Aalborg Stiftstidende, 1831-06-07
Lovgivning. Jgjennem det danske Cancellie er den 28de Mai udkommet følgende allerhøieste Anordning angaaende Provindsial=Stænders Jndførelse i Danmark. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade, Konge til Danmark &c. &c., gjøre vitterligt: At Vi, for desto fuldkomnere at sætte Os og Vore Efterkommere paa Thronen i Stand til stedse at erholde den tilforladeligste Kundskab om Alt, hvad der kan fremme Vort kjære og trofaste Folks Tarv, og for derved tillige at knytte de Baand desto fastere, som forene Kongehuset med Folket, saa og bidrage til Almeenaandens Oplivelse, have besluttet Os til i Vort Rige Danmark, ligesom Vore Hertugdømmer Slesvig og Holsten, at indføre raad givende Provindsial Stænder. For at forberede en til Bort landsfaderlige Øiemed svarende Fuldbyrdelse af denne Vor Beslutning, have vi foreløbigen ladet Sagen gjennemarbeide, og uagtet den ikke endnu er modnet i den Grad, som behøvedes, for at den allerede kunde i alle sine Dele ordnes ved fuldstændig Lov, saa have Vi dog fundet det passende nu at kundgjøre de almindelige Bestemmelser, der skulle tjene til det faste Grundlag for den Jndretning, som Vi ville give ProvindsialStænderne i Vort Rige Danmark. - J foranførte Henseende ville vi herved allernaadigst have anordnet som følger: §. 1. Der skal i Vort Rige Danmark være to Forsamlinger af raadgivende Provindsial=Stænder, een for Sjællands, Fyens og Lollands-Falsters Stifter, samt for Jsland, og en anden for samtlige fire Stifter i Nørre-Jylland. §. 2. J enhver af disse Forsamlinger indtræder et saadant Antal af deres Medborgere dertil udnævnte Mænd, som Vi nærmere ville fastsætte. Valgrettigheden udøves, under de nærmere Bestemmelser og i den Orden, som Vi i en særskilt Anordning derfor ville foreskrive, af Grundeierne i Stæderne og paa Landet; hvorhos Vi dog, i Betragtning af den faste Besiddelse, som Vore Love hjemle Gaardfæstere, ogsaa ville give dem Adgang til Deeltagelse i Valgene. Paa lige Maade skal Grundbesiddelse være en nødvendig betingelse for Valgbarheden, og skjøndt Vi i Almindelighed ikke ville udelukke de af Vore Embedsmænd, der tillige ere Grundeiere, fra at tage Sæde i Stændernes Forsamlinger, naar de dertil vælges, saa kan dog ingen Embedsmand, der er forsynet med en af Os underskreven Bestalling eller Ordre, eller Confirmation, modtage saadant Valg, uden dertil først at have erhvervet Vor allerhøieste Tilladelse. F. 3. Vi ere derhos findede at udnævne Medlemmer af Universitetet og af Geistligheden til at tage Sæde i Provindsialstændernes Forsamlinger, og, efter Omstændighederne, enkelte Andre, som Vi, med Hensyn til deres Stillinger og Egenskaber, maatte finde dertil særdeles egnede. J. 4. Forinden Vi udgive nogen Lov, der har Forandring i Vore Undersaatters personlige eller Eiendoms-Rettigheder eller i Skatterne og de offentlige Byrder til Gienstand, ville Vi lade Udkastet til en saadan Lov forelægge for begge Stændernes Forsamlinger, eller, forsaavidt den kun angaaer een eller flere enkelte Provindser, da for de Provindsialstænder, hvorunder samme høre, for at Stænderne kunne tage Lovforslaget under Overveielse og derover afgive allerunderdanigst Betænkning. J. 5. Naar ProvindsialStænderne finde Anledning til at ønske nogen Forandring i Landets almindelige eller de samme vedkommende Provindsers særdeles Love eller Jndretninger, eller de maatte finde dem beføiede til at føre nogen Besværing over Maaden, hvorpaa Lovene overholdes eller Jndretningerne bestyres, kunne de derom giøre Os Forestilling og Forslag, hvorefter Vi ville tage saadant Andragende under Overveielse hvorledes dette lader sig udføre og derpaa afgive Vor Beslutning. H. 6. Da Vi ansee det gavnligt, at der indrømmes ProvindsialStænderne Medvirkning med Hensyn til Communernes Anliggender, saa ville Vi have taget under Overveielse, hvorledes dette lader sig udføre og derpaa tage nærmere Bestemmelse i saa Henseende. H. 7. Provindsial=Stænderne træde sammen naar Vi indkalde dem. Dette vi skee hvert andet Aar; men naar dertil maatte vare Anledning, ville Vi desuden foranstalte overordentlige Samlinger af Stænderne. Hvorlænge Forsamlingen maa vedvare, ville Vi hver Gang bestemme med Hensyn til Omstændighederne og derefter ville Vi lade forsamlingens Opløsning forkynde for samme. H. 8. Saavel angaaende Antallet af de Mænd, der skulle udnævnes til Medlemmer i hver af Provindsial-Forsamlingerne, som om Antallets Fordeling paa de forskjellige Districter, saa og om de nærmere betingelser for Valg rettigheden og Valgbarheden samt Fremgangsmaaden ved Valgene og i Stændernes Forsamlinger ville Vi meddele de fornødne nærmere Bestemmelser. Men forinden noget endeligt Udkast til disse yderligere Lovbestemmelser forelægges Os, ville Vi lade nogle oplyste Mænd fra forskjellige Dele af Riget sammenkalde, for at tage de Gienstande, som i saa Henseende blive dem forelagte, under Overveielse og derover meddele deres paa Sag- og Local-Kundskab grundede Mening. Saafremt der i Tiden skulde findes Anledning til nogen Forandring i disse yderligere Bestemmelser, vil saadan Forandring dog ikke blive iværksat, forinden Vi, i Overeensstemmelse med §. 4, derom have indhentet Stændernes Betænkninger. - Givet &c. &c.