Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-09-11
Beholdning. Foranlediget ved den Bestemmelse i Mødet den 10. Decbr. 1845 Nr. 22, at Herredsfogden for Fremtiden bør overtage Opkrav af og Regnskabsføring for det Bidrag, som anvendes til ovennævnte Bygnings og Jnventariums Vedligeholdelse samt til Arrestforvarerens Lønning osv., dog Opkravet af de halvaarige Afdrag paa Capitalen og den løbende Rente undtaget, der vedkommer Amtstuen, har Herredsfogden i et Andragende af 12 Januar d. A. yttret blandt Andet, at han fandt det uhensigtsmæssigt, at de til en og samme Indretning nødvendige Bidrag opkræves paa 2 forskjellige Steder, at det ikke er hans Hensigt at undrage sig herfra blot for at undgaae Arbeidet, men han befrygter at Yderne ikke ville kunne indsee Grunden til denne Fremgangsmaade, og at de ville være tilbøielige til at antage, at der affordres dem formeget; at Regnskabsføringen saavelsom Revisionen vilde simplificeres ved at føres under Et, og at det saa at sige ikke vilde forøge Arbeidet for Amtstuen naar den i de 6 Aar, hvori den ifølge allerhøieste Resolution har at opkræve Capitalafdraget med Rente, i Forening hermed overtog Opkravet af det fornødne Bidrag til løbende Udgivter; han indstillede derfor, at Amtsforvalteren maatte herom af Raadet blive anmodet, idet han endelig tilføiede, at det ikke er nødvendigt at paalægge ham som Embedspligt, hvad han i al Fald villig paatager sig i det Offentliges og Jurisdictions beboernes Jnteresse. Dette Andragende har Herredsfogden fornyet under 23. Mai d. A. under Tilføiende, at det imidlertid udkomne Arresthuusreglement kræver flere Udgivter, og at Bygningen i Vinterens Løb har lidt endeel, at navnligen det med Zink belagte Tag har viist sig at være utæt, og at han frafalder sin tidligere Hen stilling, forsaavidt at denne ogsaa tilsigtede Fritagelse for ham, som hidtil, at føre Regnskabet for den det forrige Tinghuus tilhørende Capital. Ved til Amtstuernes (Sagen vedrører ogsaa Varde Amtstue, forsaavidt endeel af Sneum Sogn angaaer) Erklæring at afgive disse Andragender, henstillede Amtmanden, da det ved Forhandlingerne den 10. Decbr. 1845 under Nr. 22 er fremhævet, at Amtsraadet ikke raader for at lade optage i Repartitionsfondens Regnskab Jndtægter og Udgivter, som ere dette vedkommende, om Sagen muligen kunde ordnes saaledes, at saalænge de aarlige Opkrav til Laanets Afbetaling og dets Forretning finder Sted, ifølge allerhøieste Resolution af 24. April 1844, der hermed kunde forbindes Jndfordring af en saadan Sum, som Amtet maatte calculere nødvendig til Afholdelse af løbende Udgivter ved Ting- og Arresthuset, imod at denne samlede Sum afgives til Herredsfogden, som et Amtets Regnskabsvæsen uvedkommende Anliggende, hvorfor det er Herredsfogdens Embedspligt at være Regnskabsfører. Naar Sagen ordnes paa denne Maade have begge Amtstuer i Ribe og Varde erklæret sig villige, saa at Opkravet til Ting- og Arresthuus=Indretningen ophører for Amtstuernes Vedkommende med Udløbet af den Tid, hvori de ifølge allerhøieste Resolution maae opkræve Capitalafdragene, og at den specielle Udbetaling og Regnskabet herfor bliver dem uvedkommende. Formanden henstillede derefter til Raadet at meddele Herredsfogden Svar. Amtsraadet vedblev dets tidligere Mening i denne Sag og overlod det til Herredsfogden at indgaae med Forestilling til det kongelige Rentekammer, for hvilket Tilfælde man erklærede intet at have imod, at det af Amtmanden gjorte Forslag tages til Følge, dog at ingen Anviisning udstædes paa Repartitionsfonden, naar denne Fond ikke har Penge i Kasse, tilhørende Ting- og Arresthuset. 44. En Jndstilling fremlagdes fra Cancelliraad Herredsfoged Ovistgaard om, at Omkostningerne ved Reparation af Roskovhuus Bro, 21 Rbd. 57 s., maatte afholdes af Repartitionsfonden, skjøndt Broen er beliggende paa en nuværende Bivei; men da Veien forhen har været mindre Landevei samtykkede Amtsraadet, at Beløbet udredes af Fonden, naar det godt gjøres at Broen er sat i forsvarlig Stand, hvorefter den betragtes som afgivet til fremtidig Vedligeholdelse af Sognet. Anviisningen udstædes til Leirskov Sogn, i hvilket man, efter en i 1832 skeet Anmeldelse, maa antage at Broen er beliggende, men forøvrigt henvises det mellem Leirskov og Gjesten Sogn verserende Spørgsmaal og Sogneskjellet til Afgjørelse af Rets veien, skjøndt det synes naturligt, at Aaen hvorover Broen er slaaet, maa være Sogneskjellet. 45. Sogneforstanderskabet for N. Nebel og Lydum Sogne har indmeldt, at Sædding eller Pouls Bro, beliggende paa en forhenværende mindre Landevei, trænger til en Hovedreparation. Man besluttede, forinden videre foretages, at lade Broens Tilstand undersøge ved en Veibetjent. 46. Ved Formanden fremlagdes en gjennem Cancellieraad, Herredsfoged Qvistgaard fremkommen Sag, hvorunder der er Meningsforskjel mellem Leirskov Sogn i Ribe Amt og Harth Sogn i Veile Amt, om hvilket af Sognene Reparation af Brændsmadsbro paahviler. Majoriteten i førstnævnte Sogns Forstanderskab formener, at Udgivten til Broens Jstandsættelse paahviler begge Sogne, da Veien, hvorpaa Broen er beliggende, i begge Amter er offentlig Bivei, og Broen desuden ligger i Sogneskjellet, men sidstnævnte Sogns Forstanderskab nægter eenstemmig al Deeltagelse i Bekostningen.