Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-01-14
Træharmonikaspilleren Sanson, der i Fjor var i Khvn., er bleven slemt prostitueret i Christiania, hvor han havde fundet paa at give sig ud for en Polak og kaldt sig Saczinski Jacobowski Sankson, samt indbildt Nordmændene at han havde mistet endeel Brødre i Frihedskampen, &c. Han havde givet en Concert i Locæer, og ved en Sang om Polens Hædersdage ved Grochow, Praga og Ostrolenkai hele Publikums Paa son udgydt Strømme af Taarer. Da erfor man, at han under sit Ophold i Sverrig havde udgivet lig for en Russer (oz vel ikke er nogen af Delene) og der spille russiske Melodier. Han er nu derfor bleven dygtig gjennemheglet, og stadfæster saaledes det gamle Sagn. Ha som vil sidde paa 2 Stole, sætter sig let midt imellem Kr. plat ned paa Gavet. Ulovlig Handel paa Landet – omreisende Probenreuter, &c. &c. (see Gaarsavisen.)Et Onde som længe har trykket Kjøbmandstanden, i Provindserne er den meer og meere tiltagende ulovlige Handel paa Landet, som drives tildeels og meest af omløbende holsteenske Bønderkarle og Kniplingskræmmere, men tildeels ogsaa af Mænd fra Kjøbstæderne og af Bønder fra Landet. Disse Folk drive en meget betydeligere Handel med alle Slags Manufacturvare end man skulde formode, thi de ere ikke allene forsynede med Silkebaand, Sirtser, Bomuldstøier, Merinos, &c. &c., men modtage endogsaa, og det selv i Kjøbstæderne, Commissioner paa Klæde og andre Varer, som de ikke ville føre med paa det Uvisse. Alle disse Varer blive indsmuglede fra Holsteen, og da de, der husere med samme, hverken betale Told af nogen af Delene, eller Skatter og Afgivter som Borgere, og Næringsdrivende, kunne de saa meget lettere undersælge de Handlende i Kjøbstæderne. – Det har især været disse Folk, der fra først af have nedtrykt Priserne paa stempelpligtige Varesorter saaledes, at de Kjøbmænd, der fra Tid til anden have indsendt endeel Varer til Stempling ved Kjøbenhavns Toldsted, have maattet lide et saa betydeligt Tab paa samme; og bliver dette Uvæsen ikke standset ved kraftige Forholdsregler, ville de Handlende i Kjøbstæderne ikke kunne svare en Toldafgift, der overstiger 5 pCt. At denne ulovlige og skadelige Handel paa Landet i de senere Aar har tiltaget gandske overordentligt, kan bevises derved at Antallet af de holsteenske Bønderkarle som daglig gjennemstreife Landet i alle Retninger, og Huus for Huus falbyde deres Varer, efter troværdige Folks Sigende nu skal beløbe sig til 70 til 80 allene i Fyen. Regnes nu hertil Kniplingskræmmerne og de Fynboer fra Kjøbstæderne og fra Landet, der deels selv siges at reise til Holsteen, for der at forsyne sig med Varer, og deels skulle kjøbe af bemeldte omflakkende Holstenere, da vil man uden Overdrivelse kunne antage: at der i de Maaneder, i hvilke Fruentimmerne ikke ere beskjæftigede med Mark. arbeide, dagligen henimod 150 ere ifærd med at handle paa Fyens Land, hvorfor det da heller ikke skal være sjeldent at 4 til 6 af disse Folk støde sammen i een og samme Bye. J meget nær Forbindelse med den uverettigede Handel paa Landet, staaer den Handel, som drives af om, isende udenlandske Kjøbmænd, Fabrikanter og disses Commissionairer, saavel Jndfødte som Fremmede. Ogsaa dette er meget omtalt, og Klager derover ere ideligen blevne førte, og det sikkerligen ikke ugrundede. Danmark er et CangensLand for disse Omreifende; medens mange andre Lande søge at hævde deres Borgeres Rettigheder ved at beskatte saadanne Omreisende og endog belægge dem med personlig Arrest, hvilket er hændet en Omreisende for en dansk Fabricant, saa drage disse Udlændinger hele Danmark rundt i alle mulige Retninger, lade intet Huus uderørt, drive tildeels større Handel end mange af Landets egne og beskattede Handlende, handle en gros og en detail, og forsyne deres Kunder fra deres hemmelige Oplagssteder med Fornødenheder indtil i hele og halve Pund, i enkelte Flasker, eller dusinviis o. s. v., og alt dette uden anden Extra-Udgivet end den der udfordres til at bringe deres Person fra et Sted til et andet. Til at forhindre dette forestaaes: a) At det under hos Straf maatte vorde forbudt de udenlanske Reisende, Kjøbmænd, Fabrikanter og Commissionairer, at maae sig i Handelsforvindelse med Professionister og andre Jkkehandlende; idet saadant ligesaavel bliver til Tab for Statskassen som for de Handlende paa Stedet, siden nemlig Hine ikke sjeldent overtalle Sidstnævnte til at lade deres Vare gaae underhaanden, blot for at kunne anbefale deres Artikler som yderst billige. b) At der endvidere allernaadigst maatte vorde befalet, at bemeldte Udlændinger, der for det meste tvende Gange om Aaret reise omkring i Landet for at afsætte endeel af deres Vare, efter medførende Prøver, og følgeligt under deres Ophold her i Landet ligesaavel ere Næringsdrivende som de indenlandske Kjøbmænd, der holde Udsalg paa et bestemt Sted, imod Beviis skulde deponere en vis Sum Penge ved det første Grændsetoldsted, for siden i Forhold til deres kortere eller længere Ophold i Landet – at kunne beregne og af denne fradrage den billige Afgivt, de som Næringsdrivende ugentligt skulde erlægge, og hvilken Afgivet – som muligt uden mindste Afkortning kunde tilflyde Statskassen, vilde forskaffe, samme en meget betydelig Jndtægt.