Berlingske Tidende, 1812-03-02
Da der gives overalt i Danmark, somemmelig i Jylland, skal Egne, som ei ere passende til Rødkleveren, og det dog er ikke mindre vigtiat for disse at lægge Vind paa en tienlig Foderurt til Høe og Græsning, udsætter Selskabet Ugnende Præmier og under samme betingelser som den foregaaende s. 11, for Dyrkning af engelsk Raigræs, Spergel, den gule Rundbælle, samt andre Græsarter og FoFerurter, som ved Erfaringer og Forsøg befindes at være tienligt paa skarpe Jorder. Af anstillede Forsøg der i Landet vides, at engelsk Raigræs (lalan perene groer paa skarpe og side Jorder, er det første Græs om Vaaren, taaler Væde og Tørke og er fleeraarig. Det faaes med den Sæd, hvormed Jorden udlægges til Hvile. Det bør afgræsses tidlig, de det som ungt er behageligt for Kreaturerne. Fredes det til Høe, da slaaes det mod Slutningen af Mai. Afsættes et Stykke til Frøe, erindres derved at frøet modnes i Juni, det falder lettelig af, og bør derfor afslaaes med Kornleer, opbindes i Neeg og veires som Sæd og med Varlighed bringes paa Tærskelden. Paa en Tønde Land kan avles 8 til 10 Tønder Frø Da Selskabet er bleven gjort opmærksom paa, at der skal være meget Mangel paa Frøet af denne Græsart, avlet hos os selv, og at man ved at saae af dette Frø, hidbragt fra fremmede Steder, skal have paa flere Steder befundet sig slet, vil Selskabet i Særdeleshed have denne Græs arts Dyrkning anbefalet til Frøe-Avl, og udsætter i denne Hensigt en Præmie af 500 Rd. for egen Avl af i de mindste 1000 Pund, som kunne avles paa en Tønde Land geometrisMaal, naar den udlægges med 100 Pd. Frøe, saaet i Vaarsæd og naar Jorden Aaret forhen har været behandlet med Kartofler for at være fuldkommen reen; hvilken Præmie gielder indtil Udgangen af 1813. De Selskabet tillige er underrettet om, at denne Græsart i Besynderlighed, skal voxe vild i temmelig Mængde paa Øerne kolland, Falster og Møen, troer det, at disse Lande vilde være fortrinligst skikkede til denne Avl, og at disses Beboere snarest og lettest ville kunne afhielpe den ovenmeldte Mangel paa denne saa nyttige Frosort. Spergel Gier, Hønsegræs, Hum, Knægræs Hereria arrense de groer vildt og i Mængde i Boghveden, endog paa Jorder som springe med Lyng. Frøet kan faaes allene og med andre Græsarter, og med Sæd i det faaes da i Maj med den sidste Kiærs eller Halm, omtrent 24 Pund til en Tønde Rugland. Da Spergelen varer kun et Aar og efterlader en reen Stud, kan den anbringes i Sædfølgen ligesom Boghvede og Vikkefor at rense Jorden. Den giver fiint Høe som ædes med Begierlighed at Qvæget. Frøet kan avles af den med Lethed og i Mængde. Spergel for tiener at dyrkes paa sandede og muldsandede Jorder. Ligeledes fortiente adskillige Arter af Høire, som under Navn af Havregræs dyrkes med Fordeel i Vensyssel at dyrke paa høi og sandig Grund. Til en Tønde Havreland regnes 3 Skiepper renset Frøe, eller det dobbelte i Avnerne, thi disse ere vanskelige at rense derfra. For at bidrage til at fremme Kartoffelavlen i Island, Finmarken, Nordlandene og paa Færøerne, udlover Selskabet fremdeles følgende Opmuntringer a. For dem som i Aarene 1811 og 1812 befordre Kartoffelavlen enten ved virksom Anviisning, Kartoflers Uddeeling til Sæd, eller paa anden Maade udsættes tre Premier, som efter Omstændighederne bestemmes i Medailler, Bægere eller Penge. . For dem blandt Almuen, som i Aarene 1812, 1813 og 1812 avle gode Kartofler, ikke mindre end 5 Tønder, en Belønning i af 1 Rdlr. for Tanden. Anmeldelserne maae være forsynede med tilforladelige Vidnesbyrd, blandt hvilke man især ønsker Øvrighedspersoner og Præsters De som eengang have faaet Premie eller Belønning, kunne ikke oftere, erholde den, uden i Tilfælde af en betydelig større Avl, end hvorfor Premie forhen er vundet. Selskabet, som har kronet en Afhandling om endeel for Island nyt, tige Vexter og ladet samme, trykt i det islandske Sprog, uddeele der i Landet, har deraf erfaret, at de saakaldede Kaabrødder (Kaalrabi under Jorden) fortiene i Følge paalidelige i Island gjorte Forsøg, at regnes blandt de nyttigste Planter for Almuen sammesteds efter dens nærværende Omstændigheder. Der udsættes derfor, for at opmuntre Jslænderne til denne for dem fordeelagtige Avl, følgende Premier, nemlig : For den, som i Aaret 1812, der i Landet avler den største Mængde, ikke mindre end 10 Tønder af de bedste og største Kaalrødder. 12 Rdlr. For den næst største Mængde, ikke mindre end 2 Tønder 10 Rdlr. 2 Tønder - 8 - 4 Tønder - 4 - 1 Tønder . - følt af Bondestanden kue æske alle 6 Premier, men de af andre Stænder alene de 3 første. Attesterne om Sagens Rigtighed maatte tillige bevidne, at det alt er af en Mands Apl. Selskabet modtager ogsaa med Erkiendtlighed Efterretning om andre nyttige haverærters Avl og nye havers Anlæg i Island, Uagtet adskillige heldige Forsøg have viist, at Krax kan dyrkes med stor Fordeel i Danmark og opnaae den Fuldkommenhed den behøver for at være et godt Farvematerial, er denne viglige Fabrikolante dog endnu ikke hos os frembragt i den Mængde, at udenlandsk Tilførsel deraf kan undgaaes.