Københavns Adresseavis, 1780-06-28
Priis Couranten over de paa det ostindiske Compagnies Auction paa Skibet Friderichsnagor den 28 Junii bortsolgte Vare, faaes hos Bogtrykker Simmelkiær, paa Adresse=Contoiret for 4 Sk. Stykket paa Fredag. ved Buuses Død. Er det din Torden kun, Gud, som jeg skal tilbede, Skal jeg kun kiende dig, Jehovah, af dit Lyn Var det til Hiertets Skræk, til Gnister af din Vrede, Du sparede din Dødeliges Syn, See har jeg ikke tidt talt med dig - o du Høye, J Sorgens Nætter, og i Smertens Øyeblik, Har ey mit skarpe Træk, mit dybt indgroede Øye Viist dig det svage Hierte som jeg fik Ach det er svagt mod Sorg - Hvad kan jeg da - jeg raaber. Jo høyt i Angstens Stund om Styrke - du har hørt Din usle Orm, hvor han fortvivler - hvor han haaber - Og hvor han segner som af Torden rørt. See dybt i Støvet under Sorgens Scepter bøyet, Beslitter jeg mig paa ey at fortørne dig, Med Klager - men den ene Lynild viser Øyet, Den anden - ach hvo kan da prise dig! Som Pandtet paa din Gunst, som Forsmag af den Himmel, Du kalder Støvet til, gav du mig Godheds Gud, En Fader - ach du gav - men tog - giør Sorgen, svimmel, At jeg velsigner ey som Job dit Bud, Thi jeg er drukken, og jeg seer kun Mulm og Flammer, Og Haabet som forsvandt: eengang at favne ham - Jeg seer hans aabne Arm strakt mod mig - med den rammer, Den dødelige Piil - og myrder ham. Ach Fader, du er død - din Søn kan intet haabe, Og ey et Faunetag engang - en afbrudt Lyd - Lyd af Velsignelse - o hør mig - jeg vil raabe Høyt op mod Himlen - mod min tabte Fryd. Og hun som saae sin Pligt i dine Vink - som brændte Af Glæde, naar dit Smiil var hendes Arbeyds Løn - Din elskte Datter - see hun prøver paa at hente Dig ind i Livet ved afmægtig Bøn. - O hør os dog - o kom - til, om du kan, tilbage, Styrt i vor Arm - og smag af Jordens Sallighed - Og dog hvidrommer jeg saa født et Haab - jeg Svage, At hente Englen fra sin Herlighed. - Suk er min Lod, og Graad skal tegne mine Dage, Og bittre vilde Skrig forkynde hvor jeg er -Et Mindereyser jeg - naar tusind staa tilbage, Da er du ene dette Minde vard. -Er Marmor=Stötten meer end Hiertets stille Taare, Og Elegien meer end dybt uddragne Skrig, Da, vise Verden, har du ofte giort en Daare, Som er fortiente det - udødelig. Men under Menneskets, den Ædles bittre Taare, Som her ved dette Liig - da nægt det hvo der kan At den som pryder da den frygterlige Baare. Var i det mindste - en retskaffen Mand, Fortsættelse af Efterretning om det Indersiske Landhuusholdnings Selskab. (See No. 94.) 7. Den Fornøyelse, hvormed Selskabet har seet Potatos=Avlingens priselige Fremgang, lader det fremdeles udsætte en Belønning af 6 Rdlr. til den, som i dette Aar avler største Mængde, den dernæst, ikke under 10 Tønder, 5 Rdlr.; den dernæst, 4 Rdlr.; den derefter, 3 Rdlr.; den dernæst, 2 Rdlr. Forat give Almuen, og i Særdeleshed den Trængende, desbedre Anledning til at lægge sig efter denne nyttige Avl, lader Selskabet aarligen uddeele en Qvantitæt til Udsæd i ethvert Præstegield af Fogderiet, som førstkommende Martii Maaned kan afhentes hos efterfølgende Selskabets Medlemmer, nemlig i bestaden Hr. Major von Falkenberg, i Sneaasen Sognepræsten Hr. Meldahl, i Stoed Selskabets Præsident Hr. Foged Gunnerus, i Sparboen Hr. Oberstlieutenant von Børsen, udi Jnderøen Hr. Heide, og paa Ytterøen.