Kiøbenhavns Postrytter, 1796-09-19
Mannheim, den 5te September. Paa Erkehertug Carls Skrivelse til den schvabiske Kredsforsamling; at samme uden at tænke paa sin Pligt til Keiser og Rige, har gjort Stænder og Lande, der ikke ere i Fiendens Magt, ved virkelige Tractater Fienden skatskyldige, og herved for Fædrelandet efterladt et evig skiændigt Minde om deres Forsagthed, har bemeldte Kredsforsamling under 13de August blandt andet og svaret følgende: Saa tingt og føleligt det end falder os, have vi dog intet Valg andet tilbage, end for Hs. Keiserlige Majestæt at bringe de almindelige og lydelige Klager fra Fyrsterne og Stænderne i den paa alle Sider betrængte, og uskyldig lidende Kreds, samt nedlægge vor Forfatningrigtige Begiering og Riigsoverhoveds Hielp, men især om Fyldestgiørelse mod de udstandne ubeføyede Bebreidelser, samt Giengivelse af de Kredsen fratagne Eiendomme, og riigs faderlig Beskiærmelse mod de en fiendtlig Behandling lignende Uordener af de keiserlig kongelige Troppers Underbefalingsmænd i de schvabiske Kredslande, saavel som mueligste Opreisning af Kredstændernes uhindrede Communication indbyrdes og med Kredsforsamlingen, paa det høyeste Sted, hvor deres visse Bønhørelse ikke kan blive os nægtet. Dette os aftvungne Skridt skylde vi Fyrster og Stænder, der ved utallige Opoffrelser for den almeene Sag og den høyeste Tienestes Bedste have fortient mere Hensyn, det skylde vi de i deres nærværende ulykkelige Stilling derved næsten til Fortvivlelse bragte Kredsundersaatter, det skylde vi endelig os selv mod de høyst følelige Bebreidelser, der i den bekomne høyeste Svarskrivelse blive os gjorte. Med inderlig Overtydning tør vi paastaae, at D. K. H. Følelser ere blevne overraskede ved fiendske Jnsinuationer Kredsen til Skade. Erlangen, den 2den September. Den 28de August blev efter Aftensang hele Nürnbergs Borgerskab, sammenkaldet i sine Qvarteer og Gade-Compagnier, Mand for Mand, og æsket skriftlig at erklære sig, om de vilde antage preusisk Skyts, eller ikke. Til den Ende laae to Papirer til Navneunderskrift, det eene var Ja det andet Nei=Arket. Stadens sørgelige Stilling blev dem forestilt, og tillige givet den Forsikkring, at ved denne Forandring intet af deres Friehed skulde tabes; den preusiske Minister havde alt forsikkret, at Kongen ikke vilde tage i Betænkning at befrie dem fra al Udskrivning og Jndqvartering, ogsaa vilde Kongen paatage sig Statsgieldsbyrden. Heller ikke torde de være bange for, at paadrage sig nogen Ansvar hos det høyeste Rigsoverhoved; thi Ansøgningen om den Kongelige Beskyttelse kan og skal kun skee med Forbehold af hans Keiserlige Majestæts Rettigheder og Samtykke, saavel som Rigets, og de høyeste Lehnshoffers; ligesom Kongen ogsaa vilde paatage sig Riigs- og Kredscassen. Man vilde end videre bekiendtgiøre dem de Puncter, som Raadet og Communen havde lagt til Grund ved deres Beslutning, og hvorom de havde den preusiske Ministers Erklæring i Tilfælde af Skytstilstaaelsen at vente. Altsaa havde hver for sig at give sin Stemme om det Spørgsmaal, om han ligesaa, som Raadet, og de eligerede Borgere, ønskede at blive deelagtig i Kongens Skyts, dog med Forbehold af Keiserens og Rigets Samtykke og Rettigheder. De fleste, især Honoratiores, skreve nu deres Navne paa Ja-Arket, men 141500 paa Nei-Arket. Mange vilde hverken skrive deres Stemme paa det eene, eller det andet. Men disse bleve tilholdne at erklære sig bestemt. Derpaa faae man snart, at Ja Stemmernes Antal var langt over de andre; herpaa udfærdigedes Subjections- og Exemtions-Documentet af den preusiske Minister, og blev ved en Coureer tilsendt Kongen. Under de uomtalte Betingelser, under hvilke Staden skal overgives Kongen, er f. Ex. Amnestie for den nuværende Administration, Erkiendelse af Patriciernes Adel; fremdeles, at den tilkommende Magistrat skal bestaae af Adelige, lærde, Kiøbmænd, og Haandværksmænd, under en Præsident, at Jøder ikke maae tilstædes, at Embederne skulle besættes med Nürnbergere, og Universtrettet Altdorf lægges til Erlangen. Det skal staae de derværende Professorer frit, om de vil forlægges til Er langen, eller sættes paa Pension. Det herlige Bibliothek, Museum, og hvad nogenlunde kan flyttes, sendes til Erlangen, og bliver saaledes det herværende Universitet til et af de meest blomstrende. Erlangen, den 4de September. Jeg skynder mig at meddele dem den Nyhed, at man fra preusisk Side ikke har oppebiet det Kongelige Samtykke, formodentlig, fordi man var vis derpaa. Thi den 2den d. M. om Formiddagen mellem 10 og 11 undertegnedes Overgivelses-Acten, og mellem 11 og 12 toges Staden Nürnberg i Besiddelse af de preusiske Tropper. Hardenberg, var alt over 8 Dage i Forstaden Gostenhof, og i denne Tid havde de preusiske Soldaters Antal der i Egnen formeret sig meget.