Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-26
Aarsagen til disse saa hyppige og stormende Oprør har man ikke at søge i andet, end i Regieringens slette Forfatning. Det til et Valgrige forandrede Arverige behøvede en fuldkommen Omskabning i den heele Regieringsform. For det første havde man skuldet legge en saa fast Valgform, som muelig, til Grund, at ikke ethvert Jnterregnum skulde periodisk ryste Republikens Statslegeme. Dernæst skulde man have foreskrevet sig en Constitution, som an viisde alle Deele af Regieringen sin tilbørlige Virkekreds. Men Polakkerne lode Alt blive Uorden, lode sig nøie med de Conventioner, som de sluttede med enhver Konge især, og beholdte en Mængde monarchiske Skikke, som ikke tydelig gave tilkiende, hvad man forbeholdt den lovgivende Magt, og hvad man betroede til den executive. Til denne Sagernes saa faar lige Tilstand kom endnu og den egensindige Meening om en eneste Stemmes Overvegt over Stemmernes Mængde paa Land= og Rigsdagen ne, endog naar denne nærmede sig til almindelig Overeenstemmelse. Liberum Veto, som indtil Aaret 1768 endnu ikke havde Lovskraft, bragde Polakerne saa vidt, at, omendskiønt alle følede det Urimelige deri, ikke en eneste dog vovede at sætte sig imod denne saa skadelige Fordom. Det udøvede den største Overmagt over de frie Stemmer; en eneste Adelmand kunde giøre Landdagens Arbeider til intet; et eneste Landbud kunde sønderrive den heele Rigsdags Raadslutninger. Saaledes fandtes end- og i Friehedens Kilde, i enhver Borgers Mund. i enhver af Nationens Repræsentanteres Mund Aarsag til Anarchiet og Nationens Fordervelse, Medens andre Nationer prisede sig lykkelige, naar deres Overherre forundte dem ceremonielle Sammenkomster, paa hvilke de kunde for redrage ham deres Trængsler og Begieringer, saa undte Polakerne, som de største Fiender af deres egen Friehed, sig selv ikke Nationens Repræsentation. Dette Onde føledes meest i det attende Aarhundrede. Under August den anden kom ikkun nogle Rigsdage, og under August den tredie kom allene den uroelige Valg Kronnings= og Pacisications Rigsdag til Fuldkommenhed. Der indfaldt mange ønske lige Omstændigheder, hvoraf Polen havde kundet drage Fordeel; men liberum Veto tilintet gjorde Rigsdagene, og Mangel paa Oplysning bortrøvede alle andre Midler. Dengang syntes nogle af Polens Jndvaanere, som Forsamlingernes Vedvarenhed var magtpaaliggende, at allene Confoederations=Rigsdage kunde afhielpe dette Onde. En god Tanke, naar ikkun den første Confoederations Rigsdag havde foreskrevet en fast Regiering. Men da Rusland benyttede sig af ConfoederationsRigsdagene for at drive Beslutninger igiennem, som bandt Nationens Hænder, saa frembragde denne Lægedom et værre Onde, end det var, som de skulde afhielpe. Fra den Tid af maatte Polaken efter Lovens Villie være uden ordentlig Regiering, og kunde ikke paa anden Maade komme til sin Friehed, end ved en nye Opstand eller Confoederation. Siden Confoederations=Rigsdagen af Aar 1776 indtil Aar 1788 oprettede man vel nogle saa kaldte frie Rigsdage; men deres Afmagt, der kom af Regieringsformen, gjorde dem lige med den adsplittede. Disse vare ikke andet end et lovmæssigt Anarchie, hvorved Rigsdagen kom til at dependere af det bestandige Raad, og dette af det russiske Rige. Virksomt Middel til hvert Aar at faae for træffelige Træfrugter. Naar Jorden er udmarvet, kan den ei til strækkeligen forsyne Træerne med gode Saften til Frugternes Frembringelse. Dette er den antageligste Aarsag hvorfor Træerne ei frembringe hvert Aar lige gode Frugter i lige Overflødighed.