Berlingske Tidende, 1804-06-18
Man har nu Udtog af de Forsvarstaler, som Defensorerne holdt den 3de Junii i Celminaltribunalet. Domanget var Georges's Desensor og søgte at bevise, at der ikke havde exsteret nogen Sammenrottelse, saasom man i dette Tilfælde havde maattet tydelig bevise, at der havde existeret en Forsamling af bevæbnede Mennesker, som var Vand til at styrte Regierlagen. Man havde afhørt 148 Vidner Mange af disse havde ikke kiendt den Anklagede, og de øvrige havde blot bevidnet Ting, der angik den Anklagedes Arrestering. Jkkun 4 havde talet og den foregivne Sammenrottelse, og alt beviste, at disse 4 havde faaet en Retribution af Regieringen. Domanget endte sit Forsvar med almindelige Betragtninger over de sørgelige Virkninger af borgerlige Krigs. Han paastod, at Dødsstraf ikke var skikket til at oprette Rolighed tien, men at ikkun Naade kunde tilveiebringe denne lykke sige Virkning. Cæsar havde ikke villet tilgive Licarius; men Cicers havde holdt en Tale for ham, hvorpaa Cæsar tilstod, at Cicero havde overvundet ham. Han, Domanget, besad ikke Ciceros Talent; han maatte nu oppeble om han kunde være lige saa lykkelig. - Lebon, der var Bouvet de Liziers Defensor, søgte at bevise, at der ikke engang havde existeret et Forsøg til en Sammenrottelse. Der havde blot existeret en Hensigt, men Lovene straffe ikke Hensigter. De Anklagedes Sammenkomster var blot skeete, for at unddrage sig Politiet. Dette kunde jo allerede bevises af det Udtryk, som Pichsgru havde betient sig af mod Georges: jeg er hos Dem, men ikke med Dem. Til Sammenrottelsens Udbrud havde en Prinds været nødvendig, men der var ingen Prinds ankommen. Der havde ikke været noget vigtigt Overhoved, fordi Moreau havde sagt, at han ikke vilde vilde noget af en Sammenrottelse og at han liig en ny Cato havde trukket sig tilbage og levede i en hæderfuld Stilhed. Jfald man kunde troe, at de 25 eller 30 Jndlviduer, som vare komne til Frankerig, havde villet styrte en Regiering, som hele Europa ikke har kunnet bringe til et vakle, saa maatte man ikke fælde Dødsdom over dem, men sætte dem i Daarekisten. - Guilhard var begge Poligaaes Desensor. Han beskrev alle de ulykkelige Tilfælde, som havde mødt dem siden deres Barndom. Deres Moder var bleven myrdet, deres Fader landsforviist, deres Søster og deres Fætter vare blevne et Offer for et Tilfælde i Engelland. Den ældre Poligna havde i Sindeat gaae til Rusland, hvor hans Familie lever under Keiserens Beskyttelse. Han var kommen til Frankerig, for at hente sin Gemalinde, hans Broder Julius havde ledsaget ham, men i samme Øieblik, da de vilde relse, bleve de arresterede Guilhard forsvarede dem mod Beskyldningen for Sammenrottelsen og søgte at bevise, at de ingen Omgang havde havt med de Sammensvorne. - Leridans Desenfor roste hans Frimodighed og beriste, at han ikke har skjult noget. Jkkun hans egen Tilstaaelse kunde anklage ham og dersom han havde tilbageholdt sig Tilstaaelse, vilde man ikke have kunnet bevise at han har havt Deel i Sammenrottelsen. Han var hos Ge borges, da denne blev arresteret, men han havde ingen om Hensigt. Han havde ingen Vaaben, uden et Par slette Pistoler. Han bragde 2 til 300 Louisdorer til Raoul Galllard dog uden at vide, hvortil disse Penge skulde bruges. Han bragde 10 Louisdorer til en Nonne i Versailles. Men dette er ingen Forbrydelse. Han sulte ikke sin Broders Exempel, som skate under Chouans. Han stillede sig under Republikens Faner. J Forgaars blev det store Criminalforhør fortset. Bouvet de Lozier fremlagde et Papiir, som indeholdt Anmærkninger over hans Delensors Tale, og hvori han iblant andet dadlede, at hans Desensor havde berømt General Moreau. Han sagde videre deri, Moreaus Berømmelse vilde i min Mund være en Nederdrægtighed, en Gienkaldelse, og jeg gienkaldet ikke, jeg havde anbefalet min Defensor, at tie om Moreau og jeg beklager at han har glemt det. General Moreau bevidnede atter ved denne Anledning, at han ikkun havde seet Pichegt i to Gange og nægtede Sammenkomsten paa Madelaine Boulevard. Han opfordrede Georges at tilstaae, omhan ikke havde sagt til adskillige Gensdarmer i Temple, at han ønskede at see General Moreaus Anstit. Georges gav der paa den Erklæring, at han aldrig havde seet General Moreau førend i Temple. Lajellais erklærede ligeledes, at han ikke havde seet General Morenu og Pichegra sammen paa Madelaine Boulevard. Nu spurgte Dommeren Bourgulgnor General Moreau, om han ikke havde seet Lajollais paa Madelalne=Boulevard General Morean svarede: Jeg har seeLajollais paa Boulevards i Tuillerierne paa Promenade, med uden at kunne erindre mig enhver enkelt Omstændighed derdev- Cotterel, der var Lajollais Defensor afhandlede Ting, som aldeles ikke angik Anklageacteen, fremstillede falske og sar lige Grundsætninger og vedblev, uagtet Præsidenten kaldt ham til Orden, i samme Tone, indtil den kelserl. General procurator bød ham Taushed. - Nu var Turen til General Moreaus Defensor, men han udbad sig en Dags Opsættelse, fordi han ikke var ganske færdig. Derpaa tog Abbe Davids Defensor, Molrat, Ordet Han skildrede David som Pichegrus Ven, der havde beskrevet hans Feldttoge, og som vilde udsone Pichegra med General Moreau og bringe ham i Padest hos den franske Regiering. Af den Aarsag havde David ogsaa foretaget sig en Reise til Engelland, da han blev arresteret i Calais, hvorpaa han skriftlig havde underrettet Overdommeren om, at General Macdonald og flere Generaler kiendte Aarsagen til hans Reise. Derpaa erklærede Molratat Davld, om der endog havde existeret en Sammenrottelse, hverken kunde have stiftet samme eller deeltaget deri, fordi han allerede havde været arrest ret over et Aar. - Efter Molrat forsvarede Cotteral de Anklagede, Loisean og Hervemen paa saaelendigen Maade, at disse selv forkastede hans Forsvar.