JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-20
Onsdag den 10 Dec. blev den aarlige Mindefest holdt i Lahns Stiftelse for hielpeløse Børn, i Odense, Sognepræsten Hr. Steenbuchs Tale, indeholdt interessante bemærkninger over den vigtige Kunst at kjende Mennesket. I Anledning af hvad i dette Blad Nr. 99. er yttret om den danske Almanaks Forbedring, læses i Viborgs Samler Nr. 151 følgende: Indsenderen, der godt kjender Almue= og endog andre Klassers Mening derom, har forhen og derom yttret Ønsker. Han eier en Samling af Danske Almanakker fra 1605 til nærværende Tid, med nogle faa Undtagelser. Vist nok er det At Fortidens Almanakker, med de mange Tegn og røde Bogstaver a. voldte meget større Bekostning og indeholdt mere end vore Almanakker; f.Ex. Laugthingene i Norge, Morgen= og Aftensalmer og Bønner, og dog solgtes de for 4 Skilling. Om der nu, istedet for disse udelukte Salmer og Bønner under Et bagefter Kalenderne tilføiedes: f. Ex. Amternes nuværende Jnddeeling. med Herreder, Børtdagene med Smakker og Taxt, de vigtigste Færgeløbstaxter, og om muligt Herredsthingdagene, samt de ved den høiagtværdige Hr. Justitsraad Drewsen i mange Aar givne landvidenskabelige Afhandlinger og Raad, da var dette saare ønskeligt, især da man nylig har seet i Aviser spørge om: Hvorledes Kartofler skulde anvendes til Qvægets Foder og Fedning, efterat Han dog i flere Aars Almanakker har lært Omgangsmaaden. Da Kartofler udgjøre en vigtig Deel af Agerdyrkningen, mener Jndsenderen: At der aarlig (ikke under hver Maaned, men i et Anhang bagved) burde staae en slig kort, almeenfattelig og paalidelig Anviisning til at avle og benytte Kartoflerne, ligeledes til Vikke-Avl og den bedste Tid at saae hvert Slags Vinter- og Sommer-Korn, om Hør Hamp, Kløver- og Høe-Avlm.m. Kunde dertil føies nogle gode Raad, f. Ex. ved hastig paakommende Sygdom, Anførslen af den Anordning, som befaler de Levende at redde Skindøde, Druknede, Hængte o. s. v., vilde det være saare gavnligt for Almuen, der endnu ofte er i Uvished om det rigtige Forhold i slige Tilfælde. Blev end Almanakken et halvt eller et heelt Ark større, saa maatte den, da den nu koster 8 s. Arket, dog omtrent kunne sælges for det Samme, fordt Afsætningen vist nok blev større. At Markederne, som i de ældgamle Almanakker sattes i Kalen derne ved de Dage de holdtes, og ikke som nu bag i, ville og for mange være beqvemmere. Almanakken bør være en Slags Bondepraktika, da det er den eneste Journal Almuemanden evner at holde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-20
Blandede Efterretninger. Den 4 Dec. døde Grev Liverpool paa sit Landgods Combe Wood, hvor han siden den Lamhed, der for faa Aar siden foranledigede hans Udtrædelse fra politisk Virksomhed, opholdt sig. Han var fød d. 7 Juni 1770. J Aaret 1801, da Addington, blev udnævnt til første Minister, indtraadte han som Statssekretair for de udenrigske Anliggender, og i denne Post underhandlede han Fredspræliminarierne med Hr. Otto. Med Undtagelse af det korte Mellemrum imellem Pitts Død og Percewals Ophøielse forblev han Kabinetsminister, og efter Percewals Død blev han første Minister, hvilken høie Post han vedblev til sit politiske Livs Ende. Hans Død skeete ved et pludseligen indtraadt krampagtigt og spasmodisk Tilfælde, efterat han Dagen forud havde befundet sig ret vel. Times yder den hensovede Statsmands Redelighed og elskværdige Egenskaber et ærende Minde, og Bladet slutter med de Ord: Han udførte Statsmandens Værd med uafladelig Flid, og sank som Offer for sin Arbeidsomhed. Fortrolig Samtale. Faer Ja Moer. Hvem skulde vel have drømt om, at Du som Tiener og jeg som Tjenestepige skulde have opnaaet en saadan Lykke: Du at blive Klokke, og jeg at blive Klokkermadam, sagde en Kone i sin Enfoldighed, men opblæst af sin Lykke, til sin endnu mere indbildske Mand. Kan Du da forundre Dig derover, Moer, sagde Manden. Ved Du ikke, hvor geskjæftig jeg var som Tjener til at ombære Tallerkener, Gjør da alle Tienere saadan Lykke, Faer, vedblev Konen. Nei, langtfra, Du erindrer jo vel, Moer, at jeg siden har lagt Vind paa Videnskaberne, og det i den Grad, at jeg in alene kan declinere mensa, men endog, om man vil gaae mig haardt paa Klingen, – res.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-20
En Skrædder i London har opfundet en Universalklædning, som man, blot ved at trække paa en Snor, kan forandre paa forskjellige Maader, til Kappe, Frakke, Kjole, Spencer. Da han beder Ananas, kalder han sin ny opfundne DragtAnanasklæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-20
Kjøbenhavns Børs, d. 10 December 1818. Hamburg 2 M. - a vista 204 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. N.) Dito Dito. . . . . . . . . . . Nationalbank=Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito . . . . . . . . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . . . . 146 46. Rbd. Sal. 1013 102 Rbd. r. S. 3 pCt. nye danske Obligationer - Rbs. Tegn. 863 Rbd. Sedl. 85 i Banco. i Banco. 99 3/4 r. S. - i Banco. r. S. i Banco. 60 3/5 61 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Skilderie Nyeste Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 103. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 23 December 1828. Tyge Brahes Elskov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
(Fortsat.) Den berammede Dag kom. Sorte Skyer bedækkede Himlen, og en skarp Østenvind blæste. Det syntes mere Efteraar end Sommer. Men i Malm herskede et usædvanligt Liv. Alle Herberger vare besatte med Gjæster. Endeligen dalede Solen, og prægtigen klædte Herrer og Fruer til Vogns og til Hest ilede hen til Helligaands huset, medens Brødre og Søstre af ringere Stand, ginge did til Fods. De samledes i den store Sal, der havde en Længde af otte og fyrgetyve, og Brede af atten Alen. J den øvre Deel paa den nordre Ende var en lille Forhøining med Brædegulv, adskilt fra den øvrige eller nedre Deel, hvor Gulvet var belagt med Murstene. Paa denne Forhøining satte Ridderskabet og Adelen sig; i den nedre Deel derimod toge de ringere Betjente og Borgerskabet. Plads. Under Loftet hang tre Messinglysekroner, hvori gule Voxlys brændte, og paa Væggene adskillige Billeder, saasom Kong Knud den Hellige med Krone paa Hovedet og Spir i Haanden, paa hvis ene Side var at læse Dirus Canutus Rex Daniæ, Prinds Frederik af Danmark og flere høie Brødre og Søstre. Ved Høibordet sad Skraaherren, fire Stolmænd og en Skriver. Paa Bordet laae den paa Pergament skrevne Gilde skraa, uden paa hvis Bind læstes: Statuta con vivi beati Canuti Regis & Martyris, med Munkebogstaver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
En Lægedrik - har jeg lavet for Hr. Tyge i hans Sygdom, men aldrig nogen koglende Elskovsdrik "Det er usle Paaskud, Christine Jørgensdatter. Det nytter Dig et, at Du vil fordreie og vanhelde Sandheden. Bekjend Din Forbrydelse, og Din Straf vil blive mildere. "Jeg har ingen Forbrydelse begaaet, raabte Christine, Gud i Himmelen er mit Vidne. Hold inde med Din Bespottelse, svarede Oldermanden truende, hvis Du ei vil tvinge mig til at lade binde Munden paa Dig, ryggesløse, Troldqvinde, Gaa i Dig selv, fortryd din syndige Gierning, afstaae fra dit ugudelige Forsæt, og jeg skal see, hvad jeg kan gjøre for Dig, for Din gamle, ærværdige Faders Skyld. Christine slog sig med Haanden paa Panden, og styrtede ligesom livløs omkuld. Hendes Fader ilede til for at løfte hende op, men han mægtede det ei, ubevægelig laae hun der, bleg som et Liig og næsten uden Aandedræt. Gerdemændene toge hende om Livet og bare hende ud. Hele Broderskabet var bestyrtet og Mødet hævedes for denne Aften. Tyges Slægtninger havde gjerne ønsket at faae Christine dømt og fældet som den, der ved en Elskovsdrik havde forlokket ham. Kun syv Aar i Forveien havde Kong Erik af Sverrig ægtet en ringe Pige, navnlig Cathrine, som solgte Nødder paa Stokholms Gader, og gjort hende til Dronning. Den almindelige Mening var, at hun havde bragt ham fra Forstanden ved en Elskovsdrik. Kunde man nu faae Folk i Danmark til at troe det samme om Christine, saa var Misægteskabet forekommet og Tyges og hans Slægts Ære reddet. Men Sagen var forbunden med store Vanskeligheder. Det var beviisligt, at Christine havde lavet Lægemidlerne for Tyge under hele hans Sygdom, og at han selv var saa fuldkomment ved sin Forstand, at han kunde skrive de lærdeste Arbeider og anstille de skarpsindigste chemiske Forsøg og himmelske Betragtninger. Kongen, vidste man, yndede Tyge og hans lærde Bestræbelser og lod sig ei saa let sætte Blaar i Øjnene. Man maatte altsaa være betænkt paa en anden og jevnere Udvei. Denne var at faae Christine og Tyge gifte, men hver af dem med een af sine Lige. Var for det første kun Christine gift, saa meente man den værste Hindring var overvunden, og Tyge da nok vilde forandre sine Tanker. Leilighed dertil syntes at tilbyde sig, da Fru Inger modtog et Brev fra sin Frende i Jylland, hvori denne meldte hende, at en ung vorned Bondekarl var rømmet for en Tid siden fra Godset, og at han havde temmelig Vished om, at denne Karl allerede længe hemmeligen havde opholdt sig hos sin Farbroder Jørgen Knudson paa Knudstrup. Han bad sin Frenke, om at lade Rømningsmanden paagribe og bringe under stræng Bevogtning til sin Hjemstavn. Fru Inger underrettede Fru Beate herom, og de bleve nu begge enige om, at stifte et Giftermaal mellem denne Bondekarl og Christine Barbara.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Nogle Ord om Contagier og Qvarantaine Anstalter. (Sluttet.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Den indiske Cholera er, som udbredt epidemisk Sygdom, endnu af nyere Oprindelse end begge de første; den har først siden Aaret 1817 udbredt almindelig Skræk over Asien og Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Uagtet man overalt eenstemmigen har anseet den som ikke smitsom, og derfor næsten aldeles intet er foretaget for at opholde dens frygtelige Vandring fra Øst imod Vesten, saa beviser dog den Retning, som den har taget, temmelig tydelig, at man har begaaet en uhyre Forsømmelse ved at lade sig lede af Anskuelser og Beretninger, der med mildeste Udtryk kan kaldes eensidige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Den store Cholera-Epidemie begyndte nemlig i Jeshore, en Bye henved 100 engelske Mile nordøstlig for Calcutta, og i September 1817 havde den allerede naaet denne Hovedstad, i det den langs med Landeveien vandrede fra Bye til Bye. I Jeshore døde over 6000 i fire Uger, uagtet de fleste Indbyggere vare flygtede bort; i Calcutta døde af 35, 96 Syge, som vare under enropæiske Lægers Behandling, kun 2,308. Fra denne Hovedstad fulgte Sygdommen paa det nøiagtigste de engelske Troppers Bevægelser, som bleve sendte op af Ganges, og siden marscherede tvers over Halvøen imod de saakaldte Pindarries. Den lod mange Byer tæt ved Siden af den store Landevei uberørte, opholdt sig ofte kun nogle faa Dage paa hvert Sted, og udbrød ikke sjelden umiddelbar efter Reisendes Ankomst fra den nærmeste contaminerte Bye. Paa denne Maade drog den ødelæggende over Behar, Benares, Luknow, Agra, Delhi, og siden sydvest ned til Malabarkysten og først i Sept. 1818 kom den til Bombay, efter at have depopuleret en Mængde store og blomstrende Byer i det Jndre af Halvøen. Siden drog denne Pest imod Syd til Cap Comorin og tvers over Landet til Coromandelkysten, Bagindien, Øerne i det indiske Occan, o. s. v. men fulgte næsten overalt den militaire, eller Handelsveien, uden i mindste Maade at rette sig efter Aarstid, Luftens Temperatur, Veirligets eller Vindenes Beskaffenhed. Fra Coromandelkysten blev Epidemien ved engelske Skibe overført til Jaffnaparnam, den nærmeste Havn paa Ceylon, hvor den snart udbredte sig og ligesom paa Fastlandet bortrev de ulykkelige Jndianere i tætte Skarer. J samme Aar (1818) seilede den engelske Fregat Topas fra Ceylon, paa en Tid, da Epidemien der havde opnaaet en betydelig Høide. Paa Reisen udbrød Sygdommen, ombord og 3 Mand døde. Den 29de Octob. s.A. kom Fregatten til Jslede France, og neppe 3 Uger efter udbrød den frygtelige Cholera paa denne Øe, hvor man aldrig tilforn havde iagttaget en lignende Sygdom. Saasnart den franske Gouverneur paa Øen Bourbon havde bragt dette i Erfaring, lod han fornuftigviis al Samfærsel, med den engelske Naboede strengt forbyde. Jkke desto mindre havde en Baad fra Bourbon den 8de eller 9de Januar 1819 havt hemmeligt Sam quem med et Skib fra Jsle de France, og kort derefter viiste ogsaa den indiske Cholera sig iblandt de Franske tydelig indført af Baadens Mandskab. Gouverneuren greb øieblikkelig energifForholdsregler, og lod det smittede Quarter, Byen spærre ved en Troppecordon, samt de Ste henføre til et bevogtet Lazareth; derved ble Sygdommens Fremgang lykkelig standset, og tu nogle faa døde af den, medens den paa den engelske Øe, hvor ingen Foranstaltninger bleve trufimod den, som sædvanlig, bortrev en stor Deel af Jndbyggerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Fra Guzærat blev den omhandlede Sygdom, som i Indien kaldes Mordechio, eller Monde chien (hastig, voldsom Død), over Ormus udført i Persien, hvor den, bestandig følger: den Linie, som Caravanerne passere fra Stad i Stad, ligeledes drog langsomt fort mod Vesten og udslettede mangfoldige Tusinde Mennesker fide Levendes Tal. Her havde man imidlertid Coravanerne mistænkte for at udbrede Smitteen; de Generalgouverneuren derfor erfarede, at Sygen vi Schiraz, befalede han, at de ikke som sædvanlig maatte drage igjennem Ispahan, men skul tage Veien over Jend. Den gamle Hovedstad blev paa denne Maa befriet fra Epidemien, men den viiste sig kort et ter i Jend. Dette tildrog sig 1821; i det følgen Aar havde den indiske Cholera allerede naaet de vestlige Grændser af Persien, 1823 rasede den i Syrien, og 1825 havde den viist sig paa fleSteder ved det middellandske Hav, paa Cyperpaa Grændsen af Egypten, og ikke mindre udbredt sig langs med det caspiske Hav, indtil den gl. over i Europa og bortrev en Deel Mennesker i Astrachan. Da denne indiske Sygdom mindre end Pesten og den gule Feber synes at være afhængig af Temperatur og Veirlig, og i de nordlig persiske Bjerglande, hvor Luften er kold og reen ikke har viist sig mildere end i det hede Indien saa er Frygten for, at den tidligere eller sildigen ogsaa vil udstrække sig over det vestlige Europkun altfor vel grundet. Jntet kan imidlertid mere bidrage hertil, er dersom Jkke-Contagionisternes fordærvelige Meninger uheldigviis skulde endnu mere udbredes: blive herskende, eller naar en ond Skjæbne ii den nærværende Periode skulde formilde en ophæve de europæiske Qvarantainelove. At en Stat eller et Land kan laborere af Overbefolkning og følgelig Sygdomme, som de tre ovenfor omtalte, i visse Maader ofte kunne have velgjørende Virkninger for Statens Liv, er uden Tvivl en Sandhed; ogsaa er det bekjendt, at flere Statsmænd og sublime Philosopher have foreslaaet mangehaande Hjelpemidler, hvor Naturen selv synes at gaae for langsomt tilværk med Menneskeslægtens Destruction. Grækerne og de fleste hedenske Folkeslag brugte Børnenes Udsætning, og deres Vise tilraade abortive Midler; endnu oftere er Krigen bleven anpriist i denne Hensigt, og selv den store Baco siger: at Krig med en fremmed Magt er det samme som en Motion for Legemet; den giver det nemlig Varme, Sundhed og Styrke, og de samme Egenskaber erhverver Statens Liv ved Krigen; en Borgerkrig, derimod sammenligner han med Feberhede, der saavel kan forbedre som ødelægge Liv og Sundhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
En tydsk Professor har fremdeles nyelig foreslaaet Jnfibulation som et nødvendigt Middel til at forhindre Overbefolkning og dens Elendigheder, o. s. v. Men det synes os, som om det ikke sømmer Mennesket at dømme saa koldt og letsindigt om Medmenneskers Tilværelse eller Jkketilværelse, og saa formasteligen at indgribe i den guddommelige Verdensregjering; i det mindste tør man formode, at de vise Mænd, som bringe saadant i Forslag, ikke gjerne selv vilde være de første, der maae sige Livet Farvel. J den cultiverte Tilstand, maae Mennesket sikkerligen af alle Kræfter kjæmpe mod mange physiske Onder, og deriblandt smitsomme og andre Sygdomme, der i Naturtilstanden ere saa og ubetydelige. Den Hielp, som Konsten formaaer at yde, naar disse Onder engang, saa at sige, ere løsladte, er i det hele kun meget ringe og forøger neppe de Levendes Tal. Store og herlige ere derimod de Resultater, som sindrige og energiske Forebygningsmidler have frembragt; mange Millioner ere ved dem frelste fra en unaturlig tidlig Død, og have dem at takke for en lang og lykkelig jordisk Tilværelse. Hvor formaaer vel at beregne Summen af de Menneskeliv, der i de sidste 100 Aar, allene i Europa, ved Pestavarantainen er bevaret, og hvo vilde ikke, frem for enhver anden jordisk Storhed og Lykke, foretrække, liig Jenner, at kunne vorde en frelsende Engel for talløse Skarer, Som en ond Dæmon fra Underverdenen derimod, forekommer os den, der med koldt Blod kan see hen over de Rædsels- og Jammerscener, som Krig og Pest, udbrede, og med djævelsk Glæde beregne den Fordeel, som derved er at vinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Den ostindiske Cholera har i mindre end 7 Aar henrevet over 6 Millioner Mennesker, og den gule Feber endnu langt flere; hvo tænker ikke med dyb Kummer paa, at disse maaskee for en stor Deel kunde have været frelste ved tidlige og kraftige Forebygningsmidlers Anvendelse? Den godmodige Jndianer nedkaster sig i Støvet, at formilde Gudernes Vrede, den bigotte uvidende Moslemer udraaber: Allah er stor det var hans Villie, Den europæiske Speculant, maaskee med Midler til Frelse i Haanden, beregner, om det kan lønne sig at anvende dem, og byggende sin Storhed paa umyndige Nationers Ruin, følger Fædrenes Valgsprog: Qværenda pecunia primum!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Bemærkninger i Anledning af et Par Ord om hvad der er Hovedsag i en Almueskole.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
En Unnævnt har i Anledning af den i Hr. Hempels Avis No. 156 indrykkede Meddelelse om Høitideligheden ved Gielsted Skoles Jndvielse d. 1ste October d. A., i Kjøbenhavns Skilderie No. 86 yttret, at flere have anstillet Betragtninger over, hvad der ved denne Leilighed er fortalt, saavelsom over Maaden det er fremsat paa, samt fundet sig selv beføiet til nærmere at prøve nogle af disse Betragtninger. Men ere de øvrige ikke af mere eiendommeligt Værd, end dem, man har seet, da har det Offentlige ikke lidt synderligt Tab ved, at maatte savne hine. Anmelderen do lerer over den Contrast, som var imellem Præstens Tale og de Prøver, der til Amtsskoledirectionens særdeles Tilfredshed bleve aflagde ved denne Leilighed. Men hvorfor skulde netop disse tvende Ting være saa nøie forenede, og - mon ikke Skolens høie Foresatte der aarligen have givet Gielsted Skole de meest hædrende Beviser paa deres Tilfredshed, skulle have Lov til, ved given Leilighed at lade forevise Prøver i den indbyrdes. Underviisning, Gymnastik og militære Øvelser, hvilke Underviisningsfag, nu ifølge vor gode Konges Villie ingenlunde bør ringeagtes eller forsømmes Havde Directionen ønsket sig Udarbeidelser, Retskrivningsprøver o. s. v. af Børnene, som ved Amtsprovstens aarlige Visitatser, da var viist saadant ikke blevet undladt; men hvad der ikke blev fordret, det ansaae man vel ved en saadan Leilighed for upassende at tilbyde. Det være herved sagt, Anmelderen til Trøst, at endskjønt vi ikke vide, om Tidsalderen for 30 Aar siden var mere pædagagisk end den nærværende, saa ere vidog ikke Hedninger, men kunne nok skjønne paa, at Aanden er mere end Legemet. Just derfor sende vi vore Børn til Skolen, og vi have stedse fundet, at de der bleve vel underviiste i alle Skolefag. Vi have eiheller mindste Grund til at mistænke vor Skoles Bestyrere for den erkekatolske Grundsætning, at holde Almuen i Uvidenhed, da de arbeide stedse paa det Modsatte. Anmelderens Hovedsætning: at mekaniske Færdigheder ikke bør udelukkende udgjøre Særkjendet ved en god Almueskole (hvis dette skal være Meningen), er iøvrigt en saadan, om hvis Gyldighed det vel ikke kan falde nogen fornuftig Mand ind at tvivle, især naar han lever i et Land, hvor sand christelig Oplysning bliver saa almindelig fremmet som i Danmark, og dertil selv i en heel Menneskealder har indsamlet Erfaringer om Almueskolevæsenet og Ungdommens Dannelse. Alligevel vides Anmelderen skyldigst Tak for hans Omsorg saavel for Fædrelandets Skolevæsen i Almindelighed, som for Gielsted Skole i Besynderlighed, og bedes tilgive, at Jndsenderen af Stykket i Hr. Hempels Avis No. 156, er en Mand uden videnskabelig Dannelse, men som følte sig gjennemtrængt og rørt af Høitideligheden ved Gielsted Skoles Jndvielse, og derfor nedskrev, hvad han hørte og saae, uden at abne, at hans simple Meddelelse, skulde siden vorde hjemsøgt af Kritikkens skan, Fil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Blandede Efterretninger. 1736 da Kong Christian 6te vilde have et stort Reformations Jubilæum celebreret, hvorved Kjøbenhavns Universitet især skulde udmærke sig med Programmer, Taler, Dissertatser, og academiske Værdigheders Udgivelse, fandt man, at de ved Universitetet hverken i Theologie eller Lovkyndighed var nogen legitime promotus doctor, og hvad En ikke selv har, kan han ikke meddele Andre. Kongen beskikkede da igjennem Cancelliet Biskop Worm til Doctor Theologiæ, og Høier til Doctor Juris. Paa saadan Maade kom Universitetet ud af en Forlegenhed, som det aldrig hverken for eller siden har befundet sig i.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-23
Kjøbenhavns Børs d. 23 December 1818. Hamburg 2 M. - a vista 204 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Vank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier 11464 Rbd. Sal. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito . . . . . . . . . . . Nationalbank=Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102. Dito Dito. . . . . . . . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . . . . 3 pCt. nye danske Obligationer, 61 52 1/2 Rbs. Tegn. 87 Rbd. Sedl. - i Banco. Uld. r. S. i Banco. - i Banco. Sr. 6. i Banco. - L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-27
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 104. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 December 1828. Rasmus. Tyge Brahes Elskov. spurgte Fru Beate. (Fortsat.)"Du er i Slægt med Jørgen Knudson, Han er min kjødelige Farbroder, svarede Altsaa er Christine Barbara Dit Sødskendebarn, vedblev Fru Beate. "Jeg holder meget af denne Pige. Hun er opdragen i min Svigerskes Huus, er from, tarvelig og beleven. Jeg ønsker at see hende lykkelig gift. Kan Du lide hende, "Meget godt, svarede Rasmus. Velan, saa er hun Din Fæstem, og jeg giver Dig en Gaard paa fem Tønder Hartkorn med fuld Besætning til Medgift"Naadige Frue, naar kun ikke sagde Rasmus med sørgmodigt Ansigt – "Hvorledes Du har Betænkeligheder. – Jeg troede, at dette Tilbud vilde i Din ulykkelige Stilling gjøre Dig sjeleglad, og jeg seer Du græder?" Eders Tilbud, høibyrdige Frue, er min bedste Tak værdt, Christine Barbare er den favre ste Pige, nogen ærlig Karl kan ønske sig til Hustru. Jeg har intet at udsætte paa hende. Men jeg er allerede trolovet med Hans Jensens Datter.