Berlingske Tidende, 1833-01-31
Præsidenten har, som for meldt, udstedt en udførlig, maade holden, men energisk Proclamation til Sydarolinas Jndvaanere. Forledig meddele vi efterstaaende Udtog af Breve fra Wasning, saa af 2de December f. A. Det er vanskeligt at sige hvad Virtning Præsidentens Proclamation vil have; hans varmeste Venner paastaae, at den vil formaae Sydcarolines Jndvaanere til at forlade sine Førere, og giøre Ende paa Oppositionen mod de Forenede Staters Love. Andre, som paastaae at kjende Stemningen i de sydlige Provindser, forsikkre, at den vil forstærke den nunisterende Partie, og fremskynde den Crisis, som Præsidenten søger at forebygge; atter andre ere forvissede om, at den vil forene alle de sydlige Provindser mod Regjeringen. Skulde Præsidenten ønske at forøge Militærmagten, saa vil Congressen, opfølde hans Onske; men Voteringen vil vise en Partiaand, sun man for fire Aar siden ikke havde venter. I en anden Skrivelse bedder det: "De kan forlade Dem paa, at Congres jeg ikke vil nøies med at holde Taler. Tarisen vorder reguleret paa en for de sydlige Provindser tilfredsstillende Maade, og - drevet for de Forenede Staters Bank vil fornyes efter en Beslutning af to Trediedele af Stemmerne. Men Congressen, til giøre Ende paa deres Spil, som benytte deres politiske Stil lig til Bankspeculationer. Proclamationen til Rullificatorerne i Soccaroling vil overbevise disse heftige Politikere om, at deres Fald er ubetænksom, og at de allerede staae ved Randen at Ærer og Forræderie. General Jackson underretter Sydarolingsvaanere om, at han vil gjøre de Skridt, som ere nødvendige for at forskaffe Loven Kraft og Unionen Beskyttelse. Det er tat, at Sagen vil komme til det Yderste, dersom Rullificato, rette itte give efter og træde tildage. Vi vide ikke, om Congressen vil ansee de Forholdsregler, som Sydcarolinas Convent har at befalet og Legislaturen antaget, for afgiørende Beviis paa Midstand mod Lovene og Contralregjeringen, og desaarsag forlange vieblikkelig Anvendelse af Midler til at hævde Loden, og Unionens Beslutning. I ethvert Tilfælde er kun altfor meget Grund til at troe, at Rullificationspartiets Førere ville vedblive at gaae fremad paa den engang betraadte Vei, og derved tvinge Regjeringen til at vælge de nødvendige Forholdsregler til Opstandens Undertrykkelse. De i Proclamationen udviklede Principer, gielde for orthodore og fornuftige. Men naar de ere anvendelige af Sagenes Tilstand i Sydaroling, saa kunne vi ikke begribe, derfor de ikke ligesaa godt kunne passe for Tilstanden i Georgel. Sidstnævnte Stats Ovrighed have nægtet et Decret fra den øste Domstol Lydighed, og truet med at modsætte sig den Udførelse med Magt. Vi kunne ikke indsee, hvorvidt disse de Tilfælde ere forskjellige i Henseende til Principer, huleiten Courier af 10de December siger: "Præsidentens ene bringes med stor Glæde af Ruslificationspartiet i veni de beslige Placater, som endnu Dagen forud fandtes paa alle Gadehjørner, forsvandt, og man mener endog, at Conventet atter skal sammenkaldes, for at ophæve Runificationsdefalingen. Committeen af Sydcarolings Legislatur har gjort det Forslag, at fuldbyrde Conventets Rullificationsbefaling, og endog at forhøie de for Overtrædelse fastsatte Straffe. - Man dø bemærke, at den 1ste Februar er fastsat som den Dag, paa hvilken Rullificationsbefalingen skal træde i Kraft.