Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-10-15
Uagtet det næsten vedholdende Regnveir var Forsamlingen talrigt besøgt især af Bønder, hvorimod Deeltagelsen hos Embedsmænd og Byens Borgere ikke viste sig saa stor, som man havde haabet. Morch Hansen aabnede Forhandlingerne med et Foredrag, hvori han gjorde Forsamlingen bekjendt med, i hvilken Hensigt den var sammenkaldt, og at Jmpulsen dertil var udgaaet fra Folkefesten paa RavnsbySlotsbakke. Efter en kort Discussion besluttede man eenstemmig at udvælge en Comitee til at forberede og foranstalte en Folkefest paa Falster næste Sommer. Ved Acclamation valgtes hertil samtlige Jndbydere, som erklærede sig villige til at paatage sig dette Hverv, og erholdt bemyndigelse til om muligt at forstærke sig, helst med et Par Beboere af Stubbekjøbing og den Egn, hvor Festen skal afholdes. Hertil bleve flere Pletter bragte i Forslag, og det blev overladt til Comiteen i saa Henseende at træffe Valg og fornøden Aftale med vedkommende Grundbesidder. Foreløbig blev den 20de Juni (eller, da denne til næste Aar falder paa en Søndag, den 21de), som den Dag, da Stavnsbaandet løstes, vedtaget til Festens Afholdelse. Derefter blev det foreslaaet at stifte et Dansk Samfund for Falster, ligesom der allerede er dannet eet for det vestlige og eet for det østlige Lolland. Alle vare enige i, at det var ønskeligt at see et saadant fast Selskab oprettet, hvorimod forskjellige Meninger bleve fremsatte om, hvorvidt Adgangen skulde staae aaben forAlle, hvor stort Contingentet skulde være, hvor ofte der skulde holdes Moder o. des. Man enedes dog let om, at overdrage Bestyrelsen og det fornødne Arrangement til den allerede valgte Comitee, og at Enhver, som ønsker at blive Medlem, skal indmelde sig hos en af dennes Medlemmer og erlægge et aarligt Contingent af 1 Rigsbankmark, at tvende Moder i Reglen skulle holdes her i Nykjøbing hver Vinter, hvorved fædrelandske Sange skulle afsynges og Foredrag holdes over folkelige og fædrelandske Æmner, samt at der efter hvert Møde foranstaltes et tarveligt og billigt Aftensmaaltid for dem, som ønske at deeltage deri. Efter Forslag af Cand. Barfod bestemtes, at ogsaa Qvinderne kunne have Adgang til Møderne og Aftensmaaltiderne, men dog ikke betale Contingent som Medlemmer af Selskabet. Efterat disse Forhandlinger vare sluttede, samledes henved 50 af det nye Samfunds Medlemmer paa Gjæstgivergaarden og deeltoge under livlige Samtaler og uforstyrret hjertelig Munterhed i et af Jndbyderne foranstaltet Maaltid, hvorved følgende Skaaler, bleve udbragte med passende Jndledningsord: For Kongen, ved Pastor M. Hansen. Efterat have mindet omdet folkelige, danske Sind, som stedse har udmærket Christian den Ottendes Regjering, og som ved dennes Begyndelse navnlig lagde sig for Dagen ved Udstædelsen af Communalanordningerne, dvælede Taleren fornemmelig ved de tvende Lovudkast, som ere forelagte den sidste Stænderforsamling: og Jndførelsen af almindelig Værnepligt og om Forbedring i Huusmandsklassens Kaar, samt ved Regjeringens kraftige Optræden mod Danskhedens Fjender i den allerseneste Tid. – For Kronprindsen, om hvem vi tillidsfuldt tør vente, at han i dansk og folkeligt Sind som i alt Godt vil træde i sin Faders Fodspor ved Stænderdeputeret P. Steffensen. – For det danske Samfund; ved Adjunct N. Hansen. - For Bondevennerne, de Mænd, som efter at det legemlige Stavnsbaand forlængst var løst, havde seet, at Bondestanden endnu paa mange Maader var hildet i et aandeligt Stavnsbaand, og bestræbte sig for at løse dette, ved Gaardmand O. Rode. – For Danmark, ved Redacteur Jørgensen. Hertil blev Sangen "Danmark deiligst Vang og Vænge, afsungen. - For det danske Folkeraad, den kraftige Folkestemme, som ret benyttet styrker Folk og Konge til fælleds Bedste, ved Magister Lindberg. For denne Skaal takkede Stænderdeputeret Sidenius. – For Bondestanden, ved Skolelærer Sidenins. Derefter blev afsungen: "Kong Christian stod ved høien Mast. – For Skandinavien, ved Morch Hansen, hvortil det forste Vers af Sangen: "Vi er eet Folk, vi kaldes Skandinaver, blev afsungen. – For Falsters Bondestand, som saavidt Talerens Kjendskab strakte sig, i flere Henseender var forud for Bønderne i de fleste andre Provindser, som med størst Jver havde arbeidet paa at gjøre sig frie for Hoveriet, som først havde fattet Planen til den høiere Agerdyrknings= eller Bondeskole, og af hvilken saa mange Mænd ved Deeltagelse i det nu stiftede Samfund viste Jnteresse for fælles fædrelandske Anliggender, ved Stænderdep. Sidenius. – Skolelærer Sidenius bemærkede i Anledning af den foregaaende Tale, at han med Glæde, maatte istemme denne Roes for Bønderne paa Falster, som i de senere Aar vare gaaede betydeligt fremad, navnlig i Erkjendelsen af, hvormeget de endnu stode tilbage i ydre Dannelse og indre Kundskab. Denne Erkjendelse var imidlertid desværre endnu ikke saa levende eller saa almindelig, som man kunde ønske, hvilket især viste sig i den ringe Deeltagelse, som hidtil havde givet sig tilkjende for Oprettelsen af Aftenskoler og for Agerdyrkningsskolen, hvis Hensigtsmæssighed og Nytte han udførligere fremhævede, hvorpaa han udbragte et Ønske for dens Fremgang. – O. Rode lagde ligeledes sine Standsfæller paa Hjerte, hvor paatrængende nødvendig en saadan Dannelsesanstalt var, han havde netop et Exemplar af den trykte Jndbydelse i Lommen, og da han frygtede, at den levende Begeistring, hvormed Tilhørerne havde givet deres bifald med den forregaaende Tale tilkjende, snart igjen skulde kjoles, vilde han lade den circulere blandt de Tilstedeværende. Uagtet en Deel af disse allerede forhen havde tegnet sig, blev dog paa Stedet tegnet Actier for over 200 Rbd. – For Bondestandens prøvede Venner, den salsterske og lollandske Bondestands sandhedskjærlige og uforfærdede Deputerede: Kammerraad Drewsen og Balthazar Christensen, ved Redacteur Jørgensen. – For Falsters Jordegodseiere, som havde rakt Bondestanden Haanden til ethvert almeennyttigt Foretagende, blandt hvilke Flere havde givet deres Standsfæller i det øvrige Land det priselige Exempel aldeles at afskaffe Huusmandshoveriet, og af hvilke det var ham bekjendt, at Adskillige nu vare betænkte paa at afskaffe de to Ord: "mine Bønder, da de arbeidede paa at overdrage Fæsterne Eiendomsret over deres Gaarde; ved Stænderdeputeret Sidenius. – For Danskhedens ypperste Kæmpe, den i Sang, Tale og Skrift, hvad enten det angaaer Sagnene fra Hedenold, eller Danskes Bedrifter i Fortid og Nutid, eller Trykkefriheden, eller Modersmaalet, lige mageløse Nicolai Frederik Severin Grundtvig, ved Mørch Hansen. - For Damerne; ved Stænderdeputeret Sidenins. – For Orla Lehmann, som meer end nogen Anden har bidraget til at vække Falsters Bondestand, som stedse har været Bøndernes oprigtige Ven, enhver lovlig Friheds lige talentfulde og modige Forsvarer, ved Typograph Jversen. – For Professor Clausen, de 3 sidste roeskildske Stænderforsamlingers udmærkede Præsident, hvem det frem for Alle skyldes, om Stænderne i den Tid have udrettet noget Godt; ved J. Sidenius. – Til Slutning hævede Morch Hansen Maaltidet med en Skaal for Selskabet. Saaledes er da ogsaa her paa Falster et dansk Samfund stiftet, som, hvis vi tor drage nogen Slutning af den glade Stemning, som umiskjendelig besjælede Alle, af det oplivende Jndtryk, som Alle uden Undtagelse have taget med sig til Hjemmet, ufeilbarlig inden næste Forsamling vil tælle Medlemmer blandt alle Stænder over hele Falsters Land og mægtig bidrage til at styrke Fædrelandskjærligheden, og Almeenaanden. – Af de ovenfor antydede Skaaltaler, skulle vi i næste Nr. udførligere meddele et Par.