Aalborg Stiftstidende, 1828-09-06
J Asien har General Paskewitsch's Armee erobret Fæstningen Pothi, hvorved Russerne ere komne i Besiddelse af endnu en vigtig Havn ved det sorte Hav 44 Stykker Skyts, 13 Faner og et stort Forraad af Krigsmunition og Levnetsmidler er faldet i Russernes Hænder. Det synes af alt dette at være klart, at Fordelene i Felttoget ere paa russisk Side, og et fransk ministeriel Blad bedømmer Sagernes øieblikkelige Stilling paa Krigsskuepladsen saaledes: "Naar man tager de russiske og tyrkiske Krigsberetninger som de ere, og fraregner, hvad der paa den ene Side overdrives og paa den anden maaskee fordølges, saa er følgende Slutning den rimeligste, man af Hærens nærværende Stilling kan danne sig: det turde muligen være Russernes Plan, ikke, som man nyelig har troet, directe at angribe Schumla, men snarere at trykke den Hær, som støtter sig til denne Plads, tilbage, og herpaa at indslutte den, medens den egentlige Operation vil være War nas Belering. Er denne Fæstning faldet, da kunne Russerne uden Fare gaae løs paa Adrianopel, da Tilbagetoget til Warna langs med Kysten da stedse stod dem aaben. Schumla, omgaaet og lagttaget af et Armee-Corps vilde da være isolleret og tabe sin hele Vigtighed. Er dette Russernes Plan, saa anvendes August Maaned til Warnas Belering, og det er ikke sandsynligt, at den store tyrkiske Hær, som lige til det Øieblik hvorom noget er os bekjendt, har undveget et almindeligt Slag, skulde vove noget afgiørende for at befrie Warna. Denne Plan har endnu den Fordeel at den giver den russiske Garde Tid til at støde til Keiseren og at maaskee Silistrig kunde capitulere, hvorved det russiske Corps under General Roth kunde slutte sig til Hæren. Endnu engang, har dette været Russernes Plan, saa vil ingen vigtig Efterretning fra det russiske Hovedqvarteer være at vente førend August Maaneds Udgang (de Efterretninger, vi have, gaae kun til 13de August) og Sagen vil da i September eller October blive afgjort under Constantinopels Mure. Afstanden er saa stor, at Afgjørelsen kan være indtraadt i dette Øieblik i hvilket vi skrive, og Begivenhederne gjøre vore nærværende Slutninger enten til blotte Formodninger eller til vigtige Forudsigelser. Vi føie til alt Ovenstaaende endnu en Skrivelse fra det russiske Hovedqvarteer, hvori det heder, at der den 28de Juli er forefaldet en meget alvorlig Fægtning, i hvilken Russerne have gjort Forsøg paa at storme Positionerne ved Schumla. Dette Forsøg vilde sandsynlig være lykkedes, da Tyrkerne i Begyndelsen trak sig tilbage, men anseelige Cavallerie-Masser rykkede frem og tilintetgjorde Haabet om et heldigt Udfald. Først Natten gjorde Ende paa den blodige Fægtning. Man syntes fra denne Dag at ville rykke ind i en forskandset Leir og der oppebie Forstærkninger, som kun sikkre Seiren. Keiseren befandt sig i den hæftigste Jld og commanderede selv. De Forskandsninger, som Tyrkerne anlægge, vidne om duelige, formodentlig christelige, Jngenieurer. Heller ikke angribes de russiske Forposter ideligt af de tyrkiske som i de tidligere Krige var Tilfældet, men de sidste forholde sig roligere, og have altsaa ogsaa heri antaget europæisk Krigsbrug, Dette er den eneste Beretning fra russisk Side om en Fægtning, hvis Resultat ikke har været afgiørende fordeelagtigt for dem; da denne Fægtning har fundet Sted for mere end en Maaned siden, har man udentvivl Ret til at antage, at dens Udfald ei har havt nogen Deel i de senere Bestemmelser, saasom Keiserens Reise til Odessa m.v., da alt for mange Øine vogte paa det russiske Hovedqvarteer, til at man ikke om et saadant Uheld allerede skulde have havt omstændelige Efterretninger.