Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-27
Skildring af den danske Handels Skjebne fra Aaret 1807 til 1818. En Stats Handel og der dermed i saa nøj Forbindelse staaende Pengevæsen, udgjør unægteligen en vigtig Deel af Historien om dens Fremskridt eller Tilbagegang; Velstand og Flor. J Særdeleshed paa vort Fædreneland har Handelen. i de sidste ti Aar havt saa meget større Jndflydelse, som Staten altid hentede sine første Hielpekilder fra Handelen, hvorunder man ikke kan undlade at indbefatte den fordeelagtige Omsætning af Jordens Frembringelser. Lige indtil Aaret 1807, da Fædrenelandet ulykkeligviis indvikledes i Krig, som det havde været saa heldig i hele 90 Aar at undgaae, sten Landets Handelsflor med hvert Aar. Vore Fragtskibe søgtes overalt, og næsten fremfor nogen anden Nations; vor Commissionshandel var udbredt, og i Kjøbenhavn, som Hovedoplagsstedet, opførte stedse flere og flere Pakhuse og Magaziner, forat opbevare den uhyre Mængde Varer, næsten fra alle Verdensdele, som opdyngedes her. Ogsaa Skibe bygtes i Mængde overalt i Danmark og Norge. Blandt de mindre Stæder var det især Flensborg, som udmærkede sig ved sin stedse meere fremblomstrende Handel og Skibsfart. Danmark var saa at sige den eneste Stat, der midt under den Krigslue, der fortærede det øvrige Europa, stod neutral, og hvis Flag varede, i henved 18 Aar, agtet og æret i enhver Havn. Saa lykkelig var den danske Handels Forfatning lige indtil Aaret 1807, og intet Under altsaa, at saa mange Fædre ansaae det for den gjenneste Vei til deres Sønners Lykke, at ansætte dem til Handel. Kjøbmændenes og Mæglernes Tal var tiltaget i en forhen uhørt Grad, og Handelsstanden betragtedes af de andre Stænder, paa Grund af den større Pragt og Luxus, den i Almindelighed førte, ikke sjeldent med misundelige Øine. Det var ikke mere, som før, Adelen, men de Handlende, som Hovedstaden nu skyldte de skjønneste af sine Bygninger, som den Peschierske, Gustmeyerske o. fl., der snarere lignede Palæer end Privatboliger. Kun enkelte rige Huse, som det Brockske, vedbleve at lagttage det gammeldags, maaskee lidt vel overdrevne og utidige Tarvelig hedssystem. Den Gang gaves der saavel i Danmark som i Norge, Kjøbmænd, der i Rigdom kunde maale sig med de første i Engelland, som en Bernt Anker, der efterlod 2 Mill., en Niels Brock, der eiede henved 1 1/2 Mill. o. fl. Hamborgernes Mark Banco vare kun 2 Mk. 8 s. af vore gamle Rigsdalere, og en Mand paa 3 Millioner i Hamb. eiede saaledes kun 1 1/2 Mill. i Danmark. Medens vor Handel og Skibsfart havde naaet en saadan høi Pynt, fremblomstrede vor Agerdyrkning ved et nyt og humanere Landbolovgivningssystem, og med Bondens forbedrede Kaar maatte Landets indvortes Værdie naturligviis voxe. Neppe gives der i vore Aarbøger nogen Tidspunkt, da Fædrenelandet havde opnaaet en høiere Grad af Borgerheld end denne. De mange Veie til Udkomme, der stode aabne for enhver; den Velstand, der fandtes i de fleste Familier, bortfjernede al lad Laugsaand, al uværdigt Folkehad, al Stræben efter at søge Aarsager til selvvoldte Lidelser, der, hvor de vare ganske fremmede. Enhver fulgte sin Dont, og trængte ikke til at pønse paa Andres Ødelæggelse, for at fremme sin egen Fordeel. Man behøvede heller ikke at tage ængstelige Hensyn til vore Forhold til andre Nationer, thi Europa vidste, at vi vare Jngens Fiende, men ønskede at være Alles Ven. - Allerede i Aaret 1802 eiede de danske Stater, efter antentiske Beretninger, 2268 Skibe og Fartøier paa ti Commercelæster og derover, og 1031 under ti Commercelæster, altsaa tilsammen 3299. De større Skibes bemanding udgjorde 4790 Mand, de mindre Fartøjers 485. Af Kjøbmandsfarten i det Hel levede saaledes 18 til 20,000 Mennesker. Hvad der fra denne Periode lige til 1807 blev vundet ved Handel og Fragtfart er uberegneligt. - Vist nok kunde man heller neppe den Gang paastaae, at Alt hvad der glimrer er Guld, thi Credit og standset Handelsdrift gjorde, at Almeenvelstanden, maaskee ansaaes for større end den virkeligen var; i det mindste kan man med Sikkerhed antage, at i en Tidspunkt, da det var saa almindeligt at skabe sig selv Penge, ved selvgjorte Vexler, bestod manges Rigdom mere i Jndbildning end Virkelighed, hvilket ogsaa, som ved den store Handels crisis 1799, i indtræffende critiske Tilfælde, tydeligen viiste sig; men, i det Hele betragtet, var dog Formuen anseelig og Crediten nalmindelig stor. Rede Penge havde man fjeldent, og dersom man den Gang havde villet realisere Alt i klingende Mynt, vilde man snart have erfaret, at hine Tønder Guld og Millioner, som man ved alle Leiligheder raabte saa meget paa, mere fandtes i Kjøbmændenes Bøger, end i Virkeligheden. Men ikke desto mindre var Vareforraadet dog altid stort, og ved det i Aaret 1799 af Hofraad D. Meyer oprettede Vare= og Laane-Committee blev det mueligt, at redde den danske Handelstand, ud af en Forlegenhed, som Mangelen paa rede Penge havde bragt den i. - En Virkning af denne store Handelstor var tildeels ogsaa, at Jordeiendommene maatte stige, endskiønt den Fordeel, de kastede af sig, i Grunden var saare liden, og de Summer, der betaltes for dem, mere beregnedes efter hvad de engang vilde indbringe, end efter det, de i Øieblikket virkeligen indbragte. Landeiendommens Priis vare stegne i den Grad, at man i Aaret 1806 bød 140,000 Rd. for en Gaard i Fyen, hvoraf der tilforn, uagtet Avlingen dreves med Hoverie, ikke gaves mere end 300 Rd. i Forpagtning, uden at Eieren vilde sælge den, skjøndt Gaarden med Gods og Tillag ikke var mere værdt nu end før (S. S. L. Badens Handelshistorie S. 321). Meget til denne Eiendommenes stærke Stigen i Prisen bidrog vel ogsaa den da saa almindelige Jordudstykning. Det var ganske naturligt, at man ved at sønderstykke et stort Gods i mange smaa Partier, maatte kunne udbringe en langt større Sum end man havde givet for Eiendommen. Saaledes stode Tingene, da med eet, lig en Lynstraale, der pludseligen rammer den fredelige Biekube, det engelske Bombardement afbrød denne lykkelige Forfatning. Den første engelske Canon, der løsnedes paa Danmarks Kyst, var Løsenet til den danske Handels og Skibsfarts Ødelæggelse og Undergang. Jkke kunde vi i et ulykkeligere Øieblik indvikles i Krig med en saa betydelig Sømagt. Statens største Formue - 500 Skibe, og deriblandt adskillige af Compagniets og en Deel private Ost- og Vestfarere, der svømmede paa Søen, ubekymrede for og uvidende om den Tordensky, der svævede over dem, – faldt i Fiendens Hænder. Men Virkningen af dette skrækkelige Slag sporedes dog ikke strax, og Aarsagen hertil laae i adskillige Omstændigheder. Ved de fiendtlige Tropper kom, under deres Ophold her paa Øen, megen klingende Mynt i Omløb, for de Varer og Fornødenheder, de indkjøbte, og man vil paastaae, at der aldrig har været saa meget Guld og Sølv i Circulation paa Sjælland, som i Slutningen af Aaret 1807. Dertil kom, at Pakhusene vare opfyldte med Colonialvarer, som sendtes til Hamborg, hvor de, formedelst Continentalsystemmet, betaltes langt over deres almindelige Priis. De støde endog 1 1/2 Gange saa høit som i Fredstider. Denne heldige Omstændighed virkede, deels at vor Cours holdt sig næsten i et heelt Aar, og at den ikke for 1808 lidt efter lidt kunde stige til 177, deels at vore Handlende baade kunde afbetale paa deres Gield til Udlandet, og bringe en Deel Realiteter ind i Landet. Med denne Tidspunkt begyndte den første Speculationsperiode. Caffe, Sukker og især Jndigo stege med hver Uge.