Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-20
J Anledning af denne Fortælling, finder jeg mig derfor skyldig, at opvarte Hr. Hempel med et lidet Giensvar, ja mueligen maatte det lykkes mig at overtyde Hr. Hempel, at jeg ikke vel, uden at bebreide mig selv en lastværdig Tilbageholdenhed, har kunnet paatale hiin Anviisning anderledes. At give Barnet, Hr. Hempel, sit tilbørlige og rette Navn, er efter min Mening en nødvendig Støi. De maa troe, det kan ikke være os Bønder, Landmænd inclusive - dermed nok, at give Jndsiddere, og Arbeidsfolk Fortjeneste; Arbeidet maa tillige nogenlunde svare til Hensigten. Naar nogen, han være iøvrigt begavet med Kundskaber, og den bedste Stilling af Verden, vil offentlig anbefale Noget til Udførelse i Agerbruget, bør den gode Mand - han være hvo han vil – i Forveien, deels ved egen og andre paalidelige Mænds Erfaring, kjende noget til Gjenstanden, han foreslaaer til Efterlevelse. En Trykfeil i Marken, lader sig tilforladeligen ikke saa let rette, og overhovedet saadanne Bommerder, hiin Anviisning indeholder, lader sig tildeels aldrig rette igjen. Som simpel Landmand veed jeg - paa min Ære - ingen blidere Udtryk, end ligefrem at kalde omtalte Anviisning til side Jorders Opfyldning Vildmands Jdee og udgiveligt af Forfatteren, hvis endog kun een eneste ung Landmand derved blev ført i Vildelse. Maaskee kan det bedre lykkes mig, ved Lignelser, at overtyde Dem om Rigtigheden heraf, f. Ex. Naar en Læge helbreder et sygt Legeme fuld af Bylder, kommer det jo ikke saa meget an paa, at behandle for sig hver enkelt Byld, som det gjælder om, at rense Massen af Blodet, der frembringer hele Sygdommen. Hvad den omhandlede Gjenstand angaaer, er her et Mosestykke eller anden sid Jord det syge Legeme, smaae Vandhuller i samme. - Bylder og Jordens Suurhed. - Massen af ureent Blod – der frembringer Sygdommen. Forinden nu et saadant sygt Legeme kan kaldes helbredet, nemlig afbenyttes som brugbar Agerjord, er en stærk Aareladen saare nødvendigen; herunder forstaaes en hensigtsmæssig Afgrøftning, bestandig aabenstaaende Grøfter, og en Hoved grøft til Suurhedens – det urene Blods Afledning. Efterlades denne Hovedcour, maae De tilforladeligen troe, at ethvert Forsøg med anden Jord, til side Steders Opfyldning, er reent at handle i Blindhed; og først efter omtalte Hoved-Operation, kan en Medicin af anden Jord, til Bylderne, de lavere Steders Helbredelse, i et sidt Jordsmon, være nyttig. Hvad det angaaer, at foreslaae, at tage en saadan Fyldning fra Ageren, er f. Ex. lignelseviis talt, det samme som, at sige en Læge, til at curere et incurabelt suurt Been, behøves et andet Been af et sundt Menneske; ventelig vil De tilstaae mig, at Mennesket der maatte miste Benet, omdannedes ved denne gyselige Operation til Krøbling, og Patienten til ingen Nytte. Forholdet med Ageren og Mosen er ganske det Samme; thi bortføres Agerens Overflade til Opfyldning i en Mose, og Mosen beholder sin Suurhed, gjøres begge hinanden lige. Jeg vil nu haabe, at jeg tør udbede mig: De godhedsfuld vil billige mine Udtryk Vildmands-Jdeer o. s. v. Endvidere, naar jeg oprigtigen forsikkrer Dem, at jeg selv ved et og andet Forsøg, lovligen har erfaret, hvad det betyder, at løbe blind Mand i Marken - følgeligt, som man siger: har faaet Stik - haaber jeg tillige, De ikke mindre godhedsfuld, vil venligst undskylde, at jeg, som læg Mand, uden Sprogkundskaber, efter ringe Ævne, i denne Anledning ligefrem har ført min Besyv. Jøvrigt maatte det fremdeles behage Dem at fortælle noget Lignende, om – en P. C. Ægidius - værdiges Saadant intet Svar af undertegnede. Schobillgaard, d. 2 Marts 1819. P. C. Ægidius.