Berlingske Tidende, 1785-06-06
Af en anden Skrivelse fra Haag, den 28de Maji. Det er min Pligt, at give dem upartisk Efterretning om de offentlige Rygter, naar de ere af den Beskaffenhed, at de have en mærkelig Jndflydelse paa den største Deel af Gemytterne. Saadant er det Rygte, som bestandig mere og meere voxer og Aarsagerne til de nu i Paris afbrudte Underhandlinger imellem den Keiserlige og de Hollandske Ambassadeurer. Man sagde offentlig, at Hs. Keiserl. Majestæt vægrede sig ved at gaae videre i Forligs=Sagen, førend man havde givet Høistsamme Kundskab om de fornemste Beskyldninger, som vare blevne anførte imod Hertug Ludvig af Brunsvig; man skulde nævne hans Anklagere, derpaa lovmæssig undersøge Beskyldningerne, og dersom man ingen væsentlig Brøde fandt hos ham, da friekiende og give ham den Erstatning, som tilkom en Rigsfyrste, der havde Ret til at vente Bistand og Understøttelse af Huset Østerrige, hvoraf han var en Blodsforvandter. Men er denne Aarsag saa sand, som man udgiver den for, Jntet mindre. De kunde meget meere sikert troe at der i vore Stridigheder med Keiseren aldeles ikke tales om Hertugen af Brunsvig, og at alt, hvad der i den Anledning er bleven udspredt, kun er en Frugt af Jndbildningsskraften hos nogle af Hertugens Venner, som i Sagernes nærværende uvisse Forfatning have antaget denne Mening, som stemmer overeens med deres Ønsker, men har aldeles ingen Virkelighed. Jkke destomindre er det dog vist, at alting er forandret, og at en nye Betingelse er paa Tapetet, hvorimod Republiken sætter sig af alle Kræfter. Man troer, at den fornemmelig angaaer den Sum Penge, som Republiken skal betale, samt nogle Afstaaelser, og Generalstaterne ere saa langt fra at bevilge dette, at der forrig Onsdag blev paa Paraden ved Arvestatholderen givet Ordre til, at Garnisonen skulde holde sig færdig til paa første Vink at marchere. Selvsamme Ordre er og for nogle Dag siden bleven sendt Generalerne og Cheferne for de i adskillige Steder garnisonerende Regimenter, og i Dag troer man, at det vil falde meget vanskeligt, at bringe Sagerne tilbage igien til den forønskte Forligspunkt. Denne Forandring er paakommen i Anledning af et Brev fra Grev Vergennes, som Marqvis von Verac har maattet meddele Generalstaterne i en hemmelig Memoire, med den Anmodning, herover at fatte en hastig Beslutning. Men den første Beslutning har været, at lade alle Tropperne holde marchfærdige, og siden at deliberere om det øvrige. Man kan endnu ikke sige hvad Resultatet vil blive; men Sagen er sin Udvikling nær, thi nu maae man fatte en afgiørende Beslutning. Vist nok er den endnu ikke i de Østerrigske Nederlande nogen Armee, som var for stor for de Hollandske Tropper, men i Fremtiden kan faae denen saadan Tilvext, at man kunde komme til at angre, at man saa hastig havde besluttet sig til Krig. Det maae nu være som det vil, saa synes den største Deel af Statslemmerne ikke at være tilbøielige til at give efter, men det lader meget mere, som man hellere vilde vove alt, end lade sig foreskrive Love. Men det Sælsomste ved alle disse Dispositioner synes at være dette, at man endnu ikke er almindelig overbeviist om, at en god Armee er den beste Værn for Republiken, og at Friesland har sat sig imod sammes Formerelse, som dog synes saa nødvendig. Denne Provindses Deputerte have virkelig protesteret imod Oprettelsen af Baron von Sprengportens Dragon-Regiment."¬