Ribe Stifts Adresseaviser, 1842-05-04
De Foranstaltninger, der her ere trufne af Politiet, og som overholdes med Kraft og Bestemthed, have ogsaa viist sig særdeles virksomme i sine Følger, idet at alle Hunde ere satte ud af Stand til at skade og Gaderne tillige befriede for en Mængde af disse Dyr, hvoraf man forhen paa enhver Tid af Dagen kunde træffe hele Flokke af den glubskeste Art. Til Slutning vil jeg anføre, at en af Danmarks navnkundige og meest berømte Læger, den hæderlige Callisen, i sine physisk medicinske Betragtninger over Kjøbenhavn (1807), 1 Deel P. 171, siger om mange Hunde paa Gaderne: "Ogsaa mange Hunde paa Gaderne. og i Husene forøge Ureenligheden og den skadelige Masse af Uddunstninger, som fordærve Luften. Disse Dyrs Underholdning kræver desuden en Deel Fødemidler, som med Nytte kunde anvendes til Næring, for Menneskeer; mange af dem maae selv sørge for deres Føde, og leve af det halvraadne anmalske og vegetabilske Affald, som findes paa Gaderne; de drikke det raadne skidne Vand af Rendestenene, mangle ofte under Frost og Tørke al Drikke, og udsættes derved for adskillige Sygdomme, for Vandskræk, Skab og deslige, som kunne blive skadelige og farlige for andre Huusdyr, ja endog for Mennesket. Ofte foraarsage Hundene ogsaa ved deres Gøen og ved at anfalde Børn, og frugtsommelige Koner, en Skræk, som kan have skadelige Følger; de kunne ogsaa gjøre Hestene skye ved deres Støi og derved foraarsage Ulempe og Ulykke. Vel blive løsgaaende Hunde paa Stadens Gader ved Slutningen af Juli Maaned og August, da Veiret sædvanligen begynder at blive kjøligt og fugtigt, tidligt om Morgenen, ihielslaaede, men uagtet der saaledes aarligen ødelægges en betydelig Mængde af disse Dyr, saa findes her dog endnu adskillige tusinde tilbage, hvoraf mange ikke have nogen bestemt Eier. Der er da Grund nok til at ønske, at aldeles ingen løse Hunde maatte taales paa Gaden, men at de paa alle Aarstider maatte ødelægges. J Holsteen er nyligen bleven indført den priselige Indretning, af man uden Hensyn til Tid og Sted ikke blot dræber de løsgaaende Hunde, men endog paalægger deres Eiere en passende Mulkt. Vel findes mange Hunde, som tilBevogtelse af Gaarde, Huse og Pladser ere nyttige og nødvendige, ogsaa ere der vel adskillige blandt Kjøbenhavns Jndbyggere, som mene, at de i deres Hunde have fundet taknemligere og trofastere Venner, end blandt Mængden af deres Medmennesker. Saadanne gode og tro Dyr fortjente da vel at skaanes, under den Betingelse: at Eierne holdt dem i Huset, eller lod dem lede i en Snor, naar de kom ud paa Gaden. Til Nytte for de Fattige kunde vel ogsaa for Hundene betales taalelig Kopskat. De Tegn, som Politiet forhen uddeelte til Hundenes Halsbaand, ere usikkre, da de kunne ombyttes fra en Hund til en anden, rigtigere synes det at være, tillige at brænde dem med et Tegn paa et bestemt Sted." J samme Skrift, 2. D. P. 198 siger Forfatteren: "Hundenes Galskab, hvorved Menneskeer kunne beskadiges, og paa den gyseligste Maade dræbes, er i Kjøbenhavn en Sieldenhed. Vel har jeg selv for nogle og 30 Aar siden behandlet i et Aar tre af slige Ulykkelige, hvoraf to vare bidte og en alene slikket af en gal Hund men siden den Tid er endog ikke et eneste Exempel bleven mig bekjendt, at gale Hunde her i Staden, skulde have foraarsaget Ulempe. Ogsaa med Hensyn til Hundenes Galskab, og de skrækkelige Følger, som deraf kan møde for Mennesker og Dyr, henhøre Hundene upaatvivleligen til den offentlige Omsorg for at afværge Farer. Uagtet gale Hundes Bid henhører til Sjeldenheder her i Staden, saa er den dog mulig, og ethvert Middel bør være velkommen, som kunde afværge denne Fare saameget mere, som vel Konstens Regler, strax og rigtig anvendte, kunde være virksomme til at hindre dette skrækkelige Onde, men, naar Vandskræk først er udbrudt, sædvanlig er Redning forgiæves. Man vil have bemærket: at Hundene kunne taale den stærkeste Hede og Kulde, Tørst og slet Føde uden at faae Vandskræk, men at derimod tilbageholden Kiønsdrift bidrager til den stille og heftige Galskab hos Hundene, endog hos Menneskene bemærkes noget lignende. Man har derfor tilraadt at skjære Hundene, ikke alene for at formindske unyttige og skadelige Hundes for store Mængde, men ogsaa for at forebygge Salskab, som kunde fortjene Opmærksomhed. En nyttig Jndretning vilde det være: at alle syge Hunde uden Undtagelse skulde holdes i Lænke, og at de af dem bidte Dyr uafhudet strax skulde nedgraves. Upaatvivlelig er Hunde paa Stadens Gader ikke alene uden al Nytte, men og til Skade; de forøge Gadernes Ureenlighed og Luftens Fordærvelse, kunne anfalde, beskadige eller dog skrække især frugtsommelige, svage og Børn, og endelig kunde de blive gale og bibringe andre den skrækkeligste Sygdom. Kjøbenhavns Beboere maatte derfor ønske: at den holsteenske Anordning, at aldeles ingen Hunde maatte taales saavel i Stederne, som paa Landet, uden at ledes i en Snor, og at alle andre Hunde paa alle Tider af Aaret og Dagen maatte ihielslaaes og Eierne straffes, ogsaa her blev indført." Og nu dømme Enhver om det er med eller uden Grund at vedkommende Authoriteter vise sin Virksomhed i at sikkre Medborgeres Liv og Sundhed, naar saadanne Tilfælde som ovenanførte true Trykt i Ribe hos Chr. sal. Hyphost. den offentlige Sikkerhed, og det som bekjendt er forsildigt at kaste Brønden til naar Barnet er druknet.