Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-07-05
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 3die Juli. De to sidste Bulletins ang. Hs. M. Kongens Sygdom ere saalydende: Fredag Morgen: "Hs. M. har tilbragt Natten rolig, Benet er i tiltagende Bedring udenfor Saaret, og dette forbedres ogsaa, skjøndt langtsomt." Løverdag Morgen: "Hs. M. har sovet vel i afvigte Nat; Benets Farve nærmer sig den naturlige, ligesom Hævelsen meer og meere forsvinder. Saaret under Knæet bedres ved begyndende Suppuration." (Brig. Td.)- Jgaar Aftes var her et høitideligt Optog, som vor Generation ikke har oplevet Mage til: Haandværkslaugenes Procession til Slottet, for at bringe den kgl. Familie deres Lykønskning i Anledning af Formælingen. Kl. henved 7 begyndte Processionen, der bestod af 4000 Personer, at sætte sig i Bevægelse, begunstiget af det skjønneste Veir, og udfoldede sine mylrende Rækker fra Excerceerpladsen ved Rosenborg Slot, gjennem Gothersgaden, over Kongens Nytorv langs med Holmens Kanal til Slotspladsen, hvor Toget opstillede sig i en stor Halveirkel, der atter bestod af flere Ringe med aabne Skillerum. Foran hver af Processionens sex Hovedafdelinger gik et Musikkorps, der paa Slotspladsen forenede sig og dannede Centrum. Hvert Lang førte sin egen Fane, forfærdigede af vore dueligste Kunstnere og tegnede efter gamle Legiller, som opbevares paa Laugshusene: alle vare rigt og smagfuldt decorerede, prydede med svære Guldqvaster, osv. J Spidsen for Processionen bares en Stadsfane og derefter det danske og det mecklenborgske Vaaben. Foruden Fanerne bare de forskjellige Lauge smukke Emblemer og Jnsignier, bevarede fra ældre Tider, Sølvlader og Pokaler, Blomsterguirlander og Boquetter &c. Da endelig den hele Procession var ankommen paa Slotspladsen, da Musikken forstummede og en Pause opstod, frembød Toget et af de imposanteste Syn, vi længe have været Vidne til: paa Midten af Pladsen den store Halv bue, hvis rige Faner, udfoldede af en sagte Luftning, spillede i Solskinnet med deres mange og glimrende Farver, rundt omkring Processionen den mylrende Menneskehob, der i tætte Klynger fyldte Pladsen, og i Baggrunden Husene tæt besatte med festligklædte Tilskuere. Efterat Melodien Kong Christian stod ved høien Mast var af de forsamlede Musici og Hoboister afspillet, begav den valgte Deputation, bestaaende af de Herrer Tobaksfabriqveur Bonnesen, Skrædermester Nielsen, Theatermaler Lund, Hattefabriqueur C. Petersen, Snedkermester A. Andersen, Muurmester Ewert, Tømmermester Balslew, Bogbindermester Andersen, og Sadelmagermester Mønnich sig op til Slottet, for at complimentere det høie Brudepar og D. M. i Anledning af den høie Formæling, og udbede sig Tilladelse til at afsynge den i Anledning af Festen forfattede Sang. Hs. Maj. besvarede Deputationens Yttringer i de huldrigste Udtryk, og idet Allerhøistsamme beklagede sin Upasselighed, hvorved Han forhindredes fra at fremstille sig for de forsamlede Konstnere og Haandværkere, bad Han Deputationen overbringe hele Forsamlingen sin Hilsen og at takke den for dette Beviis paa Hengivenhed, der vilde leve i varig Erindring hos Hs. Majestæt og Hans Familie. Da Deputationen var kommen ned igjen paa Slotspladsen, blev følgende af den ved flere poetiske Arbeider fordeelagtigt bekjendte Snedkermester Lassenius Kramp forfattede Sang afsjunget paa Melodien: "Danmark deligst Vang" og accompagneret af henved tohundrede Musici: Danmarks Drot til Dig mon drage, Kunstner, Haandværksmand, Huld vor Hilsen Du modtage, Dig er kjær vor Stand. Stedse var Dit Meed, at Aanden, Skulde knytte Kunst til Haanden. Fader, derfor sønlig Kjæde. Glædes ved Din Glæde! Danmarks Dronning, Du som pleier Moderlig de Smaae, At de Spirer, Danmark eier, Frodigt trives maae. Medens Arbeidsmand nu gavner Ei et Ly hans Glutter savner. Hver en Moder vil Dig ligne, Slægter Dig velsigne! Kongesøn, sin Skjæbne Folket Med Dig knytte vil. Hvad vi har Din Fader tolket, Skal Du beile til. Danmark har velsignet Pagten; Folkets Kjærlighed er Magten, Som Du, gjennem Fred og Fare, Brav og gjæv bevare, Fyrstebrud, hvis milde Øie Skued nys vor Strand. Nu blandt vore Dale, Høie Er Dit Fædreland. Slut Dig kun til Frændeflokken, Danmark Roser snoer i Lokken. Du vil og den Sandhed lære: Her er godt at være. Danmark, derligst Vang og Vænge, Elskte Fædreland. Fred og Lykke blomstre længe Paa din grønne Strand. Hilsæl: Christian, Danmarks Konning, Caroline, Danmarks Dronning. Folket i sin Arm omfatter Eders Søn og Datter! Under Sangen havde Hs. M. Dronningen samt D. K. H. Kronprindsen og Kronprindsessen begivet sig ud paa Slotsaltanen, og et tregange gjentaget Hurra lød for Deres Majestæter og de Nyformælede. Paa Tilbagetouren passerede Toget over Høibroplads, Kjøbmagergaden, Kultorvet og Landemærket til Exerceerpladsen, hvorfra det igjen i enkelte Afdelinger under klingende Spil begav sig, hvert Laug til sit Herberg, og der med Dands og Musik sluttede denne sjeldne Fest. - De Lauge, som ved dette store Fanetogrepræsenteredes, vare efter den Orden, hvori de ifølge Lodtrækning fulgte efter hinanden, følgende: Foran hele Toget bares af en Skorsteensfeiermester Hovedbanneret, hvidt med Minervas Billede og adsk. Redskaber i Hjørnerne; Skorsteensfeierne og Garverne aabnede Processionen; dernæst kom Stolemagerne, som udmærkede sig ved smukke Faner og Emblemer; derefter Gjortlere og Sværdfegere, Uhrmagere, Sned kerne, Naalemagerne, Skomagerne, Bogbinderne, Tobakspindere, Blikkenslagere, Blytækkere, Forgyldere, Glarmestere, Strømpevævere, Bundtmagere, Kandestøbere, Kurvemagere, Grov= og Kleinsmede, Bagere, Nagelsmede, Tøimagere, Hjul- og Karetmagere, Seil, Flag= og Compasmagere, Bødkere, Reebslagere, Paryk magere, Sadelmagere, Malere (hvortil sluttede sig Kunstnere og musikalske Jnstrumentmagere), Bogtrykkere, Tømmere, Murere, Gipsere og Steenhuggere, Hattemagere, Knapmagere, Slagtere, Kammagere, Børstenbindere, Linnedvævere, Skræddere, Handskemagere, Møllere, Dreiere og Possementmagere. Kurve magerne udmærkede sig især derved, at de alle bare nette spraglede Straahatte af deres eget Arbeide og smukke Blomsterbouquetter i Haanden; Bagerne ved deres særdeles riigt udstyrede Velkomst, hvis tilhørende Medailler vare saa mange, at de maatte bækes af tyve Personer; Tømrerne og Murernes lange Rækker ved at de hver især medførte sit Værktøi, omvundet med Blomster og Baand, og Polererne bare store gule Skjødstind og dragne Kaarder; og endelig Kammagerne, der efter Fanen bare to overordentlig smukke Overflødighedshorn. Hvert enkelt Laug gik i følg. Orden: a) en Svend med Laugets Fane; b) Oldgesellerne med Skafferstokkene; e) en Svend med Laugets Velkomst; d) Svende med Laugets øvrige Jnsignier; e) samtlige Svende; f) Oldermænd og Bisiddere; g) samtlige Mestere. – Men hvad der især udmærkede den hele Procession, var den beundringsværdige Orden og Anstand hvormed den bevægede sig gjennem de følgende Menneskemasser, hvilket vidner om den Dannelse og gode Takt som nu findes hos Haandværkstanden. (Af fl. Bl. samt d.)