Berlingske Tidende, 1786-12-08
Da den Spanske Konge, Philip den Andens Regiering blev Nederlandenes Jndvaanere for tung, søgte de at afkaste det Aag, som truede dem med en fuldkommen Undertrykkelse, Den under Philips Fader Carl den Femte tabte Samvittigheds=Frihed bragte deres Utaalmodighed til det høieste. For at vinde tilbage sine politiske Rettigheder, som vare grunde de paa Lands Constitutioner og Transactioner, samt den tabte Samvittigheds Frihed, denne fra Menneskeligheden uadskillelige Arvedeel, rev de sig løs fra den Spanske Regiering under Anførsel af Wilhelm den 1ste, Prinds af Oranien, som den Gang var Gouverneur over Provindserne Holland, Seeland og Utrecht. Denne Prindses Tapperhed indsatte dem igien i Besiddelsen af deres gamle politiske og Religions Friheder, saa at de 1579 vare i Stand til, ved den Utrechtske Union at forene sig til et uafhængigt Statslegeme. Kraft af denne Forening forpligtede Provinserne sig til at vaage for det fælleds Beste og Frihed, under den Betingelse, at enhver Provinds skulde beholde sine Privilegier, indrette selv sin Direction og følgelig udgiøre en individuel Republik. Endog kun Stæder benyttede sig af denne Leilighed, anførte gamle Privilegier, og oprettede hos sig den republicanske Form. Denne for Friheden saa gunstige Vending og længe for ønskte Reformation maae man altsaa tilskrive Prinds Wilhelm af Oranien. Hollænderne vare og giennemtrængte at Taknemmelighed, og da de indsaae Nødvendigheden af en Generaldirecteur for saa mange adspredte og uafhængige Stater, saa udnævnte de ham til deres Statholder, men uden bestemt at fastsætte hans Rettigheder og Pligter, hvilket syntes unødvendigt, da de satte den største Tillid til hans Redelighed, og han bekom denne ikke nye Værdighed under samme Betingelser, som han havde faaet den af Kongen af Spanien, ja man var endog tilbøielig til, at beklæde ham med Sonverginiteten. Men han nød ikke længe sin Seierkrands. Philip udsatte paa hans Hoved en Præmie af 25000 Caroliner for den, som kunde bringe ham levende eller død. Denne Prinds naaede sit Maal. Wilhelm blev ihielskudt med en Pistol, og Grev Moriz fulgte ham som Gouverneur, General-Capitain og Admiral til Vands og Lands. J det ham tilstillede Patent gav man ham: "den fuldkomne Magt, Autoritet og specielle Commission, at tiene Staten i denne Qvalitet, og i samme at haandhæve, beskytte og bevare Magistraterne, Politiet, de forene Provindsers og deres Jndbyggeres Privilegier og Beste, saavelsom den sande christelige Religions frie Udøvelse at forsvare den sidste imod alle Angreb, at understøtte Justitiens Forvaltning, og at forskaffe alle dem Ret, som anholdte om den; at bestyre alle Justits=Krigs= og Politie=Anliggender med Bistand og Medvirkning af Provindsernes Ridderstand og Raad; at indsætte Borgmestere og Assessorer, at give Love og i Nødsfald at forandre dem; at holde god Orden, Tilsyn, og Garnisoner i Stæderne og Fæstningerne til Lands og Vands, og saavel i Almindelighed, som i "Særdeleshed at virke alt det Gode, som anstod en brav og retskaffen Gouverneur." - Dette i Aaret 1584 Grev Moritz givne Patent er efter sin hele Jndhold bleven bekræftet, og paa en vis Maade oplyst ved en Jnstruction fra 1587, hvis mærkværdigste Artikel er maaskee den, hvor Staterne af Holland forbeholde sig Ret til, efter Tiid og Omstændigheder, at forøge eller formindske denne Jnstructions Artikler. Grunden til at anfortroe En Statholderembedet, var ligefrem efter Ordene, den Overbeviis ling, at det behøvedes at etablere et Gouvernement og en "Regiering, som kunde forebygge den Uroelighed og Skade, der kunde flyde af Mangel paa behørig Autoritet ved de offentlige Forretninger. Historien viser, hvor grundet denne Mening, og hvor klogt deres Valg var. (Slutninger følger).