Berlingske Tidende, 1827-04-02
Foruden de Kongelige Bevillinger og Expeditioner, der i Overeensstemmelse med Forordningen af 23de Mai 1800, 3die Afdeeling, ere betroede Amtmændene, for af disse Øvrigheder at overleveres til Vedkommende, skulle Amtmændene for Fremtiden endnu kunne uddeele følgende Bevillinger: a) Bemyndigelse for Piger, over 18 Aars Alder, til at være myndige under Curatorer. b) Bevillinger at være fuldmyndige for Mandspersoner, der have opnaaet i det mindste en Alder af 22 Aar. Disse tvende Slags Bevillinger meddeles kun, hvor det med troeværdige Vidnesbyrd, er oplyst, at de Paagieldende have opnaaet en saadan Modenhed og Fasthed, at det ikke er at befrygte, at de ville misbruge Bevillingerne, i hvilken Henseende den fødte eller satte Værges eller Curator, samt vedkommende Øvrigheds og Sjælesorgers Erklæringer i Særdeleshed bør komme i Betragtning; ligesom det og tilstrækkeligt bør godtgjøres, at Bevillingens Meddelelse vil være til sandt Gavn for den Paagieldende. Saa bør og Amtmanden nøie iagttage, at han ikke ved slig Bevilling giver Nogen Adgang nu, førend den opnaaede Fuldmyndighedsalder efter Loven, at nedsætte sig paa en Næring, der allerede paa det Sted, hvor han vil nedsætte sig, drives af saa stort et Antal, at en Forøgelse ei kan ansees ønskelig for Communen. c) Protectorier for dem, der have opgivet deres Boe, under sædvanlige Betingelser og Jndskrænkninger. d) Bevillinger til Ægteskabs aldeles Ophævelse, naar Ægtefolkene, med behørig Separationsbevilling, have leve afsondrede fra hinanden i det mindste i 3 Aar, og den befalede geistlige og verdslige Mægling efter disse tre Aars Forløb er foregaaet, uden at nogen af Ægtefolkene har været villig til Ægteskadets Fornyelse; hvorhos den, der vil erhverve Tilladelse til nyt Ægteskab, maa føre nøiagtig Beviis for i hele Seperationstiden at have ført en ulastelig Vandel. e) Bevillinger til Prolamas Udstædelse i levende Live og uden at den Paagieldendes Boe er taget under Behandling; under sædvanlige Clausuler. 1) Bevillinger for Enkemænd eller Enker til at sidde i uskiftet Boe, uagtet der, foruden fælles Børn, maatte være umyndige Sær kuld Børn af den Afdøde, hvilke Bevillinger ei maae uddeles, med mindre vedkommende Værger ere hørte, uden at disse have noget derimod at erindre; ligesom de og kun meddeles med den Clausul, at der af vedkommende Skifteret maa optages en statue over Boets Forfatning, som kan tjene til Regel, naar Skifte skal holdes. Saa bør og Stiftamtmanden over Viborg Stift, som Præsident for Vor Lands Overret i Viborg, kunne meddele g) Bevillinger til at føre nye Vidner og fremlægge nye Documenter i de Sager, som indankes til bemeldte Overret. Ansøgninger om de i §. 19 nævnte Bevillinger bør, saavel med Hensyn til det stemplede Papiir, som i det øvrige, være indrettede efter hvad der er foreskrevet angaaende de Ansøgninger, som til os indgives. For Bevillingerne betales de foreskrevne Gebyhrer, som findes enhver Bevilling paatrykte. Deskal det være Øvrighederne tilladt at eftergive Gebyhret for de under Litr. A. og b. nævnte Bevillinger, naar det antageligen godtgjøres, at den Paagieldendes Formue ei overstiger 100 Rbd. Sølv, for de under Litr. b. benævnte, naar paalidelige Bevi- og Fattigdom fremlægges, og for dem, der nævnes i Litr. i hvor de hele fælles Boes beholdne Midler ei kan ansættes over 200 Rbd. Sølv; ligesom der og for Fremtiden meddeles Øvrige hederne Blanqvetter til sædvanlige Bevillinger at sidde i uskiftet Boe, paatrykte at udleveres aldeles gatis, hvilke og blive at forunde de Paagieldende under den nylig nævnte Betingelse. Ende lig blive de under Litr. 8, anførte Bevillinger at meddele uden Betaling, naar den Paagieldende har Benesicium paupertalieller processus gratuiti til Sagens Udførelse, men ellers ikke. J Henseende til Regnskabet for Gebyhrerne og hvad dermed staaer i Forbindelse, bliver der, hvad de i H. 19 og 20 omhans lede Bevillinger angaaer, i et og alt at forholde efter de Forskrifter, som ere givne i Anledning af de Bevillinger, som ved Forordningen af 23de Mai 1800 er blevne Øvrighederne oven ladte. Samtlige foranførste Bestemmelser ere kun at forstaae med Hensyn til dem, der beklæde egentligt Amtmands-Embede, hvorimod ingen Forandring derved giøres i de Pligter og Rettigheder, som paaligge og tilkomme Vore Lehns=Grever og Baroner, forsaavidt disse udøve visse Amtmands=Forretninger. Den Myndighed, som efter nærværende Vor Forordnings H. 11, 13 og 14 tilkommer Amtmændene i de dem underlagte Kjøbstæder, tillægges i Vor Residentsstad Kjøbenhavn sammes Magistrat. Saa bliver denne Øvrighed og berettiget til at meddeelde i §. 19 Litr. a. b. c. d. S. og f. anførte Bevillinger, under de derom i Hs. 20 og 21 givne Bestemmelser. De i Hs. 12 og 16 omhandlede Sager afgjøres derimod i Kjøbenhavn af Politiedirecteuren. Fremdeles bør Kjøbenhavns Magistrat være bemyndiget til at afgiør følgende hidindtil under Vort Cancellies Afgjørelse henhørende Sager: a) Blandt de af Repræsen, tanterne for den mosaiske Troessamfund dertil forslaaede Candidatter at udnævne dem som skulle indtræde i de Afgaaendes Sted, i Overeensstemmelse med Reglementet af 29de Marts 1814 §. 2. b) At meddele Bevilling til Svendehold for de Haandværkere af Borgere, som endnu efter Reglementet af 1ste Juni 1808 §. 29, have Adgang til denne Begunstigelse. c) At bevilge Anlæg af Karnapper eller udbuede Vinduer under de i Placat af 21de Mai 1811 fast, satte Betingelser. d) At tillade Conditorer, som have Borgerskab i denne Egenskab, tillige at udskiænke Kaffe og Thee, e) At tilstaae Forandring i Henseende til Haandværkernes Skildt. f) At bestemme Tidepengenes Forhøielse eller Nedsættelse, hvor dertil findes tilstrækkeling Anledning. For de under Litr. c. benævnte Bevillinger bliver det sædvanlige Gebyhr at betale og at beregne vor Kasse til Jndtægt i Forbindelse med de Gebyhrer, der tilkomme samme for de øvrige Bevillinger, som af Magistraten udleveres. Derimod skal ingen Betaling finde Sted for de øvrige i nærværende §. omhandlede Bevillinger. Hvorefter Alle og Enhver sig allerunderdanigst have at rette Under 28de Marts sidstleden er udstædt følgende allernaadigste Forordning : Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark a. a., gjøre vitterligt: At ligesom Vi, ved Forordning af Dags Dato, have bemyndiget Amtmændene og andre i Classe med dem staaende Øvrigheder til at afgjøre adskillige Sager, som forhen maatte andrages for Vort Danske Cancellie, saaledes have Vi og fundet Anledning til at tillægge Biskopperne Bemyndigelse til at bevilge enkelte Undtagelser fra Anordningerne om Confirmationen. Thi byde Vi som følger: Det skal i Fremtiden være Biskopperne overladt, at bevilge Børns Antagelse til Confirmation, uagtet der maatte mangle dem noget i den befalede Alder af 14 Aar. Men, ligesom slig Undtagelse ei bør tilstædes, hvor ikke særdeles Grunde, hentede af Forældrenes Kaar eller Barnets Bestemmelse, anbefale samme, som en for dets Velfærd vigtig Gienstand, saa bør det nøie paasees, at Barnet tilfulde har alle i Skoleanordningerne foreskrevne Kundskaber, samt at der i dets Sæder og Opførsel intet er, som kan være til Hinder for slig Begunstigelse. Endelig maa og kun en kort Tid eftergives, og selv under de meest anbefalende Omstændigheder ikke mere end 6 Maaneder. Jøvrigt bør vedkommende Præstes og Provstes Erklæring være erhvervet, inden Biskoppen meddeler slig Dispensation.