Berlingske Tidende, 1832-04-11
Fra Rom skrives: Krig eller Fred? - Fred. Tingens synes her at tage en Vending, der retfærdiggjør dette Svar. Vel berørte Hr. Casimir Perier i den lange Tale, som han den 7de Marts holdt i de Deputeredes Kammer, kun i Almindelighed de Jtalienske Anliggender, som umodne og ufuldendte. Men Ministeriets sande Sindelag udtaler sig dog tilfulde ved Capt. Gallois's Tilbagekaldelse. Man forsikkrer, at Præsidenten for Conseilet er yderst opbragt, og at det Franske Cabinet paa en bestemt og eenergisk Maade har tilkjendegivet sin Misfornøielse med Fremgangsmaaden ved Anconas Occupation. Det overraskedes; Capitain Gallois har overtraadt de ham givne befalinger, hvilket var saa meget dadelværdigere som hans Jnstruxer vare aldeles nøiagtige og tydelige. Derfor udfærdigedes strax den Kongelige Befaling, der kaldte ham tilbage fra hans Post og man kræver det strængeste Regnskab af ham. Hans Eftermand, Marinecapitain La Susse, er allerede her og reiser i Dag til Ancona. Dette er den første fyldestgjørelse. Det er endnu ubekjendt, om Oberst Combes ogsaa vil vorde kaldet til bage. Denne, som egentlig indtog Ancona, har forarget No. merne meer, end Gallois; men man siger, at han er en underordnet Officeer, og det vil vise sig, om han har handler efter befaling, eller af egen Drift. Det er mærkeligt nok, at der, i Anledning af Begivenheden i Ancona, var opstaaet en Misforstaaelse mellem Dhrr. Gallois og Combes, som endog havde en Udfordring til følge; ogsaa herom ville vi snart erfare de nøiere Omstændigheder. Jmidlertid kan Hr. C. Periers Skridt til Forsyning ikkun ansees med gunstige Øine af Østerrigerne; en roeligere Stemning er indtraadt; Diplomaternes og andre Stormænds Salons ere atter aabnede. Af Bladene sees tydeligt, hvilken forskjellig Virkning Anconas Jndtagelse har gjort i Paris, imidlertid synes kun Faa, selv af de Høirøstede, i Hjertet at bifalde Angrebet paa denne Stad. En vigtig Person, som reiste herigjennem til Neapel, fortalte, at Admiral Rigne var endnu langt meer forbittret over dette Barbarie, end Conseil=Præsidenten selv, og at han havde yttret sig derom i de stærkeste Udtryk. Den Franske Consul i de Romerske Stater, Hr. Beyle, berømt som Skribent under et andet Navn, har begivet sig fra Civita Vecchia til Ancona, for at bringe Regnskabsvæsenet i Orden. Oberstlieutenant Ruspoli, som commanderede i Ancona, er nu her, og venter, i sin Stue=Arrest, paa Udfaldet af sin Sag. En ny og betydelig Grund til de ovenfor antydede Fredsforhaabninger er Hr. Seymours Nærværelse i Rom. Denne engelske Diplomat har forladt sit Hotel og er flyttet ind i et Privathuus, hvilket tyder paa et længere Ophold. Han har aflagt Besøg hos Monsignor Capvaccini og Cardinal=Statssecretairen og havde for nogle Dage siden Audients hos Hs. Hellighed Paven. Foruden det, at hans Stilling her er af stor Vigtighed, er den, ligesom Sir BroolTaylors i forrige Aar, historisk interessant, ja virkelig, saa at sige, mageløs. Vi see Jndividuer optræde som Privatpersoner, og tillige som Diplomater, - saa stor er Lovenes Magt: det gamle Actstykke fra Henrik den Ottendes Tid, der i den Grader blevet unyttigt, at man er tvungen til at eludere det, vedbliver gjennem Aarhundreder at virke ved sin Form og omdanner Hoffets og Diplommatiens Sædvaneer. Deraf opstod det besynderlige Tilfælde, at Hoffet modtager Jndividuer som Privatmænd, hvilke det behandler som Diplomater, medens Publicum ikke kan finde nogen anden Benævnelse for disse, end gli Ambasciator inglesi. - Jmellem Hr. Brook Taylors og Hr. Seymours Stilling er den væsentlige Forskjel, at hiin næsten allene angik Kirkestatens indvortes Forhold, men dennes i det mindste ummiddelbart har Hensyn til sammes udvortes Politik.