JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1785-09-19
Fortsettelsen. af de i forrige No. Jndstevnte=Sager. N. 6. Magistraten Hr. Cancellieraad Gierulf og Hr. Raadmand Lassen i Viborg, som Skifteforvaltere efter afg. Hr. Major Friedenreich, paaanker nogle Rettes Behandlinger forøvet af Herredsfogden for Liusgaard Hitz=Herreder Hr. Peder Hjorth, betreffende: at endeel Kiersholms Bønder skal være blevne angivne og dømte for utilladelig BrændeviinsBrænderie og Brændeviinssalg, hvilke Bøder af Magistraten, ved deres Foged Sr. Nislef er bleven betalt paa Randers Amtstue, imod Dommens Overlevering og paategnede Qvitering, og da de derefter lod fordre Udlæg hos de Skyldig saavel for bemelte Bøder som Restanser af Kongelig Skatter, skal Herredsfogden foretaget sig samme hos nogle, men nægtet det hos andre paa Grund at Pengene ved Udlægs forretningen bleve anbudne og optalte mod Dommens Extradering til dem som saaledes betalte, hvilket Anbud og Paastand Magistraten ei har kundet befalde, da der vare flere som skulle lide efter Dommen, men derimod ladet an byde Qvitering med Forsikring om Afskrivning paa Dommen, at Bøderne derefter af Hr. Friedenreich med Fuldmægtig blev lovet udbetalt til en anden Tid, hvilket han da Krav skeede har villet leqvidere med een, paa egne og fleere Vegne Sr. Nislef formerede og Magistraten uvedkommende Regning, og at Herredsfogden da der var berammet Auction hos endeel af bemelte Bønder skal have nægtet Auctions=Fremme hos tvende, og mod Magistratens Fuld mægtiges Villie og Tilladelse antaget en særdeles uinskrænket og duelig Caution udgivet af Hr. Friedenreich for bemelte 2 Mænd m.m. (Resten følger.)J Strids Mølle Kopulerede. den 2 Septemb. Hospitals-Forstander Peder Jacob Vinding fra Randers og Jomfrue Marie Kierstine Møller.
Viborger Samler, 1785-09-19
Tillæg.
Viborger Samler, 1785-09-26
RETTENDEAARGANG.
Viborger Samler, 1785-09-26
Frankfurt den 3 September. Den berømte Luftskipper Blanchard ankommer hertil den 6te i denne Maaned, og vil i den anden Uge i forestaaende Messe tiltræde sin 15de Lustreise. Luftbollen, som han dertil har forfærdiget, er 600 Fod høi, og 24 Fod i Giennemsnittet, og man siger, han vil stige og med flere Personer i Følge. Det under Bollen fæstede Luftskib skal være 48 Fod lang. Maschinen skal være en af de smukkeste, Europa har seet. Herfra gaaer Hr. Blauchard til Hamborg, for der at holde sin 16de Luftreise, da han allerede der ved en fransk Boghandler har gjort Ansøgning om Tilladelse, til at aabne en Subskription, i den Henseende.
Viborger Samler, 1785-09-26
Nederelven d. 9de Septembr. Med al den Frugtbarhed vi her have, har Veirliget paa denne Aarets Tid varet meget usædvanligt, ligt for vort Clima. Om Morgenen og Aftenen, sporede man en usædvanlig Kuld, og Dunsikredsen er næsten stedse omgiven med tykke sorte Skyer.
Viborger Samler, 1785-09-26
Kiøbenhavn den 10 Sept. Hendes Majestæt Enkedronningen har allernaadigst udnævnt Hendes Oberhovmesterinde, Enke Grevinde Holk Winterfeld til Dekanisse ved Stiftet Walløe.
Viborger Samler, 1785-09-26
Over Universitetet og Skolesagerne er nedsat en Kongelig Commission, som bestaaer af Dhrr. Geheimeraader Lurdorph og Carstens, Kammerherre Suhm, og Conferenceraaderne Ericksen og Nielsen. Hr. Aagaard, Secretair i Høieste Ret er Skriver i Commissionen.
Viborger Samler, 1785-09-26
Overopsynet over det Kongelige Huuses Pager er overdraget den Kongelige Confessionarius, Hr. Dr. Bastholm, og Boepæl anviist ham paa Risidenz=Slottet. Tre Lærere for Pagerne ere ham underordne, og Pagerne skulle ikke, som i nogle Aar er skeet, tages af Cadetterne, men aleneste af adelige Børn. Der skal og antages flere af dem end hidindtil. Slutning. af de i forrige Nr. Jndstevnte=Sager. 7. Dito indstevner en Nettes Behandling passeret paa Linsgaard Hits Herreders Ting af Hr. Herredsfoged Hjort, udi en Forbuds-Sag som Hr. Friedenreich paa Kiersholm, der havde indstevnet til Confirmation, betreffende en Gields Fordring, som bemelte Hr. Friedenreich paa egne og af Kield. Kield Ladefogeds, som døde paa Kiersholm, hans Arvinger, samt Præsten Hr. Sadolin i Thorning, deres Vegne, formeente at have tilgode hos Forvalter Nislef ved bemelte Kiersholm, opløbende til Summa 149 Rdlr. 8 Skl., for hvilken Regning skal være søgt og gjort Forbud paa nogle Magistraten tilhørende Penge, og vare nogle Bøder for endeel Kiersholms Bønder, der havde forøvet BrændeviinsBrænden og Brændeviins=Salg, at den over Sr. Nislef formerede Fordring ikke var af det Slags, som Loven tillader at giøre Arrest efter, men tildeels nogle løse Optegninger og disputeerlige Regninger, hvilket Forbud, uagtet alle saadanne lovgrundede Jndsigelser af Dommeren skal være ved Magt kiendt og confirmeret, &c. 8. Hr. Kammerherre Landsdommer Schinkel til Hald, indstevner til Underkiendelse en formeentlig Rettes Nægtelse, udøvet af Hr. Raadmand og Herredsfoged Bering paa Fiends Nørliung Herreders Ting, udi en Sag Hr. Citanten havde anlagt mod sin Fæstebonde Anders Nielsen i Nonmølle, for begangne Skovhug i Halds, Hovedgaards Skov, hvilken Sag Herredsfogden skal have opsadt i 14 Dage til mindelig Afgiørelse, paa Grund af Reskr. 8 Jan. 1711, og at der af Anders Nielsen blev anbuden giørlig Rettelse, og da Hr. Citanten til andre Opsettelses Tider ei fandt sig pligtig at have Bekostning med nogen Forelæggelses Udtagelse eller Forkyndelse siden Vidnerne efter Stevningen havde givet Møde, skal Herredsfogden have afviist Sagen, at intet efter ergangne Vidne Stevnemaal maatte føres eller fremmes m.v. 9. Dito indstevner paa lige Maade, som i næst forrige Sag, udi en Sag Hr. Citanten havde anlagt mod bemelte Anders Nielsen for hans ulovlig begangne Fiskerie i Halds Hovedgaards Søe, hvilken Sag Herredsfogden ligeledes skal have udsadt i 14 Dage, paa Grund at Dagen skulle være forløben, at have andre vigtige Embeds=Forretninger for den øvrige Tid af Dagen, samt at Sagsøgte Anders Nielsen imidlertid kunde see Sagen mindelig afhandlet, og skal Herredsfogden tilsidst have afviist Sagen paa samme Grund som i forrige Sag er anført. &c.
Viborger Samler, 1785-09-26
Dødsfald. I Høgslev Præstegaard d. 17 Sept. Hr. Frederich, Wildrich 72 Aar.
Viborger Samler, 1785-09-26
Her i Viborg d. 23 Sept. Mad. Søster Christians Steensen fød Bruun 81 Aar.
Viborger Samler, 1785-09-26
Tillæg
Viborger Samler, 1785-10-03
TRETTENDEAARGANB.
Viborger Samler, 1785-10-03
Mandagen den 3 October, (Nor Jndsendt.
Viborger Samler, 1785-10-03
Til det i Samleren Nr. 20, 22, 24 og Begyndelsen af 26 om Betleriet.
Viborger Samler, 1785-10-03
Endelig ere mine ugunstige Contraparter igien blevne rolige, som i nogle Nummere af den Viborger Samler larmede saameget med det i No. 17 gjorte Forslag til Betleriets Afskaffelse, og nu de have sagt, hvad de vilde, haaber jeg, det tillades mig. mig med et Par Ord at svare. Det er sildig mit Svar kommer, men da jeg ikke holder Samleren, og det er kun nylig jeg ved en Hændelse har brugt mit Fosters dog ikke uformode Skjebne i Erfaring, saa kunde det ikke komme før. Jeg paatager mig slet intet Forsvar for hvad jeg første Gang skrev, thi, saavidt jeg veed, er det ikke endnu hvad Hovedsagen angaaer, giendrevet, og var det end skeet, saa vilde jeg dog glæde mig, at noget bedre og mere passende Middel til at møde et trykkende Onde var tænkt og fundet. Jeg vil af den Aarsaheller slet ingen Strid have med Manden, som i No. 20, 22, 24, og Begyndelsen af 26 har giennemgaaet Forslaget, og fundet et og andet der ved at erindre; han fortiener Tak og Hæder, fordi han tænkte og prøvede, og uden Persons Fornærmelse lod sine Tanker see for Lyset. Jeg er vis paa, han heller ikke skal kunne fortryde, at jeg med lige Beskedenhed igien erklærer mig. Det var virkelig bedre, at enhver Betlers egen Hosbonde, enten han havde større eller mindre Andeel i Sognet, stod til Ansvar, end største Lodseier; thi i andet Fald kunde denne ofte lide Fornermelse ved Fremmedes Betlerie, og hin endnu blive ubekymret for at see sine underhavendes Hænder forsynet med Arbeide. Saa meget lettere blev ogsaa Opsynet med de Betlende, naar det var deelt imellem flere; jeg gienkalder derfor gierne, hvad jeg i saa Fald. Fald første Gang skrev, men Billigheden i, at det te Ansvar blev paalagt enhver Hosbonde, synes mig intet Beviis at behøve, thi hvem er dog nærmere til at see de virkelige Trængende forsørgede, end Hosbonden, der som oftest høster Frugten af deres Kræfter, medens de formaae noget, eller hvis Pligt skulde det være at forsyne ledige Hænder med Arbeide naar det ikke er hans, der, om jeg ikke seiler har Ret til at indkalde Dem og fordre deres Tieneste for sig, endog naar de andensteds med større Fordeel kunde bortleie dem, for hvis Nytte og Fordeel de fattige Mødre opdrage i det mindste deres Drengebørn, Kan jeg da tænke mig større Ubillighed, end at Hosbonden skulde være berettiget til, naar han enten ikke behøver dem mere, eller de ikke formaae mere, at overlade dem til deres egen Skjebne, Huusvilde, Nøgne, Hungrige for at være det almindelige Byrde. Det forstaaer sig, der ere mange, som elske mere Betelstaven end Arbeide, og disse kunde vist nok være Straf undergivne, men atter synes det mig, at Hosbonden formedelst sin Anseelse og Magt over sine Underhavende, kunde uden anden Øvrigheds Mellemkomst best udføre den over de Skyldige. Det kan være ligegyldigt, om man vil troe eller ikke, at Attester til Betleriets Forfremmelse (Jeg forstaaer derved hverken Skudsmaal eller Forholdsvidnesbyrd, have været udstædte, men jeg havde dog ikke skrevet det, dersom jeg intet saadant havde seet. Den Van
Viborger Samler, 1785-10-03
Vanskelighed Hr. Recensenten finder Nr. 22 Pag 200 i at forene de 2 Ting, at de Fattige betlede hver i sit Sogn, og Betleriet dog skulde afskaffes, falder mig ikke i Øinene, thi det almindelige Betlerie, som nærer ofte den Ørkesløse og Onde, kunde jo gjerne hemmes, omendskiønt de virkelig Trængende havde Tilladelse til blant Sognets bekiendte Betlere at søge det Fornødne; men misforstaaet er jeg, naar Resencenten troer, at jeg ønskede de værende Anstalter Ophævede, alle de deraf udladte rigtige Følger angaar mig altsaa ikke; har jeg ikke udtrykt mig tydelig nok, saa har jeg dog ikke meent andet, end naar den enhver tilkiendte Almisse ikke kunde tilstrække til dens Næring uden ny Forhøielse for Bonden, (Jeg forudsætter, at han giver noger vis hvert Aar efter sin Gaards Størrelse, eller Hartkorn, Den Fattige da heller maatte tillades, at søge selv hos Beboerne det Manglende, og i det Fald synes mig de berørte Krøblinge og Gamle, som ei kan komme fra Sengen, kunde saa meget bedre af den engang fastsatte og paa Beboerne lignede Almisse ernæres. Om disse Fattige da, som enten ere kun Exspectorter paa Almisse, eller, fordi andre ere dem i Veien, ikke kunne faae det Fornødne gaae omkring i Herredet eller i Sognene, giør, saavidt jeg indseer, ingen Forandring i Hovedsagen; men jeg tever dog af Erfarenhed, at Almuen giver helst sine egne Fattige, som den kiender, og hvis ringe Tieneste den den undertiden igien om Sommeren til nogen Slags Vederlag kan benytte sig af. Derimod tilstaaer jeg, at 2 Mark for Milen, beregnet fra det Sogns Kirke, hvor Betleren blev paagreben, var en mere proportioneret Mulkt, end den af mig angiven. Et Forslag maae immer vide i Modenhed og bestemt Rigtighed, naar flere med Redelighed og Apartiskhed tænke derover.
Viborger Samler, 1785-10-03
(Slutningen eller Svar til Hr. D. i No. 26. bliver at see i næste Samler).
Viborger Samler, 1785-10-03
Af Badens Latinske Gramatika Pag. 6. H. 15 sees, at han, som har citeret det 271 Spørgsmaal i Poutoppidans Forklaring, har været af anden Mening i Henseende til Retskrivningen af Ordet Autor i Samleren Nr. 38.
Viborger Samler, 1785-10-03
Gravskrift. Den Retfærdiges ankommelse er til Velsignelse, Skal dette gielde om nogen, Da maae det være om hende, Hvis Legeme hviler under denne Plad Den i Livet.
Viborger Samler, 1785-10-03
Velædle og Velbyrdige Frue Commerce=Raadinde MARIA ELSABET ELLIG. Föd den 31 Julii 1724 paa Friderichsgave i Fyen Af salig Commerce Raad STEn JöRør og Frue MARE CATNE BALSLEW. Med hvilke hun flyttede til Aunsberg i Jylland 1730, Gift med falig Hr. Commerce-Raad conto Chisistoph EIII i Viborg, Den 12 Maji 1754. Fød Moder ved Ham til 7 Sönner, Af hvilke kun 3 efterleve. Hun drog som Enke til sin ældste og ælskeligste Broder, Hr. Etatsraad STEN de STENN 1769.
Viborger Samler, 1785-10-03
Död d. 31 August 1785. Efter önske og Attraae. Paa hendes og hans Fæderne Gaard Aunsberg. Den reeneste Gudsfrygt, Det Menneskekierligste, sagtmodigste og taalligste Sind Den ømmeste og virksomste ægte Börne og Venne Kierlighed. Udmerkede hende stedse i Liv og Död, Som et Stort Mønster af en fand Kristen, Til Velsignelse. Vorde derfor hendes Minde for os Og for Efterslægterne i mange Led.
Viborger Samler, 1785-10-03
Landstinget, Onsdagen den 14 Septemb. 1785.
Viborger Samler, 1785-10-03
Paadømte=Sager. No. 1. Hr. Lottrup til Lynderupgaard, contra Niels Jensen fra Stabild Mølle.
Viborger Samler, 1785-10-03
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-10-10
TRETTNDEAARGANC.
Viborger Samler, 1785-10-10
Angaaende. de Huusarmes Blok.
Viborger Samler, 1785-10-10
Sidstafvigte 6te Octobris forsamlede sig atter Sognepræsterne i Viborg tilligemed Hospitals Forstander Bertelsen, til Blokkens Aabning, hvorudi fandtes denne Gang: 1. i Banco. 2 Rdlr. 3. Courant klingende Myndt 1 Rd. 4 Mk. 7. Er 3 Rdl. 4 Mk. 7 s. Disse Penge kom af alle tre Sogners meest Nødlidende til Gode. Vi takke derfor allerskyldigst og bede tillige, da nu alle Aspecter forkynder os høie Kornpriser og en besværlig Tid, at følsomme Medchristne, som Gud har givet Formue, ville rekke os Haand, til vore Fattiges Understøttelse, af hvilke vi desverre har ikke saa af det Slags, som Øeboerne paa Creta fordum, onde Dyr og lade Kroppe, der leve Staten og Byen til Byrde; men og mange syge, skrøbelige og til Arbeide aldeles udue ge, hvis store Nød og Trang ingen Menneskeven, kan ansee uden inderlig Medlidenhed. Velyndere og Venner, kommer os dog til Hielp, at vi kunne see disse giennembragte i den forestaaende Vinters Tid! Hs.
Viborger Samler, 1785-10-10
Af det Holstenske den 1ste October. Efter de ved denne Solhverv gjorte Jagttagelser, har man at forvente Veirliget i tilstundende, Vinter saaledes: Fra første October indtil 5te Nov. vil et mere vaadt end tørt Veir blive det herskende. Fra 6te Nov. indtil den 11te Decembr. har man i Begyndelsen at haabe endnu et blandet vaad Veir. Men med Nov. Maaneds Udgang vil allerede falde nogen Snee, og Frosten indfinde sig, endskiønt ikke stærk.
Viborger Samler, 1785-10-10
Fra den 12te Decembr. til den 17 Jan. 1786 vil ogsaa endnu i Begyndelsen herske et blandet Veirligt, mod den 17 Jan. vil det fryse stærk, og Frosten derefter tage til, hvorved der vel ei vil falde megen Snee. Fra den 18 Jan. til den 23. Febr. vil det endnu blive ved at fryse stærk, saa at man da har vel at vente en haard Vinter, men midt i Febr. torde vel Frosten tage af, en Mengde Snee da falde, og et blandet Veirligt, uden stor Kulde være det herskende. Fra den 24 Febr. til Udgangen af Martii Maaned vil vedvare et blandet vaadt Veirligt, ledsaget med megen Snee.
Viborger Samler, 1785-10-10
Viborg. Efter Forordningen af 28 Septemb. d. A. er Korn skatten for Aaret 1786 i Jyllands 4 Stifter, Rug 3 Skiepper og Penge 4 Skilling a Tønde Hartkorn. Den halve Deel af Rugen leveres saasnart Forordningen er publiceret, og den øvrige halve Deel inden 15 Januarii 1786. Vil nogen levere det alt til den første Termin, skal det af Oppebørselsbetienten modtages. Af Pengene betales Halvdelen til 11 Decemb. og den anden halve Deel til førstkommende 11 Martii.
Viborger Samler, 1785-10-10
Ribe d. 1 October. J Onsdags d. 28 Septemb. bleve her i Domkirken erdinerede: 1. Hr. Laurits Smith, Professor i Philosophien og Medlem i det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, allernaadigst beskikket til at være Sognepræst til Weile, Kiøbsted og Annexet Hornstrup. 2. Hr. Niels Liisberg, Magister i Philologien, allernaadigst beskikket til at være residerende Kapellan for St. Kathrine Meenighed i Ribe, samt Kompastor til Seem=Anner. 3. Hr. Anders Müller Jessen, allernaadigst confirmeret at være adjungeret og succederende Sognepræst som Alslef og Hostrup Meenigheder. 4. Hr. Hans Christian Rosenberg, allernaadigst confirmeret at være Kapellan pro Persona for Resen og Humlum Meenigheder. 5. Hr. Hans Hierrild, allernaadigst confirmeret at være Kapellan pro Persona for Øsse= og Næsberg Meenigheder.
Viborger Samler, 1785-10-10
Domkirkens Kapellan Hr. M. Galthen intimerede til Forretningen over de Ord: J ere Verdens Lys Math. 5, 14 Af de Ord 1 Timoth. 3, 13. De der priseligen have betient, tilveiebringe jo Dem Selv i den christne Troe et ypperlig Trin og mangfoldig Frimodighed. forestillede Hr. Biskoppen: Den urudeblivelige og fuldtilfredsstillende Belønning her i Livet for velfortiente Kirke= og SkoleLærere. A. Belønningen selv bestaaer i a) Et ypperligt Trin i den christne Troe. b) Megen Frimodighed i den christne Troe. B. Den er undeblivelig og fuldtilfredsstillende, dog kun for Velfortiente. De, der priseligen have betient, tilveiebringe dem selv o. s. v.
Viborger Samler, 1785-10-10
Af de Ordinerede prædikede Hr. Professor Smith, over Chr. 12, 13, og forestilte: Læreres Forsigtighed, i Deres Embeds Førelse, og herlige Opmuntring. Hiin bestod i at giøre visse Trin med deres Fødder. Denne i, at det halte ikke gaaer af Leed, men desmeere lægges. Lands Landstinget, Onsdagen den 14 Septemb. 1785.
Viborger Samler, 1785-10-10
Paadømte Sager. No. 4. Hr. Bodschou til Stougaard og Alsted, c. General Fischalen S. T. Hr. Justitsraad Uldahl. Da Hr. Vodschou ikke strax har efterkommet den ham tillagte Høikongelig Ordre, selv at lade forrette det Hoverie, som de fra Godset siden Aaret 1773 bortsolgte eller udgangne Bønder tilkom, og med de førte Vidner tillige findes beviist, at han virkelig af sine Bønder har fordret og taget baade andet og mere Hoverie end forordningsmæssig var, og efter Hoverie Reglementet kunde tilkomme Bønderne at forrette, Saa bliver den paaankede Hiemtings dom, afsagt inden Nørvangs Torrild Herreders Ret i alle Deele vedmagtkiendt, hvorhos Proprietær, Vodschouend videre pligtig kiendes til General Fischalens ved Ober Retten brugte Fuldmægtig Prok. Roedsted at betale de fordenne Jndstevning forvoldte Bekostninger, og for hans Sallarium paastaaende 67 Rdlr. 3 Mk. 6 s. alt inden 4 Uger efter denne Doms lovlige Forkyndelse under Nam og Exekutions Tvang efter Loven, og endelig betaler han til Landstingsdomhuset strax 2 Rd. 5. Prok. Grøn i Holstebroe, Actor mod Niels Christensen Brøndumdam. Det findes lovligen beviist, at Arrestanten Niels Christensen Brøndumdam om Natten af Jeppe Andersens Stald, i Grimstrup har udtaget en ham tilhørende Hest og et par gl. Dækkener, samt redet dermed til Ribe, hvor han strax efter den bestiaalne Jeppe Andersens Foranstaltning er bleven eftersat og antruffen med Kosterne i Hænde; Thi bør bemelte Arrestant kastyges og arbeide udi Jern hans Livstid ved Kiøbenhavns Fæstning, samt betale udi Tvigield af de stiaalne Koster 32 Rdlr. 2 Mk. til Kongens Casse, og have hans Hovedlod ligeledes forbrudt, men Jgield betales ikke efterdi Kosterne in Natura ere komne tilbage. Skarpretteren nyderfor Kagstrygningen at forrette 5 Rd. hvilken Udgivt tilligemed andre fornødne Omkostninger, saavidt Tyvens liden Formue ikke kan tilstrække, udredes af Amtet efter Øvrighedens foregaaende Revision og Approbation, og saaledes bliver Hiemtingsdommen vedmagtriendt.
Viborger Samler, 1785-10-10
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-10-17
TRETTENDEAARGANG.
Viborger Samler, 1785-10-17
Mandagen den 17 October (Brator Nørre Noget om Orme.
Viborger Samler, 1785-10-17
ligesom en anden Forfatter har anmerket, at det gives 2de Slags Nathuer, virkelige og metaphoriske; saa gives der ogsaa virkelige og metaphoriske Orme. For saavidt disse have Bolig i Mennesket, ville vi kortelig indsee Forskiellen. De første ere de, som vise sig for Øiet i den naturlige Skikkelse. kelse og opholde sig i Maven. Doctore og Apotekere ere deres forne Fiender, dræbe dem med Forgift eller jage dem i Landflygtighed. De sidste ere Mennesket ligesaa naturlige som de første. Menfor dem er neppe nogen Urt i det hele Apotek. Ormen, som i denne Forstand besværer Menneskeet, har sin Bolig i Hiertet. Den voxer i Størrelse, ligesom Mennesket med Aarene selv, den indsamler sin Næring fornemmelig igiennem Sandseredskaberne, og Ormen selv kalde vi, den naturlige onde Lyst. Denne Orm er altid tilbøielig til at dræbe os, vi formaae ikke at dræbe den, men hvad vi kan giøre, er, at vi kan nægte den Næring, saa at den mere kraftløs ikke kan vise saa megen Styrke imod os, som ellers. Men tilstede vi den saa megen Næring, som den begierer, saa er den grulig farlig, og et eneste Stik er dødeligt. Det gaaer uden for Bestemmelsen af dette Blad at tale vidtløftigere herom, da Forfatteren paa dette Sted alene indskrænker sig til de mindre Orme, og det er maaskee hans Orm, at han vil skrive om dem.
Viborger Samler, 1785-10-17
Uagtet denne store metaphoriske Orm undertiden nægtes sin fulde Næring, tilstaae de allerfleste Mennesker den dog saa megen, at den nu og da er i Stand til at udkaste en svag Gift. - Denne Sæd merker man tydelig hos nogle at beblande sig i Hiernen, som Undfangelses Stedet, hvorved en Art af de mindre Orme fremkommer. En anden Art af dem ere saa besynderlige, at man skulle troe, de vare undfangede iblant de virkelige Orme i et afMavekamrene og bestemte at forgaae i et LuftSkud. Ex, paa saadanne Orme Svagheder. Ellabius er en Hader af alt, hvad der bærer Navn af Nyt. Endogsaa øiensynlige Forbedringer, hader han, fordi de først maa være nye, hans Orm forleder ham til at bestride denne Nyhed baade med Vid og Lyst. Man seer en Mængde mindre Orme, som synes at være undfangede i ligesaa mange Maver, de begynde ligeledes at løbe Storm, og som det allerløierligste, vide ikke hvorfor, uden fordi Tingen er Ellabius imod. Titus har den modsatte Syge. Nye Skikke og Moder indtage ham ganske; enten det er hans eller andres, enten et ægte eller uægte Foster, er ligemeget, ikke prøver han det nye, og ikke undersøger han det gamle, alligevel slutter han saaledes: det Gamle bør forkastes og frem med det Nye. Atter Virkninger af Ormen. Skripturus føler sit Kald, som Skribent, uagtet han ikke gavner Verden dermed (thi han besidder: sidder hverken Lærdom eller Vid nok, for enten at skrive grundigt eller munter), er han dog Skribent, og bliver det uden Hensigt dermed at forøge sin Formue, eller fornærme andre. Han vil altsaa ikke berige sig ved andres Skade, og skader i det høieste ingen uden sig selv, og de faa, der spilde Tiden paa at læse hans Skrivter, - det er vel den Uskyldigste af alle Orme.
Viborger Samler, 1785-10-17
Hr. Stomachus spiser meget vel, drikker meget vel, fordøier meget vel og sover meget vel. Dog er han aldrig bedre, end ved at see sig omringet af et Selskab, der er skienket samme Spisegave, Drikkelyst og Fordøielsesevne, som han, og som afskiærer ham Søvnen til over Midnat; da man vil vide, at den samme Mand fordøier paa sine Creditorers Bekostning og det tilkommende Aars Regning, saa maa denne upasselige Lyst vel være en besynderlig, Maveorm at tilskrive.
Viborger Samler, 1785-10-17
Mr. Caprice har ogsaa sin Orm, hans Symbolum er: det første Jndfald, det beste, siden tænkt, er intet tænkt. Demonstrationer virke intet paa saadanne Folk. Denne er nok den farligste af de smaa Orme.
Viborger Samler, 1785-10-17
Madame Selsom har en besynderlig Orm altid virksom uden at udrette noget; Men Klammerie merie og Bulder er og en Beskieftigelse; at skielde ud og lade sig udskielde er hendes ædelste Tidsfordriv, en smule Ærgrelse er dog, naar man ikke har Stunder at spadsere, og i Mangel af anden Motion, ikke usundt. Madssell. Hierteglad, en allerkiereste Pige, saa munter, venlig. . . . . . lutter Følelse. Hun er helst i Selskab, og, som man troer, for ogsaa at lade andre føle. Hun synger som en Engel og uddeler Glæder, overalt, - endog den Knub, der nytter mindre end en Stoel i Selskabet, begynder at leve op og føle sig. Men ak pludselige Forandring. Jomfruen er ei mere munter, skyer Selskab, og alt indtil Snørlivet er hende modbydeligt.
Viborger Samler, 1785-10-17
Man slutter, at Ormefeber er Jomfruens Svaghed.