Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-06-19
Den Vest-Siællandske Avis, eller: STISSES, Ugeblad. Slagelse. den landske Historie. uden- og indenfor tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 13de Aarg. 12de Aara. Tirsdagen den 19 Juni 1827. No. 49. med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Om den Jrlandske Emancipation. (Gienstanden er for Øieblikket meget vigtig, og fortiener nøie at kiendes, da den er af stor politisk Jndflydelse, og kan let bevirke en endnu større. Man veed at den nyelig har frembragt et Schisma i det Engelske Ministerium, i det mindste har det været en foregiven Aarsag til at 7 Ministre afgik paa eengang. Sagen er unægtelig et stort politisk Onde, som er saare vanskelig at faae helbredet, og kan paa den eene eller paa den anden Maade eengang i Fremtiden drage de alvorligste Følger efter sig. De bedste Oplysninger og Tingenes sande Sammenhæng faaes følgende Skrift: de evidence taken before the seleet committees of the Houses of Lords and Commons, appoted in the sessions of 1824 and 1825. to inquire into the state of Jreland 580 S. in Octav, Det her leverede Udtog deraf er en Oversættelse af de Gottingiske lærde Tidender med nogle tilføide bemærkninger.) Begge Huse i det Engelske Parlament udnævnede, som bekiendt i Aarene 1824 og 25 en Comittee af sine Medlemmer for at undersøge Jrlands Tilstand. Denne Comittee gav Jrlænder af den chatholske geistlige Stand, anseelige juridiske Embedsmænd, Godseiere og Kiøbmænd Orde til at begive sig fra Jrland til England, for STIA at afgive mundlig Svar paa de Spørgsmaale som Comitteen vilde forelægge den. Comitteens meget voluminøse Jndberetning, som indeholder Ord for Ord de Spørgsmaale, som ere blevne forelagte, og de Svar, som ere givne derpaa, blev forelagt Parlamentet og aftrykket i dets Registraturer. Ogsaa have de Engelske Aviser leveret nogle Fragmenter af den. Boghandler John Murrai havde nu den Speculation at udgive deraf ovenstaaende Værk, som fornemmelig indeholder de Dokumenter, som angaae Emancipationssagen, hvilken nu i en saa høi Grad beskiæftiger det Engelske Folk. Man maae ved at læse disse Dokumenter paaskiønne den Flid, som Comitteen har anvendt for at udfinde Sandheden og den Oprigtighed hvormed de qvæstionerede Jrlændere, have svaret paa de Spørgsmaal, som bleve dem forelagte. Paa det Spørgsmaal om ogsaa den talrige Klasse af de aldeeles uformuende Jrlandske Catholiker føler det levende, at de ikke have samme Rettigheder som Protestanterne, endskiøndt det ingen Jndflydelse har for deres egen Person saa var deres eenstemmige Svar, at dette var i høi Grad Tilfældet, og at Protestanternes Jnsølence erindrer dem desuden dagligen om deres undertrykte Tilstand. De dannede Klasser af Catholikerne kunne aldeeles ikke blive udnævnede til mange Poster, hvortil fornemmeligen høre alle de juridiske, ja de kunne ikke engang beklæde en Sheriffs (Maire c: den Foresatte i en Bye) Post. Det Spørgsmaal og Katboliker kunne beklæde høie Embeder i Armeen eller Flaaden synes at være uafgjort ved de Love, som existere derom; thi det blev beiget af nogle af de omspurgte Personer og benægtet af andre; men hidintil er ingen Katholik bleven udnævnet til en saadan høi Post. – Fleere af de omspurgte Personer paastode: at mange Acter, som i den nyere Tid ere udstædte af Parlamentet til Catholikernes Fordeel, ere endnu aldeeles ikke satte i Kraft og at Alting er blevet ved det Gamle. – Katholikernes Hovedbesværing bestaaer deri, at de ere udelukkede fra at have Sæde i Parlamentet. Saare mange Katholiker besidde, fordi de ere Eiere af smaae Jordstykker eller ogsaa af Huse, Valgret til ledige Pladser i Parlamentet, som de naturligviis ville betiene sig af for at vælge deres Troesforvante, naar det var tilladt at udvælge dem. Protestanterne ere derfor meget bange for, at naar denne Tilladelse først bliver givet, da Parlamentet vil blive opfyldt med chatholske Medtemmer. Derfor er der ofte blevet talt om ved denne Materie, at naar ogsaa Emancipationen er bleven tilstaaet, saa maatte der træffes Forholdsregler hvorved det kunde forebygges, at ikke de Jrlandske Katholiker skulde erholde flere Medlemmer i Parlamentet end Protestanterne i dette Land Af flere Personers Udsagn giver det sig tilkiende, at en Mand ved Navn Pastorini er i det sidste Aar traadt frem som Prophet iblandt Catholikerne. Vel paastaae nu de chatholske Præster, at hans Spaadomme ikke have gjort megen Lykke; men de tilstaae dog at Troen paa Underværker, finder mange Tilhængere endog blandt mange respectable Folk i deres Menigheder. De angive som en Aarsag dertil, at man ikke troer paa Spaadommene, men derimod paa Underværkerne, da Kirken sanctionerer det sidste men ikke det første. De Underværker, som man har foregivet i den nyere Tid at være passeret i Jrland, og som ere blevne troede af Katholikerne, ere alle af den samme Natur som de, hvilke Fyrsten af Hohenlohe indbildte sig at have udøvet i Tydskland, Disse foregivne Underværker af denne Fyrste, blive i det chatholske Jrland troede som om de vare en Troens Artikel (Ved denne Leilighed tillader Redacteuren sig at bemærke, at Prof. Christian Pen fer, som i Aaret 1825 har udgivet en Historie, af det almindelige Hospital i Bamberg, fortæller deri blandt andet, at Fyrsten af Hohenlohe foretog sig i Aaret 1825 sine religiøse Cure i dette Sygehuus i to paa hinanden følgende Dage og paa meere end 50 Patienter; men at der ikke indtraf et eneste Tilfælde hvori der blev frembragt en Lettelse, og endnu langt mindre en Helbredelse, endskiøndt alt mueligt blev iagttaget som maatte udkræves ved et saa ædelt og ophøiet Formaal.)De betydelige Pengesummer, som i den sidste Tid ere indbragte fra Udlandet til Jrland, og som er bestemt til Ungdommens Dannelse, have Jesuiterne medbragt, som have oprettet et Hovedcollegium i Clongoves, hvorfra de have oprettet igien mange Undercollegier. Det er tydeligt at see, at Jesuiterne have i kort Tid faaet en stor Jndflydelse i Jrland. Jesuiternes Opdragelsesinstituter giør det til Hovedgienstanden for deres Bestræbelser; derimod er det kun et underordnet Formaal at danne Candidater for deres Orden. Omtrent 200 unge Jrlændere, som ere bestemte til den geistlige Stand, erholde deres Dannelse i Frankerige. Desuden er der ingen Tvivl paa at den Franske Regiering har i de sidste Aar henvendet en fortrinlig Opmærksomhed paa Katholikerne i Jrland, og at Pengebidrag ankomme fra Frankerige. (Ogsaa denne Omstændighed giver Emancipationssagen i politisk Henseende en ubehagelig Vigtighed. – Endskiøndt den chatholske Kirke i Jrland har forbeholdet sig Hierarchiet, saa er Jrland dog i lang Tid blevet behandlet af Paverne som et Missions land; i hvilken Henseende det hører til Congreuatio de Propaganda fine, og ifølge deraf udøver Paven langt større Rettighed ved Udnævnelsen af den Catholske Geistlighed i dette Land end der er tilstaael ham i andre Lande. f. Ex. i Frankerige, thi der udnævner Kongen Biskopperne, men i Jrland har Paven Ret til at besætte alle høie geistlige Embeder uden at tage den Jrlandske Geistlighed paa Raad med sig. – Saalænge der endnu levede noget Medlem af den Kongelige Stuartske Familie, saa var Paven tvungen til først at indhente denne Families Betænkning ved hans Udnævnelser; fordi de Engelske Konger havde saalænge de bekiendte sig til den catholske Religion Ret til at udnævne de høiere catholske geistlige nor Embedsmænd, men efter den sidste Prætendents Død, som iblandt andre ogsaa udnævnte Biskoppen af Os ery, betragtet Paven denne Rettighed som at være hiemfalden til sig. (Dette er nu atter en anden slem Omstændighed ved den Jrlandske Emancipationssag; thi derved kommer det talrige Jrlandske Folk under en uenlandsk Jndflydelse D. Pius den VII blev holdet langen af Bonaparte, saa havde han udnævnet en Geistlig i Rom ved Navn Qvaratotti til at forestaae de Jrlandske Anliggender; men ham vilde den Jrlandske eistlighed ikke respectere. – Paven kan vel kun indblande sig i de geistlige Anliggender i Jrland,