Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-03-04
Nyeste Post-Efterretninger. Det begynder stedse at see meere og meere krigerisk ud; det almindelige Tegn derpaa Statspapirernes Fald viser sig overalt. De Vienske Bankaktier ere faldne; det samme er Tilfældet med de Franske Statspapire, og som man skriver fra Paris er det en Følge af de krigerigske Efterretninger fra Østen. Ogsaa i London var det slaut med Fonds, og de vare næsten uden Omsætning. Efterretningerne fra Constantinopel og Smyrna bragte de consoliderede Fonds ned til 84 1/2 ogsaa de udenlandske Stok faldt, især de Russiske og Danske. Skrækken har udbredet sig til Amsterdam hvor næsten al Handel med Statspapire var gaaet i Staae. Men alle Efterretninger bebude ogsaa Krig, siden det saa krigerigske og fornærmelige Tyrkiske Hattischeris er bleven bekiendtgjort. Man vil vide med temmelig Vished, at den Russiske Keiser vil snart afreise til Armeen ved Pruth, og man veed at den Polske Armee bliver betydeligt forstærket. - Den politiske Tilstand vil blive endnu meere forvirret, dersom det bekræftes, som er blevet udbredet ved private Breve fra Petersborg, at den Persiske Schah har vægret sig ved at ratificere den Traktat, som er bleven afsluttet imellem hans Søn Abbag Mirza og den Russiske General, og at han har gjort Prinsen allene ansvarlig for de givne Tilstaaelser. Han vægrer sig ved at ville udbetale nogen Godtgiørelse for Krigsomkostninger og at aftræde noget Distrikt til Russerne. (Denne Efterretning er ikke usandsynlig; thi for det første er der i lang Tid vedligeholdt en besynderlig Taushed fra Russisk Side og hvad der passerer i Persien, for det andet veed man, at den Persiske Scha er meget gjerrig, saa at saa store Penge udbetalinger maae smerte ham overordentlig, og for det tredie kan man begribe, at Porten opbyder alt for at overtale denne Mahomedanske Magt til at assistere sig i dette kritiske Øieblik, for at forbindre den Russiske Armee, som staaer i Persien fra at falde ind i det Asiatiske Tyrkiske, imedens Sultanen er selv beskiæftiget med at forsvare sine Europæiske Lande.) - Et høist krigerisk Tegn er den Efterretning, som man har faa et i Hamborg fra Odessa af 12te Februar, at Gouverneuren der har den 9de forbudt al Udførsel af Hvede, hvorved al Handel er ophørt, da man dog hidindtil betiente sig af Østerrigske Skibe til Afsendelser. Kronen har isinde at bruge alle de Skibe, som ligge i Havnen, 70 i Tallet, som Transportskibe, et Engelsk Skib er allerede engageret for 15 Shelling pr. Tons for hver Maaned. – Fra Bucharest skrives under 1ste Febr.: at Efterretningerne fra Constantinopel lyde meget ængstelige for alle Christne der hvilke ere nu udsatte for at blive forfulgte. Hr. v. Minciaky, som er bleven underrettet af de catholske Armeniers Clerus, om de Forholdsregler, som ere tagne imod dem, har sendt en Coureer til fik Hof for at underrette det og hvad der er passeret. Mange armeniske Kiøbmænd i Bucharest som stode i Handelsforbindelser med deres Troesforvandte i Constantinopel have maattet erklære sig for insolvente. Man holder det for meget sandsynligt, at Rusland vil paa en hurtig og kraftfuld Maade blande sig ind i de Orientalske Anliggender for at forebygge større Ulykker og for at redde de Christne i Tyrkiet fra en vis Undergang. Den Tyrkiske Armee samler sig efterhaanden ved Donaufloden og der ankomme dagligen dertil Detaschementer af 2 til 300 Mand; Fæstningerne blive stærkt provianterede. Commissarier ere ankomne til Adrianopel for at sætte Sultanens Palads istand som er meget forfaldet; men man tvivler paa, at han vil anvende saa store Pengesummer derpaa, som dertil kunne medgaae. – London havde man faaet Efterretninger fra de Storbrittaniske Ambassadeurer i Paris og Vien om hvad der er passeret i Constantinopel. Bladet Coureren, som nu er ministerielt anstiller alleslags Betragtninger derover, meener at Aarsagen til Portens Forbittrelse er Rygtet om Greven af Capodistrias Udnævnelse til Chef for den Græske Regiering; men den troer ikke at de allierede Magter ville foretage en saa afgiørende Forholdsregel saalænge der endnu gives noget Haab til en fredelig Udsigt (den er taget.) Den billiger den Franske Udenlandskministers Tale om de politiske Forhold, søger at omtvivle Efterretningen om Forviisningen af de tre Magters Undersaatter og giør sig Umage for at giendrive det Rygte, som i de sidste Dage er blevet meget troet i City, at den Russiske Regiering skal være misfornøiet med Hertugen af Vellingtons Ophøielse til Premierminister og at den meget tvivler paa, at man nu vil bringe den Græske Traktat i Udførelse i Overeensstemmelse med Hr. Cannings eller Lord Goderichs Grundsætninger. Man siger i London, at det gaaer med de mange Projekter, som ere yttrede saavel i som udenfor Parlamentet, om hvorledes man skal nøde Porten til at opfylde de Allieredes Villie uden at behandle den for haardt, som det gik den Moder, der svarede sin Datters Jn formater, som klagede for hende over, at han ikke kunde holde Styr paa det uregierlige Pigebarn, hvad skal jeg fange an med hende, hun bryder sig ikke om hvad jeg siger til hende, og vil jeg slaae hende, saa giør det det stakkels Barn ondt. Journal des Debats indeholder meget udførlige Betragtninger over det Tyrkiske Hattischeris, den siger at det er blot en gammel diplomatisk Fordom at ville holde det Tyrkiske Rige opret, og det kan nu ikke hielpe i vore Tider længere at tale om den Europæiske Ligevægt og at ville forhindre den Russiske Colos fra at ryste Mahumedsforfaldne Rige; at der hersker i denne saakaldte Ligevægt ikke andet end Ulighed, og at der i Grunden finder lutter Uenighed Sted imellem Magterne uagtet den formeentlige Overeenskomst Den Engelske Handelstand og Skibsfart er uendelig bange for at Russerne skulle rykke frem imod Constantinopel, og finder sig meget godt i at Tyrkerne forblive i Besiddelse af denne Stad, hvilke, for at take med Montesqvien, ere de dueligste Folk til at besidde et stort Rige uden at have nogen Nytte af det. Traktaten af 6te Juli er kun en provisorisk utilstrækkelig Forhandling; men det maa nu være som det vil, Krigen har begyndt, og det vil gaae med den, som med Jndseilingen paa Rheden til Navarino, Man vil komme til at giøre mere end man havde villet. – J Gaar have vi, siger Moniteuren, meddeelt den Ottomaniske Ports Manifest uden den mindste bemærkning derved; men i Dag kunne vi ikke undlade at omtale den almindelige Forbauselse, som dette uventede Document har frembragt hos Folk af alle Classer. Man kan tænke sig den Forundring, som det maae have opvakt hos det diplomatiske Corps i Pera og især hos den Østerrigske og Preussiske Gesandt, hvis fort fatte og alvorlige Bestræbelser endnu Dagen tilforn bekiæmpede Portens, for den selv saa farlige, Haardnakkenhed. Den Keiserlige Østerrigske Jnternuntius er øiensynligen ligesom hele Verden, bleven skuffet ved de falske Forsikkringer, som Porten for nærværende Tid roser sig af at have givet. Vi have allerede omtalt at Medvirkningen af de to Magter, som vel ikke have taget nogen Deel i Traktaterne; men dog vare af samme Mening angaaende Hovedformaalet, lod haabe et gunstigt Resultat; men man begriber ikke hvorfor Porten har forkastet en Jntervention, som var saa velgiørende for den. Journal des Debats dømmer anderledes derom; thi den siger Porten har meget godt begrebet hvad der forberedes uden dog at angive den rette Nøgle dertil. (Derom giør nu enhver sig sit forskjellige Begreb, og de fleste finde det vel raadeligt, at beholde hos sig selv hvad de tænke derom.)