Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1736-05-01
De ældste, anseeligste og beste Familier i Staden Florentz, iblant hvilke bleve regnet de Strozzi, Salviati, &c., begyndte iligemaade, ved saadan en Tilstand nøiere at overveie Republiqvens overhængende Undergang, og samme at lade sig gaae nær til Hierte. Hvorfore ogsaa sidstnævnte Familier, formedelst et og andet oprettet Forbund saavel som Almuens opvakte Had imod den Mediceiske Familie, dreve Mediceerne tit og ofte ud af Byen; men ikke des mindre komme disse dog, Tiid efter anden, af deres Landflygtighed tilbage igien, og bleve i saa maader med største Glæde deres Værdigheder og Eiendomme aldeeles restitueret, indtil Alexander af Medices i Begyndelsen af det 16de Seculo, ved sin slemme Opførsel forspildte sin Lykke, og maatte saa paa Sidstningen tillige med sin heele Familie rømme Byen. Jmidlertid forsamlede den bekiendte Cardinal af Medices, Alexanders Fætter, et overmaade stærkt Corps af nogle hid og did adspredde Tropper udi det urolige Jtalien, og gik derefter straxens med dennem liige for Staden Florentz, hvorpaa han bragte Sagen saa vidt, at det heele Mediceiske Huus blev igien paa nye indsat med besynderlige og meget favorable Prærogativer. Alexandhavde paa den Maade saa godt som den høieste Regiering, hver Mand saae paa ham med stor Veneration, som den der formaae de alting ved sine Fienders fremturende Landflygtighed. lang Tiid derefter at dette var passeret, blev bemeldte Cardinaaf Medices satt paa den Pavelig Throne, under det Navn af Clemens VII., hvorpaa denne nye udvalde Pave, til RevangsAar 1786. for sin Landstygtighed og den gandske Families Sikkerhed i Fremtiden, maaede det saaledes hos den store Kæyser Carl V., at Alexander af Medices fik Kæyserens Naturlige Daatter Margaretha til Ægte, og blev under det Navn af Hertug til Florentz proclameret. Endskiønt at det nu fik snart Ende med denne Hertugs uordentlige Regimente, saa var dog alligevel Kæyser Carl den Femtes og Mediceernes Aarvaagenhed og Nærværelse de Republicaner og Patriotisk sindede i Veien, at de intet kunde forskaffe til Republiqvens forventende Frihed, men maatte taale, at Cosmus af Medicees, den Afdødes Fætter, satte sig selv paa det Hertuglige høie Sæde. Nu havde sidstnævnte Hertug foreskudt det Pavelige Kammer en vigtig Sum Penge, hvilke Paven var ikke capabel for at betale; hvorfore han faldt paa de Tanker, at Betalningen kunde allerbest lade sig giøre, naar han fornøiede ham hans Gield med en extraordinair Ære, som man vilde tillegge Hertugerne af Florentz. Det var altsaa Pave Pius V., som af en sig selv tilegnede høieste, i hvorvel uretmæssige Myndighed præsenterede bemeldte Hertug af Florentz, i steden for Betalingen, det Kongelige Navn og Titul; den rige Hertug var og dermed vel tilfreds, saa at den Pavelige Bulle til den Ende var allerede halve Parten i Pennen forfattet; men saa snart Kæyser Maximilianus II. fik slig en uretmæssig Pavelig Foretagende at viide, protesterede han solenniter og med saadan Eftertryk derimod, ved sine i Rom nærværende Ambassadeurer, at Konge Titulen blev aldeeles tilbage. Omsider, paa det at Paven ikke skulde bestaae med Skam og Spott, og Hertugen tillige nogenledes fornøjes for sin prætenderende Gield, samt Fortred og Unaade hos Kæyseren, da blev den Kongelige Værdighed af Paven forandret til Navnet af Stor-Hertug. Hans Kæyserl. Majestæt gav endelig sin Samtykke dertil, efterat Hertugen paa sin Side havde brugt de kraftigste Jnstancer hos det Kæyserl. Hoff, hvilke bleve af en god Sum Penge secunderede, saa at Hertugen da først blev tilladt at føre Titelen af Stor-Hertug til Florentz. Hermed har det altsaa haft sin Forblivende, i det at det Mediceiske Huus fik god Lei For Majt-Maaned Aar 1736. Slig. Leilighed til at befæste sin overmaade store Lyksalighed. Høihed har da tilbemeldte Huus, fra samme Tiid af, stede ejet ved megen Rolighed, Riigdom, og gode Love til at føre Regieringen, indtil vore Tider, efterdi der er ingen Mands Linie, af samme Huus meere for Haanden, og maa da denne berømmelige Families Herlighed, ved den nu regierende Stor-Hertugs tilstundende Døds-Fald, gandske forgaae, og legges med hannem ned i Graven. Hans Kæyserl. Mayst. har derfore som retmæssig Over Lehns Herre over heele Jtalien, til at forekomme all Urolighed og Disputer, med Kongen af Frankrige hans Samtykke, agtet at være nødvendigt, endnu ved Stor-Hertugens levende Liv og med hans Forevidende, at legge nogle tusinde Mænd ind udi den Toscaniske Staat, som kunde garantere Kæyseren Successionen udi de efter Stor-Hertugens Død til ham som Lehns-Herre igien hiemfaldne Staater og Lande.