JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Udlandet. Paris, den 21de Aug. Den egentlige Sammenhæng med den Choseulske Mordhistorie er endnu ikke ganske klar, idet Aviserne vrimle af Modsigelser; først Anklageacten vil bringe Lys i Sagen. Jmidlertid kan man af de hidtil erholdte Oplysninger uddrage følgende Resultat: Choseul-Praslin og hans Gemalinde indtraf den 17de ds., om Aftenen, paa Jernbanen til Paris. Hertugen forlader allerede i Banegaarden sin Hustru og iler i sin Maitresse Frøken Luzys Arme; denne boer i Qvarteret Marais, hvor hun forestaaer et Pige-Jnstitut. Hertugen bliver her til seent ud paa Natten, og finder ved Hjemkomsten sin Kone i en dyb Slummer. Hvad gjør han nu, Vækker han hende Gjør hun ham Bebreidelser, Henrives han af Vrede, Alt dette er endnu en Hemmelighed. Kun saameget er oplyst, at den fuldkommen paaklædte Hertug med Pistol og Dolk trænger ind i sin Hustrues Soveværelse, affører Pistolen imod hende, men da denne klikker, griber han til Dolken, og saarer hende i Haand, Hoved, Bryst og Hals. Den Ulykkelige er imidlertid endnu ikke ganske bukke under, thi hun naaer hen til Klokkestrengen, trækker heftigt deri, og denne sidste Livskraft ophidser hendes Bøddel i den Grad, at han hugger hende ned med Pistolkolben. Her overraskes han af Tjenerne; men for at lade dem troe, at Mordere udvendigfra vare trængte ind i Huset, vil han rive Vinduet, op, – da seer han en Tjener derude, og iler ind i sit Cabinet, opbrænder der sin blodige Slaaprok, og styrter derpaa, som en fortvivlet Ægtemand, hen til sin endnu rallende, blodbedækkede Hustru, som han qvæler ved en convulsivisk Omarmelse. Dette Sidste synes utroligt, men bekræftes af Øienvidnerne. Endelig kommer Politiet, og som Pair af Frankrig, hvis Forbrydelse kun Pairskammeret kan dømme over, bliver Hertugen bevogtet som Fange i sit eget Cabinet. Hvilken Tortur maa det ikke have været for ham, i to samfulde Dage og Rætter at maatte blive ved sit Slagtoffers Side? – Jfølge Politiets Undersøgelser er det oplyst, at Hertugen, med den aabne Kniv i Haanden, først sneg sig hen til Sengen og gjorde Snittet i Halsen, at den Saarede derpaa foer med Haanden til Halsen, og at han da med nok et Snit afskar den lille Finger. Hun reiste sig nu, forat faae fat paa Klokkestrengen ved Fødderne af Sengen; men hun greb ikke langt nok hen, og man seer de blodige Spor af de udstrakte Hænder tæt ved Strengen paa Væggen. Da Uhyret saae, at de til Snit ikke vare tilstrækkelige, begyndte han rasende at støde og skære i Blinde. Den Myrdede var stærk, og kunde længe værge sig; hun holdt endog flere svære Meubler mod sin Morder. Endelig styrtede hun udaf Sengen; Morderen gav hende endnu med Pistolen to Slag i Hovedet, og forlod hende først, da Tjenestefolkene ilede til. Jkke mindre end 30 Slag og Stik udviste den Myrdedes Legeme. En saadan Kamp har vel næppe sin Lige!
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Idag aabnedes Pairskammeret; kun 80 Pairer vare tilstede, da Mange af dem ikke kunde overtale sig til, her at fælde Dom over deres Omgangsven og Collega. Som Følge af gjentagne Forsøg paa at forgive sig selv, lider Hertugen af voldsomme Mave smerter, i hvilken Anledning Lægen har anordnet ham varme Omslag om Fødderne.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
- Hertug Charles af Cholseul-Praslin, Pair af Frankrig, Kammerherre hos Hertuginden af Orleans, Hertugen af Remours's fortrolige Ven osv., blev født den 29de Juli 1805. Hans Familie hører til den ældste franske Adel. Ved Hoffet optoges han med megen Forekommenhed; Districtet Melun valgte ham til Deputeret, og da han 1843 faldt igjennem ved Valget, udnævnte Kongen ham til Pair. Hans Stilling i Verden var i enhver Henseende misundelsesværdig; riig, anseet ved Hoffet, navnlig Hertugen, af Remours's fortrolige Ven, havde han endnu den elskværdigste Hustru af Verden, nemlig den eneste Datter af Marschal og Greve Sebastiani, hvem Napoleon 1809 sendte til Constantinopel, for at hjælpe Sultanen med at formene den engelske Flaade Gjennemgangen ved Dardanellerne, og som derfor par ordre erholdt en Frøken v. Cogny tilægte med en umaadelig Formue - som bekjendt den sædvanlige Maade, hvorpaa Napoleon belønnede sine Generaler. Hertuginden var ligeledes meget afholdt ved Hoffet; Dronning Amelie, Prindsesse Adelaide, Hertuginden af Orleans elskede hende som en Veninde, og gjorde sig ofte megen Umage for, at forjage de mørke Skyer, som nu og da leirede sig paa den unge Hertugindes Pande. Hendes Ægtefælle, en Mand af lille, undersætsig Legemsbygning, er af Opdragelse noget raa og ualmindelig hidsig, taaler ingen Modsigelse og fortjente i ingen Henseende at eie en saadan Engel af en Hustru. Meget alvorlige Uenigheder vare oftere blevne bilagte ved Mægling fra Hoffets Side. Som Grund til slige Scener antog man Hertugens letsindige Vandel, idet han, ligesom alle andre Dagens Løver, underholdt adskillige Elskerinder, af hvilke den nuværende Criminal Undersøgelse foreløbig har opdaget to: Moslle Luz, som egentlig hedder Laura Desportes, og bliver skildret som en Skjønhed, og en Anden, som Politiet endnu forgiæves har søgt. Der gives vel i Paris mange Koner, som kunne beklage sig over det Samme; men Hertuginden synes at have taget det strængere end sædvanligt i dette Punkt. Mslle Luzy levede en Tid i Hertugens Huus som Gouvernante; dette gav Anledning til jævnlige Stridigheder mellem Ægteparret, idet Hertugen vilde beholde hende, Hertuginden derimod give hende Afsked. Først efter et heftigt Optrin imellem dem, hvorved det endog skal være kommet til Haandgribeligheder, fik Gouvernanten sin Afsked. Man paastaaer, at Hertugen tidligere, forsynet med Pistoler og Knive, har lukket sig inde med sin Gemalinde, og truet med at myrde hende, hvis hun ikke vilde give efter; men da han mødte Fasthed der, hvorhan havde ventet Frygt, da grebes han af Forbittrelse, og hans Brutalitet kjendte nu ingen Grændser mere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Frøken Luzv er fransk af Fødsel, en Datterdatter af Baron P. i Chaussee d'Antin, 34 til 35 Aar, gammel, og lille, men af en energisk Charakteer. Hun er Bestyrerinde af et Pige-Jnstitut i Paris. Man vil vide, at Hertugen har villet ægte hende, og at hun har tilskyndet ham til Mordet. Man fortæller, at han har havt et Barn med hende, hvilket han el stede meget. Frøken Luzy blev atter forhørt igaar Hun vedbliver standhaftigt og stolt sin første Paastand, at hun aldrig har staaet i et hemmeligt eller fortroligt Forhold til Hertugen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Fædrelandet. Deres Majestæter Kongen og Dronningen ville først forlade Øen For den 8de September. Reisen, gaaer nordpaa over Ribe. Der er indtruffen en Deputation fra Høyer, for at bede Majestæterne om at stige i Land ved denne By og indtage en Frokost. Muligt vil den øvrige Strækning til Ribe da skee over Land. Antallet af de herværende Fremmede er anseeligt og ansloges den 21de de til henved 800. Den lille Flække, som selv kun tæller 650 Beboere, er ligesom reent fortumlet i sit stille, afsondrede Væsen over alt det Røre, de mange Fremmede afstedkomme. Dette Liv forøges om Søndagen, navnligen om Eftermiddagen og Aftenen, derved, at Ungdommen fra Øens tre Landsogne strømmer ind til Flækken for at more sig. Liniedandseren Magito befinder sig her, og Jnsulanerne havde igaar den Nydelse at see mangehaande Kunster udførte, som i Aftenskumringen endte med Opstigningen af en Luftballon, der af Vestens kolde Pust førtes gjennem Skyerne over mod det frisiske (Dannev. Fastland.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Om den roeskildske Jernbane meddeler "Loll.Falst. Avis et interessant Brev, hvoraf her uddrages Følgende: Den bhvnske Banegaard er endnu langt fra at være færdig. Den er kun et net bindingsværks og skifertækket Huus, som er bestemt for Varer, og som nu, saalænge Personhallen ikke er opført og Vare transporten ikke begyndt, benyttes til billetcontoir og Reisendes Aftrædelse. Locomotivet kan man forestille sig som en lukket Vogn med tre Par Hjul, af hvilke det midterste Par dreies rundt ligesom Hjulene paa et Dampskib af den i Vognen anbragte Maskine og derved slæber ikke alene Locomotivet, men alle de derved befæstede Vogne afsted, ligesom enhver Vogn gaaer frem, naar man dreier Hjulene omkring. Bagefter Locomotivet følger den saakaldte Tender, en Vogn, hvori det fornødne Vand og Kul til Reisen bevares. De egentlige Reisevogne eller Vaggons bestaae hver af 6 adskilte Afdelinger, Coupeer, omtrent saa store som det største Rum i de almindelige Deligencer, dog bredere, saa at 5 Personer ret mageligt kunne sidde paa hvert af de to mod hinanden vendte Sæder. HverVaggon kan saaledes rumme 60 Personer; men saalænge det ikke behøves, sættes kun 4 paa hvert Sæde. Førend Toget sættes i Bevægelse, gives tre Gange Signal med en Pibe, som er anbragt paa Dampkjedelen, og hvorigjennem Dampen ledes ved at dreie en Hane. Det er en afskyelig skjærende Lyd, som kan høres overalt i Kjøbenhavn, men er godt skikket til at jage dem af Veien, som maatte befinde sig forud paa anen, da den ligner et ulykkevarslende Smertensskrig. Ogsaa hver Vaggon har 6 støbte Jernhjul, som paa den indre Side ere forsynede med en fremstaaende Kant, der forhindrer dem fra at træde ud af det ophøiede Spor. Farten begynder meget langsomt, men bliver snart hurtigere; dog synes den formedelst den jævne, rolige Bevægelse ikke nær saa hurtig som den virkelig er. Gjenstande i nogen Afstand kan man meget godt see, og i god Mag nyde Udsigten fra Veien; men de allernærmeste Gjenstande fare saa hurtigt forbi, at de vise sig utydeligt, ligesom et rask omdreiet Hjul paa en Spinderok. Paa hver Vaggon er en Conducteur, som lukker Dørene og i al Mag gaaer frem og tilbage paa et langt Brædt langs med Vognen, eller klattrer op og sætter sig paa et ovenpaa anbragt Sæde. De 4 Stationer, ved hvilke Toget standset, for at indtage og afsætte Passagerer, forsinke Reisen over 1 Qvarteer, da der ialt holdes stille i 3 Minuter og Farten naturligviis sagtnes for og efter hver Standsning Desuagtet kjører man de 4 Miil til Roeskilde i mindre end 1 Time, og med det blotte Locomotiv skal Veien være tilbagelagt i 11 Minuter, 1 Miil i 2 1/2 Minut.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Fra Nykjøbing p. F. hedder det af 25de August, Det er nu oplyst, at den Jldebrand, der Natten imellem sidste Fredag og Løverdag fortærede Avlsmand, Christen Jørgensens (eller Madsens) nylig opbyggede og endnu kun tildeels assurerede Sted paa Nykjøbings Mark, var paasat. Gierningsmanden er Arbeidsmand Jens Nielsen (Vogter-Jens") her af Jurisdictionen, der paa Mistanke blev arresteret Dagen efter Branden, og Gierningen antages at staae i en, om endog kun løs, Forbindelse med det en Aften i afvigte Foraar af 2 Personer paa Landeveien gjorte Forsøg paa at aftrue Christen Jørgensen Korn og Penge, idet den Ene af disse Personer, der dengang begge arresteredes, men af Mangel paa Beviis imod dem igjen løslodes, nemlig Dagleier Hans Clausen. (Høimose=Skomageren", synes at have ansporet Jens Nielsen til at begaae Forbrydelsen. Som sin Bevæggrund har Jens Nielsen rigtignok angivet, at han i sin huuslige Stilling var ulykkelig og nogle Gange havde betænkt at ville dræbe sig selv, men stedse hertil manglet Mod, hvorimod han, ved at begaae en Forbrydelse som denne, antog at maatte paadrage sig en Straf, der kunde føre ham bort fra hans elendige Stilling; men han har tillige tilstaaet, at da han i Torsdags arbeidede i Forening med Hans Clausen ved Havnen, og der beklagede sig for denne over at være bleven afskediget af Christen Jørgensen fra et Arbeide, han havde hos ham, fordi han ikke arbeidede nok, yttrede Hans Clausen, at Christen Jørgensen var en snavs Karl og fortjente, at hans Gaard skulde brænde over hans Hoved, hvilken Yttring gaar Anledning til at Jens Nielsen i Fredags, ved at betragte sin Fattigdom og den Uenighed, han levede i med sin Kone, grublede over, om han skulde udføre denne Gierning, og da han syntes, at han ved at udøve den vilde komme bort fra sin Familie, saa blev Attraaen derefter stærkere hos ham. Det er ogsaa oplyst, at Jens Nielsen og Hans Clausen i Fredags have gaaet meget sammen, og om Aftenen Kl. 10 (2 Timer for Jldens Udbrud i Forening forladt et Værtshuus, udenfor hvilket de gik hver sin Vei, Jens Nielsen med den Yttring: "Jeg skal sørge for hans Opdragelse, hvilken efter hans Tilstaaelse gjaldt Christen Jørgensen, hvis Eiendom han da havde besluttet at stikke Jld paa Forbrydelsen udførte han ved, ubemærket af sin Familie, at liste sig ind i sit Hjem og tage to Frictionssvovlstikker, de eneste han kunde finde, og med dem begive sig over Marken til Christen Jørgensens Sted, hvor han strøg dem af mod Ladebygningen; de fængede begge, – han kastede dem i Straat, som laa ved Bygningen, gik strax bort derfra og saae kort efter Luen slaae i Veiret fra Huset. Om Morgenen Kl. 7 gik han til Hans Classen og fortalte ham, hvad han havde foretaget sig. Som naturligt, er denne ligeledes bleven arresteret og vil blive strængt forhørt. Jens Nielsen er drikfældig og har været en slet Forsørger for sin Familie, men er ellers anseet for et godlidende Menneske, af hvem man mindst skulde vente nogen grov Forbrydelse. (Loll. Flst. Stet.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Fra Bornholm skrives, Mandagen den 16de August om Aftenen, imellem Kl. 9 og 10, blev vor brave Medborger Skipper Jens Thorsen Kofod, Jagtbaaden "Sylen, 2 1/2 Miil fra Landet, overseilet af en svensk ballastet Brig. J det Øieblik Overseilingen var skeet, raabte Besætningen paa "Sylen" ynkeligt til Svenskeren om at bjerge sig; men denne gav intet Svar, og fortsatte sin Cours. To Timer senere kom Svenskeren imidlertid tilbage og praiede Kofod om, hvad Skade han havde faaet. Kofod bad da Svenskeren hjælpe sig ind til Landet; men denne forlod ham atter, ligesaa hjælpeløs som han var, og lod ham ligge der i den ynkeligste Tilstand, uden Takkelage og med betydelig Skade paa Fartøiet. Lykkelig via blev han herfra observeret og bragt i Havn. -
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Det sidste Aar har været frugtbart paa mange og sjeldne Forbrydelser, som især have hjemsøgt Vester mariæ Sogn. Det vil endnu være Læserne i frisk Minde, at Politiet i Julii Maaned ifjor opdagede en en heel organiseret Tyvebande paa Grændsen af ovennævnte Sogn. Næppe var denne Sag, med alle sine mange og trættende Forhører, tilendebragt, og Fire af Hovedmændene bortsendte til offentligt Arbeide i 8 og 10 Aar, førend en lignende Bande begik et formelig Røver hos en Enke i Vestermariæ Sogn, idet Konen blev bunden og derpaa udplyndret. Denne Forbrydelse herskede der længe nogen Taushed om, og mange tvivlede sikkert om, at det vilde lykkes Politiet at faae Gierningsmændene opdagede, tilmed da det senere viste sig, at En af Hovedmændene var rømt til Sverrig. Desuagtet lykkedes det dog vor Politimester, Krigsraad Garde, at faae denne Bande ikke alene opdaget, men ogsaa at faae dem til Bekjen(Bornh. Av.) delse.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
En Pige fra Landet, som tjente i Byen Slesvig, gjorde nylig hemmelig Barsel om Natten. Den foregaaende Dag havde hun klaget over Jldebefindende og Halspine, hvorfor hun maatte gaae til Sengs. Næste Morgen begav hun sig paa sædvanlig Tid til sit Arbeide, og da man spurgte om hendes befindende, svarede hun, at Smerten var gaaet over; men hendes blege Udseende og øiensynlige Bestræbelse for at kæmpe mod Svagheden vakte Mistanke. Man gav hende Noget at bestille og gik op paa hendes Kammer, for at komme paa Spor efter Sammenhænget. Her var imidlertid Alt i Orden; kun blev Opmærksomheden henledt paa Pigens Kuffert, ved den Omstændighed, at Nøglen til samme ikke hang paa sin sædvanlige Plads. Efter kort Søgen opdagedes Nøglen skjult under en Hob Klædningsstykker, og ved Kufferlens Aabning forefandtes et dødt Barn, som var indsvøbt i et Skjørt. Desuagtet vilde Pigen Jntet tilstaae, indtil man tvang hende til at aabne Kufferten; men skjøndt hun nu ikke længere kunde nægte Gierningen, paastod hun dog, at Barnet var dødfødt. Det er endnu ikke fuldkommen oplyst, om Barnet er død en naturlig eller voldsom Død.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Den 16de de feirede Jsrael Elkan og Kone deres Guldbryllup i Rendsborg. Jfølge Rendsb. Wochbl.", der giver en udførlig Beretning herom, har man i Byen viist Brudeparret meget Ære. Blandt Andet overraktes Jubilaren, der tidligere i 36 Aar har været den derværende mosaiske Menigheds Forstander, et Diplom som denne Menigheds Ærespræsident. Hr. Elkan har i Anledning af Festen ladet uddeele flere milde Gaver til Byens Fattige, Skolen, Hospitalet og har grundlagt et Laane-Jnstitut for næringsdrivende Jøder ved at udsætte en Capital paa 1500 Mk.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
J Fredags faldt Dommen i den holsteenske Overret i Sagen imod Beseler og Lorenzen. Den Første blev frikiendt, Sidstnævnte derimod idømt 1 Aars Fæstningsstraf af anden Grad. Man mener, at Begge ville appellere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Det ansees nu for afgjort meddeler Alt. Mercur" – at Privilegiet til Schleswiger Jntelligensblatt, vil blive overdraget Boghandler Mohns fra Jtzehoe. Om det projecterede Regjeringsblad skal have en egen Redaction og hvilken, har man endnu ikke erfaret; det er sandsynligt, at Bladets egentlige Leder ikke vil blive nævnt offentligt. Gram og Nübbel Godsers Beboere havde forleden den Glæde, at see i deres Midte deres nye Gods herre i den nylig Afdødes ældste Søn, den med Liv og Sjæl dansksindede Grev Knud Billev. Brocken huus-Schack, der selv overtager Bestyrelsen af sine Godser. Modtagelsen var overordentlig festlig. Fra Skolelæreren i Romdrup. Hr. Christensen - siger Aalb. Avis" – er os tilstillet en Havrerøsme (et Havreax), der i Foldrighed langt overgaaer den tidligere her i Bladet omtalte. Uden videre at eftersøge det, har Hr. Chr. paa sin Mark truffet endnu to andre Havreax, hvoraf det ene indeholdt 130 og det andet 142 dobbelte Kjerner; men nærværende Exemplar er vistnok af den usædvanligste Sjeldenhed, idet det tæller 175 dobbelte eller 350 enkelte Kjerner, hvorhos bliver at tage Hensyn til, at flere Straae i Forening med det omhandlede vare udsprungne fra samme Rod og sandsynligviis ogsaa fra een og samme Kjerne, saa at Havrens Foldrighed i nærværende Tilfælde har naaet en hidtil næsten uhørt Grad.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Efter Cancelliets Resolution vil blive ansat en Prøveprocurator i Viborg Amt, med Forpligtelse til at tage Bopæl i Lysgaard-Hids Herreder. Ansøgninger om denne Ansættelse kunne indgives til Cancelliet i (Coll. Td.) Løbet af 6 Uger.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Fallitter. J London ere atter to Kornhuse fallerede: R. Robinson & Co. og H. Castellain Son & Co., hvert med 140,000 Pd. Sterl. Desuden ere ogsaa flere Huse i Liverpool, Stockton, Glasgow, Waterford, Corck, Lime rick og Sligo fallerede, og man anslaaer det samlede Beløb af Passiva under den sidste Calamittet til 2,482,000 Pd. Sterl. samt befrygter flere Fallitter endnu. (Aalb. A.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Høsten. J Vesteregnen er Høsten nu tilendebragt, og det med den meest mulige Begunstigelse i enhver Henseende. Rugen er særdeles god, saavel i Qvalitet som Qvantitet, der endog langt overtræffer flere af de foregaaende Aar. Derimod staaer Byg og Boghvede i et langt ringere Forhold til det foregaaende Aars Afgrøde, og Rugen vil derfor komme til at bøde paa disses Mangel. Havren er god, og forholder sig liig foregaaende Aars Høst. Hyppigt sees Hesser ved Gaarde og Steder, hvilket er det bedste Beviis paa en riig Høst. Kartoflerne ere vel ikke saa godt besatte med Knolde som man somme Aar har havt dem, hvilket er en Følge af den megen Tørke, men intetsteds sporer man noget Tegn til Sygdommen, og denne vil ganske vist ved et andet Aars Afgrøde være hævet overalt; Sygdommen er nemlig ganske overeensstemmende med den, som paa enkelte Steder i Veile Amt fandt Sted i Aaret 1839, og endskjøndt Kartoflerne paa den Gaard, hvorfra denne Erfaringssætning er høstet, bleve lagte om Foraaret 1840 i en meget bedærvet og syg Tilstand, var Afgrøden dog kjendelig bedre, og saaledes aftog Sygdommen indtil 3die Aar, da der ikke var Spor af samme at finde. – Gode Græsstude, koste 110 a 115 Rbd. Parret; dog er Kjøbelysten hos Kreaturhandlerne paa Sielland ikke synderlig stor. (Md.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Landeiendoms-Salg. Godset "Rødsleth i Nærheden af Aalborg er af Hr. Larsen solgt til Hr. Storm (senest Eier af Aagaard i Hanherred) med Besætning for 253,000 Rbd. Rødsleth solgtes i 1830 af Kammerherre, Juel Ryssensteen til Steensballegaard til dHrr. Larsen, og Krigsr. Rahbek (nuv. Eier af Sødringholm ved Nan ders) for 42,000 Rbd. Omtrent 4 Aar derefter gik den ved Jnteressentskabs-Auction over i Hr. Larsens Enebesiddelse for Kjøbesum af 58,000 Rbd. Den nævnte nærv. Sælger avancerer saaledes over 200,000 Rbd. ved denne Eiendom, hvis Kjøbesum i 17 Aar er steget til det Sex dobbelte. - Hovedgaarden Aagaard, i Thisted Amt, som Kammerraad Schou kjøbte i Foraaret for 110,500 Rbd. med Besætning, underl. Gods, Mølle og Tiender, er solgt til Cand. phil. Roulund for 125,500 Rbd. (Eiendommen skal ifjor have kunne kjøbes for 85,000 (Aalb. Av.) Rbd.) Ledige Skolelærerembeder. Til den 1ste Novbr. 1847 blive følgende tre Skolelærerembeder vacante: Skolelærerem, i Leirskov Skoledistrict, i Feerup (Leirskov Sogn og i Eegholdt (. S.). Ansøgninger indsendes. inden 26de September 1847 til Stiftamtmanden i Ribe eller Provsten i Leirskov.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Copulerede. J Kjøbenhavn den 23de ds. Nordamerikansk Consul F. Ryan og Jfr. Johanne H. Withusen. - J Veile den 26de ds., Adj. Postmester, Carl Christian Olsen og Frøken Hedevig Elisabeth Hansen (Datter af Postmester, Oberstlieutenant Hansen i Veile). For Landmænd. Tidligt modne Kartofler. Efter vedkommende Regjerings Foranstaltning bekjendtgjøres i et tydsk Blad følgende Fremgangsmaade for at faae tidligt modne Kartofler, hvilket især er af stor Vigtighed under Dyrtid paa Korn: Vil man have modne Kartofler allerede i Juni Maaned, maa man conservere nogle af de saakaldte Nyre Kartofler fra det foregaaende Aar, til August Maaned, lægger dem da hele og uoverskaarne paa sædvanlig Maade, men idetmindste een Gang saa dybt og langt fra hinanden. Kartoflen bliver endnu i samme Efteraar grøn og vorer saa høit op, at den kan hyppes. Saasnart Vinteren kommer, bedækker man den med Løv, Avner, Halm o. d. Ofte holder Planten sig grøn under denne Bedækning; undertiden gaaer den grønne Top bort, som dog intet gjør til Sagen. Efter 4 Skjepper kan man avle 48. Sædvanlige Kartofler kunne behandles paa samme Maade, men modnes først 4 Uger senere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-09-01
Om Lungesyge. En erfaren Landoeconom har anbefalet som et fortrinligt Middel mod Lungesyge hos Hornqvæget, at udsætte Suurlund af Garverierne i aabne Kar i Fæhusene, da Uddampningen af denne Lund tilintetgjør Smitteestoffets Virkning i Nærheden af Karret. Jo flere derfor af disse, og jo nærmere Creaturerne, desbedre. Myrers Fordrivelse. For at bevirke dette behøver man kun med en Pennefjeder at stryge Terpentinolie paa de Aabninger, hvorigjennem de have deres Gang hvorefter de aldeles lade sig fordrive.