Viborger Samler, 1835-12-19
Forhenværende Forvalter ved Ulstrup Gods, Hr. Clausen, havde forleden i en Annonce i Randers Avis tilladt sig nogle Beskyldninger mod den kongl. Godsinspecteur Hr. Justitsraad Bindesbøll ang. en Fæsteoverdragelse under bemeldte Gods. J Anledning heraf har Rentekammeret anseet det for Pligt allerunderdanigst at foredrage Hs. M. samtlige Sagens Omstændigheder i Overeensstemmelse med de ved Kammeret værende Acter, og fremgaaer deraf, at M. Christensen Holck ikke er bleven uretfærdigen behandlet fra Godsbestyrelsens Side, men at han kan tilskrive sig selv den uheldige Stilling, hvori han nu befinder sig. Det Væsentlige af hvad der denne Sag angaaende har været Hs. M. foredraget, er ifølge allerhøieste Tilladelse bleven offentliggjort i Collegialtidenden No. 51. Hr. Kammerjunker Wedel-Heinen i Warde, har i Ribe Avis givet følgende Svar paa Albinus's Jndrykkelse: "J et Jnserat som findes i disse Tidenders No. 98 har den suspenderede Procurator Albinus tilladt sig at gjøre et haanende Angreb mod mig, der foranlediger mig til at oplyse Publicum om følgende Omstændigheder Under 6te Januar d. A. modtog jeg gjennem Amtet det Hikongelige danske Cancellies Ordre til at arrestere forbenævnte Albinus, paa Grund af at det ved adskillige Forhører var oplyst, at han paa en svigagtig Maade, havde disponeret over et Pengebeløb, stort 6,880 Rbd. Sølv, tilhørende Sammel Cohns Fallitboe i Ringkjøbing, og at han, for at give den brugte Fremgangsmaade Udseende af at være lovlig, havde besørget forskjellige bedragerske Transactioner bragte istand m. m." Det er senere oplyst, at disse Transactioner endog ere af en Beskaffenhed, som i høieste Grad maa oprøre enhver Retsindig moralske Følelse, i det de tildeels bestaae i at man har kjøbt Vidner til at aflægge en falsk Eed. Jkke for Albinus's Personligheds Skyld, men af Agtelse for hans daværende Embedstilling som Procurator, og af humant Hensyn til den Elendighed hvori han, skjøndt ved egen Brøde var kommen, arresterede jeg ham ikke i det for slige Forbrydere almindelige Arresthuus, men satte ham i hans egen daglige Stue hvor han nød alle vante Beqvemmeligheder, undtagen Friheden. Det var heraf tillige en nødvendig Følge at en Værge maatte beskikkes til at bestyre hans prirate Anliggender, da Jngen af de Flere med hvem han stod i Forbindelser, kunde tilstædes Adgang til ham saalænge han var under inqvisitorisk Forfølgning, ligesom alle hans Papirer vare ham fratagne. Dersom denne Foranstaltning ikke havde været truffen, vilde saavel Albinus som flere Andre have lidt derunder, og havt gyldig Grund til at klage. Nogen Tid efter at han var bleven arresteret, modtog jeg fra ham følgende egenhændige Skrivelse: "Jeg takker Deres Høivelbaarenhed for den humane Maade, hvorpaa De udførte Deres EmbedsPligt imod mig. Jeg er derved paa det kraftigste overbeviist om Deres ophøiede Tænkemaade, og "skal vistnok ingensinde oftere miskjende Dem. Det er en bitter Kalk der er iskjænket, men det var "Dem dog en let Sag endnu at forgifte den 10 Gange mere. – allerærbødigst Albinus." Denne altfor krybende Afbigt for hans tidligere For hvid som han i hiint Øieblik synes selv dybt at have fortrudt, beder jeg sammenholdt med ovennævnte Annonce, og troer da roligen at kunne overlade Publicum at fælde Dommen over Albinus's Færd. Jeg haaber derhos at mine Medborgere fuldkommen ville billige, naar jeg ikke nedlader mig til at gjendrive med et eneste Ord hvad han allerede har eller i Fremtiden skulde falde paa at skrive i Aviserne om mit Forhold og min Embedsførelse, i hvilken Henseende jeg allene staaer Overdommere og controllerende Ovrigheder til Ansvar, hvor Albinus følgelig kan henvende de Besværinger han vil føre over mig. Slutteligen tilføier jeg at hele mit Forhold under Sagen mod Albinus har været forelagt det Kongelige danske Cancellie i Anledning af en vidtløftig Klage han har indgivet netop over de samme Puncter han berører i hiin Annonce, uden at Høibemeldte Collegium derved har gjort nogensomhelst Erindring."J sidste Sommer er Lemvig Kirke bleven prydet med en smuk Altertavle, som af Kirkeværgen, Procurator Christensen, for egen Regning er bekostet, da Kirken ikke selv havde Evne til at anskaffe en Saadan. (Ribe Av.) Fra Thisted skrives under 16de D.: "J Søndags afgik en Karl herfra med en Deel Penge der skulle afleveres i Hassing Herred. J Koldbyekroforlod en Mand fra Vebbestofte ham, der havde gjort ham Følgeskab og Karlen begav sig igjen paa Veien; men blev paa Landeveien mellem Kroen og Hordum angrebet af 2de Karle, der sprang op af Grøften, spurgte ham om han havde Penge hos sig og da han benægtede dette, anfaldt de ham med Hug og Slag, fratoge ham med Magt 100 Specier og 2 Femrigsdaler-Sedler, og mishandlede ham saaledes, at han blev liggende i nogen Tid uden Bevidsthed. Da han kom til sig selv igjen slæbte han sig til nærmeste Huus. Fra Ovrighedens Side er truffet alle Foranstaltninger til at opdage Roverne."