Aalborg Stiftstidende, 1837-01-28
Nyeste Postefterretninger. Politiken har ogsaa sine Følehorn, et Sikkerhedsvaaden, der i Naturrigerne kun er tildeelt Jnsecternes Slægter. Som et saadant Følehorn kan man betragte en Handelsexpedition ind i Sortehavet, paa hvilken vi allerede have henledet vore Læseres Opmærksomhed. Engelske Rhedere have nemlig expederet en Handelsbrig, ladet med Krudt, til den circassiske Kyst, for, som det allerede strax hed, at komme til Kundskab om hvorvidt de russiske Krydsere med Strænghed vilde udøve deres Blocadesystem. Vi have siden fulgt alle de Beretninger. de offentlige Blade have meddeelt om dette Fartøis Skjæbne, og ganske nylig hed det fra Constantinopel, at Skibet lykkelig havde naaet sin Bestemmelse og at de russiske Krydsere, øiensynlig havde stræbt at undgaae at komme i Berøring, med samme. Dette forekom vistnok utroligt og Dagsposten, har ogsaa bragt Vished for, at det var langtfra at være Sandhed. Journal de St. Petersborg har nemlig om denne Sag under 14de Januar følgende Meddelelse: "De engelske Journaler, navnlig Morning-Chronicle, have offentliggjort, at Briggen Vixen" udredet fra London, var afsendt fra Constantinopel i den, aabenlyst tilstaaede, Hensigt, at føre en, for største Delen af Krudt bestaaende Ladning til de circassiske Kyster. De samme Blade have ogsaa tilføiet, at da Jndførselen af denne Artikel er forbuden i den russiske Toldtaris, er Expeditionen især foretaget i den Hensigt, at bye de Forholdsregler Trods, som det er paalagt den ved hine Kyster krydsende russiske Eskadre at tage imod enhver utilladelig og hemmelig Handel. Paa samme Tid, da dette strafværdige Foretagendes Hensigt igjennem de offentlige Blade kom til vor Kundskab, indtraf fra Admiralitetet i det sorte Hav Beretning til den keiserlige Regjering, ifølge hvilken Skonnerten, Vixen virkelig havde viist sig ved den circassiske Kyster, men var bleven opbragt af vore Krydsere og ført til Havnen Sebastopol. Den blev anholdt af den keiserlige Brig Aar, til Ankers i Baien ved Sudschuk=Kals, paa et Punct af Kysten, hvor der hverken er Toldsted eller Quarantaineanstalt. Endeel af Mandskabet var i Land og søgte ved Ronning at naaelFartøiet, da det overraskedes af benævnte Krigsbrig. Adspurgt om Hensigten af sin Fart tog Capitainen, Thomas Childs, og Eieren af Ladningen, George Bell, ikke i Betænknings reent ud at erklære, at det var deres Hensigt at handle med Kystbeboerne og at Skibets Ladning for største Deelen bestoaf Salt, en Artikel, hvis Jndførsel til det sorte og asovske Havs Havne udtrykkeligen er forbuden i den russiskelToldtaris. Denne Erklæring var bestemt, og Overtrædelsen, baade af Lovene mod Contrabande og af Sanitetsreglementerne, uimodsigelig. Skibet underkastedes imidlertid, yderligere formelle Undersøgelser og blev, ifølge disse, tilligemed Ladningen, confiskeret og erklæret for god Prise, en Dom, i der er stadfæstet af den keiserlige Regjering. Skjøndt Mandskabet, efter de, overalt i Europa gjældende, Sanitetslove egentlig var hjemfalden til haarde Straffe, har man dog fundet i formildende Omstændigheder, der have bevæget Keiseren til at i lade baade Capitainen og Skibsmandskabet sætte i Frihed og endydermere, igjennem Generalgouverneuren i Ny-Rusland, Grev Woronzow, at lade dem tilflyde Midler til at bestride Tilbagereisen til Constantinopel. Beretningen siger endvidere. Den keiserlige Regjering troersat maatte give denne strænge, men retfærdige Forholdsregel al mulig Offentlighed, for at forebygge Gjentagelsen af i et saadant Forsøg, der fordømmes af Landets Lovgivning. - Den bekjendtgjør tillige alle de Noter og Circulairskrivelser, ved hvilke den, siden Tractaten i Adrianopel, har bekjendtgjorte n alle Magters Repræsentanter de Forholdsregler, der af den efrussiske Regjering ere trufne til Forebyggelse af Snigheer, og Overtrædelse af Quarantainelovene paa det sorte og asov elske Havs Kyster, og slutter saaledes: "Trods de gientagne k Advarsler, hvis Jndhold vi her have berettet, er Skonnerten, reel, Vixen, som Morning-Chronicle" melder, bleven affærdiget gifra Constantinopel med den vedgaaede Hensigt, at trodse og novertræde vore Forskrifter. Disse Kjendsgierningers simple te Fremstilling, saaledes som vi her have givet den, vil være de tilstrækkelig til at sætte de engelske Rhederes Adfærd i det efrigtige Lys, de have tabt den Agtelse af Sigte, som de vare tilderes Nationalflag skyldige, de have ikke taget i Betænkning afat misbruge det til at beskytte en skjændig Handel og besmykke troløse Hensigter, som alle Veltænkendes upartiske Dom maa misbillige og brændemærke. Den Offentlighed, som den keiserlige Regjering har troet at maatte give de nærmere Omelstændigheder ved denne Sag, vil tillige tjene til at godtgjøre, tilsaavel Lovmæssigheden som Strængheden af de Forholdsregler, di Rusland har taget, for at skaffe sine Anordninger Agtelse og rifra nu af at sikkre dem mod lignende nye Angreb.