Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-08-06
J fjortende Møde, den 1ste August, foretoges den forommeldte af Christensen, Frederiksen, P. Steffensen, J. Sidenius og K. Sidenius indgivne Besværing, som lyder saaledes: "Undertegnede maae herved ærbødigst udbede den ærede Stænderforsamlings Opmærksomhed og Overveielse rettet paa det sørgeligt bekjendte Cancellicirculaire af 8de November f. A. mod Bondestandens Forsamlings- og Forhandlingsfrihed. Ved dette Circulaire ere samtlige Danmarks Bønder formeentlig blevne dybt krænkede i deres Ret som Statsborgere og dybt saarede i deres Følelse som Mænd. Det har, uden Foranledning ved nogen hidtil paaviist Skyld fra Bondens Side, berøvet Standen dens hævdede Ret til at samles og i fælles Raadslagninger mundtligt at forhandle, hvad der nærmest maa ligge den paa Sinde, og at beslutte, hvad den maatte antage, virksomst at kunne befordre dens Velvære. Det synes, ved udelukkende at være rettet mod Bonden, Bondens Sag, og Bondens Samling, ligesom at have villet stemple Bonden som en særskilt og mindre værdig Kast i Staten, som en Stand, der turde og kunde bydes, hvad hverken Herremand eller Præst eller Kjøbstadborger hidtil er bleven budt. – Uden Tvivl vilde den ærede Stænderforsamling ogsaa uden vor særdeles Opfordring dertil, ved denne Leilighed paa lovlig Maade og af yderste Kraft søge hævdet Stænderlovens Tilsagn om, at ingen Lov, der vedrører Borgernes personlige eller Eiendomsrettigheder, kan udgives, uden efterat Stændernes Raad og Betænkning derom forud er indhentet; thi vi tør troe, at dette Cancellicirculaire, ved som en almindelig Lovforanstaltning at være af Cancelliet udgivet for hele Danmark Bondestand, indeholder en Krænkelse af dette Stænderlovens Tilsagn, en Overtrædelse af en vor Stats allerhelligste Love, der ligesaa meget fornærmer Kronens Majestæt, som Folkets, og der, udgaaet fra det Collegium, som under vor Forfatning fortrinsviis er betroet Ansvaret for Rettens og Retfærdighedens lige og fuldkomne Haandhævelse blandt alle Statsborgere og blandt alle Statsborgerclasser, ikke kan Andet end dybt forurolige og bedrøve enhver Kronen og Landet god og tro Borger. – At Hs. Majestæt selv, efter de lydeligste Klager allevegne fra, har ved allerhøieste Rescript, af 12te Mai d. A. ophævet bemeldte Circulaire, kan saameget mindre berolige os over det Passerede fra Cancelli collegiets og Øvrighedernes Side, som den Cancellideputerede, Minister, Geheimeraad Ørsted i sit Blad "NyCollegialtidende aabent og vedblivende forfægter, at Cancelliet og Øvrigheden har været i sin gode Ret og Pligt, ved den af samme brugte Fremfærd mod vor Stand, og som vi med Smerte og Bekymring have maattet see, at Folkefesten paa Ulkestrup og flere Møder for vor Stand, atter paa det samme Cancellicollegiums Forestillinger, ere blevne forbudte eller hemmede endog i den allersidste Tid, uagtet man dog, hverken nu eller tidligere, har kunne opvise nogen eneste Lovovertrædelse fra vor saa æggede Stands Side, der kunde om ikke retfærdiggjøre, saa dog undskylde eller forklare den Behandling, Justitscollegiet saaledes viser vor Stand. - Undertegnede Deputerede for Lollands og Falsters samtlige mindre Landeiendomsbesiddere maae saameget meere gjøre foranførte, af et andet Amt Forsamlingen forelagte, Klagemaal til sine, som de netop paa Lolland og Falster finde deres fuldeste Anvendelse. Uagtet Ophævelsen af Cancelli-Circulairet af 8de Novbr. f. A. har nemlig Cancelliet og vor overordnede Øvrighed bevirket, at Hs. Majestæt under samme Dato, som han ophævede hiint Circulaire, nemlig 12te Mai d. A., har rescriberet, at der i Lollands og Falsters Landboforeningers Færd og den i samme udviklede Bestræbelse til at indblande sig i Anliggender, der ere udenfor provindsielle landoeconomiske Formaal, fandtes velgrundet Anledning til paa dem at anvende det i Cancellicirculairet af 8de Novbr. f. A. indeholdte Forbud, og at Allerhøistsamme derfor ikkun under den Forudsætning, at de Forhandlinger og Petitioner, som maatte foreslaaes i Foreningerne indskrænkes til provindsielle Anliggender, som angaae landocconomiske Gjenstande, finder sig foranlediget til atter at tilstede disse Foreningers Forsamlinger. Stedøvrigheden har gjort en saadan Brug af dette allerhøieste Rescript, at begge Øernes Foreninger virkelig have maattet standse deres Virksomhed. – Vi tiltræde derfor specielt for Falsters og Lollands Vedkommende det Andragende, som foreligger, at Stænderne for Hs. Majestæt ville indtale det Ugrundede og det Uforskyldte i den disse vore Foreninger paaførte Jndskrænkning og kongelige Unaade, og det Ønskelige og Retfærdige i, at disse og Bondestanden i Almindelighed aldeles vorde gjengivne den Forsamlings- og Forhandlingsfrihed, der havdes før Circulairet af 8de November f. A." - Discussionen over dette Andragende skulle vi meddele paa Løverdag. Vi maae idag indskrænke os til at berette, at da det af Præsidenten sattes under Afstemning, om dette saavelsom det næsten ordlydende Andragende fra Kjøbenhavns Amts Landcommunalforening, til hvilket der afAndragerne herfra Stiftet er henviist, skulde undergives Comitee-Behandling, blev dette Spørgsmaal med 32 Stemmer mod 26 besvaret bekræftende, hvornæst det, med 55 St. mod 3, vedtoges, at de skulde henvises til den Comitee, som i det foregaaende Møde var besluttet nedsat i Anledning af et lignende Andragende. Holsteenske Stænder. Endelig er Nr. 2 af den holsteenske Stændertidende udkommet, tilligemed 18 Ark Lovudkast og Motiver. Det indeholder Beretning om 5 Møder, hvoraf vi udhæve Følgende: J det 2det Mode vedtoges paa Præsidentens Forslag eenstemmig at indgive en Adresse til Hs. Maj. Kongen, og til Medlemmer af Comiteen herom valgtes Overretsadvocat Prangen, Klosterprovst Grev Reventlon fra Preetz, Overretsadvocat Lock, Advocat Bargum, Borgemester Dr. Balemann, og de Deputerede Rohwer og Mannshardt. – Efter i det 4de Mode at have anmeldt flere Petitioner, bemærkede Præsidenten: "Desuden kan jeg meddeele Forsamlingen, at der idag har indfundet sig en Deputation hos mig fra Jndbyggere i Hertugdømmet Holsteen og Hertugdømmet Slesvig, som igaar have været tilstede ved den bekjendte Forsamling i Neumünster for at raadslaae om at indgive Petitioner til Stænderforsamlingen. Af disse Deputerede har jeg til min største Glæde og Beroligelse erfaret, at der ved denne Forsamling, hvor talrig den end var besøgt fra alle Landets Egne, dog har hersket den storste Ro og Orden og at der ikke er forefaldet den ringeste Exces. De Deputerede have forøvrigt efter Begjæring, af de i Neuminster Forsamlede overleveret mig en til den holsteenske Stænderforsamling stilet Adresse, med det Ønske, at jeg skulde forelægge Forsamlingen den. Denne Adresse er udfærdiget i 6 Exemplarer, fordi ikke alle, som ønskede at underskrive den, samtidig kunde finde Leilighed hertil. Ogsaa denne Adresse vil jeg lade fremlægge, forat dHrr. Deputerede kunne gjøre sig bekjendte med samme. En lignende Adresse fremlagdes fra Jndbyggere i Heide.