Politivennen, 1808-01-01
Om Hestenes Modernisering. (efter Jndsendt). Det har ofte været Æmne for Politivennens Bemærkninger, at en skaansommere Behandling af alle Dyr i Almindelighed, og visse Dyr i Særdeleshed, vilde være baade til Ære og til Gavn saavel for Menneskenes Tænkemaade, som for deres Erhvervslid og Husholdning; det er kun en Fortsættelse af deslige Bemærkninger, naar disse Linier have til Øjemed at bringe for Vedkommendes Opmærksomhed et Barbari, ja en mere end barbarisk Grumhed, som i den senere Tid er bleven almindeligere, især hos vore Stadsjunkere, til Ulykke for det ædle og nyttige Dyr, som, desuden altfor ofte under fortsat og forøget Mishandling, maae bære eller slæbe dem afsted. Man har mange Exempler paa, at de Vilde mishandle deres egne Legemer, for at vise en indbildsk Kækhed, Smag eller Skiønhed, men fjelden finder man, at de nedværdige sig til at mishandle deres umælende Medskabninger, blot for at forhøje deres Skjønhed paa en fantastisk og latterlig Maade; derimod er det ikke fieldent i vore, Oplysningens, Dage, hos den mere kultiverede Klasse af Personer, at finde Heste, som ere lemlæstede paa et af deres Legemers prydfuldeste og skjønneste Lemmer, i det de have maattet lade sig omdanne efter engelsk Fason, for at synes vanskabte istedetfor velskabte, Ve os! at vore Jernaldrende have uaaet den Højde, at de ikke betænke sig paa at efterabe, ikke allene vore Fjender, men endog den kultiverede Verdens grummeste og særeste Nation, i at mishandle og lemlæste den Skabning, som hidtil iblandt de Umælende var Mennesket til største Nytte og Fornøjelse. Alle ere enige i, at Hesten er et af de skjønneste Dyr paa Jorden, naar den røgtes endog blot med almindelig Omhu, og hvad fremmer vel mere dens majestætiske og ædle Udseende, end en vel udvoxen og renset Hale, hvormegen Livlighed røber ikke det pudsede snart hid snart did lyttende Øre? og dog er Mennesket dumdristigt nok til at troe Dyret forskjønnet ved Tabet af dets Ørelapper og pragtfulde Hale, hvis Levning formenes at kunne forbedres ved en urimelig og unaturlig Stilling. - Dog, om Smagen nytter det ikke at disputere; vore mangfoldige naragtige og urimelige Moder bevise noksom dens Stridighed; men Menneskelighed gyser ved Forestillingen om denne Prydelses Anbringelse og Virkning. Naar man veed hvor ømfølende en Hest er ved Halen, som er bestemt tildels til Værn for Dyrets mest kildne Legemsdele, vil det vist ikke omtvivles, at den her ommeldte Amputation jo maa være saare smertelig for det uskyldige Dyr, hvilket ydermere bestyrkes derved, at denne Operation endog kan være farlig for Dyrets Liv. Naar nu endvidere den tilbageblevne Del af Halen, for at modtage en unaturlig Stilling, skal mishandles med Skæren, Brænden og Spænden, saa kan man vel ikke nægte, at jo det stakkels Dyr grueligen er blevet mishandlet for den indbildte og i dumme Menneskers Hjerne opspundne Skjønheds Skyld. Dog dette er endnu ikke alt. - Seer man hen til, at Halen blev given Dyret, dels til Værn og Værge for dets Kjønslemmer, deels til Værn imod Fluer, Bræmser og andre Jnsekter, samt til at rense sig med, hvilken Marter er da ikke dette beklagelseværdige Dyr udsat for til alle Tider og Steder, ved Savnet af sin Hale? Kunde man troe, at ingen Jndsekter plagede Hesten i England, saa kan man dog let overtyde sig om, at det Modsatte finder Sted hos os ved at lægge Mærke til, hvor flittigen Hestene her bruge deres Hale, ikke allene paa Marken men endog i Stalden; og desuden, hvo holder Hestene for at lade dem staae i Stalden? Naar en Kudsk eller Hestevarter er doven eller magelig, saa at han ej gider ulejlige sig med at holde Hestens Hale tilbørligen ren, saa sinder han let paa at tilraade Engliseringen, foregivende, at Halen af Naturen ikke vil trives, og da Opergtionen kan erholdes foretagen af kyndige og desværre øvede Folk, saa hielpe disse Forestillinger ogsaa Hesteejerens Forfængelighed, at overvinde hans Medlidenhed. Men, er det hæderligt og nyttigt at et offentligt Justitut findes i Staten, hvor Dyr kunne plejes og helbredes i Sygdoms og Skades Tilfælde, er det da og hæderligt og nyttigt, at denne Stiftelse misbruges til at lemlæste og mishandle vore umælende Medskabninger? Endnu kjendtes ingen Lov hos os, som forbød at mishandle Dyrene; imidlerne lede ovenstaaende Betragtninger letteligen til det Spørgsmaal, om det vilde være udenfor en viis og retfærdig Lovgivnings Kompetense, direkte eller indirekte at hindre Dyrenes Mishandling, især naar hensees til den skadelige Jndflydelse slig Adfærd nødvendigen maa have paa Jndividernes Tænkemaade.