Aalborg Stiftstidende, 1838-01-20
Den 6te Januar skal en overordentlig fransk Coureer være afgaaet fra Paris til Madrid, til hans Sendelse knyttet man høist usandsynlige Rygter og Jnterventions-Tropper o. s. v. Ligeledes vil man vide, at den spanske Regjering hos den engelske skal have anholdt om Reorganisation af det engelske Hjælpecorps. - Man troer imidlertid, at Cabinettet i St. James hellere beqvemmer sig til at oprette et ganske nyt. Men hvad Nytte vil Spanien kunne have af al slig Hjælp, dette vil man vel nærmest finde Svaret paa i en Skildring af dets Tilstand, saaledes som den var ved Slutningen af forrige Aar. Billedet er tegnet af en Tysker, som har tjent i den engelske Hjælpelegion. Liig de raaeste Barbarer havde vi sikkret vore Linier til alle Sider ved Ødelæggelse og Plyndring, der sluttedes Contracter for fire Maaneder, vi trak i Vinterqvarteer og dette Aars Felttog var tilende. Enhver gjorde uvilkaarligen det Spørgsmaal: "Hvilket Resultat have vore Kampe og vore Saar havt i dette Aar, for hvem er Tusinders Blod rundet og er man rykket Kampens Maal nærmere, saa at man kan vente en snar og lykkelig Ende. Enhver Apartisk maatte indrømme, at alle Anstrængelser havde været til ingen Nytte og Spanien var for Øieblikket ikke kommet et Skridt videre, end for et Aar siden; man befinder sig, endskjøndt Dronningen i sin Tale til Cortes forsikkrer det Modsatte, i den ulykkeligste, meest fortvivlede Stilling. For enhver Banquier og Papirspeculant er det tilstrækkeligt Beviis, at de spanske Fonds staae i 20 ½, af den Grund er imidlertid Landets Tilstand ikke saa sørgelig, fordi Finantserne ere i en ussel Forfatning, Markerne ødelagte, de faste Eiendomme tilintetgjorte, Halvdelen af Jndvaanerne dræbte og fordrevne, eller fordi der føres en blodig og barbarisk Krig, men fordi Nationen ikke længere er Herre i sit eget Land, ved at være falden i Hænderne paa fremmede Magter og bleven en Bold for deres Politik. Jkkun den, der er istand til at føle denne Skjændsel, forstaaer at vurdere den halvt vemodige og halvt med Himlen irette gaaende Lyd af de ofte hørte Ord: Probre patria. Man kan ikke negte, at Regjeringen er formet og at begge Partiers Krigsoperationer ledes efter fremmede Herskeres Villie, samt at Krigen overhovedet ene og alene vedvarer ved deres Understøttelse. Spanien hverken besidder eller frembringer for Øieblikket Levnetsmidler, Vaaben, Munition, Klæder eller nogen af de Fornødenheder, som bruges i Krigen, i behørig Mængde, til at kunne fortsætte Krigen ved egne Kræfter. Spærrer Frankrig sine Grændser, vil der herfra hverken blive tilført Christinerne Kjød, Meel, Brød, Viin eller Frugt, og drager England sine Flaader tilbage, faae de hollandske og italienske Skibe derved fri Raadighed til at bringe Oprørerne Fornødenheder; Christinerne ville da snart blive fordrevne fra de baskiske Provindser og Don Carlos bliver Herre i et Rige, hvorfra han idelig kan gjore sine Fordringer paa den spanske Trone gjældende. Ophøre omvendt Bidragene, som Dom Carlos modtager fra den franske og østerrigske Adel, fra Jtalien, Preussen og Rusland, saa staaer han Fare for at komme til at sulte ihiel med sine Tilhængere i de hæriede baskiske Provindser, eller at blive overvunden i de andre. Begge Partier søge derfor til enhver Priis at erholde deres hidtilværende Venners Bistand. Constitutionen af 1812 vandt ikke Louis Philips bifald, derfor blev den fra Begyndelsen af forandret og nu have de fleste af dens Tilhængere forladt den; Tilhængerne af det kgl. Statut udgjøre Fleerheden af Cortes og ere Ministrenes Venner. Hvorfor har man valgt saadanne til Medlemmer af Cortes, Nationen ønsker Fred og haaber at erholde denne ved fransk Jntervention; men, for at bevæge Frankrig dertil, maa man gaae frem med Maadeholdenhed. Af samme Grund draget derfor Greven af Luchano (Espartero, nu omkring, forat hevne Sarsfields og Escaleros Død paa de sande Patrioter, istedetfor uophørligen at forfølge den modløse carlistiske Hær. De talrige Armee-Afdelinger i de øvrige Provindser, fornemmeligen i Syden, tjene meere til at undertvinge de Exalterede, end til at overvinde smaa Guerillabander, hvortil Halvdelen af Tropperne vilde være tilstrækkelige Fremmedlegionens Behandling synes at modsige dette, men man maa betænke, at Regjeringen smigrer sig med, efter deres Tilintetgjørelse, at blive understøttet af franske eller engelske Nationaltropper, hvilket ogsaa allerede skeer fra Englands Side; da vovede den at hengive sig til sit Had til alt Udenlandsk, fordi den vidste, at den franske Regjering ansaae sin Legion for Demagoger og mistænkelige Personer. England betragtede sin Legion som en Flok londonsk Pøbel, eller elendige Jrlændere, der have ligesaalidet Krav paa deres Regjerings Beskyttelse. Don Carlos's Afhængighed af Udlandet sees tydelig nok af den forulykkede Expedition til Castilien.