Aalborg Stiftstidende, 1829-02-21
Bidrag til den spanske Exinquisitions Historie. Da General Lasalle drog ind i Toledo, besøgte han strax Jnquisitions Bygningen. Mængden af Pine=Apparaterne, især den Torturmaskine, som var bestemt til at udstrække Lemmerne, Dryppebadene, som medføre en langsom Død, bragte endog de Krigere, som vare hærdede paa Kamppladsene, til at gyse. Kun et eneste af disse Marterredskaber, uefterligneligt i sit Slags til en fiintstuderet Qval, vanærende for Fornuft og Religion, i Valget af sin Gienstand, synes en nøiere Beskrivelse værd. J en underjordisk Hvælving, som grændsede til en af de hemmelige Forhørsale, stod i en Muur fordybning, et Træbillede, forfærdiget af Munkehænder, - Hvo skulde troe det? - Christi Moder - Et forgyldt Helaenskin omstraalede hendes Hoved, en Ori flamme holdt hun i sin Høire. Paafaldende var det ved første Øiekast, at man, trods det folderige, paa begge Sider af Skuldrene nedhængende Silkeklæde, bemærkede, at hun, ganske afvigende fra den sædvanlige Skildring, bar et Slags Brystharnisk. Allerede tillod en snaksalig Adjutant sig en Sammenligning med den paa Matrois-Pladsen i Orleans staaende Billedstøtte af Jomfruen med samme Navn. Ved nøiere Undersøgelse viiste det sig dog, at den forreste Deel af hendes Legeme var besat med en Mængde særdeles spidse, udadvendte Søm, og med smaa, smalle, ligesom skarpe Knivsblade. Arme og Hænder havde Led; et Maskinerie, som var anbragt bag et Tapet, styrede Drivefiedrene til hendes Bevægelser. Paa Generalens alvorlige befaling maatte en af de nærværende Jnquisitionstjenere lade Maskinen manøvrere, som han kaldte det. Da Statuen udbredte sine Arme, ligesom for at trykke Nogen til sit Hjerte i kjærlig Omfavnelse, maatte en polsk Grenadeers velpakkede Tornyster for denne Gang træde i den piinte Ulykkeliges Sted. Stedse tættere og tættere trykkede Statuen den til sig, og da Maskinmesteren efter befaling, igjen maatte aabne dens Arme og bringe den i dens forrige Stilling, var Tornysteren gjennemstukken to til tre Tommer dybt, og blev hængende paa Spidserne af Sømmene og Knivsbladene. Mærkværdigt er det, at Barbarerne vare frække nok til at kalde denne Marter Maskine madre dolorosa, ikke den dybtbedrøvede, smertefyldte, men efter Ordspillet, smertegivende Guds møder. Bemærkninger. Politiken undersøger og iagttager det Timelige, Moralen det Evige. Politiken stræber at befæste sin Magt paa Jorden; den Moralske søger at befæste sin Anseelse i Himmelen. Den Ene stræber efter den Ære, som gielder for Verden, den Anden efter den, der gielder for Gud. Hvorfor spørger du om et Menneskes Moralitet? Hvorfor lader du dig saa ofte skuffe af overilede Domme om hans Karakter, Hør en Maade at prøve ham. Før ham til en Faders, Moders, Broders eller Søsters, ja hvilkensomhelst Bekiendts Dødsseng eller Ligkiste. Drager Værelsets, Ligkistens, Ligklædernes Pragt eller Beskaffenhed hans Opmærksomhed til sig, da sky ham. Han er et koldt Menneske, med Moskushjerte, i dyrisk Uhrværk, han er paa Veien til at kunne blive Skurk. Mærke du derimod at han philosopherer derover, maaske tørrer, sine Øine, fordi det er Mode, fremstammer religiøse Grunde, og smager i det samme paa et Glas Viin, som var han Viinkyper, saa flye ham; han er da en fuldendt Skurk. - Finder du derimod den Prøvede, ordknap, med skjelvende Stemme, ustadige Blik, kæmpende imellem Philosophien og Følelsen, men overvunden af den Sidste, da fat Tillid til ham, ræk ham broderligen din Haand, han vil forsone dig med Livet.