Viborger Samler, 1848-04-20
Brev fra en her i Viborg hjemmehørende Frivillig. Slesvig, Søndagen den 16de April. Goddag Viborg, og maaskee adien pour jamais; thi inden Aften bliver det bestemt, om Freden skal sluttes eller vi skulle gaae mod Rendsborg. Vi have nu havt 3 Dages Vaabenstilstand, under hvilken Tid man har seet den ene Parlamentair efter den anden; endnu idag kom den sidste, en preussisk Officier, til Slottet Gottorp, hvorfra han sendtes tilbage med tilbundne Øine og under stærk Bedækning af Dragoner. Man slutter altsaa deraf, at det skal gaae løs imorgen tidlig. - Jeg kan nu med Bestemthed angive Tallet af Saarede og Døde paa begge Sider ved Bau og Flensborg, nemlig paa dansk Side 25 Døde, 30 stærkt blesserede og 23 udygtige til Krigstjenesteen. Af Jnsurgenterne ere over 200 Døde, ligesaamange dødeligt saarede. – Almindelig Munterhed er udbredt over hele Hæren. Soldaten har nu faaet en Forsmag paa Krigen og har endeel Kammerater at hevne. Jgaar blev af Jntendan turen uddeelt blandt os en Pot Viin pr. Hoved, Viin, som fandtes i Prindsen af Angustenborgs Kjælder paa Gottorp. Man lever som Fyrster her, den schleswig holsteinske Befolkning er saa bange for de røde Trøier, at de hellere gav os Alt hvad de eiede, end see en vred Mine. De Kjæltringer have skjult hos sig en stor Deel af de tydske Frivillige, som ikke fik Tid at komme videre Syd paa. Man gjør i disse Dage Jagt paa dem. End- ogsaa Damer gaae med den schlesw.-holst. Cocarde paa Brystet. Jeg traf en Saadan paa Gaden forleden, gi hen til hende og spurgte, hvad det var for noget pænt Noget, hun havde der. Hun svarede mig, at det var den tydske Cocarde, som Enhver har i Schleswig. Jeg udbad mig hendes som en Erindring, og hun fik ikke Tid tilat negte mig den; thi jeg havde allerede plukket den af hende. – Jdag opsøgte jeg og traf for førstegang Deres Broder. Han boer i Altstadt, jeg i FriederichsbergHan er i bedste Velgaaende, endnu hverken død eller saaret, endskjøndt Jægerne i denne Krig benyttes som Jld hunde. Han bad mig hilse Dem og sige, De neppe kunde vente Brev fra ham, førend Affairerne her ere tilendebragte, da han er uafladelig beskjeftiget fra Daggry til Midnat. - Jeg stod først ved 13de Bataillon, indtil vi kom til Slesvig, hvorfra jeg gik over til 12te Bataillon, 1ste Compagnie. Min Adresse er altsaa Volonteur N. N. ved det nørrejydske Corps 13te Bat. 1ste Comp. - Jeg boer sammen med 2 Sergeanter og 10 Mand i et Huus, tilhørende en Etatsraad Lüders, som er flygtet. Men Folkene *) maae være godt forsynede med Penge og Fødemidler; thi vi kunne faae Alt hvad vi ville. Her er et Fortepiano, om Aftenen sætter jeg mig hen og spiller (Notabene naar jeg ikke har 24 Timers Feltvagt), Karlene dandse med Kokkepigerne og synge saa det dundrer efter – Hurra, sikken et Leben! Vore Victualier, Kjød, Brød, Ærter, Salt, Gryn etc. give vi bort; vi have ingen Brug for det her, og Soldaten tænker ikke paa den Dag imorgen. Hilsen til Dem fra Lieutenant Husum! Enten en Kugle for Panden eller Epauletterne! Med Gud, for Konge og Fædreland. – Skulde jeg, efterat Freden er sluttet, endnu være gemeen Mand, saa -hm ja! – saa maa man vel igjen tage fat paa Aare værket i Viborg. Jndtil videre Hilsener til o. s. v. fra Deres hengivne N. N., Soldat samt Organist a la suite.