Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-08-26
Det napoleonske System, eller kortfattet Theorie af Helvedspolitiken. En Forelæsning af Mephistopheles, holden i Fandens hemmelige Klub.) Sjelen i Helvedspolitiken er Erobringsskonsten, og den sidstes Grundregel er for at vinde Alt maa du vove Alt. Kun den tilsmiller Lykken, der hurtigen og uden Nølen griber det virksomste Middel, og med kjek Haand angriber selv det Helligste, saasnart det befordrer hans Øiemeed eller ligger hans Formaal i Veien. - Hvo der er raadvild, om, hvad han skal gribe til, og vakler mellem Om Hvorledes og Men, hvorlunde han skal finde sig af med Retfærdigheden, med Moralen, med Samvittigheden, med Menneskenes Domme og lignende Taabeligheder, i hans Foretagender blander den Usikkerhed sig, som fra Arilds Tid har været Moderen til Uheld. - Den Raadvilde har allerede halv tabt sit Spil førend han har begyndt det. Lykken er en Flane, der lettest giver sig til Priis for den, der med fræk Pande gaaer hende i Møde men den frygtsomme Tilbeder, der bliver staaende i nogen Frastand, vender hun haanligen Ryggen. Retfærdigt er Alt hvad der leder til Magt; thi hvo, som har Magten i Hænderne, formaaer at paasætte den meest himmelskrigende retfærdighed, Retfærdighedens Stempel; Samvittigheden saarer ham ligesaalidet som et Myggestik den Pantserklædte, og Verdens Dom, - Hvorledes skulde han brydesig om den, han, der fra sin Stade, kun betragter Menneskene som Orme, der krympe sig for hans Fødder, Den korteste og sikkreste Vei til Erobringer, er Krig. Fra den udgaaer al Magt. Under J. Af der Freimüthige for 1815. Stykkets Forfatter er O. L. S. R. Friedrich. Slaggadens Jernkjed segner den Svages sidste afmægtige Værn, Loven; Hærførerens raa uafværgelige Villie regierer satanisk, og Rædslen gaaer foran hans Ørne. Krigskonsten er derfor den Den maa være Erobrerens Kjephest, vigtigste. alle hans Siels Kræfter maa være Vaabenhaderen helligede. Fra Hærførerflaven udspringer Scepteret, og det første Sprog i Erobrerens Catechismus hedder: Le premier qui sat roi Etoit heureus Soldat. (Den første Konge var en lykkelig Soldat *). Heraf følger, at Menneskeforagt er en ubetinges Egenskab for Erobreten. Nogle Hundrede Tusindes Liv maa ikke veie tungere paa hans Vægtskaal end et Sandskorn. Soldater eller Pallisader og Skandsepæle, der maa være et for ham, naar det gielder om at tilkjæmpe sig en Seir, og over en ligesaaet Valplads maa han kunne ride bort med samme Sjelero, som over en afmeiet Ager. Det er en Erobrers sande Fatning, og den, som ved de Saaredes Jammerskrig føler andet end pah! res crapands, han blive heller hjemme, og vogte Faar. Men for at gjøre Menneskene til villige Slagtoffre for sin Ærgjerrighed, er det nødvendigt, at han forstaaer at binde døm, lig Marionetter, ved deres Lidenskabers og Begierligheders hemmelige Traade. De tre stærkeste af de menneskelige Lidenskaber ere: Ærgjerrighed, Pengegraadighed og Drivt til Tøileløshed. Mennesket er et ærgjerrigt Bæstie. Den Syge, at hæve sig over sin Lige, er dybt grundet i hans Natur. For en Udmærkelse, der stiller ham et Trin høiere, end en Anden; for et Tegn, som han tør bære til Skue for den store Hob, for et Baand, som han kan bære i Knaphullet, er han istand til at fælde sin Broder, og i det han jager efter Skinnet af Ære, til at begaae Handlinger, der paa det skrækkeligste stride mod den sande Ære. Disse Afgudersmigre Erobreren; han stifter en Æreslegionsorden, lader nedregne Baand, Kors og Storkors paa dem, *) Man erindrer, med hvilken Jubel Moniteuren, fortalte, at den lille Napoleon, klædt i Uniform, ved Siden af sin Gouvernante, glædede sig paa Vagtparaden over Soldaternes Exerciser. hvis blinde Trælleiver har gjort dem til brugbare Redskaber for hans Erobringssyge; han oversvømmer Jorden med sine nye Riddere, Marschaller, Hertuger og Fyrster, og han vil frembringe en Kappestrid for Æresygen, en tjenstfærdig Slaves og Drabsiver, der forvandler dette Ridderskab til en Kobbel Jagthunde, hvilke, lurende paa hans Vink, ere beredte til, ligesaavel at anfalde Lom som Ulve, uden at laane Øre til Retfærdighedens og Medlidenhedens Stemme.