Berlingske Tidende, 1809-12-18
Ifølge vores Proclamation, dateret 26 Junii 1809, skulde i de meest nærliggende Steder Nationens Repræsentanter have været forsamlede, at afgiøre hvad der var meest tienligt til Landets Tarv, men endnu finder vi, at Øvrighedspersonerne have langt fra gjort de fornødne Anstalter til en nødvendig Sammenkomst; vi have ei længer været i Stand til at imodstaae den almindelige Mands Ønske, som en allene haver soliciteret mig om at bestyre Landets Sager, men endog saa i hundredetal have tilbudt sig uden mindste Tvang til Landets Forsvar. 1) Derfor er det herved erklæret, at vi Jørgen Jørgensen haver paataget os Landets Bestyrelse som Beskytter, indtil en ordentlig Constitution er fastsat, med Fuldmagt til at føre Krig og slutte Fred med udenlanske Potentater. 2) At Krigsfolket haver udnævnt mig til deres Anfører til Lands og Søes, og til at bestride det hele milittaire Departement i Landet. 3) At det islandske Flag skal være blge med tre hvide Stokfiske i, og hvis Ære vi vil paatage os at forsaaes med vort Liv og Blod. 4) At Stiftamtets Segl er ei længer giældende, men alle offentlige Documenter af Vigtighed skulle være underskrevne af mig selv, og mit Segl dertil (J. J.), indtil Repræsentanterne kunne forsamles og foranstalte et passende Segl. 5) At alle de Embedsmænd, som af Fædrenelands Kierlighed have indgivet Promemoria om, at de ønske at forblive i deres Embede og tiene Landet i denne vanskelige og farlige Stilling, det nylig stod i, deres Lønninger skulle vedblive, da derimod de Embedsmænd, som have været nærliggende og ei have erklæret sig, ere herved ganske og aldeles frasat fra deres Embeder, undtagen de inden den 20de Julii indgive gyldige Aarsager, hvorfor de ei have indsendt deres Resignation eller Tilstaaelse om Vedblivelse i deres Embeder, og efter den Dato skal indgives en Liste, i hvilken man vil see, hvilke Embedsmænd vedbliver i deres Embede og hvilke ikke, og fra den Dato skal enhver Person i Landet, der adlyder en eneste befaling fra slige Personer, ansees som en Forræder ; dog give vi endnu 4 Ugers Tid til de længst bortliggende Steder. 6) At alle Embedsmænd, som ønske det at resignere, skulle transporteres fri til Kiøbenhavn, naar dertil forskaffes Leilighed; imidlertid byde og befale vi, at alle saadanne Embedsmænd skulle holde sig færdige til at sendes til Vestmanner, at de ei med deres Cabaler skulle forstyrre den almindelige Lyksalighed og Fred, undtagen de kunne skaffe behørige Cautioner for deres gode Opførsel. 7) At vi have med den største Fornøielse seet, at den islandske Geistlighed haver forfremmet Fred og god Orden i denne farlige Tidspunct, hvorfor vi love at udbetale dem alle deres Lønninger og alle Pensioner til deres Enker, samt saameget muligt forbedre deres Kaar. 8) At Landet skal sættes i ordentlig Forsvarstand, uden mindste Tillæg af Skatter paa Nationen, 9) At en Person skal have Fuldmagt til at ratificere Fred med Hs. Majestæt Kongen af Storbrittannien. 10) At alle engelske Undersaatter skulle have fuldkommen Frihed i Landet, til at handle og nedsætte sig, naar de ei forbryder sig mod Landets Love, og alle, som uforskyldt fornærme nogen Undersaat af den kongelige brittanniske Majestæt, skal straffes. 11) At ingen civile eller geistlige Embeder maa besættes af andre end indfødte Islændere. 12) At vi forpligte os til at nedlægge vores Embede i det Øieblik en Forsamling af Nationen Repræsentantere have haft Sted, som skulle kaldes sammen næste Aar den 1ste Julii 1810, og naar samme haver fastsat en ordentlig Constitution, og at den fattige og almindelige Mand haver lige saa meget Andeel i deres egen Begjæring som den fornemme. 13) At alle danske Eiendomme paa Øen skulle confiskeres til Landets Bedste, og den som skulde skiule nogen Kassebeholdning eller andre danske Eiendomme skal straffes. 14) At Amtmændene, enten de vedblive deres Embeder eller ei, skal sørge for denne Proclamations Befordring, og ilukke og forsegle alle danske Pakhuse i deres Amter, samt imodtage alle Kassebeholdninger, tilhørende de Danske. 15) At adskillige Embedsmænd, af Frygt for den danske Regiering, ei have erklæret sig, men have underrettet mig, at de fuldkommen bifalde nærværende System, og selv ønske paa en vis Maade at være forceret til at bestride Landets Sager; men siden vi ei have andet i Sigte end Landets Bedste, tillade vi fuldkommen saadanne, som ei ere besielede af Patriotisme nok til at elske deres eget Fædreneland, at reise til Kiøbenhavn. 16) At viere nødte til, for vor egen Værdigheds Skyld, ei at taale den mindste Uærbødighed, ei heller at nogen overskrider den mindste Artikel i denne vores Proclamation, som allene har Landets Gode i Hensyn, og derfor høitideligen erklærer, at den første, som skulde søge at forhindre Landets Lyksalighed, eller forstyrre den almindelige Fred, skal ufortøvet straffes paa Livet, uden at have den mindste Fordeel af den civile Ret. 17) J alle andre Henseender skulle Love og Forordninger staa saaledes som forhen, indtil Constitutionen er fastsat, undtagen at enhver Jslænder kan fare frit frem og tilbage i Landet, hvor han ønsker, og handle hvor han bedst finder for Godt, uden Passe fra Amtmand eller andre Myndigheder, dog maae alle Dømme underskrives af mig, førend de exeqveres. Reikevig den 11te Julii 1809. Udgivet under vores Haand og Segl. Jørgen Jørgensen. Beskytter af hele Hen Jsland, og Øverstcommanderende til Lands og Vands. (L. S.) Vi Jørgen Jørgensen, Beskytter af hele Den Jsland og Høistcommanderende til Lands og Søes, giøre vitterligt: at vi haver bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at Laugrettesmand Haagen Vilhelmen og Anne Johnsdatter af Hvalsnæs Kirkesogn i Guld bringe Syssel maae, uden foregaaende Tillysning af Prædikestolen, hiemme i Huset sammenvies, naar ellers intet befindes deres Ægteskab lovligen at hindre; dog skal Kirken og dens Betienter samt andre Vedkommende desformedelst intet i deres Rettigheder afgaae. Regierings-Contoiret i Island, den 5te August 1809. Giver under vor Haand og Segl. Jørgen Jørgensen.