Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-12-17
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Stændertiden dens anden Række No. 2946 indeholder Slutningen af Sagen ang. Lovudkastet og 53-18 og Plakaten 18 Januar 1788; - Sagen betræffende Udkast til en Plakat ang. Forbedring i Landsbyskolelærernes Kaar i Danmark (her indstillede Forsamlingen: 1) at Degnejorderne ei bortsælges fra Embederne, men overlades vedkommende Skolelærere til Brug mod en moderat Afgift, enten til Amtets Skolelærer-Hjelpe kasse, eller til Sognets Skolekasse; 2) at i de Skoleplaner, hvilke herefter indsendes til Approbation, skulle alle Legater der maatte være skjænkede til Skolelærere, uden at Giveren har bestemt, at de skulde afdrages i de dem ellers tilkommende Lønninger, udtrykkelig tillægges de respective Distrikters Lærere, som et extraordinairt Tillæg, og altsaa ikke tjene til at formindske Communens Bidrag; 3) at, dersom det ikke maatte behage Hans Majestæt at befrie Skolelærere i Almindelighed fra de Afgifter, der nu svares til de lærde Skoler, denne Befrielse dog maatte finde Sted for de Distrikter i Landet, hvis Afgifter hidtil ere blevne ydede til de trende ved Hans Majestæts Resolution nu nedlagte lærde Skoler i Helsingøer, Nyborg og Nakskov). - Udkast til en Plakat, indeholdende nærmere Bestemmelser ang, nogle Appellen i crimmelle Sager vedkommende Punkter; - samt Sagen ang. Kammerraad Drewsens Forslag om Mosaiternes Valgbarhed. Af denne interessante Sag kan denne Stiftstidende ifølge sin Bestemmelse og sit Rum kun optage de formeentligen vigtigste Momenter, men maa forresten henvise til selve Stændertiden, den (at der i Committeen gaves et Majoritets- og et Minoritetsvotum, er alt tidligere bemærket). Efterat Etatsraad Treschow, under Sagens foreløbige Behandling, blandt Andet havde antaget, at det ikke kunde have noget særdeles Krænkende for de mosaiske Troesbekjendere, at de ikke havde Valgbarhed, saasom de ikke ere udelukkede, fordi de ere Jøder, men fordi de ikke ere Christne, fremstod Propriet. Langkilde og holdt imod Andragendet et Foredrag, som - efter Stændertid. at dømme - synes at have gjort et dybt Jndtryk paa flere Dep. At det - sagde den nævnte Deputerede - fordi der er tilstaaet Jøderne benævnte Rettigheder og Friheder, i hvis Følge de ogsaa lige med de Christne maae deeltage i Statens Byrder, og Tyngder, deraf nødvendigviis skal følge, at der ogsaa bør tilstaaes dem den allersidste eller den eneste Rettighed, der endnu er tilbage, det kan jeg, hvad enten Man saa vil regne mig til den oplyste eller til den ikke oplyste Deel af Folket, ikke indsee. Om en Mand optog nogle fattige, forældre og frænde løse Børn i sit Huus, opdrog dem, sørgede for deres Dannelse rede. saavel i moralsk som i physisk og intellectuel Henseende, lod dem deeltage i fuldkommen Nydelse af alle hans Huses gode Ting, hvorimod de ogsaa maatte deeltage i Familiens Arbeider. og Besværligheder, mon deraf skulde følge, at han ogsaa skulde lade dem, indtil den sidste Skilling, gaae lige i Arv med sine ægte Børn, Jeg mener Nei, og jeg troer at Exemplet her er ganske passende., Videre bemærkede den Deputerede, at han ansaae Jødernes Religion for den eneste og sande Sindring, i Henseende til deres Valgbarhed. Vil Jøden - sagde han - af Overbeviisning og uden forkastelige Bibensigter gaae over til Christendommen, da er dette i sin Orden, thi det er at gaae fremad; men at den Christne skulde gaae over til Mosaismen, eller for Jødernes Skyld give Slip paa Noget af sin Christendom eller paa nogen Deel af sin Religions=Udovelse, det er at gaae tilbage, og det kan dog vel hverken ventes eller ønskes. Men skulle Jøderne erholde Valgbarhed, saa maae der uden Tvivl iforveien foregaae to væsentlige Bestemmelser, og skee disse, skal jeg for mit Vedkommende ikke have Noget imod, at Jøderne faae Sæde i Forsamlingen: 1) Afskaffelsen af den christelige Gudstjeneste, hvormed vore Stænderforsamlinger hver Gang aabnes. Jøden kan vel som Tilskuer være tilstede i Kirken ved den christelige Gudstjeneste, men han kan ikke være der som virkelig Deeltager i Religions=Handlingen - altsaa heller ikke som Deputeret, - ligesaalidet som en Christen kan deeltage i den jødiske Gudstjeneste, om han ogsaa er tilstede ved dens Udøvelse i Jødesynagogen; 2) Forbud imod, at der nogensinde i Stænderforsamlingen foretages Discussioner om christelige eller kirkelige Gienstande; thi heri kan og bør Jøden, som selv dennes Forsvarere tilstaae, ikke deeltage; han kan ei heller deeltage i Møderne om Løverdagen. Efterat Agent Voigt og Prokurator Nye havde stemt for Valgbarheden, betragtede Cancellieraad Hempel Sagen fra Politikens, Lovgivningens, Religionens, Nationalitetens og den almindelige Menings Side og kom til det samme Resultat. Amtmand Neergaard samt Justitsraad Salicath stemte ligeledes for Valgbarheden, i hvilken Anledning Sidstnævnte bemærkede, at det er uimodsigeligt, at Jødernes Fremskridt i videnskabelige og i industrielle samt i commercielle Hensyn langt mere fremtræde i Hovedstaden og paa Gerne, end i Jylland, hvorfor han fandt det let forklarligt, at den jydske Stænderforsamling (der, som bekjendt, har afvist et lignende Andragende) har ladet en local Erfaring blive gjeldende ved det almindelige Spørgsmaal. Etatsraad Steenfeldt og Kammer jukker Benzon stemte ligeledes for, men Baron Rosenørn-Leu- og Kammerherre Grevencop-Castenschiold imod en Petition, Sidstnævnte især af religiøse Motiver. Grev Reventlow, erklærede, at han ikke vilde tage i Betænkning, at erklære sig imod hiin Udelukkelse, som vilde lade Forsamlingen undvære statsborgerlig dygtige, saavelsom fra Moralitetens og Jntelligentsens Side agtede Medlemmer, dersom ikke paa den anden Side den Mangel, at de vel neppe vilde kunne tage Deel i de Forhandlinger, som angik christeligereligiøse Gjenstande, i Forening med den nylig i Forsamlingen skete Yttring, at de ikke skulde see sig istand til hele Ugen igjennem at tage Deel i Forsamlingens Møder, maatte medføre for Mosaiterne en Jnhabilitets-Grund, hvorfor han ikkun conditionelt vil kunne stemme for deres Valgbarhed. Efterat Agent Bruun havde stemt for en Petition, og Cancellieraad Hempel atter til Fordeel forBalgbarheden havde taget til Orde, forbeholdt Kammerherre, Grevencop-Castenschiold sig at stille et Amendement om, at Valgbarhed maatte aabnes for alle mulige Religioners Bekjendere, i hvilken Anledning Præsidenten bemærkede, at Taleren vel kun vilde stille dette Amendement for det Tilfælde at Forslaget vandt bifald. Farver Svane, Major Præterius, Grosserer Kundtzon, Capitain Herforth, Cancellieraad, Haastrup og Proprietair Berg erklærede sig for en Petitions(Fortsættes.) Jndgivelse.