Berlingske Tidende, 1797-05-05
Til behagelig Efterretning for de respective Intressentere, udi de i Aarrene 1747 og 1757 allernaadigst oprettede LivRente=Societeter bekiendtgiøres herved, at Udbetalinger af de til forestaaende 11 Junii Ternin forfaldne Renter, hvortil Qviterings-Blanketterne for de her værende Interessentere, fra 1 til 26 Junii alle Sognedage, Mandag og Løverdag allene undtagne, imod behørige Leve Attester, fra 10 til 12 om Formiddagen udleveres fra Bogholder Contoiret, saavel her i Byen som ved Postkontoirene tager sin Begyndelse med førstkommende 1ste Junii, men at UdbetalingsTiden igjennem Post-Contoirene i Provindserne er indstrænket til 6 Uger i Dannemark og Hertugdommen og 10 Uger i Norge, efter hvis Forløb de endda uaffordrede LivRenter ved Commissionair, imod behørig Fuldmagt, maae oppebæres ved Kasse=Contoiret her i Byen. Tillige bekiendtgiøres, at da itrun en eneste Jnteressent haver erklærer, sig med Fortegnelsernes Meddelelse over de i enhver Klan efterlevende Jnteressentere, de respective Jnteressentere til næste Termin, tilligemed Renterne hver paa sit Sted gratiokunne imodtage disse Fortegnelser. General Postamtet, den 6te Man 11 At den agende Post, som eller i Almindelighed ikke gaaer over Wiborg, skal formedelst Wiborg Omslags Termin i tvende Postdage efter hinanden, nemlig den 10de og 12 Junii afgaae fra Kiøbenhavn over Wiborg, og at bemeldte Post ligeledes skal afgaae fra Aalborg over Wiborg den 14 og 2 Junii, der bliver herved til alle Vedkommendes Efterretning bekiendtgjort. General Postamer, den 2 Maji 1200 Onsdag Morgen den 10de Maji afgaaer den Kongelige Erpresser til Norge. Palsagerer, Patter, Prætio a Penge og Bancosedler anmeldes og imodtages Dagen for, fra Kietten til 3, paa Kiøbenhavns Norske Post. Contoir Ved Tallotteriets 574 Trækning i Wandsbeck udkom: Vacancer, Sognekaldet til Pitteren i Tronhiems Stift, 234 Rdlr.; hvoraf svares Afgivt til den residerende Capellan i Kaldet. Sognetaldet til af. Ansnæs og Waaler i Aarer. huus Stift, 463 Rdlr. Sognekaldet til Enebach og Vest boet samme Stift, 1000 Rdlr. Sognekaldet til Eiegome og Winderød i Sielland, 300 Rdlr. et Æreminde. som Ryesylches Bønder overende deres Foged, . Nr. Kammerraad. eristian maaler Dau ved hans Afreise, da han blev forstattet til Bergen, som Stiftamskriver. Forfattet efter endeel af Almuens eget Forlangende Bønden J. K. 1. Vi veed, at da Abner var død, alt det David saa nær til Hiertet, at han gik selv efter Liighaaren, opløftede sin Røst, og græd ved Adners Grav, og saade til de Omtring. staaende: Vide J ikke, at i Dag er falden en Fyrste, en ypperlig Mand i Jstal. - Heraf lære vi, mine Medbrødre, at Abner har været en umistelig og gavnlig Mand baade for Kongen og Folket, at hans Tab maae have smerter, dem, og at de, ved at ofre Taarer paa hans Grav, klarligen viste, at de skiønnede paa Mandens Fortieneste. - Dette Exempel af Forfædrenes Agtelse for fortiente Mænd skal ved denne Leilighed ogsaa opmuntre os til offentlig at vise, at og endskiønt vi ere kuns Bønder) dog paaskiønne, hvor sto Velgierning det er af Forsynet, naar vi af dets Haand modtage saadanne Embedsmænd, hvis største Glæde det er, at opfylde sine Pligter, gaae den Enfoldige tilhaande med gode og nyttige Raad, og søge at bilægge Stridigheder. - Jen Tid af 28 Aar have vi været saa lykkelige, at have en Man iblant og som besidder disse Dyder. Vi skiønne hans Vær og sørge over vort Tab. - Sandelig vi have Aarsag (nudvor Foged, S. T. Hr. Kammerraad Dahl, bortreiser til Begen) at anvende Davids Ord: J Dag er falden en ypper Mand. Thi i den lange Tid, han har beklædt dette En bede, have vi havt Leilighed not til at lære at kiende haar hans duelige Embedsførelse, Troskab mod sin Konge og Godgiørenhed mod de Kalder David Abner en Helt, en viverlig Mand, da have villitte mindre Aarsaa at give vor For god det samme Vidnesbyrd, thi i Henseende til de mange Byrder, som dette Embede medfører, da kan han siges at have sort det som en Deelt, og i Henseende den venlige Maade hvorpaa han har begegnet og kalde vi ham en voverlig Mand, kalder David Adner en Krigsoverste, en voverlig Mand, Vitalde vor Foged en Fredfører, en voverlig Mand; iboen. deligen have viseet, at i den Tid, han har været vor Ovrighed ei allene har været villig til at raadføre enhver, Katte og Riig, men endog stiftet saa ofte Venskab mellem uforligelige Naboer, og bilagt Stridigheder, som ellers kunne har havt mange skadelige Følger. - Kort, enhver redelig og retskaffen Mand maae tilstaae, at han til denne Tid har været sig Konge og sine Pligter troe, og at det har været hans største Glæde, heldigen at virte i den Kreds ham var anbetroe. Vi vide drøvere, at ogsaa denne Mand har værer udsat for saadanne slette og Ulderæntende Menneskene der have være nedrige not til og hemmelig at laste hans Embedsførelse en som mueligt, at skade ham. Men det er gaaet dito Stumlere, som villasse at det alt Billam, da han af Bal var tilkiøbt at forbande aftale Børne som handrede igien. nem hans Land; at hver Gang han skulde udføre sit onden Vært, da blev han af en høiere Haand holdt tilbage, saa at han i Steden for at forhande blev nødt til at velsigne døm Saa habere komnegen har have Sindet med Laand at last denne værdige Mand saa have de dog formedelst Samitighedens Overvindelse været nedsagede til med Sandhed. at rose ham Omendskiønt villaanedig er berøver denne. Mand saa lader det os dog, at vi deraf for der tieneste Frem vel paa at vi have en Regiering, der paaskiønner redelige Mands Fortienester, og belønner dring og tillige glæder det og at vor Fovedette for Forseelsers Skyldaller Mangel paa Redelighed forlader dette Embede, men for at modtage er vig tigere, som Løn for udviist troe Tieneste. - Vi ByespidserBønder og Beboere staae nu i Tanker, ligesom paa eet Sted, og beskue i Dag hans Bortreise, enhver af os siger ham det smerteligste (men dog redeligste) Farvel. Og af Hiertet tilønske vi alle, ham og hans hele Familie, at den store Raadgiver, som Styrer for vor Skjebne, og ved sin Almagt opholder enhver af sine Skabninger, at han vilde være deres trygge Ledsager paa denne deres Reise, og deres Raadgiver i alle deres Foretagender, at de glade maatte opnaae den sildig. 1ste Alder, ja see deres talrige Børnestor vel forsørget, og som nyttige Borgere i Staten at være værdige Børn og dydig Forældre. Ja al den Velsignelse, som Himlen tildeeler nogen Dødelig, tilanskes dem af en talrig Mængde Beboere i Rye. falde, som føle sig inderlig rørte ved deres Bortreise. - Jels ger, den 18de Martii 1791.