Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1831-05-06
Fra Flensborg, i April Maaned. Nu først spores tydeligen, hvor meget Landmanden har lidt ved Misvexten i den forrige Sommer. Mange Landmænd her i Egnen maa kjøbe Korn til Vaarsæden, ligesom ogsaa hvad de behøve, indtil næste Høst. Dertil kommer, at nu Tiden nærmer sig, da de resterende Afgivter maa betales. Her er derfor stor Efterspørgsel og Penge, men deels synes ikke at være Overflod af disse, og deels er Erediten meget sjunken. Endog formuende Landmænd i Angelns bedste Egne ere i Forlegenhed. J de vestlige Egne af Flensborg Amt have mange i denne Vinter seet sig nødt til at ansøge om at maatte betale Skatte restancerne i visse Terminer. "Der Wahrheitsfreund, et Blad som udkommer i Slesvig, indeholdt nylig en interessant Afhandling om Oprindelsen til den danske Statsgjæld, meddeelt, som der siges, fra en høi Haand. "Naar Man klager over, at der aarlig fra Hertugdommene trækkes rede Penge til Danmark, for der at anvendes, saa skulde Man dog være saa billig, ikke at forglemme, at det netop er for Holsteens Skyld, at en betydelig Deel af den danske Statsgjæld er gjort, og at Holsteen følgelig ogsaa er pligtig til at yde sit Bidrag til de aarlige Renters Betaling. Et flygtigt Tilbageblik paa de tre sidste Kongers Regjeringsperiode vil tilstrækkelig godtgjøre Rigtigheden af denne Paastand. Kong Christian den Sjette efterlod sig en Gjæld af 2,600,000 Rdlr. Han anlagde Nyholm, var Flaadens Skaber, byggede Christiansborg og Hirschholm. Han var en god, from, fredelskende Konge; Man kaldte ham efter hans Død, Nordens Salomon, Kong Frederik den Femte afbetalte meget hurtigt den ham efterladte Statsgjæld, af 2,000,000 Rdlr. Han var tilbedet af alle sine Undersaatter. Han yndede diplomatiske og commercielle Forbindelser, og sagde til den til Gesandt i Constantinopel. bestemte Gahler, senere Overpræsident i Altona, da denne forestillede ham, at det vilde koste meget: "Aa Vi har Penge nok!" Jndtil 1758 havde Danmark ingen Statsgjæld, men Ruslands daværende Tronfølger, senere Keiser, Peter den Tredie, var Danmarks Dødfiende. Trods alle Keiserinde Elisabeths Forestillinger og det franske Hofs Mæglingsforsøg, vilde han dog ei lade sig afholde fra at erobre begge Hertugdømmene, saasnart han blev Keiser. Kong Frederik den Femte saae sig derfor nødt til at samle en Hær i Hertugdømmene og udruste en Flaade paa 12 Linieskibe og 6 Fregatter. Hæren rykkede frem i det Mecklenborgske, hvor der allerede stod en russisk Armee under Batterlin; men samme Dag (1762) som Fiendtlighederne. skulle begynde med Borttagelsen af det russiske Magazin i Wagrin, indtraf den Efterretning til Hovedqvarteret, at Peter den Tredie var detroniseret, og at Keiserinde Catharina havde besteget Ruslands Trone. Kongen havde i al den Tid aldeles ingen Skattepaalæg villet tillade; men da Tropperne vare komne tilbage til deres Standqvarterer i Danmark og Norge, og Man, efter nøiagtig Undersøgelse af Statsgjælden, havde fundet, at samme beløb sig til 23 Mill., blev Kopskatten paabuden. Kong Frederik den Femte græmmede sig saa heftigen over, at hans Undersaatter nu ikke meere vare saa lykkelige som før, og at det gik tilbage med Statens Velstand, at han blev syg og døde i sin bedste Alder. - Kong Christian den Syvende besteg Tronen med de bedste Forsætter. Han havde taget den faste Beslutning, at gjøre Alt godt igjen, og snarest mulig afbetale Gjælden. Under hans Regjering skeete meget bekostelige diplomatiske Negociationer og Tractater, i Anledning af den holsteenske storfyrstelige Andeels Tilbytning for Grevskaberne Oldenborg og Delmenhorst, Forveien var Reguleringen af den gamle hertugelige Gjæld, med Hensyn til den slesvigske, af Danmark erobrede Andeel, gaaet for sig, hvilken Danmark, i Følge Tractaten, overttog. Den holsteenske Canal kostede over en Million Rdlr. Var Statsgjælden altsaa indtil Krigen 30 Millioner, saa var den dog gjort ene og alene for Holsteens Skyld. Al den Gjæld, som siden efter blev gjort, var fælleds for hele Staten. Gud være imidlertid lovet, at vore Financer nu, ved vor almeenelskede Konges følgeværdige Oeconomi, igjen ere komne i den bedste Orden og Crediten fuldkommen gjenoprettet. Banken gjør hvert Aar fremskridt, og om faa Aar vil Bankforhæftelsen kunne ophøre, naar ikke Krig eller andet Uheld indtræffer. Hvad Landskatten angaaer, da kan Man ansee den forsaavidt den for Tiden hviler paa de adelige Godser, for det samme, som den i Aaret 1696 paalagte Plovskat af 36 Rdlr. J Frederik den Fjerdes Tid blev i Krigstider ofte store Paalæg lagde paa Ploven; ja engang endog 100 Rdlr. Naar Man antager, at Pengenes Værdi dengang var langt meer end det Dobbelte imod de da værende Kornpriser, da Havren kostede en halv Rdlr.; lægger Man fremdeles Mærke til, at hele Skovstrækninger siden den Tid ere blevne omdannede til frugtbare Marker, og Værdien af de tilbageblevne Skove forhøiet; saa synes denne Skat at være intet mindre end trykkende for Landmanden; i Særdeleshed da Halvdelen hidtil aarligen er bleven eftergivet ved Kongens Naade." (Fts.)