Aalborg Stiftstidende, 1839-08-03
Aalborg, den 3die August. Vi bemærkede i et af de foregaaende Nummere, at vort Referat om den herværende Committees Beslutninger med Hensyn til Aggercanalen og vore øvrige Betragtninger over denne Qvæstion havde fremkaldt nogle Modbemærkninger i "Dagen". Vi havde nemlig berettet, at, som vi erfare, ogsaa det kgl. Rentekammer har affordret herværende høiere Autoritets og Magistrats og vel ligeledes de øvrige Fjordstæders og Fjorddistricters Autoriteters Erklæring om, hvorledes man bedst troer at kunne tilveiebringe Midlerne til Canalens Lukning." Hertil bemærker "Dagen": "Saavidt man her veed, er imidlertid ingen saadan umiddelbar Foranstaltning udgaaet fra det nævnte Collegium." Det synes ikke, hedder det endvidere som Canalens Lukning her antages for at være hensigtsmæssig; maaskee vilde det være ikke alene lettere, men ogsaa bedre, at forsyne Bredderne af Canalen med stærke Dæmninger, hvor Oversvømmelser kunne befrygtes. Omkostningerne ved Lukningen vilde være overordentlige, Øiemedets Opnaaelse udentvivl problematisk. Statskassen vilde formodentlig under slige Omstændigheder ikke indlade sig paa Tilskud til Omkostninger af hiint Slags." Hvad det her Fremsatte angaaer, da maae vi efter adskillige nærmere indhentede Oplysninger bemærke, at Rentekammeret vel i sin Forespørgsel eller Skrivelse til Autoriteterne ikke directe omtaler Canalens Lukning, men at det dog af denne synes at udgaae, at dette Collegiums Hensigt med den gjorte Forespørgsel og med de allerede trufne Foranstaltninger maa antages at være den, at træffe saadanne Forberedelser, der kunne fremme Canallukningen, hvis denne senere maatte besluttes, samt for Øieblikket forebygge, at Canalens Aabning ikke udvider sig paa en, med Hensyn til truende Oversvømmelser, endnu mere foruroligende Maade. Rentekammeret har iøvrigt ikke blot forespurgt eller indhentet Autoriteternes Mening (nærmest med Hensyn til Repartitionen af de medgaaende Omkostninger),men paa den søndre Side af Canalen, hvilket Sandflugtsdistrict sorterer under Ringkjøbing Amt, er Dæmnings=Arbeidet endog for længere Tid siden bortliciteret for ca. 600 Rbdlr. og allerede skredet temmelig fremad, hvorimod det ikke er os bekjendt, at der paa den nordre Side af Canalen, som sorterer under Thisted Amt, er foretaget Noget for at holde Skridt med Ringkjøbing Amts Bestræbelser eller føre disse til et nyttigt Resultat; thi at dæmme mod Havet paa den ene Side af Canalen, naar der paa den anden ikke arbeides med samme Jver og til samme Øjemed, vil naturligviis Jntet frugte og kun medføre Unytte af de voldte Omkostninger. Saaledes er, saavidt os berettet, endnu Jntet foretaget til at dæmme paa den Sandflade, som befinder sig mellem den egentlige Canalaabning og en nordligere Bicanal, og der altsaa naar paa denne Maade Canalens nordlige Side ikke tilbørligt afdæmmes, atter vil give Havet vidt Raaderum. Jøvrigt viser hiin Forfatter et aldeles Ukjendskab til Localet, naar han, hvad enten nu Canalens Lukning ansees for hensigtsmæssig eller ikke, anseer det lettere og bedre, at forsyne Bredderne,) af Canalen med stærke Dæmninger, hvor Oversvømmelser kunne befrygtes, thi, da Oversvømmelser kunne befrygtes overalt, hvor Havets Jndtrængen ikke ved solid Dæmning bliver forebygget eller kan forebygges, behøver vel det Fremsatte ingen videre Mod-Argumentation; at opføre Dæmninger paa Landtungen uden at standse Havets Jntrængen igjennem Canalen vilde vistnok snarere være at anvende store Omkostninger til et problematisk Øiemed. Det er iøvrigt ingenlunde vor Hensigt, ved det her eller forhen i samme Anledning Fremsatte, at tale Canallukningens Sag, da, som vi tidligere have yttret, Afgjørelsen af dette vigtige Spørgsmaal først maa blive Resultatet af en omhyggelig og fleersidig Undersøgelse, og enhver forudfattet Mening i saa Henseende ikke vil baade Sagen; men vi troe, at den hele Qvæstion angaaer et Anliggende, ikke af partiel, men af Stats Jnteresse, og som det vist turde være af paatrængende Vigtighed at gjøre til Gjenstand for en saadan omtalt upartisk Undersøgelse, med Udelukkelse af alle de Parti Anskuelser, som i denne Sag yttre sig; thi, lige saa magt paaliggende det for Oplandet maa være, at see sine ved Seiladsen gjennem Canalen fremmede commercielle Jnteresser bevarede, og lige saameget disse Jnteresser, som tidligere af os yttret, miskjendes, af Anti-Canalisterne eller det Parti, som har Lukningen for Øie - lige saa vist er det, at den Ødelæggelse, der fra Havet truer vor Provinds, vækker alt for megen grundet Bekymring, til at det ikke behørigen, og uhildet af alle Partihensyn, maa tages under Overveielse, hvorledes Landet fremtidigt bliver at sikkre, og at der, hvis man maatte finde overveiende Grunde at tale for Havets fuldstændige Afspærring fra Liimfjorden: der da tages kraftige Forholdsregler tilat afdæmme Canalen, da alle de Foranstaltninger, der maatte træffes for at inddige Landet, vanskeligt ville kunne svare til Øiemedet, saalænge Canalen aabner Havet en Vei ind til Liimfjorden og de langs med denne beliggende Jordstrækninger, som saaledes bestandigt kunne være udsatte for dets Ødelæggelser. Forresten troe vi med Tryghed at kunne lide paa, at Canalsagen snart af de Overøvrigheder, hvis Districter grændse til Vesterhavet og Liimfjorden, vil blive bragt under Ventilation paa høiere Steder og derefter en Commission, understøttet af Local=Autoriteterne og andre kyndige Mænd, vil blive udnævnt for at bringe den omdebatterede Gjenstand til endelig Afgjørelse: en Forholdsregel, som vist vil være fornøden, da de vedkommende Autoriteter selv let kunde synes at bedømme Sagen efter deres Districters partielle Jnteresser og ikke med det alsidige Blik, som et Statsanliggende af den Vigtighed har Krav paa. At der imidlertid ad privat Vei foretages Alt, som maatte synes tjenligt til at oplyse Sagen og veilede Autoriteterne samt fremme Regjeringens Jnteresse for Sagen: kan ikke skjønnes rettere, end aldeles at være i det Offentliges Jnteresse og fortjener værdig Paaskjønnelse. Naar man derfor – som et Jnserat i Aarh. Av. Nr. 122 vidner – fra den vestlige Side seer noget suurt til de Bestræbelser, som af den her udnævnte Committee, understøttet af flere Fjordboere, er udviist for at motivere en Petitition til Regjeringen, saa er dette kun at betragte som et Udtryk af de Ultra-Anskuelser, som ogsaa i denne Sag give sig tilkjende, og som kun fremme en vel overdreven Skrivelyst istedetfor at føre Sagen selv sit Resultat nærmere. At forresten nævnte Committe, paa sin Undersøgelses-Reise til Canalen, ikke har forenet sig med fanatiske Canalister, men med sindige Mænd fra forskjellige Fjordstæder og Fjorddistricter, kan vel ikke andet end være ganske i sin Orden, om den ogsaa, som det nævnte Jnserat udtrykker sig, har savnet hiint Parties Bemyndigelse dertil.