Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-11-03
Som bekjendt er i sidste Stænderforsamling i Viborg, fremkommet 2de Forslag, et fra Etatsraad BrinckSeidelin og et fra Oberst Brock, begge sigtende til at ophjælpe Kjøbstædshaandværkerne. - At give et Contentum af disse og Debatterne i denne Anledning, er ikke her vor Hensigt; de findes i 1ste Række No. 48 - 50 og i 2den Række No. 117-121; men forsaavidt man tildeels har antaget, at Kjøbstædshaandværkernes mindre gode Kaar eller deres Næringsløshed maatte tilregnes dem selv og ubilligen blev debiteret at hidrøre fra det Jndgreb Landhaandværkerne gjorde i deres Rettigheder, troe vi at burde gjøre opmærksom herpaa. – Som saadanne Aarsager ere fornemmeligen anførte den tiltagende Luxus og Lyst til Fornøielser og Vellevnet mellem Haandværksklassen, hvilket naturligviis, ligesom Fortjenesten aftager, maa blive mere ødelæggende. - Ligeledes at Mestrene, for at spare de større Udgifter til en oplært Svend, betjene sig af Lærredrenge. Følgen heraf er den, at de maae holde flere Drenge, hvorved igjen Svendenes Antal forvges; og da Svendene ikke kunne erholde Arbeide hos Mestrene, forfalde de til alleslags Udsvævelser, og uden at have kunnet sammenspare noget, see de sig nødtvungne til saasnart Loven tillader det, at vinde Borgerskab, for at erholde Adgang til Fortjeneste. Og uagtet det er indlysende, at disse, der begynde i Armod og i Almindelighed strax gifte sig, sjeldent ville kunne bringe det vidt eller endog soutenere sig og Familie, saa maae dog de flere, der saaledes nedsætte sig, have en stor Jndflydelse paa Enhvers Fortjeneste, og det Tab i Næringen, som derved opstaaer, vil vanskeligen kunne erstattes af den ved Lære drengene sparede Svendeløn. - bemærkes maa det ogsaa, at vistnok de Mestre som holde Svende, ville kunne levere bedre Arbeide, end de, som lade Arbeidet udføre ved Drenge, og der er vel altsaa Grund til at antage, at hine Mestre ville meest vorde søgte. - Endeligen er anført, at Mestrene fornemmeligen søge Lærredrenge fra Landet. Forsaavidt de nu desuagtet besvære dem over, at der er en Mængde Haandværkere paa Landet, der til en billigere Priis kunne forsyne Landmanden med ligesaagodt Arbeide, som Kjøbstædshaandværkerne og som derfor søges fremfor disse, da er vistnok ogsaa rigtigt, saafremt foranførte Fremgangsmaade bruges af Kjøbstædsmestrene, at de selv ere Skyld i deres Tilsidesættelse og Unødvendighed. De have jo nemlig, ved at oplære dem, gjort sig selv undværlige, de have, saa at sige, opdraget Slangen ved deres egen Barm. Thi alle disse, naar de drage tilbage til Landet, ville her, enten med eller uden Bevilling, fortsætte Professionen, og, vel oplærte, maae de være ligesaa duelige som Laugsmestrene. Det forekommer os derfor, at Kjøbstædshaandværkerne bør lægge sig disse Grunde paa Hjertet. Betænke maade ogsaa, at de ved at oplære Personer fra Landet, gjøre det umuligt for Børn fra Byerne at komme i Lære, og at disse, der ikke have Adgang til at kunne anvende sig til andet, derved komme til at hendrive Tiden i Uvirksomhed og omsider falde Communen til Byrde. Iøvrigt ville vi meget tilraade Kjøbstædshaandværkerne nøie at gjøre sig bekjendte med hvad der er bleven fremført i Stænderne, denne Sag betræffende. Fuldblod, o Fuldblod!