Berlingske Tidende, 1753-04-01
Samme Dag haver Hans Kongel. Majestet Allernaadigst beskikket Græv Christian Holstein til Ledreborg, til at være Assessor i det Danske Cancellie=Collegio. Hr. Hans Brinchman at være Sognepræst til Holtaalens Præstegield i Tronhiems Stift. Hr. Jens Tollesen Meldal ligesaa, at være Sognepræst til Synder og Nørre Onsild Sogner i Aarhuus Stift Studiosus Mads Grøn Kreidal er Allernaadigst confirmeret at være Sognepræst til Engom Meenighed i Aarhuus Stift. Andreas Biorn at være Capellan pro Persona til vor Frelseres Kirke i Christiansand. Thomas Meyer ligesaa, til Ons Præstegield i Bergens Stift. Michael Schwartz koph ligesaa til Schaanewigens Præstegield i Bergens Stift. April Maaneds Han ihukommer uden Tvivl at have læst i de Danske Post-Tidender (skiønt for noget længe siden) en Relation om en Søe=Fægtning, hvorudi en Skipper fra Bergen i Norge boerede en Barbarisk Corsar i Grund; Da nu Fægtningen har været merkværdig og honorable for vore gode Nordmænd, saa vil vi her meddeele Læserne en tilforladelig Efterretning derom, som er tagen af Skibets Journal, og lyder saaledes: Relation om den paa vores Reyse fra Amsterdam til Cadix med Skibet Delphinen fra Bergen, i Aaret 1750. forefaldne Casu Den 2 Octobr. om Morgenen Klokk. omtrent 9 til 10 Formiddag, efter Gisning paa 36 Grad. 55 Minut. latitudinis, da vi peilte Rode Denyn i N. O. henved 3 Miile fra os, fik vi see 2de Seylere i Læ forud, hvoraf den ene var en Hukker med een Mast, og den anden en Skierbek, (saa kaldes de Tyrkiske Caper=Skibe i Barbariet) hvilke begge to stevnede ret paa os, hvorover Skipperen tog Suspicion, sammenkaldte Folkene, og formanede dem til Troskab og Fliid udi Slaget, som han efter Formodning for Øynene saae virkelig vilde forefalde, samt gjorde alle Seyl til, og som det var stilt, resolverede han at holde noget af for Søe og Vind, paa det videsbedre kunde holde vores Skib i Tvang og Styre. Da forbemeldte Skierbek dette saae, holdt den strax af til Hukkeren, og løb agter hannem om, strax derpaa saae vi efter vor Meening een Baad eller Jolle midt imellem samme Hukker og Skierbek, som roede til Skierbekken, og som den kom om Borde, blev fastgjort bag til Skierbekken og slæbet; samme Skierbek continuerede endnu med at holde ret paa os, og Hukkeren, stak byde Vind og gik til loevert af os; da resolverte Skipperen, førend Skierbekken kom os for nær, at hidse sit Danske Flag, men Skierbekken, vilde ikke lade see noget Flag, men stevnede ret paa os, og Hukkeren som gik til loevert, hidsede en Dansk Gieux. Da resolverte Skipperen at skyde et Skud, førend Skierbekken kom os for nær, men den vilde enddog ikke hidse Flag, men stevnede ret paa os, da skiød Skipperen med skarp efter den med 3 Støkker af 4 Pd. og da det 3die Skud gik løs, hidsede den et Spansk eller Portugisisk Flag, og holdt for de Vind fra os ad Landet til, hvorpaa Skipperen strax lod tage vores Danske Flag ned, og gik sin Cours Stats=Tidender for Aar 1753. by de Vind til Landet; og Hukkeren, som var til lovert af os, vendte med os hen by de Vind om de nyid. Jkke desmindre sagde vor Skipper, at vi endda ikke maatte troe samme Skierbek for vel, thi han holdt samme virkelig for at være fra Tetuan eller Tanger, dog gik han sin Cours, og befaldte Folkene at holde godt Udkiig, og være vel færdig, hvilket de og baade lovede og efterkom. Om Aftenen henved Klokken 8, da Folkene havde skaffet og holdt Gebet, og Skipperen sad i Kajuten for at eftersee sit Bestik, førend Vagten blev opsat, blev der raabt paa Dækket af Manden paa Udkiig: En Seyler til lovert. Hvorpaa Skipperen kastede Kort og Passere fra sig, og løb op paa Dækket, og saae der, at det var samme Skierbek, thi det var Stierne lyst, befalede saa strax at stikke op tvende Lanterner, samt Lunterne i Brand, som stode vel klare. Hang saa en Lanterne ved Fokke=Vantet og en ved Besans=Vantet, paa det at samme for de Vind Seylere kunde see hvorledes vi laae, og meede vores Skib, men han holdt endda ret paa vores store Røst for der at entre, samt raabte paa Engelsk, Put youer boot out, and com om bord, vores Skipper svarede strax paa Engelsk: I never put my boot out by nicht teims but com in de die teims dat i can si wat Men you eer, dar I will si wath i will doe; befalede saa strax at tage plat Lodden af Støkkerne, som vare vel klargjorde, og ladte med doppelt Skarp, samt formanede Folket til Fliid og Hurtighed, og gav saa i Herrens Navn Fyrret paa ham, thi det var da ikke Tiid at holde lang Samtale eller Prates, og da han havde provet glatte Lauget paa den Side, vigede han lidet af fra store Røstet, og søgte Hekken agter, hvor han og blev mødt med 2de Canons og 2de Svinge=Bassers Skud af Kugler og Skrot-Sækker, og bevarede Gud, os at ingen af Morerne kom over, men raabte: staffer la, staffer la, (som skal betyde paa deres Sprog, Gud bedre det!) og een iblandt dem sagde til os paa Engelsk: God dem 7ou; da vigede han lidet af, og kom saa igien ved store Røstet i læ, hvor han og blev mødt med glatte Lauget af dobbelt Skarp, samt en Salve af Haand Gevæhrene, saa de raabte igien, staffer la, og til os. God dem om, da vigede han lidet af, og kom saa igien ved Krane-Bielken i læ, og hentede nogle Nødder af 2de Svinge=Basser, og en Salve af Haand Gevæhret, hvormed han gik for os over, og vilde saa probere paa nye til loeveret, muelig i Tanke, at vores der afskudte Støkker ikke skulde været ladte igien, men vores Skipper gav paa ham med dobbelt Skarp April Maaneds Stats-Tidender for Aar 1753. af 2de Fiirepundinger, saa man kunde høre det knage i Skierbekken, og der blev et ynkeligt Skrig med Bøn paa Engelsk til os, at vi skulde holde op med at skyde, sigende derhos, han vilde gjerne sætte sin Baad ud og komme om Bord, allene for at faae sig noget frisk Vand, men Skipperen, var saa ubarmhiertig, at han ikke vilde høre ham, men gav lystig Fyr. Da raabte Skierbekkens Anfører til os paa Engelsk: For Guds Skyld skyd ikke meere, J har skudt vores Baad i Stykker, saa vi ey kand sætte den ud, og komme om Bord til Jer, men vil J holde noget for de Vind, vil vi legge paa Siden af Jer med Skierbekken, allene for at faae noget frisk Vand; dog alt saadant agtede vores Skipper ikke, men continuerede med Fyrring. Jmidlertid havde een af vores Folk formedelst Uforsigtighed lagt dobbelt Ladning i et Stykke, hvilket da Skipperen skiød det af, sprang ud af Rapperten og blesserede Skipperen noget paa hans høyre Laar og Haand, samt Baadsmandens høyre Been, dog Gud skee Tak, curabel; da blev Skierbekken stille liggende, og paa det sidste saae man ikke til samme, uden allene Masterne, og man hørte et ynkeligt Skrig, slutteligt altsaa, næst Guds Bistand, at den med Folk og Skib sank til Grunde, Strax derpaa lovede vi, først Gud, siden fik Folket Brændeviin, og vi stillede, Gud skee Lov med Fred, vor Cours byde Wind, da var Klokk. halv toe om Natten. Den anden Morgen saae vi endnu den een Mast=Hukker i Compagnie med os, ja endog heel til Cadix Bay, og at saa i Sandhed er passeret, haver vi med egne Hænder dette undertegnet, og om paakræves, med corporlig Eed ville bekræfte. Paa Skibet Dolphinen, den 3 Oct. 1750. Jean Alm. Denne brave Søe=Mand, som ved denne Occasion frelste ey alleene sit førende Skib til Redernes Beste, samt sin egen og sit underhavende Mand skabs Liv og Frihed, men ogsaa tilligemed den udi Relationen ommeldte og af Barbarne tagne Hukker, havde ved sin Tapperhed og ved alle Leyligheder viiste Forfarenhed vel fortient en bedre Skjebne, end den, han ved sin Hiemkomst til Bergen har maat prøve; men som Lykken ikke altid strax pleyer at lønne Meriter, men dog ikke heller slet forglemmer dem, saa var det at ønske, at hans ikke heller maatte forglemmes,