Berlingske Tidende, 1809-08-14
Rendsborg = = = Jvedøe = = Sønderborg = = Altona . . Hvede 1142124 Rd. pr. Læs. Rug 100. 100 Rd. pr. tæk. Sog 70 172 Rd. havte 52 a 51 Rd. Jacken Europas de nyere Trutters Regeringer gives ingen som har værer mere lyksalig for et Folk, mere velgiørende for et Land, eller af større Jndflydelse paa alle Gienstande for Culturen, end Dannemarks under Fædrenelandets Fader, Vor Høisalige Konge Christian den Syvende. Faa Regieringer have i det afvigte Aarhundrede saaledes vundet den Vises Høiagtelse, ere med saadan Beundring omtalte i fierne Folke slægters Raadsamliger, og efterlignede selv i deres Lovgivninger, som Dannerrigets, fornemmelig fra hiint Tidsrum, da den forevigede Monark tog sin ophøiede Tronarving i sit Raad, og satte ham paa Tronen ved sin Side. Med denne Til begyndte en nye Epoche i Syvende Christians folkesalige Regiering; fra denne Tid fik den hele Statsbestyrelse nyt Liv, ny Virksomhed, ny Stræben til Fuldkommenhed, ny skabende Kraft. Snart saae nu Europa hans Trom omringet af udmærkede Mænd i en hver Birkekreds; thi det algode Forsyn, som giver erhvert Rige saamange store Mænd, som behøves til at vedligeholde og fremme dets Fuldkommenhed og Lyksalighed, har overladt til Stakstyrerne at skiønne og vælge. Dette er den sande Fyrstes fortrinlige Særkiende og store Fortieneste af Staten; thi kan andre end den vise og ypperlige Folke hersker vælge de sande Ypperlige til sine Raadslutninger, Hvilken Mængde af Fortrinlige Love, af velgiørende Stiftelser, at store Statsindretninger, udmærke Statens indvortes Regiering i et saa indskrænket Tidsrum Selv i det flygtigste Omrids vil man gienkiende en Forestilling deraf. Lovgivningen er forbedret i alle dens Dele efter Oplysningens, Retfærdighedens, Menneskelighedens Udsagn. - Folkemængden, der sikreste Kiendetegn paa et blomstrende Land, det bedste Vidnesbyrd om en viis Lovgivning, den skiønneste Frugt af en folkesalig Regiering, er tiltaget i alle Stifter af Dannemark og Norge, Menneske= og Borger=Rettighederne have erholdet en Udvidelse af deres Grændser, som i faa Stater af vor Verdensdeel. - Jndføde retten, som hævede Nationens Mod og vakte dens oldnordiske Aand og Kraft, uden at udelukke den fortiente Udlænding fra at tiene Dannemarmed sine Gaver og Jndsigter opstillet som en Grundlov. - J Landboelovgivningen finde vi en nyskabt Tingenes Tilstand, Bondestandens Lænker erebrudte; Stavnbaandet opløst Hoveriet deels afskaffet, deels formildet og bundet til faste Forskrivter, Fæstebønder forvandlede til Arvefæsttere og Selveiere; Nye Kolonier af Huusmænd med Jord ligesom fremtryllede: Den bedste Deel af Dannemark udskiftet, og de udskiftede Agre hegnede med helligere Fred: Landbolove, ne i det hele udarbeidede, efter en stor og dybtænkt Plan, til en Gra af Fuldkommenhed, som de forrige Slægter neppe vovede at ahne. Saaledes var Grundvolden lagt til Befolkning og Folkevelstand og Folkekraft. Paa denne faste Grundvold blev den hele, skiønne Bygning efterhaanden opført, regelmæssig og stor i alle dens Deele. Den Konst at paalægge Skatter og Afgivter med Viisdom, at oppebære dem med Klogskab, at udgive dem med Hensyn til Almeenvellets Befordring, hører til Statskonstens høieste og sværeste Problemer; thi Skatte og Pengesystemet er i Staten det samme som Blodet i det menneskelige Legeme. Det tilbereder, og i bestandigt Kredsløb udbreder, Liv og Kraft og Virksomhed til alle Statsbestyrelsens Deele. Orden i Finantserne bringer alle offentlige og private Anlæg til at komstre; Uorden i samme udbreder de sørgeligste Følger selv til de kommende Slægter, og har beredet mere end een Stat sin Undergang. Disse store Sandheder have været miskiendte af de fleste Europas Regieringer; men hvor velgiørende har vor Christians ogsaa i denne Henseende udmærket sig? Hvor have Skatterne være taaleligere i sig selv, eller paalagte med større Klonskab; hvor ere de hævede paa lemfældigere Maade, eller svarede med mere viis Huusholdning, eller anvendte med mere Omhyggelighed til Folke=Velstands, Folke=Oplysnings og Folkelyksalig heds Fremme? Uden Folkevelstand gives hverken Konst Smag eller Videnskabelighed eller den høiere Oplysning eller den renere Menneskelighed og Sædelighed. For Folke velstand og dens Moder Folkevindskibelighed og Arbeidsomhed her vor Christians Lovgivning sørget: Hid høre saamange Politie-Foranstaltninger; Hid de hele Fattigvæsen i sin høilig forbedrede Form, og alle Stiftelser og Arbeids-Anstalter, som staae i Forbindelse med samme. Nærings=Frihed er udvidet; Konststid vækket, Handels=Frihed har erholdt en større Udstrækning i Henseende til enhver Gienstand, og er sikkret ved den meest gjennemtænkte Lovgivning; Landbor og Kiøbstæd-Jndustrier opmuntret ved de kraftigste Midler; Handels-Selskaber op blomstrede under Kongl. Garantie; Patriotiske Selskaber for Landhuusholdning og Huusfliid skiftede; En Skole for Dyrelægekonsten oprettet; Agerdyrkning Skole, anlagte; En Credit Kasse til Grund-Forbedringers Fremme faaet Tilværelse. - Seiladsen er opmuntret ved Skibsbygge, rier; Havne- og Kanal-Væsenet; Vei- og Post-Væsenet; Lods- og Fyhr=Væsenet hævet til høiere Fuldkommenhed. En Kanal som forener Nordsøen med Østen talløse 6. ægters Gavn. Det menneskelige Vid har opfundet Midler at sikkre sig endog imod Anfald af Elementerne og ulykkelige Tilfælde. Ved ethvert har den moralske Verden vundet en Seier over den physiske. Ogsaa ved virksomme Foranstaltninger imod Havbrud, Sandslugt, Vandslod, Ildsvaade; ved Sikkerheds=Selskaber for Brand= og Søe=Skade; ved kraftige Anordninger imod Smitsot, ved det forbedrede Sanitets- og Medicinal-Væsen, ved Stiftelsen af et chirurgisk Academie og Jordemødre=Skoler, endelig ved den hele landsfaderlige Lovgivning og Enke=Forsørgelse har vor Christians Regiering udmærket sig. Hensee Vi nu til Rettens Gang og Pleie, hvor forbedret i alle dens Deele, Retsformerne dannede efter en ædlere og høiere Plaan; de tomme og hensigtsløse Formaliteter, som ikke værne om den borgerlige Fred, Sikkerhed og Velstand, bortryddede. Nye Provincial=Domstole ere opreiste, de gamle forbedrede ; de overflødige Jnstantser ophævede; de specielle Jurisdictioner, størstedelen indgangne ; Unyttige Processer afværgede. Vidløftighed i Sagførelsen afskaffet, Kroglove forebyggede, Skranker, satte med Kraft for Lovtrækkeriets Krumper. Gangen for Retssager saaledes allevegne banet kortere, ligere til Maalet, mindre udsat for alle de Misbrug, som tilfornkrydsede i Lovenes Vei Endelig Forligelses=Commissioner, disse velgiørende Stiftelser, som for sig allene vilde forevige en Regiering, oprettede overalt i det danske Monarkie. Kort: Retfærdighedens Tempel støttet paa dissatvende store Grundsætninger ; at betrygge Folke Velstand og Folke=Lyksalighed, ved at vedligeholde mellem Statens Medlemmer den muligste Samdrægtighed, Enighed, Fred, men denne ergang brudt, de at ende Tvisten paa den mindst voldsomme, den mindst bekostelige og hurtigste Maade. Den kraftfulde og mesterlige Udførelse af disse Grundsætninger, har gjort den danste Rettergangsmaade til den billigste, den redeligste, den hurtigste, den efterligningsværdigste. Criminal-Retten har, som den hele er i minelle Proces, modtaget de meest velgiørende Forbedringer. Udkaster til en ny Eriminal=Lovgivning, denne store Gienstand, for Menneskehedens Tarv, det vanskeligste Problem for Lovgivnings=Politikken, er imidlertid udarbeidet for at veie Forbryde ler og Straffe mod hinanden paa en billigere Vægtskaal, mere overeenstemmende med Aarhundredets Culturstand, og de sande Grundsætninger for Retfærdighed, Statsklogskab, Sielelæren, Sædelighed og Menneskelighed. Nye crimininelle Stiftelser ere anordnede efter den ædlere Menneskeligheds Forskrivt, for heller et forbedre end straffe, heller at redde og giengive en Borger til Staten end fordømme ham. Betragte vi dernæst Tilstanden af Folke=Oplysning og udbredt Videnskabelighed og Konstsmag, som altid havt den renere Menneskelighed og den høiere Sædelig hed i deres følge, hvormeget er virket for dem under Christians Scepter, Almueskolerne, Elementær- Real- og Borger=Skolerne forbedrede, Søndags og techniske Skol anlagte, de lærde Skoler ny organiserede; Middelskoler, dannede som Mellemled mellem disse og hine; Et pædagogisk Seminarium for unge Lærdes Dønnelse, stiftet til de sidstes, Seminarier for Almue=Lærere skiftede til de førstes Fremtarr. - Classikernes Studium er opvakt til nyt Liv. - Jdealer af Græker=Høihed og Skiønhed, i Forening med Romer Aand og Kraft, fremstillede for Yndlingens modnende Mand, og i flere end en smagfuld Oversættelse blevne Folkelæsning. - Saaledes have Grækenlands og Roms Classiker ogsaa virket til Uddannelsen af Modersmaalet, som har saa stor Jndflydelse paa den hele Mands=Cultur, og altid bliver den sikkreste Maalestek paa den Høide, et Folk har opnaaet i Randsdannelse. Dannersproget er hædret ved at blive Dannefyrsternes kiereste Sprog, og er, ved vise Anordninger, hævder i sin Ret at være det første i Dannemark. Det er dannet skiønnere, rigere, smidigere, tonefuldere, kraftfuldere, udtryksfuldere, bestemtere, regelmæssigere, mere skikket til euhrer Meddeelse af Begreber og Følelser, og tør allerede begynde at maale sig med de fuldkomneste. Lærde Pragt værker ere udgivne, og almeennyttige Skrivter udbredte ved kongelig Understøttelse. Et af de ypperste og rigeste Bibliothekers Skatte annede med fyrstelig Gavmildhed. Selskabet for Videnskaberne fortsat fine Bestrædelser med utrættet Kraft og forøget Virkelyst. Et Selskab, stiftet til at fremme Forening imellem Skandinaviens Lærde, er opvoxet, som en yndre Søster ved Siden af sin ældte. Oldkyndigheden, som har saa stor Kraft til at vække Fædrelandskiærlighed, er blevet betrygget mod 2de Ødelæggelser og nye Tab, siden en billig Fred er lyst over Oldtidens Mindemærker. En nye Epoche er endelig begyndt for alle Videnskaber under et eget Regierings=Collegiums Bestyrelse. Nye Baner aabnede for videnskabelig Flid, nye Maal fremstillede for Geniets og Talentets Arbeider; nye Lærestole oprettede i forsømte Videnskabs fag, ligesom i de alt for sparsomt besatte, for at opdyrke dem til høiere Fuldkommenhed med større Kraft. Antallet af de aarlige akademiske Forelæsninger mere end fordøbler. Universitetet (Videnskabernes fælleds Fostermoder) saaledes hævet nærmere sin høie Bestemmelse. De gamle gothiske Munkefor mer og de snævre Laugsindretninger efterhaanden omdannede til at altor et stort, skiønt, lyst Pantheon, hvorfra alle Videnskaber daglig mere, skal straale Oplysning over det hele Nord. Selv de skiønne, talende og vildende Konster ere uagtet en ublid Himmel Egn, og ugunstige udvortes Omstændigheder allene ved Kongelig Understøttelse holdte i en blomstrende Tilstand, Theatret, denne Skole for Folkesmag, hvor alle de skiønne Konster virke med forenet Kraft, jyndig Harmonie, og snart fremstille de henfarne Tiders Storhed og Forfædrenes Bedrivter, snart Nutiden Sæder i sit Tryllespeil, og lære det forsamlede Folk at elske sit Fødeland, at høiagte det Sande, der Store, der Høie, det Skiønne, og at ringeagte det modsatte, har nærmet sig sit Maal at vorde Folke Skueplads. Mesterværker af Skialdekonst og Veltalenhed, af hvilke de fleste og bedste skylde Selskabet for de skiønne Videnskaber deres Tilværelse ere fremstillede, talend til Samtid og Fremtid. - Malerens Pensel og Billedhuggerens Meisel have kappet at giøre Dannemarks Navn berømt Konsternes Verden. Bautastene ere opreiste for Dannemark, Norges og Holsteens Hædersmænd og Qvinder i Jssefjordens Lunde om Jægerspriis, og danne et Potile af Marmor, det eneste Anlæg i sit Slags i Ny Europa. Bygningskonsten har omdannet Kongestaden til en af Europas de smagfuldeste Steder, og den skiønne Haugekonst yttret sin fortryllende Kraft i mere end et blomstrende Anlæg. See vi endelig hen til Fædrelandets Forsvarsstand, da sind at i ingen Deel af Statsbestyrelsen saa mange øiensynlige Forbedringer, saa kraftfuldt udførte, efter en saa stor og omfattende Plan, som idenne. Dannemarks Land=Krigsmagt er snarere nyskab end omdannet. Dens Krigshære besiælede af Frederiks Aand udrustede med nye Kundskaber og Ovelser og Færdigheder, Nye Stiftelser ere anlagte for Krigerens Opdragelse, Underviisning, Forædling; nye Skoler aabnede for Krigstienesten og den høiere Krigskonst. Den udenlandske Hverving er indskrænket, medens Landeværn og Borgervæbninge: allevegne ere oprettede at værge deres Arne og Fødestavn med indfødt Styrke. Dannemarks ældgamle Orlogsære er hævde med ny Kraft og Dannebrogsflag omstraalet med ny Glandi mangen hæderfuld Kamp mod overlegne Fiender, paa alle Verdens Have. Dannemarks Marine er bragt til saa høi Grad af Fuldkommenhed, at den har opvakt sin dødeligste Fiendes lydelige Beundring, da Han røvede dens Tømmer og Jern; thi det væsentlig ste af den, Jndsigter, lode sig ikke rane, og en Stamme af Orlogshelte ikke bortføre. Nye Borge og Fæstninger ere allevegne anlagte til Fylkernes Forsvar, og et nyt kraftfuldt Kyst- og Søe-Værn dannet at hegne om deres Strande. Skulde man troe at disse Arbeider ere fuldbragte i Decennier, som synes at være Værker af et heelt Aarhundrede. Jmidlertid er Fædrenelandets Ære og Frihed dets Selvstændighed og Fred, medens gamle mægtige Stater sank undergik, forsvandt i Syden, Østen og Norden af Europa, hævdet med en saadan Kraft, en saadan Fasthed, en saadel og viis Statskonst, at den udvortes Statens Regiering ikke mindre har opvakt den oplyste Verdens Beundring end den indvortes Den bevæbnede Neutralitets store og velgiørendende Grundsætninger, og det neutrale Flags Rettigheder, ere forsvarede af Dannemarks Regiering i den hæderfuldeste Kamp, i hvilken danske Kriger allene have kiempet, og de allene devoveret sig. Jstædet for at tab sine gamle Provindser har Dannemark under Christians Regiering forenet et skiønt Hertugdømme, som igiennem Aarhundrede var den rige Kilde til Krige og Tvistigheder, med sin Krone. Da Dannerigets Fred endelig paa den meest skiendige og uhørte Maade blev krænket af Røverbander og Horver af Stimænd ha vor Christians Regiering aldrig viist sig fra en mere ophøiet Synspunkt end i Modgang. Da saae Verden alle store Dyder virke i den fuldeste Kraft, at ile det betrængte Fædreland til Hielp, at redde det ved nrokkelig Fasthed, at forene Europas Mægter imod Fredens, Retfærdighedens, Menneskehedens Fiende. Endnu nyde vi Frugterne af disse Velgierninger, men endnu ere de ikke fremstillede paa en værdig Maade til Samtidens og Eftertidens Anskuelse; og fortiener nogen Regiering mere at foreviges i Verdens Aarbøger, Vel sandt, den lever endnu i Folkenes Hierter, men Slægterne dør efter hinanden, og med dem Mindet om Landsfaderens store Fortienester af Fædrenelandet. Erindringen om den sande Dyd, som har virket i Stilhed, bliver alt for let glemt i en Tidsalder, som bedøvet lytter til de tonende Seier=Sange om Erobrerens Triumph=Vogn. Skulde vi da lægger sidde i Skyggen af Træet og nyde dets Frugter, uden at velsigne ten Haand som har plantet og hegnet det, Vore Forfædre alemte aldrig at reise Bautasteene over deres Kongers, deres Heltes, deres Vises Gravhøie, medens Skialdenne besang deres Minde. Bør den meere oplyste, smagfulde, forfinede Tidsalden, vise den, vil kalde raa og udannet? Hvorfor tie da vore Skialde, Hvi forstumme da vore Talere? Gives en nærmere, en værdigere Gienstand, end Christians Regiering, Er det Gien standens Storhed, dens Vanskelighed, som overvælder dem, Elle er det hiin Beskedendes man har sagt var det danske Folk egen; med som det drev for vide? Heller vil jeg synes uforstandig end utaknemmelig: Svare end Kræfterne ikke til Æmmet skal jeg dog ikke mangle Villie. Jeg vover det første Skridt, mueligt jeg ikke savner heldigere Efterfølgere Vi skyldeden forevigede Monarks Minde et Taknemmeligheds-Offer. Jeg indbyeer Eder - Medborgere af Tvillingrigerne - at deeltage derl. Han lever endnu imellem os. Den sande Dydige virker endnu efter sin Død, men denne Virkning bliver saa meget større, jo mere levende vi hukomme Han Gierninger. Kan Dannerfolket bedre lære at kiende og agte sig selv, end ved at betragte hvad det har virket under sine Fyrster, og hvad det er blevet under dem, Gives for Mennesker, for tænkende Skabninger, for Væsener skabte til uendelig Stigen i Fuldkommenhed, nogenædlere, nogen høiere, nogen meere glædelig Anskuelse, end den af tvende Folkeslægters saa mærkelige Fremskridt til Fuldkommenhed, Og kan vi værdigere høitideligholde Landsfaderens Erindring, end ved Fremstillingen af Hans store og skiønne Handlinger, Medens vi sælde Taknemmeligheds veemodige Taarer ved ChristiansSarkofag, skal vi atter smile ved den Tanke, at Frederik leve og virker for os, lever og virker som Han Disse flygtigt betegnede Gienstande, som Grundtræk i et Omrids agter Forfatteren nøiere, saavidt mueligt pragmatisk, at udvikle, efter en siden hans sidste Anmeldelse udvidet Plan, i en historisk Minde-Tale over høilovlig Kong Christian den Syvendes Regiering. Jndtægten af denne Minde=Tale er bestemt til Understøttelse deels for de Syge og Trængende af vore fangne Medborgere i Engelland, deels for academiske Studerende, hvis Kaa ere forværrede formedelst Tid komstændighederne, og ikke svare til deres Talenter. Dette vil beroe paa Givernes egen gunstige Bestemmelse. Med Hensyn til denne Anvendelse fastsættes Prisen for hvert Exemplar, som vil blive 10 til 12 Ark stert, til 1 Rdlr. dansk Courant for Prænumeranterne. De, som ønske at besidde denne Minde Tale i det latinske og franske Sprog, ville behage at antyde dette, for at forfatteren derefter kan bestemme Oplagenes Størrels. Formuende Menneskevenner give efter Behag. Var ophøiede Monark, som med lige landsfaderlig Omhyggelighed sørger for alle Statens Undersaatter, har, saameget som Tidsomstændighederne tillode hans store og følsomme Karakter, lindret vore fangne Medundersaatteres Kaar. Det er os, som nu bør vise os at være en saadan Landsfaders værdige Børn. - Forfatteren beder derfor de Hr. Amtsprovster og Herredsprovster at aarne Subscriptionerne i deres respective Embedskreds, efter selv forfattede Planer og Circulairer, og at oppebære det som maatte indkomme. Den samme Bøn giør han til de Herrer Øvrigheder og Postmestere i Dannemarks og Norges Kiøbstæder. Religionens Talsmænd ville her finde ny og riig Leilighed at hædre deres skiønne Kald, ved at anvende deres Veltalenhed og Guds=Templets Hellighed og den Jndflydelse deres Stilling giver dem, for at røre deres Menigheders Hierter til Deeltagelse i den Skjebne, som aforskyldt har rammet deres ulykkeligere Medborgere, hvilke, fie nede fra Slægt og Venner og Fædreneland, sukke i en ubarmhiertig Fiendes Vold. De ville ved denne Leilighed dringe Landboen i Erinl ring, hvor uheldige og ublide hans egne Kaar vare for ikke en Menneskaldesiden; de ville bringe ham i Erindring, ved hvilke Velgiernen ger af vor Landsfader han er hævet til sin nærværende lykkelige Forfatning; de ville sammenligne hans Stilling med Landboens i andre Stater, at han dobbelt maa føle sin Lykke; de ville endelig forestille ham, hvorledes han, velsignet af Himmelen i flere paa hinanden følgende Aar, under de meest velgiørende Løves Beskyttelse, har vundet et Overskud, af hvilket han skylder en Deel til fine Medmennesker, og at han ikke kan giøre en ædlere, billigere, menneskeligere Anvendelse afdenne Deel, end til hans krigsfangne Brødre. Udsigten til den tige Høst, formed vi atter i Aar ville vorde velsignede, vil aabne Landmandens Hierte for Glæde, for Taknemmelighed, for Deeltagelse, for Veldædighed. - Fordumginge Kirketavlerne omkring for Dannemarks Undersaatter, som trællede hos de barbariske Magter, hvormeget snarere bør Collecter indsamlet Nu; thi saa grusomme have aldrig de barbariske Magter været, som hine Røvere og Udaadsmænd, hvilke ved alleslagMishandlinger, ved Forestillingen af alle Elendigheder, selv ved Frygt for Hungers=Døden paa den ene Sibe, paa den anden ved Haa om lokkende Vinding, friste vore Medundersaatter at vorde Landsforrædere. Religionens Talsmænd ville forestille deres Menigheder, at ethvert Tilskud vil bidrage til at lindre hiine Landsmænds Skjebne, at det vil blive et Beviis paa Medborgeres Agtelse for deres ædle Standhaftighed i at modstaae Fiendens Tillokkelser, at det vil hielpe til at redde en talrig Mængde af virksomme Borgere for det fælleds Fædreneland; at det vi blive for dem en ny Opmuntring til med høimodig Foragt at erklære vor Fiende, at de heller vælge Døden, end hans Tieneste. De Herrer Handelsmænd ville ikke behøve nogen særdeles Opmuntring til at understøtte hine Medborgere, hvis Virksomhed de skylde saameget af deres Velstand og Formue, og af hvis Erfarenhed, Kundskab og Virkelyst de endnu tør vente sig saa meget. For det Jndkomne, og for Anvendelsen deraf vil offentlig Regnskab blive aflagt i de offentlige Blade. - Forfatteren har det Haab, at nogle af Dannerigets ypperste Mænd ville paatage sig Bestyrelsen af det Hele. - Det nærmere vil blive bekiendtgjort i disse Blade. Kiøbenhavn, den 9de August 1809. Carl Johannes Møller, Secretair i Høieste Ret, Adjunct og Notarius. ved det juridiske Facultet.