Aalborgs Stifts Adresseavis, 1822-06-29
En anden Beretning fra Constantinopel, f. D. Her er det temmelig roligt. Sultanen har befalet, at i Flaade atter skal udrustes og der arbeides dygtigt i Arseallet. Storadmiralen er, efterat have erobret Øen Scio og efterladt 15000 Asiater, allerede den 13de Dennes af stillet til Morea, uden at have foretaget Noget mod Sammos. Reis Effendi skal have yttret, at Øerne skulle være bragte under Aaget igien inden en Maaned og Morca inden to Maaneder. Neppe vil Porten afgiøre Noget med Rus ind forinden. Man havde næret det Haab, at Statfolderne i Fyrstendommerne vilde vorde udnævnte med det første, men endnu er der ingen Udsigter dertil. Ja, nogle troe fast, at Sultanen vil udnævne Tyrker dertil. Divanet viser en ualmindelig Fasthed og Consequents, og Alt, hvad det hidtil har gjort, bestaaer i Løfter. Noten af 18de April viser altfor tydeligt, at Porten agter at giøre, hvad den behager. - De rige græske Kiøbmænd tilintetgiøres En efter Anden. Ti fængslede Kiøbmænd, fra Scio, for hvis Liv Ministrene havde indestaaet Lord Strangford, bleve den 15de Maj henrettede paa en grusom Maade. Man veed ikke, at deres Forbrydelse bestod i Andet, end at de vare fødte i Scios. Deres store Formue blev konfiskeret og deres Familier solgte. - Divaanet har nu naaet sin Hensigt. De rige Grækers Udryddelse kan og vil Ingen hindre og Jnsurrectionen vil snart være qualt. Reis Effendi har ei overgivet Engellands og Østerrigs Ministre nogen videre skriftlig Erklæring, men vel en Afskrift af den Ordre, han har udstædt til Asiaternes Tilbagemarsch fra Fyrstendømmerne, men ingenlunde til disses fuldkomne Rømning. Først naar Hospodarerne ere indsatte, skulle de europæiske Tropper drage bort Constantinopel, den 26de Maj. Et Forfærdelsesskrig vil lyde over hele Europa, naar Man erfarer Tyrkernes Rædselsfærd paa Scio. Alle have maattet springe over Klingen. Endog de som Gidsler opbevarede Primater, 78 i Tallet, bleve nedsablede i Kastellet. Mest at beklage er den ædle franske Consul Digeon. Han havde begivet sig til Landsbyerne og forkyndt den tyrkiske Amnestie samt indestaaet Jndvaanerne for Storherrens Naade. De afleverede derpaa deres Vaaben, men neppe var det skeet, før Asiaterne styrtede over 13 Byer og hug Alting ned. Værgeløse faldt Grækerne under Tyrkernes Sværd. Hele Øen er vorden en uhyre Gravhøi. Blandt Biergene slaaes Grækerne endnu med Fienden, men deres Undergang er kun alt for viis. Her hersker en saadan Skræk over disse Begivenheder, at Man ikke meere vover at interessere sig for en græsk Familie, af Frygt for, at vorde sat i Klasse med den. - For overhovedet at berøve Grækerne alle deres Medkristnes Medlidenhed, vorde Katholikerne og Armenianerne paa al optænkelig Maade ophidsede mod dem. - Hver Dag sælges hele Hundreder Christensuinder og Børn som Asiaternes Seiersbytte. Det er hierterystende at see disse Ulykkelige omfavne kristelige Kiøberes Knæ og takke dem for deres Liv. Dog opdaget Man ogsaa hist og her et Træk af tyrkisk Ædelmod. Heret Exempel. En fornem Statsembedsmand kiøbte en Kon med to Børn og lod hende bringe ud paa sit Landgods. Her fandt den ulykkelige Moder til sin store Glæde sin Mand, som hun troede død. Ved en besynderlig Styrelse, var han bleven solgt paa et andet Sted og ansat ved Haverne her. Da Tyrken blev underrettet om dette Møde, skiænkede han dem alle deres Frihed og forsikkrede dem om sin Beskyttelse.