Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-11-22
Om den hellige Alliance udelader Forfatteren sig saaledes: den Tid er allerede kommen, da vi kunne bedømme hvad denne Alliance var, som vi kalde den hellige; men hertil udkræves at vi kiende de politiske Fornødenheder, som udkrævede den og de Omstændigheder hvorunder den blev stiftet. Revolutionen havde tilintetgjort det som hidindtil havde bestaaet, og det i en Grad, at den selv i de Stater, som vare forblevne monarkiske, havde forandret Sæderne og opvakt nye Jnterresser hos Nationerne. Da Revolutionen nu var betvungen saa var det en Fornødenhed at udtænke nye Midler for at forhinde et nyt Udbrud af den. Havde Pitt levet saa vilde han ikke have forsømt at bringe dem i Forslag; men Lord Castleragh begreb ikke sin Stilling og forsømte at høste Fordeelen deraf og lade England spille den politiske Rolle, som den havde kunnet spille; han overlod det til Rusland, som nu forbandt den politiske Jndflydelse med det materielle Herredømme. Alexander paatog sig at stifte dette nye politiske System, for hvilken han i 10 Aar. var Borgen, dette System, som gik ud paa at beskytte Staterne med Revolutionens Tilbagekomst og at vedligeholde Freden, som Nationerne havde kiøbt saa dyrt. Efter Restaurationen i Frankerige forenede Fyrsterne sig i Wien for at give enhver tilbage hvad der havde tilhørt dem; men de begyndte med at udtage det derfra, som syntes dem at være passende; ved dette Middel gave de deres Stater en større Overflade og en mere passelig Afrunding; heraf fremkom en større Concentration i de store Magters Kræfter, en Simplificering i deres indbyrdes politiske Forhold. (Man ville behage her selv at efterlæse hvad Forf. herpaa siger) Denne nye Deeling af Fastlandet var en Følge af de forenede Begivenheder og de Tidsomstændigheder, som dengang fandt Sted; men den har ikke destomindre tilintetgjort alt det gamle og selv det Princip, hvorpaa det gamle System af den Europæiske Ligevægt var bygget. Tractaternes Værd beroer ikke paa de Forpligtelser, som ere stipulerede ved dem, eller paa de Eder hvorved de ere bekræftede; men paa de Omstændigheder, som giøre dem nødvendige og pan deres Overeensstemmelse med Tidsalderens Fornødenhed. Gaae vi tilbage i Historien saa see vi at Nationerne have bestandig bestræbt sig for at udvide deres Magt; men at de derved have fulgt forskiellige Methoder, før Romernes Periode skeete det ved Colonisation (tildeels saaledes f. Ex. Phronicerne, Chartaginenserne og Grækerne, men ogsaa ved umiddelbare Erobringer.) Romerne udvidede derpaa deres Magt ved Assimilations System (det er ved at optage de overvundne Nationer i deres Samfund Assimilationen er den Operation i den dyriske Natur, hvorved den optager fremmede Nationer i sit Legeme og forvandler til sin egen Natur.) De Barbariet, som fulgte paa dem, indførte en hierarchisk Orden imellem de dem undergivne Horder. (Dette er da kun halvt sandt og gielder f. Ex. om Chalifatet) da Staterne siden tiltog i Culturbles Ligevægts=Systemet indført, (især ved Frederik den Store.) Den hellige Alliance, som skal være Værn saavel mod Ærgierrigheden, som imod Anarchiet er et Associations-System, som er deri forskiellig fra de ældre Alliancer imellem Staterne, at den betragter Tingenes Gang paa Jorden og Menneskeheden fra en høiere Standpunkt og forener alle dennes Kræfter for at sætte dem i Bevægelse i en eneste Retning og til eet og det samme Formaal. Udførelsen af de Forpligtelser, som ere indgaaede ved dette Associations-System er derfor sikkret ved den største Kraft, som nogensinde er bleven sammenbragt i Verden, og man har bragt flere Soldater sammen for at give den Freden end for at føre Krigen i den. Man maae være denne Garanties og dens Stifters Aarvaagenhed Taknemmelighed i skyldig, fordi Freden er bleven vedligeholdet i 10 Aar; længere hen ville vi faae at see, om man kan haabe, at den kan endnu længe holdes vedlige. Dette System, maatte først udholde en Prøve førend Man kunde sætte sin Tillid til det. Denne Prøve er overstaaet; Associationen har, ifølge den af den antagne Folkeret, grebet til Vaaben, imod Revolutionerne i Jtalien og i Spanien og saaledes beviist, at Fyrsterne beskytte Regieringerne mod Nationernes Oprør, ligesom den ogsaa har beviist, at den respecterer de Staters Jntegritet hvorfor den er gaaet i Borgen. Hvor stor Tilliden er i denne Henseende kan sees af den Taushed, hvormed England taaler at Neapel og Cadix ere besatte af fremmede Tropper. Men denne Agtelse for Lovene og for at vedligeholde Stutu gro i Europa har aabenbaret sig endnu stærkere ved et andet Exempel og ved et endnu større Offer.