Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-01-17
(Jndsendt.)¬ J Anledning af en i nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No. 105, under 31 Decbr. 1814 givet Anmodning til danske Landmænd, om Kartoflers Anvendelse til Creature, vil jeg meddele nogle af mine egne Erfaringer. 1) J fjorten Aar har jeg aarlig avlet en god Deel Kartofler i Marken. Jeg begyndte med 4 Tønders Udsæd, og har siden forøget disse til 18 a 20 Tdr. Jorden er paa min Lod en Art Flyvesand, der vel ikke kostede meget at bearbeide, men fik dog altid 3 Pløininger, og efter sidste Pløining blev Kartofler lagde i hver anden Fure, paa en halv Alens Afstand imellem hver. Naar Kartoflerne vare 2 Tommer over Jorden, blev Jorden harvet let første Gang, og i Tilfælde af fugtig Luft harvet anden Gang dybere, ved Ukrudtets Fremvext. Naar Kartoflerne vare 4 a 6 Tom. høie, blev første Gang hypper med 2 Heste, hvoraf den ene trækker foran, den anden. Naar Kartoflerne efter 8 Dage voxe noget, til 8 Tom., hyppes de anden Gang. Jeg har ikke brugt nogen kunstig Plov, men allene ladet en Muldfieldsætte paa den anden Side af den almindelige sjellandske Plov, saaledes at Jorden kan ved Hypningen kastes vel op til Kartoflerne, og naar sidste Hypning er tilende, lader jeg et Par Mennesker med Hyppejern gjennemgaae Raderne, for at rette en og anden ringe Mangel. opningen kan hver Gang, med 2 Heste, skee i 8 Timer paa en varm Dag, og i 4 Timer kan 2 Mennesker efter sidste Hypning rette alle Mangler. Om Efteraaret opgraves Kartoflerne af Fattige, som nyde hver 9de Skjeppe, og maae være behielpelige med at paa læsse og bringe dem i Kielderen. 2) Meget sjelden træffer det, at jeg kan sælge nogle Tdr. af disse Kartofler, hvoraf jeg ofte har avlet imellem 2 a 300 Tdr., undtagen i sidste Aar, da jeg høstede 80 Tdr. efter 19 Tdr. Udsæd, mem dette Aar var almindelig Misvext deraf. 3) Foruden hvad der er fortæret af Mennesker i mit Huus, har mine Sviin og mit Qvæg fortæret det øvrige. Derved har jeg om Vinteren opklækket 6 a 8 Grise med deres Moder, og det øvrige anvendt efter Omstændighederne til de Malbekoer, som efterhaanden have kælvet. Jmod Foraaret gives Faarene 1 a 2 Skpr. Kartofler, som lægges om Middagen paa Gaardens reene Steenbroe for dem. Sviin kunne fødes, men aldrig fedes ved blotte raae Kartofler; dog, naar Kartoflerne kærges og blandes med Byeskraae, kan spares nogen Sæd, men koste saa meget Jldebrændsel, at jeg indseer ingen Sparsommelighed derved. væg ade Kartoffer med Begjerlighed, ligesom de komme fra Jorden, og gives dem 1 a 2 Skpr. daglig, efter Beholdningens og Besætningens Størrelse. De malke ypperlig efter Kartofler, og give Fløden en guul Farve, som Græsmælk, hverken Høe, Hakkelse eller Roste give saa overflødig eller god Melk, som hine. - Faarene æde ikke Kartofler uden at de overskiæres i smaae Dele og jo mindre jo bedre; et Arbeide om Aftenen forrettet paa en kort Tid, af et eller to Børn. Faarene fødde Lax ene derefter godt, og naar de tidlig fødte Lam kunne ade deraf, voye de hastige og blive fede. Heste ade vel Kartofler, men ikkun de smaae eller smaaskaarne; men da dette medfører meget Arbeide uden Maskine, saa har jeg derom ingen særdeles Erfaring. 4) Jeg indlader mig ikke i at bedømme alle de Kunster, som kunne gjøres med Kartofler, hvilke vel i Nøden ere gode at anvende; men, som Landmand kiender jeg især den ovenmeldte Nytte af Kartofler til Føde for Mennesker og Creaturer. Jkke vil jeg tale om de Fordele den bringer Jordens Forbedring, da jeg paa en af de sletteste Sandlodder har efter Kartofler avlet ypperlig Rug, og endnu opperligere Byg. At Kartofler bør ombyttes, fordi de udarte efter flere Aar, det læser man ogsaa i Bøger; men jeg har endnu det samme Slags, som for 14 Aar siden. For 4 Aar siden var jeg af den Tanke, at de udartede, da jeg høstede Kartofler, hvis sorte, kundrede og riflede Skal syntes at vidne om Udartning; men da jeg følgende Aar af Nød lagde af de samme iJorden, bleve de i det Udvortes saa forandrede til det Bedre, at de vare gule og glatte, som Æbler. Siden den Tid er ingen Forandring foregaaet med dem i det Udvortes. Tillige maa jeg bemærke, at disse Kartofler, som ere oprindelig saakaldte engelske, runde, gule i Kjødet, og hvoraf de største ere som store Æbler, have, ved at lægges i gjøder eller leeret og muldet Jord, faaet en bitter Smag, medens derimod de samme lagde i let Sandjord, have beholdt baade skjønt Udseende og behagelig Smag. 5) J min Kreds er der kun en eneste Hoveribonde, som lægger Kartofler, 4 a 6 Tønder, i Marken, der behandles efter min Anviisning. Han sælger de fleste i Omegnen, og har derved efterhaanden forbedret sin usle Jordlod. Dog haaber jeg at Tiden vil bringe flere til denne fordeelagtige Avling, som i Fodertrang og Misvext altid vil være et ypperligt Surrogat for Mennesker og Creature. Dette er alt hvad jeg blandt mine Embedsforretninger for Tiden kan meddele om Kartoflers Nytte. Skulde Spørgeren ønske nærmere Underretning om et eller andet i den Materie, da kunde jeg maaskee paa Anmodning, naar Tid levnes dertil, siden meddele mine Erfaringer. Hvad jeg meddeler skal være Erfaring af mig selv, i virkelig Udøvelse, og hvad Spørgsmaale der kunde gjøres mig, beder jeg maatte indføres i Statstidendens Avertissementer, da Postpenge og øvrige Dagblade ere nu saa høie, at man ikke kan derpaa gjøre nogen sikker Regning. Maaskee man nødes til og at afsige Statstidenden tillige, og saa maa det vistnok hedde: at, Blandt Faar og Sviin og Køer Vi Landmænd en døer. Skrevet i Rye i Sielland den 9 Jan. 1816, af Landsbyepræsten S. C. Krog.