Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-23
Blandede Efterretninger. Forfatteren af en Afhandling om Partierne i Engelland, som læses i den tydske Journal Minerva for Febr. d. A., forsikkrer, at Begyndelsen til Tingenes nuværende Tilstand i Storbritannien allerede er blevet bemærket for halvtredsindstyve Aar, og af O. Goldsmith paa en ligesaa rørende som følelsesfuld Maade skildret i hans berømte Digt: the deserted Village (den forladte Landsby). Man ansaae dette Malerie den Gang for et blot Phantasiefoster, men Erfaringen har, som allerede af een af vore Dages navnkundigste Digtere er blevet erindret, ingenlunde bevist, at de Onder, Goldsmith skildrede og forudsagde, have været overdrevne eller indbildte - Godsejernes uhyre Rigdomme staae i den unaturligste og meest oprørende Modsigelse til den Elendighed, man bliver vaer fra alle Sider, De flittigste Familier maa, trods de overdrevne Priser paa Livets første Nødvendigheder, lev af nogle faa Shillings Fortjeneste hele Ugen igjennem, medens andre Familier have en aarlig Indtægt af 150,000 til 200,000 Pd., og end- og Capitaler af 30 Mill. Pd. skulle gaae i Arv fra Fader til Søn. - J Lettres de Saint James, Geneve 1820, undersøger Forf. de Farer, som denne ulige Fordeling af Formuen i Engelland, truer Statsforfatningen med, og foreslaaer Midler derimod. - Vist er det, at Rigdommenes, alt for ulige Fordeling er et stort Onde for et Land, men det Værste er, at de Midler, der i Almindelighed foreslaaes til en ligere Fordelings Befordring, staae ofte i paafaldende Modsigelse, til de andre statsoeconomiske Grundsætninger, man ønsker fulgt. Man vil have Luxus standset, for ei at sige udrøddet; Laugsvæsenet og Privilegier blandt Borgerclasser befæstede; Adgang for flere Indbyggere, end Landet allerede har, stoppet; den indenlandske Konstflid ved svære Toldafgivter, og ofte paa Forbrugernes Bekostning, opmuntret – men hvor i al Verden kan alt dette skee, var det end i andre Henseender nok saa nødvendigt og gavnligt, uden at Formuen netop derved maa blive endnu uligere fordeelt end den, uden disse Baand, allerede er, Hvad andet end netop saadanne Jndskrænkninger, under Navn af Monopolier, Privilegier, Patenter, Laugstvang a. have været den første Aarsag til hiin ulige Fordeling. Det gaaer med Stater, som uophørlig arbeide paa at forbedre deres Tilstand og afhielpe trykkende Mangler, som med Legemer, der laborere af forskjellige Sygdomme, for hvilke de skulle helbredes ved forskjellige Lægemidler. Det Middel, der er gavnligt for den ene Sygdom, er skadeligt for den anden, og, naar Gavn og Skade lægges paa Vægtskaalen, overveier den sidste ofte det første. Det er ogsaa derved, at der ofte opstaaer den meest paafaldende Meningsforskjellighed i Grundsætningers Udøvelse i de forskjellige Fag. Saaledes have visse Statsoeconomer anseet Jordegodsers Udstykning i Danmark for et i sine Virkninger høist skadeligt Foretagende, fordi derved Godserne bleve for smaa, medens man i Engelland betragter Landeiendommenes alt for uhyre Størrelse og Godsejernes deraf flydende alt for uhyre Rigdom, som den første Kilde til den der herskende ubeskrivelige Fattigdom blandt de lavere Stænder. Af denne Aarsag vil derfor Klagerne i intet Land nogensinde aldeles ophøre. Der vil ligesaalidet gives fuldkomment lykkelige Stater, som fuldkomment lykkelige Jndivider. Altid vil der mangle noget, og en fuldkommen Stat vil, saalænge Verden staaer, henhøre under samme Categorie, som Cirklens Qvadratur, og Perpetuum mobile. Lad os være glade ved, kun at kunne nærme os Fuldkommenheds maalet.