Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-07-07
Spanien. Angaaende den spanske Konges Afreise fra Sevilla til Cadix og de dermed forbundne Omstændigheder berettet Journal des Debats Følgende: Siden den 8de Juni havde den engelske Minister i Spanien, Sir Wm. A Court tilbudet sin Mægling, foreslaaet selv at gaae til Madrid og lovet at bringe gunstige Betingelser tilbage. Cortes svare 4de: De behøvede ingen fremmed Mellemkomst. Den 9de holdt Statsraadet et stort Møde, hvori Fyrsten af Anglona erklærede, at Man maatte underhandle med Frankerig. Dette Forslag blev forkastet af Statsraadet og Cortes, og Fyrst Anglona fordrede sin Afskeed. Den 10de holdtes et stormende Cortesmøde. Den 11te anmeldtes i Forsamlingen, at de Franske vare rykkede ind i Cordova (hvilket vistnok først skeete den 13de) og Kongen opfordredes i en Addresse til, at bryde op med Regjeringen til Cadix inden 24 Timer. Kongen vægrede sig formelig, i det han erklærede, at han for sin egen Person ikke brød sig om Reisens Ubeqvemmeligheder, men fordi han fandt, at Reisen vilde skader hans Folks Velfærd, vilde han ikke reise, uden Man vilde tvinge ham med Magt. Da Cortes fik dette Svar, blev det paa Gallianos Forslag eenstemmig antaget, at Kongen, som moralsk uduelig til Regjeringen, skulde afsættes, et Regentskab skulde oprettes, Kongen og Regieringen forflyttes til Cadix. Som Regentskabsmedlemmer bleve udnævnte: Valdes, som Præsident; Ciscar og Vigo. Nu erklærede den engelske Minister: han var ansat hos Kongen og ikke hos et Regentskab, og kunde derfor ikke følge Regjeringen til Cadix. Cortes svarede, for at bevæge Ministeren til at reise med, at Magten til at regjere vilde blot blive frataget Kongen under hans Reise, naar Man ankom til Cadix, vilde den blive givet ham tilbage. Men Wm. A Court vilde ikke antage en saadan Fection, men erklærede, at han i Sevilla vilde vente nye befalinger fra sit Hof. (Efter Moniteuren har han afsendt sin Gesandtskabssecretair til London og han er den 23de Juni passeret gjennem Paris). Ogsaa alle andre diplomatiske Agenter, der endnu vare i Sevilla, ere blevne der, den sachsiske Gesandt alene undtagen, der ikke vilde forlade Dronningen. Cortes skulle være ankomne til Cadix den 14de. Gen. Zayas har Commandoen i Sevilla. Folket, underkuet at en stræng Milits, er nedsunket i en sløv Døsighed. Da Man den 14de om Morgenen erfarede, at Kongen var bleven indskibet, kastede Folket sig over Baadene, som fulgte med Kongens og Cortes's Transport. Flere Mennesker bleve dræbte saavel der som i Staden, hvor Pøbelen efter de Constitutionelles Bortreise plyndrede og nedrev adskillige Huse. Men der var dog snart roligt i denne store Stad. (Sevilla tæller over 80000 Jndvaanere). De Spanske under Lopez Bannos (forhen Abisbals Tropper), under Villacampa og Madrider Milizen synes at samle sig for at forsvare Cadix, hvilken Stad ogsaa selv kan opstille en talrig Milits. Under Bourmont og Bordesoult have de Franske i det Høieste 12000 Mand, som efter deres egen Beregning kun ville udrette Lidet mod Cadix, til hvis Blokade fra Landsiden en Armee af 100000 Mand neppe vilde være tilstrækkelig, og fra Søesiden er det endnu vanskeligere. De Franske gjøre derfor, sige de, mere Regning paa Jndvaanernes Aand end paa deres Armees Styrke.