Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-05-15
J München havde man endnu d. 4. Mai, uagtet militære Forholdsregler, ikke ganske kunne opretholde Roligheden længere end til Aftenen indtraadte. Studenter og polytekniske Elever havde forenet sig med Rolighedsforstyrrerne, der vedbleve at slaae Vindverne ind hos Bryggere og Bagere. Regeringen har seet sig nødsaget til at tage strenge Forholdsregler. Fra Damaskus mældes, at en Sammensværgelse der er opdaget. De Sammensvorne havde til Hensigt at myrde alle Tyrker og indsætte en anden Regering. 600 anseete Araber i Damaskus ere indviklede i Komplottet. En af de Sammensvorne, der angav Forehavendet, blev senere myrdet paa Gaden, ved hvilken Leilighed det kom til Kamp med Militsen, hvorved flere Mennesker bleve dræbte. Hovedmændene for Sammensværgelsen ere fængslede. Under Benævnelsen: "Billeder af Carl XIV Johann Bernadottes Liv, findes i 5te Aargang af almindelig Militair-Calender, en høist interessant Meddelelse og den nylig afdøde svenske Konge. Jsær er den deri forekommende Beretning om hans Besøg hos den ifjor ved Døden afgangne, berømte Spaaqvinde, Mademoiselle Lenormand mærkværdig tiltrækkende. J Begyndelsen af 1804 stod General Bernadotte i Begreb med at indskibe sig til America hvorhan var bleven udnævnt til Gesandt i Washington, Da han i denne Anledning, i Selskab med sin Gemalinde, Søn og Adjutant, Gerard (den næværende Marschal), forlod sit venlige Landsted La Grange, som han paa lang Tid, ja maaskee for stedse, maatte skilles fra, sagde Oberst Gerard: "Jeg troer endnu ikke vi komme nogensteds! "Hvorledes, spurgte Bernadotte, og Obersten fortalte nu, at han ved en Dame af sin Familie havde gjort Bekjendtskab med en gammel klog Kone, der stod almindelig i Ny for at kunne afslore Fremtidens Gaader. "Paa mit Spørgsmaal til hende, sagde Gerard, om jeg vel nogensinde skulde gjensee Frankrig, svarede denne ny Pythia. De vil ligesaa lidet som Generalen komme til at indskibe Dem, og Begge ville de gjensee Paris snarere, end de troe, Bernadotte og hans Reiseselskab loe hjerteligt af denne Historie; men ved Ankomsten til Rochelle erfor Generalen, at den til hans Jndskibning i Beredskab liggende Fregat Dagen iforveien ved en indløben Telegraph Depesche var bleven bortkaldt til en anden Bestemmelse. "Det synes jo allerede som om vor Pariser Sybilles Spaadom vil gaae i Opfyldelse, sagde Bernadotte smilende: "men et andet for os bestemt Skib vil een af Dagene indtræffe og gjøre hendes Spaadom tilskamme." Men ogsaa dette Skib blev uventet bortsendt paa en øieblikkelig Expedition til St. Domingo, og General Bernadotte i det Sted anviist en paa Værftet i Rochelle til Udbedring oplagt Fregat. Endelig var den seilklar og Alt parat til Afreisen til Amerika, da meldte Stadcommandanten, at han bragte Generalen hans Breve fra Paris tilligemed Moniteuren, der indeholdt Frankrigs Krigserklæring imod England. "Nu", udraabte Bernadotte, nu har Sandsigersken dog Ret Vi faae Krig, og ville atter drage Sværdet!" En Time derefter befandt den nuværende Marschal Gerard sig paa Veien til Paris, for at overbringe den første Konsul sin Generals Ønsker i denne Henseende. Bernadotte gjensaae baade La Grange og Paris, og blev paa det Venligste modtaget af Første-Consulen. Generalen og hans Adjutant erindrede sig nu igjenSandsigerskens Spaadom og besluttede at opsøge hende; thi Aaret 1804 tog unægtelig et overordentligt Løb og frembød en vid Mark for Orakelsprog. paa den Dag og Time, som Kortlæggersken havde betegnet, traadte Bernadotte og Gerard forklædte indi hendes simple Bolig. Obersten forestillede sin Ven som en riig Kjøbmand, der var indviklet i store Handels-Entrepriser paa forskjellige Punkter af Tydskland, og som ønskede at erfare af hende, hvad Udfald de vilde faae. Den gamle Dame mønstrede Generalen med en vantro Mine, lagde sine Tarokkort tilrette, syntes at hensynke i alvorlige Betragtninger og iagttog længe en dyb Taushed. Endelig slog hun Øinene op paa Bernadotte. "Min Herre! sagde hun "De er ikke Kjøbmand. De er en Militairperson, og af høi Rang." Da man forsikkrede hende om det Modsatte, rystede hun smilende paa Hovedet og vedblev: "Nu vel, min Herre, dersom De virkelig har indladt dem i Handels-Speculationer, da ville deres Foretagender ikke blive kronede med Held og De vilblive nødt til at opgive Samme, for at slaae den Vei ind, som Lykken betegner Dem. Hun greb derpaa atter til Kortene, prøvede dem paany og syntes at overveie Resultatet med den meest spændte Opmærksomhed. "Min Herre!" sagde hun: "De beklæder et alene en høi Militaircharge; enten allerede er eller bliver De beslægtet med Keiseren. Med hvilken Keiser, spurgte begge Consulenter paa een Gang. "Jeg vilde sige, med Første-Consulen; men – ja ja, det vil ikke vare ret længe inden han bestiger Bourbonnernes Trone. Hendes Fingre løb nu atter henover de kabalistiske Punkter, hvormed Bordet var bedækket; en ny Vision fremdæmrede i hendes Sjæl forundret udraabte hun: "Ja, han vil blive Keiser; men her er nogle Skyer, som adskille Dem fra ham. Bernadotte kastede et betydningsfuldt, bifaldende Blik til Gerard. Sandsigersken vedblev; Han nærer dog ingen Uvillie imod Dem - - De føler Dem end- ogsaa dragen til ham - - Ol hvor hans Stierne stiger!" Pludseligt forstummede den Gamle og hendes lange, magre Skikkelse syntes endnu at forlænges af Overraskelse. Efter en lang Pause vedblev hun med Jld i Tone og Gebærde: "Min Herre, vogt Dem vel for at fortørne ham; thi han vil blive meget mægtig. Han vil see hele Verden for sine Fød Og De – langt – langt borte fra ham der. vil De blive Konge! Ja!" gjentog hun med hævet Stemme; "De vil blive Konge! - J den muntreste Stemning var Bernadotte traadt ind i Spaaqvindens Bolig; alvorlig og eftertænksom forlod han den. Sandheden af denne Begivenhed synes saa meget mindre at kunne drages i Tvivl, som ogsaa General la Marque har fortalt den i sine Memoirer, og hverken Kongen af Sverrig eller den nuværende Marschal Gerard gjendrevet den.