Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-09-13
En med Føie berømt Mand, som vi beklage, ikke at kunne nævne, ikke engang betegne, men som fortjener en fuldkommen Tillid, naar Talen er om Grækernes Anliggender, har godhedsfuldt meddeelt os sine Iagttagelser og Betragtninger over hiint ulykkelige Land, hvis Skjebne vil vorde bestemt af den europæiske Politik. Hvad vil denne Politik, Værdiger den at sysselsætte sig med andet end dens egne Jnteresser? Dersom den almindelige Diplomatiene raadspørges i saa alvorlige og nye Omstændigheder for alle Cabinetter, saa kan intet borge for et lykkeligt Udfald, hvilket Partie man end tager; falske Data bestemme Dommen og Sagernes Gang; man vil gjøre piinlige Anstrængelser, ødelæggende Bekostninger, uden at der vil flyde noget Godt deraf for Grækerne, for de mæglende Magter eller Menneskeheden. Monarkernes Raad ere ikke underrettede om hvad der foregaaer udenfor, undtagen ved deres Gesandters Jndberetninger; men hvad er en Gesandt, Denne en Souverains Sending, som det er overdraget at tale i hans Navn, maa fremfor alt være en Hofmand, og naar det lader sig gjøre, en Mand af Forstand og Aand, hvilket imidlertid ikke strængt fordres. Uden at forlade den Stat, hvor han er Gesandt, i den at see andre Gjenstande end de, et Hofs Skuespil fremstiller, troer han sig tilstrækkelig underrettet, udfærdiger sine Noter og afsender dem; hans Kald er ikke vanskeligt og en stor Herre er tjent dermed. Men hvorledes kan Grækenlands Tilstand, være de engelske, russiske og franske Ministere bekiendt ved Mellemkomsten af Ambassadeurer, som residere i Constantinopel, Jngen af dem er istand til at meddele nøiagtige Efterretninger om denne Tilstand der er ligesaa critisk som usædvanlig indviklet; og uheldigviis tilstrømme Vildfarelserne fra alle Sider og opfylde de diplomatiske Brevvexlinger. For rigtigen at kjende Grækenland med Hensyn til den politiske Organisation, det er modtageligt for, er det ikke nok, at have besøgt det som Reisende, ikke engang at have opholdt sig der i nogen Tid, man maa have sat dette Folk paa Prøve i alle dets Elementer og i alle de Anliggender, der tilsammen udgjøre en Stat; man maa have kjendt Soldaten, Officieren, Generalen, Søkrigeren i alle Grader, Øvrighederne og de civile Embedsmænd, Regieringerne. Man maa endog kunne tale dets Sprog for destobedre at kiende dets Characteer. Den sande og værdige Grækerven, hvis Jagttagelser vi her ville afskrive, har kunne see Alt, og det, som de lære os, er maaskee ligesaa nyt forden største Deel Diplomatikere, som det er for os. Civiliserede og christelige Folkeslags Gysen ved Synet af en til sine Fjenders Grusomhed overladt christelig Nations Lidelser, har omsider bestemt tre store Magter til at gjøre Ende paa den vildeste Krig, der nogensinde har forfærdet det nyere Europa. Det er paa Tiden, at samle og offentliggjøre Alt hvad der kan bidrage til dette ædle Foretagendes Held. Efterfølgende bemærkninger synes ikke blot nyttige, men endog uundværlige, naar de mæglende Magter skulle opnaae deres Formaal, og kunne vælge baade de hurtigste, kraftigste og meest occonomiske Midler. Det gielder om at sætte det christelige Navns gamle Fiende en Skranke, han ikke kan overskride, og sammensætte den af Levningerne af hans Besiddelser i Europa, det er Grækerne, som man nu vil betroe Forsvaret af de europæiske Grændser, som Tyrkerne kunne true. Det er derfor nødvendigt, at kjende den græske Nation, ikke at skuffe sig hverken i Henseende til det, den er nu, eller Maaden at berede den de Forandringer, den maa undergaae, eller de Forretninger, der ere bestemte for den. Denne Kundskab er meget sjeldnere end man indbilder sig, hvo kan vel troe det, efter saa mange Skrifter og Grækenland, efter saa mange Afhandlinger, fulde af Jndsigt og saa troværdige Reisendes Fortællinger, uden at undersøge, hvorledes man hidtil har kunne fæstet Lid til de groveste Vildfarelser angaaende Grækerne og deres Characteer, frygter jeg ikke for at paastaae, at dette Folk og dets Anliggender ere blevne ilde bedømte af det største Antal af dem, der have taget meer eller mindre levende Deel i denne hellige Sag. De Admiraler, der seirede ved Navarin, vare næsten ikke bedre underrettede end Journalerne og de Udlændinger, hvis Nystgenhed ikke har anden Næring end de østerrig ske Aviser og disses Gjenlyd. De Generale der anføre Armeecorps paa tyrkisk Bund, befinde sig i samme Uvidenhed; thi hvorfra skulde faae renere og paalideligere Oplysninger, O imidlertid er dog Kundskaben om IndbyggerniCharacteer ikke mindre nødvendig for en General end den om Kigsskuepladsen, med Hensttil Jordbundens Figur, Landets Frembringelse og Hielpekilder. Det jeg vil berette vil var en Veiledning, der kommer meget tilpas unde de store Forholdsregler, man bereder og som maa være afgjørende. Jeg nærer den inderlige Overbeviisning, at jeg tilstrækkeligen har seet Grækerne, og at jeg hverken er uretfærdig eller forudindtagen imod dem. Efterfølgende er Resultatet af min Erfaring og mine Jagttagelse over dette Folk.