Aalborg Stiftstidende, 1837-09-02
Den vigtige Telegraphdepesche, som indeholder disse Efterretninger, er af 23de August. Ved et Decret fra Dronningen af 18de er det nye Cabinet sammensat af følgende Medlemmer: Espartero er Præsident i Conseilet; Don Pedro Charon beholder af interim Krigsministeriet; Bar da i er første Statssecretair, Vadello Indenrigs- og Salvato Justitsminister; Pio Pita Pizarro har Finantsdepartementet og San Miguel Marinedepartementet. Paa Krigstheatret have, efter denne samme Depesche, Carlisterne nu virkelig forladt og rømmet Segovia, hvor deres Syge og Saarede imidlertid ere efterladte. Som det lader, trække de sig mod det Jndre af Castilien. J hvordan end de forskjellige Troppecorpser for Øieblikket drage omkring, ere de hinanden nu saa nær, og samlede i saadanne Masser, at der er stor Rimelighed for, at et Sammenstød maa forestaae med det Allerførste. Om den ovenstaaende vigtige Forandring i Regjeringsvæsenet i Madrid har Journal des Oebats" sine egne Anskuelser; den kalder Ministeriets Fald en ny 18de Brumaire, uden nogen Napoleon, uden nogen voldsom Bortjagelse af National-Repræsentanterne, ja uden nogen virkelig Jndvirkning af Bajonetterne, hvilket sidste det slet forsvarede Kongedømme i la Granja dog maaske neppe vil indrømme. Den ønsker, at denne nye Crisis maa blive heldig for Spanien. Vi ønske, siger den, at Armeen at ter maa fatte Mod og Tillid, naar den seer sin General i Spidsen for Regjeringen, og vi ønske ikke mindre, at den nye Conseil-Præsident maa føle sig gjennemtrængt af den Nødvendighed, nu at opbyde alle Nationens Hjælpekilder for Kampen og Armeens Underholdning. Denne Revolution er altsaa en stor Begivenhed, endnu mere, den var en nødvendig Begivenhed. Man har længe kunnet ane, at een Person endelig maatte gjøre Ende paa Forstyrrelsen og Espartero kan takke sin Stilling som Armeens Chef og sin Nærværelse i Hovedstaden med et tilstrækkeligt Antal Tropper forat den vigtige Rolle faldt i hans Lod. Hver Gang en General befandt sig i Madrid, har Calatravas Ministerium i ham seet en Fjende og ilet med at bortfjerne ham. Saa ledes maa man forklare sig Frygten for Narvaes, da denne unge Kriger, Gomez's Overvinder, kom til Madrid for at nyde sin Triumph. Ved denne seneste Begivenhed kan man hverken antage Friheden eller Constitutionen for at være truede med Fare. Cortes, som vare kaldede til at omarbeide Constitutionen af 1812, have fuldendt dette Hverv. De stode i Begreb med at skilles ad og Spanien beredte sig allerede til at skride til nye Valg. Opløses de nu, kan denne Opløsning ikke blive nogen uventet Kilde til Jntriguer eller Forvirringer. Meget mere maa man vel lykønske til, at Valgene nu ville kunne foregaae under et Ministeriums Jndflydelse, om hvilket man kan forudsætte, at det er istand til at forene Partierne i Nationens og Dronningens Raad. Vil Spanien derved være reddet, vil Borgerkrigens Fakkel derved være slukket, eller vil D. Carlos med hans seierrige Bander nu strax blive trængt tilbage til Navarras Bjerge, og Passer, dertil maa man uden Tvivl svare Nei, Farerne ville forblive de samme; Borgerkrigen vil blive ved at rase og Don Carlos endnu forblive lige stærk, men, hvad man med Tillid kan haabe, er, at Dronningens Sag vil finde nye Forsvarsmidler, flere Hjælpekilder hos det spansk Folks ædleste og meest oplyste Classer. Vel er det ikke at negte, at Soldater=Revolutioner stedse ere farlige og at det Gode, de kunne bevirke, stedse har meget Ondt i Følge med sig; dette er almindeligt bekjendt, men Spanien var nu nedsænket i et saadant Anarki, Regjeringen var saa kraftløs og Samfundet i en saadan Forvirring, at dette - det yderligste af alle Hjælpemidler - næsten taber sin forhadte Caracteer og, anvendt under en saadan Tingenes Tilstand, kan gjøre Fordring paa at bedømmes fra mindre strænge Syns puncter.