Aalborg Stiftstidende, 1837-07-11
Rygtet, at Marschal Clauzel er bestemt til at overtage Overcommandoen over den christiniske Hær, er endnu stedse slet Foster, af hvilket der kan udvikle sig, hvad det skal være. Vil man antage, at Thiers's Aand er faret i det Moleriske Ministerium, og at man i Øieblikket, overrasket over den uheldige Vending, Sagerne paa eengang synes at tage i Spanien, seer sig foranlediget til en væbnet Intervention, saa kan dette have de vigtigste Følger; thi giør Regjeringen dette ) første Skridt, saa maa den med Kraft skride frem paa BaUinen, saameget mere som den militaire Ære nylig er bleven i noget compromitteret i Afrika. Det er imidlertid høist usandsynligt, at der er tænkt paa at sende nogen Armee til Spanien, men ikke umuligt, at man laaner Marschal Clauzes til det spanske Cabinet, som man kan ansee totalt bankerot paa militaire Talenter og at man til samme Tid sætter nyt Liv i den franske Fremmed Legion. Denne Slags Hjælp stemmer desuden mere overeens med den Halvhed i Forholdsalregler, som Frankrigs Regjering, med Hensyn til Udlandet, har vant sig til, og navnlig mod Spanien. Men om man lend ikke kan negte, at Marschallen er en Anfører, saa gode som Spanien nogensinde kan ønske den, saa vil man dog likke kunne love sig ret meget af et enkelt militairisk Talent, mindst hos en Udlænding, naar man seer hen til de Hinaldringer, han vil møde deels i Spaniernes Aand i Almindelighed, deels i Regjeringsystemmet, i Landets ydre og indre Forhold, i Armeens nærværende Tilstand og endelig i den stedse tiltagende Ligegyldighed for den christiniske Sag. Hvad Hjælpelegioner, selv de tappreste, formaae at udrette paa spansk Grund, have vi seet. Det er den engelske Marine, der hidtil har taget den kraftigste og meest afgiørende Deel i Kampen mod Carlisterne og det bliver vel ogsaa nu den Eskadre, som ler beordret til Cataloniens Kyster, der faaer en Vigtighed for Dronningens Sag, som den franske Hjælp hidtil ikke ha havt. Saavidt og Rimeligheden for, at han kan udrette Noget, men det er endnu uafgjort, om han kommer til Spanien. Det er egentlig Bladet Constitutioner, der er van til strax at hovere, saasnart det blot bliver den mindste Livs funke vaer hos Cabinettet, der antager Rygtet for at indeholde utvivlsom Sandhed. Det omtaler Sagen saaledes Man siger, at Regjeringen i Madrid har tilbudt en af vore a berømteste Generaler et Overcommando i Spanien. Underhandlingerne synes allerede at være vidt fremmede og knytte sig til Combinationer af meget Betydning. Man kan er tvivle om den franske Regjerings Beredvillighed til at meddele Generalen Tilladelse til at paatage sig denne Commandopost i et allieret Land. Et afslaaende Svar vilde see ud som en aabenbar Fjendtlighed mod Dronning Christinel - Derimod fremstiller Bladet Messager, sin Anskuelse i følgende Udtryk. Det er muligt, at den Tanke er opstegen hos een og anden juste milien Mand, at kalde Marschal Clauzels gamle militaire Navnkundighed til Hjælp modden carlistiske Jnsurrection, men at Jdeer af et saadant Opsving skulde være udsprungne, endog kun som et Glimt, enten i Marschallens eller i nogen af Ministrenes Phantasi, det kunne vi benegte med stor Bestemthed. Andre, især legitimistiske Journaler ere af samme Mening. Af al denne Snakken frem og tilbage seer man idet mindste saameget, at Talen alene er om Marschallens Person og endnu slet ikke om noget Armeecorps.