Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-11-23
J disse Dage er paa Universitetsboghandler Reizels Forlag udkommet et meget mærkeligt Skrift af den bekiendte Videnskabsmand, Generalkrigscommissair, Dr. J. Neergaard, betitlet: "Morderne Ole P. Kollerøds, Ole Hansens, Peter Christian Knudsens og flere andre Forbryderes Criminalsag, ledsaget af en Tavle med 5 Portraiter af ovennævnte 3 Mordere og af 2de Fruentimmer, af hvilke det ene var den Førstanførtes Kjæreste, det andet en gammel bekjendt Hælerske. (Portraiterne ere tegnede af Gemzøe og lithographerede i det lithographiske Justi tut.) Forfatteren fortæller i Fortalen, at han, med Hensyn til sit psychologiske Studium, i længere Tid har fundet megen Jnteresse i, med vedkommende Embedsmænds Tilladelse, at bivaane Forhørene i vigtige criminelle Sager. Da han har fundet ovennævnte Forbryderes Sag af stor Mærkelighed, saavel med Hensyn til de af dem begaaede Forbrydelsers Mangfoldighed og Græsselighed, som med Hensyn til den ufortrødne Virksomhed og udmærkede Duelighed, Jnqvirenten, Justitsraad og Birkedommer Knudsen, har lagt for Dagen, ved at blotte Forbrydelsens hele Væv, har han troet, at en historiskopsychologisk Fremstilling af denne Sag kunde gjøre Krav paa Publikums Jnteresse, og vi kunne forsikkre ham, at han heri ei har bedraget sig. Hovedforbrydelsen, som dette Skrift behandler, er det bekjendte Mord, der i Juni Maaned A. blev forøvet paa Papirkudsken paa Nymølle Fabrik, Lars Pedersen, der om Morgenen blev funden død i sin Seng, svømmende i sit Blod af et ham i Halsen under Øret bibragt Stik, hvorhos hans Gjemmer fandtes aabnede, samt Klædningsstykker og Penge bortstiaalne. Vi erholde nu Underretning om, hvorledes de nærmere Omstændigheder ved Forbrydelsen havde tildraget sig. Den ene af Morderne, Ole Hansen, der tidligere havde tjent som Vægter paa Nymølle og kjendte Localiteterne sammesteds, havde givet de tvende andre Anslag paa ovennævnte Papir kudsk, hvem han vidste at være i Besiddelse af en ikke ringe Pengesum. Om Aftenen begave de sig alle tre til Nymølle, hvor Ole Hansen fra en Have trængte ind af et udtaget Vindue i et Værelse, der stødte til Kudskens Sovekammer, listede sig igjennem dette sidste og derpaa indenfra aabnede Døren for Ole Kollerød, der strax sprang i Sovekammeret med en oplukt Foldekniv i Haanden, og medens Ole Hansen holdt denOpvaagnendes Hænder, greb denne med den venstre Haand under Hagen og med den høire Haand med eet eneste sikkert Snit overskar hans store Pulsaare i Halsen. Morderen var saa sikker i sin Sag, at han uden videre at undersøge, hvorvidt den Ulykkelige havde udaandet, strax kastede Dynen over Hovedet paa ham, og derefter med største Rolighed hialp Ole Hansen at randsage den Myrdedes Eiendele og at bemægtige sig Penge, Klædningsstykker og Fødevarer. Hans dyriske Koldblodighed havde gaaet saa vidt, at han lige førend han udøvede Mordet med største Rolighed havde opsmøget det ene Trøicærme, for at det ei skulde plettes med den Myrdedes Blod, og, om muligt, blev denne mageløse Ufølsomhed overtruffen derved, at han kort efter Mordet paa Hjemveien med sine to Staldbrødre (af hvilke den tredie alene skulde holde Vagt udenfor, medens Mordet forøvedes) holdt et Maaltid af de den Myrdede frastiaalne Spisevarer, og sønderskar Sullet med den af Blodet endnu ryggende (Dagen.) Kniv.