Berlingske Tidende, 1749-11-28
J Sexten Aar bar jeg de tvende Rigers Byrde, Og var for Jions Folk en ret aarvaagen Hyrde. Oven for alt dette saae man det Skriftens Sprog: Psal. 132, 11. 12. Herren foer David Sandhed, hvorfra han ikke skal vende sig, sigendes: Af dit Livs Frugt vil jeg sætte paa din Throne, dersom dine Børn holde min Pagt og mit Vidnesbyrd, som jeg vil lære dem, da skal og deres Børn stedse og altid sidde paa din Throne. Og derhos denne Jnscription: Gil Dlad ey i Mande=Minde Frugt af denne Rod forsvinde. Endelig blev præsenteret det Danske og Norske Vaaben, hvorhos tillige lod sig see Lignelser af adskillige Slags af begge Rigers Producter, der neden under stode følgende Linier: Op Ophøyet være Guds udødelige Ære, Som denne Konge=Slægt lar sig om Hierte være, Og i Trehundred Aar har conserveret samme Saa Cronen ziirer end den Oldenborgske Stamme. Giør nu fremdeles det, o Kongers Konge=Fader, At Arve=Mangel er vort Tvilling Rige skader: Fortplant den dyre Slægt ved Fridrich og Lovise; Saa Efterkommerne kand dig for samme prise. Jblant andre af Bergens Stads Beboere, som glædede sig ved den høye Jubel=Fest, har end og Cancellie=Raad og Præsident Willemsen den Tid udviist sin allerunderdanigste saavel Pligt som Kierlighed, og inviteret endeel af Stadens Kongel. Betientere og dets Borgere, som med hannem i denne Glæde har taget Deel; han havde desuden hans iboende Huus saaledes illumineret. Den nederste Etage til Gaden, bestaaende af 10 Fag Vinduer, var udi de 6 for ste Fag de 12 Konger af den Oldenborgske Stamme deres Chiffre med Crone oven over, med fleere Emblematis, og enhver Ramme med differente Coleurer i Feldten coloreret, saaledes efter hinanden præsenteret, som følger: Øverst i den første Ramme, fandtes denne Lykønskning: Lyksalig Konge=Slægt, vor Lande=Soel, vor Støtte, Kom hid fra Oldenborg til Nordens ævig Nytte, Den Høye Jubel-Fest vi aldrig glemme maa, Den skal for Landets Børn i ævig Minde staae. Og nederst i samme Tavle disse Vers: CHRISTIAN I Den første Christian GUD sendte hid til Norden, Han er Stam Faderen for Konge=Slægten vorden, GUD signe denne Slægt, og lad den blive ved Saa lever Landet vel, hver Mand i stille Fred. Kong HANS. Kong Hans var ere god, en Konge uden Lige, Krig, Fred han brugte ret til Nytte for sit Rige, En Faer for Landets Børn, en Skræk for Fiendens Mo Ja Fienden selv tilstaar, Kong Hans var ere god. CHRISTIAN II. Ham lodnet Lykken til Tre store Kongeriger, Men Skiæbnen voldte, at han alle Tre undviger, Han ellers fremmede Seplads og Handelen, Og i Særdeleshed var Borgerstandens Ven. FRIDERICHI. GUD reene Ord gik op, og drev her ud af Landet Den gamle Romer-Troe, med abuler beblandet, Og denne Konge god, han gjorde sit dertil, At Munken brugte ey saa frit et Abe=Spil. CHRISTIAN III. Af Feide var han stor, men større udaf Freden, Ham priis Academie og heele Geistligheden. man fanged Bisperne, men Munken drev han ud, Og lærde Folket ret at tiene deres Gud. FRIDERICH H. Hans Magt beviser end de stærke Cronborgs Volde, hvor alle Skibe maa til Danner=Kongen tolde, J Syv Aar forde han en svar og blodig Krig, Og tvang saa Svensken til at kiøbe Fred af sig. CHRISTIAN IV. Den Fierde Christian, en viis og tapper Herre, Var dannet udaf GUD til Riger at regiere, Hans Navn det er bekiendt saa langt som Solen gaar, Hans Roes der aldrig ud, saa længe Norge staar. FRIDERICHIII. Han blev hart tomlet om af Krigens Bruse=Vinde, Og fik at handle med en stærk og trodsig Fiende, Men GUD det laved saa, at Kongen Konge blev, Og selv sin Konge=Lov sit Lands Folk foreskrev. CHRISTIAN V. 3 Krig en stor Soldat, i Ret en retviis Dommer, Af stor Lovgivere stort Navn ham og tilkommer, Gudsfrygt, Retfærdighed, det var hans Øyemeed, Han slægted og paa GUD udi Barmhiertighed. FRIDERICH IV. Vor Norden Salomon, Kong Friderich den Fierde, Som hegnet om sit Folk saa fast og trygt et Gierde, Da Fienden demped blev og Landet Freden fik, Thi takker hver en Siæl den Fierde Friderich. CHRISTIAN VI. Hans Siæl med GUD, og GUD med hans var sammenbunden, Han vist nok har af GUD en ævig Crone vunden, Bedrøvet fra ham bort der aldrig nogen gik, Men hver en Hielpeløs af Kongen Redning fik. FRIDERICH V. Soelemilde Friderich, Fredrige Lande=Fader, GUDelsk den elsker Dig, GUD hade den Dig hader, GUD signe hvert Dit Fied, lev Fred og Aarerig, Helst ønsket hver og een, de aldrig savned Dig. Efter de 12 Kongers Croner og Chiffees, befandtes dernæst i den første Ramme aftegnet et Altar, derpaa liggende de Kongel. Regalier, Pallas staaende for samme afmalet i den almindelige Teg nings Maade, og paa den anden Side en Armatur, neden under saadan en Strophe: Spiir, Crone, Æble, Sverd, Gud gav vor Konge=Stamme, Som ved Retfærdighed betiener sig af samme, GUD lad vor Konge-Slægt saa længe længe staae, Til disse Jordisk Ting med Verden skal forgaae. Dernæst var indrettet i de trende sidste Vindue-Rammer saadanne EmEmblemata. En Engel, holdende en Guld-Kiede i sin høyre Haand- og nederst i Kieden laae fire Croner, og under hver Crone befandtes en Urne, oven udi enhver af samme saaes et Hierte med en brændende Lampe, og allernederst saadan Jnscription. J den første Ramme: Vor mægtig Konger har Guld-Cronen længe baaren, Og i Trehundred Aar dertil har været kaaren Den Slægt fra Oldenborg saa længe lad bestaae, Til Lys og Lampe=Skin i Verden skal forgaae. den anden Ramme: Vor Hiertes Lampe skal for Cronen altid brænde, Vor Bønne=Offer vil vi og til Himlen sende, At denne Konge=Slægt maa altid blive ved, Til Cronen vexles om med croned Evighed. Ved den tredie Ramme, befandtes den Forskiæl, at de 3de Kongel Croner vare indlukkede i Kieden; men den 4de Crone ved Kiedens sidste Lykkelse, var uden for separat for sig selv med tvende Palme og Olie-Greene Krydsviis under Cronen indbefatted; Vor Store Croned Mand, Kong Friderich den Femte, Gud Crone, Scepter, Spiir, og meer til Hannem gjemte, G. vel da saadant Land, hvor slig en Konge er, Det savner ey den Slægt, som Konge=Cronen bær. Udi den øverste Etage var saadan Jndretning: J ethvert af alle Fag befandtes 2de Pyramider, som vare grøn malet, og inden i enhver Pyramide 6 brændende Glas=Lamper, neden i Glas=Lamperne vare at see differente Couleurer, hvilke vedvarede i at brænde i 3de Dage efter hinanden, som antændtes om Aftenen og vedvarede ud paa Natten med megen Glæde og Fornøyelse over denne oplevede høy glædelige Jubel-Fest.