Aarhuus Stifts-Tidende, 1816-02-09
Følgeblad, til Aarhuus Stifts Adresse-Contoirs Tidende. No. 18. Den engeste Pres Jacob Nachonalds Reise igiennem Danmark 1808. og 1809. (Fortsat fra No. 17. Jeg forlod Fladstrand den 1ste Decbr. om Aftenen, og kom meget sildig om Natten til Sæby, en Søstad, eller snarere en Landsby ved Havet. Der, uagtet de Anbefalingsbreve, sig havde med fra Fladstrand, maatte jeg vente meget længe paa Gaden, for Borgemesteren skaffede mig et Qvarteer. Dette blev i høi Grad ubehageligt, thi som jeg havde sat mig ned for at spise min usle Aftensmad, der bestod af daarlig Fisk og nogle slette Kartofler, kom 6 danske Capercapitainer, halv fulde, ind i Værelset, tilligemed endeel at deres Folk og andre Kammerater fra Byen, og satte sig ned ved det samme Bord, hvor jeg sad. At yppe Klammeri med disse Folk, eller giøre Paastand paa at beholde Værelset eller Bordet formig selv, var ikke raadeligt; der var intet andet opvarmet Værelse i Huset og om der havde været tyve, havde man neppe overladt mig noget deraf. Verten og Vertinden vare et Par enfoldige Mennesker, og oven kiøbet reent drukne. Jeg maatte da giøre en Dyd af Nødvendighed, og viste det farlige Selskab al den rolige Hoflighed, jeg var i Stand til. De vare i alt 20 i Tallet, Alle efter Anseelse fortvivlede og forvovne Karle, enhver var bevæbnet med et Par Pistoler og en Sabel; de vare klædte i skindforede Trøier, og havde lange Knebelsbarter. Da de erfarede, at jeg var fra deres Fienders Land, saae de vexelviis paa mig og paa hverandre, og mistænkte mig øiensynligen for at være en Spion. Jeg giorde mig al mulig Umage for at betage dem denne Mening, og gjorde dem bekiendt med den Skjebne, som havde ført mig hertil, og med mine Hændelser i de sidste 10 Dage. Jeg glemte heller ikke at sige dem, at jeg havde Breve med fra Fladstrand til Øvrigheden i Sæby; hvorefter de blev ganske rolige og beslige, og bod mig først af Athvad vort tarvelige Bord formaaede. (Fors. fortæller nu vidtløftigen, hvorledes han opsøgte Byfogeden, som han fandt i et meget slet Lune, fordi han skulde skaffe 50 Vogne til Befordring den næste Dag, men fik ham dog til at følge med sig til Vertshuset og drikke en Flaske Viin - hvor ilde han siden tilbragte Natten i et Værelse uden Laas og Lukke, foruroliget af Caperfolkenes Støien, og ængstet af Frygt for sit Liv, da et Kammer ved Siden var fuldt af Matroser eller andre gemenne Folk, i hvis Samtaler, han troede at høre Anslag mod hans Person og Gods - hvorledes Verten, der overstadig fuld var gaaen til Sengs kom ganske Edru ind til ham Kl. 2 om Morgenen, for at faae ham til at slukke sit Lys, da Politiet i Sæby ikke tillod, at der maatte brændes Lys efter Midnat, med flere lignende Omstændigheder), Livets Nødvendigheder ere her i Landet i det dobbelte af deres sædvanlige Priis, og der er mei get liden Forskiel paa Priserne her og i London, i ja naar vi sammenligne Tingenes sande Værdie, ere Priserne i Aalborg uimodsigeligen høiere end i Englands Hovedstad. J Aalborg var jeg ved adskillige Baller og Aftenselskaber, og har i det hele moret mig ret vel. Det er sandt, man savner her noget Conversation med Fruentimre, og sølgelig en af de største Behageligheder i dannede Selskabskredse; men de jydske Damer, skiøndt hverken saa smukke eller saa elegante, som de engelske, hverken saa færdige i deres eget eller i fremmede Sprog, som deres Landsmændinder i Siælland, eller som de tydske og svenske Damer, ere dog artige og oprømte, og bære megen Omsorg for deres huuslige Sysler. Der anvendes ikke saameget paa deres Opdragelse her, som i mange andre nordiske Lande, og heri maae man søge Aarsagen til, at de fattes det sine Væsen og de lette Manerer, der saa fortrinligen udmærke det smukke Kiøn i England, Sverrig, Tydskland og Frankrig. - Fruentimmernes Dragt i de lavere Folkeklasser, er saa tækkelig, som man vel kan tænke sig den, og synes at være opfunden for at giøre deres Yndigheder saa skadelige og tillokkende, som muligt. De ere ikke blot indhyllede, men i egentlig Forstand indpiinte eller indskruede, fra Hofterne til Næsen, i utallige Lag af Klæder og Lintøi, og vise sig nedenfor Bæltestedet i en frygtelig Tykkelse. De mest fortryllende Dele af den qvindelige Skabning, Øine, Læber, Hage, Hals og Barm ere paa det omhyggeligste bedækkede, og den sidste er, fra Barndommen af indtil den sildige Alderdom, saa sammentrykket med stive Bindsler, som trækkes tæt under Armene, at følgerne af Skriftens Ord: "Hvo, der saae paa en Qvinde, a. aldrig kunne indtræffe i Jylland. Hvorledes Børnene opfødes og opammes, er mig ubegribeligt, thi den bestandige Trykning paa de omtalte Deele, af Legemet kan ikke andet end hindre Blodets og Væskernes frie Omløb, som er saa væsentlig nødvendig baade for Moderens og Barnets Sundhed. Mændene klæde sig langt bedre og nettere; men Træskoe af en plump og ubeqvem Form bæres alt for almindeligen, skiøndt de umuligen kunne passe saavel til Jyllands tørre og sandige Jordbund som Læderskoe. - Det er en ofte gientaget Bemærkning, at de egne Sædvaner, Dragter og Redskaber, som bruges i forskiellige Lande og hos forskellige Folkefærd skulle grunde sig paa deres virkelige Beqvemhed paa ethvert Sted, hvor de ere indførte, men jeg maa tilstaae, saavidt min Erfaring naaer, er jeg af en modsat Mening. Det er neppe saameget Fornuft, som Tilfælde, Caprirer og Jndfald, der i Almindelighed give den første Anledning til særegne Landskabs=Skikke, og saadanne Skikke vedligeholde sig derefter ved Vanen. Jeg kunde nævne mange Exempler paa urimelige, eller endog skadelige Egenheder af denne Art i Europa. Hvortil de umaadelige tunge og kostbare Turbaner, som Folket i det europæiske Tyrke og Grækenland bærer, hvis Vægt nedtynger deres Hoved og høier deres Hals og Skuldre under en brændende Solhede? Hvor uendelig mere passende og beqvemmere ere Spaniernes og Chinesernes lette, bredskyggede Hatte? Hvor svag en Beskyttelse mod Regn og Storme i det urolige Clima finder den skotske Høilænder i sin lille Hue, Og, for ikke at gaae videre end til den jydske Halvøe, hvor megen physisk Kraft ødes ikke paa at bære de plumpe Træstor (i det mindste af 6 Pds. Vægt) 1), som her bruges til Fodtøi. - Til alle me Jndvendinger i den Henseende, svarer man ikke andet, end at de ere varme, og faaes for godt Kiøb. Hvad det første angaaer, da har jeg ved Prøver og Undersøgelser erfaret, at denne Egenskab ikke saameget tilhører Træskerne, som den er en Virkning af det Arbeide, som det koster at e bære dem, og som er saa besværligt, at selv den g raskeste Dreng ikke kan gaae 3 (engelske) Miil i Timen, eller giere en Dagrelse paa 20 Miil i Træskoe. De have derfor givet de Jndfødte en 1, saa slæbende og ujævn Andegang, at Officererne, 6 som ere satte til at exercere Nørrejyllands Jnfande terie Regimenter klage bitterlig over det Mølsom1) Her overdriver Forf. enten, i sin Jøren mod Træstene, eller han regner efter en anden Vægt, end den, melige i denne Forretning. Endog efter at deres Folk have faaet Skoe og Stovler paa af sædvanlig Form, beholde de endnu deres gamle Vane at sætte Fødderne overfors, og der behøves mange Aars Øvelser for at faae dem til at aflægge denne. Med Hensyn til billigheden, da koste Fræske henimod 2 Shillings Parret, ofte brækkes de efter faae Dage; sielden vare de et halvt Aar; men om man endog fandt, at de vare bedre Kiøb end Læder, hvor stort er da ikke Tabet af Tid, Arbeide, Behændighed, som deres Brug, medfører, Brakfrugter og Foderurter dyrkes kun lidet, naar man undtager Kartofler, hvis Dyrkning Aar for Aar mere udbreder sig; heller ikke kan man ved hine vente sig nogen Fremgang eller Fordeel, saalænge Landet vedbliver, som nu, at ligge uhegnet, som en aaben Fælled, til Græsning for Enhver, saasnart Sæden er af Marken. At drage, Vandgrofter og at vande Jorden, hvilke begge Dele kunde anvendes til overordentlig Fordeel, er næsten aldeles ubekiendt. Det almindelige Jordbrug, i Stedet for Vexeldrift med Brakfrugter, Kornsæd og Hvile, er at tvinge een Høst af Rug, Byg, Havre eller Kartofler, efter den anden af Jorden, saalænge den har Kræfter til at give to Fold af en Udsæd, der stroes tyndt overen umaadelig stor Jordflade, og indtil den bliver et reent caput mortuum, da man lader den ligge udyrket i flere Aar, for at komme til Kræfter, igien saa godt den kan. Lidt Mergel hvoraf Jylland har Overflødighed, bruges nu og da til Gjødning; men Jordbunden er i Almindelighed forlet, varm og sandet til at kunne med Nytte modtage dette pirrende Middel Blandinger af Mos, Mergel og Giødning var det eneste Kiendemærke, paa forbedret Agerdyrkning, som jeg lagde Mærke til. Den store Mangel her i Landet, uden hvis Afhielp intet væsentligt nogensinde kan skee til Jordbrugets Forbedring, er Mangel paa Hen Jorderne ere forholdsviis i liden Værdi, man seer derfor meest paa at have et stort Areal, som man tilsaaer med den største Sparsomhed, med Hensyn til Udsæden. En god Anordning følges over hele Jylland, den nemlig, der sigter til at standse og forekomme Sandslugten. Hos Bønderne vidner Alt og god Forfatning og Velstand, lige indtil Børnenes trivelige Udseende, og Hestenes Fedme og glindsende, Hud. Med Hensyn til de sidste, drages megen Omforg af Embedsmænd og Øvrighed for at forekomme, at ikke smaa eller daarlige Hingster skulle fordærve Landets Hesterate, hvilket ogsaa er en Gienstand for flere kongelige Anordninger. Siden jeg kom til Jylland har jeg endnu ikke seet, hvad man med Rette kunde kalde en slet Hest, Agerdyrkningsredskaberne staae saa uendelig lang, under de brittiske, og i Særdeleshed dem, som bruges i Skotland og det nordlige England, at de ikke fortiene at omtales. Spanske Faar har man indført i denne Provinds, og finder hist og her smaae Flokke deraf, men det forekommer mig, som om de ere udartede ved at holdes slet; thi Ulden paa dem, jeg har undersøgt, er meget ringere, end nogen Merinos Uld, jeg hidtil har seet, og Dyrene selv ere smaa og stygge. Ulden af disse Faar synes heller ikke at blive rigtig anvendt i denne Provinds; thi Klædet, man her faaer, er slet og dog overmaade dyrt. Da jeg havde mistet mine Klæder paa Skibet, var jeg i den Nødvendighed, at maatte kiøbe nogle faa Klædningsstykker i Aalborg. Klæde, som ikke vilde finde Kiøber i nogen Stad eller Landsbye i England, kostede mig omtrent 20 Shillings en Alen, og Skræderen tog en Trediedeel meere for hans slette Arbeide, end jeg nogensinde betalte i Bond street eller St. James til Londons bedste Skrædere. De oprindelig jydske Faar ere en liden haardfør Race, lig de hvidhovede skotske. Den sandige Jordbund, og den ringe Føde, de maa leve af, forringer øiensynligen deres Kiød og Uld, som begge ere af maadelig Beskaffenhed. Koerne ere derimod i Almindelighed ypperlige til at malke de kunde med Fordeel indføres, og ere ogsaa virkelig indførte i tilgrændsende Lande. Smørret, som her frembringes, er godt og overordentlig velsmagende; men Osten er uden Sammenligning den sletteste, jeg nogentid har seet. Engelsk og hollandsk Ost ere derfor i meget hol Priis, i Forhold til andre Huusholdningsartikler. - Bønderne tilvirke selv grovt Klæde (Vadmel) til Huusbehos Ligesom vore Høilændere eller Jndbyggerne i Wales, elske de meget prunkende, stribede og brogede Tøier, og i Særdeleshed den blaae, røde og gule Farve. Priserne paa Arbeide ere meget høie. Almindelige Dagleiere eller Arbeidsfolk fortiene to Shillings om Dagen, Haandværksfolk ofte fire eller fem Shillings, ja Tømmermænd endog sex til syn Shillings daglig. Dette er saa meget mere overraskende, da den almindelige Mand, neppe udretter to Trediedele af det, som en engelsk Arbeider i al Mag vilde giøre paa en Dag. Jyderne ere ingen smuk Folkestamme; dog ere Mændene høie, og see taalelig godt ud, men have i Almindelighed indadbøiede Knæ og smekkre Lemmer. Det smukke Kiøn (som det vel kan kaldes med Hensyn til Haar og Ansigtsfarde, hvis Hvidhed næsten er overdreven) er forholdsviis ikke saa vakkert, som Mændene. Unge og midaldrende Piger, saavelsom gamle Koner, bære alle den samme Dragt; saa at det fordrer noget mere Opmærksomhed, end maaskee en ugalant Reisende vil giøre sig den Umage at anvende, naar man, skal skielne imellem et Fruentimmer paa 60 Aar og et paa sexten. - Efter det jeg har sagt om dem, er det ret og billigt at tilføie, at jeg har fundet dem overordentlig godmodige og hoslige. (Fortsættes.) Aarhuus. Trykt hos A. F. Emlquist.