Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-02-16
Storbrittannien. Endelig har Man da faaet den forventede Trontale, hvormed Parlamentet den 5 dennes aabnedes, dog ikke af Kongen selv, men af Lordkantsleren paa hans Vegne. At den 29 Timer efter læstes i Pariser Blade viser, hvor graadig Længselen derefter har været, som det og maa undskylde de Feil, der ved sligt Hastværk muligt ere indløbne. Efter den sædvanlige Jndledning om de venskabelige Forsikringer, Hs. Majestæt vedvarende faaer fra sine Allierede og alle Fyrsten, og Stater overhovedet, anmeldes først de, ved Hs. Majestæts Mægling undertegnede og ratificerede Præliminarier til en Fredstraktat imellem Brasilien og Ca Plata=Republiken; dernæst den med Spanien sluttede Overeenskomst om brittiske og spanske Undersaatters Fordringer, hvorpaa det om de portugisiske Rædsler hedder: "Hs. Majestæt beklager, at de diplomatiske Forbindelser med Portugal endnu nødvendigviis ere hævede. Tilskyndet af sin varme Andeel i den portugisiske Nations Vel, er Hs. Maj. traadt i Underhandling med Hovedet for Huset Braganza, i Haab om at tilendebringe en Tilstand, der er uforenelig med Portugals Rolighed og Lykke. Om de østlige Anliggender siges: Uafladelig har Hs. Majestæt arbeidet paa at opfylde Stipulationerne i Traktaten af 6 Juli 1827, og i Overeensstemmelse med sine Allierede at bevirke Grækenlands Pacisikation. Morea er befriet for de tyrkiske og egyptiske Troppers Nærværelse, hvilket vigtige Formaal er opnaaet ved Hs. Majestæts og hans Allieredes Søemagt, hvis Bestræbelser, ledede til en Overeenskomst med Paschaen af Egypten, samt endelig ved den franske Hærs roesværdige Forhold. Efterat disse Tropper have løst den dem tildeelte Opgave, have de begyndt at vende tilbage til Frankerig. Med særdeles Tilfredshed bevidner Hs. Majestæt, at ved alle disse Operationer har hersket den største Enighed imellem de tre Magters Tropper baade tilvands og tillands. - Hs. Majestæt beklager Fiendtlighedernes Vedblivelse imellem Keiseren af Rusland og den Ottomannske Port. Keiseren har fundet de nødvendigt, atter at udøve sin Ret som Krigførende i Middelhavet og anordnet en Blokade af Dardanellerne, hvorfra dog de af Hs. Majestæts Undersaatter allerede begyndte Handels=Foretagender ere undtagne. Omendskjøndt det derved er bleven uundgaaelig nødvendigt for Hs. Majestæt og Kongen af Frankerig, at ophøre med deres Magts Medvirkning med Hs. Keiserlige Majestæts, hersker dog den bedste Forstaaelse imellem de 3 Magter i Henseende til deres Bestræbelser for at opfylde Londonner-Traktatens øvrige Jndhold. Efter Forsikring om de forbedrede Stats-Jndtægter kommer Hovedsagen: "Jrlands Tilstand har været en Gienstand for Hs. Majestæts vedvarende Bekymring. Han beklager, at hist existerer en Forening, som er farlig for den offentlige Rolighed, stridende med Forfatningens i Aand, og hvis Man lod den vedblive, maatte hindre enhver varig Forbedring i Jrlands Tilstand, hvorfor Hs. Majestæt stoler paa, at Parlamentet vil sætte ham istand til at haandthæve sin retfærdige Anseelse. Naar dette væsentlige Øiemed først er opnaaet, vil Hs. Majestæt anbefale det, at tage Jrlands hele Tilstand i modneste Overveielse, og revidere de Love, som belægge Hs. Majestæts katholske Undersaatter med borgerlig Udygtighed, for at see, om sammes Ophævelse kan bestaae med den Sikkerhed, som skyldes Kirkens og Statens Indretninger, saavelsom med Biskoppernes og Geistlighedens Rettigheder og Privilegier, hvilke Indretninger altid bør holdes hellige i dette protestantiske Kongerige, og hvis Ufortabelighed er baade Hs. Majestæts Pligt og Beslutning.