Berlingske Tidende, 1798-11-19
I Dag er udkommet et Svar paa Portens Krigsmanifest, hvilket Propagateuren kalder et inddirectement officielt Svar fra det franske Gouvernement. Man har lagt Merke til følgende Steder i samme : "Vore Anklagere spørge, med hvad Ret vi have kunne uformodentlig angribe et Land, som tilhører Storherren, vor Allierte, for at udøve imod de egyptiske Beyer endog den retfærdigste Hævn: Sandelig var denne Expedition uformodentlig ; men kun for det brittiske Gouvernement. Det franske Gouvernements Hensigter vare derimod ikke ubekiendte for Porten. Dens Ambassadeur maatte af den Aarsag conserere i Paris med Directoriet, og Porten selv gjorde det samme med Borgeren Ruffin i Constantinopel. Expeditionens Gienstand blev ikke holdt bemmelig for den. Buonaparte gjorde Begyndelse med at indtage Malta. Porten har vidst, at han havde denne Ordre, Dette sees tydelig af et Brev fra dens Ambassadeur, Al Effendi hvori han melder Porten, at Ministeren Talleyrand har sagt ham, at Buonaparte skulde erødre Mana, hvilket maatte være en behagelig Tildragelse for alle Musselmænd, Vil man sige, at dette har været et eneste Project, som man har betroet Porten, Dens Manifest skal ogsaa svare herpaa Det hedder i samme : Borgeren Rufiin har overlevert den Afskrifter af Breve, hvori Directoriet alver ham tilkiende, at Buonaparte har Ordre at begive sig til Egypten for at straffBeyerne og skade Engeland. Her er altsaa ingen Tvivl, Alting er skeet med Portens Vidende. Siden forandrede den efter Engelands Tilskyndelse Sproger, og nu først lodden sig høre med Klage. Den besværede sig ikke over det franske Gouvernement, men blot over Buonaparte, som havde gjort dette Jndfaldruden Directoriets Tilladelse, og først efter Slaget ved Abutir udkom det tyrkiske Manifest. - Vi ville, siger Propagteuren, endnu af en anden ikke mindre anthentisk Kilde meddele følgende: "Der gives Folk, som paastaae, at Directoriet har sendt Buonaparte til Egypten blot af den Aarsag, at befrie sig fra en General, hvis Bo. rømmelse og Anseelse man frygtede for. Endskiønt Buonaparte for sin Afreise havde saa meget at arbeide, at han tun kunde have Omgang med faa Personer, saa opofrede han dog nogle Øieblikke for sine Venner. Dis vide, hvilken Jnteresse denne General satte paa sin Expedition. Hans Øine funklede ved blot at tænke paa de Tildragelser, som han forriveien formodede. Alting forsvandt og Berømmelsen af hans store Foretagende. Han besvarede Jndvendinger med stor Jver, og hævede alle Vanskeligheder. Alt dette viser, at han ikke afreiste mod sin Villie. Forresten er det vist, at Directoriet efter det, som var mødt Anbassadeur Bernsdatte i Wien, havde besluttet, at ikke lade General Buonaparte afreise, og kun paa hans instændigste Begiering, som blev understøttet af fredelige Breve fra Wien sit Buonaparte Tilladelse virkelig at afreise. Directerer har formelig misbilliget de sidste Forandringer i den cinalvinske Republik og skrevet til Gesandten Fauche, at det vil med Fornøielse see, at de afsatte Directorer og Deputeribleve igien indsatte i deres Embeder. Fappault skal være afreist med ligelydende Jnstruxer til Mayland. Breve fra det italienske Armees Hovedqvarteer melde under 22de October at denne Armee 120000 Mand stærk, uden at regne de citapinske Legioner, er i fuld Bevægelse. Den er deelt i 3 Le lønner, hvoraf den ene marcherer mod Neapel. Det beder at Kongen af Sardinien vil, ifald det skulde komme til Kri igien, laane den franske Republik Millioner, aa stille an sine Tropper til Beste for samme i Feldten. - Der siges at ifald Freden ikke om nogen Tid kommer istand i Rastadtorde General Jourdan begynde Fiendtlighederne igien Vore Journaler sige, de fremmede Magter synes at ville haren nye Krig.