Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-02-28
Den saa længe forfulgte Exminister Cruz blev løsladt af sin Arrest og erklæret for uskyldig; Zen erholdt Forsædet i Ministerraadet og bestræbte sig nu for at befæste det moderate System ved at afskedige de ubændige Frievillige, organisere en regulair Landmagt og indskrænke Geistlighedens overveiende Jndflydelse, som, da ved den yderlige Pengenød alle Forsøg paa at giøre Laan mislykkedes, formedelst Vægringen forat erkiende de af de Cortes optagne Laan, skulde understøtte Statskassen af dens rige Besiddelser. Men nu giorde de Carlistes Partie et aabenbart Oprør, som dog heldigviis mislykkedes; Den 16de August forlod den berygtede Bessieres, som havde tient alle Partier, Madrid for at sætte sig i Spidsen for de Carlistas; men Gen. d'Espagne brød op imod ham den 25de August, tog ham tilFange og lod ham den 26de henrette med 7 af sine fornemste Tilhængere. Paa samme Tid blev der opdaget en Sammenrottelse i Sevilla, som gik ud paa at myrde hele Generalstaben. Følgerne af disse til Lykke undertrykkede Bevægelser, vare vel, at det moderate Partie vandt Seier, og at mange Exalterede, hvoriblandt Trappisten, bleve arresterede, men Seieren forblev dog ufuldkommen; thi Erkebiskop Cruz af Tarragona og Victor Saez bleve ikke arresterede; de Frievillige vovede endog paa at angribe Fortet Tortosa, som dog mislykkedes og den exalterede Minister Calomard forblev i Ministeriet. Nu blev der gjort Forsøg paa at oprette en administrerende Regierings=Junta under Castanus som Præsident, hvormed dog det høie Raad af Castilien var meget utilfreds, fordi det derved blev frataget en Deel af sine Forretninger. Beroeligende Circulairer bleve udstædte, og især blev Geistligheden, opfordret til at præke Fred og at afholde sig fra Forfølgelser. - Jmidlertid kunde dog Regieringen endnu ikke finde sig i den Tanke, at dens rige Colonier i den nye Verden vare uerstatteligt forlorne, tog Englands og Nordamerikas Erkiendelse af deres Uafhængighed meget ilde op, udstædte meget heftige Proklamationer imod dem, og vedblev (uagtet den yderste Pengemangel, Troppernes Desorganisation og Ulyst, selv efter Slaget ved Apacucho, som tilintetgjorde den sidste Levning af dens Magt i Pern, og imedens de Columbiske Capere blokerede alle Spanske Kyster og især det saa dybt sunkne Cadix) at tænke paa Expeditioner, som dog kun meget lidet opfyldte deres Hensigt. Soldaterne bleve med List og Vold bragte ombord paa Transportskibe, hvoriblandt et Regiment, der var udcommanderet til at bade sig, da Soldaterne vare afklædte; derfor var ogsaa Desertionen saa stor, at det halve Regiment Princessa forlod sine Faner. Endelig gik dog denne Expedition, hvoraf Spanien ikke kunde vente sig meget, under Seil til Havanna for at undsætte Castellet San Juan de Ulloa. Saaledes forblev Spanien døv mod Cannings kraftfulde Note af 25de Marts 1825, mod Frankeriges velmeenende Raad, mod dets og Frankeriges Exempel og selv mod den pavelige Run tius Erklæring: at Paven ikke kunde være længere ligegyldig ved Biskoppernes Fraværelse fra Amerika, og at den Spanske Regiering maatte bringe Colonierne tilbage til deres Pligt eller tage andre Forholdsregler. Zeg blev styrtet, fordi han havde tilraadet Erkiendelsen af Mexikos Uafhængighed og i hans Sted blev Hertugen af Jnfantade udnævnet til Principalminister. Desuagte: forefaldt ingen vigtig Forandring siden Zeas Afskedigelse (dog blev den consultative Junta ophævet og et nyt Statsraad indsat. Denne Minister, som vedblev at modtage Beviser paa de udenlandske Ministres Agtelse, blev udvalgt til Spansk Gesandt i Sachsen, (og derpaa i Rusland.) Et Dekret, hvorved Kongen tilstaaer Jnsurgenterne i Amerika Amnestie, er af den Aarsag mærkværdigt, fordi deri vises hen til et Dekret af de Cortes. Det blev besluttet aldeles at ophæve Jnqvisitionen, imod hvilken selv den pavelige Nuntius havde erklæret sig, og siden Hertugen af Jnfantados Tiltrædelse blev det antaget, at de Frivillige skulle efterhaanden afskediges, Geistlighedens Skatter forhøies fra 10 til 30 Millioner Realer, og denne formaaes til at overtage en Deel af National Gielden. Den consultative Junta vedblev saalænge den existerede at føre et meget frit Sprog, at forlange en almindelig Amnestie og en Ende paa Purifications=Systemet; Erkebiskovpen af Mexico yttrede endog, at Spanien gik ved det nærværende System saa aldeles til Grunde, at det vil tilsidst svinde bort af Nationernes Række, dog bleve de fleste af denne Juntasdedlemmer optagne i det nye Statsraad. (General Castannos, som syv Gange tilforn har været Medlem af Statsraadet, skal spøgende have sagt: at han ved denne Leilighed havde gjort Regning paa ikke at blive forglemt. Uroelighederne vare ved i Provinserne hvorfor de 30000 Mand Franske Troppers forlængede Ophold i Spanien er en Nødvendighed og Velgierning, i hvor misfornøiede de Ultras end ere dermed.