Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-04-12
Til Tilsit og Memel vare ankomne mange Flygtninger; Grændsekosakkerne søge med største Haf at frelse sig. Fra Tilsit berettes under 30te Marts at den 29de Kl. 8 om Aftenen ankom den Russiske Grændsegarn son, og de Russiske Tropper som endnu laae i Georgenburg omtrent 200 Mand Kavallerie og Jnfanterie til Schmalinikinken. Jnsurgenterne havde allerede besat Staden Alexandrow 1/2 Miil fra Georgenburg. – J den polske Rigsdags Moder af 28de og 29de blevet forhandlet angaaende det forelagde Lovudkast om at tilstaae de Bønder, som opholde sig paa National-Godserne, Grundeiendomme. Flere Medlemmer paastode, at det nærværende Øieblik ikke var skikket til at forhandle om denne Gienstand; men at man burde oppebie fredeligere Tider, isærdeleshed, da ikke alle Repræsentanterne vare tilstæde, og at man desuden ved at tilstaae Bønderne paa Nationalgodserne Grundeiendom vilde tilveiebringe Uenighed imellem disse og Bønderne paa de private Godser. Andre Medlemmer paastode imidlertid, at det just nu var den rette Tid til at forhandle denne Gienstand. Debatterne blive bestandig fortsatte. – Mange Godseiere, erkiende Nødvendigheden af dette Skridt og giøre deres Bønder til Selveiere. Saavidt som man kan see af de offentlige Beretninger, saa staae Frankerige og England for næ værende Tid i den nøieste politiske Forbindelse med hinanden og begge Regieringer søge at vogte sig for at komme til at giøre hinanden imod. Hr. Casimir Perriers Søn er ankommen som Courerr til London. Man siger i denne Stad at Hensigten af hans Sendelse er at opfordre den Engelske Regiering til at mægle imellem Frankerige og Østerrige og under 2den April hedder det fra London at Lord Palmerston har, saasnart han erfarede, at de Østerrigske Tropper havde besat Bologna, havt en Conference med Fyrsten af Talleyrand og de paa afsendt en Coureer til Vien. Dette bekræftes fra Aachen under 4de April, da det berettes derfra, at den Engelske Cabinetscoureer Hr. Lackford var denne Dag om Morgenen passeret igiennem Staden, med Depescher fra London for at begive sig til Vein. Det hedder i den halvministerielle Journal des Debats, at Østerrigernes Jndmarsch i Bologna er en Krænkelse af Europas Uafhængighed, og at Frankerige allene kommer de andre Cabinetter i Forkiøbet ved at fordre Erklæringer afdet Østerrigske Hof, som vel ligesaalidet ville tilstaae denne Magt en Ret til at udøve et Propaagaanda i Jtalien, hvilket er ligesaa hadeværdig under Friehedens Fahner som under Despotiets. De forventede Erklæringer maae være klare og tilstrækkelige, og man maae ikke bie forlænge paa dem; thi om det just ikke en nu er en Anledning til Krig saa er det en point d'honneur, og Hr. Perrier har lovet os Satisfaction. Der fortælles; at denne Minister har forlangt en Erklæring af den Østerrigske Ambassadeur, som skal have svaret at Occupationen af Bologna var aftalt imellem England, Østerrige, Rusland og Preussen og at den østerrigske Regiering forresten har besluttet at undertrykke Jnsurektionen overalt i Jtalien. – Det har gjort Opsigt at Moniteuren ved at omtale den sidste store Revue taler om Faner, hvoruder Fædrenelandets Skjebne maaske kan blive afgjort, og om den Franske Ungdomscharakteristiske Livfuldhed, som bebuder Seieren. Da Kongen holdt Revuen over Nationalgarden, saa raabte en Grenadeer Kongen leve, vi maae have Krig, Men neppe havde Kongen begivet sig bort førend Legionens Oberst Hr. Agierlod Kompagniet slutte en Kreds og udelukk. Gardisten ved en Pluralitet af Stemmer. - Det Franske Blad Journal de Commerce vil vide, at det Franske Ultimatum som er afsendt til Vien gaaer ud paa, at Østerigerne skulle strax rømme Bologna eller ogsaa der i Øeblikket bliver Krig. Man forsikkrer, at de Generaler som skulle erholde Commanden ved Armeen have faaet Ordre til at holde sig beredte til Afreisen. Man siger at Generallerne Roquet, Achard, og Tibutzo Sebastiani, skulle commandere under Marskal Gerard, som Chef for Alpernes Armee. Krigsrygterne trykke de Franske Fonds. – Men den Østerrigske Regiering kan gjerne efterkomme Frankeriges Fordring da 30,000 Mand Østerrigske Tropper have imidlertid overs. ømmet hele Kirkestaden og undertrykket Oprøret Tropperne commanderes af Gen. Geppert, da Sr. Fimont har begivet sig tilbage til Mailand. Officielle Beretninger, som ere ankomne til denne Stad forkynde at den 25. Marts Kl. 5 1/2 om Morgenen trai Østerrigerne paa Rebellerne, som udgjorde 1500 Mand Linietropper og havde 4 Kanoner og som stode i en fordeelagtig Stilling 1/2 Miil fra Rimini beskyttet af Huse og Kratskov. Fienden giorde de Østerrigske Forposter, som bestode af 1/2 Compagnie Jægere og 1/2 Cskadron Husarer temmelig Modstand; men saasnart de Østerrigske Colonner begyndte at fordeele sig og at fyre med Kanoner, saa trak Rebellerne sig tilbage til Rimini. Det Østerrigske Kavallerie begyndte dette Øieblik, giorde et livfuldt Angreb paa Fiendens Bagtog og ned huggede dem næsten aldeles. Rebellerne søgte endnu at samle sig i Forstaden i Rimini, som blev forsvaret af Barricader og af mange Tropper, men forgiæves. Jægerne satte over Barricaderne, Staden blev besat af Tropperne og kun Nattens Mørke forhindrede dem fra at forfølge Flygtningene; Rebellerne have lidt et betydeligt Tab, mange hundrede ere fangne hvori blandt flere Officere. Paa Østerrigsk Side blev Oberlieutenant Kamisch dræbt og Ritmesteren, Fyrst Lichtenstin og Capitainerne Mathia og Burlo faarede; Rebellerne have taget Flugten til Ancona og have taget 16 Vogne med Saarede, med sig. General Geppert blev den 26de modtaget i Rimini med Jubelraab og Staden blev illumineret. – J Rom er man i fuld Glæde over disse Begivenheder. Østerrigerne synes at forsvare deres raske Beslutning med, at Rom var i Fare og var bleven tagne af Jnfurgenterne. dersom de ikke vare komne den til Hielp. Men i Frankerige er man høist forbittret over dette Skridt, da den Franske Regiering havde afsendt Greve, St. Aulaire til Kirkestaten for at formaae Jnsurgenterne til at underkaste sig Paven, og Paven til at tilstaae Landet en Constitution. Man var bleven enig om at den østerrigske Armee skulde saalænge Underhandlingerne stode paa, iagttage en observerende Stilling. Nu forlanger den Franske Regiering at alting skal sættes paa den gamle Fod, at Østerrigerne skulle rømme Bologna inden 14 Dage og at Underhandlingerne skulle foretages paa nye. – Jmidlertid tiltager Krigsværmeriet i Frankerige overordentlig. Frivillige lade sig anmelde hver Dag ved Armeen; Legion for Undlændinger forøges bestandigen, mange Deserteure ankomme fra de Preussiske Rhinlande; og den nationale Stemnin, holdes i en begeistret Tilstand ved Foreninger, som oprettes over hele Frankerige imod indvortes og udvortes Fiender, hvilke Regieringen dog misbilliger, da den frygter for, at de skulle blive en Spire til nye Jacobiner Klubber og Kongen har nyeligen afskediget sin egen Adjutant Labordt og mange høie Embedsmænd, fordi de have underskrevet disse Foreninger.