Berlingske Tidende, 1771-03-11
Kiøbenhavn, den 11te Martii. Fortsættelsen af Nærmere Anordning, om Bestemmelsen af Hoveriet, eller Bondens Arbeyde for Husbonden i Danmark. H. 7. En af de almindeligste og vigtigste Uleiligheder ved Hoveriet bestaaer deri, at Husbondens største Trang til at nyde Hoveriet, falder just ind paa den samme Tid, da Fæstebonden allermindst kan taale at udreede det, nemlig i begges Sæde og Høste Tid; og, da den foregaaende Bestemmelse til et vist aarligt Antal af Dage ikke forebygger, at en Bønde derefter jo ligesaa fuldt, som tilforn, kunde betages den nødvendige Tid til sin egen Avlings Drift; saa vil Hs. M. end ydermere, at af de aarlige Dage, enhver Fæste=Bonde er pligtig at svare, maae, efter Aarets Tid, samt Arbeydets adskillige Beskaffenhed, i det høyeste ikke fordres flere Dage ugentlig, end der fastsættes i den her, ved Slutningen, tilføyede Tabel Nr. 2, hvilken skal være en uryggelig Regel og Rettesnoer, som af ingen Husbonde, maae overskrides. J øvrigt, ligesom alle Husbonder i Almindelighed formanes til at giøre Hoveriet saa taaleligt, som mueligt, for deres Bønder, i sær i disse sidstes Sæde og Høste Tid, saa forbydes det de Husbonder, som ikke have nogen Avling, de enten selv eller ved Forpagtere lade drive, at forlange noget Hoverie, af hvad Navn være kunde, medens Bondens Sæde= og Høste Tid staaer paa; skulde sidst bemeldte Jordegods Eiere derved sættes i Forlegenhed, og ikke, paa den her foreskrevne Maade, kunde see Udveye til at faae deres aarlige Antal Arbeyds Dage, da (men i andet Fald ikke) tillades det dem at tage en Spænd= eller en Gang=Dag flere i nogle Uger af Aaret, for at komme ud med deres Regning. H. 8. Hov Buddene skulle af Husbonden tilsiges, Aftenen før de skulle møde, samt dem tilkiendegives, saavidt mueligt, hvad Arbeyde de faae at forrette, og, da man af Erfarenhed har seet, at til Landets, Husbondens og Bondens egen Fordeel, det Arbeyde best fremmes, som, i Henseende til sin Mængde og Størrelse, saaledes er bestemt, at Hov=Buddet veed, hvor meget han deraf i en Dag skal forrette; saa meddeles herved saavel Husbonder som Bønder den paa Tabelle 3. Litr. A. anførte Forskrift, hvorved Hs. M. vil have bestemt, hvad for en Dags Gierning, af de der anførte Arbeyder, skal være at ansee. H. 9. Naar det Arbeyde, her findes anført for en Dags Gierning, er færdigt og forrettet, da skal Bondens Hov=Dag være forbi, og ey før, hvad enten det da kunde være skeet i en halv naturlig Dag, eller at mere, end en naturlig Dag, dertil var medgaaet, formedelst een eller anden indfaldende Hindrings Skyld, som dog allene maae være forvoldet ved Veyrliget eller anden gandske tilfældig Hændelse, siden Hov=Budet ellers ikke bør rykkes fra det Lods eller Dags Arbeyde, han har begyndt paa; og, naar det endelig, af ovenanførte Aarsager, maatte skee, skal ham en anden Dag gotgiøres det, som han allerede i Forveien har faaet færdigt. §. 10. Hvor Arbeydet ikke, i Følge forestaaende, i Henseende til sin Mængde, er fastsat, skulle Hov=Buddene, saavel de kiørende som gaaende, møde, samt forblive paa det Sted, hvor de til Arbeyde ere ansagde, efter den Forskrift som findes Tab. 3. Litr. B. Den her foreskrevne Tid til Hov Dagenes Begyndelse skal ogsaa finde Sted i Almindelighed, hvor Arbeydet er inddeelt i en vis Dag Gierning, naar Husbonden og Bonden ey anderledes derom foreenes, og naar det ikke er imod Arbeydets Natur, at begynde just paa saadan Tid; men, hvad Hov Dagenes Ende angaaer, da retter den sig efter Arbeydets Fuldfærdigelse, som tilforn sagt er. J Hvile=Timerne skal af Husbonden overalt, saa lange Græs findes paa Marken, anvises Græsning paa et beleyligt Sted for de Heste, som, efter Tilsigelse, ved Hov Arbeydet ere mødte. S. 11. Naar et Hov=Buder tilsagt, og, efter Tilsigelse, haver indfundet sig, bør Husbonden at anvise ham Arbeyde, men skulde Husbonden, formedelst een eller anden indfaldende Omstændighed, paa den Dag intet Arbeyde have at anvise ham, da løber Dagen ligefuldt for Bonden, og bør ansees som aftient. §. 12 Det Redskab, Bonden til Hoveriet anskaffer, og forsvarlig bør holde ved lige, samt, efter Tilsigelse, medtager, findes opregnet Tabel 3 Litr. C. Jntet andet Redskaleller Materialier, end det der anførte, skal Bonden være pligtig at anskaffe, men Husbonden skal selv levere det, som til videre forefaldende Hov=Arbeyde skulde behøves, med hvad Navn det end nævnes kunde, naar Bonden alt saa paalegges, at spinde Baand til Kornets Opbinding skal ham gives det dertil fornødne Straae af Husbonden, m. m. deslige. H. 13. Paa det, saavidt mueligt, Dispute og Tvistighed om Hov Dagene kunde forekommes, skulle alle Jordegods Eyere herefter forsyne sig med et tilstrækkeligt Antal af Billetter, paa hvis ene Side skulde trykkes deres Signete, og derunder skrives deres Navn samt Hoved Gaardens, i Fald Hoveriet til nogen saadan forrettes. Disse Billetter skulle være trekantede for Pløye, Dagene, fiirkantede for de øvrige Spænd Dage med Vogn, Slæde eller Harve, og runde for Gang Dagene. Paa enhver Billets anden Side skal skrives disse Ord, nemlig paa først her ommeldte Sort: 1 Pløye=Dag; paa den anden Sort: 1 Spænd=Dag med Vogn; og paa den 3die Sort: 1 Gang Dag. Hver gang et Hovbud har aftienen Arbeyds Dag, skal ham strax meddeeles, som Qvittering derfor, een af de her anbefalede billetter, som svarer til den Sort Arbeyds Dage, han har forrettet; og skal dernæst alle Hoverie giørende Fæste=Bønder være pligtige, hvert Qvartal at tilbagegive Husbonden alle de Billetter, han haver annammet, imod at Husbonden, strax og uden Ophold, bør afskrive, som aftiente, i Bondens Qvitterings Bog, ligesaa mange Dage og af samme Sort, som de, Bondens tilbageleverende Beviis lyde paa. Naar det af Qvitterings=Bogen sees, at Bonden har aftient sit aarlige skyldige Antal af enhver Sort Arbeyds=Dage, bør han ey oftere, i det Aar tilsiges, siden Hs. M. ey vi tillade, at Bonden maa i Forveien aftiene noget af det følgende Aars Hoverie, og, ved Billetternes Udgivning agtes det i sær nøye, at en Gang=Dag er kuns et Hov Bud, og en Spænd=Dag kuns en Vogn, Harve eller Slæde med en Kiøre=Svend, eller en forspændt Plov, i Følge forestaaende §. 1. §. 14. J Hoverie maa ey at Bonden forlanges nogen Reyse paa længere end 6 Mile hen og 6 Mile tilbage. Milene blive at regne fra HovedGaarden, eller hvor ingen Hoved Gaard er, fra Husbondens Boepæl, naar den ey er over en Miil fra Bondens Hiem; eller, hvor Husbonden boer længere borte, da fra Bondens Gaard. Og maa af lange Reyser, nemlig fra 4 til 6 Mile, ikke fordres flere aarlig, end 2 af 4 Tdr. Hartkorn og derunder; 4re, naar Hartkornet er over 4 og indtil 10 Tdr., samt 6, naar Skylden er 10 Tdr. inclusive og derover. Jkke heller skal en Bonde, uden ligge saa stor Gotgiørelse for Tilbagerensen, som for Udreysen, være pligtig til at tage Læs paa tilbage, naar han har ført Læs ud. 6. 15. Alt det Arbeyde, som hidindtil en givet Bonden, hans Hustrue eller Folk at forrette hiemme i Huset, saasom Hovspind &c. ville Hs. M. herved aldeles have afskaffet og forbudet saaledes, at det ingensinde af Husbonden skal kunne forlanges, som en Skyldighed. §. 16 Fra næstkommende første Mai, der altid herefter skal at sees, som Hov=Aarets første Dag og Begyndelse, vil HeM., at alt hvad her er anbefalet, i Henseende til Maaden, at svare Hoveriet paa, skal over dette heele Rige være den eneste uforanderlige Regel. Til saadan Ende maatte alle Husbonder ufortøvet, og inden denne Tid, anskaffsig de i H. 13 anbefalede billetter, og enhver Hoverie giørende Bønde skal, om mueligt, inden samme Tid, men det allerseeneste, inden 1ste Junii, være af sin Husbond forsynet med et, i Conformite med denne Forordnings Bedende, forfattet Hoverie-Reglemente, der skulde vedhæfte, hans Fæste=Brev, og hvoraf kunde tydelig sees baade de faste aarlige og det høyeste ugentlige Antal af alle Sorter Arbeyds-Dage, han haver at udreede; thi, ligesom de ikke haver været Hs. Msts. Hensigt at fortynge Bonden, Kaar paa noget Sted, ved at fastsætte, ikke hvad har uomgiængelig skulde svare, men allene hvad det høyeste maatte være, som af en Bonde, efter hans Skyldfang, kunde leskes; saaledes vil Hs. M. ogsaa formode, at ingen Jordegods Eier skal, af den her anbefalede Maade at udregne Hoveriet paa, tage Anledning til at fordre meere Hov=Arbeyde af sine Bønder, end han tilforn havt og brug haver, hvilket Hs. M. ogsaa herved, paa det alvorligste vilde have forbudet. H. 17. Men, ligesom Hs. M. ønsker, at see voxe Jordegods Eiernes Kiærlighed og billighed imod deres underhavende Bønder, saaledes er det ikke mindre Hs. Msts. alvorlige Villie, at Bønderne igien paa deres Side, skulle mod deres Husbonder vise den tilbørlige Lydighed, som Undergivne ere deres Herskaber og Øvrighed skyldige, og ikke herefter; som Hs. M. ugierne have maattet erfare, paa nogle Steder for nyligen at vær skeet, vise sig trodsige og opsætsige mod de befalinger, den af Øvrigheden have været meddeelte; da saadan Opførsel i Fald den oftere maatte antreffes, befales herved af Am manden nøiagtigen at vorde undersøgt, samt dernæst, et ter befundne Omstændigheder, ufortøvet paatalt, og i Skyldige efter Loven afstraffede. Bønderne skulle med Flid, Troskab og Flittighed forrette deres skyldige Hov=Arbeyde, og bør strax med Hørsommelighed, samt uden mindste Modsigelse, efterkomme deres Husbonders befalinger, og aldrig, i sær for saavidt Hoveriet angaaer, nægte det, endskiønt, som Hs. M. ikke kunne tro, vil indfalde, disse befalinger skulle stride mod denne Forordning; og, naar Bonden formeener sig fornærmet, skal han saadant først anmelde for Husbonden, og søge Sagen i Mindelighed, samt uden videre Vidtløftighed, bielagt; men, kan slig mindelig Afgiørelse ey finde Sted, maa han, i Stilhed, og uden at glemme eller tilsidesætte sine Fæste Pligter, sømmeligen frembringe sit Anliggende for Stedets Am mand, som herved paalægges og alvorligen tilholdes, at anvende al muelig Flid, for at see Sagen, paa retteste og billigste Maade, afgjort, da han tillige, for at have desto flere og beqvemmere Midler hertil, af Hs. M. authoriseres til at paalægge Hov Bonden, at aftiene, i den følgende Tid, dobbelt saa mange Hov Dage, som de, han har ver nægtet eller modtvillig forsømt, i Fald Sagen herom skulle være; eller at frikiende, paa den anden Side, Bonden for dobbelt saa mange Dage, som dem, han, efter Tilsigelse, haver gjort flere, end han burde, i Fald har derover klager, og Klagen befindes grundet. Skulde enten af Parterne, Husbonden eller Bonden finde sig brøst holden, og være misfornøyet med Amtmandens givne Decision, staaer det dem frid, videre for Hs. M. at andrage deres Anliggende og Besværings=Poster, som de, i saa Fald, have at indsende til General Landvæsens Commission, der da, i Følge Hs. Msts. tillagte Befaling, i fornødne Tilfælde, og, efter Sagens Beskaffenhed indkom mer til Hs. M. med nærmere allerunderdanigst Forestilling, Udi Hamborg bliver ved en anseelig Deel Kiøbmænd oprettet et Søe=Asseurance Compagnie, som skal bestaae af 500 Actier, hver paa 1500 Mark Banco, hvilken Capital skal deponeres i Kæmmeriet. Jnteressenterne skal nyd 5 pro Cent aarlig, foruden den forhaabende Fordeel. Ti hver Actie, naar de ere complet, indskydes 10 pro Cent, og til ultimo dette Aar 10 pro Cent. Paa hver Skib bliver tegnet en vis Sum, efter Compagniets Fond.