Berlingske Tidende, 1833-08-28
Petersborg, den 14de August. Journal de St. Petersbourg indeholder følgende officielle Artikel: J det Britiske Underhuses Møde den 21de Juli have nye Forhandlinger angaaende Polens Anliggender fundet Sted. J Særdeleshed har Hr. Ferguson heftigen dadlet de Forholdsregler, som vor Regjering har fundet nødvendige i hiint Kongerige, og andraget paa at indgive en Ansøgning til Hs. Britiske Majestæt om ikke at samtykke Polens nuværende Organisation, fordi den strider mod den Wienske Tractats Bestemmelser. - Uden at indlade sig paa en Gjendrivelse af denne Talers beskyldninger imod Rusland, har Ministeren for det udenlandske Departement, LordPalmersion, modsat sig Andragendet blot af den Grund, at det, efter hans Mening, kunde forstyrre de Europæiske Magters fredelige Forhold. - Under denne Discussion har imidlertid de mod Rusland fjendtligen stemte Taleres Lidenskabelighed maattet vige for den Sindigheds og Retfærdigheds Aand, som stedse udmærkede det Britiske Parlament; Hr. Fergusons Forslag blev forkastet ved en Pluralitet af 177 Stemmer imod 95. Dette Resultat beviser paa nyt, at de Venskabsbaand, der i saa lang Tid have sammenknyttet Rusland og England, og grunde sig paa gjensidige politiske og commercielle Jnteresser, ere altfor stærke og for begge Nationer altfor vigtige til at Ordgyderie eller momentan Exaltation kunde løse dem. Jmidlertid kan den Keiserlige Regjering ikke lade de beskyldninger, der gjordes mod den, nændsede. Udfald, som de af Hr. Ferguson og af de Tallere, der fulgte hans Exempel, vil den aldrig besvare uden med Taushed. Men mod de officielle Yttringer af den Britiske Minister for det udenlandske Departement bør den optræde med en frimodig og offentlig Udvikling af de Bevæggrunde, der berettigRusland til at erklære, at det med den faste Beslutning, at forsvare sine paa Tractater grundede Rettigheder, ligesom ogsaa troeligen at opfylde de Forpligtelser, der ere Følger af netop disse Tractater, er sig bevidst, i ingen Henseende at være af veget fra disse Forpligtelser saaledes, som Wiener=Recessens Bogstav og Aand bestemmer. - J denne Overbeviisning holder den Russiske Regjering det for nødvendigt, at fremstille de Grundsætninger for den offentlige Ret, ligesom ogsaa, de Stats=Klogskabs Regler i det sande Lys, som den, siden det i Aaret 183 udbrudte Oprør blev undertrykt, har fulgt ved Kongeriget Polens Reorganisation, af hvilke det Keiserlige Cabinet i sine diplomatiske Meddelelser aldrig har gjort nogen Hemmelighed, og som stedse skulle tjene det til Rettesnoer. - J Aaret 1815, efter den almindelige Freds Gjenoprettelse, blev Hertugdømmet Warschaus Skjebne, - som Krigens Begivenheder havde givet Rusland Raadighed over, - bestemt ved to Tractater, der sluttedes imellem de tre Magter, hvilke det, ifølge deres geographiske Beliggenhed, paalaae, i Fælledsskab at sørge for de Polatters Velfærd og Rolighed, der vare deres Herredømme undergivne. Af disse to Tractater blev den ene sluttet imellem Rusland og Østerrige, den anden imellem Rusland og Preussen; begge den 3die Mai 1815. Den første indeholder i sin femte Artikel Følgende: "Hertugdom met Warschau, med Undtagelse af de Dele, over hvilke i de foregaaende Artikler og ved den paa samme Dag imellem H. M. Kiseren af Rusland og H. M. Kongen af Preussen, er anderledes bestemt, skal forenes med det Russiske Rige. Med dette skal det ved sin Constitution ugjenkaldeligen staae i Forbindelse, for til evig Tid at eies af Hs. M. Keiseren af Rusland, hans Arvinger og Efterfølgere paa Thronen. Hs. K. Majestæt forbeholder sig at give denne Stats særskilte Bestyrelse den indvortes Udvidelse, som Hs. Majestæt maatte finde hensigtsmæssig. Hs. Majestæt vil til fine øvrige Titler føje den Zar (n: Konge) af Volen", i Overeensstemmelse med den for Høistsammes øvrige Besiddelser brugelige og anordnede Titulatur. Polakkerne, som de høje contraherende Magters resp. Undersaatter, skulde erholde en National=Repræsentation og nationale Indretninger, der skulle være passende for den politiske Existents, som enhver af disse Regieringer holder for gavnligt at skjænke deres Polske Undersaatter." - Den 3die Artikel af den mellem Rusland og Preussen særskilt sluttede Tractat indeholder aldeles de samme Bestemmelser som nys anførtes. - Efterat begge disse Tractater, der den 3die Mai sluttedes og undertegnedes af Ruslands, Østerriges og Preussens Befuldmægtigede, havde fastsat de directe Forhold, i hvilke disse tre Hoffer, ifølge de med Hertugdømmet Warschau, foregaaede Forandringer, staae til hinanden, bleve begge Tractaters, og i Besynderlighed den femte Artikels, væsentligste Stipulationer fra Ord til andet indrykkede i den Wienske Congress, Aft, som den 9de Juni 1815 underskreves af de Befuldmægtigede fra de otte Magter, der vare sammentraadte til Deeltagelse i denne almindelige Transaction. - Vi maae henvise til disse Data og nøje betegne de anførte Facta, thi de tjene til at bevise vigtige Sandheder, nemlig: 1) at Grundvolden, hvorpaa det forrige Herredømme Warschaus nuværende Retstilstand beroer, oprindelig var de tre Magters Værk, som havde en umiddelba Jnteresse ved at bringe denne Tingenes ny Orden i Harmonie med deres egne Staters Tarv, Sikkerhed og Vel; 2) at hine tre Hoffer, langtfra at indskrænke, ved forud foreskrevne Former, den Ret, som de havde til at bestemme deres polske Undersaatters politiske Existents efter eget Godtbefindende, meget mere holdt det for nødvendigt, udtrykkeligen at erklære, at det var deres Hensigt, at anordne denne Existentses Beskaffenhed saaledes, som ethvert af de tre Hoffer fandt det gavnligt, og endelig 3) at Magterne, der underskreve den Wienske Congress=Akt, - langtfra at ville controllere Rusland, Østerrige og Preussen, i Henseende til Udøvelsen af deres Ret til at bestemme deres Polske Undersaatters fremtidige Existents, - blot havde antaget de imellem de tre Hoffer den 3die Mai 1815 sluttede Tractater, og uden nogen Forbeholdenhed eller Erklæring, der bemyndigede dem til at intervenere ved den Anvendelse, som disse tre Hoffer vilde gjøre i Fremtiden af denne deres Ret, til at indføre Jnstitutioner i deres Polske Provindser, hvilke de, efter Tractaternes udtrykkelige Ord, maatte finde gavnlige. Det fattes ikke paa Beviser for denne Paastand. For at overtyde sig herom, behøve man blot at mindes de specielle Tractater, i Kraft af hvilke Rusland, Østerrige og Preussen i Aarene 1818 og 1825, i deres Egenskab som de fornemste Contrahenter i Henseende til de Wienske Tractater af 3die Mai 1815, regulerede Anvendelsen af de i disse Tractater udviklede Handelsgrundsætninger, uden at nogensomhelst af de Magter, der havde samtykt disse i den Wienske Kongress Alt, troede sig berettiget til at blande sig i disse Underhandlinger, eller indvende det Mindste mod disses Resultater. (Fortsættes.)