Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-01
Greven af Nesselrode, har i en Circulaire-Skrivelse til de udenlandske Ministre, forklaret Hensigten af Keiserens Reise. Han besøger, heder det, det Jndre af sit Rige, for at hæve Krigens Følger; han begiver sig først til Moskou, derpaa til War schou, for at bringe den nye Regiering der i Gang; den 15 October venter Keiseren at komme til Petersborg. Denne Bekiendtgiørelse udstædes, for at forekomme enhver Fortolkning; ved hvilken man kunde tillægge denne Reise andre Bevæggrunde. Admiral Milna, den næstkommanderende under Lord Exmouth, var af ham afsendt med Seiers Efterretningen til London; men han blev opholdt af Modvinde og Capitain Brisbane, som var affendttil Lands over Paris, med Copien af Depescherne, bragte dem til London den 14 September om Aftenen; disse ere nu indrykkede i den engelske Hoftidende, og de indeholde, foruden det allerede bekiendte: Lord Exmouth yttrer der sin levende Glæde over den tilfægtede Seier og over, at de Christnes Slaverie nu er afskaffet for bestandigt. Han aflægger sin Taksigelse for den Hurtighed og Kraft, hvormod Flaaden var bleven udrustet; thi Seieren blev vundet 100 Dage efter, at han havde forladt Algier og var reist tilbage til England. Han beklager allene Tabet af saamange tappre Officierer. Modvind opholdt Flaaden 4 Dage i Gibraltar, og var ogsaa siden til Hinder efter Afseilingen. Den bemærkes i engelske Blade, at Seieren over Algiererne er een af de meest glimrende og udmærkede i den engelske Marines Historie; men at Tabet af Mandskab har forholdsviis ikke været tilforn saa stort i noget andet Søeslag. J Slaget ved Trafalgar vare 17000 Mand i Striden og der blev kun 1524 Døde og Saarede; i dette Slag var, naar Hollænderne regnes med, 6500 Mand nærværende, og de Saaredes og Dødes Antal beløb sig til 863. Seieren var saameget større, som at alle Forsvarsmidler vare i Algier samlede paa et Punkt. Staden har 80000 Jndvaanere, og hæver sig steil og majestætisk over Strandbredderne. Batterierne ere stærke, det ene over det andet, og bestryge bele Havnen. J Vesten er desuden en Landtunge, som behersker den hele indre Havn, Flaaden maatte nødvendig passere den forbie. Det store Tab paa Orlogskibet Jmpregnable er derfore begribeligt, da det maatte seile foran og var udsat for Jlden fra alle Batterierne. Algiererne skiød ikke strax, da Skibene seilede saa dristigt ind i Havnen, maaskee for at kunde saameget bedre beskyde dem, naar de kom nærmere, (det synes heraf, som Deyen ikke havde Uret i at lade slaae Hovedet af sin Marine Minister.) Lord Exmouths Skib, Dronning Charlotte, laae saa nær ved Landet, at man kunde høre hvad de talte der. Man skiød til Kl. 11 om Aftenen; Bombardementet var eet af de skrækkeligste, man kan tænke sig; det blev ganske mørkt, men et stærkt Tordenveir og den idelige Skyden opklarede Natten, intet Skuespil kunde være skiønnere og skrækkeligere. Paa Skibet Jmpregnable var der 210 Døde og Saarede. Algiererne betiente deres Kanoner med megen Duelighed. Da det var ganske stille Veir under Bombardementet, saa kunde man slet ikke see noget, alt var indhyllet i Røg; ved den første Salve fra Admiralskibet, laae nogle hundrede Mennesker døde paa Strandbredden, nysgierrige Personer, som ikke vilde gaae af Veien; Deyens Batterier faae ud som Slagterbænke; det er mærkværdigt, at hans Kugler staanede alle de høiere Officierer. Efter Capitains Brisbanes mundtlige Udsagn, da han passerede Paris, skal dog Lord Exmouth være saaret i Kinden, og fik tillige en stærk Contusion paa Laaret. Admiral Milna skal ogsaa være blesseret, og Capitainen paa Skibet Superbe fik et dødeligt Saar. Staden Algier fik ikke saa stor Skade, fordi Skibene med de congreviske Raketter ankom forunder Slaget i en lille aaben Baad fra det eene sildigt. Deyen udviiste meget Mod, og seilede Batterie til det andet, for at opmuntre sine Folk; naar de algierske Soldater saae ham, saa udstødte de et Glædeskrig og kyste hans Klæder. Han havde under Vaaben 40000 Arabere, og 18000 Jarnitscharer; han har betalt den engelske Consul 3000 Dollars i Erstatning for de Effecter, som hine havde frataget hans Kone. Endnu skal Deyen have tilbage en Brig paa 22 Kanoner, en Galeot paa 14 Kanoner og en halv Galey, som formodentlig har været placerede i andre Havne, Mangfoldige Algierer og Jøder flygtede for Kuglerne og især for Bomberne; men en 36 af disse gik over Staden og dræbte endeel af Flygtningerne. Næsten alle europæiske Consulers Huse i Algier har taget Skade. Man mener nu, at den engelske Flaade vil aflægge et Besøg i Tunis og Tripolis; men dog først gaae tilbage til Gibraltar, for at repareres. Beyen af Tunis har sluttet en Vaabenstilstand med Storhertugen af Toscana, og sendt ham en smuk arabisk Hest og nogle tyrkiske Tøier, til Present. Foruden Marine Ministeren Alfarech-Esseby, som Deyen i Algier lod halshugge, skal han med egen Haand have hugget Hovedet af flere Personer, som han beskylder for Forræderie; en Deel Personer ere flygtede til Biergene, for at undgaae hans Hævn. Han skal være ligesaa stolt, som tilforn, og hader Englænderne overordentlig; hans Folk elsker ham høit. Et fransk Blad tilstaaer, at dette Krigstog var meget ærefuldt og glimrende; men at det er at beklage, at man vedbliver at erkiende Deyen for en selvstændig Magt, da han dog kun er en Vasal af Tyrkiet. At 37000 Piastre er ingen Godtgiørelse for en Udrustning, som i det mindste har kostet en Million Pund Sterling, og at der er ingen Sikkerhed for, at ikke Algiererne jo i Fremtiden ville behandle de Krigsfanger, de giøre, som Slaver. De engelske Blade har taget heftigt til Gienmæle mod denne Formindskelse af deres Seiervindings Hæder og Gavnlighed.