Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1732-01-01
Constantinopel. Angaaende de sidste forefaldne Uroligheder, da har man agtet for nødigt at meddeele alle Curieuse en Respective Underretning derom, Nemlig: Da 2de Janitscharer eller Tørkiske Musqueterer ginge forbi Sultan Bazazeths Mosquee, (det er den Tørkeske Keisers Tempel, mødte dennem 2 Gehedgi (det er, 2 af Janitscharernes Vaaben-Smidde) hvilke, saasom de vare meget drukne, fortaalte højt det, de til deres Jnteresse skulde have holdet Cache. Disse 2de Janitscharer saae langt fra dennem en af Odgiacks Karakulutzyer, som de kiendte og vidste at være en behierted og u-forfærded Mand, ankomme, hvilken de uden Affectation nærmede sig til, viiste ham ovenmeldte begge Gebeedgi og fortaalte, hvad samme havde sagt. Karakulutzy skikkede strax begge Janitskarene til Aga Capussiden Tørkeske Oberst) for at give samme hemmelig Underretning derom og tillige med gjøre Ansøgning, at 6 andre Karakulutzyer maatte beordres til at assistere hannem i sit Foretagende. Jmidlertid forføjede hand sig til disse 2de Gebeda- og giorde med simulered Fortrolighed et Forslag, hvorved hand udlokkede alle deres Hemmeligheder, bildte dennem ind, at han havde allerede Anheng af andre brave Karle, foruden sine Camerater, hvoriblant vare 5 a 6 Karakulutzyer, som hand nu meenede paa den bestemte Plads at antreffe, hvor de skulde streiffe omkring for at forsterke deres Parthi. De 2de Gebeedgivare meget glade, at de havde faaet saadan en Anfører; hvorfore de og fuldte hannem villige efter. Da de nu saae foromrørte 6 Karakulutzyer komme, sagde Anføreren (den første Ka ra Januarii Maaned. rakninsky til dennem: De maatte, naar de nu alle ninge tilsammen, brune en Lisk, for ikke at give Paqven Suspicion, nemlig: Nu skulde (Gebeedat eller Vaaben-Smiddene) skulle se drukne an og lade sig med Gevalt fortslebe. Som nu Gebedgi ligeledes samtykkede dette, bleve de af bemeldte Følgeskabragte til Stor-Vizerens Gaard, hvor de uden videre Simlation bleve ordentligen indslæbte, og overleverte Monzur Aa(det er, Hellebarderenes Hovedsmand) som alt havde Ord at tage imod dem og lade dem bringe for Stor-Vizeren. De de vare indkomne for samme, bleve de af denne Premier-M. nister Personlig exammerede, og, efterat de havde bekiendt at der paa adskillige Steder saa vel inden som uden for Staden, havde i Hobetall sammenrottet sig Rebellere, i Tanke paa eengang at gjøre 2 store Forvirringer, nemlig: at anfalde Stor Vizerens Gaard og paa adskillige Steder sætte Staden, i Brand, saa besluttede man, Janitskarernes Agast med al sit Folk at skulle blive i Stor-Vizerens Gaard, for at beskyt samme, Janitskarernes Aga midlertid forsterke Stads-Vag rene og med nogle Detachementer velbevæbnede Mænd, over falde Rebellerne paa de af Gebedgi betegnede Steder, MeKoul Kahaast, (Janitskarernes General Lieutenant) skull drage Omsorg for Aga Capust. Jmidlertid begav Storzeren sig til Serail, (det er, et tillukt Gemak for Fruentimm ret) for at bringe Stor-Sultan Raport om denne Casus, hvo hand overrumplede en vis Chan (det er Konge eller Øverst Hoveds-Mand for Tartarne) som havde forsamlet et Band af Ophidsere, af hvilke hand bekom 40 Personer fange all med lange store Skiæg, og samme Tid gav nogle af de fornemmeste Officierer befaling at angribe Rebellerne. Over disse Hendelser har denne store Stad været Nat og Dag stedse i Bevegelse. Alle Porte bleve strax tillukte, og ikke aabnede før femte Dagen derefter. Den første Nat har man faaet fat paa meere end 300 Personer, hvoraf en stor Deel, for Solen stod op, blev stranguleret, andre har man efter foregaaende Er nen ladet brydere, og noge ere endnu i Live. Der blive end Aar 1792. nu immer fort nogle grebne, hvoriblant befinde sig nogle Chians Bachi eller Ober Officierer for Gebedgi, en CapigiBachi, og en gammel Effendi af Jurist-Facultetet, som er meget arm; hvorudover hand i Forhaabning at blive Muffti har conjureret sig med de andre. Man har fundet 28 Batacks eller Faner, En Tørkeske Skræder og 2 Armenier, som have arbeydet derpaa, ere uden nogen Spørsmaal eller Forhør uden for deres Verksteder blevne ophængte. Efter Beretning, skal Vizeren have haft i sinde at lade de 2de Armenier sætte paa Spidde, men, som de allerede vare henrettede, have de lykkeligen undgaaet saadan gresselig Marter. Da Stor-Vizeren var den første Nat kommen fra Exsecutionen, berettede hand alting for Sultan i Serailet, og blev med stor Gunst og Høflighed modtaget. Men, som hand ved denne gode Leilighed vilde profitere, lod hand sig forlyde: At, siden de Malcontente havde begieret hans og Muffti Hoved, var hand bereed at nedlegge sit Amt og opoffre alting til sin HErres Conservation; Dog bad hand Hans Sultaniske Majestæt at tage i Berenkning, hvorledes Rebellerne altid havde krænket Hans Forfædre med ar berøve dennem deres beste Ministre, hvilket udi afvigte Aar sidste skeede, da Sultans Achmet, hans Fætter, nogle faa Timer efter Store Vizerens Død, blev afsatt. Hvorpaa Sultan ikke andet har svaret, end at hand befalede ham, som Stor-Vizer, ikke med mindre Strenghed mod de onde og opsenige, end med Stormodighed mod de gode og troe Undersaattere at forfare. Eftersom nu bemeldte Conspiration udi sin første Grøde var bleven dempet, hvorved Stor-Vizeren syntes til Sultans største Fornøielse at have opført sig vel, saa var denne Premier-Minister særdeeles i Verk med at foranstalte alle fornødene Præparatoria til at forlyste Sultan med en Lyst Reise til Asien. Jmidlertid kom Baltagillar Kiahajast, en Officier af Seraillet, og tilsagde ham, at hand skulde forføye sig til Sultan. Vizeren, som ikke tænkte paa noget Ondt, begav sig strax derhen, men da han paa Serails Pladsen saae Muffti, Nissangi Bassæ, begge Casiakiers eller Ober Auditeurenes, Janitskar Agat, Teffterdar eller Store Skatmesterens og nogle andre Grossers Eqvipage forandrede han sin Januarii Maaned. sin farve. Da han nu havde været noget over en halv Time ho Stor Sultanen, blev det strax kundbart, at han var afsat og arresteret. Man meener at Kislar Aga de Beskaarenes Hoveds, mand har været fornemeste Causeur til bemeldte Storherslegradation, saasom han meente, at samme begynte at herske over Sultan, og søgte ham nemlig Kislar Aga at fornedre. Nogle ville forsikre, at den afsatte Stor Vizer blev skikket til Negroponte, andre derimod bekræfte, at han sidder fangen mellem beg at Serails Portene, i hvilket forskrekkeligt Fængsel han enten maa døe eller og udlevere alle de Midler, som han ved sin Tienest urætfærdig har tilvendt sig. Alle Ministri og Officerer synes over hans Fald at være glade, saasom han stedse havde tragtet at forringe deres Anseelse. Man fornemmer og stor Misfornøyelse mod Muffti, hvilken skal have været eensstemmende med Stor Vizeren for at bringe Kislar Agast til Fald. Saa snart denne store Forandring var forefalden, blev Hodgea Touron paagrebet og kast i Bahrhack Kouly Fængsel. Denne blev hadet af alle, og Chephos le Saraff, som, for at undgaae hans Tyranie, var tvungen til at forbinde sig med ham, er nu den fornemmeste der med største Hæftighed forfølger ham. Strax derpaa gik Ordre ud, at 11. Galeer af det sorte Hav skulde forføye sig her ind i Havnen. Immerour eller Stor-Sultans Over=Stalmester blev affærdiget til Bosnien for at geleide Topal Osmann Bassa, som Nye Stor Vizer, hid, hvilken sig og efter nogle Dages Forløb indfandt. Da nu denne af Stor Sultan til Stor-Vizer denominered Osman Bassa, en Mand til Alders, af stor Forstand og Credit, fra Bosnien var anlanged og installered, har han i det forsamlet Divan over Affaire nes nærværende Tilstand, men i Synderlighed og Rigets Urolighed og de Restitutione in mtegrum mellem Store SultanMilitien og Folket, holdet en vel indrettet Tale, og efterat hav havde bifaldt meget af det passerte, saa og fundet meget at være selvraadigt, ere efter hans Raad alle Vagter ved Stads Portene, saavelsom de i alle Gader commanderende Ronde og Piltrouller blevne ophævede, iligemaade alle Cassee-Huuse (hvilket unde med snanouror ev ha sal. Aar 1792. under Folket var et Tegn til forrige Frihed aabnede, og endeligen de mod Rebellerne formerte Processer nedlagde, saa man ke meer skulde tyrannisere; men kun allerne straffe dem, som havde været Anførere for denne Tumult. Herpaa blev den tumultnerende Militz givet Pardon, og ved denne Stor-Vizer all hidindtil værende Rebellion udi 5 Dage gjort til Ende og bragt udi Stilstand.