Berlingske Tidende, 1779-09-24
Af en Skrivelse fra Skalholt Stift i Jsland, den 18de Augusti 1779. Saa slet som den almindelige Tilstand saae ud i Fior, at Grund at Høeavligen forrige Sommer var meget maadelig saa slet seer det nu ogsaa ud paa heele Sønder= og Vesterlandet, ikke fordi at Vinteren var haard, eller Foraaret, og nærværende Sommer kold, thi begge have været næsten de mildeste, da man heele Vinteren over alleneste 2 a 3 Dage havde 4 Sr. Frost; men Grunden til den meget slette Udseende, som den almindelige Tilstand nu har, ligger først og fornemmeligst den slette Høeavling man havde i Fior, som foraarsagede, at Landmanden maatte da formedelst Foeder=Mangel slagte 1/2 a hans Hornqvæg, og mange var saa uforstandige, at slagte i Tide alt for lidet, hvorfor det overflødige maatte imod Foraaret crepere, og Resten var saa slet fordret, at det ikke kunde komme til at giøre sædvanlig Nytte, førend langt ud paa Sommeren. Fiskeriet har ogsaa paa fleeste Stæder været meget maadeligt, og somme Stæder saa got som intet, hvortil kommer at nu i beste Høe=Avlings Tid har indfaldet continuerligpaadt Veyr, saa det afslagne Græs er paa de fleeste Stæder fordærvet, hvorfor den almindelige Tilstand, saavidt denne Post angaaer, har endnu slettere Anseelse end forleden Aar hvortil kan lægges at Fiskeriet begyndte ikke paa de fleeste Stader førend først i April og sidst i Martii, saa de fleeste Bønder, og fattige Folk, for at beholde Livet, maatte sætte sig i stor Giæld hos Kiøbmændene for Victualier, som mange endnu ikke har kundet afbetale med al deres Fiskeavling, og andre Kiøbmands Vahre, saa de endnu maae tage paa nye Credit, alt hvad de behøver, og derved sættes i saadan Gield, som de neppe nogen Tiid kan betale. Og endskiønt Kiøbmændene var paa de fleeste Stæder meget villige til at laane og hielpe Folk med Victuar lier, saa kunde de dog ikke aldeles afværge, at jo paa adskillige Stæder nogle Mennesker døde af Hunger. Det varme, stille og regnagtige Veyrligt, som siden Junii Maaneds Jndgang har continueret, har ogsaa foraarsaget en meget tyk og usund Luft, hvilken uden al Tvivl har været Aarsag til saamange Menneskers særdeles gamle Folks og spæde Børns Død, thi de fleste Børn, som i denne Tiid ere komne til Ber den, har og igien gaaet ud af den inden 6, 8 a 10 Dage. Her har og grasseret en febrisk Sygdom, hvortil der gemeenligen har slaget sig en heftig Durchløb, der har borttaget mange Mennesker, særdeles aldrende og unge Folk, som enten har forseet sig med Diæten, eller anden Opførsel, hvilken Sygdom siden Nyt=Aar indtil nærværende Tiid paa adskillige Stæder har ladet sig mærke. - Det skrives og særdeles fra Vesterlandet, at der ere fleere Mennesker af en meget hastig Død borttagne, end sædvanligen pleyer at skee; men af fornemme eller navnkundige Folk er dette Aar følgende ved Døden afgangne: Hr. Gisle Magnussen, Biskop over Holum Stift, han var først Rector udi Skalholts Skole 9 Aar, siden Præsttil Stadestad, og Provst udi Snæstældsnæs Syssel 9 Aar, og tilsidst Biskop over Holum Stift 24 Aar, saa han har tien i disse offentlige Embeder 42 Aar. Han var de sidste Aar af hans Levetid meget svag og særdeeles plaget af scorbutiske Affectioner, døde den 8de Martii, 67 Aar gammel. Siden han døde, forestaaes Stiftet, efter Hr. Stiftamtmand Tho dals Ordre, af den sal. Biskops Sviger=Søn Hr. Mag. Hals dan Einersen, Rector ved Holum Skole. Hr. Hallgrimur, Elldjarnsson, som først var Præst til Bægisaa, og Provsudi Øefiords Syssel, men derfra blev forflyttet til Greniadarstad udi Nordur Syssel, han døde tilig i April Maaned, henved 60 Aar gammel. Hr. Jon Halldorssen, Præst til Vallna udi Øefiords Syssel, over 80 Aar gammel, havde tient i Embedet meer end 50 Aar. Hr. Erich Præst til Ho paa Skagestrand, henved eller over 60 Aar gammel. Alle disse udi Holum Stift. (Slutningen følger.)