Berlingske Tidende, 1812-09-07
Stockholm, den 29de August. Hs. Hongel. Høihed, Hertugen af Sødermanlands Afskedstale til Rigets Stænders Deputerede i Ørebro, den 18de August 1812. Til Ridderskabet og Adelen: Med det rørteste Hierte har jeg hørt Eder tolke Eders Følelser. saavidt min Alder har kunne tillade, har jeg med Opmærksomhed Agt Rigsdagsforhandlingerne. Den Mand som har ledet Eder Raadslagninger har giennemtrængt mig Med en Følelse blandet at Arnøielse og Rørelse har jeg seet den Standhaftighed og Eendræglighed, som Ridderskabet og Adelen ved enhver Omstændighed har lagt for Dagen. Aldrig skal jeg glemme de Jndtryk jeg har modtaget i de sidst forløbne fire Maaneder. De bør være Eder en Borgen for mit Sindelag mod den agtværdige Stand, hvis Repræsentanter I ere. Historien viser mig bestandig den svenske Adel som et Mønster paa mandigt Mod. Jeg har selv seet og erfaret, at denne Stand ligesaavel kunde fremstilles som en Mønster paa Patriotisme og Viisdom, og i denne dobbelte Henseende skal jeg stedse ansee det for Glæde og Pligt at tage den til Efterligning. Til Præstestanden. Det er med den inderligste Bevægelse jeg modtager Tolkningen af Eders Sindelag tilligemed Eders Farvel; men i det jeg nu skilles fra Eder, medfører jeg i mit Hierte Mindet om den Nidkierhed og den Hengivenhed for Kongen og Staten, som Eders agtværdige Stand aldrig har ophørt at vise under Løbet af dette Rigsmøde. Efter at have tient det Almindelige med Eders Kundskaber og Eders Fædrelandskierlighed, gaae J nu hen at gavne det endnu mere, ved de Lærdomme, Jgive Folket i Moral og Religion, uden hvilke intet virkeligt Fædre land kan have Sted. Himle, velsigne Eders omme og faderlige Omsorg, gid den isærdeleshed vil høre de Bønner I gjøre for Kongens Sundhed. Naar J opsende dem til Velgiørenhedens Gud, saa beder ham ogsaa, at han vil forunde mig alle denne gode Fyrstes Dyder, og ved de Egenskaber, som udfordres for at giøre Folket lykkeligt, giøre mig værdig til at vinde den svenske Nations Hengivenhed. Til Borgerstanden, De Følelser J, i Borgerstandens Navn, have tolket for mig, ere mig kiere og dyrebare. De skulle daglig blive det i forøget Maade, naar jeg erindrer mig den Nidkierhed og den Hengivenhed J have viist under dette Rigsmøde, og naar jeg ligeledes overveier, at J, ved Tildagekomsten til Eders Hiem, gaae at sysselsætte Eder med Haandværker, Handel og Søfart, disse den almindelige Velstands virkelige Kilder; thi jeg veed, at om Vaaben forsvare og udvide Stater, saa er det Haandværker og Handel som giør dem blomstrende. Det er mig magtpaaliggende at overtyde mig om disse Sandheder, de bør være Eder en Borgen for de Følelser jeg aldrig skal ophøre at lægge for Dagen, for den interessante Stand, hvis Deputerede J ere. Til Bondestanden. Det er ikke uden den varmeste Sindsrørelse mit Hierte modtage Eders Farvel. Modtager tilligemed mit de Ønsker jeg nærer for Ede og Eders Familiers Lykke. Inden jeg endnu havde kiendt og see Eder, havde Rygtet og Eders Redelighed og Mod tilvundet Eder min Kierlighed. Dømmer om mine Følelser, da jeg selv har været Vidne til den Hengivenhed for Kongen og Statten, som J under dette Rigs møde bestandig have lagt for Dagen. Farvel redelige svenske Mænd i Hvor gjerne skal jeg atter see mig blandt Eder, paa mine Reiser i Sverrig! Jeg skal bede Kronprindsen at besøge Eders stille Boligen og der tage Hvile. Jeg er vis paa at Eders Hjerter skulle modtage os med Varme, og vore skulle fuldkommen besvare Eders Kierlighed, Allerede har jeg sagt Eder, hvad jeg paa ny med Glæde gientager, jeg er og vil altid være Eders Ven. Den Dag vil komme, da jeg ligeledes skal blive det for Eders Børn. Ved Kongens velgiørende Forsorg er Ærens Bane bleven dem aabnet. Siig dem, at jeg med dem vil kappes i Mod og Hengivenhed for Fædrelandet, og at den som bedst tiener samme, stedse skal blive den jeg giver Fortrinnet. - - Farvel endnu engang. Vi skilles ad; men troer at mit Hierte ikke forlader Eder. Jurikestidningen af 1ste September indeholder Følgende : Stockholm, den 31te August, Da Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen den 26de d. M. (paa Fregatten Jarramas, hvorpaa han var kommen til Stockholm ) med gunstiVind havde fortsat sin Reise, opdagedes henimod Aften Udskiærene i nogen Afstand; men da Kulingen begyndte at tiltage, og der ingen Mulighed var i at anløbe dette snevre Farvand, nødtes Fregatten til at krydse hele Natten uden for Jndløbet, under temmelig svær Sø Kl. 7 om Morgenen, den 27de, passeredes Fyrtaarnet, og Coursen fortsattes med god Vind til Beckholmen udenfor Abo, hvor Fregatten kastede Anker Kl. 2 1/2 om Eftermiddagen, hvorefter Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen, deels paa Jagten Amadis, og dernæst paa en russisk Slup, fortsatte Reisen opad Strømmen til Staden.