Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-03-06
3. Rentekammer=Skrivelse af 7 Februar d. A. angaaende, at det ifølge Frdn. 29 Septbr. 18419 28 vil paa hvile Rønninge Sogn at opføre Rækværket over Broen paa Veien mellem Rønninge og Ullerslev (see Amtsraadsforh. 21 Novbr. 1845), til hvilket Sogn det Offentlige saaledes, i Mangel af mindelig Overeenskomst, vil have at holde sig, medens det forøvrigt maa være nysnævnte Sogn overladt, saafremt det paa Grund af ældre Overeenskomst formeener at have Krav paa, at Ullerslev Sogn eller nogle af dets Beboere bør deeltage i de dermed forbundne Omkostninger, i Medhold af Pl. 25 Novbr. 1829 § 1 in fine, at see dette Spørgsmaal undergivet Domstolenes Paakiendelse. 4. Tvende Skrivelser fra samme Collegium af 28 Febr. d. A., hvorved det bifaldes, at der til Veiopsigtsfører Tornøe udbetales en Gratification af 200 Rbd. og til forhenværende Steenhugger Jens Mathinesen 5 Rbd. af Amtets Repartitionssond. Derefter bleve følgende Sager foretagne til Behandling A. Veivæsenet vedkommende. 1. Andragende fra Eieren af Skovsgaard, Stapel, samt Boelsmand Schluntzen og Huusmand Lars Nielsen af Villestofte Mark om, at enten Veien til deres Steder burde vedligeholdes af Sognet, eller ogsaa at de, naar de alene vedligeholdt denne Vei, fritoges for andet Veiarbeide. Amtsraadet tilmeldte Paarup Sogneforstanderskab, at det, paa Grund af de indkomne Oplysninger og overeensstemmende med Sogneforstanderskabets Pluralitets Mening, Jntet havde imod, at den paagjældende Vei blev at vedligeholde af de ovennævnte Beboere, imod at de fritoges forArbeide paa Sognets øvrige Biveie. 2. Fornyet Andragende var indkommet fra Beboerne af Lange angaaende Anlæggelsen af en Vei fra Langs til Schelenborg over det Jnddæmmede, hvorhos forespørges, hvorvidt Huusmand Marcus Larsen kan nægte hine Beboere Kjørsel over hans Fæstelod til Dæmningen. En Localundersøgelse besluttedes at afholdes, førend Resolution derover blev given. 3. Det i forrige Amtsraadsmøde fremlagte Andragende fra endeel Beboere af Gamby og Haarslev Sogn, deels om at erholde udbetalt de dem tilkommende Skadeserstatninger i Anledning af Veiarbeidet igjennem Gamby i Aaret 1844, deels angaaende, at Vandafledningen fra Landeveien gjennem Gamby er ført i en Veigrøft til en Steenkiste udenfor Byen, istedetfor at der formeentligen burde have været opført en Steenkiste over Veien i selve Byen. Over Andragendet var i sin Tid afgivet Erklæring af Capitain Recke, og det Locale var paa Amtsraadets Vegne undersøgt af Proprietair Møller til Christianslund. De paaklagede Skadeserstatninger vare imidlertid anviste, og Capitain Recke anmodedes om at lade en Steenkiste opføre tversover Veien paa det omhandlede Sted i Gamby, efter hans indgivne Forslag til en Bekostning af omtrent 20 Rbd., som ville blive udredede afAmtsrepartitionsfonden. 4. Fra Capt. Recke var indkommen den ham i Anledning af det Kgl. Rentekammers Skr. af 31 Januar d. A. affordrede Erklæring angaaende Anbringelsen af Veivisere paa Landeveiene, hvor de skjæres af andre Landeveie. den Anledning tilskreves Rentekammeret, at Amtsraadet ikke var uvilligt til at lade opsætte endeel af de af Capt. Recke foreslaaede Veivisere. Men da Collegiet efter den anførte Skrivelse selv foranstalter Undersøgelsen paa Hovedlande veiene angaaende denne Gjenstand, forespurtes: om det ikke ogsaa bliver det almindelige Veivæsens Sag at lade opsætte de Veivisere, som maatte ansees fornødne paa Hovedlande veiene, hvor disse skjæres af mindre Landeveie. 5. Andragende fra Formanden for Veslinge Sogneforstanderskab angaaende hvorvidt en Bro i Sadserud Byes Gade bør istandsættes og vedligeholdes af hele Sognet eller alene af Sadserud Bymænd, hvem Broens Vedligeligeholdelse har paahvilet efter den hidtil bestaaende Jnddeling af Sognets Veie. Herom tilmeldtes Sogneforstanderskabet, at da den ene Deel af Sognet, ifølge de indkomne Oplysninger, havde istandsat sine Broer, fandtes det billigt og nødvendigt, at den anden Deel ligeledes satte sine Broer istand, og at det, naar dette var skeet, blev rigtigst, at samtlige Broer afleveredes til Sogneforstanderskabet til Vedligeholdelse af det hele Sogn. 6. Ved under 28 Februar d. A. at tilmelde Amtmanden, at der ikke fandtes Anledning til at indgaae med allerunderdanigst Forestilling om Forandring i de allerhøieste Resolutioner af 25 Januar 1826 og 7 Februar 1845 angaaende Retningen af Veien fra Odense til Hindsholm, havde Rentekammeret tillige i Henhold til Amtets Jndstilling forlangt det sat under Overveielse ved Amtsraadet, om der kunde være Anledning til, deels at Frue Sogns Landdistrict til Aasum Veiens Jstandsættelse og Vedligeligeholdelse erholdt Hielp af de tilgrændsende Sogne, saasom Seden, Agedrup og Aasum, deels at Amtsrepartitionssondet ydede nogen Hjelp til Vedligeholdelsen af Aasum Bro. Da de i denne Sag fremlagte Documenter udviste, at en stor Deel af Beboerne i de anførte Sogne, samt endeel af Beboerne i Marslev Sogn, i en Jndstilling til Rentekammeret af 15 Novbr. f. A. ei alene havde erklæret Veien ind af Odense St. JørgensPort for særdeles vigtig for dem, men tillige, at de vare redebonne til at forrette Arbeide til dens Jstandsættelse, og at Beboerne i Aasum i en senere Erklæring af 3 April d. A. for deres Vedkommende havde tilbudet et Pengebidrag, til samme Øiemed, saa fandt Amtsraadet sig derved foranlediget til, overeensstemmende med Frd. 29 Septbr. 1841 8 28, at tilstaae Frue Sogns Landdistrict Hielp af ovennævnte Sogn til at sætte Veien istand, og anmodedes derfor Etatsraad og Herredsfoged Knudsen om at meddele Forslag til den hensigtsmæssigste Jstandsættelsesmaade af bemeldte Vei, og i alt Fald med Beregning over de Omkostninger, som dertil maatte udfordres, for derefter at kunne tage de tilgrændsende Sognes Andeel i dette Veiarbeide i nærmere Overveielse. Endvidere besluttede Amtsraadet, at naar Aasum Bro i sin Tid maatte trænge til Reparation, vilde det, efter nærmere indkommende Andragende fra de Vedkommende, lade Amtsrepartitionsfondet bidrage endeel af Bekostningerne, saafremt Veien først tilbørligen var sat istand. 7. Andragende fra Gaardmand Peder Andersen af Freltofte om Tilladelse til at bygge ud paa den forbi samme løbende Vei, der er en offentlig Bivei, imod at denne udvides ligesaameget til den modsatte Side. Det Ansøgte bevilgedes, paa Grund af de oplyste Omstændigheder, dog paa de Vilkaar at P. Andersen, forinden han indtog den gamle Vei, besørgede det Jordstykke, som han vil udlægge til Vei, af gravet til samme Høide, som den nuværende Vei, at den nye Vei sattes i forsvarlig Stand, vedligeholdtes af ham i 2 Aar, og derefter afleveredes til Communen. Opfyldelsen, af disse Vilkaar paalagdes det Sogneforstanderskabet i Nørre Lyndelse at paasee. 8. Andragende fra Gaardmand Knud Rasmussen af Ørbek i Ore Sogn, hvori han klager over, at Hegnet ved hans Humlehave, til Skade for denne, skal bortflyttes, for at den forbiløbende Vei kan udvides til 12 Alen. Efter de oplyste Omstændigheder kunde dette Andragende ikke komme i Betragtning, men det maatte have sit Forblivende ved den af Sogneforstanderskabet foretagne Udvidelse af Veien til den omhandlede Brede. 9. Andragende fra Gaardmand Christen Poulsen af Ore i Sønder-Næraa Sogn, om at Veien mellem Ore og Taarup, der hidtil har løbet i en Bugt tversover hans Lod, maatte, saaledes som ved en i Aaret 1828 foretagne Udstykning blev bestemt, henlægges langs med Skjellet af hans Lod. J den Anledning forlangtes nøiere Oplysning om en af Sogneforstanderskabet i dets Erklæring omtalt Gyde, og tilføiedes, at saafremt dennes Udvidelse maatte findes hensigtsmæssig eller fornøden, og Chr. Poulsen var villig til at udvide den, vilde Amtsraadet ikke have noget imod Forlæggelsen af den omhandlede Vei, paa det Vilkaar, at han satte den nye Vei i tilbørlig Stand. 10. Det Kgl. Rentekammer havde i Circ. Skr. af 4 s.M. forlangt Amtsraadets Betænkning angaaende hvorvidt Sognenes Forpligtelse til at vedligeholde Veien til eenligt beliggende Steder kan strække sig, og navnligen, om den ikke indskrænker sig til de Veie, som oprindeligen ere udlagte ved Udskiftningen, og i alt Fald kun kan gjøres gjældende, for saavidt den udlagte Vei fører til Grændsen af en Lod, men ikke til det Veistykke, som er anlagt fra Loddens Grændse til det Sted paa samme Lod, hvor Bygningen er opført. Amtsraadet yttrede i den Anledning: at hvorvidt der i de enkelte Tilfælde kunde være Grund til at optage Veistykker, der føre til eenligt beliggende Steder, under de til det offentlige Tilsyn og den offentlige Jstandsættelse henlagte Veie, vilde paa de fleste Steder komme an paa de forskjellige Localiteter, og navnlig vilde her i Fyen, hvor i mange Sogne baade gamle og nye Udflytter- og Parcelliststeder ere saa mangfoldige, ved denne Leilighed opstaae mange Trætter og Forviklinger, der i de fleste Tilfælde vilde være vanskelige at afgjøre efter billighed; thi hvad der i eet Tilfælde kunde være billigt paa det ene Sted, vilde i et lignende Tilfælde maaskee blive at anerkjende for høist ubilligt paa det andet. Her i Districtet var det almindelig antaget, at Bygaderne ansees som udgjørende Dele af de under Tilsyn staaende Biveie, tilhvilke desforuden i Regelen man ikkun havde henført dem, der paa en eller anden Maade som Sogne-, Bye, Kirke-, Mølle= eller Forbindelsesveie kunde ansees for at være til almindelig Brug, men ikke de fra disse ind til de eenligt beliggende Steder løbende Veie. Jkkun hine vare derfor, paa saare enkelte Undtagelser nær, hvor særegne Localiteter havde gjort det tilraadeligt, optagne i Veiregulativerne, og i enkelte tvivlsomme Tilfælde havde Afgjørelsen hidtil fundet Sted af Amtsraadet efter forud indhentet Betænkning af Sogneforstanderskaberne og Politimesteren. J ikke mange Sogne var den gamle Veiinddeling vedligeholdt, og der vare Veiparterne allerede i de allerfleste Tilfælde beliggende paa de for Beboerne, saavidt muligt, beleiligste Steder. Paa de fleste Steder udførtes Grundforbedringen paa sammenhængende større Veistykker ved fælles Arbeider, med den Plan, at hver Mand, naar Grundforbedringen var tilendebragt over det Hele, skulde tildeles sit eget Veistykke til Vedligeholdelse. Hvor denne Arbeidsmaade var vedtaget, vare Sognets samtlige Veie i Almindelighed igjen fordeelte imellem de forskjellige Byer, der da aarligen efter en vis Regel grundforbedrede hver et bestemt Veistykke, og da var Fordelingen ikke skeet blot efter Veilængden, men samtlige Veie vare classificerede efter den forskjellige Arbeidskraft, ethvert Stykke kunde antages at udkræve, og i saa Henseende var allerede det Princip fulgt, som var udtalt i Collegiets Skrivelse. Paa denne Maade var Biveienes Grundforbedring uden mange eller store Ulemper rykket et betydeligt Skridt frem her i Districtet, og der var Udsigt til, at alle almindelige, offentlige Biveie om ikke ret mange Aar vilde være satte i god Stand. Vilde man nu opstille et nyt Princip og optage de til eenligt beliggende Steder indløbende Veie til Grundforbedring og Vedligeholdelse af Communerne, maatte den ved de approberede Regulativer vedtagne almindelige Regel paa eengang kuldkastes, hvorved en uendelig Forstyrrelse vilde indtræde i de nu ordnede Veiforhold. Thi ingen Byes Veipart vilde blive den samme, som den nu er; selv de enkelte Mænds Parter, hvor den gamle Jnddeling bestaaer, vilde blive betydeligt forøgede, og de nye Veistykker maatte enten anvises paa flere Steder, eller ogsaa nye Jnddelinger maatte overalt foretages, hvilket vilde foraarsage ikke blot mangfoldige Vanskeligheder, men vistnok næsten almindelig Misfornøielse. Amtsraadet formeente derfor, at det var hensigtsmæssigst, ikke at opstille nogen bestemt Regel for Forbedringen af Veiene ind til de eenligt beliggende Steder, men at overlade, som hidtil, Afgjørelsen af de enkelte mødende Tvivlsmaal eller Forviklinger i denne Henseende til Amtsraadets Myndighed efter indhentet betænkning fra vedkommende Sogneforstanderskaber, hvorved de særegne Localiteter passende kunde tages i Betragtning. Herhos tilføiedes dog, at naar først de nu i Regulativerne optagne Veie vare grund forbedrede, kunde man efter Omstændighederne gaae et Skridt videre, og indtage til Forbedring ved Communernes Arbeide saadanne andre Sideveie, som det maatte findes passende eller billigt at sætte under offentligt Tilsyn; men en pludselig Kuldkastelse af de nu ordnede Forhold, vilde ved de mange Undersøgelser om de eenligt beliggende Steders Ælde, som nødvendigviis maatte foretages overalt, og ved den Mængde Stridigheder og Misligheder, som deraf ufeilbarligen vilde flyde, det nu i Gang værende Grundforbedringsarbeide paa de almindelige Biveie sikkert for en Tid blive standset.