Berlingske Tidende, 1834-03-15
Underhuset har endnu en Gang – for at bruge den afdøde Ministers, Lord Londonderrys Ord – vendt sig selv Ryggen da det igjen har taget den Beslutning tilbage, at lade den Jrlandske Dommers, Smiths, Opførsel undersøges af en dertil allerede udnævnt Committee. At en saadan Vaklen i det eneste constituerede Legemer, der i denne vaklende Tidsalder endnu nyder den offentlige Agtelse, er høist skadelig, derom kan man intet Øjeblik tvivle. Men uden at tale om, at man i England nærer megen Agtelse for den høiere Dommer=Værdighed, virkede det Had og den Foragt, som ethvert redeligt Gemyt maa føle for O'Connell, med hertil, for atter at fravriste ham den Triumph, som han ved Husets første Beslutning havde erholdt over Dommersædet, og hvilken Sejer blot vilde have hævet ham endnu høiere i det forblindede Jrlandske Folks Øine. Dette samvittighedsløse Menneskes Fremgangsmaade i sit Angreb paa hiin Dommer var saameget mere oprørende, som han endnu foret Par Aar siden opløftede denne til Skyerne, fordi han altid havde talet til Fordeel for Catholikernes Emancipation, og nu da den 72aarige Olding, i Harme over dette Menneskes Alt forvirrende Machinationer, yttrede sin Mening derom, maaskee noget i Utide og blandet altfor meget med Partie-Anskuelser, fremsøger enhver ubetydelig Forsømmelse eller Egenhed hos Manden, for at give sin Anklage desto mere Vægt, omendskjøndt man ligesaa godt kunde lægge ham disse Feil til Last paa hiin Tid, da han blev roest som en Halvand, som senere. Desuden havde Ministerne ikke gjort det til en Cabinetssag, og uagtet de meest stemte for Undersøgelsen, saa have dog To af dem, saavel som adskillige Andre, der altid pleie at stemme paa det Greyske Cabinets Side, voteret imod samme. J Jrland vil det Forefaldne imidlertid have en særdeles skadelig Virkning; thi der, hvor Alt er Partie, vil det paa den ene Side opmuntre Orangisterne til en dristigere Fremgangsmaade imod Catholikerne, og disse – ydmygede ved Underhusets Erklæring, og opbragte over deres politiske og religiøse Modstanderes Triumph – ville kun vorde endnu mere tilbøielige til at skjænke O'Connells Forestillinger Tiltroe, at de ingen Retfærdighed have at vente af et Britisk Parlament, og at deres Frelse ene og allene beroer paa Gjenoprettelsen af deres National-Legislatur. Ja, dette Resultat er saa vist, at Mange staae i den Troe, at O'Connell, ved den sidste Debatte over Lord Chandos Forslag, har med velberaad Hu givet det revolutionaire Raad angaaende Statsgjælden, for at anledige: at Medlemmerne skulde falde fra ham, og stemme imod Underhusets tidligere Erklæring. Dette er fuldkommen mueligt med en Mand af hans Charakteer, i Særdeleshed, da han vel veed, at han Jntet vover hos den uvidende Almue, hvis Beherskelse er hans eneste Stræben, om han endog skulde paadrage sig alle tænkende Menneskers Afskye. J Sandhed, dersom der endnu behøvedes et Beviis for, at Almuens Oplysning ved hensigtsmæssig Underviisning er det eneste Middel til at udrive dem af slige Skændegjæsters Vold, da kaste man sit Blik paa den i Uvidenhed hensjunkne Jrlandske Almue, som frivilligen paalægger sig selv en aarlig Afgift for at kunne sende en Mand til Parlamentet, der netop hindrer Parlamentet i at fjerne de Ulykker, hvorunder Landet meest lider. – Jmidlertid havde Ministrene desuden nær erholdt en Minoritet, ved et et høist vigtigt Finants spørgsmaal: den bekjendte Motion af Lord Chandos. Da Ministerne heller ikke gjorde dette Spørgsmaal til en egentlig Cabinetssag, saa voterede mange af deres Venner imod Ministernes Mening; og da disse naturligviis havde alle Toryerne og ligeledes O'Connell med hans Slæng imod sig, saa slap de for Øjeblikket med Nød og Reppe igiennem. Men dette Angreb vil endnu vorde gjentaget paa mangfoldige Maader, endskjøndt Toryerne meget vel vide, at, hvilket Partie end sidder ved Roeret, maa Huusafgiften dog opgives, og ingen andre betydelige Afgifter kunne for Øjeblikket opgives, med mindre man maa gribe til en Formueskat, der dog vistnok ligesaa lidet vilde være dem velkommen, som Whigerne. – Billen for Ombytningen af Tienden i Jrland ligger nu for Underhuset, den er meget lang og indviklet i sine Clausuler, men vil i Hovedsagen gaae igjennem, trods den O'Connellske Opposition. Om denne Mordbrænder vil kunne forhindre den fredelige Anvendelse af denne fredlovende og billige Forholdsregel, det maa Tiden lære. – Ministerne have ogsaa forelagt Parlamentet Beretningen fra Committeen angaaende Fattiglovene. Sammes Hovedforslag ere: 1) at funde og arbeidsdygtige Jndividner skulle ingen Understyttelse erholde uden Fattighuset og uden Arbeide; 2) at enhver Understyttelse skal være ringere end Beløbet af den almindelige Arbeidsløn; og 3) at Fattigvæsenets Bestyrelse skal sættes under Opsyn af en Commission. Jmod den første Deel af denne Plan kunde indvendes Meget, og den vil vist nok heller ikke vorde antagen uden betydelige Modificationer. Den anden Deel maa vel imidlertid antages, hvor meget end Mange beklage, at Bureaucratiet fra Aar til Aar skal forstørres. Under en saaledes sammensat og forviklet Tilstand i de borgerlige Forhold er det neppe mueligt meer, at Udøvelsen af saa mangen Lov kan som under de ældre simple Sæder – forblive i Privatmands Hænder.