Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-29
Blandede Efterretninger. (Slutningen af Efterretningen om General Thaddæus Kosciussko, see No. 93.) Adskillige Uheld traf de polske Hærhobe ved Scerekoryn og paa andre Steder i Junii. Rænkesmedde, herskesyge Anførere og Feige dreve igjen deres Spil. Friedrich Wilhelm opgav Haabet om at overvinde K. og gjorde ham glimrende Tilbud, men forgjeves. Endeligen afgjorde Cathrine Kampen ved Troppernes Overlegenhed. Suwarow slog i Volhynien ved Briec Polakkerne, underSierakowski, d. 18 og 19 Sep, Repnin trængte igjennem Litthauen frem, og forenede sig med hiin den russiske Gener. Fersen skulde støde til ham med 12,000 Mand. For at forhindre dette, rykkede Kosciussko ham i Møde fra Warschan af med 21000 M. Fersen angreb ham d. 10 Oct. ved Macziewice (12 Mile fra Warschau, blev tre Gange staaet tilbage, men gjennembrød ved det fjerde Angreb, Polakkernes Linie; Kosciussko faldt, bedækket med Saar, af Hesten, med det Udraab: det er Polens Endelig, og kom i fiendtligt Fangenskab. Suwarow bestormede Praga d. 4 Nov. Warschau overgav sig d. 9de Nov. Madalinski forlod Stor polen. En østerrigsk Hær rykkede frem i Polen, indtil Lublin. Adelen og Borgerne i Polen vare ikke enige, Nationalraadet uden Kraft; udenlandsk Hielp udeblev, og saaledes gik Riget under. K. levede med sine Venner i Rusland, som Statsfange, men Paul 1. frigav ham i egen Person og fortehnede ham med 1500 og Digteren Niemecevis med 1000 Bønder. Begge gik over London, hvor K. blev behandlet med Udmærkelse, til America. Den sidste tilbagesendte Paul de 12,000 Rubler, han havde foræret ham; ligesaa skal han ikke have villet modtage den aarlige Pension af 12000 Rubler, endskiønt America havde, da han efter den fuldendte Frihedskrig vendte tilbage til sit Fædreneland, givet ham Eincinnatusordenen og en Pension. Ogsaa nu fandt han med sine brave Krigsfæller. Napoleon havde nu den Plan, at gjøre Rusland Afbræk ved at gjenoprette Polen, og forberede sig Herredømmet over det østlige Europa. Mange Polakker levede i Paris. Men Rosciussko kunde ikke, ei blot hindret ved sin Sygdom, men ogsaa ved et Løvte, han havde givet Paul 1., et at tjene mere mod Russerne, tage Deel i deres Kampe, under Dombrowskis Anførsel, 1806 og 1807, imidlertid lod han dog udgaae, d. I Nov. 1806, et Opraab til sin Nation. Han forblev i Paris, hvor han lagde Mærke til sit ulykkelige Fødelands Skjebne. Niemevitz traadte i en virksom statsborgerlig Løbebane tilbage i Warschau. Da endeligen Resten af den polske Armee, efter Napoleons Fald, blev af Keiser Alexander sat under Storfyrste Constantins Anførsel, og i Juli 1814 vendte tilbage, saa lavede Kosciussko sig ogsaa til at vende tilbage til sit Fædreneland. Denne Mands Dannelse og Skjebne fik ved en ulykkelig Kierlighed sin første Retning. Et Tilfælde, der foranledigede hans Tilbøielighed, til en Datter af Marschallen i Litthauen, Sisnowski, tvang ham til at forlade Polen. Eensomme Studeringer, især i Historien og Mathematik, og hans for det Høie undfangelige Jndbildningskraft, havde forberedet ham til den Krigs-, Friheds og Levnetsviisdomsskole, hvori han nu indtraadte. Han udmærkede sig i America, ved adskillige Leiligheder, ved Kundskab og Mod, især under Beleiringen af Ninety-Six. J hans Fædrenelands Krig mod Russerne, 1792, holdt han sig i Træfningen ved Dubienka, med omtrent 4000 Mand mod 16,000 Russer, paa en Post, som han kun behøvede 24 Timer til at befæste, i sex Timer, og trak uden stort Forliis tilbage. Denne Daad grundfæstede hans Krigerhæder. Den Befrielsesplan, han 1794 havde aftalet med sine Venner, var endnu ikke moden, da Madalinski og andre Brushoveder, ved deres overilede og voldsomme Skridt ogsaa tvang Kosciussko, at handle offentligen. Seume kalder det Manifest, han lod udgaae mod Keiserinden, uklog, fordi det indeholdt personlige Fornærmelser; men den heftige Tone i samme var beregnet paa den polske Nation. - Kosciussko besad den uindskrænkede Magt, men han betjente sig af den med Retfærdighed, Visdom og Mildhed. Denne store Mand, som saa ofte har trodset Døden, blev endeligen et Offer for samme, ved nyligen at falde af Hesten, og styrte ned i en Afgrund. Han opnaaede en Alder af 60 Aar. J udenlandske Blade anføres som et Beviis paa Magnetismens Misbrug, at en Kone, som havde en Blegn i Ansigtet, blev paa dette Sted saalænge maanetiseret, til at det halve Ansigt fordærvedes, hvorved der fremkom en aaben Kræft skade, hvoraf den Ulykkelige døde i et Hospital.