Københavns Adresseavis, 1788-02-04
Placat. Tilforordnede i Kiøbenhavns Hof= og Stads=Ret giøre vitterligt: At Hans Kongelige Majestæt ved allernaadigst Rescript til os af 25 denne Maaned har behaget, at anordne og fastsætte: At Danske Lovs 1ste Bogs 4de Capitels 2den Artikel skal for Hof= og Stads=Retten derhen forandres: At Stevningers Forkyndelse maae være lovlig, naar den er skeet fra Paaske til Michelsdag indtil Klokken 9 om Aftenen; men fra Michelsdag til Paaske indtil Klokken 8, saa og at Justitz=Contoiret ikke skal være forpligtet, at udstæde Stevninger, med mindre Concepterne til dem med behørige Copier, samt Stevningerne reenskrevne indleveres i det seeneste Løverdagen, førend de med lovlig Varsel skal forkyndes, dog at i Henseende til Jndleverings=Tiden, derfra undtages Vexel= og Arrest=Stev ninger, som ikke taale Ophold. Hvilken Kongelige allerhøyeste befaling herved til alle Vedkommendes Efterretning og allerunderdanigste Efterlevelse bekiendtgiøres. Kiøbenhavns Hof og Stads=Ret den 28 Jan. 1788. Mindemærke over nu salig Afdøde Hans Excellence Hr. Gotthardt Albrecht Braem, Geheimeraad, Ridder, Oberpresident. En nyttig Mand og Borger i Staten, døer i sin beste Alder, og han beklages værdeligen, for det Gode man endnu ventede af ham. En anden nyttig Mand og Borger i Staten, døer i sin høie Alderdom, og man tier, endskiønt han har udrettet meget got og alt det man gav ham Leilighed til Maaskee, fordi man ikke ventede mere af hans Alder og Levetid. Retskaffenhed bliver ofte miskiendt; men det er vist, at H. E. G. A. Braem var en Mand af store Sielekræfter og klare Begreber, medfødte og erhvervede ved Studeringer, Reyser i Verden, og begierlig opsamlet Kundskab hos de største Philosopher og Statskyndige, hvilke tidlig spaaede Dannemark en nyttig Mand i ham. Ved Erfarenhed igiennem de mindre og op ad til de høyeste Embeder, kiendte han nøye Mennesket og Staten, han elskede begge, ærede Dyd og Retskaffenhed, hadede Udyd indtil Strænghed, men opmuntrede de Kleinmodige, var venlig, kierlig og troefast mod alle dem som fortroede sig ham; ansporede enhver til at bruge de dem anfortroede Gaver nyttig, og udviklede dem paa en ham egen behagelig Maade som Ven og Fader. Med grundig Jndsigt og Overbeviisning talte han stærk det almindeliges Vel for Høye og Lavere. Stræng var han imod lavt og ilde tænkende Borgere, men og streng omhyggelig for alle Borgeres alle Stænders Vel. Hans utrættelige Flid med nyttige og høystvigtige udarbeydede Forslage; Hans mange vigtige og alvorlige Forestillinger, hvilende paa hver sine vedkommende Stæder, angaaende hver de forskjellige Fag og Grene han var betroet at forestaae; Jsær Aftenposten Nr. 11. til Jndbyggernes Vel og Næringers Forbedring for hver Stand; Lauge, Haandværker, Handlende m.v., lignede med hinanden og lignede med Staden og Staten, dette skal vidne om ham og om hans Jndsigt og Kundskab om Tingene og deres følger. Han underholdte mange forladte Familier i adskillige Stænder, glædede sig paa sin Fødsels- og andre glade Dage, blot med at bespise de Hungrige og uddeele rige Gaver til de Fattige i Stiftelser og uden fore, lod giøre Klæder til mange Nøgne, lod helbrede mange Syge og dette alt i Løndom og alt af egen Lomme, derfor og, skiønt et Mønster paa Tarvelighed, døde han uformuende. Vel det Land, som eyer en saa god, saa redelig og retskaffen Mand og bruger ham, gaves ham end ikke Leylighed til at udrette alt det Gode han kunde og vilde, Hans efterladte grundige Raad talte og skrevne, vil dog for en Deel være i levende Erindring og vist befordre meget Godt. Med Troskabs Jver tiente han 4re Konger, med megen Varme elskede og ærede han dem og Kongehuset. Religionen ærede han i Troe og Levnet, styrket ved den i sin Afmagt, døde han den 17 Jan. 1788, paa saa Uger nær 78 Aar gammel.