Ribe Stifts Adresseaviser, 1826-08-04
(Fortsættelse af Undersøgelses=Commissionens Beret, ning i St. Petersborg.)Men sildigere, da han fæstede Tillid til de Rygter, der tillagde Keiser Alexander den Beslutning, at ville indsætte Polen i dets gamle Stil sing, og da han tilmeldte hemmelige polske Sel skal er dette Project, havde han villet have en Modvægt imod deres Jndflydelse, ved Hielp af den Forbindelse hvorpaa han arbeidede. J alt Fald, hans Planer havde ingen Følger, og den Forbindelse, hvortil han havde fattet Jdeen, dannede sig ikke, den som var til, havde ingen Fremgang. Nogle af dens Medlemmer, og navnlig Pestel, forlode Petersborg; Andre, fandt ikke Sammenhæng i Anskuelserne og Udvereensstemmelser i Lovene. Endnu andre, og især de, som blot havde modtaget Forslaget at forbinde sig med Foreningen, (Foreningen til Frelse) som Michael Mouravieff, Alexanders Broder, Bourhoff, Peter Kaloschine, Yackeuchtine, von Wilsen, fordrede at Selskabet, skulde indskrænke sig til at virke langsømt paa Gemytterne, at det skulde forandre Statuterne, der efter Nitita Mouravleffs Udtryk) havde til Ceds Grundvold et blindt Lytighedsprincip, Anvendelse af de hæftigste og skrækkeligste Midler, Dolk og Gift, 1) &c. &c., og at Man i disse Loves Sted skulde antage andre, hvis Grundprinciper skulle være uddtagne af Lovbogen "Tugend Bund," saaledes som et tydsk Blad. betitiet: Freywillige eftermithige?) Blatter havde bekjendtgjort den. Foreningens første Medlemmer, som da forbandt sig i Moskan med en Division af Garden, modsatte sig i lang Tid dette Ønske, og det maa bemærkes, at det var under disse Overveielser og i en Samling, hvori Alexander, Rikita, Serge og Mathias Mouraviiff. Aackouchne, von Wiesen, Lounine og Fyrst Theodor Schakowskop vare tilstede, at Man undfangede, eller i det mindste udsagde første Gang den afskyelige Ide om Fyrskemord. 2).Et af Medlemmerne, Alexander Mouravies havde modtaget et Brev fra Fyrst Trondeskov, som meldte Nat Keiseren havde den Hensigt at restituere til Polen alle de Provindser, som vare erobrede af Rusland, og da han fra Russernes Side forudsaae Misfornøielse. og selv Opposition, tænkte han paa, at drage sig tilba1) Jeg havder, fier vestel, unddraget alt dette af nogle Murerlogers Reglementer 2) Pestel bevidner, at samme Aar tige, nogen Tid iforveien havde Lousine sagt til ham, at dersom man, til at aabne Selskabets Operationer, besluttede at morde Keiseren, kunde 1) Jeg havder, fier vestel, unddraget alt dette af nogle Murerlogers Reglementer 2) Pestel bevidner, at samme Aar tige, nogen Tid iforveien havde Lousine sagt til ham, at dersom man, til at aabne Selskabets Operationer, besluttede at morde Keiseren, kunde mani denne Hensigt, stille nogle Maskerede paa Veien fra SarskoSelo. Lounine tilstaaer at have lagt dette iblandt Andet. Efter Mouraviests Udsagn havde Pestel den Jdee, af unge Mennesker hvis Lidenskaber ikke lade sig holde i Tømme, at danne en, som han kaldte den, fortabt Cohort, og betroe Commandoen derover til Lovnine, for at hugge Alt ned. Pestel nægter dette ge til Warschau med hele sit Hof, og lade Fædrelandet være udsat for Uroligheder og Anarchie." Denne Nyhed, hvis Urimelighed selve de Sammensvorne indsaa, havde ikke destomindre en utrolig Virkning paa dem. De raabte, at et Angreb paa Keiserens Liv var aldeles nødvendigt. Fyrst Theodor Schasowskoy, foreslog efter Mathias Mouraviis Udsagn, at opsætte Udførelsen til den Dag, da hans Regiment havde Vagt 1). Man vilde allerede til at trække Lod, om hvo der skulde være Morderen, da Yakouchkine - allerede for længe siden fængslet af en ulykkelig Lidenskabs Qvaler, som lode ham hade hans Tilværelse, ophidset ved sine Stalbrødres Hæftighed, opflammet ved deres Samtaler - tilbod sin Haand til Keisermordet. Dog syntes han selv, under sin Forvildelse at fole det Skrækkelige i den Forbrydelse, han tænkte paa. Skjæbnen har i mig betegnet sit Offer, sagde han. Som en Forbryder kan jeg ikke længer leve, jeg vil fuldføre Slaget, og jeg vil da dræbe mig selv. Alle de Andre forfærdedes, deres Hæftighed lagde sig og de standsede dette Udbrud. Generalmajor von Wiesen gjorde sig Umag for at bevise at den Efterretning, der havde foruroliget dem var ugrundet, hvilket Fyrst Troubet kon selv, sildigere kaldt til Moskou for at oplyse dette blev nødt til at tilstaae. Fra sin Side forestillede SergeMouraviis Apostol, i en skreven Yttring, overgiven til Selskabet Dagen efter, at den foreslaaede Forbrydelse vilde være unyttig, fordi Selskabet endnu ikke havde Midler til at drage Fordeel deraf. Pakouchkine gav efter for disse Grunde, men anklagende sine Cotleger for at have villet forlede ham til en brødefuld Beslutning, som de selv fordømte, afbrød han for nogen Tid sin Omgang med dem og med Selskabet, som kort derefter forandrede Organisation, antog Titelen Foreningen til offentligt Vel, og antog et nyt Reglement, forfattet af Alexander og Michael Mouravieff, Først Serge Tronbetzkov og Peter Kolvschine 2). Den første Deel af dette Reglement er opdaget af Commissionen, som lægget det for deres Majestæts Øine. De fornemste Bestemmelser i Lovbogen for Foreningen til offentlig Vel. Jndledningen af Jndholdet, de mærke 1) Ifølge den samme Mathias Mouraviests Udsagn, føntes Først Theodor Schakowskop den Gang istand til at paatage sig de afskyeligste Misgierninger. Den anden Mourapiest kaldte han kun Tigeren. Siden drog han sig fra Selskabet, og levede paa sen har Fort Schakowskov kun tilstaaet, at han ligste Idret, Alt, indtil selve Stilen, lader see en Efterligning og for en stor Deel en Oversættelse fra Tydsk. Forfatterne erklære i Selskabets Stifteres, Navn, at Statens Vel er deres eneste Maal, at dette, Maal ikke indeholdt Noget der stred imod Regjeringens Anskuelser, at Regjeringen, sin mægtige Jndflydelse, uagtet, trængte til Hielp af saadanne Privatpersoner, som det Selskab de dannede; det skulde hielpe til at gjøre Godt, og uden at skiule sine Bestræbelser for Borgere værdige at deele dem, fuldførte det kun sine Arbeider i Stilhed, for at undgaae Fortolkninger af Avind og Had. Medlemmerne vare deelte i 4 Sectioner eller Grene. Enhver burde indskrives i en af Sectionerne, uden aldeles at afslaae at tage Deel i de Andres Arbeider. Den første Section havde til Gjenstand Phitantropie eller Fremskridt af offentlig eller privat Velgjørenhed. Den skulde vaage over alle milde Stiftelser, angive for disse Stiftelsets Bestyrelset, som ogsaa for selve Regjeringen, de Misbrug, som kunde indlige sig, og Midlerne til at virke til deres Forbedring. Hensigten for den anden Section var den intellettueller og moralske Opdtagelse, Udbredelse og Oplysning, Stiftelse af Skoler, og i Almindelighed en gavnlig Jndvirkning paa Ungdommens Underviisning, ved Exempel paa gode Sæder, ved Samtalet, og ved Skiftet, overeensstemmende med deres Anskuelser, som og me Selskabets Hensigt Til Medlemmerne af denne 2den Section var Opsynet over alle Skoler betroet. De skulde indgyde Ungdommen Kjærlighed til Alt det, dervar nationalt, og saavidt muligt modsætte sig Jdrenom at lade Ungdommen opdrages udenlands, som i det Hele taget enhver fremmed Jndstydelse. Den trediSection skulde have særskilt Opmærksomhed paa Domstolenes Gang. Dens Medlemmer forbandt sig til, ikke at vægre sig for at modtage Dommer-Embeder, som kunde blive dem betroede enten ved Adelens Valg eller ved Regjeringen, at forvalte dem med Jver og Nringtighed, med Omhu at lagttage Affairernes Gang i denne Henseende, at sætte Mod i redelige Embedsmænd, selv ved at tilstaae dem pecuniair Hjelp, at bestyrke de gode Principer hos dem, der vise nogen Svaghed, at oplyse dem som mangle Kundskab, at angive uredelige Embedsmænd og underrette Regjeringen om deres Opførsel. Endeligen skulde Medlemmerne af 4de Section hellige sig til den politiske Oeconomies Studiint, de skulde søge at opdage og at bestemme de uforanderlige Midler til Nationernes Rigdom, at bidrage til Udviklingen af alle Jndustriens Grene, styrke den offentlige Credit, og modsætte sig Monopoler.