Aalborg Stiftstidende, 1842-11-08
Aalborg, den 8de November. Slutning af Discussionen i Stænderforsamlingen ang. Andragendet om en friere Forfatning. Black modsatte sig Andtagendet, fordi han ikke kunde skjønne rettere, end at Stænderinstitutionen baade derved (nemlig ved at Committeer af Deelegerede skulde sammentræde til at gjøre Udkast til en friere Forfatning) og ved de saakaldte preussiske Committeer vilde tabe sin Betydning og blive et Nul." "J slige Forsamlinger meente han - vilde derhos vist ingen komme af de valgte Deputerede for Meningmand og det kunde da tænkes, at deres Tarv blev overseet." Benzon maatte paa det Bestemteste fraraade, at tage Sagen under Behandling, da de forekom ham, at den kgl. Commissarius havde oplyst, hvor farligt det er at gaae ind paa en Forandring i Statsforfatningen og fandt han saaledes Andragendet ubetimeligt Nyholm fandt derimod Andragendet netop betimeligt eftersom der paa Danmarks Throne sidder en høihjertet Konge, dannet baade i Livets og Erfaringens Skole, og at dertil hans Disposition staae ualmindelige Kræfter, naar han vil lade udarbeide en Forfatningslov." Hver Gang – tilføiede han – jeg overveier denne Sag, rinder der mig ogsaa et Ord i Minde, der er udtalt af en Hædersmand (Præsident Schouw), at det er i de rolige Dage man skal sørge for de urolige. Hvad Fremtiden fører i sit Skjold, veed Jngen, men det synes vistnok ikke synderligt tillokkende. Med Hensyn til Sagen selv, da er min Mening den samme som forrige Gang da denne Saa var under Behandling, nemlig at det vilde være til stort Gavn, om Landet tilstodes Skattebevillingsret, og det er langtfra, at de senere Aars Erfaring har rokket denne min Overbeviisning; tvertimod er denne bleven forstærket, og jeg maa tilføie, at den særdeles Forøgelse, dette Aars Udgiftsbudget vil have at fremvise, ikke lidet har bidrage hertil." With stemte for og Estrup imod en Committee. Koster: "Jeg stemmer for Nedsættelsen af en Committee, og anseer Jndgivelsen af et Andragende, som det tilsigtede, for høist betimeligt; thi netop nu, da det erfares, at Hs. Majestæt beskjæftiger sig med at ordne nogle af de vigtigste Statsforhold, og at Han, arbeidende for dette Maal, underhandler med fremmede Fyrstehuse, er det vigtigt, at Folkets Stemme høres, forinden der tages nogen endelig Bestemmelse, og derfor bør Folket slutte sig til Kongen under disse Hans Bestræbelser til Nationens Lykke i Nutid og Fremtid – hvortil vi ønske Ham al Velsignelse. – Jeg stemmer for en Committee i den Overbeviisning, at der vil kunne udfindes faste Bestemmelser og opstilles Garantier, hvorved de Goder, Regjeringen hidtil har ladet tilflyde de forskjellige Stænder, kan sikkres dem. og jeg anseer det for vigtigt, at dette bliver almindelig erkjendt, saa meget mere som man har søgt at virke mod en friere Forfatning, ved at opstille Skræmmebilleder, der sees ikke at have været uden Virkning paa visse Gemytter. Jeg er overbeviist om, at en friere Forfatning vi gjøre Regjeringen stærk til alt Godt, og det er netop Kraft, som Vi ønske Regjeringen." Winkel stemte ligesom den foregaaende Taler. Jensen var, med al Høiagtelse for hvad den kongl. Commissarius, har anført, ikke kommen til anden Overbeviisning, end den, hvormed han var traadt ind i Salen" og stemte for Committee. v. Stöcken tiltraadte de af Nyholm yttrede Anskuelser. Bay stemte ligesaa for Committee. Rosenørn stemte mod Committee. Saavel Rosenørn som Benzon kunde ikke undlade at benytte Discussionen til en Anfægtning imod Bladene" - disse slemme Blade, der gene rere den høie Adel saa grumme meget. Benzon antog det nemlig for utvivlsomt, at Jngen i Forsamlingen sætter den Priis paa de offentlige Blades Roes, at han udtaler sig for at vinde den Laurbærkrands, som disse tilbyde" og som Hr. Kammerherren fandt "mildest talt uden at Betydning", imod hvilken Udladelse Proponenten (Schytte) gjenmælede, og henstillede til Præsidentens Overveielse, om han maatte finde Anledning til at foreholde Benzon det (mildest talt) Upassende i sin Yttring. Da denne imidlertid, paa den af Præsidenten givne Foranledning, erklærede, at det ikke kunde falde ham ind, ved den brugte Yttring at sigte til noget Medlem af Forsamlingen, erklærede Propr. sig tilfredsstillet ved denne Erklæring med den bemærkning, at den omhandlede Yttring i saa Fald syntes overflødig. Rosenørn beskyldte de om han saaledes maatte kalde dem, ledende Blade for eensidige saavel i at fremhæve Fordeelene som Manglerne ved constitutionel Forfatning, hvortil Prop, bemærkede: Om Bladene, som den foregaaende Taler har nævnt, troer jeg ikke, der passende kan være Tale. Jeg troer, at enhver af Forsamlingens Medlemmer efter sin Leilighed har gransket i forfarne Tider, og ved de Erfaringer, som Enhver i sin Kreds har samlet, har dannet sig en fast Overbeviisning i politiske Anliggender. Denne Overbeviisning udtaler han her, men om de offentlige Blade troer jeg ikke, der kan være Spørgsmaal, hvilket atter foranledigede Rosenørn til at gjentage sin tidligere Paastand om Bladene med Til føining af, at en stor Deel af "Folket har tabt Tilliden til "Bladenes Fremstillinger, og misbilliger deres Eensidighed, hvorfor der efter hans Formening ere "mange Fleer end tidligere", der med Frygt tænke paa en Forandring i Statsforfatningen. With: "De tvende sidste Taleres Foredrag foranledige mig til atter at tage Ordet. Jeg maa give Stiftamtmand Rosenørn Ret, naar han har saat, at Mange, der for stode i Spidsen for de constitutionelle Bevægelser, nu have trukket sig tilbage, men der kunde tænkes andre Grunde hertil end Overbeviisning om, at deres tidligere Bestræbelser vare feilagtige. Ved at læse andre Landes Constitutioner, finde de, at de, der ere givne godvillig af Fyrsterne, ikke i den Grad tilfredsstille deres Fordringer, som de, der ere fremtvungne ved Omstændighederne, og derfor gives der Mange, som troe, at det var bedre at bie, indtil Omstændighederne fremkalde en Constitution end strax at søge at bevirke en saadan. De, der tænke saaledes, ere naturligviis Ultraer, til hvilke jeg ikke hører." Efter With reiste sig Tage Müller, som han paa den ham egne blide og værdige Maade udtrykte sig: "alene fordi jeg troer, at ogsaa jeg bør frit være min Mening bekjendt." Det skulde smerte mig dybt – var hans Ord om Nogen skulde antage at jeg ikke føler varmt for Fædrelandets Vel; ogsaa jeg ønsker af Hjertet en fremskridende Udvikling af Statsforfatningen; men saa forvisset jeg er om, at Proponentens Forslag er fremgaaet af sand Følelse for, hvad han anseer for at tjene til Danmarks Vel, saa er jeg dog tillige overbeviist om, og ved den høiagtede Commissarii Fordrag aldeles bestyrket i den Overbeviisning, at det hverken er tilraadeligt eller betimeligt at indgaae med et saadant Andragende som Proponentens, og derom mener jeg efter Sagens Stilling at der for Øieblikket alene kan være Spørgsmaal. Jeg maa saaledes stemme mod Nedsættelse af en Committee." Schjødte tiltraadte aldeles den af Tage Müller yttrede Anskuelse og ansaae det for en hellig Pligt at fraraade Nedsættelsen af en Committee. Roulund: "Jeg tvivler ikke paa, at de Fleste, om ikke Alle, i denne Forsamling ret godt vide, at der har været en Tid, da en dansk Mand kunde kalde sig en fri og virkelig Borger, og at det netop er, fordi Kongeloven har nedtrykt os saa dybt, at vi rastløse stræbe efter igjen at blive frie Mænd, og hvad mig angaaer, da troer jeg, at det maa være Regjeringen kjærere at erfare Folkets Ønsker igjennem Stændernes Petition, end om det maatte skee, paa en anden Maade." Ostenfeldt vilde have gjort den Erfarina, at i hans District for 2 Aar siden næsten Alle vare for en Constitution", men at "Folket nu havde erholdt ganske andre Tanker, og at han derfor paa ingen Maade kunde stemme foren Committee. Fleischet kunde ikke nægte, at Sagen er forbunden med særdeles Betænkeligheder", men troede ikke, at det vild kunne skade Sagen, om Forsamlingen nedsatte Committee, Cancellit, Møller stemte mod Committee. Ritm. Friis reiste sig for at være sin Stemme bekjendt naar han stemt mod Committee, idet han tillige udtrykte sin Forundrinover, at Oberst Brock havde yttret, at der i de sidste Aar Jntet er skeet for at fremme Udviklingen af vore Samfundsforhold, medens det dog forekom ham, at der "kan være skeet Meget, som ikke ligger klart for Folkets Øie Brock svarede hertil Brock: "Det være langt fra mig at miskjende alle de uberegnelig store Goder, som Hans Majestæt har ladet sit Folk tilflyde, og det er kun med Hensyn til Sikkerheden for Fremtiden og med Hensyn til Forfatningen, at jeg mener, at der endnu Jntet er udrettet. Hvad der i denne Henseende skal skee, troer jeg bør udføres af Christian den Ottende, naar det skal skee paa en fyldestgjørende og rolig Maade, og her maa det da betænkes, at Kongen allerede er en Mand til Aars. Vi have seet i et anet Rige en Mand paa 32 Aar Hertugen af Orleans pludselig blive bortreven, hvilket strax har foraarsaget og vist i Fremtiden kan foraarsage en stor Bevægelse, hvis Udstrækning Jngen kan beregne. Der vil vist ingensinde komme nogen Mand paa Danmark Throne, der vil være saa skikket til at ordne de offentlige Forhold, som Christian den Ottende; hans Evner, Kundskaber og Erfarin sætte ham istand dertil, og hans Opmærksomhed er altid henvendt paa Landets Vel. Det maa ogsaa erindres, at vi allerede have udtalt os for en fri Forfatning, og hvis vi nu ikke atter gjøre det, vil man troe, at vi have tabt denne Gjenstand af Syne." Brock meente derefter, at der ikke burde gjøres nogen bestemt Jndstilling, men at Committeen i denne Sag bedste kunde sætte sig i Forbindelse med Committeen om de intenderede Stændercommitter, hvis Betænkning da kunde tjen til en Ledetraad ved Afgjørelsen af den nærværende Sag. Paa Præsidentens Forespørgsel yttrede Prop. sig imidlertid ikke villig til herpaa at indgaae. Aagaard stemte mod en Committee. "J den i 1840 afholdte Forsamling – erklærede han aabent – stemte jeg for den idag omtalte vigtige Sag, men for den nu foreliggende har jeg ikke kunne komme til den Erkjendelse at burde stemme, og den høiagtede kgl. Commissarii Foredrag har nu givet mig fuld Overbeviisning i saa Henseende," Juel og Dahlerup stemte for Committee, van Deurs: "Jeg skal blot tillade mig at yttre, at jeg endnu nærer de Anskuelser som i 1840, da jeg underskrev en Petition om en friere Udvikling a Statsforfatningen. Jdeen om en fri Forfatning er desuden saaledes udbredt over hele Landet, at jeg vilde ansee det for urigtigt, om Forsamlingen ikke vilde tage denne Sag under Overveielse." Kammerr. Ravn stemte for en Committee, Borberg: "Hvad der rører sig i Folket eller idet mindste i Almuesstanden er mig temmelig nøie bekjendt: de ere ganske rolige og veltilfredse med den nuværende Bestyrelse, men det er ogsaa en almindelig Tale i denne Classe: "Kongen er gammel, og dette saa ofte udtalte Ord "Kongen er gammel har en Betydning, og fører vist noge Mere med sig." Commissarius tilkjendegav sig noget forlegent medhvad han skal yttre i Anledning af de stedfundne Discussioner, da det ikke forekommer ham, at Nogen har indladt sig paa de af ham anførte Grunde for at det vilde være utilraadeligt i denne Sag at nedsætte Committee eller at indgive et Andtagende i den foreslaaede Retning. Jdet han derfor reassumerede sin Fremstilling af hvad der talte mod Andragendet, bemærkede han tillige at der ogsaa var fremkommet mange særlige Yttringer, imod hvilke han kunde have meget at erindre, men hvorpaa han ikke skulde indlade sig." Sluttelig anbefalede han – da han efter de Yttringer, der ere faldne, ansaae det for ikke usandsynligt, at en Committee vilde blive nedsat – denne at tage de mangfoldige Betænkeligheder og Vanskeligheder, der ved flere Leiligheder ere blevne fremsatte imod en Constitutions Jndførelse under de nærværende Forhold, under nøiagtig Overveielse, og ikke at blive staaende ved almindelige Talemaader." Afstemningens Resultat er bekjendt, og har ikke blot høi Grad af Jnteresse ved det Lys, det udbreder over Forsamlingens politiske Anskuelser, men maa tillige glæde ved den Aabenhed, hvormed Størstedelen af de Deputerede have udtalt sig og hvilket vistnok ogsaa af Vælgerne kan gjøres enhver Deputeret til Pligt i et saa vigtigt Principspørgsmaal. Det maa derfor ogsaa beklages, at ikke alle de 46 Deputerede, der have deeltaget i Afstemningen, ogsaa have ladet deres Anskuelse i Sagen aabent fremtræde. Af de 27 Jastemmer oplyser Stændertidenden nemlig kun om de 22, (nemlig: Jespersen, Fleischer, Brock, Køster, Kbmd. Müller, Schytte, Dahlerup, Dalgas, Roulund, Winkel, Nyholm, Juel, v. Støcken, Ravn, Borberg, Jensen. Vandborg, With, Worm, van Deurs, Bay), og af de 19 Neistemmer kun om de 12 (nemlig: Rosenørn, Benzon, Estrup, Tage Müller, Schjødte, Møller, Aagaard, Friis, Lüttichau, Blach, Ostenfeldt, Lydersen. 12 af de Deputerede have saaledes undladt, at gjøre bekjendt, med deres Afstemning, og da det, som af Biskop TageMüller og Ritmester Friis, saa værdigt yttret, bør enhver Deputeret, frit at være sin Mening bekjendt," er det at haabe, at de, som hidtil have været tause, i den nærmere Discussion ville lade deres Anskuelser om denne vigtige Sag frit fremtræde.