Berlingske Tidende, 1782-01-25
Græven af Bouille, en Fetter til Generalgouverneuren over Øerne under Vinden, er ankommen til Versailles med den vigtige Efterretning, at bemeldte Gouverneur har erobret Øen St. Eustache. Vort Kongelige Hof har ladet bekiendtgiøre følgende Skrivelse, som er fra fornævnte GeneralGouverneur paa Martinique, Marquisen af Bouille, til Søestatsministeren, Hr. Marquisen af Castries, og dateret fra St. Enstache, den 26de November, forrige Aar: Jeg har den Ære at berette Dem, at Kongens Tropper have i Dag, den 26de November, overrumplet Den St. Enstache, og at Garnisonen, som bestaaer af det 13de og 15de Regiment, (hvoraf allene Jægerne og Grenadererne ere afsendte til Anti gaa og St. Christoph) og er 577 Mand stærk, er bleven gjort til Krigsfanger. Græven von Bouille, Oberst af Jnfanteriet, skal have den Ære at overlevere Dem disse 2de Regimenters 4re Fahner, og Corvetten i Aigle bringer Dem Efterretningen. - Denne Begivenhed, som er ledsaget med overordentlige Omstændigheder, er saa besynderlig, at jeg troer omstændeligen at maae beskrive Dem samme. Da jeg havde erfaret, at Garnisonen paa denne Øe var temmelig efterladen i at passe paa deres Post, og at Gouverneuren levede i største Sikkerhed; da jeg tillige derhos kiendte et Sted, hvor man kunde giøre Landgang, som ikke blev bevogtet, saa troede jeg, at jeg om Natten skulde kunne indtage denne Øe med 1200de Mand. Jeg afseylede altsaa den 15de fra St. Pierre paa Martinique med 3 Fregatter, 1 Corvette og 4re bevæbnede Fartøyer, som havde disse Tropper om Bord, der bestod af en Battaillon af Aurerois paa 300de Mand, en af Royal Comtois, og en af Dillon og Walsypaa lige mange Mand, og af 400de Grenaderer og Jægere af forskiellige Korpser. Jeg lod det Rygte udsprede, at jeg seylede vores Flode i Møde; og jeg seylede i Vinden fra Martinique, saa at jeg efter tusinde Besværligheder, som Vinde og Strømme foraarsagede mig, ikke kom førend den 25de i Sigtet af St. Enstache. Landgangen gik for sig selvsamme Nat. De lette Fartøyer og Corvetten skulde gaae for Anker, men Fregatterne blive under Seyl, dog saa, at de kunde sætte deres Tropper i Land; men vore Lootser bleve bedragne, og det eneste Fartøi, hvorpaa Græven af Dillon befandt sig, kunde allene iverksætte Landgangen, som han foretog sig med 50 Jægere af sit Regiment. De ved Ebben og Floden frembragte Banker i Søen, eller lave Vande, ved Kysterne foraarsagede, at vi mistede vore Skalupper, som bleve sønderslagne paa Klipperne, og at mange Soldater druknede. Jeg ankom med det andet Fartøy, og landede. Min Baad blev ogsaa omkastet, men vi trak Soldaterne lykkeligen op af Søen. Endeligen opdagede vi et Sted, hvor man kunde giøre en Landgang, som var mindre farlig, hvor det lykkede os omNatten, at faae en stor Deel af de Tropper, som vare i Fartøyerne og Corvetten Aigle, i Land. Fregatterne vare en Time, førend Dagen brød frem, komne ud af Farten; der vare ikke flere end 400de Mand i Land, og der var intet Haab meere tilbage for os, at faae den øvrige Deel af Tropperne, saasom de fleste Baade og Skalupper vare forliiste. Da alle Midler til at komme tilbage vare os berøvede, saa var ingen anden Udveie for mig, til at komme ud af min Forfatning, end at overvinde Fienden, som var næsten dobbelt saa stærk, som vi vare. Soldaterne vare fulde af Munterhed og Mod; jeg besluttede mig altsaa til et Angreb. Det var til gen om Morgenen, Kl. halv 5, og vi vare 2 Mile omtrent borte fra Fortet og Casernerne, da jeg lod Troppernes Marck fordoble. Jeg befalde Græven af Dillon med Jrlænderne at gaae løs lige mod Casernerne, og at afsende et Detachement, for at tage Gouverneuren fangen i sit Huus. Ridderen at Fresnee til Ordre at marchere med 100 Jægere til Fortet, og bestige samme, ifald han ey kunde komme ind af Porten; og Vicomte von Damas var befalet at understøtte Angrebet med de øvrige Tropper. - Græven af Dillon ankom Kl. 6 til Casernerne, og fandt en Deel af Garnisonen i Begreb med at ererceere paa Esplanaden. De bleve bedragne af Jrlænder. nes Mondering, og kiendte ikke vore Tropper, førend de tæt inde paa Livet af dem affyrede deres Geværer, hvorved man ge bleve dræbte. Gouverneur Cokburn, som begav sig til Ercerceer=Pladsen, blev i samme Øyeblik taget fangen af Ridderen Oconnor, Kapitain ved Jægerne af Walsch. Ridderen af Fresne marcherede los lige imod Fortet, i hvilket Fienderne kastede sig hobeviis, og han ankom just i det Øyeblik til Vindebroen, da de vilde trække den op. Hr. de la Motte, Capit. ved Jægerne, som var kommet til Indgangen af Broen, lod herpaa fyre paa Engelænderne, som forlode Lænkerne ved Vindebroen, og kastede sig ind i Fortet, hvorhen Jægerne af Royal Comtois fulgte ham. Ridderen af Fresne lod Vindebroen trække op efter sig, og Engelænderne, som der befandt sig i stor Mængde, strækkede Geværet. J dette Øyeblik blev Øen erobret, og man forenede herpaa de øvrige Engelske Officerer og Soldater, som begave sig fra alle Sider ind i Fortet, tilsamme. Vi have kun 10 Døde eller Saarede; men sammes Antal hos Fienden er anseeligt. - Jeg kan ikke noksom rose for Dem Troppernes Mod, Hidsighed og Taalmodighed. De iagttage derhos ogsaa den beste Krigstugt. Græven af Dillon har givet et nyt Beviis paa sin Jver og sin overordentlige Virksomhed. Vicomte von Damas anførte sit Korps med den største Munterhed, end skiønt han var syg. Ridderen af Fresne har man for hans udviiste Forstand og Mod ved dette lykkelige Tilfælde meest at takke. Hr. de la Mottes tapre Opførsel fortiener megen Roes og Kongens fortrinlige Naade. Jeg er ogsaa Ridder Girandin, som commanderede vores lille Marine, megen Forbindtlighed skyldig, iligemaade de Herrer af Village, Roccard og Preneuf, som commanderede vore Fregatter og Corvetten. - Jeg havde Directeuren ved Jngenieurerne, Hr. von Geoffrøy, hos mig; De kiende den Tieneste, som denne Herre har gjort Kongen paa hans Kolonier. Hr. von Tur mel forestod en Generalmajors Plads. - Jeg skal i et egen Brev have den Ære at udbede nogle Naades Beviisninger til de adskillige Officerer. - Antallet paa Øens Garnison bestaaer af 677 Mand; Artilleriet af 68 Kanoner. Engelænderne have fra den Tid af, da de bemægtigede sig Øen, oprettet de skiønneste Batterier paa samme, og man kan kun føye lidet til de der værende Forsvars Midler. - Jeg har afsendt Vicomte Damas med 300 Mand, for at angribe Øen St. Martin, hvor der er ikkun en svag Garnison. Jeg har befalet ham at indtage Fortet, derpaa at kaste Kanonerne i Søen, og bringe Garnisonen med sig (Græven af Bouille har mundtligen berettet, at Øerne St. Martin og Saba havde overgivet sig til de Kongelige Tropper). - Jeg har fundet en Million hos Gouverneuren, som var bleven seqvestreret, indtil Hoffet i London desangaaende havde fældet sin Dom. De tilhørde Hollænderne, og jeg har ladet Hollænderne igien tilstille samme efter tilforladelige Beviser paa deres Eiendoms Ret. - Man har ogsaa forefundet 1600000 Pd. ColonicMyndter, hvilke tilhørte Admiral Rodney, General Vaug han og andre Officerer, som ere indkomne efter Auctionen over deres Priser. Jeg har ladet saadant legge tilsammen med de Penge, man endnu vil kunne udbringe af de 5 til 6 fiendtlige Skibe, som befandt sig paa Rehden. Dette vil omtrent udgjøre 1800000 til 2 Millioner Pd., i Coloniernes Myndter, hvilke skulle uddeeles iblandt Tropperne og Søefolkene efter Prisernes Orden. Den Engelske Søemagt i disse Vande bestod den Tid, da jeg begyndte mine Operationer, at Krigskibet Russel paa 74 Kanoner, som blev kalfatret i Antigua, og af 8 Fregatter, af hvilke 4 førde 32 Kanoner, men som vare adspredte. Jeg er &c. Bouille. Man veed endnu ikke, om der under Kanonernes Løsning skal blive siunget et Te Deum for Erobringen af St. Enstach. Nogle, som ikke betænke, at denne Landgang kunde have faaet samme Udfald, som den vi foretog os paa Jersey, holde det for unødvendigt, eftersom vi ikke have gjort nogen Erobring for os selv, men for Hollænderne, og vi derover og kunde overlade til Hollænderne at synge; men andre derimod er af en gandske forskiellig Meening: Ved denne berømmelige Expedition, sige de, der nødvendig maae skyde Mødet ligesaa høyt opios, som nedslaae det paa Engelænderne, maae man ikke være egennyttig; vel sandt, vi have derved ikke vundet noget Land, men dog anseelig svækket vor Fiende, og viist vore Allierte, hvor nyttige vi ere dem, og hvor meget de kunde forlade sig paa os. Vi have med 400 Mand, som man næsten kan ansee for Skibbrudne, da de med Livsfare landede, crobret en Øe med et fast Fort, og gjort 700 Engelændere til Fanger paa samme. Dette er en Expedition, som bestandig vil skinne klart i vore Militairiske Aarbøger, og være derimod en Pleti de Engelske. Hvorfor skulde vi da ikke takke Gud derfor, Have vi sægtet for Hollænderne, saa ville vi og synge for dem.