Viborger Samler, 1843-07-29
Der gives som bekjendt et mægtigt Parti i Hertugdommene, det saakaldte Slesvigholsteenske, der har sin Rod i Adelen eller Ridderskabet og den fra det Kieler Universitet udgaaende Embedstand, hvilket Parti, ved Siden af at paastaae, at Arvefølgen i Holsteen kun gaaer paa Mandslinien, saa at dette Hertugdomme ved den Oldenborgske mandlige Linies Uddøen maa skilles fra Danmark, hvor Qvindelinien ogsaa har Adgang til Successionen, paastaaer, at Hertugdommene Slesvig og Holsteen ere et adskilleligt statsretligt Heelt, at de aldrig kunne skilles fra hinanden, men maae til evige Tider blive tilsammen", d. c. med andre Ord, at ogsaa Slesvig maa skilles fra Danmark ved den Oldenborgske Mandstammes Uddøen. Dette Parti, som er mægtigt ved Dannelse og Rigdom, arbeider stadigt og virksomt til sit Formaals Fremme, og navnligt ved at gjøre Forbindelsen med Danmark saa forhadt som muligt, ved at udhæve de Ulykker, som Hertugdommen have lidt paa Grund af Forholdet til Danmark, og hvor herligt Folket vil kunne faae det, naar enhver Forbindelse i saa Henseende ophæves. Det slesvig-holsteenske Parti, som har indseet, at et fælleds Sprog er en nødvendig betingelse for Sympathi, for et inderligt Forhold imellem et Riges forskjellige Dele, som har indseet Betydningen af den Anstødsteen, der for dets Hensigters Fremme ligger deri, at det Danske Sprog endnu efter saa megen Trængsel og Udryddelse er Modersmaalet for Mere end den halve Befolkning i Slesvig - har derfor og stadigt arbeidet paa det Danske Sprogs Fortrængen af de Gebeter i Slesvig, det endnu har inde, paa dets successive Udrydden, hvilken Udrydden Enkelte af Partiet endog have forudsagt vil strække sig ikke blot over Slesvig eller Sønderjylland, men og over Nørrejylland lige til Skagen. Partiet har med en forhausende Kraft sat sig op imod Hans Majestæts Rescript af 14de Mai 1840, som foreskrev, at hvor det Danske Sprog var Kirke- og Skolesprog, der skulde det og være Retsprog, og søgt at faae det ophævet eller gjort uvirksomt; det har erklæret det Tydske Sprog alene for de Dannedes Sprog, og det Danske for en Bondedialect, der ei kunde komme i Betragtning som et Sprog, og hvilket Sprog derfor heller ei maatte tales i Stænderforsamlingen. Det er for at modvirke disse lovstridige og i sine Følger statsfarlige Bestræbelser af det slesvig-holsteenske Parti, at Foreningen af de 22 Danske Mænd har dannet sig og udstædt den ovenanførte Jndbydelse. Foreningen er gaaet ud fra den vistnok ubestridelige Anskuelse, at Grunden til det sørgelige Factum, at det Danske Sprog og den Danske Nationalitet efterhaanden er fortrængt og udryddet fra den ene Deel efter den anden af dette oprindelig Danske Land, ligger deri at den hele Bestyrelse baade af Over- og Underordnede har været Tydsk, at Retspleien har været Tydsk, ja at det hele Underviisningsvæsen i alt Væsentlig har været Tydsk. Det er saaledes udhævet i Jndbydelsen, at der intet Dansk Skolelærer-Siminarium og ingen Dansk lærd Skole gives i Slesvig, og at der ved det Danske Universitet savnes tilstrækkelige Foranstaltninger for Danske Slesvigere, som ønske der at studere. Derfor ere de Danske Skolelærere, i Slesvig for største Delen dannede paa Seminariet i Tønder, hvor Underviisningen er Tydsk, derfor have de, som ønske den høiere Dannelse og ville forberede sig til Embedsveien, maatte søge de lærde Skoler som alle ere Tydske, og de unge Jurister have alle maattet søge til det Tydske Universitet i Kiel. Grunden til det Danske Sprogs og den Danske Nationalitets Fortrængen og Udryddenhvorpaa det slesvig-holsteenske Parti, begunstiget af ældre forkeerte Administrationsforhold, saa kraftigt arbeider, og hvilket vil lykkes, dersom der ei sættes en Dæmning derimod – er det at man maa hæve, men dette kan kun skee derved, at der i den Danske Deel af Slesvig oprettes Danske Dannelsesanstalter, et Dansk Seminarium, en Dansk høiere Skole for Landbostanden, en lignende for Borgerstanden, og en Dansk lærd Skole, med hvilken Foranstaltninger ved Kjøbenhavns Universitet maatte sættes i Forbindelse, for at de juridiske Embedsmænd i det Danske Slesvig for Fremtiden kunne udgaae derfra og ei fra det tydske Kiel. Naar først den Danske Deel af Slesvig er saa heldig at opnaae, hvilket sammes Beboere saa inderligt ønske og hvorfor de selv kraftigt arbeide, et Dansk Seminarium, og i det Hele Danske Underviisningsanstalter samt virkelig Danske Embedsmænd, da er der sat en Dæmning imod Udryddelsen af det Danske Sprog og den Danske Nationalitet, som Slesvigholstenerne ikke ville kunne omstyrte, og da er tillige Slesvigs Uadskillelighed fra det øvrige Danmark paa det bedste sikkret. – At virke til dette nationale Øiemeds Fremme maa være en kjær Pligt for Fædrelandsvennen, og dertil aabnes Adgang for Enhver, som efter Jndbydelsen vil bidrage efter Evne. Ved Tallotteriets 1378de Trækning i Wandsbeck, den 25de Juli, udkom: Nr. 55. 77. 43. 51. 56.