Viborger Samler, 1846-12-05
Stænderforsamlingen i Viborg. 25de Møde. Til indledende Behandling foretoges Landsoverrets=Procurator Jespersens Andragende og Jndgivelsen af en allerunderdanigst Adresse til Hs. Majestæt Kongen. Andragendet er saalydende: Herved tillader jeg mig at foreslaae den ærede Forsamling, at den ved Slutningen af Sessionen og Sexenniet indgaaer til Hs. Maj. Kongen med en allerunderdanigst Adresse, hvori Forsamlingen udtaler de Følelser og Stemninger, der for nærværende Tid bevæge sig i Folket og Forsamlingen. Proponenten udviklede derpaa, hvilke de Følelser, Stemninger og Grundanskuelser vare, som Folket i det Hele nærede med Hensyn til vore vigtige Forhold. De kunde indbefattes i 3 Hovedpuncter, nemlig: 1) Det danske Folks Stemning ligeoverfor de schleswig-holsteinske Bestræbelser at løsrive Slesvig fra Kongeriget (i hvilken Henseende det kunde være passende at forsikkre Kongen om Folkets Beredvillighed til at staae ham bi og bringe ethvert Offer, der maatte gjøres nødvendigt); 2) det danske Folks Ønsker om de virksomste Foranstaltninger til den danske Nationalitets og det danske Sprogs Beskyttelse og Opretholdelse i Hertugdømmet Slesvig (i hvilken Henfeende det kunde være passende at bevidne for hans Majestæt, at hans Bestræbelser i denne Retning staae i fuldeste Samklang med det danske Folk helligste Ønsker); 3) det danske Folks Ønsker om en fri Forfatning, som det Eneste, der tilfulde kan betrygge Staten mod den truende Opløsning, som den eneste Ordning af de statsretlige Forhold, der kan finde nogen virkelig Folkesympathie. Endelig omtaler Proponenten en fjerde Gjenstand som Noget, der mulig kunde berøres i Adressen, nemlig: "Regjeringens forskjellige Optræden imod Constitutions sagen i den jydske og i den slesvigske Stænderforsamling. Det er, vedblev Prop., i den ærede Forsamlings friske Erindring, hvorledes Regjeringens Organ her efter Ordre optraadte i denne Sag, og at jeg derefter, som Proponent, i Sagens og Stænderinstitutionens Jnteresse, for ikke under de forviklede Forhold at fremkalde en mulig Conflict imellem Regjeringen og nærværende Forsamling, følte mig tilskyndet til at tage mit Andragende tilbage. Men ligesom jeg aabent vil tilstaae, at jeg ikke hertil kunde have besluttet mig, dersom det omtrent samtidigt i Slesvig i den samme Sag Passerede dengang havde været mig bekjendt, saaledes har jeg følt mig dybt saaret som dansk Folkerrepræsentant, deels specielt som Proponent i Sagen, og deels i Almindelighed paa Stænder institutionens Vegne, derved, at Regjeringen har søgt at tilbagetrænge en Sag i nærværende Forsamling af formelle Grunde, hvilke den ikke paa samme Maade eller i samme Udstrækning har gjort gjældende i Slesvig, uanseet at Frog28de Mai 1831 begrunder Petitionsretten for de danske Provindsialstænder, idetmindste i lige saa stort Omfang, som for Provindsialstænderne i Slesvig. Uden her at ville anstille de Betragtninger, som denne Sag kunde give Anledning til, skal jeg blot udtale som min faste Overbeviisning, at efter hvad Regjeringen nu har tilladt, med Hensyn til Constitutionssagens Behandling i den Slesvigske Forsamling - hvilken Sags Behandling af Provindsialstænderne jeg forøvrigt kun betragter som udøvelse af disses lovlige Ret – anseer jeg det for utænkeligt, at man for Fremtiden vil i nogen dansk Stænderforsamling giøre Forbud imod Sagens Behandling. – Den kgl. Commissarius meente, at han ikke behøvede at indlade sig paa dette sidste Punct, fordi Proponenten havde sagt, at han ikke aldeles bestemt vilde andrage paa, at Roget herom skulde indflyde i Adressen. Derimod beklagede han meget, om han skulde finde sig forpligtet til at nægte Modtagelsen af en Adresse, der syntes at skulle benyttes som en Omvei til at foredrage, Kongen Ønsket om en Forandring af Statsforfatningen, i hvilken Henseende han henholdt sig til, hvad der tidligere var meddeelt Forsamlingen om Grændserne for de raadgivende Provindsialstænders Petitionsret, Noget der saameget mere maatte gjælde med Hensyn til en Adresse af det betegnede Jndhold, som Stænderanordningen i det Hele ikke hjemler Ret til Jndgivelsen af Adresser. - Proponenten kunde ikke hengive sig til den Tro, at Commissarius skulde kunne finde sig forpligtet til at nægte Modtagelsen af en saadan Adresse; og efter en meget udførlig Discussion, der isærdeleshed dreiede sig om det tredie til Adressen foreslaaede Hovedpunct, en fri Forfatning, om hvorvidt en saadan Forfatning i og for sig var ønskelig eller ikke, hvorvidt den med Hensyn til den schleswig-holsteinske Separatisme vilde være gavnlig og betryggende eller det Modsatte, hvorvidt det var et almindeligt Folkeønske, og hvorvidt det i alt Fald vilde være passende og tilraadeligt at anbringe et saadant Moment i en Adresse, – blev Spørgsmaalet, om der skulde nedsættes en Comitee, besvaret bekræftende med 26 Stemmer mod 19, og til Comiteens Medlemmer vala tes Proprietair Nyholm, Prof. Larsen, Overretsprocurator Jespersen, Cancelliraad Funder og Apotheker Køster.