Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-06-08
Et for nylig i Hovedstaden under Titel Moses og Jesus udgivet Skrivt vækker megen Opmærksomhed, Det er egentlig et tydsk Skrivt af Buchholz, paa dansk udgivet med en vidtløftig Indledning, Anmærkninger og Forandringer af vor berømte Th. Thaarup, R. a. De Saavel den tydske som danske Forfatters Tenden; gaaer ud paa intet mindre end at bevise, at Jøderne i Følge deres Religions Grundsætninger bestandig betragte sig som et af Forsynet allene begunstiget og til Herredømme over alle andre bestemt Folk, ansee sig fritagne fra Opfyldelsen af almindelige moralske Pligter mod Jkke=Jøder, og besjæles af et menneskesjendsk Sindelag mod de Kristne, som de kalde Goiim, Nochrim, og Actum; at de som en Følge heraf og af Religionernes forskjellige Aand ikke ville identificere sig med andre Staters Borgere eller i Feidetid lige med dem forsvare den; men at de tvertimod maae undergrave og ødelægge den Stats Velfærd, som i noget betydeligt Antal optager dem i si Skjød og giver dem Borgerrettigheder, hvilket sidste man endog historisk ved Romerstatens, Spaniens, Polens og flere Rigers Exempel har søgt at oplyse. Der anføres blandt mere, at ved det jødiske Sahedrins sidste Møde i Paris 1807 kaldte dets Forstander Gud endnu udelukkende Jsraels Gud, Jsraliterne Guds Folk, og alle til den isralitiske Stamme henhørende deres Brødre i egentlig Forstand. Som Midler til at fremme Jødernes Identification med de Kristne foreslaaes især at paalægge dem Militærtjeneste til Landets Forsvar, lige med andre Statsborgere, og iøvrigt henvises til de franske Dekreter og Jøderne. Som bekjendt synes det at være en af Keiser Napoleons Planer at underkaste Jødedommet en heel Reform, hvis Hensigt især synes at være at tilintetgjøre den Jndflydelse, som Jo derne have havt paa de fleste Staters Finantssystem. Ved et Dekret af 30 Mai 1826 suspenderede han derfor alle Jødernes Gjeldsfordringer i sit hele Rige paa ubestemt Tid; og har siden givet adskillige vigtige Dekreter denne og flere her henhørende Gienstande angaaende, hvoriblandt et af de vigtigste er det, at Jøder ikke maae drive Handel uden dertil at være forsynet med et Patent, og at det blev Jøden forbudet, at lade en anden gaae i sit Sted ved Konskriptionen, da de skulde være forpligtede til personlig Tjeneste. - Skjøndt man i dette Skrivt udentvivl er gaaet forvidt imod Jøderne, vil det dog sikkert under en saa landsfaderlig Konges Regiering, som vor, kunne give Anledning til adskillige Foranstaltninger og Lovbestemmelser, sigtende til denne store Menneskeklasses Forædling og stedse fremgaaende Dannelse til nyttige og agtværdige Statsborgere. Ogsaa har Hr. Etatsraad Brens R. a. D. i et Stykke i Kbhvns, Skilderie, som har til Overskrivt, Kjøbenhavns Jøder lige saa gode Borgere som de Kristnet med Styrke erklæret sig mod denne Bog, som han tillægger Navn af et Nidskrivt. Hr. Etatsraaden anfører, at der ikke i de talmudiske Sætninger indeholdes Noget, som kan fritage Jøden for Lydighed mod Øvrigheden i det Land, hvor han opholder sig; at der ved Ordet Gojim ikke betegnes Kristne, og at de i Hovedstaden oprettede Skoler for den jødiske Ungdom bevise dens Fremgang i sædelig Dannelse; han lover dernæst, at ville udgive et egen Skrivt til Forsvar for de danske Jøder; og bebudet endelig, at en snart udkommende jødisk Katekismus vil opvække et fordeelagtigt Begreb om Jødernes Tænkemaade mod de Kristne.