Berlingske Tidende, 1782-05-01
Under Dato Christiansborg Slot den 8de April har Hs. Majestæt allernaadigst udgivet en nærmere Anordning, at følgende indhold: At ligesom Hs. Majestæt forhen af Landsfaderlig Omhue for Sine kiere og troe Undersaatters Nærings og Velstands Forøgelse har søgt at lette og befordre Udskibningen af saltet Staldoxe=Kiød fra Hs. Majestæts Rige Danmark til fremmede Stæder, saavel ved de Præmier og Godtgiørelser, som Forordningen af 4de November 1776 indeholder, som ved private Understøttelser til de fornemste Udskibere; saa vil Hs. Majestæt og nu, til Forebyggelse af de Misligheder som kunde være denne tiltagende Handels Greens udenlandske Credit til Skade, naar nogen, formedelst de nærværende større Afsætnings Leiligheder imod Hs. Majestæts kierlige Hensigter skulle udskibe slet Kiød, som ikke var behandlet og nedlagt efter de første paa Hs. Majestæts egen allerhøieste Bekostning giørte Forsøg og anbefalede Forskrivter, samt siden tillige i Følge den Afhandling, som Hs. Majestæt om den irlandske Kiødsaltnings Maade har ladet uddeele til Salteriernes Efterretning, hermed i den Henseende saaledes nærmere allernaadigst have anordnet og befalet: Af saltet Kiød maae i den følgende Tid en udpassere nogen Tønde enten til inden eller udenlandske Stæder, med mindre den er forsynet med sit vedbørlige Mærke, hvilket til Kiøbernes fornødne Sikkerhed, skal være det første Bogstav af Kiøbmandens eller Salterens Fornavn og hans Tilnavn Følge Hs. Majestæts allernaadigste Forordning af 4de No. vember 1776 er bevilget, da maae Tønden desuden være forsynet med Vragerens Mærke, som skal indeholde Stedets Vaaben med Omskrift: bedste Kiøbmands=Gods Nr. 1 eller 2, efter Vahrenes Beskaffenhed og maae ethvert Steds Vrager under saadan Straf, som herefter anføres nøiagtigen paasee, at det af dem mærkede Gods er af følgende Beskafsenhed, nemlig: Enhver Tønde, som udskibes, skal indeholde netto 180 Pd. vel afsaltet Kiød, hverken over eller under, med mindre Kiødet er ordineret, i hvilket Fald Undtagelse maae finde Sted. Kiødet i enhver Tønde, som skal bemærkes med No. 1 og passere i Handelen for bedste Sort, skal være af saa svært og vel feedet Qvæg, at 12 a 13 Stkt. maae udgiøre den foreskrevne Vægt; dernæst skal den Tønde, som mærkes No. 2 og passerer for Mellem Sort, ey indeholde meere end 14 a 15 Stykker, saa at enhver Tønde, hvori endnu flere Stykker, findes, ey bliver kiendt værdig noget Vrager=Mærke. Stykkerne bør være huggede i antagelige Størrelser og maae intet Stykke være under 8 a 10 Pd., ey heller over 16 Pd. vægtig, med mindre dertil af Kiøberen haves speciel Ordre. Unyttige Been og Knogler saadanne nemlig, som ikke nødvendigen maae følge med Kiødet eller uden sammes Beskadigelse kan udtages, maae ey nedlægges og findes i nogen Tønde som udskibes, og Marven i Beenene maae være ganske og aldeles udtaget for at forekomme Bedærvelse, hvilket paa det nøyeste bør paasees. Kiødet maae være vel indgneet og skubbet med godt Lissabons Salt, som tillige bruges til den første Nedsattning og Nedstrøelse i Karrene, og kan efter Behag blandes med 1 eller 1/2 Deel bedste Leveerpools Salt; men den fulde Nedrakning og Saltning i Tønden maae allene skee med godt St. Udes Salt, som er stort af Kierne. Til Lage bør bruges Lissabons Salt; dog maae det ey heller være nogen formient at brug enten. enten Salpeter eller at gnie Kiødet med fransk Salt, men overhovedet maae Kiøbet lugte reent og født i sin Salthed, have ganske tabt sit Bied, være tæt og haardt at føle paa meere tørt af Salt end fugtigt af Lage, all Bevene vel igiennemstrøede, og Lagen bør være paa Tungen jo skarpere jo bedre for ikke at opløse Saltet, hvori Kiøbet er nedlagt, ingen lunde bitter og ey heller overflødig, som tilkiendegiver Mangel i Lægning, Pakning og Presning. Til Orden og Nøiagtighed i Nedlægningen bør ingen Aabninger, som ved Kiødets og Stykkernes rette Vending kan fyldes, være synlige i Tønden; men det heele maae ligge tæ og næt, paa det Luften ikke skulde opløse Saltet og ved ufornøden Lage svække Saltningen. Ved Tøndens Rulling maae Kiødets Bevægelse altsaa ikke kunne høres. Nederst skulle lægges de ringere Stykker og de bedre øverst, dog saa at Slaget bliver det øverste, som dækker det heele, dernæst Navler stykket, som skiuler Bryst=Stykket, hvilket Kiøberen da i en Hast kan komme til at see og derfra slutte til Fedmen. Ellers maatte følgende irlandske Nedlægnings Maade iagttages, nemlig: at fra Bunden nedlægges Halsen, Rumpestykket, Nakken, Baglaaret, Tyksteegen, Mørbrader, eller Mørbradstykket, Forlaaret eller Boven, Tykkammen, Høyribben, Bryst=Stykket, Navle=Slaget, Slaget, og om dobbelte Stykker skulle forefindes, da ey af Halsen eller de ringere Stykker. Tønderne bør have deres bestemte Størrelse imellem 112 til 114 Potter dansk Maal, enten af god tør Eeg, fornemmeligen til No. 1 eller af godt og fuldkommen tykt Bøge=Træ vel gjorte og dannede, ikke for bugede for Stuvningens Skyld i Fartøyerne, vel tette og en liden Utethed hiulpen med Jndstopning af Siv. Bunden bør være af samme Træsom Stavene, vel lagt i Furen og ikke med Søm eller Baand nedslagen. Baandene bør være af en jevn og lige Størrelse og et Slags, saaledes som nu af gode Handlende skal være brugeligt med 22 Stykker gode Pile- eller Hassel=Baand, og i Fald samme med Væger eller Vidier bleve omvundne, var det saameget bedre. Vragningen bør skee af Stædernes ordentlige Vragere til den Tid at Kiødet ned pakkes i Tønderne; dog at Vragerne skal tillige ved Udskibningen eftersee, om Tønderne ere tilbørligen tette og fulde med Lage.