Aalborgs Stifts Adresseavis, 1822-03-21
I St. Petersborg imødeseer Man hver Dag Manisestet mod Porten og troer, at Felttoget maa aabnes til ForDen anden Armee, under Grev Wittgenstein, saaret. staltsaa mener Man, begynde Operationerne og er til den Ende forstærket med det tredie Corps af den første Armee, under General Woronzow, og med det fierde Reservekaalleriecorps, under General Barosdin. Kan Man troemelsendes Beretninger, ere de russiske Operationer combibede med de Persiske og det paa en Maade, som vidner omen hartad kæmpemæssig militairisk Plan. Perserne skal nemlig med Rusland have afsluttet en Garantie=Tracat der indeholder yderst mærkværdige Grændsebestemmeler Porten paa sin Side næret den største Forbittrelse, mod Perserne og opbyder al sin Magt, for at drive dem Den skal i Omegnen af Erzerum have samlet en tilbage. stærk Armee og vil nu slet ikke vide af nogen Fred at sige paa den Kant, før Persiens Schach forpligter sig til, at statte de af hans Tropper begangne Voldsomheder og stille terhed for Nabofredens fremtidige Vedligeholdelse. hovedet viser den høie Port sig hovmodig og haardnakover al Maade, hvilket maa synes saameget uforklarliret som den østerrigske Jnternuntius har overleveret den Adte, hvori han erklærer, at Keiseren ingenlunde er neds med det sidste, Rusland givne Svar og at det er udsynligt, Rusland vil være ligesaa utilfreds dermed, at for sidste Gang opfordrer Porten til, at inddrømme russiske Fordringer, da Man, i modsat Fald, vil overde den til den Skjebne, som forestaaer den. Denne t havde Porten ei eengang værdiget et Svar, ligesom i heller havde villet tilstaae den brittiske Gesandt en rents, hvorom han havde anholdt i ti samfulde Dage. de franske Gesandt havde endnu ikke havt sin Tiltrædelindients, i det han fordrer, at Paschaen af Akre fori skal afsættes og Klosteret paa Karmel, som han saa ømt lod forstyrre, gjenopbygges. - Maaskee mener ren i sin triumpherende Glæde over Alts Fald, der virkelig stadfæstes fra flere Kanter, at kunne sætte hvert Hensyn tilside. Alt længe havde Ali været haardt i Knibe i sin Fæstning, men holdt dog altid efter Omstændighederne tapper Stand. Da hans Modstander, Churschid Pascha, vel saae, at det med Beleringen havde lange Udsigter, tilbød han Ali og hans Folk fri Udmarsch. Dette Forslag behagede hans Livvagt ganske vel og den søgte at overtale ham til, at tage derimod. Men han, der bedre vidste at vurdere Tyrkernes Løfter, vægrede sig standhaftigt og sagde, før skulde han sprænge sig og Sine i Luften. Jmidlertid ophørte hans Officerer ikke at plage ham, og da En af dem gik forvidt, affyrede Alt en Pistol paa ham og knuste hans Arm. Dette forbittrede de Øvrige; de styrtede over den frygtelige Tyran, afhug hans Hoved og sendte dette ud i den tyrkiske Leir, hvorfra Churschid Pascha strax sendte tre Tatarer til Constantinopel med det kostbare Bytte. Sultan Mahmud befalte, at Hovedet først skulde bringes i Serallet og derpaa stilles offentligt til Skue. Dog blev det forinden ombaaren i Triumph i alle Hovedstadens Gader. De seierdrukne Tyrkers Jubel ved Synet, af dette engang saa frygtede Hoved var ubeskrivelig. Saaledes faldt (vi forudsætte da, at Efterretningen har sin Rigtighed) Ali Pascha af Janina, Et af Menneskehedens rædsomste Uhyrer. Hans Fald har gienvakt Muselmændennes Mod og Fatalismus og vil formodentligen ei heller blive uden Virkning paa Divanets Beslutninger. Det hedder allerede, at Storviziren Selim Pascha den 11te Februar er brudt op mod Donau med heele den ved Adrianspel leirede Armee. Desuden skal der til Morea afgaae en ny Expedition, bestaaende af 60 Seilere med 12000 Landingstropper. Alle Alls Skatte, der anslaaes til 218 Millioner Piaster, flyde i Storherrens Skatkammer. For Grækerne er denne mægtige BundsforvandtsFald vistnok et haardt Slag; imidlertid lyde Efterretningerne fra og om dem endnu gunstige. Ved Erobringen af Corinths Kastel skal en Skat af 24 Millioner Piastre være falden i deres Hænder. Regieringssædet er forlagt til Megara og skal herfra forflytte til det ærværdige Athen. Senatet har besluttet, at den helleniske Regiering skal holde 80000 Mand under Vaaben, indtil Tyrkekrigen er endt og Nationalfriheden gjenoprettet. Efterhaanden kommer der Liv i alle de forskiellige Forvaltningsgrene. Næsten hele Morea er nu efter til Maaneders blodige Kampe uden fremmed Hielp fri for det tyrkiske Aag og alle de joniske Engellænderes Anstrengelser, for at understøtte Tyrkerne, ere feilslagne. - At Grækerne have forpligtet sig til, at indrømme Nordamerikanerne en bequem Havneplads, imod at Disse skulle komme dem tilhielp med en Eskadre under græst Flag, hører blandt usikkre Rygter.