Berlingske Tidende, 1834-09-12
Paris, den 2den September. Fra Madrid har man Breve og Aviser til den 26de August. Gaceta fra denne Dag in beholder en Beretning over en Fægtning mellem Dronningens Tropper og Rebelchesen el Blanco, der er forefaldet ved Barbadillodel Pez, en lille Landsby i Castilien. Banden, som bestod af 70 Mand til Fods og nogle Ryttere, adsplittedes og efterlod flere Døde og Saarede, ogsaa Heste og Vaaben paa Kamppladsen. - Breve sysselsætte sig, som sædvanligt, med Finantspørgsmaalet. De erklære, at Resultatet kan endnu ej bestemmes med Vished; i Henseende til Commissionens Planer, da ere disse meget forskjellige, snart hedder det, at den kun vilde anerkjende det Guebhardske Laan, snart at den vilde forkaste alle siden 1823 contraheerte Laan, derimod anerkjende Cortes gieldens fulde Beløb, medens de kun vilde lade gielde Alt, hvad muligen kunde skee for de øvrige, i det Høieste som en Concession. Paa sidste Maade yttrer sig navnlig en Skrivelse fra Madrid i Journal des Debats for i Dag, dog med den Tilsætning, at Grev Torren vilde Skridt for Skridt forsvare sit Udkast, medens man fra andre Sider paastaaer, at det ikke vilde være ham ukjært, hvis Cortes gik videre end han, og at hans Plans Forværrelse af dem vilde paa ingen Maade have en Modification i Cabinettet til Følge. Saa meget er vist, at Observador, en – som man almindelig troer – under Torrenos Auspicier udkommende Tidende, ikke allene bestandig kraftigt forsvarer hans Udkast, i Særdeleshed mod "Journal des Debats's Angreb, men opstiller endog Grundsætninger, som vilde retfærdiggjøre endnu langt yderligere Forholdsregler. Den gaaer saa vidt at stille de Ferdinandske Laan i lige Linie med de Miguelitiske, og at paastaae, at Cortes var ligesaa lidt forpligtet til at betale de første, som Don Pedro de sidste. Den undrer sig over, at den franske Regjering viser saa megen Sympathie for hændehaverne af de K. Gjeldsbeviser, da den stedse havde viist sig ligegyldig mod Jhændehavernes Tab af Cortes bons. Den forekaster den franske Regjering, at den var Skyld i den Ulykke, som havde truffet dens Undersaatter, i det den, efter Ferdinands i Henseende til Cortesgielden gjorte Bankerot, havde ladet det af ham, uden Nationens Jndvilligelse afsluttede Laan, komme paa Børsen. Det samme Bordeaurer, Blad Election", som for nogle Dage siden meddeelte Commissionens Finantsplan, indeholder i et Madrider-Brev den Efterretning, hvorpaa allerede i hiin Plan er hentydet, ikke heller at anerkjende Gjelden af de 80 Millioner, som Spanien havde paataget sig som Skadesløsholdelse til den franske Regjering for Expeditionen i 1823. Næst efter Finantsplanen, er Lovudkastet om Don Carlos's Udelukkelse det, hvormed man i Madrid fornemlig sysselsætter sig. Om dets Jndhold er man i Almindelighed enig, og om endog nogle Proceres, af Frygt for mulig indtrædende Begivenheder, søge at unddrage sig fra Discussionen derover, saa kan man dog ikke tvivle paa en, til Eenstemmighed grændsende Majoritet for den, i begge Kamrene. Man er derimod meget utilfreds med Garelis Motiver. Det sande Princip, hvorpaa denne Udelukkelse alene kan grundes: Don Carlos's og hans Efterfølgeres Ufordragelighed med Tingenes constitutionelle Orden, som i Spanien skal træde i Liv, er deri omgaaet og derimod lagt Vægt paa den Beskyldning, at Don Carlos, medens Ferdinand levede, tog virksom Andeel i de Complotter, som betjente sig af hans Navn, en Beskyldning, om hvis Sandhed de fleste tvivle.