Berlingske Tidende, 1792-04-20
Par, de 22de April. beskuus nærværende Forfatning siner et Vindstils, de paa foran en Storm. Havet kastet. Lade, smalen er klar; men paa Dertiønter. gessessesses. trække nye Skyer op. Leopolds Død og den gandske Forandring i det franske Ministerium have for nogen Tid stillet Jacobinerpartiers larmende Bevægelser; den offentlige Credi er stegen, og i Henseende til de udenlandske Anliggender befinde pios ogsaa i et Mellemrum af Roe, indtil de Maskiner, som det nye Ministerium vil lade spille, ere i Gang. Uroelighederne, som Korntransporten foranlediger, ere dog end nu ikke dæmpede, og bryde hist og her ud paa nye. J de sydlige Provindser er Borgerkrigens Lue vel ikke brudt ud endnu men i Avianon, Arles og en Deel af det forrige Langnede, ulme Gnisterne endnu under let antændelige Materier. Da det tydske Riges Beste, og de førenede Fyrsters Plan til Rolighedens Oprettelse i Frankrig, paa den ene Side fordrer, at Mellemregieringens Vedvarelse i Tydske, land bliver saa meget mueligt forkortet; saa er det paa den anden Side Frankrigs største Jnteresse, enten at forlænge Mellemregieringen i Tydskland, eller i det mindste at trække de mueligste Fordele af dens Vedvarelse, hvor kort den end maatte blive. Underhandlingerne angaaende de elsaaske Lehnerettigheder maae strax drives med største J er. Man tør derfor vente, at der snart vil blive foreslaaet Nationalforsamlingen afgiørende Foranstaltninger, og da Krigsrustningerne endnu blive fortsatte hos os med lige Virksomhed, og Armeen allerede er meer end fuldtallig : saa synes det at være overeensstemmende med Selvforsvars Systemmer, at Frankrig angriber, naar der enten i Henseende til Elsat bliver paastaaet Fordringer, som dets Constitution ikke tillader, eller de forenede Fyrster videre vedblive at ville virke paa Frank rigt indvortes Anliggender. Det er meget naturligt, at brage Parter i den Sals angaaende en Krig opholde sig med Partiskhed ved de gunstige Sandsynligheder, som de have at lave sig; men for en upartiske Jagttager maatte det bevilses, at Faren paa begge Sider er lige stor. Hverken Erobrinsin af nye Nationer for Friheden, med hvilken vore Sværmere smigre sig, eller Frankrigs Erobring som den Kongel Magt, Adelen og Cleristet, ere lette, eller maasker ble muelige, Foretagenders og hvad en Plan til en Commerens tion har at love sig af Urolighavæg i Frankrig og af det saa høit angivne Tal paa de Misfornølede, kammermans slutte sig til af dennegneste Tildragelse, at Rigeren Tid af 4 Uger har leveret 110,000 Frivillige i Stedet er for. langte 5100 Rekrytter. Denne Tildrages Bønner, et dersom Adelen ruster sig til sit Kørste, Katet ogsaa en ta bøieligt til at udfor sit. Hvo som elsker den fransk Commetution, for saavidt den er et stort forsøg, et sanget Elfalring Statsforfatningernes Trorie i et klarere Lys for den hele Menneskebeds Øine, og hvo som mester, hvor meget dens lykkenge Fremann hænge sammen med Frihedens at mindelige Saa tiltrane sig over, at det nye Ministerium bar et Parties Trimod at tatte for sin Tilvarelse, aab naar han havde ønske, at hverken Hoffet havde fornærme Patrioternes En findtlighed ved den popatre Minuter Natdønges Afskedigelse i Ungade, eller Nationalforsamlingen ved det overilede Anklagelses Deeret mod Hr. Delesart havde giørt et saa hastigt og voldsom Giensten. Hausen Tillid. man enden kunde fast til det forrige Ministeriums Jngaarer, og constitutionsmassige Tænkemaade, faaer der dagen, at der ikke de skeede nogen Snian og Stasraadet, og at det følgelig blev Realeringen vanskeligt eller manuar, at ene Han monie og Virtsomhed i sine Handlinger. Ulyttelighus paa Nationalforsamlingen ogsaa fra dens første Sessioner af saaaandske rask, som man kunde vente det under narverinde omstændigheder af et saa erganiseret Leg me, der vorde den første Prøve af sine Kræfter, og ved grundet eller ugranden Opsatsighed mod mange af dens Forrommat havde Man, strene for tidlig udsildt deres egne Krafter. Naar det Elmahed i Ministeriet, og følgen Plan. Hvorden denne Plan vil føre og, maae vi opp ble, og da først vil det vare tillede ligt, at mistvivle om den nye Statsforfatnings lotting. Fremgang, og erklare Nationen for nærdig eller i det mand. strumeden til samme, om endog dette Forsen, at opn Roligheden indenrigs og handle med Eftertryk udenrig, skal slaae feil. Man taler i Tydskland kan om Jacoberne. Herkandet kiende vi flere Partier, og forvere ikke Hoffet selv med Ministeriet. Jacobinerne ville nu snart fælde deres egen Dem. Dersom de nu holde staroelige, da de have ovanesaa stort et Olmærke, og dersom de ikke ved nye Mistant, og Anklagelser vise, at de mindre ere indtaans imod de Personer, som udgiør Ministeriet, end imod Minarier salg : saa har man endnu er Ret til, at frakomme dem den Tiler Constitutionens Venner. Dersom Kierligheden til er saa stort og fra saa mange Sider bestridt Gode, som Mannal Friheden, ingensteds i Frankrig havde ubartet til Fanaris. mus, saa var det et Beviis enten paa den hønste Opseng eller den dybeste Jndslumring, men Nationen fortiene hverken den Ære eller Skam, at man turder den det ene eller andet. Hvad Haffet angaaer, saa har en Kongens Lenighed til at vise, at han aldrig vil skille sin Jnteresse for Rigets, og naar han handlet overeensstemmende med denne Tankemaade, saa har han paatvivlelig bragt deneste. Rathed at stort Offe. - Den nast Nytefra ne af 18de Mani ver man saadan, somme. den. Mansaa forud at Østerrige for det forske man forandre i den gamle Plan. Nationalforsamlingen L. stande til Dagens Forremager. Itte denne No. afgiørende; men Svaret paa Hr. Damemierne Daen være afgiørende. Hr. Damme som deres tørt en pastian Erklæring, hvis ikke skulle Tierens herre over Grandserne. Hr. Ramands Rangortøvet vort Klager med Span et Manarstatte at Destamedes og Olden. Den gaaet. truer og fra Spamans Side, angaaer mindre vorde S. nal Sikkerbehand vores Handel. Det er andnamaSpeien kan blive nentraliteret. Vore nye sterkan Soelt indlede et landene ikke under de gunstigne UdRegimantet Egnens Afgnsning og den Trin man tillaver for de 43 Soldater af Chaniansum : nødvendig mishage Folket, da vor Revolution i Tid har mishaget Regleringerne; imidlertid er han paa teres Jnteresse ved en nye Alland saa synlig, og og d. de, maa er komman førdensaalænge nærargerd har sammenkinder gaae Statern til herrand indsen. soldige Forhold, at begge disse Barnaar man Slutning dog vil seile over af: Vanskeligheder. De en Allaner med Englander der endnu Haab, det rand skal i næste Uge med Haven Chandel, vandre dertil. Dana, en meget paa Mand, men sadet : lighed forskribidant Sag, skal for mange absen. eet Maaler, prisaa Hr. Talgland, som man den constituttende Mannalforsamling Mad. . Paa Manmalet ere at af maae As -Man troer i Almindelighed, at Jacobiner Skade sidstant ønsker Krig. Dette er aldeles undet. Da ders Sallem har i dette Selskab sander desand. gelser, varen Danskan at naar Skandsendes. tair. Bessiere en paa sammensk Klan en Danten, som forstaae Optin af Renaumma det spulten hens rettedes Mølle, angade at sen. lille Krigen som det sangade artigaands se. -Man kan atteret sig en deres maaske Pala, . og det, i det mindste efter Aabene, mister. - standere, ønske rid Blandene. Saa vist, at man maae være naregade, sel at danne bogst erlands i smanden indsendt og s. narværende Tid medent paa maatte derima. nen, den 24de Mai.