Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-03-02
Ligesom man overhovedet i Europa har ganske falske Begreber om det Liv, man fører her, saaledes gielder det Samme om det Militaire. En grændseløs Uorden og Forvirring i alle Grene af Bestyrelsen, staaer her fremfor Alt øverst. Her findes ingen regelmæssig Betaling, ingen Bestemmelse angaaende den Tid, hvori de enkelte Munderingstykker skulle bæres; ingen Lighed i Armatur og Uniformering intet fast Reglement med Hensyn til den taktiske Uddannelse; men Alt det, som støder en Europæisk Soldats Øie, Alt hvad han efter sine Begreber om Orden maa ansee for Tegn paa en nærforestaaende, fuldkommen Opløsning, finder han her samlet. Jeg faae oftere de herværende Regimenter exercere: den staaer en Soldat med en hvid Lærredsuniform ved Siden af en anden med en af bruunt Klæde; den ene har en Tyrkisk Sabel paa, den anden en casseret Sabel fra det Franske Jnfanterie, den tredie en Faskinekniv, den fjerde slet ingen; den ene har overstrøget sit Lædertøi (men hvorledes, den anden ikke, den tredie har det sort, den ene har Patrontasken om Livet, den anden over Skuldrene, og Geværerne ere en Samling og et sandt Prøvekort af gamle og nye Geværer fra alle Europæiske Stater: korte og lange, indlagte med Messing eller Jern men alle i den sletteste Tilstand og overtrukne med Rust, seer man her ved Siden af hinanden. Ved Udførelsen af Bevægelserne hersker ingen Ro og ingen Orden, hverken fra de Foresattes eller fra Soldaternes Side; da de Første ikke ere visse i deres Sag, finder en bestandig Strid Sted imellem Officerer og Underofficerer, hvorledes det burde have været. gjort, og ikke sjeldent blande ogsaa Soldaterne sig deri. For at danne en Qvarre behøvede de en heel halv Time, alene Haandgrebene udførtes med nogen Præcision, og ligeledes Fyringen; Commandoen ere Tyrkisk. Rytteriet og Artilleriet ere noget bedre instruerede og dresserede, men kunne dog paa ingen Maade sammenlignes med et Europæisk. Marinen saajeg i Alexandrien; jeg fandt her mere Orden og Disciplin end ved Landmagten, og Krigskibene ere i den bedste Tilstand. Lige saa slemt som med det Ydre staaer det med de Ægyptiske Troppers Aand. Officerer og Soldater hade alle disse nye Jndretninger og gjøre Alt med Ulyst. At lære Theorien, at forklare den for Underofficererne og Soldaterne, at gjøre dem Alt for, at rette sin majestætiske Gang efter Tambourens Slag, at lægge sin Pibe bort 5 eller 6 Timer om Dagen og at klæde sig nøiagtigt paa efter en Forskrift, det er for meget forlangt af en Tyrk og en Araber. Uden at have eller iagttage den sande Subordination, betragter og behandler enhver Foresat fra den høieste til den laveste den ham nærmest Undergivne som sin Tjener, og denne finder sig deri; men man kan ogsaa, især paa de meget talrige Vagter i Byen, som alle commanderes af Officerer, igjen see, hvorledes Soldaterne spøge med Officererne og hvorledes de drille hinanden; er Officeren kjed af det, slaaer han Soldaten med Piberøre i Ansigtet, denne bortfjerner sig nu skjeldende, imedens Officeren ligegyldigt bliver ved at røge, som omhan ikke hørte det. Jeg kunde anføre hundrede lignende Tilfælde, som Jngen vil troe, førend han med sine egne Øine har overbeviist sig om Sandheden. Avancementet er – naar man undtager de Regimenter som staae ligeoverfor Fjenden, hvor Mod endnu bliver belønnet - ikke underkastet nogen Lov, men ganske overladt til Beiernes og Paschaernes Vilkaarlighed, som lade deres unge Yndlinger fra Dannelses-Anstalterne rykke frem til de høieste Poster i Regimenterne. Noget mere Orden og bedre Aand end hos den øvrige Armee hersker hos Garderegimenterne, der ogsaa udmærke sig ved Eenshed i Uniformen og den øvrige Udrustning og ved prægtige Musikanter. Officerernes Paaklædning, naar de ere i fuld Stads, er prægtig. De faae Klæder og Levnetsmidler af Regjeringen, og deres Gage, er god; men destoværre maae de ofte vente hele Aar, inden de faae denne Gage udbetalt, hvilket naturligviis ikke synderligt befordrer deres Tilfredshed, som skulle have den.