Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-04-13
J denne Tid er Departemental=Loven især Gjenstanden for de Deputeredes Forhandlinger. Ligesom de brittiske Ultraer i Katholikbillen see den protestantiske Forfatnings Omstyrtning og Pavedommets Jndførelse, saaledes see de franske i dette Lovudkast Spiren til Selskabets Opløsning eller Folkesouveraineteten formelig opstillet og Revolutionen udbrudt. i lys Lue. Blandt de Talere, som især angreb Loven, udmærkede sig Hr. Siriens de Marinhac og St. Marie, som ikke indsaae, hvorfor en Nation, der tæller 14 Aarhundreder, nu skulde behøve nye Love for den selskabelige Orden, ligesom et Folk, der først traadte ud af den vilde Tilstand. Hr. de la Bourdomaye betragtede ogsaa Udkastet som ukonstitutionelt og antimonarkisk, da det sigtede til at indføre lige saa mange Føderativ=Republikker som Departementer. De Liberale ere ligesaa misfornøiede med Ministeriets Anskuelser og bifalde Kommissionens foreslaaede Amendements. Disse bestred Indenrigsministeren Hr. v. Martignac den 11 dennes med saa megen Fynd, at mange Deputerede af venstre Side, og selv Kommissionens Ordfører Hr. Sebastiani, bevidnede ham deres Agtelse og Tak. Overalt er det vel snarere Ministrenes formeentlige Vakle=System, begge Partier ville tillive, end Lov=Udkastet selv, hvorfor et Blad ogsaa bemærker, at de under disse Debatter have faaet slige Næser, at Man nødvendig maatte bevilge dem Tobakken! Et til Kammeret indsendt Bønskrift, angaaende den Politik, Frankerig burde iagttage i de østlige Anliggender, blev henlagt, paa Grund af Kongens Eneret til at raade for Krig og Fred; men gav tilfældigviis Anledning til nogle interessante Oplysninger. Hr. de Laborde meente, at Ministeren var forpligtet til at berolige Frankerig, ved at forvisse det om, at det Haab, som vaktes ved Mødets Aabning blev opfyldt, og om 6 Juli Traktaten skal vedblive at gielde for den europæiske Ædelmodigheds Ultimatum Skulde gyptiske Horder - vedblev han - virkelig have viist sig paa Høiden af Candien, da er ikke den franske Admiral Skyld deri; men hiin Traktat, som vil blive Grækenlands Ulykke." Søeministeren svarede herpaa: "Traktaten er opfyldt og vedbliver at vorde det; det er Alt, hvad Vi kunne sige, og Seglbevareren lagde til: "Kongen allene tilkommer det at styre Regjeringens Anliggender, og han vil i denne Sag gjøre, hvad der er passende. Man mener, at Hr. de la Ferronnays vedvarende Fraværelse vil gjøre hans Afskeed nødvendig, og at Vicomte viChareaubriand da vil blive hans Eftermand som Udenrigsminister. Kammeret maa endnu stedse høre ilde for Tobaks monopolets Forlængelse. Dette Uhyre - siger en Departementsavis - som burde været dræbt af Chartet, skal endnu bestandig plyndre Tobaksdyrkerne, til Fordeel for Fiskus; 239 Deputerede have dømt mellem Nationen og Skat. kammeret og afgivet et saa upopulært Votum. J en Beskrivelse over de Ceremonier, hvormed Forhandlingerne hver Dag aabnes, pukkes over Præsidentens Myndighed. Kammeret lignes ved en Skole og Hr. Royer Collard ved Professoren, kun med den Forskjel, at her gjøres temmelig Støi og han ikke lystres synderligt. Jøvrigt er han langt fra ikke den Hofmand, som Kaver var, og saasnart et Medlem af Centrum kalder en Minister Monseigneur, afmonseigneurer han ham strax i den parlamentariske Ligheds Navn.