Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1847-07-17
Den 3die September forrige Aar, om Morgenen imellem Klokken 2 og 3, vaagnede ifølge hans egen Forklaring) Hans Henrik Jensen af Strøby, efter Aftenen iforveien at være gaaet tilsængs i noget beskjænket Tilstand, og da det faldt ham ind, at han skulde stikke Jld paa et Huus, stod han op, og gik til Niels Hansens Huus, som laae i en Afstand af et Par hundrede Alen fra hans eget, hvorpaa han, ved Hjælp af en medbragt chemisk Svoolstikke, stak Jld i Tagskjæget. Da han saae Røgen opstige, gik han hjem igjen, uden at gjøre sig nogen Tanke om, at der var Folk i Huset, som kunde indebrænde, uagtet han var vidende om, at Huset var beboet af Niels Hansen og Kone, og at denne Sidste, der efter Mandens Forklaring af ham blev baaret ud af Huset, var en Kiøbling. Kort efter sin Hjemkomst og efter paanye at være gaaet tilfængs, stod Hans Henrik Jensen op igjen og gik til Brandstedet, efter at have kaldt paa sin Søn, og var, efter Brandfogdens Ordre, bebjælpelig med at bære Vand til Jldens Slukning, hvorefter han gav sig til at hjemkjøre et Læs Hø. Politiet abnede ikke, at han var Gierningsmanden, indtil han, som han i Forhøret har udtrykt sig, tilholdt af sin Samvittighed, anmeldte sig som saadan for Herredsfogden. Med Hensyn til Bevæggrunden til Gierningen har Arrestanten, der i flere Aar har følt sig tungsindig og tabt Lysten til at arbeide og virke, samt være hengiven til Drik, forklaret: først, at han gik hjemme fra uden at have besluttet at antænde noget vist Huus, og at han ikke vidste nogen bestemt Grund, hvorfor han netop valgte Niels Hausens, og dernæst: at han havde antændt den Sidstes Huus, fordi han var vred paa Niels Hansen, paa Grund af, at denne ikke havde betalt ham en Gjæld af 36 Skilling, hvorhos Arrestanten, dog i samme Aandedræt tilføiede den yderligere Forklaring, at han dog syntes, at han ikke var rigtig pred paa Niels Hansen. - Arrestanten er hverken ved Under eller Overretten idømt nogen Straf, hvorimod det er fastsat, at han i Henhold til Lovens 1197 bør tages i Forvaring af Øvrigheden. - Blandt de Mange, der i denne Tyrtid have udmærket sig ved Godgjørenhed imod de Fattige og mindre Formuende fortjener ogsaa at nævnes Møller J. A. Kirk i Ansø Mølle, i Vrads Sogn, idet han ganske har nedlagt sit Brænderi og udsolgt sit Forraad af Korn til moderate Priser. (Brig. Td.)J Bonsbæk ved Haderslev havde Man den 28de Juni, om Eftermiddagen Klokken imellem 5 og 6, under et fjerne Tordenveir, den frygteligste Hagelbyge, som Nogen der har oplevet. Hagel og Jis stykker fra en Nøds til et Durægs Størrelse fore hvinende gjennem Luften, splintrede hist og der Vinduesruder og truede den frodig voxende Grøde i Marker og Haver med Ødelæggelse. J dybe Lag bedækkedes Huse og Agre af den over en halv Time nedstyrtende Hagel og Jismasse, der endnu den følgende Dag laae tildeels usmeltet paa Gaardmand Jørgen, Jensens Marker ved Haderslev Fjord, hvor Hagel bygen især trak over. At et saadant Uveir i denne Aarstid ei kunde Andet end anrette Skade er indlysende. Kornet er ogsaa for en stor Deel nedslaaet eller knækket; i Haverne ligger Jorden skjult med den afslaaede Frugt, og af Urter og Blomster staae de nøgne Stængler, medens de afstyvede Toppe ligge visne paa Jorden. Skaden er betydelig; dog er der Grund til at haabe, at idetmindste en Deel aff den frodige Grøde, hvoraf de bæriede Agre bugnede, med Guds Hjælp igjen ved gunstigt Veirlig vil forvinde (Dyr.) Uveirets voldsomme Paavirkning.