Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-08-13
Jndsendt. Hr. Kammerraad Dalgas har atter i Aar i Avisen, givet sin Critik over Stutteriebesigtigelsen i Weile og atter i Aar yttret sin Vrede over at ikke Major Jngversens Hingst fik Præmie, den Sognefoged Søren Lærkes Hingst i Thorsted fik. Da Hr. Kammerraad Dalgas selv i sin Critik kalder denne Hingst fuldkommen præmieværdig, som den og af Lector With paa Pladsen, førend Concurrencen blev kaldet, og da Hr. Kammerraaden i sin Critik ifjor siger: "siden Hr. Kammerraaden (Michelsen) seer saameget paa Frugtbarhed, hvorfor gav han da ikke Søren Lærkes Hingst Præmien. Mere end 100 Føl ere aarligen faldne efter den, og forrige Aar delibererede Stutteriecommissionen over en Time om Hingsten skulde have Præmie eller ikke, – kan det vel ei kaldes urigtigt at denne fik Præmie. Men, Major Jnqversens fik ingen (bekjendt ere der kun en Præmie) og fordenne stemte jo dog ene Lector With; som denne vist nok har havt sine Grunde til at stemme for Majorens, have de andre Commissairer sikkerlig ogsaa havt deres ligesaa upartiske Grunde til at stemme for Bondens, mueligt, dens, som Kammerraaden selv erkjender, store Frugtharhed, dens større Søgning, dens gode Afkom, der ved flere foregaaende Stutteriebesigtigelser er foreviist, medens efter Majorens faa eller ingen Føl skal være foreviist, som Afkommet efter denne ei være talrigt. Der blev sagt paa Pladsen at Attesten for Majorens Hingst angav, at der i de sidste 2 Aar sammenlagt var faldet efter denne Fol, et Par Stykker over 40. Stutterieanordningen af 8de Mai 1795 siger: i Tilfælde af, at tvende eller flere Hingster skulle synes at være af lige Godhed, gives den Fortrin hvis Eier har det mindste Hartkorn, naar Antallet af de Fol, de have avlet er lige stort," her er Forskjellen i begge Henseender til Fordeel for Søren Lærke. Skal det være en Regel at Lector Withs Mening ubetinget skal følges og være den ene rigtige, hvortil da flere Commissairer, og deriblandt 2de af Amtets Landmænd, der synes at hentyde ikke saameget paa Beterinair=Dygtighed, som Kiendskab til den Nytte Hingsten gjør; Placaten af 25de Fbr. 1837 siger ogsaa, at Directionen for Stutterievæsenet skal udnævne 2 saakyndige Mænd og Amtmanden, nu Amtsraadet, 2de Landmænd, der fordres end ikke saakyndige, skjøndt vistnok i Valget bør tages Hensyn hertil, og Jnstructionen af 21de Marts 1795 er for de Stutteriekyndige der skulle reise til Besigtigelses=Stederne. Hr. Kammerraaden omtaler ikke i Critiken sin egen Optræden med Protest ogsaa i Aar, denne Gang imod at Hr. R. Ingversen til Leerbech, der af Amtsraadet var valgt som den ene af Commissairerne, fratraadte efter egen Begjæring, hvad uden saadan vel maatte have blevet Tilfældet, da hans Fader præsenterede til Præmie; ei heller, da Commissionen yttrede det Ønske, at Amtmanden, paa Amtsraadets Vegne, vilde udnævne en Anden i Hr. Jnqversens Sted, for at i Tilfælde af lige Stemmer, Amtmandens ei skulde gjøre Udslaget, Hr. Lector Withs Protest da denne udnævnte en Landmand der ei var Sædegaards=Eier, hvilket Sidste Hr. Lectoren vilde gjøre til et fornødent Reqvisit indtil Placat, af 8de Octbr. 1840 viste det Modsatte. Et Par Episoder under Besigtigelsen der synes ei med Taushed at burde forbigaaes.