Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-10-01
Loll.-Falst. A. beretter, at der ved Karleby Skole, paa Corselitze Gods, er i forrige Aar truffen en Foranstaltning, som forekommer os i høi Grad at fortjene at anbefales til Efterligning. Det classenske Fideicommis har overladt en Tønde Land tæt ved Skolen til Anlæggelsen af en Have, hvor Eleverne af Skolens øverste Klasse undervises i Dyrkningen af almindelige Have værter, for derved hos Børnene at vække Lyst til og Sands for Havevæsenet til frugtbringende Nytte i en modnere Alder. Arbeidet ledes med megen Jnteresse af den dygtige Havemand, Hr. Skolelærer Lindholm, og foretages Morgen og Aften udenfor den sædvanlige Skoletid. Anlægget, der allerede har et meget frodigt og hyggeligt Udseende, er inddeelt i 36 lige store Lodder, hvoraf hvert Barn er tildeelt een og hvilke dyrkes, med Undtagelse af en lille Rabat med Blomster, vexelviis med Kaal, Urter (Gulerødder, Løg &c.) og Roer eller Kartofler. Alt, hvad der avles, tilhører Børnene, hver at sit Stykke, hvorfor disse ogsaa i det Hele taget vise megen Lyst til Arbeidet, ligesom ogsaa Forældrene synligen interessere sig for denne Jndretning, der navnlig hyppig er Maalet for deres Søndag Eftermiddags Spadseretoure, og hvor det da ikke er uinteressant at være Vidne til den glade Jver, hvormed Børnene anbefale Frugterne af deres Syslen til de Ældres Opmærksomhed. Prices Selskab skal ved Juletid ventes til Aalborg. Bogtrykker Jacob Behrends Nekrolog; fortsat, see Gaarsavisen! Det var tungt for Behrend at maatte skille sig ved sit Trykkeri, men han vidste at opmande sig. Af sin Formues Ruiner og vel ogsaa ved Andres Understøttelse kjøbte han sig et lille Trykkeri, et Fyrtøi, som det hedder i det techniske Sprog, hvormed han atter begyndte sin Virksomhed. Men da han ikke dermed var istand til at præstere noget Ordentligt, og derfor ikke saa let kunde faae Noget at trykke for Andre, begyndte han at trykke sine egne Aandsprodukter og selv at udsælge dem. Det var da, at han drog til den classiske Gade Aabenraa, hvis Poet han følte sig kaldet at være. Hans digteriske Aare aabnede sig og den flød med en Kraft og en Overflod, som en Bjergstrøm, hvis Kilder ere uudtømmelige. Nu tildrog der sig ingen mærkelig Begivenhed, uden at han befang den, intet Optrin i Folkelivet, som ikke i ham fandt sin Homer. Skulde en Forbryder henrettes, saa beskrev han i Riim hans Forbrydelse, hans Gang til Skafottet, hans Anger, Ruelse o. s. v. Skulde Katten slaaes af Tønden, saa løb en Fastelavnsvise af Stabelen; var det Kongens Fødselsdag, saa fik Man en Fødselsdagsvise, var der et Opløb, saa kunde Man næste Dag faae det tilkjøbs i bunden Stiil. Derhos blev det ikke ved Leilighedsvers. Han skrev erotiske Vers, beregnede paa de lavere Klasser, Jernbaneviser, Nytaarsviser og Gud veed hvad. Og alt dette blev solgt for en saare billig Priis, for en Skilling pr. Pjece, i dusinviis billigere, i hundredeviis endnu billigere. Forhen kostede en Vise to Skill., men følgende med Tiden, der trykker Prisen paa Alt, selv paa litteraire Sager, og attraaende at forskaffe sig den størst mulige Syngekreds, nedsatte han Prisen til det Halve. Hvad der især skaffede ham en betydelig Jndtægt var den bekjendte Tivolivise, forfattet af Snedkersvend T. J. Voli. Denne havde en rivende Afsætning, og oplevede i kort Tid en Mængde Oplag. Dog skylde vi Sandheden at tilstaae, at han ikke selv var Forfatteren, men at der var bleven overladt ham Manuskriptet til samme. (Forts.) Tafelbayl, et Lyststed ved Strandveien ved Kjøbenhavn, og Høeghs Minde, et Lyststed ved Ordrupsveien, hvilke begge Steder dog støde sammen og hvortil hører et Areal af 80 Tdr. Land, ere i disse Dage solgte til en Skrædermester i Kjøbenhavn for den enorme Sum af 34,000 Rbd. foruden en aarlig uafløselig Afgift af 4 Rbd. pr. Td. Land, hvilken altsaa repræsenterer en Capital af 8000 Rbd. Vi troe, at den gode Mand havde gjort bedre i at blive ved sit Skrædderi, som ikke synes at have betalt sig saa daarligt for ham. (Loll.-Falst. A.)