Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-09-01
Jndenlandske Efterretninger. J Tillæget til Thisted Avis No. 68 læstes følgende Vers: Nordsøen til Agger Kirke. Tidt vælted sig oprørte Bølge, Hen af Dig, indviede Ven! Først nu man udregned den Følge; Du styrter i Afgrunden hen. Ei længer i Dig, Gud bør tjenes, Du vakler med villende Klerk, Dit Barn i Dig Ordet formenes; Mon dette er Nordsøens Værk: Saa hørte jeg Dag og Nat spørge, Herude, og inde ved Land; Den fattige Fisker mon sørge, Dig miste, saa nødig han kan. Saa vild da urokket Du stande Jndviet Du være paa ny Ei skal Du for oprørte Vande, Saa hastig, faae nødig at fly Gud atter i Dig nu dyrkes skal Det skal, man omvexler til, maa Men, maa, er her kun et vindfuldt Knald Mod hvilket, skal kongeligt staal! Desangaaende læses nu i samme Tillæg No. 70 følgende indsendte Stykke: Agger Kirke til Nordsøen. Undskyld, min brusende Ven, at jeg, hvis hele Væsen er prosaisk, ei formaaer værdigen at giengielde Dine nysselige Vers i Tillæg til Thisted Amtstid. No. 68, 1830. Din høje Stiil dine vindfulde Knald ere mig vel ervas ungeniesbares; men Dit høimodige Tilsagn, saa viid da urokket Du stande er dog ret hjerteligt, ret venskabeligt; og det er ei liden Trøst, at have Dig til Ven - saa i Nærheden. Vel har Du strængelig truet mig før. Hele Mile have i ældre Dage ligget imellem mig og Dig, og Du husker nok: 1822 Fastelavn, var Du mig allerede 30 Favne nær, og strax derefter, 13de Marts f.A. havde den Banke, hvorpaa jeg staaer, kun 22 Favne til Afgrunden mod Vesten; efter Stormen 1 Adv. 1824 og 3, 4 Febr. 1825, kun 14 Favne; den 27 Juni indevær. Aar (1830) kun 112 Favne, og - selv siden den Tid ere et Par Al. nedfaldne. Jeg veed den Grund, hvorpaa jeg staaer, er saa løs (om endog leerig), at Grave af 2 Al. Dybde i et halvt Døgn ikke kunne staae med lodrette Sider, uden at disse skride ned. Fortryd derfor ej paa, om jeg ønskede at flyttes (som eengang for) til et sikkrere Sted – medens jeg kunde flyttes, og lad nu Alt være godt imellem os, Alt glemt. For vort nyfødte Venskabs Skyld smerter det mig dybt, at Du - ligesom saamange Andre - har ladet Dig bedrage af Avis=Historien, at der et heelt Aar ikke var prædiket i Agger Kirke. Hvilke salte Taarer ere ikke derover rundne af de Frommes Øine, der befatte sig mere med Andres, end med deres Eget. Men - trøst Dig, Dyrebare, havde din Stemme ej stedse været saa stærk og buldrende; Du maatte da - ogsaa i det med Sort betegnede Aar - have hørt min Degns melodiske Toner, min Præst's svage Røst og Menighedens højtstigende Lovsange idelig gjenlyde inden mine Mure, hvor enhver kirkelig Handling, som sædvanlig, vedblev at iagttages. Spørgsmaalet var egentlig, om jeg skulde flyttes, hvorhen da, og paa hvis Bekostning? Derfor havde min Præst allerunderdanigst ansøgt Hans Majestæt om, ved sin allerhøieste Nærværelse selv at decidere Sagen. Dette er skeet, som Du veed, og jeg er beroliget – beroliget nu og ved din høistvenlige – Forsikkring: Ei skal Du for oprørte Vande Saa hastig, faae nødig at flye. Maatte der nu kun findes en Digter værdig at besynge: Den evige Fred mellem Nordsøen og Agger Kirke. Hvor vilde han lønnes, De største Torsk skulde en være for gode til ham. Hvor vilde han hædres, Mine Sogne-Damers fine Hænder skulde ikke forsmaae at smykke hans Tinding, og pryde den med Krands af det vajende - Klittag. Dette Aars Augustenborger Veddeløb skal finde Sted den 21de, 23de og 25de September; Dyrskuet og Auctionen den 24de.