JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Blandinger. Storbrittanien sender, som bekjendt, en stor Deel af sine Forbrydere til Australien. Nogle forbedre sig her, Andre blive derimod endnu mere forstokkede.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
J den nyeste Tid har man begyndt at afsondre Disse fra Hine og paa een Gang bragt Serhundrede af de meest forbærdede Forbrydere til et aldeles øde Sted, som ligger mellem Øerne Norfolk, Philip og Moreton Bal. Stedet har man kaldt Helvedes & paa Grund af den djævelske Ondskab, som udmærket dens nye Beboere, der ere de største Afskum i Verden. Næsten Alle ere kun, ifølge de Edsvornes Skaansel, eller paa Grund af tilfældige Omstændigheder, slupne for Dødsstraf, som de ærligt havde forskyldt. Blandt disse Mennesker findes to Fadermordere; En, som har været tre Gange gift og har ombragt alle sine tre Koner; En, som stod i Tienesten hos en Brændeviinsbrænder og har ombragt sin Forlovede i brændende Viingeist; En, som af Sult og Raahed myrdede og aab sit eget Barn o. s. v. Disse Skabninger, der ei have noget Menneskeligt ved sig, uden Skikkelsen, behandles som vilde Dyr, og staae aldeles udenfor Lovene. De bevogtes af Soldater, der uden Omstændigheder skyde dem ned, naar de forløbe sig Mellem hverandre indbyrdes levere de hoppigt de frygteligste Slagsmaal og vise ved slige Leiligheder en uhørt Grusomhed. Men Helvedes Ø" er ogsaa saa frygtet i Straffecolonien, at Forbryderne ansee det for den grueligste af alle Straffe, at blive hidtransporterede.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
En engelsk Matros, som havde brækket sit Been, fik det Raad, at gjøre Meddelelse derom til det kongl. medicinske Selskab. Jfølge hans Fortælling var han styrtet ned fra Toppen af Masten og havde brækket Benet. Skjøndt han ikke havde forbundet det med Andet, end Tjære og gammelt Tougværk, saa var han dog allerede efter tre Dages Forløb istand til at gaae, som før. Denne Historie syntes i Begyndelsen ganske utrolig, eftersom man aldrig for havde seet en saa overordentlig Virkning af saa ringe Midler, man var heller ikke meget tilbøielig til at troe en saa vidunderlig Cuur paa Matrosens blotte Ord. De lærde Herrer forlangte desaarsag en udførlig Beretning og formodentligt ogsaa en Attestation. Mange omtvivlede, at Benet virkeligt havde været brækket. Der vexledes, mellem det medicinske Selskab og Patienten, flere Breve, hvori Denne, under de dyreste Forsikkringer, vedblev sin Paastand, at han ingen andre Midler havde brugt. J et Postscriptum til hans sidste Brev tilføiede han imidlertid ganske trohiertigt de Ord: "Jeg har nok glemt at sig Deres Velærværdighed, at det var et Træbeen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Doctor Hadlin i Saratoge holdt i sit Huus et Menageri af omtrent 50 levende Slanger, hvoriblandt 25 Klapperslanger. De sidstes Tænder, hvorved de meddele deres Gift, havde han omhyggeligt udbrækket, og han paastod, at have fundet et ufeilbart Præser vatio mod Slangegiften. For kort siden førte han nogle Nysgjerrige ind i sit Menageri, og begyndte, for at more sine Gjæster, at brydes med Slangerne.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Ved dette farlige Experiment blev Doctoren bidt i Fingeren af en Klapperslange, og før han fik Tid til at anvende sit Præservativ, opspulmede Haanden, stærkt. En Time sildigere var hans hele Legeme saa ophovnet, at han hverken kunde sætte sig, eller røre Arme og Been. Alle anvendte Midler vare forgiæves; den ulykkelige Læge døde tolv Timer efter under de frygteligste Convulsioner.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
En Staldknægt, der var afsendt af sin Herre, for at hente fire kostbare Heste, som han havde kjøbt paa et Marked, nærmede sig forleden Aften, ridende paa en af disse Heste og førende de tre øvrige ved Tøilen, den Vest-Londonerbane, just som et Tog komhidbrusende. Hestene, unge, muntre Dyr, bleve bange for en af Signallanternerne og de tre Haandheste reve sig løs. J vilde Spring løb de over den kun faa Skridt fjerne Stationsgaard, lige mod Toget. Fuld af Fortvivlelse og Staldkarlen efter dem; men Bane vogterne faldt ham i Tøilen og holdt ham op. Hastigt fortalte han dem sin Ulykke, og vilde efter sine Heste, skjøndt Banevogterne gjorde ham opmærksom paa, at dette ufeilbarligt vilde blive hans Død. "Mig ligemeget! – raabte han: Hvad der times mine Heste, maa ogsaa times mig; thi uden dem tør jeg ikke lade mig see for min Herre." – Man maatte med Magt holde ham tilbage. Jmidlertid gav man, for at berolige ham, Signal til, øieblikkeligt at standse Toget. Dette skete ogsaa i samme Nu; men da nu Banevogterne naaede Locomotivet og belyste Hjulene, saae de strax, at Ulykken allerede var skeet. To af de smukke, ædle Dyr fandt man frygteligt sønderknuste; det tredie, som havde taget Flugten udenfor Skinneveien, blev fanget ubeskadiget. - Mærkværdigt er det iøvrigt, at overken Locomotivføreren, eller Nogen af Passagererne, havde mindste Anelse om det stedfundne Møde, og dog vare Benene af den ene Hests Hoved trængte saa dybt ind i Locomotivets Furer, at de kun med stor Møie og ved Hjælp af Boreren kunde faaes ud. Abdeel Kaders Secretair, en født Belgier, befinder sig for Tiden i Paris. Det er en ung Mand paa 26 Aar. For ti Aar siden blev Emiren bekjendt med ham, og saasnart den unge Mand var indviet i Araberhøvdingens Jdeer og tog Deel i hans Eventyr, gik hans Beundring snart over til den meest ubetingede Hengivenhed. Emiren har tilladt ham, at besøge sin Familie, uden i mindste Maade at finde det betænkeligt, at lade en Mand reise til Europa, der i ti Aar har hørt til hans nærmeste Omgivelse og ganske vist er indviet i mangen Hemmelighed. J Paris er han en Gjenstand for stor Opmærksomhed, og han gjør Jntet, for at undvige de mange Spørgsmaal, der gjøres ham angaaende Frankrigs frygtede Modstander. Om Abdel Kader's Privatliv udtaler han sig med stor Aabenhed; men saasnart man spørger ham om Emirens politiske Planer, er han taus som Graven. Dog lægger han slet ikke Dølgsmaal paa, at Abdel Kader, i sin Kamp med Frankrig, stadigt understøttes af England og forsynes med Vaaben og Munition fra dette Land. Emiren giver sin Secretair, foruden fri Ration, den meget tarvelige Løn af 50 Fres, maanedlig.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Om den berømte Sanger Lablache's Adspredthed fortælle franske Blade følgende Anekdote. Under sit sidste Ophold i Neapel blev han ofte kaldt til Kongen, som altid merede sig ved hans comiske Jndfald og gode Humpr. En Dag fulgte han igjen den kongelige Jndbydelse, tilte til Palladset, ventede i Forgemakket, indtil det behagede Kongen at lade ham kalde, og underholdt sig med de tilstedeværende Hofmænd, som han bad om Tilladelse til, at turde beholde sin Hat paa, da han leed meget af Snue Pludseligt raabte den tjenstgjørende Kammerherre: Hs. Majestæt befaler Signor Lablaches Nærværelse!" Sangeren skyndte sig at efterkomme Ordren, og da han havde glemt, at han havde beholdt sin Hat paa, saa greb han hurtigt en anden, og traadte saaledes ind i Kongens Cabinet. Denne modtog ham med en hjertelig Latter, hvilket bragte Lablache i nogen Forvirring; dog fattede han sig strax, og spurgte Kongen ærbødigt, hvad der saaledes havde rakt hans Munterhed. "Min kjære Lablache, svarede Kongen: "slig mig dog, hvilken Hat der er Deres, den, De har i Haanden, eller den, De har paa Hovedet, eller maaskee De har taget dem begge med hjemmefra for det Tilfælde, at De skulde glemme den ene? – "Ah, Maledetto!" raabte Lablachmed en comiske forlegen Mine: "to Hatte ere virkelig formeget for en Mand, der intet Hoved har Den berømte Dandserinde Marie Taglion har bygget sig en fortryllende Villa ved Comer Søen, for her at udhvile efter sine Triumpher. Sangerinderne Pasta og Catalani have hver sin Villa der i Nærheden.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Den Pariser medicinske Journal beretter, at Dr. Person med Held har anvendt Galvanismen til at helbrede for Stær. Han gjør nemlig et Stik med en Naal i det syge Øie, og leder den galvaniske Strøm ind i den derved fremkomne Aabning.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
J October døde i Barizis en Mand, ved Navn Poiliers, efter lange og skrækkelige Qvaler. Den Ulykkelige har forgivet sig selv med en Dosis Arsenik. Nogle Dage iforveien var hans Svigersøn død, en ung Mand ved Navn Raboeus. Poiliers havde forgivet ham; men fra dette Øieblik havde han ikke havt en rolig Time. Den 3die Octbr., henimod Kl. 5 om Morgenen, staaer han op af sin Seng. Hvor gaaer Du hen?" spørger hans Kone ham. – "Jeg er tørstig!" svarer Poiliers, øser Vand af en Spand, drikker, og lægger sig igjen. Kort efter siger han til sin Kone: "Hør, Du maa ikke undre Dig, naar Du om nogle Øieblikke seer mig vride mig i de frygteligste Smerter. Jeg har forgivet mig, ligesom jeg for nogle Dage siden har forgivet vor Svigersøn Raboeuf. Jeg frygtede, at falde i Rettens Hænder." Strax efter indfandt Piinslerne sig virkeligt. For sit sidste Øieblik gjentog Poiliers sin Bekjendelse i Mairens Paahør. En Godstier Rives i Wilcox var forlovet med sin Naboes, Capitain Fats, smukke Datter, og Bryllupet var bestemt til nysafvigte September. Bryllupsgjæsterne forsamle sig i Brudens Hjem, ogsaa Brudgommen vil træde ind. J Døren opholdes han af Brudens Broder, Dr. Charles Falt, som er utilfreds med Forbindelsen. Denne indvikler ham i en Strid og giver ham et Slag med sin Stok. Brudgommen forsvarer sig med samme Vaaben, og nu skyder Doctoren ham i Brystet med en Pistol. Morderen flyede. Den ulykkelige Brudgom døde 21 Timer, efter i sin Bruds Arme, efterat hun var bleven viet til ham paa hans Dødsseng.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Der er udbrudt en Sammensværgelse i Nonneklostret Vavaten i Moldau. Fyrstinde Bronkovan, Eierinde af en umaadelig Formue, har taget Sløret her. For kort siden døde Priorinden, og der var Tale om, at Fyrstinden skulde succedere hende. Nu ere de 1100 Nonner, som findes i dette Kloster, vante til et meget frit og ugeneert Liv, de have hidtil kunnet gaae frit omkring, gjøre Reiser, tage mod Besøg osv. Fyrstinden havde ladet sig forlyde med, at denne Frihed nok kunde taale nogen Jndskrænkning. Da Ordet nu gik, at hun skulde vælges til Priorinde, sammenrettede de 1100 Nonner sig, sloge Fyrstindens Vinduer ind, sang Frihedshymner og dreve al mulig Skandal. Endnu er Roligheden ikke gjenoprettet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Et forældreløst Pigebarn i Danzig udeblev pludseligt fra Skolen nogle Uger, da hun omsider indfandt sig igjen, viste hun Læreren begge sine Hænder, og sagde, hun havde skoldet dem, men nu vare de i god Bedring. Da Saarene gjennemskare alle Fingrene paa tvers, vare meget dybe og havde et eiendommeligt Udseende, opkom der hos Læreren en Anelse om, at det ikke forholdt sig som Pigen sagde, og denne Anelse stadfæstede sig paa den skrækkeligste Maade. Det arme Barn blev nemlig næsten dagligen mishandlet paa det Grusomste og pidsket indtil Blodet af sin Pleiefader og et ungt Fruentimmer, som boede hos ham. En Dag havde hun omviklet Barnets Hænder, som Pleiefaderen holdt, med Bomuld, bundet dem sammen, og derpaa stukket Jld i Bomulden, som, langsomt brændende, havde fortæret Kjødet pletviis paa de otte Fingre ligeindtil Benet. En Undersøgelse er indledt. (Dampsboet.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Skuespillerinden Nina Sontag, en Søster til Grevinde Rosi (Henriette Sontag), er i Prag indtraadt i Carmelitterindernes strænge Orden, og skal, trods Klostrets strænge Regler, føle sig meget lykkelig. Hun bestaaer for nærværende Tid sit Prøveaar. Der er ganske nylig foregaaet et Landebytte mellem Holsteen og Hamborg, uden Sang og Klang, og hvad der endnu er det Bedste, uden Krig og Blodsudgydelse, skjøndt Hamborg meget nødig vilde til at afstaae Noget af den republicanske Jordbund, der stedse bliver sjeldnere. Dette Bytte blev foranlediget ved den Altonaer Robisports Udvidelse, som gjorde det nødvendigt, at acqvirere 2 Fod, siger og skriver to Fod Hamborger Grund, hvilke man, som sagt, meget nødig vilde af med. Til Vederlag blev givet et langt større Stykke Land. Altona har herved faaet en taalelig anstændig Entree fra Hamborg af.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Handels- og Skibs-Efterretninger. Foruden en tidligere ommeldt, Hr. Chr. Jensen tilhørende, Slup Elisabeth, Capt. Hansen, hvorom man senere Jntet har erfaret, og som saaledes uden Tvivl maa være total forliist, og foruden den nylig ommeldte, Lodsoldermand Høeg tilhørende, Slup Tordenskjolds Minde", Capt. J. Hjetting, som er tilsat paa Veien til Kjøbenhavn, har Randers iaar tillige mistet det største der hjemmehørende Fartøi, nemlig den derr. P. H. Ree & Co. tilhørende Brig Meden, Capt. H. B. Prott, som i Sommer forliste ved Montevideo (i Sydamerika) under en Orkan, ved hvilken mange Skibe der paa Kysten deelte samme Skjæbne. Mandskabet reddedes. Det største i Randers byggede Fartøi, Briggen Cimbria", Capt. Grønsund, er i denne Tid fra Rio Janeiro ankommet til Hamborg. (Rd. A.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Copulerede. J Barrit Kirke d. 31te Octbr.: Hr. Godsforvalter Dahlsen fra Palsgaard og Jfr. Amalie Jensen af Barritskovsmølle.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Anmeldelse. Forsøg til en kort, men fuldstændig Haandbog i Blomstergartneriet for Blomsterelskere, Gartnere. og Gartnere lever, indeholdende Beskrivelse og Cultur anviisning til over 10,000 Arter i europæiske Haver dyrkede Blomsterværter og Ziirtræer, Formeringsmaader, Væxthuusconstructioner, Blomsterhaveanlæg m. m.; samt tvende Steentryk. Bearbeidet efter Bosse's Handbuch der Bumengartneret, 2te Aufl., 1842; Bouches die Brumenzucht in ihrem gangen Umfange, 1838, og egne femtenaarige Erfaringer ved F. J. Chr. Jensen, Kunst- og Handelsgartner i Aarhuus. Aarhuus, paa Boghandler C. N. Kirkerup's Forlag. 1844.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Det er forbansende Fremskridt, Blomsterculturen har gjort i vor Tid. Endnu for et Par Menneskealdere siden kunde Danretter, i sin Bearbeidelse af Blond's Gartner=Akademie, efter at have opregnet og anbefalet 20 Sorter Foraarsblomster, 36 Sommer-, 19 Efteraars- og 9 Vinterblomster, ganske naivt give sine Læsere den Forsikkring: "Es gibt auch noch einige andere Arten von Blummen, welche aaber nicht viel zu bedenten haben und weiter zu Nichts dienen, als einer Privat-Person den Kopfverwiret zu machen!" Nuomstunder er hartad hver have en Blomsterhave. Man see sig blot om paa Landet. Der er neppe nogen Abild- eller Urtegaard saaliden, at jo Flora smiller i alle Kroge. Selv i Fattiglemmets Urtebeed vil man altid see een eller anden Blomst blinke liig en tabt Juveel. Blomster ere og blive vore Havers skjønneste Smykke; men de maae spredes overalt, mellem Træerne, i Kurvene, som man anbringer midt i Græsplainerne, i Randen af de grønne Tepper, i Udkanten af Arboreterne. Og Hvo vil dadle denne Smag, Man kan ikke fare sikkrere, end naar man følger Naturen. Hvilke Fortjenester Hr. Jensen har af Blomsterculturen her i Landet, er noksom bekjendt; han har i høi Grad forøget dem ved det foreliggende Værk, hvilket vi ikke varmt nok kunne anbefale alle dens Benner. Han har nævnt sine Hjælpemidler; men for den kyndige og opmærksomme Læser vil det være indlysende, at han ogsaa har en egen riig Erfaring at støtte sig paa Det er et vidtløftigt og møisommeligt Arbeide, han her forelægger den danske Læseverden; men det er umiskjendeligt, at han har fuldbragt det con amore, og vi vide, hvorlidet han derved har havt sin egen Fordeel for Øie. Naar vi derfor ønske denne Bog mange Læsere, da er det ikke for Forfatterens Skyld, eiheller for Forlæggerens, skjøndt det vilde være beklageligt, om han ikke skulde faae sit betydelige Udlæg erstattet; men det er i Videnskabens og Kunstens Jnteresse. Vi frygte eiheller, at jo vort Ønske vil opfyldes; thi det er en af de Bøger, som nok er istand til at erobre sig en Læseverden. Prisen er saa billig som muligt, kun 2 Rbd.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Bekjendtgjørelser. Aar 1844 den 18de November blev i den Kongelige Lands-Over- samt Hof- og Stads=Ret i Kjøbenhavn af sagt Dom i Sagen. As. Nr. 13, Procurator H. L. Wilhelm i Svendborg, contra Krigsraad Rampe, og saaledes: kjendt for Ret"De ovennævnte, i et Jnserat i Fyens Stifts Adresse og politiske Avis samt Avertissementstidende Nr. 75 for Onsdagen den 3die Mai f. A., af Hovedeitanten Procurator H. L. Wilhelm i Svendborg brugte, for Contracitanten, Krigsraad Rampe fornærmelige Udladelser bor døde og magtesløse at være, saa at de ei komme Contracitanten til Skade paa Ære, eller gode Navn og Rygte i nogen Maade, og bør Hovedetanten for sit i saa Henseende udviste Forhold til Svendborg Kjøbstads Fattigkasse bøde 50 Rbd. Sølv, samt være den i Forordningen af 27de September 1799 § 20 fastsatte Censur undergiven i 1 Aar. Processens Omkostninger for begge Retter betaler Hovedeitanten til Contracitanten med 25 Rbd. Sølv. – Det Jdømte at udredes inden 8 Uger efter denne Doms lovlige Forkyndelse, under Adfærd efter Loven Hvilket efter ovenmeldte Forordning herved bekjendtgjøres. Den Kongelige Lands Over- samt Hof- og Stads=Rets Justits-Contoir i Kjøbenhavn, den 18de November 1844. Krüger. 20 Stkr. Fæcreaturer til Fodring i Vinter kunne modtages i Præstholm pr. Aarhuus, naar man desangaaende henvender sig til Forvalter Michelsen paa Gaarden. Harmonien.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Onsdagen den 11te Decbr. 1844, om Aftenen Kl. 7, afholdes Generalforsamling i Selskabet, hvortil de ærede Medlemmer ville behage at give Møde. Directionen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Efter Begjæring af Kæmneren afholdes den 10de December førstk., om Formiddagen Kl. 10, paa Raadstuen, Auction over Bortleiningen af 26 Lodder i Oldjorden. Conditionerne erfares forinden paa Kæmnercontoiret. Aarhuus, den 26de Novbr. 1844. Fleischer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Efter Begjæring af vedkommende Pante- og Udlægshaver bliver: a. en Parcel af den saakaldte Østergaards Jorder i Aarslev af gl. Hartkorn 1 Td. 1 Skp. 2 Fdk. 2 Alb., b. en Dito af Dito af gl. Hartkorn 1 Tønde 1 Skp. 2 Alb. og c. et Tørveskifte af Tuustrup fri Hovedgaardstaxt af gl. Hartkorn 3 Fdk. 2 Alb. stillet til Bortsalg ved 3 Auctioner, som afholdes Mandagen den 13de og 27de Januar, samt 10de Februar næste Aar, hver Dags Formiddag Kl. 10. De 2de første Auctioner afholdes her paa Contoiret og 3die Auction hos Sognefoged Christen Sørensen, Mariager i Aarslev, som for Tiden besidder Eiendommene. Dette bekjendtgjøres herved, overeensstemmende med Plac. 22de April 1817. Rougso &c. Herredscontoir i Randers, d. 19de Nov. 1844. A. L. Reiersen. Det Ole Hansens fraskilte Hustrue, Anne Marie Jensdatter, tilhørende Huus paa Værum Mark, med tilliggende Jord af Hartkorn, efter gammel Matricul, 3 Skp. 1 Fdk., samt Sæd, Afgrøde og Gjødning, bliver, efter Reqvisition af Procurator Bierring paa Udlægshaverens Vegne, stillet til 3de offentlige Auctioner, som afholdes saaledes: 1ste Auction Torsdagen d. 19de Decbr. 1844, hver Dags 2den Torsdagen den 2den Januar 1845, Formiddag 3die Torsdagen den 17de Januar 1845, Kl. 11. Første og anden Auction afholdes paa Randers Raadhuus, men tredie Auction i Huset paa Værum Mark. Foranstaaende bekjendtgjøres herved overeensstemmende med Placaten af 22de April 1817, til alle Vedkommendes Efterretning. Norhald, Støvring, Galthen Herreders Contoir i Randers, den 18de Novbr. 1844. Wesenberg.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Onsdagen den 11te December førstkommende, Formiddag Kl. 10 bliver, efter indgaaet Forliig, for Vedkommendes Regning stillet til Auction: Hovedgaarden Vinderslevgaard i Lysgaard Herred, Viborg Amt, staaende for Hartkorn, efter den gamle Matricul, fri Hovedgaardstaxt Ager og Eng 19 Tdr. 6 Skpr., tilligemed Bøndergods Ager og Eng 4 Tdr. 4 Skpr. 3 Fdkr. 1 Alb. og Skovskyld 2 Skpr. 1 Fdk. 1 1/2 Alb., med Besætning, Jnventarium, Jnd- og Udboe, samt Vinderslev Sogns Kirketiende af 84 Tdr. 6 Skpr. 1 Fdk. 1 1/2 Alb. tiendeydende Hartkorn. Anden Auction afholdes Onsdagen den 15de Januar og 3die og sidste Auction, hvorved absolut Salg skeer, bliver afholdt Onsdagen den 19de Februar 1845, begge Formiddag Kl. 10. De 2de første Auctioner afholdes paa Lysgaard og Hids Herreds-Contoir paa Dalsgaard, og 3die Auction paa selve Eiendommen. Conditionerne, en Fortegnelse over Besætning og Jnventarium m. v., ere til Eftersyn hos Forvalter Frisch paa Eiendommen og hos Fuldmægtig Meldola i store Helliggeiststræde Nr 144 i Kjøbenhavn, hvor tillige Adkomstbrevene og de øvrige Salget vedkommende Documenter ere beroende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Ved Proclama af Dags Dato, som vil blive læst i vedkommende Retter, ere Creditorerne efter afdøde Fyrinspecteur Wilhelm Ferdinand Born af Fornæs indkaldte med 12 Ugers Varsel til for undertegnede Skifteforvalter at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer; hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Nørre-Herreds Contoir i Greenaa, d. 18de Novbr. 1844. Aagaard.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Creditorerne i Boet efter afg. Jndsidder Willum Sørensen af Skræll, Thorning Sogn, Lysgaard Herred, indkaldes herved, overeensstemmende med Placat 26de October 1792, med 12 Ugers Varsel, til for undertegnede Skifteret at anmelde og beviisliggjøre deres paa Boet havende Krav. Lysgaard og Hids Herreders Contoir. Dalsgaarden, H. H. Holm. den 18de Novbr. 1844.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
At efternævnte Skifter ere berammede til Foretagelse og Slutning her paa Contoiret saaledes: 1. efter Tjenestepige Maren Wissing Blæsing af Bogensholm Torsdagen den 19de Decbr. d. A., Kl. 9. Formiddag. 2, efter Leiehuusmand Jens Hansen af Jisgaards Mark samme Dag Kl. 10 Formiddag, 3, efter afskediget Premierlieutenant Clemen Marcussen, af Margrethelund samme Dag, Kl. 3 Eftermiddag bliver herved bekjendtgjort til alle Vedkommendes Efterretning, overeensstemmende med Pl. 21de April 1824. Sønder og Mols Herreders Contoir i Ebeltoft, den Stephenien. 23de November 1844.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
De, som maatte have Noget at fordre i Boet efter afgangne Jndsidder Jens Jensen og ligeledes afdøde Hustrue, Abelone Johansdatter i Randlev, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til at anmelde og beviisliggjøre deres Krav for undertegnede Skifteforvalter. Hads og Ring Herreders Contoir i Aarhuus, den 26de Rosenstand. November 1844. Dandse-Jnformation.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Tirsdagen den 3die Decbr. aabnes en ny Dandse-Cursus, af Undertegnede. De ærede Familier, som agte at betro mig deres Børns Underviisning, anmodes godhedsfuldt snarest muligt at meddele mig fornøden Underretning. Aarhuus, d. 30te Novbr. 1844. ærbødigst S. Bay. Dandselærer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Jdet vi herved bekjendtgjøre, at vi paa nogle Aar have bortleiet vor Boutique til Hr. L. A. Marcussen, som saaledes for sin egen Regning fortsætter den hidtil der førte Colonialhandel, haabe vi at vore hidtilværende Kunder fremdeles ville tildeele Pladsen deres Næring. Tillige maae vi bemærke, at bemeldte Hr. Marcussen, er overdraget Udsalget af vore velbekjendte gode gamle Vine paa Bouteiller, samt af Druebrændeviin og af 5 Rom, med den Jndskrænkning, at han ikke maa udsælge af Andres Vine, og kun til de af os bestemte opgivne billige Priser, samt under vort Navnemærke- og Forsegling. Priserne derpaa ere som i den senere Tid, dog er gl. Rom nedsat til 3 Al. 8 pr. Flaske.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Ogsaa modtager han Bestilling af Vine paa Oxhofter og Ankere. Af fine Rød-Vine have vi en Deel af Aargangene 1833, 35 og 37, som især egne sig for Herskaber og store Restaurationer. Aarhuus, den 22de Novbr. 1844. H. Meulengracht & Søn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
J Henhold til Ovenstaaende, tillader jeg mig at bekjendtgjøre, at jeg har overtaget den af de Herrer, H. Meulengracht & Søn hidtil førte Colonial handel, samt Udsalget af deres Vine, og anbefaler mig til dem, som ville forunde mig deres Søgning, idet jeg haaber ved reel Behandling at tilsikkre mig Enhvers Tilfredshed. Tillige gjør jeg Jndkjøb af Landmandens Producter til høieste gangbare Priser. Aarhuus, den 22de November 1844. L. A. Marcussen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-30
Nye Urtekramvarer, saasom: fiin Brasil. Caffe, lys Candis, fiin & særdeles hvid Melis, lyst og tørt Havanna og St. Croix Sukker, Carol. & Java Riis, Riismeel, Mallaga Rosiner, franske Svedsker, fødde og bittre Mandler, Perle=Sago, fiin Chocolade, med flere til denne Handel hørende Artikler, ere arriverede og faaes billigst muligt hos L. A. Marcussen.