Berlingske Tidende, 1832-07-14
J Overhuset bragte Marquis Londonderry i Tirsdags de udenlandske Anliggender paa Bane. Han sagde, at han følte sig hertil saa meget mere anlediget, da det blot kunde være høist vigtige Omstændigheder, der gjorde det nødvendigt, at sende en saa anseet Mand som Lord Geheimeseglbevareren (Durham, der desuden er Premierministerens Svigersøn, i en overordentlig Mission til Petersborg. Uden at ville udforske denne Sendelses Tendents, yttrede han det Haab, at dens Nødvendighed ikke maa være anlediget af den ubesindige Adfærd, hvori nogle af Lord Greys Venner have gjort sig skyldige, der i deres blinde Jver for Reformer, nyelig have i Underhuset tilladt sig de fornærmeligste Udtryk imod en mægtig Monarch, H.M. Keiseren af Rusland, med hvem Storbritannien er, og, som man ter haabe, længe vil blive, alleret. J det han beklagede, at man havde tilladt sig slige Yttringer mod den store Keiser, tilkjendegav han tillige det Ønske, at hiin Sendelse maatte have det derved opvakte ugunstige Jndtryks Formildelse og Udslettelse til Hensigt. Han gjorde opmærksom paa, at man nærmer sig Sessionens Ende, og at alligevel endnu ikke er skeet en eneste Meddelelse om de udenlandske Anliggender, hvilke han, med Hensyn til Portugal, Ancona, Algier og Belgien, holdt for saa indviklede, at ikkun en Krig kunde afgjøre dem. Han spurgte Lord Grey, om der var Udsigt til de Belgiske Anliggenders hurtige Tilendebringelse? om Kongen af Holland havde føjet sig i de øvrige Magters Beslutning, eller om i det mindste hans Samtykke med nogenlunde Sandsynlighed kunde ventes, Skulde Lord Grey være utilbøielig til at besvare disse Spørgsmaale, saa maatte han (Londonderry) søge Anledningen til Lord Dur hams Sendelse til Petersborg i nye Forviklinger angaaende det Belgisk-Hollandske Anliggende, hvorpaa Europas Fred beroer, Til Slutning yttrede han sin Beundring for det Mod, hvormed Kongen af Holland har gjort alle Trudsler og alle Indgreb i sine Rettigheder Modstand. Grev Grey svarede, at han ikke var forberedet paa disse Spørgsmaal. Hvad Missionen til Petersborg angik, da kunde han ikkun sige saa meget, at særdeles vigtige nye Omstændigheder havde bevæget Ministeriet til at holde et saadant Skridt for nødvendigt. Saa lidet han end fandt det passende, at underkaste Underhusets Yttringer en Critik, kom Lord Londonderrys Bebreidelse ham dog beleilig, thi den gav ham Anledning til at befrie Ministeriet for al Ansvarlighed for Enkeltes Yttringer. Han var overbeviist om, at man i Parlamentsforhandlinger burde vise fremmede Monarcher en vis Agtelse, og han misbilligede og beklagede i høieste Grad al lidenskabelig Tale, der maa fornærme de fremmede Magter, ikke kan bestaae med Parlamentets Værdighed, skader Landets Jnteresse, gjør de Vanskeligheder, den nu finde Sted, end større og tilføjer nye. Saalænge det Begisk-Hollandske Anliggende er uafgjort, maa Europas Fred vistnok være meer eller mindre udsat for Fare; gjennemtrængt at denne Overbeviisning, har Hs. Majestæts Ministerium fra Begyndelsen ikke havt noget alvorligere Øjemeed, end at fremskynde hiint Anliggendes tilfredsstillende Afgjørelse. Han beklagede, at han i dette Øjeblik ikke kunde anmelde, at Underhandlingerne herom havde ført til et saadant Resultat, og saae længselfuldt det Øjeblik imøde, da slig Anmeldelse kunde skee. Jfølge Underhandlingernes nuværende Beskaffenhed vilde det være upassende og pligtstridigt, om han sagde Meer herom.