Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-06
Jndsenderen har kjendt store Smuglere, men de have alle, ved Alderdommens Nærmelse, været ulykkelige og forladt Livet med stor Angest for Døden. - Varers Confiscation skulde jo efter Lovgiverens Hensigt være en Straf forSmugleren, med det er langtfra ikke saaledes som det synes. Vel taber han, naar han paagribes, ofte betydeligen, men er han rigtig ovet i sin Kunst, gribes han ikke hver Gang, og han har da i Toldsvig snart Erstatning for sit Tab, da han jo enten sælger de indsmuglede Vare til samme Priis som Andre, der have erlagt Told, eller til en lavere Priis for at faa endnu større Afsætning, og i begge Tilfælde er Fordelen størst hos Bedrageren. - Alle saadanne Fristelser tilligemed den ængstelige Frygt for Huus inqvisition og Confiscation formindskes, om ikke gandske hæves, naar det Princip blev gieldende, at det var enhver ædeltænkende Borgers are fulde Pligt at opdage og angive alt Smuglerie thi saadan almindelig Control vilde holde de Uredelige i langt bedre Tømme end alle Tolk, tjente, og den rige og fattige Kjøbmand kundet, handle med omtrent ligge forholdsmæssig Fordeel Hælere straffes jo efter vore Love ligesaavelse Tyve - og den, som ikke angiver en ham bekjendt Smugler, han hæler jo egentligen, uralsk betragtet, med den, der begaaer Tyverie mod Staten. Det er derfor virkeligen besynderligt, at saa mange ellers redelige Fædrelandsvenner ikke kunne overbevise sig om, at det er hæderligt og pligtmæssigt, som det dog upaatvivleligen er, ved Angivelser at blotte Smug handleren. Var det først af Alle anseet se Hæder og Pligt ved alle lovlige Midler at forebygge og opdage Toldsvig, da behøvedes, naar alle redelige Borgere vare Controlleurer, et lang mindre Antal af lønnede Opsynsmænd, og hvid der er det Vigtigste, Leiligheden til Borger dens Misbrug maatte blive sjeldnere. - Dis den have der jo været og gives vel og, saalartVerden staaer Toldofficiantere, der af Kiel mænd og Skibsførere kaldes skikkelige til hvilket, rigtigen forstaaet, betyder, at de li Løn af Staten for at tjene den ærligt, og et sig betale af uredelige Statsborgere, for at stil disse og sig selv store Fordele paa MedborgiBekostning - Troer Nogen sig fornærmet til denne bemærkning, tilstaaer han jo med til Samme, at han meere elsker egen Interesse til Almeenvel; thi min Sætning er jo kun anvidelig paa Uredelige i Handelstanden og Tolvæsenet; at disses Antal formindskes ved almindelig Control, kan jo ikke andet end være Ste tens Jnteresse. - Har Jndsenderen seill i sit her gjorte Forslag til Fornuftigeres Betaning, saa han har han i det mindste feilet i god Hensigt. Har Nogen et bedre Raad, i komme ærligen frem dermed, thi et Middelhøves til i denne Henseende at formindske ralitetens Fordærvelse, om det allerede er la hvad Harms i Kiel har sagt: "Tager-Kir agt for Eden mere til, da ere vi snart alt forlorne, da hielper ingen Konge os og Ca lader os synke. Folkets Skjæbne, tager sine ning efter dets Tænkemaade med Hensyn til Eeden, hvilket de Vise have kundgjort og er lært af Historien. Et lykkeligt Land bliver ulykkeligt ved Eedens Ringeagt; et ulykkeligt Land bliver igjen lykkeligt, naar man i samme holder Eeden hellig. Saa gjøre da enhver Christen og Fædrenelands Ven hvad der i denne Henseende paaligger Ham!"