JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1688-08-01
Kiøbenhavn 11. Danmarck. Ukronis aaret smukt med Herrens meget gode Af allehaande frugt, som fyldig er og mode Jeg seer at Dyden og med ærekrands og baand Bepryder sine mænd ved Majestetens haand. Til lykke ædle Brant Hr. Over-Rentemester Med Ridder-Ordens tegn, som Dyden paa ham fæster. Til lykke min Hr. Skeel og gode Geismar med, Som Dannebroge bær i Ridder-Ordens stæd, Moth, Skøller, Lyxdorf og von Jessen maa tillige Med Harebo gaa op ved Kongens haand at stige: Til Over-Charg og Rang, vel den, som Dyden har Ti lykken for dem feil ej nogensinde slar. Estats-Raad Nansen og har arvet Faders sæde At være Præsident til Stadens hele glæde: Ved Gud og Kongen hand den naadens arvefaarHans Arve-Dyd den og til Stadens nytte naar. Justits-Raad Bentzen og med Ellers sees at træde Jblant Estats-Raad op til Ære Rang og Sæde: Saa Dyden høster vel af ærens frugter ind: hver samle, som hand veed paa Dyd at lægge vind. Hans AUGUSTI MERCURIUS. Hans høje Execellens gaar skyndig ud at tage Mod fremmet Herskab vel, som lader sig behage At hilse dette Hof. Fra Helgenhavn de gaar Og over Falster hid, om Sommer-værligt staar. De samme fremmed er den Saxisk Churførstinde, Som med Chur-Phaltzisk sig i selskab lader finde Samt Saxiske Chur-Printz: De alt for Byen staa, Og deris Jndtog sees i pregtighed at gaa See hvor det hele Hof dem triner udi møde Hør, hvor de Fryde-Don imod hinanden støde: Af Volde og af Skib, see Folket i gevær Saa Majestetisk er den delig Herre-fær. Velkommen vorde hver Churførstelige naade Som pryder denne færd og førstelig vil traade: Her ind i høje Loft at giøre Gieste-lag Velkommen store Printz. Hver nyde sit behag Strax fanger lysten an for Giæsterne at glæde: Nu holde de en Bal, nu til Comoedi træde Nu plukkes Mikkels pels nu holdis Svanne-jagt, Og Puus udi sit krat er og i fare bragt. Mand hos den kroned Hjort, som holder bryllups gilde Og drikker Ja-øl af den søde Veldekilde Giestbyder sig og ind at see hans Brude-seng, Som redis til hans søvn udi den grønne Eng Amager og i dag vil disse Giæster fryde. Vor Krone-Printz dem did til lysten lader byde, Der Opera er holt og alt paa Konge-viis Saa Verten tiener nok af sine Giæster priis. De AUGUSTI. MERCURIUS. De vore Søe-Castel behager og at skue Der Biørnen udi vand sees Jeger-hunde kue. Paa højest Maste-top derklavre Vandmænd op, Og efter vinding gaa, som til Olympi top J afgrund og i luft der seer mand Søemand springe for Gaase-Hovdet om. Hand lader sig ej tvinge før hand den vinding faar, som udi Sølv er sat, Og derpaa lystig er i denne heele nat. Prinz Friderik det Skib de trinte paa at spise, Cart ver midlertid ei hafde nogen lise, De holt jo Søe-Music. Mand paa det platte vand Comoedi ogsaa holt, før de gik udi Land.
Danske Mercurius, 1688-08-01
De til Ægidi-Fest til Fridriksborg nu reise Og denne delig ort til fleere lyster keise Det Hjorte selskab der til lavet skyde maa Saa fede føller vil for dem i løbet gaa.
Danske Mercurius, 1688-08-01
Tydskland. Hamborg 24. en Lande-rog for Krig er allestæds i næse Og laver Mars sig paa til mars paa ny at blæse, Om Paven stikker ei sin pibe udi sekFørstenberg hand staar paa Cølnisk Valet kiet. Der dragis Munke om. Den Beier-Printz har unde, Fransoser udi hob for Førstenberg sig lynde: Den eenes Ven er nær, den andens langt af leed, Og om hand i betids kand komme, ingen veed. Churførsten udaf Bejr for Belgrad oplod dageOg vil med Kæmpe Haand paa hende halsen brage. Hun AUGUSTI MERCURIUS. I. Hun spotter af ham Jld og sig stivnakket giør hvor kampen løber af, mand udi tiden spør. Nu gaar det allerførst de Tørker ret til hierte Hand rekker sig vel hart ved denne store smerte At bryde klemmen op. Det koster Hierte-blod, Og Jengien Bassa er en løsnet Hierte-rod. Dog talis sterk om Fred, som er den beste lægge, Om Cølnisk uroe ei vil rendegarnet spæge: Venedig midlertid har Negroponte fat At tvinge den sig til for sidste gode Nat frankerig.
Danske Mercurius, 1688-08-01
Paris den 19. ort Folk er budet op til Cølnisk ind at kige Og see, hvo skarpist kand, hvad der er udi flige: Dog haabis ej til Krig, ti her er ei ved Riin Ret mange tydske Folk som giøre til os trin Om Paven bande vil, dog knyttis vel en næve, Fordt hand veed at mand af hannem ret vil kræve: Ueens hans Rige ej for dette blive maa Hans Kirkis hængsler ej maa saa af gænge gaa.
Danske Mercurius, 1688-08-01
Londen 28.
Danske Mercurius, 1688-08-01
Engeland. Frintz Vallis end er vel og mumler mand til Hove At Dronningen endnu den lystighed tør vove At slaae en leg i tu. Saa Kongens Sefter staar, Ved denne glæde vel og blomstrer Aar for Aar.
Danske Mercurius, 1688-09-01
SETEMBER MERCURIUS. ANNOM. DC. LXXXVIII. SEPTEMB. ERCURIUPRINUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1688-09-01
Kiøbenhavn 1. en Ridder Ehrenskilt var nogle dage hiemme Om Altona-Tractat sit ærinde at fremme: Gikfort dog strax igien at see Monackens gavn, Hvorved hans ære har i troskab fødestavn. Vort Skib, den fluctig Ulv, i de Ostindisk Lande To unger avlet har, hvor med den lader stande færd. Langs Sundet hiem igien. De har velkommen Ti hver af deris Peltz er Banke-daler værd. At de fra Ophirs kust er kommen hid tilbage Paa fedmen er at see, som værd var i at rage. Af samme Landis Folk de og om Borde har Som vel paa deris viis paa Jnstrumenter slar. Herskabet alt derpaa har lystet deris prøve Hvorved de Sorte og i dands sig maatte øve, Og er det roe at see hvor net de svinker slar Saa baade spil og dands i tacter mode har. Fra SEPTEMBER MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-09-01
Fra Fridriksborg igien vort Herskab er her inde Hvor jevnlig tidsfordris sig villig lader finde Til at fornøje den Churførstelige stat Hvortil Comoedi-spil blant andet mest er ratFra 6. hverrig underdis en talendis Grevinde, En Sparre udaf æt sig her har ladet finde At hilse Hoffet vel, huntede sig ret snild Og fant det heele Hof heel naadefuld og mild. Den fandru Doct. Leth, Monarkens Siæle-Hyrde, Bar trolig mange aar sit Embeds dyre byrde udtil hand udi stør hen under byrden falt: Den død vel mangen Siæl to vaade øjne galt. Alt rygte nu om tid bær tromme-lyd for øre Og seer mand Mars sig tet i Harnisket at støre: Neptunum byder hand i Sverrig hastig op, Hvorfor vi ogsaa her beslager Flode-top. ud skal det dog vel ej bestille nogen fare, Ti Norden sindig veed paa fredeligt at svare Dog kand mand dragen kniv ei allesinde tro, Og meer end Nabo vil, mand veed sig ingen roe. Vor Søe-stat midlertid forunderlig kand raade At den paa to dags tid kand ryste ud en Flaade: Ja mand til lands oc vands paa togget færdig staar For resten Himlen selv det allerbeste raar. Den heldige Grev Friis har fundet vist en gyse, Seer derfor tidig til, at hand skal ikke fryse ventet Vinter-kuld. Hos Frøiken Reventlov, Hand søger varmen nær, ti hand har den behov SEpTEMBER MERCURIUS. Aften gaar det an, Bilager de alt holde; Fru Venus varmee kand det forbunds samling volde, Til lykke skiønne Par. Til lykke al den Æt, Som dyd allene har i stand og ære sæt Cøln 12
Danske Mercurius, 1688-09-01
Tydskland. Sor splid i kortet gaar i fulde vilde rede Churførste Valet tør forvolde os en hede Som tænder alting an, vort Land er fyldet op Med Franske runden om, som komme trop om trop son bliver ikke god fra Førstenberg at tage De andre Fæster og vil mange halse brage, Før de gaa hannem glip: Lad see hvad Holland kandHastmodig teer det sig til baade land og vand. Der er og store jern i Engeland i ilde: Jeg lysted vel at see, hvor dette lykkis vilde Statssagen troer jeg nok ej megen fare har Om geistligt ei en trump i kortenspillet slar. Kredsfolket og paa tog til Rhinen lader stande, Dog ved jeg ei hvor nær de vove deris pande; Ti krigens sager er hin anden udimod, Og mange grene har fra første spire-rod. ingeland. Londen 3. u stat Due Monmuths Søn den Greve, Gref til døde, Hvis favt hans Faders ver med livet lagde øde, Saa hevned hand hans død, og slog en Kongens Mand, Gik saa den giennest Vej paa flugten ud af land. Jndvortis kræft er verst, som dødis ej i tide Deg frygter dette stød vil giøre mangen hvide Saa det er vel behov at bruge alle kaar, Hvormed de venner nær til hielpen rede staar. Ungern. STIMBER MERCURIUS. Ungeren.
Danske Mercurius, 1688-09-01
Belgrad 27 Aug. eg siunger i triumph min egen Siæle-messe og fangen den er tyst. Den stormens store presse Tog Sejren af min haand, den kom i Øynens kloe, Min døde grund den alt sver Kejseren sin troChurførsten ud af Bejr hand plukkede min trøje Hans store Helte-Haand nep levnede et øje Jeg slog og mangen Helt og hevnede min død, Ti jeg var Løve grum i min fortviflet nød. Printz Lovis ogsaa har behuldet Marken ene, Saa Bosner Basse har maat smørre for ham bene Med nogle tusind Mand, og sætte hælvten til Ei halv saa sterk paa Folk var Printzen i det spil. Jtalien.
Danske Mercurius, 1688-09-01
Venedig 22 sidste aandedræt skal Negropont og være, Saa vore og der fra vil Sejerkrandse bære: Forverkerne de alt fra dennem inde har Jeg troer ei de mod storm til sidste Vale tar. Mand de Dalmaters Clin fornemmis og at have Halfvunden ned i Knæ, saa Sejersalig gave Fra Himlen regner ned, i hvor vi slaa oppaa, Gid lykken freds triumph hid ogsaa føre maa Holland. Hag 12 Sept. ransosen ved forbud vort Kiøbmandskab vil sperre Før bedre komme kand, det derfor bliver være, Ti Krig vil følge paa. Hvad under stikke vil Den Engelands fortræd vil saarlig lægge til.
Danske Mercurius, 1688-09-02
SEpTIMBER MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVIII. SEPTEMB. ERCURIUSECUR DUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Kiøbenhavn 18. ke fremmed Hof har agt tilbage hiem at drage, -Hvorfor til Askeds-lyst anvendis disse dage: Mand paa Amali-Borg giør og saa Lyste-spil Hvor i mangfoldig seeis hvad Høyhed tekkis vil. Vulcanus og Neptun er kaldet og til Hove, Fyrverkeriets konst paa Land og Vand at vove, De begge Mester er og mesterstykke giør, Apellis Skuster ej paa konsten dømme tør. Monarken vil i dag besegle voris Flode, Chur-Prindsen følger med at skue dette mode, Langs ned at Øresund gaar denne munstring an, Og føris magten frem af Admiralen Span Mand er til Jegersborg i herlig dyre-vejde, Hvor ædeel Raa og Hjort har ingen mere lejde End haanden give vil ti de som fæ i flok gerspyd og stor. Jmængde fældis kand med Ded SETEMBER MERCURIUS. Det dunner under os, de danske Hovmænd ride, Monarkens Ryttervagt slaar ild til begge side, Den prægtig væbnet er og føset ud paa prunk Til Munstring udi dag, hvor hver er kick og strunk Ender til Hove spil, som kaldis masqverade, Og lystigt er at see hvor artig det maa lade At føre fremmet stat i lader og i dragt: Der med de fremmed Hof har hiemmen og i agt. Nu tagis afskeds tak og Hoffet giør geleide Her fik de al den Lyst, som magt og ville ejde til slutning takkis af ved Voldens store skyt, Gid de ved Himlens vagt til hiennem bliver flyt Vor Flode paa vor reed er atter under tielde, Ti det vel udi Aar ej noget har at gielde, Dog taklis den ej af, før leding skæris op, Men prunker rødt og hvidt af højest mastetop.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Sverrig. Carls-Krone 24. Vor Flode ude var til fir og tyve styre, Hvor for mand hastig Folk til dennem maatte hyre: Op under Helands-skær den Kongen munstret har, Der paa den kom igien og Vinterleje tar.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Lyneborg 27. Tydsland. Spejr er nu alt Fransøsk og Neustad lige maade, Med dennem og i dands maa Kæjsers-lauter traade Den SEXXIMBER MERCURIUS. Den tvende Stormer dog tilforn holte ud Men ei formaatte meer at lugte fremmet krud. Den skiønne Philipsborg er og saa hart i klemme, Den vuster digt igien, dog lader sig vel temme. Naar Prinzen Le Dauphin med tvende hundred Skyt Fremkommer om en Dag og faar for dennem kryt. Hvad siger Ments og Trier, hvad have de i sinde. Jeg troer de holde maa med dem, som nærmist vinde: Rhinskandzen troer Jeg og sig kort bedænke maa Om den mod Franske magt vil bukke, eller staa. Hvad siger Cøln-Stad, Kredsfolk den haver inde, Og for sin storhed nep vil lade for sig binde Om ei det haarde sverd, som Hunger skrivis paa Vil feje dennem ud af tomme vrinkelvraa. Det er med første post, og meget har at sige, Jeg troer at Mars saa sterk vil ned ad Rhinen sige, At vel Mercurius maa spende vinger paa Om hand skal hannem op med breve skken naa Offen 13. Ungeren. Bosnia mand har de tiden der at høre Hvor Tyrken Soliman igien af Tronen føre Og sætte i hans stæd den forrig Sultans Søn, Constantinopel og er snart en øde røn; Ti opror og tumult forstyrrer alle vegne, Sig myndigheden til vil hver en pøbel egne. Saa. SEpTEMBER MERCURIUS. Saa krigen her i lav er for os kon en leeg Om uroe ei ved Rhinvil der i giøre hveeg. Vi dog vel underdis har freden her i sinde, hvor om Gesanter sig fra Tyrken lader finde Til Presborg ind at gaa den gamle Sultans bud, Den ny regering dog tør giøre der i brud.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Polen. Lemberg 18 Vort tog og Muskovs med i aar er alt til ende; De Tarter Caminiec fri tæring flittig sende: Cosaccer hvile og, dog ingen er ret tret, Ti vi kon ganske lit har Tyrken eftersæt.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Engeland. Londen at
Danske Mercurius, 1688-09-02
Vor Konge lover nu at lade Kirken blive Ved gammel frihed fast, om det kand freden give, Uvillie her er og mange meget sær Jeg troer den næste Post der om os noget lær.
Danske Mercurius, 1688-09-02
Holland. Amsterdam 23. Vor Flode gaar til Seils, i hvad den har i mede: Det nu maneerligt er at vogte andris rede. Om eget ogsaa med kand være vel forvart For brand i næstis veg, da skal det være rart.
Danske Mercurius, 1688-10-01
20008ER MERCURIUS. A0M. D. LXXXVIII. OBER. III. danmarck. Kiøbenhavn 3. Rettens lange dragt Monarken lader stande Til Højest Domstol op at skikke Ret i Lande Hans Raad og store Mænd hver efter stat og rang. Til Dommer-sæde og er med i samme gang. Kronborg 4.
Danske Mercurius, 1688-10-01
os Vyrterberger-Helt Monarken lader giæste, Og finder Vertens flid oppaa det allerbeste Som Krone-stæd formaar og kronet naade bør, Hvor om gaar gierne sagn fra staden Helsingør. Her byder aarsens tid at gaa i vinter-leje, Krigsfolket derfor seis at lade Fanen veye. Og gaa fra arbeyd hiem at hvile ud til vaar, Da de vel her igien for Skorbug læge faar.
Danske Mercurius, 1688-10-01
Kiøbenhavn 6. oc handsel paa vor Børs gaf Kongelige Naade, Den tid det kronet Par til Auctionen traade: At kiøbe Ophirs Gods. Det kiøb gaar artig fort Ved Kiøbmænd, som her er fra en og anden ort. Vict. CTOBER MERCURIUS. Vic Admiral Hr. Hop med sine gode Skibe Sig og har ladet see ej uden vand at slibe. Hand fra Vest-Jndisk Kust beholden reise har Saa der og lovlig til i Kiøbmandskabet far. Tydsland. Cøln 11. Ju er her ild i alt Krigsluen er i brynde Og til at slukke den er raad og evne tynde; Ti ei den hele Rihn formaar der til en taar, Men snarer ganske ind til Frankerige gaar. Frankfort 10. Churførstendommet Mæntz, samt Trier og tillige De hverken kunde staa, ei heller noget vige For de Fransosers magt, falt derfor ned til fod Og tog dem udi skød, hvor hvilen og er god Den blotte Frakendal og Manheim er tilbage, Af helle Phaltz, som ej mod Fienden jo maa tage. De roe saa lenge har som Philipsborg staar fast, Dog Landet runden om har ingen fred og rast. Nørnberg 12. Hyv mile nær her hid gaar røgen udaf brande, Som krigen tænder op i vore tydske Lande. Den flugt, det jammers skrig og hylen som her gaar, Af tunge neppelig til at fortelle staar. Spejr. oc 10 MERCURjus. Spejr 14. Taturens fasthed og den overflødig væde, Som Himlen givet har ud i forgangen Næde: Undsætning nok har gjort for Philipsborg her til Men nu det tørrer op, vel andet høris vil. Der inde Helte er, som holde sig paa love, Der ude er en Printz sit første tog at vove Hand sparer brav sit Folk, og driver Bønder frem, Saa hand vil uden tvil der henter Seier hiem Alt Tydsland larmer om undsætning der at giøre Des Trommelyd dog ey er kommen her for øre: De mange Raadsmænd vist giør raadet langt betenkt, Den trængte midlertid her ligger hart befængt.
Danske Mercurius, 1688-10-01
Østerrige. Vien 6. for Sejr os hierte gav, derfor vi Buen spente For Fransken hart ved Rhin, dog havde ej i vente. At hand saa hastig var at slaae, for hødtis til Hvorfor ulavet ryg betale maa det spil. Nu var det ret i knek det Tyrkisk Spir at bryde, Hvor om vi visse ord vel have ladet lyde: Og hafde vi end lit paa gode miner holt, Da kunde mand vel lagt Riget større holt. Men hvad maa skee det leer, som jernet monne blande, Vil avle nogen rust i Kejserdommets Lande; Hvor TOSE MERCURIUS. Hvor svaghed altid er med styrke sammensat Helst for den lange Krig har gjort os hovsom mat Engeland. Londen; Til Hove staar saa vel at alle Bisper nyde, Den gamle Ret igien og Kongen lader byde en General Pardon, undtagen nogle faa Hvis færlig. synd, maa skee, ustraflig ej kand gaa. Den danske Printz maaske Armeen har at føre Og Comte de Roy skal tienist der og giøre Krigs Floden Lord Dartmont, en Evangelisk Mand, Mod Fiender føre skal, om de vil her i Land.
Danske Mercurius, 1688-10-01
Holland. Amsterdam 12. End er vor Flode her til mange hundret seile, Dog kand vi aldrig tro vort anslag skulde feile. Den ventyr er gjort, vi maa den holde ud Hvad det en svie vil til mangens haar og hud. Fransosen midlertid maaske forkynder feide, Og mange ude er paa vore ver at spede: Saa det vil sporgis her, at mand har hu til krig, Som vi har rysted ud af egen Kiortel-flig.
Danske Mercurius, 1688-10-02
TOER MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-10-02
ANNOM. D. LXXXVIII. OcTOBER. RIUSECUNDUS.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Kiøbenhavn 18. Hans høje Excellens, den store Gylden-Løve, En Frøsken alt har mist, som her ei vilde tøve Verdens høje stat, men op til Himmels gik Og højest Ære-stand udi det høje fik.
Danske Mercurius, 1688-10-02
De Hamborg-Skibs arrest ophævet nu skal være, Ti underdanigst bøn har Staden ladet bære Hid for Monarkens fod, som undersaatter bør Saa deris fart igien i Riget er som før. Mand sterk til Hest og Fod om hverven lader røre Til styrke i vor magt som vi i Marken føre: Naar Mars slaer banner ud, og vil i Telter boe Dog Norden end en stund vel bliver udi roe. Fribytter over alt fra Dynkirk og Ostende, Ja hele Franske Kust, paa Hollansk bytte rende, Hvorfor den Vester-fart snart ligger i arrest Og Østerleden er i frygt for samme Giest. Udliggere. TOBER MERCURIUS. Udliggere derfor oppasser vore strømme, Slig uroe og rumor fra handelen at rømme: Og efter Hollands bøn er og ved Kronborg lagt To Kongens Skibe, som har sikkerhed i agt.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Sverrig.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Stockholm 21. Det sterk i rygte er, at Holland her vil kiøbe Sex tusind af vort Folk, og Skibe skulde løbe Til Gottenborger-Elv at hente dennem bort Om ej et andet tog her giør dem svøbet kort. Vi verve midlertid for tropperne at fylde Mod det vi tage ud til Keiser-hielp at skylde Saa vit vor andeel er, for resten har vi fred, Som muligt af al magt fuldhændet holdis ved.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Fra de Veneders Hær hid lyder sørge-klage For Greve Kønigsmark er trinet udaf dage. Hans Æris minde dog i marmor prentis ind, For Hercules i Dyd var skildret i hans sind.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Engeland. Vi nok med egen deel i stilhed har at giøre, Hvorfore lidet er fra denne ort at høre, Enddog det meste nyt i vente er her fra, Naar Guders Post igien med vinger ud maa slaae.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Vi fremmet Giæster her har længe haft i vente, Men synis vel, at de paa farten noget lente, Til OcTOpER MERCURIUS. Til det forsildig er, og Taffel tagis bort Selvbudne Giæster og ei lidis vel til vort. Tydsland. Spejr 29. Ja Printzen Hr. Dauphin med sine Franske Helte Opskriver Sejers heer paa skiold og stride belte: Den gode Philipsborg til bytte for ham blev. Det var hans første tog, som dette vunder drev. Den nogle stormer holt, dog maatte nødig tinge, Der den blodfane saa for alvor højt at svinge Dens Commendant hand og er sig og sengelagt, Hvorfor hos hannem var kon liden helte magt. Dog giorde denne Helt sit Embed over evne Saa Starenbergernavn med dyden kunde jevne; Men naar undsætning ej at finde er i trang, Da maa den beste ort jo løbe hen sin gang. Hvad meer om den forliis, vi kand den ikke bøde Ti borte er jo weck. Men anden stæds at møde, Nok findis kand endnu, om magten samlis vil, Som hvert et Første-Hof til toget laver til. nu gieldis Frankfort an, den nogle tusind Heste J dag har alt berent, om de vil ellers fæste Til en beleiring an, som er vel got at troe, Saa al den tydske Kreds er snart i liden roe. Der raabis alt om hielp, hvo hører vel, hand høre Om Hvo stille side kand, sig gierne dog ej røre CTOBER MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Om skatters paabud end ind til Hannover gaar, Ti mand vel neppe dog mod denne velde staar.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Østerrige. Vin 20 Vi i det Cølnisk Val saae langt til voris nytte, Men hvad for foden laa saa nøje ikke skytte: Spydstagen hafde der Fransosen for os lagt, Hvorpaa der skreven var at Retten er i magt. Derfor vi snubled hart og Philipsborrig miste, Og gaar vel mere bort med velde og ved liste Før vi faa sluttet raad og kommer ret i gang, Som for os blive vil i denne vinter trang.
Danske Mercurius, 1688-10-02
Holland. Amsterdam 26. End pleje anslag nok at gaa os vel i gænge, Nu synis mand dog hart til gode raad at trænge, Om end vor magt er stor, ti Himlen mod os staar, Og aarsens tid ei vel til held og lykke spaar. Vor Flode alt paa ny har anker ladet lætte Og med en strygen vind at haver veldig sætte Men vinden slog omkring, og uvær kom os paa Hvad skade derved falt dog ikke klagis maa Dog veed vel alle vel, at vi ej silke spinde Ei heller hvad vi vil, i denne leding finde; Men kon paa vort gemyt al Verden prøve gir Saa der kand kiendis paa for hvert Regere-spir.
Danske Mercurius, 1688-11-01
NOven. MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVIII. NO EMBER. IUS. ERCUDanmarck.
Danske Mercurius, 1688-11-01
Kiøbenhavn 4. saa lykkelig er vi, at her er ingen evne Til allehaande nyt selv maa sig Verden jevne: Ti nyt er stelden got i denne hvir-omhei; Som stater tumler om paa Lykkens slibrevej.
Danske Mercurius, 1688-11-01
Den fransk Ambassadeur, Chiverny, siger vale, Mortangis i hans stæd sin Kongis ord skal tale, Ved dette høje Hof og alt opvartning har Som det en Herre bør, der slige ærind far. Den sære Dom er fælt for tyvnet paa en vinde, At hun sin levetraad i klyngerup skal spinde; Dog enden hastig slap ti hun blev galge kryt, Og sidste favntag har af Buxemanden nyt. Søe NOVEMBER MERCURIUS. Søefarten stygget var af nogen Vinter-mine, Hvorved vor Landmand og bedrøvet maatte grine, For Foringen er knap, det kny gik over dog Saa farten end en stund er i sit fulde tog. Der til giør Krigen hielp hen under Franske side For vore Skib i fred kand giennem Strædet skride Og søge der fordeel ved kiøbmandskab og fragt: Gid leiligheden kun maa blive i sin agt Mand hører det endnu, at Hollands Øster-Flode J voris Øresund maa holde langsom mode, Hvor af er lit fordeel, beholden dog er god Om de i hiemløb ej maa holde Fransken fod.
Danske Mercurius, 1688-11-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1688-11-01
Paris 22 Mand her vor Krone-Printz Dauphin, giør største ære, Fordi hand Sejerkrands fra Rhinen sees at bære, Og det fra første tog ved sejersalig dyd Hvis rygte klinger vel i voris Øre-lyd. Saa meget i en hast blev tvungen i vor vælde Som kand vel mangen Helt for Keiserdommet gielde Før det faar sit igien, saa Krigen ej paa vort For den er hart ad tret, skal giøre nogen tort.
Danske Mercurius, 1688-11-01
Vi seer, at Holland har med Stater stort i sinde, Saa stort som ej er hørt i mange Mande-minde Om NOVEMBER MERCURIUS. Om kronet Hovder ej faar stækket deris flugt Hvorfor vor Konge dem vel vilde lære tugt. Derpaa til Lands og Vands forkyndis dennem feide, Hvor mangen gaf vel til alt det hand muligt ejde Om hand var langt af vej fra disse kaald og fald Naar Mars hand tordner grumt udaf sin høje hald. Londen 20