JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Mariboe, d. 16 Aug. J Gaar Eftermiddag tordnede og lynede det atter rædsomt her over Byen, med en paafølgende skyllende Regn og en svær Hagelbygge. Lynilden slog ned, antændte og afbrændte Gaardmand R. Kruses Gaard i Sel tofte, under Høibyegaards Gods.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Odense, d. 20 August. Ved den skjønne Concert, Sangeren Coppello, assisteret af de herværende Musikdilettantere, i Søndags Aftes gav paa Raadhuussalen, fandt Tilhørerne sig paa det behageligste tilfredsstillede, og ydede det udmærkede Konstner Talent fortjent og almindeligt Bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Afvigte Fredag Eftermiddag opkom, uden at Man veed Aarsagen, Jld i Ladebygningen paa den for faa Aar siden af Ny opførte Bøgeskovgaard ved Svendborg, der afbrændte med al den indavlede Sæd. Hovedbygningen blev reddet, især ved Sprøiten fra Rudkjøbing, som strax roesværdigt ilede til Hielp over Vandet. Eieren var fraværende i Lolland, og Assurancen var for faa Uger siden nedsat til det Halve. - Maarkatten vedbliver, som et sandt Rovdyr, at udbrede sig i en frygtelig Grad her i Provindserne. Jkke nok at Skaderne ere reent forsvundne; ogsaa Harer begynde at blive sjeldne paa Smaaserne, hvor de tilforn vare i saa stor Overflødighed, da den æder Ungerne; ligesaa Fuglenes Æg. Allevegne gaaer det ud over Duer, Høns og andet Fjerkræ. Paa Krager, Ugler og Viber spores ogsaa en kjendelig Aftagelse, og Man maa befrygte, snart ikke at høre en Sangfugl mere, forsaavidt der endnu gives et Opholdsted for disse i Levningerne af vore Skove. Det vil derfor sikkert være høi Tid, at tænke for Alvor paa at standse eller dog formindske denne ødelæggende Landeplage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Aalborg, d. 19 August. J Løverdags fordedes Doctor Henrich Jermiins Enke, Anna Sophie Barbara, fød Eicardt, i hendes Alders 92 Aar. Hun blev baaret til Jorden af hendes Børn og Børnebørn. - Ved Graven holdt Hans Høiærværdighed Herr Doctor Claudi, en kort, men saare skjøn Tale. Viborg, d. 19 August. Efter 7 Ugers ved holdende Regn med og uden Torden, der i Torsdags endnu gav stærkt Tordenveir i Øster, Sønder og Vester (i Salling vare Lynene og Tordenen især stærke, viser Barometret nu til tørt Veir, der og er indtruffet, og som vil gavne Høsten meget. Bygget modnes seent i Aar. Af Rug har i de sidste 19 Aar ikke heromkring var net avlet ringere end i Aar. Dog ville vel de mange Beholdninger fra i Fjor nedstemme Prisen noget paa Torvene. - Kirsebærrene fortærede Oldenborrene, ganske imod Sædvane; Træfrugten er allerede, paa Vinterfrugten nær, tjenlig til at afplukkes. - Af Agurker og Bønner er en overvættes Mængde, saa man fristes til, at give Svinene dem, da de intet koste og man her ikke bruger saltede Agurker. Men Kaalen mislykkes af alle Slags og opædes af Orme og Jnsekter over og under Jorden. (Om de Sidste meere næste Gang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Blandede Efterretninger. Den 12 August sattes London, ved den uventede Efterretning om Marquis Londonderry's, (Castlereaghs) Død, i Sorg og Skræk, som endnu mere forøgedes, da man erfarede hans Dødsmaade. Stærkt plaget af Podagra havde Smerterne sandsynligviis bevæget ham til at over skjære sig Halsarterierne med en lille Kniv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Ligesom over enhver Selvmorder, vil ogsaa over hans Liig blive holdt en Coroners Inquest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Marquis Londonderry var født den 18de Juni 1769, formælede sig 1794, men efterlader ingen Børn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Af en Oversigt over den Leipziger PaaskeMessecatalog for 1822 sees, at deri ialt ere anmeldte 3117 Skrifter som færdige, altsaa 333 færre end Aaret 1821, imidlertid findes dog 11 flere Romaner end det foreløbne Aar. Af det Hele spores, at man ogsaa der hverken har mere Lyst eller Penge til at kjøbe alle de Penneproducter, som Bogmarkedet overvældes med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
J dette Aars Foraar blev i den af sine Steenbrud bekiendte Flekke Kaufung, ved Schonau i Schlesien, udgravet et af Vinden omkastet Træ Medens man eftergravede den i den steenede Grund meget indviklede Rod, og derfor maatte bortrømme enkelte Fieldstykker, opdagedes Jndgangen til en henved 150 Fod lang Hule, med de smukkeste Drypstensdannelser. Sandsynligviis vil Jndgangen til denne Hule blive gjort tilgængelig, og derefter udførligere Efterretning om samme vorde meddeelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Det Kgl. Maleracademie i Amsterdam har nu taget sin nye Academiebygning i Besiddelse. Den er saaledes inddeelt, at den har Plads for 400 Lærlinger. Det er allerede umueligt, at optage alle dem, der have tilbudet sig, de beløbe sig til 1200. et Antal, der synes os saa meget større, naar man betænker, at der i Amsterdam endnu gives flere Anstalter for den dannende Konst, der deels paa Stadens Bekostning, deels af enkelte Konstvenner, hvoraf her findes Mange, vedligeholdes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Paa Øen Ceylon og i Ostindien udføre de saakaldte Slangebesværgere deres allerede i Bibelen, omtalte Konster med giftige Slanger, især Brille slanger. Besværgeren tirrer Dyret ved Slag og rask truende Bevægelser med Haanden, derpaa formilder han den igjen ved sin Stemme og stryger den sagte og løseligen. Han undgaaer med overordentlig Behændighed det tirrede Dyrs Angreb, leger kun med det, naar det igjen er roligt, og lader det da snoe sig omkring hans Ansigt. Pøbelen mener, at han besidder et Troldomsmiddel, ved Hielp af hvilket han uden Skade kan regiere Slangen; bedre Underrettede mene, at Aarsagen, hvorfor der ikke er nogen Fare ved denne Leg, ligger deri, at man i Forveien har udtaget Dyrets giftige Tænder. Men Dr. John Dawy siger i sine Reiser i det Jnderaf Ceylon, at han har undersøgt Munden af de Slanger, som bruges hertil, og fundet Gifttænderne deri i fuldkommen Stand. Han troer, at hele Troldomskonsten bestaaer i Besværgernes Selvtillid og Dristighed. Da de vide, at Slangen kun i yderste Nødsfald betjener sig af hiint Vaaben, saa lade de det aldrig komme saavidt, at den bliver egentlig rasende, men formilder den i rette Tid. Doctoren selv har paa denne Maade gjort Forsøg, uden at have sporet nogen skadelig Følge deraf. (Det er bekiendt, at bien, af en naturlig Jnstinct, sjeldent stikker, uden naar den bliver meget opbragt, fordi Braaden sædvanligen bliver siddende, og den altsaa kun kan stikke eengang i sit Liv.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
J Fattighuset i Bonn er død en 119 Aar gammel Olding, der endnu havde sin fulde Samling og intet havde kiendt til Sygdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Den mathematiske Classe i det Kgl. Videnskabers Selskab i Berlin har for Aaret 1822. adsat en Priisbelønning af 50 Ducater for en fuldstændig mathematisk udviklet Forklaring over de lyse og couleurte Ringe omkring Solen og Maanen, der paa en fyldestgjørende Maade svarer til de ved Forsøg udfundne Phænomener ved Lyset, Beskaffenheden af Armosphæren og virkelige Jagttagelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Den af det Utrechter Societet for Konster og Videnskaber udsatte Belønning af 30 Ducater, for den bedste Afhandling om den Øienbetændelse, der i en Række af Aar har hersket i adskillige europæiske Armeer &c., om dens Oprindelse, Beskaffenhed og Behandlingsmaade, er bleven vunden af den preussiske Regimentslæge Dr. Baltz i Berlin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
J Sophronizon fremsættes det Priisspørgsmaal: Af hvilken Aarsag ere, saaledes som det ligger for Dagen, de Stater, paa hvilke Protestanterne paa det aandigste og meest religiøse have virket, været meest betryggede mod voldsomme Statsomvæltninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
J det Kgl. Videnskabers Selskab i Paris oplæstes i Marts f. A. et Brev fra Sir H. Dawy, Præsident i det Kgl. Selskab i London, til Hr. Ampre, om nogle electromagnetiske Experimenter, der have opvakt hos Forfatteren Tvivl om Magnetismens og Electricitetens Jdenditet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Rossinis nyeste Opera Zelmire har for nylig gjort en mageløs Lykke i Neapel og Wien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Paa det sidste Sted blev den givet 10 Gange efter hverandre for ganske fuldt Huus, og Componisten hver Aften fremkaldt ved Enden af hver Act.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Samme Componists bekiendte Opera: Barberen i Sevilla, som med det Første kan ventes opført paa vort Theater, er i Juni Maaned dette Aar blevet opført gjentagne Gange i Berlin med stedse stigende Bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Nyeste Efterretninger fra det nordlige Grønland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Fra den danske Colonie Lichtenau, paa Vestkysten af Grønland, skriver Missionair Kleinschmidt, under 17 Juli 1821 følgende: Jeg tiltraadte den 3die Juli i Selskab af mine Hielpere Benjamin, Sem og Friedrich, med to grønlandske Fruentimmerbaade, en Reise, som jeg i Gaar kom tilbage fra. Paa dette Besøg i Sønden kom jeg kun indtil den yderste Pynt af det faste Land, men ogsaa en god Dagreise videre, langs med den østlige Kyst. Paa denne Vei indtil Øen Statenhuck, har jeg truffet mange hedninger, og det, jeg sagde dem om den evige Sallighed, have de hørt paa med Opmærksomhed. Engang havde jeg over 300 Tilhørere. Disse udgjorde det første Tog, jeg mødte; de havde 24 Telte, og hvert Teltselskab kan man i det mindste anslaae til 15 Personer. Efter deres Yttring og de Jagttagelser, jeg siden gjorde, kunde Antallet af de i denne Egn boende Hedninger vel regnes for 500. - Saasnart jeg var kommet i Land, blev jeg af hine omgivet som af en Sværm, og førend jeg endnu begyndte at tale, gjenlød fra Gamle og Unge det Tilraab: "Det er tilforladeligen vor ramme Alvor, at vi ville omvende os!" De vare særdeles glade over Besøget, takkede mig ofte derfor, og i de Forsamlinger, jeg her, saavelsom paa andre Steder, holdt under fri Himmel, syntes Jngen at blive tilbage i sit Telt. De fleste af dette Selskab, nemlig Jndbyggerne af fjorten Telte, ledsagede mig med deres Baade indtil deres Bopæl ved Statenhuk, hvor overhoved de fleste boe. Dette Land kaldtes Narksamin, d. c. Bolig paa det faste Land De førte mig strax og ligesom i Procession til en Halvøe paa en særdeles skjøn grøn Plads, der paa begge Sider lige for hinanden havde Søbugter, som kunde tjene til Søhavne, og de viste mig et Sted, hvor vi kunde bygge et Huus. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-24
Kjøbenhavns Børs, d. 23 August. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1s. Obligationer (med Rente fra 11te Juni 1822) 76. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2 Febr. 1820) 100 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 125 1/2 a 126 Rbdlr. Sedl. pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 12. - Svenske Sedler 61 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Nittende Aargang. No. 69. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Prindsessen med Roserne, og Katten med de grønne Blade og Tornene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Et originalt Eventyr i den Hoffmannske Smag. Skiønt Jbrahim var den fattigste Mand i hele Orienten, saa havde han dog den deligste Datter, som den Østerlandske Soel, nogensinde havde kasted sine Straaler paa Rygtet om hendes Skiønhed kom snart for den regierende Sultans Øren, Sultan Ali overøste den fattige Jbrahim med Skatte, og tog hans delige Datter, Zaide i sit Serail. Den mægtigste Sultan Ali, havde en endnu mægtigere Troldmand, som, lige fra Vuggen af, havde været hans Beskytter, og den deligste Sultaninde Zaide, havde en endnu deli gere Fee, Merline, som fra Svøbet af havde taget hende i Varetægt. Man vil sige, at den store Firlesamber, som beskyttede Sultanen, virkede meget til Held for dennes Undersaatter; thi af denne vise Mand hørte Sultanen mange Sandheder, som de krydende Hoffolk neppe vilde have til Herskerens Ære være det sagt ham; og sagt: Han hørte dem gjerne, og raadspurgte sig i alle vigtige Begivenheder hos denne sin kloge Ven, thi han ærede den store Firlefamber som en Søn ærer sin Fader. Kun da han ophøiede Zaide til Sultaninde hentede han ikke sin Beskytters Raad, og dette hverken forundrede eller fortrød Trold Tirsdagen den 27 August 1822. manden, da han nok vidste at Kiærlighed handler blindt; men vist er det, at denne Viismand langt fra ikke var saa henrykt over dette Skridt, som Sultanen selv, og - hvad der endnu er besynderligere, Feen Merline var bekymret, da hun saae sin Pleiedatter klavre op paa sit høie Æres trin. Firlesamber lod sig see for sin Pleieson, formanede ham til at være Mand, og jo ikke lade sig beherske af den delige Zaide, Sultanen derimod forsikrede, at hans unge Brud var ligesaa beskeden, som skiøn. Hun var føieligheden og Forekommenheden selv, og besad ikke en eneste af Kiønnets sædvanlige Feil. Den vise Troldmand smilede og sagde: Du seer mig igjen om et Aar: Det skal glæde mig, om Du da taler i samme Tone, som nu, Jmidlertid gjentager jeg min Advarsel. Vær føielig imod Din Hustrue, men vær ikke hendes Slave, ellers beklager jeg Dig, og Dit Folk, Thi Skiønhed og Viisdom følges sieldent ad, og - jeg veed med Vished, at de ikke gaae Haand i Haand hos Zaide. Den forelskede Sultan rynkede første Gang Bryn ved sin Vens Advarsel, og blev ret glad, da Troldmanden vinkede med sin Stav, og hans himmelblaae Hest med tvende store Sølvvinger kom flyvende igjennem Luften og knælede for sin Herres Fødder. Firlefamber svingede sig op paa dette sjeldne Dyr. og ilede bort i det han endnu en Gang tilraabte Sultanen: Glem ikke mit Raad!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Paa den samme Tid stod Feen Merline hos Zaide, paamindede hende om alle de Pligter, hendes høiere Rang nu fordrede af hende: At hun burde være taknemlig, ærbødig og lydig imod sin Gemal, venlig og blid imod sine Medsøstre. "Medsøstre, Madam, faldt Zaide hende i Talen jeg har slet ingen Medsøstre. Jeg er den ophøiede Sultans Favorit-Sultane, og følgelig ere alle de andre Fruentimmer mine Slavinder." - En herlig Begyndelse til Udøvelsen af mine Lærdomme, tænkte Feen; men hun vrededes ikke, thi det er en bekiendt Sag at Harm og Hævn kun ere følger af Svaghed. Merline ynkede sin Pleiedatter, og besluttede at forbedre hende, om det var mueligt; men - man behøver just ikke at være Fee for at begribe, at et Fruentimmer neppe forbedres i det Øjeblik hvor hun er omringet af Smigrere, nyelig er indtraadt i en glimrende Cirkel, for et Speil, som viser hende sit eget skiønne Billede, endnu mere forskiønnet ved Elskovs salige Fryd, og omstraalet af Diamanter, og at den Glimmer, som Forfængelighed har udtænkt til at pryde Kiønnet; har en stor Herres Gunst, som hvert Øieblik forsikrer hende, at han er hendes underdanige Slave; det er altsaa naturligt, at Feen ikke spildte flere Ord i et saadant Øieblik. Hun sagde blot til Zaide: "Du vil snart mærke, at Du er Moder. Jeg vil da indfinde mig hos Dig igjen for at give Dit Barn den Gave, som Du selv vælger for det. Jeg siger Dig dette nu, for at give Dig Tid til at vælge noget gavnligt for Glutten. - Farvel! - Vær klog om Du kan." Hun slog i Luften med sin lille Elphenbeensstok, og en Vogn af hvide Lillier, trukken af sex smaae Hermeliner, kom ind igjennem Vinduet. Feen satte sig i Vognen og forsvandt, efterladende Zaide i - Betænkninger over hvad hun skulde ønske sin tilkommende Spæde, mener du - Nei, at nei, i fuld Latter over Feens urimelige Moral, som hun kaldte den. Dersom Feen have været et for disk Væsen, da have hun sikkert ladet hende forbyde at komme oftere til Hove; men - det nytter ikke at befale Schweitzeren at lukke Porten, for Væsner, som fare igjennem Vinduerne paa Lilievogne, Zaide havde neppe udraabt sit: "Det var vel at hun forlod mig, før Sultan Ali stod hos hende, og under de ømmeste Kiærtegn fortolgte hende hvorledes den underlige Firlefamber miskjendte hende; hvorledes han beskyldte hende for Letsindighed og Herskesyge, Zaide ærgrede sig, saa Taarene trille af hendes delige Øyne. Den kiærlige Sultan bortkyssede dem alle, og forsikrede af ingen bedre end han kjendte hendes ædle blide Siæl at han kun beklagede at hun aldrig begiærte noget Betydeligt, og han følgelig aldrig fik Leilighed til at vise hende, hvorledes han ansaae ethvert af hendes Ønsker for sin urokkeligste Lov. Zaide var alt for føielig til ikke at nytte sin Elskers Tilbud, og glæde ham ved at befale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Et af hendes første Ønsker var, at den kjedsomme gamle Storvisit Ahmra maatte sættes i Rolighed, det vil sige – jages fra sin Post. Zaide vidste meget vel, at denne ædle Olding var bleven Sultanen foreslaaet af Firlefamber. Det var Hovedgrunden til denne Fordring: hun vidste og at det var en ligesaa ubøielig som redelig Mand, der ikke var bange for at imodsætte sig hendes Jndfald, naar disse ikke stemte med Statens Vel. Han maatte altsaa bort. Sultanen elskede virkelig denne Minister, derfor vovede han en Mod forestilling. Han meente at hans Elskede ikke fuldkommen kjendte denne ham saa hengivne Mand. Saa lad ham beholde sin Post, sagde den Skiønne. Jeg bør ikke indbilde mig at udrive en dydig Mand af Dit Hjerte; men - paa det Du ikke skal mistyde mit Forlangende, saa vil jeg blot undskylde mig med, at jeg, før jeg havde den Lykke at kjende Dig personlig, troede hvad Alle tro, at det var hans og ikke Din Viisdom, som lyksaliggiør Dit Folk, at Du, om Du end selv ønskede det, ikke tør bortfiærne denne Minister fordi han er Firlefambers Ven, og man vidste hvorledes Du maatte gaae i dette Trolds Ledebaand." - Det Ord, Ledebaand, oprørte Sultanens hele Siæl, det blev sagt uden Harme, saa gandske uskyldigt, som om det blot var Gjentagelsen af den offentlige Mening, som om Folket ynkede sin Sultan; men - en Sultan vil ikke ynkes, han vil frygtes. Det var ham vigtigt at overtyde Zaide om sin Vælde, og - den trofaste gamle Ahmra fik Ordre at nedlægge sit Æmbede. At Sultaninden, som havde viist saa megen Ombyggelighed for sin Herres Ære, fik et Ord at sig ved Valget af den nye Viser var jo gandske billigt: at denne igien søgte at rette sig efter ethvert af sin Velgiørerindes Vink er ligesaa. Den gode Sultan, som skrækkedes ved det blotte Navn: Ledebaand, gik nu i tvende, som vare meget stramme. Dog mærkede han det ikke, fordi den lille skiælmske Amor førte dem. Saaledes henglede nogle Maaneder. Zaide var utrættelig i at begiære. Ali trættedes ikke ved at opfylde hendes Ønsker. Man og de værdigste Mænd udaf Staden, fordi Sultaninden ikke kunde taale at høre deres Navne udtale, eller fordi hun ikke kunde lide deres Fruers Ansigter. Man hentede Kostbarheder fra de fjærneste Verdenskanter for at tilfredsstille hendes Pragt Kiærlighed. Folket sukkede over alle de Byrder, man paalagde det for at føie hende, og dog var hun ikke tilfreds, ja hendes Fordringer bleve grændseløse, da Sultanens Fryd ligeledes var grændseløs, fordi hans Zaide snart skulde blive Moder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Breve fra en dansk Reisende i Skaane. J Juli 1822.) Dersom De nu, min Ven, eiede en Herscheels Kikkert, saa kunde De see mig spadsere lyslevende paa svensk Grund. Jeg staaer nemlig i Malmøes, anseelige Havn, der ligger lige over for Kjøbenhavn. Byen er temmelig stor og har to skjønne Torve, hvoraf det ene, det saakaldte Stora Torv, er besat med høie og gamle Lindetræer. Malmøe Fæstning, eller Malmøehuus, er betydelig, og har svære Volde; men da den ikke er til nogen Nytte, saa taler man om, at Voldene skulle sløifes og Gravene fyldes med samme. Paa denne Fæstning sidde baade Forbrydere og Gieldsarrestanter;
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
blandt de første er en Bondepige paa sexten Aar, der har sat Jld paa en Gaard. Slaverne, som arbeide her, bære ingen udmærket Dragt, men ere iførte deres egne Klæder og have et let Jern om Benet. - Den smukkeste Bygning i Malmøe er Raadhuset, opført i moderne Stiil. J Stue Etagen ere Contoirerne, og paa første Sahl den skjønne og store St. Knuds Sahl, hvor Knudsselskabet holder sine Forsamlinger, og som bruges om Vinteren til Concerter og Baller. J Cabinetterne, ved Siden af Sahlen, findes Portraiter af de danske Konger, lige indtil Christian den Anden, der sidst beherskede Sverrig. - Gjæstgivergaarden, som ligger paa Lille Torvet, er meget stor, og smukt og beqvemt indrettet. Her er et temmelig anseeligt Theater, hvor en reisende Trup om Vinteren opfører Skuespil. – J Nærheden af Toldboden bemærkede jeg en ældgammel Bygning, som tilhører Commerceraadinde Suhr. Paa Hjørnerne af denne Bygning, saavel som paa flere Steder, findes udhugne Mariebilleder, der synes at vidne om, at Gaarden fordum har været et Kloster. Saaledes finder man endnu, efter tre Aarhundreders Forløb, overalt i Norden Spor af Catholicismus. - J Gaar holdtes Marked paa Stora- og Lille-Torvet, hvor Beboerne fra hele Egnen vare forsamlede, og Bøndernes forskjellige Dragt, hvoraf hvert Sogn næsten har sin særegne, ydede et interessant Syn. De vare for største Delen iførte deres Høitidsklæder og kjørte paa deres Stadsevogne, der, besynderligt nok, ere ganske sort overstrøgne. Den Vareartikel, af hvilken der fandtes meest paa dette Marked, var forarbeidet Kobber, hvoraf her var en uhyre Mængde. Kl. 7 om Aftenen toge Markedsfolkene bort. Hver Bonde rullede afsted paa en Vogn, belæsset med hans hele Familie og de Sager, han havde kjøbt. - J Nærheden af Malmøe ligger Møllevangen, et Lyststed med en meget stor Hauge og smukke engelske Anlæg. Dette Sted besøges meget af Jndbyggerne i Malmøe. Den hele Vei, jeg kjørte fra Helsingborg til Malmøe, fandt jeg at Landet ganske lignede Sjælland, ligedan Frugtbarhed og ligedan Dyrkning, men næsten ingen Skov eller Tørvemoser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-27
Adskillige af Landsbykirkerne ere tækkede med Kobber; Bøndergaardene ere vel bygte og vel vedligeholdte, men paa store Strækninger fandtes kun enkelte, og stundom var den ene Gaards Afstand fra den anden meget lang. Bønder fruentimmerne ere om Søndagen meget pynteligen klædte, og overalt paa Landet sporer man denne Dags Hellighed, et ikke lidet Beviis paa Landalmuens religiøse Sind. Bønderne kjøre for en stor Deel med tre Heste ved Siden af hverandre, hvorved de komme meget hurtigen afsted. De betjene sig ogsaa af et særeget Slags Vogne, bespændte med Stude, hvilke bruges her meget til Pløining. Reisende befordres, som bekjendt, enten i Kærrer med een Hest for, hvorpaa een Person kan sidde, eller og paa Bøndervogne, med to Heste for, paa hvilke tre Personer kunne sidde. Ved hver saakaldt Schus, som kan regnes for 3/4 Miil, faaer man ny Befordring. Ved at sende et "Forbud, der betales som en enkelt Hest, nyder man den Fordeel, at en forspændt Vogn staaer færdig paa hver Schus. En svensk Miil, som udgjør 1 1/2 danske, kjører man i een Time. Naar man har forsynet sig med Hynder, og det gjør sikkert Enhver, der har sine Ribbeen kiere, saa befordres man paa disse Vogne meget godt, fordi man her overalt kjører paa Jordveie, som ere meget jevne. Naar der er flere Personer i Selskab, saa gjør man rigtigst i, at leie hos een Mand Vogne for adskillige Schus, imod at betale noget mere; thi da undgaaer man at skifte paa hver. Fem til sex Personer kunne godt sidde paa to Vogne. Det skal være i Værk, at indføre i hele Sverrig et forbedret Befordringsvæsen, og til den Ende lader man nu reise en Sagkyndig, der paa det nøiagtigste skal gjøre sig bekjendt med dette Væsens Tilstand i Tydskland.