Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-09-24
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Den i Værnepligtssagen afgivne Betænkning gaaer ud paa at Udkastet udgaaer som Lov, dog med mangfoldige Modificationer; fremdeles indstiller Committeen: At Forsamlingen i Præmisserne til sin Betænkning allerunderdanigst andrager paa: at det maatte behage Hs. Majestæt, at lade anstille Undersøgelser om Statens Forsvarsvæsen i det Hele er i en saadan Tilstand, at det kan an Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. tages at afgive et tilstrækkeligt Rigsværn, at Hs. Majestæt derefter vil lade forelægge næste Stænderforsamling Resultaterne af denne Undersøgelse i saa stor Fuldstændighed, at det derved bliver Stænderne muligt at komme til en klar Jndsigt i alle derhen hørende Forhold, og i Særdeleshed at kunne bedømme, hvorvidt de Bekostninger som maatte udfordres, staae i Forhold saavel til det specielle Gode, som ved dem skal tilveiebringes, som til Statens Ressoureer og Fornødenheder i det Hele. Endelig indstiller Raadmand Hansen: At Forsamlingen vil fraraade, at det foreliggende Lovudkast for Tiden emanerer som Lov. - Paa Præsidentens derom gjorte Forslag blev det vedtaget, ved Discussionerne at dele denne Sag i 4 Afsnit, saaledes at Man først foretog den almindelige Deel, dernæst Udkastets 88 139, for det tredie 88 4068, og endelig 88 69-111. - Den kongelige Tilforordnede: "Jeg kan først og fremmest ikke undlade at yttre, at det har været særdeles behageligt for mig at see, hvorledes Committeen er gaaet ind paa Udkastet, og jeg anseer dette som et lykkeligt Varsel for denne Sag, hvis Jværksættelse fra mange Sider imødesees med levende Attraa. Jeg skal derefter tillade mig at fremsætte et Par Bemærkninger ved den indledende Deel af Commiteebetænkningen. Den ærede Committee yttrer, at Armeen ved den nærværende Organisation neppe kan ansees tilstrækkelig til at afvise saadanne pludselige Overfald, som Landet ifølge sin Beskaffenhed maa antages især at kunne være udsat for, og den tilføier, at Man hidtil Jntet har erfaret om, hvorvidt Man agter at organisere endog blot Krigsreserven, endsige Forstærkningen. Jeg skal i denne Anledning have den Ære at meddele Forsamlingen en allerhøieste Erklæring om disse Punkter, den nemlig, at Krigsreservens specielle Formation, som en nødvendig følge af Organisationen af 1842, om føie Tid kan ventes iværksat, at det er at haabe, at det i Udkastet til Jndførelse af almindelig Værnepligt optagne Frivillig-System vil bidrage til med Tiden at forskaffe Armeen et tilstrækkeligt Antal af brugbare Subaltern-Officerer for Krigsreserven, og senere for Forstærkningen, og at, naar Krigsreserven er formeret og tilstrækkeligt forsynet med befalingsmænd, vil Hs. Maj. Kongen nærmere tage under Overveielse, hvorledes der bør forholdes med Forstærkningen, hvorimod der alt forinden vil blive udarbeidet nærmere Bestemmelser for Forstærkningens Jnddeling i Bataillons-Distrikter m.m., for derved foreløbigen at lette Rulleføringen og tillige at forberede den specielle Formation. Ligeledes er jeg, med Hensyn til Spørgsmaalet og Kjøbenhavns befæstning, bemyndiget til at meddele, at Hs. Maj. aldrig har tabt denne vigtige Foranstaltning af Sigte, og at de i denne Retning nødvendige Forarbeider deels ere anordnede, deels snarligen ville blive det. Trende Medlemmer af den ærede Committee have fundet sig foranledigede til at indgive et Forslag til en yderligere Formering af Forstærkningen til Landsforsvar, og naar Committeens øvrige Medlemmer ikke have troet sig istand til at tiltræde dette Forslag, er det ikke, fordi de i nogen Maade miskjende det meget Gode, samme formeentligen indeholder, men Grunden er den, at de ikke fuldelig have kunnet deele deres Medcommitteredes Anskuelse om Nytten eller blot Jværksætteligheden af Almeen=Væbning i den store Udstrækning, hvori disse foreslaae den indført, ligesom de ogsaa mene, at der, foruden den store Forstærkningsmasses Øvelse i Vaaben, ere andre Gjenstande, af idetmindste ligesaa stor Vigtighed for Landets Forsvar, i hvilken Henseende de have henviist til, hvad Forsamlingen i sin Betænkning over det i 1844 forelagte Lovudkast udtalte om Hovedstadens Forsvar fra Søsiden. Da nu Committeens Pluralitet ikke er gaaet ind paa Minoritetens Forslag, saa veed jeg ikke, hvilken Beslutning Forsamlingen i denne Henseende vil tage; men jeg skjønner ikke, at der kan være Noget til Hinder for, at Forsamlingen, i Overeensstemmelse med den hele Committees Jndstilling, i Præmisserne til dens Betænkning, andrager paa, at det maatte behage Hs. Maj. at lade anstille Undersøgelser, om Statens Forsvarsvæsen i det Hele er i en saadan Tilstand, at det kan antages at afgive et tilstrækkeligt Rigsværn, og at Hs. Maj. derefter vil lade forelægge den næste Stænderforsamling Resultaterne af disse Undersøgelser i saa stor Fuldstændighed, at det derved bliver Stænderne muligt at komme til en klar Jndsigt i alle derhen hørende Forhold. Kongen vil da sikkert tage Sagen, under Overveielse og i sin Tid meddele Stænderne Svar desangaaende."