Berlingske Tidende, 1830-04-19
Dette vederstyggelige Menneske vilde under andre Omstændigheder ufeilbarligen spille en Robespierres Rolle. - Da General Par havde lært den Lection udenad, som Penna hvidskede ham i Øret (thi Generalen selv er en saa miserabel Jgnorant, at han ikke kan concipere en Periode) aabnede han Sessionen med den Erklæring, at han havde sammenkaldt Borgerne i Carracas, for at underrette dem om, at en Armee nødvendigen maatte organdseres, da de efter Erklæringen i November Maaned, ifølge hvilken de adskildte sig fra Ny-Granada, hvert Øjeblik kunde vente en Krigserklæring fra Bogota, og altsaa ingen Tid havde at spilde Men til at bringe en Armee paa Benene, vidste han ingen Ud vey; her stod hans Forstand stille. Det eneste Middel, han kunde udfinde, var - en Subscription; han selv (den største Qvægpranger i Landet) vilde sælge 1000 Oxer, og, foruden disses Beløb, undertegne 1000 Dollars i rede Penge. Efter nogle Debatter subscriberedes omtrent 120,000 Dollars. Af de Fremmede undertegnede Ingen. Derefter lod Par Dørene tillukkes, stak Nøglerne i sin Lomme, og forlangte, at en Commission af fire Personer skulde forfatte en Petition til Bolivar om at anvende sin hele Indflydelse i Bogota til at forskaffe Venezuele sit Ønskes Opnaaelse: Uafhængighed og Adskillelse fra Bogota Petitionen blev strax forfattet, og Jngen turde forlade Forsamling gen, før han havde underskrevet. Først om Aftenen Kl. 10 blev man færdig med Underskrifterne. Den Maade, hvorpaa Par havde formaaet Caraccenserne hertil, syntes meget at moere ham; medens man underskrev, gik han med sine Adjutanter op og ned i Salen, smøgede sin Eigarre, og skoggerloe. Cumana, hvor Bermudes, Parz's Ven og Vaabenbroder commanderer, har et allene samtykt Erklæringen fra Carracas, men ogsaa tilbagekaldt sine Deputerede fra Bogota. Det samme have Valencia og Puerto=Cabello gjort, men Maracaibo har endnu ikke erklæret sig J Bogota ventes Bolivar hver Dag fra Popayan. Mange troe, at han vil resignere; Andre tvivle derom; i alt Fald er Forbittrelsen imod ham saa stor, at en Udsoning er umuelig. Det synes bartad uomtvivleligt, at det har været hans og hans Venners Plan, at han skulde ombytte Præsidentstolen med en Throne Men man troer ikke heller Paaet; man kjender hans indskrænkede Forstand, hans Vankelmodighed, men ogsaa hans Krigermod, og frygter Penna, for hvem det er en let Sag, at misbruge et maadeligt Hoved til sine Jntriguers Redskab. Dersom denne Revolution end løber roelig af, d. er uden bevæbnet Opposition fra Bogotas og Bolivars Side, saa er dog dermed kun Lidet vundet, thi vi ombytte en Despot med en anden, der er ligesaa ærgjerrig som hiin, men har et langt ringere Talent. - Ravenga (Medlem af Ministeriet i Bogota) er endnu herman har nægtet ham Pas. Han har i sin Administrationstid begaaet et Underslæb af 100,000 Dollars og sendt disse Penge til England. Nu er Raden til Penna, som vist ikke vil vige for Ravenga. - I Gaar udkom et Decret af Parz, der byder Venezuelas Congress, at samles i Valencia i April Maaned, Jmidlertid er en provisorisk Regjering oprettet ; en indenlandsk Minister, en Finantzminister o. s. v. ere udnævnte. Medens Alt dette foregaaer, er Par, hver Dag en flittig Tilskuer af Hane og Tyrefægtninger, og morer tillige selv Almuen daglig med en Harlekinade; - han har nemlig lært sin Hest, at dandse en Llanero! - En skjøn "Quese civil 6 militar de Venezuelal Arme Columbien Neppe vil der vorde Rolighed i dette ulykkelige Land, før det vorder et Tvistensædle mellem europæisk og nordamericansk Politik. Columbierne ville være Republicanere, og eje ikke een eneste republicansk Dyd. Finder man hist og her enkelte Mænd af nogenlunde Talent, saa ere disse Mennesker, som Penna og Ravenga; indskrænker man sig derimod blot til nogenlunde ærlige Folk, saa ere disse Jgnorann, der ikke kunne hamle op imod Intriquanterne.