Aalborg Stiftstidende, 1831-08-13
Journal de Paris, der siges at staae i umiddelbar Forbindelse med Palais royal, yttrede sig saaledes: Kammeret har erklæret sig; omendskiønt Oppositionens Candidat ikke blev valgt til Præsident, har Ministeriet dog ikke fundet hiin politiske Majoritet i Kammeret, uden hvis Medvirkning det havde erklæret, ikke at kunne vedblive Bestyrelsen. Virkelig har ogsaa Casimit Perrier erklæret sin Beslutning, at fratræde sin Post og allerede gjort Anstalt til at forlade det til hans Embede hørende Hotel, uagtet Kongen skal have forlangt af ham at oppebie Kammerets Adresse. Med ham udtræde ogsaa de øvrige Ministre med Undtagelse af Krigsministeren, Marschal Soult, og Marineministeren, Admiral Rigny, som formenes at ville vedblive, fordi de ikke vel kunne undværes paa deres Post. Om det nye Ministeriums Medlemmer er man endnu ganske nenig; kun saameget synes vist, at Grev Mols vil blive Præsident i Conseilet. Derimod er man ganske enig i, at intet Ministerium vil kunne holde sig, med mindre det paa en afgjørende Maade tager sig af Polakkernes Sag. Den bedste Forklaring over denne sidste Paastand, giver en Begivenhed, som indtraf den sidste af de trende Festdage, da Kongen holdt den store Revne over hele Nationalgarden i Paris, samt de der tilstædeværende Linietropper, tilsammen 100000 Mand i det Mindste. Uvist hvorledes, udbredte sig det Rygte, at Polakkerne havde vundet en stor Seier over Russerne. Virkningen af dette Rygte var electrisk. Det almindelige Raab blandt Tropperne som blandt Tilskuerne var et Vivat for Kongen og for Polen, men Krig med Rusland. Efterat Kongen var vendt tilbage til Palais royal fik Nationalgadens Artillerister Lyst til at affyre en Salve af 120 Kanonskud til Polakkernes Ære og deres Chef havde heller ikke noget derimod, men da han henvendte sig til Kongen for at faae hans Tilladelse, fik han den Besked, at dette umuligt kunde gaae an, saalænge Forholdenne med Rusland vare som de vare. Det hele Rygte synes iøvrigt at være opkommen ved en Overdrivelse af den ikke betydelige Skjermydsel ved Minsk den 15de Juli, men det er mærkeligt nok, at da Moniteuren den næste Dag gjendrev hiint Rygte, tilføier den, at Regjeringen ikke havde ifinde at hielpe Polakkerne ved Usandhed og Bedrageri, men derimod at skaffe dem en redeligere og virksommere Understøttelse. Medens saaledes det Krigslystne Parti i Frankrig, antager en truende Stilling, er en virkelige Krig udbrudt paa et andet Sted, en Krig, som vel med Hensyn paa det hele Europa synes ubetydelig, men hvis endelige Følger dog ingen kan vide, nemlig mellem Belgien og Holland. Vaabenstilstanden blev at den tappre Commandant i Antverpens Citadel, General Chasse opsagt den 1ste August ved et Brev til Commandanten i Antverpen, saaledes at Fjendtlighederne igjen skulle tage deres Begyndelse den 4de August om Aftenen Kl. 9 1/2, nemlig efter 3 Gange 24 Timers Forløb fra det Øjeblik, den opsagdes. Da Antverpen ei alene trues af den stærke og uindtagelige Fæstning, som man alt for godt kjender, men ogsaa af omtrent 20 hollandske Krigskibe af forskjellig Størrelse, som ligge paa Schelden, flygtede mangfoldige Mennesker fra Byen i den Tid, de endnu havde Frist, dertil. Kong Leopold var i Lüttich, da han fik den første Efterretning og Fjendtlighedernes Udbrud, hvorpaa han ufortøvet vendte tilbage til Brussel og reiste derpaa den 4de videre af Antverpen til. Han gav inden sin Afreise Ordre til at Tropperne fra de sydlige Provindser ufortøret skulde marschere til Grændsen og Borgergarderne gjøres mobile, hvilket nok ogsaa kan behøves, da Hollænderne trænge rask frem og paa de fleste Stæder strax begyndte Fjendtlighederne eller idetmindste med meget kort Opsigelse. Udentvivl har Belgierne, stolende paa de 18 Artiklers Antagelse, ikke været, belavet paa en saa hurtig Begyndelse af Krigen, og altsaa ikke havt deres Tropper ret samlede, hvorfor de ogsaa hidtil har, som det synes, maattet kjempe mod en overlegen Magt. Saaledes er Fortet St. Maria ved Schelden bleven erobret af Hollænderne og Capitalendam, en Dæmning, hvis Besiddere skal være istand til at sætte hele Flandern, Gent iberegnet, under Vand, blev først besat af Hollænderne, siden fordrev Belgierne dem fra denne Post, men tilsidst indtoge hine den igjen og beholdt den.