Berlingske Tidende, 1790-02-15
Wien, den 30te Januarii. Den commanderende Feldtmarskallieutenant, Baron vor Wallisch, har indberettet fra Carlstadt i Croatien under 24de Januarii, at han har, efterat Fienden fire Gange kort efter hverandre havde forsøgt at trænge ind i Egnen af Kerstinia, men hver Gang var bleven slaget tilbage, ladet denne Strækning besætte af 2 Feldthatailloner af Szluiner-Regimentet, under Oberste Bajalichs Commando. - Dog have henimod 1000 Tyrker deels til Fods og deels til Hest atter den 23de Januarii nærmet sig denne Cordonklæde. Men da de fra vor Side bleve langs Cordonen hilsede med Kanonerne, og Capitain Cimbelli i Besynderlighed gjorde et modigt Udfald fra Redouten paa Fienden, som var kommen over Floden, blev Tyrkerne efter en heftig 3 Timers Fegtning nødte til at forlade Cordonen paa alle Sider, og efter et Forliis af 20 Døde, som bleve paa Stædet, og flere Saarede, som de slæbede med sig, at tage i største Jil Flugten. - Fra Hermannstadt berettes, at man sammestæds havde faaet den Efterretning, at Fyrst Maprojeny er bleven udnævnt til Øverstcommanderende, over alle de Tyrkiske Tropper, som befinde sig fra Donau indtil det Adriatiske Hav. - Siden den nyelig meldte Coureers Ankomst fra Berlin tage Fredsrygterne til, og man paastaaer, at Freden er nærmere, end man troer. - J Ungern holdes nu adskillige Landdage angaaende Leverancerne til Armeen, hvortil Ungarerne ere villige, naar der tilstaaes dem igien de ansøgte Privilegier og Rettigheder. - Det Rygte fornyes nu igien, at blant de goirte Fredsforslag er ogsaa dette, at Moldau, Wallachiet og Bessarabien skulle blive erklærede for Fyrstendømmer, som ere uafhængende af Porten, og at samme skulle have en Fyrste af Græsk Religion. - Breve fra Montenegroaf 5te Januarii melde, at efterat der i Biergene, som omgive den Tyrkiske Provinds Nihsciska, var faldet megen Snee troede Jndbyggerne sammestæds sig sikre for alle Fiendtligheder af Montenegrinerne, og drev deres Qvæg til Egnen af Rudine, hvilket Sted ligger 30 Mile fra Montenegro. Saasnart Montenegrinerne fik Kundskab herom, forbandt sig 2000 i den Hensigt, at borttage Tyrkernes Qvæg. De brækkede til den Ende op, og udførte den 20de December deres Hensigt saa lykkelig, at de gjorde alt Qvæget til Bytte, og nedlagde 26 Tyrker af dem, som holdte Vagt ved samme. De mistede paa deres Side kun 4 Mand, og kom med det til Bytte gjorte Qvæg lykkelig tilbage til Montenegro, hvor det blev deelt imellem de Seirende, og hver bekom 4 Oxer og 32 Faar. - Dette lykkelige Udfald opmuntrede Montenegrinerne til at giøre et nyt Forsøg. Ser Dage derefter trak 3000 Mand ud, overfaldt den Tyrkiske Fæstning Sabiak, ødelagde alle omliggende Landsbyer med Jld og Sværd, nedlagde en stor Mængde Tyrker, og gjorde et betydeligt Bytte. Fegtningen varede endnu, da Scutarierne paa 16 bevæbnede Fartøier, som vare besatte hver med 40 Mand, komme Tyrkerne til Hielp. Man blev dem vaer langt fra, og en Trop Monte griner gik imod dem og anfaldt dem, da de vilde gaae i Land, med saadan Heftighed, at Scutarierne strax bleve bragte i Forvirring og styrtede sig igien i sine Skibe, hvorved mange satte Livet til. Montenegrinerne bemægtigede sig 4 Fartøier, i hvilke der laae 38 Døde. De andre Skibe flyede paa det hurtigste tilbage. Montenegrinerne have herved ikke faaet mere end 3 Døde og 6 Saarede. Ved Fæstningen Sabiak have de dræbt 15 Tyrker og saaret 27.