Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-08-23
Om Agerdyrkning og Landvæsen. Af Pastor Wedel i Emerdrup. Hvorfor saa sørgmodig, kjære Broder, (en Dialog imellem Præsten og Forpagteren, som ere Brødre og boe nogle Mile fra hinanden) har de været syg, havt Fortred eller overvættes svækkende Arbeide: "Ja og nei, som du behager, kan jeg svare herpaa siger Sextus. "Du veed at jeg havde sat begge mine Sønner i Skolen, og Skenie til at lære manglede de ikke. Men jeg havde Slægtninge der i Byen, hvorhen begge Drengene undertiden kom. Nogle af vore Qvinder havde forskrækket dem med den Passiav, at nu for Tiden var det saare vanskeligt og kostbart at studere, sa blev man endelig Student og med megen Umage, Anstrængelse og store Penges Udgift omsider erholdt Embedseramen, saa kunde man søge og atter søge mange Aar for man endelig blev enten residerende Capellan eller anden Cateket o. s. v. Drengene faae Nykker i Hovedet og sige mig, dog med al Anstændighed, Fader, tillad os at forlade Skolen, af de og de Aarsager. Vi see saa mange Exempler for os, vi høre saa meget om brave Studentere, som dog hengaae uforsørgede, vestigig terrest. Hans siger, jeg har Lyst at være Friecorporal, og jeg haaber at avancere, og Philip, jeg har megen Tilbøielighed til at lære Snedkerprofessionen, Nu, nu, hvad skal jeg som Fader gjøre eller bestemme, de have allerede koster mig en Hob Penge, de kan dog noget Latin, Tydsk, Fransk o. s. v. alt er da spildt. Nei, ikke spildt," siger Forpagteren Gorm, thi begge dine Sønner vil have Nytte af disse faa Kundskaber, naar de videre tiltiveres. Lad dem følge deres Tilbøielighed. Hans kan blive en værdig Officier og Philip en duelig og brav Professionist, begge i sin Tid ægtbare Mænd i Staten, naar de opføre sig vel. Den har jo ingen Formue at efterlade dem, og om de endog bleve udmærkede Studentere, saa maa de kummerlig henslide deres Tid for de komme omsider i et Embede som Præster, der kan føde dem anstændig. Læg Mærke til at jeg siger: føde dem anstændigen, thi see kun hen til de fleste Præster, (enkelte bør man undtage), hvor indskrænkede og sparsom de leve, og dog leve meget maadeligere i hele Forfanningen end en habil og duelig Professionist i Staderne. Har en Præst intet at begynde med, skal han sætte sig i en 10-16000 Rdlr. De. Gjæld, og der maae han naar han er Landsby præst, betale de store og mange Skatter, betydelige Folkeløn, præstere Leverancer af adskillige Paabud, og endeel Kjørseler, og har tillige Kone og er eller flere Børn, da Gud bedre ham; han maatte da hellere have ønsket sig en brav Professionistes Stilling, end nu føle saa mange Næringssorger, der gjør ham mindre skikket til det vigtige Lærembede, da han gjør der sukkende og i idelig Forlegenhed forsit Udkomme. Det er ikke Jdealer jeg fremsætter, min Broder, Vil du see Virkeligheden af disse Skildringer, da skal jeg snart vise dig meer end et Dosin Præster, hvis Forfatning er høist beklagelsesværdig, og hvor saare faa Præster seer du vel at efterlade sig Formue, men som oftest Gjæld og flere uforsørgede Børn. - Gorms gode Raad blev efterfulgt, og Sønnerne kom da i det Fag, de ønskede, og bleve meget honette, duelige og agtbare Statens Borgere. - O ja, en Landsbyepræst har skrevet dette, siger Momus. - Meget rigtig, men jeg taler ikke min egen Sag, at jeg kan leve, uden saadan kummerlig Forfatning, endog i et lidet Kald, dertil ere flere Aarsager, hvoriblandt min Pen og mit Agerbrug har givet mig ikke ubetydelige Jndtægter, og jeg takker Forsynet 16 siger Vægabundne, det er et himmelsk uddommeligt Syn at skue Pløens Beliggenhed, der skjønne Bjerg Slot os. v. O ja, for den der ei har seet andre skjønne Natur Scener er det behageligt nok at betragte Byen og Slottets Beliggenhed, hvor saa mange Afvexlinger af større og mindre Søer, Skove, Buskaser, Enge, Holme, græssende Creature o. s. v. fryder Øiet. Men her seer man ingen Skibe, intet fjernt Land, ingen fremragende smaae Forbjerge o. s. v. Nei, i saa Fald har Danmark mange andre herlige Seeværdigheder der ere perspectivisk maleriske - Svendborg, Egnen, Bjørnemose, St. Jørgen, Holkenhavn, Skaarupper, Faaborg Egnen, hvor man seer saa mange store og smaa Øer fra de høie Banker: Errøe, Dregøe, Lyse, Avernage, Strynøe, Langeland, Taasinge o. s. v. med mangfoldige forbiseilende Skibe, Jagter, Galeaser, Baade, og Varker.