Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-04-01
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Det hedder i en Skrivelse fra London under 14de Marts. J Dag Eftermiddag Kl. 3 blev endelig den haarde Kamp afgjort, som har nu i 7 Dage uafbrudt fundet Sted i Citi. De 4 Repræsentantere for London ere valgte og den almindelige Forventning er bleven opfyldt. Vilson, Wood, Sir William, Curtis og Lordmajoren (Hr. Bridges) ere nemlig blevne udvalgte til Medlemmer af Parlamentet ved Stemmefleerhed. Den første talte 5330, den anden 5323, den tredie 4887 og den sidste 4230 Stemmer. Vaithmann er faldet igiennem med 4077 og Thorp med 3808. Man kan i mange Aar ikke erindre sig en saa heftig Opposition som denne. Partierne paa begge Sider have ikke ladet noget Middel være uforsøgt, for at erholde Seir den ene over den anden. Sammenløbet Dag af Folk af alle Classer ved Stemmernes Slutning var gandske overordentlig stor. Det er ikke overdrevent naar man paastaaer, at der i Raadhuset og i Egnen deraf havde forsamlet sig 30,000 Mennesker. - De Herrer Woods, Vilsons og Bridges Vogne bleve trukne i Triumph af Folket til deres Hiem. Hr. Wood, som er den populaireste af alle Candidaterne, sad i en aaben Barusche; bag og for ved ham stode hans Venner, som holdt Faner og grønne Grene over hans Hoved, og Luften gienlød af bestandige Hurraskrig af den forsamlede Mængde. – Sir William Curtis vovede ikke at lade sig offentlig see, hvori han giorde meget vel, da han ellers var udsat for at blive insulteret af Pøbelen paa det groveste; thi han hørte rundt omkring ikke andet end Forbandelser over sig Aldermann Waithman blev baaret af Folket paa Skuldrene til sit Hiem, hvor hans Venner vare forsamlede. Der hængte Faner ud af alle Vinduer; som prangede med Jndskrifter af hans Grundsætninger, ligesom ogsaa Sedler med samme Slags Jndskrifter vare klistrede uden paa Husene; han viiste sig derpaa selv ved Vinduet og modtog Hyldingen af sine Tilhængere blandt Folket. Trængselen paa Raadhuset var saa stor, at det var en Umuelighed at kunne faae Plads. – Den for nogle Dage siden udstillede Carricatur paa Hr. Curtis har denne besvaret dermed, at han har ladet Hr. Waithmann aftegne i en Kulsæk med en Hestefod og en Hale, og opslaae dette billede paa alle Gadehjørner. Mottoerne paa dette vare: 1) Den onde Aand; a) den hvide Mand i en sort Kiole; 3) af hans Mund udgik de Ord: haver Medlidenhed med en stakkels Candidat; og flere bidende Hentydninger; endvidere faae man den samme Morgen paa alle Gadehiørner en ordentlig Commedieseddel med stor Skrift opslagen, hvorpaa der læstes: at i Dag skulde for sidste Gang opføres paa Raadhuset. en dramatisk Farce, kaldet Valget, og hvori den forsmaaede Genius skulde for sidste Gang optræde. Lignende spottende Roller bleve uddeelte til allede Personer som havde understøttet Hr. Vaithmann. Bag efter Stykket skulde opføres en Ballet af sorte Dievler, som skulde føre Geniussen tilbage i Triumph til sine Regioner. Disse Hentydninger har Vaithmann selv paadraget sig, da han i forrige Uge sagde i sine Taler: Alle kloge Folk have deres Fiender, og da jeg befinder mig i samme Tilfælde saa kunde jeg komme i Fristelse for, at holde mig for at være et Genie. – Fra alle Steder i Landet, hvor der nu foretages Valg til Parlamentet, indløbe de skrækkeligste Efterretninger omde Tumulter som finde Sted, og allevegne viser sig den heftigste Opposition; i Chester, hvor Lord Belgrave, Sir J. G. Eggerton, General Grosvenor og Hr. C. W. Tovnshend giøre hinanden Rangen stridig, bliver meldet, at den 11te Marts om Aftenen da General Grosvenor kiørte med sin Advocat, mødte han paa Broen over Floden Dee, Dhrr. Eggertons og Tovnshends Vogne, som bleve trukne af Pøbelen; da denne fik Øie paa Generalen, saa blev den ligesom rasende og vilde kaste han og hans Ledsager frelste sig ved at springe ud ham tilligemed Heste og Vogn over Broen; men gede; det kom nu til et almindeligt Haandgeaf Karethen, hvorved de dog bleve meget beskadimæng. Pøbelen skar Seletøiet over, og kastede Vognen i Vandet, hvor den blev splittet i tusinde Stykker. og Chatre til denne Stad, strax efter ham kom Den 13de Marts blev foranstaltet en stor Sørgehøitid over den afdøde Hertug af Berry i St. Denis, om Formiddagen Kl. 10 kiørte Kongen, ledsaget af Fyrsten Talleyrand, og af Hertugerne Havre Hertugerne af Angouleme og Hertugerne af Or gelige Høiheds Værelser, og hvor Sørgehøitiden, leans og Bourbon. Hertuginden af Angouleme var kiørt derhen førend Kongen. Den ulykkelige Fader forblev tilligemed sin Svigerdatter i Pavillon Marsan, hvor et Alter var opreist i hans Kon blev forrettet af Biskoppen af Amiens; Coadjutoren nedsænket. Hertuginden af Angouleme blev i den af Paris holdt, efterat Messen var forbi, Ligtalen, som varede i 1 1/2 Time, hvorpaa Frankerigs yngste Søn blev nedsat i Graven Kl. 4 om Eftermiddagen. Sørgepsalmer forkyndte det Øieblik, da Kisten blev Grad angrebet af denne Handling, at hun blev bragt besvimet ud; da alt var forbi saa udraabte Vaaben-Herolden: "Hertugen af Berry er død!"