Berlingske Tidende, 1774-10-01
Naar Bønderne med Skatte Kornet udi bemeldte Magazi, ner, hvor Livrancen er forordnet, paa Lofterne fremkomme, skal det være dennem tilladt, selv af Sækken at udstyrte Kornet, i Tønden og Skieppen, hvormed maales; Og forbydes de Kongel. Betiente aldeles, at de hverken selv eller ved deres Tienere, eller andre Folk, maa understaae sig, Tønden eller Skieppen at trykke, skude eller støde, men ligesom Kornet af Sækken styrtes, derved skal de lade det forblive, og Maalet, befordre, saa og enhver derefter for Livrancen afskrive og qvittere; Og som de Kongel. Betiente, paa det de desto bedre kunde svare til Maalet, nyde til Opmaal, efter foregaaende 3die Post, paa hver Tønde Rug, Byg og Erter, et Fierdingkar, saa og paa Havren, et og et halv Fierdingkar paa hver Tønde, saa skal dem derimod hermed alvorligen være forbuden, videre Opmaal af nogen at fordre eller tage. Skulle tilers imellem Undersaatterne og Betienterne falde nogen Tvistighed om Maalet, da maa det være saavel Betienterne, som Proprietarierne eller Bønderne tilladt, at betiene sig af Byens redsorne Maalere, hvilke efter deres gjorde Eed, imod sædvanlige Maaler=Penge, som Vedkommende selv betale, skal forrettMaalingen saaledes, som de agte at forsvare, i hvilket Fald Amtsbetienterne dog ligeledes nyde anførte Opmaal. Ved Livrancen af bemeldte Korn Skat til Magazinerne, skal hvert Stæds Amtmand, eller paa hans Vegne en tilforladelig Mand, som han dertil paa eget Ansvar udnævner, saa og, for saavidt det Kongel. Gods vedkommer, Regiment skriverne og Forvalterne, enhver for sit District, selv, under vilkaarlig Straf, være overværende, og tilsee, at Bønderne ikke blive fornærmede enten med Maalet eller i andre Maader, Naar nogen Tvistighed om Maalet indfalder, skal Rettens Betiente paa Stedet selv, eller og en af deres Middel, med tvende fornuftige Borgermænd paa Anmodning af Vedkommende, sig ufortøvet og uden Betaling strax paa Lofterne indfinde, og efter at Kornet er ommaalt, have de at tilsee, at det for begge Parter, uden nogen videre Besværing, efter den herudi om Maalet af Hs. Msts gjorde Anordning, bliver forsvarligen; men dersom Tvistighed paakommer om Kornet, Dygtighed, saa at Betienten, eller den som staaer for Oppebørselen, holder for, at samme ey for gode Kiøbmands Vahre, kan passere, da haver Magistraten tilligemed tvende eller flere Borgermænd, efter begge Parters Forlangende, Kornets Beskaffenhed, efter Aarets Afgrøde, at overveye, samt Parterne straxen paa Stedet at mellemsige og adskille; Ognaar de Kornet ved saadan Forretning (som paa Forlangende uopholde, lig og ligeledes uden Betaling beskreven meddeles) kiendes at være got, vel renset og forsvarligt; men Amtsforvalteren eller Annammeren dog vegrer sig for, samme strax at imodtage, skal det være den eller de Skatydende tilladt, at oplegge samme Korn udi den Kiøbstæd hvor Magazinet befindes, paa Annammerens egen Regning og Ansvar, saasom Hs. Mst. ikke vil, at de Bønder, som indfinde sig til at gjøre behørig Livrance, enten maae opholdes for længe fra deres Hiem, eller foraarsages forgieves Reise; med hvilket altsammen Amtmændene paa hvert Sted skal have vedbørlig Indseende, og maae i ingen Maade herudi med nogen connivere eller see igiennem Fingre, men men langt mere og flittigen bør paaagte, at denne Anordning tilbørligen vorder efterlevet; Ligesom de og, naar nogen Be tientes Brøst i saa Maade skulle befindes, saadant strax for Rentekammeret med tilbørlig Beviis have at tilkiendegive, paa det den eller de Skyldige derfor kan vorde anseete og af straffede.