Københavns Adresseavis, 1768-11-16
Efterat den vittige Forfatter til dette nyttige Arbeyde, havde læst adskillige Skrifter og Koppernes Jndpodning, har han foretaget sig, at samle alle de Anmerkninger, som som han har gjort over den Maade, som fra Arrilds Tid af har været i Brug i Jndierne, hvortil han og af mange har været opmuntret i Henseende til den Nytte, det menneskelige Kiøn kunde have deraf. Hr. Holmell beskriver først Kopperne, saaledes som de paa adskillige Steder i de Bengalske Lande ere gængse, og føyer dertil nogle Anmerkninger, hvor ældgammel denne Sygdom er i JndostanSiden kommer han til Hovedsagen selv af Tractaten. Koppernes Jndpodning, siger han, skeer i Jndostan af en egen særskilt Braminisk Mission, som aarlig reyser fra Skolerne og Collegierne i Bindopbund, Eleabas, Banaras a. til de længst borteliggende Landskaber. Missionen deeler sig i smaa Flokke af 3 eller 4 Braminer, og hver Flok anstiller sin Reyse saaledes, at de kommer til det foresatte Sted nogle Uger før, end Sygdommen almindelig pleye, at yttre sig. J Bengala begynder de at lade sig see fra Begyndelsen af Februarii Maaned, endskiønt Operationen, opsettes endda til Martii Maaned; thi Missionairerne giver besynderlig Agt paa Luftens Temperatur og Smit tens Beskaffenhed. Jndvaanerne i Bengalen, som vide forud Tiden, naar Missionairerne skulle komme igien, forsømme ikke, nøye at lagttage den Diæt, som er dem foreskrevne, enten de venter at blive opererede eller ey. Præparationen bestaaer derudi, alleneste en Maaned at afholde sig fra Fisk, Melk og Ghee, (et Slags Smør, som er tillavet af Bøffel=Køers Melk). Forbudet at æde Fisk, har allene sin Hensigt til Mahomedaner og Portugiser, som i stor Mangfoldighed findes i disse Lande. Naar Braminerne begynder Jndpodningen, saa gaaer de Huus fra Huus og forretter Operationen uden for Døren, hvorved de nøye tager sig i Agt for at indpode alle dem, som de efter nøyagtig Undersøgning merker, at have feylet i den foreskrevne Præparation. Det er ikke usædvanligt, at høre den spørge Forældrene, hvor mange Kopper de ville at deres Børn skulle faae, et Spørsmaal, som vel synes at smage noget af Skryderie, men som stadfæstes af Udfaldet; thi sielden hænder det sig, at det slaaer feyl i Udregningen. De indpoder uden Forskiel paa alle Legemets Deele; men naar de maae selv vælge, saa anseer de den yderste Deel af Armen, imellem Haanden og Albnen, best for Mandkiønnet, og den Deel imellem Albuen og Axelen for Fruentimmer. Førend Braminen skrider til Operationen, er han omhyggelig, paa dette udvalgte Sted at giøre en Friction, som varer i 8 eller 10 Minutter. Han betiener sig dertil af et Stykke Tøy, som de meere formuende gemeenlig forærer Operateuren. Naar denne Guidning er skeet, tager han et lidet Jnstrument, hvormed han giør lette Jncisioner, saa at der allene lader sig nogle Blodsdraaber tilsyne, altsammen indtager ey større Rum end en Krondaler. Videre tager han en linnet Klud, dobbelt sammenviklet, som han har nøye gjemt i et Stykke Tøy, og samler derudaf lidet Bomuld, som er imprægneret af KoppeMassan. Denne Bomuld fugter han med to eller tre Draaber Vand, taget af Ganges, og binder dem løst paa Saaret. Efter 6 Timers Forløb maae denne Forbindelse, borttages, men Bomulden bliver paaliggende, indtil den affalder af sig selv. Jblant, førend han paalegger Bom ulden eller Linskavet, lader han en Draabe af Koppe=Mas san falde paa Saaret; men fra det han begynder med Gnidningen, og indtil han har slaget den sidste Kunde af Ban dagen, opremser han bestandig nogle Passager af en hellig Bog, kaldet Aughtorrah bhade, det er: Hedningenes Skrift. Et Verk, som Braminerne siger at være over 3365 Aar gammelt. Disse Stykker udgjøre en Deel af den Dyrkelse, som Bogen foreskriver for en Gudinde, som raader over Bylder, hvilken af dem paalaldes ved Kopper, Meslinger og andre exanthematiske Sygdomme. Under hele Ceremonien er Braminen gandske alvorlig. Bom ulden, som bruges, hvilken forvares gandske vel indsvøbt, er et Aar forud dyppet i Materien af Kopper paa nogen, der da er bleven indpodet; thi de forretter aldrig Jndvodningen med friskere Materie, ey heller af naturelle Kopper, i hvor godartige de end ere. Naar han har forrettet Jndpodningen, foreskriver han, hvorledes den Jndpodede bør leve, hvilket nøye iagttages. Han forbyder end videre Fisk, Melk og Ghee i en Maaned fra Operations=Dagen. Den anden Dag om Morgenen, slaaes 4re Potter koldt Vandi et Kar, og gydes over Hovedet og heele Kroppen paa den Jndpodede. Det samme skeer siden hver Dag, indtil Feberen kommer til Syne, hvilket gemeenlig skeer den flette Dag efter Jndpodningen, da der opholdes med Douchensom atter begyndes, naar Udslettet har viist sig, det er paa den tredie Feberdag, hvorefter dermed fortfares, indtil Kopperne ere tørrede og Skorpen falden af. Ved den Tid, naar Kopperne begynder at skifte Farve, tilholdes de Syge at aabne dem med en skarp Torne=Pig, og saa længe Materien er flydende, forbydes de udtrykkelig at holde sig inde men paastaaes, at de bør være ude i Luften, i hvorledes Veyrliget end er. Den eneste Barmhiertighed, som dem vederfares, er, at de maae ligge paa en Madrasse uden for Huusets Dør, medens Feberen vedvarer; men gemeenlig er Feberen saa ringe, at denne Lindring sielden behøves. Diæten og Levemaaden bestaaer derudi, at bruge forfriskende Føde, saadan, som Climatet og Aarstiden medfører, saasom Plantago, Vandmeloner, Riis og deslige Drikke, egentlig Suppe af Riis og andre Gryn. Naar al fornøden, Underretning er given, paalegges den Jndpodede en Porgah, et Slags Offer, saasom Løfte til Hielpegudinden, og Operateuren faaer sin Betaling, som for en gemeen Mand beløber sig omtrent til 24 s. Naar han er klar i et Huus, gaaer han til et andet igiennem hele Staden, og indpoder, undertiden 10 Personer i et og samme Huus. Saarene eller de smaa Scarificationer, begynder gemeenlig at flyde en Dag, førend Kopperne slaaer ud, og denne Renseelse, varer endda iblant indtil Kopperne fuldkommen tørres. Saarene ere ofte omgivne med nogle Kopper, og naar dette Symptome tilligemed Saarenes Flydning viser sig, holdes den Syge aldeles frie for at faae Kopperne igien, om han end ikke skulde have havt det ringeste Udslet paa den øvrige Krop, og er han ligesaa fornøyet dermed, som om han havde været fuld af Kopper fra Hoved til Fødder. Naar denne Opvartning er bleven nøye iverksat, findes ikke Exempel, at der har været en eneste af 1000, som har faaet Kopper og ey gaaet dem igiennem. Antor siger, at af den store Mængde, han har seet, har det sielden hændtes, at Koppernes Antal har været mindre end 50 eller større end 200, og som denne Methode er med lige Fremgang bleven brugt i Østerlandene fra Arilds Tider af, saa sluttes deraf, at den grunder sig paa en god Theorie og sikker Erfarenhed. Forfatteren, indtagen af Fordom imod den kølende Diæt og den Syges Ophold i frie Luft, har syntes, at Braminerne dreve dette Principium til Overdaadighed og Misbrug; men nogle Aars Erfarenhed har fuldkommen overtydet ham om Nytten af deres Metode, og han recommenderer den med den Modification, som udfordres i Henseende til Forskiellen af Clima og Temperamment.