JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-11-22
Extraordinair Generalforsamling i Trykkefriheds-Selskabet. En Ordsprogstegning. "Den Høne, som sider nærmest ved Hanen, er altid fedest". (Eller: Ussings Fremtid.) Seminarist Hestermann i Flensborg har atter været paa Spil og mishandlet to af sine Skoledrenge. - Gud give, at han havde slaaet Drengene ihjel, saa kunde man maaskee opnaae den Glæde at see Hestermann: Kammerherre Bentzon i Sagen om Tallotteribillet-Handel.
Corsaren, 1844-11-22
Kammerherre Benzon sagde: "Jeg troer, at der for den omtalte Classe af Haandværkere og andre saadanne - hvis sædvanlige Indskud kun er 1 a 2 Mark - ikke er nogen Fare, men at tvertimod deres Drømme om, ved Lotteriets Trækning at opnaae den af dem attraaede Lykke, giver dem Lyst og Kraft til at anvende Tid og Flid til deres daglige Sysler. Jeg troer, at man maa erkjende, at disse Drømme, skjøndt de i Almindelighed skuffes, ere et Gode, som man ikke uden Nødvendighed bør berøve dem. Der er fremdeles en anden Classe af Medborgere, som staae paa et saa lavt Trin af Samfundet, og som det næsten var en Synd at berøve det Haab, som de hele Uger leve paa; jeg mener dem, som ikke selv kunne erhverve noget, og som derfor maae ligge Communerne til Byrde. De 8 Sk. eller 1 Mark, der, af hvad der ydes dem, bortspilles i Lotteriet, kunde vel bedre anvendes for dem, men negtes denne Leilighed til at benytte dem hertil, vilde de maaskee nedslukke deres Bekymringer i Brændeviin, istedetfor at de nu kjøbe sig et Haab, som varer i 8 eller flere Dage." Dersom Kammerherre Benzon troer, at disse Ord ville møde Modsigelse fra de Liberales Side, saa tager han feil; idet mindste ere vi fuldkommen enige med ham i hans Anskuelse om det betydelige Værd, der bør tillægges Jllusion, Haab, Drømme og en rig Phantasi. Man bør saaledes ikke lade udeaf Agt, at det er disse Egenskaber, der væsenlig bestemme Digteren, og at man ved at indskrænke dem kunde foranledige en betænkelig Mangel paa Digtekunst i Nationen. Hvo veed, om ikke Høedt spillede i Lotteriet, medens han fuldførte sine "lyriske Studier", om ikke Blok Tøxen regelmæssig løser sin Lottobillet, inden han skriver sin Jambe. Og det var dog skrækkeligt, om man skulde nøde dem til at drikke, ved at afskjære dem Tallotteriet. Men vi gaae endnu et Skridt videre. Vi mene, at man bør fratage Kammerherre Benzon hans Godser og hans Kammerherrenøgle og give dem til Folk, der behøve dem; thi selv behøver han dem jo ikke. Hvad skal denne Mand med Godser, han, som kun behøver at see et Gods for i "8 eller flere Dage at leve i den Jllusion, det er hans". Naar de otte Dage ere forbi, seer han blot paa et nyt Gods, og saaledes fremdeles. En Mand med saa megen Jllusionsevne har naturligviis ogsaa en betydelig Phantast i den Legemsdeel, hvorpaa Kammerherrenøglen sidder, saa at den vil kunne indbilde sig, at den er bedækket med Nøgler. Naar han vil jage, tuder han blot i Haanden som i et Valdhorn; han siger Plaff, og Hjorten falder. For ham flyder Melk og Honning i Danevang; Finanserne lægge Penge op ved Besparelser, Appanagerne forsvinde, Danske og Schleswigholsteinere sove Arm i Arm, og han selv, ja, han selv fremkommer med 600 Amendements i Stænderne og bilder sig ind, at de blive antagne.
Corsaren, 1844-11-22
Theatret. "Chalifen i Bagdad" Anlæget i dette Syngestykke eller Jdeen, der ligger til Grund for det, er den samme som den, hvorfor et tidligere Nr. af"Corsaren" blev lagt under Beslag og senere domfældt af Høiesteret. Det er nemlig Chalisen, der incognito gaaer paa Eventyr og forelsker sig i en smuk Pige. Vi havde fundet det passende at udelade Forelskelsen og istedetfor kun forfulgt den Tanke, at Chalisen engang morede sig ved incognito at være Journalist og underkaste sig Følgerne. Heraf kan man see, at Theater-Reiersen ikke er nær saa stræng som Blad-Reiersen. Jmidlertid er Grunden maaskee ogsaa den, at Stykket er skrevet længe før 1839 og desuden oprindelig fransk, saa at der ikke ret vel kan være tænkt nogen Allusion deri. Det er, som sagt, fransk, og det i en mærkværdig Grad. Franskmændene bilde sig jo ind, at alle Mennesker ere franske, kun at endeel ikke have lært Fransk, og derfor seer man i Stykket unge Bagdadske Cavalierer aflægge Besøg i Haremet som i et fransk Boudoir, de Skjønne bære nok Slør, men ikke for Ansigtet, og Mom. Stage dandser en Vals, medens hun synger Allah. Denne Tanke have de Spillende opfattet med megen Skarpsindighed og udført med megen Omhyggelighed. Jfr. Ranzau er Jfr. Rantzau, og Sangen er saamæn ogsaa Jfr. Rantzaus. Hr. Gundersen er Hr. Gundersen i røde Beenklæder og Schavlsslobrok, og Hr. Sahlerz er Hr. Sahlerz, kun med en dellig krum Næse. Næsen er virkelig godt gjort og sidder godt, saa at Hr. Sahlerz er i sin gode Ret, naar han smillende over hele Ansigtet viser den frem for Publikum. Vi nævnte foran Hr. Gundersen. Han tilligemed Dhrr. Møller og Hultmann ere i disse Dage blevne forfremmede til kgl. Skuespillere paa Prøve. Hvad Dhrr. Gundersen og Møller angaaer, kunne vi nogenlunde forstaae det. Vi tænke os, at Directionen har sagt til sig selv: Nu have disse Mennesker i saa lang Tid ikke været det Ringeste; det er paa Tiden, at de bliver til Noget. Men Hr. Hultmanns Forfremmelse er os uforklarlig; han har ikke engang været Jntet, men kun Smith i Reiseeventyret; hans Udnævnelse er et Eventyr i Holtens eller Collins Maneer. Dhrr. Protecteurer ville maaskee forsvare sig med Exempler hentede andetsteds fra, saasom: at Schulin er bleven Amtmand; men i saa Fald glemme de, at en Skuespiller ikke kan agere ved Fuldmægtig.
Corsaren, 1844-11-29
Udnævnelse. Under 22de d. M. er den Stænderdeputerede Bager Sager meddeelt Bestalling som Hjerte-Leverandeur til det danske Vaaben samt tillagt Titel af Stænder-Sager. - J den foreløbige Behandling af Statsenhedssagen forbeholdt Grev Schulin sig Retten til, hvorledes han maaskee vilde stemme. Det lader altsaa til, at Grev Schulius Skarpsindighed havde forbeholdt sig Retten til, hvorledes den maaskee vilde hjælpe ham til en Mening. - Ved samme Leilighed meente Grev Schulin, at man burde indrette den foreslaaede Declaration saaledes, at ogsaa andre Læsere end netop de forstandige kunde forstaae den. Det er Ret, Hr. Greve! det er smukt af Dem! De er i Stænderne de Uforstandiges Talsmand. - Under meerbemeldte Sag yttrede Kammerherre Sehestedt-Juel, at "Kongens Huus staaer fra Øresundet til Elben; i dette sit Huus maa han kunne sige : jeg vil have Fred, jeg vil have No." Jfølge denne Anskuelse skulde Kongen være Vært, alle vi Andre Leiere. Kongen kunde opsige os Alle og lade os flytte og til Leiere tage for Ex. Schleswigholsteinerne eller endog tydske Forbundister, blot han fik sin Leie betalt, og blot han havde Fred. Det hele Forhold, hvori Folket staaer til sin Konge er: at det betalet sin Leie og lader ham have No. - Det er den samme Kammerherre, som i forrige Session talte om, at Eieren har Ret til Jagt i Huset. - Det er i Grunden en Skam, at en saa høit fortjent Mand som Etatsraad, Professor Bang skal betale saa høi en Leie af sin Bopæl, maaskee den dyreste i Kjøbenhavn, skjøndt det hedder, at han boer husfrit paa Fødselsstiftelsen. Han maa nemlig betale den med Menneskeliv. Det er, som sagt, næsten en Skam. - J det schleswig-holsteinste Selskab for Danmarks Opløsning i det tydske Forbund ere siden sidste Bekjendtgjørelse optagne følgende nye Medlemmer: den 20de November 1844, Hs. Ex. Grev Moltke; den 21de, Hr. Professor Larsen. Det bemærkes for dem, som maatte have Lyst til at indtræde i Selskabet, at man ikke som i det nordiste Oldskriftsselskab betaler 25 Ducater for at indtræde som opløsende Medlemmer; Jndtrædelsen er aldeles uden Omkostninger, idetmindste for Øieblikket. Hvor dyr den senere kan komme de Jndtrædende, vil derimod beroe paa Omstændighederne. Naar "Forposten" har fanget en Vittighed, bærer den sig af dermed som Keiser Domitian med Fluerne: Han druknede dem i Vand.
Corsaren, 1844-11-29
En Samtale. A. Hvad er det for nogle Briller, Du har? Man kan jo ikke see Noget igjennem Dem. B. Det skal jeg sige Dig. Det er nogle, som jeg har anskaffet mig til at gaae paa italiensk Opera med; thi, da jeg sidst var der, maatte jeg vende Ryggen til, og det falder noget geneert. - Naar Bootius bliver behandlet efter den Grusselbackske Methode og henlagt i 500 Aar og derpaa opvaagner til det fulde Brug af sine Aandskræfter, vil han vist blive meget forundret:
Corsaren, 1844-11-29
Nyt Aftenblads Physiognomi. En god Christen. "Der David blev gammel, sang han fromme Psalmer." Gammelt Ordsprog. - Naa, Du Afskum! Du bilder Dig nok ind, fordi Du er Schlesvigholsteiner, at Du kan stikke mine gode Bankosedler i Din Lomme, Du Æsel, Du... - "Mein Herr! Thun Sie mir den Gefallen, mich auf Deutsch zu schimpfen, oder, beim Himmel, ich nehme es übel!" En Sessionsherre lader sig befordre.
Corsaren, 1844-11-29
Kjøbenhavns uprivilegerede Adresseavis. Paa Morskabstheatret i Roeskilde gives med det Første til Benefice for Forsamlingen en stor Forestilling. af følgende Jndhold: 1ste Afdeling: "De 3 feige Elskere ved det folkelige Stævnemødet", stor comisk Pantomime af Vedkommende, i 3 Acter. 2den Afdeling: Kunstnernes Væddestrid ved Slutningen af et Møde, gymnastiske Ovelser og malabariske Kraftkunster, af Forskjellige. 3die Afdeling: Voltigering paa slad Linie af Hr. Ørsted. 4de Afdeling: "De politiske Brødre" eller "de forvandlede Blomster", mimisk plastisk Forestilling i Tableauer. Personerne: En Smørblomst....... Hr. Sager. En Ridderspore . . . . . . . . - Ussing. En Brændenælde . . . . . . . . - David. Da Entreen er aldeles gratis, smigre Beneficianterne sig med et talrigt Besøg, idet de ville opbyde Alt for at tilfredsstille et æret Publicum, og Kunstnerne viller efter bedste Evne stræbe at overgaae hverandre. En tilreisende Familie tager sig herved den Frihed at anmode den ærede kongelige Theaterdirection om, engang ved Leilighed, at lade opføre et nyt Stykke, som duer noget.
Corsaren, 1844-11-29
Efterlysning. Ved Hs. Majestæt Kong Erik af Pommerns sidste Besøg i Holbek forleden hundrede Aar blev der i Kirken glemt en Spytslikker, som ufortøvet bedes afleveret til Prof. Dr. Larsen i Holbek eller til "Berlingske Avis", hvilke En for Begge eller Begge for En udbetale en taisonnabel Douceur af 2 Sk., som er over den halve Værdi, til den retsindige Finder. 21 Amendements om Krudts Opbevaring ere billigt tilkjøbs eller tilleie hos (Et Skud Krudt er glemt.) Nye. i Roskilde.
Corsaren, 1844-11-29
Jtaliensk Opera. 7 i 800 Herrer og Damer kunne 3 Gange om Ugen erholde en fordeelagtig Ansættelse som Tilskuere ved den italienske Opera paa Hoftheatret. Hr. Capomi modtager Billetter Mrk. "Tomme Bænker". Hos os, som første Opfindere af at "vende Kapper", gives grundig Underviisning i bemeldte Kunst paa en ualmindelig nem Maade. Vi vende alle Slags Kapper og expedere dem vendte paa et Par Timers Tid eller, om forlanges, paa 1 Time. Betalingen er billig. David & Ussing. En Poppegøie er kommen tilløbende. Forhenværende berømt Mand C. Molbech anmodes herved om at melde sig paa Etatsraad Bræstrups Contoir, Gothersgaden Nr. 1, for at tilkjendegive, om han atter vil leve i Ægteskab med sin i Henseende til Bord og Seng fraseparerede Hustru: "Holbergske Samfunds Forretningscomitee", da denne i modsat Fald vil indgaae et nyt Ægteskab.
Corsaren, 1844-11-29
Ridsning og Maaltagning. Undertegnede, der har opfundet en ganske ny Maade, hvorpaa jeg afridser og tager Maal af Betjentenes Hilsener for deres Overordnede, tilbyder Jnformation i samme Videnskab. For Uformuende bemærkes, at Grovheder tages i Bytte. Ærbødigst Müller, Controleur. Stegte Lærker, Nattergale og andre Sangfugle, saavel Hanner som Hunner, kunne erholde Ansættelse som Sangere paa Prøve ved det kongelige Theater. Gode stærke Birkeriis, Rottinger og Tampe kjøbes til enhver Tid i Flensborg. af Hestermann. Hvo, som sætter Priis paa at spise god og kraftig politisk Mad ved et smukt arrangeret, sluttet Bord, hvor der tillige under Spisningen opvartes aparte med smaae Lystspil, saasom Hanefægtninger &c., tilbydes samme for moderat Betaling, naar man kunde henvende sig i Roeskilde Stændersal. Der spises for lukkede Dørre og opvartes ikke med berusende Drikke. For en Studerende eller anden honnet Mandsperson, der er ude om Dagen, er et godt rummeligt Værelse tilleie a 32 Sk. Timen i Universitetsbygningen.
Corsaren, 1844-11-29
Tjeneste anvises. Nogle fattige, men dygtig langbenede Skolelærere, som ere forsynede imed gode Støvlesaaler og kunne blæse taaleligt paa Posthorn, kunne strax erholde Ansættelse som Postbudde, naar de henvende sig paa Bispecontoiret i Kjøbenhavn. Den geistlige Generalpostdirection for Danmark, d. 29de Nov. 1844.
Corsaren, 1844-12-06
Et Digt af Heine. En Reise. Kareten gik over Stok og Steen, Da kom den ud af det Spor, som Den skulde hale fulgt. Et Hjul gik løs. Den Ting er slet ikke morsom. Kudsk og Lakei løb til nærmeste By, Og jeg befandt mig uden Selskab ved Midnat i Skovens Mulm. Da hørte jeg Hylen og Tuden. Det er mine Ulve, som hyle saa sælt Af Hunger her i det Dunkle. Som Lygter rundt i den sorte Skov De brændende Øine funkle. De have sagtens min Ankomst spurgt, De Bæster, og til min Ære De ville mig med Jllumination. Og en Fakkelsang fetere. Ja vist, en Serenade det er, J Søndagsklæder jo er de. Jeg sætter mig strax i Positur. Og taler med rørt Gebærde: Medulve! i høieste Grad det maa Mig hver Misstemning forsøde, At saamange ædle Gemytter med Begeistring mig tude imøde. Den Fryd, i nærværende Øieblik Jeg føler, er fast ubeskrivelig; Denne salige Time for evig er Af Mindet mig uafrivelig. Jeg takker Jer for den Tillid og Tro, Hvormed J har mig beæret, Og som J hver en Prøvelsens Stund Sig vakkert har constateret. Medulve! lad Jer ei narre af dem, Som, idet de smør Jer om Mundene, Jer ville indbilde, de Skjelmer, at jeg Var gaaet over til Hundene; At jeg i Grunden kun søgte at snøe Mig som Liniedandser med Færdighed - Sligt at modsige mig forekom Aldeles under min Værdighed. Jeg er min Tro hverken Faar eller Hund, Eller Parternes Stegevender, Bi kun, til Tænder jeg viser Jer - Skal J see, jeg har Ulvetænder. Saa skal J mærke, hvor gjerne jeg vil Jer høre tude og snærre - Ja, stoler paa mig, og - hjælper Jer selv, Saa hjælper ogsaa Vorherre!" See det var den Tale, som jeg holdt Aldeles extemporeret; J Nyeste Aftenblad den blev Med skjændige Trykfeil læderet. (For at forebygge al Misforstaaelse, gjøre vi opmærksom paa, at den næstsidste Linie er den eneste, som ikke tilhører Heine. Heine har der: "Augsburger Allgemeine Zeitung"; men deels vilde dette Navn være for langt i det danske Vers, og deels maatte en dansk Oversætter, ved at læse om Trykfeil, naturligviis komme til at tænke paa "Aftenbladet").
Corsaren, 1844-12-06
Da en høi Person spurgie den jydste Stænderdeputerede Proprietair Ingerslev: "Hører De ogsaa med til Skraalerne i Stændersalen?" svarede Jngerslev dybt bukkende og næsten grædende; "Jeg har jo ikke sagt et Ord, Deres Majestæt! Nei, ikke et eneste Ord, Deres Majestæt!"
Corsaren, 1844-12-06
En halv gal forhenværende Bager i Veile ved Navn Hassing var en Dag i Lystleiren ved Hedensted kommen i Nærheden af det flygtende Rytteri, men istedetfor skyndsomst at tage Flugten kastede han sig paa Jorden, medens Rytteriet i flyvende Fart gik over ham, dog uden at beskadige ham. Kongen, som var i Nærheden, lod ham føre frem for sig, og efterat have erkyndiget sig, om han ei var kommen til Skade, spurgte Allerhøistsamme ham: "Men hvorfor løb De ikke, da De saae Rytteriet nærme sig?" – "Fordi", svarede Hassing, idet han pathetisk slog sig for Brystet,"fordi jeg ingen Hare er!"
Corsaren, 1844-12-06
I Stændernes 35te Møde forefaldt en ganske interessant lille Discussion. Man forhandlede Sagen om Vands Afledning, og Capitain Buchvald udtalte sig blandt Andet for, at visse Undersøgelser skulde henlægges til Amtsraadet istedetfor til Amtmanden, da Amtmanden ofte er en nylig fra Rentekammeret udgaaet Auscultant, der kan være temmelig uvidende i de foreliggende practiske Landboforhold. Ham modsagde ganske ulidenskabeligt Hr. Amtmand, Grev Schulin, og forsvarede Amtmændenes Dygtighed i Almindelighed; men Grevens gode Ven, Hr. Kammerherre Scavenius, fandt sig ikke tilfredsstillet hermed og bebreidede Capitain Buchvald, at han var fremkommen med "personlige Jnvectiver" imod et Medlem. GrevSchulin kan ret sige: "Vorherre bevare mig for mine Venner; for mine Fjender skal jeg selv see at vogte mig".
Corsaren, 1844-12-06
Under samme Sags Behandling forespurgte Kammerraad Drewsen hos den kgl. Commissarius, om det forelagte Lovudkast tilsigtede nogen Forandring i hans og flere Fabrikeieres Rettigheder med Hensyn til Vandet i Fuursø, hvilket han da vilde finde meget ubilligt, da disse Rettigheder have existeret i 130 Aar, uden nogen Utilfredshed mellem Besidderne af hine Rettigheder. For Guds Skyld, Hr. Kammerraad! opgiv Fuursøen, ellers kommer Sonveraineteten og siger, at den har bestaaet endog i 181 Aar uden Utilfredshed hos Jhændehaverne.
Corsaren, 1841-03-19
Provinds-Efterretninger. Det er ikke alene i Kjøbenhavn og ved den af Regjeringen dertil bestikkede Mand, at et Blad kan blive lagt under Beslag, nei! ogsaa i Provindserne og af private Folk kan saadant skee, endog efter at Bladet her er udkommet, hvilket "Corsaren" i denne Tid har maattet føle. Saaledes har i Ribe en vis Dr. philos., der bestyrer den derværende Læseforening, tilbageholdt Nr. 10, hvori Dr. Sophus's 'Fiirklover' var anmeldt. Foreningens Medlemmer troede i længere Tid, at Cancelliet havde ladet Nr. 10 beslaglægge og glemt at avertere det; men, da de saa opdagede Bladet andre Steder i Byen, gik et Lys op for dem, og de indsaae nu, at hiin Dr. phil. maatte have handlet saaledes af Sympathi for Dr. Sophus. - Værre var det i Odense, hvor Bestyrelsen af det med Klubben forenede Bibliothek i lang Tid, under mangehaande Paaskud, tilbageholdt alle Nummerne og først ved en Generalforsamlings-Beslutning blev foranlediget til at fremlægge dem. - Disse Beslaglæggelser bevirkede naturligviis det Samme som alle andre Beslaglæggelser: at man ret fik Lyst til at see og læse Bladet, og "Corsarens" Redaction aflægger derfor vedkommende Beslaglæggere sin forbindtligste Tak for den Gavn, de, rigtignok imod deres Villie, have gjort os.
Corsaren, 1844-12-06
Skizzer. Forhenværende Regimentssaddelmager Bungartz i Haderslev & Tjenestekarl "driller " Kronpindsen med de nordelbingiske Faner. Væddeløb mellem Hertugen af Augustenborgs Fuchs og Prinds Wilhelms Skimmel. Den, der kommer først med Melding om en Prindses Fødsel, faaer hele Kongeriget Danmark, eller rettere: troer at faae det. En forsigtig Ven.
Corsaren, 1844-12-06
Brev fra Corfaren til Hr. Kammerjunker, By- og Herredsfoged Bülow i Storeheddinge, R. af D. Herr Kammerjunker! Vi have hidtil anseet Dem for en skikkelig og forstandig Mand, uagtet De er Kammerjunker. Vi have ikke glemt, at De jevnlig har skrevet Artikler i "Kjøbenhavnposten", navnlig Beviser, for Nørvig Havns Nytte, hvilke idetmindste beviste, at Hr. Kammerjunkeren kunde skrive. Jkke mindre bekjendt er det os, at De undertiden er lidt, hvad man kalder rask, næsten nævenyttig, imod Storeheddinge Mænd, hvilket vi finde, at en Byfoged altid bør være imod Borgere - der ville taale det. Om De nu har overvundet alle Byens Mandfolk og derfor, lig Alexander, der satte over Jndus for at søge nye Modstandere, maa tage fat paa Byens Kvinder, vide vi ikke; men De anklages for, d. 20de Novbr. sidstleden at skulle have ladet en Borgerkone, Bundtmager Andersens Hustru, tage ud af Sengen og med Politiet transportere gjennem Byens Gader for at vidne for Retten om en Tjenestekarl, der var sat under Justitsens Tiltale - Alt dette paa Grund af, at hun efter gjentagen Tilsigelse ikke var mødt og undskyldte sig med Sygdomsforfald. J denne Anledning er det, at vi tilskrive Dem. Nærværende Brev er nemlig en officiel Efterretning til Dem om, at De er angivet for os, forden hemmelige Ret; det er de tre Spaaner, som hugges i den Anklagedes Port om Natten, som han finder om Morgenen, og hvorefter han veed, at han skal forsvare sig. De vil maaskee med mandig No hylle Dem i Deres Sloprok og med Blikket tillidsfuldt hævet mod Deres Ridderkors lade haant om Jndkaldelsen. De vil sige til Dem selv. Jeg kan være rolig, lovet været Cancelliet, der giver fri Proces, og Høiesteret, der domfælder. Bah, Derveed ikke hvad De siger - dog, vi tilgive Dem; De er jo kun Kammerjunker. De veed ikke, at "Corsarens" Redacteurer, lig Assasinerne paa et Vink af deres Emir "Bjergets Fyrste", med Begeistring gaae i Domfældelsen paa et Vink af"Corsaren; at det er en Naade, vi bevise Kongens Embedsmænd, naar vi ere retfærdige imod dem og ikke uden lovligt Forhør og Dom aftegne, nedlægge og slaae dem. De er altsaa angivet for den hemmelige Ret. Mændene med Masker for, de, som have bandet paa at ville forfølge den Uret, Lovens Arm ikke kan naae, og at forfølge retfærdigt, men ubarmhjertigt, de ere samlede. Vi hugge de tre Spaaner i Deres Port og give Dem en passende Frist til at møde for os hvorsomhelst, og i hvilkensomhelst Avis; thi vi ere overalt, undtagen der, hvor vi skulde være, ligesom Kjøbenhavns Politi. (Forlæggelse formedelst Sygdomsforfald eller desl. er afskaffet ved Storeheddinge Praxis). Givet i Vor Residens Kjøbenhavn d. 5te Decbr, 1844. "Corsaren". (L. S.) Pro vera copla: Gram.
Corsaren, 1844-12-13
Scene af det "offenlige Liv". Forleden Dag kom jeg gaaende forbi Hjørnet af Nyhavn og Qvæsthuusgade. Der stode to Arbeidsmænd, den ene ung, kraftig og med et muntert Udtryk i Ansigtet, den anden noget tilaars med Kindet, der enten af Naturen vare opsvulmede eller senere blevne det ved Skraatobakkens og Brændevinens forenede Bestræbelser. Den unge stod med tre Ankelsko i Haanden og saae drillende til den ældre, der holdt een Sko og var saare vred. Denne raabte: Du har stjaalet en af mine Sko! Naar Du har tre Sko, og jeg een, har Du naturtigviis stjaalet en af mine. Naa, hid med den! Vil Du ikke? Saa gid da den Onde bryde din Hals! Bi kun, jeg hitter dig nok! Din Tyveknægt, Din Røver, Din Skurk, Din Horeunge, Din .... (her samlede Talleren hele sin Energi) Din... Laps!