Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-08-16
Fædrelandet. Forrige Mandag var for Øen Föhrs Jndvaanere en Dag som disse aldrig havde oplevet Mage til og som vil leve i deres Erindring indtil de sildigste Efterkommere. Hs. Maj. havde ladet alle de unge Piger som havde modtaget Allerhøists, ved Ankomsten i Havnen, tilligemed endeel andre unge Mennesker, indbyde til et Bal i Nieblum, midt paa Øen, hvilket blev til en sjelden Folkefest, der bivaantes af Hs. M. selv og hele hans Suite samt alle Badegiæsterne. Der var i denne Anledning bleven i en Hast opført en stor Dandsesal, hvori der dandsedes til næste Morgen, Pigerne i deres Nationaldragt, Mandfolkene i Matrosklædning. Hs. M. behagede Selv at dandse med flere af de unge Piger, og de øvrige Gjæster fulgte Allerhøists. Exempel. Næste Morgen gjorde Hs. M. en Excursion til Pelworm. Allerh. Ophold paa Fohr er forlænget indtil den 27de ds. J den roeskildske Stænderforsamling indbragtes den 6te ds. et Forslag af Proc. Boesgaard om Frihed til at afhænde Bøndergods tilhørende Fidecommisser og offentlige Stiftelser, samt Hovedgaarde, uden Jndskrænkning i disses nuværende Rettigheder. De om denne Sag førte Discussioner gave atter Anledning til adskillige Sammenstød og saadanne Riv ninger og Sidehug, som hyppigt falde i denne Session, og som før vare ukjendte. Den kgl. Comm. fremsatte Propositionens Historie i de foreg. roeskildske Sessioner, og navnlig at der i et lignende Andragende 1838 var nedsat en Committee, hvis Pluralitet foreslog at der maatte gives en, dog temmelig begrændset Tilladelse til at afhænde hvad der hører til Sædegaardes Complettering uden Tab af Hovedgaardsreth., men at Sagen af Mangel paa Tid ikke kom under endelig Behandling. Denne Yttring fandt Kammerr. Drewsen sig foranlediget til at supplere dermed, at Majoriteten i Committeen - der bestod af Taleren og 2 andre betegnede Medlemmer - var for Sagen. - Men Comm. meente at hans Referat ikke havde trængt til en saadan Supplering. Drewsen forsikkrede nu, at han ikke havde til Hensigt at fornærme Comm. og meente forøvrigt, at han kun kunde modtage Tilretteviisning af Præsidenten; hvortil Comm. svarede, at han fandt det mærkeligt, at den Dep. kunde finde en Tilretteviisning i hans Ord; han vilde kun forsvare sig. – Senere blev Proc. B. Christensen fornærmet, fordi Comm. henstillede hvorvidt det var passende, at han vidtløftig udbredte sig over at Regjeringen formeentlig var mindre gunstig stemt imod Bondestanden end den tidligere, og recurerede ogsaa til Præsidentens Eneret til at give Reprimander. Sagen gik dog efter lang Kamp til Committee. Medens den roeskildske Stænderforsamling - hedder det i Khvnsposten, med en Vigtighed og Udførlighed, som om det gjaldt hele Verdens Livsspørgsmaal, fortaber sig i trivielle Ordkløverier, medens den synes at troe, at Tidens Brøst og Tidens Tarv bestaae i at udfinde, hvorledes Faareskab kan forebygges, hvorledes Vexler skulle indrettes, hvilke Rettigheder Klude- og Hønsekræmmerne skulle have, hvo der skal handle med Glasskaar eller gammelt Jern, om Bestemmelsen angaaende Gifthandel skulle staae i to Placater eller sammendrages i een, medens disse og lignende Lapperier give den roeskildske Stænderforsamling Stof til et for Folkets Udvalgte kummerligt juridisk Disputatorium, der neppe er Stænder tidendens Papiir og Tryk - endsige Stænderskatten - værd, bringer den holsteenske Stændertidende os stadig Efterretning om de vigtigste og i vore politiske Forhold meest indgribende Propositioners Jndbringelse og Drøftelse i Jtzehoe. Blandt disse hører Justitsr. Klenzes Forslag angaaende en Forening af Hertugdømmernes Stænderforsamling.