Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-11-07
ad No 180. den 28 November. Løverdagen. med Brevposterne Den til Forsendelse Kongelig allernaadigst allene privilegerede Stifts-Tidende. Aarhuus Nedigeres og udgives 4 Gange ugentlig af Dverkrigscommissair A. F. Elmanist, De jydske Stænder. Femte Møde. (Fortsættelse: Tøstesens Forslag om Brændeviinsbrændens Frigivelse paa Landet.) Brinck-Seidelin. Brændeviinsbrænden har indtil 1835 været en udelukkende Rettighed for Kjøbstædboerne. Disse have lidt stort Tab ved de bevilgede Landbrænderier. Brænderiet paa Ulstrup skal nys være bortforpagtet for 1700 Rbd. aarligt, hvilket Beløb maa antages for en stor Deel at gaae fra Kjøbstæderne. J Vesterjylland, i den midterste Deel, vel ogsaa i nogle Egne af den nordlige Deel af Provindsen, burde Brændeviinsbrænden maaskee tillades; dog var det vidst bedst, at det tillades enhver Commune, for fælles Regning at anlægge og drive et Brænderi. Jngerslev. Den ene Landmand bør ikke, som nu skeer, gives Fortrin for den Anden ved at erholde Brænderi Bevilling, hvilken ligefrem kan betragtes som en Livrente, Staten giver ham. Skal der bevilges enkelte store Land brænderier, bør Stænderne udtale sig om, hvor de skulle anlægges; de bør bortforpagtes ved offentlig Auction, og det vil da vise sig, at Brændeviinsbrænden paa Landet er meget værd. Staten vil paa den Maade erholde en stor Jndtægt af Landbrænderierne, istedet for at denne Naadessag nu oftest kun giver den nogle faa Daler." Holm. Brændeviinsbrænden paa Landet burde gjøres til en Communesag, saaledes, at Bevillinger dertil meddeeltes pastoratsviis og at Brænderiernes Størrelse bestemtes i Forhold til Hartkornet. Smugbrænderierne vilde da ophøre; Landbrænderne nødtes til, at bruge ligesaa gode Redskaber, som Kjøbstædbrænderne. Brænderiet maatte Communen kunne drive selv, eller bortforpagte. With. Den nærværende Sag er den, der, meest af Alle, interesserer Pluraliteten af vore Vælgere." Vi kunne ikke være bekjendte, at afvise denne Sag. Wulff. Hovedformaalet er her, at frigjøre Landet for en Tvang, som næsten er utaalelig, at forebygge Besvigelser og at bespare de aldeles uforholdsmæssige Oppebørselsomkostninger. En Comitee bør nedsættes. Dette vedtoges med 34 Stemmer mod 13. Wulff foredrog hernæst det af ham indgivne Forslag om Consumtionens Afskaffelse imod Jud førelsen af en personel Skat. Consumtions=Væsenet medfører saavel Ubehageligheder som Byrder. De derved foregaaende Besvigelser ere et stort Onde, denne AfgiftsOpkrævning medtager en alt for betydelig Deel af Jndtægtssummen. Vi bør anvende alt Muligt, for at tilvinde os samme Frihed, som vore Brødre i Hertugdom merne stedse have havt. Naar Hertugdommernes Beboere hellere ville vedblive at svare Kopskat, end see den ne afløst ved en Afgift paa Brænderierne, torde det da et for os være tilraadeligt, at bede Hs. M. frigjøre os forden byrdefulde Consumtion og derimod paabyde en paa den skaansomste Maade modificeret Personelskat?" Derved vilde Brænderierne i de mindre Kjøbstæder atter komme i Gang; Besvigelser, Jndsmugling og ulovlig Brænden ophorte, naar Landmanden erholdt Frihed til at anvende egne Producter til eget Forbrug. Toldgrændsen, ophævedes og Samfærselen med Hertugdømmerne blev friConsumtionsbetjentene kunde afskaffes til en Besparelse for Staten af over 150,000 Rbd. Brinck-Seidelin. Følgen af denne Plans Udførelse vilde blive, at i hvert Sogn paa Landet anlagde en enkelt formuende Mand et stort Brænderie, den Første, i hvis Lod dette faldt, blev en riig Mand, da han ingen Afgift kom til at svare, uden 1 Rbd. i Personskat; alle Andre maatte betale en lige Skat, uden at vinde Andet, end at de fik Brændeviin for godt Kjøb. Med 32 Stemmer mod 15 besluttedes, at Andragendet skulde prøves af en Comitee.