Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-09-27
J "Dannevirke" skrives fra Gravensteen af 17. Septbr.: De tydske Tropper have huseret ilde paa Hertugens herværende smukke Slot, Gravenstein." Ureen ligheden kan lugtes i betydelig Afstand og gjør det næsten utaaleligt at komme ind i det Jndre. De kostbare Tapeter ere afrevne, og Man seer Stumper deraf drive omkring paa Veiene. Det tildeels pragtfulde Meublement er for største Delen reent spoleret, Borde, Stole, Speile o. s. v. ituslagne, Overtrækkene paa Sophaer og Divaner tilsølede og sønderrevne; ja Tydskerne have drevet det saavidt, at de have benyttet Skufferne og andre Gjemmer til den allerlaveste Brug. En stor Deel af det mindre Løsøre er gaaet over i Hænderne paa de handelslystne Jørgels Børn, der ikke af den ilde Lugt lode sig afholde fra at trænge ind i Gemakkerne for at schakkre med Soldaterne. Den delige Slotskirke er, hvad dens Jndre angaaer, næsten ødelagt. Piberne ere udbrudte af Orgelet, Alteret tildeels slaaet istykker. Døbefonden, et udmærket Kunstarbeide af Marmor, have de tydske Soldater en Tidlang benyttet som Spyttebakke, men søndersloge den førend de droge bort. Ringeagt mod Hertugen af Augustenborg, i hvem de øinede den egentlige Ophavsmand til den hele ulykkelige Krig, og alle de tydske Soldaters Lidelser, idet de vare førte saa langt bort i et fremmed Land for at bløde og offres for hans ærgjerrige Planer, er Grunden til, at Hertugens Eiendom er bleven saa ilde medtagen. Hertil kommer, at Man, langt fra at finde den Herre-Beværtning, som de tydske Krigerskarer iforveien havde ventet i den Mands Slot, til hvis Bistand de vare hidilede, hverken havde forefundet Vaadt eller Tørt, en Omstændighed, tilstrækkelig til at begrunde de forbittrede Krigeres Opførsel her paa Slottet, medens det netop var hos vore danske Bønder, deres Fjender, de fandt den Forpleining, som de daglig i det Store og Smaa trængte til. Derfor ere Tydskerne da ogsaa dragne bort med ganske andre Tanker om vor Sag end dem de kommed. De have lært, hvad Hertugen og hans Broder ere for Karle, og med egne Øine overbeviist sig om, hvorledes deres, stammverwandten Bruder, have løiet for dem og hele Verden. De havde ventet at finde et udpiint og fortrykt tydsk Folk, der forbandede de Danske og sukkede efter Forløsning: og de fandt et lykkeligt dansk Folk, almindelig Velstand, især blandt Bønderne, hvortil deres store Fødeland intetsteds kan fremvise Noget, der endog kun fjernt kan sammenlignes dermed, de fandt en levende Kjærlighed til Alt, hvad der var Dansk, derimod Aversion mod Tydskheden, i hvilken Skikkelse, den end viste sig - kort sagt, de indsaae, at de bleve brugte som blinde Redskaber i djævelske Hensigter. Denne Overbeviisning, som 50,000 Soldater have bragt med hjem til Tydskland, turde neppe blive uden al Jndflydelse paa Stemningen sammesteds. - - J Apenrade har i de sidste Dage den betræffende Kommission været forsamlet for at modtoge Jndvaanernes Angivelser af deres aarlige Jndkomster og derefter at ligne den af Oprørsregjeringen udskrevne Krigsskat. Men uagtet den gjentagne Opfordring indfandt sig Jngen, og der siges nu, at Man har fundet sig foranlediget til foreløbig at sistere (standse) denne Forretning.