Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1831-01-31
Det er de saakaldte populaire Revolutioners almindelige Lod, at de Mennesker, som begynde dem, aldrig bringe dem til Ende; men gaae fra Udsvævelse til Udsvævelse, og tilsidst foretrækker Samfundet Despotismen for Pøbeltyranniet. Republikanere og Orangister kjæmpe saaledes mod hverandre i Brussel, og true Kongressen med Oplysning. Valget af et Statsoverhoved var endeligen fastsat til den 28 Jan. og siden Grev Sebastianis Brev til Hr. Rogier er blevet bekjendt, var Stemningen almindelig for Hertugen af Leuchtenberg, for hvem ogsaa Unionsselskabet interesserer sig. Hr. Lebeau har i Kongressen foreslaaet at udnævne denne Prinds til Konge under Navn af August 1, og samme Dag var hans billede ophængt i Værtshuset, den gyldne Ørn" i et treefarvet Baand med Omskrift: Belgiernes Konge. Om Aftenen droge talrige Hobe gjennem Gaa derne med Raabet: leve Friheden, leve Fyrsten af Leuchtenberg. Jblandt saa mange flere er det ogsaa blevet foreslaaet at udnævne Grev Sebastiani eller Hr. v. Chatteaubriand til Konge! For dem, som have udmærket sig under Revolutionen, er stiftet en Ærestjerne. Endnu den 19 Jan. fandt en hidsig Fægtning Sted ved Mastricht; men den 20de forkyndte General Daine Armeen at den provisoriske Regjering havde befalet at standse med Fiendtlighederne, hvorimod Hollænderne skulde forlade Antmerpen, og give Farten paa Schelde frie, hvortil der er givet befaling ved den hollandske Admiral Gobius, som ankom til Antwerpen paa et Dampskib under kongeligt Flag General Daine opfordrede sine Folk til at give det første Exempel paa en - som han kalder det - piinlig Lydighed; men endnu den 21de skulle Hollænderne have gjort et, skjøndt frugtesløst Angreb paa de belgiske Forskandsninger. Den preussiske Statstidende retfærdiggjør nu saaveOprettelsen af Kongeriget Nederlandene, som Luxemburg, Forening med Tydskland. "For Tydsklands og Europas Sikkerheds Skyld - hedder det - er det vigtigt, at disse Lande ikke forenes med Frankerig, hvortil ikke engang El sat og Departementet du Nord burde høre. Men siden Frankerigs Ret til disse Besiddelser ikke engang i 1814 og 15 blev gjort det stridig, saa bør det heller ikke fortænke Tydskland i, at det anvender alle Midler til sin Sikkerhed. J den af Kongen mod Protokollen af 20 Decbr. nedlagte Protest forekommer blandt andet følgende mærkelige Yttring Kongen af Nederlandene har med dyb Kummer erfaret de forsamlede Ministres Beslutning, hvorved en uden al retmæssig Grund foranlediget Opstand sanktioneres, og saaledes Grundvolden for alle europæiske Troner rokkes. Om end Belgien efter Traktaten til Paris 1814 stod til de store Magters Disposition, saa kunne de derfor ikke tage det engang Bortgivne tilbage. Desuden tilkjøbte Nederlanden, sig denne Tilvært med Tabet af sine fleste Kolonier. Vistnok traadte Konferentsen i London sammen paa Hs. Majestæts Begjering; men denne Omstændighed kan ikke berettige den til at give sine Protokoller en Retning, der ganske strider imod den Hensigt, i hvilken dens Bistand blev forlangt. Kongen holder sig følgelig forpligtet til at forbeholde sin Familie dens Ret til Belgien, og efter sine Forfædres Exempel, som udgjøde deres Blod for den ægte Frihed, vil han aldrig vælge en Samfundets Orden ødelæggende Politik til Grundsætning for sin Regjering, eller antage Lærdomme, som under det falske Skin af Liberalitet, kun fremme Despotismen." De nederlandske Blade yttre ligeledes deres Utilfredshed med det Sprog, som Konferentsen i London fører, og paastaae, at den Stærkeres Ret aldrig paa en mere aabenbar Maade, har gjort sig gieldende.