Københavns Adresseavis, 1766-07-23
2) Hvorledes tillaves Æddike af friske Ege=Spaaner, og hvad Egenskab og Nytte har den? 3) Hvorpaa skal man kiende Fiskenes Alder. 4) Hvorledes kand man best udrydde Myrer af Haverne og Stuerne. 5) Da de allerbeste Frugttræer som alt andet af beste Art) ere underkastede den største Skade at lide af skadelige Jnsecter. Spørges: Om et tilforladelig Raad vildes, hvorved at fordrive, enten gandske fra en Have, eller forhindre Oldenborrerne, at de ey skulde falde paa visse Træer, Som dette Utøy næsten aarlig gandske ødelegger alle Kirsebær Træer i en Have. Flere atanomiske Beviser paa at de vigtigste Curer skal forrettes ved: at opløse og afføre det Fordervede i Legemet, indsendte af Hr. Agerbech. Elskeligste Kiære Færeneland, vær velsignet! Alt i fire Skrifter i Octav har jeg stræbt at giøre LægeKonsten kortere og forstaaligere. Men hvad er forstaaligere end dette Aarsagen skal ophæves førend det Folk kald Sygdom kand afhielpes. Følger ikke deraf at saa mange Sygdomme, der komme af cen og den samme Aarsag, skal alle afhielpes ved et og det samme Middel, hvad bagde forstaaligere og kortere Cur end denne: Løs det fordervede op, rens det saa ud af Legemet. Beviis har jeg overalgivet i mine allerede udgivne Skrifter, og vil blive ved at give i de følgende. En liden Afridsning gav jeg i disse Efterretninger 1765. No. 106, og derhos gav tilkiende: at jeg i mine følgende Afhandlinger vil betient mig af de Gamles Læremaade. De delede Legemet i tre store Parter: Hoved, Bryst, og Mave, og viiste, hvad for Sygdomme der tunde tilslaaes enhver af disse Parter i Sær Sandelig, kort og forstaaelig i høyeste Grad. Kand det ikke skiønnes klarlig nok af min sidste Afhandling om Hovedet, saa see om det kand fattes i denne om Brystet. Dog maae jeg først tage det med her, som jeg der gik forbi, som var: at fra Hiernens aflange Kielder bag til, udgaaer RygMarven, og med den følger 30 a 32 par Nerver, som dele sig ud over hele Maskinen i utallige smaa Grene, hvis Stamme endes i Hellebenet som ligger under Fødsels Lemmerne. Jngen under da at Veneris Misbrug besmitter og forderver Mennesket fra Top til Taae. Hovedkolden er fastbunden paa Halsens Hvirvelbeenet med meget stærke Seener, som altid maae vel bevares fra Forkøeling; thi ellers blive de stive. Derfra til Mellemgulvet gaaer Legemets mellemste Part. Halsen er fast meere end noget andet Lem forsynet med Blod= og Puls=Aarer hvor igjennem Lungen og Hiertet presser Blodet op i den tykke Hierne=Hud. Den har og Forraad nok paa Nerver, paa Vædske=Gænge og Pompe=Glanduler og Muskuler, som alt behøves til at lokke Blodet, Lebeens=Geisterne, Seene=Saften og Krystal Vandet ned fra Hiernen til Hiertet at spredes overalt ud i hele Maskinen, hvorfor det er absolut fornøden: altid at holde sin Hals varm, at ikke Forkøeling der skal standse og størkne til største Fare, især for Hirnen Lungen og Maven, følgelig for hele Legemet. Fra Ganen gaae tvende store Kanaler langs ned af Halsen, den ene ned til Lungen den anden igjennem Mellemgulvet ind i den venstre lille Mave Mund. Den yderste kaldes Luft=Røret, den anden Mave Røret eller Slunden. Den begynder i Ganen, og gaaer langs ned med Luft=Røret, har øverst 7 Muskuler, som præsse Maden og Drikken ned ad til Mave=Munden, den bestaaer af 3 Huder, hvoraf den inderste er fuld af Glanduler og nervøie Trævler, for at tage mod Smagen af alt hvad der igiennem passerer ind i Maven. Den anden er af muskuløs Væsen, beqvem til at præsse ned ad. Den tredie bestaaer af en fiin membrands Blodkars=Væsen, Nerver og Vydske=Gænge. Luft Røret har overst en liden Dør, skabt som en Tunge, den lader sig op og til ved hvert Aandedræt, og hindrer Mad og Dritte at fare i Vrang=Struben. El lers er Luft=Røret en lang Kanal, ved en Hud sammenhæftet af adskillige Brus=Ringe, hvorpaa den udgaaende Luft som paa et Jnstrument, formerer Stemmerne i Sange, og Røsten i Talen: høy, lav, mild, o. s. v. derfor har hver Ring og sin egen bevægende Muskul, Glanduler, o. s. v. hvad er det for Sygdomme der kand tilslaaes Halsen, Sv. Carbunkel, Krop, Qvirk, Læmmelse, Krampe, Byld og Heeshed, ere de bekiendteste. Hvad er Aarsag til disse meget farlige Tilfælde: Sve for meget Blod; thi naar den er mere Blod i Maskinen, end der hurtig nok kand løbe omkring, saa maae det præsses frem med Magt, om det ikke skal blive stilstaaendes, følgelig: Aarsag til de dødeligste Tilfælde. Deraf følger at Hiertet maae tidt med al Magt trænge det overstødige Blod igiennem Halsens mange Gænge op i Hierne=Huden; thi i Hiernen skal Lebens Geisterne afsondres fra Nære Saften. Naar det er skeet, saa skal alting præsses og ved Halsens mange Redskaber pompes ned i Lungen ind i Hiertet igien, for at spredes om til alle Lemmer. Ved saadan vældig Præssen damper ofte de seyeste Vædsker ud, blive altsaa stilstaaende, følgelig maae nødvendig størkne, følgelig aarsage Knuder, f. Ex. samles og størk nes de Colleriskes salte Blod=Vand paa Nakke=Senerne, saa avles deraf en Carbunkel, d. c. en blaa rød Byld, som en lige saa piinagtig, som en Pæst=Byld, og halstarrig imod staaer de beste Medikammenter. Dersom de Flegmatiskes overflødige limagtige Vædsker samles og størkne i Redskaberne, som Kiødet i Halsen er fuldt af, saa avles deraf Krop, d. c. Kiød=Vexter, som kand voxe til en megen stor Klump. Dersom de Sanqviniskes harske Blod samles og størkner i Mave Rørets Aarer og Gænge, saa avles deraf en Byld, som er færdig at qvæle dem, og kaldes derfor Qvirk, angina. Men forstopper de Melankoliskes galligte Jord i Blodet Lebens Geisterne i Slundens Nerver, saa bliver den paralytisk slap eller faaer Kramp, saa de ikke land siunke. Alle Temperamenters Luft=Rør kand blive hees af Forkiøling, hvilket er en Bagatel, men Heeshed af Venerisk skarp Blod, som giør Røret Hudløs, lader sig ikke tvinge ved heele Lispunde Pectoralia. Hvorledes skal disse Halsens Tilfælde afhielpes, Sv. Opløs det Fordervede og føer det udaf Legemet. For meget Blod er Hoved=Aarsagen, den skal ophæves, men hvem kand ophæve for meget uden ved at for mindste, Formindskelsen skal og kand ikke skee uden ved Laranser, Aareladen, Sveed og Urin. Men hvem kand tilveyebringe disse Afsondringer, uden først at opløse de størke nede Vædsker, følgelig giøre dem beqvemme nol til at flyde ud. Aarelade kand Barbeer=Drenge, ja gamle Kiellinger, men at aarelade uden først at purgere, er til at giøre Ont værre, thi det flydende Blod tappes ud, det tykke bliver tilbage, og den galligte seye Nære=Melk gaaer ind i Aarerne at forstoppe dem mere. At drive Sveed uden først at opløse og laxere, er at bane en Hidsig=Feber og Slag Veyen. At laxere uden at opløse, er med Smerte at slaa Glasseringen af Tarmene. Men følger ikke heraf: at hele Konsten bestaaer her i at opløse det Størknede i Halsens Kar og Gænge, Men at opløse uden at afføre er lige saa taabelig, som at gjøre et Angreb paa Fienden, og dog lade ham behold Leye i Staden, i Steden for reent at drive ham ud. Jo flere Recepter man her læser paa opløsende Midler jo nærmere er man ved at blive tummelumsk i Vallet; thi naar skal tørre Pulvere komme op i Halsen at løse op, da de kand umueligt opløses i Maven? En heel Pot Essenzer og Tincturer kand betænde Maven og Hiernen, men aldrig fatte stadig Post i Halsen, for der at opløse saa stærke Størkninger. Distillerede Olier, udvortes paasmurgt, ere for hidste ge, følgeligvis betænde Kunderne. Andre fede Plastre og Salver forhindre Uddampningen i det de forstoppe Sveed, hullerne. Urte=Poser ere ey kraftige nok, og Bad kand lettere end let forkiøle og aarsage Koldfyr. Kiellinge=Raad have altid fordervet nitten imod een de Hendelseviis have hiulpet. J saa stor Angelegenhed om, og Mangel af giennemtrængende opløsende Midler var det: jeg med al Fliid opsøgte de beste, derfor findes mange Recepter paa ret fortreffelige opløsende Midler i mine Skrifter. Men da jeg i Kræft og Veneriske Tilfælde fandt de beste for svage, saa forsøgte jeg ved Chymiske Behandlinger at udfinde de aller subtileste, og gav det Navn af Universal=Balsam. J 8te Aar har jeg paa Syge forsøgt dets Kræfter i mange desperate Tilfælde. Min Nysgierrighed lokkede mig over til Kiøbenhavn for at gjøre flere og større Forsøg dermed, heel fornemme Folk, som havde erfaret dets Kraft, gav mig Anledning til at faae det privilegeret. Denne min Balsam som ene og allene hos Theehandler Sr. Christen Jpsen, boende i Kiøbenhavn paa gammel Myndt, og hos ingen anden, uforfalsket og oprigtig er at bekomme, har jeg saaledes forbedret, at den nu bestaaer af 53 Species, saa jeg nu uden Kniv og Jld kand afhielpe Kræft, og uden den Nordiske Salivation rense Venus=Giften ud af Legemet. Høyere behøver en Læge ikke at gaae med et eneste Middel. No en ny Erfaring: Min Balsom er og god for Koparr, Spetter og graa Hud, naar man hver Aften vadsker sig dermed i en liden Svamp. Det øvrige om Resten af Brystet skal følge fra A. Agerbeck i Svanike paa Bornholm.