Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-05-18
Hamborg den 7de Maji. Just nu indtræffer herved Estafette følgende vigtige Nyhed: Berlin den 5te Maji. J dette Øjeblik er ved Jilbud den officielle Efterretning indtruffet, at et stort Slag den 2den i d. M. mellem Lützen og Pegau har varet fra om Morgenen Kl. 10 til om Natten Kl. 12. Næsten ene Preusser har været i Slaget. Hs. Majestæt Kongen har selv commanderet. J den heftigste Kuglregn har Forsynet bevaret ham. Vi have tabt Prindsen af Hessen; General Hünerbein har knust sin Arm. General Blücher steeg, sit Saar uagtet i den venstre Arm, paa ny til Hest og General Schaenhorst er skudt gjennem Lænderne. Vort Cavallerie har ingen Jndhug gjort, fordi de siendtlige Linier vare saa stærk besatte med Kanoner ene vort Jnfanterie og Artillerie har kastet Fienden. Hs. Majestæt Keiser Napoleon commanderede selv og har tabt to Marschaller. Vi ere Mestere af Valpladsen og Tropperne have skudt Victoria. – Tre Stæder Naumborg, Lützen og Weissenfels ere geraadede i Brand. Den 2den har Generallieutenant v. Bülow slaget Vicekongen af Jtalien ved Halle, som derved tabte 3 Kanoner tilligemed endeel Krudtvogne, 1500 Mand af Døde og 600 toges til Fanger. – Kongen har føiet den Anstalt at angribe Fienden paa nye den anden Dags Morgen. Pegau i Sachsen den 4de Maji 1813. Jgaar Morges traf begge Hovedarmeerne mellem Pegau- og Lützen paa hinanden; den Russisk Preussiske under General Grev v. Wittgensteins Overkommando; den fiendtlige kommanderede Hs. Majestæt Keiser Napoleon. Der opstod en af de skrækkeligste Kanonader, som den nyere Krigshistorie kjender. Den varede fra Kl. 11 til om Aftenen Kl. 10 og kun Nattens Mørke gjorde en Ende derpaa. Under denne Kanonade var ogsaa Jnfanteriets Geværild næsten ganske uafbrudt og meget ofte sloges man med Ba sonetten. Med saadan en Forbittrelse og saa mordisk som her, er sielden et Slag leveret. De Franske kom deres Stilling paa Høiderne af Lützen tilgode, da de det havde anlagt Forskandsninger og forsvarede dem med den heftigste Artillerieild. Dog de Allierede Troppers Mod kastede dem tilbage fra en Stilling til en anden, og trættedes ikke naar Fiendens overlegne Magt i hans sidste Stillinger gjorde gjentagne Angreb nødvendige. Udfaldet af denne hede Dag var, at de Russiskpreussiske Tropper hele Natten igjennem beholdt Valpladsen, og tilføiede Fienden et to til tredobbelt stærkere Tab end de selv leed. Af Fangne er endnu kun henimod noget over 3000 Mand indbragte, tilligemed 10 Kanoner og 23 Krudtvogne, hvilke sidste tidlig i Dag Morges fra toges Fienden. Forbittrelsen var saa stor, at man kun sielden gav Pardon. Ogsaa de russiske og preussiske Troppers Tab er vist nok stort, man anslaaer det ikke for høit naar man regner det paa 8 til 10000 Døde og endeel tildeels let Saarede. (Her anføres nu de forhen nævnte døde og saarede Generaler.) Foruden disse Generaler er endnu et i Forhold usædvanligt stort Antal af Officierer, som ogsaa af Frivillige iblandt de Døde og Saarede. Endnu i Dagmorges forsøgte Fienden et Angreb paa de allierede Tropper, men efter nogen Kuglevexling trak han sig tilbage. For at skaffe Tropperne nogen Hvile efter de store Strabadser, ere de førte til Stillingerne ved Borna og Roch lis. – Saameget som man har faaet at vide af de Fangne, er paa fiendtlig Side Marschal Ney og General Souham saarede og General Bessieres er iblandt de Døde. – Den 4de og 5te er efter de os foreliggende Efterretninger intet Betydeligt forefaldet. Ovenfor Magdeborg var Elven intet truet. – Undertegnet v. LCstog. Sack.