Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1820-07-14
Hr. Villele bestred Forslaget, fordi det var imod Formen da Hr. Constant snarere skulde have foreslaaet en Addresse til Kongen. Finantsministeren, der var af samme Mening, sagde: at han vel ikke havde nogen kundskab om, hvad der var skeet; men Medlemmerne vidste jo, at der var dreven hemmelge Planer, hvis Traade Justitien eftersporede og var derved forefalden Ulovligheder, kunde jo Ophavsmændene lovligen forfølges, uden at man behøvede derfor paa en uforsvarlig Maade at afbryde Forhandlingen over Budgetet. Hr. Constant svarede. at han ikke havde foreslaaet en Addresse, fordi han vilde give sin Besværing saa megen Offentlighed som muelig, og ikke ønskede at see den begravet i en hemmelig Commission. Talerstolen allene var endnu fri, Jouraalerne maatte tie, og man havde endogsaa ved Censuren formenet dem at aftrykke en fale af en Pair, skjønt Kammeret havde forordnet dens Trykning. Tilsidst tog B. Constant sit Forslag tilbage. Moniteuren indeholdt igaar en Oplysning til Hr. Constants Forslag, hvilken denne i Dag i samme Blad besvarer, i det han beviser med Dreve fra Mans, at alle Omstændigheder forholdt sig saaledes, som han havde fremsat dem i de Deputeredes Kammer. Tvertimod al Retfærdighed havde man nægtes de 3 Personer, hos hvem der blev undersøgt, at give dem Afskrifter af Protocollen om det, der var skeet. Det var ham i øvrigt meget kjært, at Ovrigheden, havde faaet hans Breve at læse etc. Adskillige Den høist vigtige Slutningsaet angaaende det tydske Forbunds Uddannelse og befæstelse, undertegnet i Ministerial-Conferencerne i Wien, den 15de Mai 1820, bestaar af 65 Artikler. Af dens Jndhold anføre vi følgende: Det tydske Forbund er en Forening af Tydsklands Fyrster og frie Stæder, dets Formaal at sikkre de deri indbefattede Statens Uafhængighed og vedligeholde den indvortes og udvortes Sikkerhed. Jntet Medlem er det tilladt at udtræde deraf, og intet nyt Medlem kan optages deri, uden med fælles Samtykke. Krig eller Fred besluttes med en Stemmeflerhed af Totrediedeele. Forbundsforsamlingen skal vaage over, at der hersker Fred og Enighed blandt Medlemmerne Omsorgen for den indere Ro og Sikkerhed i Forbundestaterne tilkommer ved Regjeringerne allene, men skulde den forstyrres ved Undersaatternes Opsætsighed mod Øvrigheden, og Udbredelsen af oprørske Bevægelser være at befrygte eller et virkeligt Oprør være udbrudt, og Regjeringen, selv, efter at have udtømt de forfatningsmæssige og lovlige Midler, begierer Forbundets Bistand, saa skal Forbundsforsamlingen foranstalte den hurtigste Hielp til Ordens Gjenoprettelse. Skulde i sidste Fald Regjeringen aabenbart ikke være istand til at undertrykke Oprøret ved egne Kræfter og tillige ved Omstændighederne hindres fra at fordre Forbundets Hielp, saa skal Forbundsforsamlingen være forpligtet til, endog uopfordret, at skride til Ordens og Sikkerheds Gjenoprettelse. Men i intet Tilfælde maa de føiede Anstalter vare længer end den Regjering, der begierte Hjelpen, finder det nødvendigt. Forbundsforsamlingen skal vaage over, at en Forfatning med Landstænder indføres i alle tydske Forbundstater, dog overlades det de souveraine Fyrster at ordne den; nen hele Statsmagten skal være forenet i Statens Overhoved, og Souverainen kan ved en landstændisk Forfatning kun ved Udøvelse of bestemte Rettigheder bindes til Stændernes Medvirkning. – Nærværende Dorument skal gjelde som Grundlov og tjene Forbundsforfatningen til en utravigelig Rettesnor.