Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1820-09-12
Formedelst Parlementets Udsættelse til 18 Septbr., gives nu kun en Efterslæt af Fiskalens Jndlæg og af Vidneforhører, der tilligemed de øvrige Forhandlinger er standset. J Klagen forekommer, blandt flere, endnu følgende mærkelige Træk: i en Gjæstgivergaard i Venedig vil en Opvatter have seet, at Dronningen tog en Kjede af sin Hals, og hængte den om Bergamis, og at han hængte den igjen om Hendes Hals, Hun derpaa igjen om hans, og denne Leeg gjentoges oftere. Tronningen havde og saa foræret ham, en blaa Silkeslaabrok. Paa Basommære Den vilde Dronningen ikke modtage de Hende anviste bedste Værelser i Palladset, fordi deres Beliggenhed ikke var saadan, at Bergamis kunde være i Nærheden. Paa Krigskibet Leviathan blev Jndretningen ogsaa omgjort saaledes, at denne Næ hed kunde finde Sted; i Catania skal 3 Kammerpiger, have seet Dronningen komme afklædt ud af Bergamis Det, med en Hovedpuder under Armen, som Hun stedse laae paa. J sædvanlige Skilsmissesager, anmærkede Fiskalen herved, er et saadant Faktum allerede Beviis nok." Bergmis Batter, som Dronningen viste saamegen Hengivenhed for, blev kaldet Prindsesse. Ved den Tid var det og, at Bergami fik Titel af Chevalier og Exellents. Den i Vidneforhøret over Majorchi saalidt forekommende Talemaade, non mi ricordo, er bleven til et Mundhold blandt hele Publikum, og givet Anledning til megen Spas. Majorchis Udsagn, at han har opholdt sig hos, og er bleven underholdt af Lord Stewart i Wien, er nu ved Lord Ellenborough saaledes berigtiget, at det var ikke Gesandten selv, Vidnet havde meent, da denne paa samme Tid befandt sig i England i Anledning af en Proces men hans Gesandtskabssecretair Major Deeling, hvilken, som Mand af Ære gjorde alt Muligt til at opdrive Beviser, der vare af Vigtighed for Kronens Værdighed og Landes Ære." – sagde Lorden. Af det fortsatte Forhør oplyses, at de 2de italienske Skippere, ikke have forlangt, men faae 1000 Rd. maanedlig for deres Fesværelse, og frie Reise, samt at de ere forhørte, ei allene i Mayland, men endog siden deres Ankomst til England, inden de fremførtes som Overhuset. De engelske Postkopitainer Briggs og Peicheel, som førte Hende til Genua, og derfra til Sicilien, have vel udsagt, at Dronningen og Bergami spiste og havde deres Værelser nær sammen, meen ellers Jntet, som kunde lægges deres gjensidige Opførsel til Last, Men da man kom til at forhøre Opvartningspigen Barbara Kresse fra Karlsrube, opkom Tvistighed mellem Generalfiskalen og Brougham, deels over den Førstes gjentagne Spørgen som Sidstnævnte meente var utilbørlig, deels derved at Biskoppen af Pesterboroug anmærkede, den kydske Tolk overfatte Pigens Svar urigtig; Brougham forlangte nu Opsættelse indtil en dueligere, erdsvoren Tolk kunde skaffes, og erklærede derhos, at den Sinkelse derved opstod, var ikke hans, men deres Skyld, som havde nægtet hom Fortegnelsen over Vidnerne; han vidste, at italienske Vidner skulde af høres, men ikke tydske. Det kunde han, meente Generalfiskalen, have formodet af de fremsatte Begivenheder. "Saa skulde jeg vel ogsaa, sagde Brougham, have belavet mig paa tyrkiske og mauriske Tolke, siden nogle af Begivenhederne skal jo være skee i Palæsting og andre i Tunis" Ved Lord Liverpools Mellemkomst blev dog Modet, hvis Vedvarelse nu er forlænget til Kl. 5, udsat. Marqvis Buckinghomhar foreslaaet, at Grundtegninger af de Huses og Skibes Værelser, hvori Dronningen har boet med Bergami, maa forelægges Overhuset, men dette er ikke afgjort.