Berlingske Tidende, 1779-08-01
Da man nu hverken forestillede sig denne Overfart meget lang, eller meget farlig, saa besluttede man at forsøge den. Et lykkeligt Udfald af et saadant Forsøg opmuntrede til et andet; Plinius fortæller, at man fra gamle Tider allene har faret imellem Øerne, og paa Træe=Floder. Fiskefangsteen, med hvilken adskillige Folk i de ældste Tider beskiæftigede sig, bidrog maaskee og noget til Skibsfartens Oprindelse. Jmidlertid kunde jeg dog snarest falde paa den Tanke, at man maae takke de Folk for de første Begreb om denne Konst, som boe nær ved Flodernes Munding, der, hvor de løbe ud i Søen. Naar de nu fore omkring paa disse Floder, saa geraadede de formodentlig ud paa den rumme Søe, enten ved Strømmens Magt, eller ved en Storm, eller med frit Forsæt. J Begyndelsen forskrækkedes de ved Bølgernes Hæftighed og de dem truende Farligheder; men da den første Skræk var overstaaet, indsaae de snart de store Fordeele, som Søen kunde forskaffe dem, og følgelig gjorde sig Umage for at udfinde Midler, hvorledes de kunde befare Søen. - Lad Menneskene nu være blevne bekiendte med dette frygtelige Element paa hvad Maade de vil, saa bliver dog dette altid vist, at man allerede i de første og ældste Tider har gjort Forsøg til Skibsfarten. Moses fortæller os, at Japhets Børne=Børn seylede over til Øerne tæt ved det faste Land, og toge dem i Besiddelse. Det er og afgjort, at allerede meget tidlig har Colonier seilede over fra Ægypten, til Grækenland. Samhuniaton tilskriver Kaberiterne Opfindelsen af Skibsbygnings=Konsten, og den Berømmelse, først at have foretaget en Reyse til Søes. Efter de ældste Beretninger fra Phoenicierne levede Kaberiterne paa en Tid med Titanerne. - Man lærte snart af Erfaring, at de Skibe, som man bestemte til Søefarter, maatte være ganske anderledes bygte end de, man brugte paa Floderne. Derfore gjorde man sig Umage for at give de til Søefarten bestemte Skibe saadan Dannelse, og saa megen Styrke, at de kunde være i Stand til at modstaae de rasende Bølger. Herpaa stræbte man, at udfinde et Middel at regiere disse Skibe paa en let og sikke Maade. Maade. Stokke og Aarer vare de første Redskaber, som de en Tid lang kiendte. Det maae have varet længe, førend man faldt paa, at føie Styr-Roret hertil. De Gamle troede, at man ved Fiskenes Finner først var bragt til Begreb om Aarer, og har laant Opfindelsen af Styr=Roret fra den Jagttagelse, at Fuglene styre deres Flugt hvorhen de vil ved Rumperne. Skibenes Skikkelse, Seylene undtagne, synes at være en Efterabelse af Fiskenes Dannelse. Hvad Finner og Rumpe er for Fiskene, det er Aarer og Roer for Skibene. Dog dette er allene blotte Formodninger, som ere meere eller mindre sandsynlige, og ey fortiene nogen omstændelig Undersøgelse. - Vin dennes Kraft, hvis Virkninger ere saa mærkelige og mang foldige, maatte snart give Anledning til Seylenes Brug. Men Maaden at indrette og regiere dem paa, var vanskeligere, og lod sig ey saasnart opdage. Jeg troer vist, at dette Stykke af Skibsbyggeriet var det sidste, som man har opfundet. J denne Meening bestyrker mig de Vildes og andre raa Folkeslags Maade, hvilke allene bruge Aarer og ingen Seyl have. Formodentlig var det ligedan i de første Tider. De første Søefarende forre alleneste omkring ved Kysten, og vogtede sig omhyggelig for, at tabe Landet af Sigte. J saadanne Omstændigheder havde Seyle, ne været meere farlige end nyttige. Fleere Aarhundredes Erfaring udfordredes, for at lære de Søefarende den Konst, at bruge Vinden til deres Skibes Bestyrelse. - Naar vi imidlertid troe Ægypternes gamle Beretninger, saa var denne Konst, at benytte sig af Vinden ved Hielp af Mast og Seyl, overmaade gammel. De tilskrive JsisÆren for denne Opfindelse; men foruden den liden Troeværdighed, som den største Deel af denne Gudindes Historie har, skal vi strax faae at see, at man ey kan tillægge Ægypterne denne Opdagelse. - Meget tidlig maae man være falden paa Opfindelsen af en Maade til at holde Skibene op i Søen, og at lægge dem for Anker. J Begyndelsen betiente man sig formodentlig af mange Slags Midler til denne Hensigt, f. Ex. af store Steene, store Kurve eller Sække fulde af Sand, eller andre tunge Legemer. Disse bandt de fast ved Strikker, og kastede dem i Søen. Disse Hielpemidler kunde i de første Tider være tilstrækkelige, da Skibene, som de brugte, endnu kuns vare lette og smaa Fartøyer; men som Skibsfarten tog meere og meere til, og man bygte større Skibe, saa blev en anden Maskine nødvendig. Man veed ei paa hvad Tid, eller af hvem Ankeret, denne saa eenfoldige og dog beundringsværdige Maskine, først er opfunden. Hos de gamle Skribentere finde vi intet vist desangaaende. Allene der stemme de overeens, at de sætte denne Opdagelse ud i en langt sildigere Tids=Alder, end den er, som vi nu undersøge. De tilskrive adskillige Personer denne Opdagelse. Jeg meener, at Ankeret er, ligesom mange andre Maskiner opfunden næsten paa een og den samme Tid i forskiellige Lande. Det er vist, at de første Ankere ey vare af Jern, men forfærdigede af Steen, eller maaskee og af Træe. Disse sidste vare beslagne med Blye, eller og udfyldte dermed. Dette melde adskillige Skribentere, og iblandt andre ogsaa Diodor. Den sidste fortæller, at Phoenicierne havde paa deres første Reyser til Spanien samlet meere Sølv, end de kunde rumme i deres Skibe, og derover taget Blyet af deres Ankere, og i dets Sted sat Sølv. Vi maae videre anmærke, at de første Ankere havde kun een Hage; først mange Aarhundrede herefter opfandt Anacharsis et Anker med to Hager. - Alle disse forskiellige Arter af Ankere ere endnu brugelige i forskiellige Lande: Jndvaanerne paa Jsland og Bander Congo bruge en stor Steen med et Hul i Midten og en den igjennem gaaende Træe-Stang. J China, Japan, Siam- og paa Manillas har man kuns Træe-Ankere, hvorved man binder store Steene. J Kongeriget Kalikut ere de af Steen. De første Tiders og mange endnu levende Folks Uvidenhed i den Konst, at forarbeyde Jern, har givet Anledning til alle disse raae og vanskelige Hielpemidler. -