Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-07-08
Ligesom nu reiselystne unge Karle forene sig for at gjøre en Sparseertour til Schaffhausen, Syrakusa eller Dobberan, besøgte vores Forfædre i det 16de Aarhundrede, den forsfæstede Vises Grav og Hjem, som de vanslægtede Jøder blot vilde gjøre til et Menneske. Ogsaa Alexander, von der Schulenborg med en hvis Führer og Brødrene Haans og Jacob Bayer, hvoraf den Sidste tjente til Tolk, vandrede til det forsætte de Land. De spiste en Morgen Frokost i Selskab. med to Græske Munke ved Jordan, da fire bevæbnede Røvere, traade frem af Buskene ved Stranbreden; Maden blev staaende fast i Halsen paa Pillegrimene ved dette Syn, dog tog Jakob Bayer Mod til sig og indbød, da han var Sproget mægtig, Busketyvene til Middagsmaaltid med sig, disse toge til takke, men overfaldt efter, bevidnet Tak, vore Kristne, toge deres Vaaben, og Resten af deres Levnetsmidler, selv de fine Skjorter og Beenklæder fra dem, som den uslePillegrimskjole skjulede. De bleve, efter et forgjæves Forsøg paa at flye, belæssede med Byttet og en i Jordan fyldt Læderpose med Vand, og de gav dem den trøstelige Forsikring, at man ville bringe. dem tilbage til det nærliggende Kloster, for hvis Munke de Plyndrede udgave sig, og at de derhen ville tage dem i Beskyttelse mod alle Anfald af det omstrøifende Tyvepak. Denne voldsomme Kjerlighedsheviisning lod sig saameget desmindre afdisputere, som Pile, Prygl og Dolke qvælede enhver Modsigelse og Pillegrimene desuden kun havde beholdt en Brødkniv tilbage. Dog man førte dem ingenlunde til Klosteret, men af det døde Hav over Ørkenen over Jerichos Heede, paa Toppen af et Klippebjerg, i hvis Huule de Udmattede toge Plads og kunde udhvile. Foreløbigen blev Dolken der sat dem paa Struben, for at udpræsse de Penge som man troede de havde skjult. Vore Pillegrimme besvore nu deres Plageaander paa det Justændigste at føre dem. til Klosteret Saba hvor begge Munkene hørte hjemme, eller til Bethlehem eller Jerusalem, for der at tilbetie sig de forlangte Løsepenge. Røverne synes dette Betalingsmiddel for usikkert, de sluttede af Linnedets Fiinhed at de havde at gjøre med Franker, med velhavende, usikkre Hunde, som de kaldte dem, og bleve medens de overveiede dette uenige mellem dem selv; thi enhver havde allerede tilegnet sig en af de Kristne. Den Ene ville føre sin Slave til Hjemmestedet Sinai, den Anden sin til det røde Havs Bredder, de to Øvrige paastode, at man skulle være enige i at sælge de Fangne paa næste Slavemarket under Et og at deele Beløbet, da dog altid den kraftige veldannede Schulenborg, forekom dem prisværdigere og brugbarere end den lille Hans Bayer med sin Jsterbug. Den Sid. stes Herre satte saagar denne Slagterkniven for Maven. Jacob, der som Tolk blandede sig i Striden og kom sine betrængte Brødre til Hjelp, blev tilbageviist med Ribbenstød, men Schulenborg og Führer anraabte i deres Trængsel Herren, til hvis Forherligelse de vare uddragne, fra Unstrut til Jordan. Om Aftenen brød Selskabet, efter at have holdt deres Maaltid op og betraade samme Na Ørkenen. Efter enhver af de fire Kristne gik en Hedning med spendt Bue og det blev dem tillige til kjendegivet, at man vilde bringe dem til Slavemarkedet i Medina ved det røde Hav, hvis ikke enhver af dem formaaede at løse sig med 60 Zechiner. Pillegrimene erklærede under lutter Beklager denne Summa for umulig at skaffe til Veie, de bøde naar de ville udlevere dem til Prioren i Saba 10 Ducater og enhver af Røverne en Kjole, et Par Skoe, et Livbind og en lille Hue. Disse truede derimod at skiære Fodsaalerne op paa de Kristne, i Fald de ikke befindede sig bedre, men skikkede dog strax derpaa, en af de fangne Munke til Klosteret, for at erfare om Prioren var tilbøielig at udløse dem for denne Priis, gave ham to Arabere til Ledsagere og betegnede den Egn i hvilke man vilde oppebie deres Tilbagekomst. Klosterets Munke vare Grækere, slue og egennyttige. Hvem indestaaer for at vi faae Erstatning derfor, sagde de, hvem for Udleveringen af de Løskjøbte, Og hvad Klosteret idag anvendte derpaa, vilde under denne Tyranhaand snart blive til Lov og samme for Fremtiden blive tvungen til at opveie med Guld enhver opkapret FrankernarJa man tog ufeilbar Munkene selv, ved det første Skridt de gjorde i Omegnen i Beslag, og tvang os til at udløse dem. De to ved Porten ventende Røvere blev derpaa med en Ducat for havt Uleilighed og nogle Levnetsmidler sendt tilbage med et benægtende Svar, tillige skulle den medkomne Munk ledsage dem og gjøre de Fangne bekjendt med Aarsagen til Deres Afslag; men denne takkede Gud, at være undslupen Rovsuglenes Kløer og blev i Klosteret.