Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-06-13
Af en i Fædrel." indført Skrivelse fra Odense angaaende den nylig afholdte store Landmandsforsamling optage vi følgende Yttringer om et Anliggende, som forTiden vækker stor Jnteresse her i Stiftet: Den første af de Sager, som bragtes til Afgjørelse, og som jeg skal tillade mig at omtale lidt nærmere, var Forslaget om Oprettelsen af en større videnskabelig agronomisk Læreanstalt i Sorø, samt af mindre Anstalter rundtom i Landet, saaledes at Landbostandens almindelige – eller som det noget uklart og uheldigt var udtrykt humanistiske. – Dannelse derved tillige skulde befordres. Forhandlingen aabnedes med et Foredrag af Dr. Paulsen – ved hvis Udnævnelse til Fabrikcontrolleur i Altona Folkehøiskolen i Rødding, som bekjendt, fornylig har mistet en ligesaa nidkjær som dygtig Lærer. Foredraget, der iøvrigt ikke i alle Henseender ubetinget kunde kaldes heldigt, indeholdt en nærmere Udførelse af hans Forslag om saadanne Anstalters Oprettelse. Efterat nogle svage Modbemærkninger af et enkelt Medlem vare gjendrevne af Laurids Skau, tog Prof. Flor, efter en af Sidstnævnte given Anledning, Ordet, og udviklede i et fortrinligt improviseret Foredrag, som vandt almindeligt bifald, hvad Bondestanden egenlig ønskede, og hvad den, især med Hensyn til den almindelige Dannelse, fornemmelig trængte til, for med Ære at hævde sin Plads i Samfundet. Under Forhandlingen af denne Sag, som fortsattes den følgende Dag, talte foruden flere Herrer, som Propr. Luders, Pastor Krag, Propr. Nis Hanssen, Kammer, Krarup o. A., navnlig dHrr. Forpagter Hofman Bang, som gjorde opmærksom paa Sagens store Vigtighed og henviste til sit nylig udgivne Skrift om agronomiske Læreanstalter, men som iøvrigt kun havde den specielle Fagdannelse, ikke den meere almindelige, for Øie, og Provst Valentiner fra Tvede, som med Varme udtalte sin Glæde over, at et saa vigtigt Spørgsmaal var bragt paa Bane, hvorover han allerede tidligere havde skrevet en Afhandling, som jeg tilstaaer er forbleven mig ubekjendt. Han var i Hovedsagen enig med Proponenten, men meente dog, at et Mellemled mellem den foreslaaede større videnskabelige Anstalt og de mindre Skoler, eller som Proponenten kaldte dem, Amtsskoler, vilde være nødvendigt. Han troede, at de allerede forhaanden værende private Jnstituter i Jylland, som fornemmelig beregnede paa den praktiske Dannelse af større Avlsbrugere, vare velskikkede til at danne et saadant Mellemled. Det er iøvrigt paafaldende, at endnu, efterat Stænderne snart have udfyldt to Sexennier, Forestillingerne om deres Forhold til Folket og til den øverste Statsmagt ere saa lidt klarede, at man kan reise Tvivl om og Jndsigelse imod Landmandsforsamlingens Competence til at indgaae med et Andragende til dem istedetfor directe til Kongen, hvem det ligefrem er forkeert at ville inddrage umiddelbart i ethvert Anliggendes Afgjørelse. Efterat Competencespørgsmaalet havde foranlediget en livlig Discussion mellem Præsidenten og Procurator Aagaard, fra Lolland, og Skan havde andraget paa Nedsættelsen, af en Comitee til Udarbeidelse af en detailleret Plan til Jndsendelse til Stænderne, eller tillige til Forelæggelse for næste Landmandsforsamling, opfordrede Præsidenten dHrr. Flor, Hofman-Bang og Paulsen til at sammentræde for med tvende tiltagne Medlemmer at forfatte og i næste Møde at fremlægge en saadan udførlig Plan. Ved Sortebrohuset i Gudbjerg Sogn i Fyen er den 5te de afholdt en Takkefest i Anledning af Sortemoses Udtørrelse, ved hvilken er indvundet og forbedret ca 1000 Tdr. Land. Hs. Maj. var især ved Gaardmand Knud Pedersen Bleg af Lakkendrup bleven overtydet om dette Foretagendes Vigtighed, saa at Allerhøistsamme tog Localiteterne i Øiesyn og bevirkede, at Grev Moltke Hvitfeldt lod en Nivelleringsforretning foretage. J en passende Tale mindede Hr. Cancellir., Birkedommer Haastrup, efter Opfordring af de Gaardbrugere af Lakkendrup og Brudager Byer, som havde foranstaltet Festen, Kongens Bestræbelser saavel i denne Retning som for Bondens Vel i Almindelighed, omtalte Grev Moltke Hvitfeldts Uegennyttighed ved at bekoste Nivelleringsforretningen og betale sine Fæsteres Andeel i Bekostningerne ved Udgravningen og udbragte en særlig Tak til nævnte hæderlige Bonde.