Berlingske Tidende, 1835-03-02
Ostindien. Englænderne ville forestille her det samme, som Mogullerne for dem; dog herved maa bemærkes, at Muhammedanerne udgjorde en betydelig Deel af Befolkningen, medens Englænderne udgjøre en høist ubetydelig Deel. Resultatet af Ram MohunRoys Sendelse til London begynder ogsaa at bære Frugter, og hvo, der troer at have Klager mod Local-Regjeringen, vender Blikket til England. Enken af Sundigt, som forrige Aar bleve stødt fra Tronen af sin Adoptiv-Søn, har besluttet, at seende en Gesandt til London, for hos Geheimeraadet at beklage sig overGeneral-Gouverneuren, og Galiors skrækkelige Tilstand under Usurpatorens Regjering kunde let forskaffe hende Ret. Et militairt Oprør følger paa et andet i denne ulykkelige Stat; ved de sidste Efterretningers Afgang var Radschaben bragt saa vidt, at han maatte bede Compagniet om, at seende ham engelske Oficerer til otte Regimenter, hvilke hans Regjeringskunst ej mægtede at holde i Orden. Den mediatiserede Radschab af Benares vil ligeledes sende et Bud til England, for at beklage sig over den Maade, hvorpaa Compagniet beskatter hans Patrimonial Godser. Det vorende Antal af lignende Appellationer har bevæget Hs. Majestæt til at udnævne nogle Geheimeraader, alene til Bedømmelse af saadanne indiske Sager. Fra RundschiSing skal et formeligt Gesandtskab afgaae til England, under det Paaskud, at takke Kongen for de ham oversendte Heste; men uden Tvivl har dette ogsaa et hemmeligt, politiske Formaal. Gesandten, Gudschur Singh, er en fornem Person, og han en den første Mand af sin Nation og Religion, der nogensinde var i Europa. Han skal rigeligt være forsynet med Shaler og andre Foræringer, og desuden med Jnstructioner, hvorledes han nemlig har at opføre sig paa en net og anstændig Maade. – J den senere Tid har Compagniet indlagt sig store Ære i de Jndfødtes Dine ved en Handling, der i Europa vilde gielde for naturlig og en Selvfølge. J Aaret 1819 afsatte det Radschaden af Cutschen Stat mellem Guzzurat og Sind), fordi han var blevet afsindig, overtog Formynderskabet for hans treaarige Søn og administrerede Landet imidlertid. Da den unge Raad i JuliMaaned dette Aar blev myndig, indsattes han høitideligt i sit Fædrene-Rige. Den unge Fyrste har nydt en halv europæisk Opdragelse og synes hidindtil at være besjælet af den bedste Villie. En Tronbestigelse i Jndien tjener ellers til Paaskud for uendelige Udpresninger, under Form af Gaver til den nye Fyrste; men Radschaben bekjendtgjorde ved denne Lejlighed, at han af ingen Undersaat vilde medtage andet, end en Kokusnød, og hans Slotsgaard blev bedækket med Bjerge af Nødder. – Landenes Skjæbne vesten for Jndus er endnu uafgjort. Er-Kongen af Afghanstan, Schah Schudschal, havde flere Gange slaaet de trende Regenters forenede Tropper ved Hjelp af hans disciplinerede indiske Jnfanteri, der staaer under en Englænders, Camp bells, Commando. Men Regenten af Cabul, Dost Mohammed Chan, leverede Schah Schudschah et nyt Slag, medens denne var beskjæftiget med Beleringen af Kandabar, og slog ham aldeles. Efter en lang Modstand blev det indiske Jnfanteri gjennembrudt af Cabuls Cavalleri og for største Delen nedhugget. Campbell selv blev taget til Fange; men Dost Mohammed, som beundrede hans Tapperhed, anviiste ham dobbel Sold, og tilbød ham Commanden over sit eget Jnfanteri. SchaSchudschans Skjæbne er ubekjendt; senere Breve forsikkre dog, at hans Stilling ingenlunde er fortvivlet; i Bombay fortalte man endog, at han havde bemægtiget sig Staden Kandahar Jmidlertid havde Runschit Singh sendt en Hær over Jndus og besat Peschawer, den nordøstlige Provinds af Afghanistan, heraf maatte nødvendigviis reise sig en ny Krig mellem ham og det sejrende Parti i Afghanistan. – Det ostindiske engelske) Compagnies Finantser ere i en god Forfatning; især kommer Præstdentskabet af Bombay sig godt; det har hidindtil ikke selv betalt Omkostningerne for sin Forvaltning, og i de sidste to Aar har det aarlig faaet et Tilskud fra Bengalen af 1,200,000 Pund. Den gradevise, uopholdelige Opløsning af de, endnu bestaaende indiske Stater gaaer sin regelmæssige og sørgelige Gang. Compagniets længe omtalte Fiendligheder mod Man Singh, Radschaben af Jndvore, en af de radschutiske Fyrster, ere nu omsider forkyndte. Han skal for længe siden have gjort sig forhadt i sine egne Stater ved sin Grusomhed. Siden Congressen i Asch nur, hvor han ikke vilde indfinde sig, var Forholdet især blevet fjendligt, og General-Gouverneuren har befalet, at tolv Regimenter Jnfanteri, fire Regimenter Cavalleri og en Park Belejrings=Skyts skulde den 20de October sætte sig i Marsch mod ham fra Nassirabad.