Berlingske Tidende, 1768-05-23
Saasom den 20de huj. var den berammede Dag, paa hvilken Hr. Wilkes skulde indfinde sig for den Ret, som kaldes den K. Bane, at svare i hans Forviisnings Sag, var man derover i Forveien udi stor Bekymring, Henseende til befrygtelige Bevægelser af Almuen. Garderne til Fods og Hest finge deres visse anviiste Poster. Andre Tropper nærmedesig til Staden, for at være ved Haanden i fornødne Tilfælde. Ved Placater som i alle Quarterret vare anslagne, advare des Civil Betienterne at intet forsømme af hvad som kunne tiene til at skaane den offentlige Roe og Fredelighed; ligesom og Jndvaanerne, at vise Respect for Kongen og Lovene, samt Kiærlighed til Fædernelandet, ved et anstændigt og enhver god Borger egnende Forhold. Dagen for, den 19de, udkom ogsaa et Blad med den Titel, Extraord. North Breton No. 45." som indeholdt samme Slags Formaninger. Alle disse Anstalter have og virket, at da Dagen kom, gik alting fredeligt til, uagtet at Stimmelen af Almuen var meget stor. Da Retten henimod Middag var sat, indfandt sig Hr. Wilkes, ledsaget af adskillige anseelige Personer, for Retten, i hvilken Lord Mansfield præsiderende. Sagen blev i 2 Timer ageret, og Paastand gjortes at Hr. Wilkes skulle i Kraft af Lovenarretteres; men Dommeren eragtede, at da den fra Hr. Wilkes Side brugte Rettergangs=Maade ikke var overeenstemmende med Lovene og Sædvanerne for denne Ret; da ey heller Paagieldende var vorden heftet i Kraft af nogen udtrykkelig Acte, saa kunne Retten ikke foretage sig Sagen, og end mindre dømme derudi. Efter saadan Afviisning begav Wilkes sig bort, og Sagen bliver altsaa endnu den samme den var for. - Om Eftermiddagen samme Dag blev da udstædet befaling til Mr. Wilkes personlige Arrest, som en Landsforviist. Han blev og arretteret, men strax løsladt igien, imod Borgen for at han skulle fremstille sig naar paafordres. - Den Tale, Hr. Wilkes ved denne sin Sag holdt til sine Dommere, er omtrent af følgende Jndhold: "J Følge det velvillige Løfte, som jeg har gjort Publicum, indstiller jeg mig i Dag for denne høyeste Ret, for udi alle Dele at underkaste mig mit Fædernelands Love. - To Domme ere fældede over mig, den ene for at have anden gang oplagt North=Briton No. 45., den anden for at have publiceret et groft Vers. - Hvad angaaer North=Britonens Opleggelse, hvorom det nu her gielder, da seer jeg ikke at deri er mindste Forbrydelse. Jeg har tidt og med Agtsomhed læst og undersøgt dette navnkundige Skrift, og jeg veed, at det i alle Dele er grundet paa den klare Sandhed. Jeg finder det fuldt af Respect og Høyagtelse for Kongen, omendskiønt at Hs. Ms. da værende Ministere ere derudi be dømmede paa det allerskarpeste, og beskyldte for meget nærgaaende Forseelser. Jeg er overbeviist, at disse Beskyldninger vare ganske velgrundede, efterdi alle disse Ministere ere siden afskedigede fra de res Poster. Hidindtil har man ingen falsk Sætning angivet udi dette saa kaldede Skandskrift: Det Udtryk, Falsk, befandtes end ikke i det Forhør, som for denne Ret er taget. Jeg er derfor og ganske og aldeles rolig i Henseende til hvad beskyldninger i Anledning at et Blad kan giøres, hvor Forfatteren, i hvem han er, har ladet Sandheden veylede sin Pen. Jmidlertid har endog denne Omstændighed paaført mig, som mistænkt at have forfattet dette Blad, alle Grusomheder af en ministerialsk Hevngierrighed. - Hvad angaaer den anden Beskyldning, at jeg skulle have udgivet et Vers, over hvilket man med rette har forarget sig, da kan jeg forsikre, at jeg aldrig har ladet sligt komme mig i Sinde. Jeg undseer mig endnu, naar jeg kommer ihu at man paa en vis Tid og Maade har lagt det for Publici Øyne, og trækket det ud af den Forborgenhed, hvor det udi min Værge blev holdet. Jeg havde i mit privat Bogtrykkerie ladet trykke 12 Exemplarier af endeel af dette Vers: Dem har jeg omhyggelig holdet forvarede, og end ikke givet mine fortroligste Venner noget deraf. Efter den Sag om Nord=Britonen har Gouvernementet underkiøbt en af mine Folk til at frasnige mig et af disse Exemplarier, hvilket først er vorden fremlagt i Overhuset, og siden denne ærværdige Ret. Nationen er med Rette vorden fortørnet derover, men ikke over mig, thi jeg havde ikke gjort mig skyldig i nogen Publici Fornærmelse. Jeg beder at Gud vil forlade, ligesom jeg forlader, Dommerne, (Juris.) at de have dømt mig straffældig for et Verses Publication, som jeg omhyggelig giemte, og som end ikke er publiceret endnu, dersom man ellers formaaer at give noget Ord i vores Sprog en bestemt bemærkelse. - Men, man skulle og ikke have kunnet bringe det til de 2de imod mig fældede Domme, dersom man ikke havde, uden mit Minde, og, som jeg erfarer, paa en lovstridig Maade forfalsket Acterne. Aftenen førend de 2de Sagers Orddeeling, lod Justice Cheffen LordManssield i hans eget Huus, imod min Defensors Villie, forandre Acterne, uden at jeg derom blev erkyndiget; thi jeg maatte formedelst en farlig Upasselighed, som en Æres=Sag havde paafort mig, blive fraværende. Disse Forandringer vare af yderste Vigtighed; og jeg blev følgelig dømt Dagen derefter, paa Grund af 2 nye beskyldninger, om hvilke jeg umuelig kunne være underrettet. Jeg tør erklære denne Behandlings Maade at være stridende imod Grund Lovene. Jeg er underrettet om at den er ulovlig, og at den unægtelig tilsidesætter og svækker de 2 fældede Domme. - Jeg har staaet uryggelig fast i at forsvare Lovene imod Ministernes egenmægtige Handlinger. Denne Ret, udi en Appellations=Sag angaaende almindelige Ordres til personlig Arrest, har tilkiendegivet hvad den tænkte om mit Forhold. Jeg vil vedblive at agte de Engelske Loves og Forfatningers fornuftige og lemfældige Systema høyt: Man har vel afbildet mig med meget falske Farver; men, man forfølge mig nok saa stærk, saa skal jeg dog stedse blive standhaftig, hengiven for Monarkiet, troe og tilbøyelig imod den høyanseelige Prints som bærer Kronen, og imod det ganske Brunsvigske Huus. - Jeg kiender hvor liden og indskrænket min Kundskab er i Henseende til visse subtile og indviklede Poster i Rettergangen; men jeg har erfaret mine Advocacaters grundige Kundskab og store Duelighed. Jeg slaaet Liid til deres Gaver, og betroer dem den formelige Deel af mit Forsvar; underkastende min Sag i alle sine Deele denne ærværdige Rettes og de Engelske Loves Dom.