Aarhuus Stifts-Tidende, 1808-02-13
J Salario og Omkostninger til Justitsraad Rottbøll, for Høiesteret, betale de Tiltalte, een for alle og alle for sen, 500 Rdr. Ved Commissionsdom var kiendt for Ret: Arrestanten Grosserer Georg Andreas Kyhn bør have forbrudt Haand, Ære og Boeslod. Arrestanten Hartvig Georg Adolph Greuel bør hensættes til Arbeide i Kiøbenhavns Tugthuus i 3 Aar. Saa bør og Arrestanterne Georg Andreas Kyhn og Hartvig Georg Adolph. Greuel, een for begge og begge for en, betale alle af Actionen lovlig flydende Omkostninger, hvorunder indbefattes Salarium til Actor Procurator Bierring 300 Rd. til Politiefuldmægtig Stilling 250 Rdr. og til Copiist Weinholt 500 Rdr., samt endvidere til denne sidste, Beløbet af hans fremlagde Regning med 6 Rdr. 1 Mk. 10 sk. Tiltalte Lands Over samt Hof og Stadsrets Assessor Jens Kragh Høst bør have sit Embede som Assessor i Lands Overretten og Hof og Stadsretten, samt den ham under 15de Julii 1792 forundte Procurator Bevilling, forbrudt. Saa bør og bemeldte Tiltalte insolidum med Arrestanterne Kyhn og Greul udrede de Summer, som ovenfor ere tilkiendte Actor Procurator Bierring, Politiefuldmægtig Stilling og Copiist Weinholt udi Salarium og for Udlæg. J det øvrige bør saavel begge Arrestanterne, som Tiltalte, for Actors videre Tiltale i denne Sag frie at være. At efterkommes under Adfærd efter Loven. Medens Røverhæren omringede Hovedstaden og arbeidede paa dens Ødelæggelse havde en Afdeling af samme, den tydske Legions 4de Bataillon Jnfanterie, under Anførsel af en Oberst Lankwerth, indqvarteret sig paa Gaarden Ventegot, hvor den huserede paa egen Maneer, Nogle Dage efter Stadens Kapitulation forlod denne Bataillon Gaarden, og ved den Leilighed plyndrede og medtog alt hvad der fandtes af et betydeligt Boehave, m. m.; kun levnede nogle faae Meubler. Jmellem det Ranede var, som især kiendeligt, et stort og kostbart Taffelservice af saxisk Porcellain, som Røverne meget ombyggelig indpakkede i stiaalne Kasser og Kister. Da Eieren, der havde været exileret paa Landet, kort derefter kom til Staden, henvendte han sig til hin Oberst, som da nægtede, at vide noget om Porcellainet eller at have noget deraf, derimod forsikrede han, at have forvaret en Bogsamling og endeel for Eieren vigtige Papirer i et tillukket Værelse paa Gaarden. Dette sidste Foregivende fandtes ved Undersøgning at være falskt, men paa Opfordring af Overgeneralen, i Anledning af Eierens Klage, fremkom Obersten, dreven dertil af Omstændighederne, med nogle enkelte Stykker af det ommeldte Taffelservise tilligemed nogle Meubler, og tilbageleverede samme. Resten har formodentlig maattet giøre Selskab med de øvrige Tyvekoster til Røverreden. Eieren har imidlertid for det muelige Tilfælde, at noget deraf kunde være blevet her tilbage, efterlyst samme i Addresse Avisen. Et Bidrag endnu om vore Venner ifior : Ved det Linsingenske Armeecorpses Ankomst til Roeskilde den 28de August f. A., aflagde dette Korps ikke allene i Roeskilde selv adskillige følelige Prøver paa dets Venskab for Danmark; men især i den Roeskilde nærliggende Bye, St. Jørgensbierg kaldet, hvor de grønne Jægere af det 95de Regiment huserede som sande Diævle, istedet for Venner, som de dog behagede at kalde sig. Disse Venner kom i hundredetal samme Dag til ovenanførte Bye, og havde i Følge med endeel andre firbenede Hunde, for at opsnuse, hvad der mueligt kunde være nedgravet i Jorden af Jndvaanernes Eiendomme. De fleste i denne Bye maatte føle drøit deres Venskab; men ingen ydede dette i høiere Grad, end Kiøbm. Hr. Schønberg paa den saakaldte Børs, hvor de foruden at udtømme flere Flasker Viin, end de tilsidst formaaede at bære, da de laae som Sviin paa Gulvet i Hobetal med deres Rov hos sig, som ingen vovede at fratage dem; toge desuden med sig et meget betydeligt Forraad af Flasker, fyldte med Viin af forskiellige Sorter. De flyge Kommoder itu, for at rane fiint Linned, hvoraf de stial 5 fiine da maskes Duge, 6 til 7 Dusin dito Servietter, og desuden meget andet fiint Linned. De øvede sig ogsaa i at slaae 6 Ølkruse, som stode paa Bordet i Skiænkestuen, itu med deres Sabler, og da de kom uden for paa Gaden fandt de fornøielse i at afhugge Hovederne paa en Flok Ænder, samme Mand tilhørende. Med dette nøiedes de endnu ikke, men ved en Hr. Schønberg tilhørende Sidebygning krøbe de over et høit Plankeværk, Sloge Vinduerne indtil Skydesalen, og ødelagte Porcelain og alt, hvad de ikke kunde føre med sig. Herfra deels gik, deels sving lede hen til Præsten Hr. Melchior, hvor de viste sig som deres algierske Brødre, i det de, foruden at udøve ligenende Røverier, som paa Børsen, toge desuden Uhret af Dræstens Lomme og en Guldring af hans Finger, og da Præsten nødtes til at oplukke sine Giemmer for dem, toge de hans Penge, Guld og Sølvtøi, ja endog Fattigkassens Beholdning af 16 Rdr. Der var nu kun et Værelse tilbage, og dette frabad Præsten sig paa det indstændigste, ja endog ved alvorlig Modstand ikke at aabne. Hans Kone nemlig, som 2 Dage forveien havd barslet, laae just der; men disse Uhyrer søgte at tvi ham, med optrukne Pistoler vendte imod hans Bro til at aabne denne ham saa vigtige Dør. Konen for skrækket ved Allarmen og sin Mands Fare, iler, saa sy hun end var, af Sengen, kaster Klæderne paa, tager spæde Barn paa Armen, og lader derpaa Døren aabne hvorpaa disse Voldsmænd, som Tigre, søgte Senge og ransagede den indtil Bunden, men fandt intet de giemt, som de formodentlig havde ventet. Derfra de, saa at sige, Huus fra Huus, og plyndrede endog fattigste Fiskere. Næstefter de 2 førstnævnte, led ing mere, end Hr. Forvalter Kruses og Præsten Hr. Rødde. Enker; hvor de tvang dem til at oplukke alle deres Giamer, og toge deraf Alt, hvad dem behagede. Det var endnu mindre, end Skrækken, disse til sig selv ov ladte Enker bleve satte i. Jean Dam Wind Giemsøe.