Berlingske Tidende, 1833-05-16
Constantinopel, den 15de April. Den 7de d. M. ankom to Courerer til det herværende Franske Gesandtskab. Snart erfarede man, at de overbragte det Franske Cabinets Samtykke til de Forpligtelser i Henseende til Divanet, som Admiral Roussin den 21de Febr. havde overtaget. Næste Dag begav den Franske Ambassadeur sig til Divanet og med deelte Reis Effendi de Jnstructioner, som fra Paris vare sendte til Generalconsul Mimault i Alexandrien. Der paastaaes, at Reis=Effendi, ifølge denne Meddelelse, har skyndet paa Opfyldelsen af den Convention, som sluttedes den 21de Febr., et Forlangende, som Ambassadeuren afslog, beraabende sig paa de forandrede Omstændigheder, og paa de nyere Jnstructioner, som Hr. de Varennes, ved sin Mission til Kiutahia, havde erholdt, Med spændt Opmærksomhed saae man derfor nye Efterretninger fra det ægyptiske Hovedqvarteer imøde. Adskillige Dage forløb i længselfuld Forventning; omsider ankom den 11te d. M. en Beretning fra Amedschi Effendi fra Kiutahia, der indeholdt Jbrahims Erklæring, at han antog Portens Tilbud, at forlene hans Fader med Paschalikerne Syrien, Damaskus og Aleppo men han tilføiede den Fordring, at Mehemed Ali tillige skulde forlehnes med Paschaliket Adana. Saasnart han var bleven forvisset herom, vilde han ufortøvet tiltræde Tilbagemarschen, over Taurus. Denne Erklæring gav Anledning til adskillige Divans=Sessioner og Conferentser med de store europæiske Magters Repræsentanter. Man erfarer, at den Franske, men ingen lunde den Engelske Ambassadeurs Anskuelser vare hine Jbrahims Fordringer gunstige. Ruslands og Østerriges Repræsentanter erklærede derimod, at det ikke havde været deres resp Hoffers Agt, at paatage sig Mægling imellem Sultanen og Mehemed Ali; de havde indskrænket sig til at tilbyde Sultanen, Bistand; derfor havde han selv at afgjøre, om han vilde samtykke Jbrahims Fordringer eller ikke. Sultanen besluttede, at lade Jbrahim underrettes om, at han aldrig vilde give sit Minde, til Afstaaelsen af Adana, et vigtigt, til Natolien henhørende Distrikt. Admiral Roussin skal have bemyndiget Hr. de Varennes til at understytte denne Sultanens Beslutning i Frankriges Navn. Men den 11te April ankom Hr. de Varennes selv, ganske uformodet, til Constantinopel. Anledningen til denne pludselige Tilbagekomst er endnu ikke bekjendt. Mehemed Alis Fordring, at forlehnes med Adana, grundede sig paa denne Egns betydelige Skove, der levere fortrinligt Tømmer til Skibs bygning, og netop denne Omstændighed synes, at have været Anledningen til Forskjelligheden i den Franske og Engelske Ambassadeurs Anskuelser. At fremme den Ægyptiske Søemagts Udvidelse, synes ikke at kunne bestaae med Englands Politik. Overhovedet indsees ikke lettelig, hvorledes den Engelske Regjering kunde forholde sig passivt ved Begivenheder, der i saa mangfoldig Henseende ere af uægtelig Vigtighed saavel for Storbritanniens commercielle Jnteresse overhovedet, som for dets Territorial=Besiddelser. At en stor ægyptiskearabisk Magt opstaaer, der byder over det røde Hav, og tillige, ved sine Krigskibe, vil herske i Middelhavet, det er en Begivenhed, som i ældre Tiden ufeil barligen vilde have tildraget sig Englands Opmærksomhed. Med Undtagelse af nogle faa Krigskibe har den Engelske Søemagt i de sidste Aar aldeles trukket sig tilbage fra Levantens Farvande, Rygtet forkynder nu, at en Forstærkning ventes, men om denne end kommer, vil dette skee, naar de tyrkiskrægyptiske Anliggender allerede ere afgjorte, og England maa da spille en Rolle i Begivenhedernes Baggrund. Ligeledes er det en Gaade, at ingen Engelsk Gesandt er kommen til Constantinopel; LordPonsonbys Ankomst i denne Egenskab er vel bebudet, men endnu ikke skeet, og man begynder at tvivle om, at han virkelig kommer hid. Jmidlertid indskrænker Hr. Mandevilles Rolle sig blot til at understytte den franske Politik. - Smyrna er ved befriet fra den undvigte Emir Effendis Overherredømme; men denne vigtige Byes Handel er aldeles forstyrret, thi paa alle Kanter omringes den af ægyptiske Douaner, der ei allene hindre Tilførselen af Kjøbmandsvarer, men endog af Levnetsmidler fra de indre Provindser; den sidste Post fra Smyrna blev, istedet for paa de sædvanlige Landeveie, befordret med et østerrigsk Krigsfartøi til Dardanellerne. - Jfølge uhjemlede Rygter skal i Aleppo en Opstand imod Ægypterne være udbrudt.