JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-02
Paa Konstacademiet har der i Dag været udsat adskillige Konstsager, hvoriblandt et stort historisk Malerie, forestillende Christi Nedtagelse fra Korset, malet af en ung og meget talentfuld Dansk Konstner Hr. Høier, især fortjener at udmærkes. Det er egentlig malet efter en Tegning af Peselli (Pesello) en Jtaliensk Mester, født i Florenz 1440. Composition er altsaa dennes, men Coloriten og Udførelsen i det Store, som begge Dele ere fortræffelige, tilhøre den Danske Konstner. Han har valgt det Øieblik, hvor det hedder i Bibelen: der udbredte sig et Mørke &c. - Der er ogsaa udsat endeel Landskaber i Tusk af Hr. Gebauer, hvori der er megen Natur og som røde Genie. Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høecke: Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Nyeste. ka de Kjøbenhavn. No. 37. Den 6 April, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Sommerlig paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Vinteren selv synes nu at være kjed af at opholde sig længere i Kjøbenhavn, og uden at indrømme, at vi, som en vis Udlænding engang har sagt, have en hvid og en grøn Vinter, men ingen Sommer, maa man dog tilstaae, at Sommeren hos os er temmelig kort. Jmidlertid hører man dog hist og her allerede en eensom Lærke istemme sin Sang, og de Soelstraaler, der nu igjennem Comedielogerne bryde ind i den mørke underjordiske Hule i Herman von Unna, bebude os, at Foraaret ikke er langt borte. Masqueraderne med alle deres masquerede Høitideligheder nærme sig deres Endeligt, og Sommerforlystelserne byde Vinterfornøielserne venligen Haanden. Hr. 1 er saa hjertelig kjed af Spise, Drikke= og Spillepartierne i Hovedstaden, hvor han har offret saa mange blanke Dalere paa Spadilles Altar, hans Frøken Datter af det triste Kjøbenhavn, hvor der nu danses saa lidet og leves saa borgerligen og tarveligen. At rive sig løs fra det Fangehul, hvor der, i det mindste om Sommeren, ikke findes meere nogen Glæde for hende, er hendes varmeste Ønske. Med sin "Gloriose eller den store Dievel, i Haanden, smægtende at overlade sig til den frie Natur, hvor rislende Bække snart dysse, snart vække Camoenernes Røst, er det eneste hun attraaer. Nu gjør man sig altsaa færdig til at tage udi paa Landet. To Værelser ved Siden af en Kostald og et Tienerkammer over Hønsehuset, leies som Sommerværelser, og af disse betales der 200 Rdlr. i Leie. Man føler rigtig nok, at dette er for meget for saadanne Huller, men ak, hvad skal man gjøre – Moden, denne egenmægtige Guddom, som selv det frie Franske Folk ved alle Leiligheder synes at falde ned i Støvet for, Moden byder det, og man maa adlyde. Man bryder nu op; Alting, lige fra det Chatol, hvori der af Documenter ikke findes andre end et eneste stort Patent, indtil det Mahagoni=Spillebord, hvori Herrens Yndlingskort med adskillige indknebne Notabener ligge, flyttes ud paa Landet. Huset overlades til sin egen Skjebne og til Creditorerne. Store Laase behøver man ikke at lægge for Dørene, thi Tyven kan man modigen tilraabe her: "Hvor intet er, uendelige Naar, hvad vil du finde der, Desuden lærer Erfaringen, at Tyvene hellere besøge simple Folks end store Herrers Huse. – Naar man nu saaledes har flyttet Alting ud paa Landet, saa begiver Herskabet sig i egen Person ogsaa derud. Her søger man da at nyde Landlivets Glæder - at indaande den rene Luft og Blomsternes Vellugt. Herren er her ganske Bonde. Han har kjøbt sig en Vadmelstrøie, pløier med egen Haand et lidet Vænge, hvor der groer Klint, naar han har faaet Korn, passer sin Hauge og den store Park, hvori der findes Aborrer, Notabene naar de kommes der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Den unge Frøken er her ganske Hyrdinde, og den Hyrdedragt, som hun prunkede med paa sidste Masquerade, kommer hende her herligen til Nytte. Hun staaer op Kl. 9, thi paa Landet maa man altid staae tidligere op end i Kjøbenhavn, og Morgenstunden har Guld i Munden, siger hun, og sandt at sige, saa staaer hendes Hr. Fader, uagtet han vasser sin Avling, sin Hauge og sin Park, endog sildigere op nemlig Kl. 10 1/2. Vel har han allerede tusinde Gange foresat sig at staae op med Solen, men hvordan det nu er eller ikke er, nok er det, Solen er i Almindelighed allerede over Bjerg og Dal, naar han endnu ligger paa sit grønne Øre. Tieneren, Mosis Lars, og Kokkepigen, Grethe leve her i et sandt Paradiis. Lars er Bønderpigernes udkaarede Hudling, hvilken de ansee for et ganske andet Væsen end de uslebne Bønderkarle, og Grethe er for Bønderkarlene en Helena, hvilken de ansee for et ganske andet Væsen end de klodsede Bønderpiger, og kalde endog Jomfru. Fremmede strømme hertil fra alle Kanter - Spille Svire=, Sladdre= og Snyltegjester. Midt i Junii Maaned, naar den foryngede Natur indbyder enhver til at indgande nyt Liv i dens blomsterrige Skjød, sidde disse Kjøbenhavnske Naturyndere, indsværrede i et lidet qvalmt Værelse tæt ved Kostalden, fastnaalede ved et Spillebord, og spille her deres Lhombre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Frøkenen har nu allerede saa mange Gange foresat sig, at see Solen staae op – et Syn, som hun saa inderlig ønskede at være Vidne til, for at erfare, om det er morsommere at see end at læse, - men Spillepartierne, som vare til langt ud paa Natten, have hidtil tilintetgjort hendes urokkeligste Forsætter. Naar man nu saaledes har bortspillet de faa Sommermaaneder, Naturen forunder vort Norden, saa er man kjed af Fuglenes Qviddren, Lammenes Brægen og Svinenes Grynten; – Comoedierne, Ballerne, Masqueraderne, Assembleerne og Concerterne vinke igjen. At rive sig løs fra dette Fangehul, fra dette eenfoldige Landliv, fra denne gammeldags Natur, som man bag Caminen morer sig langt bedre ved at læse beskreven i Røverromanerne end at see i Virkeligheden. – er nu Herskabets eneste Ønske. Man bryder op, – pakker Alting sammen, og tager igjen ind til Hovedstaden, som er fornemme Folk sande Sphære.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Hof= og Statscalenderen. Denne Bog har megen Lighed med Jacobs Stige, kun at den begynder i Himmelen og ender sig paa Jorden. Den er et meget vigtigt Værk for dem, der ville op af denne Stige - ja, den læses og gjennemstuderes af dem, som en sand Coder. Den er en Protocol, som Lykken holder over endeel af sine Yndlinger, lige fra den, som den forer i sine Diamantkjæder, indtil den, som den støder frem med Foden. Ministeren og Fyrbøderen - den opvartende Kammerherre og den simpleste Laquai findes her alle samlede i eet Register, og stundom optager den sidste et større Rum end den første. De staae her i Selskab sammen, ret som om de allerede vare i Paradiis. Bogen er saa hof= og statsmæssig i alle Henseender, at endog det Bogtrykkerie, som har trykt den, fører et Hof foran for sig. Af den lærer man at kjende ethvert Trin paa Lykkens steile Vinddeeltrappe, – af den lærer man at titulere, respectere, gratulere og condolere Folk som det sig bør. Damerne især kjende denne Bog næsten nøiere end Gloriose og Rinaldini, – og hvor lidet forfængelige de end ere, saa gide de dog helst skienke deres Hjerte til en Mand, som opfylder, var det end nok saa liden, en Plads i denne Calender. Deres ømme Hjerte kan vel beklage, men ikke elske den, hvis Navn de savne her. En rig Kjøbmandsdatter vil neppe ægte den, hvis Titel ikke findes, eller vil blive at finde der. Fangenskab i Barbariet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Hvor ubetydelige end de Africanske Roverstater Algier, Tunis og Tripolis i og for sig ere, saa vigtig er dog deres Jndflydelse paa den Europæiske Søfart. Europa synes at betragte dem som Fontaneller paa Statslegemerne. Man vil hellere ydmyge sig for dem paa alle muelige Maader, end ved forenede Kræfter udrydde dem ganske. De slutte Tractater og bryde dem efter Godtbefindende, og naar Dagen ikke finder sig fornøiet med de Foræringer, een eller anden Stat bringer ham, lader han dens Skibe opbringe og sælger dens Undersaatter, som Slaver. Et mærkeligt Exempel paa en Dansk Mands Fangenskab i Barbariet, som uden Tvivl kun er faa af dette Blads Læsere bekjendt, finder man i en liden Bog, som er trykt her i Kjøbenhavn 1747. Mandens Navn er Hark Oluf. Han var født 1708 paa Amrom i Riberstift i Jylland, og blev som Sømand i Aaret 1728 tagen til Fange af en Tyrkisk Caper og derpaa bragt til Algier. Han blev solgt paa Torvet for 1000 Cartuches eller 500 Rdlr. og derpaa overladt til den Constantinske Bays Commissionair, som opholdt sig i Algier for at kjøbe Slaver. Han blev nu bragt til Constantine, en liden Provinds i Barbariet, hvor der findes mange prægtige Ruiner fra Romernes Tid og som regjertes af en souverain Bay, der bestandig laae i Krig med sine Naboer. Hark Oluf beretter, at Bayen havde to Koner, som bleve opvartede af nogle Snese Tjenestefolk af begge Kjøn, og at der iblandt disse var fire Gildinger, der tjente som Kammertjenere, at Landet er klippefuldt, men meget frugtbart, at Luften er sund, og at han fandt her Menneskeer paa 100 til 120 Aar. Efterat han havde været halvtredie Aar et Slags Kammertjener hos Bayen, og imidlertid havde lært Lingna franca, saavelsom Arabisk og Tyrkisk, blev han ansat som et Slags Overcasserer med en aarlig Løn af 1700 Piastre. Han eiede desuden noget Land, Kameler, Faar &c. Siden kom han til at commandere 500 Mand til Hest, og udmærkede sig i en Strid, der opstod imellem Bayen og een af hans Naboer, Efter adskillige Fata kom han til Tunis. Han traf her paa fem Europæere, som af Kong August i Polen vare sendte derhen, for at undersøge Landets Beskaffenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Een af dem var en Dansk Botanicus, født paa Als, men den fornemste iblandt dem var en Doctor J. Hebenstret. Han forærede den sidste adskillige Romerske Guld= og Sølvmynter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Den Danske Botanicus hialp han at samle Planter, og denne lagde dem i en egen Bog imellem graat Papiir, (formodentlig et Herbarium). Doctoren var reist nogle Mile bort for at besee een af de gamle forfaldne Bygninger, hvoraf der gives adskillige der i Landet, og som endnu vise, at de fordum have været meget kostbare. Ved Bygningen fandt han nogle Stene med Latinske Jnscriptioner. Bayen loe ret inderlig, da han hørte, at Doctoren glæde, de sig mere over disse Jnscriptioner, end om han havde fundet hundrede Ducater. Efterat vor Reisende havde været 12 Aar i Barbariet, kom han endelig paa fri Fod. Ved sin Ankomst til Hamborg traf han sin Fader, som havde bortsendt 800 Mk. for at udløse ham. Men da Faderen kom til Hamborg for at afhente ham, fandt han, at man af en Feiltagelse havde udløst en Soldat fra Bremen istedet for hans Søn. Den sidste reiste omsider til Tøndern, hvor han blev præsenteret for Kong Christian den Sjette, som han fortalte sine Hændelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Uagtet det anførte Skrivt indeholder adskilligt, som er underkastet Tvivl, saa har Anmelderen dog ved at sammenligne det med nyere Reisebeskrivelser fundet, at Beretningerne i det Hele betragtede ere rigtige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Anecdote. En Doctor havde engang i Holbergs Tider faaet det Jndfald, at skrive en Comoedie, som faldt aldeles igjennem. Da Stykket var til Ende, spurgte een af Tilskuerne sin Sidemand: "Hvad han meente derom?" - Denne svarede: "Doctoren skriver Comoedier, som han foreskriver Medicin: den, der har taget hans "Medicin, vil ingensinde see hans Comoedier; den, der har seet hans Comoedier, vil ingen finde tage hans Medicin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Kjøbenhavnske Nyheder. Den 17 d. M. saae man i Berlin et Luftsyn, som bestod af en Jldkugle. Den var kun 25 til 30 Minuter over Horizonten, og brast derpaa i Stykker. Ross og Ogilvie, Armee Banqueurer i London, have ophørt med at betale, og Summerne, de have udestaaende, beløbe sig til 800,000 Pund (4 Millioner og 8 Tønder Guld. Det kan man kalde at give Credit.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Det var d. 24 f. M., at Commandanten i Frederichshald, General=Major v. Mechlenburg, døde i sit 62 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Hr. Politiemester Olsen i Bergen bekjendtgiør, at Kjøbmænd og andre, Placaten af 26 Det. 1783 uagtet, der saa ofte ved Trommeslag er bleven publiceret, vedblive endnu at drive Fiskeforprang. De opkjøbe ikke allene store Fisk, som de lade virke til Udførelse, men endog Smaafisk, og drive deres Forprang saavidt, at der ikke levnes noget til Jndbyggernes Huusfornødenheder og de Fattiges Underhold. Politiemesteren advarer paa det alvorligste mod denne skammelige Misbrug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
J Trondhjem lader det til, at der nu hersker en vis sattrisk Genius, hvilket man i det mindste synes at spore af dets Aviser. Saaledes har en Mand ved Navn Joh. Fred. Boysen nylig ladet bekjendtgjøre følgende satriske Vers: Uskjønsom Edderkop, du ganske blev bedvaget, Da du dig bildte ind, du vilde mig indtaget, Og fanget i dit Væv, hvortil var alt gjort Snare. Men det dog intet hialp om Ædle Skare Søger Concilium, Padden med i Raad. - Jeg dem skal vise, at en ærlig Bie har Braad. Ved Prof. Juels Død og den derpaa følgende Auction er hans bedste Konstarbeider, blevne temmelig adspredte og tildeels solgte formeget godt Kjøb. De mærkeligste af dem, som tildeels vare malede con amore har Hr. Kammerjunker Bruun Neergaard tilkjøbt sig. Deriblandt fortjener især at udmærkes Juels Fader og Moder i deres Bønderklæder og en gammel 97 Aars Slavefoged, som man for kort siden endnu kunde see paa Kjøbenhavns Gader. Disse fortræffelige Stykker bleve solgte for nogle og tyve Rigsdaler Stykket. Hr. Kammerjunker, Neergaard vedbliver med utrættelig Jver at forøge sine Samlinger, især af Haandtegninger, og han vil nok i sin Tid kunne opvise den bedste og største Konstsamling i Dannemark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
J Trondhjem er nu udkommet det første Hefte af Tidsskrivtet Trondhjemske Blandinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Man har i forrige Maaned atter foretaget en Undersøgelse paa Assistencekirkegaarden og fundet ni Liig, som havde været opgravne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Den Danske Gesandtskabspræst i Lissabon, Hr. Dose, som har faaet et Kald i det Holsteenske, har, i Følge en Ansøgning fra hans Menighed i Portugal, faaet Tilladelse til endnu at forblive der i nogle Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Et Engelske Skib, som er en Fransk Prise og kaldes la Chasseur, Capit. Blanche main, er blevet bragt ind som et Vrag i een af de Norske Havne. Nogle Matroser af Besætningen, som havde villet redde sig i Skibs baaden, ere landede i den samme Havn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
J nogle udenlandske Blade siges der, at enhver Udlænding, som kommer til Kjøbenhavn, ikke noksom kan beundre den Hurtighed, hvormed de afbrændte Bygninger ere blevne opbygte igien, især da deres Antal var 1200.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
To og tredive Danske Matroser, som af Engellænderne vare blevne tagne til Fange paa Hollandske Krigsskibe, og sadde heftede paa Fort Georg, ere endeligen efter en Forestilling fra den Danske Consul i Leith, blevne frigivne. Saasnart de fik Efterretning derom, begave de sig strax paa Reisen, og bleve allevegne saavel af Øvrighederne som Jndbyggerne behandlede med forekommende Høflighed og Beredvillighed. Consulen har derved seet sig foranlediget til at aflægge Vedkommende sin offentlige Tak.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
En Tydsk Recensent har nu i allgemeine Geographische Ephemeriden recenseret vor Landsmands Malthe Conrad Bruuns geographiske Værk. Hans Dom lyder ganske anderledes end de Franskes. Recens. bebreider Udgiveren, at Værket indeholder en Mængde, deels skjæve, deels ganske urigtige og ufuldstændige Efterretninger, der ere en Følge af, at han enten ikke har kjendt de rigtige Kilder, eller og betjent sig af de ufuldstændige og urigtige; dernæst, at han i Utide søger at udkramme sin Vittighed. Rec. anseer det for en Blanding af gode og slette Efterretninger, og det Hele for et Værk, der er udarbeidet uden Plan og uden Critik. For at tilveiebringe de store Summer, som Ruslands ædle Monarch anvender paa Oplysningens og Videnskabernes Fremme, har han nu betydeligen indskrænket sin Hofstat, hvorved der spares aarligen fire Millioner Rubler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Det er især i Henseende til Keiserens egen Person, at denne Besparelse er gjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
En Mand har nylig ladet bekjendtgjøre, at man paa Comoedien i Trondhjem har stiaalet hans Hat tilligemed den Pennekniv, som han havde sat i Væggen til at hænge den paa Fra Trondhjem meldes: at der paa det nylig holdte Elverums= eller Grimset=Marked er bortstiaalet mange Brevtasker, Pengepunge og Bancosedler, i alt, efter den hos den vagthavende Officier skeete Anmeldelse, 5240 Rdlr. Tyvene have med saa udmærket Behændighed afskaaret Lommer, at ikke en eneste af dem er bleven greben. Ved denne Leilighed spørges: om det ikke var mueligt og passeligt at oprette en Forbrydercolonie paa de Nicobariske Øer?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Det er morsomt at læse i de Norske Jntelligence=Sedler, hvilke snorrige Foræringer adskillige Folk have gjort det Deichmanske Bibliothek. Sognepræsten Krøger har foræret det en Martyrhistorie paa Hollandsk; Hr. P. Wilse, sin afgangne Faders Skrivt: Die Norwegische, Academie a. og en Plan til en academisk Park. Hr. Rosted aflægger dem sin skyldigste Taksigelse, paa Stiftelsens Vegne. Naar det er disse Herrer om at gjøre for Alvor at gavne Stiftelsen, saa maatte de nok forære den virkelige nyttige Bøger, men ikke Martyrhistorier paa Hollandsk eller Planer til en academisk Park.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
J Kjøbenhavn har man i disse Dage sandt Aprilveir. Man har Vinter=, Sommer=, Foraars= og Efteraarsveir paa een Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Ligesom der paa Hoftheatret har været anstilt Høitideligheder en masque i Anledning af den 2 April 1801, saaledes skulde der, som forhen er meldt, samme Dag have været et Slags Festivitet i samme Anledning udenfor Østerport. Nogle Vers af Hr. Justitsraad Pram, med Musik af Hr. Capelmester Kunzen, skulde været afsjungne af adskillige unge Fruentimmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Dannemark, Norges og Holsteens Genius skulde have behængt Monumentet med Krandser, og paa samme afsjunget en passende Sang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Den 21 Januarii d. A. ankom det Danske Præsentskib Contenance, efter en Reise af 9 Uger, uden at være indløbet i nogen Havn i Middelhavet, til Tunis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
H. K. H. Kronprindsen har foræret Gred v. Kaunitz to af de smukkeste Hingster fra Frederichsborgs Stutterie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Den i Paris arresterede Due d'Enghien, er den 21 d. M. bleven dømt af en Commission, som var udnævnt af General Mukat, Bonopartes Svoger, til at skydes. Han var kun 32 Aar gammel, og har været borte fra Frankrige siden 1789. Han er bleven dømt som et Slags Forræder mod sit Fædreneland. Da man forelæste ham hans Dødsdom, forlangte han at tale med Bonoparte, men det blev ham negtet. Han blev skudt om Natten Kl. 2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-06
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Nyeste. ilder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Kjøbenhavn. No. 38. . Den 9 April, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Gammel=Kongevei.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Een af de behageligste Spadsereveie uden for Vesterport er den gamle Kongevei. Den forener alle de Egenskaber, der kunne forskjønne en Landevei, paa det nær, at den ikke er brolagt. Den er rig paa afvexlende og skjønne Partier. - Frederiksberg er det Sted, der om Sommeren besøges meest af Kjøbenhavns Jndbyggere, og hvo, der ikke giver passere den ubehagelige Bro, hvor man næsten ved hvert andet Skridt støder paa et Slagterhuus, og den støvede Allee, hvor man, naar det er godt Veir, ofte ikke kan see det ene Menneske for det andet, vælger helst den gamle Kongevei, Men efter en stærk Regn kan man neppe komme frem paa denne Vei. Saa smuk en Pro mende, der fører lige hen til den By, hvor Kongen har sin Sommerresidence, var det at ønske, man vilde holde lidet bedre istand. At anlægge her en ordentlig Chaussee vilde vel ikke medføre nogen meget betydelig Bekostning, og den Nytte og Fornøielse, man kunde høste deraf, vilde rigeligen lønne Udgivterne. Ogsaa den Grøvt eller Aae, som løber her, burde sættes og holdes i bedre Stand end hidtil Den begynder som omtrent Rhinstrømmen imellem Duner eller Grøvtvægge, og endes i Peblingesøen. Det mindste, der falder ned her, rives bort af Strømmen, og drives lige udi til den ommeldte Søe. Saaledes faldt engang et Stykke Klæde ned paa eet af de smalleste Steder i denne Aae, hvor man mindst skulde formodet, at det kunde drives bort af Strømmen, men det drev lige ud i Peblingesøen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Disse Blade indeholde ikke lærd Sladder eller laue politiske Discourser, – net Bynyt og Lystige Historier og Satirer, ikke over store Misbrug eller store Folk, men over smaabitte Uordener og smaabitte Mennesker. (Fortsættes).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Fra en Correspondent paa Landet, til Udgiveren. Underligt vil De maaskee finde det, at jeg strax i de første Linier af mit Brev erklærer mig for en Fritænker. Men døm mig for Alting ikke som en Kjetter, og tag ikke Ordet i dets strænge bemærkelse, førend De har hørt mine Grunde. Jeg har saa min egen Maade at tænke paa, og næsten enhver af mine Handlinger bærer Præg af det, der i Verden kaldes Særhed. Meget af det, som mange ansee for soleklar Sandhed, er for mig et Ægyptisk Mørke, og meget af det, der for andre er mørkt, er for mig soleklart. Jeg maa tilstaae Dem, at det ikke gaaer mig et Haar bedre med Ordet Fritænker. J Almindelighed betegner man dermed det menneskelige Kjøns Afskum, men efter min Philosophie bør enhver, der agter at blive en Tænker, i det mindste i nogen Tid have været en Fritænker; det vil sige: en Mand, der tilsidesætter sine Yndlingsideer, der nøie veier og prøver, førend han antager eller forkaster, der fuldkommen kjender sit Værd som et frittænkende og frithandlende moralskt Væsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Anecdote. En Skuespiller her i Staden, der var ligesaa maadelig Financier som Acteur, var saa mange Penge skyldig, at han næsten ikke selv kjendte alle sine Creditorer. Og sandt at sige, saa var dette heller ingen let Sag; thi de fleste af dem vare overbeviste om den Sandhed, at Keiseren selv maa tabe sin Sag, naar han vil have Penge der, hvor der ingen er. Men for, endog paa en dobbelt Maade, at indre sig paa deres Bekostning, lod han dem engang alle indkalde i Adresseavisen. De stimlede til i Skokketal, i den behagelige Forventning, nu at faae de Penge, som de allerede for længe siden havde slaaet en Streg over. Den ene troede, han havde faaet en stor Arv, den anden, at han havde drømt sig en Qvarterne til, den tredie, at han havde opdaget en Guldmine. Da de nu saaledes vare alle blevne samlede i et Sideværelse, lod han den komme ind til sig, Mine Herrer," sagde han ganske gravitetiske. Jeg har egentligen ladet Dem indkalde i Avisen, for at see, om De endnu allesammen ere i Live. Jeg seer, at De befinde Dem vel, og takker Dem for Deres Uleilighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
Kjøbenhavnske Nyheder. Det er bekjendt, at de Fattige og Trængen 100 deraf den Jødiske Nation ikke nyde nogen Understøttelse af Staten, men af dem blandt deres Troesbekiendere, som have Ævne til at hielpe dem. Der gives derfor hos denne Nation adskillige Selskaber, der ere stiftede i dette Øiemed, og hvortil enhver efter Ævne bidrager sin Skjerv, for at lindre den Fattiges Kaar. De fornemste ere: 1) Et Selskab, som giver unge fattige Fruentimmere, der skulle givtes, en Medgivt af 200 Rdlr. Hvert Aar udstyres et Fruentimmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-09
2) Et Selskab, som om Sommeren indkjøber Brænde og Tørv, og om Vinteren lader dette Brændsel uddele blandt Fattige. Een af Nationen betaler allene til denne Bestemmelse et aarligt Bidrag af 100 Rdlr. 3) Et Selskab, som om Sommeren indkjøber Meel, lader bage Brød deraf, og udsælger det til en ualmindelig lav Priis til Fattige. 4) Et Selskab, som indkjøber Lærred, og lader sye Skjorter og Særke deraf til Uddeling blandt Fattige.