Viborger Samler, 1842-01-29
For de Mange, der interessere sig for Hr. Lehmanns Sag, uden at have kunne overvære Proceduren for Høiesteret, vil det være en kjær Efterretning, at den udmærkede Defensionstale vil udkomme i Trykken og forhaabentligen om kort Tid være i Publicums Hænder. (Rd. A.)"Figaros" Nytaarsfest i Mandags Aftes havde et talrigere Besøg end nogen af de foregaaende Aftener. Denne smagfuldt arrangerede Forlystelse er nu endt, og Hr. Carstensen maa i den almindelige Tilfredshed, hvormed den er bleven optagen, finde den meest smigrende Løn for sine Anstrengelser for, ved ikke at spare nogen Udgift, at arrangere Alt saa smukt som muligt. (B. T.)J tvende No. af "Fædrelandet har Hr. F. Schiern leveret en critisk Anmeldelse af Dr. Paludan Müllers Bemærkninger og Ove Høegh Guldberg som Statsmand." Med Hensyn til Guldbergs Manuskripter, hvilke upaatvivleligen maatte kaste meget Lys over Standpuncterne i Sagen, men som jo efter Familiens Vidnesbyrd ligge i Graven under den Dødes Hoved, siger Hr. Schjern om nogle af dem i en Note: "J Øst's Archiv for Psychologie, Historie, Literatur og Kunst, Kjøbenhavn 1824, 11, 182, læses følgende Notits: "Guldberg boede dengang hos Udgiverens Morfader, afgangne Stadshauptmand Jürgensen, paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Badstuestræde. – Flere Gange ud paa Aftenen, nogen Tid for den 17de Januar, blev med et vist Signal ringet paa Huusklokken, Guldberg gik da ud, steg i en Kareth, som almindeligen holdt henimod Helliggeistes Kirke (Petersens Kloster ligger ligefor), og med de i Karethen værende Personer raadsloges kjørende omkring i Gaderne. Revolutionsnatten gik Fru Guldberg i den største Ængstelighed og ventede paa nogle af hendes Mand angivne Tegn, som skulde tilkjendegive hende et heldigt eller uheldigt Udfald af Foretagendet. Et af Signalerne var, naar hun paa visse Tider saae en eller flere Trop Ryttere komme forbi. J et af Geheimeraaden betegnet Tilfælde skulde hun flux brænde en Deel af hans Papirer."J Kbhavnsposten proponerer en N. v. S. det danske Militair at give Slip paa Tillægget von." "J en Stund siger han – som den nærværende, da vor lille Hær staaer og venter paa at lade sig decimere, halvere eller brøkere – hvordan det nu end bliver, skulde den da ikke være rede til endnu een lille Opoffrelse, og derved er alene hielpe paa Finantserne, men ogsaa paa Danske den; skulde den nemlig ikke ville give Slip paa tre smaae Bogstaver; jeg mener det tydske von? Søetaten har dog hidindtil ret godt kunne hielpe sig foruden dette Prædicat; skulde Landetaten da ikke ogsaa kunne det? Jeg kjender dog Mangen, der heller end gjerne giver sit lille von til Priis. Vi have dog," hørte jeg forgangen, hverken Glæde eller Gavn deraf. Prætorianere ere vi dog ikke; det Slags Folk ere jo og, som vel er, ganske af Moden. Privilegier skjænker det os eiheller. Kan jeg Lars von Larsen vel opvise, hvor Grevskabet, Baroniet, Herskabet "Larsen" egentlig er beliggende." Og nu jeg den ulykkelige Forfatter til dette Forslag – jeg Napoleon von Smorumnedre, hvor megen Ulempe har jeg dog af mit pokkers von, hvor gjerne expedeerte jeg det derfor - i Selskab med alle mine Kammeraters Vonner – til de Fyrstendømmer, quusi Hertugdømmer og andre Dømmer, der ligge med eller uden Grændsestensønden for Koldingaa og Fyen, hvor de saa pænt, saa sigfred-von-lindenbergsk, kunde fare i Hof= og Landraader, Fuld- og Halvblodsheste, Racehunde &c.""Dannevirkes kjøbenhavnske Correspondent mener, at man just ikke kan fortænke Dhrr. Lieutenanter i, at de ikke ere meget oplagte til at dandse.