Norske Intelligenssedler, 1771-03-27
Sedler. ske Jntelligen Nor No. 13. Onsdagen den 27. Martii 1771. Uforbegribelige Tanker over den under 14 Sept. 1770, allernaadigst givne Skrive-Frieheds Misbrug. Alle Fornuftige ere enige derudi, at Skrive Frieheden er nyttig og tienlig, ja fast det eneste og retteste Middel til vigtige og for Staten gavnlige Sandheders Opdagelse og Udbredelse. - Kuns denne ene Qvæstion ventileres endog iblant de Allerfornuftigste, hvad enten at de udkommende Skrifter skulle være med (eller som nu er kommet i Brug maaskee rettere i Misbrug) uden Authorum Navns Underskrift, Thi, sige de, skal et saadant Skrift af Author underskrives, vil man ikke faae mange ægte og betydelige Sandheder at see; Hvo ville vel umasqueret antaste skadelige Fordomme, Land-fordervelige Misbruge eller Hævd givne onde Sædvaner, uden at vente sig samme Skjebne, som en vis Mand, der, for et Snees Aar siden vovede at foreslaae og udføre et Project, at spare Landet over een Tønde Guld aarlig, som lykkelig, skiønt med megen Møye, blev af ham iværksat og vil continuere til Verdens Ende; men fik derover mange Fiender, og blev under et andet Skin forfulgt og lever i denne Dag iblant os. En fattig Mand, en ringe Mand, en Mand med en Flok uforsørgede Børn, skiønt han baade kunde tænke vel og skrive vel, ville betakke sig for at sætte sit Navn under det beste Skrift af den Natur; thi er Skriftet retskaffent, saa finde sig altid nogle derved fornærmede, og troe sig altid beføyede til Hævn. Desuden ville de dyrebareste Sandheder og de nyttigste Opdagelser ofte allerne for sin Authors Skyld blive forhadte og foragtede, og hvad ville der komme ud af Hvilken retskaffen, hvilken fornuftig Mand ville antaste Uhyret for at blive en utidig Sandheds Martyr, Kand man og fordre af en Patriot, at han og hans Børn blive ulykkelige for at giøre andre lykkelige? Derimod sige de videre, skal et saadant Skrift ikke af Author underskrives, saa flyder deraf, at nedrige Gemytter i Steden for at angribe almindelige Feyl, Misbruge, og Sædvaner i det Gandske, paa en uanstændig Maade, af Hævngierrighed eller Kaadhed, uden Skye og Skam, anfalde private Folk, de uskyldige med de skyldige, paa Ære, Lempe og gode Navn, ret ligesom enhver ved den allernaadigste Forordning dertil var berettiget og Skanskrifter imod Lov og Ærbarhed authoriserede. Det er en Velyst for et nedrigt Gemyrte selv at være sin Udens Dommer og Bøddel tillige, og det er paa den Maade for en Vittig ingen Kunst offentlig at ære flenge den, han har noget imod; men derimod en Kunst at lade det være ugjort. Foruden dette kommer et andet skiønt mindre Onde frem, enhver Stymper vil skrive, og Vinde sygen overlader Nysgierrigheden sine Vahre dyrt nok. Nogle Skrifter komme frem med prægtige Titler, men svare aldeles ikke dertil, indeholdende noget usselt af en gammel Skrolde ilde copieret Tøy, andre indeholde kuns alt hvad der kand forderve god Smag, og hvorpaa vi alt i et Fierdingaars Tid har haft Exempler nok: Saaledes tale Fornuftige og saaledes forholder det sig i Sandhed. Men for nu at komme til Qvæstionen selv, enten at de udkomne Skrifter i saadan Henseende burde være med eller uden Authorum Navns Underskrift, da synes mig, at vores allernaadigste Konge allerede i Forordningen har hævet dette Dubium, saa at det i mine uforbegribelige Tanker er kuns en utilbørlig Fordreyelse af Forordningens Ord og Kongens Hensigt, at visse Folk have Dristighed nok at misbruge Skrivefriheden til at angribe visse Personer, giøre andre mistænkte, skrive aabenbare Usandheder eller dog taabeligt Sludder som fornuftige Folk væmmes over og Daarer, bliver værre af. Jeg seer ikke at Forordningen tillader nogle af Deelene; Thi endskiønt den allernaadigst forunder Skrivefriheden uden Censur og Approbation til Trykken, finder jeg dog ikke med et Ord, at den befrier Author fra sit Navns Underskrift; men lader os og antage Lovgiverens Taushed for et stiltiende Samtykke paa dette Sted, saa tillader Allerhøystsamme dog ingen ildesindede at skrive, langt mindre authoriser saadanne Slags Skrifter under hvilke Masqver de og fremkomme, eller befrie deres Authores fra den Straf, som den Danske Lovs 6te Bogs 21de Cap: 8de Art: dicterer, men med udtrykkelige Ord tillader allerne Redeligsindede for det almindelige Vel og nidkiere Patrioter at angribe Misbruge og legge Fordomme for Dagen. Hvilke Forordningens egne Ord tydelig nok tilkiendegiver Kongens høyvise Meening og allerbeste Hensigt, ja taale neppe nogen anden Forklaring uden at fornærme Majestæten selv og misbruge den kongelige Naade i Henseende til denne dyrebare Friehed, der heller maa opmuntre alle retskafne Patrioter, hver efter sit Pund og Jndsigt at understøtte Monarchens Villie i at befordre det almindelige Beste. - Denne min ringe Meening underkastes de Retsindiges Dom; Men har jeg just ikke tænkt ret, saa har jeg dog derfore ikke tænkt ilde. (Dette Stykke er taget af Magazin for Patriotiske Skribentere No. 13 for 1771., Christiania den 26. Martii. Man haver her havt en meget streng og kold bestandig vedvarende Vinter og ikke en eneste Dags Tøevejr alt siden først i November Kulden begyndte; Paa Landet; her omkring er faldet en stoer Mængde Snee, som skal være 2 en halv Alen dyb. Siden den 23. hujus i sær har Mercurium paa Thermometrum faldet næsten ligesaa dybt, som i de koldeste Dage før i Vinter, hvilken er emfindtlig formedelst de stærke Norden Vinde, og vil nogle forsikre, at her ikke haver været en Dag Sønden-Vind endnu i Vinter. Hvor ønskeligt vilde det ikke være om en Jndsigtsfuld meddeelede Publico sine thermometriske og derometriske Observationer, Bekiendtgiørelser: J Bogtrykkeriet gives Underretning om, hvor en Capital af 2000 Rixdaler til Junii Maaneds Udgang imod tilstrækkelig Pant kand bekommes. Dersom nogen vil tilforhandle sig afg: General-Auditeur Pippers forhen tilhørende Gaard beliggende imellem Madame Toblesen, og afg: Assessor Willemsens Gaarder, ville de Lysthavende melde sig hos nu værende Eyere Hr. General Auditeur Fleischer, da udi Gaarden to tredie Parter af Kjøbe-Summen kand blive staaende, Ligesaa kand bekommes til Forpagtning Munchedammens Hauge, hvorudi er over 100 gode FrugtTræer, da Haugen desuden er bleven giødslet i Fior, og i Aar over med 600 Læs; Den Bygninsom gaaer til Veyen, bestaaende af Forstue, Kammers, Kjøkken og Kielder; En Bindingsværk Bygning, hvori er 3 Værelser, Kjøkken og Kielder, foruden et Bindingsværks Lysthuus med Udgang saavel til Haugen, som Lykken, er under Forpagtning indbegreben.