Viborger Samler, 1841-07-29
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Londoner-Conventionens Undertegning, der under andre Omstændigheder sikkert vilde have bevirket et dybt Jndtryk, er paa Grund af Ementen i Toulouse ligesom trængt tilbage i Baggrunden. Oppositions journalerne og iblandt disse isærdeleshed Commerce angribe Regjeringen, som om den ved denne Undertegning havde ydmygget sig og derved paa en vis Maade ratificeret Julitractaten; de beskylde Regjeringen for at have sluttet sig paa ny til den europæiske Forbindelse paa saadanne Vilkaar, som Frankerigs tidligere Holdning og bevæbnede Jsolering maatte fordømme, samt for at have opoffret Frankerigs Værdighed og Jnteresser blot for at kunne føie Frankerigs Navn til de øvrige Magter. Den saaledes til Regjeringen henkastede Stridshandske har Journ. des Deh. optaget. "Nei, – siger den – "Regjeringen har ikke gjort noget overilet Skridt eller noget Forslag, der endog kun fjernt antydede paa, at Frankerig var kjed af Jsoleringssystemet. Frankerigs Holdning har været værdig, rolig, modig og snarere kold end forekommende. Frankerig har stedse erklæret, at dets Hensigter, vare fredelige, at det ved sin Jsolering ikke nærede nogen skjult Tanke om Krig eller Erobring, at det ikke gjorde Jndgreb i Nogens Rettigheder, men at det ligesaalidet vilde finde sig i, at man drog Frankerigs Rettigheder i Tvivl, Regjeringen har i det passende Øie blik sluttet sig til de 5 Magter, uden at antage nogen Betingelse, uden at gjøre noget Løfte, der enten strider imod den hidtil udviste Holdning, eller compromitterer vor Uafhængighed for den kommende Tid. Man er kommen os imøde; man har bedet, ja man har indstændig bedet den franske Regjering om at slutte sig til de andre store Magter; dette kunne vi bevidne; det er hele Europa bekjendt, og vi opfordre Oppositionen til at fremkomme end- og med det mindste Beviis for det Modsatte, Nei, Regjeringen har i ingen Henseende, hverken direct eller in direct, ratificeret Tractaten af 15de Julii. Denne Tractat og dens Følger ere ligefra Begyndelsen og til Enden Frankerig uvedkommende. Først efterat Magterne høitidelig have erklæret, at denne Tractat er annulleret, har den franske Regjering indvilget at undertegne en Convention, der aldeles ikke staaer i nogen Forbindelse med Julitractaten. Det staaer nu ikke i Nogens Magt at bevirke, at Syrien ikke paa en voldsom Maade er frarevet Paschaen. Julitractaten har existeret; den har havt Resultater; Paschaen har maattet underkaste sig; han har antaget de ham af Porten paalagte Betingelser; med eet Ord: de orientalske Anliggender ere, hvad Ægyptens Forhold til det osmanske Rige angaaer, ordnede paa en ny Fod. Vil man paastaae, at Frankerig skulde have ventet, indtil Magterne selv havde sønderrevet Julitractaten og reist sig imod dens Virkninger; vil man paastaae, at Frankerig til Exempel skulde have fordret Syriens Rømning og forlangt mere, end hvad endog Thiers i Spidsen for sin Hær af 1 Million Krigere tænkte paa at fordre, da indrømme vi rigtignok, at Regjeringen ikke er gaaet saa vidt. Med saadanne Fordringer vilde vi endnu staae isolerede og kunde stedse være forblevne isolerede, – eller meget mere: med saadane Hensigter vilde Frankerig have bestemt sig for Krigen og ikke for Jsoleringen, Med Kanonskud havde man da maattet tilintetgjøre Julitractaten og dens Følger, Det vilde have været absurd, kun ved vor Jsolering at haabe og at ville mere end hvad vi maaskee vilde have kunne erholde ved en lykkelig Krig imod hele Europa. - Men hvad have vi da opnaaet ved vor Jsollering? – Alt, hvad man kunde erholde for Paschaen uden at tage sin Tilflugt til Vaabenmagt og uden at styrte Frankerig og Verden i en frygtelig Krig. Julitractaten vedkom ikke i mindste Henseende Frankerig, og maatte ikke vedkomme det; men dets Jsolering har kastet en stor Vægt i den europæiske Raadforhandlings Vægtskaal. Det er ophøiet over enhver Tvivl, at Ønsket om at gjøre Ende paa denne Jsollering har yttret stor Jndflydelse paa de Concessioner, man har tilstaaet Ægypten. Maaskee var Tanken om at drive Paschaen til det yderste og tilintetgjøre hans Magt det sidste Formaal for Julitractaten; – Frankerigs Jsolering har gjort den onde Villie kraftløs. Man har skyndt sig med at afgjøre det tyrkisk ægyptiske Spørgsmaal, for at ikke det franske og europæiske Spørgsmaal skulde henstaae altfor længe. De Magter (Preussen og Østerrig), der mere havde Jnteresse af at berolige Gemytterne i Europa, end tilintetgjøre Mehemed Ali i Ægypten, have endog gjort Jndskrænkninger i Resultaterne af en Tractat, der begyndte at være dem til Besvær. De have anvendt hele deres Jndflydelse i London og i Constantinopel. Mehemed Alis Reclamationer imod det første Ferman vandt bifald. Jstedet for en betinget Arvelighed har han erholdt uindskrænket (?) Arvelighed, istedet for en precair Magt, der var underordnet alle Portens Luner, har han erholdt en virkelig Ret til at bestyre og regiere Ægypten under Padischabs Overlehnshøihed; Paschaen har mistet Syrien; i Ægypten er han næsten hvad han var, kun at han har erholdt Arveligheden; og dette Land, som hans Genie har skabt, er nu med Portens Samtykke hans Families Arvedeel. Om den nye Convention kunde vi sige meget vi indskrænke os til følgende bemærkning. Ved denne Convention staaer det osmanske Rige under Europas offentlige Ret. Hidtil underkastet en eneste Magts udelukkende og farlige Protectorat, er det nu stillet under Alles Beskyttelse. Tractaten til Unkiar=Skelessexisterer ikke mere. Vel beholder Rusland, ligeoverfor Porten, de Fordeele, dets Beliggenhed yder; den nye Convention hindrer ikke, at jo Sebastopol (den russiske Orlogshavn paa Krim) er et truende Naboskab for Constantinopel. Det er en Sandhed. Men gjelder da Retten aldeles Jntet, Naar den materielle Stilling er Alt hvorfor havde da Rusland lagt saa stor Vægt paa at sikkre sig ved hiin Tractat en Beskyttelsesret over Porten Hvorfor vilde dette Rige, forsynet med Krigere og Skibe, og i Besiddelse af Magten, tillige have et Paaskud til Jntervention? Saalænge der endnu existerer Retfærdighed og Civilisation iblandt Magterne, saalænge have og saa Tractater, hvad man end indvender derimod, en Betydning. Beviset for, at det ikke er let at bryde dem ligger netop deri, at man ikke med Letsind undertegner dem. Men for at Oppositionen skulde erkjende og udhæve de iøinefaldende Fordeele af den nye Convention, mangler kun den Omstændighed, at denne Convention ikke er undertegnet efter Thierss Befaling.