Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-04
Christiania. De ommeldte den 17 Mai 1828 i Christiansund udbragte Skaaler vare: 1) Held for Norge, Gid alle Normænds Bestræbelser lede til Beskyttelse og Overholdelse af Norges Grundlov, Da vil dens Bestemmelse vorde opfyldt, Lykke og Velsignelse udbredes over Norges Land. 2) Hans Majestæt Kongen, Gid han aldrig glemme, at Normændenes Frihedskjærlighed, deres Hengivenhed og Agtelse for Constitutionen ere det tryggeste Værn om hans Dynastie, 3) Hendes Majestæt Dronningen, Gid hun aldrig i Sverrig maa savne Frankrig, 4) Den Kongelige Familie, Gid den stedse maa være Talmand for og Forsvarer af Folkets Rettigheder, 5) Det nu forsamlede overordentlige Storthing, Gid det fremdeles maa erhverve sig Folkets Agtelse og Taknemmelighed! 6) Den Kongelige Norske Regjering, Gid Kongens Raad altid bestaae af Mænd, der besidde Kraft, Indsigt og Følelse til at værne om Folkets som om Thronens Rettigheder, 7) Norges Høiesteret, Loven beskytte Friheden, og Friheden forsvare Loven, 8) Constituenterne paa Edsvold, Med Taknemmelighed erindres de paa denne, den skjønneste, nyttigste og lykkeligste Dag i Norges Historie, 9) Gamle Norge, Stedse tiltage det i Hæder og Held, 10) De forenede Riger, Gid Foreningsacten stedse ubrødelig maa vorde holdt, til Lykke for Normænd og Svenske! Andesbjergenes høieste Top. Den engelske Reisende Pentland har paa sin Reise gjennem Peru flygtigen maalt forskjellige høie Bjerge mellem 14 og 17 sydlig Brede, og gav sine Resultater, som ganske modsige hvad man hidtil har antaget om Amerikas høieste Punkter, dog blot som nærmende sig. Franske Lærde modsige denne hans Angivelse, isærdeleshed paa Grund af, at, naar der paa hiin Brede gaves saa høje Bierge, som Engelænderen paastaaer, man da maatte see dem fra Kysten af Peru, og ingen Søfarende vil vide noget deraf. Derpaa svarer nu Pent land: "Kieden af Andesbjergene er, som for længe siden bekjendt, dobbelt, mellem begge løber efter Længden en stor Dal, hvis Grund i Midten er 12,000 Fod over Havet; i Norden af denne Dal ger den berømte Sø Titicaca, hvis Bredder vare Jncas-Rigets og den peruanske Kulturs Vugge. Over de vestlige Cordillere stige Berg-Kegler, der næsten alle ere vulkaniske, og af hvilke flere ere over 20,000 Fod høie, medens den østlige Kjede næsten ganske bestaaer af Fløtsbjerge, og imod Vesten begrændser Chiquitos og Moros Sletterne. Denne Kjede, der ligger paa Grændsen af Over-Peru, er, mellem 14 og 17 S., bedækket med evigvarende Snee og hæver sig ikke mindre end 19,000 Fod over Havets Flade. Her ere de høieste Spidser af Andes Bjergene og den nye Verden, Bjerge, der i Høide overgaae det berømte Chimborasso, Andesbjergenes Kæmpe, under Acquator, og maaskee ikke eftergiver Himalaya noget. Jllimani ligger mellem 16035 og 1604 sydlig Brede og 67680 vestligt fra Greenwich, tyve Mile fra Staden Lapaz i Over Peru. Fire Horn af samme rage i Veiret, i Dalens Retning, nemlig fra Syd til Nord; han maalte det nordligste Horn, og fandt det 24,000 Fod højt. Her dreve de gamle Peruanere i en Høide af mere end 16,000 Fod over Havet Guldbergværker i Qvarts, hvilke dog vare, endnu før Spaniernes Jndfald blevne opgivne. Efter de nyeste og nøjagtigste Angivelser er Jlliman fjernet 310 engelske Mile fra det nærmeste Punkt af den peruanske Kyst. Hvorledes skulde altsaa fra Havet af Spidsen af dette Bjerg kunne sees over den vestlige, langs Kysten strygende Kjede, Soratat samme Egn er ikke saa høit, dog naaer det 23,000 Fod, og hæver sig efter Pentlands Maal 12,400 Fod over Søen Titicaca. (M. f. A. S. 228.) Maaden, paa vilken Schineserne male, er De forstaae ikke Nuancer i ganske eiendommelig. Farverne og ei heller at forestille Gjenstandenes Afstande. I deres Malerier er særdeles liden Skygge, og hvorledes end den Flade er, paa hvilken de anbringe deres Figurer, saa forglemme de dog aldrig de mindste Enkeltheder. Man indseer, at under saadanne Omstændigheder og ved saadanne Grundsætninger, Maleriet ikke kan gjøre store Fremskridt hos Schineserne. Hvad de endnu male bedst, er enkelte Gjenstande, hvor det Klar dunkle ej kommer i Betragtning, som f. Ex. Sommerfugle, Blomster, Fugle o. s. v. Deres rige Farver, deres Talent til at anvende dem, deres omhyggelige Studium af Enkelthederne, Alt dette forener sig her, for at hæve denne Art af Malerier til smaa Mesterstykker. Derimod Slag, Landskaber og Folkescener fremstille de uden Kunst, og der er ikke engang Udsigt til, at bevæge dem til at forlade deres Maneer, thi de hænge ved samme og anføre Grunde derfor, som kun ere dem eiendommelige. Keiser Khang hi skal have overdraget Missionær Castiglione Udførelsen af Malerier, men med den Tilsætning, at de skulde være malede i Schinesisk Smag, og ikke efter den Europæiske med store Skyggemasser og med bortfjernede, næppe synlige Gjenstande. Han skal have tilføiet, at Manglen hos det menneskelige Øje, der seer Gjenstandene anderledes, end de virkeligen ere forhaanden, ikke giver nogen Grund forat fremstille Naturens Gjenstande paa en ufuldstændig Maade. Denne bemærkning har sandsynlig en Mandarin foranlediget, der har seet Keiserens Portrait, malet af Missionæren og ved denne Leilighed har yttret, det var i Sandhed at beklage, at man havde fordærvet et saa skjønt Billede ved en Plet. Derved forstod han nemlig Skyggen ved den Kejserlige Næse. (N. geogr. Eph. XXVI. 330.