Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-12-28
Lollands Falsters Tidende. Stig er Redigeret, trykt og udgivet af W. F. Laub i Nykjøbing. Løverdagen den 21. December. No 134. Hr. Redacteur. Deres kjøbenhavnske Correspondents til Deres Avis leverede interessante Artikler, nyde vistnok en lige saa almindelig som fra mange Sider vel fortjent Opmærksomhed; men just derfor mener jeg, at en for en Kjøbenhavner let undskyldelig Feil, der er indløben ved hans i sidste Løverdags Avis meddeelte bemærkninger ved et Foredrag af Hr. Docent Bergsøe, ikke bør henstaae upaaanket. Hr. B. har givet en Beregning over en Fæstebondes Jndtægter og Udgivter, som ganske stemmer med lignende Beregninger, jeg har gjort, og hvoraf Resultatet er, at Overskuddet, eller Gaardens Netto Provenne er 200 Rbd. af en almindelig Bondegaard paa 5060 Tdr. Land. Disse 200 Rbd. antager nu Correspondenten kan lægges op- og heraf uddrager han den Slutning, at Fæstebondens Vilkaar maa være fortrinlig gode i Sammenligning med mangfoldige andre Stillinger i Livet, som navnlig Haandværkerens, og han kunde gjerne lægge til: Selveier bondens, de større Forpagteres og Præstens. Men Sagen er, at disse 2000 Rbd. er hvad Fæstebonden egentlig faaer tilovers at leve af for sig og Familie. (Forsaavidt han og Kone ere Arbeidere paa Gaarden kan deres Kost og Løn liig med Tyendets ogsaa fraregnes.) Af disse 200 Rbd. skal altsaa hans ikke arbeidsføre Børn, hans gamle Forældre, han selv og Kone, om de ere svage, have deres Ophold. Heraf skulle alle Udgivter, som ikke hører til Gaardens Drivt eller bestemte Afgivter bestrides: Heraf afholdes de Udgivter, der følge med Børns Fødsel, Dødsfald i Familien, Børns Ud stor o. s. v. Noget medgaaer, selv for den Sparsomste, til Selskabelighed, Gilder hos Slægtninge og Naboer, og Noget maa anvendes til Luxus Artikler, der nu næsten kunne regnes til Fornødenheder. Kort sagt, Fæstebondens Udgivter ere, ligesaavel som de fleste Andres, saamange, at der bliver kun Lidet eller Jntet at lægge op. Naar desuagtet mangen Fæstebonde gaaer frem til Velstand, stikker Hemmeligheden i, at Gaardens Overskud i et godt Aar og ved særdeles Driftighed hos Dyrkeren, ofte meget kan overstige de 200 Rbd. Ønslev den 24de December 1844. C. F. Hansen. "Nieler Correspondenzblat har i en Artikel under Titel "leber die gleiche Thronfølge in Dännemark und der Herzogthumern" optaget en Jdee, der allerede forhen i et dansk Blad har været antydet som et muligt Middel til at jevne det for det hele Land lige bedrøvelige Arvespørgsmaal. "Correspondenzbladet udtaler først, at ligesom det i Danmark er et almindeligt Ønske at holde Monarchiet samlet, saaledes har dette Ønske ogsaa i Hertugdommene en overveiende Majoritet for sig, men det maa ikke skee ved nogen Voldshandling, men ved en mindelig Overeenskomst af alle Parter. En saadan mindelig Overeenskomst, mener "Corresp. Bladet, kunde bevirkes, enten ved, med Hertugdømmenes Samtykke, at indføre Kongelovens cagnatiske Arvefølge i disse, eller ogsaa ved i Danmark at forandre Kongelovens cagnatiske Arvefølge til en agnatisk, altsaa til den samme, der formeentlig gielder for Hertugdømmene. Den første Udvei forkaster Corresp. Bl., da Holsteen er tydsk Forbundstat; som saadan staaer det ikke til Holstenerne efter frit Valg og Ønske at bestemme Arvefølgen; det vilde møde Jndsigelse af Agnaterne; og navnlig vilde sandsynligviis Storhertugen af Oldenborg appellere til det tydske Forbund; det vilde ogsaa være Uret mod de andre Agnater saaledes at berøve dem deres gamle og lovlige Successionsret. Saadanne Hindringer finde ikke Sted i Danmark. Danmark er et frit, uafhængigt Rige, der med fuld Magt og Myndighed kan tage hvilke Bestemmelser det finder for godt med Hensyn til Arvefølgen. Naar derfor Kongen og Folket, det vil da sige Danmarks Riges Stænder, blive enige, kunde jo Kongelovens agnatisk cagnatiske Arvefølge forandres til en ene agnatisk, og dermed vilde al Strid være forbi, og Alles Ønsker opfyldte. Vi skulle hertil bemærke, først at det har været os meget behageligt af et af de vægtigste Organer for den holsteenske Presse at erfare, at der i Hertugdømmene gives en overveiende Majoritet, som ønske at bevare Forbindelsen med Danmark. Vi have ogsaa altid været af denne Mening, men man skal have ondt ved at komme til den gjennem Pressen, hvad enten man vil see hen til den journalistiske, til den videnskabelige ler til Stænder=Pressen, og den Adresse, som for nylig af en Deel Jndvaanere i Kiel er indgivet til den holsteenske Stænderforsamling, og som har været meddeelt i "Corresp. Bl.", taler sandelig om intet mindre, end om at bevare Forbindelsen med Danmark. Midlertid, det er os kjært at erfare, at det er, for at bruge Geheimeraad Ørsteds Ord ved en lignende Leilighed, ikke saa slemt meent som sagt.