Københavns Adresseavis, 1762-08-02
Enhver, som forommeldte Dage og Timer vil betiene sig af Bibliotheket, kand uden nogen Bekostning nyde denne Frihed; men fremmede Udenlandske betale 2 Rdlr. for Jndskrivningen. Af forestaaende fatter enhver lettelig, at dette Bibliocher ved den Grundvold, som allerede er lagt dertil, og ved den Forøgelse, som det aarlig nyder, med Tiden vil naae en stor Anseelse og Fuldkommenhed; men som dertil vil behøves lang Tid, og de vare gamle Sager og Manuscripter, som Bibliotheret for Jldebranden kunde røse sig af, aldrig kand bringes til Veye igien, saa har man saa megen meere Føye til at sige, at det forrige Bibliotheks Ødeleggelse, var en af de største, og meest ubodelige Skader, som Jldebranden foraarsagede, allerhelst den tillige lagde saa mange store og anseelige private Bibliotheker i A. ske, ved hvilkes Frelse dette havde kundet havt Haab til at naae noget igien af det mest kostbareste Tab. Dog var Jlden ey saa grum et den jo svarede nogle lærde Mænds kostbare Bibliotheter, blant hvilke nu i sær regnes Hans Excellence Hr. Geheime Raad Thottes, Hr. Etatz=RaadFosses, og afgangne Hr. Etats=Raad Grams, hvilket sidste ved den derover holdte Auction nu er adspredt i nogle Tusindes Hænder. (Hernæst følger Holmens Kirke. 9. Brev. Om det Danske Sprogs Oprindelse. Svar paa forrige. (S. No. 47.) Min Herre, De har Ret derudi, at der visselig bruges i Ord i Dansken og af Danske, som unægtelig ere Tydske af deres Natur og Oprindelse, hvorom de anførte Exempler tildeels tydelig vidner. Men jeg maae have den Ære at sige Dem, at de, som har ført og endnu daglig fører slige fremmede Ord ind i vort Tungemaal, fortiener visselig liden Tak af Fædernelandet; thi hvorfor skal fremdeles hede fortan; forelsket, forliebt, tunge og gamle Sager, svære og Old=Sager; i Forveyen, forløbig; saaret eller saargjort, forvundet; o. s.v. Er vel slige anderledes at ansee, end Feyl i det Danske Tungemaal, og man maae jo tænke, at de som bruger saadanne Ord, maae enten være vankundige i Dansken eller af en sær Smag. Saadanne Artigheder finder man alt for mange af i vore - Hvad det ellers angaaer, at Tydskland er Tider. Dannemark nærmer end Jtalien og Grækenland, da ihvorvel derimod er intet at sige, saa er det dog gandske beviisligt af Historien i de ældgamle Tider, at der ere komne, Jndbyggere fra Asien til Dannemark, Sverrig og Norge, førend visse Parter af Tydskland ere blevne beboede; og har den skiønne Østersøe ikke mindre draget disse Beboere til sig, som den Tid fornemmeligen nærede sig af Jagt og Fiskerie, end Dagenes adskillige Længde og Korthed, efter Aarets Tider, som man almindelig holder for. Regieringen er derfor ogsaa kommen i Stand her i Dannemark længe førend i Tydskland, ja endogsaa strakt sig over en god Deel af Tydskland, som foruden andre kand erfares af Kong Frodes og de Waldemarers Historier, ey at tale om de Cimbrers eller Jydernes mange dog, som ere gjorte i det fierde Seculo igiennem Tydskland lige paa Jtalien, hvor alting maatte give sig for dem, indtil Rom selv. Der var ingen, som satte sig imod dem, hele Tydskland igiennem; men endeel af samme Nation slog sig derimod formodentlig til dem, og fulgte deres seyerrige Hær Hvis Sprog har nu vel gieldet mest paa de Tider, enten deres som har slaget sig til de Danske, eller de Danskes, som førte Regimentet, Eller er det vel at undre over, at Dansken efter slige Omstændigheder nedstammer i mange Ord fra Latinen, Jeg forbliver a. Svedske=Træets Opelskning.