Berlingske Tidende, 1786-07-03
Utrecht, den 24de Junii. Adskillige Personer begynde nu at indsee, hvor uendelig bedre det vilde have været for vor Republik, dersom man ikke med en ligesaa overdreven som ubillig Jver havde tragtet efter Forandringer, og arbeidet paa at kuldkaste Landets grundfaste Constitution, som vore Forfædre ansaae for den beqvemmeste for Land, Kirke og Frihed. Nu indseer man, først den Forvirring og det Uhæld, som til Stæders og Almuens Fordervelse flyder deraf, og hvor vel man havde gjort ved at følge den vise Kong Salomons Raad og Advarsel, naar han siger: "giv dig ikke i Selskab med dem, som tragte efter Forandringer. Kaster man nu i disse forvirrede Omstændigheder, et Blik paa vor Friheds Beskaffenhed, saa kan man ikke afholde sig fra at udbryde: Ak! Den ædle Jomfrue er næsten ganske forvist vort Fædreneland. Thi her hos os er det kommet saavidt, at en stille Borger, som ærer Lovene og sin Øvrighed, som holder sin Eed og Pligt hellig, og erklærer sig for den beedigede Landets Constitution, har neppe meere Frihed, end et Faar iblandt Ulve! Jngen Fremmed, som kommer hertil, og kun har en Smule sund Menneskeforstand kan nogenlunde overtale sig til at troe, at Frihedens Throne har nogensinde været her befæstet. Tvertimod tage nu Borgernes voldsomme Opførsel saa meget overhaand, at blot for at erholde nogle tilsyneladende Rettigheder og Privilegier, som ikke medføre nogen væsentlig Nytte og Fordeel, vanke omkring i een, ja vel 2 Dage udenfor Raadssahlen og Raadhuset, og tvinge Raadet til Beslutninger, hvortil det efter Eed og Pligt har erklæret sig ubeføiet. Dette er endnu ikke nok. Endog de Staterne af Urrecht for nyelig forsamlede sig her, for at raadslaae om Maaden, hvorpaa man skulde gaae til Verks imod den opsætsige Stad Wyck by Duurstede, rottede sig en Deel af Borgerskabet tilsammen, for at sætte sig imod Staternes Beslutninger, i Fald samme havde faaet et haardt Udfald for Wyck, og at angribe Staterne selv personlig, hvorfore Statslemmerne vel maatte tage sig i Agt for at commandere Soldatre til Wyck. Disse i 8 Compagnier inddeelte Borgere, som kalde det er klogt og behiertet Forhold, og en Frihedens Forsvarelse, naar de mishandle deres Souverain, og med Magt og Raadhuus beleiring vinge deres Magistrat til hvad de vilde, uagtet de have svoret samme Troskab og Lydighed, have den 19de hujus forsamlet sig Compagnieviis i Kirkerne, uden at man har bemerket, paa hvad Maade de ere blevne kaldte tilsammen, hvor da ethvert Compagnie har efter de fleste Stemmer udvalgt tvende Personer af deres Medlemmer til BorgerskabsCommitterte eller Menighedsmænd. Dersom nu denne Opførsel af de her værende Borgere bliver saaledes ved som den hidindtil har været saa ere disse 16 Menighedsmænd altil at ansee som den Urrechtske Magistrats og Staters Befalingsmænd, og fortiene altsaa som saadanne at blive bekiendte af Navne: 1) Af Tyrke Compagniet, Hattemager Broumer, og Collecteur Hanerink. 2) Af Papewaandel-Compagniet, Apotheker Linder og Raadstuetiener Blekman. 3) Af Fortuna-Compagniet, Kræmmeren van Ryn og Bibliothekarius de Wilt. Af Orgjenstam=Compagniet, Chirurgus Vermeulen og Hr. Zwartendyk. 5) Af Zwarteknegte=Compagniet, Guldsmed Bresser og Hr. Kreylkamp. 6) Af Bloekuil-Compagniet, de Herrer Kien og Soestbek. 7) Af Pekstokke=Compagniet, de Herrer Schalvyk og van Heiningen. Af Handtvortborg-Compagniet, Meelmand Westhusen og Fabrikør Bettink.