Berlingske Tidende, 1831-05-05
Petersborg, den 23de April. Overgeneralen for den active Armee, Feldtmarskal Grev Diebitsch-Sabalkanski, melder H. M. Keiseren, at han, ved Modtagelsen af Rapporten om det mellem Rebellernes Hovedmagt og det sjette Infanteriecorps forefaldne Slag den 19de (n. St. 31te) Marts, havde opsat Overgangen over Weichselen, som netop skulde have været iværksat, for først at skaffe sig nøiere Efterretning om Oprørernes Hensigter, og i Overeensstemmelse dermed at anordne Hovedarmeens videre Bevægelser. Efterat Rebellerne havde nukket Forstærkning til sig fra Warschau efter den 19de (31te) Marts begyndte de atter at trænge det fjerte Infanteriecorps, som i nogle Dage, medens det standhaftigen viste den i Antaoverlegne Fiendes heftige Angreb tilbage, havde lidt betydelige Tab, og i dets nuværende svækkede Tilstand ikke kunde gjøre betydelig Modstand, men end mindre tjene til Bedækning for vore Communicationer i det Tilfælde, at Hovedarmeen gik over Weichselen, Til disse mislige Omstændigheder kom endnu Nødvendigheden, at sikkre Midlerne til Armeens Forpleining, som i den sidste Tid vare gjorte meget besværlige, deels ved de slette Veie, deels ved de udbrudte Uordener i Gouvernementet Wilna, hvor Proviantsforraadene skulde passere hertil fra Hovedpunkterne til deres Anskaffelse. I denne Stilling holdt Overgeneralen det for raadeligste at concentrere den ham betroede Armee nærmere ved Grændsen, saavel formedelst den endelige Organisation af Forpleiningsmidlerne, som ogsaa, for destobedre at være i Stand til at medvirktil Udførelsen af de Forholdsregler, der maatte tages for at dæmp Oprøret i Litthauen. J Overeensstemmelse hermed trak Overgeneralen sig med Hovedstyrken til Siedler. Oprørernes Tropper, som undvege et afgjørende Slag med vor Hovedstyrke, viiste sig kun for den hist og her paa Veien i smaae Partier, der strax vege tilbage, naar vore Tropper nærmede sig. Under denne Bevægelse af Hovedstyrken foretog General Rosen personligen en Recognosering mod Serofzin og begyndte om Natten til den 29de Marts (n. St. 10de April ) at begive sig tilbage til den Posttion, som hans Corps havde havt ved Siedler. Saasnart Rebellerne bemærkede denne Bevægelse, snege de sig over Seltzon, efter General Rosen og undlode ikke, haardnakket at trænge paa ham under hele Marschen. General Rosen, som overveiede Vigtigheden af det Punkt, han skulde dække, ansaae det for absolunødvendigt, at gjøre holdt i Landsbyen Jganie og forsvare sig paa dette Sted, uden Hensyn til Modstanderens Overlegenhed og hans egen ufordeelagtige Stilling med Ryggen mod det sumpede Muchawiet. For desto heldigere at opnaae sit Øjemeed, anstrængte han alle sine Kræfter, til at giøre Rebellerne kraftig Modstand, De hidtil udvalgte Troppers Tapperhed understyttede ypperligen Chefens Hensigter. Infanterieregimenterne fra Minsk og Wolhynier, som havde lidt meer end de øvrige Regimenter i de tidligere Fægtninger, kjæmpede ogsaa dennegang med mageløst Mod. Husar= 1) Regimenterne af den anden Division, under den tappre Divisions Commandeur, General Sievers Anførsel og det 13de og 14de Jægerregiment udmærkede sig i Særdeleshed. Disse sidste nævnte kastede de fjendtlige Colonner tre Gange eftertrykkeligt med Bajonetten. J en af disse Fægtninger lykkedes det dem, understyttede ved et dristigt Angreb af det polske Uhlan-Regiment, at fratage Fjenden fire Kanoner, men den sumpede Grund tillod ikke at føre dem med. Af samme Aarsag blev ogsaa en af vore Kanoner tilbage, men Øjemedet opnaaedes fuldkommen: Rebellernes Angreb standsedes, Siedler var reddet og dette, under disse Omstændigheder saa vigtige Punkt endnu meer betrygget ved den fordeelagtige Stilling, vore Tropper indtoge hiinsides Muchawiec. En saa haardnakket Kamp mod overlegne Masser har kostet os betydelige Offere. Oberst Bessonow, Commandeur for det 13de Jægerregiment, faldt for sit Regiments Øine under Rebellernes Bayonetter, og Commandeuren for det 14de Jæger, regiment, Oberstlieutenant Shirkow, samt Brigade Commandeuren, Generalmajor Dobrowolsk, ere saarede; henimod 1000 Gemen ere deels dræbte, deels saarede. Fiendens Tab maa efter Fangernes Udsagn ogsaa være betydeligt. Om Natten til den 30te Marts (11te April ) ankom Feldtmarskalken til Siedler. Saasnart Hovedarmeen var ankommen, forlode Rebellerne deres Stilling, hiinsides Muchawier, og om Natten til den 31te Marts (12t April ) trak de sig aldeles tilbage i Retningen mod Kalusin, forfulgte af Kosakkerne.