Aalborg Stiftstidende, 1834-09-22
Omendskjønt Forretningerne ved Messen - hedder det i den Skrivelse fra Frankfurt - fornemmelig beskjeftige de Handlende paa denne Plads, ophører dog den stedse meere faldende Cours paa de spanske Papirer ikke at være en af Hovedgjenstandene for Dagens Samtaler. Udentvivl ere mangfoldige Mennesker interesserede i dette Anliggende og det ikke blot en Mængde Banquiers, men ogsaa et stort Antal af større eller mindre Capitalister. De Tab, som her ere lidte eller befrygtes formedelst Speculation i spanske Statspapirer, ansees virkelig for meget betydelige. De fleste have ladet sig forlede til disse Speculationer ved et stort Banquirhuses, Exempel, da man forudsatte, at hiint Huus maatte være behørig underrettet og Forholdene i Spanien, for at ville indlade sig i saa betydelige Affairer. Dennegang er imidlertid hiint Huus selv bleven skuffet og har selv overordentlige Tab at beklage. Man vidste jo nemlig, at den spanske Regjering trænger til Penge og maatte tage sin Tilflugt til Laan, og kunde derfor ei heller formode Andet, end at samme vilde være betænkt paa at opretholde sin Credit. Virkelig skal og Torreno have staaet i Underhandling om et me aget betydeligt Laan (100 Millioner Piastre), men disse Underhandlinger gik ind igjen og tjente kun til at foranledige en betydelig Stigen af de spanske Fonds. Denne gunstige Omstændighed undlod den spanske Finantsbestyrelse ikke at benytte, og afsatte paa denne Maade ved forskellige Banquirhuse en uhyre Masse af spanske Effecter i Udlandet. Man anslaaer Beløbet af de i Udlandet circulerende og afsatte PaApirer til 7 a 800 Millioner (formodentlig Realer, hvoraf man kan slutte sig til Størrelsen af de Summer, der ere tabte ved de spanske Fonds pludselige Falden. Uenigheden mellem Regjeringen og Stænderne i Hessen, Cassel, angaaende Militair=Budgettet, synes nu at være bilagt. Regjeringens oprindelige Fordring var 742528 Rdlr. Stænderne havde kun tilstaaet 552500 Rdlr. Efterat adskillige Amendements, sigtende til at bevirke et juste mi lien, vare blevne forkastede, deels af Kammeret, deels af Regjeringscommissairerne, ophævedes de offentlige Debatter og Forhandlingerne fandt Sted inden lukte Døre. Landdagscommissairen skal nu have gjort Medlemmerne opmærksomme paa de for Landet betænkelige Følger af en øieblikkelig Reduction i Militairbudgettet, og da Forhandlingerne, atter bleve offentlige, antoges et Amendement, der for den løbende Finantsperiode tilstaaer Regjeringen 708000 Rdlr. til hiint Øiemed, men iøvrigt fastsætter Udgifterne for den ordentlige Militair=Etat til 580000 Rdl. At dette Forslag, vil erholde Regjeringens Samtykke, mener man. F. En Capt. P. Petersen, som den 2den Septbr. med Skibet Fortuna kom fra Pernambucco til Hamborg, har anmeldt, at da han Søndagen den 10de f. M. befandt sig i 200 N. Br. og 340 V. L. fra Greenwich, blev han om Eftermiddagen i rum Sø en Skonnert vaer, med ganske smaae Seil, som strax derpaa satte alle mulige Seil til og saaledes styrede ind paa ham. Denne Skonnert, af 40 til 50 Læsters Drægtighed, skjød en meget hurtig Fart og forekom Capt. P. meer end fordægtig. Da det mørknedes, forandrede P. sin Cours fra N. O. til N. V., og holdt den Natten over, hvorved han undgik hiint Skib, som udentvivl, var en Sørøver, Børsenhalle bemærker ved denne Leilighed, at der savnes to Skibe, der vare saa fortrinligt byggede, at det ikke lader sig tænke, at de aldeles skulde forsvinde, og dog er man ganske uvidende om deres Skjæbne. Samme, Blad erindrer tillige om de Sørøvere, der for faa Aar siden bleve henrettede i Nordamerica, efterat de havde tilstaaet, at de havde taget over 30, forskjellige Nationer tilhørende, Skibe, hvis Mandskab de først havde myrdet lige til sidste Mand, for ei at forraades, og derpaa efter Plyndringen stukket Skibene i Brand. Flere af disse Skibe, som ogsaa vare kjendtes i Hamborg, troede man at være forulykkede i Uveir. .