Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-05-07
Under det mindeværdige Slag ved Grochow den 19de Februar rykkede det første polske Fodjægerregimentsførste Bataillon frem mod Fjenden, for at drive ham udaf hans Stilling. Tre fjendtlige Kolonner stode ubevægelige. Den polske Bataillon marscherede i Dobbeltskridt, for at angribe Russerne med Bajonetten, som de sædvanligt ikke udholdt. For endnu mere at anspore hele Bataillonens Mod, stillede sig den tappre Capt. BobinskiSpidsen, og styrtede under Raabet: "Fremad, Brødre, Efter mig!" ind i de russiske Rækker og nedlagte med egen Haand nogle og tyve Fjender, hvorpaa hele Kolon nen sprængtes fra hinanden. Bemeldte Capitain, udmattet og forkjølet, maatte paa sine Kammeraters indstændige Anmodning lade sig kjøre ind til Warschau for at gjenvinde sit Helbred. En anden Capitain, som ikke vidste noget om Bobinskis Fraværelse, spurgte en Dag Soldaterne: "Hvor er Jeres Capitain - Han ligger syg i Warschau," svarte de, med inderlig Bedrøvelse "Hvem skal anføre Jer i Morgen?" - "Oho raab te de: Lad kun Russerne gjøre et eneste Skud, saa kommer vor Capitain igjen." Og det skete virkelig. Den 25de Februar forglemte den tappre Capitain at han endnu ikke var frisk, og inte, saasnart han hørte Kanonskuddene, tilbage til sit Compagnie, der hilste ham med Jubelraab. For at bevise, hvorledes en despotisk Regjering kan nedtrykke et Folk til dyrisk Sløvhed, fortæller Bladet "chode la Pologne" følgende Træk, for hvis Sandhed det indestaaer: "Tre russiske Soldater bleve fangne af nogle polske Jægere. En polsk Officeer gav Enaf Russerne nogle Spørgsmaal, hvorved følgende Samtale opstod. Polakken. Hvorfra er Du - Russen. Fra Kasan. - P. Hvorfor er Du kommen saa langt fra, for at slaaes mod os - R. Fordi Keiseren har befalet det. - P. Men veed Du ikke at vi Polakker fægte for vor Frihed, hører Du, for vor Frihed. Hvorfor søger J ikke at blive frie ligesom Vi. - R. Keiseren har ikke befalet os, at gjøre en Revolution, naar han havde befalet det, saa havde vi maaskee ogsaa gjort det. - P. Hvilket Fæ! Er Du sulten, - R. Oja! J to Dags have vi ingen Ration faaet. – P. Og naar jeg nu ga Dig dygtig at spise og drikke, vilde Du saa fyre paa de Skurke der, (Han pegede paa de i Skuddistance opstilte Russer.) - R. Aa ja. - Derpaa gav den polske Officeer ham dygtig Brød og Brændeviin, og da Russen, havde gjort ordentlig Beskeed, rækkede han ham et Gevær og sagde: Fyr nu. - Russen tøvede ikke et Øieblik, men skjød tre Gange paa sine Landsmænd, hvorved han, efter Sædvane, sigtede saa godt som muligt. Ogsaa det 1ste Regiment Kalischer Frivillige, der bestaaer af lutter Borgere, fortjener et Blad i den polske Historie. Ved Landsbyen Czernow har det tappert slaae des med Russerne, og gjort en heel Bataillon paa 600 Md. til Fange, samt erobret en heel Deel med Kostbarheder belæssede Eqvipager, tilhørende høie Officerer, Ved samme Bataillon fandtes et stort Sølv Mariabillede Ved det Gilde som Skrinezki Aftenen førent Slaget sidste Skjertorsdag havde gjort for sine Stabsofficerer, vare disse just ved at drikke det sidste Glas, da istemmede Verten med gjennemtrængende Stemme af Schillers Dragonervise. "Velan, Kammerater, tilhest, tilhest, Mod Geismar og Rosen at drage." Længere kom han ikke, thi strax vare alle Mand i fuld Fart, og det varede da heller ikke mange Klokketimer, før den sølle Geismar maatte rende i bare Skjorte til Skovene. Rosen, som siden gjorde Modstand, havde det Uheld, at hans Korps, som før var 24,000 Mand, smeltede sammen til 4000. Disse Polakkernes Helte, gjerninger have saaledes sat Skræk i Russerne, at de paa intet Sted holde Stand, og selv ved Synet af en enkelt polsk Mand løber en heel Flok Russer. En polst Lieutenant, med 25 Dragoner stødte paa 500 Md. russisk regulairt Kavallerie. Han angreb dem, sprængte deres Linier, nedhuggede en meget talrig Mængde, og bragte 40 Fanger tilbage med sig. (Aalb. Av.)