Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-05-04
Dagligt Allehaanda" af 27 f. M. indeholder en begeistret Arikel med Overskrift, Skandinavisk Kampraab, hvori det hedder: "Svenske Mænd og Medborgere af alle Stænder og Klasser, af enhver Mening og Anskuelse, til Vaaben for Danmark. Svenske Mænd, til Vaaben, til Vaaben. Sundets og Østersøens skinnende Bølger bringe hver Postdag bevingede Bud. Preussen og det tydske Forbund have erklæret Danmark Krig. Tydskerne styrte i rovgjerrige Masser ind over Skandinaviens Grændser. Man vil lemlæste det skandinaviske Samfundslegeme, rive en Deel af det bort, bortrøve Slesvig, ligesom Man gjorde ved en endnu skjønnere Deel, ved Finland, Naar vore skandinaviske Brødre ile til Kamp i Syd see, hvor de da vende sig om og skue tilbage. Hvad mon de mene dermed, Er det af Omsorg for Tilbagetoget, Er det af Vaklen eller af Frygt, Nei, nei tusinde Gange nei, Det er os, det er det øvrige Norden de speide efter. - Forgiæves, Vor Plads staaer tom i den skandinaviske Kæmperække! Lader os derfor ile med at handle - til Vaaben! Endnu engang til Vaaben. Der skal gives Noget, som har faaet Navn af Statskunst, hvis Raad først maa indhentes, førend Man bestemmer sig. Nu vel, hvad siger da dette Noget" Sverrigs Konge og Raad, Førend J besvare dette, hele det svenske Folks Spørgsmaal. Hvorfor tøve vi saa lægger vel Mærke til et andet "Noget!" Lægger Mærke til, at Nutidens Statskunst bliver simplere fra Dag til Dag; den begynder nemlig at støtte sig paa Ret og paa Sandhed, Nu vel Hører nu, hvorledes hele Landet raaber, hvorledes dette Raab bliver høiere, bestemtere, klangfuldere længere nede i det sydlige Sverrig, Hører, hvorledes det svenske Folk med een Mund opfordrer Eder til at gribe til Vaaben. Det er vor Ære, det gjælder, Sverrig nationale Ære, Skandinaviens Ret, som maa beskyttes, Sverrigs Løvter, som maa holdes! Hvad foraarsagede Omvæltningen i Paris, i Wien. Ja, hine spidsfindige, underfundige Anskuelser, som havde stillet Statskunstens Grundlag paa alt Andet, end Hæder og Ære! Derfor have Folkene i Aar selv begyndt at tage sig af Diplomatien! Prøvelsens Time er kommen. Den unge skandinaviske Jndre skal hævdes! J Verdensbegivenhedernes voxende Kampe skal den vorde en selvstændig Mand. Bort derfor med al Kleinmodighed, al Vaklen, al Uvished, al Svaghed, men fremfor Alt bort med alle politiske Hensyn af det gamle smaalige Slags Sverrigs Konge og Raad, Føler Vingeslaget af Skandinaviens Genius, den svæver over alle vore Hoveder og raaber: Til Vaaben, til Vaaben! Kommer i Hu, at Sverrigs Fremtid dømmer Eder i dette Nu, at Historien staaer med Griflen i Haanden for i det næste Øieblik billigende eller forkastende at riste Eders Navne paa evige Tavler! Og J svenske Mænd og Medborgere, Her gielder det Handling - store, gjennemgribende Handlinger Det sydlige Sverrig har allerede begyndt at vise skandinavisk Følelse i Skandinavisk Handlen. Helsingborg har sendt Vaaben og Penge; Malm sender Penge til de Faldnes Enker og Børn; Bønderne i Skaane og Halland sende ligeledes Vaaben og Penge, kort sagt, det sydlige Sverrig brænder af Utaalmodighed, Sverrig, venter blot paa et Tegn for med bevingede Skridt at ile til Hjælp og Bistand; Lader os derfor nu, medens vi endnu ere langt borte, raabe, saa det giver Gjenlyd i vore gamle Fielde; Vi komme, vi komme. Ja, til Vaaben. Vort Ord maa staalhærdes til Handling, vore Løvter hærdes til Virkelighed! Jngen hule Tallemaader. - Hvert Ord, vi tale - vort fælleds Sprog - minder os jo om, at det er vore Brødre, som myrdes og forurettes. Jngen trælbunden Statskunst! der gives kun een Vei til fremtidig Ære og Lykke for Skandinavien, det er Hæderens og Ærens. Jngen lav Egenkjærlighed, Enhver Tids, ethvert Lands Historie viser, et det tilsyneladende Ubetænksomme, det, som de Statskloge have stemplet som naragtigt, uegennyttigt og ædelmodigt, først og fremmest har seiret og derpaa ere Fordeel og Velvære og Verdens Berømmelse faldne i disse Ubetænksommes Lod! Skynder Eder derfor, svenske Mænd og Medborgere, at gribe til Vaaben, ikke i Morgen eller i Overmorgen, men strax, ja strax Sverrigs Regjering, See, see hvorledes Folket iler med fra de yderste Rev paa vore Strande, fra de høieste Toppe af vore Fjelde at følge Dannebrogs varende Fane! – Ty Ord, Vi bønfalde derom for Eders, for vor Æres Skyld, To Ord - ikkun to Ord. – "Til Vaaben, til Vaaben! Fjenden skal gjenkjende det nordiske Kæmpesind og vige tilbage; Fremtiden skal adlyde Klangen og anstrenge Vingerne til hurtigere Flugt mod Skandinaviens Strand.