Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-09-07
Udlandet. Frankerig, Fra Marseille er indløbet en Efterretning, der vel trænger til Bekræftelse: der siges nemlig, at Keiseren af Marokko har sluttet Fred, som Fredsbetingelser anføres, at Grændseskjellene mellem Marokko og Algier skulle forblive som de nu ere, at Abdel=Kader skal under stræng Opsigt holdes indesluttet i den fjerneste vestlige Stad i Marokke, og at Keiseren skal udrede alle Krigsomkostningerne. Det tidligere Rygte om at Abdeel=Kader var tagen tilfange af Keiserens sorte Livgarde fornyes atter. - Den Solskjærm, som i Slaget ved Jsly fratoges Keiserens Søn og som bliver omtalt i Marschal Bugeands Depesche, er forfærdiget i Paris for et Marseillaner Handelshuses Regning, der driver Handel med Marokko. For tre Aar siden blev den foræret Keiseren, efter den gængse Skik at de fremmede Kjøbmænd, for at sætte sig i Gunst hos de africanske Herskere, paa hvis Gebeet de handle, aarligen yde dem en Slags Tribut. De lange Guldfryndser paa Skjærmen have alene kostet 1800 Fr. Forbittrelsen imod Engelland er stadigt i Stigende en ny Begivenhed, der endmere vil forvikle de allerede noksom vanskelige Forhold mellem begge Magter, er, at det under engelsk Jndflydelse dannede Ministerium Maurokordatos i Grækenland er styrtet og at et nyt Ministerium dannes af den Frankerig aldeles hengivne Kolettis, hvilket naturligviis afgiver et nyt Stof til Declamationer i de engelske Aviser. J denne Anledning er det blevet paalagt Prindsen af Joinville at opbyde Alt for at forhindre ethvert Sammenstød mellem de franske og engelske Soofficerer paa den marokkanske Kyst. "Nene Zeitung, af 2 ds. indeholder følgende træffende bemærkninger: et Øieblik, hvor en uklog Avis artikkel (i "Times") har oprørt en heel Nation (den franske) og fremavlet Spiren til uendelige Fiendtligheder imellem Europas to meest indflydelsesrige Folkefærd, synes det ikke at være overflødigt at gaae tilbage til Bevæggrundene hertil, for at forebygge Misforstaaelser. Bevæggrunden til denne Strid er ikke Ringeagt, men Skinsyge. Vi agte høiligen det brittiske Folk, ja vi ere endogsaa tilbøielige til, at sætte dette, ligesom overhovedet de germaniske Stammer, over de galliske og romaniske, men vi ere derfor ikke blinde for dets Svagheder. Det engelske Publikum er, ligesom paa andre Steder Selvherskerne, vant til at smigres og overvættes af blive lovpriist af Pressen, og er derved blevet til et forkjælet Barn. Det vil gjerne høre, at Man taler om dets Fortrin fremfor andre Nationer. Men i den Marokkanske Affaire komme ovenikjøbet politiske Jnteresser med i Spillet, ja trods al Ordbram endogsaa Frygt. Man falder gjerne i Engelland, endogsaa med urene Vaaben, over de Medbeilere, der begynde at blive farlige. Deraf kan Man forklare sig de mange bittre Angreb paa den tydske Toldforening (formedelst de engelske Fabrikker); ligeledes den Beredvillighed til at tale ondt og Rusland (formedelst Besiddelserne i Ostindien); og endelig ligeledes de lave Bagvadskelser m Prindsen af Joinvilles og den franske Marines Færd ved Tangers Bombardement. Hvis de Franske opfatte dette Sidehug fra den rette Side, da ville de snarere glæde sig, end ærgre sig. Denne Daddel er nemlig en indirekte Roes. Thi hele Hemmeligheden, ligger i, at Engellænderne begynde at frygte den franske Sømagt.