Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-24
Dette Rov=System, der er Grundvolden, til heele Sansenlotteriet og Kilden til alle det te Aars (1793) Begivenheder i Frankerig, sees ganske tydeligt i Mairen Paches Forhold. Denne Mand havde været Krigsminister, og modtog maanedlig 164, 170 ja 192 Millioner Livres til Armeernes Fornødenheder, hvilke dog, uagtet disse næsten utroelige bevilgede Summer, manglede Alt. Jkke en eneste Armee var forsynet med det Fornødne, og alle Generaler, uden Undtagelse forde herover, deres Beretninger til Conventen de største Klager og Besværinger, som dog neppe bleve anhørte, efterdi Pache var beskyttet af den heele jacobinske Magt, og deelede sine røvede Miltioner. Soldaterne havde ingen Klæder, ingen Skoe, og maatte for det meste leve af det, de udpressede i de Lande, som de havde besat, medens Krigsministeren modtog Millioner i Hundredviis til deres Underholdning. Girondisterne fordrede Regnskab aflagt og undersøgt. Man spottede dem, og Pache gjorde intet Regnskab; og Manglen ved Armeerne blev herefter, som forhen, ikke afhiulpen. Da Pache forlod sin Ministerpost, og blev Maire; beregnede man de understukne Summer i det mindste til otte hundrede Millioner Livres, som han deelede med Jacobinernes og Cordelierernes Hovedanførere, med det stærkeste Skrigere i Conventen og Mundeipalitetet, og med andre store og smaa Magthavere samt deres Medhielpere, som derimod igien lønnede deraf deres Drabantere. Den følgende Krigsminister, Bouchotte, der var ligesaa rovgierrig og uduelig, som sin Formand, fulgde det af denne forelagte System. Paa denne Maade dannede sig deres Phalaux, som bleve urokkelig; det forrige Rov var skiult, og man var sikker paa det tilkommende. Robespierre selv tog ingen Andeel i Rovet. Han var allene Tilskuer ved Deelingen, og maaskee havde han dette listige System, ikke at forlange nogen Betaling for sin blodtørstige Virksomhed, men dog derhos, saavel i Conventen, som i Jacobiner=Clubben, af alle Kræfter forsvare Røveriet, at takke for sin vedvarende Magt. Enhver Statsrøver, fandt i ham sin Sagfører. Dette opklarer de følgende Begivenheder. Alt kom derpaa an, at Regnskabs Afleggelse blev tilsidesat, eller i Nødsfald skeete af selvvalgte Mænd. Meget ofte havde allerede Minoritæten i Conventen, med Foragt for al Orden, paa en skrækkende Maade seiret over Majoritæ ten. Men denne Sejer, omendskiønt den paa risiske Pøbel klappede dertil, blev naturligviis anseet med ganske andre Øine i Provintserne. Der behøvedes altsaa Midler til at forebygge disse Stridigheder og styrte Modstanderne. Antianarchisterne uden Hensigt til deres Forbindelser og Anseelse i de Departementer, hvis Repræsentantere de vare, maatte med Magt udstødes af Conventen, og behandles som Forrædere, og da Commissionen af de tolv Mænd var i Besiddelse af hemmelige Brevskaber, som angik visse af den buxeløse Bandes Hemmeligheder, saa maatte ogsaa denne Commission, afskaffes. Saaledes opkom Revolutionen af 31 Mai. 1793, og nu havde det skændigste Complot, som Solen nogenfinde har skinnet paa, Marken frie, Biergaartiet herskede uindskrænket; og om endog de øvrige i Frygt satte Modstandere, dristede sig til at modsige, saa skeete det med stor Forsigtighed. Derfor behøvede Minoritæten fra benævnte Dag indtil nu ( midt i November 1793) ingen unaturlig Seiervinding. over Majorttæten. Men da Biergaartiet endnu havde Modstandere, saa bleve og disse, i Tallet tre og halvtredfindstive, samtligen fængslede i October.