Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-11-13
Udenlandske Efterretninger. Den indiske Post er den 4de dennes ankommen til London og har bragt Efterretninger fra China indtil den 24de August. Siden de sidste Beretninger var intet Mærkeligt forefaldet, men man imødesaae nu store Begivenheder, da den nye engelske Øverstcommanderende Sir Henry Pot tinger og Admiral Parker den 9de vare ankomne til den engelske Flaade ved Macao. Pot tinger havde anmeldt sin Ankomst i en mandig energisk Proclamation, hvori han erklærede, at det er en virkelig Krig, som finder Sted mellem England og China, og at den skal føres med al mulig Kraft, dog vilde han nøiagtig overholde det af hans Formand med Canton indgaaede Fordrag. Hans Ankomst vakte almindelig Jubel blandt Englænderne, men Chineserne vare meget forknytte og havde tilbudt ham 20 Millioner Dollars, dersom han vilde opgive det besluttede Tog til Mundingen af Floden Pairo, ved hvilken det himmelske Riges Hovedstad Peking ligger. Dette afslog han aldeles, og allerede den 24de August lettede Flaaden Anker for at begive sig derhen. Elliot og Bremer, som forhen commanderede de engelske Tropper i China, ere allerede over Ægypten ankomne til Frankrig. De 6 Millioner Dollars, som Chineserne skulde betale ifølge Canton Fordraget, ere allerede for største Deelen ankomne til Calcutta. Man meente, at den forrige chinesiske General, Keschen, som er dømt til at sauges midt over, vilde slippe med Forviisning. Hans Eiendomme, ere confiskerede, og disse beløbe sig, foruden umaadelige Landeiendomme og Slaver, til over 23 Millioner Rbd. i rede Guld og Sølv, 6 Pantehuse, 84 Vexelbanker m.m. Forøvrigt vedblive Englænderne med deres sædvanlige Lykke at udvide deres Herredømme paa flere Puncter i Asien: Saaledes har Emiren af Haiderabad nu maattet afstaae dem Staden Schikarpor med 50,000 Jndbyggere, fra Aden i Arabien, som de besatte ifjor, ere 600 Mand dragne ind i Landet og have anbrebet 2 arabiske Fæstninger; og de have nylig i en glimrende Træfning slaaet Afghanerne, som mistede 700 Mand. - Den engelske Sømagt, som laae for Tunis, er ankommen til Malta, hvor der for Tiden findes 9 Linieskibe, 2 Fregatter, 2 Brigger og 8 Krigsdampskibe. Ligeledes ere de franske Krigskibe vendte tilbage fra Tunis til Toulon. Espartero søger med Kraft at dæmpe de republikanske Bevægelser, hvortil den sidste Opstand, havde givet Anledning paa flere Steder i Spanien, Saaledes har han givet Ordre til at standse med Sløifningen af Barcelonas Citadel, som man paa egen Haand havde begyndt paa, fordi man meente, at det i paakommende Tilfælde kunde blive brugt mod selve Staden. Ligeledes har han ophævet de revolutionaire Borgerraad (Juntaer), som havde dannet sig i Barcelona og Valencia, og et Rygte sagde i Paris, at disse Foranstaltninger havde givet Anledning til blodige Optrin i den førstnævnte Stad. Endnu bestandig vedblive spanske Flygtninger at strømme ind i Frankrig, men Espartero har ladet nogle Regimenter opstille ved Grændsen, for at forhindre disse Udvandringer. Besætningen i Pampelona, som var bleven Regjeringen tro, og endnu mere de tappre Hellebarderer, som med saa overordentligt Mod forsvarede Adgangen til Dronningens Værelser i Madrid, ere blevne belønnede med kongelig Gavmildhed. Derimod ere atter en Deel Dødsdomme fældede over Deeltagerne i Oprøret men de fleste af de dømte ere i god Sikkerhed i Frankrig og leve flot af Dronning Christines Penge.