Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-11-13
J det Londonske Borgerraad har nylig nogle lige saa interessante som heftige Debatter havt Sted i Anledning af Forslaget til at høitideligholde Kongens 50de Regjeringsaar den 25 Oct, iblant andet ved en Lykønskningsadresse, Den som talede diærvest ved denne Leilighed var Hr. Waithmann. Hvad Lykønskningsadressen angaaer, sagde han, da erklærer jeg, at jeg aldeles ikke er i Stand til at begride, hvilke Æmner til Lykønskninger vi skulle vælge, og jeg er af den Mening, at intet vil være vanskeligere, end at forfatte denne Adresse, uden at opfylde den med de groveste og skjændigste Løgne. Da Hs. Majestæt besteeg Tronen, vare vi er frit lykkeligt og enigt Folk, og de offentlige Anliggender bestyredes af Lord Charam, den dueligste Minister Engelland nogensinde har frembragt. Afgivterne vare kun lidet over 7 Millioner medens de nu ere voxede til 70 Millioner. J Begyndelser, af denne Regjering forstyrredes Folkets Samdrægtighed og Lykke ved indvortes Regjerings-Uenigheder. Jeg finder ingen Lykønskninger i Hr. Wilkes Tid eller i den, der forløb indtil den Amerikanske Krig. Betragter jeg denne Krig i og for sig selv, saa seer jeg een af de uretfærdigste og ulykkeligste, Engelland nogensinde har ført, jeg seer, at enhver Gienstand for Krigen, og Amerika selv, blev tabt, og at vort Fødelands Gjeld uhyre har forøget sig. Ja endydermere: jeg troer, at alle de Onder, der hjemsøgte det faste Land af Europa, og som have bragt Engelland i stor kare, hidrøre fra den snedige Politik, der styrede den Amerikanske Krig. Jeg finder altsaa ingen Grund til at lykønske Hs. Majestæt til denne Deel af hans Regiering, hvori han har seet Rigets Sønderlemmelse og Forliset af Amerika. Vende vi os til de nyere Tider, og undersøge vi de sidste 16 Aars Historie, saa finde vi, at Engelland er blevet indviklet i den blodigste og ulykkeligste Krig, i et Øiemed, som Nationen ikke kjender. Vi vidste naar vor Flaade var i Havn eller naar den var i Søen mer vi vidste aldrig, hvorfor den var det eller hvorfor den sloges Denne blodige, ødelæggende Krigs sørgelige Begivenheden ere sandelig ikke noget Æmne til Lykønskninger for Hs. Majestæt. Bør vi lykønske ham til Habeas Corpus Actens og Constitutionens idelige Tilsidesættelse i hans Regieringstid, Bør vi lykønske H. M. for de forræderske og forføriske Biller ved hvilke mange ulykkelige unge Mennesker have liidt de haardeste Straffe, fordi de ligefrem have gjentager det, som til forn har været sagt og med en større Fynd af de samme Ministre, som have fældet deres Dom: Dersom vi bør takke Herren, fordi han har forlænget Hs. Majestæts Liv, saa kunne vi dog ikke lykønske vor Souverain med, at han har undgaaer legemlige Skrøbeligheder, vi kunne end mindre lykønske ham med hans Familie eller hans Regieringsforetagenders gode Held. Efter saadanne Feil, som vi have været Vidne til, bør London reise sig og vise H. M. Aarsagerne til disse Feil, men ikke beramme en Glædesdag. Ved Enden af sidste Krig med Frankerig, efter at vi havde paadraget os en Gjeld af 2000 Mill, erfarede Nationen af Krigssecretairen, Hr. Yorkeat uagtet vi havde vundet Feldtslag, havde vi dog ikke naae Krigens Formaal, og at det var ude med Engelland. Et det til en Krig, der føres med saadanne Bekostninger, og hvis Følger vare saa skrækkelige, at man bør lykønske H. M. Eller er det paa de nærværende Krigsbegivenheder, vi bør grund vore Lykønskninger, Paa Conventionen i Cintra, Paa de ulykkelige Begivenheder i Spanien, eller paa Toget til Walcheren, det skjændigste, Engellands Aarbøger kunne opvise Jeg spørger: hvilken Deel af H. M. lange Regjering J ville vælge til Eders Lykønskningsadresse? Dersom man ved en anden Leilighed havde taget Hensyn til Stadens Adresse og en passende Undersøgelse havde været anstillet angaaende Conventionen i Cintra, havde Nationen sandsynligviis ikke nu beklaget de Tab, som Lord Wellingtons ubesindige Marsch og hovedkuls Tilbagetog i Spanien har forvoldet os. Og dersom man havde betragtet Conventionen i Cintra som en Skjændsel for Engelland, torde ingen reise sig og sige, denne Convention eller enhver anden Skiændsel i Engellands Aar bøger ligner det Skammelige og Skjændige i Lord Charams sidste Expedition. Jngen vilde sige, at Jndkomsts=Taxter, eller Udvidelsen af Acciselovene ere Gienstande, som vi bø giøre Hs. Majestæt Komplimenter for. Hvad Bestyrelsen af vore Krigsanliggender angaaer, da er den saa slet, at om vi end have to Gange saa mange Generaler som Bonaparte, Generaler, som sandsynligen koste os fire Gange saa meget som hans, saa vælge vi dog, naar vi skulle have Anførere til Expeditioner, en Whiteloke, en Dalrymple eller en Chatam. Kan Underhuset vel see med Ligegyldighed Tabet. af det Engelske Blod som foranlediges ved de Menneskers Taabelighed, der udtænkte eller udførte vore Expeditioner. -