Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-11-04
Odense Kirkenyt. Frue Sogn. Døbte: den 11 Octbr., Væversv. O. Mad. sens Søn: Jens Olsen; Fadd. Mad. T. Jensen, Dagleier, R. Hansens Kone, Muursvend M. Andersen, Dagleierne H. Jensen og A. Petersen. Den 12te, Vognmand P. Lunds Søn: Carl Peter Lund; Fadd. Mad. Madsen, Jfr. Jørgensen, Avlsmand H. Petersen, Styrmand R. Nielsen og Marschandiser J. Jørgensen. Den 18de, Tømmersvend S. N. Christensens Søn: Rudolph Wilhelm Peter Christensen, Fadd. Mad. L. Nielsen, Jfr. S. Petersen, Muurmester P. Petersen, Skomagerm. N. Berggreen og Smedesv. N. Nielsen. Den 24de, Rugbrødbager C. Poulsens Søn: Ludvig Caspar Poulsen; Fadd. Mad. A. Nielsen og M. Steffensen, Rugbrødbager M. Madsen, Skræderm. N. Hieronymus og J. Poulsen. Ægteviede: den 16de, Modelsnedker Jens Carl Rasmussen og Jfr. Frederikke Redsøe; den 24de, Skræderm. Peter Christian Poulsen og Jfr. Nielsine Marie Petersen; s. D., Arbeidsmand Rasmus Christian Hansen og Pigen Anne Cathrine Knudsdatter; den 30te, Ungkarl Jørgen Nielsen og Gaardmandsenke Mette Kirstine Rasmussen. - Begravede: den 9de, Tjenestekarl Hans Christensen, 22 Aar; den 19de, Muursvend Niels Hansen, 48 Aar; den 24de, Snedkerm. Johan Hendrik Mohrmann, 66 Aar; den 26de, Gaardmandsenke Anne Marie Knudsen, 67 Aar; s. D., Dagleier J. Petersens Datter, Jacobine Christine Petersen, 4 Uger; den 27de, Bager Michael Lund, 91 Aar; den 28de, Smed Bützens Kone, Mette Eriksen, 59 Aar; den 29de, Beendreier P. Helts Datter, Marie Cathrine Helt, 23 Aar. (Forlangt indrykket.) Det er en Fandens Alarm J gjøre derovre i det lille Tyrkie, Opfør Eder dog som Christne, Husk paa hvilke Tider vi leve i; temporibus servirre sapientis est, Hvad er det forresten de saakaldte Venner af Sandhed og Ret egentlig vil, Er det Andet end at gjøre Sort til Hvidt og Hvidt til Sort, forsvare Vold og Tyrannie og faae Folk til at troe, at de 16 hemmelige og de 44 aabenbare Underskrivter i Almuevennen No. 30 og 40 ere tvivlsomme, samt at Ophavsmændene ere Dosmere, som hidses af egen Pengebegiærlighed og trækkes ved Næsen af en eller anden Styverfænger eller hemmelig Men kan det nægtes, at de Bønder, som Tid efter anden have meddeelt Afhandlinger, Jndberetninger og Tilsvar i benævnte Blad, samt Adresser i den Berlingske, ere sandhedskjerlige Mænd, der, isteden for at fægte med Pleiler, Leer og Høtyve, bruge sund Fornuft og velvalgte Ord; Mænd, som veed hvad de ville og staae paa egne Been, uden at behøve at støtte sig til Vinkelskrivere eller Lommeprocuratorer, Præst eller Skolelærere, Eller kan det nægtes, at Taleren Rasmus Bier Berg eller Bjerg er en høibegavet Mand, som ofver Talenter, Tid og Flid for sine Standsfæller, uagtet han maaskee Undertiden kalder baade dem og sig selv for Fæ, Er det ikke sandt, at Gaardfæsterne derovre sidde saa haardt i det, som nogensinde? Er det ikke Bondestanden for hvem Jorden er skabt, og vilde det ikke være overeensstemmende med det sande Lighedsprincip, at de, som i saamange hundrede Aar have maattet trælle for Andre, blive ophøiede til Herremænd, medens de gamle Herremænd degraderes til Dagleiere, Omstændigheder som disse: at den, der idag fæster for 1000 Rbd., men imorgen kan faae 4 a 6000 Rbd. i Afstaaelse, og den, som idag kjøber sin Gaard, for 125000 Rbd., men imorgen kan sælge den for 10 a 15,000 Rbd., samt endelig, at Bønderne paa de Kongelige Godser nu ere tilstaaede 1/2 Deel af deres Gaardes fulde Værdie, tyder aabenbar hen paa, at Fæstebønder maa betragtes for at være de nærmeste rette Eiere af deres Steder. Den fule Snak, som forekommer i den Rasmussenske Piece om, at Embedsmænd og Kjøbstadborgere, men især Haandværkerne, skulle have ringere udkomme og mindre Sikkerhed for dem selv, deres Enker og Børn, end Fæstebønder, duer kun lidt, thi er det ikke Bonden, som maa baade klæde, fødde og forsvare dem Alle, Dette har Hr. Rasmussen selv ikke kunne modsige! Tu si tacuisses, philosophus mansisses!!! den Novbr. 1846. En ubuden Gjæst.