Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-09-10
Fortsættelse af No. 35. En kort Historie af Handelen fra de ældste Tider indtil de nyere. Nhoenicierne omendskiønt de kun havde et smalt Stykke Land ved Kysten af Asien, og vare omgivne af saa mægtige og krigeriske Nationer, at de ikke vare i Stand til at udbrede sig paa hin Side, bleve derved berømte, at have oprettet den første Søemagt, som i Historien giør nogen Opsigt, og at de have anvendt de klogeste og kraftigste Midler til at giøre den fuldkommen. Til den Ende benyttede de sig ikke allene af alle Bugter og Havne, hvormed Naturen rigelig havde forsynet deres lille Land, men satte dem i saa god Stand, at de vare ligesaa bekiendte af deres Styrke, som de vare vigtige af deres Beqvemmelighed; og de vare saa opmerksomme paa alt hvad som kunde hielpe til Forøgelsen af deres Magt, at de ved deres Floder og Armeer bleve ligesaa frygtbare, som de formedelst de store Fordeele, som de droge af deres Handel bleve beundrede; de vare og i de gamle Tider berømte for Opfindere af Regne Konsten og Astronomien, og i denne sidste Videnskab maa de have bragt det meget vidt, eftersom de have haft Mod til at giøre lange Reyser til Søes paa en Tiid da ingen RaEgypterNation, uden Araberne og ne, har høvet sig vider end ved deres egne Kyster. Formedelst disse Konster blev Tyrus og Siden de berømmelig ste Handels=Pladse i den ganske Verden og blede af alle deres Naboer, jo endog af de længst bortliggende Folk, besøgte som de største Oplags=Stæder, i Verden. Af den hellige Skrift see vi, hvor fordeelagtig deres Venskab og Forbund var for de to store Konger i Jørgel, David og Salomo; og vi see deraf, at den sidste udbad sig af Hu ram, Kongen af Tyrus, Bygmestere og Konstnere, hvor meget vidt de havde bragt alle Slags Manufacturer. har benyttet sig af deres Hielp ved Det er gandske vidst at Salomon sine Floders Udrustning i Eloth og Etion Geber, og det er meget rimeligt, at de have bragt ham paa den Tanke, at skaffe ham hine Havne, og at de have givet ham de første Begreb om de overmaade store Fordeele, som man kunde drage af deres Besiddelse, og af den udenlandske Handel, som han derfra kunde drive. Disse Havne laae meget beqvemt ved den Arabiske Havbugt, og derfra seglede hans Skibe, hvis Mandskab bestod meest af Phoenicier, til Ophir og Tharsis. Hvor disse Stæder have ligget, derom er man ikke enig. Nogle Skribentere vilde antage dem for Mexico og Pern; hvilket er en falsk og overdreven Gisning; andre troe, at man maae søge Ophir paa Kysten af Africa og Tarsis i Spanien; den rimeligste Meening er at de begge have ligget i Ostindien. Ved denne nye oprettede Skibsfart bragte han Rariteter i sit Land, som man tilforn hverken havde seet noget af, eller hørt tale om og saa stor Rigdom, at han som Skriften meget vel udtrykker det, giorde, at Sølvet i Jerusalem blev saa mangfoldigt som Stene, og Cedertræer saa mangfoldige som de vilde Figentræer. Denne Metapher er meget stærk og eftertrykkelig; men naar vi betænke, at i denne Historie (1 Kong. Cap. 9, h. 28.) fortælles, at Tilbage=Reysen af en eneste Reyse til Ophir har inde bragt Fire hundrede og Tive Centner Guld, saa kunde vi ikke tvivle om den ubeskrivelige Gevinst, som denne Han deel gav. Det er og mærkværdigt, at Dronningen af Seba, hvilket laae i de foromtalte Deele af Arabien, med megen Forundring hørde de Efterretninger, som udbredde sig om denne Konges Pragt, og gjorde en Reyse til hans Hof, for at overbeviises, om ikke Rygtet var alt for overdreven; og af de Foræringer, som hun gav ham, og som bestode i Hundrede og Tyve Centner Guld, og mange Speterier og dyrebare Steene, kunde bi indsee den sande Aarsag til hendes Nysgierrighed, hvilken kom af den Jndbildning, at intet Land kunde være saa rigt, som hendes; og der er endnu en meget merkværdig Omstændighed, derved, som synes at bestyrke det, som tilforn er sagt; der staaer: Der kom ikke ydermeere saadanne Urter, som disse i Mangfoldighed, som Dronningen af Seba gav Kong Salomo; hvilket synes at vise, at Araberne vare komne dybere ind i Jndien, end denne berømte Konges Floder, og at de derfra have bragt andre Specerier, end man tilforn havde seet. Ved hans Viisdom, og ved hans vedvarende Bestræbelse for Fredens Konster, som alle vexelviis befordre hinanden, og som alle drives af Handelens Hiul, i det den afhielper at Mangel, derved har denne Monark, sadt sine Underdaner i en Tilstand, som ophøyede dem meget over alle deres Rabder; og han gjorde Landet Jørgel, saalænge han behærskede det, til Orientens 8 Ere og Beundring. Han forøgede sin Magt, uden at føre Krig, og hans Eftermand tabte igien alt, fordi han førte Krig. Hans Stadts=Regel var, at man bør give alle sine Underdanere noget at bestille, og i at han gjorde dette, befordrede han ikke allene deres Lyksaligheds Udbredelse, men udvidede og sin egen Magt, men de følgende fulgte andre Regler, derfor vare og Følgerne deraf anderledes. Handelen i Jødeland tog næsten ligesaa hastig af, som den havde taget til, og efter den Tid mistede de og de Havne ved det Røde Hav, paa hvilke Handelen paa Jndien beroede. (Fortsættelsen heraf skal følge.)