JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
J Midten af det 17de Aarhundrede anslog man deres Tal til 20 eller 25,000 Familier. Deres Religion er en Afart af den Zoroastiske, og meget beslægtet med den gnostiske og manichæiske, kun med den Forskjel, at de tillægge Johannes den Døber, den høie Rang, som Gnostikerne tillægge Christus, og næsten sætte ham i een Classe med hine Secters Gamle Testamentes Gud. De antage, at Verden allerede har staaet i 480,000 Aar. Mod alle andre Religioner er de fiendtligt sindede. Baads Christendommen og Jødedommet erklære de for falske, skjønt de kun have en halv Kundskab om begges hellige Bøger, men deres moralske Lærdomme stemme næsten ordlydende overens med Steder i det gamle Testamente. Deres Moral er den agtværdigste Deel af deres Lære, men de ansee deres Religion i den Grad for den ene saliggjørende, at de troe, at kun de, men ingen andre Religionsbekiendere, blive salige. Deres Præster ere deelte i 3 Classer, Biskopper, Præster (Ældste) og Disciple, Præstedommet er arveligt, men kun for den ældste Søn, og Vielsen, skeer ved syv Dages Fasten. Den præstelige Dragt maa være ganske hvid. Deres vigtigste Ritus er Daaben, der er forbunden med en Salvelse med Sesamollie. Den er en ueftergivelig Betingelse for Syndernes Forladelse og Salighed, deels forVoxne, deels for nyfødte Børn. Hos de sidste staaer den, der holder Barnet, indtil Knæerne i Vand, og det neddyppes, under mange Anraadelser og Bønformularer, tre Gange. De Voxnes Daab skeer i det mindste eengang aarligen paa en Døbefest, som varer 5 Dage. Efter Adams Bog skulde den skee hver Søndags Morgen, da den, som forsømmer det, kommer til at gjennemgaae et Slags Skarsild. De christelige Missionairer inde sig ofte skuffe ved denne Zabiernes Beredvillighed til at lade sig døbe, da de nu troede at have vundet dem, uden at dette var deres egentlige Mening. Foruden Daaben have de et Slags Ceremonie, hvorved der nydes Kager, bagte af Riismeel, Viin og Sesamolie. Endskjønt de give Ægteskab Fortrinet, saa er Fleerkonerie dog tilladt hos dem. Ægtevielsen er ogsaa forbunden med en Daabsact, hvorpaa Biskoppen, blandt nogle besynderlige Ceremonier, slaaer op i Spaadomsbøgerne, og bestemmer det første Bilager. Deres Fester ere: Adams eller Verdens Skabelses Fest, Daabens Fest, paa hvilken alle Zabier gjendøbes, Johannes den Døbers Fest. Til deres Rituallove høre, at holde 3 Gange om Dagen og 2 Gange om Natten Bøn, ikke at spise hvad de Urene (Muhammedanerne) have rørt ved eller som ikke af Præsterne med egne Ceremonier, er blevet slagtet og vasket i Saltvand; paa Sam leiet følger Renselse. For den blaa Farve have de største Afsky.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Ruslands Statistik. Efter B. v. Wichmann var i Aaret 1808 hele det russiske Riges Folkemængde 42,265,000 Jndbyggere paa 340,892 Mile, altsaa paa hver Qvardratmiil omtrent 127 Mennesker. De Fødtes Tal forholdt sig til de Levendes som 123, og de Dødes som 1. 40. Riget tæller 670 Stæder, hvoraf 522 ere Gouvernements- og Kreds stæder, hvis Jndbyggere beløb sig til 6,500,000, altsaa 1/2 Deel af hele Ruslands Befolkning. Af Kirkesogne-Skoler gaves 1805 først 56, af Kreds skoler kun 80, endskiønt der skulde oprettes 611, af Gymnasier, der skulde forberede den academiske Undervisning, 6. Jalt fandtes 1804, 494 Læreanstalter, 1425 Lærere og 35,444 Lærlinger. Til Hofstatens Bestyrelse, som under Peter 1. kun kostede 600,000 Rubler, ere nu anviste 3,223,497. R. for 3750 Hofbetjenter. J Aaret 1810 var Tallet af Handlende 95,227, og deres opgivne Handelscapital 308,000,000 Rubler; Tallet af Borgere og Haandværksfolk, med Undtagelse af Gouvernementerne Wilna og Grodno: 621,399, hvoraf 501,645 Christne, 113,068 mosaiske Troesbekjendere og 6,686 Grækere og Armenianere. - kirkelig Henseende er det russiske Rige deelt blandt 4 Metropolitaner, 11 Erkebispedømmer og 19 Bispedømmer. J Aaret 1805 vare de græske Kirkers Tal 26,747. Et Beviis paa den i Rusland, herskende Tolerance er, at i Astrachan findes 23 græske, 4 armenianske, 2 catholske, luthersk Kirke, 26 tartariske Moscheer og 1 Hindus=Bedehuus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Af Lutheraner findes i Rusland. 1,400,000, at Catholiker, med hvilke omvandrende Græker og Armenianere have forenet sig, 3,500,000, af Reformeerte 3,800, af Hernhuther 9000, Mennoniter 5000, ikke unierede Armenianer, 60,000, Muhammedaner 3,000,000, Dalai=Lama-Dyrkere 300,000, Fetisch-Dyrkere 600,000. - J Aaret 1810 vare Statsindtægterne over 215,000,000 Rbl. og Statsudgivterne i Aaret 1811 274 Mill. R. Brændeviinsafgivten indbragte allene 58,463,000 R. Armeen bestod 1810 af 639,355 Mand (nemlig 17,200 M. Garde, 422,822 M. Feldttropper, 84,300 M. Garnisonstropper, 1,113 M. Jngenieurer, 13,920 M. Jnvalider, 10,000 M. irregulære Tropper). - Sømagten bestod 1803 af 289 Seilere med 4,348 Canoner, deriblandt 32. Linieskibe, 18 Fregatter, 6 Cuttere, 7 Brigger, 54 smaa bevæbnede Fartøier, 20 Galeier, 26 Batterier, 121 Canoneerbaade, 63 Joller, 80 Falconetter. Bemandingen udgjorde 32,046 Mand. Søsoldaterne 8,268 og Søartilleristerne 4000 M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 28 Junii. J Onsdags ind kraf her i Hovedstaden en i sine Følger høist førgelig Begivenhed. Henimod Kl. 6 om Eftermiddagen gjorde Livsfangerne i Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset Mytterie, som begyndte med at de, under Støjen og Skrigen, sloge alle Fabrikredskaderne o. s. v., i Stykker, brak Jernstængerne fra Vinduerne, og nedkastede saavel Kampe, som Muurstene paa Forbigaaende og det Militaire. Nogle Øieblik derefter saaes Jld udbryde fra Kirketaarnet og fra begge de Fløie af Hovedbygningen, som vende ud til Børnehuustorvet. Efterat Fangerne havde løftet endeel Tagsteene af, løb de ned; endeel af den tvang Justitssergeanten til at udlevere dem Nøglen til Mellemporten. De rømte derigjennem deres Vei, men bleve tildeels strax paagrebne ved Tømmerpladsen, hvor de vilde svømme over Vandet. Ufortøvet indfandt der sig en Commando fra Amagerport Vagt, som fyrede paa de meest Haardnakkede, nu kom ogsaa Artillerie tililende, og tvang dem med nogle Kartætschskud at forføje sig bort Allarmtrommen blev nu rørt, og hele Staden kom i Bevægelse. Alle Broer, der føre til Christianshavn vare i et Nu besatte med Husarer og Jnfanterie. Fangerne, saavel de Tilstedeblevne som de paagrebne Undvigte, bleve bragte til Søqvæsthuset. paa Christianshavn. De Mistænkeligste bleve sammenbundne parviis. Omtrent en Time efter Jldens Udbrud faldt Spiret med skrækkeligt Bulder. Kl. imellem 10 og 11 tilkiendegaves ved Kimning fra Taarnene, at Faren var forbi, og Kl. imellem 1 og 2 om Natten lykkedes det Brandcorpsets Anstrængelse, at dæmpe Jlden. - En Kgl. Commission, bestaaende af Hr. Etatsraad Kierulf, Assessor i Høiesteret; Hr. Assessor Danchell, Justitiarius i Kjøbenhavns Politieret; Hr. Landsoverrets=Assessor Lauge og Hr. Auditeur Gyldenfeldt, blev strax nedsat for at optage Forhør og dømme de Skyldige. - Den ved Branden stiftede Skade, anslaaes, Bygningen iberegnet, til 3 a 400,000 Rbd. Mariboe, d. 23 Junii. Fra Gaardmand Jens Olsen i Bursøe, under Søeholts Gods, har i Aar nogle graae Orme med guult Hoved opædt 1 1/2 Tønde Lands Udsæd af Ærter. J det øvrige har hele Marken taget af bemeldte Jnsecter meer eller mindre Skade, der formodentlig er en Følge af den fugtige Vinter. Oldenborrerne har ellers været temmelig sjældne i Aar. disse Dage har vi næsten havt en brændende Hede, med 21 a 22 Graders Varme. Vi trænger høiligen til Regn, da man befrygter, at Vaarsæden, især i sandige Egne, vil tage Skade her i Lolland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
- Siden Varmen er indtruffen, begynde galdeagtige Nervefebre at yttre sig paa enkelte Steder. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Aarhuus d. 24 Junii. De sidste Par Dage har vi her havt en overordentlig Varme; i Mandags var den i Middagsstunden 21 Sr.; faa Dage forud var det endnu ret koldt. - Den aarlige St. Hansaftens=Valfart til den hellige Kilde her udenfor Byen, var talrig som sædvanlig. Mange Krøblinger vare komne langveis fra, forat prøve Vandets Undervirkning. - Som en vistnok stor Sjeldenhed passerede den 20de Juni i Schioldeles Bye, omtrent 2 Mile fra Aarhuus, at en meget agtværdig og duelig Hjulmand Baltzer, holdte Bryllup med sine 3de Døttre, som kom i Ægteskab med en Tømmermand, en Bødker og en Væver. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Viborg, d. 23 Junii. For nogle Dage siden har en saakaldt Vandtrompet tilbragt Sognet Gjettrup i Hanherred, Aalborg Stift et føleligt Uheld. Denne tragtformede Sky foer over Beboernes Enge og Holme ved Fjorden og oprørte saaledes Vandet, at det steeg usædvanligt høit og oversvømmede Engene, hvor Byens Faareflok, der angives for omtrent 300 Stykker, græssede. Faarenes sædvanlige Frygtsomhed og Drivt til at flokke sig i Fare, voldte, at hele Faareflokken omkom og druknede, da Beboerne vare for langt fraværende til at kunne i Hast foretage noget til deres Frelse. Jmidlertid skjønnes let, hvor føleligt et Tab de uheldige Agerdyrkere derved have lidt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
(Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Kjøbenhavns Børs d. 28 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 412, a vista 420. Amsterdam 2 M. - , a vista . . London 2 M. . . . Paris 2 M. - . Spec. 445. - Specier solgtes til 28 1/4 a 28 1/2 Rbmk., Toldspec. = = Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 97 pr. 100; Oblig. 81. Norske Rbksedler 22 1/2 a 23. Dito Species. 20. Svenske Sedler 6 Mk. 8 s. a 7 Mk. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Blandede Efterretninger. Moskou har nu allerede igjen over 40,000 Bygninger, de i den skrækkelige Brand levnede iberegnede; de nye ere opførte efter en regelmæsse gere Plan. Efterhaanden indfinde ogsaa Muserne sig igjen, og der begynder med de ny oprettede Fabriker, Manufacturer og Dannelsesanstalter, nyt Liv, Selv Universitetet med det dermed forbundne Gymnasium, ellers det fornemste og eneste Sæde for Videnskaberne og Lærdom i det russiske Rige, begynder at blomstre frem igjen, og Regjeringen, anvender alle Midler for at ophielpe dem. Man begynder allerede at istandsætte de forstørstedelen afbrændte eller ødelagte Universitetsbygninger, at udvide de gamle Fonds og tilveiebringe nye, at indrette igjen Konst- og Naturalcabinettet, anlægge et Bibliothek, hvortil Begyndelsen er gjort med 65,000 Bind, et mathematisk og physicalsk Apparat, o. s. v., saa man haaber, at i næste Aar, naar adskillige Professorer ere tilbagevendte og nye ansatte, de fleste Forelæsninger ville tage deres Begyndelse; enkelte have allerede begyndt. Et her oprettet Bibelselskab er i fuld Virksomhed; et heelt Trykkerie er sysselsat med Bibelers Trykning i forskjellige Sprog, og over 190,000 Bibeler ere allerede uddeelte, saavel i Staden, som paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Langs med Rhinen ere Klagerne over Oversvømmelse og Misvært lydelige. Nøden er især voxet siden i Vinter. Allerede i mange Maaneder leve her mange Tusinde ene af frosne Kartofler, hvoraf de bage Kager, og selv dette usle Fødemiddel mangler. Ved Aar, en stor Deel af Mosel, ved Hundsrücken, hersker den største Armod og Mangel. Prof. Görres i Coblenz har opfordret til at lindre disse Ulykkeliges Lidelser, og tre Dage efterat Opfordringen var bekjendtgjort, har der dannet sig et Selskab i dette Øiemed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-28
Et af Medlemmern, indsendte som Bidrag et Sølvservise af Værdie 1300 Rdl. (rede Sølv.) Paa det Uldmarked, som nyligen holdtes i Berlin, saae man en uhyre Mængde Uld, hvoraf imidlertid kun Lidet blev afsat. Nordens Genius. Dunkle Graner, skygraa Fjelde, Høi er Eders Aand! Viisdoms Dyb og Guddoms Vælde Knytted Eders Baand. Norner tyde - Runer lue Om det blanke Skjold; Nordlys blinke - Guder grue, Haard er Skjæbnens Vold. Sinlands Klipper, bundre, knage; Skuld i Brønden seer. Stene rævne - Flammer brage, Liden Svartalf leer, Elve suse - Fosse skumme Ned i sorte Dal. Nordhavs Bølger, vilde, grumme, Kjæmpe med den Hval Himlen sortner - Sneen dækker Field og Dal og Gran, Ulve tude - Hunger vækker Bjørnen til sit Ran. Dagen hviler – Natten vaager Mørk og kold i Nord; Gravsang sjunge Strandens Maager Over liigklædt Jord. Medens sidde Kjæmper gjæve Om det Egebord, Mjød i Kruus og Kraft i Næve, Sjungende om Thor. Og om Valhal, Guders Bolig. Lyde deres Sang; Der er Kraften - Møer rolig Høre Skjoldeklang. Gjallarhornet festlig lyder, Hildur æsker Leeg; Landser klirre - Hævnlyst fryder; Nidding Hver som veeg. Kampens Bytte er ei Kroner Og ei røden Guld; Møens Favntag Helten soner Tro og elskovsfuld. Herligt smykke Freias Krandse Heltens Lokker tro; Møer i skjoldomtonte Dandse, Hilse ham saa fro. Kjærlighed og Mod i Kampen, Tro i Ord og Daad, Stige som før Offerdampen Op til Guders Raad. End i Nord er Kraft og Elskov Stærk er Guttens Arm, Ei skal snedig List og Snigrov Kjølne Møens Barm. Vaag da over Dovres Klipper Genius i Nord! Jndtil Nornen Traaden slipper Glem ei Balder Thor! H. G. K. Sommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Nyeste. ilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 52. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 1 Juli 1817. Om Straffeanstalter og deres Jndretning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Ved sin Jndtrædelse i Statssamfundet indgaaer Mennesket stiltiende den Overeenskomst med Staten, at den skal yde ham Sikkerhed for Liv og Eiendom, Beskyttelse mod enhver Fornærmelse af de øvrige Statslemmer. Men denne Sikkerhed, denne Beskyttelse seer Staten sig ikke istand til at yde ham, med mindre, at han selv ubetinget underkaster sig de Love, hvorved en saadan Orden i Tingene kan hævdes. Derfor har den, som dræber et andet Statslem, allerede ved sin Jndtrædelse i Samfundet erklæret sig for skyldig, thi, den Sikkerhed, han fordrer af Staten for sit eget Liv grundes kun paa den Agtelse, han viser Andres Liv. Det er altsaa den af ham selv for længst fældte Dom, som Staten fuldfører, i Kraft af den Myndighed, som hele Samfundet, for sin fælles Sikkerheds Skyld, har overdraget den. Hvor der gives en Stat maa der altsaa ogsaa gives Love, som kunne holde den sammen, og disse Loves Overholdelse udfordre Straffe, der ere en umiddelbar følge af deres Overtrædelse. Da Borgernes Sikkerhed for Liv og Eiendom er den første Betingelse for deres Jndtrædelse i hvert Statssamfund, saa er det indlysende, at denne Sikkerhed ogsaa maa befæstes ved de stærkeste Baand d. L. Straffelove. Vel gives der Lande, hvor Eiendomssikkerheden ganske savnes, men i saadanne Lande gives heller intet egentligt Statssamfund, end ikke i sin allerraaeste Form. Menneskene leve der i en halv dyrisk, forvildet Tilstand. At Lykurg endog opmuntrede Spartanerne til Tyverie er enten en Overdrivelse, eller forudsætter, at man der lod sig henrive af en falsk Statsklogskab. Vi finde derimod at de Atheniensiske Love, i Begyndelsen endog straffede Tyverie med Døden, og først efter en god Tids Forløb formildede denne Straf. Men saa enige som alle Tidsalderes Vise have været om, ste enhver Forbrydelse i Staten, maa straffes, og at Strafløshed under alle Omstændigheder er skadelig, saa uenige have de været om Maaderne, hvorpaa der bør straffes. Hver Tid, hvert Land havde sine særegne Begreber herom. Endnu i dette Øjeblik see vi i de meest civiliserede Stater den forunderligste Forskiel i Maaden, at straffe een og samme Forbrydelse paa. Den Tyv, som i Engelland ikke undgaaer Galgen, slipper i et andet Land med nogle Maaneders Fængsel. Men al denne Forskjellighed i Straffemaaden, uagtet, have de fleste Stater, næst Dødsstraffen, dog anseet Frihedens Fortabelse, enten paa en vis bestemt Tid eller for bestandigt, og dermed forbundent Tvangsarbeide, for en meget passende Straffe maade, da man derved opnaaer det dobbelte Øiemed, deels at sætte Samfundet i Sikkerhed mod farlige Medlemmer, og deels at virke til Forbryderens gradvise Forbedring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Den danske Lovgivnings Viisdom har vidste at ordne denne Straffemaade særdeles hensigtsmæssigen. Den lader Straffen stige efter Forbrydelsen gradeviis. Den begynder med Fængslen paa Vand og Brød i visse bestemte Dage; derfra gaaer den over til Forbedringshuusstraf, derfra til Tugthuusstraf eller Fæstningsarbeide paa visse Aar eller Livstid og endelig til den sidste Grad, som er Arbeide i Raspehuset for Livstid. Den har ved Benævnelsen uærlig ogsaa vidst at skjærpe Tugthuusstraffen og Fæstningsarbeide. - Vi see heraf, at der ved Lovgivningen tilstrækkeligen er sørget for, ved forskjellige Straffe, at adskille Forbrydelsens Grader. De for Hovedstaden dertil bestemte Straffeanstalter ere Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset paa Christianshavn, og Stokhuset eller det saakaldte Slaverie. Den førstnævnte Indretning findes i en oprindelig til Privatbolig bestemt Bygning, nemlig Lykkernes Palais. Da Christian den 4de kjøbte den til et Børnehuus var det neppe denne store Konges Hensigt, at indrette den til en Straffeanstalt for grove Forbrydere, som i hans Tid udstode deres Straf paa Bremerholm; Tyverie blev i ældre Tider straffet med Døden. Men det var især Betlere og ryggesløse Mennesker, som man i Børnehuset vilde holde til Arbeide, og dertil var Bygningen ogsaa særdeles beqvem, især da den laae paa det den Gang endnu ikke synderligt bebyggede Christianshavn, der var langt mere afsondret fra Hovedstaden, som det er nu. Men siden fattede man den Tanke, at udvide den i sig selv allerede anseelige Bygning ved Tilbygninger, og 1734 blev Raspehuset indrettet. Man havde nu rigtig nok paa en stor Qvadrat tre forskjellige Straffehuse i een og samme uhyre Bygning, hvor Alting lettelig lod sig oversee, men denne Beqvemhed medførte i andre Henseender ogsaa adskillige vigtige Uleiligheder. Bygningen blev ved Udvidelsen større end en Straffeanstalt, efter sin Natur, bør være; dens forskjællige Afdelinger stode i en alt for nøje Forbindelse sammen, der selv ved Vaadeild kunde blive farlig, og, skjønt adskilte ved een Muur, befandt alle Forbrydere, fra den simpleste til den groveste, sig dog, saa at sige, under eet Tag sammen; endeligen kom Bygningen, ved Christianshavns tiltagende Bebyggelse, til at staae Hovedstaden alt fornær, og saavel Fristelserne som Leilighederne til Undvigelse bleve nu saa meget større. Man skal allerede for endeel Aar siden have gjort Udkast til en ny og hensigtsmæssigere indrettet Bygning, hvortil Tegningen var af den afdøde kundskabsrige Borgermester Bang, men mødende Hindringer tillode uden Tvivl ikke Planens Udførelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Den sidste indtrufne sørgelige Begivenhed har bragt Forfatteren heraf paa den Tanke, med beskeden Frimodighed at fremsætte her nogle velmeente Vink og Forslag, denne Gjenstand vedkommende. Han føler sig saa meget mere opfordret hertil, som han i en Række af Aar, ved Læsning, egen Eftertanke og practisk Kundskab om Straffeanstalters fordeelagtige og ufordeelagtige Egenskaber, har stræbt, saavidt mueligt, at danne sig rigtige Begreber om saadanne Anstalters bedste og hensigtsmæssigste Jndretning. Den ringe Frugt af sin stille Grandsken nedlægger han her som et ubetydeligt, men velmeent Offer paa Borgervellets Alter. Jkke udgiver han disse sine Tanker for ufeilbare; men hans Ønske er prøver og vælger det Bedste, Førend vi gaae videre, maa vi først undersøge Grundspiren til alle Forbrydelser, og denne findes naturligviis i Opdragelsen. Da de fleste i Straffeanstalten inddømte Forbrydere, saaledes som antentiske Lister udvise, ere af de lavere Folkeclasser, saa holde vi os fornemmeligen til disses Opdragelse i Almindelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Et Par Ord om de forskjellige Kjøbstæd skoler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Man har nylig læst Adskilligt om det store Fortrin, som en eneste almindelig Skolebog vilde have, med Hensyn til Almue=Skolerne. Saa smukt som meget af det sagte end synes paa Papiret, vilde det dog nok være nyttigere for det Almindelige, om man vilde værdige de mange forskjellige Skoler, der gives i enkelte Kjøbstæder, lidt Opmærksomhed; thi disse ere sikkerligen en saare stor Hindring for sand Oplysning, der visse lig er det Maal, hvortil det forbedrede Skolevæsen sigter; og den anmeldte almindelige Skoleb og vilde let lede til at fremme og haandhæve disse Onder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Der findes i enkelte Kjøbstæder flere Skoler, der aldeles ikke staae under nogen Skolecommissions Opsigt, men ere ganske overladte til Lærernes eller Lærerindernes egen Bestyrelse; og de Personer, som befatte sig med dette Fag, ere meget ofte blottede for de fornødne Kundskaber. Vel ere mange af disse Skoler uundværlige for Pigebørn, saalænge de allernaadigst befalede Haand giernings=Skoler ei ere indførte, men det synes at være et Spørgsmaal, som fortjente en nøiere Drøftelse: 1) Om slige Skoler bør taales, med Hensyn til Drengebørn, 2) Om Religions-Underviisningen med flere vigtige Gienstande, saa ganske kan overlades til Fruentimmer? Disse Spørgsmaal synes Anmelderen bør besvares med Nei, og det saa meget mere, som der udtrykkeligen befales i den for Almueskolerne allernaadigst givne Forordning af 29 Juli 1814, at ingen maa beskikkes til Lærer ved nogen Skole, uden at han med paalidelige Attester godtgjør sin Duelighed og sit gode Forhold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Anmelderen kjender meget godt de Jndvendinger, man her vil gjøre, nemlig: at slige Skoler ere meget søgte, og at man bør lade Forældre, og Foresatte have frit Valg i den Henseende; til dette sidste svarer han: at det umueligt kan være Staten ligegyldigt, hvilken Religionsundervisning de opvoxende Borgere nyde; og tillader man heri Kjøbstædsfolk deres Frihed, saa kunde Landalmuen med noget Skin af Ret fordre det samme. Den første, som det synes vigtigere, Jndvending, at slige Skoler ere meget søgte, troer Anmelderen at kunne affærdige ligesaa kovt, thi Alt det, der glimrer, er ikke Guld, og saaledes gaaer det ogsaa her, men mange Folk, og oftest de mere Formuende, ansee det stundom for en Skam at lade deres Børn søge Skole med de Fattige, og for at deres Smaa ei skulle fornedres ved en saadan Skolegang, vælge de heller de langt dyrere og slettere Skoler, hvor der ei er nogen Tvang for de smaa. Middelstanden, som nu mere end nogensinde før, søger at efterabe de Fornemmere eller Rigere, stræber da ogsaa at give sine Børn denne, som man kalder det, bedre Dannelse; og skader maaskee just derved Børnene, i det den giver dem en Dannelse, der gjør dem uduelige til at blive arbeidende Medlemmer af Staten; visselig skulde mange af Tidens Klager bortsvinde, naar Færre bleve vante til at være Herrer, og Flere til at være Arbeidere. Hvad der endnu mere fremmer dette Onde, ere de mange dramatiske Selskaber, hvilke ganske høre til Dagens Tone i de fleste Kjøbstæder; da Alt, som vil udmærke eller hæve sig, maa kunne spille Comoedie, saa erhverve som oftest de anførte Skolers Foresatte sig alle Kiendetegn paa Duelighed, ved at spille i det dramatiske Selskab; og saa have jo Forældrene det glade Haab, snart at kunne see deres Smaafremtræde paa Theatret, førend de endnu kunne læse; - og naar de første deeltage i disse Selskaber, saa glæde de jo deres Forældre, og blive selv dannede og oplyste - : tempora al mores. Ønskeligt var det derfor, at de udmærkede Mænd, som have arbeidet saa meget for Skoler og Oplysning, vilde søge at raade Bod paa dette Onde, maaskee det for en Deel vilde hæves, naar den 34 s. af Skoleforordningen af 29 Juli 1814 nøie blev overholdt; og det skulde sikkerlig meget fremme Tyendets Forbedring, dersom disse lovbefalede Attester vare almindelige; hvorfor man maatte ønske: at det blev paalagt enhver Præst og Skolelærer, at indføre de meddeelte Attester i en dertil auctoriseret Protokol. - Ligeledes vilde Vedkommende gjøre sig meget fortjente af det Offentlige, naar de holdt en skarp Control med de dramatiske Selskaber, og især agtede paa at ingen Børn dramatiserede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-07-01
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, den 30 Juli. J Torsdags og Fredags strømmede en stor Deel af Kjøbenhavns Jndbyggere ud til Christianshavn, for at see deels det ved Ryggesløses Ondskab afbrændte Straffe huus, deels de til Søqvæsthuset henbragte Fanger.