Københavns Adresseavis, 1762-10-11
Om Vexel=Breves Transport. Den, som eyer en Vexel, kand øverdrage den til hvem han vil, naar han paateigner: for mig at betale til den Mand, og det under sit Navn, eller og han allene skriver sit Navn paa den, saa kand det andet settes til, om Behov giøres; og med samme Transport=Navne gaaer Vexelen imellem Correspondenterne Verden igiennem, og den der har Vexelen i Hænde er altid dens rette Eyer. Derfor staaer der i alle Vexler: til ham eller Ordre. Og det er ligesom i andre Haandskrifter, Debitor kiender sig skyldig at betale til hvem, hans Obligation i Hænde haver; dog er den Forskiel, at paa Vexler skrives Transporten kun med cet Ord bag paa, men Obligations Transporter skrives paa a parte Papier af samme Sorte efter Naar Vexel er trans Summen som transporteres. porteret imod Valuta, saa er Transportanten ligesaa vel ansvarlig som Trassanteen; thi man kiøber tidt Vexler paa Kiøbenhavns Børs paa ubekiendte udenlandske Folk, og naar man kiender den der transporterer og endosserer Vexelen, saa er det nok. Han skal svare til den Verel, han transporterer. Ugernes Oprindelse og Dagenes Navnes Bemerkelse. gernes Oprindelse er af Verdens første Begyndelse; er thi Skabelsens Historie melder, at Gud skabte alle Ting i 6 Dage og hvilede paa den 7de. En Uge, som alt saa bestaaer af 7 Dage, er fordum kaldet i det gamle Dan skee, Veke, der betyder saa meget som Afvigelse. Thi den ene Uge maae vige for den anden, ligesom den ene Bølge, for den anden; De 7 Dage, hvoraf en Uge bestaaer, have alle deres særdeles Navne. Den første kaldes i det Hebraiske Sprog Sabbath, som bemærker det ellers brugelige Ord Hvile=Dag. Almindelig kaldes den ellers Søndag, hvad heller det skal betyde en Sonedag eller Forligelses Dag, eller meget meere Solens Dag; thi Solen er og fordum i disse Nordiske Lande kaldet Syn eller Sun. Engellænderne kalder den Sun. Hollænderne Sunne og Tydskerne Sonne. Ligesom de og alle kalder denne Dag Solens Dag, som den ogsaa af gammel Tid er kaldet af Hedningerne i deres Overtro, der og har kaldet de andre Dage i Ugen efter Planeternes Navne. Mandag ellers Maandag, og paa Latin og andre Sprog efter gammel Vedtægt Maanens Dag, af Maanen, paa Himmelen. Paa denne Dag erindrer man ved Maanens Ubestandighed, som tager af og til, Verdens Forfængelighed og Lykkens Ustadighed. Tisdag. Denne Dag har faaet sit Navn af Afguden Tisa. Den kaldes og paa Latin Martis Dag, af den Planete Mars, som de gamle Romere meente skulde raade for Krig og være Stridens Gud. Vi erindres at bede Gud og Fred i vores Dage. Onsdag. Dette Navn er taget i Hedenskabet efter den Tids Blindhed efter en Afgud som er kaldet Odin eller Vodan, efter hvilken Dagen er nævnt Onsdag. Den en ogsaa fordum kaldet Mitveke, der betyder det samme som Midt=Uges Dag, eller den som er midt i Ugen, og i samme Henseende kaldes den og af de Tydske Mitvoche. Paa Latin og andre Sprog kaldes den og Mercurii Dag, efter Planten Mercurius, som efter Hedningernes Mening skulde være deres Afguders Postbud. Vi takker Gud for slig Vederstyggeligheds Mørke er forsvunden ved et klart Himmelsk Lys. Torsdag, efter en Afgud ved Navn Thor, efter hvilken Dagen af Hedningerne saaledes er kaldet. De Tydske kalder den Donnerstag eller Tordens Dag. Paa Laa tin hedder den Jovis Dag. Vi takker Gud paa denne Dag, som af deres Daarlighed har gjort os vise, at vi vide at ære Skaberen og ikke Skabelsen.