Jyske Efterretninger, 1770-12-21
Her er nu det, som jeg for nærværende Tid alvorlig er befalet at skrive til D. V. af Hans Keyserl. Majestæt, som bær stor Naade for Dem, saavel i Henseende til andre Deres dydige og priselige Engenskaber, som De allerede have aflagt mange Prøver paa, som og for den nøiagtige Indsigt de har i de vestlige Landes Sager. Jeg har ikke betient mig af forborgen Skrift, saasom jeg noksom forloed mig paa Buddets Troeskab og Veyenes Sikkerhed. Men desuden beder Hans Keyserl. Majestæt, at D. V. strax vil følge med hans Fuldmægtiger, som ere afsendte for at handle om Fred, og at De vil paa ovenskrevne Maade stille og styre Deres Anslag, og meddeele mig, hvad besynderligt der maatte forefalde, men for alting at De vil giøre Dem al Fliid for at komme i særdeles Fortroelighed angaaende denne Hemmelighed med den Herre, som bliver bestæmt til paa en uformærkt Maade at bringe de Danske under Aaget. Saaledes kan De gjøre en for Gud meget behagelig Gierning, da nemlig den katholske Kirkes største Herlighed, ja Velfærd selv, derpaa beroer. Og vi blive begge to de aller lyksaligste Mennesker, saafremt denne Sæd af gode Raad kan komme i en frugtbar Ager, og bære sindfold Frugter, hvilket Gud med alle sine Helgene i Naade høre og giøre ham jeg og atter paa det andægtigste anbefaler D. V. til. J Anledning af det i disse Efterretningers Nr. 37. fresmatte, og derefter i No. 40, saavelsom i Adresse=Contoirets Efterretningers Nr. 160, besvarede, Spørgsmaal: Hvilken Præst Offeret tilkommer ved en Piges Bryllup, som flyttede fra et Sogn til andet, tredie og fierde, hvor hun holdt Brylluppet? Ere efterfølgende yderligere Spørgsmaale i AdresseContoirets Efterretningers No. 179. endnu til Besvarelse indførte. Forfatteren af Svaret i No. 160, dømmer ganske rigtig, at Piger ere ikke vornede til Præsterne, - at Brylluppet skal skee efter Loven, hvor Fæstemøen er og sig opholder -at Pigen maae skaffe Skudsmaal, naar hun vil have Bryllup - at Præsten, naar han har det, kan sikker vie hende, om hun skiønt ikke har været i hans Sogn uden et halvt Aar: med meere deslige, som vel er rigtigt, og mueligt og saa nok, til at besvare det i No. 141. opgivne Spørgsmaal. men langt fra ikke tilstrækkeligt, til i Almindelighed at afgjøre den gamle og ofte indløbne Dispute og Brylluper og Trolovelser, hvilken Præstde med Rette efter Loven i adskillige Tilfælde tilkommer: da Omstændigheder ofte giør Sagen vanskelig at afgiøre, og Loven deri ikke er saa tydelig, som den kiære Forfatter tænker, overalt reyser der sig 1) sielden Disput om en Piges Bryllup, som har været i et Sogn med Skudsmaal mod et halvt Aar - 2) skal Skudsmaalet afgiøre det, saa er jo Præsten efter Lovens 3 Bogs 19. Cap. 10. Art. forbundet at give Tienestefolk Skudsmaal, naar de NB. har lovlig opsagt deres Tieneste c: er lovlig skilt ved deres Hosbonde, og maae ikke over halv Dag forholde det, hvad, om da en Pige af en eller anden Aarsag, just naar hun skal holde Bryllup, begiærer sit Skudsmaal. og reyser dermed hen i et andet Sogn, saa mister jo Præsten Bryllupet, og naar det er overstaaet, kan hun jo komme tilbage igien. Exempler ere rigtig existerede - og 3. er det uvist om Præsten just behøver Skudsmaal, for at vien Pige, da Loven siger: Skudsmaal eller troefaste Vidner og Forlovere 2. Bogs 8. Cap. 3 Art. Altsaa fremsættes her følgende Spørgsmaale, hvis Besvarelse uden Tvivl vil afgiøre Sagen i de allerfleste Tilfælde: 1. Spørgsmaal. Er det ganske fornødent, at Præsten, tilligemed Forlovere ogsaa skal have Skudsmaalet? 2. Sp. Er en Præst forbunden at give en Pige sit Skudsmaal, naar han veed, at hun skal giftes, er han forbunden dertil, ved rette Faredag, og uden for rette Faredag. 20de 3 Sp. Er en Pige ikke lovlig stilt ved sin Tieneste, naar Hosbonden med hende er enig, at den skal ophøre; 4 Sp. Hvad Beviis skal Præsten have paa, at hun skal giftes, er egen Tilstaaelse fornøden, og nok for Præsten, at holde Skudsmaalet tilbage? 5. Sp. Hvad om Pigen har været i Sognet halv eller heele Aar, og ikke har skaffet Skudsmaal, (thi det koster nogle Skillinger, og derfor ofte opsættes, skal da Præsten miste hendes Bryllup, fordi hun har overtraad Kongens Lov, jeg sætter, at Præsten enten ikke har vidst det, eller dog ikke har ved de lovlige Midler endnu kundet bringe. hende til at anskaffe det: jeg sætter og, at Pigen ikke vil have Bryllup i hans Sogn; thi vil Pigen, kan hun jo læt skaffe Skudsmaalet. Men hvad om Pigen ikke vil. 6. Sp. Staaer det ikke, kort at sige, i Pigernes egen Magt, hvor de vil have deres Bryllup, kan nogen forbinde dem til at holde det hos deres Hosbonder, Forældre, Venner &c. 7. Sp. Hvad Forandring kunde i denne Sag være fornøden og tienlig: Dersom en kyndig Jurist ville paatage sig disse Spørgs maales grundige Besvarelser, er man forsikkret, at han dermed vil gjøre sig mange Venner blant det meget ærede Præsteskab, som langt fra at tænke paa nogen Vorned=Ret, eller af Vindesyge, men ofte af Uvidenhed og Vildfarelse herved kan indløbe i Disputer og giøre sig Uvenner, uden at vide, enten de giøre sig selv, eller andre Uret. Pharus. Til den Almindelige Hielpe=Casse er i denne Uge. indkommen Rdl. Mk. sk.