Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-07-14
Med denne Bullettin følger endnu, foruden Keiser Napoleons bekjendte Dagbefaling imod General Chasteller og Keiser Franz's Trudsel i samme Anledning, en mærkværdig Skrivelse, som Major Generalen Prindsen af Neufchattel under 6 Juni har tilsendt den Østerrigske Armees Major General. J samme erklæres, at det vilde være let at øve skrækkelig Giengield for General Chastellers uhørte Forbrydelse (som i Spidsen for de Tyroler Rebeller har ladet 700 Franzoser og 1800 Bayrer ombringe) paa 40 Feldt. marskal=Lieutenanter, 36 Generalmajorer, over 300 Oberster og Majorer, 1200 Officerer og 80,000 Soldater, som ere i Fransk Vold, hvis Hs. Majestæt ikke ansaae Krigsfangerne anbetroede sin Ære og Troe, og iøvrigt havde Beviser for, at selv Østerrigske Officerer have viist lige saastor Afskye herfor. Jmidlertid har Keiseren befalet, at Fyrsterne Colloredo og Metternich samt Greverne Hardege og Pergen skulde bortføres til Frankerig, som Gidsler, for de to af Keiser Frantz anholdte Franske Generaler Durosne, og Fouler, om hvilke Prindsen saaledes udtrykker sig: Disse Officerer kunne døe, men de skulle ikke døe uhævnede. Hævnen skal ikke falde paa Krigsfanger, men deres Slægt, som maatte give befaling til Hines Død. Hvad General Chasteller angaaer, kan de gjøre Regning paa, at han, om han skulde fanges, bliver stillet for en militair Kommission. Jeg beder Deres Excellence at være forsikret om min oprigtige Høiagtelse. Alexander. Jmidlertid tillod Hs. Majestæt af Agt for Vienernes Forbøn, at ovennævnte 4 Gidsler maatte forblive i Vien, og denne Stad sende en Deputation til Keiser Frantz, for at forestille ham, hvorlunde den Franske Armee, ifald man angreb een eneste Krigsfange, havde besluttet, at statuere et Exempel, som Efterverdenen længe skulde mindes. Denne Deputation er kommen tilbage. Frants svarede, han vidste Jntet og Franske Fangers Mord i Tyrol hans Ministre havde bedraget ham a. De Deputerede anmærkede, at alle fornuftige Folk saae med Sorrig denne Haandfuld Bruushoveder, hvis Dag befalinger og Proklamationer opirrede Fjenden; at Hs. Maj. Kjærlighed til hans Undersaatter snarere maatte bevæge ham til at formilde denne Fjende, og give Krigen den Karakteer, som den bør antage iblant sædelige Nationer &c. Da de Deputerede reiste igjennem Osen, saae de Keiserinden, og fandt hende saare nedslagen. Hendes Majestæt græd meget; saae med Frygt det tykke Slør, der tilhyller Fremtiden, og besvor dem at tale for Freden med hendes Gemal. De Deputerede have ogsaa berettet, at Erkehertug Marimilians Forhold er misbilliget, og at Keiseren har sendt ham til det Jndre af Ungern. - Saavidt den Franske Bulletin. En Østerrigsk Dagberetning melder, at Oberstlieut. Scheibler forleden hindrede Bayrerne i at anlægge en Skandse paa Tabor Øen. Først angreeb og for og han et fjendtlige Detaschement fra Steyereck. Derpaa begav han sig til Mauthausen, hvor imidlertid en Kanon i al Stilhed var anbragt i en Hauge, saaledes at den kunde bestryge Tabor, hvorpaa 4000 Bayrer arbeidede. Nogle og tyve Kartætscheskud ryddede Øen, og strakte over 50 Mand til Jorden. J Ens var Allarmen saa stor at al Bagagen søgde Sikkerhed ved at flygte til Linz. Fjenden vovede ei siden at fortsætte sit Skandsearbeide.