Kiøbenhavns Postrytter, 1788-05-23
Kiøbenhavns No. Aar Julius. Post-Tidender. som Fredagen, den 23 Maji. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved P. M. Hopffner. Udtog af et Brev fra et Øyenvidne til Schabacks Erobring, dat. 25 April. Det var egentlig 8 Jnfanterie=Regimenter, der, foruden Cavalleriet, Artilleriet og Friecorpsene, den 20de satte over Saufloden, og kom paa Servisk Grund. Grev Mitrowsky havde i Forveien faaet sine Ordres af Keyseren Selv. Den 21de rykkede man videre frem, sloge Teltene op, og forskandsede de omkring Fæstningen posteerte Quarreer med spanske Ryttere. Tyrkerne stak selv den eene og vi den anden Forstad i Brand, hvorved det hele Natten igiennem var saa lyst over hele Leyren, at man tydelig kunde see at læse og skrive. Den 22de og 23de blev der kanoneret fra begge Sider, og begge Feldttøymesterne Colloredo og Rouwroy gjorde deres Sager saa vel, at næsten intet Skud forfeylede. Den 24de foretoges det hæftigste Angreb imod Fæstningen. Alting forvandledes til Røg og Flammer. Tyrkerne kunde ikke længer udholde Jlden i Staden, og maatte derfor med deres Koner, Børn, og hvad de kunde faae med sig, retirere til den inderste Fæstning, hvor Rummer tilsidst blev saa knapt, at man ikke kunde røre sig af Stedet. Her saae de med hvert Skud flere Døde, at giøre Udfald var der ingen Muelighed til, og capitulere vilde de ikke. Tilsidst lod Greve Szaray skyde Breche i Rondellen, som gjorde, at Tyrkerne aldeles ikke torde lade sig længer see. Endelig sendte Greve Mitrowsky en Gemeen af Regimentet Esterhaz med et hvidt Klæde, til Tegn paa Fæstningens Opfordring. Han blev strax skudt, og en Pionnerer, som hentede Klædet, og bragt Greven det, blev ophøyet til Fændrik, Kanonaden begyndte paa ny, og vedvarede indtil Tyrkerne omsider, da Fæstningen var i sit sidste Aandedræt, udstak en hvid Fane, som de saluterede med tre Gange. Herpaa ophørte Jlden paa begge Sider. Der bleve strax nogle i det Jllyriske Sprokyndige Gemeene sendte til Fæstningen; men Tyrkerne forlangte Officerer, og tilbød sig ligeledes at sende Officerer til Keiseren. Greve Paul Esterhazi, Keyserlig Lieutenant blev da med 2 andre Officerer bragte til Fæstningen, og overleveerte den commanderende Aga som Gidseler. Ty kerne udsendte derpaa 2 af deres Officerer, men beholimidlertid Greve Esterhaz, med den Trusel, at hans H. ved, saafremt man i ringeste Maade mishandlede disse Officerer, skulde blive strax afkappet, og sat paa en St. ge; men da bemeldte 2 tyrkiske Officerer om en føye T. kom uskadt tilbage, saa forærede man Greven et Par stoler og en prægtig Dolk. J Keiserens Navn blev det de paa Aggen betydet, at hele Garnisonen strax skulde stræke Gevær og rømme Fæstningen; hvis ikke, blev Angreb paa ny fortsat, og alting ved Jld og Sværd ødelagt. Ma overgav sig, og Officererne beholdt deres Vaaben. T fangne Tyrker fik fra samme Øyeblik Soldatsold, og deres Officerer Gage lige med de Keiserlige Regimentet Esterhaz har til Erindring af denne vigtige Expedition faae 2 tyrkiske Faner tilligemed Trommer og Piber, som giordes til Bytte. – De saa omhyggeligen indsværrede tyrki ske Qvindfolk kunde for deres Skiønheds Skyld gierne have undværet denne Forsigtighed, thi de vare forstørstedeler Egnen vinkring Schabe, er meget temmelig skygge. Jblant de behagelig, men af Tyrkerne ilde forsømt. til Bytte giorte tyrkiske Heste vare neppe 2, der kunde sættes ved Siden af vore maadeligste Dragonheste.