Berlingske Tidende, 1833-12-18
Alle Embeder, geistlige og verdslige, store og smaa - Alt har sin bestemte Priis. Enhver kan i Statsministrenes Bureauefaae Priistarisen at see, og vælge, efter Behag!" Det (i sidste No. under London) omtalede, i The Times indrykkede, Brev bekræfter i en smertelig Tone, der røber skuffet Forventning, dette Regentskabs afsindige Færd. Neppe er nogetsteds et eneste Trihunal eller en eeneste Autoritet, som ei er ophævet. Jose da Silva og Comp. ere Forstyrrere par exellence. - Desaarsag, kan det ikke bestaae med det Charte, som vor udødelige Regent har skjænket det Portugisiske Folk, at dets øverste Tribunaler, Directionen for Desembargo do Paco og for Finantserne, fremdeles vedvare, og ligesaa upassende er det, at der ringes med Kirkeklokkerne; derfor anordnes herved nysnævnte Domstoles Ophævelse, og det paalægges Hs. Eminents, Patriarken, at forbyde Ringning med Kirkeklokkerne." - Af slige slet sammenhængende Dekretter, og, hvor Leilighed gives, med svulstige Lovtaler over Don Pedro og Portugals anden Pombal" ere de offentlige Blade daglig opfyldte. Skade er det, at Liberalismens Sag, i Ordets umisbrugte bemærkelse, er kommen i saadanne Mænds Hænder, som Portugals nuværende Ministre ere. Det er overflødigt her at anføre, at disse ere de samme Landets Fædre, der i Aaret 1829 udrugede Constitutionen. - "Denne Tingenes Tilstand charakteriserer Don Pedro tilfulde. Hvorhen den vil føre, kan endnu ikke skjønnes. Kunde vi da vel undre os over, at adskillige af hans varmeste Tilhængere, der netop ere de redeligste, nu trække sig tilbage, for at undgaae den Forhaanelse, at have taget Deel i hans Voldsomheder, og at hans egen Svoger Marquis Louls vægrer sig ved at modtage det ham tilbudte Ministerium, at Den Francesco d'Almeida, som under Cortes var Minister for det udenlandske Departement, med Haanbortviiste Storkorset - og at Saldanha selv i sine Breve til Oberst Pizarro yttrer Mistillid?" – Jntriguen, der under saadanne Forhold, har et vidt Spillerum, fremskynder Uenigheden, selv ind i det Jnderste af Palladset. - De nyeste Efterretninger omtale saadanne Misforstaaelser i selve Palladset, og at Dronningens Opdragerinde, Donna Elconora da Camara, er fjernet, beviser, at disse virkelig finde Sted. Denne Dame skal, ifølge den offentlige Mening, have søgt at stemme den unge Dronning for den Overbeviisning, at hendes sande Fordeel beroer paa hendes Jnteressers Sammensmeltning med Don Miguels, men at det vilde være hendes visse Skade, at samtykke et Giftermaal, som hendes Fader desværre synes at holde for hensigtsmæssig, ligesom han ogsaa tvertimod de udtrykkelige Stipulationer i det af ham udstedte Charte i Diario dos Pobres paastaaer, at have Ret til at gifte sin Datter bort til hvem ham synes bedst. Efter Alles Mening, der nøje kjende Portugal, vilde det Misgreb i Valget af den Gemaal, hvormed Donna Maria trues, stille hende ved hele Nationens Tillid. Hiin Uenighed har altsaa tilstrækkelig Grund, og for tilfulde at begribe den, ville vi endnu høre følgende Sted af et trykt Brev fra en af Don Pedros forrige Tilhængere, en vis Pinto Rubella, dat. Lissabon den 19de October, hvilket Portugals nuværende Tilstand ganske bekræfter. "Den Politik, som Exkeiseren, hans Ministre og hele den Brasiliske Colonie hylder, ligger aabenbar for Alles Øine. De ville ingenlunde at Dronningen og det constitutionelle Chartes Regjering skal gjenoprettes; det er dem blot magtpaaliggende under en nu ikke gieldende Autoritets og en nu ikke ændset Lovs Beskiermelse at fuldende Revolutionen. Denne sandsesløse Omvæltning, denne Forvirring af alle Principier, denne uophørlige Modsigelse mellem Tale og Handling, dette Chans af Love, denne Bortødslen af Embeder og Naadesbeviisninger; - Alt dette har ikkun et eneste Øjemeed, nemlig det: midt under den almindelige Forfærdelse, under Forvirring og Oplysning, at danne et Hertugdømme Braganza, paa Kronens Bekostning, og uddele baade Nationalgodserne og de confiskerede Godser mellem de Brasilianske og de Portugisiske Yndlinge (Sluttes i Morgen.)