JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Jndenlandske Efterretninger. Det Plankeværk, som i endeel Aar har staaet omkring Christiansborg Slot ud til Slotspladsen, borttages nu, og alt det i denne lange Tid samlede Gruus bortskaffes paa en beqvem Maade, ved at sammenseies i enkelte Bunker og overlades de ved Bolværket liggende Skibe som Ballast. Slottet kommer nu snart til at staae frit, og Slotspladsen indtræder igjen i sine forrige Rettigheder. Et mindre Plankeværk ganske tæt ved Muren er allerede opsat. Paa Pladsen ved Marmorkirken paa Amalienborg er nu opført en Bygning af Grundmuur, hvori Apparaterne til Gasbelysningen paa Palæerne ere anbragte. Derfra gaae Røre af 1 1/2 Tommes Gjennemsnit, som ligger 2 Alen dybt i Jorden, hen til 12 omtrent i Form af Canoner udenfor de fire Palæer og 2 i Frederiksgaden opreiste Opstandere, hvorpaa Lygterne ere anbragte. De gamle paa Marmorpillerne hvilende Lygter blive staaende som Reservelparer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
J Jversens Avis klages over, at alle dramatiske Privatselskaber i Fyen ere ophørte, og at det større Odense aldeles intet Skuespil har mere at fordrive de lange Vinteraftener med, medens de mindre Corsøer har et dramatisk Selskab, som giver Skuespil. - Her i Kjøbenhavn er ikke Mangel paa private dramatiske Selskaber; i Vinter opføres endog en stor Bygning paa Hjørnet af store og lille Kannikestrædet, som ene indrettes til Brug for et privat dramatisk Selskab. Bygningen opføres paa den Plads, hvor for Bombardementet den saakaldte lille Regents tilligemed tre andre endda ei saa smaa Bygninger stode.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Aalborg. Onsdagen den 17de November holdtes Præsteordination i Budolphi Kirke, hvor Candidatus Theologiæ Hr. Berthel Langballe Obel, blev indviet til Personel-Capellan hos Amtsp. over Jerslev m. fl. Herreder i Aalborg Stift. - Ved denne Høitidelighed prædikede Hs. H. Hr. Biskop Commandeur Jansen over Joh. Ev., 12 Cap., 46 V., og tog deraf Anledning til at fremstille. Jesus, som Verdens Lys a) Hvorledes han har beviist, og beviser sig endnu som Verdens Lys, b) J hvilken Orden alle Mennesker igjennem alle Tider ved ham kunne komme til den Oplysning, hvorpaa vor Beroligelse, sand Forbedring og Lyksalighed i Tid og Evighed berøer. - Ordinatus Hr. Obel prædikede over 1 Cor. 3 Cap., 6, 7 V., og oplyste, at vort Arbeide er forgiæves, dersom Herren ei velsigner det: a) Hvorfor Arbeidet er forgiæves; b) Under hvilke Betingelser vi tør vente, Gud vil velsigne vor Gierning. - Den residerende Capellan Hr. Henneberg intimerede over 1 Cor. 14, Viborg, d. 22 Novbr. Frosten har atter i den sidste Uge begyndt i den Grad, at Søen herer lagt og bærer de Mange, som deels stange en stor Mængde Aal, deels og Skøiteløberne. Aale fiskerne gjorde saa god Fangst, at der vist i Løverdags stangedes 60 Lispund. J Dag (Mandag tøer det atter; saa den derved svag blevne Jis neppe vil ligge længe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Blandede Efterretninger. J Leipziger Literat. Zeit f. Oct. d. A. læses en Bedømmelse over Prof. Dittmars Veirspaadom for afvigte Sommer. Rec. vil ikke rose de Grundsætninger, hvorfra Forf. er gaaet ud. Hvad hans Spaadom angaaende Sommeren 1819 angaaer, saa maatte han fremfor Alt have forudbebudet os den overordentlige Hede, og naar han ikke vidste den forud, saa vidste han aldeles intet. Men Forf. formodede saa lidet en saa stor Varme, at han udtrykkeligen sagde: "Sommervarmen vii det Hele ikke blive ringere end i det foregaaende Aar. Vi see altsaa tydeligen, at Prof. D. veed intet mere angaaende det tilkommende Veirlig end vi. At han spaaer os: "at mange Bade gjæster ville klage over Regnveir, mangen Egn lide af høit Vande, at der midt i August maaskee vil falde Riimfrost, at man til at tørre og indkjøre Ho maa hurtigen vælge de regnfrie Dage, at hvor der i denne Sommer indtræffer Uveir, vil det tildeels være ledsaget af Skylleregn, ja endog Haal. – det tillægge vi ham aldeles ikke som nogen Fortjeneste; thi derpaa maatte hans dybe Studium af Meteorologie ligesaagodt føre ham, som (efter Schiller) Methaphysikens Studium paa de høie og vigtige Sætninger: At den, som brænder, ikke fryser, Og at det Vaade fugtigt er, Og at det Klare lyser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Ogsaa i det Nassauske er det nu blevet Boghandlerne forbudent at udbrede Skrifter, hvorpaa intet Trykkested findes, under Fortabelse af deres Tilladelse at drive Boghandel. Som bekjendt blev der tilforn mange Skrifter, især Flyveblade, trykt enten med Germanien paa eller uden noget Trykkesteds Nævnelse paa Titelbladet. Saadanne Skrifter, sædvanligen af Jndhold, som Forfatterne befrygtede at kaldes til Ansvar for, hvilket de gjerne vilde unddrage sig, bleve da sendte vidt og bredt omkring, uden at der medfulgte andet Brev, end blot den Erindring, "at Jndsenderen nok ved Leilighed skulde melde sig." Ofte forløb nogle Aar, førend denne meldte sig, og, ofte meldte han sig aldrig. Dette var en høist skadelig Misbrug, hvorved Vinkelskriverie og Vinkelforlæggere kunde udbrede alskøns Skrifter, trænkende for enkelte Stater eller enkelte Mænd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Russerne udvide alt mere og meere deres Magt fra Kamtschatka til Nordvestamerica. Nordfolk Sound, under 67 N. B. have de er Fort med 100 Canoner, siden Aaret 1813 have de nedsat sig langs med Kysten, 600 engelske Mile fra Columbias Munding og anlagt en Colonie i Bogada, under 38 30, kun 30 eng. Mile fra de spanske Besiddelser i Californien. En Landevei er nu anlagt fra St. Petersborg til Kamtschatka, og russiske Skibe seile aarligen med americansk Peltsværk fra Nordvestkysten af America omkring Godthaabs Forbierg, 3000 engelske Mile langt, og lande med deres rige Ladninger i den finske Bugt. J en i Philladelphia i Aar udkommen "Skildring af Ruslands politiske og militaire Magt, ved Wals, vises denne Kjæmpestats uhyre Tilvært. Dets Fastsættelse paa americansk Grund er en af Peter den store begyndt, af Chatrine II. fulgt og af Alexander fortsat Plan. Europa maa om en Snees Aar, naar de tre Colosser, Rusland, Engelland og America, komme i nærmere Berørelse sammen, faae en ganske besynderlig Skikkelse, i det mindste heel forskjellig fra den nuværende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Det saakaldte Pantheon i Paris staaer nu halvfuldendt. Siden Napoleons Fald arbeides næsten aldeles ikke derpaa. Bygningen, især Kuppelen, rager frem over alle de andre Bygninger. J Førstningen hvilede den paa fire fritstaaende Søiler, som ogsaa havde været tilstrækkelige, om de vare af Marmor, men da de vare af Sandsteen, formaaede de ikke at bære 28 Mill. Punds Vægt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Da man befrygtede, at Bygningen, der alt havde Sprækker, skulde styrte sammen, maatte de tages bort og meget stærke igjennemsigtige Mellemvægge sættes i deres Sted. Saasnart Regjeringens Kræfter tillade det, skal Pantheonet igjen indrettes til en Kirke efter sin oprindelige Bestemmelse. J Hvælvingerne gjemmes Asken af store Mænd, som Voltaire, J. J. Rousseau og fl. Paa Rousseaus Mindemærke rækker en Haand med en brændende Fakkel frem af Graven, hvilket skal udtrykke, at først efter hans Død hans Skrifter, skulle udbrede Oplysningens Straaler. 42 store Mænd ere allerede begravede i Pantheon. Hver Hvælving indbefatter 8 Grave og 2 Urner. Mindemærkerne ere meget ligefrem og bestaae kun af to Stene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Da der i Carlisle i Engelland nyligen skulde gjøres Jndretninger til et Vaabendepot, fandt Arbeidsfolkene, ved at giennembryde, en tyk Muur, Levningerne af et Fruentimmer, der syntes at have været meget godt klædt, med et lille Barn ved Siden af hende. Nogle troe, at dette Fruentimmer i Dronning Elisabeths Tid er bleven levende indmuret med Frugten af en ulovlig Kierlighed, eller ogsaa at begge ere blevne Offere for en høi Persons Hævn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-27
Kjøbenhavns Børs d. 26 November. Cours. Hamb. 2 M. 286, a vista 288. London 2 M. - . Spec. 286. - Specier solgtes til 17 Rbmk. 2 1/2 s. a 17 Mk. 3 s. Obligat. 79 1/2 Committees. Norske Rigsbanksedler 16 3/4 a 17. Svenske Sedler 62 a 63 s. - Disconto 6 PC. udsendt.) Hedelærkens Velkommenhiem til Nattergalen. Tænge har jeg savnet, o Brodertil, Din Sang. Hvor har Du været den Vinter mørk og lang, Jis og Snee har dækket mit lyngtagte Huus, Haglen om mig raslet i Stormenes Suus. Ensom har jeg slaggret paa Marken kold og hvid, Jnderligen længtes efter Foraarets Tid, Tænkt med Fryd og Smerte paa henfarne Lyst Blomsterrige Sommer og frugtrige Host. Hvor har Du været den lune Foraarsnat? Lyttende jeg ledte gjennem Skov og gjennem Krat Solen straalte venlig igjennem Regn og Slud, Martsviolen dufted og Bøgen sprang ud Blomsterflokken smilte paa Ager og i Kiær Lunden grønnedes – men Du var ikke der. Alle de Smaafugle sang op i Skov og Vang Hvor var Du henne, og Broder, med Din Sang, Hvor har Du været den Sommernat saa suun, Ofte jeg lyttende er vaagnet af mit Blund: Jrisken qviddred i Skovens dunkle Sal, Stillitsen og Droslen; – men ingen Nattergal; Ak, hvor har Du været i Høsten da jeg svang Over gule Stubbe mig i Skyen med min Sang? Alle mine Venner forlode mig nu At, hvorfor taug da, og forlod mig ogsaa Du Var Du i det Land, hvor Citronen voxer vild? Guldorangen gløder i Sommersolens Jld; Milde Vinde viste fra Himlen reen og blaae Gjennem Myrthelunde de stille Bække gaae, J de grønne Dale er Strengeleeg og Dands, Brune Lokker slaagre fra spraglede Krands; Tilharen klinger i maanelyse Nat, Brune Øine tindre under nikkende Hat. Var Du i det Huus, som paa Søiler er bygt? Gjennem mange Storme det stander fast og trygte Gamle Marmorstøtter udi den vide Hald Lytte saa tause til Klippefossens Fald. Der sørger Niobe for evig uden Trøst, Slangerne kryste Laocogns Bryst; Fægteren krummer sig i Døden paa sin Arm, Cytherea smiler med Haanden paa sin Barm. Var du paa de Klipper, som Skyen gaaer forbi Ludende i Taagen staaer Mulen paa sin Stie. Gamle Drager lure i Hulen dyb og mørk, Klippe-Elven bruser hen i den øde Ørk; Tordener brumle i Bjergets hule Skjød, Gjennem Røg og Aske opstiger Luen rød; Gnistrende Lava bag det flygtende Folk, Mellem faldne Mure Banditten med sin DoskBroder, af hvi vilde Du til det fjerne Land Drage bort saa vide ud over Mark og Strand, Leer ei her om Dagen den Soel paa Himlen blaae, Maanen ei om Natten med sine Stjerner smaa Jngen Klipper reiser sin snebedækte Krop, Men med Løv og Blomster er smykket Høiens Top Jngen Klippe Elve i Dalen bruse vildt, Men i grønne Enge gaaer Bækken taus og mildt. Ol saa bliv da hjemme paa elskte Fædreve! Flyv ei meer forvoven ud over vilden Søe! Lad de andre flaggre ustadige omkring! Her er dog det Bedste af hele Jordens Ring. Bliv og byg Din Rede i grønne Fædrelund, Fryd med Dine Sange den tause MidnatskundSyng, naar Solen stiger paa Østerhimlen blaa Sødt naar Solen daler, Du Dine Triller slaae Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Gose Sextende Aargang. No. 96. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Om aldrende og svagelige Sømænds Skjebne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Naar Digteren kalder Søen 7de Danskes Vei til Roes og Magt," saa er dette visseligen ingen poetisk Overdrivelse. Gaae vi tilbage til de ældste Tider, saa finde vi overalt, at Søen var det Element, hvori Dansken vidste at tumle sig, liig Fuglen i Luften. Følge vi Knud den Store paa hans Tog til Bretland, Absalon paa hans Ledingsfærd mod Venderne, Christian den Fjerde i hans meest glimrende Jdrætter, saa er det overalt det fortladne Hav, hvor det danske Navns Hæder blomstrede i sin herligste Glands. Den danske Sømand har derfor altid været det danske Riges Stolthed, i Kampen dets fasteste Støtte, i Freden dets Opholder og Beriger. Truede Fienden vore Grændser, saa stode vore raske Søgatter som en Kobbermuur mod hans Anfald; smilede Fredens Sol, saa ilede de til fjerne Kyster, for at afsætte vore og hjembringe os andre Himmelegnes Producter. Hvad Sømanden maa døie, lige fra Opløber til Skibsfører, det veed kun den, der kjender mere end de fleste Mennesker, til Sølivets Møisommeligheder og Trængsler. Snart stivner Nordpolens bidende Kulde Blodet i hans Aarer, snart sammenkrymper den tropiske Sols brændende Straaler hans Huud. Uophørligt hænger hans Liv i det fineste Haar, uophørligt truer Nornen med at overskjære dets Traad. Naar hver Anden ligger roligen i Tirsdagen den 30 November 1819. sin Seng, maa Sømanden, midt under Stormens Hvinen, i den meest bidende Frost, hvor Sneefoget pidsker ham i Ansigtet, og Hænderne neppe kunne holde sig fast ved de iisbelagte Reb, gaae til Veir og beslaae Seilene. Tusindfold ere de Farer, han har at kjæmpe imod, og hvert Øieblik viser Døden sig for ham under en anden Skikkelse. Denne er Sømandens Lod, og dog kaster han sig, efter overvunden Fare, hver Gang paa ny i den Grummes Favn, hvor han næsten har intet uden Ondt at døie. Men han gjør det med Glæde; thi, liig Strandmaagen er Havet hans Hjem, og Landet det Sted, han helst flyer. Han vil heller tumles paa Søens Bølger, end hvile i den magelige Seng. Stormens Hvinen og Havets Brusen ere, ligesom Kuglerne for Carl den Tolvte, hans bedste Musik. Men hvorledes lønnes den brave Søgnt for al den Nød, han døier, for alt det Gavn, han skaffer os, paa hans gamle Dage. – Man høre og gyse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Gjennemgaaer man Listen paa alle de Søfolk, som i denne Tid fare med vore Coffardieskibe, saa finder man, at de alle ere i en Alder af 20 indtil nogle og tredive Aar. Her opstaaer altsaa det Spørgsmaal, hvor ere alle de henne, som ere over den Alder, og paa dette Spørgsmaal maa svares, at de gaae og drive, uden at kunne faae Hyre. Aarsagen er meget let at indsee. Skibsfartens Standsning giør, at her findes Folk i Overflødighed til de faa Skibes Bemanding. Rhederne, som have Valget blandt saare Mange, vælge de Unge fremfor de Aldrende. Mangen stolt Matros, der har befaret de fjerneste Have, men som har nogle og fyrgetyve Aar paa Bagen, maa altsaa staae tilbage for en yngre og raskere Kamrat. Han har intet Haandværk lært, og kan altsaa udenfor Søen ikke vente mindste Udkomme. Han hentæres af Nød og Kummer; mangler, som oftest, Natteleie, opbringes om Natten, bliver syg, henlægges paa et Sygehuus, vaandes, uden Trøst og uden at kunne udøse sin Kummer i en Stald broders Bryst, paa Sygeleiet, døer, og bæres i sex sammenføiede Fjælle til hans sidste Ven herpaa Jorden - Graven. Saaledes ende kun faa Andre af hans Jevnlige deres jordiske Bane. Saalænge Bondesønnen tjener som Soldat, har han Livsophold, og døer han, saa bringes han med de ham tilkommende Æresbeviisninger til Graven. Har han udtjent sine otte Aar, saa vender han tilbage til sin Fødestavn, hvor han enten, hvis han er af nogenlunde formuende Forældre, kan faae en Gaard eller et Huus, gifte sig Eiendom eller Penge til, og i alt Fald, naar han er af fattig Slægt, fortjene som Karl saa Meget, han til Livets anstændige Ophold, efter sin Stand, behøver. Haandværksvenden lider sjeldent, saalænge han er rørig, nogen Nød, og selv i Sygdomstilfælde og i hans Svagelighed faaer han Understøttelse af Laugets Sygecasse. Men Sømanden er paa sine gamle Dage forladt af Alle. Selv de, han ved sin Anstrængelse og med tusinde Livsfarer har beriget, kjende ham ikke mere. Tak skee derfor den Menneskeven, der har tænkt paa at skaffe udslidte Sømænd Huus paa deres gamle Dage, ved at samle for dem Bidrag til Opførelsen af en Trøstens Bolig. Held Enhver, der understøtter ham i hans menneskekjerlige Jdræt, Naar i Danmark kun hver Mand, der eier 3000 Rbdlr., vilde bidrage 1 Rbdlr. til hans værdige Øiemed, saa vilde der inden to Aar staae et Huus, hvor Strømme af Taarer vilde standse, og tusinde Velsignelser nedbedes over Yderne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Udtog af en ung Dames Breve til sin Moder, angaaende den sidste Pariser Konstudstilling og Salonen i Museet. Elskede Moder! Paris, 2de Sept. 1818. Jeg har lovet at give Dig en Beskrivelse over mine Spadseregange i Louvre og Museum. Jeg vil begynde den, og være meget nøiagtig. De kjender dette skjønne Slot, hvori man nu har gjort en Samlingsplads for alt det, som den franske Konstflid kan frembringe. Dets herlig Sahle have været bedækkede med de kostbareste Tøier, saavelsom med de groveste Vævninger, forfærdigede til denne Udstilling. Jndgangen var paa Colonadesiden, det er næsten lige over for St. Germain Lauxerois. Den første Gjenstand, man bliver vaer, er den store og gode Konge Hendrich den 4des Statue. Det skal være ham, som først har fattet Tanken om slig en Udstilling; hvor meget vilde ikke nu hans store Siel røres ved Synet af dette Folk, som nu med den erkjendtligste Tak og Beundring strømmer til for her at yde sine Bidrag. J den underste Sahl seer man tillige alle Slags Have og Agerdyrkningsredskaber, saasom Plove og s. v., der er ogsaa adskillige Machiner opfundne, for at lette Lærreds og Bomuldsmanufacturisterne i deres Arbeider. Jeg vil ikke opholde mig ret længe ved denne ihvorvel væsentlige Artikel; thi til min Skam maa jeg tilstaae, at jeg ikke forstaaer den Brug, som de deraf ville gjøre, men jeg vil ikke saa hastig forbigaae den skjønne Trappe, som fører til den første Etage. Jntet kan fortjene større Beundring end dens prægtige Architectur, man føler et Slags Ærefrygt ved at betræde de Trin, som forhen førte til en stor Konges Bolig. Ved Jndtrædelsen i den første Sahl seer man de skjønne Kniplinger, som findes udstilte ved Jndgangen; i den anden findes der ikke meget, som interesserer Mængden; men i den tredie forundres man over, til hvilken Grad af Fuldkommenhed Feldbereder og Garverkonsten nu har hævet sig. Længere henne i samme beundrer man Fiinheden af Silkestrømper, som ere fabriquerede i Sedan, og Hattene, som ere forfærdigede af Hareskind, og som i Skjønhed langt overgaae Hatte af Bæverhaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 27 Novbr. Efter Uddrag, af Creditoplagshavernes til Toldkammmeret indleverede Regnskaber for 3die Qvartal d. A., befindes Beholdningerne af følgende Varesorter at være: Blaar af Hamp 816 Skpd. 17 Lpd. 2 Pd., ditto af Hør 76 Skpd. 18 Lpd. 11 Pd.; Bomuld 26,596 Pd.; Caffe 1,130, 934 1/2 Pd.; Hamp 1726 Skpd. 19 Lpd. 6 Pd.; Humle 421 Skpd. 14 Lpd. 16 Pd.; Hør 1660 Skpd. 15 Lpd. I Pd.; Jern, i Stænger, 4711 Skpd. 14 Lpd. 11 Pd.; Jndigo 225 Pd.; Riis 780,501 Pd.;Rum 2325 Oxhovder 87 Viertel; Salt 28,6077 Tønder; Sild 195 1/2 Tønder; Sukker 6,778,067. Pd.; Talg 90,259 Pd.; Thee 153,820 Pd.; Tjære 4,179 Tdr.; Tobak 728,002 1/2 Pd.; Tran 303 1/2 Tdr.; Tørfisk 927 Skpd. 15 Lpd. 16 Pd.; Uld 243 Lpd. 15 Pd. Alt have flere, Bekjendte og ubekjendte, følet Kald til at gribe i Sørgeharpens Strenge, og med sandrue herlige Ord tolket den dybe Vemod og Smerte, som opfyldte saa manges Hjerter ved Tidenden, Grevinde Knuth, fød Haxthausen, er ikke mere iblandt os." De, som derfor kjendte den salige Hengangne paa hendes skjønne og veldædige Vandring her i Livet, er Jndsenderen forvisset om, ville med Deeltagelse læse, hvorledes man i Holbek Kjøbstæd den 24de October 1819 høitideligholdt den ædle Afdødes uforglemmelige Minde. Om Aftenen Kl. 6 samledes Byens vigtigste Jndvaanere samt Omegnens Honoratiores. i Holbeks Kirke. Hr. Lund, Organist paa Stedet, der alt ved flere festlige Anledninger har lagt sin patriotiske Jver for Dagen, ved at give Concerter til Publicums Fornøielse og til offentlig Bedste, havde og her med ei ubetydelig Opofrelse foranstaltet alt Muligt, for at forherlige det Hele.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Et Par Uger iforveien havde Adskillige af Byens syngende og spillende Damer og Cavallerer velvilligen indfunden sig hos ham, for at berede sig til den Understøttelse, de vilde give ham til Concertens Udførelse. Høitideligheden aabnedes, efter et smukt Præludium, med at afsynge Psalmen No. 207, hvis Melodie spilledes af Hr. Lund, og ledsagedes af harmoniske Stemmer af de Syngende, der befandt sig i Kirkens Chor. Derpaa fremtraadte Høiærværdige Hr. Amtsprovst T. Smith i Chordøren, og holdt en den Sallige værdig og hjertelig Mindetale, hvori han med troe Farver skildrede hendes sjeldne Værd som Ægtefælle, Moder, og som Mønster paa stille prunkløs Dyd. Efter Talens Afholdelse blev en af Hr. Brink Seidelin, forfattet skjøn Cantate afsjungen med en til Gjenstanden fortrinlig svarende og opløftende Musik, componeret af Hr. Organist Lund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Mariboe, den 22de Novbr. J Aftes opførtes for fuldt Huus i Themiss's Tempel her i Mariboe, "Jeppe paa Bjerget." Stykket blev, til alle Tilskuernes Fornøielse, særdeles vel udført.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
J Errindlev Sogn med Annexet Aalstrup eller rettere Olufstrup er Blodgangen i Aftagende og har antaget en bedre Characteer. – Frosten er nu ophørt, og Thermometret staaer 4 1/2 Grad over Frysepunctet. – For nogen Tid siden strandede imellem Rødbye og Album en Galease, lastet med Muursteen. Hele Mandskabet er druknet paa Styrmanden nær, som havde, i Haab om Hjelp, surret sig fast til Masten, hvor han fandtes død. Han efterlader sig 6 Børn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Nyborg, d. 26 November. Søndagen den 21de dennes om Morgenen savnedes en i Korsøer hjemmehørende Færge Matros, navnlig Christian Schultz. Hvad Man formodede, nemlig at han i Mørket Aftenen tilforn havde forvildet sig og af Vaade var faldet i Søen, bekræftedes, da hans Liig fandtes Dagen derpaa tæt inde ved Nyborg, Skibsbroe. Han efterlader sig Enke og Børn i meget fattige Omstændigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Odense, d. 26 November. Paa nogen Nattefrost nær er Tøeveiret endnu herskende, hvorfor og den i disse Dage faldne Snee efterhaanden igjen bortsmelter. J Tirsdags Aftes blev her af Reisende paa den sydostlige Himmel seet et nyt Meteor, i Form af en stor Jldkugle, hvis Skin pludselig oplyste Alt, men idet Kuglen nærmede sig Horizonten, sprang den og udspredte en Mængde gnistrende Stjerner til alle Sider. Det var at ønske, om Flere, som maatte have seet dette Luftsyn, vilde meddele deres Jagttagelser derover. Aarhuus, d. 26 Novbr. Hr. Wycks Malerie, forestillende Hs. Majestæt Kongen til Hest i fuldkommen Legemsstørrelse, der en Tidlang har været udstillet her til offentlig Skue, er kjøbt af Aarhuus Jndvaanere for et frivilligt Sammenskud af 300 Rigsbankdaler, og skienket til en Prydelse for Byens Raadhuussal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-11-30
Aarhuus. Udi Fruering Degnebolig ved Skanderborg er sidstafvigte 8de Novbr. af en 11 Aars gl. Koe født en meget vanskabt Tyrkalv. Den havde Koekløver, og Tænder i Undermunden. For Resten var den ligesom en sort lodden Puddelhund, med Hundehoved, stakkede Øren og spids Hale. Den havde korte tykke Been, som et Sviin, og en tyk haard Mave. Koen kunde ikke føde den, uden ved at aabne Maven paa den, og ved 2de Karles Hjelp, som med Reb toge fat ved de bageste Been, der bleve først fødte, blev den skilt fra Koen. Ved nøiere Undersøgelse befandtes at Lever, Hierte og Lunge havde sit Sæde ved de bageste Been. J Begyndelsen af Fødselen var den levende, og laae bestandig paa Ryggen under Fødselen, Koen lever og er rask. - J. Lund, Kirkesanger og Skolelærer.