Viborger Samler, 1822-07-22
I Samleren Nr. 81 d. A. læses et Slags Ønsk om : at erfarne Landmænd vilde offentliggjøre deres Meninger og Midlerne til at forebygge den befrygtende Fodermangel. Ogsaa jeg yder villig min Skjærk hertil og i det Haab, Redactionen godhedsfuld indrømmer dette en Plads, indsendes disse Linier. J Belgien, Saxsen, Pfalt; og flere Egne, hvor Kulturen staaer paa et høit Trin, er det meget almindeligt, at man i een Sommer høster 2 Afgrøder af Ageren. Naar Vinter, eller Vaarsæden er af Markerne pløies de og besaaes, deels med Ærter Røer, Vikker, Byg, Vikkebyg, deels med Spergel eller som det her almindeligt kaldes Gjer eller Hom. Ja i Sæden selv saaes f. Ex Gullerødder som da først re trives naar den høie Sæd er høstet, og afgive October og Novbr. samt langt ind i Vinteren, naar de behørig gjemmes, et ypperligt Foder for Hornqvæget. Ogsaa her i Landet er dette ikke ubekjendt. Jeg har i mange Aar saaet 2de Gange Spergel udi Ageren en Sommer. J Aar ligesaa; det som saaedes i Marts Maaned er allerede deels hjemført og tor skeet, deels opfordret, og, hvor det var kortest, op tøiret med meget korte Toireslag, saa at Kreaturene kuns flyttes 1/2 til 3/4 Alen af Gangen. Den tætte Gjødske spredes da strax, og Ploven kommet øiebliklig i Jorden, som harves og atter besaaes, Hvor man har saaet St. Hans eller Provstierutil Grønfoder, der er dette kommet herligt tilpaa i Aar, og der saaes nu med Nytte Boghvede eller Spergel, eller andre af de nævnte Planter til Grønsel. Men Hovedspørgsmaalene ville stedse blive disse 1) Hvilken Sæd er mindst kostbar til dette Brug thi Landmanden har, skjøndt Sæde Varenes Priis er meget lav, dog intet at ødsle med. 2) Hvilken Jord er skikket til at bære os denne Afgrøde som vi saae blot for Foderets Skyld; Til første svares: Byg, Ærter samt Vikker ere vel kostbare; tilmed kan det ikke formodes, at fleerheden af Landmænd have synderligt tiløvers af disse og at kjøbe dem, dertil have saare Faa Evne. J meget kraftfuld Jord, for en velhavende Landmand, tør jeg sikkert anbefale: endnu i Slutningen af August Maaned altsaa naar Rugstubben i Aar er ledig - da heri, eller i Vinterhvedestub, om det endog var nogle Dage ind i September, at saae en af disse tre nævnte Sædarter. Her skal dog til næste Foraar, Kartofler, Bælgsæd eller vel endog Byg. Jorden faaer da med det samme sin Pløining, blot lidt tidligere end ellers. J saadan Jord, ja endog den muldsandede og den sandmuldede tør jeg tilraade at udplante i August og først i September, Roer, især af de store runde og lange, nogle af disse løbe ikke op hos mig forrige Aar før først i August, og naaede dog en Vægt fra 5 til 8 Pd., saa og Underjords Kaalrabi samt Grønkaal. De kunne alle taale megen Frost, ja Kaalrabi staaer endog med Nytte hele Vinteren over paa sin Plads, og kan bruges ved indfaldende Tøeveir. Vistnok maae man ikke vente sig stort Udbytte, uden Jorderne ere kraftfulde og Vinteren længe udebliver, men det lidet som faaes er visselig af megen Vigtighed for den gode Huusholder. Af Kaal- og Roearterne bør man saae Frøet i disse Dage paa eet vel tillavet Havehed, for at have sættefærdige Planter, saasnart Ageren er færdig. Ved at saae Frøet vidt, erholder man baade større og stærkere Planter, samt endnu en væsentlig Fordeel, at man nemlig med et Stykke Jern, nogle Tommer bredt, kan stikke omkring Planten paa fire Sider og hæve den op med Klump, - hvilket meget fremmer dens Væxt.