Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1746-09-01
Den 23 Septembr. haver Hans Kongel. Majestæt Allern. beskikket Slots Præst Hr. Hans Jørgen Bang til at være herefter Dansk Hof Prædikant. Samme Dag er Hans Neusch Allern. confirmeret at være Capellan pro Persong i Weyle. Den Tale, som Hans Stor-Brittanniske Majestæt den 23 Augusti holdt til Ober- og Under-Parlamentet. Mylords og Ædle! Jeg kand u-muelig ende nærværende Parlaments Session, uden tilforn at have viist Eder, at Jeg aldeeles er tilfreds med Eders Opførsel. Den Jver og Eftertryk, som J have viist til Min Regierings Understøttelse, den sidste RebellionsUndertrykkelse, og til at straffe de Skyldige, hvorudi I eendrægteligen ere blevne understyttede af alle Mine tro og retskaffene Underdanere, haver ikke allerne opfyldt alt Mit Haab, men giver Mig ogsaa den stærkeste Forsikkring, at J have besluttet, fuldkommelig at bringe dette store Verk i Stand, i det J sætte Vores almindelige Rolighed paa en fast Grund, og giøre Prætendentens og alle hans Tilhængeres Haab gandske til intet. Den Magt, som J ved denne Leylighed have fundet for got at give Mig i Hænderne, er anvendt paa den beqvemmeste og eftertrykbeligste Maade. Jeg haver ikke anderledes betient Mig af den samme, end til det Øyemerke, hvortil den var given; og det haver behaget den Guddommelige Forsyn, paa en øyensynlig Maa For September Maaned de at velsigne de Mesurer, som Vi have taget. Jeg indfrer ganske vel, at endnu mange vigtige Ting blive tilbage, som skal bringes i Orden, som ere fornødne til sætte Vores Bestandighed paa en sikker Fod, og i Fremtiden at forebygge slig Elendighed men da J i dette Stykke ogsaa viiselig have grundet Eders Foretagende til nestkommende Session, saa haver Jeg denne gang ikke længere vildet opholde Eder fra Eders Hiem, da det allerede er saa silde ud paa Aaret. Jmidlertid haver Jeg den Fornøyelse at berette Eder, at de Udenlandske Sagers Beskaffenhed nu for nærværende Tiid synes langt fordeelagtigere, end da Jeg sidste gang talede til Eder. Saa snart som mine Rigers Sikkerhed, vilde tillade det, haver Jeg sendt de Tropper, som man her kunde undvære, til Nederlandene, for at forstærke den Allierede Armee, paa det at de forenede Provincer kunde blive defenderede, og de Franskes Fremgang ved samme Side kunde blive hemmet. Formedelst denne Succurs og anden kraftig Bistand, som have sat Mig i Stand til at besørge, er Armeen merkelig bleven formeeret og forstærket, meere end man i Begyndelsen af Aaret formodede. Dette, nest de Østerrigske og Piemontesiske Vaabens lykkelige Fremgang i Jtalien, og endnu andre Tilfælde, som til den almindelige Sags Fordeel have tildraget sig, vise Os de beste Midler til at bringe Vores Fiender til Raison, og til at komme til en sikker og berømmelig Fred, hvilket er det HovedØyemerke, som Jeg haver foresat Mig Ædle af Underhuset. Den store Beredvillighed og Jver, hvormed I have bevilliget Mig de Subsidier for indeværende Aar, udfordrer Min særdeles Taksigelse. Jeg indseer gandske vel, de særdeles Vanskeligheder, som nærværende Conjuncturer havde foraarsaget denne vigtige Tieneste og den offentlige Credit, og at Eders Viisdom og Standhaftighed allerne kand overstige de samme. Hvad J have givet Mig, skal paa det nøyeste blive anvendt til det Øye merke, hvortil det er destineret. J have vel ogsaa merket Min Jntention, at indskrænke og formindske de offentlige Omkostninger, saavidt som det nogensinde haver været mueligt, i de de Aar 1746. den første Leylighed er taget i Agt, at aftakke de Regimenter, som adskillige af Mine tro Underdaneres af første Rang og høyste Stand Deres berømmelige og muntre Jver ved denne Leylighed havde føyet til Vores Magt. Mylords og Ædle: Jeg haver en saa tilstrækkelig Erfaring af Eders uforanderlige Troskab, Jnclination og Kiærlighed imod Mig og Min Familie, at Jeg i Fremtiden med største Fortrolighed forlader mig paa Eders Opførsel og Foretagender. Jeg tvivler aldeeles ikke heller paa, at J jo udi Eders Fraværelse, enhver efter sine Omstændigheder, i Eders Districter anvender all muelig Fliid paa at restituere og beholde Rigets Rolighed, som ogsaa at heele de Saar, som denne unaturlige Rebellion haver slaget, og at opmuntre i Mine Undersaatter den Troskabs og Jvers Aand som tydelig haver ladet sig see for nærværende Forfattelse, hvoraf ogsaa Jndtrykken alle Tider bliver i Mit Gemyt, og samme skal vise sig udi Fortsættelse af Min Aarvaagenhed og Fliid tilat giøre Dem til et lykkeligt Folk. Herpaa dimitterede Gross-Canzleren, efter Hans Kongel. Majestæts Ordre, Parlamentet indtil førstkommende 11 Octobris.