Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-07-24
Dette paafaldende, og i antiqvarisk Henseende interressante, Naturspil, vender Opmærksomheden hen paa flere lignende. Man forstaaer under Naturspil visse besynderlige Former i Naturen, hvorved enkelte Naturlegemer faae en uventet og frapperende Liighed med andre Ting, som de forresten ikke staae i noget tilsyneladende Forhold med og som i andre Henseender ere aldeles forskiellige fra dem, og hvori Liigheden altsaa ikke synes at kunne være grundet i en vis indvortes Overeensstemmelse og hemmelig Liigheds-Grund. De kaldes derfore Naturspil, og betragtes som blotte Virkninger af et Tilfælde, eller fordi det synes som Naturen frembragte slige Phoenomener til Moerskab. At der gives saadanne Naturspil kan, som anførte Exempel allerede udviser, ikke nægtes. og de forekomme, i alle Naturens Riger, hvorved Liighederne ere ofte i høi Grad overraskende. Den livløse Natur er især riig paa dem, jeg vil ikke herved anføre de Plantefigurer som Duggen antager naar den fryser til Jis paa Vinduesruderne; thi da disse Figurer have altid Liighed med Planter, saa er det mueligt, at de kunne udspringe af en hemmelig Overeensstemmelse imellem den livløse og den vegetabiliske Natur, som vi ikke kiende, (ligesom der synes, og man næsten nødes til at antage, at der er et hemmeligt Baand imellem den organiske og aandelige Natur); thi hvem kan trænge ind i Naturens Mysterier, Skabningernes indre Væsen og deres indbyrdes Harmonie er skiult for de Dødeliges Blikke; vi nippe kun med vore Forskninger til Overfladen af et uudgrundeligt Hav, og vi svimle naar det imellem lykkes os at kaste et Blik ind i dets Dybheder; saaledes kan den frapperende Liighed i enkelte Deele imellem Naturlegemer, som synes at staae i en lang Afstand fra hinanden, være grundet i en hemmelig Overeensstemmelse af deres Organisationer, som vi ere for kortsynede til at fatte. Men jeg regner til disse Naturspil i den livløse Natur, visse paafaldende Liigheder med andre aldeles uvedkommende Gienstænde, hvorved selv den bunkle Ahnelse om en hemmelig virkende Naturgrund bortfalder; dertil regner jeg f. Ex. den saakaldte Ruin-Marmor, der efterligner en nedstyrtet Bygnings Levninger; de besynderlige Skikkelser som Chaltedonen saa ofte antager, og hvoraf jeg selv har besiddet et Stykke som havde en skuffende Liighed med et Menneskes Haand; de forunderlige Figurer, som vise sig i Drypstenens Frembringelser; saaledes læser man i La Valles Reise i de Franske Departementer, at han traf i Grotterne Ganges i det forrige Languedo, nogle Mile fra Montpellier Drypstenes Formationer af de forunderligste Skikkelser, nogle lignede Tronhimle, Gardiner, Fryndser, Blomkaal o. s. v., saa ypperlig efterlignede, at de syntes at være dannede af en Menneskehaand; fornemmelig opvakte een Figur Forbauselse, som stod paa en Fodstøtte og forestillede et Fruentimmer, som holdt 2 Børn. Jsær ere Biergenes besynderlige Skikkelse i mange Lande mærkværdige i denne Henseende; Bruce siger i sin Reise i Habyssinien, at mange Bierge have i dette Land et høist paafaldende Udseende, og see ud langt borte fra som spidse Taarne, eller Pyramider, eller som fiirkantede Slotte. Sauer bemærker det samme om Lena Flodens Bierge i Siberien; de have, siger han, allehaande phantastiske Skikkelser, og ligne Ruiner af store Bygninger, Kirker og Taarne. Drayton i sin Beskrivelse over Staten Sydcaroling i Amerika fortæller om det Bierg, som kaldes Table Mountain, at det har Liighed med en Bordplade, som er opstillet paa Siden; og den omtalte La Valle fortæller, at et Bierg i Nærheden af Marseille ligner temmelig godt en liggende Menneskefigur, naar en reen Luft omgiver dets Top kan man skille fra hinanden Hovedet, Brystet, Kroppen og Beenene; man forsikkrer endog, at billedhuggeren Puget skal have tilbudet sig at fuldføre denne Colossalske Figur, hvortil Naturen har leveret et raat Udkast. – J Planteriget gives en saare mærkelig Blomst Ophrys apifera, som har en saadan Tegning paa et af sine Kronblade, at den seer ud som en Bie eller et andet tovinget Jn sekt sad paa den. - J Dyreriget ere Liighederne, i disse Naturspil mere bestemte i deres Former hvilket er desuden de høiere Naturclassers Characteer, og hvorved de blive saameget mere paafaldende. Saaledes findes paa en Tusmørke-Sommerfugls (Sphiux Atropos) Brystdække en Tegning af et Dødninge-Hoved af en mærkelig Liighed. Paa Dag-Sommerfuglens (Papiilio Atalantas) Vinger læses Tallene 980 eller 780. Paa Brilleslangens Hud bag ved Hovedet findes en Figur, som virkelig har megen Ligning med et Brillepar. – Om to Sild, som bleve fangne ved Norge i Aaret 1587, og hvorpaa man syntes at læse nogle uforklarlige Bogstaver og hvis Udtolkning brød meget de da levende Lærdes Hoveder, ere nogle Skrifter anførte i Athene for Aaret 1813 Side 422225. En Flagermuus Art (Vespertilio Ferrum eqvinuan) har en Udvært paa Næsen, som har en besynderlig Liighed med en Hesteskoe, hvoraf den ogsaa har sit Navn. Blandt Forsteeningerne findes især en overordentlig Mængde af saadanne Naturspil. Hofraad Blumenbach advarer i sin Naturhistorie mod de Misbrug, som man har gjort dermed, deels blendet af sin Phantasie og deels i bedrageriske Hensigter; han anfører til Exempel derpaa en tydsk Bog, som Val. Alberti udgav i 1675. og som indeholder en Beskrivelse over en Mansfelder Kobberskiefer, hvori han troede at see Doct. Luthers Billede, ligesom han gik her i Verden. Men hvad skulle vi imidlertid tænke om disse Phoenomener, ere de Tilfældets Værk, men hvad er Tilfældet, der svares, en Sammenstødning af Virkninger, hvori ingen Fornuft har Andeel, og hvorved ingen Hensigt finder Sted; men mon et saadant Tilfælde kan antages i den Uendeliges Rige, eller mon vi ikke blot kalde det Tilfælde, som forekommer vore svage Betragtninger at være det, og ere de ikke Tilfældets Værk hvad er da Hensigten med dem, er det blot en Leeg, men leger da Naturens Aarsag, eller høre disse Naturspil til den øvrige Mængde af Forlystelses Midler, hvormed Skabningens Værker ere opfyldte, eller skal Menneskenes Opmærksomhed skiærpes derved til at betragte Naturens Frembringelser, eller foregaae disse Phoenomener, hvor de ere virkelige og ikke blot grundede i vore Jndbildninger, efter Jdee forbindelser, og efter hemmelige, planmæssigt anlagde, Naturlove og Hensigter, hvor ved vor Fornuft aldeles ikke længere kan følge med, Jeg giver mig den Friehed at indstille disse Synspunkter til Deres Høiærværdigheds videre Prøvelse; Deres saa levende Jnterresse for den menneskelige Aands Forskninger vil ogsaa ikke lade disse uvisse Blikke undgaae Deres Opmærksomhed. Jeg tillader mig blot at slutte denne flygtige Fremstillelse med følgende Ord af den berømte Herder i hans Philosophie der Geschichte der Menschheit, 1 Theil, Side 268. Den forstandige Natur leger aldrig hensigtsløs, vi maae derfore antage et Rige af usynlige Kræfter, som staae i en nøie Sammenhæng med hinanden. Jo mere vi betragte Naturen, destomere nødes vi til at antage egne Virkrevner, som ere boende i enhver Skabning; vi vide ikke hvor de begynde eller hvor de ophøre; men i Skabningens usynlige Rige hersker ikke allene en Overgang, men ogsaa en opstigende Rad af Kræfter. Slagelse, den 19de Juli 1819.