Aarhuus Stifts-Tidende, 1809-04-08
Det Russiske Hovedkorps under General Knorring blev seet den følgende Dag; det kom fra Warsala; tre fiendtlige Kolonner saaes i ulige Directioner: en var gaaet Sønder om Aland lige mod Eckerøe i den Hensigt at afskiære vore Troppers Tilbagetog, hvorved hele Armeen dersom Fienden havde opnaaet sit Øiemeed, var gaaet forloren; men en af H. K. H. Hertug Rigsforstanderensførste Bestræbelser havde været, at afsende en Coureer, den 13de om Aftenen med Ordre til den kommanderende General at underhandle med Fienden om Stilstand, samt i Hensyn til Armeens Tilbagetog at forholde sig efter de ved denne Underhandling forefaldende Omstændigheder. Overadjutant Oberstlieutenant Lagerbring og Major Arswegson bleve i Følge deraf fendte som Parlementairer til det russiske Hovedqvarteer, for at foreslaae denne Stilstand paa giensidigen antagelige Vilkaar. Ved Ankomsten spurgte man dem: om de vare afsendte af Hs. Majestæt Kongen, i hvilket Fald de ei kunde modtages; men paa Svar, at de indfandt sig, efter Hs. K. H. Hertug Rigsforstanderens Ordre, bleve de modtagne med al Agtelse og Høflighed. De saae ved Kum dette Sted holdtes for at udgiøre omtrent 16000 Mai med meget Artillerie samt under Kommando af 14 Generaler. Den 10de var Generalmajor von Døbeln i i følge med Oberstlieutenant Lagerbring selv i det russiske Hovedqvarteer. De fra fiendtlig Side foreslagne Vilkaar vare ikke af den Natur, at de svenske Tropper kunde antage dem; men der vandtes Tid ved Underhandlingerne og denne Fordeel, som forskaffede nogen Tid til at samles, frelste Armeen. Den 17de vare alle Korpserne forenede ved Eckerøe og Tilbagetoget foretoges over Havet under Kulde og Sneefog. Magasinet i Granboda var i Forveien bleven uddeelt, Kanonsluppe Verftet, ødelagt og Kanonslapperne ved Degerby samt Jollerne ved Marsund brændte. Posterings- og Søeartilleriet var bleven fornaglet og nedsænkt, Proviant og Effecter blev medført, ligesaa alle Reconvalescenter; de meest syge maatte lades efter og til dem uddeeltes Resten af Magasinerne, som ei kunde tages med. Den russiske General havde skrivtligen forpligtet sig til, at de skulde blive anvendte til dette Brug. Major v. Engelbrechten tilligemed endeel af Sødermanlands Bataillon troes at være falden i Fiendens Hænder. Det øvrige Tab kan ikke bestemt opgives førend Raporternes Jndlevering fra Brigaderne. To Haubitser bleve tagne af Fienden. Med Hensyn til Formaalets Vigtighed, Fiendens store Overmagt og de Vanskeligheder af alle Slags, man har havt at overvinde, er Tabet i det hele ikke betydeligt og sikkert langt mindre end man kunde have befrygtet. En af Regierings Forandringens første Frugter har saaledes været den alandske Armees Redning; den havde, dersom Hs. Kongl. Høiheds Ordre ikke var indløben, upaatvivlelig været tabt og Sverrig tilligemed Hovedstaden selv vilde have været udsadt for et fiendtligt Anfald, som nu ved Troppernes lykkelige Tilbagetog, deres Vedblivelse i Forsvarstand samt deres hurtige Forstærkning ved de tagne kraftige Anstalter man med Forsynets Bistand nu haa der fuldkommen at kunne afvende. Generalmajor v. Debeln omtaler med Berømmelse baade Officerernes og Mandskabets Forhold ved denne Leilighed.