Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-05-06
Præsidenten beretter: at dette Budskab er foranlediget af Opfordringen til ham fra Repræsentanternes Huus om at meddele det den officielle Correspondence og Kongressen i Panama, om dennes Formaal og om Gienstandene for dens Forhandlinger. Disse Gienstande have imidlertid hverken været den eneste eller den vigtigste Bevæggrund for ham til at modtage Jndbydelsen til at deeltage i denne Congres. Den første og fornemste Bevæggrund dertil har derimod været med et velvilligt og venskabeligt Sindelag at gaae det Forslag i Møde, som i samme Aand var blevet gjort af 3 Søster=Republiker paa denne Jordens Halvkugle. Denne store Revolution, hvorved 8 uafhængige Stater ere paa eengang opstaaede, har næsten bragt de Forenede Stater i en ligesaa mærkværdig Stilling, som dengang da de selv bleve uafhængige. De Sydamerikanske Republikers Uafhængighed fra deres langvarige Undertrykkelse har erholdet den Nordamerikanske Unions eenstemmige Biefald, og er af den bleven betragtet som een af vor Tidsalders glædeligste Begivenheder. Ved Congresacten af 4de Mai 1822 bleve 100,000 Dollars bevilgede til Gesandtskaberne ved disse Republiker; de bleve afsendte til Columbien, Buenos Ayres, Chili og Mexico, uden at tage Hensyn paa nogen Forrang eller Etikette, som ikke kunde passe til en Alliance imellem Fristater; de Jnstructioner, som ere blevne meddeelte disse Gesandtskaber, og som blive vedlagte ved Budskabet, kunne give den bedste Oplysning om de Grundsætninger i Overeensstemmelse med hvilke Jndbydelsen til Kongressen er bleven antaget. – Disse Republiker have med megen Forsigtighed taget Hensyn paa de Forenede Statens Politik, og med megen Aabenhiertighed og Velvillie givet deres Hensigt tilkiende at ville indbyde dem til at deeltage i denne Forsamling, hvori der skal handles om Amerikas Jnterresse. At Forslaget til denne Forsamling ikke var først udgaaet fra de Forenede Stater selv, var ingen Grund for disse til at vægre sig ved at modtage Jndbydelsen, som var et Beviis paa hine Staters Venskab. De Forenede Stater kunde derimod vanskeligen have gjort dette Forslag uden at paadrage sig Mistanken om ærgierrige eller endog herskesyge Hensigter. - Det første og ledende Princip, og som maatte betragtes som Grundstenen for alle vore Forhandlinger med dem maatte være Ugennyttighed, det andet inderlig Velvillighed, og det tredie Fordringen af et aabent og dertil svarende Forhold. Om derfor ogsaa de Sager, som skulde forhandles, ikke havde havt nogen væsentlig Jnterresse for de Forenede Stater; om Republikerne blot havde ønsket vor Nærværelse og villet benytte vor Erfaring og Raad, saa vilde (siger Præsidenten) jeg dog have sendt Gesandte til Congressen, thi ved en Forhandling imellem Nationer udretter maaske Maadehold meere end Talent. Men paa Kongressen i Panama skulle, hvad enten vi sende Repræsentanter derhen eller ikke blive forhandlet og Gienstande, som ikke allene ere høist vigtige for den hele Menneskeslægts tilkommende Vel; men som tillige staae i et umiddelbart Forhold til vor Unions specielle Jnterresse, og andre Forslag kunne, naar vi sende Repræsentanter dertil, blive bragte paa Bane, som kunne tiene til at befordre vor Jnterresse og Forædlingen af Menneskenes Tilstand paa Jorden. Maaskee der vil i mange Aarhundredes Forløb ikke tilbyde sig en saa gunstig Leilighed for de Forenede Staters Regiering til at befordre det guddommelige Forsyns Hensigter til at udbrede den af Menneskenes Frelser lovede Lyksalighed og til i Fremtiden at befordre Fredens Herredømme paa Jorden og den giensidige Menneskekiærlighed, som der nu er aabnet den ved at tage Deel i denne Congres. Ved de Gienstande, som skulle forhandles, gives neppe en eneste, hvorved Resultatet ikke griber dybt ind i de Forenede Staters Jnterresse; selv de hvori blot de krigførende Magter tage en virksom Andeel, ville erholde en betydelig Jndflydelse paa Beskaffenheden af vore Forbindelser med de Amerikanske, og sandsynligen med de vigtigste Europæiske Stater. Selv for at faae hurtige Efterretninger og Kongressens Beslutninger vilde det være raadeligt at sende Gesandte til den. – Til de Punkter, hvorom der skal forhandles, høre: Udfærdigelsen af et Manifest, hvori skal forklares for Verden, saavel deres Sags Retfærdighed som det Forhold, hvori de ønske at staae til andre Christelige Magter, og Afslutningen af en Handels- og Skibsfarts-Convention, som skal være anvendelig saavel paa de forbundne Stater som paa deres Allierede. Huset ville erindre, at efterat den Amerikanske Friehedskrig var til Ende blev af de Forenede Stater omtrent taget en ligesaadan Forholdsregel. Tre Commissarier bleve afsendte for at underhandle om Handelstractatermed de fornemste Europæiske Magter; de forbleve i Paris, opholdt sig der et Aar, og det eneste Resultat af deres Forhandlinger blev Afslutningen af den første Tractat med Preussen, som blev et vigtigt Dokument, som et Mindemærke om de Grundsætninger om Handels- og Søekrige, hvormed vort Fædreneland har begyndet sin Løbebane, som Medlem i den store Familie af de uafhængige Nationer. Denne Traktat helligede tre Hoved Grundsætninger angaaende Forbindelsen med Udlandet, hvilke Congressen dengang ønskede at etablere: 1) iensidige Handelsrettigheder i Fredstider paa de begunstigede Nationers Fod. 2) Afskaffelsen af Kaperiet paa Occanet, 3) Jndskrænkningen af de krigførende Magters Fremgangsmaade med Hensyn til Krigs Contrabande og af Blokade=Systemet for at beskytte den neutrale Handel. – (Dette saa ømme Punkt og Anledningen til en uophørlig Dispute med Storbrittannien). 40 Aars sørgelige Erfaring have beviist Vigtigheden af disse Grundsærninger for de Forenede Stater og for alle Søestater; men som kun en philosophisk, endskiøndt uindskrænket Regent (Frederik den 2den) var dengang at formaae til at erkiende. Siden den Tid er en politisk Orcan gaaet over de trefierdedele af den cultiverede Verden, hvis Ødelæggelser ville efterhaanden forsvinde, og som i det mindste vil efterlade sig Amerikas Atmosphære renset og forfrisket. J dette gunstige Øieblik forlange de nyefødte Nationer i vor Halvdeel, ved deres Forsamling i Panama vort Raad ved disse høist vigtige Hovedmarimer, og som vi have bekiendet os til fra vor Vugge af og have tildeels heldigen indført i Folkerettens Coder. Vilde man endog ikke omtale den fuldkomne Foragt for alle neutrale og commercielle Rettigheder, som udmærker de nyeste Europæiske Krige, saa maae dog bemærkes, at de eneste Misforstaaelser, som have fundet Sted imellem de Forenede Stater og de øvrige Amerikanske Nationer ere kun udsprungne af denne uforrindelige Kilde til Misforstaaelse og Uenighed; nemlig Handels-Begunstigelser for andre Nationer, frække Kaperier og Blokader, som kun have staaet paa Papiret. Columbien og Buenos=Ayres have imidlertid med en aaben og forsonlig Aand givet vore Forestillinger desangaaende Gehør; Columbien har endog ædelmodigen givet Erstatning for ulovmæssige Priser. Jmidlertid kan det Onde dog allene hæves ved, at der i Congressen i Panama bliver fastsatte almindelige, lige gieldende Grundsætninger foralle Amerikanske Stater. Maae den Fredstractat, hvorved Chartaginenserne fordum bleve forpligtede til at afskaffe den Skik, at offre deres egne Børn betragtes som den ædelste Historien, kiender, da den var afsluttet til Fordeel for den menneskelige Natur, saa kan man ikke forestille sig den uforvisnelige Berømmelse stor nok, som vil forherlige de Forenede Staters Minde hos Efterslægten, naar den kunde formaae de Amerikanske Nationer til at beslutte Kaperkrigens Afskaffelse paa Occanet for bestandigt. Og tør vi endnu ikke smigre og med at see dette Haab opfyldt, saa ville dog de indledende Skridt, dertil ligesom Fremstillelsen af den Grundsætning, at det venskabelige Flag skal beskiærme Ladningen, Ophævelsen af Krigscontrabande og Forkastelsen af opdigtede Papiirblokader. (Forpligtelser, som vi have Grund til at troe ikke at ville blive undførlige) naar de blive med heldig Virkning indskiærvede, forholdsviis, geraade os til Hæder og tilstoppe Kilden til mange Krige. – Som den forrige Præsident har anmeldet, ere Forhandlingerne med Rusland om Nordvestkysten af Nordamerika blevne benyttede til at opstille en Grundsætning, som er nøie forbunden med de Forrnede Staters Vel. - At begge de Amerikanske Fastlande, formedelst den Friehed og Uafhængighed, som de have tiltaget sig og forsvaret, fra nu af, ikke skulle længere betragtes som en Gienstand foren tilkommende Colonisation fra nogen Europæisk Magts Side. Hvorved man dog ikke har i Sinde at ville forstyrre de allerede bestaaende Europæiske Colonier, men Grundsætningen beroer forresten paa et ligesaa simpelt, som grundet Raisonnement; thi begge Continenter bestaae af flere souveraine og uafhængige Nationer hvis Territorier, udstrække sig over deres hele Overflade (dog ikke over Patagonien, hvor Englænderne have anlagt deres nye Colonie Happaro; Storbrittannien vil vel paastaae at have samme Ret til at anlægge Colonier der som Buenos Ayres.) Ved deres Uafhængighed nyde de forenede Stater den Ret at drive Handel i alle Deele af deres Besiddelser; at oprette en Colonie i disse Besiddelser er saameget som at tiltage sig en Handelsforbindelse, som er et fælleds Gode; dette kan ikke finde Sted uden Jndgreb i de forenede Staters bestaaende Rettigheder. Den Russiske Regiering har ikke bestredet denne Grundsætning, eller givet mindste Mishag dermed tilkiende, og de nye Amerikanske Republiker have givet dem deres fuldkomne Biefald, og ville nu tage i Overveielse paa Kongressen i Panama ved hvilke Midler denne Grundsætning kan blive gjort gieldende, og der kan blive gjort Modstand mod al Jndblandelse i de Amerikanske Regieringers indvortes Anliggender, dog har de forenede Staters Regiering derved foresat sig ikke at ville tage Deel i nogen Forholdsregel, som kunde have Fiendtligheder med Europa til Følge, eller paadrage nogen Europæisk Stats billige Fortørnelse; thi hvad Coloniseringen angaaer saa vil den kun paatage sig en saadan Forpligtelse for sit eget Distrikt, og i Henseende til den udenlandske Jndblandelse, saa vilde en fælleds Erklæring desangaaende formodentlig være alt det, som Omstændighederne kunde udkræve; men der behøves ingen fortrinlig Jndsigt i de sidste Aars hemmelige Historie for at erkiende, at der gives et saadant Onde, som trænger til at afhielpes, og Sagen fortjener idet mindste at man giør et Forsøg paa at overveie om Midlet derimod ikke kunde bedst aftales paa Congressen i Panama. – En Aftale om Forholdsreglerne til paa en mere virksom Maade at afskaffe det Africanske Slaverie, og Overveielse af den politiske Stil ling hvorfra Øen Hayti bliver at betragte bliver efter den Columbiske Gesandts Angivelse ligeledes en Gienstand for Forhandlingerne paa Kongressen (det er denne Gienstand, som har foraarsaget at Afsendelsen af Gesandte til Panama fandt en saa stor Modstand i det Nordamerikanske Senat af Medlemmerne fra de sydlige Stater.) De Hindringer, som det første af disse Anliggender har fundet viser hvor unyttigt det er, at den bliver til Formaalet for en fælleds Overveielse af Staterne og hvad Haiti angaaer, saa gives der Forhold i dette Folks politiske Forfatning, som hidindtil have forhindret dets Erkiendelse som souveraint og uafhængigt fra de forenede Staters Side. Videre Grunde til at tilbageholde denne Erkiendelse fremgaae af, at det har nyelig tiltaget sig en nominel Souverainitet, som den har modtaget af en udenlandsk Fyrstes Hænder under Betingelser, hvilke ere saa godt som at tilstaae en enkelt Nation udelukkende Handelsrettigheder saa at det hele uafhængige Colonie-Forhold er indført paa nye, og intet mere er blevet tilbage end Navnet af Uafhængighed. Vore Gesandte ville erholde Jnstructioner til at forelægge disse Synsmaader for Congressen i Panama og dersom man ikke vil biefalde dem, da at nægte enhver Tiltrædelse til nogen Overeenskomst, som er bygget paa andre Grundsætninger.