Aalborg Stiftstidende, 1827-07-24
Tractat. J den allerhelligste og udelelige Treenigheds Navn. Hans Majestæt Kongen over det Forenede Kongerige Storbritannien og Jreland; Hans Majestæt Kongen til Frankrig og Navarra; og Hans Majestæt Keiseren over alle Russer: Gjennemtrængte af Nødvendigheden at sætte Grændser for den blodige Kamp, der ved at prisgive Grækenlands Provindser og Øerne i Archipelagus for alle Anarkiets Uordener, dagligen fremavler nye Hindringer for de Evropæiske Staters Handel og giver Anledning til Sørøverier, som ikke allene blot stille de høje contraherende Parters Undersaatter for betydelige Tab, men ogsaa nødvendiggjøre kraftige Forholdsregler til Betryggelse og Afværgelse; og da Hans Majestæt Kongen til det Forenede Kongerige Storbritannien og Jreland og Hans Majestæt Kongen til Frankrig og Navarra ere fra Grækernes Side blevne trængende anmodede om deres Formægling ved den Ottomanniske Port, og da de, ligesom og Hans Majestæt Keiseren over alle Russer, ere besjælede af den Attraa at standse Blodsudgydelsen og gjøre en Ende paa de Onder af enhver Art, som maatte have deres Udspring fra Vedvarelsen af en saadan Tilstand; have de besluttet at forene deres Bestræbelser og at ordne sammes Virkning ved en Tractat, i den Hensigt at tilveiebringe Fred igjen imellem de stridende Parter ved en Overenskomst, der i ligesaa høi en Grad udkræves af Menneskelighed som af Europas Fordel og No. Derfor have de udnævnt deres Befuldmægtigede for at forhandle, afslutte og undertegne bemeldte Tractat, næmlig Hans Majestæt Kongen af det Forenede Kongerige Storbritannien og Jreland den høivelbaarne William Viscount Dudley, Peer af det Forenede Kongerige Storbritannien og Jreland, Medlem af Hans Storbritanniske Majestæts Geheime-Raad og Sammes ypperste Statssecretær i Departementet for de udenlandske Anliggender; Hans Majestæt Kongen til Frankrig og Navarra Fyrst Julius de Polignae, Pair af Frank riig, Ridder af Hans Allerchristeligste Majestæts Ordener, Generalmajor i Sammes Krigshær, Storkors af den Sardiniske St. Maurits-Orden &c. &c. og Hans Ambassadør hos Hans Storbritanniske Majestæt, og Hans Majestæt Keiseren over alle Russer Fyrst Christoffer von Liewen, General ved Fodfolket i den keiserlige Hær, Keiserens Generaladjutant, Ridder af de Russiske Ordener og af den Prøisiske Sorte, og den Røde=Ørns Ordener, den Hannoverske Guelse-Orden, Commandor Storkors af Sværdordenen og af Ordenen, af St. Hans af Jerusalem, Hans overordentlige Budskabsmand og befuldmægtigede Minister hos Hans Storbritanniske Majestæt. Hvilke efterat have udleveret hinanden deres Fuldmagter og befundet samme i god og tilbørlig Form, ere komne overens over følgende Artikler: 1. De contraherende Magter ville tilbyde den Ottomanniske Port deres Mægling i det Øjemed at bringe en Udsoning tilveje imellem den og Grækerne. Dette Mæglings-Tilbud skal afgives til bemeldte Magt uopholdelig efter Ratificeringen af dette Fordrag, ved en Fælles=Erklæring undertegnet af de forbundne Hoffers Befuldmægtigede i Constantinopel; og der skal til samme Tid æskes af begge Parter en ufortøvet Vaabenstilstand som uundgaaelig Præliminær-Betingelse til Aabningen af nogensomhelst Underhandling. 2. Overeenskomsten, der skal bringes i Foreslag, skal beroe paa følgende Grundlag: Grækerne skulle ansee Storherren som Over=Lensherre og ifølge denne Overherlighed, betale det Ottomanniske Rige en aarlig Lens Afgift, hvis Beløb skal fastsættes engang for alle ved en fælles Overenskomst. De skulle regeres af Øvrigheder som de selv vælge og udnævne, men ved hvis Udnævnelse Porten skal have stadfæstende Stemme. For at bevirke en fuldkommen Adskillelse mellem begge Nationers Jndivider og forebygge Sammenstod, som vilde blive en uundgaaelig Følge af en saa lang Kamp, skulle Grækerne sættes i Besiddelse af de Tyrkerne tilhørende Eiendomme, saavel paa Fastlandet som paa Øerne, under Betingelse af Godtgjørelse til de forrige Eiere, enten ved Udbetaling af en vis aarlig Sum foruden den Lens=Afgift, som skal udredes til Porten, eller og paa anden Maade efter nærmere Overeenskomst. 3. Det nærmere ved denne Overeenskomst, ligesom og Territorial-Grændserne paa Fastlandet og Betegningen af de Øer i Archipelague, paa hvilke dette skal være anvendbart, bliver at anordne og bestemme ved efterfølgende Underhandling imellem de høje contraherende Magter og begge de stridende Parter. 4. De contraherende Magter forbinde sig til at forfølge den heldbringende Jdræt at stifte Fred for Grækenland paa de i forestaaende Artikler anførte Grundlag, og uden allermindste Ophold forsyne deres Repræsentanter i Constantinopel med alle udforderlige Jnstruxer, til Fuldbyrdelsen af det Fordrag, som bliver at underskrive. 5. De contraherende Magter ville ved denne Overenskomst ingen Land=Udvidelse, ingen udelukkende Jndflydelse og ingen Handelsfordele for deres Undersaatter søge, hvilke enhver anden Nations Undersaatter ikke ogsaa kan blive deelagtig udi. 6. De Udsonings- og Freds=Overeenskomster, hvorover de stridførende Parter definitivt forene sig, skulle kindestaaes for af dem af de undertegnede Magter, som agte Jndgaaelse af Forpligtelsen for nyttig eller mulig. Denne Indestaaelses Virkningsmaade skal være Gjenstanden for efterfølgende Bestemmelser imellem de høie Magter. 7. Nærværende Tractat skal ratificeres og Ratificationerne udvexles om to Maaneder, eller før, om muligt er. Dets til Bekræftelse have de forannævnte Befuldmægtigede underskrevet denne Tractat og beseglet den med deres Vaabener. Skeet udi London den 6te Juli 1827. Dudley. Polignac. Liewen.