Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-09-12
Forhandlinger i det engelske Parlament. Man veed at Municipalbillen erholdt den tredie Læsning i Overhuset efter at den var bleven forandret ved en Deel Amendements, hvorpaa den i denne Tilstand blev sendt tilbage til Underhuset. Peerene, Lorderne Boston og Kenyon, og Greverne Winchilsea, Roden og Falmouth havde modsat sig den tredie Læsning og andraget paa Billens totale Forkastelse. Hertugen af Kumberland, Lord Farnham, Biskoppen af Oxford begave sig bort uden at votere, Ministerne voterede ikke heller. Den 31te August kom den amenderede Bill under Forhandling i Underhuset. Lord John Russel traadte frem for at forelægge Huset de Forandringer, som det andet Huus havde foretaget med den; hans Tale ved denne Leilighed fortiener den største Opmærksomhed Han anmeldte for Huset, at han ikke kunde forelægge billen for det paa nye, uden at føle sig en meget forlegen Stilling. Han foreviste de mange Petitioner med talrige Underskrifter, som denne Aften skulde forelægges, og tilstod at en høi Grad af Giæring fandt Sted ved denne Gienstand (Biefald fra de ministerielle Bænke) og at der hersker en mere end sædvanlig Frygt for, at Huset maatte, ved paa nogen Maade at give sit Samtykke til Forandringerne, udsættes for Fare eller opgive dets Karakteer som Folkets Repræsentanter, hvis Vel de burde have for Øie, (Hør, Hør,) Han maatte til staae, at denne opvakte Stemning, som vel i nogle Tilfælde udviiste en større Varme, end Amendementerne, hvis sande Gehalt og Vigtighed Huset nu vilde faae at overveie, selv kunde have foraarsaget, er ikke mindre bleven foraarsaget ved den Maade hvorpaa de ere blevne tilveiebragte end ved deres Jndhold. (Her blev Biefaldet saa stormende, at mange kunde ikke engang rigtigt høre Ministerens Ord.) Han var overbeviist om, at naar Billen, som i Underhuset havde erholdet den første, anden og tredie Læsning uden Deeling af Stemmerne, var efter Lovgivningens sædvanlige Gang strax bleven taget i Overveielse af Stemmerne, og dette Huus havde simpelt anbragt Forandringer ved den, saaledes som det maatte ansee det for at være fornødent, enten for at rette Billens Mangler eller for at tilføie Forbedringer ved den, saa vilde den Stemning, som yttrer sig hos Publikum med Hensyn til disse Amendements have været meget forskiellig fra den, som nu finder Sted (Biefald, men det giorde ham ondt, at han maatte sige: at endskiøndt Billens Grundsætning ikke strax fra Begyndelsen af var bleven angreben i Lordernes Huus, saa vare dog Synsmaader om Landets Forfatning blevne udbredte, som vare saa stødende med Hensyn til Forholdsreglen selv, og saa fornærmende for den Folkeklasse, som Billen vilde inddrømme Rettigheder, at en meget stor Giæring er derved bleven tilveiebragt, og denne er voxet til en tidobbelt Grad ved det at en Herre (Sir Charles Wetherell) var bleven fremkaldet for Skrankerne i Lordernes Huus, hvor det var blevet ham tilladt at føre et saadant Sprog, som det ene Huus af Parlamentet aldrig burde tillade, at der blev ført mod det andets Fremgansmaade. I det mindste vilde han selv, naar nogen vilde tillade sig foran dette Huses Skranke at tale i en saadan Tone om Lorderne, paa det eftertrykkeligste erklære sig derimod, og aldrig tillade at den anden Green af Lovgivningen blev insulteret foran dette Huses Skranker. (Hør,) Hertil kommer, at en Mængde Personer ere blevne kaldede frem foran Skrankerne i Lordernes Huus, som allene kunne have en partiel og partisk Beskuelse af Sagen og være af samme Mening med Hensyn til Korporationerne (Hør, Han maatte sige, at en saadan Fremgangsmaade havde, og som han formeente med Føie, tilveiebragt en opbragt følelse hos en stor Deel af Folket og foranlediget den Troe, at der var greben en Leilighed til, ikke for med Billighed og Upartiskhed at overveie det Skadelige og det Gavnlige ved Bestemmelserne i den Bill, som var tilsendt det andet Huus men for at nedsætte Folkets Repræsentanter i dette Huus, i Folkets Omdømme (Biefald.)