Politivennen, 1799-01-01
Noget om Gadekjærs og andre Vandsteders Rensning. Ligesaa skjødesløse, som man i Almindelighed er med Brugen af Vandet, saa ligegyldig er Almuen mange Steder paa Landet i Henseende til Vandsteders Renholdelse, og dog er den Gjenstand, i Særdeleshed paa en Tid da man hører saa ofte Klager paa Landet over Vandmangel, af yderste Vigtighed. Disse Forbedringer i Agerdyrkningen, 2 saaledes taler man, "denne Udgravning og Udtørring af Moser og Kjære vil tilsidst gjøre en almindelig Vandmangel uundgaaelig." O J, som saaledes kaste Skygge paa de almeennyttigste Forbedringer, J, som ofte derved afholde den uoplyste Almue, der desuden er seen nok til at prøve nye Forsøg, blot fordi de ere nye, fra at udvide sin Virkekreds og at fordoble de Skatte hvormed Naturen velsigner hans Flid, vilde J kaste et Blik til Eder selv, vilde J betragte hvorledes Vandets Aftagelse ofte har sin Grund i Eders egen Efterladenhed, vilde J opmuntre Almuen til flittigen at sørge for de Steders Reenholdelse, der ere bestemte til at forsyne Dem med fornødent Vand, ved at lære dem de uudeblivelige Fordele, som ere forbundne dermed, da skulle det erfares at ikke uduelige og sumpige Steders Uddyrkning til sædbringende Jord er Aarsag i at Vandet aftager. At Bønderne, jeg vil ikke sige overalt, -thi dette var at sige meere end jeg vidste, mange Steder ere ligegyldige, ja til en utrolig Gad ligegyldige i Henseende til den omtalte Gjenstand, dette veed jeg af egen Erfarenhed, at være Tilfældet paa flere Steder. J afvigte Sommer manglede man i den stærke Hede Vand i 8 Dage, og eet Sted er mig bekjendt hvor man efter en kort Frost ikke ejede een Draabe Vand i Byens offentlige og eneste Vandsted, uagtet det af Naturen er undtømmeligt paa Vand. En af Stedets Beboere og tillige en af de virksomste Landmænd maaskee i hele Landet, satte med megen Bekostning og Arbejde Forsøg paa at rense nogle Favne af Kjæret; man fandt kun 8 til 6 Tommer Jis, ikke en Draabe Vand men derimod to til tre Alen Dynd. Han gravede to Alen dybt og opgrov paa en Strækning der ikke udgjør meget over en fjerde Deel af Kjæret 12 til 1300 Læs Møg, og forskaffede derved Byen den hele øvrige og strængeste Deel af Vinteren det reneste og herligste Vand; men ingen af de øvrige Beboere var, uagtet al Forestilling om Fordelen, deels af Kjærets fuldkomne Oprensning, deels om Nytten af Dyndet, som tilbørligen tilberedt giver en frugtbar Gjødning, at bevæge til at opofre end ikkun een Dag til dette Arbeide paa en Tid da der dog intet Arbejde er for Hestene, og Folkene have kun lidet at sysselO J, som saaledes kaste Skygge paa de almeennyttigste Forbedringer, J, som ofte derved afholde den uoplyste Almue, der desuden er seen nok til at prøve nye Forsøg, blot fordi de ere nye, fra at udvide sin Virkekreds og at fordoble de Skatte hvormed Naturen velsigner hans Flid, vilde J kaste et Blik til Eder selv, vilde J betragte hvorledes Vandets Aftagelse ofte har sin Grund i Eders egen Efterladenhed, vilde J opmuntre Almuen til flittigen at sørge for de Steders Reenholdelse, der ere bestemte til at forsyne Dem med fornødent Vand, ved at lære dem de uudeblivelige Fordele, som ere forbundne dermed, da skulle det erfares at ikke uduelige og sumpige Steders Uddyrkning til sædbringende Jord er Aarsag i at Vandet aftager. At Bønderne, jeg vil ikke sige overalt, - thi dette var at sige meere end jeg vidste, mange Steder ere ligegyldige, ja til en utrolig Gad ligegyldige i Henseende til den omtalte Gjenstand, dette veed jeg af egen Erfarenhed, at være Tilfældet paa flere Steder. J afvigte Sommer manglede man i den stærke Hede Vand i 8 Dage, og eet Sted er mig bekjendt hvor man efter en kort Frost ikke ejede een Draabe Vand i Byens offentlige og eneste Vandsted, uagtet det af Naturen er uudtømmeligt paa Vand. En af Stedets Beboere og tillige en af de virksomste Landmænd maaskee i hele Landet, satte med megen Bekostning og Arbejde Forsøg paa at rense nogle Favne af Kjæret; man fandt kun 8 til 6 Tommer Jis, ikke en Draabe Vand men derimod to til tre Alen Dynd. Han gravede to Alen dybt og opgrov paa en Strækning der ikke udgjør meget over en fjerde Deel af Kjæret 12 til 1300 Læs Møg, og forskaffede derved Byen den hele øvrige og strængeste Deel af Vinteren det reneste og herligste Vand; men ingen af de øvrige Beboere var, nagtet al Forestilling om Fordelen, deels af Kjærets fuldkomne Oprensning, deels om Nytten af Dyndet, som tilbørligen tilberedt giver en frugtbar Gjødning, at bevæge til at opofre end ikkun een Dag til dette Arbeide paa en Tid da der dog intet Arbejde er for Hestene, og Folkene have kun lidet at sysselsættes med. Saa langt er man altsaa endnu tilbage fra at indsee det nyttige og fordeelagtige. Det er et bedrøveligt Syn, at see Trældyret efter et strængt Arbejde spændt fra Ploven eller Læsset forgjæves at lede efter en reen Drik Vand, og at forlade Kjæret hellere ulædsket, end at drikke af den stinkende Pøl til hvilken man ledede det; det er bedrøveligt at see det atter ledes til sit Arbejde, og under Svøben at tilsætte den sidste Kraft, som Ejeren nægtede det at styrke med en sund Vanddrik. Naar skal da det Tidspunkt komme, da vi ville erkjende at hine grødefulde Agre, hine gyldne Sæddynger, at al vor Velstand er Kreaturets Arbejde. Kreaturet, som vi ofte nægte en sund Drik Vand. Naar skal det Tidspunkt komme, da vi ved Omhu og Pleje ville erstatte dem den Frihed Naturen tildelte dem, og vi berøvede dem uden Ret? Jeg vil ikke engang fordre den Humanitet hos Bonden, at han for sine Kreatures Skyld skulde forlade sit Trekort, Øll og Brændevin, for at bidrage til den fornødne Forraad af Vand, men at han ikke for sin egen Skyld gjør det, er ubegribeligt. Jeg formoder dog at han veed, at fordærvet og stinkende Vand er en sand Pest for hans Helbred; det maae dog formodentligen opvække Ækelhed at Vand, der seer ud som om Bleer var tvettede deri, og lugter, som indeholdt det Vædsker af forraadnede Aadseler, bruges til alt hvad han nyder; at han ikke engang kan drikke et Kruus Øll uden at Smagen minder ham om de Svinerier han svælger, ja jeg indbilder mig, at den Tanke stundom maae falde ham ind, hvad om Byen blev hjemsøgt med Jldebrand? i Brønden intet, i Kjæret intet; maatte hele Byen ikke da blive et Offer, maatte ikke da den Elendige i det han sukkede over sin tabte Formue tillige sukke over din Efterladenhed, din Dovenskab i at vedligeholde det Middel der allene kan standse Luen - dog nej! den Formodning er urigtig, vist nok urigtig; thi jeg troer det ikke muligt at en saadan Tanke kunne vaagne hos ham, uden at vække ham af sin Søvn. Den Formening at den nærværende Almues Slægt begynder at oplyses, er uden Tvivl i det Hele, ligesaa urigtig, som det er forgjæves at arbejde derpaa. (Fortsættes.)