Viborger Samler, 1847-04-20
Kongeriget Preussen. Den preussiske Land dags Aabning. "Vi have, skriver Fr. W. i Børsenhalle, vel ingensinde følt saa dybt som nu Censurens moralske Tryk, vi have vel ingensinde følt saa stor Længsel som nu efter den af flere Tidender bebuddede, og af flere Forbundsstater saa alvorlig drevne Presselov. Naar i et af de for Tydskland meest skjebnesvangre Øieblikke en Konge udtaler sig med "Aabenhed og Tillid, udtaler sig med et ædelt Hjertes hele Fylde, saa kan man kun komme ham imøde med Aabenhed og Tillid. - Den preussiske Throntale til Provindsernes forenede Stænder staaer ved sin Længde og Udførlighed imellem de Throntaler, hvormed Herskerne i de constitutionelle store Stater, Frankerig og England, aabne deres Kamre, og den nordamericanske Præsidents Budskab; kun følger i Budskabet umiddelbart efter Jndledningen det udførlige Regnskab over alle Brancher af det saakaldte offentlige Væsen. Men Budskabet fra en nordamericansk Præsident vil aldrig stige ned til et Angreb imod Anskuelser, der ere stik imod Præsidentens, aldrig vil det stige ned til en Polemik imod Pressen. - Den preussiske Throntale er et Actstykke, til hvilket man intet Sidestykke kjender. Det er, saavidt man overhovedet tør dømme efter indre Grunde, intet Resultat af et Ministerconseils Forhandlinger. Det er Kongen selv, der her taler af sit Gemyts Jndre, der med Aabenhed fremlægger sin hele Verdensanskuelse, der med Stolthed stiller samme ligeoverfor Nutidens Anskuelser. - Herfra den gribende Veltalenhed! Men jo dybere Jndtrykket er af denne Tale, jo stærkere en høihjertet gemytlig Personlighed fremtræder af samme, desto stærkere er ogsaa Opfordringen til at vise sig en saadan Tillid, en saadan Aabenhed værdig. Og dette kan skee ved lige Aabenhed, ved at udtale Sandheden heel og holden. Der gives ingen dybere Ærefrygt, ja der gives aldeles ingen anden Ærefrygt og Troskab imod Kongerne, end Sandheden, den fuldstændige Sandhed. Alt Andet end Sandhed er Uværdighed; Taushed – et Bedrageri; Smiger en Fornærmelse. - Dog kan den under Censur staaende Presse nu tie, da de Mænd, der skulle tale i Nationens Navn, maaskee allerede i dette Øieblik have talt med en Bestemthed, der kan have afgjørende Jndflydelse paa Tydsklands og Europas nærmeste Fremtids Skjebne. Vi have antydet, at vi ikke kunne gaae ind paa den Deel af Throntalen, der angaaer den indre Politik. Den Deel af samme, der angaaer den ydre Politik, er meget kort, men vigtig nok. Kongen siger: "Maatte dog Exemplet af det ene lykkelige Land, hvis Forfatning Aarhundreder og en uden Lige nedarvet Viisdom, men intet Stykke Papir, - have skabt, ikke være tabt for os, og finde den Agtelse, det fortjener. Finde andre Lande ad anden Vei end hiint Folk og vi, nemlig af gjorte og givne Constitutioners Vei, deres Lykke, saa maae og ville vi oprigtig og broderlig prise med dem deres Lykke &c. &c. - Der tvivles ikke om, at der med hiint Land, det lykkelige, dette Land, der fremstilles som et Mønster, er meent England, endskjøndt Ordene, nedarvet Viisdom uden Lige ikke ere ganske klare. Overhusets Viisdom bestaaer deri, at det stedse i det rette Øieblik har rettet sig efter det valgte Underhuus, og Ophøielser, som have fundet Sted i Anledning af ikke arvede Fortjenester, ligesom og Udnævnelser, der skyldes politiske Hensyn, afbryde ikke saa sjelden Arveligheden. Husets Hanovers Herredømme, gaaer, som bekjendt, ikke langt tilbage i Tiden. - Derefter berøres med retfærdig Beundring Kong Ludvig Philips ophøiede Exempel, hvis Sandhed og Conseqvents geraader til Held for Tydskland. J ethvert Tilfælde er i Tilbageblikket paa Preussens tidligere udenlandske System, denne særegne Udhæven af England og Frankerig høist betegnende. En derefter følgende Paragraph i Thron talen omtaler ogsaa Preussens gamle Allierede; kun det tydske Forbund og de tydske Forbundsstater blive slet ikke omtalte, med mindre man, vil tænke paa dem i Anledning af den om det constitutionelle System fældede Dom.