Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-01-30
J Mai 1806 landede han paa den Franske Kyst, anførte i Person sit tappre Mandskab, og ødelagde alle Signalposter, som vare oprettede for at give Efterretning om, at de Engelske Krydsere nærmede sig; en Deel af hans Mandskab kom i Haandgemængde med en Afdeling af Nationalgarden, slog den paa Flugten og fornaglede Kanonerne paa Batteriet; sprængte Krudt- og Ammunitions-Magazinerne i Luften, og kastede Bomberne i Havet; nogle Dage derpaa angreb han en Fransk Fregat, og slog den, uagtet den var understøttet af 3 Krigslupper. – J 1800 kom han tilbage til Plymouth, hvor han fik at vide at en Candidat til Parlamentet skulde vælges for Flækken Honiton; han gjorde sig Umage for at blive valgt; men det lykkedes ham ikke; dog da Parlementet blev opløst efter Piets Død, fremstillede han sig paa nye i Honiton, som Candidat; han kom kiørende til Valg forsamlingen i en Karet i fuld Uniform med to Søelieutenanter og en Søecadet, bag efter komen anden Kareth med hans Matroser, alle i nye Klæder, paa Bukken sad Styrmanden med sin lille Commando Pibe i Munden, hvormed han gav sine Kammerader i Vognen Signal, naar de skulle raabe Hurrab; imidlertid kostede det dog uagtet disse Tilberedelser megen Umage og mange Guineer. inden han blev valgt til Parlamentslem, og Herligheden varede ikke længere end et Aar, da Parlamentet blev paa nye opløst. Men da i 1807 et nyt Parlament skulde udvælges, fremstillede han sig som Candidat i Vestminster i London, skildrede sig i sine Taler til Valgmændene, som en Mand dervar uafhængig af alle Partier, og lovede at han vilde bestræbe sig for at afhielpe de uhyre Misbrug, som fandt Sted i Marinen, han fik en stor Mængde Stemmer paa sin Side, og blev tilligemed Sir Francis Burdett, men dog efter ham, udvalgt til Parlamentslem. Efter at han var bleven valgt, søgte han at opfylde sit Løfte, og giorde den 7 Juni 1807, en Motion for at undersøge Marinens Tilstand; mange anseelige Søeofficerer vare ikke af hans Meening. Ministerne understøttede ham ikke og han udrettede ikke noget. Strax derpaa traadte han ind igien i den active Søetieneste, og fik Commanden over Krigskibet Lamperieuse paa 40 Kanoner; han stødte dermed til Admiral Colling voods Escadre, og overfaldt derpaa den 31te Juli 1808 Fortet Mungal paa Kysten af Catalonien, som de Franske havde i Besiddelse, da han først havde overleveret Krigs-Magazinerne til de Spanske Patrioter, saa sprængte han det i Luften. Nu fik han Ordre til at støde til Admiral Gambiers Flaade i Canalen, hvor han forsøgte paa med de af Oberst Congreve nye opfundne Brandraketter, at ødelægge den Franske Flaade paa Rehden af Basqves. Den 12te April 1809 begav han sig med Oberstlieutenant Cochrane og fire Matroser paa en Brander, som havde 1500 Tønder Krudt, 3 til 400 Bomber ladte med Brandraketter og 2 til 3000 Granater, hermed seilede han lige løs paa den fiendtlige Linie, som var beredet paa at tage imod ham med gloende Kugler. Da han var kommen i Nærheden af den, lod han sine Ledsagere bestige Chaluppen, og efterat han selv havde antændt Lunten, som først efter 15 Minuter skulde giøre sin Virkning, kastede han sig selv i Chaluppen, Explosionen var græsselig, men giorde ingen Skade. Saasnart han var kommen tilbage fra dette desperate Foretagende til sit Skib Imperieuse, begyndte han et Angreb paa de Franske Skibe, som laae paa Rehden, hvorved han borttog Orlogskibet Calcutta, som var ladt med Krigsfornødenheder, og tre andre Skibe Staden Varschou paa 80 Kanoner, Tonnere- og Laqvilone paa 74 Kanoner, bleve brændte og Resten af Flaaden flygtede ind i Charente; denne Heltegierning opvakte den største Enthusiasmus, og han blev til Belønning udvalgt til Ridder af Bathordenen. Denne Orden mistede han siden, fordi han blev beskyldt for i Forbindelse med andre Englændere, at have udbredet en falsk Seiersefterretning, som han havde betient sig af til at speculere i de offentlige Stock; han blev dømt til en Mulct af 1000 Pund Sterling, og et Aars Fængsel i Kingsbench; dog vare Meeningerne meget deelt om hans Strafværdighed i dette Stykke, og Borgerne i Vestminster udvalgte ham paa nye til Medlem af Parlamentet. Siden den Tid har han stedse viist sig som den ivrigste Modstander af Ministeriet og heftigst Tilhænger af Oppositionen, indtil han nu endelig kied af at fægte med Ord besluttede sig til at opsøge en alvorligere Kampplads paa Sydamerikas Kyster, for at skaffe sin uroelige Aand. Beskiæftigelse, og at hævde sig Navnet af den Brittiske Tordenskjold, maaskee ogsaa hans Endeligt bliver som hans