JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1788-03-31
Da Troels Windseld her i Byen ved Døden er afgangen d. 25 December sidst, saa er hans lidet Efterladte af mig som Skifteforvalter strax taget under Forsegling, samt 30 Dagen registeret og vurderet. Men som Boets ringe Tilstand ei formaaer at udstæde Proklama, saa indkaldes herved den Afdødes Credi og Debitorer at møde ved Skiftet paa Holstebroe Raadstue d. 30 Maji nestkommende, de første lovlig at bevise deres Krav, og de sidste at betale hvad de skylder; ligesaa indkaldes den Afdødes Arvinger, om de finder forgodt samme Tid at møde. Og meldes til Vedkommendes Efterretning, at Auctionen over den Afdødes Efterladenskaber, er berammet at foretages i Holstebroe Mandagen d. 7 April førstkommende, Kl. 10 slet Formiddag. Holstebroe d. 15 Martii 1788. E. Jacobi. 3di Halds Amt, Middelsom Herred, Lee Bye, er om J Natten imellem d. 24 og 25 Februarii sidst ved Døden afgangen Mad. Maren Sommerfeldt, Enke efter Raadmand og Herredsfoged Christen Laursen til Middelsom og Synder lyng Herreder, som endeel Aar tilforn er henrød. Straxen efter Dødsfaldet er Stervboet taget under lovlig Behandling og Skiftet bliver paa 30 Dagen d. 25 Martii end videre for retaget samt Auction holdet neste 31 Martii. Den Afdødes Arvinger ere anmeldede at være hendes Søster afdøde Marie Cathrine Sommerfeldts 2de Døttre Anne Sophie, som for 12 Aar siden var gift med Søren Stilling og boende paa Sølvgadens Mølle paa Øster Vold i Kiøbenhavn, og en Dito hvis Navn ei vides, men var 1772 gift med Bager Peder Wick boende i Pilestrædet i Kiøbenhavn. Disse Arvinger, og om fleere maatte være, indkaldes herved, de Umyndige med Værger at møde 6te og 12 Ugers Dagen fra undertegnede Dato at regne, enten udi Stervboen i Lee eller med Anmeldelse her til mit Contoir i Viborg, for at beopaatte deres Arve=Rettighed og legitimere sig som Arvinger. Jligemaade indkaldes Stervboens Credi, og Debitorer til bemelte Tider, de første for at bevise deres Krav, og de sidste at betale deres Skyld, efterdi Stervboet ei formaaer at bekoste ordentlig Proklama. Viborg d. 6 Martii 1788. F. Hauch. Nyelig hiemkommen, friske og velbehandlede Hauge, samt 1. Blomster=Frøer, ere nu daglig til Kiøbs efter dette Aars almindelig gieldende Priser at bekomme hos Lucas Cord i Randers.
Viborger Samler, 1788-04-07
Danske Mænd bør kiende Danmarks Gerner.
Viborger Samler, 1788-04-07
Hvad der saa magnetisk, og alt for ofte udelukkende, drager de menneskelige Kræfters Anspendelse til sig, Rigdom, Vellevnet, de Stores Gunst, vare for ham Bisageer. Thi Tanken om sit eget Jeg var i alle hans Udkast vist nok den allersidste. Uden arvet Formue, var Gerner fornøiet med den tanvelige Jndkomst, som vore Tiders Krigstieneste giver, og aldrig blandede han sig blant den næsvise Mængde, som trætter Kongens Gavmildhed, skiønt hans til Velgiørenhed stemte gode Hierte og hans Kierlighed til Videnskaberne opvakte ham Nødvendigheder, hvis Fyldestgiørelse fordre Rigdomme. Uden at være Slave af nogen Slægtskabs Forbindelse, ophøiet over Livets Narrestreger, over Gunst og Ugunst. i 118 mk. Ugunst, over Partier og nedrige Krum Veie, nød han sit Liv, som man kuns med Sandhed kan sige om faa Vise, i uafbruet frugtbringende Virksomhed. Han levede meer i de Forsamlinger, hvor Landets og Menneskers Vel blev udveiet, og paa de Pladser, hvor der arbeidedes til Statens Nytte, end i sin Families Skiød; meer iblant Mennesker, som han elskede og underviste, end iblant Bøger, som morede og underviste ham; han var meer, end han syntes at være, og gjorde gjerne meer, end det, som Løfte og Pligt fordrede af ham. Menneskers Fornermelser kunde i det høieste opvække hans Foragt, sielden hans Vrede, aldrig hans Havn. Blot da, naar de med Forsæt lagde sig i Veien for hans gode Hensigter, eller miskiendte hans redelige Fliid, eller gjorde den frugtesløs, kunde de give hans Siel et dybt Saar 4). 4) Og det, som her krænkede ham, var ei Tanken om ham selv, som blev fornærmet, men Tanken om Landets hindrede Vel, forbunden med hans store Enthuusiasme for hans Yndlings Videnskab. Thi aldrig kiendte jeg nogen, som besad denne i saa høi Grad, som han. Han kunde fælde Taarer, naar man talede med ham om den ulykkelige Jlds Vaade, som fortærede Ostindiefareren: den gode Hensigt. Det Skib havde han bygt, og der, med Reedernes Tilladelse, anbragt nogle af de Forsøg, som hans skarpsindige Theorie havde antaget, og som nu skulde prøves i Prax. Thi ogsaa heri var han Original, at han ei paabyrdede Kongens Kasse Bekostningen paa sine Forsøg, for de havde udholdt en sikker Prøve. Men denne hans Videnskabs Enthusiasme, som gav ham det Navn: den store Gerner, forkortede ogsaa hans Dage. Den ei allerne anstrengede ham til Arbeide over hans Kræfter, men især krænkede det ham, der var besielet med saadan saadan Enthusigsme, at høre den mægtige Mand, førende Ordet i Selskaber, at fælde taalelige, men afgiørende Domme i Skibsbygnings=Konsten, som han ei kiendte. Hans Hidsighed sagde da gandske aabenhiertig: De vil her tale med om det, som De ei forstaaer. Manden var nu fornermet og sligt maatte giengieldes. Gerner maatte derfor ofte sande, hvad han i sine første Leve Dage havde hørt sin Fader sige, at intet Embede var forbundet med saa mange nedrige Ærgrerier, som Fabrik Mester Embedet. Den store, den gode, den vennehulde Gerner maatte, efter mange Knek, omsider blive et Offer for samme. (Resten følger i neste No.).
Viborger Samler, 1788-04-07
Fra de Tyrkiske Grændser af 6 Martii. Tyrkerne blive ved, at forskandse sig saa got, som mueligt, i Nissa og Belgrad. J Belgrad have de slabt over 3000 Baller Bomuld og Faareuld, foruden meget Garn og Læder op paa Fæstningen, hvilke Vahre tilhøre de Græske Kiøbmænd, og vare bestemte til de Østerrigske Stater, for derved at tilskynde de i Belgrad boende Græker til, at forsvare deres Eiendom.
Viborger Samler, 1788-04-07
Pacha af Sentari skal have sendt 4 af hans Officerer til Wien, for at tilbyde det Keiserl. Hof 2000 Mand, Cavallerie, et aabenbart Rygte siger og han er tilbøyelig til, at blive en Christen. Den samme Pacha af Sentari har til udden sig, at slutte en fordeelagtig Venskabs og Handlings Tractat med Republiken Venedig.
Viborger Samler, 1788-04-07
Wien den 15 Martii. Da Jnternuntius Herbert i Constantinopel havde og vergivet Reis-Effendi Krigs-Erklæringen, skal han først være bleven ledsaget til sit Huus ved 100 Janitscharer, men en Time derefter bragt i de 7 Taarne. Vandet er nu vore Foretagender meest hinderlig. Donau er i nogle Dage skyllet meget stærk ud over sine Bredder, og ligesaa er allerede Sau. J saadanne Tilfælde er ogsaa især Egnen om Belgrad oversvømmet.
Viborger Samler, 1788-04-07
Den 8de d. M. have 20000 Tyrker vovet et Overfald. Der opkom en heftig Skiermydsel, hvori paa begge Sider blev fægtet med Fortvivlelse, saa at 700 Mand (hvoriblant 5000 Tyrker) ere blevne paa Pladsen. Kiøben J 120 i
Viborger Samler, 1788-04-07
Kiøbenhavn den 22 Martii. (Taget af den Hamburgische Neue Zeituna Nr. 51.)
Viborger Samler, 1788-04-07
Fra Maji Maaneds Begyndelse skulle alle Land-Offficeerer bære Kaarden i en hvid Bandelser, i Tienesten paa Over=Monderingen, men uden for Tienesten paa Undermonderingen. Paa Bandaleeren midt for Brystet er det Kongelige Vaaben. Den hidtil brugelige Ringkrave bortfalder Viborg.
Viborger Samler, 1788-04-07
Søndagen d. 30 Martii blev her i Byen Kirker confirmeeret. I Domkirken 11 Drenge. Piger. i Sønder=Sogn, i Nørre Sogn = 7- : - 6 - Tilsammen 21 Drenge. 11 Piger.
Viborger Samler, 1788-04-07
Ligeledes er i Randers i St. Mortens Kirke 48 unge Mennesker af begge Kiøn antagne til den hellige Confirmation.
Viborger Samler, 1788-04-07
Kopulerede. Paa Hostrup den 24 Marts, Hr. Raadmand Tolstrup, i Viborg, og Frøken Edvardine Christine de Hielmerone.
Viborger Samler, 1788-04-07
Dødsfald. Paa Spøttrup Herregaard i Salling d. 28 Martii Hr. Peder Nissen, Eiere af Spøttrup. Paa Mollerupd. 26 Martii Jomfr. Marie Henring, afg. Guldsmed Henrings Datter fra Randers 30 Aar gl. Den 27 Ejusd i Gransløv forrige Forpagter paa Bistrup Jens Andersens Enke 86 Aar gl. D. 29 Ejusd. i Randers afg. Podemester Zylovs Enke 70 Aar gl. D. 1 April ibid. Karetmager Jens Eskildsen 36 Aar gl.
Viborger Samler, 1788-04-07
Bekiendtgiørelse. God Sæde=Havre, og Byg, tienlig saavel til Sæd som til Malt eller Gryn, kan faaes hos Præsten Hr. Rogert her i Viborg.
Viborger Samler, 1788-04-07
da for nogen Tid siden er tabt en Pibe med Træehoved og Messing Beslag, og Røret med en stor dreiet Svampe Daase af Horn, saa ville Finderen samme behage at aflevere den til Anders Loxtrup i Brapand imod en billig Findeløn, 12 A I4000 Rdlr. forlanges imod tilstrækkelig 1ste Prioritets Pant i et overkomplet Jordegods; Nærmere Anviisning giver Apotheker Nielsen i Viborg,
Viborger Samler, 1788-04-14
(Fortsettelse af Nr. 15.) Okiønt og fast var endnu hans Legeme, da hans sidste Sygdom overfaldt ham i hans Livs beste Sommer, i en Alder af 46 Aar. Dog abnede ham strax hans nærmende Endeligt, og virkelig var den 17de Time den afgiørende. Gerner handlede og talede i disse alvorlige Øjeblikke, med en Samvittighed og Siele-Roe, som ved det store Maal kroner blot den paa Jorden ustraffelige Vandel, ja med en Munterhed, som skiulte hans Tilstands Farlighed for hans omkringstaaende Venner. Sokratis Taalmodighed, Phocions ons Standhaftighed, og en Rolighed uden Exempel ledsagede denne dydige Mand lige til Indgangen i hiin Verden. Thi, som oplyst Kristen, haabede han vist et tilkommende Liv, og denne sin Troe havde han stedse fremlagt offentlig ey blot i Mundens Bekiendelse, men snarere i en virksom Kristendom. De store Mænd have paa deres Bane til alle Tider mødt nogle gemeene Siele, som, følende deres egen Middelmaadighed i Dyder og Siele=Kræfter, forglemte den Ærefrygt, som just de allerførst burde vise den store Mand. J dette enkelte Tilfælde at give Exempler paa denne almindelige Erfarings=Sætning, overlader jeg af gyldige Aarsager til Historien, hvis denne ey hellere vil lade de Ulykker, som Selv Forlibelse og Dumhed bringe over Verden, begraves under Uvidenheds Støv. Jmidlertid var Gerners Retskaffenhed alt for aabenbar, og hans Fortienester alt for mange, saa de ey ved alle Rænker kunde skiules for hans Lands= og Tids=Forvandte. Ligesom, efter de evige Love, Ligeartede Ting her i Verden vexelviis tiltrække hinanden, saa var og Gerner en Yndling af de med ham levende aabne Hoveder og reene Hierter, Ogsaa Folkets Stemme, hvilken de Gamle have tillagt noget guddommeligt, lød gandske for ham, og Sange, hvori uleyede Digtere nævnede ham Danmarks Arkimedes, bleve endnu i hans Leve=Tid Folke=Sange. Dog kunde hverken dette forandre hans usminkede Beskedenhed, ey heller kunde det glimren i 123 Mk. de Navn, som han havde erhvervet sig hos Udlændinger, formindske hans Fædrenelandskierlighed. Dog - jeg seer mig fristet til at forglemme, at jeg her blot maa udkaste Trækkene til et Skilderie, som venter paa Mesterens Haand. Jeg afbryder derfor, skiønt med den fuldkomneste Overbeviisning om, at jeg har sagt alt for lidet. Men vil ogsaa Verden, ansee denne Tilstaaelse som oprigtig, og min foregaaende Beskrivelse, som fuldkommen troeværdige Ja thi den, vor Gerner, efter hans Død beviiste, offentlige Ære vil overgaae enhver Lovtale over ham, altsaa og mit Stykke=Verk.
Viborger Samler, 1788-04-14
Siden Friderik den femtes Død, som hensov i Besiddelse af en sielden Folke=Kierlighed, har der aldrig været i Kiøbenhavn saadan almindelig Sorg, som den over Gerners Død, og maaskee har den aldrig tilforn havt sin Lige ved nogen privat Mands Endeligt. Faa undtagne, som neppe ere værd at nævne, lagde heele Søe=Etaten, Officerer og Kadetter, Sørge=Flor an paa fire Uger, og Holmens Tømmermænd anholdte om Tilladelse, at følge Liget til sit Hvile=Sted, i en Skare af meere end hundrede Mand. De Krigs=Artikelsmæssige Æres=Beviisninger bleve ved Begravelsen deels ey iagttagne, deels bleve de, som Bie=Sager, nedsatte under den taknemmelige Agtelses, af Fædrenelandets Publikum frievillig frembragte, Offere. Sergeanter skulde bære Liget; Søe=Lieutenanter vilde bære det; men agtværdige Mænd af de høyere Borger=Klasser, og af den meest udmerM. 124 Mk. udmerkede Forskiellighed i Embede, Stand og Tænkemaade, udgjorde en ubuden talrig Liig=Skare, og tilligemed hiine bare de Kisten i Hænderne den heele lange Vey til Graven. J det smukke Kiøns Ansigter, som opfyldte de udtagne Vinduer og en Mængde Kareter ved Kanalen og Holmens Kirke, var snarere deeltagende Bedrøvelse, end Nyegierrighed udtrykt, og selv i den, paa Gaderne vrimlende Almuens Miner læste man velmeent og hiertelig Sorg. Mange kunde ey tilbageholde deres Taarer, og overalt herskede den Taushed og Stilhed, som frembringer den store Høytidelighed, hvilken Hiertet tager Deel. J det af vor berømmelige Suhm, i uoversættelig LapidarStiil forfattede Gravskrift kaldes Gerner. Vin summus; Scientus magnus; Pietate, Candore, Gravitate, Liberalitate major, qvalbet Virtute ornatus, nulli Vitio obnoxius; technarum, qvibus Amici Patroniqve comparantur, egregius Contemtor, 5) og tvende Oldinger, som allerede havde draget sig tilbage fra den Skueplads, paa hvilken de havde erhvervet sig Verdens Yndest og Agtelse, betraadde den igien, for aflette Gerner forevigende Laurbær-Krandse. Den, alle Kiendere.
Viborger Samler, 1788-04-14
5.) For de af Samlerens Læsere, som ei forstaae Latin, troer jeg mig forpligtet, at tilføie en middelmaadig dansk Oversættelse. Her er den: Henrich Gerner var en uforlignelig Mand; stor i Videnskaber, større i Gudefrygt, i Redelighed, i fast Tænkemaade, i Gavmildhed; prydet med enhver Dyd, ei hengiven til nogen Last; en høimodig Foragter af de Renker, ved hvilke Venner og Velyndere erhverves. a 125 Mk. dere af rigtig Lærdom noksom bekiendte, Geheimeraad og Dannebrogs=Ridder af Luxdorph har, i Videnskabernes Selskabs sidste Forsamling, leveret en Ven af den Sal. Gerner følgende, af ham opsatte, Epigram: Ut Patria luctum, Gerneri in Funere, Pallas Vidit, aft, simillem, fi qvis, sic dilige vivum. 6) Dette skal efter god gammel Skik, sættes under det Portrait, som Preisler har lovet Publikum fra sin berømte Gravstik. Vor Kronprinds, for hvem sande Fortienester, om de endog sielden giøre Opvartning, ey blive ubemerkede, skattede Gerner, uden Anbefaling, og den Bevægelse, med hvilken han modtog Efterretningen om Gerners Død, som ved Admiral Fontenay blev ham overbragt, viste hans ædle følsomme Hierte, som og den tabte Statstieners Værd. En udenlandsk, med vor Forfatning vel bekiendt, Minister, har offentlig erklæret; at han ey saameget vilde have kondolert Danmark ved Tabet af en Eskadre, som ved Gerners Død."Vore beste Hoveder, blant hvilke en Rothe, Malling og Thaarup, nævnes, arbeyde paa Erindrings=Taler, som skal holdes i adskillige af Fædrenelandets Selskaber, og Aneknoter og Gerner ere hos os siden den Tid blevne en almindelig Materie til selskabelig Underholdning. En af disse har saa meget karakteristisk, at den fortiener : 6.) Dette Vers, tilligemed fleere, findes baade i Grundsprog og i Oversettelse i Samlerens 7 Nummer, som Læseren derfor vilde behage at eftersee. tiener at bevares. Det er et Svar, hvilket en af vore gamle retsindige og fremtalende Søe-Befalingsmænd gav en stor Mand, efter Gerners Begravelse. Denne yttrede den Frygt, at det herefter vilde blive Mode, at bære Ligene i Hænderne. Den gl. Flag=Mand svarede med Varme. O Der: Sørg ikke derfor, Hverken De eller jeg skal blive begraven, som Gerner. Det vilde være et trættende Arbeyde, at beskrive, hvorledes alle her bestræbe sig for, at hædre Gerners Minde. Dog - det behøver ingen videre Beviis, at Gerner er den Mand, om hvem det er overflødigt at tale eller skrive, at Udødelighed er hans Arve Deel.
Viborger Samler, 1788-04-14
Efter Hans Kongelige Majestæts allernaadigste Befaling. Schack Rathlou. Luxdorph. P. Aagaard. Schow. Christen Aarestrup af Viborg Bevilling at føre nye Vidner uden at aflegge Lovens Eed i en Sag imod Raadmand Lassen sammesteds. Foreviist i Viborg Raadstue Ret den 5te Febr. 1788. Tolstrup. Fremlagt i Viborg Byetings Ret Mandagen den 25 Februarii 1788. testerer. T. Wissing.
Viborger Samler, 1788-04-14
Wien d. 22 Martii. Portens Svar paa den Keiserlige Krigserklæring er allerede indløbet her, men dets Jndhold er endnu ei bleven bekiendt. Man vil vide, at det Preusiske Hof har tilbuden, at paatage sig Fredsmellemhandlingen med Tyrkerne. Følgende ædle Handling er Monarchen ganske værdig. Strax efter hans Ankomst til Fiume gik han i det der værende Contumazhuus, og fandt der iblant andre et Antal fangne Tyrker, som just paa den Tid, da Krigserklæringen udgik, laae i Finmer=Havnen med et Skib ladet med Korn, og bleve som Fanger tagne i Forvaring. Med egen Haand oprev Keiseren Gitterværket for deres Arrest, og raabte til dem 130 mk. dem paa Jtaliensk Kom herud, mine Børn, J ere frie! Jeg fører ikke Krig med Handelsmænd. Den forhen trøsteløse Tyrkiske Skibs Capitain græd højt af Glæde, Skibsfolket udbrød i et højt Glædeskrig, skyndte sig ud af Arresten, og i et Øjeblik var Joseph omringet af en Hob Musselmænd, der gjennemtrængte af Taknemmeligheds Følelse laae udstrakte paa Jorden. Han unddrog sig fra dem, de ilede til deres løsgivne Skib og seglede bort.
Viborger Samler, 1788-04-14
Domme afsagte i Høieste Ret. Løverdagen d. 15 Martii 1788.
Viborger Samler, 1788-04-14
No. 135. Prokurator Haagen efter Kongelig Befaling contra Delinqvent Anders Jørgensen. Anders Jørgensen bør hensettes til Arbeide i Viborg, Tugthuus i et Aar.
Viborger Samler, 1788-04-14
Tirsdagen d. 18 Martii.
Viborger Samler, 1788-04-14
No. 193. Prokurator Schmidt efter Kongelig Befaling, cont. Deel. Søren Pedersen. Søren Pedersen bør miste sin Hals, og hans Hoved sættes paa en Stage, saa bør han og have sin Hovedlod forbrudt, og Jord til Kongen, om han nogen er eiende. Tirsdagen d. 1 April. No. 125. Cancellieraad Christen Juul, cont. Cancellieraad Skow og Lars Christensen Levring. Landstingsdommen bør ved Magt at stande. Denne Processes Omkostninger betaler Cancellieraad Skow og Lars Christensen Levring, een for begge og begge for een til Citanten med 50 Rdlr. Saa betale de og paa lige Maade til Justits=Kassen for unødig Trætte 24 Rdlr, og endvidere til samme Kasse 5 Rdlr. Viborg. Angaaende de Huus Armes Blok.
Viborger Samler, 1788-04-14
Den 1 April sidst vare atter Sognepræsterne forsamlede i Domkirken til Blokkens Aabning, hvorudi fandtes: 1. indsluttede i Papir. 20 Rdlr. Skl. 2. klingende Mynt, 3 til Provsten var indsendt, uden Tvivl fra en høi Stands Person, som dog ikke vil kaldes uden med det Navn: De fattiges Ven = = 4. endnu fra tvende uden Byen boende Venner, hver 1 Rdlr., hvoraf forhen var bleven uddeelt til en høisttrængende, altsaa anføres her kuns 5. Forstander Bertelsen indsendt i et Papiir med Jndskrivt: Apostlernes Gierningers Cap. 20, v. 35. =J alt 33 Rdlr. 8 Skl. Jkke uden en fand Glædes Følelse har vi uddeelt disse anseelige Gaver iblant vore nødlidende Medchristne hver i sit Sogn, ja og ikke uden en ydmygende Forundring skiønnet, at Barmhiertighedens Gud har gjort langt meere imod os i dette vor Anliggende, end vi tænkte og forestillede os. Disse vore Huus=Armes Veldædere, som ikke ville være bekiendte, ere os dog bekiendte af lige Godgiørenheds Træk tilforn. Salligt er det hellere at give end at tage, saa tænker nogle faa iblant os, da andres Marime er det modsatte. Vore Fattiges Veldædere nyde da deres salige Velgaaende, hvilken vi, efter at vi har anbragt vor allerskyldigste Tak, unde og ønske dem af gandske Hierte.
Viborger Samler, 1788-04-14
Forlovede.
Viborger Samler, 1788-04-14
Hr. Kofardi=Kapitain Hegelund Eiere af Duegaarden her i Viborg, og Jomfrue Sabroe i Randers.
Viborger Samler, 1788-04-14
Kopulerede. Her i Viborg d. 9 April, Hr. Rasch Kiøbmand her i Viborg, og Mad. Schiønning. Ulykkelig Hendelse.
Viborger Samler, 1788-04-14
Sidst afvigte Første Paaskedags Formiddag, indtraf den Uhæld: at da Grenaae Væhrmølle ved hastig tiltagende Blæst, kom i for stærk Fart, sprang den øverste Møllesteen i Stykker og med saadan Magt fløj ud fra sin Stilling, at Stykkerne sønderslog Beklædningen paa 2 Sider af Møllen, med videre, og et stor Stykke af Steenen foer ud derigjennem og faldt paa Jorden, hvorved, foruden den ne betydelige Skade, hendtes den endnu større Ulykke: at den ene af Mølle=Svendene, som var paa det øverste Mølle Loft, fik begge sine Beene slaaede i Stykker, og det ene Been saaledes knuset og adsplitted, at der fandtes Stykker, deraf. i 132 mk. deraf paa Mølle Loftet, og det maatte afsættes af de Herrer Districts-Chirurgi Berg af Ebbelltoft og Wuls af Greenaae, hvilken sidste ved Hielp af den første, forrettede Operationen, og derefter er der meget Haab, at den ellers ulykkelige lemlæstede Patient, beholder Livet. En Bonde af Hessel Gods som var til Mølle at faae maalet, hans ene Been blev ogsaa brækket ved denne ulykkelige Lejlighed, men dog saadan, at det ved Hr. Chirurgus Wulss, Omhue og den gode Pleie han nyder i Møllen, fra dens Fæsteres Kiøbmand Hr. Juels Huus i Greenaae, snart kan ventes helbredet.
Viborger Samler, 1788-04-14
Bekiendtgiørelser. i Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, gjøre alle vitterligt: At Vi, efter herom allerunderdanigst gjorte Ansøgning og Begjering allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at Os Elskelige Barthold Hauch, Vores Conferentsraad og Amtmand over Dueholm, Ørum og Westervig Amter, som Skifte=Forvalter efter afgangne Kammerherre Peder de Moldrup, paa Westervig Closter, maae udi de Kjøbenhavnske Berlingske Aviser, de Aalborgske Jydske Efterretninger og den Altonaiske Mercur, 3de Gange efter hinanden, med Aar og Dags Varsel, fra den sidstes Bekjendtgjørels Dato af at regne, indkalde saavel Arvingerne efter fornævnte afgangne Kammerherre Peder de Moldrup, som, sub pæna præclusi & perpetui silentii, alle dem der maatte formeene sig at have noget at fordre efter ham, dermed at fremkomme, og de første deres Arve Rettighed, ligesom de sidste deres havende Krav, inden berørte Tids Forløb hos fornevnte Conferentsraad og Amtmand Hauch, som Skifte-Forvalter at anmelde og beviisliggjøre, og skal saadan Jndkaldelse udi Aviserne ansees og være ligesaa gyldig, som om den var skeet ved Proclama efter Loven; Dog skal den ne Vares allernaadigste Bevilgning læses for Vedkommende Værne Ting, samt den Ober-Ret, hvorunder samme hønhører; hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette, og for Skade at tage vare; Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentz Stad, Kjøbenhavn den 29 Februarii 1788. Under Vort Signet. (L. S. Efter Hans Kongel. Majest. allernaadigste Befaling. Schack Rathlou. Luxdorph. Aagaard. Schow.
Viborger Samler, 1788-04-14
Conferentzraad og Amtmand Barthold Hauch, som Skifte=Forvalter efter afgangne Kammerherre Peder de Moldrup Bevilling at maae i Aviserne indkalde hans Arvinger og Creditorer. Allerunderdanigst fremlaat og læst paa Nørre Jyllands Landsting Onsdagen den 26 Martii 1788 under No. 6. Tetens. Føns. Protocolleret af Hauch.
Viborger Samler, 1788-04-14
J allerunderdanigst Følge heraf, indkaldes med Aar og Dags Varsel alle Sal. Kammerherre Peder de Moldrups Arvinger og Creditore, sub pæna præclusi & perpetui silentii for mig som Skifte=Forvalter, at anmelde og beviisliggjøre deres havende Krav, inden forberørte Tids Forløb. Thisted den 4de April 1788. B. Hauch.
Viborger Samler, 1788-04-14
(Til alle og enhver Vedkommendes Efterretning lader Skifte Commissarierne udi afgangne Poul Møller paa Schausgaard hans Stervboe, herved bekiendtgiøre. Det De nu seer sig i Stand til at slutte Skiftet, efter anmeldte Sal. Poul Møller, og udi næste Termin, at giøre all den Udtelgning som skee bør og kan, i Følge den Afdødes sidste Villie, og Sterbboets øvrige Medfør, og saaledes bliver den sidste og eneste Skifte=Samling foretaget paa Hobroe Post-Contoir den 20 Maji førstkommende, da Skiftet vorder optaget til endelig Slutning; Enhver som endnu ved oftnevnte Skifte maatte have noget at erindre eller fremme, vilde derfore til besagte Tid og Sted indfinde sig om Formiddagen Klokken 10 Slet, da intet videre efter denne Skifte=Samling vorder modtaget. Hobroe & Aarupgaard den 7de April. 1788. A. Gleerup. C. Bierum.
Viborger Samler, 1788-04-14
Til den i Samleren No. 12 og 13 meldte Gartnertieneste, er en Gartner antaget.