Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-01-07
Kong Kristoffer den Første havde saameget at skaffe med sine Prælater, at Han fik kun liden Tid at tænke paa den for sit Riges Grundfæstning vigtige Flaade. Det var under denne Konges Regering, at Roeskilde Biskop Jakob Erlandsen gjorde foranførte Forbud til sit Københavns Jndvaanere ikke uden til det biskoppelige Sædes Forsvar at fare i Leding. Ja denne trodsige Prælat torde endog lukke Byen for sin Konge, som ikke maatte komme derind, og her nyde Tilflugt for sine Fiender 12). Til Skade for Byen selv og Flaaden, som her sikkert kunne ligge, blev og Revshale borg, der beskyttede Jndgangen til Havnen, ødelagt i de borgerlige Uroligheder 12). Endnu i denne Konges Tid tales dog om Skibsreder, endnu har derfor Opbud til Skibes Udredning nu og da maattet finde Sted. Kristoffer havde og en Flaade, som han brugte i de slesvigske Stridigheder, og finder jeg at han med denne Flaade en Gang indtog Als 12). Jmidlertid var dog den lybske eller hansiske Flaade den overmægtige, som indtog Stege paa Møen, og Nykøbing paa Falster, understøttede Slesvigs Hertug, saa Kongen maatte søge Hjelp i Norges og Sverrig Flaader 14). 6) Mallet l. c. p. 168. 7) Gebhardi l. c. p. 179. 8) Gebhardi p. 188. 9) Suhms Hist. 10 T. p. 173. 10) Suhms Hist. 1. c. p. 286 og 318. 11) Suhml. c. p. 287. 12) Hvitfelds Kronike 1 P. p. 263. 13) Suhm l. c. p. 236 og 257. 14) Gebhardi l. c. p. 191 og 199. Urolig og fuld af baade inden og udenlandske Fiender var hele K. Erik Glippings Regering, saa ikke kunne tænkes paa at faa Flaaden i Stand. Den umyndige Konges virksomme Moder Enkedronning Margarete Sambria maatte derfor see paa, at Rygens Første Jarmar kunde i Aaret 1259 uhindret gjøre Landgang paa Sælland, og der som paa flere Danmarks Kyster standset myrde, røve, og brænde, indtil en kæk Dannekvinde gjorde Ende paa denne Voldmands Liv. Uhævnede maatte man og finde Sig i, at de norske Sørøvere fore frem, brandskattede Dannerrigets Søkyster, og brændte en Købstæd efter en anden. Jmidlertid forvandskedes alt mere og mere mellem Adelen og Prælaterne 17) de til Flaadens Udrustning fra Arilds Tid bestemte Styreshavne, hvis Besiddere gjorde sig til Arveeiere, og deels med Penge afkjøbte Sig hos Kongen For pligten til at tjene af dem, dels vel endog ofte toge Parti mod Kongen med hans og Landets Fiender 18). At nu og Vrag, som tilforn havde været en udelukkende kongelig Rettighed, efterhaanden mere og mere overlodes Private, har vist og bidraget sit til vore Kongers mindre Omsorg for deres Rigsflaade. End fraskrev sig nu og Kongerne til Lybekkerne og flere den Dannerkongerne fra Arilds Tid tilkommende Høyhedsrettighed at anholde i Nødstilfælde de paa de danske Strømme ankommende Skibe "*). Med Flaaden forfaldt og de for den vigtige af Absalon og Esbern anlagte Havne, som derfor ligesom Kallundborg bleve Tilflugtstæder for, istædet for Værn mod Fienden 12). Kong Erik saa nu vel at en Flaade var det eneste varig nyttige Forsvar for hans Land, men selv kunne han ingen skaffe, fik derfor 30 Skibe fra de tyske Handelstæder til at lægge sig i Sundet, hvor disse Leiesvende dog kun 15) fr. Terpager, Rip. Cimb. p. 68283. 16) Se Gram om det Ord Herremand i det kbh. lærde Sælsk. Skr. And. D. p. 280. 17) Denne gamle danske Kongerettighed har jeg udførlig afhandlet i en endnu i Mkpt, henliggende Undersøgelse om Sundtoldens Oprindelse. 18) Se Paludans Beskrivelse over Kallundborg, udrettede lidet for sig, og intet for og 12). Alligevel vil dog nogle vore Historieskrivere, at Erik Glipping engang skal have med sin Flaade slaaet den norske Flaade, men udentvivl er det, som Missenius vil, at de vendiske eller tyske Handelstæder hialp vor Konge 29. (Fortsættes.) 19) Hvitfeld l. c. p. 362. 20) Sundia p. 57.