JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Hvad der nu var bleven kjere Gjenstande for hans Aands Beskæftigelse, gjorde ham efterhaanden utilbøyelig for Apothekerfaget; og da Carstens i Foraaret 178 forlod Lübek, for at gaae til Berlin, blev det hos Fernow ogsaa en Beslutning at opsige sin Tjeneste paa Apotheket. Det fortryllende Ratzeburg, hvis Skjønheder han i et lidet Digt har beskrevet, blev nu for nogen Tid hans Opholdsted. Her fik han adskillig Fortjeneste, deels ved at tegne Portraiter med Sølv stift, deels ved at give Underviisning i Tegning. Her stiftede han et inderligt Venskab med Hr. Nauwerck, som han siden paa sin følgende Leve bane tilskrev de interessante Breve, af hvilke dette Blad forhen har meddeelt nogle. Omstændighederne førte ham til Jena. "Jeg hospiterede, skriver han herfra til en Ven, af Nysgierrighed hos nogle Professorer, iblandt andre hos Rehold, der paa Cathedret er en meget indtagende Taler, og netop i den Time handlede omen meget interes ant Materie. Som bedøvet af de høie og herlige Aabenbaringer, som jeg her fik, forlod jeg hans Auditorium med den Beslutning at ville, jeg maatte subsistere paa hvad Maade jeg kunde finde, benytte den lykkelige Leilighed, her blev givet til at rømme op i mit Hoved, og altsaa blive, om det kun var et Aar, ved Jenas Universitet og besøge Reinholds Forelæsninger. Men jeg havde ikke engang saa mange Penge, at jeg kunde lade mig immatrikulere, og mere end to Maaneder forløb, førend jeg fik Evne dertil; imidlertid bragte jeg det dog til, at kunne blive, skjønt temmeligen knapt, henimod to Aar ved Universitetet og leve gandske for Philosophien. Med Reinhold blev jeg nærmere bekjendt ved en liden Afhandling og et Par Digte, og vandt det sande ædle og elskværdige Menneskes Venskab, saaledes at jeg i over Aar og Dag nød hans daglige Omgang, der har nyttet mig mere end hans offentlige Forelæsninger."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Man erindrer sig, at det var ved Reinhold Fernow blev bekjendt med Baggesen, fra hvilken Tid vi have fulgt ham i det forhen om ham i disse Blade Meddeelte. De to sidstforløbne Vintere, sammenlignede. Meddeelt af Hr. V. A. Dan.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Vinteren 1832. Vinteren 1833. Dec. Middeltemperatur. Efter Reaumur. N. 1 1 D. 9 Dec. den ydre Havn. fra Toldboden til Trekroner ganske Jan. Middeltem. tillagt. peratur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
J Midten af Fra 20 Jan. til Maaneden var Febr. var den ydre Havn, Middeltempeindtil Trekro. raturen 7 3de, ner tillagt. Febr. Middeltemperaturen - 32 gaden. J. N. Maanedens anden Uge var det store Belt i nogle Dage. ganske tillagt, saa at det blev passeret af Fodgjengere. Marts, Middel temper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
23 Marts blev den ydre Havn, frie for Jis, som altsaa havde lagt i 3 1/2 Maaned. Apr. Middeltemperatur I. 3. Jkke førend 18. Apr. blev den ydre Rhed al J de sidste Dage deles frie for af Marts vare Jis, som altGræssletterne saa havde væ i Rosenborg ret her igjen have allere nem tre Maade temmeligen. neder. grønne. Den 23 Apr. begyndte Græs pletterne i Rofenborghave at
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Den 24 Apr. blive grønne. Ranunculus. Den 2 Mai ficar, samme var Kanuncusteds allere lus ficaria i de i Mængde. Mængde blom blomstrende. strende. Menniskann, oversattning af Anderson. danne Hvad ar det wasned Mennska heter, Till halften Engel halften djur, Af brister og fuldkomligheter Hur stridande ar dess Natur. Hon tømmer Smertans kalk och grater, Hon dricker nøyets kalk och ler, Beprofvas har en tid og ater Forsvinner og hon fins ey mer. Jag ser i Skapelsen en Ordning, Som om en Allmagt wittne bar, Och ser at gaa for Himlens wardning Jag Jordens forsta wasend ar, Mig Fantasiens wingar racker Och oppnar nyg wardars Lius, Men snart en mullhag mig betacker, Thy jag var blott et livat grus. Hogd upp till Gud et rof for grafven, Och stark og svag i samma blink, Kung ofver landern oc hafven, Men Slaf for hvar passionars Wink, Gar mennskann himmlars Rymd att syfte Trots tid og dde och Natur, Men swigtar for bekymmens klysta, Och sjunker ater ned till djur. Hon taler Wicher, sjunger dygdan, Och ar vid deras skonet warm, Men har i de fordolda Skygdar Hon slumrar in pa Lastens arm, Sig drommar sall da Qualen wacker Sit Rof med angerens hesa Rdst, Och nu sin arm hon manligt stracker Til Strids mot willan i sitt Brost. Du masterstykke i Naturen, Var det ditt hela lenads lopp, Sluchs ut din warelse likt djuren, Var Du Naturens gata blott? Ney Gud dig skapt for Evigheten, For bettre lycka hogre Lius, En froet till fuldkomligheten Sin mognad nar paa Jordens grad. Willfarelsen i Barna aren Erfarenhed at mannen ger, Den Blick som tvattades af taren Mot hvilans niutning luttre ler, En hogre dag skall reda knuten Af ungens har fordelda Skick Der sanningen skall oomsluten Bestralas udaf liusets blick. Der hvarest hogre Solar flamme Jag Skaparens Storhet skada far J battre lius ann jag den samme Har forskade i tidens Spar; Forsvinne Solar och Planeter, Behofvets gard minutens Lan Vi skaptes ju for Evigheten. Och jag ar Evighetens Son.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Kongelige Confessionariusser i Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Af D. G. 3werg's bekjendte Skrift: "det sjellandske Clerest, Khavn 1754. 4. optager omtrent den halve Deel Efterretninger om Hofprædikanterne hos de danske Konger fra de ældste Tider, især efter Reformationen. Hofprædikanten, naar der var kun en, eller, naar der vare flere, da den første, var almindeligen tillige kongelig Confessionarius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Dr. Hans Leth var Kong Christian 5tes Confessionarius. Han døde 10 Sept. 1688, og blev begravet i Trinitatis Kirke. Dr. Peder Jespersen. Fra 1688 til sin Død 114. Om ham see Swerg 666-73, og Lit. Lexik. Christian Lemvig. Fil Bestalling som Confessionarius, 23 Marts 1715, døde 15 Oct. 1724, begravet i Trinitatis Kirke. Søren Lintrup. Beskikket 1725. Fik, efter Frederik IVs Død d. 11 Oct. 1730, Entledigelse med Pension. See Lit. Lex. Johannes Bartholomæus Bluhme. Kongl. Confessionarius fra 1729 til sin Død 25 Oct. 1753, dog førte han ikke det Navn, ei heller den Rang, men nød ellers alle Embedets Jndkomster. Om ham see merg S. 80199, og Liter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Lexikonnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
J en kort Tid fra 1731 til 1733 var Joh. Trawn kongel. Hof-Confessionarius. En Mindesteen over ham sees i Holmens Kirkes Kapel. See werg 814. Frederik Qvist var fra 1748 Slotspræst, fra 1752 Hofprædikant, efter Bluhmes Død udførte han Confessionarius-Embedet. Om ham i Liter. Lex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Biskop Ludvig Harbo. Fra 1766 tillige kongl. Confessionarius indtil sin Død 1783. Om ham see 3merg 397406, og Lit. Lex. Dr. Theol. Christian Bastholm, beskikket 1783. Blev under 7 Febr. 1800 efter Ansøgning, formedelst Svaghed, i Naade og med Pension entlediget. C. T. 1800 S. 96. Om han i Lit. Lexik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Biskop Dr. Theol. Nic. Edinger Balle blev 7 Marts 1800 tillagt kongl. Ordre at paatage sig alle de Forretninger, som hidtil vare besørgede af Bastholm. C. T. 1800 S. 157. Døde 1816. See Lit. Lex. Michael Fred Liebenberg; beskikket 1817, døde 3 Mai 1828. Om ham i Lit. Lex og Lit. Tid. 1828 No. 19. Hr. Dr. Theol. Jac. P. Mynster. Beskikket d. 9 Maj 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Jndenlandske Efterretninger. For Amager har det været et længe følt og erkjendt Savn, at Beboerne hos sig selv hverken har Skov eller Tørveskier, ligesom det er bekjendt, at Øen i Fortiden har havt temmelig megen Skov. Ved et under 18 Mai 1818 imellem det kongl. danske Landhuusholdnings Selskab paa den ene Side, og Lodsejerne i Store Magleby paa den anden Side oprettet, og i et Landvæsens Kommissionsmøde protokolleret Forenings-Dokument blev bestemt, at af Byens Overdrev, af omtrent 1550 Tdr. Lands Størrelse, skulde de 300 Tdr. Land, geometrisk Maal, afgives til Skovs Opelskning, som Selskabet paatog sig at see udført, uden mindste Udgift for Ejerne. Kongen skienkede en Sum af 12000 Rbd. Sedler, og der blev strax begyndt med Indgrøftning og Beplantning. Efter 20 Aars Forløb skulde Jorden med Skoven falde tilbage til Byens daværende Beboere, til Afbenyttelse efter enhvers Hartkorn, dog saaledes at Hugsten skeer forstmæssig, og at der maatte sørges for Beplantning i det Afdrevnes Sted. Skov-Anlægget er nu saavidt fremmet, at Halvdelen af Arealet eller 150 Tdr. Land er forsynet med Træer, der for største Delen er i god Væxt, og derved fremmer de endnu ubesaaede eller ubeplantede Pletters Kultur, og at den anden halve Deels Beplantning er forberedt ved Anbringelsen af tilstrækkelige for dette Terrain saa nødvendige Læplantninger. "Men ligesom det fastsatte Tidsrum maatte, uden en desstørre Kapitals Anvendelse ansees vel kort til et med mange Vanskeligheder forbundet Foretagendes planmæssige Fuldførelse, saaledes har ugunstigt Vejrligt i de første Aaringer tilligemed andre for Anlægget uhældige Omstændigheder, hvortil hører den Ødelæggelse, Harerne anrettede paa de unge Planter i Anlæggets Begyndelse, og Musene siden, endog paa større Træer, betydeligen forsinket Arbeidet. Formedelst disse Hindringer, og dem, der endnu ere at bekjæmpe, samt, med Hensyn til den Sum, der aarligen kan tilvejebringes, og som Selskabet herefter maa opofre af egne Midler, vil det næppe blive mueligt at fuldende Beplantningen af det hele Areal i de dertil bestemte tyve Aar. Selskabet, som ugjerne vilde lade dette i sine Følger saa velgjørende Verk kun blive halv fuldført, ønskede derfor en passende Forlængelse af denne Termin."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Under 11 Juli d. A. er en ny Overeenskomst truffet med Store Maglebyes Beboere, hvis væsentligste Jndhold er: at Tidsrummet, i hvilket Landhusholdnings Selskabet beholder bemældte Areal til frie og uindskrænket Afbenyttelse, er forlænget paa ny 20 Aar, saaledes at samme vedvarer til 1 Oct. 1858, efter hvilken Tids Forløb Arealet med Træer falder til hine Beboere til udelukkende Afbenyttelse efter enhvers Hartkorn, dog til forstmæssig Behandling. Bygningerne med Jnventarium forblive derimod Selskabets Eiendom, hvorover det kan raade efter Godtbefindende. Ved Reser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
18 Aug. 1830 har Hs. Majestæt bifaldet, at dette Skovanlæg maa føre Navn af Kongelunden. (See Coll. T. 1818 No. 40 S. 540-2 og 1830. No. 48 S. 910,914.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Fyens Legater ere forøgede med et nyt, nemlig det Riissingske, til Understøttelse for Enker og Jomfruer af Embedsklassen, eller af agtværdige Borgeres Klasse i Fyen. En Fundats er under 26 Oct. d. A. allernaadigst confirmeret. Hovedbestemmelser i samme, forfattede af Executores Testamenti efter afdøde Krigsraad og Overkrigskommissair Peder Kryssing Riissing, ifølge den dem ved Testamentet givne bemyndigelse, ere: at Legatet er funderet i den Afdødes Avlsgaard under Odense By, og i en Capital af 5000 Rbd. rede Sølv. Legatet er bestemt for to Enker og to Jomfruer, dog kan Directionen lade en værdig trængende Kjøbmand, som uden egen personlig Brøde er bleven sat ud af sin forrige Virksomhed, nyde en Portion. Ved Afgivten af Avlsgaarden, og Renter af Kapitalen vil en heel Portion af Legatet i Tiden, naar forud nævnte Prælegater ophøre, blive 50 Rbd. r. S. og 10 Td. Byg eller Værdie af samme. Legatets Bestyrelse er overdraget Stiftamtmanden og Biskoppen i Fyens Stift samt Borgemesteren i Odense. (Mere i C. T. No. 48.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Blandede Efterretninger. En Skildring af Rom. (Fortsat fra forrige Nr.) Landbeboerne have i den Grad indsuget Katholicismen, at Jntet foregaaer i Naturen, uden at de ansee det for at være et Mirakkel. Hagelen har altid til Formaal at straffe en Naboe, som har forsømt at bekrandse et Kors i Hjørnet af sin Mark med Blomster; døer en Pige, af Feber, saa er det en Straf for hendes Kiærlighedsaffairer, Præsten siger dette til ethvert Medlem af sin Menighed, som han taler med. Denne dybe Overtroe hos Landboerne meddeeler sig fra denne af til de høiere Klasser, ved Ammer, Børnevogtersker (Bonnes) og alleslags Tjenestefolk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
En ung romersk Marchisino paa 16 Aar er det frygtsomste Menneske man kan tænke sig, og drister sig kun til at tale med sine Tjenestefolk; han er langt mere uvidende end hans Naboe Skomageren, eller Billedhandleren. Jndvaanerne i Staden Rom, som ere Vidner til alle de Latterligheder, hvori saavel Cardinalerne som andre fornemme Herrer, gjøre sig skyldige, besidde en langt mere oplyst Religiøsitet, og ethvert Slags Affectation bliver hurtig indklædt i en satirisk Sonnet. Paven besidder saaledes tvende meget forskjellige Slags Magt; thi han kan som Præst gjøre det Menneske evig lykkelig, hvilket han som Konge lader henrette.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Den Frygt som Luther indgjød Paverne i det 16de Aarhundrede var saa stor, at dersom Kirkestaten var en fra Fastlandet bortfjernet Øe, saa vilde man have seet Folket der nedsunket i en moralsk Trældom, ligesom fordum Ægypten og Etrurien (eller, kan man tilfore, som England i Druidernes Periode, og som det var beskaffent i Jesuiternes Rige i Paraguay,) eller som i vore Tider i et vist Land med udvortes Glands (Forfatteren maae vist mene den pyrenæiske Halve.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Krigene i det 18de Aarhundrede have forhindret at de italienske Bønder ere ikke aldeles nedsunkne i en fæisk Tilstand. Ved et lykkeligt Tilfælde vare de Paver, som have regjeret siden Aaret 1700, fortjente Mænd. De gode Hensigter, det Maadehold, den Fornuft og endog de Talenter, som i dette Tidsrum have viist sig paa Thronen, kunde ikke nok roses. Paven har kun een Minister il Sagretario di Stato, som næsten bestandig besidder en første Ministers Authoritet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
J de sidste 10 Aar har der kun været een eneste afgjort slet Statssecretair, nemlig Cardinal Coscia under Benedict den 13de, og han maatte ogsaa tilbringe 9 Aar i Castellet Engelsborg, som Fange. Man maae aldrig forlange at en Regjering Heltemod; fremfor alt frygter ogsaa den romerske Rejering for den frie Undersøgelse, som kan føre til Protestantisme. Ogsaa blev den Konst at tænke der bestandig gjort forsagt, og naar det var fornødent endog forfulgt. Rom har siden Aaret 1700 havt flere gode Antiqvarer, hvoriblandt især Ennio Viscont Qvirino var berømt, og to store Digtere: Mitastatio og Vizenzo Monti, som døde i Mailand i October 1828. - Rom har endeel Fyrster; men de staae ikke i Landets Statskalender, og have ingen offentlig Gage og ingen Magt. Rom er i Grunden en despotisk Stat; men Embederne ere dog paa Livstid og ingen bliver afsat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
- Under Leo den 12te har Carbonarismen og en vis udenlandsk Minister forandret alt. J Ravenna og i Forli hersker Skrækken. De meest udmærkede Mænd ere i Fængsel eller paa Flugten. Florenz er Tilflugtstedet for alle de Ulykkelige, som forfølges i Jtalien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Den 20de August spiste vi hos Levre i Selskab med nogle aandrige unge Konstnere, ikke dyrt, men med smudsige Servietter. Om Aftenen var der stort Selskab hos en vis udenlandsk Ambassadeur (formodentlig Chateaubriand) hvor 8 til 10 Cardinaler og ligesaa mange mærkværdige Fruentimmer vare tilstæde. Cardinal Spinavar vittig og fiin, naar man lægger vel Mærke til ham, saa finder man i denne Porporatos Svar Dybsindigheden af Mirabeaus Genie. Cardnal Gregorio har mere Aand end vore elskværdigste Mænd og ligesaa megen sund Forstand. Han er en Søn af Carl den 3die, som har udrettet saameget i Spanien. Den gode Cardinal Haffelin lever uagtet han er 92 Aar gammel endnu bestandig for denne Verden og er beskjæftiget med at sige de unge Damer Smigrerier, ligesom den gamle Fontenelle fordum. Jeg elsker den faste og livfulde Characteer hos Cardinal Cavalchini, som tilforn har været Gouverneur i Rom. - Cardinalerne klæde sig omtrent som Barthold i Barberen af Sevilla, nemlig i en sort Kjole med røde Opslager og røde Strømper. De tale meget om Rossini og altid med de skjønneste Fruentimmer, saaledes Damerne Dodvell, Sorlofra, Martinetti og Bonacorse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Til Parykkernes Historie har man et Skrift der giver adskillige interessante og underholdende Efterretninger, hvori naragtige Tildragelser og berygtede Stridigheder, som ved dem ere foranledigede, vorde fortalte; dets Titel er: Ueber den Gebrauch d. falschen Haare und Pe rykke in alten u. neueren Zeiteen; von F. Nicolai. Berlin 1801. Med Kobbere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
En Parykskat blev i Aaret 1698 anordnet i Berlin. Parykbærerne bleve inddeelte i Classer. Den høieste Classe indtil de kurfyrstelige Secretairer gave aarlig i Thl.; den ringeste Classe 2 Grsch. Under 3die April 1700 fornyedes denne Parykskat. Jkkun Præster, Skolebetjente, Studiost, Skolediscipler og Børn under 12 Aar, samt Underofficerer og Soldater fritoges. Det vilde ikke have sin rette Fremgang med Jnddrivelsen. J Aaret 1701 tilbød en Franskmand Elie Papus Laverdaugie sig at paatage sig Parykskats-Forpagtningen, som og blev ham overdraget, og det blev nu anordnet, at enhver Parykmager skulde levere de færdige Parykker paa Stempelkamret, hvor de skulde taxeres og mærkes med et dertil forfærdiget kongeligt Stempel, med spansk Lak. De Parykker, der fra andre Landets Stæder kom til Berlin, maatte ogsaa betale 6 Procent; men de fra Udlandet 25 Procent. Forpagtningen medførte mange Vanskeligheder og Uroligheder. For ikke at fordærve den udvortes Pyntelighed, sattes Stemplerne indvendigt. Nu vilde de af Forpagteren ansatte Parykstempel Snusere (Perrückenriecher) lette Folk paa Gader og Stræder og i Husene Parykkerne af Hovedet, forat undersøge, om de vare stemplede. Den største Uvillie, ja Slagsmaal, var Følgen. Derfor blev allerede 1ste April 1702 Forpagtningen ophævet, dog ei Skatten, som tvertimod forhøiedes. Nu skulde 1ste Classe, alle Ministrene o. fl. indtil Generalmajorer inclusive, give aarlig 2 Thl. 12. Sr. For 2den Classe, nemlig: alle Kammerets Hof= og Krigsrets- og andre Raader, Geheime Secretairer, ogsaa Geheime-Kammertjenere, fremdeles Oberster, Oberstlieutenanter og Majorer var Parykskatten 2 Thl. aarlig o. s. fr. indtil 12 Sr. for 5te Classe, hvorunder hørte de simple Haandværkere. Parykmagerne selv hørte til en høiere Classe af Næringsveiene, den 3die Classe. Denne Parykskat vedvarede til 1717. Man see Krünitz Encl. 108 Th. 691 o. s., samt Fr. Nicolais ovennævnte Skrivt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Ogsaa i Danmark har Parykskat havt Sted, nemlig efter Fr. 22 Sept. 1710 (og for Norge Fr. 21 Febr. 1711) af enhver Rangsperson 4 Rd., og af Andre hver 3 Rd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Kjøbenhavns Børs d. 30 November 1838. Hamburg 2 M. - 6 vista A. Species 212. Specier solgtes til 12 Rbmk. Hs. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 181125 Rbd. Sal. pr. 100 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-11-30
Svenske Sedler 48 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 86 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito over 2000 Rbd. Stk. Rbd. Sedler, 8 i Banco. Dito Dito. . . Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) - Rbd. r. S. Dito Dito. ....... i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Hr. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, i Banen. 4 pCt. nye norske Obligat. ved k. S. Dito lydende paa r. S. i Banen 4 pCt. Dito Dito. . . 3 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banes. 4 pCt. nye danske Obligationer L. Sterl. Asiatiske Compagnies Actier . . i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-12-04
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mannonanagangaaSyvogtyvende Aargang. No. 97. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 4 December 1830. Apologie, de protestantiske Geistliges Eedsaflæggelse paa de symbolske Bøger. Rom. H. Nov. de nærne Byer En ros nogen, en Savorres, er nærsenhuse, bør Hovedem hans er næmbrune Trebæros, nal af næNebryre Vegjærog. paaan,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-12-04
(Jblandt de mange Smaaskrifter, som i Aar ere udkomne i Tyskland i Anledning af den augsburgske Confessions tredie Jubilæum, fortjener nedennævnte at bemærkes, ikke blot fordi det afhandler en Gjenstand, som maa have Interesse for enhver Geistlig, men og fordi det i Korthed tilfredsstillende løser sin Opgave. Titelen lyder saaledes: Apologie der Verpflichtung der protestantischen Geistlichen auf die symbolischen Bücher. Jm Geiste des Nationalismus zur dritten Sacularfeier der evangelischen Kirche im Jahre 1830 verfast von Elias Stephan Friedrich Sit tig, Kongl. Bayr. prot. Parrer zu Mr. Eschenau, Nürnberg 1830. Man seer, at Forf, strax paa Titelbladet bekjender sig til Rationalismen; men ihvorvel denne Omstændighed sandsynligviis afskrækker mangen orthodor Syrer fra at tage Bogen i Haanden, vil dog enhver Tænkende med Fornøielse følge Forfatteren i en vigtig og derfor interessant Undersøgelse. En dansk Oversættelse af samme vil desaarsag næppe være nogen Fordomsfri ukiær kommen, og derved hendrages desuden Opmærksomheden paa et lidet Skrift, der ellers let, uagtet dets indre Værd, vilde henligge ubemærket af danske Læsere i den store Masse af Smaabøger, hvormed den tyske Literatur er overvældet. At Oversætteren hist og her har udeladt et og andet Uvæsentligt, undertiden forkortet Udtrykket, og i det Hele søgt at give en klar Afspeiling af Originalen uden ængstelig Hængen ved sammes enkelte Ord og Vendinger, det vil vel Ingen have at indvende imod.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-12-04
Dette Spørgsmaal besvares af Nogle med Ja, af Andre med Nei. J første Tilfælde. bliver denne Eed enten fordret uden Betingelse, eller aflagt betingelsesviis. andet Tilfælde vil man enten overhovedet slet ikke indrømme nogen Eedsaflæggelse paa positive Lærenormer, eller blot lade Forpligtelse paa den hellige Skrift være gyldig, eller man anseer, med nogle Theologer, nye Symbolers Affattelse for det hensigtsmæssigste. De, som ubetinget begge det forelagte Spørgsmaal, grunde deres Paastand paa Nødvendigheden af et symbolsk Lærebegreb, for at kunne skjelne den protestantiske Kirke fra den katholske, samt fra andre christelige Religionspartier. Men dette Lærebegreb maa, efter deres Mening, være bestemt og uforanderligen fast, fordi man ellers vilde vise Modstanderen en blottet Side, hvorfra det vilde være ham let at trænge ind i den protestantiske Kirkes Troessystem og ryste hele Bygningen. Endvidere, sige de, maa denne uforanderlige Fasthed være saa meget desto mere nødvendig, fordi der uden den i selve den protestantiske Kirke ingen almindelig Overeensstemmelse kunde have Sted, og de Geistliges Forpligtelse, at blive ved denne Læreforskrift, kan saa meget desmindre eftergives, fordi der ellers vilde aabnes en Dør for Vilkaarlighed, og den Ene kunde lære saaledes, den Anden anderledes, hvorved den største Uorden maatte opstaae, i hvilket Tilfælde der egentlig slet ikke meer kunde tales om nogen protestantisk Kirke. Den hellige Skrift forbliver vel stedse den eneste Erkjendelses- og Afgjørelsesgrund for guddommelige Sandheder (norma normans), men i de symbolske Bøger indeholdes den allene rigtige Fortolkning af den hellige Skrift, hvorfor de Geistliges edelige Forpligtelse paa samme, qua norma normata, er uomgængelig nødvendig; denne Forpligtelse maa tillige absolut skee Hura libri symbolici cum scriptura sacra consentiant. og en Lærer, hvem man kan overbevise om Afvigelse fra det besvorne symbolske Lærebegreb, kan heller ikke længer ansees for Lærer i denne Kirke. Dette Parties Mening bliver ikke just modsagt, men indskrænket af et andet. At den Geistlige maa edeligen forpligtes paa de symbolske Bøger, derom ere disse enge med hine; men at de symbolske Bøger skulle holdes for en uforanderlig Troes- og Læreforskrift, og enhver Geistlig forpligtes til, ikke at tillade sig den ringeste Afvigelse fra samme, det synes dem ikke at kunne forenes med Protestantismens øverste Grundsætning. Med saadan Forpligtelse, mene de, vilde den frie Gransken i Skriften være ophævet og lagt i Lænker, altsaa et nyt Pavedom sat i Stedet for det gamle, følgeligen ved Reformationen Jntet i denne Henseende være vundet: