Viborger Samler, 1848-02-07
Jblandt de Digte, som ere komne for Dagen efter Thronskiftet, tør følgende i Fædrelandet meddeelte, have særlig Krav paa Opmærksomhed: Til Kongen. (En Stemme fra Jylland.) Kong Fredrik, Dig Dit Folk sin Hilsen bringer, Det skuer op til Dig med Haab og Frygt. Hvad skeer ved næste Slag af Tidens Vinger; Paa hvilken Grund er Danmarks Fremtid bygt? Kan Du os lede gjennem Storme svære? – Til Himlen gik Din Faders lyse Aand, Og centnertung nu hviler i Din HaandEn gammel Slægts, et gammelt Riges Ære. Sig Seclets Hjul har dreiet fire Gange Alt, siden vi Din Stamme Kronen bød; For den vort Blod har farvet vore Vange Og Østersøens dybe Bølge rød; For den vi har mod vore Brødre fægtet -– Ja Danmark elsked som en Moder god Den Søn, der neppe hendes Røst forstod, Hun næsten har sig selv for ham fornægtet. Af Huset Oldenborg er Du den Sidste - Rust Dig til Kampen, Konge, og vær stærk, Thi ingen Søn vil stande ved Din Kiste Og love Frugt af Dit begyndte Værk, J Krøniken er kun et Blad tilbage, Og tegner Du paa det en stor Bedrivt, Da vil Din Stammes Navn med gylden Skrivt End straale i de fjerne Fremtidsdage. See, Nordens Aand er vaagnet af sin Slummer, Er paagnet med fornyet Kraft og Mod; To store Ønsker Danmarks Hjerte rummer, Og kun for dem det offre vil sit Blod; For Frihed og for Danskhed vil det stride, - For Heltens Farer, end den Feiges Ro! O, Konge, staae Du trofast ved vor Side! Vær huld det Folk, som var Din Slægt saa tro! Slut Dig da til de Visere, de Bedre, Til dem, som Folket gav sit Adelsbrev, Der skylde kun sig selv, og ikke Fædre, Den Hæderskrands, som deres Smykke blev. - Er Fortids Glands et Skjold mod Nutids Dadel, Kan man paa Fædres Laurbær sove trygt, Da, Kongel kan Du hvile uden Frygt; Thi hele Folket er af gammel Adel. Men nærmer sig en gram, en mægtig Fjende, Og oversvømmes Landet af hans Hær, Vi kunne ei af Høien mod ham sende De døde Fædre med de rustne Sværd. Det baader ei, at vi om Valhal sjunge, Naar selv vi ligne Skyggerne hos Hel, Naar Fædrelandet bliver en Slaves Træl Og Modersmaalet banlyst fra vor Tunge. Da vil det hedde: Danmark er ei mere, Fordi det tydske Herskere sig gav, Sov ind og lod sig trygt af dem regiere, Og vaagned først paa Randen af sin Grav. Da vil det hedde: Oldenborgerstammen, Endskjøndt dens Moder Datter var af Skjold, Lod Tydsk fortrænge Dansk ved List og Vold, Og Folk og Kongehuus vil deele Skammen. Men nei, den Skjendselsdag vil ei oprinde - Kong Fredrik, - dette Navn har Folket kjær, Til det der knytter sig et helligt Minde - Kong Fredrik, Danmark bedste Konge vær, De Gamles Feil skal Sønnerne forsone; Gud skienke Viisdom Dig og mange Aar! - Sæt to Juveler i Din gyldne Krone, Og evigt da Dit Navn i Marmor staaer, Fædrelandet, bemærker blandt Andet mod det udkomne Lovbud angaaende forenede Stænder, at Forsamlingen skal omfatte ikke blot den danske Stat, hvis øverste frie, selvstændige Samfundsvillie er repræsenteret i den danske Konge, men tillige en Deel af et andet Statsforbund, hvis øverste Magtfuldkommenhed er repræsenteret af en Forsamling, hvori den danske Konge kun har een Stemme mod 13, og hvilket Statsforbund ifølge sine organiske Grundlove ikke blot bestemmer sine Medlemmers udvendige Stilling og Forhold, men ogsaa griber ind i Forbundsstaternes indre Anliggender, i Forholdet mellem Stænder og Regent i Krigsvæsenets Indretning, i Yttrings- og Foreningsfriheden &c. Den fælleds Stænderforsamling kommer altsaa for Fjerdedelen af sine Medlemmers Vedkommende til at staae under en anden Stats høihed end den danske, nemlig det tydske Forbund; den kan ingen almindelig for samtlige de Lande, den repræsenterer, gjeldende Beslutning vedtage, uden bestandig at reservere Forbundets Ret for Holsteen; dertil kommer, at Tydskhedens Overvægt i Slesvig og dets Repræsentation maa give dette lammende Forbundshensyn en moralsk Jndflydelse i Forsamlingen, hvis Følger ikke lade sig beregne. Endvidere bemærker Fædrel." i Anledning af at et lige Antal Deputerede vælges for Kongeriget og Hertugdommerne, at Folketallet efter Tællingen 1845 var i Danmark 1,350,000 og i Hertugdommerne 842,000. Den danske Nationalitet vil saaledes komme til at staae ligeover for den tydske som 1: 1, istedetfor at det rette Forhold vilde være 3: 2.