Viborger Samler, 1844-09-24
De slesvigske Stænders 20de Møde aabnedes med en Anmeldelse af Præsidenten om, at der var indkommet en Petition i det danske Sprog fra nogle Beboere i Løit, Apenrade Amt, hvorpaa man gik over til Dagsordenen. Lovudkastet om, at alle Underretterne skulle give Præmisser til deres Domme, foretoges til foreløbig Behandling. Man erkjendte det Liberale i Regjeringens Hensigt, og der fremsattes blot Tvivl om, hvorvidt det var practisk udførligt og tilraadeligt ved alle Retter og i alle Sager at give Præmisser. En Yttring i Comiteebetænkningen, at det siden 1740 i Slesvig er forbudt at citere den almindelige tydske Ret og Romerretten som Retskilder, bestredes af Præsiden. ten og Dr. Gülich, men understøttedes af Statsraad Esmarch. Udkastet til Forandringer i Toldforordningen foretoges til endelig Behandling og tilraadedes eenstemmig med nogle Modificationer i Toldtariffen af Apothekervarer, Tobak og Tæpper af Fæhaar. Derefter foretoges til foreløbig Behandling Godseier Henningsens Andragende om en Forening af den slesvigske og holstenske Stænderforsamling. Comiteen havde indstændig anbefalet Andragendet, og hverken den kongl. Commissarius eller noget af Forsamlingens Medlemmer fandt Anledning til at yttre sig. Endelig foretoges til foreløbig Behandling den Deputerede Dr. Müllers Forslag om, at der for Hertugdommerne Slesvig og Holsteen maatte blive udarbeidet en ny Civil-Lovbog, Ønskeligheden af en saadan indrømmedes af Alle, og som Beviis herpaa og tillige paa den Retsuvished og deraf følgende Rets-Usikkerhed, der maa herske i Slesvig, skulle vi efter Comiteebetænkningen meddele en Fortegnelse over de Love og Retskilder, der gielde i Slesvig: "For den største Deel af Hertugdømmet Slesvig, med Undtagelse af Vestkysten, er den jydske Lov den almindelige Landret: men dens Anvendelse er modificeret ved et stort Antal Localstatuter; Stæderne Flensborg, Apenrade, Haderslev, Slesvig, Eckernförde have deres egen Stadsret, Stæderne Tønder og Burg bruge den lubske Ret, for Landskabet Femern og Landskabet Stavelholm bestaae egne Landretter; i de nævnte Districter benyttes den jydske Lov derfor kun som Hjælperet J Søsager følges tildeels 4de Bog af Christian den Femtes danske Lov, dog er dens Anvendelighed saavel i det Hele som i det Enkelte ikke uomtvistet. Endelig er over mange Gjenstande af Privat retten udgivet saavel almindelige Forordninger for hele Landet, som locale Anordninger. Paa den almindelige (tydske) Ret maatte efter Loven vel Jngen beraabe sig, men kun paa de i Hertugdømmet gjeldende Statuter og Forordninger; men Praxis har nødtvungen optaget mange Bestemmelser af den almindelige Ret, ligesom ogsaa Lovgivningen har henviist til enkelte af sammes Jnstituter. J den vestlige Deel af Hertugdommet har den jydske Lov derimod ingen Anvendelse; i Landskabet Eiderstedt og de fleste Koege gjælder den eiderstedske Landret, som for Stæderne Tønning og Gar ding i enkelte Puncter er modificeret ved deres Stadsretter; som Hjælperet skulde den romerske Ret benyttes, forsaavidt den stemmer overeens med den naturlige Billighed. Stæderne Husum og Friederichsstadt have deres egen Stadsret, for Husum skal ogsaa den Wisbyske Søret gjælde, og i begge er den romerske Ret, dog med den samme Jndskrænkning som i Eiderstedt, Hjælperet. J de nordlige Marskdistricter gielder endelig den Nordstrandske Landret, uden at henvise til nogen anden subsidtair Retskilde end Dommerens Forgodtbefindende. Ogsaa for disse Districter er der udgi det mange ældre og nyere kongl. og fyrstl. Forordninger, ligesom mange Slags Sædvanesretter og Praxis der komme i Betragtning."