Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-09-24
Ved en under 17de Mai d. A. til Kjøbenhavns Borgerrepræsentation indgiven Adresse udtalte Ribe Borgerrepræsentanter deres Overbeviisning om, at hverken physisk Magt eller et Kongebud vilde formaae at samle og befæste de forskjellige Statsdele, hvor gjensidig Sympathi og Samdrægtighed mangle, hvorimod en for Tidens Fordringer og Folkets Culturtilstand, afpasset Statsorganisation vilde udrette Alt, fordi dette er Maalet, som attraaes." Majoriteten af Ribe Borgerrepræsentation, nemlig dHrr. H. J. Müller, Kleisdorff, Aagaard og Frandsen, er nu ved Hs. Majestæts sidste Nærværelse i Ribe kommen i Conflict med Stiftamtmand, Kammerherre v. Sponneck, og nogle "servile eller bedste Borgere, 27 i Tallet, som under 24de Juli d. A skriftlig havde opfordret Borgerrepræsentationen til, fuldtalligt at indfinde sig til Cour hos Majestæten, hvilket derimod ikke var skeet ifjor og hvorover den almindelige Borger var bleven meget fortrydelig." Ovennævnte 4 Borgerrepræsentanter troede imidlertid, efter at have taget Sagen i nøiere Overveielse, ikke at burde indstille sig til Couren, da dette foruden at antyde en loyal og undersaatlig Opmærksomhed, kunde tilkjendegive baade en Anerkjendelse af og Sympathi med Regjeringens Foranstaltninger i det Hele, og tillige blive anseet som en Tragten efter at smigre Kongen, for derved muligen at erhverve materielle Fordele for Communen. J første Tilfælde turde det maaskee ansees som Pligt for dem at møde til Cour, i det andet vilde de, der offentlig havde gjort de af Hovedstadens Borgerrepræsentation i sin Adresse af 10de Aug. d. A. til Kongen udtalte Anskuelser til deres, geraade i Modsigelse med dem selv; og i det tredie Tilfælde vilde deres Færd, efter det Begreb de havde dannet dem om Ære og Pligt, mildest talt fortjene Dadel." Desuden fortrøstede de sig med: "at de, ved ikke at indstille sig til Couren, undgik at bidrage til at forlænge Tiden til den No. og Hvile, som Hs. Majestæt, efter en lang og anstrængende Dagreise, vilde kunne behøve. Til Couren, som fandt Sted efter Hs. Majestæts Ankomst til Ribe Kl. 3 om Natten, indfandt hine 4 Borgerrepræsentanter sig følgelig ikke; men derimod, efter Tilsigelse fra Stiftamtmanden, næste Formiddag Kl. 9 paa Byens Raadhuus. Da Hs. Majestæt imidlertid ikke behagede at tage Raadhuset, med Archiv og Arrester, i Øiesyn, kom Stiftamtmand, Grev Sponneck, omtr. ved Middagstid hen paa Raadstuen med det Hverv, paa Allerhøistsammes Vegne at indbyde de 3 Borgerrepræsentanter, som havde indfundet sig til Cour, samt Magistraten og Kæmneren, at begive sig til Hs. Majestæt, hvorimod de 4 nævnte Borgerrepræsentanter fik den Besked: "at de kunde gaae hjem!" Om den rette Betydning af denne usædvanlige Hjemviisning, der forekom dem baade at kunne forstaaes saaledes, at de hiin Dag ansaaes for overflødige, og at de skulde være entledigede fra deres Function som Borgerrepræsentanter for bestandigt, ud baade de sig Hr. Stiftamtmandens nøiere Forklaring, da de vare villige til at fratræde, dersom Communens Tarv fordrede, at deres Pladse som Repræsentanter indtoges af Andre." Svaret lød paa: "at Amtet ansaae disse navngivne Medlemmer blandt Byen Ribes eligerede Borgere uberettigede efter eget Forgodtbefindende at fratræde den Bestilling, hvortil de ere valgte, saalænge denne deres Udtrædelse af Borgerrepræsentationen ikke er bleven afgjort paa den i Anordningen af 24de Octbr. 1837 foreskrevne Maade; hvortil Amtet imidlertid ikke havde Anledning til at foretage noget Skridt, da deres Begreb om det Sømmelige eller deres saakaldte Anerkjendelse af og Sympathi med Regjeringens Foranstaltninger i det Hele er fuldkommen ligegyldig og betydningsløs for det Offentlige." Da de 4 nævnte Repræsentanter ikke fandt sig synderligt opbyggede ved denne Erklæring – hvorimod de, som de sige, endogsaa kun ved en tarvelig Opreisning for den dem af Stiftamtmanden den 5te Aug, paa Raadstuen, tildeelte krænkende Behandling maaskee vilde have fundet dem tilfredsstillede, – saa have de nu seet sig nødsagede til, igjennem Pressen at indanke Sagen for den offentlige Menings Domstol. (Khvnsp.)J sidste Aalborg Amtsraadsmøde behandledes den for Amtet vigtige Sag om Frikjørselernes Afløsning mod Pengevederlag. Amtmanden havde erklæret sig villig til, at renoncere paa samtlige Embedsreiser, med Undtagelse af de egentlige Kongereiser, naar han har at følge Hs. M. Kongen eller Medl. af det kgl. Huus igjennem Amtet, for 200 aarligt; Retsbetjentene i Kjær Herred for 160 ; Hellum Hindsted, H. for 200, Aalborg Birk og Fleskum H. for 100; Hornum H. for 200 18, Aars-Sleth H. for 190; Gislum H. 80 og Willestrup Birk for 20 P. Stiftsphysicus for 100; Districtslægerne: i Nibe 400; i Hobro 220; Kjær Herred 250 s; og Fleskum H. 100 P. Branddirecteurerne for 320. Provsterne: 50, 60 og 80 P. Procuratorerne have, med Undtagelse af Hr. Holm i Hobro, som ingen Godtgjørelse har fordret, hver især begjært 70 P aarlig. Fire af dem have erklæret sig villige til, selv at befordre sig imod 4 1/4 pr. Miil T. og Retour. Biskoppen har forbeholdt sig ved hvert Aars Udgang at afgive Regning over havt Reiseudgivt, og Stiftamtmanden i Viborg har foreslaaet et aarligt Vederlag af 30 F. Biskoppen i Viborg har erklæret, ikke at ville afbenytte sin Fribefordringsret i Aalborg Amt. At disse Tilbud fandtes de for Amtmanden, Retsbetjentene, Stiftsphysicus, Districtslægerne i Hobro og Fleskum H., Branddirecteurerne og Provsterne at egne sig til at lægges til Grund for de Foreninger, der med dem kunde være at oprette, og Comiteen anbefalede derfor, at der hos Rentekammeret erhverves Bemyndigelse til, foreløbigen paa 3 Aar, at afslutte Accord med disse Embedsmænd. Da man derimod forgiæves, havde forsøgt at nedstemme Districtslægernes Fordringer i Nibe og Kjær Herred, fandtes det rigtigst til dem at afgive Befordring in natura, saaledes at de derfor erholde 4 1 pr. Mill. Paa samme Maade vil man ordne det med Procuratorerne. Frikjørselsagens Ordning vil paa denne Maade ikke paadrage Amtsrepartitionsfonden større Udgift end 16 a 17, (Aalb. Av.) pr. Tde Htk.