Berlingske Tidende, 1834-01-04
Den 1ste December 1833 bestod, efter en officiel Optegnelse, det Britiske Marine-Personal af 6 Commissairer, der bestyre Functionerne, som ellers paaligge Lord-Overadmiralen i de tre Kongeriger; af Flaadens Admiral, 44 Admiraler, 52 Vice-Admiraler, 6 1/4 Contre-Admiraler, 43 Contre-Admiraler paa halv Sold, 786 Capitainer, 877 Commodorer og 279 Under-Commodorer, 3172 Lieutenanter. Krigskibenes Antal beløb sig til 557, nemlig 22 Linieskibe paa 100 Kanoner og derover, 99. paa 7 1/4 Kanoner og derover, 104 Krigskibe paa 42 Kanoner og derover, 22 Dampskibe og 310 andre Skibe fra 10 til 30 Kanoner. Flaaden behøver 20,000 Matroser og 9000 Kongl. Søesoldater, der bestaae af 102 Compagnier, hvilke udgjør 5 Divisioner, og ere fordeelte paa følgende Maade: i Chatham 26 Compagnier, i Portsmouth 29, i Plymouth 27, i Woolwich 17. Den Kongelige Marines Artillerie, der danner 5te Division, bestaaer af 2 Compagnier, hvis Hovedqvarteer er i Portsmouth. Vore offentlige Blade beskjeftige sig overordentlig meget med Formodninger og Slutninger om Ojemedet af de i den Engelske Marine for kort Tid siden foretagne Rustninger og Forstærkninger ved den Engelske Eskadre i Middelhavet. Næsten Alle stemme overeens deri, at de angive Tingenes Stilling i Orienten som Grund dertil. The Times mener, at England synes at ville opkaste sig til Ostens Beskytter, og at det i de orientalske Anliggender vil iagttage en aldeles forebyggende Politik, som i Almindelighed altid er bedre, end en bagefter afhielpende, og som navnligen i Osten meget godt lader sig udføre, fordi der ikke mangler England paa forebyggende Midler, fornemmelig har det en betydelig Stytte i Ægypten; Mehemed Ali er gunstigen stemt mod den Engelske Regjering, han holder ikke deres Jnteresser uforenelige med sine egne, han besidder en Armee paa 100,000 tappre og veldisciplinerede Soldater, anført af en duelig Chef han har en fortræffelig Flaade; Vejen staaer ham aaben til den Asiatiske Kyst og Bosporus; han har allerede længe bestræbt sig for at erholde de Engelske Ministres Venskab, og de behøvede kunat sige et Ord, for at binde den Ægyptiske Erobrer til England. The Courier istemmer fuldkommen den frøste Deel af disse ved The Times yttrede Meninger, der taler og Præventiv-Forholdsregler, men ikke den sidste Deel, der handler om Mehemed AlliOvennævnte Blad erklærer det for meget upassende, at man offentliggjør slige Hensigter, medens man paa samme Tid forsikkrede Porten om sit Venskab; Mehemed Ali var Portens Undersaat, og det maatte være høist uretfærdigt, dersom England paa en saadan Maade vilde ligefrem opfordre ham til Oprør, og betjene sig af ham som Middel og Nytte til Opnaaelsen af sit Øjemed imod Rusland. Vor Regjering, siger The Courier, behøvede i denne Handel formodentligen kun at sige et Ord; men vi haabe: at den aldrig vil udtale dette Ord! J Ovrigt yttrer saavel The The Courier, som The Times og The Morning Chronicle, sig i en meget krigersk Aand; blandt Andet minder det sidste Blad om Nelsons Ord: britiske Admiraler ere de bedste Gesandter, og den opfordrer Regjeringen til at give Englands Søemagt et saa imposant Udseende, som det nogensinde er mueligt. Ogsaa The Globe istemmer denne Tone og paastaaer, at i England ere nu Alles Dine rettede mod Tyrkiet, og at den Engelske Regjering vil være betænkt paa sine Jnteresser i Orienten. Den (ogsaa i dette Blad) hæderligen omtaltede Hr. Waghorn, der med saa megen Jver anstrænger sig for at tilveiebringe en Dampskibsfart mellem England og Jndien over den Røde Hav, var i Begyndelsen af August Maaned ankommen til Bombay og havde bekjendtgjort en Adresse til Briterne i Ju dien, Ceylon og China, hvori han opfordrer dem til at bidrage, deres til Opnaaelse af dette Tjemed. Efterat han med stor Beskedenhed har hentydet paa de personlige Ubehageligheder, der vederfaredes ham, og i Særdeleshed paa de Vanskeligheder, der bleve lagte ham i Veien af Directeurerne for det Ostindiske Compagnie, under dets daværende Forstander Hr. Astell, bemærker han, at han glæder sig over den hjertelige Understyttelse, der blev ham tilstaaet fra Grants Side og fra Kjøbmændene i Liverpool, Glasgow og andre Steder, at han siden havde begivet sig til Ægypten, hvor det ved den derværende Generalconsul Herr Barkers Bistand var lykket ham at erholde det Lefte af Vicekongen: at ingen Hindringer skulle vorde lagde ham i Veien, og at han (Mehemed Ali), – da han ikke kunde tillade de Christne at sætte sig fast imellem Kairo og Snez - selv vilde lade indrette en Station der og anlægge en Jernbane didhen. Hvad Omkostningernes Dækkelse angaaer, da foreslaaer Herr Waghorn: at Parlamentet skulde udstede en Lov, der bestemte en Porto af 5 Shillings for ethvert Brev, der bliver befordret paa denne Vei, og at der i Jndien skulde danne sig et Selskab til Postens Befordring indtil Suez, og i England et lignende til Posternes Befordring imellem Malta og Alexandrien med Jnd begreb af Ægypten, imedens Correspondencen skulde fra Malta besørges med de engelske Dampbaade til Falmouth, og omvendt derfra til Malta. Postamterne i England og Jndien skulde modtage den hele Porto af Breve og Depescher, og slutte en Overeenskomst med Selskaberne for Dampskibsfarten angaaende Prisen for Brevtransporten. Hvad der indkom i Passageer og Fragtpenge, skulde være den eneste Fordeel, som tilstød Selskaberne for Dampskibsfarten, der da ogsaa havde de Afgifter at udrede, hvilke Vicekongen af Ægypten forlangte for Passagen igjennem dette sidste Land. Til Foretagendets Begyndelse skal blot fordres en Sum af 24,000 Pd. St. og 12,500 Pd. St. vare allerede subscriberede dertil i Jndien; man haaber saaledes, at see denne Dampskibsfart iværksat.