Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1802-08-16
Atter er Bonaparte kommen et Skridt nærmere til Maalet ved een af de Ting, man alt længe med Vighed har kunne forudser at skulde indtræffe. Den 3die holdt Senatet et høitideligt Tog til Tuilleriernes Slot, under Ef skorte af et Kavalleriekorps, hver Senateur i sin Vogn, med 2 Æresgarder ved Siden. Da de ankom til Slottet var der just begyndt med Gesandternes Andients; men de Hines Budskab var af mere Vigtighed, saa maatte Gesand. terne tilside, imedens de Andre bleve indladte. Efter en Tale af Præsidenten Barthelemy, hvori han igientog det Sædvanlige, nemlig : at i en Tid af mindre end 3 Aar. var Anarchie og Elendigheder bortflygtet fra Frankerig, men at der endnu var mere tilbage at udrette, som nu den første Konsul, hvis blotte Navn er en stor Magt og som nu begynder en nye Løbebane, med Held kan udføre - oplæste han det under 2 Aug. udstædte Senatuskonsultum hvoraf man seer, at 3 Millioner 577259 Borgere have givet deres Stemmer og at deraf de 3 Millioner 563883 have voteret paa, at Napoleon Bonaparte skal være Konsul paa Livstid og hvori dekreteres: 1) at det franske Fold udnævner og Senatet proklamerer Napoleon Bonaparte til første Konsul paa Livstid; 2) at en Fredsstatue, der i den ene Haand holder en Seierslaurbær og i den anden Senatets Dekret, skal forkynde denne Nationaltaknemmelighed, for Efterkommerne, og 3) at Senatet skal overbringe den første Konsul det franske Folks Tiltroe, Kierlighed og Beundring. Herpaa svarede Bonaparte iblant andet : "En Borgers Liv tilhører hans Fædreland. Det franske Folk forlanger, at jeg maae opofre det mit Liv ganske, og jeg - ad lyder dets Villie. Tilfreds med, at jeg, efter Hans befaling og af Hans Naade, fra hvem alt har sit Udspring, er kaldet til at føre Retfærdighed, Lighed, og Orden tilbage paa Jorden, vil jeg høre min sidste Til me staae, uden at bekymre mig om Efterkommernes Mening. Saasnart Senatorerne vare borte kom Gesandterne igien til Andients. Den 15 Aug., der er Konsulens Geburtsdag og Aarsdagen af Konkordalers Undertegnelse, er udseet til hiin Værdigheds høitidelige Proklamationsdag over hele Riget og skal tillige celebereres ved offentlige Udstyr for dydige Brudepar. Jndtil denne Dag har Bonaparte ogsaa udsat Jmodtagelsen af Lykønskningsdeputationer som da ville indfinde sig i svære Mængde, Et nyere Tillæg af Efterretninger fortæller endvidere, at Statsraadet endog selvsamme Dag sendte et høistvig, tigt Udkast af nogle Tilsætninger til Konstitutionen til Senatet, der uden Vanskelighed ogsaa blev antaget af Samme og hvis fornemste Artikkeler, at den første Konsul kan udnævne sin Efterfølger, der efter hans Død skal beklæde den første Konsulværdighed. Denne Udnævnelse kan Bonaparte efter Behag bekiendtgiøre eller fortie. I første Fald skal hans Eftermand tages i Eed af Senatet; men i sidste Fald bliver det en Hemmelighed indtil efter hans Død. Dette Udkast indeholder 10 Afdelinger, hvoraf den 10de angaaer en Benaadelsesret, som er tilkiendt den første Konsul, der udøver den efter et særskilt Konseils Forgodtbefindende. Den Afdeling om Konsulerne er især mærkværdig Den bestemmer, at Sengtet, efter den første Konsuls ForSlag, udnævner den anden og tredie Konsul paa Livstid, og at disse to Konsuler ere Lemmer af Senatet og præsidere i samme. Har den første Konsul ikke efterladt sig noget Testament, saa forestaaer den anden og tredie Konsul hans Eftermand. I ethvert Tilfælde maae Forslaget og Valget skee 24 Timer efter den første Konsuls Død.