Aalborg Stiftstidende, 1839-03-09
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 2den Marts. Kjøbenhavns Universitets Virksomhed fra Juni 1837 til November 1838. (Fortsat.) Angaaende Bestyrelsesformen have meget vigtige Forhandlinger fundet Sted. Consistorium har bestandig indtil den seneste Tid havt en stor Myndighed ikke alene hvad de videnskabelige, men ogsaa hvad de oekonomiske Anliggender angaaer: Universitetets Godsbestyrelse og Regnskabsvæsen. Fra Aaret 1796 inddroges successive de saakaldte akademiske Corpora, det vil sige 14 Jordegodser, der udgjorde de ordentlige Professorers Lønning og vare underlagte deres Forvaltning. Det hele Universitetet skienkede Jordegods af 3000 Tdr. Hartkorn tilligemed 38 Tiender kom saaledes under Consistoriums Bestyrelse. Ligesom Omfanget af den bekonomiske Bestyrelse var forøget, saaledes vare og saa særegne Vanskeligheder opstaaede. Over de inddragne, Corpora vare ingen ordentlige Jordebøger holdte. Hertil kom Branden i 1807, der ødelagde den største Deel af Universitetets Bygninger, de store Cours-Fluctuationer, Pengevæsenets Forandring, den heraf følgende Reduction i Stiftelsernes Fonds, Jndtægternes Formindskelse ved lidte Tab, lave Kornpriser og den norske Studieskats Henlæggelse til Universitetet i Christiania, samt Udgifternes Forstørrelse ved Lønninger til et betydeligt forøget Lærerpersonale. Alt dette havde foraarsaget en financiel Forvirring. Den aarlige Underballancemaatte dækkes ved Tilskud af Communitetet. Regnskaberne stode tilbage, og gave ingen Oversigt over den virkelige Status. J Aaret 1833 blev Bankdirecteur, Prof. Bang udnævnt til Inspector Qvæsturæ. For det øvede og fik kre Blik kunde Manglerne i den ældre Bestyrelses- og Regnskabsførelses-Form ikke forblive skjulte. Det ham overdragne, møisommelige Opgjørelses- og Regulerings-Arbeide var fuldendt i 1836, og det kom da under Forhandling, ved hvilke forandrede Former Godsbestyrelsen og Regnskabsvæsenet kunde blive betrygget for Fremtiden. Ved en kongl. Resol. af 2den Decbr. 1836 bestemtes, at en Qvæstor skal ansættes, der paa eget An- og Tilsvar skal afgjøre alle løbende Sager, og overtage Bestyrelsen af samtlige bekonomiske Anliggenger, hvilke hidtil havde været besørgede af Inspectores, Qvæsturæ, og som skal forelægge Consistorium de Sager, som han ikke er bemyndiget til selv at afgjøre. Om Forstaaelsen af denne Resolution opstod Meningstlighed mellem Directionen og Consistorium. Sidstnævnte meente, at dens Hensigt blot var at bestemme Qvæstors Myndighed, ikke at forandre Consistorium, at Qvæstor maatte staae i samme Forhold til det, som forhen Qvæstur-Jnspecteurerne, og at det altsaa maatte, som hidtil, være i Besiddelse af Hovedbestyrelsen af Universitetets oekonomiske Anliggender. Derimod havde Directionen udarbeidet en Jnstrux for Qvæstor, der forudsatte, at han havde den nærmeste Bestyrelse, og som oftere omtalte og paalagde ham Forestillinger og Jndberetninger, som skulde indgives umiddelbart til Directionen med fuld kommen Forbigaaelse af Consistorium. En Brevvexling og en mundtlig Conference fandt Sted i Anledning af denne Meningsforskjel. Uagtet saavel Resolutionen som Qvæstors Jnstrux forudsatte, at en bestemt Deel af den akademiske Jordegodsbestyrelse skulde forblive hos Consistorium, blev dog under Forhandlingerne det Spørgsmaal bragt paa Bane, om det ikke maatte være hensigtsmæssigt, at den hele Jordegods bestyrelse blev tagen bort fra Professorerne. Som Grunde for at Consistorium burde beholde Bestyrelsen af de bekonomiske Anliggender, blev der anført, at Universitetets Jordegods var under Consistoriums Bestyrelse lykkelig conserveret i en Periode, da betydelige Statsdomainer, som stode under Regjeringscollegiernes Bestyrelse, for største Deelen bleve bortslængte for Spotpriis, at dets Capitaler havde været saaledes udsatte, at saa godt som intet Tab havde fundet Sted, medens saadant var hyppigt ved Udlaan fra andre Autoriteter; at Kassemangler og Defraudationer, som under andre Administrationer have hørt til Dagens Orden, havde været næsten uden Exempel ved Universitetet; at altsaa, omendskjønde det ikke kunde nægtes, at store Mangler havde indsneget sig i Regnskabsvæsenet, den hidtilværende Bestyrelse ikke havde været saa forfeilet og saa skadelig, at den fra Grunden af burde omstyrtes. Consistorium gjorde den Stilling gjældende, hvori det staaer deels til Universitetet, som Sammes Repræsentant, deels til Universitetskirkerne, som Kirkepatron, deels til de akademiske Legater og Stipendier som den ved Fundatorernes Bestemmelser indsatte Bestyrer, og støttede derpaa den Forventning, at Consistorium i alle Tilfælde vilde beholde den nærmeste Bestyrelse af de dertil hørende Summer. For at fremme og lette Qvæstursagernes Afgjørelse forelog Consistorium, at der for disse Sager skulde holdes særegne Samlinger, hvori Qvæstor erholdt Sæde og Referat. Angaaende Andeel i Jordegodsbestyrelsen yttrede Consistorium, at det var langt fra at oversee, at Jnteresse for og Dygtighed til den ikke kunde ventes hos alle dets Medlemmer, men meente dog, at altid nogle maatte antages at være i Besiddelse deraf. Det indsaae, at det var urigtigt, at Detailbestyrelsen var overladt til det, og at det i øverste Jnstants deciderede alle Regnskaberne. Det ind rømte, at efter den hidtilværende Jndretning kunde den ønskelige Hurtighed i Sagernes Behandling ikke tilveiebringes Det ansaae derfor ingen radical Omvæltning, men blot en Reform for nødvendig. Denne Reform, hvorved Manglerne skulde afhjælpes, skulde gaae ud paa 1) at den hele Detail bestyrelse overdroges til en saakyndig Qvæster, som paa eget An- og Tilsvar udførte de løbende Forretninger; 2) at den endelige Decision af samtlige Regnskaber henlagdes til Directionen; 3) at den bekonomiske Bestyrelse i Universitetets Navn overdroges til en ansvarhavende Oekonomi-Committee, bestaaende af Rector, to Professorer, som vare udnævnte af deres Colleger og af Qvæstor, som skulde have Referatet. Naar Valget af Qvæstor faldt paa en Mand, som lod det mangle paa Nidkjærhed, uden at positive Feil i Embedsforelsen kunde lægges ham til Last, da maatte det meest aarvaagne og nolagtige Tilsyn kunne ventes af Professorerne, hvis Existents er umiddelbart knyttet til Universitetets og betinget ved dets Velvære, og blandt de mange Professorer, maatte man snarere vente at finde Jndsigt i den bekonomiske Bestyrelse, end blandt de faa Medlemmer af Universitetsdirectionen, hvis Udnævnelse fornemmelig maatte bestemmes efter videnskabelige Hensyn. Denne vigtige Sag blev afgjort ved en kgl. Resol. af 22de Decbr. 1837, hvorved Consistorium blev aldeles fritaget for Bestyrelsen af Universitetets Jordegods og Capitalformue. Dog maa ingen væsentlig Forandring med Hensyn til Formuens Substants foretages, med mindre Consistoriums Betænkning først var bleven indhentet; ligesom heller ingen Capital, som henhører til den fra den akademiske Fond adskilte Legatmasse maa udsættes eller opsiges uden dets Samtykke. Ved Resolutionen, blev ogsaa fastsat en ubetydelig aarlig Sum, som det var Consistorium tilladt at disponere over. Senere have Universitetets Casserer, Bogholder og Revisor erholdt Jnstruxer, uden at der er bleven brevvexlet med Consistorium desangaaende.