Aarhuus Stifts-Tidende, 1812-06-17
J Anledning af den af Hs. Maj. tilstaaede Forhøielse i Species til Embedsmændanes Gage, vil det maaske ikke være En og Anden uvelkomment til Lettelse i Beregningen deraf at erfare, at denne Forhøielse beløber sig ved en Kours af 600 - som er den nu gieldende Told kours - til 95 p. Cent af det der er over 1000 Rd. og 76 pro Cent af det øvrige. Et Exenpel vil oplyse det. En Mand har f. Ex. i Gage 14000 Rdlr. Af de første 1000 Rd. ansættes 1/4 Deel og af de øvrige 400 Rd. 1/2 Deel i Species al Pari. Fierdeparten af 1000 Rd. er 250 Rd.; 250 Rd. Courant er lig 200 Rd. Species (al Pari); disse beregnede efter Koursen 600 pro Cent, udgjøre 1200 Rd., hertil lægges de øvrige Trefierdedele af 1000 Rd., som er 750 Rd., tilsammen 1950 Rd.; altsaa udgiør 1000 Rdlr. Gage med Forhøielsen 1950 Rd., og denne Forhøielse af 950 Rd. er 95 pro Cent af 1000 Rd. Nu de øvrige 400 Rd. Deraf ansættes Femteparten, som er 80 Rd., i Species - 64 Rd. Sp., disse sexdobbelt er 384 Rd., hvortil lagt de øvrige 320 Rd., udkommer 704 Rd., hvoraf Forhøielsen 304 Rd. er 76 p. Cent af 400 Rd., disse 704 Rd. lægges nu til de ovenanførte 1950 Rd. Altsaa beløber en Gage af 1400 Rd. Kourant sig efter denne Forhøielse til 2654 Rd. Men herved er at bemærke, deris at dette kun gielde saalænge Toldkoursen er 600, deels at Forhøielsen for indeværende Aar kun gaaer fra 1ste Februar eller for 11 Maaneder; altsaa maae der for iaar fra ovennævnte Sum fradrages 1/2 I Jversens sidste svenske Avis læses følgende tvende Stykker: Vor Kornhandel i Danmark har endnu en væsentlig Mangel, som bidrager meget til, at Landmanden i Almindelighed, især Bonden, ikke stræber saameget efter at forælde sine Producter, som det var at ønske; denne nemligen: at vort forn ikke betales efter Vægten. - Skeete dette, da vilde hver Bonde snart indsee, hvad Fordeel det bragte andre at have avlet vægtigere Korn, og da bestræb sig for, ikke allene at faae bedre Sædekorn, men at vælge et fornuftigere Sædskifte og antage en bedre Behandling af sin Jord, for at frembringe vægtigere Korn, og bedre rense det. Brændeviinsbrænderne ville bedste kunne skiønne paa, hvad vægtigt Byg er være fremfor det svange naar det er i Støbekarret, ligesom ogsaa det kiendes snart paa de Heste, der fodres en Tid med god, en anden Tid med slet renset Havre. Ogsaa Bagerne have nok Erfaring om, hvad Forskiel der er imellem det Brørkorn der falder i deres Lod. Men saalænge en Tønde Korn er en Tønde, Korn efter Maalet, tænke kun saa paa at forbedre deres Kornavl. Krigen og dens følge, de besværlige Tider, have dog frembragt adskilligt Godt, som vi ellers ikke saa lige havde tænkt paa; Jndustrie og Tarvelighed er især bleven opvakt. Dog var endnu meget at ønske. Der er tilforn, i disse Blade talt om Jndskrænkning i det i Danmark saa gænge skrækkelige Ødslen med det nu saa kostbare Smør og Brændsel. Det første beroer vel for det meste paa, at vore Huusmødre ville satte det gode Forsæt, som ogsaa for Helbredens Skyld var saare ønskeligt, ikke at lade alt Mad svømme i Smør, og overbevise sig, at enhver Steeg taber sin oprindelige gode Smag, naar den skal føles i Smør, som ogsaa giør den ellers saa gavnlige Nydelse af Planteriget skadelig : - og denne Misbrug grunder sig allene paa en gandske fordærvet Smag hos os Danske. Brændeødelen paa Skorsteenne ønske de nok selv afskaffet; men derfor have vore ødelæggelige Qvinder i Kiøkkenerne ingen Sands, førend de selv i Tiden nødes til at kiøbe deres Tørv i Skillingeviis. At udfinde et Middel til at bibringe vore Tienestepiger Følelse for denne Sparsomheds Dyd, kunde være en passende Opgave for occonomiske og patriotiske Selskaber, der var ligesaa meget et ønske, som en Politiolov for Tienestepigers Torv lighed i Klædebragt. Den største Luxus findes nu blandt disse, og skal vedligeholdes paa hvad Maade det end skal tilveiebringes. Paa et for kort siden i Lollands Stifts Avis indrykket Spørgsmaal: "Hvorledes burde en Kongl. Embedsmand, og især en Magistratsperson, vil ansees, dersom han skulde faae det vel nende tænkelige Jndfald, tvertimod de Kongel. Anordninger, at raadføre sig i Sygdomstilfælde med en virkelig Qvaksalver eller saakaldet klog Mand eller Kone?" læses nu i samme Avis følgende indsendte Svar: "Den omspurgte Embedsmand fortiente, om der nogensinde skulde gives saadan en Sandseverdenen, at mulcteres, suspenderes, remover- og total kasseres."