Norske Intelligenssedler, 1792-09-19
Den muntre Bonde nu forlod Sit Leye, og sin Lov istemte, Han aldrig denne Pligt forglemte, Men takked Gud, som var ham god. Han til Arbeyde ilede, For at forsörge sig og fine. Med Munterhed i hver en Miine Han ved sin Gierning smillede. Hvad er dog meer indtagende End Morgenen med all dens Glæder, Naar majestætisk den fremtræder, Hvad Syn er meer behagende? nen! Man seer den grönne Mark besat Med millioner Diamanter, Og denne Pragt fra alle Kanter Den blev frembragt kun paa een Nat. Da Mørket over Jorden laae, Naturen som i Taarer svømmed, Men Borgen-Solen Plads indrømmed For Glæder, hvorhen Öyet faae. Naturen blev som fød paa nye, Da Sörge-Dækket blev fradraget, All nattlig Dunst blev nu foraget, Og Klar som Sölvet var hver Skye. Nu skeeg en herlig Virak DufFra Jorden, som sig rundt om spredte, Og som ved Vindens Hielp udbreedte Sin Ambra i den frie Luft. Oforgen du er yndig skiøn Naar du paa Himlen tager Sæde, Uskyldig reen og himmelsk Glæde Bereder du for Støvets Sön. O GUd du som paa Himmelen Böd Morgen-Solen at fremtrine Og med saa herlig Glands at skinne, Du til vort Held frembragte den. Til dig i denne grönne Lund, Jeg vil min Lovsang her frembære, Her skal mit Morgen Offer være Dig helliget hver Morgenstund. Høyt skal min Lovsang lyde her Naar da min Bön paa Andagts Vinger Sig op til Himlens Throne svinger, Den bringer ned Velsignelser. Hans Jacob Schmidt. Resten af: Forordning om Brændeviins brænden a. ac 13. De, som saaledes confiskeres, tilfalder den Betient eller bliver ganske til Deeling mellem de Betiente, som have opdaget Urigtigheden. Af alle foranførte Mulkter derimod nyde bemeldte Opdagere kun det Halve; men det øvrige samles i en Casse til Understøtning og nogen Hielp i Alderdommen for de Underbetiente, som have tient troligen, men formedelst Alderdom, Svaghed eller andre Tilfælde ere satte ud af Stand til længere at kunne varetage Tienesten. 14. Da Consumtions Afgivten af Varer til Brændeviinsbrænden nu for de Norske Stæder, er lige med denne Afgivt i de Danske Stæder, Kiøbenhavn undtagen, maae herefter som hidtil Brændeviin, der er brændt i Danmark, frit indføres i Norge, og tvertimod det Norske Brændeviin fri indføres i de Danske Kiøbstæder uden for Kiøbenhavn. Og da det findes, at Afgivterne paa det Brændeviin, som fra Hertugdømmene indføres til Norge, nu er lavere end Formalings Afgivten i Rigerne af Korn til Brændeviin, ville Vi, for at ikke Ulighed i Afgivt skal være til Hinder i Næringen og Afsætningen, hæve dette Misforhold ved at forhøje Jndførsels-Afgivten af det Brændeviin, som fra Hertugdommene indføres i Norge, med 1 Sk. per Pot, saaledes, at deraf foruden dermellemrigske Told 20 Sk., og Accise 18 Sk. per Tønde eller 136 Potter, og den gamle Consumtion 32 Sk. per Anker eller 40 Potter, herefter endnu erlægges af hver Pot 2 Sk. i Jndførsels Consumtion. 15. Med Passeersedler for det Kornbrændeviin, som føres fra een Consumtionspligtig Kiøbstæd til en anden, forholdes fremdeles efter det i Forordningen af 17 Mart. 1783 den 2den Art. Litr. a. befalede, dog med det Tillæg, at inden Passeerseddel udstedes, bør en Angivelse fra en i Staden boesat Handlende eller Brændeviinsbrænder være afgiven paa slet Papiir over Qvantiteten af det som udsendes, og om det er brændt i Staden eller tilført, hvilken Angivers eller Afsenders Navn maae være anført i Passeersedlen. Det Brændeviin, som i en større Qvantitet end 20 Potter uden for de Consumtionspligtige Kiøbstæder antræffes uden saadan Passeerseddel, er som en ind negen Vare at betragte og behandle. 16. Med Consumtions Godtgiørelse for de formalede Kornvarer, som fra de Consumtions pligtige Kiøbstæder udføres, forholdes fremdeles efter bemeldte Forordning af 17 Mart. 1783. Men til nærmere Nøiagtighed ved denne Godtgiørelse og i Lighed med den ved Korn Formaling i foregaaende 5 Art. fastsatte Vægt ville Vi, at a. da af en Tønde Hvede maae fra Mølle føres 14 Lpd., hvoraf de 3 Lpd. regnes for Klie og Sæk, maae den ved en Tønde Hvedes Formaling betalte Consumtion tilbagebetales ved Udførselen af 11 Lpd. Hvedemeel, og lige Qvantitet regnes for en Tønde ved Jndførselen, og bliver altsaa Consumtionen af 1 Lpd. Hvedemeel ved Ind- eller Udførselen 3 1/2 Sk. b. Da af en Tønde Rug kan fra Mølle føres 13 Lpd., hvoraf de 3 Lpd. regnes for Klie og Sæk, maae den ved en Tønde Rugs Formaling erlagte Consumtion giengives ved Udførselen af 10 Lpd. Rugmeel, og lige Qvantitet regnes for en Tønde ved Udførselen, hvorefter da Consumtion for et Lpd. Rugmeel ved Ind- og Udførselen bliver 1 1/2 Sk. c. Da en Tønde Byg ansees at afgive 8 Lpd. fiint Meel, bliver Consumtionen for hvert Lpd. fiint Bygmeel ved Ind- og Udførselen 2 Sk., hvilket og maae gielde om Havremeel. d. Godtgiørelsen for haardt Hvedebrød, eller Kringler, som udføres, ansættes til 4 1/2 Sk. pr. Lpd. eller 10 Sk. pr. Vog; men for blødt Brød, af Hvedemeel 3 Sk. pr. Lpd. eller 6 3/4 Sk. pr. Vog; for Rugbrød i Almindelighed til 2 Sk. pr. Lpd. eller 4 1/2 Sk. pr. Vog eller 36 Skaalpund, hvilken Bestemmelse og gielder ved Consumtionens Beregning af Brød ved Jndførselen. 17. Og ville Vi herved have de i Consumtions-Forordningen af 24 Jan. 1682 satte Straffe for Consumtions-Svig ved Korns Formaling hævede, ligesom og Forordningen af 12 Mai 1767. ved denne Vor allernaadigste Anordning aldeles er sat ud af Kraft. Hvorefter da alle Vedkommende kunne vide sig allerunderdanigst at rette. Givet paa Vort Slot Frederichsberg den 20de Junii 1792.