Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-08-22
De Arbeider, som især ere for dyre, ere desværre for mange, til at de kunne opregnes her. Enhver vil imidlertid let kunne overtyde sig om de uforholdsmæssige Priser. 16 Rbd. f. Ex. for et Par Støvler, som man før Krigen kunde faae for 5 til 6 Rd. D. C., d. e. ligesaa mange Specier nu, som før Rdlr. D. C., 18 Rbd. for en fiin Hat, som man for Krigen kunde kjøbe for 5 Rd. D. C. i det Høieste; 1 Rbdlr. for et Par Bagflikker, som før Krigen kostede 24 til 28 s. D. C., disse Priser, som ere beregnede efter en Cours af 400 og derover, istedet for at den nu dog kun er 250, vil enhver let indsee, ere for høie. Ligesom det er med Arbeidslønnen, saaledes er det med Tyendelønnen. En Tjenestepige, som før Ufreden, var meget veltilfreds med 6 Rd. D. C. i halvaarlig Løn, vil nu have 30 Rbd. (10 Specier) og faaer dem. Hvedebrødet hos Bagerne leveres vel noget større nu end i Fjor, men Prisen er endnu den samme. Skal der komme nogen Orden i Tingene, saa maa og bør alle Priserne paa Livets Nødvendigheder nedstemmes. At forlange, at de ganske skulle svare til de gamle, vilde neppe være billigt, da saa mange andre Fornødenheder og Udgivter for Øjeblikket endnu ikke kunne nedsættes til Fredspriser. Men en efter Tiden beregnet og med billigheden overeenstemmende Modification i Priserne paa alle de Gienstande, der kunne henregnes til Livets Nødvendighed, og som Vedkommende, under Coursens bestandige Forværrelse, omhyggeligen have forhøiet, i det de stundom endog gjorde et lidet Forspring for Coursen, er ikke allene tænkelig, men ogsaa ønskelig og nødvendig. - Det vilde naturligviis være en let Sag for enhver Regjering, ved Taxter, i kort Tid at nedtvinge Priserne; men at man kun ved enkelte Leiligheder betjener sig af et saa indgribende Middel, er klogt og rigtigt. Concurrencen, hvor denne tillads, nedtvinger kraftigst Priserne, og Virkningerne af Opskruelsen falder da sædvanligst tilbage paa Opskrueren selv. Dog, disse Virkninger fremkomme for langsomt, hvor Laugstvang og Monopolier standse og forhindre al Concurrence. Men selv Laugsmedlemmer og Monopolister burde, under saadanne Omstændigheder, ikke stole for meget paa deres Privilegier og Monopoler. Jo urimeligere deres Priser ere, desto mere undergrave de selv deres Forrettigheder, og enhver, som maa betale dem dyrt, vil pønse paa Midler til at undgaae Monopolistens Tryk. Allerede have mangfoldige Fruentimmer begyndt at sye selv deres Klæder, fordi Sylønnen syntes dem alt for høi, Andre forfærdige selv deres Skotøi, man vil, naar Omstændighederne fordre det, maaskee i andre Arbeidsgrene gjøre det samme. Huusmødre, som finde, at Priserne paa Hvedebrødet er alt for høit, ville lade sig indrette smaae Ovne, hvori de selv ville bage deres Brød. Om Laugene ogsaa havde Argusøine, ville de dog ikke kunne undgaae, naar de selv ved Dyrhed opmuntre dertil, at Hatte, Sko, færdigsyede Klæder ville blive indførte fra Udlandet. Jo dyrere de selv lade sig deres Arbeide betale, desstørre vil Fristelsen hertil blive. Laugenes Oldermænd kunde, uden at Staten, behøvede at blande sig deri, og uden at den nødsagedes til at bestemme Taxter, selv bidrage tilat indføre et passende Forhold i Priserne, naar de lode Laugsmesterne sammenkalde, og i deres Samlinger regulerede saavel Arbeidslønnen for Svendene, som Prisen for hvert Arbeide. Disse Priser, som fra Tid til anden kunde bekiendtgjøres, maatte, under en selvpaalagt Mulct, overholdes af alle Laugets Medlemmer. At dette vilde fremme Næringsdrivtens Tarv og forekomme mange Uleiligheder i Fremtiden, derom er ingen Tvivl. Nu gives der næsten ligesaa mange Slags Priser som Mestere, og den ene kan letteligen tage Næringen fra den Anden, hvilket man ved Laugsindretningen dog har villet forekomme. Skal Laugsvæsenet, som et saa stærkt Baand paa Næringsfriheden, have nogen Nytte, saa bør det i det mindste være den, at Priserne paa Laugsmesternes Arbeide ere billige, og nogenlunde lige; men kan man udenlands fra forskrive Arbeidet langt lettere, tager den ene Laugsmester større Betaling for eet og samme Slags Arbeide, end den Anden, saa falder endog den eneste tilsyneladende Nytte af Laugene ganske bort, og dem, som have paastaaet deres Skadelighed, gives derved temmelig stærke Vaaben i Hænderne.