Kiøbenhavns Postrytter, 1788-06-16
Paris, den 2 Junii. Hoffet bliver uryggeligen ved dets eengang vedtagne Forholdsregler, og Vedkommende have overalt faaet stræng Ordre til at udlevere de nye Overamtmandskaber deres Civil- og Criminal=Arrestanter. De nyeste Breve melde om en farlig Giæring iblant Gemytterne i Bretagne og Dauphine; og det hedder, at 3 Regimenter have March ordre til Staden Rennes. Af alle Kongerigets Provindser er Bretagne den, der gjør det nye System den største og alvorligste Modstand, og det af den Aarsag, at bemeldte Provindses Justitsforvaltning dependerer umiddelbar af Stænderne, uden hvis Samtykke enhver Forandring eller nye Indretning i Regieringssystemmet ikke bliver taget for gyldigt. Principalministeren havde ogsaa virkelig begyndt at vise sig noget eftergivende i Hensigt til Bretagne, og lovet adskillige Jndskrænkninger i de nye Edicter, men endog denne Eftergivenhed har ikke kunnet giøre ringeste Virkning. Adelen i Bretagne bliver ved sine Grundsætninger, og endskiønt den Kongel. General-Commandant i Provindsen, Greve de Thiars, den 19de Maji skrivtligen tilmeldte Dechanten for den Bretagniske Adel, Ridder Champsavoy, at Kongen vel vilde anhøre alle lovmæssige Forestillinger imod Edictene, men forbød den i Rennes forsamlede Adel, under Straf for Ulydighed imod Hs. Majestæts høie Person, at giøre ringeste Skridt eller holde nogen Forsamling uden Kongens Villie, saa begat Ridder Champsavoy sig, ledsaget af Adelen, den 20de Maji til Greve Thiars, og tiltalede ham saaledes: "Min Herre, jeg har communiceret de i Rennes forsamlede Adelsmænd Deres Brev. Da de ikke agte at holde nogen af deres Handlinger skiult, saa have de givet mig i Commission at overlevere Dem en Afskrivt af denne deres Erklæring, hvorefter de ansee alle dem for infame, som lade sig ansætte ved den nye Justits=Administration, der, efter Provindsens Grundsætninger, ikke er kiendt eller kan kiendes for gyldig Denne Erklæring, som er et sandt Beviis paa den Bretagniske Adels Jver for Kongens og Provindsens virkelige Jnteresse, kan saameget mindre være lovstridig, som den blot sigter til god Ordens Vedligeholdelse, der er saa væsentligen forbunden med vor Constitution, over hvis Haandhævelse i sin hele Udstrækning den Bretagniske Adel steds vil vaage. De voldsomme Skridt, man har vovet at giøre imod Magistraturen, ere lovstridige; men Bretagnes Skridt have det Offentliges Vel og sand Fædrenelandskiærlighed eene til Formaal. Overalt er denne Erklæring fuldkommen overeensstemmende med Kongens, Han vil jo, at vore Rettigheder skulle være ukrænkede, og vi søge at forsvare disse samme Rettigheder. Hs. Majestæt bør aldrig frygte de Bretagniske Adelsmænds Forsamlinger; thi de have stedse, samlede eller adspredte, givet deres Souverain de meest udmærkede Prøver paa deres store Jver og Troeskab. - Kongen, underrettet om den Fare, der truer Staten, ille for at tilveyebringe den offentlige Rolighed igien for igien at forskaffe sig Nationens Tillid, og stedse søge at vedligeholde den, Kongen lade dem, der saa skam meligen have ført ham bag Lyset, føle hele Vægten af sin billige Vrede. Og Nationen vil give en saa retfærdig og en Konge saa værdig Handling, der sigter til Undersaatternes sande Lyksalighed, sit glade bifald. Greve Thiars har herpaa svaret, at Adelen kunde skrivtligen opsætte og undertegne sine Grunde, da han vilde sende Kongen dem. Adelen har ogsaa allerede committeret tre af sine Lemmer til at arbeyde paa en Memoire. – J Nantes havde 88 delsmænd taget Partie med Bretagne, og flere ventes. Geistligheden, som Kongen, i deres Generalforsamling. den 22de Maji, har ladet affordre 80 Millioner Livres i to Aar, og det ikke, som forhen, terminviis, men paa eengang, har derpaa givet følgende fyndige Svar: "Sire! Defordre 80 Millioner Livres af os, vi ville i dette Øyeblik ikke undersøge, hvor tungt det vilde blive os at udrede denne Sum, vi ville allene lade det beroe ved at forestille Deres Majestæt, at denne Sum, som bekiendt ikke kan udredes af vore Casser; at vi, for at tilveye bringe den, maatte først søge at faae den ved Laan; at ikke er ringeste Haab til dette Laan, saalænge den offentlige Tillid ikke staaer paa sikkrere Fødder, at denne Tillid ikke kan erhverves uden ved lovformelige Indregistreringer; at Nationen ikke anseer nogen Registrering for lovmæssig, naar den ikke foretages af Parlementet; at Geistligheden altsaa ikke kan giøre sig Regning paa nogen Registrering; at der følgelig ikke bliver noget Laan at faae, og at Geistligheden altsaa ikke er i Stand til at betale de forlangte 80 Millioner Livres. Geistligheden maa da bede Deres Majestæt om at lade det beroe med alle de Magistraturen vedkommende Foranstaltninger, indtil Stændernes almindelige Sammenkaldelse, som Deres Majestæt i saa Fald desto før kunde bestemme.