Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-09-28
Det turde vel beklages, at hjemlige Forretninger i denne Aarets travleste Tid have gjort det nødvendigt for flere af Forsamlingens Medlemmer at ile til Hjemmet, for den os af Hs. Majestæt allernaadigst forundte Prolongationstid var udløben; men der maatte jo gives efter for Omstændighederne. - Det er Forstandsudvikling og erhvervede Kundskaber, givet, at kunne virke gavnligt i Forsamlingen ved at oplyse og tydeliggjøre Begreberne over forelagte Sager, og ei Alle staae paa et saadant Aandsudviklings- eller Dannelses-Trin. Det er Pligtens og Samvittighedens Sag at ville det Gode, hvis Fremme er disse Forsamlingers Formaal, og heri vare vi Alle enige, uagtet Anskuelserne ved flere Leiligheder viste sig forskjellige, og saaledes er vort Dagværk tilendebragt. – Gud velsigne Hs. Maj. Kongen, og skjænke ham Kraft til i sin Viisdom at udføre alt det Gode, hans Faderhjerte tilsigter at tilveiebringe for sit trofaste Folk, hvorved han vil reise sig et uforgængeligt Kjærligheds- og Taknemmeligheds Minde i sine Undersaatters Hjerter. Vi henvende Tanken med uskrømtet Taknemmelighed til den ædle, høitagtede og elskelige kongelige Commissarius, som i alle hidtil i Kongeriget afholdte Forsamlinger af de raadgivende Stænder med saa megen Værdighed har beklædt denne ophøiede Post; vi bede Gud, at han vil skjænke ham Helbred og Styrke, Mod og Kraft til at udføre de byrdefulde Forretninger, som hans ophøiede Stilling medfører. Hans Aar vorde endnu mange, og krones med Lykke og Glæde, som de ere prydede med Hæder. – Den høitagtede Præsident modtage Forsamlingens hjertelige Tak for den med Held og Hæder udførte Bestyrelse af Forhandlingerne i den her tilbagelagte Tid. Vi forene hermed Ønsket om Held og Hæder, Lykke og Glæde i en lang Række af Fremtidsaar. Den høitagtede Vicepræsident modtage ligeledes Forsamlingens inderlige Tak for sin virksomme Deeltagelse i Forhandlingerne. De bedste Ønsker ledsage ham, og stedse vil han af os vorde mindet med Høiagtelse. - Og saaledes forlade vi da nu med Velvillie hinanden. Mangt et Venskabsbaand er her knyttet, som ei vil briste for Livet ender, gjennemlevede 80 Aar have vel svækket mine Sandser, men ei formindsket mine Følelsers Varme, og Taknemmelighed for hver Venskabsyttring skal ledsage mig til min Grav. Gjensidigen udtale vi Ønsker for kommende Dages Lykke og Glæde, og Alle samstemme vi i den Bøn: Gud velsigne vort elskte Fødeland." Den kgl. Commissarius reiste sig derpaa, og erklærede i Kongens Navn Provindsialstændernes nærværende Forsamling for hævet. Forsamlingens Medlemmer udbrøde derefter, Kongenleve, hvorpaa Forsamlingen adskiltes. sin Slutningstale afgav den slesvigske Stænderforsamlings Præsident, Etatsraad Falck, følgende Erklæring, som eenstemmigt tiltraadtes af Forsamlingen: "Den Viborgske Stænderforsamling har, som det er alle de ærede Deputerede bekjendt, i indeværende Aar inddraget Hertugdømmet Slesvigs Forhold og Anliggender i dens Forhandlingers Kreds paa en saadan Maade, at det næsten vilde opvække Forundring, hvis den slesvigske Forsamling iagttog en fuldkommen Taushed derom. Je anseer det derfor passende at udtale mig desangaaende saaledes som jeg formener det overeensstemmende med den ærede Forsamlings Anskuelser. Den er i den Viborgske Forsamling gjort Andragender og fattet Beslutninger, som umiddelbart angaae vort Land; men desuagtet har det ikke kunnet ansees passende at gjøre disse Andragender og Beslutninger til Gjenstand for Stændernes Forhandling i denne Sal. Den slesvigske Forsamling holder fast ved den Grundsætning, som den stedse har lagttaget: hverken at blande sig i de danske Stænderforsamlingers Forhandlinger eller i Kongerigets indre Anliggender, og har saameget mindre kunnet finde sig foranlediget til at lægge videre Vægt paa hine Andragender og Beslutninger, som de ere udgaaede fra en Forsamling, der er aldeles incompetent i slesvigske Sager. J fast Tillid til Landets og sine egne Rettigheder nærer den slesvigske Forsamling den Overbeviisning, at hine ubeføiede Andragender og Beslutninger i enhver Henseende ere ugyldige og intetsigende, og derfor ikke kunne begrunde nogensomhelst Betænkelighed, og den anseer det saameget mindre svarende til dens egen Værdighed at bryde sig derom, fordi Forsamlingen ved den allerhøieste Erklæring, som blev meddeelt ved Slutningen af forrige Forsamling og i Aar gjentaget i den kongelige Meddelelse, finder sig fuldkommen beroliget. J denne Henseende see vi Fremtiden imøde med Rolighed og Fasthed. - Jeg tillader mig at opfordre den ærede Forsamling til at yttre sig om, hvorvidt den tiltræder denne Erklæring. (Berl. Tid.)