Berlingske Tidende, 1773-05-01
(See Maaneds Tidenden for April Maaned sidstl.) Udi saadanne Omstændigheder var det meget naturligt, at den øverste Anfører havde et vaaget Øye paa alle fiendtlige Bevægelser, endog medens Stilstanden varede, hvilken af dem at blive brudt han hvert Øyeblik ventede; og at, saasnart Vaabenstilstandens Udløb, hvilken han satte sig for paa det nøyeste at lagttage, gav ham fri Hænder, han da satte sig i Stand, til at give Fienden et haardt Slag, og forhindre ham i at opnaae sine Hensigter, eller, om muligt, ganske at tilintetgiøre samme. - Af Foranførte er allerede klart, at han ved Contre=Admiral Greigs Expedition til Tschesme vidste at kuldkaste de fiendtlige Messyrer. Dette skeede den 4de Nov. 4 Dage efter den anden Vaabenstilstands Termin. - Det lykkedes ham og at tilintetgiøre det Haab, Tyrkerne havde gjort sig om den Dultignottiske Flode. Af denne anden Affaires Beskrivelse kan sees, at Fiendernes Haardnakkenhed havde nødt ham hertil, saasom de havde brudt Stilstanden, ikke givet hans Forestillinger Gehør, og ikke vedblevet, ivrig at fare sort i det engang begyndte Foretagende. - Græve Woynowitsch, der, som meldt er, var detascheret med en liden Escadre til det Adriatiske Hav, havde Ordre at give Ag paa Dultignotternes Bevægelser, hvilke med 7 Fregatter og Chebequer vare gangne i Søen, og krydsede imellem de Vennetianske Øer St. Maura og Paski, for der at vente de øvrige Skibe, som i denne Egn skulle foreene sig med dem. Græv Woynowitsch lod hidse et neutral Flag, og seylede nærmere hen til Dulcignotterne. Deres Capitainer, som ikke forestillede sig, at treffe her en Russisk Escadre, kom om Bord paa Fregatten, og bleve høflig og venlig modtagne. De indlode sig i Samtale med Græv Woynowitsch, som de holdt for en Slavonisk Capitain, og aabenbarede ham deres Anslag med saadanne Omstændigheder, som vare dem meget lige, som man havde indberettet Græv Orlow i Henseende til den af Porten approberede Plan, nemlig, at Mustapha Pacha, befalingsmand over den Dulcignottiske Escadre og over et anseeligt Corps Landgangs=Tropper, vilde endnu meere forstærke sin Magt med de Albanier fra de Moreiske Fæstninger, og derpaa med alle forenede Kræfter giøre et Angreeb paa Paros. Da Græv Woynowitsch sagde dem, at en Vaabenstilstand var sluttet imellem Rusland og Porten, svarede de ham, at saadant ikke var bekiendtgjort dem, men de meget meere paa det strængeste vare blevne tilholdte at haste med deres Tilrustninger og gaae i Søen. - Efterat nu Græv Woynowitsch havde faaet dette at vide, meldte han dem, hvem han var, og sagde, at de befandt sig paa en Russisk Fregat, paa hvilken man efter al billighed kunde anholde dem, som Krigs=Fanger; men i Betragtning af, at de frivillig vare komne om Bord til ham, og havde givet deres Hensigter tilkiende, men i sær i Henseende til den endnu vedvarende Vaabenbenstilstand, vilde han forunde dem Frihed, at gaae tilbagetil deres Skibe, dog allene paa de Vilkor, at de ufortøvet skulle begive sig bort, og haste, for at bekiendtgiøre MustaphaBascha hvad som var forefaldet, paa det at han maatte afstaae fra sit Foretagende, saasom han ellers vilde tvinge det Russiske Flag til at øve Fiendtlighed. Denne Advarsel havde ikke ringeste Virkning; thi Dagen derpaa tog Dulcignotternes Antal for vore Øyne hver Time saaledes til, at af dem alt vare 15 Seylere samlede, iblant hvilke man og saae Admirals Flaget vaye, hvoraf man altsaa maatte slutte, at Mustapha selv var nærværende. Af den Aarsag seylede Græv Wannowitsch med sin Escadre bort, for at forene sig med de tvende Krigs=Skibe Tschesme og Græv Orlow, som krydsede imellem Candia og Cerigo, og saasnart han havde naaet dem, overleverede han den ældste af de tvende Skibs=Capitainer, Hr. Kongjew, en Ordre fra Græv Orlow, hvori ham blev befalet, med begge Krigskibene at støde til Græv Wannowitsches liden Escadre derpaa strax gaae Dulcignotterne i Møde, og, om mueligt, hindre dem fra at forene sig med Escadren fra Tunis, og ikke lade dem komme igiennem til Archipelago, men i Fald Bascha stærk skulle staae paa sit Foretagendes Fuldførelse, da at brug Magt mod ham. J Følge denne befaling, forlod Capit. Kongjew Egnen ved Cerigo, seylede langs med Kysterne af Morea, forbi den Øe Sapienza og den Fæstning Navarino, og lagde sig for Anker ved Zante, for der at indtage frisk Vand, og indhente Kundskab om Dulcignotterne. Han erfarede her følgende, nemlig, at Escadren fra Dulcigno, som alt var voxen til 24 Fregatter og Chebequer, opholdt sig i Bugten af Patrasso, hvor de øvrige da i Corfu liggende Krigs= og Transport Skibe ufortøvet skulle støde til samme; at, efterat alle disse Skibe ved den Fæstning Patrasse havde forenet sig sammen, skulle Bascha strax udløbe, for at opsøge den Russiske Escadre, som for nogle Dage siden havde taget Flugten, og at han, efter at have fordrevet dem, skulle aabne sig Jndgangen i Archipelago, for der videre at udføre sine Foretagender. - J Følge disse indhentede Efterretninger, og da GrænOrlow og havde ladet ham vide, at Vaabenstilstands=Tiden var til Ende, hastede han at angribe Fienden endnu i Bugten af Patrasso. Han ankom der den 5te hujus temmelig silde og blev de for Anker liggende fiendtlige Skibe vaer i saadan en Disposition, at 24 Krigskibe laae langs med Kysten af Morea imellem den Fæstning Patrasso og tvende paa begge Sider ved Jndløbet i Canalen af Lepante opbygte regulaire Fæstninger, hvis Kanoner forsvarede Skibene, og forskaffede dem et sikkert Tilflugte Sted, i Fald de ved en ulige Magt skulle en Trefning komme til kort. Men Mustapha gik ikke derhen allene for at agere defensive; han lod langt mere strax Dagen efter, nemlig den 6te, hidse Anker, og, stolt af sin overlegne Magt, saasom den af ham med Foragt anseete liden Russiske Escadre ikkun bestod af 7 Skibe, anvendte han al sin Flid paa med eet at anfalde den Russiske Escadre med alle sine Fregatter og Chebequer. J den Henseende nærmede han sig til de 2 Fregatter og de 3 mindre Fartøyer, som under Bedækning af begge Krigskibene af Linien vare noget forud, gjorde ud Førstningen en heftig Kanon Jld paa dem, kom siden i en virkelig Trefning med dem, som, efterat de tvende KrigsSkibe kom dertil, blev almindelig, og endtes til sidst dermed, at Fienderne med stor Forliis ganske bleve slagne; thi under Trefningen, som varede halvanden Time, afskare 2de Fregatter tilligemed en Chebeque og en Polacre, 2de Dulcignot, tiske Chebequer og 1 Fregat paa 30 Kanoner Passagen, hvil kee ikke saae andet Middel for sig til deres Redning, end at seyle lige til Landet, hvor de under Fæstningens Kanoner løb paa en Sandbanke. Her kastede den forfulgte og af Kanonernes Jld ængstede Fiende sig i Havet, for allene at redde Livet, og overlod sine 2 Skibe til Russerne, som tilsidst opbrændte samme, uagtet saavel fra Fæstningen, som og fra de langs med Strandkanten opkastede Batterier, og af de ved Stranden, sammenløbne Tyrker blev med Skyde Gevæhrer bestandig sy ret. Efter disse Fartøyers Forliis blev Mustapha Bascha selv afskaaren fra den Fæstning Patrasso. Han søgte derfor at nærme sig til de Lepantiske Fæstninger, og at lægge derind under deres Kanoner, i hvilken Hensigt han laverede den heele Nat. Den 7de vilde Fienden vel paa nye begynde Trefningen, men blev ved en heftig Modvind forhindret deri, og lod det blive ved at canonere saavel fra Skibene, som fra Fæstningerne, indtil ud paa Natten. Dagen derpaa, den 8de, nærmede de tvende Krigskibe, Tschesme og Græv Orlow, tilligemed 2de Fregatter, sig til Mundingen af den Lepantiske Bugt, og de tvende Fæstninger, fra hvilke man strax gav en heftig Jld paa dem, som blev forstærket af de langs StrandKanten plantede Kanoner, til hvis Forsvar en stor Mængde Tropper Hobeviis løb sammen udi den heele Egn imellem Patrasse og den Lepantiske Bugt. Under denne uophørlig vedholdende Jld lod Mustapha og Kanonerne spille fra sin heele Escadre, og gjorde Anstalt til et nyt Angreeb, hvilket han henimod Kl. 12 om Middagen virkelig udførte med en fortvivlet Hidsighed. Capitain Kongjew lod 1 Chebeque og 2 Polacrer blive under Segl under Bedækning af Krigskibenes Kanoner, men lod Krigskibene og Fregatterne kaste Anker, og udi denne ubevægelige Stilling fortsætte Trefningen, hvorved den heele Affaire i en Hast blev afgjort, og Mustapha med sin heele Escadre ganske slagen; thi aldrig saasnart havde Skibene aabnet deres Batterier med Kugler, Cartescher og BrandKugler, at jo en fiendtlig Fregat blev sat i Brand, som befandt sig under Vinden og nær ved Skibet Græv Orlow, hvorfor dette saae sig nødt til at kappe Anker, og for fulde Segl at give Fienden fra begge Sider det fulde Lag. Dette varede ikke længe; thi da Tyrkerne ikke meere kunde udholde saa heftig et Nederlag, og saae sig slagne, seylede de med deres heele Escadre til Strandkanten, satte deres Skibe paa Grund og kastede sig i Vandet for at svømme til Land, hvorved dog en stor Deel omkom formedelst vor heftige Cartesch-Jld. - Den over Fienderne erholdte Seyer var saa meget mere fuldkommen, da Capitain Kongjew forfulgte dem lige til Strandkandten, og udsendte alle sin Escadres Chaloupper med Commandoer, for at erobre Fregatterne og Chebequerne eller opbrænde alle dem, som man ikke kunde bringe løs af Grund. Lieutenanten ved Floden, Makenzie, besteeg med sin Commando en af de fiendtlige Fregatter, og skiød paa Fienderne med deres egne Kanoner; men da han siden mærkte, at bemeldte Fregat havde taget stor Skade, og sad fast i Sandet, lod han sætte Jld paa den. Sergeant Godein af det Preobraschenske Garde Regiments Jæger Commando gjorde det samme med en anden Fregat. Derpaa efterfulgte andre Commandoer deres Exempel, og opbrændte alle fiendtlige Skibe, af hvilke 12 sadde paa Grund. De øvrige paa Flugt jagne og adspredte Fartøyer søgte Sikkerhed under de Lepantisk-Fæstningers Kanoner, hvor en Fregat endnu samme Dag sant. Af den heele Dulcianottiske Udrustning, som bestod af 24 Seylere, undkomme ikkun 7, hvilke det lykkedes at buxere sig ind i Bugten. Alle smaae Factøyer, Barcasser og Chaloupper langs med Kosten af Morea, nogle Flagge og Vimpler, fik Russerne til Bytte. - Efter disse erholdte Fordeele, vendte Escadren tilbage til Floden. Græv Orlow, som da havde en tilstrækkelig Magt hos sig, detascherede Contre=Admiral Greig med en Escadre til Dardanellerne, for at oppasse Capitain Bassa som efter tilforladelige Efterretninger med den heele Tyrkiske Flode og Escadren fra Algier stod i fuld Beredskab, ved første Signal, at udløbe til Archipelago. Græv Orlow havde og at vogte sig for Escadren fra Tunis; han sendte derfor en Escadre derhen, med en Skrivelse til Commandanten der, for at udforske hans Hensigter. - Udi en til Caimacan afsendt Skrivelse, som Svar paa hans Forkyndelse af den tredie Vaabenstilstand, dulgte han ikke for ham sine Betænkninger i Henseende til Escadren fra Tunis, lige saa lidet, som sin Frygt, at man skulle tvinge ham til at gribe til Vaaben for at forsvare sig. Han lovede ham derhos, at paa hans Side ikke det allermindste skulle blive foretaget, og forlangte, at en Commissarius maatte sendes til ham, for og at giøre Aftale i Henseende til en Stilstand der i Egnen. - Udi alle sædvanlige Tilfælde kan de tvende den Tyrkiske Magt ved Tschesme og Patrasse tilføiede Nederlage ansees, formedelst den lange Fraliggenhed, som uundgaaelige Tilfælde, for hvilke Ober=Anføreren aldrig i mindste Maade er ansvarlig, da man ey kan domme ham er ter nogen anden, end de strænge Krigs Tienestes Leve, som ere alle Europæiske Stater bekiendte. Men efter dette Tilfældes Beskaffenhed er samme en retfærdig Straf for den udi sine Hensigter ved sig selv til Skamme gjorte Troeløshed. Ansøreien derimod tilkommer allene Ære og Roes, fordi, om endskiønt han paa sin Side paa det nøyeste har iagttaget alle Vaabenstilstandens Vilkor, at han dog har vidst at sætte sig i Sikkerhed for et Anslag, som havde truet ham med en tota Ødelæggelse af den under hans Anførsel betroede heele Magt.