Almuevennen, 1843-03-01
Bøndernes Tilsvar læses i Hempels Avis, og en af følgende Jndhold: "Det vil ikke undre os at "Dagen", med Hensyn til den Retning, hvori den arbeider, og i Medfør af Grundbetingelsen for al dens Stræben og Virken, har kastet Skylden for, at en Forening om Hoveriets Ophævelse ikke blev indgaaet, over paa Bønderne; men vi skylde dog vore Medborgere Oplysning om, at Ubilligheden ikke er paa vor Side. For at kunne bedømme om det af os gjorte Tilbud er ubilligt, maa der først hensees til Omfanget af det Arbeide, som Bønderne ere pligtige til at præstere. Jfølge Hoveriforeningen skal vel af hver saakaldet heel Gaard, foruden 18 Pløiedage, endvidere svares 72 Spænddage og 154 Gangdage aarligen, men herved maa bemærkes, at enhver Gaardmand har sit bestemte Arbeide at udføre i de foreskrevne Dage, og at ham, naar han fuldfører det i en kortere Tid, desuagtet ikke kan paalægges noget andet Arbeide. Erfaringen har nu ogsaa viist, at Hoveriarbeidet er blevet udført i en kortere end den halve af den dertil foreskrevne Tid, men skulde der nu betales for hver af de anførte Dage, vilde heraf følge, at Bønderne kom til at betale formere end det dobbelte af det Arbeide, som de i Virkeligheden udføre, og da det os gjorte Tilbud netop var grundet paa det hele anførte Dageantal, var vort Tilbud af respective 24 s. og 8 s. for hver Spænd dag og Gangdag, hvorom "Dagen" gjør Allarm, vistnok, i Betragtning af det ovenanførte, ikke ubilligt, især naar hertil endnu kommer, at Bønderne allerede, efter Accord med Godsets tidligere Eier, ere, imod Betaling, (i Relation til hvilken det af os tilbudte Vederlag er meget betydeligt), fritagne for Tærskning og Harvning. - "Dagen" føier triumpherende til, at det Offentlige neppe kunde entrere paa vort Tilbud, uden saa godt som at bortskjænke Hoveriet; men hertil ville vi endnu svare, at der for det Hoveri, som endnu ikke er ophævet, er budet i Almindelighed et Vederlag af 40 Rbd. aarligen af hver heel Gaard, og vi skulle formene, at Hoveriet, naar dette Vederlag erlægges, ikke bort skjænkes. Derimod blev der os affordret 25 Rbd., 6 Tdr. Rug og 6 Tdr. Byg aarligen af enhver saadan Gaard; men da Kornpriserne, som vel for Tiden ere temmelig høie, ere ubestemte, har "Dagen" ogsaa regnet for høit, idet man debiterer, at Bønderne ikke bød stort meere end Halvdelen af den billige Taxations værdi for Hoverifriheden; thi, eftersom det Offentlige bar taget Hensyn til det i Hoveriforeningen bestemte Antal Arbeidsdage, medens vi ikkun regnede efter det Arbeide, som virkeligen udføres, saa kunde vel endog vort Tilbud staae i en passende Proposition til den ovennævnte Værdi, og i alt Fald er Forskjellen, naar man ikke blot vil lægge nogle enkelte Aars høie Kornpriser til Grund, langtfra saa stor som Dagen" udbasuner. Forøvrigt kunne vi forsikkre "Dagen", der synes meget bekymret over, at den fra det Offentliges Side tilbudte Forening ikke kom i Stand, at Hoveriet er et Aag, som Bønderne ikke glæde sig ved at bære, hvorfor de ogsaa ret gjerne yde et, efter billighed og i Forhold til det dem paahvilende Hoveriarbeides Omfang og Beskaffenhed afpasset Æqvivalent; men vi have levet i Tider, da det faldt Landmanden meget haardt at udrede endog den ringeste Pengeafgift, og, da hverken "Dagen" eller nogen Dødelig kan borge for, at hine Tider ingensinde vende tilbage, byde baade Pligt og Samvittighed os, idet vi ikke alene bør see paa den nærværende, men ogsaa den kommende Tids Omstændigheder, eller mere have vor egen end vore Efterkommeres Velfærd for Die, at være varsømme med at paatage os for store Pengepræstationer."