Berlingske Tidende, 1813-08-30
Aachen, den 2den August. I Gaar uddeelte Præfekten, omgiven af Handelsjurien, de syv at Keiseren til Manufakturers Opmuntring i Roerdepartementet bestemte Medallier til Belønning for nye eller forbedret Fremgangsmaade. Den nye Redutes store Sal indeholdt en talrig og glimrende Forsamling af begge Kiøns Personer, der vare komne for at besøge Badens i Aachen, eller nu havde strømmet sammen fra de forskiellige Dele af Departementet; de syv Priser gaves 1) for Jsenkræmmervarer; 2) for Tilvirkning af Rødbedesukker; 3) for en ved Mechanik stukken Kobberplade, Plader til at karte Uld og Bomuld, og en ved Mechanik forfærdiget Model til Skruer; 4) for Stykker af Kammelot, Bryst duge af Tøi af heglet Uld, Uldgarn at strikke med o. s. v.; 5) for sædvanlig hvidt stribet Basin, fiin hvidt og blaat kroierede Foraars tøier o. s. v.; 6) for en ny Fremgangsmaade i Messingtraads Fabrikkering; 7) en Haandmaskine til at rue Kastanier med. - Præsektens Tale indeholdt en Udsigt over Konstfliden i denne skiønne Egn, skildrede Keiserens Velgierninger, og anstillede en Sammenligning imellem Ham og Carl den Store. Saa heed det iblandt andet: "Det er ved Napoleon den Stores dybe Planer, at Ærens og Konsternes Fædreland skal vorde Handelens Behersker, ligesom det allerede er Enropas Voldgiftsmand." Claudian synes at have bebudet saadant, da han sagde: "Gallierne skal engang paa deres Grund finde de undtømmelige Kilder til alt det Gode, hvormed de skal overøse Jorden. De Tider ere komne, mine Herrer, de Forrige Dynastier gjorde Udkast, Forsøg; for det nærværende Dynastie ere Forsæt og Udførelse næsten en Handling. Men lad os især fæste vor Opmærksomhed ved den Egn, vi beboe, den Deel af Frankrige, Hs. Majestæt har kaldet Hovedaarerne i sit Rige." Taleren yttrede sig om Oldtiden og blev ved: "J de nyere Tider udmærket sig især Aachen, som under Carl den Store blev Hovedstaden for det vestlige Keiserdømme og Middelpunkten for Konsterne, siden betragtedes som den første Rigsstad, og hædredes med at see tvende navnkundige Fredstraktater vorde sluttede i dens Skød; Colln, et af Hanseforbundets fire Hovedsæder, en Stad, hvis egen Handel var ligesaa betydelig som dens Oplagshandeel; Creveld, en af de nyere Stæder, en af de smukkeste og meest handeldrivende ved Rhinens Breder; Wesel, der, i Begyndelsen, var Rigsstad, blev Hovedstabelstædet for Holland og Brabrant med Westphalen, og som saa lykkelig at have draget Hs. Majestæts Opmærknison, end ved sin Beliggenhed ved Rhinen og Lippe, ved Veien fra somhed til sig, skal vorde vigtig ikke mindre ved fine Forter og sin Gar Paris til Hamburg, og ved den Kanal, der skal forbinde Rhinen med Østersøen. - Carl den Stores Regiering var en Kiæde af Søire, alle de Nationer, der omgave ham, bekrigede ham efter hinanden, maatte modtage Love af ham eller gave sig under hans Beskyttelse. Paa eengang angreben i forskellige Himmelegne, saaes han med Ørnens Hurtighed at ile fra Pyrenæerne til det Fierneste af Germanien, fra Jtaliens yderste Kanter til Oceanets Bredder. Midt paa sine Krigs toge ordnede han sine Staters indvortes Anliggender, som om han skaber, Krig, Religion, alt fremstillede i een Fyrste, den Vise, Lov havde levet i en dyb Fred. Sæder, Love, Handel, Lærdom, Viden giveren, den dybe Tænker, Herrens Salvede. Forekommer det Eder ikke, mine Herrer, som om J i disse faa Træk have giennemløbet nogle mærkværdige Øieblik af Napoleon den Stores paa andre Underværker saa frugtbare Liv, Forekommer det Eder ikke, som J have hørt et Blad af hans Historie, Eders Hierter ere giennemtrængte af saa høie Forhold. Ogsaa har Carl den Stores Yndlingsegn helli menneskelig Klogskab uafhængige Tider og Omstændigheder det Phaget Napoleon en synderlig og ubegrændset Hylding. Byde de af Iverens eenstemmige Raab, Erobringernes og Fredens Forbud, blan langer reise; Ærens Sønner stille sig skaareviis under dens Ørne; og der sig med Frydeskrigene, med Udbrudene af Kierligheden til Fædre at sikre denne for den vordende Slægt; see der Gienstanden, Maalet, landets Fader. Han lever kun for sine Børn; at grunde deres Held, høieste Lyksalighed. - For ikke længe siden var han nærværende ved Regien for hans Liv, see der hans Haab, hans Bekymring, hans Bortgangen af en iblandt hans Æres troeste Ledsagere, der paa selve narkens Trøsteord, Høidaads Belønning og Dydernes Uddødelighed i lige Træk indpræge ikke hiint retsom overnaturlige Farvel, hiin MoTriumsens Mark nedsloges af Fiendens Lyn. Med hvor uudsletteDer gives et Liv efter dette. Ved disse Ord, der undstør hans høie Siel, fremstiger af vore Hierter et Ønske: "Gud bevare ham længe for Jorden! Han vaage over Napoleon, Cherbourg, den 11te August. Den Plade, der skal lægges i Bunden af den nye Havn, er af Platina, som det Metal, der ikke angribes af Fugtighed og heller ikke modtager noget Oxyd. Jndskriften derpaa lyder saaledes : "Napoleon den Store dekretterede, den 15de Marts 1813, at der i Cherbourgs Klippe skulde graves en Havn for de største Krigskibe, af 50 Fods dybte naar der var Flod. - Dette Mindemærke blev værelse af Keiserinde og Dronning Marie Louise af Østerrifulden det og dets Omkreds aabnet for Oceanet i August 1813 i Nær land i Spidsen for sine Hære. Viceadmiral Decres, Søminister. ge; Regentinde, da Napoleon, hendes høie Gemal var i Tydske, Ridder Cachin, Overdirektør for Bygningsarbeiderne. Ridder Molini, Sopræfekt.