Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-18
J Anledning af Forslaget om Salg af Tørv i Skilderiets No. 19. Vorfatteren har Ret, naar han siger, at der bortødsles megen Tid til at stryge smaae Tørv, og indkjøre de saakaldte Beskupper=Læs, da det er indlysende, at omtrent det Tredobbelte af slige Læs kunde mageligen kjøres paa eengang, og følgelig gjør Bonden 2 forgiæves Reiser; men hertil give Kjøberne selv den største Anledning.. Man bør ikke sende nogen paa Torvet for at kjøbe, som ei forstaaer at skjælne imellem et ærligt og et falsk læsset Læs. Flere Gange har jeg været Vidne til hvor taabelig man er i at kjøbe. Naar een fra Herløv, Ballerup, Hjortespring og Gladsaxe kommer med et Beskupperlæs, holder ved Siden af en fra Birkerød, Farum og Blousterød, hvor lettelig kan ikke da et fornuftigt Menneske kjende den betydelige Forskjel paa Vognenes Størrelse? De første have korte og smalle Fjelle, store Kiler forVognkjeppene, Bagsmekken omtrent 1/2 Alen bred, hvorpaa sædvanlig er bundet en Fodersæk, for at skiule Bedrageriet. Fortil, hvor Bonden har sit Sæde, er tomt, og en Hoben Foder paa Bunden. Læsset er bygget meget høit for at give Syn, men indeholder kun 2 og 1 af de største Tørv i Breden, oven for Fjellene. Disse forlange nu 10 Rbd. for et Læs, og strax byder Tossen 7 a 8 Rbd., fordi det seer høit ud, men skjønner ei at det er Bedragerie. De Andres Vogne have deres naturlige Størrelse. Tørven er dobbelt saa god fra disse Skovegne og er stablet i Vognen lige fra For til Bagsmækken, men Læssene er almindeligen enten aldeles flade eller runde for oven, og indeholde for det meste 100 a 130 Snese. Disse forlange 16 Rbd., og man Lyder dem 10 a 11, skjøndt de have 3 Gange saameget paa som hine, og langt bedre Vare. Hvo er nu Skyld i atjeg bliver bedraget, jeg allene, fordi jeg ei lukker mine Øine op. Man spørge engang en Bonde, som har disse smaae Læs, hvorfor han ei lægger dobbelt saameget paa, for at gjøre een istædet for to Reiser, og han vil svare, fordi det bliver ei betalt. Naar jeg læssede det dobbelt fik jeg neppe 2 Rbd. mere, og følgelig bliver jeg ved mine smaae Læs, der er lettere for Hestene, og mit Tørvforraad varer længere. Jndsenderens Raad skulde derfor være dette kjøb aldrig noget Beskupperlæs, men lad dem holde dermed, da først ville de blive afskaffede. At stryge Tørven stor, kan i det Hele ei lade sig gjøre, thi Hokere, som sælge dem igien, kan ei bruge dem, men vælge en passende Størrelse, som er meest afsættelig. At sælge Tørven, efter Kubikmaal vilde sikkerligen aldrig lade sig gjøre. Jkke altid er paa ethvert Sted, hvor Tørven aflæsses, en passende Krog, hvori man kan stable den i Fiirkant; er Tørven skjør og meget istykker, saa lader den sig ikke stable. Men der til kommer den største Vanskelighed, nemlig med Beregningen. Bonden forstaaer ikke at beregne Cubiemaal; han vilde bestandigen troe, at han blev bedraget;. Man kan ogsaa antage, at de fleste af dem, der kjøbe Tørv, ere ligesaa ukyndige heri, som Bonden. Jntet Læs, blev da opmaalt uden Trætte om Beløbet. Tager man Hensyn til Tiden ved Aflæsningen, da var der vist intet vundet; thi kunde man end faae Tørven stablet lige i Qvadrat, saa vilde dette, med Stabling og Opmaaling, tage langt mere Tid hen, end som ved at tælle i Sneseviis, og den, der skulde bære Tørven op og tillige stable den, vilde sikkert forlange over det Dobbelte, imod naar han blot styrtede den af Sækken. Lader os derfor aldrig tænke paa at indføre denne Skik, men følge den gamle Maade at kjøbe læsviis, eller sneseviis; dog helst det sidste, hvorved alt Bedragerie forekommes. Ligesom jeg finder Tørven stor, eller god af Bonitet, derefter byder jeg, men fremfor alt raader jeg til, aldrig at lade nogen kjøbe Tørv, som er kyndig heri. Endelig anmærkes, at de Vogne, som ere fra Skovegnene, sædvanligen holde paa høire Side, naar man kommer fra lille Kjøbmagergaden, og deres Læs ere gjerne større og redeligen læssede.