Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-12-27
J denne pinlige Stilling blev Hs. Majestæt ingen anden Udvei tilovers end den, at betræde Kamppladsen paa Frankerigs Side. At tage Partie for Frankerig, i Ordets egentlige Forstand, vilde have stredet, ikke blot mod Keiserens Pligter og Grundsætninger, men endog mod hans Kabinets gjentagne Erklæringer, som uden al Tilbagsholdenhed havde misbilliget denne Krig. Ved Undertegnelsen af Tracstemte Synspunkter. Den første var, som ogsaa Træktatens Ord selv bevidne, ikke at lade noget Middel gaaunyttet bort, hvorved tidlig eller sildig kunde virkes for Freden; den anden, indvendig og udvendig at vinde en Stilling, som, i Tilfælde af Fredens Umuelighed, eller hvis Krigens Løb skulde gjøre afgjørende Farholdsregler nødvendige, kunde sætte Østerrig istand til at handle med Uafhængighed, og i ethvert mødende Tilfælde gaae saaledes tilværk, som en retfærdig og viis Politik maatte foreskrive. Af denne Grund blev kun en nøie bestemt og forholdsmæssig ringe Deel af Armeen lovet til at medvirke under Krigs=Operationerne ; de øvrige Stridskræfter, som enten allerede vare forhaanden, eller endnu skulde oprettes, skulde aldeles ikke deeltage i denne Krig. Ved et Slags stiltiende Overeenskomst blev endog Monarkiets Lande behandlede som neutrale af alle krigjørende Magter. Den sande Hensigt af det System Hs. Majestæt havde valgt, kunde hverken undgaae Frankerig eller Rusland eller nogen anden kyndig Jagttager af de store Begivenheder. Feldttoget 1812 beviste med et mærkeligt Exempel, hvorledes et med Kjæmpekræfter udstyret Foretagende kan strande, endog i en Feldtherres Haand af første Rang, naar han, i Tillid til fine militaire Talenter, tænker at byde Naturens Grændser og Viisdommens Forskrivter Trods. -Et Blændeværk af Higen efter Ære drog Keiser Napoleon, ind i Hjertet af det russiske Rige, og en falsk politisk Anskuelse forledede ham til at troe, at han i Moskau vilde kunne foreskrive Freden, sværke den russiske Magt for et halvt Aarhundrede, og derpaa vende seierrig tildage. Da Ruslands Keisers ophøiede Standhaftighed, hans Krigeres hæderfulde Daad og hans Folks urokkede Troeskab, havde gjort Ende paa denne Drøm, var det for sildig ustraffet at andre den. Den hele franske Armee blev adspredt og tilintetgjort, i mindre end fore Maaneder saa man Krigsskuepladsen henflyttet fra Onieper og Dwinatil Over og Elben. Denne hastige og overordentlige Omvexling af Lykken, var Forbud paa en vigtig Revolution i alle Europas politiske Forholde. Forbindelsen mellem Rusland, Stor, Littannien og Sverrig fremstillede alle omliggende Stater, en ny Foreningspunkt. Preussen, som allerede længe havde været fortrolig med den hæderfulde Beslutning at vove det Pderske, ja endog foretrække den Fære, hvormed det maaskee vilde gaae en umiddelbar politisk Død imøde, for en lang Hensmægten under et udmarvende Aag, greeb det gimstige Øieblik, og kastede sig i de Allieredes Arme Mange af Tydsklands større og mindre Fyrster stode færdige til at gjøre det samme. Allevegne ilede Nationernes utaalmodige Ønsker foran deres Regjeringers regelmæssige Gang. Attraae efter Uafhængighed under egne Love, Fø telse af krænket Nationalære, Forbittrelse over høilig misbrugt fremmel Overmagt brændte fra alle Sider i klare Luer. For indsigtsfuld til ikke at ansee denne Tingenes Vending. som den naturlige og nødvendige Følge af en foregaaende voldsom Overspænding, og for retfærdig til ikke at betragte den med Uvillie, havde Keiseren sin Opmærksomhed en henvendt paa, hvorledes den, ved modent overlagte og lykkelig kombinerede Forholdsregler, kunde vorde benyttet for det europæiske Almeenvæsens sande og varige Jnteresse.