Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-01-13
J det jeg erkjender det Gode i Meget af hvad der er skrevet af Hr. Kammerraad Dalgas over Landvæsenet, maae jeg, og vist Mange med mig, – beklage, at han, saasnart han skriver og Heste og Alt dertil henhørende, antager en saa lidenskabelig og gjærende Caracteer, at man skulde troe det kom fra en ganske anden Mand. – Saaledes er hans Jammerskrig af 13de December f. A., der først idag er kommet mig for Øie, – da jeg har været fraværende, saa fuldt af spørgende Usandheder og de sædvanlige Overdrivelser; at man ikke vilde være istand til at udfinde Hensigten, naar man ikke ellers kjøndte den. Her at ville forsvare Stuttericommissionens Adfærd ved at erklære I. Moses for stutteridygtig, kan aldvig være min Hensigt; thi troer Hr. Kammerraad Dalgas, at man har overseet de gieldende Anordninger, saa bør en Mand med hans Retfærdigheds=Kjærlighed indklage Sagen paa andet Sted, end i Avisen; – dette maae vist ogsaa være de andre Herrer Stuttericommissairers Mening. – Hvad hans Beskyldninger mod I. Moses's udmærkede Løb angaaer, da finder jeg det ingen rettænkende Mand værdigt, med Usandheder og tvetydige Spørgsmaal, at ville forsøge at nedsætte Andres Eiendom; – det hjælper ham dog ikke meer. - Her at ville tage til Gjenmæle i saa Henseende, vilde kun lede til et Kjævlerie, der vist altforlænge har kjedet denne Avises Læsere. Jeg mener, at man nu bør lade enhver Hesteopdrætter søge den Hingst, der giver ham et Afkom, af hvilket han kan vente sig den største Fordeel. - Forresten anseer jeg det for en stor Rods for I. Moses, at Hr. Kammerraaden ikke ogsaa har forsøgt at nedsætte dens Afkom; skulde det maaskee være fordi deriblandt er saa mange Sorte, Thi dette har Hr. Kammerraaden jo engang anført som et Præg paa gode danske Heste. - Jeg har virkelig ogsaa fundet Afkommet af I. Moses saa fortrinligt, at jeg ikke har seet een der kunde kaldes mindre end god. Det vil blive kraftige, velbyggede og elegante Heste, og en oplyst Bonde, – en Mand paa hvis Dom jeg lægger Værd – svarte, da man ved Stutteribesigtelsen bød ham 130 Rbdr. for hans aarige Hoppe, at han foretrak at beholde den til Følhoppe. – De af Hr. Kammerraaden fremhævede 3 Herrer ere erkjendte dygtige Mænd af Faget; men hvor menneskelige Anskuelserne ogsaa ved Bedømmelsen af en Hest kunne være derom vidner endnu tilfulde alle Aars Stutteribesigtelser; dette har Jngen bedre fremstillet end Hr. Generalkrigscommissair Neergaard. – Da Hr. Kammerraaden selv var tilstæde ved Stutteribesigtelsen i Veile, saa vilde det have gjort hans Sandhedskjærlighed større Ære, naar han for Commissionen var fremkommet med de Udsættelser han troede sig kyndig nok til at finde ved I. Moses, da den mynstredes, istedetfor at gaae bort, da han blev opfordret dertil; og nu et halvt Aar derefter at raabe Ak! og Vee! Er det maaskee fordi Bedækningstiden nu nærmer sig? – Havde Bestyrelsen for F. Moses gjort Fordring. paa Præmien af 100 Rbdr., saa vilde Commissionen, efter min Overbeviisning, aldrig kunne have nægtet den samme, thi det er vist længe siden at en Hingst i Jylland har produceret saa mange fortrinlige Føl som T. Moses. Men Bestyrelsen erklærede strax, at det ikke kunde være Jnteressentskabets Ønske at vinde Penge paa denne Maade, og at man derfor vilde renoncere paa denne Sum til Fordeel for den bedste Hope med dens Føl. Den Synd, Hr. Kammerraaden tillægger Veile Amts Amtmand, fordi han valgte 2 erklærede Venner af Fuldblodet til Amts commissairer, er, - hvad mig angaaer, ikke stor, thi jeg under enhver god Hest, uden Hensyn til Afkom, og kun med Hensyn til det Brug, hvortil man bestemmer den. Dette troer jeg ogsaa at have beviist ved denne Besigtelse, hvor jeg forresten tillige har havt Leilighed til at beklage at vi her i Amtet endnu ere meget tilbage i Hesteavlen, da den sande gode danske Hests Præg alt for sjelden findes. Et Afkom af Moses og gode jydske Hopper vil faae dette Præg; - Hvem der tvivler, kan hos mig blive overbeviist derom; og hvad Fødselen angaaer, der jo og saa nu skal spille en Rolle ved en Hests Værd, da kan inge mindre end Hr. Kammerraaden ville frakiende I. Moses Ret til at kaldes en dansk Hest, da den er født i Danmark af fremmede Forældre. – Dette er nu min Mening, og det skal være mig kjært, hvis mine Herrer Med commissairer tiltræder den. Jeg svarer for mig, og skal gjøre det her som i ethvert andet Tilfælde. Skulde der ellers være noget, hvorved jeg havde været saa uheldig at paadrage mig Hr. Kammerraadens Utilfredshed, saa beder jeg om Vaabenstilstand til Udgang Februar, da jeg i denne Tid er fraværende i Forretninger. - Paa Udsættelser modStuttericommissionen for f. A., og den, efter Hr. Kammerraadens Mening, af samme, begunstigede I. Moses, svarer jeg ikke meer. Sønderbyegaard, den 8de Januar 1838. Riegels