Jyske Efterretninger, 1813-09-30
(Af Hamb. og Alt. Aviser.) Om den franske Armee i Nord=Tydskland har man følgende Beretning af 6 Sept. til Regentinden af Frankrig: Keiser Napoleon har d. 2 Sept. overdraget til Grev Loban Commando over det 1ste Corps, der bestaaer af 3 Divisioner: Dumouceau, Philippon og Teste; Corpset har lidt mindre, end man i Førstningen troede, i det meget Mandskab igien indfinder sig; Gen. Vandamme er ikke dræbt, men fangen; ligeledes er Gen. Haxo, som i et Ærende var afsendt til Gen. Vandamme og befandt sig just i det Øieblik hos ham, bleven sangen; ellers er i den Fægtning Kiernen af den russiske Garde bleven dræbt. D. 3die overnattede Keiseren paa Slottet Harta paa Veien til Schlesien, og d. 4de i Landsbyen Hochkirken paa hiin Side Bantzen. J Schlesien, var indtruffen vigtige Begivenheder, Hertugen af Tarent (Macdonald), som der havde Commando, fik Fienden, forjaget fra alle sine Skillinger, saa dens Colonner vare 1 fuld Rettrade; d. 26de vilde Hertugen omringe ham, men i Natten fra 26 til 27de flød Boberfloden og alle Strømme over, og i mindre end 8 Timer stod Veiene 3 a 4 Fod høi under Vand, og alle Bryer bortreves af Strømmen, hvorved de Colonner, som skulde omringe Fienden, ikke kunne komme frem, hvilket Fienden bemærkede; d. 28 og 29de benyttede Hertugen sig af til igjen at trække sine Colonner sammen, som ved Oversvømmelsen vare adskilte; det lykkedes ham at naar Bunslau, hvor den eneste Broe var, som ikke var afreven; men en Brigade af Divisionen Putbog kunde ikke komme derhen: stæden for den havde skullet søge hen til Siden af Biergene, vilde Generalen igien tilbage til Løvenborg; her fandt han sig omringet af Fienden, og have de Floden i Ryggen; efter at han, saa meget muligt, havde forsvaret sig, maatte han dog vige for Overmagten; alle de, der i begge hans Regimenter kunde svømme, reddede sig, hvoraf man tællede 7 a 800, de øvrige bleve fangne, som i disse Fægtninger kunde være 3 til 4000, foruden begge Regimentere Faler og Brigadens Kanoner. Efter disse Begivenheder gik Armeen efterhaanden tilbage over Bober, Nrisse og Qveis. Keiseren forefandt den d. 4de paa Høiene af Hochkirken; endnu samme Aften lod han Fienden angribe igien, og ham ned fra Høiene ved Wohlenberg, og forfulgte ham hele Dagen d. 5te i Hælene, lige til Gørlitz (i Over=Lausin). Gen. Sebastiani gjorde ved Reichenbach med Cavalleriet, kjække Angreb og mange Fanger; Fienden skyndte sig tilbage over Nisse og Qveis, og vor Armee stillede sig paa Høiene af Gørlitz paa hiin Side Reisse. D. 6te om Aftenen var Keiseren igien i Dresden. Til Kongen af Würtemberg er indløben fra hans Armerkorps under Gen. L. Grev Franquemont følgende Rapport: D. 27 August brækkede Corpset og fra Schmilzendorff, og fortsatte sit Tog til Forstaden af Jüterbok ved Qverfurt, hvorved Arriergarden under SenStokmaier foruroligedes, dog uden Skade, af den eftersættende Fiende. D. 28de tog hele Corpset fast Posttion ved Jüterbok, besatte Staden, Viinbiergene og en Skov i Nærheden; imod Aften brækkede Fienden fremmed 3000 Cavallerie og endeel Batailloner Jnfanterie. Corpset, især dets Cavallerie, forsvarede kiælt sin Stilling, indtil det fiendtlige Cavallerie ved sin Overlegenhed, undersløttet af 6 Kanoner og Jnfanterie, nødte det til at vige; men da Fienden ikke kunde tilkæmpe sig Viin biergene og Skoven, trak han sig tilbage; Tabet for de Kongl. Tropper i disse Jægtninger, bestaaer i 11 Officerer, 28 Underofficerer og Soldater, saavel af Døde som Saarede. D. 29, 30 og 31 August gik Tropperne med det 4de Armeekorps over Tallichau og Feldhim til Wotersdorff, hvor det ankom d. 1 Sept., hvorfra det brækkede op d. 3die, og tog sin Stilling paa Høiene mellem Landsbyen Tuper og Staden Wittenberg, paa høire Ebbredde, saa at dette Corps udgjorde den yderste høire Fløi af den i denne Egn opstillede Armee, der bestod af det 7de og 12te Armelkorps og den italienske Division. Fienden angreb først det 12te Armeekorps, derpaa den italienske Division, hvor Fægtningen var meget levende, men med uforrettet Sag ankaldt han derpaa de Kongl. Tropper, der ved sit vel anbragte Artillerie gjorde, at haus tvende Forsøg mislykkedes; og da det formodedes, at han vildt voge et Angreb paa Høiene omkring Landsbyen, lad maa disse belætte med en Brigade af Sptzen, berg, som neppe var kommen derhen, før man maatte indlade sig i en haardnakken Kamp med Fienden, der dog efter 1 1/2 Time bragtes til at vige. De 4de tilig henimoKl. 8 blev den Kgl. Gen. M. Stokmager angreben af et overlegen Antal Fiender af alle Slags Vaabenrust ning, men denne Generals personlige Tapperhed med hans Brigades Standhaftighed afgjorte Jægtningen, efter 4 Timers haardnakken Kamp, til Fordeel for de Kongl. Tropper; disses Tab i de 2de Dane bestaaer i 1 Officeer, 15 Underofficerer og Soldater, som ere dræbte, 22 Officerer, 435 Underofficerer og Soldater fangne, 9 Underofficerer og Soldater savnede.