Aalborg Stiftstidende, 1835-05-19
Vi gaae nu over til at skildre Mødet den 9de i en kort, historisk Fremstilling af det Passerede. Saavel inden i Salen som uden for samme vare de militaire Sikkerheds=Forstaltninger mere omfattende end ved de foregaaende Møder. Ved disse havde de Anklagede anket over for snevert Rum. Dette var ogsaa udvidet, men ikke for deres Bekvemmelighed, thi da Oberst Feisthammel, i Spidsen for Municipalgardisterne, som escorterede de Anklagede, traadte ind i Salen, placeredes disse saaledes, at enhver af dem kom til at sidden mellem 2 Gardister og Enkelte af de meest Urolige desuden 3 til 4 Bevogtere i Nærheden af sig, saaledes, at og samtlige Jmplicerede befandt sig indeklemte mellem 200 Municipalgardister og næsten ganske skjultes af de fremragende en Tichaksfjedre o. s. v. Da Retten var sat, forelæstes den ovenberørte, af Retten ten tagne, Bestemmelse, og Actuarius skulde nu til at forelæse Anklage-Acten, men afbrødes øieblikkeligt, idet de Anklagede, i Munden paa hinanden, raabte: "De skal ikke læse, man maa slæbe os alle bort, vi ville have vore selvvalgte Forsvarere!" og Oplæsningen maatte under denne frygtelige Tumult ophøre. Oberst Feisthammel nærmede sig nu Præsidenten og modtog hans Ordre til at lade de Anklagede føre ud af Salen. Dette gik temmelig roligt for sig, paa nogen Ordvexling nær mellem de Anklagede og Gardisterne, fordi disse ikke vilde taale, at hine bedækkede deres Hoveder, forinden de havde forladt Salen. Advocaterne, hvilke, omtrent 20 i Tallet, havde indtaget de dem for Skrankerne anviste Pladse, forlode den paa samme Tid som de Anklagede, paa en eneste nær, nemlig Advocaten Crivellie. Pairerne forbleve paa deres Pladse; Rettens Betjente sendtes frem og tilbage, og man var i spændt Forventning om hvad der nu vilde skee. Efter omtrent 20 Minuters Forløb indførtes atter, i smaae Afdelinger, 29 Anklagede fra Lyon, blandt hvilke en Lagrange, Caussididre og en AbbsGenest, og Proceduren formeentes nu at skulle blive uforstyrret, men det Værste var endnu tilbage. Neppe havde den ulykkelige Actuarius aabnet Munden, for at forelæse den saa ofte afbrudte Act, før han igjen afbrodes af Lagrange, der forlangte en Afskrift af den Protest, som han i sit eget og sine Medanklagedes Navn havde nedlagt i et af de foregaaende Moder. Generalprocureuren forlangte ham bortviist og han blev af 8 Municipalgardister slæbt ud af Salen, men fik dog paa Veien Leilighed at udøse sin Galde i følgende Yttringer. J gamle Syndere, hvor tør J vore at tørste efter vort rene Blod, Havde vi stakkels Plebeiers virkelig stiftet Complotter for at styrte en Regjering, til hvilken ingen Eed binder os, saa skulde J være de sidste, der brøde Staven over os. Rigtignok har det stedse manglet Eder paa Mod til aabent og ærligt at kæmpe mod den offentlige Magt, saaledes som vi have gjort, men derfor have J i Smug opspundet en Jntrique efter den anden imod Eders Herskere, efter at have paaligget dem Eders Tjeneste, og derpaa stødte J dem fra Tronen, naar J først havde paatrængt dem Eders meenederske Hyldest. Siger frem J graahærdede Syndere. Ere J derfor bedre end vi, Da denne slemme Gast endelig havde forladt Salen, lykkedes det omsider, i de tilbageblevne 28 Anklagedes Nærværelse, at oplæse Anklage-Acten, hvormed Resten af Mødet for denne Dag tilbragtes. Ministeren Thiers, som leder Politi=Foranstaltningerne i Rettens Locale, har været saa forsigtig at lade Kongens Buste borttage, som forhen havde Plads Salen, for at sikkre Majestætens Billede mod haanlig Tiltale af de saa høilig forbittrede Anklagede.