Berlingske Tidende, 1832-10-08
Følgende er det væsentlige Jndhold af den meget udførlige og særdeles vigtige Adresse, som adskillige Senatorer og endeel Repræsentanter, alle agtværdige og agtede Mænd, den 13de Juli d. A., med deres Navnes Underskrift, have sendt til deres Medborgere i Syd=Carolina, i Anledning af den ny Toldtaris, som Congressen har antaget og Præsidenten sanctioneret. Denne Adresse er nu sat i Omløb i alle Unionens Stater. Vi undertegnede, der danne en Deel af Eders Repræsentanter, ved de forenede Staters Congress, tilskyndes af den tunge, men nødvendige Pligt, som vi have at opfylde i den overordentlige Crisis, hvori Statens Jnteresser ere bestedte, til at forelægge Eders alvorlige Overveielse og høitidelige Berraadslagning følgende Betragtninger over Eders nuværende fremtidige Stilling, forsaavidt hiin og denne er forulempet ved Congressens constitutions stridige Lovgivning. Ved Sessionens Begyndelse trøstede vi os med det Haab, at see Majoriteten af Congressens Medlemmer vende tilbage til Retfærdigheds Grundsætninger og lette de uhyre Byrder, som i lang Tid have været Eder saa besværlige at bære. Men vi maa desværre med Bekymring erklære, at disse skuffende Forhaabninger, hvilke vi saa længe og saa ofte have næret, omsider ere blevne for bestandig tilintetgjorte. En upartiisk Undersøgelse af den beskyttende Toldtarifs Historie og Udvikling, og lignende Forholdsregler, der i deres Forening danne det saakaldte Amerikanske System, have paanødt os den Forviisning, at den i dette System intet Reactionsprincip gives, der levner Haab om, at Congressen nogensinde vil være tilbøielig til at gjengive de producerende Unionsstater disse helligede Rettigheder, uden hvilke Eiendom intet Værd har og Friheden selv er en tom Lyd. - Erfaring har tvertimod tilfulde beviist, at dette væsentligen progressive System med ethvert Skridt fremad faaer ny Styrke og nye Drivefjedre til videre Fremskriden. Der gives ingen Drifi den menneskelige Natur - Ærgjerrighed selv ikke undtagen - som skrider sikkrere frem og hvis Ønsker ere meer ubegrændsede end Vindesyge. Ligesaa godt kunde man vente, at en Crobrer skulde standse midt paa sin Sejersbane, som man kan haabe, at den ikke ansvarlige Majoritet, der styrer Congressens Lovgivning, af sig selv skulde standse midt i fine, nu lovmæssige, Fordringer, thi Egennyttens Drift leder den under Patriotismens Maske, og den adlyder ingen Lov uden sin egen Villies. - Her gaae Adressens Forfattere tilbage til Aaret 1816 og følge Tarifens Udvikling indtil Aaret 1828. De bevise udførligen, at de beskyttende, Toldafgifter tre forskjellige Gange ere blevne for høiede. Dette - vedblive de derpaa er hiint Systems Historie siden den sidste Krig med England; et sandre Omrids der maa give Jndvaanerne i de sydlige Stater Anledning til sørgelige Betragtninger. De kunne ikke undlade, at blive vaer, at de Toldafgifter, som man i Begyndelsen fordredre med Maa behold, og som bevilgedes til at dække det Deficit, der kunde vorde en Følge af den pludselige Overgang fra Krig til Fred, nu ere forhøiede indtil meer end det Dobbelte, og fordres ligesaa bydende, som en fra et vedvarende System uadskillelig Rettighed. De kunne desuden ikke undlade at bemærke, at vore Fabriker i Sexten samfulde Aar ere blevne beskyttede ved 25 til 55 pCt. Toldafgifter, og at man efter Fyrretyve Aars fremskridende Forbedringer, i hvilket Tidsrum de havde kunnet befrie sig fra alConcurrents, har opstillet et urokkeligt System og netop gjort denne beskyttende Told til en fire Gange høiere Sum, end Hamilton vilde, paa en Tid, da Manufacturerne endnu vare i det res Barndom. Efter sund Fornufts og Retfærdigheds Grundsætninger - selv efter Hamiltons Anskuelser, der var dette beskyttende Systems egentlige Ophavsmand - er ingen Fabrik berettiget til at gjøre Fordring paa en saadan Beskyttelse, dersom den, efter en fleeraarig Prøve, ikke kan bestaae uden samme. Men disse Grundsætninger foragtes af Systemets nuværende Forsvarere. Erfaring, de Fremskridt og Forbedringer, som, ifølge hine Grundsætninger, burde have sat Manufacturerne i Stand, til at undvære den i Begyndelsen anordnede Told, have ikkun bidraget til at forhøie deres Fordringer. Barnet, hvis Svaghed, man ædelmodigen understyttede, har nu, da det er kommet til moden Alder, forvandlet sig til et Uhyre, der styrter sig ind paa sine Velgiørere, og opsluger Alt, hvad disse eje(Sluttes i Morgen.)