Jyske Efterretninger, 1814-02-08
Hs. Maj. Kongen af Danmark og Hs. Maj. Kongen af Sverrig, besielede af lige Attraae efter at ende den Krig, som uheldigviis har fundet Sted mellem dem og igien tilveiebringe Enighed og god Forstaaelse mellem deres giensidige Stater paa en Grundvold, som for stedse kunde sikkre disses Vedvarenhed, have til den Ende udnævnt og bemyndiget befuldmægtigede, nemlig: Hs. Maj. Kongen af Danmark Hr. Kammerherre E. Bourke, Storkors af Dannebrogen, Ridder af den hvide Ørn; og Hs. Maj. Kongen, af Sverrig, Hr. Gustav Baron af Wetterstedt, Hofkantsker, Commandeur af Nordstierne-Ordenen, Ridder af den Preussiske røde Ørns første Klasse, Een af de 18 Medlemmer af det svenske Academie, hvilke, efter Udvexling af deres giensidige Fuldmagter, fundne i god og behørig Orden, ere komne overeens om følgende Artikler: Art. 1. Der skal for Fremtiden være Fred, Venskab, log god Forstaaelse mellem Hs. Maj. Kongen af Danmark og Hs. Maj. Kongen af Sverrig. De høie contraherende Magter skulle anvende den største Omhue, for at vedligeholde en fuldkommen Enighed mellem Dem, Deres Stater, og Undersaatter, og omhyggeligen undgaae alt hvad der kunde forstyrre denne saa lykkeligen tilveiebragte Enighed. Art. 2. Da Hs. Maj. Kongen af Sverrig har tilkienbegivet, at det er Hans uforanderlige Beslutning, ikke at ladskille Sin Jnteresse fra sine Allieredes, og da Hs. Maj. Kongen af Danmark ønsker, til Sine Undersaatters Fordeel, at give Freden al muelig Udstrækning, og Han, paa Hs. K. H. Kronprindsen af Sverrigs Begiering, har af de Preussiske og Russiske Hoffer modtaget officielle Forsikkringer om deres Beredvillighed til paa nye at gjenoprette med Hoffet i Kiøbenhavn de forrige fredelige og venskabelige Forhold, sig saadanne som de vare for Bruddet, saa lover og forpligter Han Sig herved paa den formeligste og meest forbindende, Maade til intet at forsømme af hvad fra Hans Side kan føre til en hastig Fredsslutning mellem Ham og Hs. Maj. Keiseren over alle Russer og Hs. Maj. Kongen af Preussen. Hs. Maj. Kongen af Sverrig lover at anvende Sine bona officia hos Sine Allierede, for at dette gavnlige Værk kan snarest mueligt fuldbyrdes. Art. 3. Hs. Maj. Kongen af Danmark, for at give en tydelig Prøve paa at det er Hans Ønske, igjen at tilveiebringe den nøieste Forbindelse med Hs. Maj. Kongen af Sverrigs høie Allierede, og i den faste Overbeviisning, fra deres Side at finde samme Attraae til hurtigen at bringe Freden istand, saadan som den var før Bruddet, lover at tiltræde formeligen og virksom den fælles Sag mod Hs. Maj. de Franskes Keiser, at erklære denne Monark Krig og til den Hensigt forene et bestemt Antal danske Tropper med den forenede Nord=Tydske Armee under Hs. K. H. Kronprindsen af Sverrigs befaling - Alt paa den Maade og ifølge de Bestemmelser, som nøiere ere fastsatte i den Fredstractat, der i Dag er underskreven mellem Hs. Maj. Kongen af Danmark og Hs. Maj. Kongen af de forenede Riger Storbrittanien og Jrland. Art. 4. Hs. Maj. Kongen af Danmark frasiger Sig, saavel for Sig Selv som for Sine Efterfølgere til Tronen, og Kongeriget Danmark, uigienkaldeligen og for bestandig, til Fordeel for Hs. Maj. Kongen af Sverrig og Hans Efterfølgere til Tronen og Kongeriget Sverrig, alle Sine Rettigheder og Adkomster til Kongeriget Norge, nemlig til de her opregnede Bispedømmer og Stifter: Christiansand, Bergen, Aggershuus og Trendhiem med Nordlandene og Finmarken lige til Grændsen af det Russiske Rige. Disse Bispe dømmer, Stifter og Provindser, der udgjøre hele Kongeriget Norge, tilligemed alle Jndvaanere, Byer, Havne, Fæstninger, Landsbyer og Øer paa alle Kyster af dette Kongerige, saavelsom de tilhørende Besiddelser - Grønland, Fær verne og Jsland ikke deri indbegrebne - ligesom alle Forrettigheder, Rettigheder og Fordele, skulle for Fremtiden tilhøre med fuld Eiendomsret og Sorverginitet Hs. Maj. Kongen af Sverrig, og danne et med det Svenske forenet Kongerige. Til den Ende lever og forpligter Hs. Maj. Kongen i Danmark Sig paa den høitideligste og meest forbindende Maade, saavel for Sig, som for Sine Efterfølgere og for hele Kongeriget Danmark, til aldrig at giøre nogen di rette eller inddirecte Fordring paa Kongeriget Norge eller paa nogen af dets Bispedømmer, Stifter, Øer og Landstrækninger, hvis Jndbyggere alle ere ved og i Kraft af nærværende Afstaaelse, løste fra den Hyldings- og Troskabs=Eed, som de have svoret Kongen af Danmarks Krone. Art. 5. Hs. Maj. Kongen af Sverrig forpligter Sigpaa den formeligste og meest forbindende Maade til at lade Jndvaanerne i Kongeriget Norge og dets tilhørende Deele beholde Nydelsen af deres Love, Fritagelser, Rettigheder, Friheder og Priviligier, saadanne som de ere for nærværende Tid. Art. 6. Da det hele Beløb af det Danske Monarchie Gield hefter ligesaavel paa Kongeriget Norge som paa de øvrige Dele af Staten, saa forbinder Hs. Maj. Kongen af Sverrig Sig, i Sin Egenskab af Kongeriget Norges Souverain, til at paatage Sig en Deel af samme, der svarer til Norges Befolkning og Indtægtskilder i Forhold til Danmarks. Ved offentlig Gield forstaaes den, som Danmark har gjort saavel i Udlandet som indenrigs. Denne sidste bestaaer i Kongelige og Stats=Obligationer og i Massen af Bancosedler og andre repræsentative Papirer, udgivne i Følge Kongelig Autorisation, som nu findes i Omløb i de to Kongeriger. Det nøiagtige Beløb af denne Gield den 1ste Januar 1814 skal bestemmes ved Commissarier, som begge Regieringer til denne Ende skulle udnævne, for at giøre en rigtig Fordeling af samme, grundet paa Norges og Danmarks giensidige Folkemængde og Indtægtskilder. Disse Commissarier skulle samles i Kiøbenhavn inden een Maaned efter Udvexlingen af nærværende Tractats Ratificationer. De skulle ende deres Arbeide saa hastig som mueligt og i det seneste inden Udgangen af dette Aar. Dog maae derved forstaaes, at Hs. Maj. Kongen af Sverrig, i Sin Egenskab af Kongeriget Norges Souverain ikke skal tage Deel i Garantien af anden Gield, end den, som her ovenfor er omtalt, der tilhører Kongeriget Danmark i Almindelighed og til hvis Afbetaling alle Dele af dette Kongerige for Norges Aftrædelse burde bidrage. Art. 7. Hs. Maj. Kongen af Sverrig frasiger Sig saavel for Sig Selv som for Sine Efterfølgere til Sverrigs Trone og Kongerige uigienkaldeligen og for bestandig til Fordeel for Hs. Maj. Kongen af Danmark og Hans Efterfølgere til Danmarks Trone og Kongerige, alle Sine Rettigheder og Adkomster til Hertugdømmet Svensk Pommerne og Fyrstendømmet Øen Rygen. Disse Provindser med alle deres Jndvaanere, Byer, Havne, Fæstninger, Landsbyer og Øer, saavelsom de tilhørende Dele, Forrettigheder, Rettigheder og Fordele, skulle for Fremtiden tilhøre Kongeriget Danmark med fuld Eiendomsret og indlemmes i samme Til den Ende lover og forpligter Hs. Maj Kongen af Sverrig Sig paa den høitideligste og meest forbindende Maade, saavel for Sig som for Sine Efterfølgere og for hele Kongeriget Sverrig, til aldrig at giøre nogen directe eller indirecte Fordring paa de ovennævnte Provindser, Øer og Landstrækninger, hvis Jndbyggere alle ere ved og i Kraf af denne Afstaaelse løste fra den Hyldings= og Troskabs Eed, som de have svoret Kongen og Kronen Sverrig. Art. 8. Hs. Maj. Kongen af Danmark forpligter Sigpaa den formeligste og meest forbindende Maade til, at lade Jndvaanerne af Svensk Pommern og Den Rygen, med deres tilhørende Dele beholde Nydelsen at deres Love, Fritagelser, Rettigheder, Friheder og Privilegier, saaledes som de for nærværende Tid ere og findes indførte i de constitutionelle Acter for Aarene 1810 og 1811. Da den svenske Papiirmynt aldrig har været indført i Svensk Pommern, saa forbinder Hs. Maj. Kongen af Danmark Sig til ingen Forandring at giøre i Landets Myntfod uden Stændernes Deeltagelse og Bifald. (Fortsættelsen følger.)