Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-12-13
Kongressen i Verona. Siden det afgjørende Møde den 15 Novbr. og Grev. Montmoreneys Ankomst til Paris, hvor han indtraf om Aftenen den 30 f. M. og strax havde Audients hos Hs. Majestæt, som Dagen efter ophøiede ham og Efterkommere i lige Linie til Hertug, har alt med Hensyn til Spanien faaet et krigensk Udseende. Allerede den 1ste Decbr. læstes i Monitøren en Artikel, som begynder med Betragtninger over det Særegne ved Gangen i den udenlandske Politik, at den, formedelst Sammenhængen, med sjerne Jnteresser, ligger uden for de almindelige Spekulationers Kreds, hvisaarsag de i disse meest Jndvidehave Ondt ved at fælde nogen rigtig Dom og lettelig, af Mangel paa en fast Støttepunkt, geraade paa Afveie. For altsaa at gjøre en Ende paa alle de modsigende Rygter som have været i Omløb, kan nu med Vished meldes: at Frankerig paa Kongressen har indtaget den Plads, som egner det imellem Europas Monarkier, hvorfor Fastlands. magterne have overdraget det at tilendebringe de spanske Anliggender, og agte af alle Kræfteat medvirke til de Udførelsesplaner (i Korrespondentens Oversættelse hedder det ligefrem: Exekutionsvaner, som det maatte finde fornødne. Denne Beslutning finder Monitøren saa simpel og retfærdig, at det maa falde Enhver, der er ved sin fulde Samling, i Øinene, og slutter med at vise, hvor meget Frankerig kan takke den tilbagevendte indvortes Orden, dets Konges Dyder og den Enighed, hvorpaa hele Nationer nys (nemlig ved Valgene) har givet ham Exempel, for dette udmærkede Beviis paa den gjenvundne Tillid til dets Viisdom og Styrke. Fra hvilke Synspunkter dette Resultat betragtes i andre Blade, skal strax vises. Den Londoner Koureer stoder af alle Kræfter i Krigsbasunen, uagtet den hellig forsikrer, at Storbrittannien, som ønsker at see alle sine Naboer og alle Lande lykkelige og blomstrende vil iagttage en stræng Neutralitet. Men i Spaniens nærværende farlige Tilstand, finder den tilstrækkelig Grund til en Krig, og mener, at Forslaget til at affordre Frankerig en kathegorisk Erklæring nylig allene faldt igjennem i Cortes, fordi det kom for tidligt. Paastanden om en væbnet Mellemkomst af Frankerig blev iøvrigt understøttet af alle, og især een af Fastlandsmagterne, men om der er forudgaaet nogen Note fra disse til Spanien, veed Koureren ikke. Alt vil nu beroe paa hvad Cortes beslutte. Nøden er for Døren, og det er kun løs Snak, at sige, Spanien ikke har givet Frankerig Ret til at understøtte de Royalister, som forlange en mere end af det blotte Navn monarkisk Konstitution. - J et foregaaende Nummer viser Koureren, hvor slet det er bevendt med de republikanske Theoriers Anvendelse i Europa, som kun klinge vel paa Papiret, og at Forøget vil lede Spanien, som i sin Tid Frankerig, gjennem Anarkiets Rædsler til det haardeste Despotisme. For at afværge denne Straffedom, ønskes det et konstitutionelt Monarkie, og Koureren tør ærlig love og ventelig ogsaa kavere for!), at Frygten for at Spanien derved skulde synke tilbage i sin gamle Letargie, er en moralsk Umulig hed, da det kun er Hjernespind eller jakobinske Kunstgreb, naar Man troer, at Jnqvisition, Overtroe og Undertrykkelse nogensinde kunne vende tilbage! Knap saa stræng ere Pariser-Bladene Drapeaublang finder endog i Moniterens Artikel en mørk Tale, hvis Forfatter dermed egentlig siger, at han har Jntet at sige, og at han Jntet vilde sige, hvis han havde Noget at sige. En klogere Politik finder den i Ministeren Villeles simple Ord: at en oprigtig Politik er den rigtigste, og at det er Tid at gaae aabenlyst tilværks. Jøvrigt tilstaaer den, trods alle Politikens Omsvøb, reent ud, at Krigen imellem Frankerig og de spanske Revolutionister er uundgaaelig, thi hvis Vi ikke angribe dem, ville de angribe Ost &c. Den franske Koureer er af en anden Troe, og drager af hiin Artikel den Slutning, at en ny Politik har afløst den forrige, eller at Kongressen har forandret Stade, og er hvad Spanien angaaer i Madrid, hvad Jtalien angaaer i Wien, og angaaende Østen allevegne, hvor Keiser Alexander befinder sig. Til slig en diplomatisk Seier, som den i Monitøren, anmeldte, behøver Man ikke at ønske Frankerig tillykke.