Viborger Samler, 1838-01-01
Frankrig. Kamrene vare allerede komne sammen i det foregaaende Aar. Det var ved deres Aabning den 27de Decbr. 1836, at Meuniers Attentat mod Kongens Liv fandt Sted. J Adressen lykkedes det Odillon Barrot at faae et Amendement til Fordeel for Polens Nationalitet indført. Til Regjeringens største Mishag frikiendte Juryen i Strasburg, den 18de Jan. Deeltagerne i Lonis Napoleons ungdommelige Forsøg. J Kamrene fremlagde Ministrene nu flere høist impopulaire Lovforslag om Straf for Jkke=Angivelse, om en Medgift for den belgiske Dronning og den saakaldte Disjunctions=Lov, ved hvilken Militaire, der sigtedes for Deeltagelse med Civile i et Complot, skulde miste Juryens Velgierning. Det sidstnævnte Forslag blev under stormende Bifald forkastet af de Deputeredes Kammer den 7de Marts, hvorpaa Ministeriet aftraadte og et nyt udnævntes under Præsidium af Hr. Mole den 15de April. Denne fremlagde den 18de f. M. et Lovforslag om en Apanage til Hertugen af Orleans, hvem det efter mange frugtesløse Bestræbelser, at besvogre sig med et at de gamle europæiske Fyrstehuse, lykkedes ved Kongen af Preussens Mægling at erholde Prindsesse Helene af Mecklenburgs Haand; Forslaget antoges allerede den 22de April. Efterat Formælingen var fuldbyrdet i Fontaineblenu den 30te Mai, holdt de Nyformælede tilligemed den hele kgl. Familie under Folkets levende Jubel den 4de Junii deres Jndtog i Paris. En stor Mængde af Festligheder paafulgte i denne Anledning, af hvilke en paa Marsmarken ved Uforsigtighed foraarsagede mange Menneskers Død i Trængselen. Allerede tidligere, den 26de April, var Meunier af Pairsretten dømt fra Livet, men af Kongen benaadet med Deportation, og senere den 9de Mai var et temmeligt omfattende Amnestiedecret udkommet, hvilke Handlinger gjorde et høist gunstige Jndtryk paa den almindelige Stemning. Kamrene lukkedes den 15de Juli, opløstes den 3die Septbr., og nye sammenkaldtes til den 18de Decb. J de africanske Besiddelser var General Damremont bleven udnævnt til Generalgouverneur, et Krudttaarns Sprængning havde anrettet en stor Ødelæggelse i Bonn, og en Fred var ved General Bugeaud afsluttet med Abdel Kader, hvem Oppositionen paastod, at man havde indrømmet altfor gunstige Betingelser. Nu fik Damremont Ordre at erobre Constantine; efter en besværlig Marsch naaede han Staden og faldt ved en Recognoscering den 12te Oct., idet Øieblik, da han, som man paa stod, agtede at befale et Tilbagetog, Men her vaagede Frankrigs Genius; hans Næstcommanderende, den gamle kjække General Valler, der allerede var bestemt til at afskediges ved sin Hjemkomst, overtog Commanden, lod øieblikligt storme og tog Staden efter to Dages Kamp. Men ikke alene en kjæk og lykkelig Feldtherre har Frankrig fundet i Valle, men ogsaa en klog og dygtig Administrator, han er udnævnt til marschal de France og Generalgouverneur i de africanske Besiddelser, og hans Bestræbelser for at forsone Araberne og knytte venskabelige Forbindelser med de omboende Stammer, have havt det heldigste Udfald. General Negrier er udnævnt til Overbefalingsmand i Provindsen Constantine, og Oberst Bernelle til Commandant i Staden af samme Navn; det Skridt den Sidste har gjort, at sætte en Priis paa Achmed Beis Hoved, røber ikke megen Humanitet og contrasterer skarpt mod Generalgouverneurens Fremgangsmaade. – Quadrupeltractatens Forpligtelser synes Frankrig kun med Lunkenhed at have opfyldt, i Midten af Aaret underhandlede det om at sende Marschal Clauzel til Spanien, hvor han skulde udnævnes til Hertug af Alcudia og Overbefalingsmand over de spanske Hære; men disse Underhandlinger strandede paa Ludvig Philips Frygt for at fortørne de østlige Magter. Den 18de December aabnedes de franske Kamre. En Sadelmagersvend Hubert er arresteret som mistænkt for et Anslag mod Kongens Liv. Han har nemlig i England ville lade forfærdige en Helvedesmaskineefter en ny Plan, som man troede bestemt til Udførelsen af hin Forbrydelse; flere ved denne Sag compromitterede Personer ere hæftede tilligemed hiin.