Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-30
Fra Aaret 1800 er en nye Periode at regne i Øernes Civilisations Historie, nemlig fra en nordamerikansk Missions Ankomst. Den udskibede sig den 13de October 1809. Den bestod af syv gifte Mænd, nemlig: to Geist ige, Dhrr. Bingham og Tviston, en Oekosom Hr. Chamberlain, en Læge Hr. Holman, a Skolelærere Dhrr. Ruggles og Witney, (af hvilke sidstnævnte tillige var Mekanikus), og en Bogtrykker Hr. Louis. De havde med sig som Tolke tre unge Mennesker fra Sandvichs-Øerne, hvilke vare opdragne i de forenede Stater. J April 1820 landede de lykkeligen i Haouali, og bleve af daværende Konge gunstigen modtagne. Deres første Omsorg var at etablere sig i forskjellige Egne af Øen, og at de med Nidkjærhed og Standhaftighed har arbeidet paa Øboernes moralske, infellectuelle og religiøse Dannelse derom vidnes i de stiftede Skoler og 6 Kirker, ved det anlagte Bogtrykkerie, og i regelmæssig og høitidelig Gudstjenestes udøvelse, som skeer i Øernes oprindelige Sprog, og endeligen i at et stort Antal af Øboerne have lært at læse og skrive, og tilegne sig en omhyggelig Opdragelses Frugter. En Konge der kort førend Missionens Ankomst var død, var et af de overordentlige Mennesker, som ved Karakterens Energi og Talenter svinge sig over den almindelige Menneskehob, og erhverve sig Hædersplads i Nationernes Historie. Denne RegentTamchamcha (af Andre kaldet Tamaahmaa havde, efterat have svunget seierrige Vaaben, saavidt han kunde udstrække dem, siden i en Række af Aar ført et uindskrænket Herredømme, men til sit Folks Bedste, med Klogskab, og anseet som et høiere Væsen. Hans Søn Riho-Riho – der med sin Kone døde i London i Aaret 1823 havde taget Herredømmet efter Faderen, og begyndte strax med en Hovedrevolution, nemlig med Afguderiets Forstyrrelse. Det kunde ikke gaae af aldeles roligt eller uden Modstand, da en stor Deel af Folket vilde forsvare deres Fædres Guder, men efter nogle blodige Kampe fik Regentens Parti Overhaand, og det varede ikke længe førend man uden Voldsomhed, og med Eftergivenhed mod dem der vilde vedhænge deres Fædres religiøse Skikke, fik Gemytterne stemte for den gode Sag. Den afdøde Konges efterladte Gemalinde, og ligeledes den første Minister Karaimoku, vare den hengivne, hvilket Tillæg til Nyeste Skild. af Kbhvn. No. 104. 1826. meget bidrog til dens hurtige Fremgang. Saaledes var Stillingen, da den nordamerikanske Mission ankom. Den fandt mere og mere Gunst og Tiltroe, og efter omtrent et Aar fik den en god Hjelp i den engelske Missionair Hr. Ellis, som i Begyndelsen af 1822 ankom hertil, efterat have forud i sex Aar opholdt sig paa Selskabs-Øerne. Denne værdige Geistlige forstod fuldkomment Idiomet af Taiti, som afviger kun ubetydeligt fra det af Haouaii. J ham fik Missionen en herlig Hielper ved Forfattelsen, af en Ordbog og en Grammatik i Øernes Sprog, ligesom og af Clementarbøger, indrettede efter de Indfødtes Evner. J April 1823 erholdt Missionen en Tilvext, hvorved den sattes i Stand til mere at udstrække sin Virksomhed. Nu blev Øen gjennemreist og undersøgt, og paa et Besøg hos en af de vigtigste Overhoveder eller Gouverneurer, Krakini paa Vestkysten, vandtes ogsaa denne Mands Yndest. Man har faaet interessante Beretninger over disse Reiser, og over Missionens Fremskridt. See en i NorthAmericain Rewien udgivet Beretning, oversat i Brans Miscell. Nov. 1826. S. 210-264. Hr. Ellis har udgivet sin Reiseberetning. See Bransethnogr. Archiv. Dec. 1826. Den store Øe har et vulkanisk Bjerg, Mouna Rog, anslaaet at være 16 til 18000 Fod høi. Den er og mærkværdig af at Cook her, under en Tumult som imellem hans Folk og de Jndfødte reiste sig, i Anledning af en fra ham stiaalet Baad, blev dræbt. Man skilte Kjødet af Liget fra Benene, som indviedes til en religieus Kultus. Missionairernes Beretning har interessante Oplysninger om Omstændighederne ved denne Tildragelse, og hvoraf sees, at der ikke, som man hidtil har troet, er øvet nogen Slags Kannibalisme, men at, da et ulykkeligt Tilfælde foraarsagede Cooks Død, saadant blev beklaget, og at det, der da skete med Liget, var en efter Landets Sæder udført Sorgs- og Hæders-Beviisning. - Foruden ovenanførte Sted i Brans Misceller see end videre. Transactions of the missionary Society. April 1826. Asiat. Journ. Mai 1826. Bullet, de scienc. geogr. par M. de Ferusac. Juillet 288291. Et af de store Skridt der er gjort til Civilisationens Udbredelse paa de mange omstrøede Begrupper i Sydhavet ere de ved Missionairerne udførte omhyggelige Forskninger over Beboernes Sprog, og Udarbeidelser af Sproglærer og Ordbøger. Det polynesiske Sprog, der ikke, som hidtil har været antaget, er et Jdsom af det malayiske Sprog, indeholder overhovedet, efter Resultaterne af Missionærers tyveaarige Forskninger, fem Dialekter, nemlig den paa Haougii(Sandwichs Øernes), den paa Taiti (samtlige Selskabs Øers Dialet), den paa MarquesasØerne, den paa Nyseland, og endeligen Tougatabouan, som er den paa Venskabs-Øerne brugelige. De andre mindre Øers Sprog nærmer sig mere eller mindre en af hine fem Dialeter; og samtlige høre til et eneste Sprog. Missionærerne paa Haugii have allerede i samme Øes Dialet i deres Trykkerie udgivet Elementarbøger, og ere beskjeftigede med det ny Testamentes Oversættelse. (Noget om disse Sprog i BransMiscell. Nov. 252 o. f.) Om Caserners Fordeele eller Skadelighed er i de norske Blade en Undersøgelse. J Morgenbladet (No. 343) læses nemlig følgende Forsvar for samme: "Vil man have ordentlige Soldater, saa maa man bygge dem Caserner. Der gives neppe noget Land i Europa, som nu har flere Caserner end England, og man har nyligen i det Engelske Parlament erkjendt Nytten af denne Indretning for Hærens Orden, Sundhed og Moralitet.