Berlingske Tidende, 1836-12-20
Efterretninger for Landmænd. Meddeelte ved Gustav Michelsen.) Om Helbredelsen af Skab hos Faar. (Svar paa et Brev.)J Anledning af Deres Hbbds ærede Skrivelse, hvoraf jeg seer at der er kommen Skab blandt Deres Faar, og om hvis Helbredelse min Mening ønskes, fremsættes disse Bemærkninger offentlig, da jeg troer at Sagen kan have Jnteresse for Flere, især i Jylland, hvor saadan Skab desværre ikke er sjelden.) For at helbrede denne Sygdom, maa den tages paa den meest alvorlige Maade, men kan da ogsaa med Sikkerhed udryddes aldeles i en Tid af 8 a 10 Uger. Man maa derved ikke begynde med at behandle de enkelte Faar, der allerede have synlig Skab; men ethvert Faar, der paa nogen Maade har været i Berørelse med de syge, eller have lagt i samme Huus, eller paa samme Sted, blot et Øjeblik, bør samtidigen tages under lige Behandling, da det ellers er umuligt med Sikkerhed at opnaae Øjemedet. Man kan i modsat Tilfælde tilbringe endog hele Aar forgiæves med, paa en kludderagtig Maade at tilføje sig selv et fleerdobbelt Tab. Skab er en Sygdom, der bestaaer i, at et meget lille Jnsect, som neppe kan sees med blotte Øjne, borer sig ned i Huden, frembringer der Kløe og Saar, lægger Æg og efter 15 Dage ere de deraf fremkomne Unger atter saa udvoxne, at de vandre videre og danne sig en ny Rede. Naar Faaret ved at gnide sig, eller paa anden Maade har tabt endog kun et saadant Hun-Jnsect, der gjerne sidder i Skorpen, og et andet Faar lægger sig paa samme Sted, eller med Kloverne opsamler Skorpen med Jnsectet, saa er det ufeilbarlig smittet, og om 10 a 12 Dage mærker man da at Faaret kløer sig, river Totter af Ulden løs, og endelig kommer den synlige Skab. – Naar man derfor dræber Jnsectet med dets Yngel og samtidig bringer Faarene hen paa et andet Sted, hvor de ikke kunne opsamle nye Jnfecter, maa jo det hele Onde med Sikkerhed være hævet, hvilket Erfaringen ogsaa fuldelig stadfæster. – Den gamle Stald, hvori de syge Faar vare, bør i 4 a 5 Uger henstaae aldeles ubenyttet, med aabnede Døre og Vinduer, da saa alle derværende Jnsecter ville være tilintetgjorte, eftersom de udenfor Faarene ikke kunne holde sig længer, især naar de savne Fugtighed og Varme. Vil man kalke og rense Stalden, er det saameget bedre, men det kan ogsaa undværes, naar hiin Regel iagttages. Kuren foretages bedst paa den Tid, hvor Faarene bære den korteste Uld, altsaa strax efter Klipningen. Men den kan ogsaa foretages paa enhver anden Tid, naar man retter sig efter Omstændighederne, og derved stedse har Hovedsagen for Øje, samtidig at tilintetgjøre alle Jnsecter. – Er Ulden noget lang gjennemsøges hele Faareflokken omhyggelig, og hvert Faar, der har synlig Skab, sættes sammen i en Afdeling for sig. Man danner saaledes 2 a 3 Hoved afdelinger, nemlig de stærkest angrebne, de mindre angrebne, og de, der tilsyneladende endnu ikke fejle noget. Bedst er det, naar disse Afdelinger hele Tiden holdes særskilte, dog kan dette kun finde Sted i større Flokke. Til at foretage Kuren behøver man to store Kar eller tætte Kasser, saa store, at et eller to Faar kunne staae deri. J det ene af disse Kar kommes følgende Blanding, hvori Faarene dyppes: Til 100 Faar tages om Aftenen forud. 4 a 5 Pund Skorsteenssod, hvorpaa gydes koghedt Vand og som i et tildækket Kar henstaaer til om Morgenen. Nu sættes hertil. Pund ureen Hjortetaksolie, og, dersom man vil : Pund Tjære. Herpaa kommes atter varmt Vand, da Foreningen derved skeer bedre. Det Hele om røres vel. Naar dette er skeet, kommes først det Halve heraf i det ene af de store Kar, og naar 30 a 40 Faar der ere vadskede, tilsættes Resten, da derved alle Faar erholde et lige kraftigt Bad. Endvidere maa man i en særskilt Spand læske: Pund brændt Kalk, hvortil sættes: 12 Pund Potaske, eller, i Mangel deraf, 12 a 15 Pund Bøgeaske, som omrøres godt til en grødartet Masse der heldes ligeledes i det store Kar, til Hjortetaksblandingen. Ved Hjelp af lidt varmt Vand og en flittig Omrøren jevnes det Hele snart; og nu tilsættes: 200 Pund Ko-Urin, eller, i Mangel deraf, Gjødningsvand. Endelig fortyndes det Hele med: 800 Pund Vand. Dog gjør man bedst i ikke at tilsætte al Vandet og Urinen strax, men kun efterhaanden som man seer det svinder i Karret. Ligesaa tilsættes den omtalte Rest af den blandede Hjortetaksolie. Naar denne Forberedelse er istand, bringes Faarene i Nærheden af Karrene. For at den hele Operation kan gaae rask fra Haanden, især naar der haves mange Faar, maa man have 2 Karle til at tage Faarene fat, og efterhaanden henlægge dem bundne og parate ved Siden af Karret. Men disse Faars Saar maa tillige omhyggelig oprives, ved Hjelp af en gammel Strigle, eller et Stykke Jernblik, saa at Medicinen ret kan trænge ind i de aabnede Saar. Dobbelt vigtigt er dette, hvor Skaben er gammel, og hvor Huden er tyk og barket. Det saadant tilberedte Faar tages nu af 2 andre Karle, med opsmogede Ærmer, og lægges paa Ryggen, i det store Kar, hvori den tillavede Blanding findes. Den ene Mand holder ved Faarets Hoved, saa at Næsen og Øjnene blive oven for, medens den anden holder Bagdelen, og gnider paa de saarede Steder, for at Vædsken ret kan trænge ind. J Forhold til Uldens Længde behøves dertil flere Minutter, Faaret hæves ved Benene op og ned i Karret, saa at Ulden kommer til at flagte, og at Vædsken derved bedre skylles ind Benene løses nu, og Faaret staaer et Øjeblik opreist i Karret, hvorefter det af 2 andre Karle bringes over i det tomme Kar, for at Ulden der kan knuges, hvorved den største Deel af Vædsken atter løber af, og endnu engang kommer til Nytte, ved paa ny at heldes i Vaske karret. Saaledes gjennemgaaes samtidig hvert enkelt Faar i hele Flokken. Efter 8 Dages Forløb gjentages Kuren endnu engang, – og atter og 14 Dage for sidste Gang. Vilman være fuldkommen sikker, og Skæferiet har været meget angrebet, kan man atter om 14 Dage foretage endnu en Blødning. Ved denne Kuur lide Faarene ikke det Mindste, og man vil endog finde, at de strax efter faae et muntrere Udseende, æde bedre, og snart trives. Man vil ogsaa have gjordt den bemærkning, at Ulden efter en saadan Blødning voxer hurtigere. At Faarene strax efter at være taget af Karret, henbringes paa et reent og velstrøet Sted, samt pleies godt, er en Selvfølge. Hovedsagen er: at hæve Aarsagen til Skaben, og dermed bør man være særdeles stræng, da ellers Alt Andet ikke nytter. Forsøg have viist, at alle brankede Olier dræbe Jnsectet, og at deriblandt Hjortetaksolien er den virksomste. Da Agerdyrkningen og Huusdyrplejen nu er bragt til et bedre Trin, kan man næsten uden Undtagelse sige: at Skaden fremkommer ved Smitte. Endog skabede Ræve kunne smitte Faar, hvilket jeg for 2 Aar siden erfarede, da Skæferiet paa Lerchenborg blev smittet ved at skabede Ræve, der, for Jagtens Skyld, mod min Advarsel, tilstædedes Ophold i Nærheden af Faarestalden. Siden fangedes og ihielsloges 12 skabede Ræve, hvoraf een endog havde søgt sig et Leie i Laden. Efter Sigende er Sygdommen der nu aldeles hævet.