Viborger Samler, 1837-12-19
J den ældre Sag mellem Adressecontoirets Eiere paa den ene Side og Udgiveren samt Redacteuren af Kjøbenhavns Commissionstidende paa den anden Side, blev Mandagen den 11te Decbr. sidstleden afsagt følgende Dom: "Denne Sag afvises. J Kost og Tæring betale Citanterne, Conferentsraad Generalpostdirecteur D. Monrad, som Jnteressent i Kjøbenhavns Adressecontoir, og Procurator Haagen, som Mandatarius for de fraværende Medinteressentere, Etatsraad Manthey, Proprietair Henning Johnsen, til de Jndstævnte, P. Larsen, som Forlægger af Kjøbenhavns Commissionstidende, 10 Rbd. som udredes under Adfærd efter Loven." Ogsaa den i Anledning af det sidste Forbud anlagte Sag blev foretagen og en Kjendelse afsagt i samme, hvorved der blev bevilget Procurator Haagen Udsættelse i Anledning af, at Sagens Documenter havde været benyttede under Paakjendelsen af den første Sag. Proc. Haagen indlod dernæst Sagen efterat Documenterne vare komne tilstede, men begiærede senere 8te Dages Udsættelse, da Procurator Lange paastod Stævningen og Sagen afviist, og de Jndstævnte tillagt Kost og Tæring, hvis Procurator Haagen ikke documenterede, hvor store Adressecontoirets Jndtægter vare, for at deraf kunde beregnes Pro mille-Gebyr. Den forlangte Udsættelse blev be(Kbhp) vilget. Kort efter at man fra forskjellige Sider med saa megen Jndignation har yttret sig om en høist krænkende Huusundersøgelse af en Autoritet en Handling, hvorom der kun synes at være en eneste Stemme i Publicum – skulde man i Sandhed mindst have ventet, at den ene Borger skulde byde den anden Sligt, eller idetmindste noget Lignende. Og dog er dette destoværre Tilfældet, idet nemlig Skomagerlaugets Oldermand (i Kjøbenhavn) i disse Dage har indfundet sig med Politiebetjente hos adskillige Handlende, for at confisquere de Pampusser eller Tøfler, der forefandtes i deres Boutique, paa deres Skildter og hvorsomhelst. Sandsynligviis vil heraf atter udspinde sig en famens Laugssag, og sandsynligviis ville ved denne Leilighed atter endeel Familier, der hidtil tarveligen have kunne friste Livet ved saadant Arbeide, for nogen Tid blive brødløse, og saaledes maaskee see sig udsatte for at indtræde som Colonister paa den fortræffelige Ladegaards anstalt hvis Gjæld og Besætning troligen vedblive at stige med hinanden Aar for Aar. (Den Frisindede). Den 12te De om Middagen stededes de jordiske Levninger af Jda Callisen, Datter af vor høitagtede Ven og Collega, Prof. Ridder A. Callisen, til den sidste Hvile i Frederikskirkens Capel paa Christianshavn. En stort Antal Studerende, deels Elever ved det Kgl. chirurgiske Academi, deels Studentere og adskillige unge Embedsmænd viste den af Sorg dybt nedbøiede Familie de res Deeltagelse ved at bære Liget til og fra Liigvognen, Foran Kirken modtoges Liget af det første Livregiments hele Musikchor med Sørgemusik, som atter tonede i Kirken og foran Capellet. Ved Kisten holdt Herr Pastor Thomsen i Kirken en opleftende Tale. – Jda Callisen døde i sin første Opblomstren, 17 1/2 Aar gl., efter ser og tredive Dages Sygeleie af Nervefeber. Betydningsfuldt var det, at hendes Liig bisattes ved Siden af den høitfortjente Suhms Aske. Jdas Liigkiste omfatter kun de jordiske Levninger af Skjønhed og Ungdom; men hendes huldsalige Aand, som prydet med ualmindelige Kundskaber, der maaskee kun bleve overtrufne af hendes Beskedenhed, Sagtmodighed, Gemytsreenhed og barnligt uskyldige Hjerte, har visselig nu vundet Lysets Bolig. (Berlings Tid.)