Aarhuus Stifts-Tidende, 1823-10-07
Nyheder fra Udlandet. Grækernes Frihedskamp. Uagtet alle det Besværligheder, Grækerne have havt at kæmpe imod, synes det dog virkelig at ligge i Forsynets Plan, at de skulle vorde befriede fra Tyrkernes Herredømme, og at hine lyse og herlige Straaler, der endnu fra Oldtiden glimter os imøde, atter i deres fulde Glands skal tilsmile os fra det engang saa blomstrende Hellas. - Vi have hørt, at Tyrkerne Sloges atter vedAgrapha, og at de Overblevne vare flyede ind imellem Bjergene, for om muligt derfra at kunne slaae sig igjennem til Larissa, (Thessaliens Hovedstad, hvor Seraskieren (Feltherren) Mehemed Paska var tyet hen med Resten af den slagne Hær. Ved at forfølge dem, havde den græske Høvding, Kara Hys kos, i Spidsen for totusinde Palikarer fra Pindos fieldene, afbrændt den tyrkiske Landsby Karditza, ødelagt alle Byerne mellem Moskoluri og Penensfloden, plyndret alle Tyrkernes Landsteder og udbredt, en saadan Skræk lige til Pharsala, at Seraskieren af Larissa sendte ham en Deputation, for at begjere i Vaabenstilstand. Det samme Forslag havde hans Parlamentairer, 12 i Tallet, gjort Høvdingerne Sturnaris og Christos Travellas. Man tilbød disse, at de skulde vorde erklærede for fri og uafhængige, men de svarte: at de vare det og mere til. De forlangte først, at alle de Karagnes (Hyrder), over 10, an, med samt deres utallige Hjorder, som Tyrkerne havde røvet og gjort til Slaver, skulde tilbageleveres dem, for man vilde indgaae noget. Det skeete, og nu tilstodes Seraskieren en Vaabenstilstand paa 4 Maaneder, i hvilken Tid dog Grækerne forbeholdt sig at kampe fremdeles mod Tyrkerne hiinsides Bjergene, og at de kun erkjende som neutral Gebeet det Stykke af Thessalien, som udstrækker sig fra Trikala, Mos koluri, Pharsala og Larissa. Kolokrothons Leir var prifølge de sidste Efterretninger ved Alamana, og Odsseus's ved Thaumaco (hiinsides Sperchiosfloden). Jsær er det en Ulykke for Tyrkerne, at de mangfoldige christelige Bjergboere i Thessalien og Macedonien, som hidtil holdte sig rolige, nu tage Grækernes Partie. J Epirus gaaer det ligesaa bagvendt til, thi Jussuf Paskals Expedition imod Vrachori og Messolongi, er aldeles strandet, da smitsomme Sygdomme grasserer blandt hans Tropper. Omer Vrioni havde forladt Janina og rykket hen til Pyrtha, men da han erfoer sine Kammeraters Nederlag, vendte han igjen tilbage. Under al denne Vaande ligger Kapudan Paska og summer sig i Havnen ved Patras, da Grækerne vente ham udenfor i det joniske Hav Fra Corfuskrives den 7de Ang. at det synes som Guds Haand vil ødelægge Tyrkerne; Pesten raser paa Kapudan Paskas Eskadre, saa mange af hans Skibe ere forladte af Mandskabet, og man formedelst de mange omdrivende Liig høiligen frygter for Smitten. De græske i Krydsere fratage Tyrkerne næsten hver Dag nogle Skibe med Levnetsmidler, selv endogsaa ligefor Admiralens Øine, der af Frygt for at det kan være Brandere, ei tør vove sig imod dem. Han har nu, for at sætte sig i den bedst mulige Forsvarsstand, kaldet alle sine Krydsere tilbage og forenet sin Styrke ved Patras, hvor han endnu var den 26de August. Snart maa han nu prøve paa at slippe ud derfra, thi de mørke Efteraarsnætter nærme, Men han kan være ubekymret, Grækerne ville nok lyse ham hjem.