Berlingske Tidende, 1836-02-20
Den Kongelige Commissarius bemærkede yderligere, at det ingenlunde havde været hans Mening, af det Forhold, hvori Provindsialstænderne, som blot raadgivende, staae til Regjeringen, at udlede noget Argument for den Myndighed, som maatte forbeholdes Regjeringen med Hensyn til de communale Anliggender. Han havde derimod søgt at hidlede sammes Nødvendighed af Sagens egen Natur og tildeels af hvad Committeen selv havde erkjendt. Men ligesom han tillige havde udviklet de Grunde, hvorfor det ikke var at befrygte, at denne Myndighed skulde blive benyttet paa en Maade, der vilde tilintetgjøre Communalbestyrelsens selvstændige Raaden over det, der alene ved kom Borgerne selv, saaledes havde han og paaberaabt sig den betydning, som Provindsialstænderne vistnok vilde faae, som et yderligere Beviis paa, at Communalbestyrelsen, ikke formedelst hiin Regjeringen tilkommende Myndighed vilde blive betydningsløs. Men han vilde dermed ingenlunde have sagt, at Communalbestyrelsens Myndighed i Communalanliggender ikke skulde være større, end Provindsialstændernes Jndvirkning paa de almindelige Statsanliggender. Heller ikke havde Commissarius i den monarkiske Regjerings Natur søgt nogen Grund for den ovennævnte Regjeringen tilkommende Myndighed, hvorimod han havde hidledt samme af Forholdet mellem det almindelige Statssamfund, hvis Tarv Regjeringen under enhver Forfatning havde at paaagte, og den individuelle Commune. Derhos udviklede og begrundede han yderligere sit forhen Anførte. olstein anførte, at det, efterat Grev i de danske Provindsialstænder i saa mange Henseender vare dannede efter de preussiske, havde været at vente, at Udkastet til en Communeanordning ogsaa havde været udarbeidet efter den preussiske Stadteordnung men han maatte beklage, at han fandt en langt større Lighed mellem det og den for nogle Aar siden for Slagelse Byes elligerede Jnstrux, der, som bekjendt, Borgere givne aldeles ikke havde vakt nogen Jnteresse hos Byens Jndvaanere for dens Anliggender. Han savnede baade i Udkastet og i Committeebetænkningen en af de allervigtigste Bestemmelser, nemlig om det indbyrdes Forhold mellem Magistratens og de eligerede Borgeres kyndighed og Functioner, der efter Talerens Mening burde være saaledes fordeelte, at hiin stedse var controllerende og exeqverende, disse derimod besluttende. Han savnede ligeledes Bestemmelse angaaende, hvilke Beslutninger der maatte tages af hele Borgerskabet, til hvem dog Afgjørelsen af meget vigtige Gjenstande burde være overladt. Han fandt det vistnok rigtigt, at Hensigten med den nye Communalanordning burde være, at Kjøbstædernes Repræsentation kunde erholde. en større Selvstændighed, men denne opnaaedes ikke derved, at Melleminstantsens eller Amtmandens Tilsyn indskrænkedes, saalænge, orgermesterens Jndflydelse paa en Kjøb som B. stads Vee og Vel havde en stor Overvægt over de eligerede Borgere. Jkke saa danske Kjøbstæders Historie vidnede om, hvorledes dens Velfærd tiltog under en liberal Borgermester, og hvorledes den san, og den bedre Aand for alle Forbedringer blev landflygtig under en Borgermester, der var indtagen for Centralbestyrelsen. Han forbeholdt sig, i Henhold til sit Anførte, at fremsætte de fornødne Amendements ved Udkastets enkelte Paragrapher.