Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-03-28
Indenlandske Efterretninger. Om Steenvigsholms Fæstnings Levninger, Steenvigsholm Slot) eller Fæstning blev holdt ved Magt og under den saakaldte 7 Aars Leveres herved efter en Afskrivt af Geheime arkivar Gerhard Schønings Norske Reise, hvilken, buden det Norske og Danske læsende Publikum til Subskription, vilde vorde sikker Fordeel for Forlæggeren; hvorhos alle de med Værket følgende Tegninger og Karter burde stikkes i Kobber. Aar 1558 var Christopher Ericsen Befalingsmand derover; men Evert Bildt paa Kongens Gaard i Trondhjem. - De Svenske vare 5 a 6000 Mand stærke. De indtoge først Staden Trondhjem, hvorfra faa af de bedste Borgere reddede sig ind paa Steinvigsholm; hvorhen Evert Bildt blev forfulgt til Broen. Følgende Aar maatte Slottet, efter 3 Dages Beleiring, opgives, af Mangel paa Krudt og Skjet, i Begyndelsen af Martii Maaned. Man leed der og Man Krig, mellem Kong Friderik den 2den og Kong Erik af Sverrig, af de Svenske indtagen Aar 1563, men strax derefter af de Norske, som fik en Forstærkning fra Bergen, tagen tilbage. - Hvor længe Slottet fra den Tid er vedligeholdt, er uvist, dog synes det efterhaanden at være kommet af Brug, især efterat Munkholms Fæstning var bleven anlagt. Endelig blev det i seneste Krig med Sverrig, efter Kongelig befaling, ødelagt. - Det ligger i Skatmolls Sogn og Bøygd paa de yderste Grændser af Stordalens Præstegield, mod Aasen. Den Holme eller Klippe, paa hvilken det er bygt, er 620 Skridt i Omkreds, og ligger det faste Land saa nær, at der imellem er nu ei mere end 250 Skridt omtrent, hvorover Holmen har tilforn været føiet til det faste Land, ved en Bro, bygget paa 15 a 16 Steenkar, hvorefter endnu sees Levninger. - Ved Flod er Holmen endnu omringer af Havet, men ved Ebben er den landfast. Paa den Side, som vender mod Landet eller paa den søndre som og paa den østre Side især, er den gamle Muur enten ganske eller for det meste ødelagt og de brugeligste Stene deraf bortførte, deels til Trondhjem, fornemmelig til Munkholmens Fæstning, deels af Naboerne i Størdalen, i Aasen, og paa Frosten. Paa den vestre Side staaer noget, men paa den nordre mere, om ei det meste af Muren endnu tilovers. - Af disse overblevne Levninger kan sees, at Fæstningen har været anlagt i en uordentlig Fiirkant og havde 2de Bastioner, den ene i det sydvestre Hjørne, hvor et anseelig høit Taarn tillige maa have staaet, forsynet rundt om med Skydehuller, over hvilke den endnu tilbagestaaende Muur er 9 Alen høi, skjønt meget deraf er kuldkastet og nedrevet. Bastionens søndre Side har været omtrent 18 Alen, den sydvestre, vestre og nordvestre Side, hver 12 Alen, den nordre 24. - Under dette Taarn har paa den vestre Side af Fæstningen været een af dens gel paa Veed og Vand. Den 2 Maji kom Undsætning fra Bergen, til Angnæsset. De Svenske, under Cland. Gallus til Thuna, begave sig da til Steinvigsholm, hvor de d. 8 Maji af 4000 Norske bleve beleirede og maatte overgive sig, 1000 Mand, med deres Anfører. Porte. Fra den til det nordvestre Hjørne er Muren 45 Alen lang, men fra bemeldte Hjørne 69 Alen høi til en anden Bastion, som har været i Fæstningens nordøstre eller østre Hjørne. Af dens Rudera kan sluttes, at dens mod N. V. omtrent og N. N. V. vendende Sider have været omtrent hver 14 Alen; men for Resten er det øvrige saavel af denne Bastion, som af Fæstningens Mure paa den østre og sydvestre Side saa ødelagt, at man maa, for det meste, gjætte sig til, hvorledes dermed har været beskaffent. - Under bemeldte Bastion paa dens sydøstre Side synes ellers at have været et Udenværk til Forsvar, især for en Skibsstade, som synes at være udarbeidet i Klippen eller dannet paa et Sted, hvor man havde brudt Steen til Fæstningen. Den er 36 Alen lang og omtrent 12 Alen bred, brugt, deels til at have der det Skib i sikker Forvaring, som man har brugt til Fæstningens eller dens Eiers Fornødenhed. - Fæstningens Mure have været anseelig store, høie, massive og stærke. Muren paa den nordre Side er endnu over 9 Alen høi, fra det øverste til Jorden, som er funden forhøiet ved en Hob nedfaldet Gruus, saa Muren her har været endnu høiere og over 7 Alen tyk. Paa denne samme Side sees endnu tvende Skydehuller for Canoner, det ene 13 Alen fra Fæstningens Hjørne, mod N. V., det andet 31 Alen derfra, det første ei langt over for Jorden eller det nedfaldne Grus; det andet noget høiere op. Mundingen af disse Skydehuller er rund og sammensat af tvende store dertil dannede eller hugne Grøtstene. Den er 2 1/2 Qvarteer vid, og øverst i Skydehullet i Stenen, en dyb Stræg eller Udhuling. Hvortil denne har tjent, er uvist. Jeg mener, at man har havt en Jernfænke eller et stærk Tong, bundet om Canonen, hvormed man har trukket den frem igjen, naar den var afskudt, eller maaskee rettere, hvorved man har hindret Canonen fra at løbe for meget tilbage, naar den blev afskudt, og derover at falde ned, fra Skydehullet eller fra det, for Canonen, i Muren apterede Rum, som er paa den indvendige Side af Muren, 1 Alen eller mere, høit over Jorden. - Foran for Skydehullerne have langs Muren, inde i Fæstningen, været Casematter, 10 1/2 Alen lange, men brede 5 3/4 Alen, forsynede med stærke Hvælvinger, bedækkede med Jord, saa at Canonerne have herunder kunnet staae Bombe og Skudfrie. Paa den vestre og nordre Side af Fæstningen ere endnu endeel af disse tilovers. Jmellem dem have været endeel murede Kjældere, ligeledes Bombefrie, gjerne 2 og 2 sammen, 10 1/2 Al. lange, 4 1/2 Al. brede, 3 1/2 Al. høie, alle massive murede og hvælvede med flade Tavle stene, deels ogsaa derimellem med store, skjønne Muur= eller Teglstene. De ere, ligesom Cassematterne, bedækkede med Jord, og imellem begge sammenstaaende Kieldere, har i Muren, som er 2 Al. tyk, været en Aabning, 1 3/4 Al. viid, men nederst ved Gulvet Huller eller Render mellem Kielderne, ud igjennem Fyldningens Muur, for at aflede Vandet. (Fortsættes.)¬