Viborger Samler, 1816-03-11
(Jndsendt) Et lidet Contra til Hr. Amtsprovst Lütkens Prol. Enhver Ting har, mindes jeg ret efter Epictet, toe Hanker - og, gjør man ei Tag i begge, tabes let Balancen. Efter Brevsækken Nr. 24, har Hr. Amts provsten, saavidt af Extrakten skjønnes, grebet vældigen i den ene, har derfor et lidet lettende Tag i den anden. Jngen Tvivl at jo den staaende Hegnsforordning kunde være tilstrækkelig, naar kuns dens forudsatte Betingelser kunde opfyldes, hvoraf den vigtigste er lovligt Hegn. Men hvormeget Jordsmon maatte ikke spildes derved paa de smaalig, paa de smalle og lange udstykkede Lodder, mangesteds kuns 30 a 50 Alens Bredde, hvor man har viller spare Udflytnings Omkostningerne; en saadan Bye, mark vilde ved Indgrøftning mere ligne militaire Forskandsninger, end en Korn- og Græsvang; eller hvad gjør den, der har vidtløftige mangekantede og bugtede Eiendomme, af alle Slags, hvilken Kapital udfordres her til Grøftning: - Ved Hegn bør man forstaae heelt Hegn med dobbelt Grøft; thi halvt Hegn eller enkelt Dige, er ikke engang halvgjort Gjerning, kuns Døgnsværk, hvor intet er ligesaa got som dette Noget. - Men, vilde og saadant lovligt Hegne hvor tilstrækkelige Steen ikke ere forhaanden, kunde staae sig paa skarpsandede Jorder, eller hvor der end- og var beqvem Bund paa Nyelændinger (hvortil Lovgivningen og har haft Hensyn) før efter endeel Aars Forløbe - Kommer hertil Mangel paa Evne og physiske Kræfter, især nu Tjenestefolkene af begge Kjøn ere saa rare og kostbare, saa man neppe kan faae end sige aarke at holde de alleruundværligste - hvor vilde da saadant lovligt Hegn saa snarlig kun de opføres: - og dog trænger man øiebliklig til Markfred - Sæt endog, at Hegnsanordningen var anvendelig paa de 2/3 ja vel de 3/4 Dele af Landet, burde det dog ikke Lovgivningen, paa den letteste og mindst bekostelige Maade, og at sørge for den øvrige blot 1/4 Deel, især den er blandet mellem de øvrige, end mere denne 1/2 Deel henhører til den fattigere Agerdyrkerklasse, denne især maatte Staten fortrinlig, for at hjelpe den op, søge at sikkre sin Eiendom, vel endog nøde han dertil paa en med Evne svarende Maade; thi der tige veed og kan, som ialt at forsvare sig, at gjøre selve hypothetiskt umueligt, virkeligt, kan realisere sine Planer, ja blot Overvægtens Lov er ham no til Sikkerhed. - bør da vel Lovgivningen her, med re end i andre Tilfælde, hvor den paa Grund af ingen Regel uden Undtagelse, gjør Modificationer og temporaire betingelser, bruge til, var det endog de meest velgjørende Øiemeed, en parforce Tvang, uden Regning paa Tid og Evne; eller bør en Lov i dette ene Tilfælde være saa generell, at den, skjøndt gaunlig for Pluraliteten, bliver positiv Tvang og skadefuld for en ikke liden Minoritet? Det formenes altsaa at er endog blot Qvast - Markfrednings=Lov, med Hensyn til Tider og local Omstændigheder ikke saa ganske var afveien - hvor Hegner, eller uden alt for stor Bryderie kunde faaes, men lovligt, der Hegn. hvor intet er, enten som betinget eller positiv umueligt, eller over Kræfterne, der, enten for bestandig eller en vis Tid, Vogtning, men alt efter lovautoriserede Bestemmelser, og ikke efter særlig Byes Videbog eller Vedtægt. Det hensigtsmæssigste Middel til at stifte den høist nødvendige Markfred (hvis Overtrædelse og Forsømmelse saa saare skader Dyrkning udbyttet og hindre nyttige Forsøg og Forandringer, var vist af alle dette At Qvægholdet fattes æqval Forderproductionen saaat Kreaturerne, saasnart om Efteraaret det minkendGræs og barske Veirligt forbød Tøiring, skulde strax indtages paa Stald, ei heller og Foraaret udlades paa Græs, førend det strax kunde bindes i Reeb, dette var den simpleste sikreste og altsaa meest hensigtmæssige Fredning; men endog dette er, især i de skarp Egne og paa Hederne, umueligt, hvor den største Deel af Qvægbesætning, især Faaret, som derved holder sig sundest, holdes om Vinterne paa Guds Forsyn, 3: i Haab at det skal tage halv Føde ude paa Banker og Lyng, i Moser og Krat. Man sige ikke Qvægbesætningen kan jo reduceres i Forhold til Fodermassen, ingenlunde. Bondens nærværende Occonomie taaler ikke den Tvang dette Forsøg fordrer; thi netop paa dette Guds Forsyn, holder han 3 a 4 Fæekreature mere end han ellers kunde, og disse 3 a Stkr. er det netop han engang skal sælge for deraf at tage sine Skatter, Folkeløn og den hele Legio af Alskens Udgiftsetteteraer - thi med det undværlige Korns Salg betaler han ei ret meget. Det er altsaa ikke saameget Approximations=Lyst til Naturstanden, som puur Nødvendighed, der mangesteds giør Markfredning ved Vogtning saa ønskelig, ja uundgaaelig.