Jyske Efterretninger, 1794-11-17
Uagtet disse Fremgangsmaader af de allierede Magter, havde - Keiserinden af Rusland allerede 1764 og versendt en Frasigelses Act til Hoffet i Warschau, underskrevet med hendes egen Haand, og forseglet med Rigets store Segl, hvori hun erklærer; "At hun ikke paa nogen Maade tiltog sig, hendes Arvinger og Eftermænd, eller sit Rige, mindste Ret eller Paastand paa de Distrikter eller Territorier, som vare virkeligen i Besiddelse, eller underkastede Kongeriget Polens, eller Storhertugdømmet Lithauens Herredømme; men at bemeldte hendes Majestæt derimod vilde garantere bemeldte Kongerige, Polen og Lithauen, alle de Lande, Territorier, og Distrikter, som bemeldte Kongerige og Hertugdom burde med Ret at besidde, eller nu virkeligen var i Besiddelse af, og vilde til alle Tider, og bestandigen, vedligeholde dem i den fulde og fri Nydelse deraf, imod alle og enhvers Forsøg, som vilde nogen Tid, eller under noget Paaskud, bestræbe dem for at skille dem ved samme. J det samme Aar undertegnede Kongen af Preussen med sin egen Haand en Act, hvori han erklærede: "at han havde ingen Fordringer, formerede ingen Paastand paa Polen, eller nogen Deel deraf: at han frasagde sig al Paastand paa dette Kongerige, enten som Konge af Preussen, Churfyrste af Brandenborg, eller Hertug af Pommern." J samme Jnstrument guaranterer han, paa den høitideligste Maade, Polens Territorier og Rettigheder imod hvilkensomhelst Magt. Keiserinde Dronningen af Ungarn, Maria Theresia, skreve endogsaa seent, i Januarii Maaned 1771, et Brev med hendes egen Haand til Kongen af Polen, hvori hun gav ham de stærkeste Forsikringer om: "At hendes Venskab for ham og Republiken var fast og uforanderlig; at hendes Troppers Bevægelse burde ikke forurolige ham; at at hun ingensinde havde have en Tanke til at angribe mindste Deel af hans Lande, eller vilde nogensinde tilstæde nogen anden Magt at giøre det." - Heraf kunne vi, efter Fyrsternes politiske Troesbekiendelse, uddrage den Slutning, at det, at garantere en Stats Rettigheder, Friheder, og Jndkomster, siger der samme, som at tilintetgiøre disse Friheder, angribe disse Rettigheder, og tilegne sig disse Jndkomster til deres eget Brug Saaledes er Fyrsternes Troe og Løve, ilstadigheden i menneskelg Politik, og menneskelige Tager- Man har med Rette anseet Polens veldsomme Sønderlemmelse og Deeling som det første store Hul i Europas nye politiske System. Overrumplingen af en Bye, Jndfald i en ubetydelig Provinds, eller Udvælgelsen af en Fyrste, som havde hverken Egenskaber til at kunne blive frygtelig, eller Dyder til at blive elsket, skulde nogle Aar forhen havde været i Stand til at bevæbne den halve Deel af Europa og tildrage sig alles Opmærksomhed. Meiet heelt stort Kongeriges Ødelæggelse, tilligemed de paafølgende Uordener i Magt, Herredømme, og Handel, blev denne Gang anseet af de andre Nationer i Europa med den forunderligste Ligegyldighed og Ubekymring. Hofferne i London, Paris, Storhol- og Kiøbenhavn remonstrerede imod disse Usurpationer, men det var alt. solen blev nødt til at give efter, og Delingen blev antagen af deres Rigsdag, som blev høiden under de tre Magters Bestikkelser og Trudsler. Raadet var der en Overvægt af sex Stemmer, men i Underhuset eller Nuntiernes Forsamling var der kun en Stemme meere til Fordeel for disse Forholdsregler, 54 imod 53. Dette er en meget foruroligende Omstændighed, og viser den overmaade vigtige, omendskiønt ikke lykkelige Vending, som nu har taget Sted i det almindelige politiske System, og den Orden af Magt og Herredømme, som for nogle Aarhundrede siden har været en Gienstand af uafbrudt Opmærksomhed hos de fleste at de Europæiske Stater. Vore Forfædre have maaskee, ved nogle Anledninger, viist større Ængstelighed i at bevare Ligevægten mellem de Europæiske Magter, end som var nødvendigt; men man har gjort denne rigtige Anmærkning, at det Begreb, at betragte Europa som en stor Republik, hvoraf de adskillige Deele vare adskilte og for sig, omendskiønt ved Politik og Handel forenede, at vedligeholde dem uafhængige, omendskiønt ulige i Mag- og at forekomme, at ikke nogen, paa een eller anden Maade, skulde blive mægtigere end de andre, var - stort og ædelt, og, omendskiønt en Følge af Barbarisk hed, dog grundet paa de frieste Grundsætninger af den viseste Politik. Det lader til, at man maae takke dette System for, at denne lille Deel af den vestlige Venden har erholdet saa forunderlig en Overmagt over den øvrige Deel af Jordkloden. Grækenlands Lykke og Ære reiste sig af et lige politisk System, omendskiønt dannet efter en mindre Maalestok. Baade dets Lykke og Ære døde med dette System.