Berlingske Tidende, 1834-11-03
Brasilien. Rio Janeiro, den 12te August. – Den 6te d. M. antog de Afsendtes Kammer det vigtige Derret, betræffende en constitutionel Reform, eller Jndførelsen af Provindsial-Legislatur De vigtigste Puncter af samme ere: Den i Forfatningens 71de Artikkel anerkjendte og tilsikkrede Rettighed, bliver at udøve af Districternes Kammer og af Forsamlingerne, der, idet de træde i Stedet for de almindelige Raader, skulle indføres i alle Provindserne, under Navn af lovgivende Provindsial-Forsamlinger. – Enhver af disse Forsamlinger skal bestaae af: 30 Medlemmer i Provindserne Pernambuco, Bahia, Rio Janeiro, Minas og St. Paulo; 28 i Provindserne Para, Maranhav, Cara, Parabiba, Alagvas og Rio Grande de Sul; 20 i all de øvrige. Dette Antal kan kun forandres ved en almindelig van Enhver Provindsial-Legislatur skal kun vedblive i tvende Aar; dog kunne Medlemmerne vælges igjen. Der skal ar vælges i alle Provindser, og de første Gang Valgte vedblive indtil Udgangen af Aaret 1837. De første Forsamlinger finde Ste i Provindsernes Hovedstæder, og de næste i de af Forsamlingerne bestemte Stæder. – Provindsial-Udgivterne skulle bestemmes efter Provindsial-Præsidentens Budget; men Municiral-Udgivterne efter de respective Stadsraaders Budgetter. – Hvert Aar finder en Forsamling Sted, der i Reglen varer trende Maaneder; men den kan forlænges naar Provindsial-Præsidenten finder det nødvendigt. – Det tilkommer Provindsial-Forsamlingerne at foreslaae, at omhandle og beslutte, over Provindsens borgerlige, retlige og kirkelige Jnddeeling; over det offentlige Underviisnings væsen; over Municipal-Politie og Oeconomie, over Fastsættelsen, af Municipal og Provindsial-Udgivterne og de dertil nødvendig Paalæg, forsaavidt disse ej indskrænke de almindelige Statspaalagover Oprettelsen og Ophævelsen af Provindsial- og MunicipalEmbeder og disses Lønninger; over offentlige Værker, Veje og den indre Skibsfart, over Fængslers og Arbejdshuses Bygning og Forvaltning, over milde Stiftelser, Klostre og politiske eller religiøse Foreninger. – Det tilkommer ligeledes Forsamlingerne, at tage Bestemmelserne over det indre Forretningsvæsen; at ordne Provindsial-Godsernes Bestyrelse; at sørge for Oprettelsen af Colonier, at satte en Beslutning, hvis Provindsial-Præsidenten anklages og skal dømmes; at fordre Suspension af saadanne Embedsmænd, der skulle drages til Ansvar; at vaage over Lovene. Forsamlingerne kunne ingen Beslutning tage over Paalæg af stor Vigtighed. – Love og Beslutninger sendes fra Forsamlingen til Provindsens Præsident, der skal sanctionere dem; dog dette med nogle Undtagelser, og deriblandt Municipal-Jndtægter og Udgivter. – Naar Præsidenten troer, at burde sanctionere, gjør han det med følgende, egenhændigt undertegnede Ord: Er sanctioneret, og bliver at offentliggiøres som Lov Hvis Præsidenten derimod troer, at burde nægte Sanction, fordi han ei anseer Beslutningen gavnlig for Provindsen, gjør han det med følgende Ord: Gaaer tilbage til den lovgivende Provindstal-Forsamling, og tilføjer desuden sine Grunde. J dette Tilfælde underkastes Beslutningen en ny Raadslagning, og hvis de to Trediedele af Medlemmerne antage den, sendes den tilbage til Præsidenten, der nu skal sanctionere. Antages den ikke, kan den heller ej oftere forekomme i samme Session. – J Løbet af ti Dage skal Præsidenten give eller nægte sin Sanction. Forsamlingens Medlemmer kunne ikke anklages paa Grund af Meninger, de have yttret i Udøvelsen af deres Embede. –¬