Jyllandsposten, 1840-01-21
Det vilde vist ikke lidet interessere Almeenheden, om der nu igjen, efter næsten et halvt Aarhundrede, udnævntes en Commission, deels af egentlige Forst mænd, deels af andre Forstkyndige, af hvilke sidste der nu ikke gives faa, for at oplyse, hvad man efter al Rimelighed tør vente af disse Anlæg, om hvilke der saaofte har været Strid, samt om der med det samme fra høiere Steder blev bekjendtgjort, hvad oftnævnte Anlæg fra først til sidst have kostet. Man er imidlertid i Almindelighed af den Formening, at end- og ingen Privatmand vilde til Gave modtage de 3 af Forfatteren omtalte Plantager paa Vilkaar, at han skulde holde dem vedlige, ikke at tale om de tvende andre, Aum. Et af Stridsspørgsmaalene angaaende Ahl heden er curiøst nok det, om der paa samme findes Ahl eller ikke. Medens det ene Partie endog lod sig indfalde at slaae Folk saadan med Blindhed, at de benægtede Ahlens Tilværelse i Overfladen, idet de paastode, at den kun pletviis forefandtes i Underlaget, gaaer end- og Hr. Carstens saavidt, i ogsaa at hylde denne Mening, at han fortæller, at Ahlheden endog indeholder "Muld, som sandeligen nok var værd at vide, hvorfra den skulde være fremkommet, alden stund denne Substants forklares af Naturkyndige at være "Levninger af forraadnede vegetabilske og anmalske Deele, hvoraf vor Ahlhede neppe viser mindste Spor i sin golde Ørken stand. Paa en Reise i Jylland for en Deel Aar siden tildrog denne Strid sig Professor Molbechs ivrigste Opmærksomhed, hvorfor han personlig indfandt sig paa Ahlheden og gjorde sig da nøie bekjendt med Ahlens virkelige Stedfindelse næsten overalt faa Tommer under Overlaget. Da Professoren imidlertid senere skal have fundet sin Overbeviisning modsagt af flere høie Herrer i Hovedstaden, som med vigtig Mine afgjørende skulle have nægtet Ahlens Tilværelse paa Ahlheden, fik Professoren det originale Jndfald, at lade en i Nærheden af Ahlheden bosat Smed – som beloe alle de Narrestreger, man her havde for – opgrave endeel af bemeldte Ahlhedeahl, som denne med Skibsleilighed tilstillede ham. Professor Molbech var aldrig saasnart kommen i Besiddelse af dette jydske corpus delicti, førend han fik en Sjouer til i en Sæk at slæbe Ahlen op i Rentekammerbygningen, hvor nu enhver Rentekammerherre, ved at prikke med Pennekniven i Ahlstykket, physisk kunde overbevise sig om Umuligheden for Fyrre roden at bore sig igjennem denne forhærdede Masse, som dog tydske Overførstere og Skovridere i mangfoldige Aar foregjøglede Regjeringen som practicabelt, imedens Partisygen endnu ei synes helbredet ved dette gediegne Vindbeutlerie, som i sin Art er uovertræffeligt. Men forinden vi forlade den beredvillige Smeds Ahl transport, skyldes det bemærket, at Smeden, som Følge af den kjøbenhavnske Professors Experiment faldt i tø tal Unaade paa Steendalgaard, hvorfor han mistede Smedningen" sammesteds, hvilket er saameget haardere, som han nu i disse Tider aldeles intet Haab mere kan gjøre sig, hverken om Pension eller Gratiale, da endog Spyttegjøge nu maae skyde en Pind derefter, hvorfor billighed taler for, at Hr. Molbech paa een eller anden Maade gjennem Universitetet eller Kongen Bibliothek erstatter Ambolten det foranledigede Tab. Redactionen. Til Communal=Bestyrelsen. i Hobroe,