Aalborg Stiftstidende, 1835-02-01
Denne Statsmand staaer, for Øieblikket, paa et saa ophøiet Standpunkt, at en kort biographisk Skizzes af hans Person ei kan være uden Jnteresse. Hans Faders, Baronet Peels, første Kone var en Datterie af Mr. Yates, Faderens Compagnon, og i dette Ægteskab fødtes Robert Peel den 5te Februar 1788. Han begyndte sine Studeringer i Harrow, hvor hans tidligt røbede ualmindelige Evner og Talenter, med hvilke han forbandt en ligesaa ualmindelig Flid. LordiByron siger om ham: "Peel, Taleren, Statsmanden, som han var eller er eller vil vorde, var med mig i een Klasse, og vi stode begge i Spidsen for samme, som det hedder i Skolerne. Vi vare paa en god Fod medie hinanden; hans Broder var min fortroligste Ven. Lærere og Elever nærede lige store Forventninger om Peel, og han har ikke skuffet os. Hvad den egentlige Lærdom angaaer, da stod han stedse over mig, men som Declamator og i vore dramatiske Øvelser blev jeg i det mindste agtet lige med ham. - J og udenfor Skolen havde jeg stedse Klammeri, han aldrig; i Skolen kunde han stedse sine Lectier, jegs sjelden." - J den sædvanlige Alder gik Mr. Peel til Universitetet i Oxford som Commoner (Student af anden og tredie Rang). J 1809, altsaa i en Alderske af 21 Aar, fik han Sæde i Parlamentet, som Repræsentant for Communen Cassel og understøttede isk 1810 Takadressen til Tronen. J samme Aar blevshan Understatssecretair og i September 1812 Secretair for Jrland. Fra den Tid, han havde forladte Oxford var han bestemt til at repræsentere det derværende Universitet, naar der indtraadte en Vacance. Dette fandt Sted, da Underhusets daværende Ordfører, Mr. Abbat, i Aaret 1817 blev udnævnt til Peer Peel blev da hans Eftermand som Universitetets Repræsentant. J Aaret 1822 fulgte han ViscounSidmouth som Statssecretair for det Jndre og forvaltede denne høie Post, næsten uafbrudt, i hele i Aar. Sit vigtigste Værk lagde han Haand paa 1826, nemlig paa at forbedre Englands Criminal Love. Da Mr. Canning blev Premierminister, nedlagde Peel sin Post, men traadte, under Hertugen, af Wellingtons Ministerium, igjen ind i Administralitionen. At han forandrede sin Mening om den catholske Emancipation, som dengang var paa Bane, kostede ham sit Sæde i Parlamentet for Oxford. Det var dengang, han offentliggjorde sin politiske Troesbekiendelse i en Adresse til vælgerne i Tamworth i 1832, hvilken vi ansee for at være et vigtigt Bidrag til hans Caracteristik og til at fatte hans politiske Færd. "Jeg har aldrig ydet noget Parti sen afgiørende Understøttelse; jeg har stedse holdt det for bedre at agte paa de særegne Tiddomstændigheder, og, naar Nødvendigheden med Magt fordrer det, anseer jeg det ikke for nogen Skam, mener ikke heller, at det kan vække nogen grundet Mistanke, om man forlader sine Meninger og sin Fremgangsmaade, og skrider over til en anden, der passer bedre for Statens forandrede Stilling. Denne Grundsætning har udsat mig for Dadel fra forskjellige Partier, saavel fra det, som ved alle Leiligheder, holder paa det Gamle, som fra det, der med alt for megen Lidenskabelighed og Heftighed fører Ordet for det Nye. Jmidlertid vil jeg blive ved at betræde Middelveien; jeg holder det for umuligt foren Statsmand, at kunne handle, under alle Omstændigheder, efter een og samme snorlige Politik, og jeg vil, naar jeg maa forlade denne lige Linie, blot opkaste det Spørgsmaal. Ere Egennytte eller forkeerte Grunde mine Drivefiedre eller er det Omstændighederne og Statens Bedste, der fordrer den Fremgangsmaade, jeg nu følger, " - Tamworth, hvis Repræsentant han er, skylder de af hans Fader dernoprettede Fabriker sin store Velstand. Efter dennes Død 1830 blev han Baronet og en af de rigeste Privatmænd i England. J Aaret 1820 ægtede han sin høist elskværdige Gemalinde, en Datter af den afd. General Sir John Floyd og har med hende 7 Børn.