Viborger Samler, 1829-09-17
J Paris tiltager Forbittrelsen mellem Partierne dagligt. De offentlige Blade havde anmeldt, at Vælgerne af det første Valg Arrondissement i Seine Departementet, benyttende den Ret til Mellemkomst, som Loven af 2den Juli 1828 giver ved Valg. listernes Aabning, den 23de August havde samlet sig og i Fælledsskab skredet til en Revision af de nye Lister. Hertil svarede le Bloniteur : "Denne Paastand er falsk, der har ikke fundet nogen Forsamling, Sted. Det er ikke ubekjendt for de Borgere, der ere kaldte til at concurrere ved Valget af Deputerede, at der kun under Valgollegiernes Session gives Vælgere, og at disses Mission begynder og ender med Sessionen. At paastaae det Modsatte, vilde være at vende op og ned paa al lovlig Orden og giøre sig skyldig i en Forbrydelse. Jndvaanerne af Paris have ikke glemt, hvilken Ulykke lignende Udsvævelser, have bragt over dem og Frankrig."- Herimod anfører Journal des Debats og andre Blade, at det er ligesaa lunægteligt, at denne Forsamling af Vælgerne i det første Arrondissement har fundet Sted, som at den er lovmæssig. Hvad der efter Moniteurens Paastand ikke kan være Vælgerne ubekjendt, er virkeligen ubekjendt for dem, og det af den ganske simple Aarsag, at den som Grundsætning saa dristigen opstillede Jndskrænkning ikke staaer skreven i nogen Lov, og at Alt hvad Loven ei forbyder, heller ikke kan forbydes af Vilkaarlighed, som man ingen Lydighed er skyldig." Ovennævnte Blad gaaer endnu videre og paastaaer, at Loven af 1828 endog formeligen autoriserer det, som Modstanderne nu forsøge at fordømme og proscribere. - J Anledning af denne Forsamling af Vælgere og dem, der endnu ere i Vente siger Gaatte de France : "J Paris ville 12000 Vælgere forsamle sig, ledede af de sletteste Mennesker i Landet. J alle Kongerigets Stæder vil der skee mere eller mindre talrige Sammenkomster; de ville finde Sted under Larmen af de revolutionaire Tidenders Stormklokke, og de Uroligheder, som disse Tidenders Begunstigelser og Lidenskaber have udbredt i Anledning af Ministerforandringen. Gaxelte gjorde nylig Ministrene opmærksom paa, at Pitt i sin Tid opløste det engelske Parlament, efterat han 14 Gange i Træk havde havt Minoriteten, hvorpaa han strax i det nye erholdt en Majoritet af 76 Stemmer. Onolitienne gjor derimod mindre Omstændigheder og udtaler uden Omsvøb sin Ringeagt for Kamrence. Der gives Folk, siger den, som tale om Majoriteten i Kamrene; det sætter os i Forundring. Siig og dog er det vigtig eller ikke, at gjøre en Ende paa Revolutionen, J sige: Ja, Nu vel, det er godt nok: men naar nu Majoriteten i et Kammer ikke kan faae det i sit Hoved at tænke saaledes, skal man da opgive det Ønske at frelse sig; det vilde være snurrigt (altistin 1). En Kugle meere eller mindre skulde altsaa bestemme Sandheden af en politisk Grundsætning. Det har man endnu aldrig seet. Saasnart en Planer lagt, og dens Udførelse er trængende nødvendig, saa følge man den, følge den til Enden; saaledes redder man det Almindelige. De Stemmendes Antal er ligegyldigt. Der gives Mennesker, som man maa redde imod deres Villie. Lad dem først være frelste, da vil Enhver af dem have arbeidet med paa Gjenfodelsen, og der vil ikke findes Belonninger nok til den uhyre Mængde Raadgivere, der have forudseet Alt, og utrættelige Hjælpere."