Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1731-07-01
Engelland. Forunderligt er det, ja meget betænkeligt, at høre, at naa tvende mægtige Puissancer, som have haft Dispute med hinanden, og endelig paa begge Sider efter mange foregaaende Conferentzier og Deliberationer ere blevne forligte, dog i alle Maader stræbe ved ringeste forefaldne Leyligheder hinanden at chicanere. Exempel herpaa haves klarlig nok i den imellem de Store Britanniske og Spaniske Kroner hidindtil svævende Handel Engelland, som nu meener, at alting er bleven sligtet og afgjort giør sig ald optænkelig Umage at opfylde de saa vel i den Sevi liske, som Vienerske Tractat til Spaniens Jnteresse stipulerede Artikler, til hvilken Ende og i følge af dend til Sevilien imellem de Engelske og Spanske Ministrer seenist underskrevne Convention Admiral Wager med en tilstrækkelig stor Esqvadre Skibe er bleven beordret at udløbe for at facilitere den Spanske Jn fants Don Carlos Overførsel til Jtalien. Spanien derimod ubevegelig til alle disse Føyeligheder, hand nyder af sine Allierede, søger at chicanere meest den Engelske Nation, som fornemmelig kand sees, ikke allerne af de imod billighed uden Gibraltar opkastede Fortifications Verker, for at indsperre Løbe til Havnen ved samme Fæstning, men endog af en Passage som nylig har tildraget sig i Søen in Engelsk Capitain, ved Navn Jenkins, som seylede til Engelland og Spanske Krysere, eller Ku me Capital. endelig med Nød er Aar 1731. tillige med mundtlige Beretning derom til Hans Store Britanniske Majestet, som lyder saaledes: At da de Spanske 50 i Tallet kom omborde paa fornævnte Capitain Jenkins Skib, havde de først opbrudt alle Kister og Skriine, og det gandske Fartøy oversøgt, men som de ikke fandt andre Vahre, end Gevexter fra Jamaica, lod den Spanske Lieutenant Hænderne binde paa Capitainen tillige med Styrmanden, og andre Betientere, og samme ved mange Hug, Stød og Slag, vildet tvinge til at bekiende, om de havde Penge om Borde, Da de nu svarede Ney, kastede mand en Strikke om Capitainens Hals, og bandt den fast omkring hans Tieneres Liv, og saaledes hidsede dem begge op i Store-Raaen paa Skibet; dog saasom Drengen var let og behændig, faldt hand ned igiennem Strikken til Capitainens store Lettelse, hvilken de Spanske en Tid lang lode hænge, og siden meget hastig nedfalde med det Spørsmaal: Om hand vilde bekiende, hvor Pengene vare, Men som hand endnu svarede, at hand ingen havde, bleve hand anden gang ophængt, igien plutelig nedkast, og forrige Spørsmaal til hannem igientaget, paa hvilket hand dog ikke svarede noget, hvorpaa de Spanske truede hannem, at de baade Skibet med sampt ham selv og alle hans Folk vilde opbrænde, efterdi de dog allesammen vare haardnakkede Kiettere; Efter at de havde gjort hannem denne Compliment, forundte de ham en halv Time at betænke sig udi, efter hvis Forløb de forkyndede hannem, at hand end tredie gang maatte ophænges, hvilket og skeede, da de lode ham blive saa længe hængende, at hand nær var bleven qvalt, saa at hand og, efter at de havde nedløst hannem, laae som død en Fierdings Tiime oven paa Dekket: Der efter tog den Spanske Lieutenant en Pistol i den ene Haand, og en Kniv i den anden, og raabte til ham: Bekiend eller døe, Capit. Jenkin svarede derpaa, at hand ikke havde meere, end hvad hand strax i Begyndelsen havde fremviist nemlig 4 Guineer, en Pistolette, og 4 dobbelte Duploner, hvilke hand strax havde givet fra sig. Da dette var skeet greb den Spanske Lieutenant fat om Capitainens venstre Øre, og skar det plat fra Hovedet med Kniven hand havde i Haanden, og en an Julii Maned. anden Spanier tog det, rev det i stykker, slengte det med Haanhed til Capit. igien, sigende: See der, Bring det nu hiem, og forær det til Hans Majest. Kong Georg i Engelland, &c. Styr og Baadsmanden bleve jammerlig pryglede, og alt Folket deres Klæder, Koyer, og hvad de havde, frarøvet, og beløber den ulyksalige Capitains Forliis, undtagen hans Øre til 112 pund Sterlings Verdie. Efter at de Spanske nu endelig, da de havde borttaget alt Skibets Søe-Redskab, havde forladt Skibet, meente Engellænderne, de vilde, som de best kunde, drive og styre Skibet hen til Havanna, i Forhaabning, der et eller andet Engelsk Skib at antreffe, og hos dennem erholde hvad de havde fornøden, at fortsette deres Reyse med til Engelland; Men da de Spanske bleve dette var, kom de i hast efter dennem igien, og truede, at vilde stikke Skibet i Brand, hvis de ikke u-fortøvet vendte om og toge deres Cours igiennem den Spanske Golfosaa at de maatte overgive sig Himmelens Naade, og Søens Bølger, og drive saa længe omkring, indtil de endelig, endskiønt med stor Fare lykkelig ere hidkomne. Hvorledes denne Beretning har behaget Hans Majestet, vides endnu ikke, men den u-lyksalige Capitain maa glæde sig, at hand endelig slap med Liv og Ære, endskiønt ikke med begge Øren.