Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-11-30
Kongen af Engellands physiske Sundhed skal nu endikke have det ringeste Skin af Svaghed. Han morer sig for det meste med Fløitespil og bestiller selv sit Middagstaffel. Dronningen besøger ham ofte, og underholder sig med ham i Lægernes Nærværelse. Victor Moreau, Søn af en Adelsmand, føddes 1763 i Morloix i det forhenværende Bretagne, og studerede Lovkyndighed i Rennes. Her blev han optager, og som den Ældste blandt de unge Lovkyndige fandt han sig ved Revolutionens Udbrud som Lovkyndigheds Prevost i Spidsen for henved 700 Mennesker, og antog sig vel Frihedens Sag, men beskyttede ved sin Sindighed Rennes for de Rædselscener, hele Frankrig, sukkede under. Som befalingsmand over en Bataillon Nationalgade betraadde han siden den krigerske Løbebane, blev snart forfremmet til Divisionsgeneral, og gav talrige Beviser saavel paa Tapperhed som Patriotismus. Ved Nienports Erobring trodsede han den grusomme befaling at myrde alle Storg Tredies Undersaatter og benaadede den af Hannoveranere bestaaende Garnison. Samme Dag, han erobrede Øen Cadsand, blev hans Fader et Offer for Guillottinen. Ved Nord=Rhin= og Mosel=Armeen havde han imidlertid udmærket sig saaledes, at men 1796 vovede, isteden for Pichegru, der da havde gjort sig navnkundig fremfor alle franske Generaler, at give ham Commands over Rhin= og Mosel Armeen. I dette Feldtog gjorde han, efterat Jourdan var slaaet i Franken, det bekiendte mesterlige Tilbagetog fra Bayern til Rhinen. Efter Optrinene i Paris 4de Septbr. 1798 (97) nedlagde Moreau, der ikke bifaldt Directoriets Voldsfærd mod Lovgivningen frivillig sin Commando, og levede i Stilhed paa Landet. Men i Farens Time fremdroges han igien. Da i anden Coalitionskrig (99) Scherer blev slaaet i Jtalien tog han Levningerne af Armeen og førte dem til Alessan, drin, og endelig til det Genuesiske, hvor han overgav den italienske Armees nye General Joubert Commanboen. Han var endnu ved Armeen da Joubert d. 15de August blev angrebet ved Navi, og i der han vilde forbedre nogle Stillinger, hvis Feil Morean havde viist ham, blev skudt. Alle forlangte nu befalinger at Moreau, skiøndt han ingen Commando havde, og han hialp endnu Armeen heldig ud af sin slemme Stilling. Ved sin Ankomst til Paris hialp han at fælde Anarchiet, og fremmede det lykkelige Udfald af 18de Brumaire, hvorved Directoriet fuldkastedes. J 1800 fik han Commando over den nye Rhinarmee, efterat Donauarmeen, der commanderedes af Jourdan ved Østrach, var slaaet og opløst. Det derpaa følgende Feldtog førte han med saadan Jndsigt, at selv den competenteste Dommdømte at Moreaus Feldtog havde været en fuldendt Feldt herres. Efter Lunevillefreden (8de Febr. 1801) vendte han tilbage i Privatlivets Mørke. Hidtil havde hans militaire Gennie, hans Kiøkhed, Klogskab og human Forhold, erhvervet ham sit Fædrelands Tak, Kiendere Brundring og selv Fienders Agtelse. Men i 1804 lo han sig forleds med den landlyste hemmelig til Pori tilbagekomne Erdeneral Pichegru at indgaae Underhandlinger til en Contrarevolution. De milde Demme dømte ham til to Aars Fængsel, der blev ham velmedig skiænk t. Han drog i Landflygtighed over Spanie til Nordamerika, hvor han siden især opholdt sig i N. vork til hans Tilbagekomst til Europa. (Hans senet Optrin indtil han for Dreeden i de bekiendte August dage, fik sit Banesaar, forbigaaes som bekiendte.)