Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-10-20
Fædrelandet for 9de de, meddeler en oprørende Begivenhed, der er passeret i Kjøbenhavn for en Maanedstid siden med en fattig Arbeidskarl, der paa en Politibetjent Gøtzes aldeles ugrundede Angivelser blev arresteret og maatte hensidde paa fjerde Dag blandt Forbrydere, inden han lovmæssig stædtes til Forhør og derefter frigaves, uden mindste Revanche. (Karlen havde nemlig været behjælpelig med at opreise en væltet Møllervogn og var ved denne Leilighed bleven grovt tiltalt af Gøtze, til hvem han derpaa yttrede: "at han ikke skulde være saa rask paa det!" og idet han i det Samme i Gøtze gjenkjendte en Person, med hvem han for nogle Aar siden havde tjent sammen ved Jægercorpset og en gang havde reist sammen med ind til Tjenesten fra Nyborg til Korsøer, hvor denne var løbet fra sine Kammerater, undlod han sig herom, i den Tanke at G., hvis nærværende Stilling som Politibetjent var ham aldeleubekjendt, ingen beføielse kunde have til nærgaaende Spørgsmaal og uartige Udladelser imod ham. Da Gøtze, derimod senere legitimerede sig som Politibetjent, havde Karlen fra det Øieblik af forholdt sig aldeles rolig, uden at tage til Gjenmæle.) Den mindste Revanche, som i det her omtalte Tilfælde maatte kunne fordres, mener Kjøbenhavnsposten, ikke alene for den uforskyldt Arresterede, men af hele Almeenheden, var den paagjældende Betjents øieblikkelige Afskedigelse, da hans Adfærd i dette Tilfælde noksom burde have viist, at han ingenlunde var en Person, hvem den discretionaire Myndighed, som en Politibetjent nu engang har under de nærværende Forhold, burde anbetroes; men efter Beretningen i Fædrelandet er dette ingenlunde skeet. Underlige Tegn og Gierninger høre endnu, som det synes, til Dagens Orden i Viborg By. Omsider har man af Amtsraadsforhandlingerne under Rubriken, Veivæsenssager faaet at vide, hvorfor Medlemmet, Hr. Gaardmand Chr. Balling, suspenderedes, og har end Manden ikke været uden culpa, efterdi han har vedkjendt at have havt hemmelig Deel i Broarbeider, han selv havde været med at syne og antage (i Forening med Kammerraad Grønbeck, der ikke var tilstede i Mødet), saa synes dog hans Handlemaade ikke at have givet fuldstændig moralsk Grund og ligesaalidt juridisk Berettigelse til hans Suspension. Jmod denne erklærede sig ogsaa Medlemmerne Stænderdeputeret Jensen til Lundgaard og Fabriqueur Bruun til Bruunshaabder ansaae Ballings Handling for dadelværdig, men ikke for egnet til at begrunde vanærende Exclusion, hvilken Hr. Bruun saa meget meere maatte modsætte sig, da Adskilligt talte til den Anklagedes Undskyldning og det synes oplyst, at han ved at deeltage i den omhandlede Entreprise ingenlunde har søgt at tilvende sig Fordeel til Skade for Amtets Fond." E andet superbt Anklagepunct imod Hr. Balling, at han udenfor Amtsraadet generede sine Jævnlige med arrogant Myndighed, fandt Amtsraadet ikke at kunne indlade sig paa, da Arrogance naturligviis ogsaa er en Privatfornøielse, som det var Synd at gjøre Nogen stridig. Derimod stod Hr. Bretton i Forening med dHrr. Kammerraad Bloch, Hofjægermester Lüttichau og Provst Møller paa Hr. Ballings Suspension paa Grund af de øvrige Anker, og af den tilføiede løierlige Grund, at Klagerne over Veivæsensforanstaltningerne tildeels gaae ud fra en forudsat, skjøndt ikke beviist Forbindelse imellem Veiopsynet og Hr. Balling: altsaa en hemmelig Conspiration i Viborg Amts Veivæsen, der synes at have været af en ligesaa faretruende Natur, som de vulcanske Gjæringer i de pavelige Stater og at fordre en meget dictatorisk Jndskriden. Med Hensyn til en af en Veimand Kruckow indgiven Besværing over at være bleven afskediget af Stiftamtmanden, stadfæstede Raadet nemlig ikke blot denne, med udstrakt Myndighed for Stiftamtmanden til saadanne peremptoriske Afsættelser, men med Over-Veibetjenten Hr. Sørensen gik det ikke bedre. Hvori hans Brøde bestaaer, eller om sk. han ellers har begaaet nogen, sees ikke af Amtsraads tidenden; derimod fortæller den, at han, efter Stiftamtmandens Fremstilling, havde været uartig imod denne og ved 2de Breve gjort sig skyldig i "Jnsubordination." Hr. Bretton erklærede, at da Hr. Sørensen, havde talrig Familie, havde han ikke strax villet afskedige ham, men havde ladet ham møde for at disculpere sig og tilbagekalde sine "Uartigheder imod ham. Hr. Sørensen mødte ogsaa og besvarede de ham af Raadet forelagte Spørgsmaal (hvormed han saaledes synes at have disculperet sig), men da Familiefaderen forlod Raadet uden at benytte den ham aabnede Leilighed til at gjøre den nødvendige Afbigt for Stiftamtmanden, besluttede Raadet at opsige ham til Mai samt overlod til Formanden ogsaa at suspendere ham forinden eller strax afsætte ham. OverVeibetjenten indgav vel endnu under Mødet en Klageover Formanden, men det samme Raad, hvis Pluralitet paa indgiven Klage havde fundet Anledning til at holde Standret over et andet Medlem, fandt ved denne Klage over dets Førstemedlem aldeles ingen Anledning til at indlade sig paa denne, som derfor blev henlagt efter at den dog efter Stiltamtmandens eget Ønske var blevet oplæst for ham og Raadet. Hvad der senere er bleven af den uartige Familiefader, vides ikke, men af en Bekjendtgjørelse fra Hr. Bretton sees, at OverVeibetjentens Post er vacant med 800 Rbd. Løn. Noget Nærmere om denne nye Begivenhed turde være interessant at erfare, ligesaa paa hvad Maade der i Viborg gjøres Afbigt for Stiftamtmanden; thi vi have endnu aldrig hørt tale om anden personlig Afbigt eller Ydmygelse af denne Natur end den der i Baiern for Majestæts forbrydelser skeer for Kongens billede, og vi vide ikke, efter hvad Grundsætninger eller Praxis det er, at man i Viborg Amtsraad fordrer, at en communalEmbedsmand og Familiefader for crimen læs Stiftamtmand skal gjøre Afbigt for Stiftamtmanden selv i Raadets høitidelige Overværelse, eller og Undladelsen, heraf er Grund til at straffe en Mand med hans og (Aalb. Av.) talrige Families Ruin.