Berlingske Tidende, 1761-05-22
Den 15de Mai haver Hs. Kongel. Majest. allernaadigst udgivet en Forordning angaaende Landvæsenet i Danmark, dets ydermeere Forbedring ved Fælledskabet. at ophæve og hindre, hvorved giøres vitterligt, at som den af adskillige Jordegods Eyere udi Riget Danmark paa nogen Tiid begyndte Maade, at sælge deres BønderGods, Bye eller Gaard viis fra Herre-Gaarden, og denne, enten for sig selv allerne, eller dog ikkun med nogle faa Bønder=Gaarde, at afhænde, vel kan sigte til at faae samme desto høyere udbragt; men det derimod befindes, at saadan egen Fordeel for een eller anden Sælgere ville, om slig Misbrug ikke blev afskaffeed, virkelig blive mange andre til betydelig Skade, da Felledskabet, som enhver Landmand, formedelst dets mange Uleyligheder, maa ønske at vorde ophævet, langt meere end nogen Tiid tilforn derved forøges; hvilket er gandske stridig imod Hs. Majestæts allernaadigste Øyemærke ved de om dets Afskaffelse allerede gjorde Anordninger; Ligesom det og derforuden fornemmes, at de vedkommende Lods-Eyere paa mange Stæder, til samme allerunderdanigst at efterleve, ikke hidindtil have viist den Føyelighed imod hverandre, som de, for Fælleds Gavn og Nytte, billigen burde, men derimod Tiid efter anden, saavel til det Danske Cancellie, som og til den, angaaende LandVæsenets Forbedring, allernaadigst anordnede Commission indgivet adskillige Besværinger, hvilke, efter Parternes ulige Andragende, ey lettelig der, uden i Amtet først at være bleven undersøgt, kan afgiøres: Saa haver Hs. Majest. allernaadigst funden for got, derom end videre, herved at anordne og befale: 1) At ey nogen Herre-Gaard efterdags ved Kiøb eller Sal, Mage=Skifte, Arv, Gave eller andre Tilfælde maa skilles fra dens Bønder Gods, og Godset, i sig selv ikke heller udi fleere Eyeres Hænder saaledes adspredes, at Fælledskab deraf foraarsages. Understaar sig nogen herimod at handle, maa de vente, efter Beskafsenheden, enten med ommeldte Eiendommes Forbrydelse, eller med anden vilkaarlig Straf at vorde anseet. 2) At de vedkommende Lods Eyere, hvis Gods og Jorder endnu ligge i Fælleskab, hvilket Hs. Majest. gierne havde seet ved deres egen Fliid og Mellemhandling, at kunde allerede i Mindelighed været ophævet, men er, formedelst adskillige Jndvendinger, ikke skeet, skal efterdags uden nogen Veg ring, være forbunden til, at see samme saaledes afskaffet, at een eller fleere faa Garder, som foraarsage Fælleskabet i een Bye, blive til een af dens største Lods=Eyere, ved MageSkifte, eller for saavidt dette ikke maatte være mueligt, da imod andet fuldkommen Vederlag afstaaet, hvorom Hans Majest., udi det øvrige refererer sig til de forhen derom Allernaadigst udgangne Forordningers Jndhold, med dette Tillæg, at, i fald Parterne ikke om den i saa Maade behøvende Forandring i Mindelighed kunde foreenes, da, i Henseende det vel ikke overalt bliver at forebygge, at jo een af dem ved Mageskifte, formedelst Godsernes ulige Beskaffenhed, kunde finde større Fordeel end den anden, om han ey derfor fik Erstatning i reede Penge eller hvorledes saadant best og beqvemligst paa begge Sider skee kan: Saa have de, i slig Tilfælde, at melde sig hos Stedets Amtmand, som herved Allernaadigst anbefales, ufortøvet at lade de Tvende udi Landvæsenet kyndige Mænd, hvilke dertil i hvert Amt vorder beskikkede, nøye overveie enhvers Fundamenter, samt Aastæderne i hans Nærværelse, hvor det behøves, eftersee, for derpaa upartisk at forklare, hvorledes, efter deres beste Skiønsomhed og Samvittigheds Regler, de formeene, at Fælledskabet best var at ophæve, og det paa mueligste og billigste Maade kunde og burde fastsættes, imod hvad Vederlag, formedelst Mageskifte, eller udi reede Penge, saavidt det første ikke var giørligt, Parterne efter all Billighed kunde paalægges den behøvende Forening. Hvilken Forretning Amtmanden derefter, tilligemed sin Betænkning derover, haver til Landvæsenets Commissions nærmere Overlæg og Undersøgning, samt Hs. Majestæts derpaa følgende Allernaadigste Approbation at indsende. 3) J steden for det, i Følge af den om Jagten Allernaadigst udgivne Forordning af 18de April. 1732 har været en Lods Eyere tilladt, at jage paa Fællig, naar han i Byen eyede fire Tønder Hartkorn, hvilket ved den seenere Allernaadigste Forordning om Landvæsenets Forbedring, er forandret til ti Tønder, finder Hs. Majest. det end ydermeere tienligere, til Fælledskabets desto snarrere Afskaffelse, herved at fastsætte saadant Hartkorn til tyve Tønder, saaledes, at, hvor udi een eller anden Bye, ingen Lods=Eyere findes, som der eye tyve Tønder Hartkorn nye Matricul, tillader Hans Majest. allernaadigst, at den største og til Jagt=Rettighed privilegerede Lods=Eyere, i slig Tilfælde allerne maa jage. I Dag er Mariagen fuldbyrdet imellem Hr. Kammerherre og Jægermester Christian Frederich von Gramm og Comtesse Friderica Lovisa af Reventlau.