Aalborg Stiftstidende, 1837-07-31
Med Staden Paris's Finantser var det i de første Aar efter Revolutionen (1830) gaaet tilbage paa en foruroligende Maade. De store carlistiske Familier havde forladt Staden, Urolighederne forstyrrede Handelen og bragte Crediten til at vakle, og Enhver indskrænkede sine Udgifter til det Uundværlige. Beløbet af Stadens Toldindtægter, som udgjøre Hovedindtægterne for Paris, sank til 20 Millioner Fr., og Staden saae sig nødsaget til ved et Laan af 40 Millioner, som den gjorde, at tiltrække Capitalisterne ved let Lotteri, som forbandtes dermed. J de sidste Aar har alt dette forandret sig. Pengearistokratiet, som ved Revolutionen erholdt Magten, begyndte ved atter tilveiebragt Rolighed at vise en usædvanlig Luxus og at indføre en Ødselhed i Bygninger, Heste og Moder, der meget contrasterede med Emigranternes Tarvelighed under Restaurationen. Staden er for Tiden stærkere befolket end den nogensinde for har været; man har overalt igjen paabegyndt den i de sidste 10 Aar afbrudte Opførselse af Bygninger, og dog ere Vaaningerne dyrere end de nogensinde for have været. J de sidste 5 Aar ere de stegne idet mindste 30 pCt. og stige endnu daglig, da de nybyggede Huse endnu langtfra ikke staae i Forhold til den tiltagende Befolknings virkelige Fornødenhed. For de fattige Classer afgiver Sparekassernes Jndskuds=Beløb en ufeilbarlig Maalestok, i Aaret 1831 vare Jndskudenes i Sparekasserne i Paris 594,628 Fr. mindre end de forlangte Tilbagebetalinger, men fra denne Tid af ere Jndskudene uafbrudt tiltagne, i Aaret 1832 oversteg de Tilbagebetalingerne med 1,142, 186 Fr., i Aaret 1833 med 6,033,081 Fr., i 1834 med 11,452,000 Fr., i 1835 med 14,026,000 Fr. og i 1836 med 11,991,000 Fr., og Sparekasserne besad den 1ste Januar 1837 en Sum af 48 Millioner, hvorimod de i Aaret 1830 kun indeholdt 12 Mill. Fr. Efter den Tid er der vel indtraadt en Crisis, og Sparekasser, nes Capital har aftaget omtrent 5 Mill. Aarsagen dertil bestod ikke i nogen virkelig Nød, men derimod i en panisk Skræk, opvakt af de politiske Lidenskaber, i Kammeret i Anledning af Loven om Sparekasserne. Crisisken var allerede i Mai Maaned tilende, og d. 15de f. M. indtoge Sparekasserne igjen 367,000 Fr. flere end de udbetalte. For Middelclassernes Velhavenhed gives der en anden ufeilbarlig Maalestok: Prisen paa Fiakkerne. Der gives nemlig kun et bestemt Antal autoriserede Flakere og Cabrioletter, som ere nummererede, og disse Nummere, det vil sige Tilladelsen til at holde en offentlig Vogn paa Pladsen, kunne sælges. Naar Paris er rig, saa stiger Priser, ne paa Nummerne, fordi Fiakerne da have meere at bestille, og dette udgjør derfor et Thermometer forMiddelclassernes Tilstand. J Aaret 1831 var Prisen paa et Nr. sunken til 500 Fr., men er efter den Tid saaledes stegen, at den nu beløber sig til 5600 Fr., endskjøndt den store Forøgelse af Omnibussen, burde have nedtrykt den. Det synes at være en ubetydelig Omstændighed, men den gjælder i Præfecturatet med Rette for et af de naturligste Tegn paaden almindelige Velstand. Stadens Jndtægter have hævet sig med de gunstigere Omstændigheder og hæve sig endnu aarlig omtrent 2 Mill. Fr. I det sidste, Aar have de oversteget Overslaget med 3, 100,000 Fr. og alene Told=Jndtægterne udgjorde over 30 Mill. Stads-Gjældens Amortisation er beregnet saaledes, at den vil være ganske afbetalt i Aaret 1832. Overskudet af Stadens Jndkomster anvendes af den, deels til Renseelsesmidler, deels til offentlige Anlæg og Bygninger, og i begge Henseender er endnu uendeligt, meget at gjøre; thi hvor meget man end i de sidste ti Aar har gjort til den Hensigt, er Paris dog endnu stedse en smudsig, sletbelyst og slet med Vand forsynet Stad. Administrationen anvender meget betydelige Summer paa at hæve disse Onder, den lader Gader udvide, Kaier jevne, hvert Aar 200 nye Brønde aabne, indtil Antallet vil være steget til 1600, og alle Gader opbryde, for at anlægge hvælvede underjordiske Kanaler til Vandets Afledning, og disse Kanal-Anlæg udgjøre aarlig omtrent 3 Miil, indtil hele Staden derved kan holdes tør. De nye Bygnings=Anlæg, som for nærværende Tid paabegyndes, bestaae hovedsagelig i det nye Hotel de Ville, af hvil sket det gamle kun vil komme til at danne een Facade, og til hvis Udførelse udfordres Redrivningen af 140 Huse og en Sum af 9 til 10 Mill., og dernæst Opførselsen af det hele Qvarteer, der indeholder Justitspalaiet, Politi=Præsecturatet og Rentekammeret, og hvis Fuldførelse vil koste omtrent 8 Mill. Det kan ikke negtes, at Administrationen for Staden Paris er en af de dristigste, bedste organiserede og meest loplyste i Verden, og det er ubegribeligt, at dette Exempel paa Municipalprincipets Magt, som paa denne Maade daglig haves for Øie af Regjeringen og Kamrene, ikke udøver større Jndflydelse paa Communernes gradvise Befrielse fra Statsforvaltningens qvælende Jndvirkning. Den eneste Bebreidelse, man kan gjøre den, er de altfor høie Stad-Toldafgifter, som giør Livsopholdet i Staden utaaleligt dyrt, driver Befolkningen ud i de omliggende Landsbyer og lægger uendelige Hindringer i Veien for Handel og Samfærsel. Dette er det fælles Onde, hvoraf alle franske Stæder lide; men det er at haabe, at Anblæg af talrigere Jernbaner engang vil nødvendiggjøre let andet System for Communal=Beskattelser.