Almuevennen, 1843-10-11
Tirsdagen den 19de Septbr. afholdt Falsters Landboforening et extraordinairt Møde paa Nykjøbings Raadhuus, hvorved den vistnok vigtige Huusmandssag ene var Gjenstand for Foreningens Discussioner. Efterat Skolelærer Sidenius, som Referent havde oplæst den i Huusmandssagen nedsatte Comitees Betænkning, bleve de af denne foreslaaede Jndstillingspuncter satte under Discussion. Det første Punct, "Huustugten bør aldeles afskaffes, vandt Foreningens saa fuldkomne Bifald, at ikke een Stemme hævede sig derimod, og man gik derfor strax til det andet Punct: "Huusmændene skulle overdrages Livsfæste paa deres Huse." Forening gen var i det Hele enig i, at det i sine Følger fordærvelige Leiesystem burde afskaffes og Livsfæste træde i Stedet; men Stænderdeputeret Sidenius søgte dog at godtgjøre, at Livsfæste burde indskrænke sig til Huse med Jord, opførte paa ufri Jord, og anførte som Grund hertil det Ubillige i, at Eieren af Huse skulde være pligtig at give f. Ex. sine opsigelige Betjente Livsfæste, naar han overlod dem Bopæl. Han stillede derfor det Amendement: "Eiere af fri Hovedgaardstaxt, naar de paa denne opførte Huse, maatte have Naadighed til at udleie disse." Referenten bestred denne Anskuelse, og yttrede, at Eieren af fri Jord saaledes let kunde beholde Leiesystemet næsten i sin Heelhed, da han ikkun behøvede at bygge alle sine Huse paa den frie Jord, ja kunde endog nedbryde de allerede paa ufri Jord byggede, og igjen opføre dem paa den frie, og formeente forøvrigt, at opsigelige Betjente ei kunde henføres til samme Categorie som Huusmændene, og at det derfor var en Selvfølge, at Eieren af Huse kunde give Saadanne Bopæl, uden tillige at give dem Livsfæste. Pastorerne Rosen og Hansen og flere af Foreningens Medlemmer talede for Livsfæstes Udvidelse ogsaa til Huse uden Jord. Pastor Rosen formeente, at naar kun Eierne af Huse indrømmedes Ret til at udleie disse til deres opsigelige Tjenere og Arbeidere, hvilket var for Fabrikeierne af Vigtighed, saa burde forøvrigt alle Huse bortfæstes, og han stillede derfor det Subamendement; "Huuseiere maae ikkun udleie de Huse, som beboes af deres opsigelige Arbeidere og Betjente og som godtgjøre, at de virkelig ere Saadanne." Pastor Hansen deelte denne Anskuelse; men skjøndt han ei kunde andet end antage, at Livsfæste vilde meget forbedre Huusmændenes Kaar, saa troede han dog, at Grunden til disses daarlige Forfatning tildeels maatte være Overbefolkning og deraf flydende Mangel paa Arbeide og at man, dersom man vilde forbedre denne Klasses Kaar, maatte være betænkt paa at skaffe Arbeide, som afgav en passende Fortjeneste. Da Spørgsmaalet endelig efter endt Discussion blev sat under Afstemning, blev Comiteens Jndstilling antaget med det af Pastor Rosen stillede Amendement saaledes: "Huusmændene skulle have Livsfæste paa deres Huse, de være med eller uden Jord, dog at Eiere af Huse beholde Ret, til at udleie Huse og Beboelsesleiligheder til deres opsigelige Arbeidere og Betjente, som beviisligen ere saadanne". Comiteens 3die Jndstillingspunkt: "J Hoveri maa ei tages meer end een bestemt Dag om Ugen af et Huus, og Arbeidstimerne indskrænkes til de lovbefalede Timer, blev derpaa stillet under Discussion, At Hovdagen burde bestemmes til en bestemt Dag, derom var hele Forsamlingen enig; men hvad det angik, at der kun maatte fordres een Dag om Ugen af et Huus, da formeente Stænderdeputeret Sidenius, at det ofte var Eierne af Huse af Vigtighed at faae deres meeste Jndtægt af deres Huse præsteret med Arbeide, da de ellers undertiden vanskelig kunde faae deres Arbeider udførte, ligesom det ogsaa let kunde være, at Huusmanden, selv ønskede, og var tjent med at affinde Størstedelen, af sin Afgift med Arbeide, og det burde derfor overlades til de Contraherendes frie Raadighed, hvor mange Hordage der skulde ydes. Referenten kunde ei deele denne Anskuelse. Han kunde ei indsee, hvorfor det skulde være mere vanskeligt for Eiere af Huse end for Andre at faae deres Arbeide udført, og han følede sig forvisset om, at de ikke alene vilde kunne faae frie Arbeidere nok naar de kun vilde give dem samme Dagløn som Andre men at de endog langt lettere kunne erholde Arbeidere, da de som oftest formedelst deres Stilling kunne gjøre Huusmændene en eller anden Tjeneste, hvorfor disse nødig ville tabe deres Venskab, og hvad det angik, at Huusmændene undertiden helst ønskede og vare tjente med at affinde den største Deel af deres Afgift med Arbeide, da indrømmede han gjerne dette, naar det skeete ved frit Arbeide; men han kunde ei andet end betvivle at nogen Huusmand, som kjendte og forstod sit eget Bedste, kunde ønske at affinde sin Afgift med flere Dages Pligtarbeide om Ugen, da han herved aldeles afskar sig selv at Leilighed og Udsigt til Fortjeneste andetsteds. Pastorerne Hansen og Rosen og flere yttrede, at den sidste Deel af Jndstillingspunktet syntes overflødigt: thi naar der existerede et Lovbud, som fastsatte Antallet, af Arbeidstimerne, var det jo ulovligt at fordre flere, og Huusmændene behøvede ei at efterkomme en ulovlig Fordring, og kunde i alt Fald søge deres Ret mod det Ulovlige. Hertil bemærkede Referenten, at han vel indsaae, at dette var saaledes, men han maatte tillade sig at anføre, at det var ham bekjendt, at Huusmændene ofte i den indgaaede Leiecontract maatte forbinde sig til at præstere flere Arbeidstimer end de lovbefalede, og hvad det angik, at de kunde søge deres Ret naar de ulovligen forurettedes, da var dette vel sandt, men dette turde de ei; thi den uudeblivelige Følge vilde som oftest blive, at Huset blev opsagt dem til Fraflyttelse om 1/4 Aar. Forøvrigt troede han, at naar Livsfæste blev indført, behøvede Huusmanden ei af Frygt for Huusvildhed at lade sig skræmme fra at søge sin Ret, og han for sit Vedkommende kunde derfor intet have imod at denne Deel af Jndstillingspunktet faldt bort, og da Comiteens tilstedeværende Medlemmer, (Adjunkt Hansen var fraværende) heri vare enige med ham, blev dette Punkt ved Afstemningen antaget saaledes: "J Hoveri maa ei tages mere end een bestemt Dag om Ugen af et Huus.