Norske Intelligenssedler, 1803-07-20
Bekiendtgiørelser: Ved at læse den - i sidste Postes offentlige Blade indrykkede Høieste Rets Dom, i en Sag mellem Haldor Larsen og mig, blev jeg ligesaa uventet overrumplet, som billig misfornøjet - da jeg aldeles ikke kiender eller veed, hvorledes denne, i sig selv saare lumpne Sag, er kommen under Behandling ved Landets første og høieste Domstoel; men maae, for ikke at drømme mig reent ind i Urim ligheds Virvar, udlede den rimelige Slutning: at enten maae min fordum værende Commissionair Hr. Westye Egeberg i Christiania, uden mit Vidende og Samtykke, have vedtaget Højeste Rets Stevning, eller og maae Haldor Larsen i Forening med min Sagfører Fougner have practiseret Sagen til den sidste og endelige Jnstance, og som da er et indlysende Beviis paa, hvorledes de gaaer den læge Mand, naar han kommer i saa nøiagtig Forbindelse med vittige og kunstrigHoveder. For imidlertid at udslette de mindre fordeelagtige Domme, som mueligens kunde fældes om mit personelle Værd, fordi jeg ikke, baade af Agtelse for den højrespective Ret, og af Følelse for mit egen Ære, mødte eller lod møde med Tilsvar; saa pligter jeg mig selv at erklære: For meere end 1 1/2 Aar siden har jeg allerede annuleret i min Hukommelse baade Haldor Larsen og Procurator Fougner, samt tilligemed dem, min retmæssige Fordring, som beviist stoer 397 Rdlr., som noget der tilhobe ikke meriterede at erindres mere; men da jeg nu, mod Forventning, saa overraskende vækkes op af Slummeren, ved at see Tingen fornyet i Prænt, opfordres jeg til at udvikle Tingen paa min Viis, ved følgende simple, men sandfærdige Fortælling: J Junii Maaned 1800 fik meerbemeldte Haldor Larsen af mig, efter Forlangende, diverse courante Vahrer til Beløb 397 Rdlr., som ved Hr. Egeberg blev ham overleveret; For disse Vahrers rigtige Modtagelse, og Regningens Retbefindende, modtog jeg Larsens egenhændige Tilstaaelse, med det Løvte: at han om 8te eller 14ten Dage skulle afregne Beløbet; men det blev da ved Løvtet, indtil Egeberg paa mine Vegne indkaldte ham for Forligelses-Commissionen i October Maaned, derefter for Byetings-Retten, og siden in Martii 1801 for Stifts-Ober-Retten, ved hvilke samtlige Domstole min Fordring blev erkiendt rigtig, og oftbemeldte Haldor Larsen tildømt at betale mig skadesløs - Paa Grund. deraf blev ogsaa, efter min Fuldmægtig Fougners Reqvisition til S. T. Herr Justice-Raad og Foged Bukier, foretaget en Executions-Forretning paa Gaarden Kaalaas i Larsens Effecter, hvorudi jeg fik Udlæg for den Summa 459 Rdlr. 40 sk.; men enten det nu skeede af Nidkiærhed for min Jnteresse - eller af Ædelmod og Tienstfærdighed for Debitor - lod Fougner disse Effecter blive i Madame Larsens Værge paa de Vilkaar, at dersom hendes Mand ikke presterede den exeqverede Summa om 14ten Dage, da skulle Effecterne sælges ved offentlig Auction efter Bestemmelse Adskillige 14ten Dage passerede, og jeg hørte hverken om Penge eller Auction, hvorfore jeg i Slutning af October Maaned reiste selv til Christiania, for hos Fougner at komme i Erfaring om hvorledes Tingene stod; men jeg var ikke saa hældig i 2 Dage at træffe ham, uagtet han var i Byen, og gav andre Audience, Jeg henvendte mig derfor til Herr Justice-Raad Bukler og fik Executions-Forretningen beskreven, og efter Egebergs Tilskyndelse afgivet til Herr Advocat Lund, som med roesværdig Anstrængelse derefter fremmede Auctionen paa Kaalaas den 26de November; men disværre, det meeste af Effecterne vare bortfiernede, undtagen nogle elændige Prætiosa, som blev udbragt til 28 Rdlr. 79 s., og som naturlig gik med til Auctions-Omkostninger etc. Dette er alt hvad min Hukommelse tillader mig i Skyndning at samle og erindre af denne ubehagelige Catastrofe - og som da tillige vel bliver al den Satisfaction jeg kan vente mig, saavel af Debitor, som Procurator og Commissionair, for Tabet af 400 Rdlr. Jeg vil i øvrigt henstille til billigtænkende og meere indsigtsfulde Medborgeres Bedømmelse, hvorvidt Haldor Larsen og Procurator Fougner har opfyldt den redelige og ærekiære Mands Pligt, mod mig i denne Sag. Frederichshald den 9de Julii 1803. Laers Steen. ser.