Ribe Stifts Adresseaviser, 1805-03-19
Viborg Torvepriser den 9 Mart. Rug Td. 6 Rd. 64 sk. a 6 Rdlr. Byg Td. 3 Rdlr. 32 s. Havre Td. 1 Rdlr. 48 s. Kattoflen Td. 2 Rdlr. Smør Pundet, 12 a 14 sk. Æg en Snes 12 a 13 s. Oxekiød Pundet. 5 a 7 s. Steffens, og Steffensen vedblive endnu at klamres i de Trondhiemske Aviser, om den formeentlige smitsomme Sygdom, som den sidstnævnte troede sig at være kommen paa Spor efter. Regimentsfeldtskieren, vil giøre sin Antagonist opmerksom paa at en Mand vel enkelte Gange kan handle roesværdigt, og derfor dog ofte giøre dumme Streger. Hvilken Anvendelse man skal giøre heraf sees lettelig. Bogtrykkeren mener, at de Uhøfligheder, og Fluxerier (3) Hr. Steffens har overøst ham med, ingenlunde kunne tiene til at give Tingens sande Sammenhæng nogen anden Vending. Begge slutte deres Jndlæg for Publici Domstol med en Citation, den ene af Salomons Ordsprog, og den anden af Don Qvixot. Høibro, som forener Slotspladsen og ny Amagertorv i Kiøbenhavn, er nu, efter at have staaet under Bygning i 2 1/2 Aar, aabnet til Passagen; men der er allerede Nogen som har paaanket, at den ikke er bleven bredere, end den var før Ved Høiesteretsdom af 20 f. M., som stadfæster den foregaaende Hof og Stadsretsdom, er Guldsmedmester Ragvald eller Real Johan Herzlein, for begaaet forsætligt Drab paa et Fruentimmer ved Navn Vitta Bjerring, tilfunden at bode Liv for Liv, og at have sin Hovedlod og Jord, om han nogen eier, til Kongen forbrudt m.v. Af Høiesterets=Protokolsekretairers Jndberetning om denne Sag erfares, i Henseende til Delinqventens forrige Liv og nærværende Handling, Følgende. Delinqventen er 39 Aar gl., og fød i Sverrig, hvor han, efter at have lært Guldsmedprofessionen, for 14 Aar siden giftede sig med Marie Magdalene Burmester, med hvem han avlede 3 Børn, der med Moderen alle ere i Live; men, da han var misfornøiet med sin huuslige Stilling, men ikke havde Grunde, der kunne virke Skilmisse, forlod han for 7 Aar siden Kone og Børn, og reiste, efter Aftale med sin Kone, at hun skulde beholde Børnene, indtil videre til Kbhvn, hvor han arbeidede som Svend, indtil han i Aaret 1801, som Mester i Guldsmedlauget, tog Borgerskab; og var det kort forhen, nemlig den 1 Novbr. 1800, at den Dræbte, efter hans Anmodning, var tagen i Huset til ham, med hvem han siden levede i naturlig Ægteskab, og avlede 3 Børn, men som alle ere døde. Anledningen til denne Sags Anlæg var følgende. Efterat det for Politiemmesteren var anmældt, at der var hørt 2 Skud at afferes paa de af Delinqventen beboede Værelser, hvorhan med Vitta Bjerring havde indelukket sig, blev der fra Politiets Side foranstaltet Undersøgelse, og blev han, da Døren var opbrækket, funden liggende, i en Art af Besvimelse, paa Gulvet, ved Siden af Vitta Bjerring, der allerede var uden Liv af det Saar, som han strax tilstod, ved Skuddet at have tilføiet hende. Under det derpaa optagne Politieforhør og de øvrige Forhører forklarede Deelinqventen, i Henseende til den begaaede Handling, at han det 24 Novbr. s. A. havde, om Eftermiddagen Kl. 3, lagt sig til at sove en Middagssøvn, og bedet Vitta, som lagde sig hos ham, at blive liggende, indtil han vaagnede; men da han vaagnede imellem 4 og 5, havde han viist Fortrydelse, over, at hun imidlertid var opstaaen, og der var imellem dem opkommen en Ordstrid, hvori han havde yttret, at hun vel havde været i Kjøkkenet, hvor han ei vilde at hun skulde komme, da hun, i saadant Fald, maatte gaae igjennem Svendenes Værelse. Under denne Ordstrid, forklarer han videre, at han drak en Pægel fransk Brændeviin, og, da han længe havde været plaget af Tungsindighed, blev derved saa forvirret i Hovedet, at han, efter hans Udsigende ei har kunne gjøre Rede for sine Tanker, uden at han erindrede, at han gik ud i Pulterkammeret, og tog tra skarpe Patroner, som han fra Urolighederne i Aaret 180, havde liggende, gik med samme ind i Stuen, lukkede Døren mellem denne og Værkstedet i Laas, ladede derefter det i Stuen staaende Gevær, og undsagde Vitra med de Ord du skal aldrig giøre nogen anden ulykkelig end mig. Da Geværet første Gang var brændt for, havde han af Vit ta begjæret en Knappenaal til at opkradse Fængehullet; sigende: "den Gang bevarede Gud dig; men strax derefter havde han raabt: "uu skyder jeg dig, og, da hun dertil havde svaret: Ane, det gjør du vist ikke havde han med Eed forsikkret, at han gjorde det, og de paa trykket Geværet af, hvorpaa hun som saa alene 4 Skridt fra samme, var falden død om paa Gulvet. Strax efter skal han med samme Gevær have villet ombringe sig selv, hvilket mislykkedes da Skudder gik i Loftet. Det er desuden af andre Vidners Udsigende klart, at Delinqventen deels i den senere Tid har været meget forfalden til Drik, deels ogsaa har havt den Dræbte mistænkt for Utroskab, og, endskiøndt intet er oplyst, der kunde retfærdiggjøre denne Mistanke, sees det dog, at en Svend, for hvem han for omtrent 2 Aar siden yttrede denne sin Tvivl, skal have næret denne Mistanke hos ham, hvilken, ved enhver Uenighed randt ham i Tanker. Ved denne Delinqventens egen og forfjellige Vidners Forklaring, hvorved det tilige er oplys at nogle Dage, for Forbrydelsen blev begaaet, havde Delinqventen ladet hente et Par Pistoller, hvilke han havde provet med Fængekrudt, og siden paa lige Maade prøvet sit eget Gevær, hvilket han derpaa havde ladet affyre indi Stuen, samt ved den af Stadsphysikus foretagne Obductionsforretning, hvis Resultat er, at Vitta Bierring, er tilføjet et i og for sig selv dødeligt Saar, som ved indvortes Hæmorthagie har frembragt Døden, er det saaledes aabenbart, at Delinqventen har paa Vitta Bjerring begaaet et forsætligt Drab. Efterat denne Sag med alle sine Omstændigheder, har været hans Majestæt foredraget, har det behaget Allerhøistsamme, paa Kancelliets derom gjorte Jndstilling, under 1ste d. M. allernaadigst at resolvere, at det ved den Delinqventen overgangne Høiesteretsdom skal have sit Forblivende; ligesom og den ne Dom, ved Reskript til Kongens Foged af 8 d. M. er befalet at fuldføres.