Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-12-06
Blandede Efterretninger. Englænderen Kapitain Head's Reise til Sølvværket San Pedro Nolasco i Anderne. Heads Reise igjennem Pampas og imellem Anderne er nyelig udkommen i London hos J. Murray. Det engelske Tidsskrift Literary Garette af 16 Oct. siger om samme, at man galloperer saa fornøieligt igjennem Skriftets Blade, som Forfatteren, der synes at være en af de meest udholdende Galopryttere, ja hvis Liige nævpe Arabien, Tartariet eller selv Sydamerika har, galloperede over Pampas, og uden Frygt for Strømmene, eller Biscacheros, ler Hulingerne og Afgrundene, eller andre Reise-Forfald og Farer af alle Slags, kom saa snart til sit Maal, som om han slet ikke havde været paa Reise. Skriftet giver de meest levende Skildringer over Naturskjønheder, Sæder og Skikke; og i det en Al melder vil uddrage, hvad der kan være tilstrækkeligt til at gotgjøre Skriftets Værd, er Fristelsen stor at plyndre det ligesaa ubarmhiertigt, som de vilde Jndianer plyndre Guachos. Heads Reise-Selskab, med hvilket han foer igjennem et saa fremmed, og fra deres Fædreland, saa forskjelligt Land, var det meest besynderlige, han kunde komme i Forbindelse med. Han havde flere Cornvalliske Bergfolk med sig, hvilke havde tilbragt næsten deres hele Levetid i trange Schachter og Gange under Jorden, og disse Mennesker gallopperede nu det hurtigste mueligt, det vil sige i det mindste 100 engelske Mile dagligt, i det klareste Dagslys, over uoverselige Sletter, rundt om Horder af vilde Heste og indfødte Vilde. De engelske Bjergfolk vidste vel hvad en Slette er, men saadanne Sletter, som Pampas, kunde de sikkerligen ej før have noget Begreb om. Jmidlertid udholdt de samtlige i beste Lune alle de med den lange Reise forbundne Strabadser, Undværelser, Farer. Om Bergværkerne selv, giver Capitain Head, der just gjorde denne Reise, for at undersøge de betydeligste i La Plata, ingen udførlige Efterretninger, der ikke heller lod sig vente af en Mand, som konfidentielle Hensyn maatte afholde fra at aabenbare Noget, hvorved de i slige Spekulationer anlagte Formuer kunde skades, men af hans almindelige bemærkninger fremlyser nok, for at afskrække fra Forsøg paa med brittiske Hænder eller britisk Kapital at bearbeide hiint Lands Gruber. "Jeg besøgte Guldgruben El Bronce de Petorca, fortæller Forfatteren, under Ledsagelse af en meget indsigtsfuld chilesisk Bergmand, som just paa den Tid, da det store Jordskjelv d. 19 Nov. 1822 ødelagte næsten hele Valparaiso, var, med flere af sine Kamerader, i en af Gruberne af dette 100 Favne dybe Guldbergværk. Han fortalte mig, hvorledes flere af hans Kammerader, havde her mistet Livet, og hvorledes deres Stilling havde været den skrækkeligste man kunde tænke sig. Bierget havde hævet saaledes, at det næppe havde været mueligt at stige op af samme store Strækninger af Gangene vare faldne ind, og hvert Øjeblik vare de i Frygt for at blive knuste af indstyrtende Bergvægge, eller at blive saaledes begravede og indsluttede, at ingen menneskelig Magt skulde kunne frelse dem, om de end levede. Han tilføiede, at da han havde naaet Grubens Aabning, var Scenen kun lidet bedre. Atmosphæren var saa mørk, at han ikke kunde see Haand for sine Øine, store Bergmasser fra det Udhæng paa Bjerget, hvor han stod, vare rullede ned, og det var hans Lykke, at han ikke var kommet frem i det Rullingen skeete, da de vare fremskudte lige til Stedet, hvor han var, og han skulde ikke have undgaaet dem. - J næsten alle de Gruber, som vi besøgte i Chili, saae vi de grueligste Virkninger af dette Jordskjælv, og man blev greben af Gysen, ved at bemærke hvorledes Bjerget var rystet. (Slutn. følger.)