Aalborg Stiftstidende, 1838-11-10
Udlandet. Norge. Den norske Departementstidende indeholdes følgende mærkelige kongelige Resolution. "Overeensstemmende med Finants=Departementets, af den norske Regjering, tiltraadte, underdanigste Indstilling, har det under 15de August sidstl. naadigst behaget Hs. Majestæt at resolvere: 1) At der, i Anledning af det Tab, som i sin Tid er blevet norske Borgere tilføiet derved, at den storbrittanniske Regjering, inden Krigen var udbrudt i Aaret 1807, belagde i brittiske Havne norske Skibe med deri værende Varer med Beslag, samt opbragte norske Skibe med indehavende Ladninger i Søen, og derefter confiskerede disse Eiendomme til Fordeel for den brittiske Statskasse, skal fremsættes kongelig Proposition paa næstkommende ordentlige Storting om, at det til nogen Erstatning for dem, som derunder have været eller ere lidende, skal af den norske Statskasse, til Anvendelse efter et billigt Hensyn til de Vedkommendes iværende Forfatning og til de øvrige forekommende specielle Omstændigheder og Sagens foregaaende Behandling ved en af Hs. Kgl. Majestæt dertil naadigst anordnet Commission, udredes en Sum i norske Penge, Sølv eller Sedler, svarende til L. St. 6880 14. 11, som det Beløb, der, foruden det af den norske Statskasse igjen udbetalte Beløb, er i Norge i Statskassen, bleven indbetalt til Afgjørelse af norske Borgeres efter den danskenorske Regjerings Beslutning confiskerede Gjæld til storbrittaniske Undersaatter, samt Renter af denne Sum, fra 3die Decbr. 1818, dog saaledes, at af dette Beløb udredes fortriinsviis af hvad der muligen, ifølge kgl. Resolution af 14de Marts 1816, og hvad dermed staaer i Forbindelse, maatte udfordres for det Tilfælde, at nogen norsk Borger, der i sin Tid i Statskassen har indbetalt, hvad han skyldte til en brittisk Undersaat, eller Værdien eller det Udbragte af hvad han for denne havde ihænde, siden tillige har fyldestgjort Sidstnævnte, uden tillige at have nydt Godt af den belovede Udtælling til ham af den norske Statskasse. 2 At de om Erstatning hos den storbrittanniske Regjering for de Skadelidte i forommeldte Anliggende i sin Tid indkomne, Den spanske Hoftidende af 23de October indeholder følgende Publication. "Da Jldefindede paa Grund af den Omstændi hed at den engelske Gesandt ikke var tilstede ved den sidste Cour hos Hs. Majestæt, have udspredt, at der ikke herskede den samme Harmoni som for imellem den engelske og spanske Regjering trods de mange Beviser, som hiin Tiplomat har givet paa sit Ønske, at vedligeholde hiin gode Forstaaelse, saa ere vi bemyndigede til den Erklæring: at Forholdet imellem begge Regjeringerne aldrig har været fortroligere og venskabeligere end nu og at Øieblikket til at udbrede slige Rygter aldrig er bleven slettere valgt af vor Sags aabenbare eller hemmelige Fjender." Paa saa god en Fod mener man i Spanien at staae med England; med Frankrig er derimod Forholdet ingenlunde saa venskabeligt. I det Mindste hedder det, at de Deputerede af Oppositionen agte at foreslaae Cortes en Adresse til de franske Kamre for at besvære sig over det franske Cabinet, og forlange en loyal Fuldbyrdelse af Qvadrupelalliancen. Adressen skulde tilstilles Hr. Thiers for af ham at overleveres til de Deputerede, men Referenten trivler selv om at Hr. Th. vil have noget at bestille med en slig Adresse, selv om den skulde komme istand, hvilket allerede er meget problematisk. National beretter, at to Politicommissairer for nylig holdt en Huusundersøgelse hos en Fabricant i Paris og, da de Jntet fandt, tilstillede ham 7 Breve, som ifølge Rettens i Reqvisition vare anholdte paa Posthuset og aabnede. National mener, at denne Krænkelse af Brevhemmeligheden, burde straffes efter Artik. 187 i Codepenel, hvilken Artikel bestemmer en Mulct af 16300 Fr. og en Suspension paa 5 a 10 Aar for de Embedsmænd, der aabner eller tilbageholder et Postvæsenet betroet Brev. "Moniteuren benægter ikke det Anførtes factiske Rigtighed, men paastaaer, at Brevenes Aabning var legal, da den fandt Sted ifølge Reqvisition fra Retten. J sin Replik yttrer National fremdeles Tvivl om Handlingens Legatitet, eftersom den, til hvem Brevene vare adresserede, hverken var i Arrest eller iøvrigt nogen Undersøgelse underkastet og tilføier noget bittert, at den omtalte Huusundersøgelse just var foranstaltet for at besmykke Brevenes Aabning.