Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-06-27
Udenlandsk. En mærkelig Fest fandt den 13de De Sted i Hs. Maj. Kongens Nærværelse paa Louisen, lund. Det var den halvhundredaarige Jubelhøitid, for Landgreven Carl af Hessen, som Overdirector for Pleiestiftelsen i Eckernførde, Kl. 1 om Middagen, da den fyrstelige Olding sædvanlig pleier d at opholde sig i et Blomster-Gallerie, som adskiller den ydre Gaard fra Haugen, kom fra den nærliggende Skov i Haugen et Tog af sjelden Slags. Begyndelsen dannede en fuldstændig Janitscharmu3 fik af nogle og tyve Drenge, under Anførsel af de deres Musiklærere; efter de fulgte Pleiestiftelsens Direction, alle Embedsmændene, Lærerne og Lærerinderne; derpaa en Deputation, bestaaende af tvende Jnvalider og tvende gamle Enker af Pleie stiftelsen, og derefter halvhundrede Børn, bestandig en Dreng og Pige parviis, som, idet de bare bekrandsede Buer over sig, syntes at danne en stor Blomster-Vandring; tæt foran dem har en lille Pige paa en hvid Silkepude et Digt med Hensyn til Dagen. Da Toget nærmede sig, lod den forstelige Olding sig føre ned i Haugen; her passerede Toget først forbi ham, ordnede sig derpaa i Linie foran ham, og Directionen og Deputationen traadte frem til den feirede Fyrste og bragte ham deres Hyldest, hvorhos Stiftelsens Director, Hr. Major v. Muderspach, holdt en kort, hjertelig Tale, til Jubeloldingen, hvilken denne modtog med dyb Bevægelse, og i et salvelsesfuldt Svar lod med sin Tak indflyde lærerige Formaninger til Gamle og Unge. Derpaa faldt Musikken ind med en Sang, der blev sjunget af Børnene og alle Tilstedeværende, og ved dens Slutning gjenlød et: Længe leve og Hurra, som det talrigt forsamlede Publicum istemmede. Hvad der især gjorde dette Optrin høitideligt var vor almenelskede Konges Nærværelse, som, omgivet af sit følge, traadte ud af Blomstergalleriet i det Øieblik, Hurrat bragtes Jubeloldningen, og behagede at stemme samme. Hs. Majestæt fjernede sig snart igjen, og strax efter satte hiin Nestor blandt Fyrsterne sig i Spidsen for Børnene og drog med Musik og Jubel hen under Kongens Vinduer, hvorhen det hele Publicum fulgte. Her udbragte den fyrstelige Olding med hjertelige Ord: et længe leve for den bedste blandt Kongerne, som den hele Forsamling istemmede, ledsaget af Musik og Kanonernes Torden fra Landgrevens Jagtskib paa Slien. Hs. Majestæt traadte ud og omfavnede den feirede Olding under Mængdens Jubel. Nu istemmede Børnene, ledsaget af Musikken, den Hs. Majestæt helligede Sang, ved hvis Slutning tordnede paa engang et almindeligt Hurra, for Kongen, som Hs. Majestæt besvarede med et for Landgreven; hvorpaa Processionen drog bort igjennem de skyggefulde Alleer til det nærliggende Værtshuus hvor et Gjæstebud var tilberedt for Pleiehusets Embedsmænd og Børnene. Samtlige Medlemmer af Directionen bleve budne til Taffels. (Hp. Av.)At Sorøe Academi er en meget rig Stiftelse. er vel almindeligt bekjendt. Mindre bekjendt torde det være, at det tillige er en meget sparsom Stiftelse. Vi ville ikke, til Beviis herfor, beraabe os paa en Fortælling, som circulerer i Publikum, om en Strid hvori Academiet skal være indviklet meden Fattigcommission paa Godset angaaende en Almisse, som det skal have erklæret, et at kunne indlade sig paa at udrede til sine egne Fattige; derimod meddele vi, som Billag til den steenrige Stiftelses Historie, følgende Kjendsgierning: Provsten i Alsted-Herred havde ved sine ifjor afholdte Kirkesyn, yttret det velgrundede Ønske, at de sorte Flasker, som hidtil have været brugte ved Communionen i Academiets Kirker, maatte forsvinde fra Afteret, og at Tinkander maatte anskaffes i deres Sted. Men nu vilde en saadan Tinkande komme hver Kirke paa fire, maaskee endogsaa fem Rbd., og Academiets Overbestyrelse har resolveret, at der ikke findes tilstrækkelig Grund til at gjøre denne Bekostning. Om der findes tilstrækkelig Grund til ikke at gjøre den, herom melder Resolutionen (Kbhvns) Jntet.