Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-10-14
Endnu høres intet til det endelige Udfald af Sagen om det mellem Skagen og Gothenborg den 9 Mai f. A. forøvede Søerøverie med Mord paa Besætningen paa den danske Slup Frau Metta, hvorom er udkommet en interessant Oversættelse af Akterne ved Hr. Konsul og Translateur P.N. Skovgaard i Aalborg. Ved den af Extraretten i Gothenborg den 15 Septbr. 1823 afsagte Dom ere Gjerningsmændene Johannes AnderssonFlataas, Christen Andersson samt Deeltagerne Anders Anders Fo son og Carl Børsesson dømte til at miste den høire Haand, halshugges og steilles. Enken Haard, som er den, der egentlig har opmuntret og forført de Andre til Misgierningen, samt deelt Godset med Røverne, og imod hvem saa mange mistænkelige Omstændigheder tale, har, paa Grund af sin haardnakne Benægtelse, undgaaet fortjent Domfældelse, saaledes at Sagen imod hende er udsat til Fremtiden, naar den kan vorde aabenbart og oplyst. Nogle flere Medvidere og Deeltagere i Rovets Deling ere dømte til Mulkter, aabenbar Kirketugt og Afbigt. Rode=Baadsmand Flataas viste for Retten oprigtig Anger og gik strax til Bekjendelse, ligesaa Christen Andersson; Anders Anders son derimod syntes fuldkommen rolig og forstokket, Carl Børjeson, som forblev i Baaden, medens de Andre fuldførte Mordet, er yderst eenfoldig og havde blot faaet en røvet Kavai af Byttet. Enken Haard har under Sagens hele Behandling viist sig som det forslagneste Qvindemenneske, der ved sine undvigende, benægtende Svar og hyklede Taarer trodsede Retten og imod alle Kjendsgierninger gav sig Udseende af, at være arresteret allene af Had og Avind, fordi hun engang havde angivet Smuglere. Nogle af hende i Arresten skrevne Breve til sin Familie, om at skaffe sig Vidner for Betaling, vilde hun ei engang vedkjende sig; men paastod, at havde hun skrevet dem, da havde hun paa den Tid været syg og forvirret i Hovedet samt maalløs. Misgjerningen selv udførtes paa følgende skrækkelige Maade: Da Røverne fra deres Baad henimod Skagen fik Øie paa en liden Jagt, der var under Seil, og havde besluttet at angribe den, lagde de ved Middagstid til Skibet og begjærede Vand af Skibsfolket, som de fik. Efter nogen Tid bleve Skibsfolkene tilspurgte, om de vilde tilbytte sig Fisk imod Brændeviin, hvilket de afslog. Efter noget længere Ophold begjærte Anders Andersson til Paaskud Jld i en afham fremrakt Tørv; i det samme fremtog Flataas en Bøsse og to Pistoler, hvilke vare ladte med Krudt og Hagl, og steeg tilligemed Christen Andersson og Anders Andersson, ombord. Skibsfolket, som ikke satte sig til Modværge, flyede til den modsatte Side af Skibet, hvor Flataas med sin Bøsse skjød den ældste Mand, formodentlig Skipperen, Christen Andersson en Dreng og Anders Andersson den største Karl. Den Ene faldt strax og efter Formodning opgav Aanden; den Anden, som Flataas havde skudt, gi imod ham, hvorfore Flataas, for at forkorte hans Piinsler, gav ham et Slag af Bøssen, saa han faldt til Dækket. Den tredie eller største Mand derimod faldt ikke omkuld efter Skuddet, men forsvarede sig med Hænderne næsten en Fjerdedeeltime, indtil de alle 3 med Slag af deres Gevæhrer aldeles overvældede ham og kastede ham overbord, imedens han endnu levede, ligesom alt i Forveien var skeet med Skipperen og Drengen. Efter fuldendt Myrden og Skibets Plyndring forsøgde de to Andre endog at seile fra Flataas, hvilket han dog formaaede at hindre og kom med Livsfare i Baaden. Christen Andersson foreslog ham ogsaa siden at gaae ombord og sætte Jld paa det danske Skib, hvilket han dog afslog, hvorpaa Skibet 3 Dage efter uden Mandskab strandede under fulde Seil paa den svenske Kyst, og Misgierningen derved snart opdagedes. Hvor mangfoldige de danske Oversætter=Synder end ere, maa det dog glæde Os at see, at vore Naboer, Tydskerne, i den Henseende ikke endda have meget at lade Os høre. Paa Engelsk hedder Porcellain som bekjendt: China. En fingerrap tydsk Oversætter forvexlede dette med Chinabark, og oversatte friskvæk: "De Reisende Sloge Jld ved Hielp af et Stykke Chinabark og deres Knive. Og Bogens godtroende Recensent fandt sig beføiet til at bemærke: at denne Chinabarkens elektriske Egenskab forekom ham i høi Grad værd at lægges Mærke til. J en ikke uberømt Læges Skrift hedder det: "Man har ogsaa Exempler paa Folk, som have opkastet Orme, Slanger, Fiirbeen og Svaler. Men bag i Bogen læses blandt Trykfeil: "Svaler, læs: Blodigler. Oversætteren havde læst hirundines for hirudines. Exemplerne med pore spie, der skal være oversat ved net episk Sviin, og Doctrine veed, Frue Doctorinde, torde høre i Klasse med de Bukke i Latinen, der tillægges begyndende Studerende, f. Ex. Horazes pallida morsæquo pulsat pede - den blege Død med Hestefoden; - tanta ejus fuit Superbia - hans Tante var en vis Superbiast o. s. v. Derimod kan det have sin Rigtighed, hvad der læses om en tydsk Hofraad, der i sin Oversættelse af et fransk Værk gjengav la precipitation per Se med. den persiske Percipitation. I de interessante topografiske og statistiske Optegnelser om Fædrelandet, som Dagen har begyndt at levere i alfabetisk Orden, forekommer blandt andet om Aalborg Frue Kirke følgende Beretning: "Det sidste Gravkammer jeg kom til var temmelig stort. Man gik op til det paa adskillige Trappekrin. En eeneste Kiste stod midt paa Gulvet, omlagt med et sort Klæde. Jeg spurgte hvis dette var - og Man svarede mig, den tilhører en gammel Kapitain H. som endnu lever her i Byen. Han har sendt den foran sig, og gjør stundom Valfarter til den. Jdeen, synes mig, er aldeles original. Et sligt memento mori er ganske passende til at holde Sandseligheden i Ave; og hvad enten Man har et Dødningehoved paa sit Skriverpult, eller Man gjør Valfarter til sin Liigkiste, kommer Tingen ud paa eet.