JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
(Jndsendt.) Forfatteren af ovennævnte Stykke kan have skrevet det i den bedste Hensigt af Verden, men ligesom Archimedes sagde: "viis mig et Sted udenfor Verden, hvor jeg kan sætte min ene Fod, og jeg skal rokke den, saaledes kan man ogsaa sige: "man indrømme mig en eneste urigtig Forsætning at gaae ud fra, og jeg skal ganske logisk bevise, at Solen bestaaer af en Jismasse. Stykkets Forfatter anseer Dø Anden Aargang. den for en retfærdig og nødvendig Straf for ethvert forsætligt Mord, men dette uagtet ønsker han dog, at Fuldbyrdelsen af denne Straf ikke maatte skee paa nogen offentlig og ceremoniel Maade. Disse to Meninger lade sig ikke godt forene sammen. Er een af Hovedformaalene for enhver Straf den, at den skal afskrække andre fra at begaae Forbrydelser, saa følger det af sig selv, at dette Formaal umuelig kan opnaaes, naar Straffen fuldbyrdes saaledes, at ingen erfarer det. Af denne Aarsag troer jeg, at Forbedringshuusstraffen ikke virker den Nytte, som den kunde virke, blot fordi at Straffens Fuldbyrdelse ikke er forbunden med Publicitet. Forbryderen kommer paa dette Sted og forlader det igjen, uden at nogen anden end den, som det egentlig interesserer, nogensinde erfarer det *). At Exempler virke ligesaa vel i gode som i onde Henseender, behøver vel neppe noget Beviis. Og antager man end, at de Mennesker, der indfinde sig ved en offentlig J saa Fald burde denne Straf vel heller ikke Puanvendes for ubetydelige Forbrydelser. bliciteten vilde da lettelig kunne gjøre af en lille Forbrydelse en stor Udg. Henrettelse, ikke komme for at see Exempel, saa maa man dog tilstaae Mueligheden: at een blandt de mange Tilskuere afskrækkes derved fra at begaae en lignende Brøde. Mere end en eneste behøves der ikke, for ei allene fuldkommen at retfærdiggjøre, men endog bevise Nødvendigheden af offentlige Henrettelser. Vel er det sandt, at der gaves visse Tider og visse Lande, hvor Uskyldigheden selv, ja Mennesker, som andre Nationer vilde været stolte af, bleve offentlig sønderhugne af Bøddelen; vel er det sandt, at saadanne skrækkelige Optrin let kunne svække de gode Virkninger af saadanne Exempler hos den store Hob, som uden Eftertanke maaler enhver Tidsalder med eens Maalestok; men da vi, Himmelen skee Tak, leve i en Periode, hvor mægtige Bødler ikke meere kunne spille Gjek med den offentlige Retfærdighed, hvor i de fleste cultiverede Lande næsten ingen, uden den forsætlige Morder, henrettes, saa kan man ogsaa antage, at Exempler af den Natur maae i vore Dage kunne virke med fuld Kraft. Saalænge man ikke kjender noget bedre Middel til at holde tøilesløse Lidenskaber og fræk Ondskab i Tømme, er det billigt og retfærdigt, at enhver fornuftig Regjering lader Forbrydere, som ere dømte fra Livet, offentlig henrettes. At man i Grækenland dræbte den vise og uskyldige Socrates med Gift i Fængslet, det havde sin gode Grund. Hvor en Melitus er Anklager, hvor Retten er bestukken og Vidnerne kjøbte, der gjør man altid klogest i at straffe den foregivne Forbryder i Løndom. Her have enhver Tidsalders Voldsmænd været hinanden lig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
At Forbryderes ceremonielle Beredelse til Døden mueligen kan formindske Exemplets kraftigere Virkninger, vil jeg ikke negte. Men da dette staaer i saa nøie en Forbindelse med Religionen, saa kan og bør det ikke forandres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Uægte Børns Opdragelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Een af de skjønneste Jndretninger i Hovedstaden er unegteligen Fødselstiftelsen, og man kan ikke gaae dette Sted forbi, uden at tænke paa Dannemark ædle Lovise, der ved at stifte det opreiste sig et evigt Mindemærke. Men hvor trøstende det end er for Menneskevennen, at Kjøbenhavn eier saadanne Indretninger, hvor den ulykkelige og forførte Pige kan tye hen- og hvor den endnu ulykkeligere Frugt af hemmelig Elskov kan finde hos Staten den Hielp, den savner hos dem, der skienkede den Livet, saa maa det dog falde enhver, der ikke er aldeles ligegyldig for Menneskevel, ind, at svørge: "Hvorledes behandses disse hemmelig fødte Gives de maa- og hemmelig opdragne Børn? skee ikke ofte til Priis for egennyttige Qvinder Har man Øie nok med deres Opdragelse?" Jeg vil anføre her hvad en agtværdig og bekjendt Præst, der havde levet længe paa Landet og altsaa bedst kunde dømme herom, har sagt i den Anledning. "Allerede i Aaret 1753 har den berømte Superintendent Jacobi i Zelle, i sine "weise Absichten Gottes, ved Beregninger beviist det uhyre Antal Børn, som døe under den Anstalt, Grev Struensee lod kalde: ulykkelige Børns Frelse, men snarere kan kaldes deres Fordærvelse. Det er kun de allerfattigste Landsbyfolk, som modtage disse Børn, for at fortjene de 2 Rdlr. ved Modtagelsen og de 2 Rdlr. ved deres Død. Jeg veed den Kone, som i 1 1/2 Aar. har affærdiget 6 saadanne Børn. Dræbes ikke saaledes hundrede Gange flere end før, da Mødrene toge Livet af, i det høieste, 12 til 20 aar J et lidet anonymt Skrivt, som kaldes: Aarsagerne til Dannemarks Aftagelse i Velstand, og Midlerne til Rigets Opkomst. For Kongen og Fædrenelandet. Kbh. 1790. - Det skal være forfattet af den i Middelfart afdøde Sognepræst H. J. Birch. lig, Naar 6 Aar ere forbi, betaler Stiftelsen, intet videre for dem, som leve. De vande da halvnøgne omkring paa Landet i den græsseligste Vankundighed, i Dovenskab, Tiggerie, Liderlighed og alle Laster. Mange af dem komme aldrig til Confirmation, aldrig til Alters. Og nu, da Landsoldaterne skulle have 5 Rdlr. aarlig, og det altsaa bliver til Fordeel at være Soldat, ville Gaardmændene slet ikke have disse Børn, som ellers skulde tjene istedetfor deres Sønner. Stiftelsen har nu saa mange Børn, at den ikke veed, hvor den skal sætte dem hen. - Mit Forslag er: at de bør sættes til Soldaterne, som alle bør have Lov til at givte sig, og hos Haandværksfolk i smaa Kjøbstæder. Fra deres 6te Aar maae de underholdes og opdrages i Soldater og Friskoler til duelige Borgere og tappre Krigere. - Men hvorfor skulle Kjøbstædsfolk være fri for al Straf for deres Utugt, naar Bonden, Bondekarlen og Bondepigen sættes i Arrest, giver Bøder, og Barnefaderen maa betale dets Underholdning til det 16de Aar, Burde det ikke saaledes være overalt, Da var Staten fri for at bekoste disse Børns Opfostring, og mange baade Mandfolk og Fruen De timmer bleve afholdte fra Løsagtighed. Mødre, som ikke vilde beholde deres Barn selv, kunde arbeide et Aar i Stiftelsen og selv op samme det."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Ved senere Foranstaltninger er der raadet Bod paa mange af de her paaankede Feil. Men de Efterlysninger om Fruentimmer, som ville paatage sig uægte Børns Opfostring, man idelig finder i Adresseavisen, vidne tilfulde om, at Fødselstiftelsen savner Fostermødre til disse ulykkelige Børn. Den Betaling, som tilstaaes saadanne Fruentimmer, er heller ikke saa tilstrækkelig, at den i vore dyre Tider kan blive nogen Opmuntring for dem til at modtage dem. Og de, der modtage dem, gjøre det for det meste af Trang. Moraliteten og Oplysningen er langtfra ikke endnu saa udbredt blandt vor Almue, at de af Menneskekjerlighed skulde paa deres egen Bekostning give disse Børn, som sættes paa Foer hos dem som Qvæg og som de modtage som Qvæg, den tilbørlige Føde og Opdragelse. Den Tanke, at et Fruentimmer saaledes kan støde det Barn fra sig, som hun har baaret under sit Hjerte, kan heller ikke opvække de ømmeste Følelser hos en ucultiveret Bondekone, der er blevet et fremmed Barns Moder for Penge, – ja maaskee blot af Hunger og Rød. Skal Fødselstiftelsen opfylde sin værdige og ædle Bestemmelse, saa er det ikke nok, at man søger at skaffe Børnene Mødre, der kunne opfostre dem, men man maa ogsaa sørge for, at de ikke lide Nød og at de behandles tilbørligen af de Folk, de anbetroes til Det er sørgeligt nok, at grusomme Mødre slaae Haanden af disse ulykkelige Børn, endnu sørgeligere vilde det være, om Stiftelsen alt for tidlig vilde unddrage dem sin Omsorg. At overlade dem næsten til deres egen Skjebne paa Landet, synes paa lidet nær at være det samme som at slaae Haanden af dem. Der burde og veralt holdes Control over de uægte Børn, der saaledes ere udsatte paa Landet. Ved en aarlig Jndberetning fra Præsten eller den civile Øvrighed burde det oplyses, hvorledes Børnene behandles, til hvilke Sysler de holdes, Aarsagerne til Dødsfald &c. De store Legater, som Stiftelsen i den senere Tid har faaet, sætter den uden Tvivl ogsaa istand til at give Fostermødrene en klækkeligere Betaling. Ved en saadan Forbedring vilde de muelige onde Virkninger for en stor Deel kunne hæves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Blandede Nyheder. J Anledning af den Spindemachine, der er bleven foreviist i Landhuusholdningselskabet som Uhrmager Barliens Opfindelse, har nu Stephanson erklæret i Trondhjemsavisen, at han er Medopfinder af denne Machine, og at han har viist Hr. Justitsraad Pram den ved hans Ophold i Trondhjem og var bleven anmodet om, at sende den til Kjøbenhavn, paa det kyndige Mænd kunde undersøge, hvorvidt den var anvendelig. Han havde tillige sagt Justitsraaden, at han og Barlien vare Opfindere deraf, og at deres fælles Hensigt er, om mueligt, derved at sætte mange af de Uheldige, som, formedelst Sygdom eller Alderdom, ikke kunne bruge de almindelige Rokke, i Arbeide og skaffe dem større Fortjeneste. Saaledes forholder det sig, siger han, og ikke anderledes; ligesom han og er tilfulde overbeviist om, at Hr. Barlien ingensinde har modsagt eller vil modsige denne Beretning. Hvorledes to paa een og den samme Tid kunne med fælles Vidende være Opfindere af een og den samme Ting kan Anmeld, ikke be- Angaaende Debatterne i samme Sel gribe. skab om Maaden at udbrede flere nyttige Kundskaber i de Danske og Norske Almanakker, raader Stephanson, at anvende samme Middelsom han i adskillige Aar har brugt med Held i Trondhjem, nemlig ved de saakaldte Gadeviser. Den Side, som sædvanlig er blank, mener han, ofte at kunne stifte tusinde Gange mere Nytte end det hele øvrige Jndhold. Lagde man smaa almeennyttige Efterretninger hen hos de Bogtrykkere, som trykke Viser, og anmodede dem om, at aftrykke disse paa den blanke Side, saa bleve de paa denne Maade almindelige blandt den Almueclasse, man ønskede. Saaledes har han paa adskillige Viser anmodet Bondealmuen om, at samle alle de Linned klude, Heste- og Kohaar, de kunne overkomme, og meddeelt Underretning om Farve= eller Steen mossen. Derved har han tilhandlet sig Klude af dem, som havde hjemme 12 til 16 Mile fra Byen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Den aarlige Forpagtningsafgivt for Hospitalsapotheket var i den sidst afdøde Apotheker Grønlunds Tid kun 400 Rdlr.; nu er den dreven op til 25,000. Et sørgeligt Omen for Sundheden i Kjøbenhavn!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Man venter til Sommer her til Kjøbenhavn 50 Ostindiefarere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Som bekjendt fandtes der en Morgen for kort siden en Liigkiste med et velklædt Fruentimmer nedsat i en opkastet Grav paa den saakaldte Selv mordernes Kirkegaard uden for Porten, uden at nogen vidste, hvor den var kommen der. Den blev optagen, indført til Staden og hensat i det Skuur ved Langebro, der er opreist for Druknede &c., for derved at opdage, hvor den var kommen fra. Ved Politiemesterens Omhu skal det nu være blevet befundet, at den er henført der af en Liigvognskudsk, som ikke før havde kjørt nogen til Jorden, og derfor ikke vidste at skjelne mellem Kirkegaardene. Det første Spor til denne Opdagelse skal man være kommet paa ved at forhøre hos Snedkerne, hvem af dem der havde forfærdiget Kisten. Derefter skulde Liigvognekudskene have været afhørte. Den Døde var et Fruentimmer paa omtrent halvfjerdesindstyve Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Dagsposten har medbragt følgende Nyheder: Krigsrustningerne i Spanien ere saa betydelige, at man har maattet gjøre et Laan hos Handelstanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Kjøbmændene i Madrit og Cadix have allene bidraget dertil 2 Mill. Piastre. Ved dette Laan og ved andre Bidrag haaber man, at kunne udruste 26 Linieskibe. Paa Matroser er der stor Mangel. Over 10,000 have, for at undgaae Hunger og Elendighed, i de senere Aar taget fremmed Tjeneste. - Tyrefægtningen er nu for bestandig forbuden i Spanien. - Den berømte Mungo Park er nu atter reist til Africa, for at stifte Handelsforbindelser imellem denne Verdensdeels fornemste Hovedstæder og Engelland. - J Engelland præges nu Sølvmynter af en Millions Værdie, for Jreland, hvorved man der vil standse Circulationen af slette Sølvpenge. - Den Britiske Marine bestaaer nu af 1083 Krigskibe, hvoriblandt 183 Linieskibe. - Ved en Soupee, som Kongen af Engelland nylig gav, vare 250 Dusin Sølv tallerkener og ligesaa mange Sølvknive og Gafler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Den Engelske Capit. Bennets Andeel i de Spanske Prisepenge er 100,000 Pund Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Efter Lloyds-Listen have Engellænderne atter opbragt 8 rigbeladte Spanske Skibe. – J Bologne mødte nylig en Ex-Adelsmand, som var gaaet ud for at duellere, en fornem Officier i Parken. Han hilsede ham, men denne besvarede ikke hans Hilsen. De kom i Ordstrid, begyndte en Tvekamp, og Ex-Adelsmanden faldt. Et Øieblik derefter kom, den, som egentlig skulde duelleret med ham, men for sildig. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Marchal Brune har medbragt fra Constantinopel en Janitschar, der har tjent i den Tyrkiske Ærevagt, og 150 Arabiske Heste; de sidste som en Foræring fra Storsultanen. - J Amterne Danneberg og Hitzacker i det Hanoverske) har d. 16 d. M. været en Oversvømmelse, 90 Landsbyer ere derved satte under Vand. Ruiner af omstyrtede Huse og druknet Qvæg drive allevegne omkring. Nøden er ubeskrivelig. Ogsaa længere op af Lenzen, Wittenberg &c. har Elbens Jisgang stiftet stor Skade. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Fra Altona er der i Aar sendt 7 Skibe paa Hvalfangst til Grønland. - J Mansfeld er der bleven indsendt en Tegning til Luthers Mindemærke fra en Catholik i Kjøbenhavn. - J Paris føres nu en mærkværdig Proces. Den Spanske St. Carls Banquesag søger de Herrer Le Coulteur de Cantelenu for en Gieldsfordring paa 29 1/2 Mill. Franker. - Paa St. Domingo er nu alting rolig; Dessalines reiser nu omkring i sit sorte Keiserdømme, og vil slutte en Tractat med Regjeringen paa Jamaica. Desertplateauerne i Paris forestille nu ikke mere Blomstervaser a., men Ægyptiske Templer, Romerske Prosperter, Græske Monumenter &c. Børnene spise altsaa af de Ægyptiske Pyramider &c., og lære, som Franske Blade sige, ved at spise Desert, Geographie &c. Denne Mode bliver da vel ogsaa snart indført hos os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Rettelse. J No. 45. Pag. 720. Lin. 16, er der ved en Trykfeil kommet til at staae, at hver af de Engelske Capitainer, som have optaget de Spanske Fregatter, Meden og Clara, have faaet 901000 Pund Sterl. i Prisepenge, men skal kun være 90,000 Pd. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-22
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Nyeste alderi
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Ligesom man paa visse ubestemte Tider undersøger, om Bagerne give rigtig Vægt, saaledes skulde disse Visiteurer paa ubestemte Tider undersøge de Varer, der ere forfærdigede paa Kjøb, eller, hvad der meget ofte er det samme, inden Hensigt, at narre Kjøberen. Viinvisiteurer. Disse skulde have Tilladelse til, naar de fandt det passende, at gaae ned i enhver Viinkielder og være Vidne til, hvorledes Vinen tumles, meleres og opsminkes, førend den kommer i Glasset, og naar de mærkede, at dette Pjaskerie var til Skade for Sundheden, skulde de først forbyde Viinhandleren det, under en passende Mulct, og, naar de erfarede, at dette ikke frugtede, skulde de, uden Pardon, confisquere al den Viin, som saaledes fabriqueres. Restaurationsvisiteurer. Disse skulde have fri Adgang (men ingen fri Fortæring) hos alle Restaurateurer. Saasnart de traf her blandt Gjesterne Børn under otte Aar, skulde de ufortøvet jage dem paa Døren, og naar de saae, at et Menneske kom flere end tre Gange om Dagen paa saadanne Steder, og fortærede i een Dag over 5 Glas Punsch, 3 Glas Jis, 6 Kopper Chocolade og et forholdsmæssigt Antal Kager, skulde de først advare ham i Mindelighed, og, naar dette ikke frugtede, confisquere alle de Slikkerier, han bestilte hos Conditerne, som reent Contrebande. Handelsvisiteurer. Disse skulde det være tilladt, uden mindste Jndvending, at undersøge Kjøbmændenes Regnskabsbøger a., naar og hvor de fandt for godt. Naar de mærkede, at en Kjøbmand galloperede for stærkt paa de saakaldte Ryttervexler, skulde de strax tage hans Hest i Tøilen, og afholde ham fra at ride hans Colleger over Ende. Naar de saae, at hans aarlige Udgivter f. Ex. vare 10,000 Rdlr., og hans Jndtægter kun 3200 Rdlr., skulde de ufortøvet forsegle og confisquere hans Bog som Contrebande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Det vilde blive for vidtløftigt, at opregne her alle de forskjellige Visiteurer, som, i Fald mit Forslag bliver iværksat, maatte ansættes. Men paa det man ikke skulde betragte disse Mennesker som et Slags Spioner, eller ansee deres Functioner for et Jndgreb i den nuomstunder saa høit priste Frihed, saa burde der forfattes en Tarif, hvorefter visse af de forbudne Varer maatte kunne indføres, naar der betaltes en vis Afgivt deraf. J denne maatte der da tillige staae, hvilke Varer der under enhver Omstændighed skulde være Contrebande. Til Prøve har jeg gjort et lidet Udkast til en saadan Tarik, hvilken jeg med det første skal have den Ære at meddele Dem en Gjenpart af. Menda man ikke maa være for aabenmundet, naar man har gjort en stor Opfindelse, og det let kunde gaae mig, som det gik den store Columbus, da han opdagede en ny Verden, og en Amerig Vespucci, tilegnede sig en Ære, der ikke tilkom ham, saa kan jeg for denne Gang ikke beqvemme mig til at meddele Dem en udførligere Efterretning om min Opfindelse, især paa en Tid, hvor man, som Tydskeren siger: "bor være paa sin Hat. Der gives alt for mange Snushaner, som saa gjerne ville pryde sig med andres Fiere, og stiæle og rapse andres Jdeer, hvor de kunne komme til. Jeg kjender, f. Ex., et Menneske, der betragtes som en Paradisfugl, uagtet alle de Fjer, han prunker med, ere stiaalne fra Krager og Papegøier, Strudsfugle og Kalkuner. - Vi leve i et Aarhundrede, hvor enhver Opfinder bør sige: Geld für die Fische!" thi Æren er nuomstunder af samme Værdie som Franske Assignater, og desuden en Føde, som endnu ingen er bleven feed af. Den har meget Lighed med Salt. Naar det kommes paa Suul, er det gavnligt og velsmagende, men, naar det skal nydes ene, er det, par Dieu ikke en Pibe Tobak værdt. Ligesom der skal Suul til Salt, saaledes skal der ogsaa Penge til Ære. Ære uden Penge er det samme som Salt uden Suul. Deres forbundne &c. 1s. Pd. . .Der gives neppe nogen Stand, som i de senere Tider er undergaaet en pludseligere Forandring end Bønderne. De ere aldeles ikke mere, hvad de vare for tyve Aar siden. Den stærke Kornudførsel, som den sidste Krig, gav Anledning til, har gjort Bønderne rige paa Kjøbstædsfolkenes Bekostning. De foreskrive Hovedstaden Love, ligesom Coursmagerne paa Børsen i Hamborg. Bonden speculerer ligesom enhver anden Handelsmand, og hans Korn kjøres oftere hen til Kjøbmænd end paa Torvet. Andre Fødevarer opkjøbes paa Landet af omreisende Prangere. Denne Speculationsaand hos Bonden driver Priserne paa Levnedsmidlerne i Veiret. Den fattige Kjøbstædsmand lider derved, og Bonden vænnes til Ødselhed. Punsch, Caffe, Viin, Mahagonietræes Meubler ere nu ikke meere noget usædvanligt blandt Bønderfolk. Der skal endog existere Bønder, som eie over for 1500 Rdlr. Mahagonietræes Meubler. Saaledes kan det, der tilsyneladende befordrer et Lands Flor, bidrage til at udbrede Ødselhed blandt Mennesker, man forhen har fremsat som Mønstre paa Tarvelighed, og foraarsage Mangel og Fattigdom blandt den mindre formuende Deel af Kjøbstædsalmuen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Hvad skal der vel med Tiden blive af en saadan hovedkuls Forandring i Tingenes almindelige Gang? Hvad kan man vel vente sig af Bønder, der antage Kjøbstædsfolkenes La aster, der forkjeles ved Caffe, Viin og Punsch? Man har før klaget saa meget over Bondens Undertrykkelse og Trældom. Men hvilken Trældom svækker ham vel mere paa Legeme og Siel, end den, ham uvante, qvindagtige Levemaade, At Ødselheden vil gaae frem paa Landet med samme Kjæmpeskridt, som Bondens Velstand, derom er vel neppe nogen Tvivl. Blandt alle Stænder ere Bønderne dem, der trænge meest til Tarvelighed; thi naar Bonden begynder at drikke Caffe, Punsch og Viin istedet for Øl, saa er dette allerede et stort Skridt til hans Fordærvelse, Ødselhed og en forkjelet Levemaade er ingen skadeligere end netop Jorddyrkeren. Bønderne ere et Beviis for, at enhver alt for pludselig Forandring i Verden næsten altid er skadelig. Det er godt, at Landmanden er velhavende, men det er skadeligt, naar han bliver det alt for hovedkuls og saaledes som en stor Deel af vore Bønder ere blevne det. Tidlig eller sildig vil der dog komme en Tid, at Kjøbmanden ikke vil finde sin Regning mere ved at udsende Korn, og naar Bonden da ikke kan faae det saa dyrt betalt som før, vil han, for at tilveiebringe de Overflødigheder, der ere blevne ham til sande Fornødenheder, saa meget mere opskrue Priserne for Kjøbstædsmanden. Han vil lettelig derved blive til en sandKornpuger, og stifte saa meget større Skade, som ingen Kornpuger er farligere end Bonden, naar han for Alvor driver denne Haandtering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
En Americansk Styrmand, navnlig Tate, laae med sit Skib paa Reden af Cap Francais. To ulykkelige Blanke og nogle Mulatter flygtede ombord paa Skibet og skjulede sig i Rummet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
General Christoph, som erfarede det, lod Supercargen og Styrmanden, der just vare i Land, kalde for sig, og da de sagde, at de vidste intet deraf, sendte han et Detachement sorte Soldater ombord, som ophuggede Bræder af Fordækket, hvorunder Flygtningerne laae skjulte, og slæbte dem og Tate i Land. Da han her mødte nogle af sine Landsmænd, raabte han: Americanere, ville J taale, at man slæber mig til Galgen, uden at sætte mig i Stand, til at bevise min Uskyldighed? En Capitain fra Baltimore lovede ham Bistand, men blev i samme Øieblik gjennemboret af een af Christophs Soldater. Baade Tate og Flygtningerne bleve hængte. Paa Retterstedet røbede han af Uforsigtighed den Ordre, som de Americanske Skibe havde, at redde de ulykkelige Blanke paa St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Domingo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Statsdirectoriet i Haag har forlangt, at der skal gjøres et tvunget Laan til 3 a 4 proc., da man ikke har kunnet faae laant de 50 Millioner, man ønskede, i Amsterdam.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Staden Mallaga, som har liidt saa meget ved Pesten, bidrager en Million til de Spanske Krigsomkostninger. En ung Dreng tjente nylig ved Kysten Dun genes's til Exempel paa de Brittiske Matrosers Kjekhed. En Fiskersmakke med fire Mand blev tagen af en Fransk Caper. Denne tog Skipperen og en Dreng med sig, og lod en anden Dreng og en gammel Mand blive tilbage, indtil han kunde sende nogle andre af sine Folk til at styre Skibet. Jmidlertid bemægtigede Drengen sig Roret, og seilede bort fra Caperen, som affyrede adskillige Flinteskud paa den gamle Mand og Drengen, og saarede den første, uden dog at kunne drive den sidste bort fra Roret. Drengen fik snart Øie paa Admiral Douglas's Flaade, seilede midt ind imellem den, og reddede Skibet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-03-25
Den unge Skuespiller Rossy i Engelland faaer efter en med Drurylane Theater sluttet Accord, 100 Guineer for hver Forestilling i dette Aar og ligesaa meget for hver af de 50 Forestillinger, han giver næste Vinter. Han fortjener altsaa 25000 Rdlr. i en eneste Vinter, hvilket næsten er ligesaa meget som vor hele Skueplads indbringer. - Hver Matros paa de Engelske Fregatter Pallas og Endymion, som have taget adskillige Spanske Skibe, faaer 800 Pjastre i Priisepenge.