Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1837-04-12
Det var 10 Dage før Juul forrige Aar, at tvende Skomager svende, navnlig Jørgensen og Hansen, kom til mig og spurgte: ner her Skomagerherberget, hvortil jeg svarede ja; derefter bad Jørgensen at tale med mig, og da vi kom ene i mit Værelse, opstod imellem os følgende Samtale: Han (Jørgensen). kan en Skomagersvend i disse Dage komme til at skjære Mesterstykke. Jeg: er det Dem selv Han: "nei, det er Hansen." Jeg kan Hansen da ikke selv tale?" Han: "det er jo ligemeget, hvem der taler." Jeg: "nu er det vel det samme, men underligen at tale for en Person, der selv medfølger." Herefter tilkjendegav jeg, at det var ikke passende, saa kort før Juul at skjære Mesterstykke, da der under Syeningen dagligen skulde otte Mestere holde Vagt, og de havde næsten Alle travlt til forestaaende Fest. Jørgensen spurgte derpaa, naar det var beleiligt, jeg svarede: 3die Juledag maatte han (Hansen) melde sig, jeg vilde strax foranstalte det Fornødne. Onsdagen efter Juul kom altsaa Hansen og meldte sig hos mig, at skjære Mesterstykke, hvortil jeg svarede: strax at melde det for Øvrigheden, og derefter uopholdeligen besørge Laugssamling. Jmidlertid. faldt det mig ind at spørge Hansen om det Væsentligste til Mesterstykkets Forfærdigelse, nemlig Læderet, og da jeg med Forundring erfarede, at han Jntet havde, sparede jeg ham denne Gang Laugssamlingens Bekostning. Hans Udsagn derpaa var: strax at gaae til Hr. Garver Ravn og forskaffe det, og komme igjen, naar det var færdig. Nu kom Hansen igjen om 4 Dage og foregav for mig, at have betænkt sig for en Tid at skjære Mesterstykke, vilde gjøre en liden Reise, og naar Dagene læn gedes komme igjen og melde sig. Nu saae jeg ikke Hansen for den 12 Februar. Han kom og foreviste mig Beviis, at have forfærdiget Mesterstykke i Kjøbenhavn, og udbad i denne Anledning at faae Lauget samlet, hvilket skeete Dagen efter. Ved denne hans udviste Fremfærd, mod mig, og ifølge vores Kongelig allernaadigst konfirmerede Reglement, fandt Lauget sig foranlediget at indgaae med Forespørgsel til det Høikongelige danske Kancellie, om Hansen ikke var pligtig at underkaste sig vores befalede Mesterstykke, før han optoges som Mester i vores Laug, og bad i denne Anledning vores agtede Øvrighed: at negte Hansen Adgang i vores Laug, indtil Kollegiets Resolution var indhentet. Under Samlingen og i Øvrighedens Nærværelse benegtede Hansen ganske hans Adfærd mod mig, men paa mit udtrykkelige Spørgsmaal. til Hansen, om han kunde og vilde negte saa reen en Sandhed 2 tilstod Hansen for Øvrigheden og hele Lauget, at min Forklaring over hans udviste Fremfærd var rigtig. - Da Øvrigheden var mødt (formedelst Forfald) ved sin Fuldmægtig, blev det opsat til om Eftermiddagen Kl. 5, hvor høivelbaarne Hr. Kammerjunker Ridder v. Moltke afsagde følgende Kjendelse: "Hansen vil, i Henhold til Plakaten af 15 Febr. 1828, 1, være at optage som Mester i Lauget, imod at betale de befalede Gebyhrer, som ifølge heraf skeete Dagen efter. - Jmidlertid opgav Lauget ingenlunde dets Hensigt, og nu svæver hele Sagen for det Høikongelige danske Kancellie, og vi vente nu paa det høie Kollegies Resolution. Da jeg nu har oplyst hele Sagens sande Sammenhæng, maa jeg tillige bemærke: at jeg ei oftere indlader mig paa Noget, denne Sag vedkommende. Svendborg den 5 April 1857. H. Frandsen, Oldermand for Skomagerlauget.