Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-06-23
Udenlandske Efterretninger. For at kunne gjøre sig en tydelig Forestilling om al den Herlighed, som er lagt til Skue ved Festlighederne i Versailles, maa man tænke sig Slottet som en uhyre Bygning med to store Fløie, der strække sig imod Nord og Syd. J det høire af disse Fløie befinde sig i den nederste Etage og i den anden to lange Rader af prægtige Sale, hvis Vægge ere tæt behængte med Malerier, der forestille Hovedbegivenhederne af Frankeriges Historie fra Chlodewig ligened til Ludvig Philip. Ligeløbende med disse Sale ere to Gallerier med Billedsøiler og Buster, som forestille Frankeriges Historie i Marmor. Ved begge de yderste Ender af disse Gallerier ere Capellet og Theatret. For at komme til det venstre Fløi, maa man gaae igjennem Napoleons store Kroningssal. Her finder man det store Gallerie, som er 400 Fod langt og over 50 Fod bredt. Det indeholder Malerier af alle de Seiere, som fra den ældste Tid har forherliget de franske Vaaben. Ved Enden af dette Gallerie er den Sal, som er indviet til Juli-Revolutionen. J den nederste Etage befinde sig 12 Sale med Malerier af Napoleons Feldttoge fra 1796 1810. Det var i disse Gallerier og Salle, at 28 Borde med Plads for 10–60 Personer ved hvert vare opstillede, og som glindsede af Guld og Sølv, og vare bedækkede med de udsøgteste Spiser og Vine. Over 2000 Tienere opvartede. Efter nøie Angivelse vare 1613 Stykker Fuglevildt anvendte tilRætterne, ligeledes 30 Oxer, 60 Beder, 20 Raadyr, 5000 Pd. Fisk og 8000 Flasker Viin. – En umaadelig Mængde Mennesker havde den 15de begivet sig ud paa Marsmarken, for at bivaane Militairfesten, hvorved Stormen paa et Batterie og Jndtagelsen af samme skulde gives til Bedste for Folket. Man regnede paa over 200,000 Tilskuere. Klokken 9 1/2 om Aftenen skulde Skuespillet begynde, og alle mulige Forholdsregler vare tagne for at gjøre Angrebet paa Batteriet, som skulde forestille Citadellet i Antwerpen, uskadeligt for Folkevrimmelen. J Midten af Pladsen var et betydeligt Rum holdt ryddeligt for Artilleriets Jld og for Kunstfyrværkeriet. Denne lille Krig, der ikke varede længere end 3/4 Time, endtes ogsaa uden det mindste Uheld. Men neppe vare de sidste Straaler af Fyrværkeriet forbi, før Mængden ilede i en almindelig Bevægelse hjem, og ved Gitterporten til Marsmarken blev Trængselen saa stor, at mange Mennesker der fandt deres Død ved at qvæles og at nedtrædes. Over Antallet er man endnu i Uvished, men man formoder, at det i det Ringeste vil udgjøre 300 Personer, hvoraf de Fleste høre til den arbeidende Classe. Ved denne Ulykke ere saaledes Parisernes Glædesdage blevne forvandlede til Sorgens Dage, og Skræk har betaget dem. Det store Gjæstebud, som skulde holdes paa Raadhuset, er udsat, da Hertugen af Orleans baade paa egen og sin Gemalindes Vegne har bedet Municipalitetet, at det ikke maatte fortryde paa, at han undskyldte sig for at bivaane samme, efterdi han følede formeget ved den Ulykke, som nylig var hændet, og han desuden ønskede, ikke at besvære Staden med Udgifter. Hans Undskyldning blev optagen med almindeligt bifald i de Deputeredes Kammer, og paa Seine-Præfectens Ordre er det indsamlede Spise forraad til denne Fete blevet fordeelt til Hospitalerne i Paris.