Berlingske Tidende, 1813-12-06
J 6. Lønninger, som udredes af Stadskasser, Communer eller andre offentlige Stiftelser, bør, for saavidt de ere fastsatte i dansk Courant førend 11te Septbr. 1807, betales i Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler, uden Hensyn til, naar den nærværende Betient er antaget. Derimod skulle alle efter 10de Septbr. 1807 bevilgede Tillæg til slige Lønninger bortfalde, med mindre særdeles omstændigheder skulde fordre, at noget af dette Tillæg bør tilstaaes i Rigsbankpenge, hvilket den til Lønningens Fastsættelse berettigede Authoritet haver et bedømme. S. 7. Hvor Poster af det i 5 6 omhandlede Slags maatte være oprettede efter 10de Septbr. 1807, bliver den derfor bestemte Løn ling at udrede i Rigsbankpenge Sølvværdie efter Omskrivningsfor Kaholdet for den Tid, Lønningen blev bestemt, dog saaledes, at den for, ligeholdsmæssigen forhøies, naar vedkommende Anthoriteter finde, at læg den ved en saadan Reduction vilde blive utilstrækkelig. H. 8. Lige Grundsætninger (H. 6 og 7) skulle og være anvenRedelige paa de Pensioner, som udredes af Stadekasser, Communer og ned Stiftelser. J. 9. Alle foranførte Pensioner, Afgifter og Lønninger blive fra Fri 1ste Januar 1813 at udrede med den Sum, hvortil de ved de oven hos staaende 59 ere bestemte, eller, efter de der givne Forskrifter, maatte For vorde bestemte. S. 10. Underholdningsvenge, som det ved Øvrighedens Resolution er paalagt uægte Børns Fædre, eller Egtemænd, der have forladt deres Hustruer, eller ere separerede fra disse, at udrede, skulle R. vel i Almindelighed gaae over til Rigsbankpenge Sølvværdie, efter det Omskrivningsforhold, som svarer til den Tid, da de bleve be ved stemte, men det skal dog derhos staae Øvrigheden frit for, paa den for Vedkommendes Begjæring, at forhøie de efter 10de Septbr. 180. fastsatte Underholdningspenge, naar og forsaavidt det skiønnes, at de Ja ikke ere bestemte i Forhold til Pengenes Coursværdie; dog følger det af sig selv, at de i intet Tilfælde maae overstige den Sum i Rigsbank- penge Sølvværdie, hvortil de vare fastsatte i dansk Courant. s. II. Hvor Bidragets Størrelse er fastsat ved Parternes Over- B. eenskomst, bør Omsætningen i Rigsbankpenge altid skee efter det i Forordningen af 5te Januar d. A. 525 og tilhørende Tabel Litr. Aste bestemte Forhold, hvad enten saa hiin Overeenskomst er mæglet af i Øvrigheden eller Forligelses=Commissionen, eller tilveiebragt uden disse m. ses Mellemhandling; dog at en saadan Overeenskomst, der blot kan forpligte den Person, som deri har indladt sig, ikke kan betage det af Offentlige sin Ret til at fordre et større Bidrag til Barnets Opfostring og Opdragelse, naar Samme, formedelst Moderens Død, eller af andre Aarsager, falder det Offentlige til Byrde. s. 12. De aarlige Pengeydelser, som, i Følge testamentariske J Dispositioner, ere paalagte nogen i dansk Courant, skulle i Almindelighed gaae over til Rigsbankpenge Sølvværdie, i Forhold til den Tid da Testator døde, eller blev sat ud af Stand til at forandre sin Disposition. J de Tilfælde, hvor Testator, efter Bekiendtgiørelsen af Forordningen af 5te Januar 1813, har havt Leilighed til nærmere at 3 bestemme sin sidste Villie, uden at han deraf har benyttet sig, skal i Formodningen være for, at han kun har villet have fine i dansk Courant bestemte Legatter udredede i denne Pengesort eller i Rigsbankpenge efter Jndløsningsforholdet. §. 13. Ved Reductionen af Legater, som aarlig skulle udbetales fra dansk Courant til Rigsbankpenge Sølvværdie, vil, naar denne skeer efter et høiere Omskrivningsforhold end 25 Procent, en Moderation finde Sted i Analogie af den Rentenedsættelse, Forordningen af 5te Januar 1813 §. 25 og den dertil svarende Tabel Litr. B bevilger; dog skal hiin Moderation kun være halv saa stor, som den i Henseende til Renter bevilgede. Naar f. Ex. Rettigheden er ældre end 11te Septbr. 1807, erlægges indtil 2 Aar efter Freden 3, i det 3die Aar efter Freden 13, i den 4de 1, i det 5te 1/2, og i det 6te Legatets fulde Beløb i Rigsbankpenge Sølvværdie. S. 14. Hvor den, som Legatet paaligger, ei har havt fri Disposttion over den Capital, mod hvis Erhvervelse han har overtaget sig Legatet, skal han, hvis Capitalen ved Debitors Forandring er formindsket, kun tilsvare Samme i det Forhold, hvori Capitalen for hans er bleven conserveret. 5 15. Hvor den, som har at udrede Legatet, aldeles ikke er at betragte som Eier af den Capital, Byrden er paalagt, men kun (til Exempel i Egenskab af Fideicommissarius) oppebærer Sammes Jndtægt, skal han ei være pligtig at udrede mere en en saa stor aliqvorDeel af den Rente, han nu efter Forordningen af 5te Januar 1813 nyder, som han forhen skulde have svaret af den oprindelige Rente. Han vil saaledes, til Exempel, naar og saalænge Capitalen ikkun giver halv Rente, ei kunne tilpligtes at udrede mere end den halve Afgivt. Hvor Legater ere lagde paa en vis Masse, uden at der gives nogen bestemt Person, som den Pligt at tilsvare Legaterne kan siges at paa ligge, maae Legaterne naturligviis taale den Nedsættelse, som er en Følge af den Jndtægts Formindskelse, hvoraf Samme skal afholdes. §. 16. Contractmæssige Livrenter og alle andre aarlige Penge ydelser, hvorom ingen særskilt Regel gjælder, bør, under den i §. 13. fastsatte nærmere Bestemmelse, efter Omskrivningsforholdet gaae over a dansk Courant til Rigsbankpenge Sølvværdie. s. 17. De i H. 12. 16 omhandlede Betalinger blive fra 11te Decbr. 1812 at udrede efter de der givne Forskrifter. s. 18. Hvor de Afgifter, som Leilændinger i Norge, Fæstebønder, i Danmark, eller Huusfæsterne i begge Riger, have paataget dem, ei ere større end de, der førend 11te Septbr. 1807 bleve svarede af de samme Steder, bortfalder Reduction efter Omskrivningsforholdet uagtet den nuværende Fæster senere er tiltraadt; men slige Afgiftet bør, forsaavidt de ere forfaldne efter 30te Juni sidstleden, udredes i Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler og Skilling for Skilling. Dog bør Fæsteren, hvis han har givet mere i Jndfæstning end hans Formand, nyde Liqvidation for dette meere efter Omskrivningsforholdet for den Tid da han erlagde Jndfæstningen, forinden der kan affordres ham større Afgift, end den, det svarer til Omskrivningsforholdet for den Tid da han fæstede. Hvor derimod Afgifterne ved Fæsters Forandring ere forhøiede, bør denne Forhøielse aldeles bortfalde, saafremt Eieren eller den, der træder i Eierens Sted, ikke vil lade det hele Beløb af den lovligen forhøiede Afgift reducere i Forhold til den Tid, da Foreningen med Fæsteren blev indgaaet. Ved denne Tid bliver ikke Fæstebrevets eller Bygselseddelens Datum ubetinget at for faae, men, naar det kan oplyses, at Parternes Overeenstørst tidligere var bragt til Fuldkommenhed, bliver dette tidligere Datum af lægge til Grund.