JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Vægteruorden. Da der den 26 November om Aftenen omtrent Kl. 7 1/4 opkom Jldløs paa Hjørnet af Skindergaden og Købmagergaden, hørte man slet ikke den Vægter raabe Brand, som har sit Distrikt fra Silkegaden til Amagertorv; Jndsenderen veed med Vished, at den omtalte Vægter ikke førend Kl. 7 3/4 var paa Gaden, da det dog er en Vægters Pligt, fra November Maaneds Begyndelse, at være paa sin Post præsis Kl. 7. Saadan Uorden burde alvorlig hæves, da den føder meer end en Ulejlighed af sig: 1) Enhver Over- eller Underofficeer ved Borgerskabet, som boer i dette Distrikt, og hvis Nærværelse ved Jlden er nødvendig, bliver rimeligviis inde, saalænge han ej ved Vægterens Raaben mindes om Faren, og udsættes saaledes for den Ubehagelighed, siden af Vedkommende at høre ufortjent Jrettesættelse. 2) enhver Tyv kan uhindret og uden Fare for at optages, passere denne Deel af Gaden med sit Stjaalne. 3) Det var endog mulig, at Jlden seiv hemmelig rasede i den Gade hvor Vægteren var borte, saa Faren blev des større jo sildigere den blev bekjendt.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) For at forebygge den gule Pests Meddelelse paa Kysterne nord og syd for Helsingør, ere nu ridende Patroller, forsynede med skarpe Ladninger udstillede langs Kysterne, en Foranstaltning hvorfor enhver Fædre andsven vil takke vor aarvaagne Reg ing.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Lundehus Søen ligger et Aadsel af en Hund eller et Svin, hvilket man ønskede optaget af Vedkommende jo før jo heller. 2) Det er en ikke ringe Ubekvemhed, for Beboerne af T. otsiden af Hallandsaas, at Pladsen der næsten altid ligger fuld af Tømmer.
Politivennen, 1805-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 42 a 48 Mk. Rug, Td. - 32 a 36 Mk. Byg Td. 22 Mk. Havre Td. - 11 a 12 Mk. Ærter, hvide, Td. 30 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 10 a 12 Mk. Røget dito. Lpd. 18 a 19 Mk. Æg Snesen 20 a 22 Sk. Smør, Pd. 20 a 24 Sk.
Politivennen, 1805-01-01
Uorden paa Nytaars Aftener. Det er nu den 3de Gange siden jeg kom her til Apotheket, at jeg har erfaret den Ubehagelighed at see Nytaars Aften helligholdt ved at kaste Potter paa Dørene. Hertil forsamles Stadens unge Drenge og Piger, der i forvejen have forsynet sig med hele og halve Potter for ved den første den bedste Lejlighed, at kaste dem paa den første den bedste Dør. Naar de nu have opskudt alle de Potter og Potteskaar, som de have kunnet overkomme, tages baade Flasker og Stene, og alt dette lade de dandse uden Barmhjertighed paa Døre og Porte, ja ikke allene seer man Peblinger, saaledes at more sig, men endog fuldvorne og gamle Mennesker at drive Tiden hen paa denne Maade, forsamlede i Hobetal, og udrustede med forommeldte Materialier, og de skulde man dog troe besad den fulde Fornuft. Naar de nu have kastet Potterne, (eller hvad det saa er de have mellem Hænder, skjulte under Kjole eller Forklæde) løbe de strax bort under haanlig Frydelatter. - Som et Exempel herpaa vil jeg anmærke at sidste Nytaars Aften kastede de en heel Butellieflaske ind i Apotheket, der gik i mange Stykker, jeg opsamlede disse Stykker og foreviste dem for min Prinsipal. Gjennemtrængt af Harme over en mod Sædelighed og god Orden stridende Opførsel, besluttede jeg at bekjendtgjøre samme, da der vist nok vil kunne findes Middel til at hemme samme for Eftertiden. Vil man nu lægge Mærke til de onde Følger som her af flyde, og betænker man at de Syge og Svage, der mulig i det samme nyde den velgjørendste Søvn, vogne op af Forskrækkelse, ved Potte- og Stenkastningen, hvorved deres Helbred saa meget mere forværres, herforuden lægge man og Mærke til Dørene, hvorpaa der og skeer en stor Fordærvelse, da der naturligvis maa splittes hele Stykker fra, naar Dørene ikke ere desto stærkere, og om endog ikke det, saa lider dog Farven derved. Dette kan og undertiden treffe paa Vinduer, og naar saa skeer, hvor ulykkelige ere da ikke de, der mulig kunde være inden for samme og blive ramte? Og hvem vil vel forsikkre mig, at dersom jeg af en Hændelse stod i Døren i Mørke, jeg ikke blev ramt og maaskee skamslaaet, og er ikke denne Sag af en Vigtighed, man ikke kan være saa aldeles ligegyldig ved? - J øvrigt kan jeg ikke undlade at anmærke, at jeg tilkommende Nytaarsaften seer mig nødsaget til at forskaffe mig Redskaber til Modværge, eller og med en anden staae Vagt, da i saa Fald disse ubudne Døretugtere have blot at tilskrive sig selv den Ubehagelighed, om et uhøfligt Stød kunde ramme den ene eller den anden. Det var at ønske at en (Jurist vilde afgive sin Betænkning, om saadan Nytaars Pottestydning er lovlig og bør saa være, eller ilie? Da Anm. heraf er ukyndig om, hvoraf den Uskil rejser sig, skeer han derved en Tjeneste. J Øvrigt maa man ønske at forommeldte Pottekast blev som Uskik, reent forbuden. Varde d. 25 October 1694. Bjørn Bjørnsen, Apothiske, Conditionerende paa Apotheket i Varde.
Politivennen, 1805-01-01
Om Vejen uvellem Helsingørs Skoven og Kronborg Geværfabrik. Politivennen No. 338 ønskes, at alle slette Veje snart maatte blive ligden fra Helsingør i Skoven til Kronborg Gevær Fabrik. Men det var vel først at ønske, at selv denne Vej som anføres til Efterligning for andre saaledes som paa et par smaae Strækninger er gjort, maatte blive opfyldt med Smedegrus heel igjennem, eller i det mindste paa nogle Steder, som endnu højligen trænge hertil og hvor den, formedelst det paaførte Leer, efter et par Dages Regnvejr stedse endnu er meget slet. Denne Forbedring kunde skee med ringe Arbejde da det er i Nærheden ved Fabriken hvor endnu findes tilstrækkeligt Forraad af dette Gruus. Kronborg Gevær Fabrik den 29 Oftober. hun Bergen.
Politivennen, 1805-01-01
Besynderligt Syn paa Kronborg Slotsgaard. Blant de mange Fremmede, hvem det, i Anledning af de der strandede og forauktionerede Vare have havt Adgang til at komme paa Slottet for at besee bemeldte Vare, har een lagt Mærke til en paa Gaarden af Bræder bygget Svinestie, som, da den end ikke var i Brug, syntes ej allene at staae der til Unytte, men ogsaa at være anbragt paa et meget upassende Sted og til Vansir for den ellers skjønne Slotsgaard, hvor Vagtparaden daglig opstilles.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske i Kronprinsessegaden. Undertegnede som Fredagen d. 26de Okt om Aftenen Kl. 10 blev overfalden i den nye Gade ved Rosenborg Have, eller Kronprinsessegade, og kun frelsede sig ved Flugten, advarer nu herved sine Medborgere for at passere denne Gade i Mørke. Mangel paa Lygter gjør denne endnu næsten saa at sige ubeboede Vej saa farlig, at man har Grund til at ønske den oplyst, i det mindste saa langt som der er fuldte Huse. C. Kr. Schos, Candellist
Politivennen, 1805-01-01
Ønske i Kristenbernikovstende, Det maae fornøje enhver, at see at den lasselige Røn, som i Kristenbernikovstræde stod saa langt frem, uden or de andre Bygninger, er nedbrudt, og at Gaden altsaa her faaer sin tilbørlige Vide. Ved denne Lejlighed kan man ikke andet end ønske, at det forte Hus, der ogsaa staaer frem paa den anden Side, i samme Stræde, og som, skjøndt med Jernbaand sammenføjet, dog er saa ganske brystfældigt, at Stykker af Beværkninninger hvert Øieblik nedfalde, engang maatte demmes til Nedrivelse. Dette Ønste henvendes baade til Politiet og til Brandvæsenet, da en saadan Rønom den end ikke ellers falder sammen, dog i Tilfælde af Jldebrand nærved, kan forvolde højst ubehagelige Følger.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Bidrag, om et liderligt Hus her i Ben, kan ute indrykkes førUdgiveren har talt med Forfatteren af samme. 2) Det ene af de i sidste Nummer paaankede hæsselige og brandfarlige Skure vil man nu snart kunne vente borttaget, nemlig det i den første Gaard i Amaliegade, paa højre Haand naar man kommer fra Garnisonspladsen, som har Plankeverk til Gaden. Da Jndsenderen i denne Uge gik der forbi og saae ind i Gaarden, bemærkede han, at Taget allerede begyndte at nedtages. Det kunde ikke heller fejle, at joden retsindige Ejer maatte indsee Paaankens Rigtighed.
Politivennen, 1799-01-01
Om Færselen ved Nybørs. Skulde ikke den almindelige Fordeel være mere gældende, end enkelt Mands? vilde det derfor ikke være meget gavnligt, om Passagen ved Knippelsbro hvor det Schimmelmanske Sukkerudsælgningshus er, blev aabnet saaledes at blot Gaaende eller blot Fodgængere kunne lægge Vejen omkring bag ved den saa kaldede Nybørs; i Særdeleshed ville det kanskee blive anvendeligt nu paa en Tid, da der paa samme Stæd skeer Reparation; og hvormeget var ikke det at ønske, da det kan aldrig nægtes: at inden for Kjøbenhavns Porte er ingen afskyeligere og vanskeligere Passage til alle Tider, og i Særdeleshed til visse Tider naar Kulskibene og andre der ligger under Løsning, eller om Torvedage, som og efter at Knippelsbro har været optrukken, da det er mangen Gang næsten et Livløst Arbejde formedelst Kørsel paa det smalle Terain at kunne komme frem, som og et idelig Snavs og Jask at gaae i formedelst spildt Vand og sligt, som udkastes langs med Kælderne, da ingen Rendestene der haves. Man opkaster dette Spørgsnaal til nøjere Overvejelse og Anvendelse.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) En Lygtepæl udenfor det Kongelige Chirurgiske Akademie i Bredgaden synes at true de Forbigaaende med en jammerlig Skæbne, man haaber at Vedkommende som snarest ville forebygge slig en Ulykke. 2) Udenfor Regentsen, paa dens Fortog i store Købmagergade, lige over for Rundetaarn, er en Fordybning, som egentlig synes at være en Rende fra en Kælder Pumpe eller Vask, men som det synes aldrig bruges dertil. Dette Hul er imidlertid paa dette Sted af Gaden farligt for de Gaaende, som let kunne forvride en Fod deri. 3) Endnu har den saa ofte igjentagne Bøn ikke frugtet, den Bøn nemlig, at der paa Fortoget i Skidenstræde maatte lægges en Flise uden for No. 156 og 157, vel er her en Rende fra en Gaard, men denne behøver langt fra ikke, at Fortoget saaledes synker paa et Sted som er en 3 - len bredt. 4) Paa Bygningen No. 150 og 151 i Skidenstræde er en Tagspøjte, som i Regnvejr jammerlig overskyller de paa Fortoget gaaende. 5) Paa den ny opbyggede Gaard paa Hjørnet af Løvstræde og T gthusporten, mangler Ringetøj, hvilket foranlediger en for Beboerne ubehagelig Banken. Saa meget mere maae man haabe, at Ejeren raader Bod herpaa, som Vægteren i Jldebrandstilfælde ikke kan opfylde sin Pligt at vække Folkene i Gaarden. 6) J Studiestrædet er næsten alle Fortogsfliserne og tildels Fortogene selv i saadan Tilstand, at en Forbedring var højst ønskelig. 7) Uden at være saa intollerant med de stakkels Visekærlinger, som mange ere, synes det dog bedre, om det maatte forbydes dem at synge om Aftenen i Mørke. Støjen af nogle af dem er istand til at hindre fra, itide at høre en sig nærmende Vogn, især for den der ikke have den stærkeste Hørelse.
Politivennen, 1805-01-01
Bøn til Vandvæsenet. Næsten i en Maaned har man nu paa Toldbodvejen manglet Vand, thi man kan vel overhovedet kalde det Mangel, naar man, for een Dag da man har Vand, igjen i 810 Dage mangler. Folk, som boe der, finde det baade trykkende og ærgerligt, at de maa næsten hver Dag holde Mennesker allene for at hente Vand enten oppe i Store Kongensgade, Bot. gegade, Husarkassernerne eller andresteder. J Husarkassernerne seer man hver Dag en stor Stimmel Mennesker, deels fra Tolbodvejen, og deels fra Nybe der, som kommer for at hente Vand. Men selv her kunne de ikke alletider faae det, da der er en Mængde Heste, som skal vandes, og endskjøndt Chefen viser den største Villighed til at hielpe paa de Vandtrængende, maae han dog undertiden see sig nødt til, at afvise dem, for ikke selv at mangle. Vel er det sandt at de to paa Toldbodvejen ved Hjørnet af St. Kongens, gade boende Brændevinsmænd kunne forbruge en stor Mængde Vand til, efter en desværre altfor almindelig Skik at pumpe Koskarn o. s. v. ud med (den ene har ogsaa Spin, hvis Skarn vel maae herud paa denne nydelige Maade) men man kan dog ikke indsee, at naar Vandrenderne vare i god Stand, de jo desuagtet maatte yde Vand nok til Beboernes Brug. Man nødes altsaa til, paa det indstændigste at anmode Vedkommende om, at Tingen maatte sættes i den Stand, at de stakkels Beboere paa Toldbodvejen ogsaa kunde forsynes med denne saa uundværlige Livsfornødenhed.
Politivennen, 1805-01-01
To ønsker paa Vejene tæt udenfor Staden. 1) Paa et Stykke Jord, liggende tæt op til Hr. Garver Rings Gaard ved St. Hans Hospital, er for nærværende Tid et Rettersted for gamle Heste, hvor disse, efterat de ere slagtede, aftrækkes Huden, og hvor man ikke fjelden seer flere nøgne Kroppe ligge i Snesevis og flere Dage i Rad. Enhver forbigaaende fristes lettelig til at opkaste det Spørgsmaal, om man ikke viste den Deel af Publikum, som kommer ad denne Vej, enten fordi han ynder den, eller fordi den er hans nærmeste, mere Opmærksomhed, naar man anlagde Slagteriet bag ved Gaarden, istedet for lige ud til Vejen? 2) Da a offentlige Veje høre det Almindelige og ikke nogen enkelt Mand til, saa anmeldes det, som en Synd imod Vej-Politiet, at der paa det Stykke Vej, som gaaer fra Falkoneer-Alleen optil Godthaab, er anlagt et Møddingested, som ønskes bort.
Politivennen, 1805-01-01
Til Bestyrelsen for Brolægningsvæsenet. Paa Hjørnet af St. Kongensgade om til Toldbodvejen er i St. Kongensgade et meget godt Fortogsbret, men paa Toldbodvejen, hvor der ogsaa var et, og hvor det virkelig føj ibehøves, er dette borte. Man troer, at da her er en dyb Kisterende med store Jernstanger deri, maae Bestemmelsen have været, at der skulde være Bræt, og da der paa Hjørnebygningen ikke er Port, saa sluttes at Brættet ikke tilhører Ejeren af Hjørnehuset men Brolægningsvæ, enet. Man har vel ogsaa undertiden seet et Bræt lagt der, men dette har kun været, naar Brændevinsmanden paa Hjørnet, eller den nærboende Brændevinsmand Hr. Alsø, have havt noget at køre over paa Fortoget (thi de bruge denne vist nok utilbørlige Maade), til andre Tider derimod er Brættet borte. Dersom Vedkommende vilde lade Stedet tage i Øjesyn vil de finde det yderst farligt. Den som plumper ned i denne dybe Rende, er i dobbelt Fare, formedelst de i samme siddende Jernstænger.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 20 i Nyhavn laae længe et Rendebret i saadan utilberlig Stilling, at mangfoldige Mennesker faldt derover, nu synes dette forandret, derimod findes gjerne paa Fortoget nogle løse Brostene, der formodentlig tjene til at hold. Kælderdøren oppe om Dagen. For et Par Aftener faldt to Mennesker over disse løse Stene, hvoraf den ene forslog sig slemt, den anden tilredte sine Klæder meget ilde. 2) Ligesaadanne løse Stene kan man om Aftenen og hele Søndagen meget ubehagelig støde sig paa, naar man gaaer over Højbroplads. Disse Stene bruges om Dagen til at lægge for Hjulene af Boderne, men tages ikke bort naar Boderne rulles af Pladsen. 3) Jmellem Hollænderbyen og Dragøskal efter Rygtet adskillige kørende Personer være med Skældsord, Trudsler og Slag overfaldne af Mennesker, som finde Lyst i saadan Vildskab. Man anseer det for Pligt, at opvække Politiets Opmærksomhed herpaa. Et saadant Rygte, om det end ej havde fuldkommen Grund har den ubehageligste Virkning paa dem, der skulle tage ad denne Vej. 4) Paa Hjørnet af Raadhusstræde og Vandkunsten, er en lille Laage til Jndgang paa Huset, men intet Ringetøj eller Hammer. Huset selv har heller intet Nummer. Dette har alt engang forhen været paaanket. Man haaber at Ejeren dog engang afhielper disse Mangler. 5) J Skovbogaden, paa venstre Haand fra Vimmelskaftet, er et Sted paa Fortoget hvor endeel Stene stedse synke ned. Der er vel adskillige gange repareret paa, men forgæves; Aarsagen er at Grunden ikke ret stampes. 6) J Badstustrædet ere Fortogsfliserne endnu siden Jldebranden i slet Stand. Uden for 89, 30, 31, 92 er dette især Tilfældet. Man troer at denne skadelige Brøstfældighed kunde uden stor Bekostning eller Øl je haves, naar blot Stenene vendtes paa en anden Side. 7) J Kokkegaden er paa nogle af Kirkens Bygninger nogle slemme Jernrekverker ved Trapperne, som ere til Hine, der og Farlighed for Gaaende. Man haaber at Kirkens Værger ville gjøre Publikum den Tjeneste at borttage samme. Jfjor viste to Husejere i Tugthusporten Publikum den Artighed at borttage deres. Et saa skjønt Exempel fortjente almindeligen at efterfølges. 8) Uden for den nyopbyggede Gaard i St. Kongensgade imellem Toldbodvejen og Akademigaden, er Fortoget ganske betaget med Steen. Man er fuldkommen forvisset om, at den retsindige Ejer, naar han erfarer at Gaaende ere faldne herover i disse Aftener, iler at befrie Fortoget fra disse Anstødsstene.
Politivennen, 1805-01-01
Forkert Orden i Husnummere. At dette er en Mangel som har Sted i mange af Kbhvns Gader, er noksom bekjendt. Flere Gange er derom skrevet i Politivennen. Gid denne Sag engang maatte finde en formaaende Talsmand. Naar den Tid kommer, tør Udgiveren bringe i Erindring No. 154 af Politivennen, der indeholder den desangaaende i Paris gældende fortræffelige Politilov, med tilføjede Anmærkninger, om hvad der kunde være nyttigt i Anvendelsen paa Kbhvn. at tilføje den. Tiden er et saa kostbart Gode for enhver, der vil eller blot skal bruge den, at en Forbedring heri vil bringe sand Vinding. At finde Rede f. E. i Gottersgades, Pilestrædes, st. Kongensgades, Amaliegadens o. st. Nummere er et sandt Hoveri, og vist nok bliver mangt et Ærinde i disse Gader af den Aarsag urygtet. De forunderlige høje Nummere i Gader, der kun har en Snes Huse, ere vanskelige at huske for Tjenestebud. Det samme gælder om Sammensætningerne af Nummere og Bogstaver. J adskillige af Gaderne springe Nummerne ganske forunderligt, og forvilde derved aldeles. Selv det Raad, at spørge sig for i Boder eller Huse, er ikke altid tilstrækkeligt, da mangen Mand boer Snese Aar i en Gade uden at blive klog paa dens Nummere.
Politivennen, 1805-01-01
Om Smitte ved Sengklædet. J Anledning af den bedrøvelige Forfatning i Spanien, hvor Pesten raser, har Hr. Doktor Hunæns paa Frederiksberg bedet Udgiveren at ville atter indrykke hans meget nyttige i 1801 i disse Blade indrykkede Advarsel, mod den her tillands kun alt for ofte brugte Uforsigtighed med Sengklæders Brug. Da Udgiveren ikke troer at burde to Gange trykke et og det samme, vil han her bigt henvise til No. 148 hvor den findes. For den som ikke længer have Nummeret, vil han blot kortelig underrette om Indholdet. Hr. H. tager nemlig Anledning af den Ligegyldighed hvorved deels Folk i Almindelighed lægge sig paa købte Sengklæder, deels Slottets Folk paa de af Bønderne rekvirerede dito, til at fortælle en Tildragelse ombord paa Fregatten Kristianfø i 1770, hvor fem sunde og raske Mennesker døde i mindre end 3 Maaneder, for at have, den ene efter den andens Død, ligget paa Køjeklæder, der vare befængte med Sygdom før de kom ombord.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den paaankede Synkning i Fortoget i Skovbogaden er allerede udbedret. 2) Det tilsendte Bidrag, om Beskaffenheden af Vetterslev Bro og Hæms Bro paa Ny Sors Amt, kan ikke indføres, før Jndsenderen har talet med Udgiveten. 3) De to i dette Blad ønskede Jndretninger: En Bypost, og et Expederingskontor for Pakker, der agtes forsendte uden for Postturen og med Skibslejlighed, kan man nu have Haab om at see iværksatte her i Kbhvn., hvorom Udgiveren med det første vil kunne give Udførligere Efterretning.
Politivennen, 1799-01-01
Om Fortogsryttere. Da jeg veed, De beredvillig optager i deres nyttige Ugeblad, alt hvad der sigter til at hæve Uordener og Uskilke, som passere saavel her i Staden som i Forstæderne, saa vil jeg herved gjøre Dem opmærksom paa en Uskik, som skjøndt den i sin Tid tilbørlig blev revset af Danske Tilskuer, nu igjen synes ganske at være gængs. Sagen er denne: "At Fortogene i Forstæderne især paa Østerbro ved Peblingesøen bruges, naar det er skident, hyppigen af Ryttere, især af de højere Klasser, som langt fra at undsee sig ved at jage de stakkels Fodgængere ud i Snavset, tvertimod synes at triumfere ved at see disse vige." Jeg gaaer sædvanlig denne Tur ved Middagstiden og har atter i disse Dage seet denne Lapseuskik blive begaaet af Mænd, som man ikke burde tiltroe slig Adfærd. Jeg har altid staaet i den Formening, at Fortoge paa ethvert Sted er for Gaaende og ej for Ryttere, men paa en Tid, da Fortogsretten saalidet overholdes, var det mueligt, at enkelte i denne Henseende have Privilegium paa Fortogsridt. Er dette Tilfældet, burde da ikke disse Herrer være forsynede med et Tegn f. Ex. en Bjelde, at man i Tide kunde undvige dem. Har de derimod ikke denne Ret; men blot tiltage sig den, fordi de efter det gamle Ordsprog har Bispen til Morbroder, saa troer jeg, at den sikkerste Maade til at standse denne Uorden, er, offentlig i Aviserne eller i Deres Blad at opgive deres Navn og Stand for at vise Publikum, hvem der ringagter Lovene.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 2) J Studiestræde truer den første Tomte- Jndplankning strax paa venstre Haand fra Nørregade med at falde ud paa Gaden. 2) Paa Fortoget ved 125 paa Ulfeldtsplads ligge nogle af Fliserne ganske løse. 3) Ejeren af Huset No 7 i Klædeboderne bedes meget om, at forsyne samme med Ringetøj. 4) En Person har i lang Tid havt den Uskik, at udslaae et og andet Slags Vand oven over Portallen paa det kongelige chirurgiske Akademie; man veed det er imod al god Orden, hvorfor man haaber, at Vedkommende vil paa det eftertrykkeligste irettesætte og formane Personen, til at undlade sligt. 3) Da det meget ofte hender sig, at Folk falde over det Tømmer, som hindret Passagen paa Kongens Nytorv saa troer man det var ønskeligt, om Ejeren af bemeldte Tømmer blev befalet, at sætte en Lygte, eller ogsaa en Vægter paa hver Side, for at advare Folk og forebygge Ulykke. 6) Ejeren af Gaarden paa Hjørnet af St. Købmagergade og Silkegade, hvor der er Vinkælder, har ladet lægge en Bedækning af Møg tvers over Fortoget for at holde en Gaardrende tør. Denne Mødding staaer 23 Tommer over Fortogets Linie, og lover en artig Søle i Tøvejr. Man haaber at Ejeren selv vil indsee hvorledes Gaderne vilde see ud, hvis hver Ejer efter Tykke kunde lægge Gødning paa Fortogene, og at han altsaa heller lader sin Gaardskarl bryde Jsen op, end fordærver Gangen fer et heelt Publikum. Det er ikke sjælden indtruffet, at man fra de Gader om Nikolaj Ruiner seer en Hob Drenge løbe omkring paa Vægtergangen og gjøre Spillopper, undertiden kan man see dem løbe omkring paa de faldefærdige Mure og Hvælvinger, og der til Angst for alle Tilskuerne øve sig i at staae paa eet Been eller i andre farlige Stillinger. For ikke længe siden løb een af dem til og slog et Slag paa Klokken som strax fik alle Mennesker deromkring til at stikke Hovederne ud af Vinduerne, da de tænkte at der Bran. Jkke fjelden øve de sig i at kaste med Stene deroppe fra imod Husene i Nabogaderne. Man ønskede, at Taarnvægteren vilde indsee hvor stor Uskik alt dette er, og for Fremtiden holde sligt Smaapak fra sit Vagtsted.