Københavns Adresseavis, 1774-09-13
Det erfarer allerede vor sande Christen, Fordum Velædle Hr. Peter Applebye, H. K. M. bestalter Rebslager ved Holmene, samt Kiøbmand i den Kongel. Residencestad Kiøbenhavn. Min Pen er alt for mat om denne Mand at skrive, Hans Lige findes knap, om man den vilde give, Det have vi jo tidt og mange Gange prøvet Ved Fliid, Oprigtighed og Dyd, som han udøvet. Jeg haaber ingen vil Beviis herpaa forlange, Skib, Bane, Bygninger, det viste mange Gange. Den Salig Mands Ægtefælle, Mad. Anne Applebye, for at indtræde i Evigheden, forlod ham den 22de Martii 1763, i hendes Alders 42 Aar, 6 Maaneder og 4 Dage. I deres Ægteskab avlede de 6 Børn, som var re 4 Sønner og 2 Døttre, hvoraf 2 Sønner og 1 Dat ter ere levende, han levede siden i eenlig Stand, indtil han efter en meget kort Sygdom af 5 Dage, uden mange Pinsler, hensov og indtraadde i Evigheden, i hans velsignede Alders 65 Aar, 10 Maaneder og 9 Dage, og efterlod sig 3 Børn, samt 12 Børnebørn, som beklage deres kiere Faders Død med en inderlig Bedrøvelse. benhavns Magazin Nr. 36. Ach Himmel, ach jeg kan min Smerte ikke dølge, Jeg føler eders Sorg, og Taarer eder følge. Mit Ønske og min Bøn om eder stedse svæve, At den Almægtige vil lade eder leve J Kierlighed og Fred. Ja, eders Faders Dyder, Vist eder baade her og hist i Himlen fryder. Skreven af Deres oprigtige Ven og Hengivne Tiener. At kiende om et Træ er friskt. Naar man vil vide og et Træ er frisk, og til hvilken Høyde, saa løsner man Barken to Fod oven for Jorden, saa at Træet kan sees. Lige over for paa den anden Side giør man ligesaa. Derpaa slaaes med en Hammer af omtrent 4 Punds Vegt umiddelbar paa et af disse blottede Steder, da imidlertid en anden holder Øret til det blottede Sted paa den anden Side. Jo klarere og reenere nu Lyden er, desto sundere er Træet. Nogle Fod høyere igientager man dette Forsøg, o. s. v. Af dette Middel betiener man sig i Ardennerskoven, hvilket og en vis J. B. Gailley i Høchst forsikkrer at have befundet probat ved en 40 Aars Erfaring. Hanen, Duerne og Griben, en Fabel. Nogle Duer søgte at mætte sig paa noget Korn. En Hane kom dertil, brugte Vold, og fordrev Duerne. den første Harme over den lidte Uret saae de en Grib, som just svevede over Hovedet, og raabte til den at hevne dem. Griben kom, rev Hanen ihiel, og strax derpaa Duerne, som glædede sig over deres Fiendes Død. Ræven og de andre Dyr. En Konge lod i Indien tillige en almindelig Jagt. Man gjorde Anstalt til at omgive en heel Skov med Klæder og Fiedre, og mange tusinde Menneskeer begyndte at stille sig i en Kreds. Ræven hovede ikke disse Anstalter. Redder eder, sagde han til de andre Dyr, medens der endnu er et Huul aabent; det torde maaskee snart være for sildig. Den sterke Løve, den raske Hjort, den slue Abe loe af Rævens Frygtsomhed, og forlode sig paa deres Kræfter, deres Gesvindighed og deres List. Da Kredsen nu var sluttet, og Folkene rykkede stedse nærmer sammen, og de indsperrede Dyr bleve endelig i Mængde dræbte med Kastespydene, sagde Ræven: Jeg er hverken gesvindt eller tapper, men herer jeg sikker, og krøb ind i et Hul, som han imidlertid havde opgravet. De andre Dyr bleve alle dræbte eller fangne. Middel at fordrive Rotter, Muldvarper og Veggeluus. Naar Sæden bringes i Lader, eller sættes i Stakker, og imellem hvert Lag strøes Qvister af friske Hægtræer, (ru nus Padue, vil man ved Aftærskningen finde Sæden uskadt. Det udtorske Korn bevares og ved samme Middel for Muus, som derved ligeledes kan fordrives af Huse, hvor de sig opholde. J Faarestier pleie Rotter ofte at giøre sine Reder, da det undertiden skader Lammene; dette forekommes ved een gang hver Uge at bestrøe Faarenes Leie med Hægqvister. Muldvarper flye af Haverne, naar man stikker, afskaarne Hægqvister i deres Gange eller Huller. Det er ogsaa med Nytte forsøgt at fordrive Væggeluus, ved at sætte Qvister af Hæggen allevegne i Væggene eller hvor de opholde sig.