Københavns Adresseavis, 1760-03-31
Fornemmer vi allerede nu saa mange Efterretninger og smitsomme Sygdomme. O Gud hvad vil der da ikke blive af i det Tilkommende. O Tydskland, Tydskland, vil du da modtvillig begrave dig under denne Steenhob, Hvad for et fortryllende Bæger giør dig svimmel, at dudendogsaa kalder fremmede Folk dine Arve=Fiender fra Arilds Tid, herhid, for at myrde dig, og dine Børn. Dette ere saadanne Tegn, der, ved den vedvarende Krig, ligesom Engelen flyver igiennem Luften, og med en forskrekkelig Tone skal raabe: Vee, Vee Vee alle dem som boer i Europa. Da skal de som vi nu allerede begræder, sige i Ævighed over os: C. græder ikke over os, græder over Eder selv og Eders Børn. I Undersaattere i de Lande, hvis Herrer har og vervældet os med Krig, og ikke engang ere mere christelige, at ikke engang meere menneskelig sindede imod os, Tænker ikke, at disse bedrøvelige Følger af Kr. gen skal allene treffe os. Hvo veed, om de endnu treffer os; thi disse bedrøvelige Svitter staaer allene i Himmelens og Jordens Dommers Magt, og lover være han, at han har forbeholdet sig samme, thi der som han havde overgivet dem i den menneskelige Magt, saa skulde Eders Fyrster, opirrede af onde Raadgivere, tørste efter vor Undergang, vort Gods og Blod Forbittrede af Hævn for længe siden have udryddet og og vor Lands=Fader ved Hunger og Pest, samt fælde hans Armee, som de med Sværdet ikke har kundet tvinge - Men Gud har forbeholdet sin Magt dette. Glæder Eder ikke - Til deels føler J allerede Krigens Trængseler haardt nok. - Og hvo veed, hvem der endnu, enten vi eller J, udi det tilkommende skal sterkest føle samme Forbander os ikke Eders Forbandelse treffer ikke Forbander heller dem iblant Eder selv, der oppuster Blodfaklerne; det er en retfærdig Forbandelse - Men ney, beder heller, forener Eders Sind med os til Bøn om Fred Og gaaer og sukker imod de Throner, som hersker over Eder Sukker og raaber: At J Jordens Fyrster bevæger vort Blod da Eder ikke - Hvorfor vil J endnu igiennemmyrde flere Lande? Hvad er det for en Vey, som J vilfare til Ære over Menneskers Liig, Ere ikke allerede de Elendiges Tal flere, end J Land giøre lykkelisige igien, "Men J raaber her forgieves, Eders Røst bliver drevet tilbage formedelst Hykleries Allarm. Eders Fyrster torde vel ikke være uden Følelse; men de har intet Begreb om Elendighed - Ved Banqvetterne bliver ingen mullede Stykker Brød frembaarne, ingen Drik Vand, som er blandet med Graadstaare. Og hvor Lysterne leer i forgyldte Værelser, der ligger ingen ihielslagne - Hvor Jtalienske Blodagtige, og Franske Petits Maittres bliver Helte paa SkuePladsen, der seer man intet Tydsk Blod rinde. Ak, J har ingen Friderich til hvis Throne den ringeste af hans Undersaatter tør fremtræde - og som selv paa de blodige Valpladse fægter med sine Soldater for sit Fæderneland, selv undertiden gaaer ind i de Syges Lazaretter, og Kongelig føler deres Elendighed, selv betragter Krigens Elendighed, og bliver rørt derved, og som midt i Seyeren tilbyder Fred. Kommer da, J Undersaatter i de Fiendtlige Lande, kommer, forener Eder med os til Bøn til den Gud, der hiemsøger os med saadanne Domme. Jordens Fyrster griber til Sværdet, og ødelegger LandeDe frie Fyrster i Tydskland myrder sig Gud har befalet dem det. Det er hans Domme! Kom Tydskland, bliv een Bøn, een Graad, Hellige barinhiertige Gud, forbarme dig over os. Dig hør Barmhiertighed og Forladelse til Retfærdige Gud. Det er vore Synder, som har udøst denne fortumlende Kalk over Tydskland, - De har berøvet os Fred og Frelse - thi naar dine Velgierninger bliver misbrugte, hvad skal de i ugudelige Hænder, naar Syndere derved ikkun bliver syndigere? Hvad skal Fred - den borgerlige Velfærd - Markernes Velsignelse i Overflødighed - Kirkens Rolighed, Hvad skal alle disse Velsignelser for dem, som ikkun bliver værre derved, og som legger Synd til Synd for en efter dem endnu verre Verden - Derfor har du borttaget alle disse Velsignelser - Vore Synder kommer over os i Flokkeviis, og med hver, en Forbandelse. - Gud forbarme dig efter din Barmhiertighed, som har været for Verdens Begyndelse. Forbarme dig efter den Kierlighed, hvormed du har elsket os i vor Frelsere. Borttag Synderne ved Helliggiørelse, og Forbandelsen ved frie Naade. - Saaledes Saaledes skulde Tydskland, ak, saaledes skulde (Fortsettelsen følger.) Europa bede.