Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-05
Om vi maaskee i nedenskrevne Conturer ville tangere enkelte af de homeriske, ikke Oldtidens, men Nutidens Heroer med samt disses storslaaede Bedrifter, saa dog kunde det ikke falde os ind, at ville male alle vor Tids store og gode Handlinger af Danske, Norske og Holstenere. Selv det flygtigste Blik i Statskalenderens Adresser overtyder os om det Herkuliske i et saadant Arbeide, og at et Pantehon for alle dens Berettigede neppe kan bygges af Mennehænder. J al Fald ere Ove Mallings Ætlinge de Nærmeste til at complettere hans Værk, og da disse tælle Mænd, paa hvem det passer, hvad der staaer i een af vore Rundsange: Ei Fred ei Krig dem rører: de Pen og Kaarde fører, saa maae vi overlade til dem, om de trøste sig dertil, at tømme Occanet og vi ville altsaa ikke tale meere om den Deel af Sagen. Vi skulle derimod ikke have forsmaaet, noget nærmere at betragte vor daadsvangre Tids Fødseløveer paa det Slesvig-Holsteinische med samt Prælat und Ritterschafts Terrain, og hvorledes det forventende Jmpulsionens og Repulsionens Abortus, vil komme til at see ud. Vi kunne have Lyst til at tælle Pulsslagene i den med Fødselsveerne forbundne Reformations- og Emancipations=Feber, og i Forbindelse dermed at undersøge, hvorvidt den fra sit contagiøse og sporadiske skulde kunne overføres paa det epidemiske Terrain, og især om den for at indpode Smitten i Rigsværnet, fra den tydske Pharmacopaa uddragne, Recept var et Qvaksalverraad eller en hensigtsmæssig Chinamixtur. Men da det er vor Overbeviisning, at den Olie som presses af Tiden, vil jevne det Bølgebrud, som de homeriske Helte hist ovre bag deres Blæk og Pennehuse have fremkaldt, og da det er en af den simple Menneskeforstand og Besindighed sig udviklende Fornødenhed, at den Glam og Gjøen, hvormed de politiske Buldogger midt i Fredens og Almeen-Sikkerhedens Nydelse forstyrre Naboer og Gjenboer, vil opløse sig i den samme trøsterige Harmonie, som endnu gjenlyder fra det sidste Argonautertog mellem Stockholm, Lund, Upsala og Kjøbenhavn, saa skulle vi ogsaa for dennesinde ganske have ignoreret Sagen, hvis ikke det høist mærkelige Phænomen var for Haanden, at hine politiske Bjefferes og Gjøeres Væsen - Uvæsen ville vi sige, var gaaet over i deres fiirbenede Confratres, vore Vindspillere, Bulbidere, Rotte-, Saupakker, Frue og Grævlinge-Hunde; thi et saadant Naturspil, der er ligesaa mærkeligt som Fortidens somnambulistiske og Nutidens electromagnetiske og galvanoplastiske Mirakler, bør jo visselig, og Sandheden saa troe som mulig, opbevares til Meditation, Gjennemtygning og Fordøielse af Stats- og Naturhistoriens Granskere. Disse fiirbenede lodne Karnailler have ligesom hist ovre, deres formelige parlamentariske Forsamlinger i et betydeligt Antal. Til Møderne have de en Telegraf ligesaa hurtig som den eletriske, om ikke for Øiet, saa dog for disse Politikussers skarpere Sands, Næsen - om Forladelse – "Snuden" ville vi sige, ved det mellem dem fra gammel Tid brugte Correspondence-Middel paa alle Hjørne- og Afviserstene, det de Tid efter anden, ligesom hos vore Gjenboer, opfriske, og hvorved de, selv paa mange Miles Distance, kunne ligesom hist vittre sine Forbundsfæller og disses Capaciteter. Trodsende alle Cancellie- og Politi=Placater mod Asociationsthorigt antage Frankerigs Egoisme - slutter Slaver Parlement. rien ere de endog gaaede et Skridt videre end hist ovre, idet de holde sine politiske og revolutionaire Samlinger aldeles offentlig under aaben Himmel, hvortil desuden disse Fyres varmere Blod og fortræffelige Pelts Frakke med dens tomme Lommer komme dem saavel tilpas. Ved Siden af denne Offentlighed have de ligesom hist ovre taget vedbørligt Hensyn til Acustikkens Love, ved at vælge et Terrain som meest befolket, tillige gjengiver deres Gjøexclamationer med den største Gjalder og Ekko. Paa Grund af disse Revolutionairers daglige Færdsel med og imellem de dannede Cirkler, deres Nemme, Snuhed og sjelne Opfatnings-Evne, der stundom grændser til det utrolige, som f. Ex. hos den tydske Hund Monito, der foruden mangfoldige sorte Kunster ogsaa kunne baade læse og skrive, og da de stedse med nogle Deelegerede, ligesom hist ovre, ere tilstæde i alle Minister-, Hofdame-, Stænder- og Kommune=Soireer, have de, belærte ved en jevnlig Erfaring realiseret sin selvtagne Associations=Frihed ganske i hine Selskabers Aand, det vil sige efter hvad der bedst convenerer Cerebral- og Gangliesystemet, - det vil endvidere sige, efter det for Maven og Hjertet meest comfortable - det vil endelig sige - der hvor man æder bedst og elsker beqvemmest - eller med andre Ord, der hvor man finder et godt Kjøkken og hvor Politiet, ikke er alt for strengt in puncto sexti. Ligesom mellem hine tobenede, finder man ogsaa mellem disse fiirbenede Politici adskillige fremragende Personligheder, der saavel ved en overlydt Glam og Gjøen som ved en overlegen Appetit til solid Kost for Maven, Hjertet og Celeberiteten tage Luven fra de andre Smaacanallier, og det vilde ikke være os vanskeligt saavidt at sammenstille træffende comparable Momenter, hvis vi ikke frygtede for at overskride Reglen: exempla sunt odiosa. J den Frihedssvindel, hvoraf de fiirbenede ere betagne, blive de aldeles hensynsløse paa de contraktlige og søciale Forhold, hvortil de ere bundne, og handle saaledes i de tobenedes Fodspor. De forlade Huus og Hof, undersaatlig Pligt og Troskab, naar Friheds-Tarantelen stikker dem; at deres Husbond og Herre sikkrer dem Huus og Hjem, at han betaler Skat for dem, for at ikke Politimesteren ved en vis Mand, den man nødig vil nævne, skal slaae dem for Panden, naar Galskaben, er for Døren, – at han kan fordre en særegen Troskab og Vagtsomhed af dem, naar han faretrues dette alt er dem ligegyldigt, og medens de saaledes bryde Contrakten, fordre de den ligefuldt opfyldt af Husbonden, fordre ligefuldt alle det sociale Livs Fordele - deres Æderi og Amouretteri, endskjøndt de i Grunden ere hiin nemesiske Mand hjemfalden med Hud og Haar. Ved Siden af denne revolutionaire Færd bringe de, ligesom hist ovre, hinanden Takadresser, og især Nocturner og Serenader, saa at baade Naboer og Gjenboer vride Hænderne derved. At dette Uvæsen ikke udarter til formelige Fakkeltog. er allene fordi de ikke forstaae at omgaaes med Jld og Lys og eiheller have Penge til Optoge i den Retning. Hvad derimod Serenaderne angaaer, da er det ganske vist, at disse gaae regelmæssig, især de 3 ugentlige Generalforsamlingsdage, indtil Kl. 1 om Natten og fortsættes som Morgenmusik mellem Kl. 4 og 6. De vise derved en Udholdenhed, som vistnok fortjener Paaskjønnelse af de vedkommende Damer eller Herrer af Slægudruppede af Lovice, vet, hvis vi nu havde vem, vor ten den angielder, men paa Grund af, ligesom histovre, Executeurernes lave Standpunkt i Generalbassen og Compositionen, er det saa en egen Sag for Naboer og Gjenboer, i Nattens Stille at maatte ganske imod sin Villie i flere Timer af Gangen, laane Øre til denne infernalske Concert. Jdet at disse fiirbenede Kavalerer, svigte Troskaben imod sin Herre og hans Huus og ikke opfylde det Hverv der foreligger dem, var det maaskee ikke uretfærdigt, om man sigtede dem for uhjemmelt, hvad Diæten eller Kosten angaaer, da de derfor ikke yde Vederlag men ligesom stiæle den fra Husbonden, og det samme lader sig maaskee sige om Tiden de anvende til sine egenraadige liberalistiske Um tribe, idet de ogsaa skjæle denne fra Husbonden istedetfor at anvende den til at holde Vagt uden om og inden Huset. Men ligesom de i slige Poster have Præcedentser foran sig, synes det ogsaa af den Homogenitet, hvori de saaledes befinder sig, at Smitsotten fra Vesten maa være noget epidemisk, saasom vi ikke vide, at enten den foranmeldte Telegraf-Forbindelse eller anden Correspondence finder Sted mellem dem, hvorhos det jo ogsaa er en Vished, at Hunden Monito ikke p. t. er her i Landet, og hvoraf fremgaaer en anden Vished, den nemlig, at Fiirbenene ikke fra de udenlandske Aviser kan have samlet Oplysninger fra Confraters. Jøvrigt er det ganske vist, at de fiirbenede Parlamentsherrer, hvad Snyderiet i Diæten og Forretnings tiden angaaer, have taget Luven fra alle tobenede Forsamlinger, idet de førstnævnte, foruden det, at de fouragere hjemme i Huset, forinden de gaae i Parlements forsamlingerne tillige, marodere ved selve disse Samlinger og snappe snart et Lamme= og Kalvehoved, snart en Oxetunge m. m. fra de i Nærheden af Parlements samlingen værende Natur-Restaurationer. Denne de Fiirbenedes særegne Lyde forøges betydeligt ved den hæslige Omstændighed, at den generense og chevaleriske Tænkemaade, der skulde gaae igjennem den ganske Forsamlings Tendentser, aldeles ophører i det Øieblik et enkelt Medlem acqviescerer et af de ovennævnte ubetydelige Næringsstoffer og afløses da pludselig af en aldeles forkastelig Misundelse, der ordentligviis udarter til reele Jnjurier og disses Afgjørelse i Rendestenen. J disse forargelige Scener have de dog ingen tilstrækkelige Præjudicater at holde sig til; thi vel have vi ved en og anden Leilighed bemærket, at hvor de almene Jnteresser fordre Offere af de private og personlige, der bliver Sensus Communis mærkelig svagere end ellers, og vel have vi ligeledes bemærket, at Parlementsherrer, lige over for hinanden, i Conflicter og gjensidige personlige Jnteresser kunne kuurre og vise Tænder, saa at en Udfordring paa Pistoler eller paa Skydebomuld har været i Opgaaende; men vi skylde Sandheden den Erkjendelse, at der i denne Kuurren og Visentænder ikke er den fuldkomne Analogi med den ovenskrevne Strid om Lammehovederne og dennes Afgjørelse efter den Stærkeres Ret, som ellers i Aand og Retning forkynder sig mellem begge i andre Henseender.