Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-11-21
I Anledning af Procurator Ryes Yttring i Stænderforsamlingen og Misbrug ved Leverancen af Monderingssager, har Grosserer Knudtzon meddeelt følgende Oplysninger: En agtet Officeer i Armeen gjorde i 1833 den Erfaring, at det Skotøi, som Varedepotet leverede til Armeen, var meget slet, at et Par Skosaaler blev opslidt i 5 Dage, og at Overlæderet af et Par Støvler ikke holdt over 3 Uger. Endeel Skomagere tilbød sig, at levere bedre Arbeide og det endog til lavere Priser end de reglementerede. Af Magistraten blev der udnævnt to forskjellige Hold Laugsmestere til at sammenligne det Fodtøi, som af Varedepottet blev leveret, med det som af private Mestere var indsendt. Begge Besig tigelser gave det Resultat, at private Meg kunde levere Skotøiet bedre og billigere end det der veredes fra Varedepottet. Derefter tilskrev den om dte Officeer det kgl. General-Commissariats=Colle kum, og bad om sammes Tilladelse til, for at kunne ive en aldeles bestemt Dom over Fodtøiets Godhed, at hans Mandskab, i den forestaaende Exerceertid, Manevretid og tilstundende Halvaar i Tjenestetiden maatte bære de indleverede Prøver. Men S. C. Collegiet, lod Exerceer= og Maneuvretiden gaae hen, og sendte derefter alle Prøver tilbage med Ordre, at et Pa Skoe og eet Par Støvler skulde tilsendes Collegiet. Bemeldte Officeer ansøgte derefter Hs. M. allerunderdanigst om: 1) at det maatte tillades ham, til Underofficerer og Mandskab at udlevere de modtagne Prøver til de ansatte Priser; 2) at han allernaadigst maatte beordres til, efter et halvt Aars Forløb at indgive Rapport over dette Fodtøi, og 3) at hvis dette befandtes ulige bedre end det fra Varedepotet leverede, han da maatte erholde allerhøieste Tilladelse til, i nogle Aar til yderligere Prøve at besørge Fodtøi for Underofficerer og Mandskab. Bemeldte Officeer havde derom bl. A. yttret sig saaledes: "Af det fra Varedepottet leverede Fodtøi er jeg i Besiddelse af nogle Par, hvorunder Saalerne ere saa tynde og daarlige, at flere Skomagermestere her i Byen have forsikkret mig om, at de ikke sætte saa tyndt og daarligt Læder under Brunels Dameskoe, som det, der er under disse Soldaterskoe, og de troe at kunne forsikkre, at disse Saaler ikke ville kunne udholde en 24 Timers Marsch, uden at være aldeles opslidte. Resultatet af denne allerunderdanigste Ansøgning blev, at der kom kongelig Ordre til, ikke at udlevere til Folkene nogetsomhelst Stykke af det omqvæstionerede Fodtøi. Uagtet man vistnok ikke har Aarsag til at glæde sig over denne Sags Udfald - tilføiede Taleren (Grosserer Knudtzon), saa ere dog vistnok Alle enige i, at Kongen selv vil Alt, hvad der er til Landets Vel, men Han alene kan ikke vide, hvad der er det Bedste. Han maa i Almindelighed høre sine Collegier, hvem Sagens Udfald derfor vistnok maa tilskrives, hvorfor det var at ønske, at Sager som den nærværende, kunde blive Kongen foredragne, uden at gaae igjennem det Collegium, som selv er Part deri. Han vilde derfor ønske, at det allernaadigst maatte behage Hs. M. Kongen at befale General Commissariats-Collegiet at offentliggjøre Regnskabet for Varedepottet, da man saa vilde faae Leilighed til at erfare, om det af Procurator Rye brugte Ord, Misbrug, ikke retteligen var udtalt. Tillige forsikkrede han (Knudtzon) at han af flere høist agtværdige Officerer, til hvis Ord han har den største Tillid, har hørt, at der ved Varedepotet have fundet store Misbrug Sted, og at der ogsaa ved Usserød Fabrik ere skeete betydelige Misbrug. Juridisk Beviisførelse tilføiede han – er her en Umulighed, thi Alt er jo som en lukket Bog for Folket. Men maatte det allernaadigst behage Hs. M. Kongen at befale Offentlighed, fuldkommen Offentlighed, saavel i General Commissariats=Collegiets som alle andre Collegiers Regnskaber, saa vilde det allerbedst sees, om og hvilke Misbrug der have fundet Sted eller muligen finde Sted. For hvad han har sagt, har han Beviislighederne liggende for sig." (Det var disse mærkelige Oplysninger som gave Anledning til de foromtalte Debatter.)