Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-05-19
gelser. Blandinger. Odense. Frankerig. Da Pairsrettens sidste Møde den 9d. sluttedes, havde Man først faaet 68 Sider oplæste af Anklageakten, som er 519 Sider stor. Den inddeler de Anklagede i 3 Klasser. Den Første bestaar af 101 Personer, der ere beskyldte for et Forsøg paa at styrte Regjeringen og vække Borgerkrig; til denne høre de mindst bekjendte af de Sammensvorne navnligen Lyoneserne, af hvilke Mange ikke ere grebne. Til den anden Klasse, 17 i Tallet, hvoriblandt Cavaignae, Mar rast, Lebon, de Ludre o. s. v., høre Saadanne, som have ophidset ved Skrifter. Til den Tredie høre de, som have fremmet, eller hælet med Komplottet, hvoriblandt Underofficererne fra Luneville, som ere forledede af den Exdeputerede de Ludre. Herpaa gaaer Anklageakten over til at bevise, at Juni=Urolighederne 1832 udbrød uden nogen foregaaende Aftale, hvorimod Urolighederne 1834 alle skulle være udgaaede fra "Foreningen for Menneskerettighederne." -Man vil have bemærket, at en ubekjendt Person pleier at overvære Processens Forhandlinger bag ved et grønt Forhæng, hvorhos Man mener, at det ikke kan være en Diplomat eller en Minister, da disse vise sig i deres Tribuner. - Da Oplæsningen af Anklageakten i Mødet den 9de endeligen skulde gaae for sig, havde Retten først indbudet Advocaterne til at indtage deres Pladser; men disse erklærede, at hvor der ikke vare Anklagede tilstede, vare ogsaa Advocaterne overflødige, og forlode derpaa Salen, hvilket Exempel de Anklagedes Forsvars Vidner ligeledes fulgte, saa at der, foruden de 28 rolige Anklagede, kun vare Dommere, Anklagere og Anklage=Vidner tilstede ved Forhandlingerne. For at udfinde, hvilke af Fangerne der vilde forholde sig rolige, var, efterat samtlige Anklagede vare førte ud af Salen, hver Soldat af en Officeer bleven adspurgt, om den under hans Bevogtning værende Person havde deeltaget i Protestraabet. De 28, om hvilke Svaret var benægtende, førtes da atter for Retten. Lagrange forlangte selv at følge med, naturligviis i den Hensigt at fornye sin Protest, hvilket, som meldt, ogsaa lykkedes ham, inden han for sidste Gang blev slæbt ud. Denne Lagrange, hvis ualmindelige Kraft og Standhaftighed, hvad Man end vil domme om Anvendelsen deraf, ikke have kunnet andet end vække den almindelige Jnteresse for ham, er en ung Mand paa 31 Aar, der tidligere var ansat i Departementet for Broe= og Veivæsenet i Paris. Hans Væxt er kjæmpemæssig stor, hans Ansigtstræk ere ædle. Hans lange, sorte, krøllede Haar og det ildfulde Blik, hvormed han ledsagede sine Bebreidelser til Pairerne, fremhævede endnu stærkere hans Ansigts Bleghed. Han var iført en blaa Blouse, som, skjøndt den sammenholdtes af et rødt Bælte, dog lod hans kraftige Bryst være blottet. Anklageakten fremstiller ham, som tidligere omtalt, som Generalen Chef for Jnsurgenterne i Lyon under Tildragelserne fra den 9 til den 14 April f. A. - De ministerielle Blade bebreide Oppositions=Pressen, at den istemmer de Anklagedes Dadel over Pairsretten men den retfærdiggjør sig ved den bemærkning, at alle Uordener under hiin Proces ere en Følge af Pairsrettens Vægring ved at tilstede de Anklagedes selvvalgte Forsvarere Adgang, en Udelukkelse, hvortil den mener, at Pairsretten hverken var moralsk eller juridisk berettiget. - De urolige Fanger ere i 20 Vogne med stærk Eskorte bragte fra Fængselet, i Palaiet Luxemburg til Conciergeriet.