Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1784-01-31
Udgangne i samme Tid. Mathias de Lange af Bergen til Frankrig, med Fisk og Tran; Ole Sønderup af dito til Dorth med Fiskevahre og Tran; Dirch van Ype af og til Dorth med Fisk og Tran; Jacob Stub af Bergen til St. Croix med Provision. Tilsendt. Peter den Store, der var ligesaa opmærksom paa sit vidtløftige Riges indvortes Oekonomie, som paa det politiske System i det Hele, og nedlod sig til saadanne smaae Ting, som en anden i hans Sted maaskee vilde holde alt for nedrigt for en Russisk Keiser, bemærkede, at nogle Herrer ved hans Hof førde saa overdaadigt Liv, som, efter hans Beregning, ikke stod i noget Forhold med deres Jndkomster. Han lod een af disse Herrer komme for sig i sit Kabinet, og spurgte ham paa en særdeles fortroelig Maade: Hvor meget hans Huusholdning vel kostede ham aarlige Russen, som maaskee for første Gang i sit heele Liv blev bragt paa disse Tanker, undskyldte sig med sin Uviidenhed, og bad Keiseren om Tilladelse at raabe sin Huushofmæster, der uden Tvivl strax kunde giøre ham en Beregning over samme. - Du veed altsaa ikke engang hvad Du bruger aarlig? blev Keiseren ved; jeg havde holdt Dig for en fornuftig Mand. Men lad os engang see, om Vi ikke kand giøre Regningen selv færdig, paa nogle Hundrede Rubler meer eller mindre skal det ikke her komme os an; vi vil dog omtrent bringe Hovedsummen, til nogenledes Rigtighed. Her maatte Knøsen sætte sig ned med Keiseren til Bordet, og nu begyndte denne at opregne for ham alle de Hoved-Udgifter, som han nødvendig, i Forhold til hvad han anvendte paa Heste, Betientere, Klæder, Giæstebudder o. d. l. maatte bestride. Keiseren ansatte altsammen paa det billigste, og udbragte dog saa stor Sum, over hvilken Russen forskrækkedes, omendskiønt han ei kunde have noget at indvende. Nu vil jeg see engang, blev Monarken. ved, hvor høit Dine aarlige Jndkomster beløbe sig? – Disse vedste Hofmanden endnu saa temmelig at beregne, og, omendskiønt han maatte kalkulere alt paa det nøieste, saa udbragte han neppe halv saa meget, som hans Udgifter beløbe sig til - Keiseren gav denne bestyrsede Ødeland et Øiekast, som ikke spaaede ham meget godt. Han begyndte at tænke paa sin Flugt; men Peter gav ham ei saa megen Tid. Skielm, sagde han til ham, Du bedrager altsaa enten mig eller mine Undersaattere, og i samme Øieblik greb han ham ved Haaret, og straffede ham efter sin sædvanlige Maade, saa eftertrykkelig paa Stedet, at den forskrækkede Hofmand neppe kunde staae paa sine Fødder. Gaae nu hen, saaledes sluttede Keiseren sin Strafprædi ken, gaae nu hen og lad Dig paa lige Maade giøre Regning af din Huushofmester: men lær Begge, at man i det mindste ikke maa ødelægge mere end man indtager, og at den, som paa sin Herres eller andre ærlige Folks Bekostning fører Pragt, er ligesaa strafbar Bedrager, som en Tyv, der bestiæler min Casse eller en svigefuld Bankeroterer, som vore Love fordømme til Gallierne. Historien fortæller, at strax efter denne Tildragelse, skeede en stor Reformation i deres Huuse, som ikke havde Lyst til at aflægge personlig Regenskab for Keyseren for deres aarlige Jndtægter og Udgifter. Heraf udkommer hver Løverdag et Blad fra det bergenske Adresse-Contoir, ved K. Geelmuyden.