Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-01
Ordet: en engelsk Bull betyder baade en Tyr, og en usammenhængende Tallemaade. Ved John, Bull, et caracteristisk Ravn Engellænderne selv. give deres Nation, forstaaes ingenlunde den laves Pøbel, thi denne kaldes the Mob, men derved forstaaes den jevne, ærlige Caracteer, der foragter, alle unyttige Complimenter og som ogsaa i Almindelighed caracteriserer det engelske Folk. For at fortjene Navn af Bull, maae det jeg siger, ikke være dumt men uoverlagt, Redacteuren har derfor troet at kunne moere Bladets Læsere, ved at give et lidet Beviis derpaa, som findes i fornævnte engelske Blad. En gammel Retsofficiant i Overretten i London, skulde forleden Dag modtage. Feden af en Mr. J. Baldock (som er meget døv) i en Sag hvori denne aflagde Vidnesbyrd; han skraalede da ind i Øret paa Mr. Baldock, med en meget selv tilfreds Mine. Hvis de ikke kan høre hvad jeg siger, saa sig mig det." Dette er en sand Prøve paa hvad der kaldes en Bull, og man kan let gjette hvilken Latter det opvakte hos alle Tilstedeværende. Lancister Garette omtaler en løierlig Sag, der blev bragt frem for Retten i Landcaster saaledes: En Karl af et smudsigt Udseende, der kaldte sig Hr. Love Kjerlighed) og havde ladet sin Kjæreste hæfte for Tyverie, fremstillede sig for Retten for at fremføre Beviser mod hende, hans fornævnte Kjæreste mødte, det var et Fruentimmer af et blomstrende og beskedent Udseende, men som synes høiligen fornærmet over at hun var bleven behandlet paa en saadan Maade, og synes at være i stor Tvivl om hun skulde le eller græde. Karlen (Hr. Love, havde havt et godt Øie til den Arresterede Maria Anna Griffith, men han havde nyeligen tabt al Kjerlighed for hende, da hun i Tillid til den Godhed han havde viist hende, havde taget sig den Frihed, at stiæle hans bedste Kjole og pantsætte den for tre Shilling. Og hvad brugte hun da Pengene til, spurgte Magistratspersonerne. Ah, hun gik ned, troer jeg forat see denne hersens Dronning, som er der nede ved Hammersmith."Maaskee fik hun sig en lille i Ruus der " spurgde han, men førend han kunde komme til at svare, raabte den skjønne Fange, 4 Jajeg gjorde Deres Velbaarenhed, jeg dral mig en Periat for Løiers Skyld, jeg kunde ikke have ladet: det være, om det saa gjaldt mit Liv." de Saa er De da en oprigtig Ven af Dronningen?" Ja sandelig det kan De nok tænke, Deres Velbaarenhed, og jeg troer ikke, der er en Herre her, uden at han jo er det ogsaa, hvis han vilde sige sin Hjertes Meening. Men Hr. Love, hvorfor fortæller Deikke denne Herre her, (i det hun neiede dybt, hvad jeg gjorde mod Dem?" i Jo, Deres Velbaaren, hed, hun slog ogsaa i Stykker et af mine bedste Drikkeglas." Hr. Love, afbrød hun ham, aib, De har jo aldrig eiet meer end Eet," og hvorfor slog De det da itu," spurgde Dommeren. et AfHevn! Deres Velbaarenhed, Hevnen er sød, Han skal ikke troe at han kan narre mig bort fra min Venner og kan tage sig en anden Frue, for intet, det var Aarsagen hvorfor jeg slog hans Glas i Stykker, og troer De desuden, at jeg ville til lade et andet Fruentimmer at drikke af det Glas som ham og jeg have drukket saa ofte af: Ne aldrig, før skulle jeg slaae hundrede Glas i Stykker." Hr. Love synes at blive aldeles slagen med Stumhed, ved dette Anfald paa ham; han tang ganske stille, Dommeren og alle Tilstædeværende loe og efter en kort Samtale af samme Slags blev Miss Anna Greffith, frigivet og Søgsmaalet forkastet. Jeg takker mine Herrer, udbrød Miss Griffith, og jeg er Dem ogsaa megen Tak skyldig Hr. Love, for alle Deres mange udviste Artigheder." Hr. Love fandt imidlertid just ikke synderlig Smag i dette Spøg; men forlod ganske pranten Retten. Religionsiver og dens Virkninger.