Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-07-02
Til de antiqvariske Skrifter, som ere udkomne i den nyere Tid hører den Franske Lærdes Raoul de Rochettes samlede Afhandlinger og forskiellige Archæologiske Gienstænde, som udkom i Aaret 1821, og Englænderen Edward Dodwells Jtalienske Skrift, om nogle Græske Basreliefer, som udkom i Rom i 1822. Forfatteren er bekiendt af en Reise, som han for nogle Aar siden foretog sig til Grækenland; dette Skrift handler om nogle Løver, som sees paa Porten i Myræne, og som antages for at være Ægyptisk Arbeide; Løven var et billede paa Nilens Oversvømmelse og Jordens Frugtbarhed (nemlig fordi Solen stod paa den Tid, da de gamle Ægyptiske Monumenter bleve opførte, i Løvens Tegn, naar Nilens Oversvømmelse begyndte). Mythen om, at Hercules betvang den Nemeiske Løve mener Forfatteren at komme deraf at han afledede en Oversvømmelse ved Nemea. De øvrige Kobbere i Skriftet forestille ti Figurer paa en Brønd i Corinth, som sandsynligen have tilforn staaet i Apollos Tempel, og delige Reliefer paa The sei Tempel og paa Parthenon i Athen fra Phidias, Tidsalder og den Græske Konsts Bomstrings Periode; Hr. Dodwell troer, at de første ere udhuggede af Billedhuggeren Myron, hvilken Pansanias omtaler. - Til hvilken Fuldkommenhed Billedhuggerkonsten var bragt hos Grækerne i denne Periode, sees bedst af et Skrift, som den berømte AntiqvarEnnio Qvirino Visconti udgav paa Fransk i London, i Aaret 1816, og som indeholdt et Brev fra Canopa og to Afhandlinger, som Visconti har oplæst for det Kongelige Franske Academie om de Elginske Sculpturer. Førend Stuart og Revett havde anstillet deres Undersøgelser over Grækenlands og især Athens Monumenter og udgivet deres bekiendte Kobberværk derover, havde de Europæiske Bygmestere meere opført deres Konstbygninger i den Romerske end i den gamle Græske Stiil og kiendte ikke Oldtidens Konst, i sin hele Herlighed. Det er bekiendt, at det siden lykkedes den Storbrittanniske Ambassadeur ved den Ottomanniske Port Lord Elgin, unde støttet af Englands Jndflydelse hos denne Magt at nedtage ved flere Konstneres Hielp en Mængde Sculpturer af de Græske Templer, især af det berømte Minervæ Tempel Parthenon i Athen, som efte mange Stridigheder bleve tilligemed andre af ham samlede Oldsager, f. Ex Statser, Fragmenter af Søiler, Jnd skrifter, Modeller, som vare afformede paa Originalerne selv, kiøbte til det Brittiske Museum, hvor de nu gjemmes og ere opstillede til Alles Eftersyn. Stridighederne bleve meest foraarsagede derved, at mange Englændere betragtede disse Samlinger som en Udplyndring og en Forgribelse paa de GræskeMonumenters Helligdom, hvortil den nationale Animositet bidrog, da Lord Elgin er en Skotter. Jsær var den nu afdøde Lord Byron en heftig Dadler af dette Foretagende og ved sit Ophold i Athen skrev han paa en Søile i Parthenon følgende Linier: Qvod non fecerunt Gothifor fecerunt Scoti. Men de nye Ødelæggelser, hvorfor de Atheniensiske Oldtidsmonumenter og især Parth non have været underkastede i den nærværende Græske Frieheds krig, have fuldkomment retfærdiggjort Lord ElginsForetagende. – Den store Jtalienske Billedhugger Canova foretog sig i Aaret 1815 en Reise til London for at see disse Konstværker og udgav derpaa den 10de Novbr. f. A. et Brev til Lord Elgin i Trykken hvori han meddeler sin Dom om disse Konstværker. Han tilstaaer deri, at han ikke kan finde Ord for at udtrykke sin Beundring over dem; ethvert Øieblik, som han kunde disponere over, da han var i London, havde han anvendt for at betragte disse kostbare Marmore, Alt, siger han, paa dem aander Liv og det med en Evidence, en usøgt Konst, uden den ringeste Affectation eller Anstrængelse af Konsten, som ikke har sin Lige. Det Nøgne er sandt og tillige det skiønneste Kiød, og han priser sig lykkelig, at han med sine egne Øine har kunnet see disse udmærkede Konstværker. – Visconti har derpaa meddeelt i anførte Skrift udførlige Beskrivelser over den Elginske Samling; han søger at bevise af de Sculpturer i denne Samling, som ere nedtagne af Parthenon og af nogle Bygninger paa Acropolis i Athen, at de ere udarbeidede af Phidias Elever under hans Veiledning og tildeels fuldendte af ham selv. (Phidias, var Periclas Samtidige og holdes for at have været den største af alle Billedhuggere. Der gives dog visse Gienstænde, hvori Menneskeslægten synes tidlig at have naaet Maalet og hvori den ikke kan bringe det videre. – Rusland, endskiøndt et egentlig Nutidens Land, har ogsaa Mindemærker at opvise fra den Græske Oldtid; thi Halvøen Krim, var i Fortiden befolket af Græske Colonister, og mange Mindemærker fra denne Periode ere allerede der blevne forefundne og i Aaret 1822 udgav Hr. de Blaremberg, Russisk Statsraad, i Paris, en liden Afhandling paa Fransk om nogle Oldsager, som vare forefundne i en Græsk Magistratspersons Gravhøi i Nærheden af det Sted, hvor den gamle Græske Stad Panticapæon har staaet; de vare for det meste forarbeidede af det gamle Blandingsmetal Elektron, især var en Figur mærkværdig, som Forfatteren antager at skulle forestille en Stythisk Hercules. (Fortsættes).