Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-01-16
Fædrelandet. Offentlige Foranstaltninger. J Kollegialtidendens første Nummer for iaar har Hr. Høiesteretsadvokat, Etatsraad Sporon, Formanden for Repræsentanterne, efter disses Beslutning meddeelt en Beretning om Forhandlingerne i den forenede Nationalbankbestyrelses Forsamling den 25 Decbr. 1836, hvoraf følgende Uddrag torde have Almeeninteresse. Dhrr. Grosserer Meinert og Viinhandler H.P. Hansen, der havde været udnævnte til at revidere Bank regnskabet fra 1 August 1835 til 1 August 1836, indkom med en Beretning om denne Revision og erklærede, at de ikke havde fundet Anledning til at gjøre nogen Udsættelse, som kunde paadrage Direktionen eller de samme underordnede Betiente noget Ansvar; derimod gjorde de opmærkder. Er som paa adskillige Gjenstande, som formeentlig kunde klassificeres paa en hensigtsmæssigere Maade i de fremtidige Regnskaber, som og at disse formeentlig burde indeholde Oplysning om adskillige Gjenstande, hvilken nu savnedes, ligesom de antoge, at der kunde være Anledning til at give disse i det Hele en ganske anden Form, saaledes at de navnlig i en samlet Balance fremstillede hele Bankens Status til enhver Tid. Om disse bemærkninger blev da Direktionen, i Forening med de to Revisorer, anmodet om til næste Forsamling at meddele nærmere Betænkning. Med Hensyn til Udfærdigelse af Actiebreve blev det bemærket, at det Kongelige Rentekammer har, efter Korrespondence med Direktionen, erklæret, at naar et Actiebrevfor en paa en Eiendom hvilende Hæftelse er udfærdiget i Overeensstemmelse med Bankhæftelsesregisterne og derefter af rette Vedkommende modtaget, vil ingen Afgang paa Hæftelsen i en saadan Eiendom ligesaalidet i det Hele som for nogen enkelt Deel af samme kunne ventes bevilget, om det end maatte oplyses, at Eiendommen i det Hele eller for en Deel havde været uretteligen ansat til Bankhæftelse, med mindre den Eier, der reklamerer Afgangen, fremsender til Banken det i sin Tid udfærdigede Actiebrev, for at samme kan, i Tilfælde af at hele Hæftelsen skulde bortfalde, tilintetgjøres, eller, saafremt kun en Deel af Hæftelsen skulde ophæves, forsynes med Paategning om, for hvilket Beløb samme fremdeles er gjeldende. Hvis der af en Feiltagelse blev udstædt Actiebreve for Hæftelser, der vare indbetalte for Eiendomme, der vare Lehn, Fidekommisser eller Beneficier, har Direktionen indstillet, at det maatte blive at afgjøre ved Domstolene, om Lehnet eller Fidekommisset kunde gjøre Krav paa noget nyt Actiebrev af Banken. Endeligen opkastedes nogle Spørgsmaale angaaende Suppleringsret af Hæftelseskapitaler til fulde 100 Rbd., idet det nemlig var gjort til Gjenstand for Undersøgelse, deels om denne Rettighed gjelder for andre, end Besiddere af Hæftelser, hvis Beløb er under 100 Rbd., og deels om den, der maatte indbetale Hæftelser, kunde reservere sig Rettighed til senere at supplere Beløbet. Da disse Spørgsmaale, fandtes tildeels af tvivlsom Natur, saa blev det vedtaget, i denne Anledning at nedsætte en Kommittee, bestaaende af 2de af Repræsentanterne, for i Forening med Direktionen eller hvem denne af dens Midte dertil maatte bemyndige, at tage bemeldte Spørgsmaal under Overveielse og meddele nærmere Betænkning. Til Medlemmer af Kommitteen valgtes med fleste Stemmer Kancellieraad Payngk og Kammerjunker Scavenius. J Andledning af Bankens stigende Diskontering af Vexler, havde Direktionen i Begyndelsen af September besluttet, at Man foruden at overholde det for et offentligt Jnstituts Disconteringer tidligere limitterede Beløb, kun vilde diskontere Vexler hver af de 2de ugentlige Disconto=Dage for 50 til 60,000, hvilke Reg lers Jagttagelse, da næsten alle disse Vexler diskonteres paa 3 Maaneder, maatte holde den hele diskonterede Sum paa et Beløb af 1,600,000 til 1,700,000 Rbd. Da der imidlertid i Løbet af Maaneden viste sig en betydelig Mangel paa rede Penge og Diskontoen overalt, navnlig i Hamborg, steeg, forhøiede Drektionen Diskontoen til 5 pCt. og havde den 2 Decbr. 1836 diskonteret til et Beløb af 1,829,302 Rbd., uden dog i ringeste Maade at have svækket Bankens Kraft til at holde Koursen stadig. En Kommittee, bestaaende af Prokurator Haagen, Professor David og Viinhandler H. P. Hansen, nedsattes til at afgive Betænkning i Anledning af den fra Finantserne fremsatte Paastand om, at de fra Bankinstitutet i Altona i Anledning af Seddelgielden indkomne Summer skulde komme til Afgang i det Beløb, som Finantserne ved Liqvidation i de kongelige Skatter skulde godtgjøre Besidderne af de 2/3 af Bankhæftelserne i Jorder og Tiender i Danmark. Forsamlingen antog eenstemmigen den i sin Tid nedsatte Kommittees Forslag om Oprettelsen af en Filialbank i Jylland, under Benævnelsen af det jydske Bankkontoir, med Tilføiende af Stedet, hvor den blev oprettet, samt om ved Oprettelsestiden at ansøge Hs. Majestæt og frit Vagthold for Bankbygningen. Et enkelt Medlem havde, hvad Stedet, angik, erklæret sig for Viborg, men Pluraliteten, og efter Voteringen selve Bestyrelsen, for Aarhuus. Ved dette Bankkontoir skulde ansættes en Kasserer, 1 Bogholder og 2 Budde, og Man antog at det var rigtigst, udtrykkeligen at andrage paa, at det ikke skulde udstrække sin Virksomhed til Modtagelse af Deposita og Foliers Aabning. Med Hensyn til direkte Laan i faste Eiendomme var det afden nedsatte Kommittee bleven antaget, at det saavel for de Laantagendes som for Bankens Tarv vilde være hensigtsmæssigt, at der erholdtes Kongelig Tilladelse til at bevilge deslige Laan med Fjerdingaars Opsigelse til Omslagsterminerne, naar der tillige kunde erholdes Bevilling til at indføre den Klausul i de udstædende Obligationer: at Pantet maatte kunne sælges uden Lovmaal og Dom, naar Kapital eller Rente udeblive. Ved Votering blev det af Pluraliteten vedtaget, at Bestyrelsen skulde indgaae med Forestilling saavel om allerhøieste Tilladelse til direkte Laan, som til bemyndigelse at maatte indføre den ovenmeldte Klausul i de udstædende Obligationer.