Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-11-22
J Forveien maa det her bringes i Erindring, at de Afgifter paa faste Eiendomme, som i Aaret 1802 paalagdes, bleve i Aaret 1803 forøgede med en Ottendedeel, og at Hensigten med denne Forøgelse var, deraf at opsamle en Skat eller Fond, som Staten i Nødstilfælde kunde tye til, naar den blev indviklet i Krig. Derfor skulde disse forøgede Afgifter ikke lægges i Statens almindelige Kasse. men opsamles i en egen Kasse, og disse saaledes opsamlede Pengesummer, denne Hovedstol, som i Fredstider kunde benyttes til Udlaan mod tilstrækkelige Sikkerheder, den blev kaldet Skatkammerfonden. De rolige og fredelige Dage, hvori disse Afgifter viseligen bleve lidet forhøiede, varede des værre kun kort. Nødvendigheden har fordret, at disse Afgifter nu atter ere forhøiede med en Ottendedeel, dog skal denne sidste Forøgelse ikke vedvare længere end fjorten Aar, og visse af Paalæggenkun otte Aar. Begge disse Ottendedele (eller de Afgifter, som paabødes i 1803, sammenlagte med dem, som i Aar ere paabudne) ville i alt indbringe aarligen omtrent En og en halv Million Rigsdaler eller femten Tønder Guld. Men hvor langt kommer man vel med een Million Rigsdaler, naar en stor Armee skal underholdes paa Feltfod, naar Batterier skulle anlægges, Vaaben anskaffes, og Skibe bygges. Det var altsaa vigtigt, at have Beløbet af disse nye Skatter for endeel Aar forud; – hvorledes skeer det? Det skeer saaledes: Disse under 8 April dette Aar paabudne Skatter blive, ligesom de fra Aare 1803, ikke lagte i den almindelige Statskasse, men opsamlede i den ovenfor omtalte særskilte Kasse, og kaldes da ligesom alle andre Pengesummer, der henlægges for sig selv til een eller anden Brug, en Fond eller en Hovedskol. Naar man nu antager, f. Ex., at Graten skulde bruge 9 Millioner Rigsdaler, som er Beløbet af de omtalte Skatter for 6 Aar, saa kan den være i Stand til at bruge disse Skatter strax, ved at give Folk Anviisning paa dem, og imidlertid sætte disse Anviisninger i Omløb som en Slags Penge. Man kan ligne denne Fremgangsmaade med det Tilfælde, at en Mand, som havde en vis aarlig Jndtægt af f. Ex. 5000 Rdlr., skulde betale 40,000 Rdlr. til adskillige Personer, til den ene mere, til den anden mindre, han udstædte da Forsikkringer til alle disse Mænd om, at hans aarlige visse Jndtægter i 8 Aar skulde staae ubrugte af ham til deres Raadighed, og i den Henseende overdrog han til en tredie Mand at oppebære paa hans Navn i 8 Aar hine 5000 Rdlr., for dermed Tid efter anden at indfrie hine Mænds større eller mindre Fordringer. Dette Tilfælde er kun deri forskjelligt fra den af Kongen nu foranstaltede Jndretning, at de Forsikkringer eller Beviser eller Sedler, Kongen udstæder, gaae imidlertid imellem Mand og Mand, og modtages i de Kongelig Kasser, som et Betalingsmiddel ligesom Banksedler, Den ny oprettede Fond, eller Stedet, hvor de formedelst Krigsurolighederne paabudne Skatter, skulle opsamlet, kaldes Afdragsfond, fordi den skal anvendes til at afbetale eller afdrage de Fordringer, som de Undersaatter, der ere i Besiddelse af de nye 20 Rdlrs. eller 2 Rdlrs. Sedler, have paa den Kongelige Kasse. Efterhaanden som Skatterne tilflyde Fonden, bruger den dem til dermed at indfrie de nye Sedler, som saaledes Tid efter anden sættes udaf Omløb og kasseres. Den kaldes Skatkammerets Afdragsfond, fordi det ovenfor nævnte Skatkammer, der skal bevare og fore Bog over de Tillægsafgifter, som anordnedes i Aaret 1808, tillige skal have Tilsyn med, at disse nye Afgifter, der i det væsentlige have den samme Bestemmelse som hine, anvendes paa den foreskrevne Maade. Repræsentativer, som de nye Sedler kaldes i Forordningen, er et almindeligt Navn paa ethvert Betalingsmiddel, eller enhver Ting, som anvendes til at gaae imellem flere Personer, for at disse dermed kunde afgjøre de Fordringer, de indbyrdes have paa hverandre, naar denne Ting eller dette Middel selv ikke indeholder den Balutaeller Værdie, som det gaaer for. Saaledes ere ikke blot Seddelpenge, saasom Courantbankens og Speciesbankens Sedler, men ogsaa Sølvskillemynten, Toskillinger og Fireskillinger, alt tilhobe er Repræsentativer, fordi det kun repræsenterer eller forestiller en virkelig Værdie. At kalde disse Repræsentativer Papiirpenge. er urigtigt, med mindre man dermed blot vil sige, at disse Penge ere gjorte ikke af Metal men af Papiir. Ved Papiirpenge forstaaes egentligen kun Creditsedler, det er Beviser eller Sedler, som blot hvile paa Statens Credit; da derimod Skatkammerbeviserne grunde sig paa eller ere funderte paa faste og sikkre Indtægter, som anvendes ene til efterhaanden at inddrage dem; de ere saa at sige Panteobligationer, da disse Jndtægter ere satte til Sikkerhed for de smaae Summer, hvorpaa de lyde. Saaledes hvile de af Banken og Depositokassen udstædte Courantbanksedler paa Panter, ved hvis Jndfrielse de efterhaanden formindskes; ligeledes det slesvig-holsteenske Laane-Jnstituts Sedler. At kalde Sedler, der hville enten paa visse Stats-Jndtægter, eller paa Panter og andre sikkre Effecter, Papiirpenge, er ligesaa urigtigt, som at sige, at den, som paa sikker Pant udlaante 1000 Rdlr., og fik derfor en lovformelig tinglæst Forskrivning, kun eiede et Ark Papiir.