Viborger Samler, 1844-09-12
London, den 4de Septbr. (Børsenhalles Londoner correspondent over Hull.) Jmod al Forventning har Overhuset i sit Møde idag, i Overeensstemmelse med de af Daniel O'Connell og Medanklagede indrakte writ of error 9: Begjering om Cassation, kuldkastet det irske Queens-Bench Tribunals Dom imod O'Connell og hans Staldbrødre, der altsaa ufortøvet ville vorde satte paa fri Fod. Lordcantsleren - den som Lovlærd berømte, og som Menneskee ikke ganske uplettede Lord Lyndhurst aabnede denne vigtige Discussion ved at andrage paa Dommens Stadfæstelse, navnligen gjorde Lord Lyndhurst sig megen Flid for at bekæmpe de af de engelske Overdommeres Minoritet Coltman og Parke – anførte Grunde for Dommens Cassation, af nemlig Rulliteten af 2 Anklagepuncter maatte annullerDommen. Kun faa Ord helligede han de Anklagedes Klage over at dem var negtet Ret til at perhorrescere (challenge of the array) Juryen, endskjøndt Listen, af hvilken samme bestod, var ufuldstændig og altsaa mangelfuld. J samme Aand udtalte Lord Brougham sig Ham fulgte Lord Denman, Overdommer i den engl. Gueens-Bench, der som Pair kaldet til Dommer i Sagen naturligviis ikke havde kunne deeltage i de engelske Over dommeres Skjøn. Han udtalte sig for Dommens Cassation, og erklærede at de Eedsvornes Procesform maatte ansees for en Forhaanelse, for et Bedrag og for en Snare, naar man indrømmede saadanne Practiker, som havde fundet Sted i Processen imod O'Connell. Af 717 Navne, der vare opførte paa de Eedsvornes Hovedliste, vare 60, altsaa næsten en tiende Deel, udeladte imod Lov og Ret; det var saaledes umuligt at ansee den af Scheriffen affattede mindre Liste for lovlig, og man burde desaarsag have indrømmet de Anklagede den dem hjemlede Ret: at forkaste en saadan Liste. Tillige søgte den lærde Lord at godtgjøre, at ikke alene de to af Over dommerne Coltman og Parke udhævede Anklagepuncter, vare ubeviiste, men at flere andre Puncter lede af samme Brøst. Hans Argumentation angaaende disse var ligesaa udførlig som grundig, og en slaaende Gjendrivelse af de af Lordcantsleren anførte Grunde. Kortere, men med samme Grunde udtalte sig Lord Cottenham (den tidligere Lordcantsler) og Lord Campbell (Lordcantsler for Jrland under Ministeriet Melbourne) til Fordeel forOconnells Cassationsbegjæring og imod Lordcantslerens Andragende. Da nu Sidstnævnte stillede det Spørgsmaal til Afstemning: om Queens-Bench Tribunalets Dom skulde omstødes, og Lorderne Denman, Cottenham og Campbell havde udtalt sig beggende, Lord Brougham samt nogle ikke retslærde Lorder af Torypartiet benægtende, reiste Storseglbevareren (Lord Wharneliffe sig, og fremforte med det Ønske, at man dog endelig maatte afstaae fra yderligere Afstemning, da Hensyn til Husets Værdighed som Overappellationsdomstol syntes at byde at blive staaende ved det af Majoriteten af Husets rets lærde Medlemmer (Denman, Cottenham og Campbell imod Brougham) afgivne Votum, saa store de Ulemper end maatte være, som dette Votum turde afstedkomme, og ikke at lade dette omstøde ved Vota af Husets ikke retslærde Medlemmer, der nødvendigviis maatte have mindre Kundskab om Retsforhold. Lord Brougham var heri enig og efterat Hertugen af Cleveland havde gjort nogen Vanskelighed ved at renoncere paa sit Votum, men Pluraliteten havde erklæret sig for Opfyldelsen af Lord Wharnliffes Ønske, fjernede Husets ikke retskyndige Lorder sig, Afstemningen foretoges endnu engang i behørig Form og Lordeantsleren sluttede Forhandlingen med de vægtige Ord: "Ny Lord, Dommen er casseret." Vel var den engl. Post af 6te Septbrikke ankommen til Hamborg den 9de Septbr., men Dampskibet, der overbringer Posten øinedes ved Curhaven, og Alt. Mercur, stadfæster ovennævnte vigtige Resultat saaledes: "Telegraphen bringer fra Cuxhoven den Efterretning, at Overhuset har decideret til Fordeel for O'Connell og Med anklagede angaaende det af dem indrakte writ of errør, og at saaledes O'Connell og Consorter ere frikiendte.