Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1791-11-05
Løverdagen den 5te November. hander 29de f. M. har Stiftet communiceret, Magistraten det Kongl. General Toldkammers Skrivelse af 15 ejusd., saa lydende: For Kammeret er det andraget, at Rund ve Fyhr paa Sundmøer i Bergens Stift ikke tilbørligen vedligeholdes. Anlediget heraf, skulle man herved have Hr. Kammerherre, tienstligst anmodet, behageligen at ville ved Magistraten i Bergen foranstalte de Søefarende, og sær de Nordlandske Jægte-Skippere, advarede, at agte paa, om bemeldte Fyhr forsvarligen brænder, og i rette Tiid, og for saavidt de Søefarende og Skippere skulle er fare, at noget ved Fyhret mangler, da, saaledes som Placaten af 1te Febr. 1779 befaler, derom strax ved Ankomsten til Bergen for Retten at aflægge deres Forklaring, hvilken derefter ventes hertil indsendt, til videre Foranstaltning: Som herved, til de Seilendes Efterretning bekiendtgiøres, og paa det disse desto bedre kunde giøre den befalede Forklaring paa behørige Steder, og udi den rette Form og Orden, inddrages her tillige hvad Placaten af 11te Febr. 1779. i saa Maade har fastsadt: Alle Skippere og Søefarende af Kongens egne Undersaattere befales og de af fremmede Nationer tilkiendegives: at de, til Sikkerhed saavel for sig selv, som for det almindelige, saa ofte de passere forbi noget Sted i disse Riger, hvor Fyrer ere anlagte og anNe ordnede at skulle være tændte, da baade selv og ved det paa Skibet værende Mandskab nøie paaagte, om nogen Mangel skulde findes, saasom om Fyret ikke er i betimelig Tiid tændt eller for tidlig slukt eller for svagt blus seende, og at de da strax anmærke eller i deres Skibs-Journal, naar nogen saadan paa Skibet holdes, antegne, hvori den formærkede Mangel bestaaer, hvad Veir og Vind paa samme Tid haves, især om Veirliget er klart, disigt, taaget eller Sneefog, ligesom og hvad Cours der paa saadan Tiid styres, og paa hvad Sted samt hvor mange Miile fra Land Skibet befindes, enten efter Landkiending og peilet Cours og Distancen fra Fyrren eller et andet bekiendt Sted, eller og i Mangel deraf, efter andre velgrundede Observationer og Gisninger, til den meest muelige Oplysnings Erholdelse. Naar dette er skeet, og Vedkommende da vil andrage den bemærkede Mislighed til Sagens videre Undersøgelse imod den Skyldige (hvilket Kongen venter, at enhver baade for sin egen og for det Almindeliges Skyld vil lade sig være angelegent) da maa de Skippere og Søefarende, fremmede eller indenlandske, som holde eller lade holde Journal paa deres Skibe, ved Ankomsten til Øresund, i Fald de passere samme, eller og paa det Sted i de Kongl. Stater, hvor de indkomme, til Stedets Øvrighed indgive et Udtog af Skibs Journalen, for saavidt forberørte Post angaaer, eller og, naar ingen Journal er holdt, da afgive deres mundtlige Forklaring om den bemærkede Mangel og øvrige Omstændigheder; og skal da vedkommende Øvrighed være forbunden til, strax og uden mindste Ophold at lade anstille en Søe- eller Gieste-Ret paa den i Loven anbefalede Maade, hvorved alle eller nogle af de bedste Skibsfolk edelig skal bekræfte det, som i Journalen er indført, eller, saaledes som foranmeldt, mundtligen forklaret; og paa det at saadant ikke skal komme de Søefarende til Bekostning, skal alt, hvad Rettens Betiente i saa Fald foretage, forrettes og gives beskreven paa ustemplet Papiir og uden Skriver-Penge eller Salarium af noget Slags. Saasnart denne Forklaring saaledes er gjort og beskreven, skal Stedets Øvrighed den strax til Gen. Told-Kammeret indsende, som nærmere haver at foranstalte, at de, som den befundne Forseelse med Rette kan regnes til Last, vedbørligen vorde anseete. Men skulde nogen Mangel ved Fyrerne bemærkes enten af de fremmede Skippere og Søefarende, som passere forbi disse Rigers Kyster, uden at indløbe til noget Sted i de Kgl. Stater, og uden at vente sig der tilbage, eller og af saadanne vore egne Skibs-Capitainer og Søefarende, som gaae ud paa lange Reiser og ikke vente sig snart tilbage, da skal forbemeldte Forklaring, naar den endog paa et udenlandsk Sted paa den der lovmæssige Maade er gjort og til Gen. Told Kammeret indsendt, være af samme Gyldighed til Sagens Forfølgning, som foranførte her i Landet for Retten erhvervede Beviisligheder. Og da de Søefarende i den større Sikkerhed, som de (ved nøie at give Agt paa Fyrerne og, naar Mangel befindes, at giøre det paa den ommeldte Maade beviisligt) tilveiebringe sig. selv og andre i lige Stand og Næringsvei med dem, finde Opmuntring nok til saadant at efterkomme, saa forsikres end videre herved enhver anden, som nogensinde angivet nogen beviislig og imod Anordningerne stridende Mangel ved noget Fyyr, en Belønning af Kongens Kasse, som efter Omstændighederne skal vorde bestemt og ham udbetalt, naar den af ham angivne Forseelse er rigtig befunden; og kan han tillige, om forlanges, vente sit Navn fortiet Bergens Raadstue den 3die Novbr. 1791.