Viborger Samler, 1825-12-19
Nyeste Postefterretninger fra Udlandet. Paris. 3die og 6te Decbr. Den mærkelige Proces, som Generalprokurøren i Julii Maaned havde anlagt mod Udgiverne af Aviserne Constitutionel og den franske Coureer, for at have omtalt de Geistliges Anmasselser af de dem formeentlig ei tilkommende Rettigheder - er nu i disse Dage endelig paadømt. Den berømte Advocat Dupin forsvarede den første; han havde ladet trykke sit Forsvar og omsendt det til Rettens Personale. Han søger deri at oplyse "At Munkeordener, efter nuværende franske Grundlov, ikke ere tilladte; ligesom man heller ikke kan siges at angribe Statens Religion fordi man omtaler enkelte Ordensmedlemmers Handlinger, der stride imod den kristne Aand. Efter det Tilsagn Jesus gav, staaer det hverken i Menneskers eller Helvedes Magt at kuldkaste Religionen; at den i Aar paa ny oplagte "Menneskeforstandens Kathekismus" udgivet af Missionærernes Superior i Naney, viser Munkedaarskab i fuld Maade og gavner Religionen mere, end den skader. Efterat, vedblev han, alle vore Grundlove ere forkastede og Løvter satte istæden, var den offentlige Mening og Pressefriheden det eneste Værn mod Forurettelser. Dette gielder især om Sager Religionen angaaende. Vor Konge Carl den 10de har begyndt sin Regjering med Censurens Ophævelse. Nærværende Sag kalder man med et nyt Navn "Tendents=Proces." Jeg holder mig til minTro som Katholik, jeg troer hverken paa Apollo eller Kefas; men paa Gud. Jeg paastaaer Redaktørens Frifindelse, fordi forskjellige Munkeordener ikke ere tilladte, men især fordi de af ham anførte Sagn ere sande. F. Ex. at en Slagter i Rom, for at have spiist Kjød en Fredag, blev pidsket og brændemærket &c. Rettens Præsident Hr. Segnier, afsagde derpaa Dommen, der lød i det Væsentlige saaledes "J Betragtning af, at Constitutionel ikke ved de paaklagede Anførsler har tilsidesat den skyldige Agtelse for Statens Religion; med Hensyn til, at det ikke kan lægges en Forfatter til Last imod Trykkefriheden eller vise Mangel af Agtelse for Religionen, at han omtaler Oprettelsen og Handlemaaden af saadanne Selskaber, der ikke ere authoriserede, eller om han bedømmer deres beviislige Handlinger, der stride imod Religion og Sædelighed eller omtaler en Læres Farlig hed, der er fornærmende for Kongens Souverænite- og den franske Geistligheds Frihed, efter Erklæringen af 1682 - Saa finder Retten ikke, at dette Blad, efter Paastanden, kunne suspenderes; men paalægger dog Udgiveren som Pligt, herefter at bruge meere Forsigtighed. Omkostningerne ophæves. - Publikum blev saa fornøiet over Dommen, at det ved lydelige Udraab for Kongen og Dommeren og Øvrighedens Ved vedblev, indtil alle vare borte. - For Coureren var den veltalende Hr. Merilhou Defensor. Han sagde: "Jesuiterne have voldet denne Proces. De søge at fritage Geistligheden fra alle de Feil den herefter kan begaae og henfore denne Brøde til Sakrileg=Loven. Stræben efter Protestantisme er det Strækkebillede de opstille. Om endog Coureren aabenbart prækede Luthers og Calvins Lære, kunde det dog ikke kaldes andet end lovligt, saalænge den ikke vækker Had eller kaster Foragt paa den Catholske Tro, som Statens Religion - Men Sagen er, at der gives heret Forbund, der har i Sinde at tilintetgjøre den verdslige Magt, snoer sig efter Tid og Leilighed, er snart krybende og ydmyg, snart stolt og hoffærdigt. Her i Landet synes den geistlige Magt at gribe om sig og, den vilde tabe hvis den ikke havde en virksom og mægtig Deel Kæmpere, der rekruteres fra alle Lande, og intet har at haabe eller frygte, har hjemme overalt og dog intetsteds, hvor den ere Penge og fede Embeder at hente. Denne Slags Milits er fra Fortiden kjendt under Navn af Jesuiter. De Kongelige Forordninger og de pavelige Buller have forviist dem fra vort Land - og, desuagtet optræde de atter blant os. Forhen for og baade Universitetet, Geistligheden og Parlamentet dem, fordi de kjendte deres anarkiske Grundsætninger. Nu ster man derimod, at de have Forsvarere blant Lovenes Taalmænd og Thronens Nærmeste. Man angriber vor gallikanske Kirkes Lærdomme, to Ministre ere angrebne fordi de vilde have denne Lære indført paa Universiteterne. De udstæde Anordninger om: at lovlige Ægteskaber ere Hoer, nægte Begravelse paa Kirkegaarden m.m. Jesuiterne danne en Sta i Staten, de søge at faae Rigdomme og Embeder og udbrede anarkiske Lærdomme paa Universiteterne &c.