JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Jndenlandske Efterretninger. Den 31 Juli døde i Kjøbenhavn Christian Levin Sander, Professor i Pædagogik og Declamation ved Kjøbenhavns Universitet, i en Alder af 63 Aar. Han er født i Jtzehoe den 13 Nov. 1756, altsaa under dansk Herredømme. Allerede i en Alder af 23 Aar blev han offentlig Lærer ved det af Basedow i Dessau, under Navn af Philantropin, anlagde Jnstitut, og beklædte denne Post indtil 1783. Han kom til Kjøbenhavn for 34 Aar siden (1784), hvor han blev ansat som Privatlærer hos Greve C. v. Reventlow, og derpaa, 1789, udnævnt til Kongelig Fuldmægtig ved Creditcassen. 1791 blev han Secretair ved General-Veicommissionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Fra hans første Ankomst til Danmark yttrede han en udmærket Forkierlighed til det danske Sprog og den danske skjønne Literatur. Han, Tode og Abrahamson vare et i sit Slags sjeldent Klever blad. Han oversatte P. A. Heiberg, Rahbeks og flere danske Forfatteres Arbeider paa Tydsk, som han besad stor Styrke i, og forfattede tillige Digte paa Dansk, som han lod indføre i Minerva, Jris, Tilskueren, Poulsens Nytaarsgave og fl. Skrifter. Den Lykke, som Samsøes Dyveke havde gjort, synes at have begeistret ham til at skrive Niels Ebbesen: et Stykke, der, skjøndt forfattet i Prosa, dog hører til de ypperste Sørgespil, vor Literatur eier, og allene er nok til at gjøre hans Navn uforglemmeligt. Det havde det Held, at blive opført i en Tidspunct, da Frihedsaanden, fremkaldet ved den franske Revolution, netop stod i fulde Blomster, og da Hovedpersonerne, Grev Gert og Niels Ebbesen, kunde gives af Rosing og Schwarz i begges kraftfuldeste Periode. Men aldrig har siden hans Genius opsvinget sig mere til den Høide, som den havde naaet i dette Sørgespil. Vel havde selv dette Stykke sine Ufuldkommenheder; thi Handlingen var egentligen tilende i tredie Act, og i fjerde og femte Act begynder den, mange skjønne Scener uagtede, at slæbe; men Grev Gert og Niels Ebbesen vare dog saa fortræffeligen tegnede, og mange Situationer saa shakespearske, at man havde grundet Føie til at gjøre sig store Forhaabninger om Forfatterens Kald som tragisk Digter. Men den Piil, som dræbte Fædrenelandsbefrieren Ebbesen, synes ogsaa at have rammet Forfatterens Muse. Hans Knud Lavard, som han dog skal have arbeidet længe paa, vidnede om, at hans tragiske Genius havde slukket sin Fakkel, for aldrig at tænde den mere. Den første Act indeholdt adskillige skjønne Steder, men det Hele var et mat Product, der, om dets Forfatter end aldrig havde havt et Partie imod sig, ikke vilde kunne holdt sig paa nogetsomhelst Theater. Han vilde ogsaa prøve sin Lykke i Lystspilfaget, og skrev Hospitalet; men her, synes han endnu uheldigere end i Knud Lavard. Der manglede ham ganske det ægte Lune, som ikke erhverves ved Studium, men hvormed Lystspildigteren maa fødes. Derimod leverede han en nydelig Sang: "Dødens Vuggevise, fuld af den inderligste Følelse, som tjente til Beviis paa, hvad man i dette Fag havde kunne vente af ham, dersom ikke det Vanheld, hans senere dramatiske Arbeider mødte, havde gjort ham mismodig og til en bestemt Modstander af den nyere poetiske Skole, hvis Grundsætninger han ideligen vilde bekjæmpe. J de sidste Aar af sit Forfatterliv leverede han sin Polyhymnia, et Værk, der indeholder saare meget Godt og er udarbeidet med særdeles megen Flid, men som synes for vidtløftigt til sit Øiemed og for meget at udbrede sig over sin Gjenstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Mariboe, den 29de Juli. Handelspeculationen med Haugesager gaaer i Aar saa vidt heri Byen, at der forlanges mere for en Agurke til Asia, end man kan kjøbe en Messina Citron for. - Ved Stutteriebesigtigelsen her i Mariboe den 27de dennes, vandt Hr. Forpagter Aagaard paa Christianssæde den 1ste Priisbelønning, 50 Species, og Sognefoged Peder Klinge i Nordlunde, den 2den, 25 Species. Jkkun en eneste Hoppe blev indbrændt, der ikke har været Tilfældet i en Række af Aar. - Ved Femøe er 2de Dage i Rad hørt Torden. - Den ene Slagter her i Mariboe sælger en spæd Kalvefjerding for 2 Rbmk., og den anden forlanger 3 Rbmk. Hveden det? – Jgaar Aftes blev hele Vixnesse Bye allarmeret, da man troede at hele Naboe byen Calløe, under Grevskabet Hardenberg, stod i lys Lue. Der blev tudet i Byehornet; en stor Deel unge raske Mennesker forsamlede sig, stege til Hest o. s. v., for at ile til Hjelp. Det samme var og Tilfældet med adskillige Folk ved Christianssæde, i Hillested Sogn, Bursøe og Fuglse; men endelig og endelig kom man i Erfaring om, at Jlden hidrørte blot fra endeel Rapsædstraae, der blev opbrændt paa Marken. At bemeldte Straae skulde opbrændes var rigtignok i Forveien bleven bekjendtgjort ved Trommeslag her i Mariboe og flere Steder; men det havde slet ikke været af Veien, om man tillige havde værdiget ovenmeldte Steder en liden uskyldig Underretning, hvorved de havde undgaaet al den Skræk og Forsippelse, hvorudi de for Øieblikket bleve satte. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Odense, d. 30 Juli. Ved det Uheld der i Søndags Eftermiddag rammede Hvidkildes Ladegaard, indtraf det Besynderlige at Lynilden først slog ned imellem Laden og Koelængden, som strax blev slukket, et andet Slag faldt strax derpaa midt i Gaarden, et tredie i Haugen, og det fierde tændte i et Øieblik den store Ladegaards Bygning, som snart var lagt i Aske lige til Grunden. Denne Lade var nok den største der findes her i Fyen. Rugen skal dog til Lykke ikke have været kjørt ind endnu. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Aalborg, d. 27de Juli. Efter Beretning, skal i Fredags et Uveir, som trak sig over Hørbye Sogn ved Hobroe og videre, have anrettet betydelig Skade. Et Skyebrud skal have fyldt Alting med Vand, som bortskyllede en Mængde Høe Engene, fordærvede Veiene og satte nogle Møller i største Fare. Derhos faldt der svære Haal eller Jisstykker, som paa adskillige Steder ganske nedslog Sæden paa Marken. Thisted, d. 1ste Juli. Hingst- og Hoppemødet var her meget talrigt. 14 Hingster mødte, af hvilke, fandtes præmieværdige. Første Præmie blev tilkjendt Selveier Gaarmand Peder Pedersen i Ahlsted Bye og Sogn paa Morsøe, og Svenningsen fra Torpbye i Harbye Sogn paa Morsøe, vandt anden Præmie, 45 Belønninger bleve uddeelte for Føl. Som stutteriedygtige Hopper antoges 4.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Skive, d. 3die Juli. Jdag holdtes her det aarlige Hingst- og Hoppemode. Hoppernes Antal var talrigt. Af 12 foreviste Hingster fandtes 6 præmieværdige. Fæstebonden Christen Sørensen, i Resen Bye og Sogn, Salling Herred, fik for sin særdeles gode Hingst første Præmie. Den har i de to sidste Aar avlet 171 Føl. Anden Præmie blev tilkiendt Jens Christensen fra Glerup. Denne Hingst udmærkede sig ved Kraft og Lethed. Af 33 foreviste Hopper som alle vare fra Salling, bleve 9 indbrændte. For stutteriedygtige Hopper bleve 50 Belønninger uddeelte. Ved afdøde Generalmajor v. Wegeners høitidelige Jordefard paa Michaeli Kirkegaard, Fredericia d. 19de d. blev Liget baaret af Officerer, understøttet af Underofficerer, fra Generalens Bolig med Sørgemusik foran og hensat i Kirken, hvor Hr. Pastor og Ridder Meden i en skjøn og kraftfuld Tale tolkede, Kierlighed for Fædrenelandet. Efter Jordpaakastelsen fulgte Salutskudene med 27 Kanonskud, blandet med 3de Sal. ver af Jnfanteriet, hvorpaa til Slutning blev afsjunget et Vers med Akkompagnement af blæsende Jnstrumenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
For Paagribelsen af den undvigte Herredsfoged, Kancellieraad Buhl, som formodes at opholde sig skjult etsteds i Jylland eller Hertugdommene, udlover nu den befalede Undersøgelses-Kommission en Belønning af 100 Rbd. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Skrivelse fra det Slesvigske af 30 Juli 1819. J de fleste Egne af Hertugdommene er formedelst den overordentlige Hede Kornet meget lykket, og Rugen allerede paa mange Steder høstet. J Amtet Flensborg er for ikke længe siden i Geestegnen indtruffen en stærk Nattefrost, hvorved der tilføiedes den fortræffelige Rug saadan Skade, at den nu er uden Kjærne, og Skaden er meget betydelig. Boghveden staaer derimod i den vedvarende Hede meget godt. Men Havren er derimod i den bestandige Tørke, og formedelst de mange Orme, som have indfundet sig, paa adskillige Steder mislykket. – Tørv kan man ikke blive af med, end ikke til en ringe Priis. Naar Tørken endnu vedbliver noget, saa vil der ikke blive meget Græs til Efteraaret, og, Smørret sandsynligviis dyrt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Blandede Efterretninger. 9 Meare om St. Helena. (Slutning: see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Grev Bertrand oversendte Gouverneuren en Afskrift af dette Brev, og tilføiede følgende: Hr. Gouverneur, Jeg sender Dem her Gjen parten af et Brev, som jeg i dette Øjeblik har modtaget. Den gamle Mand synes at være fra Forstanden. Hvad jeg har skrevet til Dem, kan han umueligen have erfaret uden igjennem Den eller efter Deres befaling. Ham har jeg inte svaret og vil jeg intet svare. Han for sin Person handler kun saaledes som det er ham paalagt men vil hans Chef, den commanderende General mig noget, saa er jeg til Tjeneste og møder min Grev Bertrand." Mand &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Næste Morgen blev Oberstlieutenant Lyster kaldt fra sin Post, og Sagen havde ingen andre Følger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Georg Mackenzie, Forfatter af den berømte Reise til Jsland, skriver i et Brev til Professor Pictet i Genf: "Jeg kjender intet Phænomen i Naturhistorien, der mere beviser de uhyre Revolutioner, vor Jordklode har undergaaet, end de forstenede Levninger af de organiske Legemer, som findes paa Jordens Overflade, saavel som i dens Dybde, saavidt Menneskene have kunnet trænge frem. Blandt de mangfoldige Kjendsgierninger, som Mineralogien tilbyder os, gives der en Gaade, som Menneskets Genie neppe nogensinde vil opløse. Deriblandt hører, hvad jeg nyligen har erfaret og seet. At finde Forsteeninger af Planteriget i dybe Jordlag er intet Nyt, men aldrig har jeg hørt, at man fandt dem anderledes end forrykkede fra deres oprindelige Leie, og næsten altid kun i Brudstykker. Det, jeg her vil tale om, hører ikke til dette Slags. Jkke langt fra Papirmøllen i Landsbyen Pennicuck, 10 (engelske) Mile fra Edinburgh, findes i og ved Strømmen, Nord-Esk, kaldet, forstenede Jordlag, som i denne Deel af Skotland sædvanligen ere Tegn paa Steenkul, og her er det, hvor ved Strømmens Bredde en tyk Træstub reiser sig nogle Fod høit, og har skudt sine Rødder i forskjellige Retninger - og følgeligen synes at være voxen paa det samme Sted, hvor den staaer. Den er omtrent 4 Fod i Gjennemsnit, og dette fordums Træ er nu en Sandsteen. Hvad der af Barken er bleven den tilovers ligner Steenkul, Eieren af Pennicuck, Baronet Clarck, en Mand, der ynder Videnskaberne, har besluttet at beskytte det mod Strømmens Angreb, og jeg haaber, at ingen Mineralogist, der besøger dette overordentlige Mindemærke, vil prøve sin Hammer derpaa; thi dette Steentræ hører til de Gjenstande, som kun paa Stedet selv og i deres Heelhed have deres Værd. - Man vil med det første, saa vidt mueligt, forfølge Løbet af dets Rødder igjennem et Lag af Skiefer og bekjendtgjøre en nøiagtig Beskrivelse over det Hele – J Juli Hefte af Genfer Bibliothek for f. A. findes en Afbildning deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Kjøbenhavns Børs d. 3 August. Cours. Hamb. 2 M. 242, a vista 245. London 2 M. - . Paris 2 M. 41 1/4. Spec. 245. Specier solgtes til 14 Rbmk. 10 s. Obligat. (foruden Renter) 75 3/4 a 76. Committees. 98. Norske Rigsbanksedler 15 1/2 a 15 3/4. Svenske Sedler 59 a 60 s. - Disconto 6 PC. Sophienberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Sophienberg ved Stranden mellem Kjøbenhavn og Helsingøer bliver næstkommende Torsdag solgt ved Auction. Det blev bygt til et Sommerslot af Dronning Sophie Magdalene i Aaret 1744 tildeels af de Materialier, der bleve tilovers ved Opførelsen af det nu nedbrudte Hirschholmske Slot. Det var en skjøn, sufficant og meget ziirlig Bygning paa to Etager med en Pavillon paa hver Side af Hovedbygningen og i Midten et Taarn. Naar Kong Christian den Sjette laae paa sit kjere Hirschholmske Slot, hvor han og døde, gjorde imellemstunder det Kongelige Herskab der fra en Lysttour til Sophienberg, som kun ligger tre Ottendeelmiil fra Hirschholm, for at drikke Thee og see Skibene, som havde ligget ved Cronborg, at passere der forbi. Da det var bekiendt forud i Helsingøer, naar det Kongelige Herskab vilde nyde denne Fornøielse, saa samlede der sig i Almindelighed hele Flaader, som forenede, saa at sige, gjorde Front for Herskabet. Kong Christian den Syvende forærede sin Broder Arveprinds Frederich dette skjønne Lystslot, efter hvem det blev solgt med den tilliggende Lystskov og betydelige Hauge til afdøde Cancellieraad Neergaard, som forøgede denne Eiendom med en Bondegaardsavling, der blev kjøbt fra Landsbyen Valerød. Ved Neergaards Død kjøbtes det efter ham i Aaret 1801 for 13,500 Rdlr. Dansk Courant af nu afdøde Oberste Falkenskjold, som fik Bondegaards avlingen lagt under Sophienberg, med hvis Jorder, der nu er et Areal af 100 geometriske Tønder Land, hvoraf 36 Tønder ere Agerland. Den sidste Eier, der havde kjøbt Sophienberg til en Sommerretrait, fandt det for stort for sin Familie, og afbrød derfor først den øverste Etage med Spiret og siden i Aaret 1809 den ene af Pavillonerne, men bygte igjen af Materialierne adskillige Avlingshuse, ligesom han og continuerede Ringmuren om Haugen. Jorderne, der laae til Sophienberg, vare oprindeligen yderst slette, saa at Cancellieraad Neergaard neppe kunde føde der to Heste og to Køer, men den sidste kyndige og for Agerbruget passionerede Eier har ved utrætteligt Arbeide og uerstattelige Bekostninger bragt Jorderne i saadan Frugtbarhedsstand, at han holdt paa samme henved en Snes Hornqvæg og for det meste 12 Heste foruden Faar og Sviin, og at disse Jorder nu give en Afgrøde som de bedste i Landet. Hovedbygningen ligger paa en Banke, tager sig udmærket ud fra Søen, har en behagelig Udsigt til Hveen, Skaane og Øresund, og er en rummelig Boelig for en conditioneret Familie, hvilken allene af Haugen, uden at hensee til Jorderne og Skoven, kunde drage rundelig Rente af dens formodentlige Kjøbesum, hvorfor det var at ønske, den maatte finde en Eier, der vilde conservere denne sufficante Bygning, som mange Aar endnu kunde trodse Tiden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-03
Rettelse til Folkesangen i næstforegaaende Nummer. 2den Strophe, 6te Linie: Tider læs: Tiden. 8de - Fiendens I. Fienders. 6te Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. DagvottosoSextende Aargang. No. 63. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 7 August 1819. Den indbyrdes Underviisning. Den Skole, Hs. Majest. Kongen allernaadigst har ladet gjøre Forsøg med, efter den indbyrdes Underviisning (Caserneskolen), er i denne Tid forøget fra 64 til 163 Elever, som ere inddeelte i to Afdelinger, da den nu indrettede Sal er til 120 Børn (med Hensyn til at denne Sal maa ogsaa have Plads til Læreres Underviisning m.m.)man har derfor sat de 107 Drenge i een Afdeling og 56 Pigebørn i en anden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Aarsagen til denne Methodens Anvendelse i det Større er især den, at dens Resultater nu noksom vise det Frugtbringende og Hensigtsmæssige derved, og at der især kun ventedes paa denne Vished, for at give Garnisonens Skoler en bestemtere Organisation.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Hs. Majest. Kongen har til den Ende, under 1ste d. M., allernaadigst rescriberet det Kongel. danske Cancellie, at de Garnisonsskoler, som hidtil stode under Directionen for Borger= og AlmueSkolevæsenet i Kjøbenhavn, ei mere skulle staae under denne Direction.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Samme Dag er ved allerhøieste Rescript en Direction for Garnisonens Skoler udnævnt, og denne Direction befalet at tage Overbestyrelsen, ikke allene over ovennævnte Skoler, men ogsaa over samtlige Underofficerskoler og Skriverskoler, for Garden og de her garnisonerende Regimenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
J denne Direction er Commandanten i Kjøbenhavn, Hs. Exc. General-Lieuten. Greve af Schulenburg, Storkors af Dannebrogen, som Præses; endvidere er deri den ældste Oberst af Kjøbenhavns Garnison, Kammerherre Oberst Baron af Holsteen, Ridder af Dannebrogen (paa et Aar, efter hvilken Tids Forløb han afløses af den efter ham kommende Oberst), Garnisonens to Sognepræster og Divisionsadjutant von Abrahamson, Ridder af Dannebrogen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Directionen har forelagt Hs. Majest. Kongen en Plan til en nærmere Orginisation af samtlige Skoler, saaledes, at Alle, som ei endnu ere confirmerede, deles i to Classer (ligesom det overalt paa Landet er Tilfældet); at den lavere Classe bliver efter den indbyrdes Underviisning (Læsning, Skrivning, Regning, Geographie, og 1/2 Time Forstandsøvelser dagligen, hvilke naturligviis ikke drives efter den indbyrdes Underviisnings Methode, og at den høiere Classe især er for Religion og Retskrivning, samt videre Dyrkning af det allerede Lærte. De Militaire blandt Drengebørnene, eller rettere, de, som ønske at blive det, komme da, naar de først ere confirmerede, op i den tredie Classe, som bestaaer af alle Underofficiers Underviisningsanstalterne. Begyndelsen til denne Plans Udførelse er allerede skeet, ved Sammensmeltning af fire Skoler, hvorved den ovennævnte store Forøgelse af Caserne skolen efter den indbyrdes Underviisning er fremkommet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Dansk Folkesang. eller Sang for alle Stænder i Danmark. (Et Forsøg.) Vimmel, hold dit stærke Skjold Over Kongen og hans Land! Det modkæmper Urets Vold: Kongen ynder hver en Stand. Jal vor Konge, Dig vi Huldskab sværge, Og, for Dannemark vi stolt skal værge, Danske Hjerte, stem i Fryd! Svig og Nid du nærer ei. *) Forf. af dette Forsøg, troer, indtil bedre Overtydning, at Udførelsen af en Folkesang bør have til Tendents: 1) At denne Sang passer sig paa Folket og Riget den er bestemt for, eller og, at begge disse burde og kunde passe til den; uden dette, blev den af intet varigt Værd, men i Skjebne lig Leilighedssangen. 2) At den bar Aandens blide Alvors Stempel, saaledes maatte og Componisten sørge for, at dens Melodie blev høitidelig tryllende. Kun i disse Henseender kan man vente en for en Nation bestemt Sang antaget og gjentaget af et, blot nogenledes, dannet Folk. 3) At den blev fattelig for Alle, altsaa uden Odesving, hedenske Guder, palæologiske Ord, eller hvad er simpel Kundskab kjender til, eller enhver Forstand letteligen begriber. Ligeledes burde i den ingen vis Stand eller Daad; ingen Hensovet eller Levende, Regenten undtagen, især besynges. Blot om Gud, Kongen og det, man maa antage, Enhver iblandt Folket har Kundskab, kan vække almindelig Følelse, og Armod, Sorgen Trøst indgyd! Viis dig stor paa Dydens Vei! Ol vor Konge! Dig vi Huldskab sværge. Og, for Dannemark vor Dyd skal værge. Træder paa vort kjære Land. Dristig Trop med Feidelyst, Da skal Mod paa Land og Vand Jage dem fra Mark og Kyst! Ja vor Konge! Dig vi huldskab sværge, Og, for Dannemark vort Mod skal værge, *) Hæv din Røst, o danske Folk, Priis din Konge, Priis dit Land! Retfærd, Sandhed her er Tolk: Ven er Kongen mod hver Mand. denne skulde Folkesangen fremvirke. 4) At den opmuntrede, opflammede og forædlede Hjertet, altsaa uden Pral modets skrydende Sværdslag, Skud, Blod, Drab og Seier: Ædle, sande Helte tie dermed; og derfor allermindst synge derom. 5) At den havde Omqvæde af heel Mening; kun herved kan man vente Mængdens Deeltagelse i Sangen. 7) At den i det Hele blev kortfattet. Dette er vistnok det Vanskeligste at udføre til Fuldkommenhed; men og det Sikkreste til at vinde Prisen; thi saavel Folkesangen, som Alt, der skal gjøre gientaget behageligt Jndtryk, eller vække til Eftertanke, til Dyd bør skee i Korthed, især med Hensyn til Mængden, hvoriblandt der ere Unge og Gamle og alle Slags Temperamenter. Overalt kan man vel med Bestemthed sige: Enhver Sang er lang nok, er den blot god nok J Betragtning af foranførte 5te og sidste Punkt burde dette Vers ei her fundet Sted, altsaa bort med det, 9 vor Konge! Dig vi huldskab sværge. Og, for Dannemark vi stolt skal værge. Danske ræk hverandre Haand: Hjertet reent, Til Graven troe, Enighed, befæst vor Aand! Æren Krandsen om os snoe! Hør, o Konge! Dig vi huldskab sværge, Og, for Dannemark til Døden værge! T. Løwenbalk W.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Jndenlandske Efterretninger. Forordning, angaaende de Amtsforvalterne i Danmark for Skatters og andre Afgivters Afskrivning tillagte Skriverpenges Ansætning i Sølv. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, &c., gjøre vitterligt: At Vi, i Anledning af de Bestemmelser, som ved Vort aabne Brev af 6te April forrige Aar ere anordnede, have taget under Overveielse, hvorledes de Amtsforvalterne i Vort Rige Danmark for Skatters og andre Afgivters Afskrivning tillagte Skriverpenge, som nu ere fastsatte i Sedler og Tegn, kunde ansættes i Sølv til følge efterhaanden, som Vacance i Amtsforvalter-Embederne indtræffer. Thi byde og befale Vi allernaadigst, som følger: 1. Skriverpengene til Amtsforvalterne i Vort Rige Danmark for Vore Skatters og andre Afgivters Afskrivning skulle, i Stedet for hvad nu i saa Henseende efter Vor Forordning af 23de Juli 1812 og Vor ved Vort Rentekammers Placat af 5te October 1813 bekjendtgjorte Resolution af 30te September næstforhen erlægges, være bestemte til 10 Rigsbankdaler Sølv aarligen eller 2 Rigsbankdaler 48 Rigsbankskilling Sølv qvartaliter af enhver Eier af et complet Jordegods; 5 Rigsbankdaler Sølv aarligen eller 1 Rigsbankdaler 24 Rigsbankskilling Sølv qvartaliter af Eieren af et ucomplet Jordegods; 48 Rigsbankskilling Sølv aarligen eller 12 Rigsbankskilling Sølv qvartaliter af Præster, enkelte Bøndergaardes, Møllers og udstykkede Jordlodders Eiere, samt andre Jordbrugere, naar disse eie over een Tønde Hartkorn, og 8 Rigsbankskilling Sølv aarligen eller 2 Rigsbankskilling Sølv qvartaliter af Selveiere, der ikkun have een Tønde Hartkorn eller derunder, hvorimod Huusmænd, som intet Hartkorn eie, aldeles fritages, ligesom hidtil, forSkriverpenges Erlæggelse. 2. Disse saaledes i Sølv ansatte Skriverpenge erlægges enten i rede Sølv eller i Sedler og Tegn efter den ved hver Forfaldstid gieldende Qvartals=Cours. Og ere Forfaldstiderne for Skriverpengene de samme, som Forfaldstiderne for Landskatten efter Vor Forordning af 15de April 1818, §. 10.3. Denne Forandring med Skriverpengene træder i Kraft fra 1ste Juli indeværende Aar i Falsters og Aalborg Amtstue-Districter. Men i de øvrige Amtstue-Districter træder den først i Kraft, efterhaanden, som Vacance i Amtsforvalter-Embederne indtræffer, da de nuværende Amtsforvaltere i disse øvrige Amtstue Districter blive berettigede til, saalænge de forblive i deres nærværende Embeder, af Skatyderne at oppebære Skriverpengene, som hidtil, i Sedler og Tegn med det ved ovennævnte Vor Forordning af 23de Juli 1812 og Resolution af 30te September 1813 bestemte Beløb Hvorefter de Vedkommende sig have allerunderdanigst at rette. Givet paa Vort Slot Frederiksberg, den 14de Juli 1819. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Af de forhen i Skilderiet bebudede Reise Jagttagelser, som redigeres af Prof. Nyerup, er nu 1ste Hefte udkommet. Det indeholder: I. Brudstykker af en Dagbog (1815-1818).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-07
Nu er Gymnastet og Skolerne i det Viborgske igjen forenede med Universitetet i Abo, og det svenske Sprog, som ogsaa er den finske Regjerings, atter blevet det herskende. Hvad det Finniske angaaer, da erklærer Forf. det for et af de meest oprindelige, regelrette, dannelig og velklingende Tungemaal paa Jorden. IV. Udflugt i Schweitzaf Hr. Nathandavid. Jkke langt fra ming Uri besøgte Forf. det Huus, hvori Wilhelm Tell har boet. En med Vedbænd ganske omvoxet lav Bygning, er det eneste af dette Huus, som har trodset Tidens Tand. V. J. Landts Breve om hans Reise til Færøe 1792.