Viborger Samler, 1836-05-13
Udenlandske Efterretninger. England. The Morning Chroniole ledsager Ministrenes Nederlag i Overhuset med følgende bemærkninger: Lord Fitzgerald har gjort det samme Andragende i Overhuset, som Lord Egerton forebragte i Underhuuset, kun med den Forskjel, at Overhuset, antog, hvad Underhuset forkastede. Naar Lorderne reise sig mod Pluraliteten af de tre Kongerigers Folkerepræsentanter, kalde de uden Tvivl dette Mod. Men en Handlemaade, der stedse maa lade den Tanke dybere rodfæste sig hos Folket, at der i egen Sympathie bestaaer mellem dette og Overhuset, er Galskab og ikke Mod. Det vilde kun være Ordspilde, hvis vi vilde bevise, at Corporationer, der virkeligen staae til Ansvar hos Folket, maae bringe Jrland sand Gavn. Men Corporationer, der ere ansvarlige til Folket, ere Toryerne imod. For et Paaskud ere de ikke forlegne. Man vil nægte Jrlænderne en Velgierning, der er skjænket Englænderne og Skotterne, kun fordi Jrlænderne ere Catholiker, men Englænderne og Skotterne Protestanter, og - sige Torierne – den catholske Majoritet ved Hjælp af Corporationerne vilde undertrykke den protestantiske Minoritet. Dog finde vi ikke, at den protestantiske Majoritet i de engelske og skotske Corporationer undertrykker den catholske Minoritet. Derfor er dette Argument meget ærerørigt for Catholikerne, og de have vel Grund til at spørge: Hvorfor indrømmede J os Lighed i Privilegier med Eder i Aaret 1823, naar J nu ville nægte os det vigtigste af hine Privilegier, den egne Bestyrelse af vore Localanliggender, Naar man ikke kan stole paa os, fordi vi ere Catholiker, hvorfor emanciperede J os da, og hvorfor ophæve J de mod os udstædte Straffelove, den ene efter den anden, Municipal-Corporationerne kunde vel blive Skoler for Agitation, men for en fredelig og gavnlig, medens Despotismen, som vilde udelukke Catholikerne fra Corporationerne, let kunde føre til en Agitation, der ingenlunde vilde være gavnlig. Kort, at gjøre denne Opretholdelse af Uretfærdighed til et Princip for Lovgivningen, vilde være den rette Recept til at gjøre et stort Kongerige lidet. Torypeererne, der ere frie for alt Ansvar, synes at have besluttet at bevise Folket, at ingen liberal Forholdsregel vil erholde deres Samtykke. Dette viser med andre Ord, at Lorderne nu selv kunne gjøre det, hvad de for Reformen udrettede ved deres Herredømme over Stemmerne i Underhuset. Folket vil paa sin Side naturligviis spørge: Er dette den høit priste britiske Constitution, Have vi blot derfor reformeret vor Repræsentation, at den onde Aand, som vi have fordrevet af Underhuset, skal finde en Tilflugt i Overhuset. Peererne bilde sig ind, at de have stor Fordeel af, at opretholde Misbrugene i Kirke og Stat, og saalænge de besidde en uansvarlig Magt. og ikke staae under Jndflydelse af de Betragtninger, der tvang dem til at antage Reformbillen, saa længe ville de anvende hiin Magt til Modstand mod alle Forholdsregler, der ere beregnede paa det offentlige Vel. Saa længe Peererne besidde en uansvarlig Magt, saa længe maae vi ogsaa vente, at de ville hænge sig fast ved alle Misbrug. Men engang kunde de ganske pludseligt komme til at føle, at, skjøndt det engelske Folk kan taale meget, har dets Taalmodighed dog Grændser. Det er ei Andet muligt, end at den vedvarende Modstand mod alle af Folket forlangte Forholdsregler jo maa føre til de vigtigste Resultater." Det heddet, at Biskopperne, naar billen om Tidendernes Stempling kommer for i Overhuset, have isinde at forlange, at den der bestemte Nedsættelse ikke skal komme Søndagsbladene tilgode. Flere Prælater skulle ogsaa have besluttet, ved enhver Autorisation af Jernbaner at tilføie en Clausul, ifølge hvilken Reiser paa disse aldeles skal være forbudne om Søndagen.