Københavns Adresseavis, 1762-03-05
Følgende Svar paa den i Nr. 4, anførte occonomiske Opgave er indsendt. Diere Ven! Jeg har med Fornøyelse modtaget og læst v. Deres sidste ærede Skrivelse; De behager deri at begiere min Betænkning, hvorledes jeg meente: om det maatte være til nogen Nytte, at de udi Adresse=Contoirets Efterretninger under No. 4, og Titul occonomiske Opgave fremsatte tvende Spørsmaale bleve besvarede og da hvorledes Spørsmaalene burde besvares. Om det skulde blive til nogen Nytte, at besvare Spørs maalene lige saa publiqve som de ere fremsatte, kand jeg ikke bestemme; thi De befinder selv at i disse Aaringer bliver saa eget skrevet og trykket af det der kaldes occonomisk, at det ikke urettelig har faaet Titul af Magazin, og sees den Forraad saaledes, at De høye og gode Herrer, som ere satte til at skille Annerne fra Sæden, om De end ikke havde andre Forretninger, vilde finde Byrde nok allene i at harpe og rense denne overflødige Sæd, ellers som mig ikke iblant al denne Overflødighed er forekommet noget der berører disse Qvæstioner, og jeg dog maae tilstaae disse ere værdigere og lettere at udføre end de fleste i dette store Magazin, synes mig at Spørsmaalene vel fortiene at besvares, hvilket jeg meener kunde gandske kortelig skee saaledes: 1.) Jntet var billigere eller tienligere end at alt ufrie Hartkorn, som bruges under Herregaardenes Avling, NB. det, som var ufrie ved Lovens Publication, blev igien bebygt og med Beboere besat, vor store Lovgivere har for 79 Aar siden viselig indseet at til den Tid var Herregaardenes Tal og Størrelse komne til det rette Maal, og derfor i Lovens 5te Bog 10 Cap. 48 Art. sat Grendser, men beklagelig, er ikke disse Grendser saa overstegne, at de neppe nu findes kiendelige, og hvor ønskelig var det ikke at see disse gode gamle Grendser restituerede, maatte det engang komme dertil, som jeg holder for, var efter Ordsproget at begynde fra den rette Ende, var det bedre, lettere giørligt og for Staten nyttigere, end at forandre de rette Herregaarde til Bøndergaarde, hvilket sidste forekommer Kiendere af dette Lands Beskaffenhed, som at spende Hestene bag Vognen; det vides vel, at Hr. H. indført i det occonomiske 4de Bind fra Pag. 26 til 29. har foreskrevet en Ballance=Regning imellem at nedbryde Herregaarde og opbygge Bøndergaarde, men hvo iblant kyndige Mænd seer ikke Umueligheden for Hr. H. at bringe Regningen af Papiret i Pumgen, uden at tale om eller referere sig til hvad den brave Velærværdige Hr. Lütken grundig har viist at være Staten til Uleylighed, ja kommer det engang dertil, at dette ufrie Hartkorn igien naaede sin forrige Skikkelse, fik man ufeylbar at see een behagelig Forandring, saa vel til Statens Forbedring i Folke=Mængdens Forøgelse, som til Bondens Lettelse i det paa saa mange Steder meget overlegne Hoverie; Sandheden indseer De saa vel som jeg, der begge har Himlens Forsyn at takke, at vi, i Steden for at være i Bonde=Standen, har Bønder at commandere. 2) At til ingen Bondegaard maatte ligge meere end 8 Tønder Hartkorn, behøver jeg ey at sige Dem, da De selv indseer, det var et tienlig Middel, saa vel til at befordre Folke=Mængden, som i flere Tilfælde grundig og nyttig, men dette Spørsmaal kand og kortelig have Svar nok i disse faa Linier.