Viborger Samler, 1843-10-12
Kongeriget Grækenland. Engelske Journaler levere fra Athen (17de Septbr.) yderligere Oplysninger om Revolution i denne Bye. Enhver, Kongen undtagen, synes at have erkjendt den forestaaende Crisis, og næsten alle Mænd af Betydenhed vare indviede i den paa den meest systematiske Maade forberedede Plan til Opstanden, der først skulde udbryde den 17de Septbr. (Samme Dag var paa Børsen i Frankfurt am Main Efterretningen omden udbrudte Opstand udbredt, hvoraf man vel kan slutte at Ophavsmændene til Opstanden have meddeelt deres Venner i Udlandet nøiagtig Underretning om deres Forehavende.) Den for sine Grusomheder afskyede Trinos meddeelte imidlertid flere Oplysninger om den paatænkte Opstand, hvilken Omstændighed maaskee har paaskyndt Udbrudet. Tinos, som allerede den 14de saae, at Alt var beredt til Opstand, fandt et Tilflugtsted i det kgl. Palads, som kort derefter blev omringet af Garnisonen og Folket, efterat en lille Hob Gendarmer var dreven tilbage. med Tabet af 1 Død og 1 Saaret. Nu forlangte man af Kongen, at han skulde bevilge en Constitution, og desaarsag sammenkalde en Nationalforsamling, hvortil han dog først beqvemmede sig, da man betydede ham, at Artilleriet vilde i Vægringstilfælde aabne Jlden imod det kgl. Palads. Den 15de, tidligt om Morgenen, indfandt de tre garanterende Magters Gesandter sig ved Paladset for at erkyndige sig om Kongens Tilstand, men forlode snart Paladset, da Oberst Kalergi forsikkrede dem, at der ikke skulde krummes et Haar paa Kongens Hoved. Kl. 10, om Formiddagen indfandt hele det diplomatiske Corps sig atter ved Paladset, men det blev ikke indladt, fordi Kongen dengang allerede forhandlede med Statsraadet. Ved denne Leilighed kom det til en skarp Ordstrid imellem Kalergi og den hverken af Folket eller af sine Colleger, afholdte preussiske Gesandt Brassier de St. Simon. Da Sidstnævnte paa en haansk Maade tiltalte Commandanten, erklærede denne, at han (Gesandten), som i den senere Tid havde indfundet sig i Senatet oftere, end fornodent var, gjorde bedst i at bortfjerne sig. Jøvrigt synes det, at de øvrige Gesandter kun havde indfundet sig for ikke at bortgive Noget af deres Ret. Endnu den 16de holdt Tzinos sig skjult i Paladset; dog maatte Kongen omsider samtykke i hans Forviisning til en af Øerne i det ægeiske Hav, da Ministrene erklærede ikke at kunne indestaae for Følgerne af længere at skjule en saadan Mand. Tzinos har imidlertid erholdt en Vagt, der skal beskytte ham imod Folkets Raserie. Saavel Garnisonen som Tropperne lagde under Opstanden Rolighed og Besindighed for Dagen. Det synes, at Grækerne ere særdeles tilfredse med Englands Forhold med Hensyn til deres Anliggender. En Deputation har tolket General Church denne Tilfredshed. Den engelske Gesandt, Sir Edmond Lyons, roses isærdeleshed, fordi han under ingen Omstændigheder har søgt at gjøre Englands Jndflydelse gieldende paa Grækenlands indre Anliggender, men kun havt Grækenlands sande Jnteresse for Øiet. Efter flere fra Malta til London ankomne Breve af 24de Septbr. frygter man i Athen for at de græske Anliggender dog endnu tør antage en alvorlig Vending, og Kong Otto vorde nødsaget til at resignere. Man mener at den engelske Admiral i Middelhavet vil med sin Escadre, der for Tiden kun bestaaer af 2 Linieskibe og 1 Dampskib, begive sig til Athen.