Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-05-15
Fædrelandet. To Dage førend den kongl. Resolution ang. Sprogsagen udkom, læstes i Fædrelandet en Artikel, hvori det endnu engang erklæredes for en lognagtig Bagvadskelse, mod den danske Regjering, at Sprogstriden i den slesvigske Stænderforsamling var, saaledes som tydske Blade havde udspredt, afgjort ved et kgl. Rescript, som paabød Enhver af de Deputerede at betjene sig af det tydske Sprog, medmindre han godtgjorde, ikke at kunne tale Tydsk. "Men selv det falske Rygte – hedder det endvidere i Fædrelandets Erklæring – har sin Betydning, thi det er et Vidnesbyrd om, at der ikke blot blandt det schlesvigholsteinske Parties Hovedmænd, men selv blandt Hertugdommernes høiere Regjeringspersonale, ja muligt endog i Thronens umiddelbare Nærhed, lever en Bestræbelse for og et Haab om, at udvirke en saadan Afgjørelse af Sprogstriden, som Partiet ønsker, det vil sige: en meer eller mindre fuldstændig Fornægtelse af det danske Sprogs Ret i den slesvigske Stændersal; og det er, trods sin uomtvistelige Usandhed, skikket til at skræmme det danske Folk op af den træge Ro, hvori det nu i halvandet Aar har været hensunket; til at fylde hver ærlig dansk Mand med Uro og Bekymring for Fremtiden. Thi hvor fuldt og fast Enhver end er og bør være overbeviist om at Kongen i sit Hjerte er dansk, i sin inderste Sjæl fuldkomment sympathiserer med sit Folk, har den bestemte Villie, det faste Forsæt, at værge om dets gode Ret, at hævde dets Sprog og dets Nationalitet mod alle Anfægtelser, saa veed dog Enhver ogsaa, at Kongen kun er et Menneske, at ogsaa han kan have sine svage Øieblik, hvori Tvivl og Betænkeligheder kunne formørke hans Blik, hvori uheldige Raad kunne finde Vei til hans Øre og bemestre sig hans Villie, saa veed Enhver, at Kongen i at sin Magtfuldkommenhed dog kan savne Kraft til at modstaae et mægtigt Parties mangehaande Jndvirkninger, naar han ikke føler sig stærk ved Enighed med sit Folk, naar han ikke sporer dets levende Deeltagelse, ikke mærker dets redebonne Understøttelse, naar han ikke seer sig løftet høit over Tvivlenes dunkle Labyrinth paa en tydelig udtalt, energisk Folkevillies mægtige Vinger, naar han ikke føler den Guds Naade", som skjænkede ham Land og Krone, paakaldt af Folkets tusindstemmige Bønner, neddale i sit Sind og udgyde over det Fred og Klarhed. Derfor, danske Mænd, i Kreds og Kongen! Saa gjorde Eders Fædre, naar Fjendemagt eller Forræderlist omspændte Danmarks Konge; de sloge da en Borg om ham, ikke blot af deres Skjolde, men af deres Legemer, og kun over disse gik Veien til Kongen. Saa viser nu Eder Eders Fædre værdige, kommer Eders Konge til Hjelp, thi han behøver Eders Bistand, for at være stærk, for at være fri, for at være Konge, og tvivler ikke om, at J ville være ham velkomne, at han vil lytte til Eders Røst, agte paa Eders Ord, opfylde Eders Bønner; thi de gaae jo ud paa det Samme, som han altid har villet, som han vil endnu og vil stedse, Sprogets Ære og Nationalitetens Overholdelse. Altsaa danske Mænd. J Kreds om Kongen, Jernbane-Actierne skrives der fra Kjøbenhavn - høre nu til Dagens Løsen, og Børsen fyldes med Actiespeculantere. Hvor levende Hamborgernes Jnteresse er for denne Jndustri, vil især kunne kiendes af den Rendsborg-Flensborgske Banes hurtige Tilbliven eller den pilsnare Tilveiebringelse af Midlerne dertil. Et Huus i Flensborg havde nemlig sendt Planen til denne Bane, der udkrævede 500,000 Species, til et Hamborger Huus, der strax lod den circulere paa Børsen, og inden 4 Timer vare udløbne var den halve Million tegnet, Salomon Heine i Spidsen med 80,000 Species. Efter Forlydende skal der i Hamborg allerede speculeres paa Actietegning for en fyensk Jernbane fra Assens over Odense til Nyborg. Vist er det, at der i Odense alt ere Skridt foretagne i dette Øiemed. Jfølge et skriftligt Andragende fra Apenrade er Spørgsmaalet og Actietegning til en fyensk Jernbane fra Assens til Nyborg over Odense allerede kommet under Forhandling i Odense Communalbestyrelse. Det er i Fredags og Løverdags drøftet særskilt af Magistraten og af Borgerrepræsentationen, og skulde allerede i Mandags behandles i et Fællesmøde af alle Communalbestyrelsens Medlemmer. Sagen synes i Odense at ville finde Gienklang, og dersom den skal nyde Fremme, maa det sandsynligen skee ved en snart sammentrædende Jernbane-Committee, som maatte tælle Medlemmer i Odense, Assens og Nyborg. Muligen turde Magister Monrads Yttringer i "Folkebladet med Hensyn til den paatænkte sjællandske Jernbane ogsaa finde Anvendelse paa en fyensk: "Det gjælder om at gribe Øieblikket; er Tiden tabt, er Alt tabt. Dersom man nøler, dersom man fordyber sig i Betænkeligheder, paadrager man sig et umaadeligt Ansvar."¬