Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-02-15
Jndenlandske Efterretninger. Fra Hr. Bibliothekamannenses Rask, som i denne Tid opholder sig i Jsland, læses nogle Efterretninger i det sidst udkomne Hefte af Athene, hvori det blandt andet hedder, under den 7 Sept. 1818, fra Reikevik: "Sedlerne ere her i Landet saa at sige af slet ingen Værd, og med Sølvpenge, er det heller ikke bevendt. Kjøbmændene sælge kun for andre Varer, og Bonden kan derfor heller ikke sælge uden for Betaling i Varer, som han behøver. Jmidlertid kunde man for Sølvpenge ved Leilighed slumpe til enkelte Varer, og for disse tilbytte sig andre, som man igien kunde faae et og andet for af Bønderne. Jeg frygter, at det bliver mig reent umueligt til Sommer at komme nogetsteds med Bancosedler, Allerede til mine Smaa ture nu i Efteraaret maatte jeg betale Hesteleien i Tømmer, som jeg maatte tige og trykke en Kjøbmand til at sælge mig for 160 Rdlr. Under saadanne Omstændigheder er ikke at tænke paa, at bydsBancosedler for Rariteter, Sølvsmykker, Coderer, eller Samlinger, som kunde have kostet mange Aars Arbeide, og det skulde giøre mig ondt om slige Sager skulde gaae til Engelland. Med virkelig Smerte saae jeg, at en Kjøbmand, som agter at reise over Engelland til Kjøbenhavn, tog med sig et kosteligt gammelt Sølvsmykke, som bestod i en stor bred massiv Kjæde til at hænge om Halsen, og et Kors der til Brystsmykke af det Slags, som paa gammel Jslandsk kaldes nisti og festiHan agtede at sælge det i Engelland. Det er ikke egentlig at betragte som Oldsag, da det endnu ved enkelte Leiligheder og paa enkelte Steder bruges ved Bryllupper; men en Sieldenhed og Kostbarhed kan man med Rette kalde det. Maaskee jeg kunde overkomme lignende mindre paa andre Steder, om dette ikke skulde komme til Danmark Den uforbrændelige Spanier, Hr. GellyLatour, som nylig viste sine Brændekonster for allersidste Gang til 2 Rbdlr. for hver Adgangsbillet, har i Søndags igjen for første Gang begyndt at vise samme Konster for 1 Rbdlr. Allerede Kotzebue omtaler ham i sine Erindringer fra Paris, og paastaaer, at han smører sig med et Slags Salamandersalve. J det kostbare Værk Encyelopædig Britannica finder man denne Konst omtalt under Artiklen, Fire Fater (Jld=Ædere) paa følgende Maade: "Vi have en stor Deel Markskrigere, der have tildraget sig den offentlige Opmærksomhed og Beundring ved at æde Jld, gaae paa Jld, vaske Hænderne i smeltet Bly, og deslige Kneb. Den navnkundigste blandt disse var vor udenlands saa berømte Landsmand Richardson. Hans Hemmelighed beskrives i Journal des Scavans for 1680, og skal have bestaaet i Svovlgeist, hvormed han indgned sine Hænder og de Dele, med hvilke han berørte Jlden, den brændte Epidermis (Over huden, hærdede Skindet og satte det istand til at modstaae Jlden. J Grunden er det intet Nyt. Amb. Pare forsikkrer, at han har prøvet det paa sig selv; at man, efterat have vasket Hænderne i Urin og med Urgentum aureum, lettelig kan vaske deme, smeltet Bly. Han tilføier og, at han, efter at have vasket sine Hænder i Saften af Løg, kunde bære en gloende Skovl paa dem, medens den smeltede Bly. - Jøvrigt kan en Salamander, (Lacerta S.) som Overtroen meente om, at den kunde leve i Jld, i det mindste for nogen Tid udholde at være i en maadelig Kulild, uden at tage nogen Skade. Det skeer derved, at den sprøiter af Munden, men især af de smaa Aabninger, der findes paa dens Legeme, en Saft, der fra Tid til Tid opløser en Deel af Jlden og dæmper dens Kraft.