Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-09-01
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. J Berlin er den 20de August i Cassernerne bleven forelæst et kongeligt Rescript, der forbyder samtlige Militairpersoner paa nogensomhelst Maade at tage Deel i den af de protestantiske Venner" (, Lys vennerne") reiste religiøse Bevægelse. Vor Tids store, dybt indgribende religieuse Bevægelser og Bestræbelser saavel paa det catholske som paa det protestantiske Gebeet har en dybtskuende Aand for meer end tyve Aar siden forudseet og forudsagt: den ærværdige Fader Zschokke (den indtil for faa Aar siden unævnte Forfatter af det ved en Række af Oplag især i Tydskland i mange tusinde Exemplarer udbredte, i forskjellige Sprog ogsaa paa Dansk - oversatte Værk: "Stunden der Andacht!) i 9de Deel S. 293 a. af hans "ausgewählten Schriften" hvor det hedder: "Det er lettere muligt, imellem Lutheranere, Reformeerte og Catholiker at stifte et nyt og meget stort Troes- og Kirkepartii, der maaskee hurtigt nok vilde udbrede sig igjennem de christelige Lande, end det er muligt, at forene de dovne, tunge Masser af forskjellige Troesbekjendere, der endnu holde fast ved nedarvede Fordomme, Sædvaner og gjensidig Mistænksomhed. Erfaring har lært, at Planerne til en almindelig Religionsforening bleve Luftkasteller, og den sunde Menneskeforstand lærer, hvorfor de maatte blive det. Men vi vide ogsaa, at i England som i Tydskland, i Frankrig som i Jtalien lever en utallig Mængde religieuse Mennesker af alle Stænder, som, med al Ærefrygt for det Guddommelige, med al Kjærlighed til det Hellige, dog, ifølge deres høiere Aands- og Gemytsdannelse, ikke meere tiltales af det, Protestanternes Cathechismus eller den romerske Kirkes Lærere byde dem at troe. Til disse i alle Europas Kirker adspredte Christustilbedere, der ønske Jesu Religion, luttret fra alle urene Tilsætninger, fra alle af Partistridigheder eller exegetiske Misforstaaelser udsprungne Dogmer, gjenindført i dens oprindelige, ædle Simpelhed, høre ikke blot Geistlige, men ogsaa Lægfolk, ikke blot Mænd og Ynglinger, men ogsaa Mødre og Piger. Man har storligen Uret, naar man uden Forskjel vil hidlede den Endrægtigheds og herlige Overeensstemmelses Aand, som i religieuse Ting ofte aabenbarer sig hos dannede Mennesker af forskjellige Kirker, fra en af Philosophisteri opstaaet Ligegyldighed for Religionen, eller vel endog fra en overhaandtagende Religionsforagt. Denne overilede Dom stammer sædvanlig enten fra Ukyndighed til Tingen, eller fra den intolerante, med den gamle Fanatisme beslægtede Orthodoxie. Der er meere religiens Sand hos Folk, fornemmelig i de dannede Classer, end de strenge Jvrere formode, der udskrig, Alle for Naturalister, Deister og Atheister, der vel lade dem deres Lærdomme, men ikke selv ville antage dem. Man tænke sig disse dannede Christne af alle Europas, Kirker, Catholiker, Græker, Protestanter, forenede til een reent christelig Kirke, ikke længere adskilte ved Dogmer, Sætninger og Sædvaner, som de misbillige, endskjøndt de, for ei at vække Anstød, ikke unddrage sig dem; man tænke sig alle disse, frie for Jndflydelsen af fremmed og menneskelig Autoritet, kun forenede i det, som Christus lærte, uden alt Hensyn til senere Tilsætninger af trættekjære, ordkløvende eller sværmerske Theologer; man tænke sig dem ved en almindelig Kirkeforsamling komme overeens med Hensyn til Formerne og Høitidelighederne ved deres offentlige Gudstjeneste og ved de hellige Handlinger: Daaben, Nadveren, Vielsen og Begravelsen. Hvo vil tvivle om, at denne Kirke i faa Aar vilde have en utallig Mængde Tilhængere og Bekjendere og danne et virkeligt agtværdigt Samfund af Christusdisciple? Allerede bestaaer dette Samfund, men usynligt og adspredt; det mangler den kirkelige Dannelse til et stort Hele. Det er ingenlunde at betvivle, at Dannelsen af en saadan Kirke vilde virke ikke lidet til Religieusitets Udbredelse iblandt Europas Folk. Thi netop det Utilfredsstillende, der i de gamle Kirker Læresætninger, Skikke og Forfatninger er for meere dannede Christne, støder ikke sjelden disse tilbage fra den brugelige Gudstjeneste og indgyder dem Ligegyldighed for denne, sandelig ikke for Christusreligionen. Hvis den nye Kirke ikke bliver dannet i det nittende Aarhundrede, da ville vore Bornebørn skue den i det tyvende.