Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-17
Hvad har derfor egentlig Frankerige nu at frygtefor Svaret maae blive for sig selv, for de demokratiske Grundsætningers Forvildelser, for Menneskenes utæmmelige Lyst til at gaae videre i alting, og hvorpaa de Franske Blade allerede afgive tilstrækkelige Prøver, og hvorved Riget kan blive nedsunket i nye Giæringer og Forvirringer, svække sig i sine Grundvolde og atter blive derved nødt til at kaste sig i Despotiets Arme som i Napoleons Dage. Allene Hertugen af Orleans Tale indeholder overordentlige frie Grundsætninger; hans Venner kunne maaskee ikke heller give ham et bedre Raad, end dette: at give Folket for en Tid ganske Tøilen; da det saa snart vil komme til den Overbeviisning, at den menneskelige Natur ikke taaler, i det mindste ikke for en lang Tid, eller uden i visse forbiegaaende Forhold, som i Nordamerika, en meget høi Grad, af borgerlig Friehed, at denne avler uafladelig indvortes Stridigheder i hver Bye og hver Egn, og paavælter Menesker imedens de søge efter deres Friehed, et Aag af overmægtige Partier og lidenskabelige Partiemænd, og en Lidelse af indbyrdes Partiehad, som er et større Onde end noget andet. (De Græske Philosopher indsaae dette godt i Oldtidens Friehedsperiode). Vi ville med et skarpt Blik og med en usvækket Sandhedskiærlighed forfølge Tingenes Udvikling i Frankerige med Hensyn dertil, og derved bevidne vor Glæde over at vi leve i et Land, hvori de indvortes Forhold er saaledes beskaffen, at saadanne Statsomvæltninger ikke kunne blive et nødvendigt Onde, og derved paaskiønne vor Lykke og takke Gud for at vi kunne nyde indbyrdes Roe og Fred underen landsfaderlig Regiering. En Betragtning maae endnu tilføies: Det er nemlig mærkværdigt at betragte ved denne, som ved alle Menneskelivets store Begivenheder, hvorledes deres Udfald er ofte knyttet til mangehaande tilfældige, og som det maatte synes næsten ubetydelige Omstændigheder. At der herskede en stor giærende Stemning hos det Franske Folk, er vist nok, som blev vel tillige vedligeholdet ved Ærgrelsen over, at det var bleven nedstyrtet fra sin Høide under Napoleon, og at den regierende Familie var bleven den paatvunget. Men der var maaskee ikke kommet Jld i denne giærende Masse naar ikke Presserne vare blevne forseglede, og saamange Mennesker blevne ledige, som kunde begynde Tumulten; havde Regieringen biet med at indskrænke Trykkefriheden til det havde faaet et Kammer oprettet efter sit Ønske, saa var det maaskee gaaet bedre, det er desuden godt at lade Folk snakke saa handle de mindre. - Algiers Erobring syntes at være et stort Middel til at udbrede Regieringens Popularitet; men var General Bourmont forblevet paa sin Post i Paris, saa havde det Kongelige Partie udentvivl havt en kraft fuldere Anfører end Hertugen af Ragusa blev, som skal have været hans Medbeiler til Over commanden ved dette Tog, i det mindste giorde Dauphin Hertugen de heftigste Bebreidelser da han kom tilbage til St. Cloud, beskyldte ham for Mangel paa Activitet, og lod ham endog arrestere. - Havde Fyrsten af Polign at glemt sig selv i Farens Øieblik, da Tilbudet til en Udsoning blev gjort, og tænkt mere paa sin Konge, saa kunde Sagen maaskee endda være blevet udjevnet. Havde den Orleanske Familie ikke staaet i en fortrolig Forbindelse med den formaaende Lafitte, saa var det maaskee aldrig kommet til en saadan Yderlighed; og havde Kongen afholder sig fra at betroe udøvelsen af sin Magt til forhadte Navne, saa var der nok aldrig opkommen en saa frygtelig Crisis. - Men visse Ting skulle nu skee paa Jorden, de menneskelige Begivenheder ledes af høiere Hensigter, som vi dødelige ikke kunne fatte. Jmidlertid ville vi oprigtigt beklage den Bourbonske Families Skjebne; thi har den endog feilet, saa har dens Modstandere, ikke mindre gjort det, og der gives saadanne Forhold i det menneskelige Liv, hvori det er vanskeligt at undgaae at feile.