Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-08-02
Grækerland Fra Missolonghi meldes under 28de Juli, at de forbundne bayerske og kgl. græske Tropper vare fra Calamata af rykkede frem over det dybe og tørre Flødleie ved Almyros, hvor Mainas Grændse er paa Veien havde de bemægtiget sig flere Taarne, men den tredie Nat, fik Mainotterne Hielp fra de dybt under liggende Capitanier, og de Angribende fandt sig om Morgenen, afskaaret og bloqueret af omtrent 2000 Fiender, Paa Levnetsmidler og paa Vand var der aldeles Mangel, Heden utaalelig, og Fiendernes Antal synes at vore hvert Øieblik; man besluttede nu med Vaaben i Hænderne at aabne. sig en Tilbagevei til Kalamata. Men den ene Afdeling stødte snart paa saadanne Vanskeligheeer, at Officererne fandt det nødvendigt at indlade sig i Underhandling med Fienden; mod at betale en Summa af nogle hundrede spanske Dalere, blev der tilstaaet dem frie Afmarsch men en Afdeling maatte overgive sig. De Fangne bleve afvæbnede, berøvede deres Klæder, og bleve derpaa skikkede tilbage. - Begivenhederne i det østlige Sparta, hvor Angre der strede paa Marathonie og derfra paa Fiendens Stilling i Bjergene, er bekjendt; dog synes det, at ikke Major Vinter har fægtet der, men Major Otto, som landede med sine Frivillige i Havhugten, ved Marathonici, og strax maatte slutte sig til Expeditionen. Her feilede det paa Proviant, paa Transportmidler, og man traf paa en stærk og udrustet Fiende, hvis Gevæhrer langede længer end Troppernes; tilmed faldt Skud som fra Usynlige, da Fienden, laae skjult bag Klipperne med deres Risler; siden det uhældige Udfald hedder det, at man blot indskrænker sig til at iagttage Mainotterne. Deralsiges, at ingen skal have givet Ordre til dette Angreb, "Maurdkordatos, Præsi denne for Ministerraadet, skal være afsat, og General Heidech vil vende tilbage til sit Fædreland. Koldkothroni, hvis Dødsdom er bleven forandret til 20aarig Galeistraf - og nu er 64 Aar gammel, skal afføres til Galeierne i Poros; det er dog haardt for en saadan Olding Ren Rbd fa nog hun Sverrig. J Sverrig, ere som bekjendt Bønskrifter indsendte til Kongen, hvori denne anmodes om, at forandre Folkets Repræsentation ved Stænder, og at indføre en hensigtsmessigere Repræsentation. For at forklare de derværende Forhold tjener, følgende: Sverrige har 2 Millioner Mennesker, deraf høre 16, oc til Adelen, 14,000 til Geistligheden, 66,000 til Borgerstanden, 2,600,000 til Bondestanden og 31000 til den civile og militaire Stand. Adelen har siden Rigsdagen i Stockholm 1789 de betydeligste Forrettigheder, siden den Tid ere vel disse blevne indskrænkede, men ikke af nogen Betydenhed. Hvad Geistligheden angaaer, da hersker der den lutherske Religion med hierarchiske Jndretninger. Borte gerstanden er svag, da der kun hersker ringe Handel i det Jndre af Landet. Bondestanden, de er frie, en Deel af samme besidder gandske uafhængig Grundeiendom og tager Deel i Rigsdagen; en anden Deel boer i underordnede Forhold paa Adelens Godser. Disse FolketeStænder blive paa Rigsdagen deelte i 1 Cu rier. Ethvert adeligt Familie-Hoved kan møde paa samme, Geistligheden vælger for det meeste dens Biskopper, 83 Stæder sender Deputerede, og af Landdistricterne vælger ethvert Herred sine Repræsentanter. De omhandlede Gjenstande blive ikke decideret efter Stændernes Antal, men efter Fleertallet af Stemmer i Curierne.