Berlingske Tidende, 1836-02-04
Det i denne Sag af Committeens Referent, Biskop Mynster, paa Forsamlingens Vegne forfattede allerunderdanigste Andragende til Hans Majestæt er af følgende Jndhold: "Provindsialstændernes Forsamling har fra tvende af sine Medlemmer, Cancelli-Secretær, og Etatsraad Sten Algreen-Ussing. feldt, modtaget Andragender, sigtende til Realskolevæsenets Fremme. Efterat en dertil nedsat, af 5 Medlemmer bestaaende, Committee har afgivet sin Betænkning over Sagen, har Forsamlingen fundet Anledning til allerunderdanigst at anbefale den til Deres Majestæts allerhøieste Overveielse. Jo mere Borgerstanden og Landeiendoms Besidderne ere gaaede frem i Dannelse, og jo mere Agerdyrkning. Jndustri og Handel hæve sig i Landets forskjellige Egne, desto mere føles ogsaa Trangen til saadanne Skoler, hvori den opvoxende Ungdom, som bestemmes til et meere rationelt Agerbrug, til Jndustri og Handel, kunde erholde en høiere Dannelse, idet den tillige erhvervede saadanne Kundskaber, som staae i nærmere Forbindelse med dens tilkommende Bestemmelse. Denne Sag er allerede for længere Tid siden bleven Gjenstand for Deres Majestæts Opmærksomhed. Ved Anordningen for Almue-Skolevæsenet i Kjøbstæderne af 29de Juli 1814 blev det bestemt, at borgerlige Realskoler skulde oprettes i de folkerige og større Kjøbstæder, hvor et tilstrækkeligt Antal Drengebørn findes, hvis Forældre have Evne og Villie at bidrage dertil, og at, hvor de dermed forbundne Omkostninger ikke kunne udredes, og hvor dog en meere udvidet Underviisning end den, som egentlig bør gives i de almindelige Borgerskoler, er ønskelig for nogle af Børnene, skulde Underviisningen udvides ved at forøge Skolerne med een Klasse. Disse saakaldte Realklasser maae vel ansees som gavnlige, men kunne dog ingenlunde fyldestgjøre de Fordringer, som her haves forØie, da deels Underviisningen derved alene ikke tilstrækkelig kan fremmes, deels den egentlige Skole dog bliver fælles for Børn af den forskjelligste Opdragelse og Bestemmelse. Saalænge der nemlig i en Kjøbstad kun haves een Skole, maa denne optage Børn af den fattigste Klasse, og deriblandt mange, som i intellectuel og moralsk Henseende ere aldeles forsømte. Underviisningen maa indrettes til at disse kunne erholde de nødvendigste elementære Kundskaber, og der kan ikkun tages lidet Hensyn paa dem, der kunne og skulle gaae videre. Den meere dannede Borgerklasse foretrækker derfor sædvanligen, paa anden Maade at sørge for deres Børns Underviisning, end ved at sætte dem i en Skole, der saa lidet kan svare til Hensigten. Det er derfor af stor Vigtighed, at den Skole, som bestemmes til en meere udvidet Underviisning, afsondres fra Almue- eller Fattigskolen. Men skjøndt dette er tilsigtet ved Anordningen, og skjøndt Gavnligheden deraf er almindelig erkjendt, ere Vanskelighederne ved at finde de fornødne Ressoureer dog saa store, at denne Adskillelse hidtil kun paa meget faa Steder har kunne finde Sted, og det er et Beviis paa en tiltagende Trang til fuldkommere Underviisnings-Anstalter, at man just i den senere Tid i flere Kjøbstæder har været betænkt herpaa. Men dersom det endog efterhaanden kunde lykkes, i de mindre Kjøb steders Skoler at oprette Realklasser, i de større at faae Fattigskolen afsondret fra Borgerskolen, og ved en i det Hele udvidet Lectionsplan at sætte denne paa et høiere Punkt: saa tør man dog ikke antage, at Tidens Fordringer derved ville være tilfredsstillede. Vel er det ikke lidet, hvad der i Anordningen anføres som Læregjenstande for de borgerlige Realskoler; men i Virkeligheden vil Underviisningen ikke kunne udvides meget i Skoler, som endnu stedse ville være talrige og omfatte Børn, der fra Hjemmet medbringe meget forskjellig Forberedelse, og som kun have to ordentlige Lærere, hvilke man ikkun kan tilstaae en sparsom Løn, og i Henseende til hvilke det kun er foreskrevet, at den Ene skal være en theologisk Candidat med i det mindste Charakteren hand illandabilis, den Anden en til denne Bestemmelse dannet Seminarist. Saa gavnlige derfor endog saadanne Skoler kunne være, og saa meget deres Oprettelse bør befordres, saa ville de dog ingenlunde være tilstrækkelige til Øiemedet. Der findes nemlig nu saavel i Kjøbstæderne som paa Landet, et ikke lidet Antal af Forældre og dette Tal voxer stedse – som, uden at bestemme deres Sønner til de saakaldte Studeringer, dog ønske, at de skulle erholde en videnskabelig Dannelse, og denne vil ikke kunne opnaaes i hine Skoler. Nogle af disse Forældre have hidtil sendt deres Børn til Udlandet, fornemmelig til et eller andet af de saakaldte Handels-Jnstituter, endnu flere have ladet dem optage i en af vore lærde Skoler, fordi ingen andre videnskabelige Underviisningsanstalter for den tidligere Alder havdes. Det er unegteligt, at denne saakaldte lærde Underviisning har baaret de ønskeligste Frugter for Livet hos Mange, som dog ikke havde umiddelbar Anvendelse for en stor Deel af de i den lærde Skole vundne Kundskaber, men som derved vænnedes til en strengere Tænksomhed og erholdt en almindelig Dannelse, der siden paa mange Maader kom dem tilgode. Men ligesaa unegteligt er det, at man maatte ønske, at det Samme kunde opnaaes ved en Underviisning, der stod i nærmere Forbindelse med de her omtalte Unges tilkommende Bestemmelse, og at dette vel er Forsøget værd. Hvad altsaa endnu fornemmelig savnes hos os, er høiere Realskoler, til hvilke den almindelige Fordring maatte være den, at Underviisningen i dem ikke skulde være mindre streng videnskabelig end i de lærde Skoler, kun at, naar Underviisningen i disse fornemmelig er baseret paa de lærde Sprog, saa skulde den i hine fornemmelig baseres paa Mathematik og Naturvidenskaber. Det følger heraf, at den høiere Realskole ikke vil udfordre et mindre Antal af Lærere, end en vel indrettet lærd Skole, og man kan vel antage, at ikke blot Bestyrerne, men ogsaa endeel af de underordnede Lærere ved saadanne Skoler maatte gaaeres høiere end Adjuncterne ved en lærd Skole, efterdi hine Lærere deels vilde være vanskeligere at erholde, deels ikke vilde have samme Udsigt til Ansættelse i andre Embeder som disse. Det følger ogsaa afden opstillede almindelige Fordring, at Sko som ved de andre Skoler, len her ikke undtagen de lærde, sædvanlig er Tilfældet, skulde lukkes for de Unge ved Confirmationen, men at Underviisningen i Reglen skulde vedvare endnu nogle Aar, saa at de Unge derfra kunde gaae over til den polytechniske, eller en anden høiere Lære-Anstalt. Men saa ønskeligt som det vilde være, at der i de større Byer i Riget fandtes saadanne høiere Realskoler, saa vil man dog først efterhaanden kunne nærme sig dette Maal, da det deels ikke vilde være tilraadeligt, strax, uden at Erfaringens Veiledning endnu haves, at ville indrette et større Antal af saadanne nye Lære-Anstalter, og da dette deels vilde være ugjørligt af Mangel saavel paa Pengeressourceer, som paa Lærere, og vel ogsaa paa Disciple. Hvad Disciplene angaaer, da er det vel ovenfor bemærket, at Trangen til høiere Realskoler synes stedse at voxe, dog vilde der maaskee for nærværende Tid ikke kunne findes et tilstrækkeligt Antal Et Disciple for mange saadanne Skoler, Barns videnskabelige Opdragelse medfører i hvilkensomhelst Skole betydelig Bekostning, og mange af de Forældre, der kunne udrede denne, vilde maaskee endnu, selv om høiere Realskoler havdes, foretrække at sætte deres Sønner, naar disse have Anlæg for Videnskaberne, i en lærd Skole. Mange ansee nemlig endnu de saakaldte Studier som mere tjenlige til at befordre en høiere Aandsdannelse. Endnu Flere vilde tage Hensyn paa, at efter den hidtil værende Jndretning staaer Embedsveien for det Meste kun dem aaben, som have gjennemgaaet det saakaldte akademiske Cursus. Maaskee vil, naar den befalede kameralistiske Examen er bleven organiseret, Udsigt til Ansættelse i nogle flere Embeder kunne aabnes for Saadanne, der have erholdt den her omhandlede videnskabelige Dannelse; ogsaa ville maaskee Nogle i de høiere Realskoler kunne vinde en god Forberedelse til at betræde den militære Vane; men der vil dog hengaae længere Tid, inden ret mange Forældre heraf lade sig bestemme til at vælge en Vei for deres Børn, der vil Endelig vil forekomme dem ny og fremmed." ogsaa det betydelige Antal af Gratist- og Stipendie-Pladser, der nu findes i de lærde Skoler, tiltrække Mange, indtil en Jndskrænkning i disse, der af andre Grunde synes tilraadelig, og saavidt vides, paatænkes, i denne Henseende vil gjøre Valget mellem begge disse Slags Skoler friere. Fremdeles vil der endnu en Tid lang, indtil Flere uddanne sig dertil, være Mangel paa Mænd, som have de fornødne Kundskaber og den øvrige Dygtighed til at være Bestyrere og Lærere, ved saadanne Skoler, som de her omhandlede, og de Faa, som nu findes, kunne for det Meste have deres Udkomme i Hovedstaden, hvor de sædvanlig. ogsaa for deres Videnskabs Skyld, foretrække at leve. Endelig vilde Pengeressourcerne mangle tilet større Antal af disse Skoler. Det eraabenbart, at, dersom de skulle sættes og vedligeholdes i en saadan Stand, at de kunne svare til Øiemedet, dersom man skal kunne Bestyrere og Lærere den Løn, som til tilstaae. kommer dem, forsyne dem med Bøger, Apparater o. s. v., da ville de ikke kunne bestaae ved de Skolesøgendes Contingent alene, dersom man endog vilde forhøie dette over det Beløb, som erlægges i de lærde Skoler, hvilket dog neppe er at tilraade, da man derved vilde formindske Søgningen. Da nu faa eller ingen Communer have andre Hjelpekilder at tilbyde, saa ledes man nærmest tilat søge nogle Ressourceer hos det lærde Skolevæsen. At forbinde begge Underviisnings-Anstalter, den lærde Skole og den høiere Realskole, til een Skole, ansees ikke for tjenligt. Endog Besparelsen herved vilde ikke være meget betydelig. Skolebygningerne maatte dog udvides, et andet Bibliothek og andre Apparater maatte anskaffes, kun saa af Lærerne vilde have Evne og Tid til at undervise i begge Jnstituter, saa at den fornemste Besparelse vel vilde være den, dersom begge kunde have samme Bestyrer. Men en Mand, der besad 3 Energi til at bede fornødne Jndsigter og styre et saa sammensat Jnstitut, vilde være vanskelig at finde, og for det Meste vilde uden Tvivl Bestyreren, efter sine Kundskaber, og Jndividualitet, have nogen Forkjærlighed, for den ene Afdeling, hvorved den anden vilde lide. Disciplene af de forskjellige Afdelinger vilde kun i meget faa Fag kunne have Underviisning sammen, da selv de Discipliner, som vare fælles for begge f. Ex. Mathematik og Geographi, for det Meste dog maatte foredrages i forskjelligt Omfang og forskellig Retning. J den lærde Skole og Basis, eller ere de i den høiere Realskole er 2 Hoveddiscipliner, hvorved fornemmelig de Unges Tænksomhed skal skærpes og deres Uddannelse til Videnskabelighed befordres, forskjellige, ved at forene Underviisningen vilde man ikke kunne drive begge Skolers Hoveddiscipliner med den tilbørlige Kraft og Jver, hvorved den Grundighed og Nøiagtighed vilde lide, som dog er Hovedsagen ved den videnskabelige Underviisning, og man vilde ved det dobbelte Hensyn fristes til at overlæsse Disciplene med en Mangfoldighed af Læregjenstande, et Foretagende, hvilket Erfaringen stedse har viist som skadeligt. Mere at tilraade vilde det uden Tvivl være, at forvandle nogle lærde Skoler til høiere Realskoler. Det lader sig ikke negte, at Danmark har nogle overflødige lærde Skoler, som vedligeholdes med en Bekostning der er uforholdsmæssig til Discipel-Antallet. Uden Tvivl vilde nogle saadanne Skoler, været blevne nedlagte, dersom det ikke var fundet betænkeligt at berove en By et Gode, hvoraf den engang er i Besiddelse, og hvortil der fra Fortiden er skjenket mere eller mindre betydelige Donationer. Men naar en By istedetfor en lærd Skole, som dog ikke havde hævet sig til nogen ret Flor, erholdt en anden videnskabelig Underviisningsanstalt, som maaskee, efterdi der i Landet findes færre af dette Slags, kunde vinde større Freqventsda synes Jndvaanerne ikke at have Grund til at klage; og forsaavidt Skolen maatte være i Besiddelse af private Legater, da kunde disse neppe siges at være anvendte imod deres Bestemmelse, naar Anvendelsen, dog sigtede til at skaffe unge Mennesker en videnskabelig Dannelse, om end denne var af en anden Art, end Stifteren havde paatænkt, eller kunnet paatænke. Man vilde endog herved uden Tvivl handle mindre imod Giverens Hensigt, end naar man - hvilket dog ellers i Tilfælde af en lærd Skoles Nedlæg, delse vilde være nødvendigt – henlagde Legaterne til en lærd Skole i en anden By. Paa den anden Side maa det dog bemærkes, at, skjøndt det vil være lettest at grunde en høiere Realskole ved at forvandle en overflødig lærd Skole hertil, saa kan man dog ikke vente, at høiere Realskoler ville finde Søgning og iøvrigt komme i Blomstring i de smaa Kjøbstæder, men at det fornemmelig er i de folkerigere Byer, hvor Jndustri og Handel have vundet mere Liv, at saadanne Skoler behøves og kunne have Fremgang. Ved at tage Bestemmelse desangaaende synes derfor begge Hensyn, saavidt muligt, at burde forenes, saa at man nemlig ikke uden Nødvendighed berøver en By det Gode, hvoraf den er i Besiddelse, at have en videnskabelig Underviisnings-Anstalt, og at de høiere Realskoler anlægges paa saadanne Steder, hvor det med Rimelighed kan ventes, at de ville lykkes.