Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-03-29
Videnskabelighed. J "Nordisk Kirketidende, læses en udførlig Fortælling af Udgiveren Hr. Magister Lindberg om, hvorledes de fyenske gudelige Forsamlinger, i den sidste Tid have udbredt sig baade til Taasinge, Ærøe og Langeland, da de mindre Øer, som ligge Syd, om Fyen - naar blot undtages Lyøe - ellers hidtil slet ikke have været besøgte af de opvakte Fyenboer. Baade som et Bidrag til den nyeste Kirkehistorie og da vor egen Provinds der spiller en Hovedrolle, tør Udgiveren ikke med Taushed forbigaae det Historiske af denne Beretning, saa meget mere, da her er Tale om en "Forfølgelse, der paa Langeland er brudt løs imod Fyenboerne, og giver grundet Formodning om, at Forsamlingerne snart ville være udbredte over hele denne Øe." Et Bekjendtskab, som en Huusmand ved Navn Rasmus Knudsen fra Lon gelse Sogn, der i Foraaret 1837 var reist over for at besøge en Søster, som er gift i Korup Sogn ved Odense, stiftede med en af Formændene for Forsamlingerne i Fyen, den der i Nærheden boende Lars Pedersen Møller, gav Anledning til, at denne lovede i Pintsedagene 1837 at komme over til Langeland, for der at forkynde det sande Livsens Ord." Paa Reisen fik Huusmand Johan Nielsen af Skaarupor Lyst til at følges med ham derover, og da Veien gik over Taasing, fik de ogsaa her holdt en gudelig Forsamling. Paa Lars Møllers næste Reise til Langeland fik Seminaristen Carl Møller fra Skaarup, Seminarium Lyst til at tage med. Hos Smeden i Lon gelse fandt en stor Forsamling Sted, som skal have bestaaet, af 400 til 500 Mennesker. J Cimmerbølle Sogn har der oftere været Forsamlinger, som den gamle Præst, Hr. Wind, selv har bivaanet og i det Hele yttret sin Glæde over det begyndte Livs=Røre i Menigheden." Senere udstedte Herredsfogden, Hr. Kammerjunker v. Schmidten, en Rundskrivelse til alle sine undergivne Sognefogder, med befaling til at anholde alle de Fyenboer, som kom til Langeland, for at holde gudelige Forsamlinger, og føre dem tilligemed de Langelændere, hos hvem Forsamlingerne holdtes, som Arrestanter til Rudkjøbing; men da ikke destomindre en Forsamling atter holdtes i Longelse Sogn, bleve nogle af de troende, Langelændere indkaldte for Herredsfogden, som forlangte af dem, at de skulde forpligte sig til 1) aldrig meere at lade gudelige Forsamlinger, afholde i deres Huuse, og 2) aldrig selv tiere at deeltage Gaardmand Hans i saadanne gudelige Forsamlinger. Jørgen Hansen og Seminaristen Carl Møller bleve derimod indkaldte for Herredsfogden i Sunds og Gudme Herreder, Hr. Kancellieraad Bruun, for at faae en Jrettesættelse og bleve desuden betydede, at hvis de oftere komtil Langeland for at holde gudelige Forsamlinger, vilde de blive anholdte og anseete som Løsgjængere. Alligevel holdtes den 30 Decbr. en Forsamling i Longelse Sogn og Nytaarsdag 18338 atter en i Cimmerbølle, der var saa talrig, at den agtedes paa 300 Personer. Saa kom den strænge Frost; men - hedder det - den kjølnede dog ikke Kjærligheden, som brændte imellem de troende Fyenboer og Langelændere, meget mere aabnede den dem den beqvemmeste Leilighed til en stadigere Omgang. Den 23 Januar gik syv Langelændere over Jsen til Skaarupør, alene i det Ærinde, at søge fælleds Glæde i Herren ved Samtale, Sang, Bøn og Læsning i Guds Ord. Johan Nielsen i Skaarupør og Hans Jørgen Hansen fulgte derpaa efter Anmodning tilbage med dem, og holdt Forsamlinger, først i Cimmerbølle, siden hos Skomager Anders Jensen i Tryggeløv Sogn, der vare anmeldte for Præsterne. Dog havde Præsten Hr. Dreier i Tryggeløv, fraraadet dem det i al Venlighed; men desuagtet holdt de en gudelig Forsamling, hvorved 30 til 40 Personer af begge Kjøn skal have været tilstede. Da Alt var forbi, erklærede Sognefogden begge bemeldte Fyenboer for sine ArrestanBeter og lod dem kjøre i Kaner til Rudkjøbing, hvor Herredsfogden befalede Arrestforvareren, at han skulde sætte dem, ind hver i sit Hul, langt fra hverandre. Efter Beskrivelsen vilde han hverken modtage den tilbudne Kaution eller tillade, at der blev leveret dem Noget at leve af eller Sengeklæder at ligge paa i den usædvanlig strænge Frost, men svarede, at de skulde ligge paa Madratser og leve ved Fangekost. Nogle af deres Venner formaaede endelig Hr. Provst Pram Gad til at mægle i denne Sag, hvorpaa de, efter at der var holdt Forhør og stillet vedbørlig Kaution for dem, slap ud endnu samme Aften. "Derpaa vedbliver Beretningen - tog de ud til Hans Rasmussen, paa Pileløkke=Gaarden i Cimmerbølle Sogn, hvor de lovede, prisede og takkede Herren, som havde agtet dem værdige til at lide Fængsel for hans Navns Bekjendelses Skyld. Søndagen den 28 Januar gik de i Kirke i Cimmerbølle, for at høre Hr. Pastor Wind, og om Eftermiddagen samledes en Deel Folk hos Smeden i Cimmerbølle, hvor de da atter opbyggedes med Guds Ords Betragtning. Efter Tilbagekomsten til Skaarup have de indgivet en Promemoria til Amtmanden over Svendborg, Amt, med Bøn om, at den imod dem anlagte Arrest maatte hæves, og de forhielpes til Opreisning for det imod dem udviste Forhold. Beretningen slutter med Betragtning over Følgerne af en borgerlig Forfølgelse, der har sikret de gudelige Forsamlinger en stadig Væxt og Fremgang paa Langeland.