Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-08-04
I de lærde Sælskabs Afhandling i Pariis findes følgende Anmærkninger om at conservere Blomster og Frugter, og i Haab at samme vil behage Læserne, anføres deraf et kort udtog. -Man udsøger de fuldkommeste Knoppe af saadanne Blomster, som man vil beholde, og i sær de, som blomstrer allersidst, og aabner sig i en Hast. De skal skiæres af med en Kniv, og enhver skal have en tre Tømme lang Stilk, naar det er mueligt. Enden af bemeldte Stilk bedækkes strax med Lak, og efter at man et lidet har trykket og udvidet Knopperne, indsvøbes enhver udi et tørt Stykke Papiir, saa kan de holde dem. Om Vinteren eller til en anden Tiid, naar man vil have at de skal blomstre, skal man ved Natten skiære den Ende af Stilken over, som Lakket sidder paa, og sætte Knopperne i Vand, hvorudi der er kommet noget Saltpeter eller Salt, saa skal man den følgende Dag see sin Fornøyelse, at Knopperne aabner og udbreder sig, samt viser deres skiønne Farve, og Lugt. - Naar man længe vil forvare Frugt, saa skal de beste og fuldkomneste udsøges, imedens de endnu hænger paa Træerne. Men de maa ikke komme til Skade, og Skallen eller Hinden maae ikke stødes; man maae ikke hellere plukke eller røre Frugten med Hænderne, men binde en stærk Traad om Grenen og holde samme fast i Haanden, samt skiære Stilken af ovenfor Traaden: Naar nu Frugten er afskaaret, uden at enten den eller Greenen er rørt, saa forsegler man den afskaarne Ende paa Stilken med Lak, at Luften ikke skal kunde virke paa samme. Derpaa giøres et Kræmerhuus af Papiir og lader være et lille Hul paa Spidsen, af samme, hvorigiennem man stikker Traaden, som er bunden om Stilken af Frugten, at man kan hænge Kræmmerhuuset tilligemed Frugten op. - Aabningen bliver lukket med Vox ligesom Kræmerhuusets underste Ende bliver ligemaade vel tillukket, og med Vox tildækket, for at holde Luften derfra; thi dersom den kommer til Frugten, saa anstikkes den og fordærves snart. bemeldte Kræmmerhuus, tillige med den derudi forvarede Frugt ophænges siden paa et Som under Loftet, paa et tørt Sted, hvor det hverken er for kolk eller for varmt, saaledes, at den hinger fridt uden at røre noget derved. - Paa denne Maade kan man bevare Frugt udi paa 2det Aar, efter Forsøg derom, af Æbler og Pærer, Blommer, Kirsebær, og aldt andet Slags Frugt Svar. Paa den i Adresse=Contoirets Efterretning Nr. 27 h. a. fremsatte Qvæstion, berver med sine Følger paa det rigtige, Begreb om Forlovelse, og samme er det, som bør determineres, før Paastanden enten kan etableres eller svækkes. 1.) Ved det Ord Forlovelse (som ingen steder bruges i Loven) forstaaes allene, naar Declaration om indgaaet Egteskabs Løfte imellem tvende Personer af A. delen er skeet i 6 eller fleeres Overværelse, efter Forordningen af 6 Febr. 1694 og for Meenige Mand. naar det er indgaaet i 2de Mænd Overværelse, eller, ved deres Underskrift er bleven stadfæstet efter Forordningen af 5 Martii 1734 Pag. 3. Heraf følger. at ald anden Egteskabs Løfte, der kan have stæd imellem Almuen ikke er at agte, eller som noget, der kan paalegge Forpligt til Egteskab, er at ansee, Hvad enten da Pigen saa tiener, eller sidder paa sin egen Haand, (som Præsten ikke bør tillade) kan det ikke hindre eller afholde ham fra, efter en halv Dags Forløb, fra den Tid hun Skudsmaal forlanger, at meddele hende samme, naar intet andet derudi er hinderligt; blandt andet, naar hun efter Lovens : Bogs 19 Cap. 10 Art, ikke med nogen troeloved (NB. her staaer ikke forloved) vied er. Den allegerede Lovens Artic. 2 Bogs 8 Cap. 5 Artic. strider ikke mod forestaaende; thi det forstaaer sig, at Hun maa være i Sognet, før Hun kan troloves; Men som Hun, naar Hun sidder paa egen Haand, eller, det skeer med Husbundens Villie, som Hun tjener, kan forandre Boe=Pæl, saa til Hun lyster, og Præsten er forbunden at give Hende Skudsmaal, saa er det Hendes rette Opholds Sted, hvor Hun til sidst er, og der bør troeloves. Naar i samme Artic. tilføies med Sogne Præstens Samtykke, er det at forstaae om saadanne, der ere og vil blive i Sognet, i hvilket Fald Præsten ikke maa præjudiceres ved at lade sig vie af en anden og i et andet Sogn. 2) Skudsmaal bør vel altid, at medfølge Personen, som flytter fra et Sogn i et andet, og Præsten ikke tillade, at nogen opholde sig i Hans Sogn i 14 Dage uden at æske samme. Forordningen af 19 Febr. 1701, om Skudsmaal, ville ellers være forgiæves, uagtet det der fastsatte og Herskabernes Pas ved anden Kongelig befaling for Qvinde=Kiønnet er limitteret. Meen, naar Præsten finder for got formedelst præsupponeret Forlovelse=Maal at nægte Pigen samme, bør privat Jnteresse ikke præsereres for det pupliqve, og den Præst, i hvis Sogn Hun er kommen, og nu opholder sig, at troløve Hende, uagtet Hun ikke har faaet, eller rettere, kundet faae sit behørige SkudsMaal. Nok, naar Præsten har troefaste Vidner eller Forlovere. Hvad vil det Ord, Eller, Lov; 2 B. 8 Cap. 3 Art; vel andet sige: Uden et af Toe, d. e. Kan Hun ikke faae Skuds=Maal af Præsten, Ha naar der er Forlovere, maa Han vie eller troelove Hende. 3) De brugte Udtryk, at fornærme eller tillige, beroer paa en urigtig præsummeret Rettighed, men consideratis considerandis mortificerer sig selv. Giengieldelses Retten kan vel ikke være at forstaae om den Guddommelige, men om den i lige Casu dabili, og dertil er enhver Præst berettiget, uden at bære Navn af For nærmere. Men skal nogen af de stridende Parter straffes, bliver det ved den, der nægter at give SkudsMaalet. Kan 4 Rdlr. ikke være nok, saa 10 Rdlr., til Løn for hans Trettekierhed, foruden det, at Pigen, hvis Skuds Maal paa saa svage Grunde er forholdet, eller Hendes Fæste=Mand, til Ham kan formere Tiltale. 4) Disse pia decideria, som har Fordeel til Moder, ere hverken saa mørke, eller, saa ubestemte, som det foregives, at Regieringen for sammes skyld skulle forfatte et Reglement. Af det anførte kan Resultatet lettelig udledes, og, naar det uden Fordomme til Regel antages, vil det sætte Skranker for den utidige Egen=Nytte, og for ald i samme befrygtende formeentlige Indgreb, dog ieg submiterer mine Tanker i de Viises høiere Omdømme. En mørk Tale. Jen lugter ofte Slemt, seer sort og skiden ud, Og herbergerer snart en Tyv, brav Mand og BrudDen Qval ieg stundum giør, er ret en helved Plage, Men Moden byder dog, at man mig maae fordrage, Told ved Indtrædelsen hos mig betales maae, For man ey lige ind i mine Rum kan gaae, Hver bruger mig saa got, som han formaaer at giøre, Snart roses jeg, og snart min Last man faaer at høre,