Viborger Samler, 1820-01-10
For at forstaae de i Debatternes Fortælling forekommende Benævnelser, under hvilke de forskjellige Factioner ere bekjendte, maae man gjøre sig et Begreb om Jndretningen af Kammerets Sahl. Det er cirkelrund. Midt paa Cirkelbuen er en fiirkan, kentet Forlysning, og i denne en Forhøining, paa hvilken Præsidentens Stol er anbragt. Ved Siden af ham, lidt levere, sidde Sekretærerne, som ført Protokellerne, foran ham, endnu nogle Trin lavere er Talestolen, paa hvilken enhver Deputeret, og det i den Orden, hvori han har meldt sig i Protokollen, maae fremføre hvad han har at sige; thi ellers kunne de intet fremføre fra Pladsene hvor de sidde, uden en enkelt Mining. Langs med Cirkel linien og paa begge Sider af Fordybningen løbet at bredt Gulv, hvorpaa staae 12 smaa Borde, hvor Avisudgiverne ere tilladte at lade deres Redaktøren nedskrive hvad der forhendles. Fra denne Gang omkring Fordybningen hæver sig paa begge Sider 3 Rader forhøiede med udstoppede Sæder forsynebPladse for de Deputerede, den en Rad høiere end den anden, der seer ud som et Amphitheater; der er gjennemskaaret af 3 Gange, som føre til en smaGang langs med Væggene, med ligesaamange Udgangsdørre, saa at Bænkene derved ere deelte paa tvers i 3 lige Deele. Derved fremkommer Benævnelsen af høire og venstre Side (af Præsidenten) og Centrum (lige for ham. Sædvanlig pleie de Deputtrede at beholde den Plads de først vælge sig, O, ligesom vist nok ofte Tilfældet raader, hvor deres Plads bliver, saa er det dog naturligt, at Mænd af eens Meening helst søge Sæde sammen. Derved er altsaa opkommen de forskjellig benævnte Partier i Sahlen. Paa Sæderne er i Sahlen Plads til 750 Deputerede; men deres Tal er nu kuns 250 Din høire Sides Deputerede kalde sig selv Royelister; men deres Modstandere kalde dem Ultras Det er Mænd af de største Talenter; men endnu mere udmærke de sig næsten alle ved en ædel og uplettet Karakteer. De to meest udmærkede Mænd af dem ere: Villele og Corbiere. Den førster Søeofficeer, og har under hele Revolutionen vær ret paa Øen Bourbon, hvor han var almindelig elsket; siden 1807 levede han i Stilhed i Toulouse. Corbiere er en Advokat fra Rinnes. En tredie, Benoit, var til 1814 Divisionschef i Ministeriet for det Jndre. Den ligesaa talentfulde som gudfrygtige Grev Marcellis har under hele Revolutionen været i Bourdeaux. Marqvis Bonald har tjent i det Condiske Corps, 1806 kom han tilbage til Frankrig, og var fra 1808 Medlem af det franske Akademies Conseil. Som et talende Beviis paa Geistlighedens ringe Jndflydelse, tjener det, at ikke een Biskop er valgt til Deputeret. Den høirt Side af Kammeret er omtrent 70 Mand stærk. Centrum bestaaer almindelig af de Mænd, der slemme for Ministrents Forslag, og er omtrent og 70 Medlemmer. Jmidlertid kan man atter inddele det i 2 Partier, hvoraf det ere ud tinget antager Ministrenes Forslage, (ventelig for derved deslettere at skaffe sig Embeder og Æresposter siden); disse ere 40 i Tillit. Resten give vel i Grunden Ministrine Medhold; men stundom dog ikke ubetinget: saaledes modsatte disse 30 sig nylig levende ValgenDet er bekjendt, at den fornemste Ophavsmand til den saa ofte omtalte Valglov, var forrige Jndenlandsminister Hr. Laine, der er en fortrolig Ven af Hertugen af Richtlien. Allerede ved Val gine til Deputeretkammeret 1818 saae de Begge, at alle de af den ny Valg-Jndretning af Rojalisterne befrygtede følger, indtraf, og at de havde taget feil i deres Forventninger; men da adskillige af deres Colleger vare af ulige Mening med dem, gide Begge ud af Ministeriet. Desuagtet vedbliver dog den retskafne Lainer, der er valgt som Deputeret for Staden Bourdeaux, at understøtte sine fordums Colleger i deres Forholdsregler, forbeholdende sig imidlertid, fra den samme Talestoel, hvor han tilskyndede Valgloven, at vise lydelig denne Skadelighed. Til denne Ministerpartiets Fattion hører og Generalprokureur Bellart, en ærværdig Mand, der 1817 og 1818 præsiderte i Pariser Valgeolle giet og altsaa har havt Leilighed til at overtyde sig om denne Lovs skadelige Virkninger, fordi den udelukker fra Valgretten den oplyste Deel af Nationen, saasom: Dommere, Retslærde, Skolelærere ved de høiere og lavere Skoler, Skribintere, Statsombedsmænd og overalt Alle, som live af maadelige Jndkomster, saasnart de ikke tillige ere Godseiere eller drive nogen bevilget Næringsvei. Derimod tilstædes Valgretten den dertil meest ukyndige og let bestikkelige Klasse af de ringere Haandværker, saa at de let ere istand til at overstemme Godseierne.