham og Campbell, nu beklæde høie Embeder og kunne udøve deres Jndflydelse paa Haandhævelse af Ret og politisk Frihed, som ogsaa til den ligeledes af ham haardt medtagne engelske Presse, navnligen til Morn. Chronicle, hvis vedholdende Bestræbelser, O'Connell for en stor Deel tilskrev, at den offentlige Mening havde erholdt behørig Jndsigt med Hensyn til den sande Betydning af de i hiin samøse og berygtede Stats proces svævende Spørgsmaal. Med Hensyn til sine fremtidige Planer erklærede O'Connell, at han rigtignok ansaae det for hensigtsmæssigt nu at afholde det af Ministrene i sin Tid forpurrede Møde i Clontarf, hvis Lovlighed implicite var anerkjendt ved Overhusets Kiendelse, men at han befrygtede at man i England turde ansee Mødets Afholdelse som en forsætlig Fornærmelse, og at han desaarsag var tilbøielig til at give slip paa dette Møde; dog vilde han overlade dette Spørgsmaals Afgjørelse til en Comitee, der skulde udvælges af Repealassociationens Medlemmer. Netop denne Erklæring beviser, at O'Connell ønsker for Fremtiden at undgaae enhver unyttig Bevægelse, og, at dette er hans faste Beslutning, fremlyser end tydeligere af den Plan, han udviklede angaaende Organisationen af et Samfund, hvis Hverv det skulde være at vaage over Repealassociationen. Dette Samfund skal føre Navnet af Preservative Society for reland." og bestaae af 300 Medlemmer, der skulle udvælges af de irske Grevskaber. Ethvert Medlem skal indskyde 100 Lstl. til et fælleds Fond; Samfundet har sit Sæde i Dublin, Dette Samfund er bestemt til vel ikke at gribe Jnitiativet i Forhandlingerne angaaende Repeal, men dog at indvirke saaledes paa disse, at Associationen skal følge Samfundets Ledelse og ikke gjøre noget Skridt uden dets Samtykke. O'Connell erklærede, at en Forening af saamange velhavende og indflydelsesrige Jndivider fortrinlig egnede sig til at forebygge enhver ubesindig revolutionair Opstand og standse enhver overilet Fremskriden af Folkebevægelsen, og udentvivl er dette, for den oprindelig rene democratiske Repealagitation hidtil ubekiendte aristocratiske Element det bedste Middel til i Tidens Længde at holde Repealassociationen indenfor Lovlighedens Skranker, for hvilket kun O'Connells Personlighed hidtil gav Garanti. Dette Samfund skulde ifølge sin Stilling directe underhandle med Rigets Ministre og senere ordne og sikkre Jrlands Forhold til England. Ogsaa med Hensyn til dette Punct udtalte O'Connell sig med Maadehold. Som Grundlaget for hine Underhandlinger betegnede han Jndførelsen af et saakaldet foederalt Parlement i Jrland, et Jnstitut, hvis egentlige Væsen endnu ikke synes at være klart opfattet af O'Connell.