Københavns Adresseavis, 1789-08-14
Paa nogen Tid har een og anden uberettiget befattet sig med at sælge fremmede Medikammenter, og nogle endog saadanne, som faaes paa vore Apotheker ei alene ligesaa gode, ja bedre, men endog til meget lettere Priser. Dette Foretagende er aldeles ulovligt, da det strider deels mod Apotheker nes Privilegier, deels mod Forord. af 1690, som forbyder, Medikammenters Jndførsel fra fremmede Stæder undtagen af Apothekerne, under Straf af Varenes Konfiskation og 100 Rdlr. Bøder, og mod Reser. af 1771 og 1773, som udsætte slig Handel for Politiets Jnqvisition og Mulct, hver gang det findes. Men det medfører ogsaa adskillige Uleiligheder for Kiøberne eller de Syge, som de nok ei tænke paa, for Ex at de faae ofte det de et vente, da de sielden selv kan undersøge, om det de kiøbe er hvad det bør være, og til saadanne Læge, midlers Forskrift neppe betiene sig af authoriserede Læger, der ellers kunde see om de fik det rette, hvilken Uleilighed endelig ogsaa kan have Sted, hvor Læger foreskrive Arkana, hvis Rigtighed de oftest ligesaa lidet kan bedømme, som læg Mand. Men en anden Uleilighed, eller hvad man vil kalde det, er her endnu, og den altid viis, nemlig at Kiøberen giver langt meer for slige, af uberettigede solgte, udenlandske Medikammenter, end han giver paa vore Apotheker. Beviis herpaa har man nok. Saaledes gav man fordum, og nogle Steder endnu 100 og fleer pro C. over den indvortes Værdie, for de halliske Medikammenter, saa længe de vare Arkana, og solgtes af uberettigede, frem for nu man veed deres Jndhold, og kan lave dem ligesaa gode paa vore Apotheker. Samme Beskaffenhed, har det med to udenlandske Medikammenter, hvis Forhandling har givet mig Anledning til denne Bekiendtgiørelse, som jeg giør her, deels for at oplyse Sælgerne af disse og fiere fremmede Medikammenter, og hvad de giøre, og hvad de udsætte sig for, deels for at oplyse Kiøberne om deres Skade. - Det ene er den opfordske Magnesia, hvoraf her skal være indført et temmelig Forraad af Folk, som ei ere Apothekere. Den tilbydes i Æsker holdende 2 Lod knap Vægt for 7 til 8 Mk. Æsken, og har ikke noget væsentlig Fortrin for den engelske Magnesia, som sælges paa de fleste af vore Apotheker for 12 s. Loddet; ja jeg har endog fundet, at nogle af vore Apothekere have den bedre, saasom den er ligesaa fiin, usmagelig og let og løser sig i Syre langt snarere op, og med stærkere Brusen, end den opfordske. Forskiellen i Prisen maa falde enhver i Øinene, og hvad skal man da tænke om den, som heller vil give 8 Mk. for 2 Lod i en blaa Æske, end 24 s. til 2 Mk. for dem i simple Æsker paa vore Apotheker. Det er sandt: Glass, som forfærdiger den i Oxford, har, (men for at vinde ved Lettro endes Enfoldighed) skrevet en Bog om sin Magnesias Nytte og Brug, altsaa har man Doctoren oven i Kiøbet for det, man giver for meget for Pulveret. Af den følger et Udtog med Æskerne paa Engelsk og Fransk, om just ei saa pralende, som Seddelen der følger med Wunderessenzen fra Altona, saa dog tillokkende nok, for Ex, at rose den i alle Børnesygdomme, i Qvalmer, Vinde, Opstød, Halsbrynde, Hierteklemmelse, Mavepine, Mangel paa Sovn, Mathed, Bleghed, Moder syge, Hypokondri, Gigt, Skiørbug, Krop, Forstoppelse, Snig febre, og især anprise den mod nesten alle de Sygdomme, som studerende, stillesiddende, og den fineste Deel af Menneskene og hvem vil ei regnes derhen - ere underkastede, altsaa nod for at gjøre megen Skade, thi mange af disse Sygdomme kan komme af saadanne Aarsager, at saa megen Magnesia kan giøre Skade. Men det som meest maa giøre Forfatteren mistænkt, er, at han, som anpriser sin Magnesia mod Syre i Maven, raader til at bruge syrlige Ting, som Pomerantzer, Rinskriin, ja Limonade tilligemed dem, naar de ei vil virke: det er: frembring den Syrlighed i Maven, hvorpaa den skal virke, for at faae den til at virke, eller med andre Olde bilde sig ind, at man behøver den daglig for at unde Hr. Glasse Penge. Om Ubehageligheden ved at tage Fierdedelen af saadan en Æske Kalkjord paa eengang, vil jeg ei tale. Det andet Medikamment er den saa kaldte hollandske King, eller de Freskarødiske Pulvere. Om det overhovedet er viseligt at bruge en Medicin, hvis Bestanddeele man ei fuldkommen kiender, altsaa ei heller den Virkning, som og kort eller lang Tid kan følge paa dens Brug; eller hovedkulds at skille sig af med en Sygdom af saa betænkelig en Beskaffenhed, som Koldfeber, er her ei Sted at omtale, det overlades de Læger, som foreskrive bemeldte Pulvere; men det jeg her allene vil, er at advare dem, som da vil bruge dem, at være vaersom i at kiøbe dem, og ei søge dem hos uberettigede. Nylig har en saadan her i Byen falholdt nogle, som vare eftergiorte, hvilket den Kyndige let kunde see, men foruden den Egenskab havde de en værre, nemlig de gav megen Formodning om at indeholde Gift. Nu beder jeg enhver betænke, om han med sit Vidende ville indtage Gift. Hvorledes dette er gaaet til, forklarer jeg mig saaledes: Den som har lavet disse Pulvere, har maaskee hørt, at nogle Læger ere af den Mening, at disse vidunderlige Pulvere, som i en liden Mængde, for Ex. 6 til 12, skal udrette det samme, som undertiden ikke 120 endog af den beste Kina kan giøre, nemlig bortjage i en Hast enhver Feber, endog den haardnakkeste, maa nok indeholde andet tilligemed Kina som man seer og smager, og at nogle derfor formode dem be blandede med Arsenikum eller Rottekrut, der kan være opløst paa en endnu for Mængden ubekiendt Maade, og alene Pulveret saaledes irroreret, at det ei ved de hidtil gjorte kymiske Forsøg kan opdages; han har vel ogsaa hørt, at Arsenikum i en liden Portion bortdriver Koldfeber. Han har derfor sat noget Arsenikum til sine Pulver, uvidende om den rette Maade at skiule det paa; thi ved alene at brænde dem paa gloende Jern forraade Lugten sig skiønt svagelig, altsaa vare disse Pulvere nok i Stand til at stoppe Feberen, men og i Stand til at skade Helbreden meer end Feberen. Jeg tror derfor, at burde advare om Forsigtighed med disse Pulvere, og naar de endelig skal bruges, da er bruge dem uden en fornuftig Doe, tor Forskrift, og ei kjøbe dem uden hos de privilegerede Avothekere, som forskrive dem fra den rette Mand i Amsterdam, saa ere de dog, hvad Lægen vil, de skal være. Om da Freskarode kommer noget andet i dem end Kina, det veed jeg ikke; bliver saavidt ei heller min Sag. Mangor, Physikus. Træt efter en virksom Vandel. hviler her 248 Abs Carlske, til Cammelkiøgegaard, fødde paa Wiibyegaard den 9 Februarii 1739. Faderen, Forpagter C. Kl. Rasmussen IANok, hvis Støv ligeledes gjemmes inden disse Mure, Moderen blecrste Inds DaTT. endnu efterlevende, ærværdig af Ælde og Flid Givt den 17 Juni 1770. Adsk Clydsk,