Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-13
Ny udkomne Skrifter. Noget om Tyverierne &c. (Fortsat.) c. Stet og upassende Selskab. Ogsaa udenfor Værkstederne faae Lærlingerne ved Byrin, der Leilighed til at komme i Samtaler med andre Drenge, hvorved deres Moralitet ikke vinder, og hvorved de forledes til Deeltagelse i fordærvelige Udskeielser. Derved faae de Adgang til Vertshuse, og, for at kunne tilveiebringe de dertil medgaaende Penge, maa de bedrage Mesteren, noget, hvori den ene Dreng underviser den anden. Et Drengen omsider bleven Svend, saa er Kroen det Sted, hvor han søger Selskab, og hvor Veien til Lasten aabnes ham. Han tilbringer, hvis hans Caracteer ikke er desfastere, hellere sin Tid her end paa Værkstedet, og enten bliver hans Mester nu kjed af ham, fordi han ikke kan være tjent med et saadant Menneske, eller og begierer han selv sin Afskeed, for at kunne komme til at leve mindre indskrænket hos en anden Mester. Han bliver omsider ledig Svend, maa undertiden arbeide i Smug uden Mester, og, naar Fortjenesten bliver utilstrækkelig, griber han til ulovlige Midler. Jntet frembyder sig da snarere end Leiligheden til Tyverie. - De unge Piger blive omtrent paa samme Maade, som Drengene, bekjendt med hinandens giensidige Stilling og Fremgangsmaade. Lyst til at være sine Medtjenere lig, og Mangel paa de tilsyneladende Fornødenheder foraarsager den mindre erfarne og mueligen endnu ufordærvede Pige Uro. Hun pønser paa Midler, naaer omsider Maalet, og kan nu lade sig see iblandt sine Veninder. Paa Danseboden træffer hun Mandspersoner, hvoraf nogle finde deres Regning ved at udforske de Familiestillinger, hvorom Pigerne have nærmest Kundskab. - Hvad endeel af disse Mands personer angaaer, da høre de, efter Anmelderens Mening, til de farligste Tyve, der findes indenfor Kjøbenhavns Volde. Under Paaskud af at drive et eller andet Slags Handel eller Haandtering, hvortil deres Stilling som afskedigede Soldater, Matroser &c., hjemler dem Ret, staae de i Forbindelse med løsagtige Fruentimmer, der atter have et vidtløftigt Bekjendtskab med Tienestepiger, og ved disse faae de udspioneret, hvor og paa hvilken Maade der bedst kan stieles. Saadanne Personer burde især staae under Politiets specielle Opsigt. J Henseende til en stor Deel Tjenestepigers Moralitet har Anmeld, i sin Kreds gjort de førgeligste Erfaringer. Han har fundet, at mange af dem aldeles ikke ere bedre end de virkelige Skjøger. Deres utugtige Liv taales ofte af deres Herskaber, fordi disse staae i den Tanke, at de lade et Skarn gaae og faae et andet i Stedet. At træffe Tjenestepiger, som have været paa St. Hans Hospital, eller som i en Række af Aar have aarligen beriget Fødselstiftelsen med en Pode, er i vore Dage aldeles ikke meere nogen Sieldenhed. J fordums Tid, da ansaae en Tjenestepige det for en næsten uaftvettelig Plet, naar hun havde ladet sig besove, og, man kunde ikke sige hende noget værre, end at hun havde havt et Barn. Nu er sligt ophort at være nogen Skam. Med hvilken Frækhed seer man ikke frugtsommelige Tjenestepiger vise sig paa vore Gader, Jkke mindste Gnist af den medfødte qvindelige Blufærdighed er mere tilbage. hos de fleste af dem. De giøre deres Herskabers Huus til offentlige Bordeller, som de i hines Fraværelse med Uforskammenhed betjene sig af til deres Skjørlevnet. Naar de længe nok, under Navn af Tjenestepiger, have ageret Skjøger, blive de, som oftest, Ammer og Goldammer, og lægge da en skjult Gift i den Uskyldiges Blod, der har den Ulykke at die deres Melk. Veien fra Skjøge til Tyv er saare kort, thi eengang vant til at føre et yppigt Liv, kan en saadan Qvinde, naar den første Næringskilde er standset eller ophørt, hvilket let kan skee, ikke dye sig for at stiele, eller hielpe med at stiele. Sædeligheden blandt vort Tjenestetiende er, sjunket dybere end mange forestille sig, og vee vore Efterkommere, dersom det saaledes skal vedblive at fremture i Fordærvelse! D. Vertshusenes Mængde. Hvad Forf. her siger om Vertshusenes overdrevne Mængde, og de mangfoldige Skikkelser, under hvilke Brændeviin a. udskjænkes i Kjøbenhavn, er saa fuldkommen rigtigt, at der ikke kan indvendes et Ord derimod. Jntet har hidtil været lettere end at faae Borgerskab som Vertshuusholder, Dansebovært, Øltapper, &c. Næsten hver Kielder i Kjøbenhavn er indviet til Brændeviinsdrank. Med Føie siger Forf. "at de de borgerlige Artillerister tilstaaede Friheder, at ernære sig ved deres Profession, under visse Betingelser, eller paa anden Maade ved Vertshuushold a. have ikke lidet bidraget til Frembringelsen, af slet Arbeide, Vertshusenes Formerelse og Familiers Ruin." – Man veed med hvilken Letsindig hed Folk af de ringere Classer i vore Dage træde i Ægteskab sammen. Mennesker, som neppe kunne føde sig selv, indlade sig paa at ville underholde en Familie. De gifte sig om de end som Johan v. Ehrenpreis skulde stiele Strømperne til at staae Brud eller Brudgom i, og Anmelderen kjender virkelig det Tilfælde, hvor det unge Brudepars Bryllupsstads var sammenstiaalen. Denne Lethed, at kunne gifte sig, befordrer rigtig nok Befolkningen, men det bliver ogsaa en Befolkning derefter. Saadanne Ægtepar blive da gjerne Tyendets største Forførere. De ere ikke sjelden Tyvshælere og Tyvsveiledere. Forgjeves arbeider man paa Skolevæsenets Forbedring, naar man ikke i Tide standser Vertshusenes Forøgelse, og betager ørkesløse Mennesker Leiligheden til at aabne Lasterne offentlige Tilflugtsteder, nytter det kun lidet at man søger, at bibringe den opvoxende Ungdom gavnlige og rigtige Grundsætninger. J en Stad, hvor man i hvert andet Huus kan drikke Forstanden bort; hvor man i hver Gade træffer en Dansekippe og offentlige og hemmelige Bordeller; hvorSkjørlevnet iblandt Almuen ikke ansees meere for nogen Last, der er en Grundeuur nødvendig, dersom al Moralitet ikke skal gaae aldeles til Grunde. Forf. Forslag til at formindske det overdrevne Antal Vertshuusholdere og Brændeviinsskjænkere, forekomme Anmelderen saare hensigtspassende. E.