Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-05-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Ad hans Folck ere la Tiende Aargang. No. 42. Al. 156. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. JrTirsdagen den 25. Maj. 1813 9 tidis vil anElsalg undersom man igien Barne in til Daniel Amadens Atterbom i Upsala. at Churforkan (Slutning.) af St. Du vil vist ikke undres over, at jeg maatte trættes ved at giennemgaae Side for Side let Arbeide, hvis Mangler formedelst Umodenhed og Ubillighed ikke opveies af de Fortienester, det ved enkelte rigtige Fremstillinger kan have. Jeg forbigaaer derfor hvad der kunde siges imod Æsthetikerens Bedømmelser over vore største end levende Digtere, som jeg veed man i Sverrige har mere Agtelse for, end at man der skulde lægge høiere Vægt paa en Kritik, der med selvtilfreds Dristig, hed affærdiger dem paa et Par Sider, end denne kan fortiene. Hvad Baggelsen angaaer, da seer man tydelig, at han blot stykkeviis kiender ham af eget Studium, og alt for lidet til at give nogen fuldstændig Charakteristik af denne Digter, om han end havde været i Stand til at bedømme ham upartisk. Jeg vil ikkeromtale, at hamester ikke berører den Deel af Baggesens digtoriske Liv og Virksomhed, som i det tydske Sprog har udtalt sig; men hvorlidt han kiender ham som dansk Digter viser sig noksom af hans Forsikkring, at Baggesens herskende Mønster har været Wieland, lige indtil han først paa de senere Aar har opgivet dennens Skole, uden dog derpaa endnu at have leneret noget praktisk Exempel. Men, hvormange Exempler har Baggesen, ligefra sin tidligste Dig De muterperiode, givet paa, at en Digteraand levede i ham, der ikke var laant hos nogen Skole? Hvad vi skulle troe om Æsthetikerens Fortælling, at det er ingen uden Tieck og Brødrene Schlegel, hvis herlige Mønstre Danmark skylder sin Ohienschlager, og at det var ved et oplyst Studium af dem og ved deres Veiledning, at denne Digter udviklede sit "medfødte Talent vide vi alt for vel, som kiende ham, hans Liv og hans Værker lidt bedre end eders Æsthetiker, skiøndt denne skriver med en saa afgjort Sikkerhed, som om han havde levet med Digteren i mange Aar. At Oehlenschlager, som romantisk Lyriker, har fundet mere Naade for hans Øine, end som Dramatiker, er af det foregaaende let begribeligt; men man maatte fristes til at troe, han ikke havde læst et eneste af dennes dramatiske Arbeider, naar han forsikkrer os, at disse alle ere i Schillers Maneer, og at Oelenschlager forlod den Digteart, hvortil Aladdin hører, fordi han fik Lyst til at blive en dansk Schiller." At den, som har læst ikke blot Aladdin, men ethvert af denne Digters Sørgespil, maa finde i dem langt mere Shakspegrisk end Schillersk Aand og Stræden - deri er Du vist enig med mig og Flere. J Sverrige, hvor man kan læse Axel og Valborg og Corregio i Oversættelse, og hvor saamange endnu hellere læse dem og Oehlenschlagers øvrige Værker paa Dansk, vil neppe den Upsalske Konstdommers Charakteristik forvilde Nogen. Hos os have vi den Skik, at villæse og glæde os ved det, som er skiønt og stort, og gierne overladt det utaknemmelige Arbeide, at finde det Skiønne uden Smag og det Store ikke smaat nok, til de Herrer Leopold, Walmark, og flere lignende Konstdommere, i Sverrige eller Tydskland, ja endog agte lidet paa, om Hr. J. K. Høst rækker dem hielpsom Haand, ved i Kiøbenhavn at oversætte deres Recensioner, el Hr. - LD. i Upsalg ved at give sine Landsmænd, mislykkede Charakteristiker over danske Digtere.