Aalborg Stiftstidende, 1832-03-12
J Overhuset opkastede nylig Marquis af Londonderry det Spørgsmaal, om Ratificationerne af den belgiske Tractat vare udvexlede, Grev Grey svarede, at herom kunde han endnu ikke sige noget Bestemt, men at Regjeringen havde Grund til at vente dem og at han selv havde det bedste Haab i denne Henseende; indtil den Tid vilde han imidlertid ikke give nogen nærmere Oplysning om Underhandlingerne. Derefter kom det til en heftig Debatte imellem Hertugen af Vellington og Grev Grey i Anledning af den irlandske Tiendesag, i hvilken hiin angreb Ministeriets Politik med Hensyn paa Jrland paa det Skarpeste. Vellington var især forbittret over, at nogle af Ministrenes Attringer syntes at antyde, at Grunden til Jrlands sørgelige Forfatning var at søge i hans Statsbestyrelse. Grev Grey svarede ikke mindre heftigt, især i Anledning af den Beskyldning, at Regjeringen saae igjennem Fingre med de catholske Urostiftere og opfordrede Hertugen til ligefrem at anklage Ministeriet, hvis han fandt det for Godt. Lordcantsleren talte i samme Tone og forsikkrede, at han aldrig havde kjendt en saa ondskabsfuld Opposition, som den nærværende. - Hvorvidt iøvrigt Lovløsheden og Selvhævnen gaaer i det ulykkelige Jrland, sees bedst deraf, at en Forpagter i Nærheden af Castle=Commes er bleven myrdet i sit eget Huus af en Bande, Hvidfødder, fordi han havde leiet et Stykke Land, af hvis Besiddelse den forrige Forpagter var bleven udsat. De moderate Antireformeres i Spidsen for hvilke GrevHarrovby staaer, Politik i Henseende til Reformbillen, skal for Tiden være følgende. De har i Sinde at stemme for Reformbillens anden Læsning i Overhuset i den Overbeviisning, at Grev Grey er forsynet med Fuldmagt af Kongen til at udnævne saa mange Peers, som behøves. Faldt altsaa Billen anden Gang igjennem, saa vilde ikke Ministrenes Resignation, men en Peers-Creation være denne Begivenheds umiddelbare Følge. J saa Fald kunde man ingen Modificationer vente, medens man derimod ved at indrømme dens anden Læsning kom istand til i Committeen at bevirke saadanne Forandringer med Listerne og Qualificationerne, at Billen derved vilde tabe, om ikke sin hele skadelige Natur, saa dog det meste af sin Gift. Desuden vilde en gientagen Forkastelse kun bestyrke Ministeriet, thi da Hertugen af Vellington og R. Peel har erklæret sig imod enhver Reform, vilde det ikke være let at faae et nyt Ministerium og uden en eller anden Reform gav Landet sig dog aldrig tilfreds. Gik derimod Billen igjennem med de behørige Forandringer, saa vilde Ministrene komme til at lide ved den Upopularitet, der var en nødvendig Følge af denne Billens Forvanskning. De ivrige Reformere vilde da lade dem i Stikken og alle Partier foragte dem. Saaledes kunde der atter blive Haab for Torypartiet at faae Hertugen af Vellington og Sir R. Peel i Spidsen for Statsbestyrelsen. Dette paastaaes i offentlige Blade at være Hovedindholdet af et Circulaire fra Grev Harrovby til sine Venner, og er dette authentisk, maa man tilstaae, at de idet Mindste ikke har holdt deres Politik hemmelig. Hertugen af Vellington skal derimod, som det anstaaer en gammel ærlig Soldat, ikke ville gaae ind i hiint ræveagtige Project, men vedbliver haardnakken at protestere mod Billens anden Læsning, af hvilket Schisma imellem Antireformerne Billens Venner vente sig de bedste Følger.