Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-04-29
Jndenlandske Efterretninger. J Torsdags Eftermiddag Kl. 5 afholdt Deel tagerne i den slesvigske Subscription et Møde i Hotel d'Angleterre under Præsidium af Lands-Over samt Hof- og Stadsretsprocurator Balthazar Christensen. Paa den i Anledning af Subscriptionen sammentraadte Comitees Vegne aflagde sammes Formand, Capitain Tscherning, Beretning om dens Udfald. Han begyndte med at kalde tilbage i Forsamlingens Erindring de tidligere gjorte Skridt, de til Hs. Maj. Kongen og til P. H. Lorenzen udstedte Adresser samt den i Begyndelsen af December afholdte Forsamling, paa hvilken Mark subscriptionen blev besluttet, for at belønne Lorenzens hæderlige Færd og skaffe Midler til at sætte en organiseret Modstand mod den schleswigholstein ske Krigserklæring. Der var ved Subscriptionen ialt hidtil indkommet 2521 Rbd., men en stor Deel Lister vare endnu ikke tilbagesendte til Comiteen, saa det var at vendte, at denne Sum endnu vilde forøges Noget. For dette Beløb havde Comiteen for det Første ladet forfærdige et Sølvdrikkehorn som Hædersgave for P. H. Lorenzen (Hornet var fremstillet i Forsamlingen), hvilket havde kostet 564 Rbd.; dernæst havde den, ifølge Breve og Underretninger fra Slesvig, hvorved man var bleven sat i Kundskab om, at Kampen for den dansk-slesvigske Nationalitet alt havde kostet P. H. Lorenzen flere Offere end hans Vilkaar og Stilling kunde taale, stillet 1000 Rbd. til hans Disposition. Der var altsaa disponeret over 1564 Rbd.; man vilde følgelig have c. 1000 Rbd. i Behold, om disses Anvendelse havde Comiteen ingen Beslutning taget, men dette forbeholdt den sig at gjøre, naar de tvende Mænd, som den agtede at sende til Slesvig for at overbringe Lorenzen Hornet og for at indhente Underretning og Oplysning om Sagernes Stilling paa Stedet selv, vare komne tilbage. Han vendte nu tilbage til at omtale, hvad der imidlertid var foretaget i samme Sag fra andre Sider. Regjeringen havde, i Anledning af det den slesvigske Forsamling Passerede, udstedt et Rescript til denne, hvis Bud Forsamlingen ikke kunde udføre, uden tillige at erklære sin egen tidligere Færd for utilbørlig; dens Majoritet havde derfor ogsaa paa det Bestemteste fraraadet dets Jværksættelse. Senere havde Regjeringen befalet det slesvig-holsteenske Cancelli, at anstille Undersøgelse om de Hindringer, der vare i Veien for Udøvelsen af Rescriptet 14 Mai 1840, men om denne Undersøgelses Resultat var endnu Jntet bekjendt. Samtidig med Jndgivelsen af Adresserne havde nogle ældre Mænd, der ikke vilde slutte sig til disse, udstedt en Erklæring, der fornemmelig holdt sig til den sproglige Side af Sagen, medens Marksubscriptionen og denne Comitee havde en mere politisk Retning. Men da dette i Subscriptionsindbydelsen kun i ubestemt Almindelighed var antydet, og Nogle havde savnet nærmere Oplysning om de Maader, hvorpaa Comiteen vilde anvende de indsamlede Bidrag, saa var man med Hensyn hertil bleven enig om, at nævne Understøttelsen af det slesvigske Skolevæsen, som en passende Anvendelse for Noget af det Jndkomne. Hvorvel Subscriptionens Resultat ikke var synderlig glædeligt, saa troede han dog, at man af den hele Sag kunde uddrage en Moral, der ikke burde forblive upaaagtet. Man lærte saaledes af denne Sag, at man savnede Udholdenhed i Jnteresse, skjøndt denne havde været saa meget mere nødvendig, som Modpartiet var stærkt og virksomt. Hvor snart den første Enthousiasme her var fordunstet, saae man af følgende Exempel, Kjøbenhavn havde circa 120,000 Jndbyggere, altsaa i det mindste 12,000 ikke fattige Familier, men fra Kjøbenhavn var der kun indkommen 500 Rbd., der repræsenterede 3000 Personer. Paa Præstestandens Medvirkning havde man især troet at kunne gjøre Regning, da det her gjaldt Sproget og de aandelige Jnteresser, men dette Haab var for en stor Deel skuffet; paa nogle Steder var der med stor Beredvillighed virket for Subscriptionens Fremme, men paa mange flere Steder var Lidet eller Jntet blevet udrettet. Den Maade, hvorpaa Sagen var greben an, havde givet Mange Anledning, om ikke Grund, til at unddrage sig fra Deeltagelse; man havde indvendt imod den, at det var urigtigt at betale Folk for hvad de skulde gjøre, at kjøbe dem; men dette var heller ingenlunde Hensigten med Subscriptionen, deri indeholdtes kun en Opfordring til at vise sin Jnteresse for Sagen ved at bidrage sin Skjerv til dens Fremme. Det var desuden en Vildfarelse, naar man almindelig meente, at de enkelte Personer, der befattede sig med offentlige Sager, under vore Forhold burde opoffre ikke blot deres Tid men ogsaa deres Penge uden Vederlag; tvertimod var det Publicums Pligt at erstatte dem baade Tid og Udlæg, men i det allermindste det sidste, thi Enhver maatte jo erkjende, at det egentlig var hans Pligt at gjøre det Samme, som de gjorde, han skyldte dem altsaa Erstatning, fordi de paatoge sig at udføre hans Gierning. Det havde endelig ogsaa skadet Sagen at den fornemmelig var sat i Bevægelse af Mænd, der ansaaes for at høre til Oppositionen. Man havde nemlig almindelig en urigtig Forestilling om denne, som om den stræbte at lægge Hindringer i Veien for Regjeringens Virksomhed; men tvertimod, Oppositionen ønskede netop en ret stærk og kraftig Regjering, og det var kun, hvor den fandt Regjeringen savnede disse Egenskaber, at den søgte at understøtte dens Virksomhed ved at gjøre det folkelige Moment gjeldende og ved at skaffe den Oplysninger fra Kanter, hvor den ikke kunde ventes selv at søge dem. Capitain Tscherning yttrede sluttelig, at han var bemyndiget til at berette, at der om meget kort Tid vilde af Mænd, der besad større Anseelse end Comiteen, og som altsaa kunde vente en større og kraftigere Bistand, blive begyndt en ny Virksomhed for samme Sag i den Retning, hvori der var størst Enighed, nemlig den sproglige man vilde indbyde til at understøtte det slesvigske Skolevæsen ved aarlige Bidrag; hvor stort et Beløb Comiteen vilde stille til Disposition for dette Øiemed havde den, som sagt, endnu ikke kunnet bestemme. (Fædrel.) Til den Stemme, der fra Aalborg saa alvorlig paataler den der herskende Usædelighed, maae vi hedder det i Hemp. Av. - desværre herfra svare: ligesaa hos os. Ogsaa i hele Fyens Stift, og navnlig i dettes Hovedstad, viser sig Løsagtig hedens fordærvelige Last i dens sørgelige Skikkelser, og frygtelige Virkninger; ogsaa her er hvert tredie eller fjerde Barn uægte, ogsaa her fremtræder Frækheden tidt paa en for alle sædelige Mennesker oprørende Maade, ogsaa her ere de veneriske Sygestuer opfyldte med Patienter, ogsaa her trues Communens Oekonomi med Forsørgelsen af de mangfoldige uægte Børn og disses løsagtige Mødre. Tvivler Nogen om, at Sagen er saa farlig, da behage han blot at erindre det i Sandhed frygtelige Antal af 900 Børn, der nylig ere anmeldte som fødte udenfor Ægteskab i det eneste Aar 1842 i Fyens Stift, eller at eftersee Odense Kirkenyt, hvor man vil finde en Mængde uægte Fødte blandt de Døbte, eller at erkyndige sig hos Fattigvæsenet og de store Summer, der maae udredes, for at nære Utugtens privilegerede Last. Der er da den største Opfordring for alle sande Fædrelandsvenner, navnlig for Øvrighed, Geistlighed, Borgerrepræsentanter, Sogneforstandere, Huusbonder og Forældre, til at virke efter yderste Evne mod den overhaandtagende Usædelighed, der er den værste Fiende for al borgerlig og huuslig Lyksalighed og høit anklager alle dem, der ligegyldigen betragte eller skammeligen befordre en Fordærvelse, der undergraver saavel mange Enkeltes, som det hele Samfunds Vel paa den førgeligste Maade. - Til disse Linier vil Red. kun tilføie, at der ifølge Aalb. Av. fra Stiftsphysikatets Side i Aalborg bliver anstillet omhyggelige Undersøgelser og Løsagtighedens og de veneriske Sygdommes foruroligende Tiltagen og at Sagen efter Undersøgelsernes fuldstændige Tilendebringelse vil blive indberettet til høiere Autoriteters videre vilranstaltning.