Jyske Efterretninger, 1822-03-14
Kjøbenhavns Børs, den 8de Marts. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 252 - Specier solgtes til 15 Rbmk. 2 s. Oblig(med Renter fra 11 Decbr. 1821) 75 1/2 a 76. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2 Febr. 1820. 97 1/2 a 98 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 123 1/2 a 125. Rbd. Sedler pr. 100 Rbdlr. rede Sølv - Norske Rigsbanksedler 12 5/8. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 6 PC. Fortjent Svar. See her Monsteur, af dette Mærke paa Kanten skal man kjende Jesper Beendreiers Tærninger. Skyldenborg i Ellevte Junii. Under den pralende Overskrivt: "Hvad Ret ser, holder den cimbriske Mercurs Udgiver, Herr Pastor Thisted, i No. 8 ilde Huus med Forfatteren af den forlangte Jndrykkelse i No. 17 af denne Avis; han udskjælder ham for feig og frygtsom, og tillægger ham flere saadanne ret smukke Egenskaber, saasom: at han er galdefuld, malmvandet, bidskminet, hvastænder og grov m. m., og er meget ved fordi han ikke strax kunne faae at vide hvem denne Forfatter var. Nu veed han, hvis han har læst No. 30 af denne Avis at det er mig. Da jeg skrev dette Styk ske, førte jeg mig, og føler mig endnu, overbeviist om at det intet indeholdt uden den rene Sandhed, der kunde derfor ikke være Frygt der foraarsagede at jeg ikke underskrev det, men jeg troede det maatte være Herr Pastoren ligemeget, fra hvem han hørte Sandhedens Røst, og at han burde kunne taale at høre den, endog da, naar den af ham selv ved eget Feiltrin var fremkaldt, jeg gjorde for øvrigt ingen videre Hemmelighed af, at det var fra mig den kom, desuden lovede jeg at nævne mig, hvis jeg dertil gaves Anledning, og jeg har holdt Ord; rigtignok skeede det ikke strax, paa Herr Pastorens Kommando, men det har jeg engang gjort ham Undskyldning for i denne Avis No. 20. Et Væsen, der sees at være Herr Pastoren, meget hengiven, men hvis Navn der ikke maae være nogen Hæder ved, da man efter lovlig Opfordring: ikke har maattet faae det at vide, har taget denne Undskyldning meget ilde op, og derfor hæslig viist Tænder og bjæffet af mig i Borchs Avis No. 24; Adskillige, som derom har talt med mig, have yttret den Formening, at Herr Pastoren var Forfatter deraf, det syntes dem at være kjendeligt paa Kanten, men jeg har ikke kunne faae mig til at troe det; thi deels er han alt for stor en Hader af Anonymitet dertil, da han jo ikke engang kan taale at see sit eget Navn paa Prænt, uden at han strax vil have at vide, hvem der har været saa forvoven at skrive det, og deels kunde jeg, uagtet han rigtignok ikke siden har behandlet mig paa den pæneste Maneer, ikke tiltroe ham at skrive saa stygt. Det være nu som det vil, saa kunde jeg ikke finde det passende med et fornuftigt Væsens Værdighed, at tage til Gjenmæle mod et saadant Anfald, og det var ligesaa langt fra at være min Hensigt at indlade mig paa de Fornærmelser, Mercurens Udgiver i hans No. 8, opvartede med, kuns ville jeg at Mercurens Læsere skulle høre begge Parter, og derfor var det at jeg den 8de d. M., i den Formening, at ikke alle Disse læste de aalborgske jydske Efterretninger, tilsendte Herr Mercur-Udgiveren en Gjenpart af hvad jeg i dette Blad No. 17 havde skrevet, med Begjæring, at det maatte faae Plads i hans Mercur, overladende til Publicum derefter at bedømme, om jeg for dette Stykke havde fortjent den Behandling, der er viist mig i Borchs Avis No. 24 og i Mercuren, No. 8; men det behagede ham at tilbagevise det med de Udtryk: at han ikke ville modtage noget fra Procurator Brix til Jndrykkelse i den cimbriske Mercur, men at jeg, uagtet han ikke læste det, c.) skulle faae Svar derpaa inden anden Dags Aften. Da det var kommet til min Kundskab at Herr Mercur=Udgiveren havde faaet istandbragt en Triple-Alliance, der, blandt mere, gaaer ud paa at man ikke skulle faae Lejlighed at tale til ham i Wandalls Avis, saa formodede jeg, at han endnu mindre ville tillade sligt i Mercuren, som han selv kommanderer, og for altsaa at kunne i sin Tid, om det behøvedes, bevise, at jeg virkelig havde tilbudet ham ovenmeldte Stykke til Jndrykkelse i hans Blad, var det jeg valgte at sende ham det ved tvende gode Mænd, der i deres Stilling ere ligesaa agtværdige, som han i Sin, og af hvem det altsaa ikke kunde være nogen Skam for ham at modtage det. Jeg har Stykket i min Værge, forsynet med disse Mænds Paategning, der lyder som ovenmeldt, og kan producere det saasnart paafordres. Nu, Herr Pastor Thisted, nu veed De jo hvem det er, der i jydske Efterretninger var saa frie at yttre sin Mening om Deres Udfald mod det aalborgske Publicum. Med opløftet Pande træder jeg for Dem og opfordrer Dem til at paavise mig et eneste Sted eller Ord i hvad jeg der skrev, der strider mod Sandhed, eller efter fornuftig og retsindig Bedømmelse, kan gives Navn af enten Grovhed, Bitterhed, Forhaanelse eller Fornærmelse. Deres fortræffelige Spørgeevne forleder mig til at efterligne Dem i at spørge, og jeg spørger Dem altsaa: Hvem er det der er feig, enten Dem, der vil have Lov til i Deres Merteur at insultere mig, eller mig, som De nægter i samme Blad at tage til Gjenmæle mod Dem? Hvem gav Dem Ret til i Deres Mercur at holde Jnqvisition over Deres Medbrødres private Handlinger, og gjennemhegle uskyldige, fredelige Borgere for deres Gavmildheds Skyld? Hvem er det, der i Mercuren udbasuner sig som Sandhedens Tolk, og i samme Blad træder selve Sandheden under Fødder, *) Jeg spørger videre: Hvor findes alle de Grunde, De siger at have anført i Mercuren No. 8, og som jeg skulle have forbigaaet; jeg og Flere have søgt om dem, men ikke kundet finde en eneste. De siger, jeg lader Dem høre, at De har takket Deres Menighed for dens Godhed mod Dem, men kan ikke lide, at det staaer i jydske Efterretninger; jeg nægter ikke, at dette var een af de Grunde, som jeg troede burde have afholdt Dem fra at anfalde denne Menighed, fordi den ogsaa viste Godhed mod Andre, og da jeg sagde det offentlig, saa troede jeg ogsaa, at det stod ligesaa passende i disse Efterretninger, som paa noget andet Sted, da, saavidt jeg veed, dette er det eneste Blad heri Byen, hvor man behøver at indføre hvad man vil have offentliggjort. Blandt Deres flere Beskyldninger mod mig, hører ogsaa den: at jeg skal have si get Dem paa Munden som en Løgner; sandelig, man maa beundre Deres fine Anskuelse af frimodige og beskedne Sandhedsyttringer, jeg vover ikke at røre ved denne smukke Talemaade, men turde jeg med passende Jndskrænkning betjene mig af Deres egne Udtryk, da tillod jeg mig at bemærke: at De selv har slaaet Dem paa Munden og tiet til hvad jeg har anført mod deres ubeføiede og fornærmelige Udfald, angaaende den i Klubben Enighedens Locale holdte Concert, og at De ikke har turdet mæle ) For Exempel: Paastanden om, at hvad der indkom ved Concerten, var det samme som Jntet. gyndelse saa høitidelig erklære, dog skulle for Fremtiden blive saa sindig og forsigtig. Deres Bedømmelse over dramatiske Selskaber i Almindelighed, ligger det ikke i Hensigten af nærværende mit Svar at vedrøre, kuns være det mig tilladt i den Anledning at erindre: at fortjente og hædrede Mænd og Qvinder baade betræde og bivaane Skuepladsen, og underligt skulle det synes om alle Disse skulle være Daarer, og De den eneste Vise. Deres Udfald mod Aalborg dramatiske Selskab, og dets Direction i Særdeleshed, er mig, som ikke Medlem deraf, uvedkommende; imidlertid forekommer det mig ikke, at der kan være saameget Ondt ved dette Selskab, som De befrygter, og netop den Omstændighed, som de klager over, at Mænd høiere i Værdighed og Alder, (altsaa vel og ligesaa høje i Fornuft og moralsk Følelse) end De, tier derom, formener jeg er et Beviis for, at ogsaa De, uden at skade den gode Sag, gjerne kunde have tiet. Jeg gjentager for øvrigt alt hvad jeg skrev i No. 17, og troer at kunne forsvare det for ethvert Sandheds og Retskaffenheds Tribunal, og skulle De, Herr Pastor, fremdeles behage at pryde Deres Mercur med noget mod mig i den Anledning kan De være forvisset om, at jeg ikke oftere skal ulejlige Dem med Svar, intet Ord fra Deres Pen skal kunne forgifte mit sunde Blod, og jeg skal aldrig, søge enten at vælte Deres Olielampe, eller qvæle den deraf brændende Flamme hos Dem, hvoraf Mercuren saa herlig belyses. Aalborg, den 13de Marts 1822. Jens Brix, Over- og Underrets Procurator.