Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-04-06
Konstudstillingen paa Charlottenborg. Anmelderen har nu fra sin tidligste Ungdom besøgt Konstudstillinger paa dette for vort Fædrenelands Konstsmag og Konstsands saa heldigen virkende Academie. Han har seet Thorvaldsen fremstaae der, som en svagt tindrende Stierne, og efterhaanden blive til en Sol, der nu overstraaler Europas Konsthorizont. Han har seet Poulsen opstaae og forsvinde som et glimrende Meteor, og meer end een stolt nordisk Eeg fremblomstre, og midt i sin Blomstren falde for Tilfældighedens Lynstraale. Men ligesom han blev ældre, voxte hans Jnteresse for denne herlige KonstnerskoleHvert Aar besøger han dens Udstilling med fornyet Deeltagelse, og han kan ikke nægte, at den, efter hans Følelse og Overbeviisning, stedse vinder i Glands og Fortrinlighed. Udstillingen for i Aar er, som den i forrige Numer anførte Optegnelse viser, vel ikke saa talrig som nogle af de forløbne Aars, men hvad Arbeidernes Anseelse og indere Værd angaaer, da kan den upaatvivleligen fuldkomment staae ved Siden af enhver af de foregaaende, og der er ingen Tvivl om at den jo vil blive ligesaa besøgt og yde ligesaa megen Fornøielse som hine. Uagtet der af Academiets Professorer og Medlemmer findes intet andet udstillet end Prof. Mallings Receptionsstykke, og en af Kgl. Hof graveur A. Jacobsen forfærdiget Medaillon af H. H. Prinds Christian, saa sees her dog Arbeider af saa udmærkede Elever, at hver Ven af den fædrenelandske Konst ikke kan andet end glæde sig over de heldige Fremskridt disse have gjort og de herlige Forventninger, de opvække. Men hvad der forøger denne Udstillings Jnteresse, er en Omstændighed, der især fortjener at omtales her. Hidtil kjendte man næsten intet til de Konstnere, som findes hist og her i Provindserne, og Alt indskrænkede sig til det, der frembragtes i Hovedstaden, skjøndt Academiets Udstillinger dog aabnede saa god en Leilighed til at forene det fædrenelandske Talent ligesom i eet Brændepunkt. Det første Skridt hertil er skeet i Aar. Adskillige Malere. fra Holsteen have indsendt af deres Arbeider, og disse ere saa meget mere interessante, som især de to af dem høre til en Green af Konsten, som ikke dyrkes her i Hovedstaden. Saaledes bliver den Nytte, Konstacademiets Udstillinger stifter, med hvert Aar større, deels ved at vække Kappelyst blandt de yngre Konstnere. deels ved at gjøre deres Arbeider bekiendte, og endeligen deels ved at danne Almeenhedens Smaa og endmere vække dens halvvaagnede Konstsands. Ogsaa erholder derved Academiet en ikke ubetydelig Jndtægt. Hvor meget maa enhver af de ældre Udstillinger ikke tabe i Sammenligning med de nyere Tider, Jstedet for at man da blot udstillede 7 til 8, tildeels høist maadelige, Stykker, og de, der besøgte Udstillingen, maatte trænge sig frem igjennem en Vrimmel af Mennesker, hvoriblandt ofte den laveste Pøbel, kan Beskueren nu, veiledet ved en vel ordnet og nøiagtigen forfattet Fortegnelse, roligen tage Arbeiderne i Øiesyn, uden at forstyrres af hele Flokke paatrængende Drenge. Academiets Foresatte fortjene i høi Grad, Almeenhedens Tak for den gode Indretning, at Adgangen maa betales. Hvo giver ikke med Fornøielse en Ubetydelighed af 24 s., naar han uforstyrret kan beskue de udstillede Arbeider, De, som paastaae at saadanne Udstillinger burde være aabne for Alle og Enhver, glemme, at man ofte ved at aabne Døren for Pøbelen, lukker den for Publicum. Saa meget kunde maaskee endnu være at ønske, at i de sidste Dage af Konstudstillingen et vist Antal billetter maatte blive uden Betaling uddeelte blandt Lærredrenge af saadanne Haandværker, hvorpaa en forbedret Konstsmaakunde have Jndflydelse. Eller om dette ikke fandtes antageligt, kunde Betalingen i de sidste Dage nedsættes til det Halve. (Fortsættes.)