Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-01-29
Nyeste Post-Efterretninger. Den 7de Januari Kl. 10 om Formiddagen hørte den Østerrigske Keiser og Keiserinde Messe i Ursulerindernes Kirke i Laybach, hvorpaa der var almindelig Cour hos deres Majestæter. Om Eftermiddagen blev den Russiske Keisers Ankomst forventet. Den Østerrigske Keiser kiørte ham imøde, og begge Monarker holdt om Eftermiddagen Kl. 3 deres Jndtog i Staden i en aaben Vogn. Den Russiske Keiser aflagde derpaa et Besøg hos den Østerrigske Keiserinde. Den 8de om Morgenen kiørte den Østerrigske Keiser, sin Svigerfader Kongen af begge Sicilierne imøde til Over-Laybach. En Time derefter ankom Hans Majestæt Kong Fordinand, ledsaget af Gouverneuren i Venedig Carl Greve Jnzaghes, og Gouverneuren i Laybach, Joseph Greve af Sveerts=Spork, og blev paa det kiærligste modtaget af Hans Majestæt Keiser Franz. Efter en halv Times Forløb begave begge Monarker sig i den samme Vogn til Laybach, hvor de ankom Klokken 1. Da Kongen steeg ud af Vognen blev han modtaget med et Vivat-Raab, og hans høie Svigersøn førte ham ind i de for ham bestemte Værelser. - Monarkerne aflagde det paa Besøg hos hinanden, og Kongen af Neapel spiste hos Keiseren af Østerrig. – Efterhaanden blive flere og flere diplomatiske Personer forsamlede i Laybach; iblandt disse ere de mærkeligste Fyrsten Partana, Kongens Stedsøn, en Søn af Hertuginden af Floridia, Neapolitansk Gesandt i Berlin; Pavens Gesandt Cardinal Spina, og den Franske Ambassadeur i Rom Greve Blacas, som nu er blevet ac crediteret hos Hans Majestæt, og hvad der er det meest mærkelige ogsaa Fyrsten Ruffe, hidtilværende Neapolitansk Ambassadeur i Wien; men som er blevet afskediget og berøvet alle sine Værdigheder og Jndtægter, fordi han har erklæret sig imod Statsforandringen i Neapel. Kongen har selv indbudet ham dertil, imedens han har givet sin Minister Hertugen af Gallo, som fulgte med ham, Ordre til at forblive indtil videre i Gørz og at oppebie nærmere Ordre til at fortsætte sin Reise. En af Kongens Betientere, som er bleven tilbage i Udine, fortæller: at Kongen havde frygtet for at Parlamentet ikke vilde have tilladt ham at afreise, hvorfore han ogsaa havde forlangt at 4 Deputerede skulle ledsage ham; neppe var han kommen ombord paa Orlogskibet Vengeur førend Hans Majestæt kastede sig paa sine Knæe, og takkede Gud for, at han vilde give ham Midler i Hænderne til at arbeide for sit Folks Vel, og give det nye Beviser paa sin Kiærlighed. – Den Franske Moniteur giendriver det Rygte, at de allierede Monarker skulle ligeledes have indbudet Kongen af Spanien til at begive sig til Laybach. At man ikke har ifinde paa Kongressen i Laybach at tage en Beslutning, som kan stemme overeens med det Neapolitanske Parlaments Ønske, viser den Anstrængelse hvormed den Østerrigske Keiser fortsætter sine Udrustninger. Troppemarscherne til Jtalien begynde paa ny fra Omegnen ved Wien, og mere Beleirings=Skyts afgaaer dertil. Alle Tropperne i Jtalien ere satte paa Krigsfod, og 2 Afdelinger af Husarer have faaet befaling til at rykke frem. Den Østerrigske Armee forstærkes dagligen, og man troer, at den i Februar vil marschere ind i de Pavelige Provinser. Alle disse Foranstaltninger ere udentvivl ogsaa høist nødvendig, da der skal i Jtalienherske den største Spænding blandt alle Klasser af Jndvaanere; Jnterresserne ere forviklede paa mange Maader; Lidenskaberne ere i høi Grad. opflammede, og skulde endog Udfaldet af Slagene, hurtigt afgiøre Sagen, saa ville dog Gemytterne ikke saa snart blive roelige. - J Turin har der været et Slags Oprør, hvilket meldes i Hoftidenden selv.