Berlingske Tidende, 1835-01-06
Brüssel, den 26de December. - J Repræsentant-Kamrets Gaars-Møde meddeelte Hr. von Muelenaere temmelig bestemte Svar paa følgende Spørgsmaale: 1) Har det belgiske Ministerium faaet officielle eller ikke officielle Meddelelser fra den tydske Forbundsdag eller fra nogen af dens Medlemmer, med Hensyn til Luxemborg? – Reil 2) Har det fra sine Agenter i Vien eller Berlin ikke modtaget nogen Oplysning om Keiseren af Østerrigs, Kongen af Preussens eller den tydske Forbundsdags Anskuelser, angaaende Luxemborg, – Nei, ikke siden det Melbournske Ministeriums Fratrædelse. De sidste Meddelelser angaaende Luxemborg, knytte sig til Forhandlingerne i Biberich og til Betingelserne, under hvilke de almindelige Forhandlinger over det hollandske belgiske Spørgsmaal atter kunne aabnes. – 3) Veed Ministeriet noget Positivt om en Opfordring, Kongen af Holland har gjort til den tydske Forbundsdag eller til den tydske Forbunds-Voldgivets Ret, med Hensyn til Luxemborg; ligegyldigt om dette har været med Hensyn til hele Provindsen, eller med Undtagelse af Hertugdømmet Bouillon, eller af den tydske Deel af Luxemborg, der ved Tractaten af 15de November 1831 blev aftraadt? – Ogsaa paa dette Spørgsmaal maa jeg svare denægtende. Med Hensyn hertil kjender jeg kun Avis=Rygter, og jeg er, for min Deel, tilbøielig til at ansee disse for urigtige og overdrevne. – 4) Har Ministeriet – om ved Mellemkomst af vor Gesandt ved det engelske Hof, eller directe ved det nuværende engelske Ministerium – faaet nogen officiel eller venskabelig Meddelelse, siden Hertugen af Wellingtons Udnævnelse til Minister, – "Ja. Regjeringen har successive modtaget, ikke venskabelige, men fuldkomment officielle Meddelelser. – 5) Af hvilken Art ere da disse? – "J et tidligere Møde har jeg havt Lejlighed til at udtale mig herover. De have hidindtil været af den meest tilfredsstillende Slags, ikke alene for den europæiske Fred i Almindelighed, men ogsaa for Belgiens Uafhængighed. Alle disse Meddelelser berettige os til den Forudsætning, at det nuværende Ministerium vil, med Hensyn til Belgien, respectere alle, af dets Formænd indgangne Forpligtelser. 6) Har Ministeriet directe eller indirecte modtaget officielle eller venskabelige Meddelelser fra den engelske Regjering, angaaende Luxemborg eller nogen Deel af samme, og især med Hensyn til de Begivenheder, hvis Skueplads Belgien endnu kunde blive, ifølge de Demarscher, Holland har gjort ved det tydske Forbund eller ved Voldgivets=Retten, – Nei, Regjeringen har, med Hensyn hertil, ikke modtaget nogen Meddelelse. – 7) Det samme Spørgsmaal, angaaende Meddelelse fra den franske Regjering. - Rej, min Herrer. Men dette Spørgsmaal knytter sig til det: 9de) Spørgsmaal: Vil Frankerig eller England - hvis den ene af disse Stater modsætter sig – intervenere alene Her maa jeg erindre den Deputerede fra Mons om et Svar, som jeg i et tidligere Møde gav. Dette kan jeg kun gjentage. J Tilfælde af en Jnvasion i Luxemborg, lader Alt os forudsætte - og jeg troer, med Vished at kunne sige – at hverken Frankerig eller England vil unddrage sig fra den lovede Garanti. Som Kongens Minister passer det sig ikke for mig at gaae ind i hiin Hypothese, at begge disse Magter skulde svigte deres Forpligtelser imod Belgien. Jeg troer iøvrigt, at ikke alene en virkelig Jnvasion i Luxemborg, men allerede den blotte Trudsel og en saadan er casus foederis, og vi vilde i saa Fald ufortøvet anraabe Frankerigs og Englands Understøttelse. 10) Troer Ministeriet, at det vilde være hensigtsmæssigt og nødvendigt, at fordre af Frankerig og England, at de, med Hensyn til Jnterventions-Spørgsmaalet ved den Conflict, der nu truer Luxemborg, skulle udtale sig kategoriske, – Nei. Af de Grunde, som jeg ved det forrige Spørgsmaal har angivet, ansaae Ministeriet det ei for rigtigt at gjøre dette Skridt, saalænge endnu Jntet berettiger os til at antage, at den, af den ærede Deputerede fra Mons opstillede Hypothese kunde gaae i Opfyldelse. – 11) Paatager Regjeringen sig formelig den Forpligtelse, at nægte Rømningen af Luxemborg eller en Deel af samme, saa længe Kong Wilhelm ei har antaget og fuldbyrdet Tractaten af 15de November 1831 – "Mine Herrer, efter Conventionen af 21de Maj, der sikkrer os Besiddelsen, efter Ratificationsacten af 1ste Januar 1832, vil Belgien indtil Fredens difinitive Afsluttelse fortsætte den provisoriske Occupation af Limborgs og Luxemborgs District, der, ifølge Tractatens Bestemmelser af 15de November 1831 senere skal tilfalde Holland. Ratificationen af hiint Fordrag af 21de Maj, der blev meddeelt Belgien, lyder saaledes: Dersom den (Conventionen) endnu ikke sætter den Belgiske Regjering i Besiddelse af Forterne Lillo og Lieskensboek, hvilke endnu ere i de hollandske Troppers Magt, saa faaer den (den belgiske Regjering), som Æquivalent Districtet Limborg og Luxemborg i provisorisk Besiddelse indtil den definitive Tractats Afsluttelse. Og hertil ville vi holde os.