Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-05-14
Fra Constantinopel maae nye Efterretninger være bragte, da den Kgl. Preussiske Gesandt ved Porten Grev v. Schladen er ankommen derfra til Berlin. - J det Preussiske Schlesien blive Maga finer anlagte for et betydeligt Armeecorps, og fra Lemberg i Gallizien meldes: at i Egnen der skal en Observations=Armee begive sig i Leier. - J et privat Brev, som er ankommen til Hamborg den 8de Mai med den sidste Russiske Post fra Libau af 27de April, meldes: at den Russiske Keiser forventes i Mitau den 10de Mai; paa sin Gennemreise til Warschau og derfra til Armeen. Al Kornhandel laae stille i Libau, og man ventede endog, at al Udførsel af Kornvarer skulde blive forbudt. - Den Russiske Flaade i det Sorte Hav ligger seilfærdig, og er paa det bedste udrustet. Den skal tage et betydeligt Corps af Landtropper ombord. - Uagtet Freden hænger i sin sidste tynde og svage Traad, saa vedblive dog Handelshuuse at meddeele os Fredsrygter fra Wien; men de officielle Blade tie; Statspapirerne staae lavt, og Rygtet om det nye Laan, vedvarer. Derimod har man Franske Efterretninger fra Wien, som skulle være meddeelte af en anseelig Person, og som melde: at uagtet den Østerrigske Keisers Ønske, at see Freden vedligeholdt imellem Rusland og Tyrkiet, saa vare Sagerne dog komne saavidt, at denne Souverain seer alle sine Bestræbelser tilintetgjorte ved Divanets Haardnakkenhed og Forblindelse, som vedbliver med den største Egensindighed at forkaste alt hvad der kunde føre til en Udsoning. - Efterretningerne fra Constantinopel naae til den 3die April, og melde: at det vel var roeligt i denne Hovedstad; men at Krigsudrustningerne blive fortsatte med en overordentlig Virksomhed. At man der havde opdaget en Transport af Vaaben paa et Skib, som var indløbet fra det SorteHav, havde givet Anledning til den befaling, at alle Skibe, som gaae igiennem Strædet ved Constantinopel, paa de Engelske nær, skulle blive undersøgte; derimod havde de udenlandske Ministre, giort eftertrykkelige Forestillinger; men havde intet Svar faaet af Porten. Siden Divanet har vægret sig ved at antage det Russiske Ultimatum, saa var al diplomatisk Forbindelse blevet afbrudt undtagen med den Brittiske Gesandt, da de øvrige Gesandter først havde forlangt nye Jnstructioner fra deres Hoffer. Den store Tyrkiske Flaade var næsten selfærdig og der var lagt en Embargo paa alle Kiøbmandskibe for at Grækerne ikke skulde faae Efterretning derom. De Tyrkisk Krigskibe ere godt byggede og kunne maaskee ikke slaaes saa slet; da de i Mangel af Græske Matroser have for høie Haandpenge angaaer et Engelske og Franske. - Paschaen af Scutari skal have gjort Opstand imod Sultanen. - Man har Efterretninger fra Bucharest, som naae til den 17de April og som melde, at Porten skal tredie Gang have forkastet det Russiske Ultimatum, og have afviist alle de mæglende Hoffers Forslag ja selv have fundet for godt ikke at meddeele noget Svar paa en Cathorisk Note fra det Østerrigske Hof. En Tatar skal have bragt Efterretninger derom til Seraskieren af Silistria, som commanderer i Bucharest. Den Tyrkiske Hovedarmee trækker sig sammen ved Donau. J Moldau og Vallachiet staae blot saa mange lette Tropper, som ere fornødne for at ødelægge disse Lande med Jld og Sværd. De have nu faaet gientagne Ordre til saasnart Krigen begynder, at giennemstreise disse Lande i alle Retninger, borttage alle Levnetsmidler og giøre alting lige med Jorden. Osman Aga har faaet befaling til at brænde Jassy af. Alle de Tyrkiske Forsvarsanstalter i Fyrstendømmerne skulle blot have havt til Formaal at blende de Russiske Generaler. Det vil nu komme an paa om Russerne kunne giøre noget forat redde disse Lande inden alt er bleven aldeles ødelagt. J Odessa vilde man vide, fra Constantinopel under 11te April, at den Østerrigske Jnternuntius havde ved Coureer erholdt Depescher fra Wien, og at han derpaa havde den 6te April ladet ved sin Dragoman en vigtig Note overgive til Reis Effendi, men man troede ikke at den vilde virke noget, da denne Minister allerede den 25de Marts havde erklæret, at Porten ikke kunde give noget andet Svar end det, som det tilforn havde meddeelt under 28de Februar. – J det Engelske Blad Couteren læses følgende: Morgenkrøniken lover os at Tyrkiet skal blive deelt imellem Rusland og Østerrig. Det anfører Polens Deeling til et Beviis derpaa; men siden denne saa ofte dadlede Begivenhed, har Europas Tilstand meget forandret sig. Den gang var endnu ikke en høitidelig Overenskomst sluttet imellem alle Souverainer og at holde det nærværende System oprettet, hvorved der blev gjort Ende paa en 20 Aars Krig. Det er først paa den Wiener=Kongres, at den Europæiske Ligevægt er bleven grundfæstet. Hvilken Fordeel vilde Østerrig og Rusland have af at deele Tyrkiet, troer man at de øvrige Europæiske Magter ville roelig see paa hvorledes de fortære deres Bytte, hvilken Modvægville ikke deres Planer finde i Occidenten, men vi kæmpe imod Phantomer. Tyrkiets Deeling uden Englands Samtykke er en tom Drøm, en barnagtig Daarlighed. Ruslands Monark veed, at denne Deeling vil blive Tegnet til en almindelig Krig i Europa, og Resultaterne af denne Krig ville blive langt meere skadelig for ham end for nogen anden Souverain. Samme Blad meddeeler under 20de April en Skrivelse fra Paris, som er af et meere krigerisk Jndhold. Det Rygte hedder det var i Omløb at Østerrig havde forbunden sig med Rusland, og vilde trække sin Armee ud af Jtalien; men at den Franske Minister i Wien Hr. v. Caraman havde faaet meget bestemte Jnstruktioner til at modsætte sig denne Rømning af alle Kræfter, fordi den kun vilde give Anledning til at Revolutionen paa nye vilde udbryde i Jtalien, og at de misfornøiede Franske vilde der finde et Tilflugtsted. – Den vigtige Efterretning er bleven bekræftet, at den store De Chios, som har 115000 christelige Jndvaanere er bleven løsreven fra Portens Herredømme. Opstanden er bleven bevirket ved at Samierne have gjort Landgang paa Øerne under Franske og Tydske Officeerers Commando. – Jfølge Beretninger fra Corfu af 1ste og 2den April har Kolokothron angrebet den Tyrkiske forskandsede Leier, som de landsatte Tropper havde opkastet ved Patras og indtaget den med Storm efter et frygteligt Blodbad, hvorved han bemægtigede sig 40 Kanoner. Fæstningen skal derpaa have indladt sig i Underhandlinger og Capitulation. Ved Termopylerne skal et nyt Slag, være forefaldet imellem Tyrkerne og Grækerne, hvori Paschaen af Larizza skal være bleven aldeeles slaget af Odysseus. Den Tyrkiske Armee bestod af 4000 Kavallerister, 8000 Fodfolk og 800 Artillerister, som skulde trænge igiennem Livadien ind i Attica- og Morea. Men da den ankom til Biergpasserne fandt den dem besatte af Agraphioterne, som holdt sig saa længe indtil Odyssens kom til med fine Tropper. Nu blev Slaget almindeligt. Tyrkerne mistede 5000 Mand og 9 Kanoner. Drama Pascha blev dræbt og Resten af den Tyrkiske Armee tog Flugten til Zeitun, hvor den nu holdes indesluttet. Oprøres iblandt Grækerne har siden den Tid udbredet sig til de nordlige Stæder i Thessalien og til alle Bierg egnene i Macedonien. Disse Biergbeboere havde hidindtil holdt sig roelige; men da Sultanen havde givet befaling til at de skulde afvæbnes, saa indlode de sig i Forbindelse med Senatet i Morea, hvorpaa de ved Græske Skibe bleve forsynede med de fornødne Vaaben. De begyndte deres Foretagender med at erobre den gamle og store Stad Beroca (Varia). De erobrede Staden den 24de Marts. Paschaen af Salonich Abulobud sendte een af sine Generaler ud imod dem med et betydeligt Armeecorps, men han blev aldeles slaget, og haardt saaret bragt tilbage til Salonich. Paschaen rykkede derfor selv imod dem indtil St. Catharina; men blev trængt tilbage og Beyen af Seres skal være bleven drabt ved denne Leilighed. Ti Græske Skibe vare ankomne til Platamona, og havde bragt Vaaben og Ammunition til Biergbeboerne, som nu i den første Mængde støde til Odysseus, Armee.