Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-06-22
Det er ved denne Stifts Fremspringning at man erfarer i hvilken Æske Specien er. For at vise hvorledes man vender Kjæppen, baade i denne Kunst, som vi nyligen have mældet om, og i den foregivne Opdagelse af underjordiske Vandaarer, ville vi meddele Maaden, enten selv at gjøre, eller ved en Dukke at lade gjøre de Experimenter som de vise, der ville indbilde Folk at besidde den udelukkende Rettighed at opdage Vandaarer. I. Tag en Kjøp af Vidie, af Hassel, eller af anden Materie, blot at den er af eensformig Tykkelse, noget bøielig, brav rund og meget glat. 2. Den maae være af 2 Fods Længde, og bøi den saaledes, at den faaer en Radius af 1 Fod. 3. For at gjøre den tungere, og følgeligen mere skikket til Vending, arbringer man derpaa 3 Metalringe, een i Midten, og de 2 andre i Enderne. 4. Læg denne Kjæp paa Eders to Pegesingre, i en horisontal Linie, saaledes at de to Hvilepunkter ere nær ved Kjæppens Ender. De vil da see at Midten er under begge Endernes Vatterpaslinie; men ved lempeligen at nærme Pegesingrene til hinanden, vil de see Kjæppens Midte at hæve sig lidt efter lidt, og begge Enderne ville gjøre en Kolbytte. Naar De da bringer Deres to Hænder tilbage i den samme Stilling og i den samme Afstand, som forhen, saa vil Kjeppen komme tilbage i sin første Stilling. 5. Det er ved denne Deres Hænders Nærmelse og efterhaands Fjerning, at De kan erhverve Lethed til, med Behændighed at bringe den til at vende sig, men de maae bestandigen stræbe efter at give Deres Hænder den mindst mulige Bevægelse. 6. For at formindske denne Bevægelse maae man undgaae Gidningerne, ved at give Kjeppen en meget liden Diameter, og ved at lade den hvile paa den Deel af Fingrene, som har den mindste Overflade. 7. Bevægelsen af Deres Fingre kan blive ganske umærkelig, dersom De i Stedet for at lade Kjeppen hvile paa Fingrene, lader den bæres af to lidt bøiede Staaltraade, som De holder i Deres Hænder. Naar disse Staaltraader ere brav runde og godt poleerte, saa ville Hvilepunkterne blive uendeligen smaae og Gnidningerne ville blive næsten Nul. 8. Naar De har faaet Færdighed i at vende Kjeppen ved Bevægelsen af Deres Hænder, og Nogen mærker deres Bevægelse, naar de gjør Kunsten, og man tillader sig at bebreide Dem det, stig da, ligesom Vandsøgerne, at det er de metalliske Uddunstninger, eller Dunsterne af underjordiske Vande, som ved at bringe Kjæppen til at vende sig, paa samme Tid giver Dem Feberen. 9. Naar man foreslaaer Dem at opdags Vand paa Marken, lad da dristigen Kjeppen vende sig paa alle de Steder, hvor De finder frisk Græs i Tørkens Tid, thi det er virkeligen Dunsterne af underjordisk Vand, som da holder Græsset frisk, 10. Skulde dette Middel slaae Feil, vælg. altid fortrinligen det dybeste Sted af en Dal, og lad der Kjeppen vende sig, forsikkrende at der er Vand, fordi der er det, at all den Regn, som de vedliggende Bjerge eller Bakker have sluget, samle 11. De kan lade Kjeppen vende sig paa andre Stæder, ved omtrentligen at betegne Graden af Dybden hvor man kan finde Vand. Der er næsten Vand overalt, det løber om i Jorden, som Blodet i vore Aarer. Skulde det imidlertid hænde sig, at De tog Feil, stig da i dette enkelte Tilfælde at Strøget af en fugtig Luft, eller en electrisk Materie har gjort den samme Virkning paa Demsom Dunsterne. 12. Dersom man, for at prøve Dem, bringer Dem efterhaands paa forskjellige Lag af en Vandrende, hvis Direksion er dem ubekjendt, lad Dem da ledsaae af en Mand, der har Planen til Rendelægningen; lad ham da give Dem et vist Tien, naar det er nødvendigt, for at betegne Dem hver Lag især. 13. Dersom man binder Dem for Øinene, for at De ikke skal mærke Tegnene, et eneste Ord, eller og en forstilt Tavshed fra Deres Haandlangers Side, maae være Dem nok, for at lade Dem vide, ja eller nii. 14. Lud Deres Haandlanger undertiden give Dem Tegn, ved at trække sit Been, eller ved at lukke sin Tobaksdaase op, og lad ham med Fis lade som han tager Parti mod Dem, for at man ikke skal mistænke ham for at være paa Deres Side. 15. Det er vanskeligere end det i Begyndelsen synes, at faae Kjeppen til at vende sig ved en Dukke. Et behændigt Menneskes frivillige Bevægelser, kunne hvert Øieblik bøde paa Forandringerne som Hændelsen frembringer. Stillingen, af Kjæppen, der ved at gaae fra Høire til Venstre, eller fra Venstre til Høire, kunde bringe den til at falde, dersom man ikke hialp paa den, ved hvert Øieblik at bringe den tilbage i dens rette Stilling; men, da Dukkens Bevægelser nødvendigen maae være eensformige, eller i Blinde foranderlige, saa kunne de ikke, naar det fornødent er, hielpe paa disse hændelsesvise Forandringer. Vinville jevne denne Vanskelighed, til Fordeel for dem, der ville lade Kjæppen vende sig ved en Dukke, hvis Hænder erholde en liden VibrationsBevægelse, ved Bevægelsen af et Uhrværk. 16. Gjør en krummet Kjæp, som den forrige, men istædet for at den er cylindrisk, naar den er bleven lige, lad den da være en paralellepipet retvinklet, og at paa de to Steder som skulle røre Hvilepunkterne, maae den være rundet og af en mindre Diameter. Naar man da lægger den paa to Staaltraader, som Dukken holder, saa kan den hverken gaae til høire eller til venstre Side, og Dukkens eensformige Bevægelser kunne vedblive at lade den vende sig. Commen 17. Naar Kjeppen saaledes er indrettet, saa, naar man nærmer med Midten de to Ringe som ere i Enderne, uden at Nogen mærker det, vil Tyngdens Centrum have forandret sig, og ingen kan vende den, ved at holde paa de to Punkter, hvor den er afrundet; Man kan ikke heller bringe den til at vende sig, ved at lade den hvile paa dens andre Punkter, fordi, da den er fiirkantet overalt, vil Gidningen blive for stor, og Hændernes Bevægelse alt for synlige. 18. For at bringe Kjeppen i en Dukkes Haand til at vende sig, naar man bringer den paa forskjellige Lag af et Vandrendeanlæg, eller naar man byder den Vand eller Penge, maae De have i deres Lomme en skjult Magnet, som, naar De vil det, kan bringe en Jern Trykker til at hæve sig og bringe i Gang Bevægelsen af et Uhrværk, som skal frembringe i Dukken, Hændernes Bevægelse. 19. For at frembringe en ligedan Virkning, uden Bevægelsen af et Uhrværk, anlæg ved Foden af Dukken, et Kar, som fyldes med Vand. Ved Hjelp af nogle Hæverrer der ere skjulte i Dukkens Krop, skal da Vandet, som løber ud af dem, frembringe Hændernes nødvendige Bevægelser. 20. For at giøre en Leddedukke som bestandigen kan vende Kjeppen, maae De have et stort Kar, hvori Regnen bestandigen opsamler en vis Mængde af Vand, anbring derfra et Rør, som uafladeligen lader nogle Draaber falde ned ved Dukkens Fødder, og paa denne Maade, vil de ved deres Kien faae en Art af et perpetuum mobile. Vi sige en Art, fordi vi sikkerligen ikke paastaae at have opløst dette Mekanikens berygtede Problem, hvorved nogle Halvlærde forgiæves beskjæftige sig, og som de sande Lærde, siger man, har givet Slip paa. 21. Endeligen, for at give denne Kunst en Forandring, saa kan man bringe Kjeppen til at vende sig, ved at holde den paa Skraae i en Vinkel af 45 Grader; men her ville vi ikke sige Maaden, fordi vi ikke paastaae at give en fuldstændig Afhandling om Spaaestikken. Nota. Nu er det let at opdage Oprindelsen til Folkevildfarelsen angaaende Spaaestikken, og at see, at en simpel Taskenspillerkunst, han kunnet narre hele Verden, fra det tolvte Sekulum til den Dag i Dag er. Bedragerie, Uvidenhed og Lettroenhed, ere de nærmere Aarsager til saadan Vildfarelse; men HovedAarsagen er, hvis jeg ikke feiler, den: at Hændernes Vibration er en ringe og umærkelig Bevægelse og gaaer i lige Linie. Kjep pens Bevægelse er derimod meget synlig, og paa samme Tid snel og rundagtig. Ved første Anskuelse, synes det umuligt, at den anden Bevægelse kan være en Følge af den første. Vi have i øvrigt forhen sagt: at naar synlige og frappante Fenomener, hænge af en umærkelig og ubekjendt Aarsag, saa tilskriver den menneskelige Forstand, der holder sig altid til det Vidunderlige, naturligen disse Virkninger, en chimerisk Aarsag. See, det er dette som har bragt Menneskene til at troe, at underjordiske Dunster frembringe i Kjeppen dens Vende Bevægelse. Da Vildfarelsen engang havde kastet dybe Rødder hos svage Mennesker, ere disse blevne ganske døve for Fornuftens Stemme; og i vort oplyste Aarhundrede have vi seet Fordom udbrede sig mere og mere ved Jndustrien af Folk, der fandt deres Fordeel ved, at den blev forplantet.