Jyske Efterretninger, 1786-10-20
Aalborg, den 20 October. Fortsættelse af Forordningen angaaende Brændeviinsbrænden og Kroehold paa Landet i Danmark. (See forrige No. 37. 12) Fremdeles maae det være den Angiver, der tager i Betænkning, som Sagsøger at være sit Navn bekiendt, men dog trøster sig til paa forordnet Maade at beviisliggiøre saadanne Forbrydelser, som denne Forordning ommælder tilladt, derom at mælde sig med sine forordnede tvende eller flere lovfaste Vidner, der kunne vidne om Gierningen, underhaanden eller hemmelig hos vedkommende enten Stiftamtmand eller Amtmand; og haver da denne Øvrighed, enhver saavidt ham vedkommer, et alene uopholdelig at foranstalte, at den angivne Skyldige vorder, ved en dertil beskikket Actor, tilladt, og derefter dømt paa den udi forgaaende 10. Artikel befalede Maade, da Dommeren, naar Sagen gaaer den Sigtende imod, tillige tilfinder ham at betale saavel Actor, et billigt Salarium, som de ved nysnævnte Artikel bestemte og andre paa Sagen anvendte, Bekostninger; men endog saasnart Dommen er afsagt, at lade sig den beskreven meddele, og saafremt intet derved efter forestaaende 11te Artikel falder at erindre, strax befordre den til Execution saa og de derefter forbrudte Bøder, tilligemed Verdien, af det confiskeerte og i Stykker slagne Brændeviinsredskab og det forefundne Brændeviin, hvilket sidste udi saadanne Tilfælde sælges ved offentlig Auction, at oppebære, og selv til Angiveren, ligeledes underhaanden, at betale, uden at hans Person eller Navn giøres bekiendt, da samme altid bør være og blive fortiet. Skulde derimod den eller de Sigtede, i Mangel af lovgyldige Vidner og Beviser paa Angiverens Side, udi Sagen for Tiltale og Straf vorde frifunden, bliver saavel Actors Salarium, som anførte andre Bekostninger, for Angiverens egen Regning og Ansvar, og kan vedkommende Stiftamtmand eller Amtmand sig derfor med Caution eller anden Sikkerhed forud forsyne. Jøvrigt staaer det enhver Angiver frit for, selv at paatale og udføre sin Sag; og dersom ham skulde møde Vanskelighed i at erholde fornødne Stevningsmænd, haver han derom at mælde sig hos vedkommende Stiftamtmand eller Amtmand, som, paa hans Forlangende, strax føier Aastalt, at han dermed, imod billig Betaling for deres Umage, uopholdelig vorder forsynet. 13) Omendskiønt saavel Grever og Friherrer, som andre Proprietairer og Selveiere, hver for sit Gods, skulle fremdeles, som hidtil, alvorligen holde over Efterlevelsen af hvad mod utilladeligt Brændeviinsbrænden og Kroehold er anordnet; saa fritages derimod aldeles Jordegodseierne i Almindelighed for at udrede Bøder og Omkostninger for deres uformuende Bønder, med mindrede godvilligen selv ville, i hvilket Fald de for Bødernes Beløb beholde Regres til den eller de Skyldige, som i Mangel af Betalingen, aftiene Forbrydelsen med Arbeide for Huusbonden efter dennes Anviisning saaledes: at for hver Dags Arbeide afskrives paa den for ham betalte Mulct 16 s., og den Skyldige imidlertid underholder sig selv. (Fortsættelsen følger, Under 22. Septembr. sidstafvigte, har Hans Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning anlangende: At Viborg Omslags Termin for næstkommende Aar for det første til en Prøve skal begynde den 13. Junii, i Stedet for den forhen anordnede Tid den 4 Junii, eftersom det er blevet foredraget, at fleere Penge Remisser skee fra Kiøbenhavn til Nørre-Jylland, end derfra til Kiøbenhavn, og de Penge, som i 11. Junii Termin sendes derfra kan ei komme til Viborg, førend i de allersidste Dage af Snapstinget, hvorved Tiden giøres meget kort, saa vilde Tingene erholde en roligere Gang, naar Viborg, Snapsting endnu længere blev udsat; thi er derfor anordnet og befalet, at forbemældte Viborg Omslags Termin skal den 13. Junii ved sædvanlig Indringen tage sin Begyndelse, og den sidste gode Betalings Dag være den 24. Junii, da for sildigere Betaling skal, foruden Rente af Capitalen, erlegges Rentes Rente, hvilket baade Creditores og Debitores sig allerunderdanigst skal holde efterrettelig, ligesom og Renterne af de udsatte Capitaler maae for første Gang betales for 9 Dage over et Aar. og i øvrigt skal Nørre-Jyllands Landsting, fremdeles, ligesom hidindtil, holdes den anden Onsdag, efter berørte Omslags Begyndelse. (Følgende er indsendt.) En Sang (S. T.) Hr. Lars Meyer. Jomfrue Martha Margretha Bechmann, Deres Bryllupsdag den 4. October 1786. paa Bøgsted. Melod. Du Plet af Jord, hvor Livets Stemme &c. Nyksalige blandt mine Dage Dig mine Øine glade seer: Du ønskte Glæder til mig drage, Udaf det Hæld, min Elskte skeer; Du, som er Glæden i mit Øie Min Søster, min elskværdige. Dig sende Himlen fra det Høie Al Ægtestands Lyksalighed! Der hidindtil blandt mine Dage Har ingen været gladere. End denne, da en kierlig Mage Forenes med min Elskede: Og kan der noget Gode være, Som her i Livet tænkes kan Og Ønsker kunde det frembære, Du fik det - men min Arm ei kan -De villig spændte Strænge lyde Udaf min Cithars matte Klang; Men giennem Hiertet Ønsker bryde, Og deres Gienlyd er min Sang; Saa lyd min Sang i svage Strænge, Om Brudeparrets ædle Fryd: Og Ønskerne til Himlen trænge: I Deres Barm den Glæder god - Hvor fød den Lyst med elsket Mage, At vandre Livets glade Fied; Og ved sin Elsktes Side smage De Skabtes jordisk Sallighed? Jeg har er følt - men Haabet glæder - Hvad ligne kan den høie Lyst: De ønskelige søde Glæder, Man føler ved sin Elsktes Bryst? Saa klar, som naar i høiest Sommer, At Dagen svinder sød og blid: Og Aftenrøden mildt fremkommer; Saa født hensvinde Deres Tid - Og kiere Bøgsted, Sangen lyde Din Godhed - Min Erkiendtlighed - Og varme Ønsker - Himlen byde: Lev stedse i Lyksalighed. - Vort Selskab, som den Høitid hædre, Al ønsket Lyst og Glæde naae - Og følge vil vi vore Fædre, Og Bryllups=Skaalen drikke maae: Gid Himlen Deres Dage fryde Med mange Aar og Held og Lyst O De den daglig Lykke nyde, At glædes ved hinandens Bryst!!H. G. Bechmann. Til Hielpe Cassen. Rdlr. Mk. s. Den 15 hujus indsendt .