Adresseavis for Børn, 1782-02-20
Avis. Junk. Jh, Himmelen er den store Plads deroppe, der hvor Stjernerne ere. Lær. Hvem er i den store Plads, Junk. Jh, det er og et Spørgsmaal, der er Gud. Lær. Hvem er Gud, Junk. Jh, det er den Mand, som tordner Lær, Kalder De Gud en Mand, Junk. Hi hi hi. Hvad skulde han ellers være, Hi hid Lær, Fy, unge Uforskammede. De maae ikke være saa ubesindig ved Deres Skabers Navn. Jeg vil vide af Dem, om Gud er et Menneske, eller han er af høyere Rang? Junk. De maae ikke saa overfusende tiltale mig; thi ellers siger jeg det til min Papa, som vil nok Lær. Rappe en uvidende, vankundig og stolt Dreng op, ikke sandt, Eller skal jeg maaskee selv herudi være Deres Fader; Junk. Hvorledes vil De vel kunne være min Fader, De er jo ikke af Adel. Lær. Ney, dette gaaer alt for vidt, Hvad for Lærere har De havt, Junk. Dem kan jeg ikke huske at nævne allesammen. Lær Saa har De havt mange. De har da maaskee gjort god Fremgang i andre Ting, skjønt Papa har ikke ladet drive meget paa Christendommen. Maaskee De er kommen desto videre i Sprogene. Hvorvidt er De kommen i det Latinske, Junk. Latin, siger min Papa, lære ikkun Skolemestere og Advocater, og ingen af Deelene venter jeg at blive; men Fransk forstaaer jeg fra Grunden af. Jeg har i syv Aar havt en Gubernante. Lær. Saa slig mig da engang, hvad et franske Ordsprog heder paa Deres Modersmaal. Poision sens boisson eft polson, Junk. De taler jo Ordene saa gesvindt ud, at man ikke kan forstaae dem. Lær. Nu, jeg vil tale langsommere: Poissom – sans bolsson – est – poison. Hvad er Poisson, Junk. Dersom jeg havde min Grammaire, saa skulde jeg snart sige Dem det. Jeg troer nok ellers, Hr. Skolemester, at De taler Ordene for Børn. ikke ret ud. De har saadan kandervelsk Dialet. Har De lært at parlere af en Gubernante? Lær. J Dag, maae jeg sige, jeg har den bedrøveligste Tidsspilde. – Haar De lært noget af Geographien under Deres Hovmestere, Junk. Geographien, Jo, jeg synes det. Lær. Hvilken er da den største Stad i Europa. Junk. O, det har jeg længe vidst, det er Mastricht. Lær Mastricht er ikke engang en af de store Stæder i Europa, mindre den største. Junk. Da maae dog nok min Grandpapa have vidst det bedre; han har ført Krig der. Lær. Hvor ligger da Mastricht, Junk. Det ligger i Søen. Lær. Ney vist ikke ligger det i Søen. Det ligger. Junk. Jh., De vil ogsaa vide alting bedre end andre. Grandpapa druknede jo der tilligemed sin Hest, da de hundsforske Dragoner vare efter ham. Vil De engang spørge min Papa, han maae jo nok bedre vide det. Lær. Ja, det maae da være. Men engang et Spørgsmaal, som maaskee Papa heller ikke veed, J hvilket Land findes de fleste Adelsmænd, Rige og Fattige iblandt hinanden, Junk, Fattige Adelsmænd, Hvem i alVerden har nu kunnet bilde Dem det ind, at der ere fattige Adelsmænd til Lær. Skulde kun ikke den uvidende Junker Hochherz ved sit eget Exempel engang komme til at bevise det Junk Hvad er det, De siger, Lær. Kun et Spørgsmaal endnu af Historien, saa har jeg nok: Hvem var Carl den Store, var han en lærd Mand, eller en Konge, eller hvad var han Junk. Det er nu ogsaa atter et meget enfoldigt Spørgsmaal; han er jo kun først saa gammel som jeg, og hans Broder Vilhelm er endnu ikke syv Aar. Lær. De gjør sig formodentlig Tanker om et Par, med hvilke Junker Hochherz har udgjort et vakkert Kløverblad. Men jeg mener en forlængesiden afdød stor Herre, som heed Carl den Store. June.