Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-01
Bønderne ere nu ikke saa fattige som for 30 a 40 Aar siden, siges i bemeldte No. 102. Det er ganske sandt, men kun for saare enkelte Steder. Hvor mange Bønder have vel nu Poser med Sølvpenge paa Kistebunden, Hvor mange ere de formeente Nødvendigheder, som Bonden nu endelig skal have og hvilke forhen ikke kjendtes, Man siger, at Bonden skal have den Glæde og Moroe, at drage to Gange ugentlig til Faste markederne. O, ja vel! Men hvad de forsømme hjemme, da Folkene nok veed at lempe sig efter Hosbondens Fraværelse; hvad der tabes i flere Henseender (som kunde opregnes i mange Linier), det tales der intet om. O, ja vel! lad Vanen her have Overmagten. Klever- og Hørfrøe kan Bonden faae hos de fleste Kjøbmænd i det sydlige Sielland, og Sælgeren svarer dertil. Fordenne Aarsag til Markedsreiserne er kun saare liden og kun tilsyneladende vigtig Grund, som anføres No. 102. Mange Steengjerder ere satte i det sydlige Sielland, og ingen veed det bedre end jeg, som begyndte dermed 1786 og har nu min hele Mark saaledes indhegnet, hvilken indeholder mere end 100 Tdr. Land. Nogle enkelte iblandt Bønderne have og viist rosværdig Flid i den Henseende, og derfor erholdt Præmier og Belønninger; blandt Fæstebønder findes der ikke mange flere, som ved dette Arbeide have gjort sig fortjente, end netop dem, som Herskabet har opmuntret og understøttet; men dog ere nogle, som i saa Henseende fortjene Høiagtelse, da de ere Fæstere og ikke Selveiere. Her i Egnen er hele Strækninger, hvor Markstenene endnu ligge paa Agrene, saaledes som de laae 1784, da jeg kom hertil, og Sielland har mange Egne, hvor man slet ikke har kundet frembringe Steengjerder, da der neppe paa Aarene findes de nødvendige Steen til Brolægning i Gaardene. Der gives maaskee Tilfælde, hvor tvende Fæstebønder boe jevnsides i een Bye af samme Hartkorn, hver af dem have 3, 4 Børn, og dog ere de saare ulige i deres Forhold, skjøndt Hoveriet og Afgivterne ere eens for begge. Jeppe, f. Ex., sætter Steengjerder, anbringer Grøfter, planter levende Hegn, anskaffer reent Sædekorn, høster godt, holder de nødvendige Folk, betaler Herskabet og Andre, og anskaffer sig nu og da et Stykke fornødent Boskab, gode Vogne og Gaardsredskaber. Ludvig, derimod, lader fem være lige, holder ikke de fornødne Folk, glæder sig over ethvert Marked og Gildeslag, og kan hverken betale Herskabet eller Andre; Stenene ligge paa hans Mark saaledes som de laae for 60 Aar siden. Mon ikke mindre Flittighed da her er Aarsagen, som var min Paastand i No. 877 Blandt Bønder, Præster, Skolelærere kunne være mange duelige, retskafne og agtværdige Mænd, og gid man kunde sige, at det Modsatte ikke ogsaa er Tilfældet. "Skolelærerne have bedre og vissere Jndkomster end mangen en Præst." Jeg havde i No. 87 og har endnu her Hensigt især til Jylland. Jeg vil ikke tale om de mange smaae De Kald omkring ved Kysterne, men virkelige Landsbye Kald, og mange af disse indbringe Præsten ikke aarlig 100 til 150 Rbdlr., naar Skatter og Udgivter ere fradragne. Mange Præster i disse smaa Kald leve kummerligen, i Haab om Forflyttelse, (hvilken og ofte indtræffer), og kunne da neppe forskaffe sig en anstændig Kjole, uden saa er, at han har andre Jndtægtskilder, men maa nøies med hjemmegjort Tøi; vanskeligt er det ofte for ham at faae af Almuen det, han skal have, af flere Aarsager. - Skolelæreren har derimod Alting sikkert og vist, hvor der ingen Degn er (see Forordn. 1814, 29 Juli, flere Fer), og efter denne Anordning har han, beregnet efter sidste Capitulstaxt, Febr. 1819, over 400 Rbdlr. aarligen, og desforuden: 6 Tdr. tiendefrit Land, fri Bolig og Hauge, som Sognet maa vedligeholde, Offer til Høitiden, af Barnedaab, Bryllupper, Liigbegjængelser og Kirkegangskoner m.v.; desuden frivillige Gaver af Sognet: Melk, Brød, Gjæs, 4 Læs Høe a 32 Lispd. og 8 Læs Halm m. m. des. Alt dette Extraordinaire kan vel beregnes, foruden det Anførte, til 15 Tdr. Byg aarlig; thi Offeret skal deles, hvor der er to eller flere Kirkesangere; men første Kirkesanger faaer ogsaa meget mere end den anden, efter bemeldte Forordning. - Hvor mange Præster i de smaae Kald i Jylland vilde ikke takke Forsynet for saadanne visse Jndtægter, Ja, naar man betænker, at en Præst maa have opoffret 6 til 8 Aar i Skolen og lige saa længe ved Academiet, medstor Bekostning for Forældre eller Venner, og saa omsider faaer saadant et lidet Kald, da var det bedre, at han havde brugt Pleilen og Spaden til det 17de Aar, da gaaet paa et Seminarium, og efter 3 Aars Forløb erholdt et godt Levebrød, hvor der om Sommeren kun fordres 6 Timer og Vinteren 5 til Underviisningen; desuden have disse, imod en Præst, kun lidet Skriverie, lidet Ansvar, faa Kabaler at afvæbne og gaae iMøde.