Københavns Adresseavis, 1764-11-07
Jødernes Skikke ved Goims eller en Fremmeds Omvendelse til Jødedommer. Golm kalder Jøderne uden Forskiel alle dem, som ikke ere af den Jødiske Religion, i Henseende til Fodselen. En enkel Person af saadanne kaldes en Ger eller Goi, og bliver ikke antagen i Jødernes Samfund, førend han først har ladet sig omskiere, og er bleven badet i Vand. Da nu Rabbinerne anseer Omskierelsen saavel som Vandbadet, som to Hovedstykker, hvilke nødvendig maa foretages med en saa kaldet Geer, førend han kand blive en Jøde, saa maa saadan en Ger først fremstilles for tre lærde Mænd, som craminerer ham, og undersøger hans Færdighed. Han bliver i Særdeleshed tilspurgt, hvad der har bevæget ham til at antage den Jødiske Religion, om det er ham ikke bekiendt, at Jfraliterne i denne nærværende Tid ere udstødte, foragtede, og en Spot i alle andre Folkes Øyne, om har veed ikke, at de ere under haarde Love? Omendskint nu saadan en Ger besvarer dette til deres Fornøyelse, og lo veer, at han taalmodig og villig vil lide alle Plager, saa kand dog Omvendelsens Verk ikke strax foretages med ham, lad være han af disse Lærde end bliver antagen til Religionens Samfund; men han maa først undervises i den Jo diske Religions Hovedartikler; man lærer ham Buddene og Forbuddene, Belønningen for dem, som holder samme, og deres Straf, som overtræder dem, med videre. Naar nu en Ger samtykker alle disse Stykker, og har faaet den tilbørlige Kundskab om Religionen, saa bliver strax skredet til Omvendelsen selv. Saa snart man derefter er forvisset om, at saadan en Ger ikke har nogle jordiske eller forfærgelige Hensigter, som enten at vinde timelig Fordeel, eller dreven dertil af sterk Kierlighed til et Jødisk Fruentimmer, eller og af andre saadanne Hensigter, saa skrider man til Omskierelsen med ham, som hans Omvendelses første Hovedstykke, siden en uden samme umuelig kand være en Jøde. Ceremonierne ved en Gers Omskierelse ere de samme, som med en fød Jøde, undtagen de maa forandre Bønnerne for og efter Omskierelsen. Man giver ham ved denne Forretning et nyt Navn, som bliver almindelig det første, man ungefær finder, naar man slaaer Bibelen op. Endskiøndt han nu er omskaaren, saa bliver han dog en Goi indtil saa længe han har brugt Vandbadet, hvilket Bad han ikke maae betiene sig af, førend han er bleven ret lægt efter Omstierelsen; men saasnart det er skeet, maae han gaae i Vandbadet. Tre Jødiske Dommere maae ledsage ham derhen, og være bestandig overværende ved dette Vandbad. Den omskaarne Ger maae derpaa klæde sig nøgen af, og gaae i Badet, hvorudi han i det mindste maae staae over Armene. Jmidlertid maae disse tre Dommere endda indprente ham nogle lette og nogle tunge Bud, og naar han har erklæret, at han vil holde dem allesammen: saa maae han dykke sit Hoved ned under Vandet, saaledes, saa man ikke kand see det ringeste af hans Hovedhaar. Saasnart han er steget op af Vandet, maae han bede en Bøn som bruges ved Vandbadet. Det er herved at merke, at alle Jødiske Personer holder denne Bøn, førend de nedstiger i Vandet, men en Ser maae holde den efter at han er stegen op af Vandet. Saasnart en Ger har overstaaet dette Stykke, saa er han en ret Jøde, og bliver tilladt at være overværende ved alle Ceremonier; men hvad Budde nes Holdelse angaaer, saa bliver han i den Henseende agtet lige med de Jødiske Fruentimmer. Naar en Goje, det er et Fruentimmer uden for den Jødiske Religion, gaaer over til den samme, saa bliver alle Ceremonierne iagttagne med hende, som med en Mands=Person, undtagen i Henseende til Omvendelsen, hvori der ikke kand foretages meere end det ene Hovedstykke, som er Vandbadet, hvilket skeer paa samme Maade, som forhen er beskrevet, undtagen at Dommerne ikke seer paa dette nogne Fruentimmer, eller taler et Ord til hende, førend hun gandske har skiult sin Nøgenhed med Vand. Saasnart hun stiger op af Bader faaer hun et andet Navn af Skriften, hvorefter hun af Jøderne holdes for en ret Jødinde. Er en Goje svanger naar hun træder over til den Jodiske Religion, saa bliver det Harn, som hun føder i sin Jødestand, befriet for Vandbadet, siden Moderen har forrettet det i hendes Svangerskab. En Goi, som har et Barn, der endnu ikke har tilbørlig Forstand at dømme, kand ved disse to Omvendelsens Hovedstykker lade saadan sin Søn oversette i Jødedommel, efterdi Børn ere almindelig tilfreds med det, som Faderen giør. Fortryder Barnet sligt med tiltagende Aar, bliver det anseet for ugyldigt. Saadan en Ger maae ansee alle sine Venner som fremmede, og tand ægte enten det er hans Moder eller Søster, naar samme ligeledes gaaer over til Jødedommet, efter Rabbinernes Grundsetninger, endskiøndt det dog ey steer, for ey at give alt for stor Forargelse. Saadant et Menneske, som gaaer over fra Gojim til Jødedommet, er forpligtet til at holde alle Jødiske Bud og Skikke, dog, som forhen er meldt, ikkun saa vidt som en født Jødinde; men i Henseende til de Førsteføddes Løsning agtes de lige med fødte Jøder.