Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-05-25
Fædrelandet. Det er naturligt, at den nye Communallov, der nu er traadt i Kraft i alle Landets Kjøbstæder, uagtet dens i det Hele vistnok klare Affattelse, maa give Anledning til en Deel Tvivlsmaal, der vel i de fleste Tilfælde ville kunne afgjøres efter Stemmefleerhed af de valgte Borgerrepræsentanter, men, hvor dette ikke gaaer an, maa indstilles til Cancelliets Decision. Da dette Collegium har givet fuldvægtige Beviser paa at det, maaskee styrket ved Preussens Exempel, har den alvorlige Villie i dette Anliggende at følge liberale Grundsætninger, saa ter man forudsætte, at alle disse secundaire Spørgsmaal ville blive afgjorte i den Aand, der i det Hele gaaer gjennem denne Anordning, saaledes som den efter Stændernes Betænkning har erholdt Lovskraft. En ikke uvigtig Qvæstion er f. Ex. den, der ifølge en Redactionen tilstillet Skrivelse i en af Landets mindre Communer har givet Anledning til alvorlig Meningstlighed mellem Byfogden og Repræsentanterne, om nemlig i en Kjøbstad, hvori det provisoriske Regulativ af Cancelliet er antaget og som Følge deraf den nye Communallov fuldstændig traadt i Kraft, hvor Repræsentantskabet er bleve valgt og af vedkommende Amtmand sanctioneret, dette efter Anordningens § 19 skal være berettiget til strax at vælge nye eller bekræfte de hidtilværende Bestillingsmænd in Specie Fattig- og Skoleforstandere, Jndqvarteringscommissairer o. desl., eller omdenne Repræsentationens Valgret først skal træde i Kraft, naar nogen af disse Ombudsmænd enten efter eget Ønske eller ved Dødsfald afgaaer. Den samme Spørgsmaal har efter en anden os tilstillet Beretning i en anden Kjøbstad været meget omtvistet med Hensyn til Havnecommissionen, om hvis Stilling og Virksomhed de i Anordningen indeholdte Bestemmelser rigtignok ere i høi Grad ufuldstændige. Uden her videre at kunne indlade os paa en Undersøgelse af dette Spørgsmaal, skjønne vi dog ikke, at det kan være synderlig tvivlsomt, at Communerne efter den Gjenfødelse, der nu med dem er foregaaet, maa iføre sig en ny Adam og altsaa kaste al den gamle Suurdeig overbord, og at det vilde være ligesaa uhensigtsmæssigt at lade de gamle, ved Selvvalg, Amtmandsbeskikkelse eller lignende Maader fremkomme specielle Bestyrelser, som saadanne vedblive under den nye Tingenes Orden, der nu er indtraadt, som at komme ny Viin paa gamle Flasker, og ligesaa lidet passende at gjøre Udøvelsen af den Borgerrepræsentationen indrømmede Valgret afhængig af nuar Medlemmerne af Byernes ancien regime ville til at afgaae eller til at døe, som at sætte nye Lapper paa en gammel Kjole. Dette turde være saa meget mere indlysende, som de gamle Commissioner og andre Jndretninger tildeels slet ikke stemme overeens med den nye Communallov, og det ikke blot, hvad deres Valgmaade, angaaer, men heller ikke med Hensyn til deres hele Virksomhed og Forhold til Øvrigheden og til Byens Borgere. Et andet Spørgsmaal, som Redactionen er bleven opfordret til at fremsætte i nærværende Blad, er det, om en efter Byfogdens Foranstaltning af Kæmneren forfattet Skatteligning har Gyldighed saafremt den mangler Borgerrepræsentanter nes Underskrift. Vi kunne ved denne Leilighed ikke tilbageholde den bemærkning, hvor beklageligt det vil være, dersom ikke Byfogderne overalt bona fide skulde gaae ind paa den Forandring, Communalanordingen har indført i deres Forhold til Borgerskabet; men af Forkjærlighed til deres tidligere næsten uindskrænkede Myndighed ved de enkelte Detailqvæstioner lægge Hindringer i Veien for, at den indførte Reform virkelig traadte i Kraft, ikke blot efter dens Bogstav, men ogsaa efter dens hele Aand. Den nærmeste Følge af en saadan Modstand vil naturligviis være den, at Borgerrepræsentationerne i deres lovlige Forsvar for de dem indrømmede Rettigheder ikke blot ville komme i et fjendtligt Forhold til Øvrigheden, men vil lade sig forlede til ogsaa fra deres Side at blive eensidige og paastaaelige. (Kbhpst.)