Berlingske Tidende, 1808-05-06
Efter at være afseilet fra Helsingøers Rhed den 21de Marts, om Morgenen, gik jeg om Eftermiddagen imellem Hasteens=Grunden og Siellands Rev, saae 3 Seilere, hvoraf de 2 kiendtes at være Orlogsmænd, og den 3die som søgte ned til dem, gav mig tvivlsom Jder om at være Orlogsmand eller ei, dog jeg havde Vinden fra dem og Vinden ikke føiede mig for at fortsætte min Bestemmelse, ankrede jeg om Aftenen imellem Seiersen og Refsnæs. Morgenen den 22de lettede jeg, da 2de Orlogsmænd, som vare til Ankers, lettede og vare forenede med den 3die, som nu kiendtes at være Orlogsmand, men af hvad Force kunde jeg ikke bedømme, kuns saa meget vidste jeg, at de 2de af dem vare i det mindste svære Fregatter og den 3die en mindre Fregat. Vinden var østlig da jeg lettede, seilede, til Belterne, men strax efter blev Vinden S. O. Jeg troede det Pligt, at løbe Nord efter igien, søge Forstærkning paa Kiøbenhavns Rhed, da jeg med denne allene saa mig istand til at opfylde min Bestemmelse, ønskende de fiendtlige Skibe skulde jage mig. Noget efter Middag saaes 2de Skibe komme Nord fra, Vinden nordligere end Ost, og da jeg antog den ene for en Tredækker og den anden for et svært Orlogskib, søgte jeg efter at være passeret imellem Hasteens Grund og Siellands Rev og Ost for samme, at vinde til Luart af Lim, stræbende tillige at naae Sundet. Det lykkedes ikke; det ene Skib holdt til Luvart af mig, det andet søgte ned i mit Kiølvand. Kl. henimod 7 Eftermiddag var Orlogskibet the StatelKiølvandet paa Skud nær, de agterste Koner bleve affyrede, som jeg troer, med god Effect; det andet Orlog, skib holdt ned, Fregatterne krydsede op, og jeg kunde for ad see, at Prinds Christian Frederik, som jeg havde den Ære. at kommandere, vilde blive et Offer. Jeg søgte derfor at komme Grunden saa nær, at den maatte tilsætte, i det jeg ikke kunde undgaae Slag med saa overlegen Magt. Orlogskibene the Statel og the Nassau, hver af lige Styrke med mig, og for saavidt stærkere, som deres Caronader ere 32 Pd., bragte deres Kanoner til at bære paa mig næster paa een Tid, den ene om Styrbord, den anden om Bagbord, henimod Kl. 8. En fortsat Attaque fra begge Skibene under den heftigste Jld vedvarede i mere end 2 1/2 Time; den blev besvaret af os med en Kraft, som jeg er forvisset om, giør alle mine brave Officierer og hele Mandskabet Ære, endog under det, med saa megen Ret, hædrede danske Flag For en kort Tid under Actionen bleve begge Skibene bragte til at tie, for at reparere, de lode sig sakke og kom opigien, men Tiden var for kort for os, til at istandsætte den lidte Skade; Roret var afskudt, hele Skibets Takelage saa godt som tilintetgjort, begge dets Sider aldeles forskudte og efter at have modtaget end et Lag af de Fiendtlige, som endnu blev besvaret, da jeg var saa nær Grunden, at jeg var sikker paa det mig anfortroede Skib ikke kunde blive Fiendens Bytte (de fiendtlige vare begge staaende fra Land the Stately tæt forud om Bagbord, the Rassau agter udom Styrbord, de 3de Fregatter være nu og komne op) ansaae jeg det for umenneskeligt, at opofre flere af de brav Officierer og Mandskab, jeg havde den Ære at kommandere; Skibet var saa godt som tilintetgjort, jeg overgarmig til the Stately, og Aftenen til den 23de (da Skibe, strax efter Overgivelsen var kommen paa Grund) blev den sat i Brand.