Jyske Efterretninger, 1817-08-20
Fædrelandet. Kiel, den 12 August. Den 11 August, om Eftermiddagen Kl. 4, reiste Deres Majestæter Kongen og Dronningen med Deres Kongelige Høiheder Kronprindsessen og Prindsesse Wilhelmine fra Louisenlund, og ankom Kl. 8 1/2 slet til Kiel. Omtrent 1/2 Miil fra Byen modtobes Herskabet af den commanderende General i Hertugdømmene, de civile Authoriteter og Studenterne, der havde formeret et Korps til Hest, som var smagfuld munderret, hvilke alle ledsagede Deres Majestæter til Hotellet Stadt Hamborg, hvor i Allerhøistsamme behagede, at tage Deres Qvarteer. Byen var paa det smagfuldeste illumineret, adskillige Decorationer prydede samme, og især udmærkede sig Holsteens Broen og de ved samme illuminerede Skibe. Om Aftenen Kl. 10 slet bragte Schützen Gilden (Skydeselskabet) Deres Majestæter og Kongelige Høiheder et høitideligt Hoch ved hvilken Leilighed en Deputation af samme overrakte Deres Majestæter et Carmen, og udtrykte den almindelige Glæde over Deres Majestæters Nærværelse, som ogsaa overalt var umiskiendelig. Den 12te August behagede det Hs. Majestæt om Morgenen Kl. 8 slet at lade Sig presentere det Holsteenske Jægercorps, hvorefter Allerhøistsamme tog den Botaniske Have, Brand-Anstalterne, Seminariet, Fødsels Anstalten, den lærde Skole og Borgerskolen i Allerhøieste Øiesyn, og bevidnede Allerhøist, sammes Tilfredshed. Endvidere behagede det Hs. Majestæt i Selskab med Hs. Kongl. Høihed Kronprindsessen at besee Museummet, Professor Plats physicalske Apparat, samt Slottet, og at spadsere i Slotshaven. Kl. 12 1/2 gav Hs. Majestæt Audienz, som vedvarede til Kl. 2, hvorCouren for Noblessen og Byens Honoratiores begyndte. Kl. 3 gik Deres Majestæter til Tafsels, hvortil der var tilsagt 120 Personer af Noblessen og Byens Honoratiores med deres Damer. Om Eftermiddagen Kl. 6 slet kjørte Herskabet. til Dusternbrock, og drak Thee i Pavillonen; her var endeel Pigebørn forsamlede, som bekrandsede Hs. Kongl. Høihed Prindsesse Wilhelmine, og overrakte Høistsamme en Sang, som tolkede Deres Glædes og Kiærligheds Følelser. En stor Deel af Adelen og Embedsmænd havde ogsaa e indfundet sig der. Henimod Kl. 8 kjørte Herskai bet tilbage til Kiel, og uagtet det vedholdende er regnede, bleve Allerhøistsamme dog overalt hil fede med Glædes Yttringer og Hurra Raab. Kl. 9 behagede Deres Majestæter og Kongelige Høitider, at tage den meget smukke Jllumination i Øiesyn. Kl. 10 slet bragte Studenterne Herskaberne et høitideligt Hoch, og en Deputation tolkede i en kort og smuk Tale for Deres Majestæter Samfundet Glædes-Følelser, hvorefter de samtlige fang et til denne Høitidelighed forfattet Digt. Forordning, hvorved nogle nøiere Bestemmelser tilføies Forordningen af 29 October 1794, angaaende Hegn og Fred for Jorden i Danmark. Vi Frederik den Siette, af Guds Naade Konge til Danmark, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Storma ren, Ditmarsken, Lauenborg og Oldenborg, Giøre vitterlig: Fra adskillige Egne i Landet er ført Klage over, at nogle Jordbrugere, saasnart de selv have indhøstet, endog uden samtlige Vedkommendes Minde optage Hegn og lade deres Kreature gaae løse langt ud paa Efteraaret, ligesom og langt ind i Foraaret, efter at Andre have begyndt at behandle deres Jorder til Sæd. hvilken, imod Forordningen af 29de October 1794, og især dens S. 2, 18, 19 og 30, stridende Uskik lægger betydelige hindringer i Veien. for et godt Agerbrug. J Betragtninger heraf, og da ovenmeldte Forordning desuden i nogle andre Poster er anseet at kunne behøve forandrede: Bestemmelser, have Vi allernaadigst fundet forgodt at forordne, som følger, for Vort Rige, Danmark: 1) Enhver skal fremdeles være pliglig til at holde sine Kreature, til alle Aarets Tider, paa sit eget, og Enhver til alle Aarets Tider være berettiget til at optage anden Mands Kreature naar og saa ofte de findes paa hans besaaede, eller ubesaaede Jorder, samt til, foruden den af Kreaturet forvoldte Skades fulde Erstatning, saavelsom Foderløn, med videre, efter Forordningen af 29de October 1794. F. 33, af sammes Eier at oppebære Jndløsnings= eller Optagelsespenge saaledes, som disse i nærværende Forordning bestemmes. 2) De i Forordningen af 29de October 1794, 5. 32, fastsatte Optagelsespenge blive for Eftertiden i Almindelighed, uden Hensyn til, om Optagerens Jorder ere befaaede eller ubesaaede indhegnede eller uindhegnede, bestemte saaledes: a) for et uringet Sviin, en Soe med sine Grise tilsammen, en Tyr eller en Geed 4 Rigsbankdaler Sølvværdie; b) for et ringet Sviin, en Griis, en fuldvoxen Koe eller Stud, eller en Hest 3 Rigsbankdaler Sølvværdie; c. for et Faar eller et Lam 1 Rigsbankdaler Sølvværdie; d) for en Kalv eller et Fol 48 Rigsbankskilling Sølvværdie; e) for en Gaas, en And eller en Høne 12 Rigsbankskilling Sølvværdie. J Henseende til Mulcter og Optagelsespenge for løsgaaende Hingster og Vædere, med videre, forbliver det ved Forordningerne af 8de September 1812 og 24de September 1813. 3, Kunne Sviin ikke optages, bør den, paa hvis Jord de findes, være berettiget til paa hvad Maade han bedst veed og kan, at bortskaffe dem, og Svinenes Eier ikke være berettiget til nogen. Erstatning, om de derved komme til Skade eller endog omkomme. Dog bør i saa Fald det dræbte eller lemlæstede Sviin tilbagegives sammes Eier, og Optagelsespenge bortfalde. 4) For den Skade, som ved Ufred, eller paa hvilkensomhelst Maade, foraarsages paa anden Mands Hegn, tilkommer Hegnets Eier dobbelt Skades-Erstatning. 5) Naar nogen ved Udsaaning eller Plantning opelsker Skov, eller dyrker saadanne Planter eller Væxter, som ere ualmindelige i Egnen, saa at de i Forordningen af 29de October 1794 anordnede Synsmænd med Grund kunne antages ikke at være i Stand til rigtigen at be domme den ham ved Ufred tilføiede Skade, skal han, hvis han finder sig brøstholden ved den af disse fastsatte Skades-Erstatning, være berettiget til, i Stedet for at gaae frem efter Forordningen af 29de October 1794, §. 17, paa lovlig Maade at æske et dobbelt Antal af uvillige og kyndige Landmænd af Omegnen ved Retten udmeldt at vurdere Skaden, ved hvis Bestemmelse det da skal forblive. Denne Forretnings Bekostning udredes af den som har voldet Ufred, i Tilfælde, at den Skadelite tillægges større Erhattning, end ved det første Syn var fastsat, men modsat Fald af den, som har æsket Forretninhen. 6) Fra den efter Forordningen af 29de October 1794, §. 2, enhver Jordbruger paaliggende Forpligtelse at tage halv Hegn med sin Naboe, naar denne forlanger det, skal ikkun Undtagelse finde Sted i det Tilfælde, at den Forlod, hvis Bruger skulde deeltage i det af Naboen forlangte Hegn, har en saa uforholdsmæssig Længde imod dens Brede, eller i Almindelighed en saa ufordeelagtig Figur, at mere, end 1/3 Deel af dens Jndhold, vilde gaae bort til Hegn og Grøft, om den skulde hegnes rundt. Dog medfører saadan Fritagelse for Hegnspligmen ingenlunde Fritagelse for Pligten at holde sine Kreature paa sit eget, hvor Loddens Bruger, altsaa maae holde i Huus, eller, om han vil have dem paa Marken, da enten at tøire eller vogte dem. Ei heller fritager det for Hegnspligten, om nogen efter denne Forordnings Bekiendtgiørelse. uden høiste Nøvendighed, ved Udskiftning eller Udstykning lader sig nogen Lod udlægge af en saa ufordeelagtig Dannelse, at den ikke uden uforholdsmæssig Jordspilde kan indhegnes. De Tvistigheder, som herom maatte opkomme, blive af Landvæsens-Commissionen, og, om sammes Eragtning af nogen Vedkommende paaankes, af Rentekammeret at paakiende. 7) J øvrigt forbliver det ved Forordningen af 29 October 1794, forsaavidt samme ikke ved denne Forordning eller ved Placaten af 13 September 1806 ere nøiere bestemt eller forandret. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Gilvet paa Vort Slot Frederiksberg, den 9de Juli 1817. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.