Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1836-10-04
Dette Forslag blev af Kong Ludvig Philip modtaget med Glæde, ja man bør næsten sige med Enthusiasme, man opmuntrede de spanske Emigrantere, gav dem fuldkommen Frihed til at handle, og lovede dem den virksomste Bistand, Af den kgl. Kasse blev foreløbig foreskudt 100,000 Franks til Bestridelse af de første Fornødenheder, hvilke af den daværende (ogsaa for Tiden) Premierminister Hr. Molle blev overgivet i General Lafayettes Hænder med Aftale, at 70,000 Franks skulle sendes til Bajonne for at uddeles blandt de paa Grændsen sig opholdende Spaniere, medens de øvrige 30,000 Fr. skulle overgives General Torrios, der i Gibraltar udrustede en Expedition mod Andalusien. Man henvendte sig derpaa til de franske Ministre, for at høre hvorvidt de billigede de spanske Emigranteres Planer. Ministeren Hr. Guizot, svarede: "Siig deres Venner, at Frankerig i 1823 har begaaet en politisk Forbrydelse, at det er Spanien en glimrende og fuldkommen fyldestgjørelse skyldig, og at denne Fyldestgjørelse skal blive givet!" En fransk Committee dannede sig derpaa i Paris for at understytte de spanske Emigrantere, i alle franske Departements anlagdes franske Filial=Foreninger, og aller daværende franske Ministre gave Bidrag, dertil, især var Hr. Guizet særdeles virksom i denne Henseende, og de spanske Patrioter marscherede i detaschementsviis paa 50 a 200 Md. til den spanske Grændse med Officerer, Trommeslagere og vaiende Faner, og bleve overalt i Frankerig modtagne med de Militaire tilkommende Æresbeviisninger. Men den franske Regierings Revolutionsfeber holdt ikke længe ved: den hellige Alliants tilbød det nye Dynastie Venskab og Fred, under den betingelse, at det meddeelte dem den samme Borgen for dets Bekjempelse af alle videre revolutionaire Bevægelser, som de afsatte Bourbonner havde meddeelt den; Hr. Talleyrands Afsendelse til Kongressen i London, var Svaret paa denne diplomatiske Jnsinuation. Hiin Drøm om den spanske portugisiske Throne blev nu forkastet, og Spanien, Jtalien og Polen, som man havde opmuntret til at træde under Vaaben, blev sat i Stikken. J Begyndelsen skjulte mon den sande Hensigt, og Marskal Gerard paalagde derfor Mina, under Foregivende af at Frankerig ville indtage en rustet Stilling mod det absolute Enropa, til endnu i de første 6 a 7 Uger intet at foretage mod Kong Ferdinands Regjering. Mina holdt Ord, og dette blev fordærveligt for hele Sagen. Hans Tøven berøvede den gode Sags Venner Modet, man beskyldte ham for Feighed og Forræderie, og Uenighed opkom blandt Patrioterne selv. Jmidlertid havde det nye franske Dynastie arrangeret sig med det øvrige Europa, og ønskede ogsaa at see sig anerkjendt af Kongen af Spanien, derfor blev der nu talet til de spanske Emigrantere i en anden Tone. Som Forevending angav man deres Uvirksomhed hidtil - (og som dog var frembragt ved Frankerig selv) viste, at man intet kunde vente deraf, man unddrog dem nu alle hidtil nydte Begunstigelser, og begyndte at controllere og chicanere dem, og endelig befalede man med Magt at afvæbne disse Ulykkelige, som havde opofret alt hvad de eiede, for at forskaffe sig Vaaben. Dette var mod Slutningen af October 1830, da Mina havde udkastet en dristig og velberegnet Operationsplan, hvis Tilintetgjørelse allene skyldes den franske RegjeringsPersidie, thi da Oberst Valde opfordret af de franske Grændse-Embedsmænd til at lade sig afvæbne, foretrak med sin lille Hob at gjøre et fortvivlet Forsøg paa at passere Bidassafloden, saae Mina sig nødsaget til at ile ham til Hielp, men indskrænkede sig til nogle ubetydelige Bevægelser i Navarra, medens General Plasencia over Adour faldt ind i Spanien og trængte frem til Zaragossa, og medens Minas Navn trak alle de ferdinandske Generaler efter sig, ventede Hiin at see General Plasencias Foretagende kronet med Held, men havde den Smerte, at erfare, at en fransk Underpræfect havde confisceret Placencias Vaaben=Transport og derved tilintetgjort det hele Foretagende. Alle disse Omstændigheder findes optegnet i en Memoire, som Lafette ved Slutningen af November 1830 overrakte Kong Ludvig Philip, og skal være forfattet af Hr. Mendizabal, som den Gang sad i Gjeldsfængsel i London, fordi han havde bragt sin hele Eiendom til Offer for hiin Expedition. Kongen blev af Hr. Mendizabal og Lafayette foreslaaet: vel at fuldbyrde Afvæbningen for at redde Skinnet hos de absolute Magter, men ikke at holde de spanske Patrioter som Fanger, men alle Forestillinger, selv understyttet af Hertugen af Orleans vare forgjeves, det blev derved, at Pluraliteten af de spanske Emigrantere bleve slæbte af Gensdarmer ind i det Jndre af Frankerig, og derved havde det første Forsøg paa Spaniens Befrielse fra Munke=Tyraniet Ende."