Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-12-17
Af et Privatbrev fra Paris til Kjøbenhavn. Den 13de Novbr. 1835. De spørger hvad man for Øieblikket kan vente af Stemningen i Paris, Alt og Jntet. – En eller anden stor Tildragelse, et Statskned kan sætte det Hel i Bevægelse og have uberegnelige Følger; men hvis Tildragelsen ikke har Varighed eller man ikke af den venter betydelige og alle Klasser skadende Resultater, da opløser den første Bevægelse sig i et Jntet, og Orkanen forvandles pludselig til et Havblik, der forbauser den Fremmede næsten langt mere end Orkanen selv En heftig Explosion sætter Pariserne i en øieblikkelig levende Bevægelse og vækker deres hele Energie; men paa nogle Dage, ja Timer, er Sagen, ved en overvættes Heftighed, hvormed den behandles, saa alde les udtømt og blevet saa fortygget og omtalt, at den er Pariserne hjertelig kjedsommelig, og det er da noktil at berøve dem al Opmærksomhed derfor, om den endogsaa var nok saa vigtig. Her gives tusinde Beviser for Sandheden heraf, jeg vil anføre et Par af de vigtigste i den nyere Tid, og som jeg selv har været Vidne til. Hele Europa talte i hele 8te Dage ikke om andet end Anslaget mod Ludvig Philip; – i Paris, som, hvis det var lykkedes, havde været et Rov for alle Partier, og hvis Gader vilde være blevne besudlede med Borgerblod, var der efter 24 Timers Forløb ikke meere Tale om det end om ethvert andet almindeligt Tilfælde, og da jeg næste Aften var i de elysæiske Marker, som besøgtes af over 100,000 Mennesker, talte man allene derom med Beklagelse, fordi Helvedmaskinen havde tilintetgjort det prægtige Fyrværkeri, som Festprogrammet havde givet Løfte paa De i Anledning af Attentatet foreslagne Love foraarsagede ogsaa i de første Dage stor Bevægelse; de bleve i Deputeretkammeret debatterede med en overordentlig Varme og Kraft; men Varmen tabte sig meget inden de kom igjennem Pairskammeret; første Dag gik det dog an; Debatterne havde endnu noget Liv, men den anden Dag var det forbi; den ene Artikel blev antaget efter den anden, uden synderlig Opposition, ved simpel Haandsoprækning. – Man frygtede i Begyndelsen for, at Antagelsen af disse Love, der kunde tjene, og har tjent Regjeringen til saamange af de tidligere Friheders Jndskrænkning, skulde vække Uroligheder, men hidtil er det gaaet meget roligt af; de Fleste ønske indre Fred, og Kongen har aldeles Armeen paa sin Side; – men dog kan man ikke dølge: man vandrer paa en Vulkan; der staaer en Krudttønde i Paris, og Regjeringen maa omgaaes varsomt med Jlden, eller – lade den brænde ud paa den anden Side af Grændsen. - Af dramatiske Nyheder gjør Balletten "Sørøveren, megen Lykke, især ved det her uovertræffelige Maskinerie. Anden Act foregaaer paa et armeret Røverskib; Stormasten staaer midt paa Theatret og Matroserne gaae tilveirs; Batteriet, Tougværket, Matrosernes Virksomhed, Alt er saa naturligt, at man troer sig midt paa Søen. Sidste Act er en Søebataille, man seer Skibene maneuvrere, og et bliver skudt i Sænk. Man forbauses, henrykkes, og forlader Theatret glad over at man er sluppet ud af alle Søens og Slagets Farer. De veed hvor vanskeligt det er for Pariserne at gjøre sig et rigtigt Begreb om et stort Skib og Havet. De kan altsaa tænke Dem deres Glæde over at have alle disse Underværker for 3 1/2 Fr. Operen har havt det Uheld at miste Mad. Damoreau Cinti, uagtet hun blev budt en aarlig Gage af 40,000 Fr. Dandserinden Mad. Taglioni havde for 3 Uger siden det Uheld i "Sylphiden" at forstrække en Sene under Knæet. J en Raadsforsamling af Læger blev man, efter to Dages Debatter, enig om at hun nok kan komme til at svæve igien; men nu er der opstaaet et stort Klammerie i Fakultetet, da alle Lægerne ville have fat paa dette berømte Been. Jeg har seet Mlle Lagallois som Fenella, men hun staaer langt tilbage for Fru Heiberg.