Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1839-03-14
Politiske Nyheder. De belgisk hollandske Anliggender. Den 28de Febr. har Discussionen om Tractatens Antagelse begyndt i det belgiske Kammer, og flere Petitioner om dennes Antagelse bleve forelæste. Debatterne, der endnu continuerede den 4de Marts, vare meget hæftige; flere Deputere. de fordrede, at Ministeren for de udenlandske Anliggender skulle forelægge alle de diplomatiske Actstykker der vedkom denne Tractat; men Ministeren erklærede, at han havde forelagt Kammeret alt hvad han kunde, og Forelæggelsen af de Documenter, der hentydes paa, ville maaskee være til meere Skade, end Gavn. Den bekjendte Hr. Dumortier erklærede, at hvad der hidtil var forelagt Kammeret, var ikke tilstrækkeligt vi maa af de Meddelelser vi forlange, erfare, om Regjeringen har gjort dens Pligt, og om vore Rettigheder ere blevne forsvarede, som de burde være; skulle vi handle som i Blinde, fordi det har behaget 3 Ministre, at forelægge os et Lovforslag Hr. Gendebien erklærede: det Øieblik, da vi skulle opgive 400,000 Belgiere, maae vi søge alle Midler, for at retfærdiggjøre denne Overgivelse, som man ellers vil have betegnet, som Brodermord; vi kunne ikke strax og med fuldkommen Tiltroe antage en Ministers Beretning, som i en Tid af 6 Uger har forandret sin Mening: den 13de Novbr. lagde han Ord i Kongens Mund, som han kun maatte udtale i det Øieblik, da han var bereed til at drage Sværdet; see her, hvilke umaadelige Skridt Diplomatiens Genie har kundet gjøre fra 13de Novbr. til 19de Febr. Hr. Dumortier erklærede kun at ville dømme efter Acter, og ikke efter en Ministers Ord, som han ingen Tiltroe satte til; og sagde at han havde mange Beviser paa Ministeriets Uduelighed. Den 4de Marts var Forsamlingen især meget stormende, og den første Taler Desquesne talede for Antagelsen af Regjerings Forslaget; men dadlede den Maade Ministeriet havde ført Forhandlingerne paa, og meente at det kunde have erholdt bedre Betingelser i Henseende til Gjelds- og ScheldeQvæstionen. Ministeren Hr. Nothombe betraadte nu Talerstolen og forsvarede det angrebne Ministerium i en mærkværdig Tale, der varede i 2 Timer, og som gjorde dybt Jndtryk. - Roligheden, i Brussel er ikke bleven forstyrret; i Følge Krigsministerens Ordre ere 20 Mand af hvert Compagnie blevne hjempermitterede. - Fra Amsterdam, meldes, at den 4de Marts ere de i Haag forsamlede Generalstater, blevne forelagte Actstykkerne i Anledning af Kong Wilhelm Tiltrædelse af de sidste Conferentsbeslutninger. – Fra London skrives, at i Underhusets Forsamling den 1ste Marts spurgte Hr. Humme Ministeren Lord Palmerstone, om han kunne gjendrive det for Gammel=Engeland, skammelige Rygte, at den engelske Regjering havde erklæret sig bereed til at tvinge Belgien til at udlevere Luxemburg og Limburg. Lord Palmer stone erklærede, at det glædede ham at kunne forsikkre, at denne Efterretning var aldeles ugrundet. Fra Münster i det Rhinpreussiske skrives, at to Armeecorpser af den tydske Forbundsarmee, under den preussiske General Grolmans Commando, skulle besætte Luxemburg og Limburg; det hedder at Kongen af Holland vil danne heraf et eget Land for en Prinds af sit Huus. Fra Brussel skrives, at den engelske Minister Lord Palmer stone skal have erklæret sig bereed til ogsaa i Engelland at udbetale General Skrevnecki den Gage, der tilkommer ham, efter sin Ansættelse i Belgien Tydskland. Sagernes Tilstand mellem Konge og Folk i Hannover seer meget betænkelig ud; man erfarer nu, at det var efter Stændernes egen Forestilling, at Forsamlingen blev prorogeret, da de Deputerede selv indsaae, at deres Sammenværen ikke ville lede til noget Resultat, og det er paa ubestemt Tid, at Prorogationen er skeet. J Regjeringens Yttringer, synes ellers en Forandring at finde Sted. Magistraten i Hannover er allerede opfordret til et nyt Valg, men denne har besluttet intet at ville foretage. Flere hannoveranske Stæder, hvoriblandt Osnabrück have indgaaet med Forespørgsel til nogle juridiske Faculteter ved de tydske Universiteter, hvoriblandt til Universitetet i Tübingen, om Statsgrundlovens Retmessighed, og alle Svar sige, at Statsgrundloven endnu maae ansees for at staae ved Kraft, og den paa samme gjorte Eed maae være forbindende. - Fra Berlin skrives, at Sagen mod Ærkebispen af Posen nu drives med Alvor, da han er foresat en kort Tid, hvori han skal føie sig efter Regjeringens Villie, imodsat Tilfælde skal han arresteres; Ærkebispen skal have svaret, at han i fuld Ornat, omringet af Domcapitlet og for Alteret, vil oppebie sin Arrestering. Det 14de og 21de Regiment have imidlertid faaet Ordre, tilligemed nogle Eskadroner Dragoner og Husarer, at rykke ind i Posen, for i Tilfælde af en Modstand af Folket, at være ved Haanden; man nævner Fæstningen Colberg, som Ærkebispens fremtidige Opholdsted. J Rhinprovindsens Apellationsret, er den catholske Præst Becker for oprørske Taler, dømt til tre Aars Fængselstraf, men hvad der endnu er mærkeligere, er hvad der skrives fra Münster, at blandt 8 Personer, der ere dømte for politiske Forseelser, nemlig for Udbredelsen af en Sang, gives 4 Damer, hvoriblandt 2 Ugifte, som ere dømte til 2 Aars Fæstningsstraf. Troppebevægelser finde i denne Tid næsten overalt Sted i de preussiske Stater, og formodentlig som en Følge heraf, havde Kornpriserne igjen hævet sig mere: i Preussen have store og smaae Speculantere opkjøbt betydelige Forraad, i den Formodning, at Regjeringen vil see sig nødsaget til at gjøre betydelige Jndkjøb, og da de fleste Magaziner ere tomme, ville Speculantere i Tilfælde af en Krig finde sin Regning derved. - La Grippe og Børnekopperne herske med stor Heftighed i Berlin, de nærværende Læger antage, at Kokoppelymphen ved at overgaae saamegen Organisme, har tabt dens beskyttende Kraft, man søger derfor at fornye den.