Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-08-27
J Garonnefloden er atter indløbet et Skib med 200 Pohlakker. Portugisiske Agentere reise nu omkring, for at hverve disse Flygtninge, der vist ogsaa foretrække at fægte for Friheden i Portugal end at deporteres til Algier. En Kommission er sendt til Avignon, for at undersøge Pohlakkernes Forhold i det sammesteds forefaldne Optrin, der har været alvorligere, end Man troede, endskjøndt det dog skal være løbet af uden Blodsudgydelse. Kommandanten blev omringet og insulteret af de pohlske Officerer, hvis Harme udtalte sig i Raabet: "Ned med de franske Soldater, Død vorde de franske Soldaters Lod!" "Jøvrigt - skrives fra Paris - Jngen Nyheder paa Børsen, Jngen Forretninger og aldeles Stilhed i Fonds-Operationerne." J Journal des Debats savnes endogsaa den sædvanlige raisonnerende Artikel, og paa Oppositionsbladenes Forundring derover spørger den: "hvad den skal sige, naar der er intet at tale om Publikum synes for Øieblikket kuns lidet at interessere sig for politiske Undersøgelser." Saavidt mene dog Opositionsbladene, at det endnu ikke er kommet. "Vore Ministre sige de – kan det være tilpas, naar Aviserne kuns give Beskrivelse over Hoffester, Parader a. Men de maae tage sig iagt for, i denne Stilhed at finde Udtryk af Tilfredshed. Den Tidspunkt, da de skulle aflægge Regnskab, saavel for hvad de have gjort som forsømt at gjøre, er ikke langt borte. Evig lade Kamrene sig ikke udsætte; deres Sammenkomst vil gjøre en Ende paa den nærværende Uvirksomheds o. s. v. Saaledes fortsættes ufladelig Kampen imellem de Ministerielle og Opositionsbladene. Til at modvirke den sunde Menneskeforstand har det ministerielle Partie skabt to andre Blade, under Titel af Almindelig Menneskeforstand, og Folkets Røst, hvilke ikke, som deres Antagonist, nære sig allene af Subskribenterne. Et af Hr. Sarrans den yngre udgivet historisk Værk under Titel: "Lafayette og Revolutionen 1850" har ogsaa vakt almindelig Opmærksomhed. Som Man deraf seer, vilde det ene Partie oprette en Republik, hvori Lafayette skulde være Præsident, det andet derimod vilde have Hertugen af Orleans til Konge. Lafayette undslog sig, og forlangte Primair=Forsamlingerne indkaldte; men Hr. Lafitte formaaede Hertugen til at antage Kronen, idet han lod ham vide, at han inden 24 Timer havde at vælge imellem en Krone og et Pas. Paa Spørgsmaalet til Hr. Talleyrand svarede denne Frankerigs Voldgivtsmand: "Tilbudet er godt; Man maa antage det." General Lafayette havde heller ingen Grund til at mistroe de givne Forsikringer, og anvendte derfor sin hele Jndflydelse, for at formaae det væbnede Folk til ikke at forstyrre Roligheden, hvorimod han forbandt sig til at udvirke de fornødne Garantier for Frankerigs Frihed af den nye Regjering. Da Doctrinairerne siden reiste Hoveder, skal Lafayette en Dag have sagt til Kongen: "Jeg kjender kuns eet Menneske, som kunde bringe det til, at Frankerig blev en Republik, og det er Dem." J Anledning af, at Handelsministeren har befalet at sætte alle de Saarede fra Juni Maaned, som ikke ere tiltalte, i Frihed, spørger Temps, om det er den Amnestie, som Man havde lovet til Julifesten eller den paafølgende Formæling? Hr. Odilon=Barrot nyder overalt den hjerteligste Modtagelse paa sin Reise i Rhin=Departementerne. Hvad Udfald det har faaet med Pohlakkerne paa Øen Aix, veed Man endnu ikke. Derimod har Retten erklæret Passagerernes Hæftelse paa Dampskibet Carlo Alberto for en Fornærmelse imod det sardinske Flag og et Brud paa Folkeretten, og at, som en Følge heraf, Herrerne v. St. Priest, Bourmont (Sønnen), Selle, Kergorlay og Frøken Mathilde le Beschu skulle sættes paa frie Fod; men ved en anden Kiendelse ere de satte under Tiltale og atter arresterede, som skyldige i et Komplot mod Regjeringen. Man har gjort den besynderlige Opdagelse, at den russiske Gesandt, skjøndt fraværende, illuminerede paa Julirevolutionens Aarsdag, men de Pariser Borgere ikke. Under Revuen viste Folket sig aldeles ligegyldigt, og syntes mindre sysselsat med Politik, end med Snak om det Jndvendige i den Kongelige Bolig. Jsær udtalte Man sig i flere Grupper med Forbittrelse over, at Kongen ikke havde kjøbt Bijouterierne og Uhrene til Prindsesse Louises Udstyr i Paris, men i Genf.