Berlingske Tidende, 1812-01-24
J Anledning af Hr. Pastor Rosendahl og Jomfme F. Selmers Ægteforening den 3die Januar 1812. Ven! For ei længe siden saa vi Dig staae kummerfuld ved Din Afsteledes Grav; ogsaa Dine Fied ædle Veninde vare ei altid bestroede med Roser. Dog, de mørke Dage svandt, og Hymen har nu omslynget Eder med et Baand, der imellem saa ædle Mennesker er sikker Borgen for Fremtids Held. Truer end Sorgens Skyer een Gang at fordunke Eders Fremtids Bane, vil dog Eders Hierters Reenhed og Samlivers Trøssnart bringe dem til at spinde, og da vil Mindet om uforskyldt taalte Lidelser endog skiænke mangt et vermodsfuldt glad Tilbageblik. Lever da lykkelige værdige Par, Lever saa lykkelige, som J fortiener det, og som Eders sande Venner ønsker det. S. C. B. Ofte daler og nedgaaer Stjerner, uden at være stegen høit paa vor Horizont; men den straaler da des klarere i andre Egne, og er især bestemt for andre Regioner. Ofte segner Mennesket i Graven, efter en kort Vandring paa Jorden. uden her at komme i fuld Virksomhed; men det gaaer da til andre Kloder, for der at anvende og forædle sine Evner. Saaledes døde i sin Alders Vaar Martin Georg Rartensen, Kandidat i Lovkyndigheden, der ved utrættelig Flid havde gjort sig duelig for Borgersamfundet, og ved afladelig Arbeidsomhed lovede. deri at blive nyttig. Men han var ogsaa beredt for Himmeler ved tidlig Gudfrygt, ved stadig Fremgang i Pligt og Dyd. Han var sin fromme Moden ei alene en lødig men en fortroelig Søn. Han var sin eneste Broder. den oprigtigste Ven. Han var Alles Lyst, som kjendte og omgikkes ham. Derfor fældtes ogsaa mange hede Taare ved hans Graverd: men en Stemme derfra tiltaler de Sørgende: Græder ikke over mig; Jeg har stridt og vundet. Jeg venter Eder i de Saliges Boliger. og der skulle vi samlede blive hos Herren. Trøster hverandre med disse Ord. J. L. Paludan. Aar INor ARIENSEN. fød den 15de Ja uar 1789. død den 12te Ja uar 1812. bler det ædleste Hjerteforbindt han Naturens heldige Anlæg. hvilke en stadig Flid, omhyggeligen uddanne le. Med den der Ynglingen fra elske dige Besk denhed forenede hans Blidhed er Godmodighed i Omgang. som Menneske, Sön, Broder og Ven kjendte han fine Pligter, var ligesaa streng, som noyagtig i deres Opfyldelse. Han gar Staten, Familie og Venner de beste Forhaabninger; og sikkert havde han ikke skuffet disse naar ei Almagt Bud havde kaldt ham heden. Med taareblændt Gjeskue nu, trostesløse. Moler og Broder, hen mod det s ævre Gjemme, indsluttet Støvet af deres elskte Askjellede. Trofast Venskab. planter, paa hans Gravhören simpel Blomst. relsigner hans kjære Minde. Et min Søn Johan Storg Fæder, 16 Uger og 5 Dage gammel, døde den 4de Januar af et indvortes Slag; bekiendtgiøres sørgeligst for Slæg- og Venner. I. C. Ræder, Kongsvinger, den 4de Januar 1812. Ingenieur=Kapitann. Nørgeligst og med et vermodigt Hierte, maae jeg herved tilkiendegive fraSværende Slægtninger og Venner, at det har behaget Livets og Dødens Herre at bortkalde efter 15 Dages Nervesvaghed min inderlig elskede og uforglemmelige Mand, Kiøbmand Joseph Christensen Steen, den 20de December f. A., i hans Alders 60 Aar 4 Maaneder 20 Dage. Jkke Condolence, som jeg frabeder mig, men allene Haabet at see ham igien i en salig Evighed, vil kunde lindre mig og mine 6 Børns dybe og store Bedrøvelse. Ærrøeskiøbing, den 7de Januar 1812. Riborg sal. Steen, født Groths det behagede den Algode i Dag, efter 3 Dages Sygeleie, at indUkalde min höitelskte Fader, forrige Raadmand Martin Christian Gydesen, ved en roelig Död til hans Herret og Frelser : evige Glæde og Herlighed, i hans 86 Aars lykkelige Alder. De der kiendte den Ærlige og Retskafne, til savne i ham en troefasVen og Hielpere Fred være med hans Aske, og hans Mind være længe blandt os Hadersleben, den 17de Januar 1812. Andreas Gydesen. det min uforglemmelige Mand, Kammerherre Baron Ludolph von Buch Brald, ved Døden er afgaaet den 17de d. M., undlader jeg ikke sørgeAgst at bekiendtgiøre deeltagende Venner og Paarørende. Odense, den 19de Januar 1812. Sophie Buchwald, fød von Leth. Sørgeligst maae jeg herved underrette fraværende Familie og Venner, at min Svigerfader Johan Collert Dedekam den 11te d. M., efter mange Aars Lidelser, døde her i Aarendal i sin Alders 65 Aar. Hans efterladte i Sørn, overbeviist om Deeltagelse i deres Sorg, frabeder sig Condolence. Arendal, den 13de Januar 1812. D. S. Weideman.