Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-03-12
Forhandlinger i det Engelske Parlament. Fra London berettes under 1ste Marts: at Debatterne om den Jrlandske Bill ere begyndte i Underhuset og ere blevne førte med en ganske usædvanlig Heftighed. Paa O'Connels Forslag, vare alle Husets Medlemmer indbudte til at møde og en usædvanlig stor Mængde af Tilhørere, havde indfundet sig. Hr. Roche, et katholsk Medlem, anklagede Ministerne for en Conspiration mod Jrland, som har til Formaal aldeles at undertrykke den offentlige Mening i dette Land Denne Conspiration bestaaer i en Coalition mellem de to store aristokrattske Factioner (de Whigs og de Torys). Han androg paa at alle de Papire, som vare indsendte til Statssecretairen i det sidste Aar, skulde forelægges Huset. - Denne, Hr. Stanley, svarede: at han paatog sig hele Ansvarligheden og erklærede, at han vilde ved Dokumenter bevise Nødvendigheden af de foreslagne Forholdsregler, som han selv tilstod at være meHr. Thomas get vilkaarlige og voldsomme. Atwood angreb Ministeriet med den største bitterterhed og forsvarede O'Connels Fremgangsmaade, i enhver Henseende, og opfordrede det til at standse paa Randen af en Afgrund; hvis Dybde ingen kunde giennemskue. Hr. Roche tog sit Forslag, tilbage ifølge den Yttring af Hr. O'Connel: at man i den store parlamentariske Kamp ikke maatte indlade sig i en Skiærmydsel. - Hr. Tennyson formanede Huset til den største Betænksomhed inden den antog en Forholdsregel, som det Jrlandske Folk vilde betragte som en Krigerklæring og foreslog det Amendement, at billen skulde første Gang læses den 12te Marts. Ogsaa de Herrer Bulver og Grote dadlede billen, den sidste især for Ophævelsen af Petitionsretten. - John Byng og Capt. Berkeley forsvarede Billen som en beklagelig Nødvendighed. O'Connels Svoger Hr. Finn forsvarede derimod Unionens Modstandere. Herpaa reiste sig Hr. Stanley og forklarede Regieringens Forholdsregler Punkt for Punkt og skildrede dem som et sandt Selvforsvar, især med Hensyn til Medlemmets for Dublin (O'Connel) uconstitutionelle og tyranniske Fremgangsmaade. Tillige henvendte han Husets Opmærksomhed paa visse Udtryk, som denne havde betient sig af i en Folkeforsamling i London, og som ikke allene ere uværdige for et Medlem, men selv for en Gentleman. Han skal nemlig selv have skildret Regieringens Fremgangsmaade, som et af Parlamentet sanctioneret Rov- og Plyndringsystem til enkelte Personers Fordeel. - O'Connel retfærdiggjorte sine Yttringer, dog med meget utydelig Stemme. Han beklagede, om man havde misforstaaet hans Udtryk, og forsikkrede, at han ikke havde derved havt noget af Husets Medlemmer i Tankerne. - Hans Undskyldning opvakte en temmelig almindelig Misfornøielse. - Debatterne vedvarede til Kl. 2. om Natten. De bleve fortsatte den 30te om Aftenen. Hr. Sheil optraadte mod billen med megen Veltalenhed: Tager Eder i Agt, sagde han, med den Dolk, hvormed J give vor Friehed er dødeligt Saar, myrde J tillige Eders egen. Jngen talte dog imod den med en saa paafaldende Bitterhed, som Hr. Fergus O'Connor, som erindrede om at Folkets Stemme havde bragt Karl d. 1ste paa Skafottet og stødt Karl d. 10. fra Thronen. Folkets Stemme havde drevet Emancipationen og Reformen igiennem og den samme Stemme vil beskytte Constitutionen i Jrland. – Det er som bekiendt imod den parlamentariske Skik at tiltale noget Medlem directe, undtagen Husets Taler; da nu O'Connor vendte sig mod denne og sagde: naar jeg vilde spørge Statssecretairen for Jrland: Veed De ikke føler De ikke at De er den upopulaireste Mand i Jrland, Saa anstillede sig Husets Taler, frapperet over hans heftige Gebærder, som Tiltalen angik ham, og lod de Ord falde, enten for at afbryde Talerens Heftighed eller af Spøg: Jeg haaber det ikke Sir, hvilke Ord opvakte en lang og lydelig Latter. Men nu henvendte O'Connor sig med fordobblet Heftighed mod Hr. Stanley, anklagede ham og Marqvien af Anglesea for de upopulaireste Mænd i Jrland, og sagde: Vi Jrlændere, ville modsætte os Englænderne og udføre Kampen paa Liv og Død. Englænderne skulle ikke nedtræde os med Fødderne; vi ville ikke vige et Skridt for dem; at krumme Ryggen for dem og bede om Naade, er uværdig for en Jrlænder. - O'Connel opvakte Opsigt ved den Yttring, at han kaldte sig det Jrlandske Folks Repræsentant. - Debatterne vedvarede til Midnat, uden at tilendebringes. Billen finder forresten en Deel Modstand hos det liberale Partie i Huset; ogsaa den Birminghammer politiske Union vil indgive en Petition mod den. De saakaldte Jrlandske Frivillige vedblive at holde deres Forsamlinger i Dublin. De White Boys begaae sto te Uordener især i de sydlige Grevskaber. Af og til lader Regieringen enkelte Uroestiftere paagribe.