Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-01-24
Om Hofgierning og udskabets. Friehed, Den Tractat, som er udgiven paa Tydsk, og siden oversat af Lode, om Bondestandens Frihed og Eiendom i et Land, hvor begge Deele fattes, med videre, har gjort megen Opmærksomhed, siden bemeldte Skrift iblandt andet indeholder: at det var Landet til Nytte, om Bønderne bleve Selveiere, og at Mandskabet ei skulde være heftede til Godserne, og maatte opholde dem, hvor de vilde, med videre Men naar derimod paa den anden Side betragtes: 1) Omdet var Bonde=Standen tienligt, at denne Forandring skeede, samt om det var rimeligt at Bonden kunde betale Penge for Hofgierning, da han dog skal have samme Folk og Bæster, som om han ei gjorde Hofgierning, det overlades til alle Fornuftige, som har havt med Landvæsenet at giøre, og kiender Landet. 2) Siden Proprietairerne har kjøbt Bønderne i den Stand, de forefindes, synes det og, at de efterFæstebrevene bør have Hofgierning, og skal de, i Steden for Hofgierning, betale rede Penge, er det umueligt for Bonden, samme at udrede. 3) Enhver veed jo, at ingen kjøbte Bønder, naar de ei skulde giøre Hofgierning, og den Frihed Proprictairen har derover paa Hovedgaards Taxten, thi hvem vilde vel eie Bønder uden for disse to Poster, 4) Er Bonden ei tient med at være Selveier, og have Skiøde paa sin Gaard, naar han skulde betale Afgift baade for Hofgierning og Landgilde med videre, som bemeldte Tractat omformelder; thi hverken kunde han udrede samme, heller ikke kunde Bonden redde sig, naar Gaarden enten afbrændte, Qvæget døde, eller Vandheld tilslog ham, at han manglede SædeKorn, Forring a. Hvem skulde vel da hielpe ham, 5) Mandskabets Frihed at være, hvor de vilde, vilde være ligesaa vanskelig; alle skarpe Egne vilde blottes for Folk, mange vilde gaae ud af Lande, som Ejerne 1730, da Land=Militien blev ophævet, erfarede, og hvorved mange Gaarde bleve øde, Jordegodset faldt i sin Priis, med videre. De Selveiere, paa forrige Ryttergods har nu stor Besværing af at skaffe Folk til Land=Militien, da de fleeste ere borte, og for store Penge maa hverve Rekryter til de gevorbne, med videre, følgelig sees heraf, at bemeldte Plan vel kan synes god, men, naar den nøie undersøges, være til Landets Ødeleggelse, i Fald det skulde iverksettes. Af alle de mange Tractater, som om denne Sag ere udkomne, er ingen saa grundig skrevet som een kaldet Betænkning over Bondestandens Frihed og Eiendom oversat af Lode, trykt hos Stein i Kiøbenhavn 1771, samme en upartisk og overmaade got skrevet, ligesom det og var høilig at ønske, at de, som ere anfortroede, at undersøge denne Sag, vilde igiennemlæse denne Tractat, jeg troer vist, at de eialene deraf skulde finde den fornødne Oplysning, men jeg for møder endog, at den tydske Autor selv skulde overbevises omhans Plans Urigtighed; og i hvor smigrende hans Tractat end synes for Landets Vel, er det dog ei mueligt samme at iverksette uden Landets Ruin. Jeg veed ei, hvem Antor er, men det veed jeg, som vel ei selv nu ejer Jordegods, men dog har næsten 30 Aars Erfaring om Jordegodsers Beskaffenhed, og kiender, Landet temmelig nøie, at bemeldte Betænkning over den Tydske Tractat, er upartisk, og efter Landets Omstændighed grundig skrevet.