Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Specier solgtes til 49 Rbmk. Volde. - (Skrevet i 1804). - Fjorden. er her over til Bolsøe meere end en halv og lidt længer i Vester over en heel Miil bred. De Øer, som opfylde Farvandet imod Syd, ere temmelig lave, og see mindre ufrugtbare ud, end Nogen af de nordligere Øer i Nordmøer og Fosens Fogderi; men længer i Syd er hele Horizonten kantet med Fjeldtoppe. Disse Fielde ere tilsammen af Norges høieste, nemlig Dovrinerne, af hvilke de Romsdal ske Øers ere kun en Fortsættelse. - Det bekjendte Romsdals Horn, er en af disse Fjeldtinder, den synes ei engang her at være af de høieste, endskjøndt den tjener Fiskerne til Meed hele 12 Mile ude i Havet. - Adgangen til Molde fra Landsiden er meget skjøn. Paa en liden i Søen fremstikkende Høide ligger Moldegaard, af Udseende som en af de gamle danske Herregaarde, omgiven med høie Lunde ell vilde Kastagnetræer, som udgjøre en liden Bosket. Fra denne gaaer en stor gammel Aller ned til Byen, som ligger derfra kun 5 til 600 Skridt. - Men nu kommer man i en Gade, der neppe er bred nok til der at kjøre med en Vogn; de fleste Steder er det umuligt, at to kunne kjøre hinanden forbi. Den løber abyrintisk i alle mulige Retninger. Der er nogle Bi gader, men disse ere saa smalle, at der aldeles ikke kan kjøres. Naar undtages fem til sex Huse, ere de øvrige alle slette, forfaldne og gamle, foren Deel yderst usle. Havn er her ikke. Der løber en stor og en mindre Aa ned fra det tet bag ved liggende Bierg: hiin driver en Sav, og de Qværne, som male det Korn, der fortæres i Byen. Dens Jndbyggeres Antal stiger efter Tælningen af "1801 kun til 807. - Haandværkerne, der til hobe ere under det middelmaadige, bestaae i 3 Smede, 3 Snedkere, 1 Garver, 1 Feldbereder, 3 Skræddere, 1 Guldsmed, 1 Kobbersmed, 1 Muurmester og 1 Tømmermester. Her er intet, som qvalificerer sig til Benævnelsen Fabrik, uden, det skulde være et Potaske Kogerie af ringe Betydenhed. Uagtet der i Jndbygderne hen og her af Skovbønderne koges en heel Deel Potaske, sees dog af Toldlisterne kun een Gang, i Aaret 1790, at være udført et Partie af 3470 Pd. - Byen eier i alt 100 Skibe eller Fartøier, tilsammen 231 1/2 Commerce=Læster drægtige, dog deraf kun 4 Brigskibe fra 59 til 72 1/2 Commercelæster hver, de øvrige Jægter paa 4 til 10 Læster. Fra 1798 til 1803 har her aarligen været fra 9 til 41 Skibe. Den hele Handel og Omsætning her er lidet betydeligt. Tangasken er den vigtigste Udførselsartikel, skjøndt ogsaa Handelen med dette har været langt ringere end i Christiansund, hvorhen endog ei ubetydelige Qvanta deraf aarlig til videre Forhandling ere udførte. - Fiskehandelen var i de sidste 4 Aar 112 til 600 Skpd. Klipfisk, 75 til 180 Skpd. Tørfisk, 617 til 1025 Tønder Sild, og 17 til 97 Tønder Tran. - Trælasten var her fra 1794 til 1803 kun 129 til 80 Læster, men i de sidste 1800, 1801 og 1802, tilsammen 1703 1/2 Læster, eller aarlig 668 Læster. - At Kornvarernes Jndførsel her er ringere end i Christiansund, kunde, naar end Handelen her virkelig forsynede Oplandet, komme deraf, at Romsdalen, saa meget frugtbarere end Nordmøer, mere forsynede sig selv. Dog tilhandler sig det nordre Guldbrandsdalen, som ei selv avler alt hvad der behøves, med sit Qvæg, fine Fede= og Skindvarer, en Deel Korn paa Romsdals Marked. Jmidlertid var Jndførselen af Korn til Molde Toldsted i de fem Aar 1798 til 1802, i Gjennemsnit kun 861 Td. Havre, 1219 Td. Byg, 529 Td. Rug, 778 Td. Malt, 69 Td. Gryn, 16 Td. Erter, i alt 3856 Td., medens den i Christiansund er aarlig 13000 Td. Det er da sandsynligt, at Mol des Opland forsyner sig for en Deel ogsaa fra andre Handelspladse. - Af Brændeviin indfører Molde over 100 Tønder. - Men ved den løseste Betragtning synes heller intet synderligere, end en Kjøbstads Anlæg, der hvor Molde er lagt. Den ligger paa en af de mindst tillokkende Steder i hele Romsdalen, naar det ikke netop skulde være ude ved det vilde Hav, eller i en utilgiængelig Fieldkrog. Der er ingen Havn. Det er saa langt inde fra Havet, at det ei, som i Christiansund, gaaer an, i en Hast for en Storm, eller med Haveri at smutte herind. Uagtet Byen ligger paa det faste Land, og der hid gaaer en fortreffelig Landevei, saa er den dog ligesaa vanskelig at komme til, som Havbyen Christiansund, da man skal paa denne Vei to Gange over Søen, den ene Gang over en af de farligste og værste Fjorde; den har paa sit faste Land kun en meget smal Landstrimmel at forsyne eller hente Forsyning fra; og indtil sit egentlige Opland, det indre Romsdal, er der 4 Mile af den farligste og værste Søvei. Det er intet Under, at en saaledes beliggende By, der har det saa meget beleiligere Christiansund, med denne Byes fortreffelige Havn, kun otte Mile borte, bliver stedse i sin oprindelige Middelmaadighed. Oplandets Handel har efter dens Natur derfor og skaffet sig et andet Centrum. Dette er Roms dals Marked, der holdes paa Devold i Grøetens Præstegield hvert Aars 1ste Octbr. og følgende Dage, hvor Omsætningen er meget betydelig. Ei alene hele det indre Romsdalen, men end mere det tilgrændsende af Guldbrandsdalen afsætte her den betydeligste Deel af deres Produkter og forsyne sig her med de Artikler, som de maa hente udenfor deres egne Egne. Uagtet det nærmeste af Guldbrandsdalen har hid kun 6 til 8 Mile, men henved 40 til Christiania, og over 20 Mile høist besværlig Vei til Tronhjem, saa have dog Dølenmed Molde saare liden Omsætning, da Fjeldboen ar Frygt for den dem uvante Sørelse, saa meget mere, som den selv for den tilvante er baade ubehagelig og farlig, desuden for Landmanden, som farer med sine egne Heste, og yderst sparsommelig, alt for kostbar. Markedet bliver derfor desmere besøgt. (Forts. - Hand. Tid.)