JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
At Seddelbankerne ere i Almindelighed af vegne fra denne simple Sætning, lærer Erfarenhed, og det tilkiendegiver Papirets dybe Nedværdigelse. Det ligger ingenlunde nødvendigt i en Seddel banks Natur, men det foranlediges ved den Afhængighed, som Statsbestyrelsen lader Banker føle, enten ved at indsætte dem som et Finantz Organ, eller og ved at forlange af Seddelbankerne saadanne Forskud, som overstige deres Kræfter. Følgelig kan Pengetegnenes Forøgelse over Realitetens Bestand saaledes nedsætte Tegnene, at de formaae ikke at være, hverken i den bestyrende Magts, ei heller i den private Mands Eie, et stadigt Penge-Repræsentativ. At denne Foranderlighed maa have, endog i Statshuusholdningen, ikke ønskelige Følger, sees tydeligen af de mange Forordninger og Formaninger, som udenlands ere udkomne, i det Øjemed at vinde den offentlige Mening, men de synes ikke at have bevirket det Formaal, mueligen kan Aarsagen have været, at man har overseet den rette Synspunkt, eller det maa være en Følge af den paa Erfarenhed byggede Mening, at det stedse har virket skadelig, naar Regjeringen afbenytter nogen directe Jndflydelse i Pengevæsenet. Gives Forvirring i det Hele, maa ogsaa den Enkelte lide under det. Den eneste Seddelbank, som har staaet sin Prøve, endog under de farligste Rystelser, er den Engelske; dens Sedler staae for Øjeblikket noget over Metalværdien, det er pari, men denne har noget særegent fra andre Banker. Den er, for tyve Aar siden, bleven fritaget for at indvexle dens Sedler med ædle Metaller; men den har, formedelst de store Forskud den har bevilget Regjeringen under Krigen, seet sine Sedler i kritiske Øieblikke staae 3dele under Metalværdien. Dens urokkelige Credit forklares af Bankens selvstændige og sindige Bestyrelse. Vel har den bevilget Staten, Forskud, men det har altid været paa Skatkammerbeviser, som vare let realisable; den er desuden forsigtig med at discontere, eller laane Penge, og den lader ikke flere Sedler udgaae, end Circulationen forlanger, eller paa en kort Tid maatte behøve. Uagtet fra England Exemplet er viist for Mueligheden, staaer dog den Mening fast, og er den gieldende, at en Bank paa ingen anden Maade kan erhverve sig Tillid, eller overbevise det Almindelige om, at dens Forhandlinger staae under den fornødne Control, hvor ikke dens Pengetegn ere realisable. Realisering af Bankens Pengetegn ansees derfor som en nødvendig betingelse, som paa det nøieste staaer i Forbindelse baade med det Heles og med det Enkeltes Vel. Lod det sig udføre hos os,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Jngen Fabrikant, ingen Haandværker kan bestaae, eller gaae i Concurrents, der hvor Daglønnen forestiller snart to, snart fire Mark i Sølv, der hvor et raat Materiale, indkjøbt efter en Cours af 7 1/2 Rbd. til en Specie, falder, naar det er færdigt, formedelst Coursens Forandring, til 4 Rbd. Under saadanne Forhold maae enhver Bestræbelse gaae under; Alt maa indskrænkes til een Dags Virken, og der maa blot tages Hensyn til Øieblikkets Consumation; hvilket medfører, at fremmede Fabrikater blive saa meget mere nødvendigt. At denne Bevægelighed i Coursen ligeledes maa have Jndflydelse paa Embedsmanden, paa offentlige Stiftelser og Jndretninger, vil letteligen indsees. Credit gives slet ikke mere, og til hvilken Forlegenhed leder ikke dens Afsavn. Denne Mangel paa Credit hidrører mindre fra Pengenes Sieldenhed, end fra de mærkelige Coursforandringer. Det er viist, hvorledes Handelstanden maa være forsynet med dobbelte disponible Cassebeholdninger, i Sølv og i Sedler, han stræber at beregne, og at sikkre sig i Metalværdien til den Tid han sælger Varene for Papir. Om den Axel dreier alle Selskabets Ledde sig, som en sammenhængende Lænke,, fra Haandværksmanden indtil Levningerne af vore gamle Handelshuse, enhver maa uopholdelig betale sin Termin, saalænge Cours forholdet er vaklende. Agiotagen og lave Speculationer demoralisere. Samfundet, siden Jngen kan sige sig fri for Jndflydelsen af Coursens Foranderlighed, og i Følge deraf ikke overlade sig roligen til sine Sysler; men han nødes imod sin Villie at sætte sig i Forbindelse med den nedværdigende Skakkeraand, for i Forvirringen at see noget reddet. Disse ere omtrent Hovedtrækkene i vor nærværende Stilling, jeg overlader til enhver efter sin Erfaring nærmere at localisere det. De ere alle en naturlig Følge af Coursens Foranderlighed, og som ingen kan modsige. Denne vedblivende Stigen og Falden af Rigsbanksedlerne imod Metalværdien, der har sin permanente Grund i den over Landets Fornødenhed creerede Seddelmasse, som ikke kan realiseres, skader Samfundet; thi stod den til at realiseres, ville man strax forlange dette Surplus indfriet af Banken mod Metal, og vedblive at føre Sedlerne tilbage paa Banken, indtil disse Sedler stode pari med Metalværdien. Det er følgelig i dette Sur plus af Rigsbanksedler, som foranlediger Sedlernes Nedværdigelse; men ingenlunde den ringe Mening om Rigsbankens Midler. Den gamle Courantbank besad ingen Midler til at indfrie sine Sedler med, men ved en indskrænket Circulation i fredelige Aar blev dens Dalen kun engang 176 pCt., imedens pari var omtrent 26 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
da Rigsbankens Sedler i afvigte Aar nærmede sig 760 pCt. og idets parier 200 pCt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Hvor stort dette Surplus af Sedler maatte være, formenes ved sammenlignende Data aproximationsviis at kunne udledes. J Kjøbenhavn, som i alle Hovedstæder forhandles Fleertallet af Landets Pengeanliggender. J September 1816 var Coursen 760 pCt., og efterat Handelstanden, havde afsendt 4 til 5 Millioner Rigsbankdalere til Kornindkjøb i Provindserne, har man seet Coursen bevæge sig imellem 450500 pCt. Mærkeligt er det, at saadant er indtruffet til en Tid, da Handelsconjuncturene vare i Øvrigt meget contraire, og ingenlunde begunstigede Børsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Vexel= og Species=Kjøb, der opgives for Committeen paa Børsen, er postdaglig omtrent 35,000 til 40,000; men da ikke Alt opgives, anslaaes den til 45,000 Species; det udgjør i tre Maaneder omtrent en Million Specier eller fem Millioner Rigsbankdaler. De fleste Vexler, naar de, som i Almindelighed, tjene til Regnings Affindelse, udløbe i tre Maaneder, og komme ikke igjen i Circulation; men Vexler, grundede i Speculationer, enten paa Coursens Dalen eller Stigen, reproducere sig som oftest efter benævnte tre Maa meder; dog, hvilken er nu denne Sum - kan den antages for høiere, end til det Halve af Qvartal omsætningen, altsaa omtrent til 2,500,000 Rbd.; jeg mener bestemt ikke. Hermed altsaa drives det Uvæsen, som ængstiger Folket fra Eideren til Sundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Jfølge Anførte formenes, at Banken, efter allernaadigst indhentede Samtykke, havde at publicere: at den i 3 paa hinanden følgende Maaneder indløser alle de Sedler, som afleveres, dog ei under Summer af 1000 Rbd., mod et Rente beviis af 40 Rbd. aarlig i rede Sølv, for at tilintetgjøre de saaledes indleverede Sedler. Denne Fremgang maa tilvisse bringe Coursen til pari, den vilde berolige Publicum, og give os Udlandets Tillid igjen, da den er ikke fremkaldet ved noget Magtsprog, men er alene en frembragt Ligevægt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Banken kan ikke komme til at indløse flere Sedler end den beqvemt formaaer at forrente. Der behoves altsaa ei at gives nogen Bestemmelse om Jndulten, eller nærmere Lovgivning om Pengevæsenet; den ængstelige Distinction mellem Navne- og Sølvværdie forsvandt, og det vigtigste af Selskabets Anliggender, Eiendommens Uforkrænkelighed, blev igjen befæsted. Statens Jndtægter voxede til Fasthed, Bankens til virkelig Valuta, og ethvert Jndivid nød virkelig Løn for sit Arbeide. Jeg skulde formene at den omtalte Jndkalden af Bankens Sedler er at ansee for hensigtsmæssigere, end at indfrie dem ved Sølv, om den endog havde Sølvet. Man maa ei troe, at derved vilde fremstaae Pengemangel; thi for det første vilde, naar Paricours opnaaes, ingen Tilbagelevering af Rigsbanksedler finde Sted; men derimod vilde det hele Beløb af Specier og Mynt, der blot som Vare lader sig see, saavelsom det Banco, der nu alene er til, som Kjøbesum for visse Artikler, blive sat i ubehindret Omløb; endvidere flere Summer, der opstaae af udenlandsk Credit. Jeg skulde formene, at den nu til Ende bragte velsignede Høst, anbefaler Tiden, som den passende til at udføre Planen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Circulationen blev da oftere ikke afbrudt ved de tre Pengeforskjelligheder, som ikke kunne forenes, og som enhver maa vogte sig for at sammenblande. Circulationen maatte følgeligen voxe, siden Standsningen blev bortryddet; thi det er mærkeligt, at i de Lande, hvor det meste Papir Numeraire gives, staae Renterne høiest, og Klager over Pengemangel ere almindelige; man fristes derved at sammenligne Papirpengene med Hullerne i en Ost: jo flere de ere, desto mindre veier Osten. Jeg veed ei, om til dette Forslag det Ønske maatte tilføjes: at vi erholdt vor gamle Myntfodaf Dansk Courant tilbage, nemlig at 8 Rbd. maatte afgjøres med 5 Rd. Dansk Courant; saa meget er vist, at derved kom vore gamle Mynter atter i Omløb, og alene de udgivne Banktegn i Kobber sattes ud af Omløb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Et offentlig Anliggende bør offentlig omhandles; i Almindelighed tales først frem og tilbage om en Gjenstand, førend En eller Anden bemægtiger sig den rette Side, hvorfra Sagen skal betragtes. Publicitetens Hensigt er, forstandigen at indlede sindig Tale, og at foranledige hos Sagkyndige nærmere Overveielse - mueligen det Anførte kunde værdiges denne Opmærksomhed. Skrevet i October 1817.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
J Politisches Journal (der udkommer i Hamburg) for October d. A., findes et fortydsket Uddrag af mine bemærkninger angaaende Gammelgrønland, før indførte i dette Blad. Derved finder jeg mig foranlediget til at anmærke, at det deri nævnte Hamburger-Land, aldeles ikke er bleven omtalt af mig, ligesaalidet som andre foregivne Opdagelser i d. A. af Bremer og Hollændere paa 70 og endnu nordligere Brede, hvor man ikke med nogen Rimelighed kan søge Østerbygden, men vel Østkysten af Grønland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Det var kun den indenlandske Avis=Efterretning fra Glückstadt, der ikke er bleven siden nærmere bekjendtgjort, som gav Anledning til mit lille Stykke. Finn Magnusen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Priserne paa Fedevarer have i Efteraaret 1817. været følgende: Holsteensk Smør i Fjerdinger 36 til 42 Rbd., dito i Halvtønder 90 til 100 Rbd. (nu sælges det for 80 Rbd.), holsteensk Ost 14 til 17 s. Pdt., eiderstedsk dito 2 Mk. 12 s. til 3 Mk. 4 s. Pdt., Boghvedegryn 38 til 44 Rbd. pr. Tde., Byggryn 22 til 24 Rbd. Tønden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Fyensk og Langelandsk Smør, I Halvotting: a 8 Rbd., 1 Fjerding 27 a 32 Rbd., 1 Halv tønde 80 a 90 Rbd. (nu sælges bedste fyensk Smør for 75 Rbd. og Langelandsk for 80 Rbd.) Heraf sees, at Priserne paa Fedevarer ere faldne (den 22 Novbr. 1817), siden de sidste Skibe med de vestlige Vinde ankom. Priserne ville falde endnu mere, da der ved Stranden ligge mange Skippere i forlegent Marked med Smør; thi nu ere der flere Sælgere end Kjøbere, eller rettere, større Beholdning af Smør end Trang til det. Deraf sees ogsaa, at Aarsagen til de høiere Priser i Slutningen af October og i de første Dage af November var kun periodisk, og grundede sig ene derpaa, at de Kjøbenhavnske Huusholdninger, som om Hunger var for Dørren, alle ville kjøbe paa een Tid, og just paa den Tid, da Tilførselen ikke endnu tilsammen var kommen. Jo meere Prisen stiger paa en Vare, destommere søge Kjøbenhavnerne den, er en mangeaarig Erfaring, der fik Styrke under Krigen. Dette vide Skipperne, som ikke sjelden maa sælge med Tab, at betjene sig af. Naturligviis maa og bør de tage Fordelen, naar den tilbydes, falder Prisen under Jndkjøbet med Omkostninger, melder Jngen sig om at erstatte Tabet. Men hvortil den Trængsel, det Hastværk i Fredens Dage, da Overflødighed og ikke Mangel finder Sted paa Fedevarer, Rimeligen faaes en Fierding godt Smør inden Vinteren for 25 a 30 Rbd.; de, som nu kjøbe, nytte altsaa den beleilige Tid. De, som ville have det fine Smør, maa finde sig i at betale mere fordet. Jntet kan være billigere. Efter Middeltal er Prisen endog lettere end i Aaringerne før Krigen. Dette i Anledning af bemærkningerne med Motto i Skilderiet No. 92, hvor der fægtes i Luften uden Sagkundskab eller rigtigt Begreb om de prøvede og af alle kyndige Statsoeconomer antagne Grundsætninger for en stor Stads Providering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Jndenlandske Efterretninger. Endeligen er nu den i offentlige Blade omtalte corpulente Jomfru, der, uagtet hun kun skal være 19 Aar gammel, efter Bekjendtgjørelsen, veier 400 Pund og holder omtrent ligesaa meget i Omkreds som i Høide, nemlig 5 Fod, ankommen til Kjøbenhavn. Hun er født paa Grændserne af Hertugdømmet Oldenborg af Forældre, der ikke lode formode, at de kunde avle en saa corpulent Skabning. Moderen skal ikke have veiet meget over 100 Pd. og Faderen være maadelig før. Jomfruen forsikkrer at have veiet 28 Pund, da hun blev født, 150 da hun var 4 Aar, og 200 Pd. da hun var 7 Aar. Allerede i sit 6te Aar kunde hun bære sin Moder. Af Ansigtsdannelse er hun ret vakker, og hendes Kræfter ere ikke ubetydelige. J Omkreds holder hun kun, saavidt Anmelderen kunde skjønne, omtrent 68 Tommer. Hendes Lægge ere saa tykke som en temmelig for Mands Lænder, og hendes Lænder holder næsten ligesaa meget i Omkreds, som en almindelig Mandspersons Liv. Overdreven fede ere især det Tykke af hendes Arme, som ere tungt at løfte paa. Hun skal have 6 Sødskende, hvoraf dog nogle ere af Stivforældre, som alle ere af ganske almindelig Legemsdannelse. Hun kan gaae en Miil uden at føle Besværlighed, men Steenbroen taaler hun ikke. Uagtet denne Jomfru fuldkomment fortjener det uddeelte bifald, hun ved alle Hoffer har fundet, i Betragtning af sin Fedme, saa har man dog havt Exempler paa endnu federe Folk. Saaledes weiede Engellænderen Edvard Bright, der døde 1750 i sit 30de Aar, i levende Live 616 Pund. J Omreds var hans Mave 6 Fod 11 Tommer, og hans Lægge 2 Fod 8 Tommer. Syv Persomer kunde rummes i hans Vest. Jkke meget magrere var Philip Masson fra Usik i Grevskabet Monmouth. Han holdt omkring Brystet 5 Fod, omkring Maven 6 Fod, omkring Albuen 11 Tommer, og omkring Lænden 3 Fod. Begge vare middelmaadige af Størrelse, og, deres uhyre Førhed uagtet, let til Fods. Sennetus omtaler en Mand, der veiede 600 Pund, og et Fruentimmer, 36 Aar gammel, der veiede 450.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
J den sunde Tilstand, hvor Fidtet tilbørligen afsondres, veier det, naar hele Legemets Vægt regnes til 160 Pd., i det Høieste 8 Pund. Da overflødigt Fedme er skadelig for Sundheden, efterdi den trykker Blodkarvene, hindrer Hjertets Bevægelse, foraarsager Trangbrystighed, Dorskhed, og tilsidst Stikflod eller Vatersot, saa har man ønset paa Midler til at gjøre fede Folk, der ikke søge at vinde bifald ved deres Fidt, magrere. Det virksomste Middel er, næst dygtig Bevægelse og Tarvelighed, spansk Sæbe eller Viinædidike, men naturligviis er Curen svækkende, og derfor ikke at tilraade, uden under en kyndig Læges Veiledning. Jmidlertid skal Chiapen Vitelli, Greve af Carona, en i sin Tid bekjendt spansk General, have drukket saa ideligen Viin æddike, at han blev saa mager, at han kunde vikle Skindet adskillige Gange omkring sig. Hos det sunde Menneske gaaer Fidtets Afsondring uophørligen for sig, og det vilde hos alle samle sig i høi Grad, om ikke Naturen sørgede for at skaffe det bort igjennem de fineste Grene af Blodaarene, der ere fordeelte igjennem Collevævet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Ved denne bestandige Afsondring og Tilbageførelse forebygges viseligen den Fordærvelse, som Fidtet ellers vilde være udsat for. - Man har lagt Mærke til, at imod een foed Person i Frankrig og Spanien findes der hundrede i Engelland, og Holland. Adskillige troe, at Aarsagen dertil ligger mere i Nydelsen af Drikke, der ere tillavede af ny Malt, end i Climatets Forskjellighed og Graden af Uddunstning. Mangel paa Bevægelse og Lediggang kan hos enkelte Constitutioner foraarsage Fedhed, men i Almindelighed ville de, der have Anlæg til Fedme, blive det, hvor megen Umage de end gjøre sig for at blive magre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
J Holsteen findes Eegetræer, der fortjene at regnes til Europas meest berømte. J Skoven ved Preez staaer den største, hvis Stamme over Roden er 44 Fod i Omkreds. J en anden Skov, som hører til Godset Salzau er en Eeg, der er taxeret, at indeholde 40 Favne Brænde. Beklageligt er det, at hele Skovstrækninger ere faldne som Offere for Speculationshandelen med Godser, uden at man har tænkt paa nye Skovplantninger, og at den vise kongelige Forordning, at hvert nyt Ægtepar af Bondestanden skulde lade plante et vist Antal af Træer, nu ikke mere overholdes, og saaledes gaaer det flere Steder. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
De i Sicilien havende Speronara (Snelseilere), et lidet Skib, omtrent tredive Fod langt, som har Seil og Bugspryd, samt desforuden fører otte store Aarer, hvormed det, endogsaa i Havblik, stedse gaaer hurtigt fremad, vare nok at anbefale i vore Belter baade i Freds- og Krigstider, Man har næsten intet Exempel paa, at et saadant Fartøi er nogensinde bleven taget af Søerøvere; thi, det seiler saa hurtigt, at det, med god Vind, seiler 14 til 15 Mile i en Time; nærmer Røverne sig midlertid dog alt for meget, saa tage de Seilene ind, og roe lige stik mod Vinden, hvorved da intet andet Fartøi kan naae dem. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Kjøbenhavns Børs d. 28 November. Cours. Hamb. 2 M. 388, a vista 395. Amsterdam 2 M. 357, a vista, . London 2 M. 16 1/4 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 406. - Specier solgtes til 24 Rbmk. 10 s. a 24 Rbmk. 12 s., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 106 a 107 pr. 100; Oblig. 94 1/2 a 95. Norske Rigsbanksedler 22 1/2 a 23. Dito Species. - . Svenske Sedler 6 Rbmk. 14 s. a 7 Rbmk. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Bibliothekaren Majo i Mailand har nyligen opdaget et anden Gang beskrevet Pergament (coder rescriptus) af den moesagotiske Oversættelse af Pauli Epistler, som den navnkundige Ulphilas har forfærdiget i det 4de Aarhundrede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
(Af den Norske Rigstidende.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Til Repræsentant paa Storthinget fra 1ste Februar 1818 er for Kjøbstaden Moss valgt: Hr. Capitain Henrich Gerner, Ridder af Dannebrogen, til Reserve: Hr. Kjøbmand Peter Thyr holm. - For Frederiksstad er valgt til Repræsentant: Hr. Capitain Arnold Jensen af Nordenfieldske Jnfanterie-Regiment, og til Reserve; Hr. Capitain og Magazinforvalter Niels Bas søe Møller. - For Frederikshald er valgt til Repræsentant: Hr. Cancellieraad og Byfoged Dahl, Ridder af Nordstjernen og Dannebrogen, og til Reserve: Hr. Kjøbmand og Borger-Capitain David Faye. - Af Budskeruds Amt ere valgte: 1) Sorenskriver over Ringerige og Hallingdal, Cancelliesecretair J. Gram; 2) Procurator Knoph; 3) Amtmand over Budskeruds Amt, J. Collett, Ridder af Vasaordenen. Reserver: 1) Gaardbruger Even Nubberud, 2) Gaardbruger Guldbrand Tandberg; 3) Sorenskriver over Eger, Modum og Sigdal, Justitsraad J. Wulfsberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
D. 27 Oct. aabnedes i Frederiksværn paa høitidelig Maade det Kongelige Norske Søe-Cadet Jnstitut. J Jnstitutets Læresale, hvor samtlige ved Cadet-Corpset ansatte Officerer, Lærere og Elever samt øvrige paa Stedet værende Officierer med flere vare tilstede, kundgjorde Statsraad Fasting Hans Kgl. Majestæts naadigste Resolutioner, angaaende Corpsets Oprettelse, dets Beskaffenhed og Formaal, hvorefter Søe-Etatens Senior, Contre-Admiral Fabricius holdt en i denne Anledning passende Tale. Forsamlingen begav sig derpaa til Kirken, hvor Stedets Præst, Hr. Bull i en andagtvækkende Bøn paakaldte Guds Beskærmelse til Indretningens Fremgang. For og efter Bønnen bleve passende Psalmer afsjungne med Accompagnement af Jnstrumental Musik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
Nyeste. Eleveritagievenner. Fjortende Aargang. No. 96. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 2 December 1817. De, som have havt den Godhed, at samle Subscribenter paa de af mig i sidstledne August ved omsendte Subscriptionsplaner anmeldte occonomisk statistiske Forsøg, anmodes herved ærbødigen, snarest mueligt at underrette mig om, hvilke eller hvor mange der have tegnet sig. Da saagodtsom ingen af de udsendte Planer endnu ere komne tilbage, saa har jeg heller ikke endnu kunnet lade Trykningen begynde, da den ikke kan iværksættes, førend en tilstrækkelig Subscription giver Tryghed, i det mindste for Ud lægget. Det første Bind vil desaarsag ei kunne "blive færdigt fra Trykken førend endnu om nogle Maaneder. – J Provindserne have samtlige "Deres Høiærværdigheder Biskopperne havt den Godhed, at ville ved deres Amanuenser lade Subscriptionen modtage. Her i Staden have Dhrr. Boghandlere paataget sig Jndsamlingen, som her er aaben til d. 6te i næste Maaned.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
Kbhavn, d. 22 Novbr. 1817. Pram, St. Pederstræde 136. 2den Sal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
J det jeg ogsaa for ovenstaaende Bekjendtgjørelse ærbødigst udbeder mig en Plads i den indholdsrige og interessante Ephemeride, hvis ærede Udgiver har havt den Godhed at kundgjøre min Subscriptionsplan, som og, i en udførlig, af Udgiveren beriget og forskjønnet Extract, at meddele Jndholden af den Afhandling om Tobakkens Forbrugning, hvilken, som Prøve af hvad Læseren, i de oc stat. Forsøg, kan vente, var indført i Minerva for Juli d. A., erkiender jeg det for Pligt, ligeledes at udbede mig Plads for et Par Ord til skyldet offentligt Svar paa den mig saa smigrende Udladelse i Anledning af min Subscriptionsplan, som findes i Skilderiets No. 62, Side 1306, hvorved jeg opfordres til at udgive mine Skuespil, andre Digte og Fortællinger særskilte, ligesom jeg har tilbudet mine oeron, statist. Forsøg o. s. v. særskilte, da ei enhver Læser kunde have lige Jnteresse for alle de henimod 20 Bind, som Samlingen vilde udgjøre, der desuden for Mange vilde maaskee fordre en alt for stor Udgivt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
At jeg først tilbyder det Anmeldte har deri sin Grund, at Adskilligt deraf, skjøndt, som jeg haaber, ei uden vedvarende Jnteresse, har dog meere særskilt Hensyn paa Tidsløbet, og haabes, nu frembragt, vilde findes Ord talte i rette Tid, tildigere af mindre Virkning. De af min meget ærede Opfordrer nævnte Arbeider derimod, have deels ingen saadan særskilt Forbindelse med Tidsløbet, deels ere de allerede gamle, for største Deel tredive Aar og derover, henlagte fra den Tid, da de bleve til, i den Hensigt, om jeg kunde, roligen at anvende den sildige Alders Kulde paa efter Evne at rette de Feil, som yngre Alders større Livlighed, vel og den Overbærelse, hvormed de Nyheden modtoges, forhen lod mig oversee; og er det paa dette Efterarbeid, hvilket jeg erkjender mig forpligtet til ingenlunde at gjøre mig et, eller flygtigen, jeg anseer det mig paaliggende at anvende det mig allernaadigst forundte Otium i den Tid, Forsynet dertil endnu vilde tildeele mig Liv og Evne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
Min meget ærede Opfordrer være herved paa det forbindligste takket for den blide Humanitet, hvormed han paa en mig saa smigrende Maade, har givet mig Leilighed til denne min Besvarelse paa hans Fordring, samstemmende med den, som flere mine Venner privat have yttret mig. Pram.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-02
Om dramaturgiske Superlativer.