Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-12-20
Det hedder i en Skrivelse fra Constantinopel under 12te November: at der hersker en dyb Taushed om Krigsbegivenhederne; kun Portens Tilberedelser bebude, at Feldttoget vil blive fortsat med al muelig Kraft, og at den vil søge at fratage Fienden det tabte Terrain. De Asiatiske Troppers Marsch imod Balkan, Ordren til alle Rigets Paschaer at forsyne Armeen med det fornødne Krigsmaterial, Kiana Beys Bestræbelser for at sørge for Armeens Fornødenheder ved Contracter, og den vedholdende Afskedigelse og Forfølgelse af alle fredelskende Embedsmænd, lade kun altfor godt giette Sultanens Stemning, og Haabet maae forsvinde om at faae en Kampbielagt, som selv ved det heldigste Udfald maae være skadeligt for det Ottomanniske Rige og udtømme dets Resourcer. Enhver bliver mistænkelig og et vis paa sin Beherskers Unaade, som ikke smigrer hans krigerigske Hu, eller vover paa at fierne sig fra hans Ordrer, som gaae ud paa en blodig Giengieldelse for Russernes Angreb, Mufti og Ulemas maae vise sig for ham med Sværdet ved Siden; en Ordre, som opvækker megen Misfornøielse hos denne mægtige Kaste og afgiver et saameget stærkere Beviis paa Sultanens Characteerstyrke, at han i dette Øieblik, hvori den udenlandske Fiende truer at trænge, ind paa ham, ikke taaler nogen Besværing af sine Undersaatter og veed at vedligeholde sin Anseelse ved kraftfulde Forholdsregler; af denne Aarsag ere mange Mollas og Ulemas blevne forviste fra Hovedstaden i den sidste Uge og en nye Organisation af Financernes Personale er blevet foretaget. Den nye Storveziers og hans Parties Sindelag synes aldeles at stemme overeens med Sultanens, og den Tillid, som den nye Storvezier besidder, tillader ham at udvise større Resolution og Kraft end hans Forgiænger, som ikke var yndet; han skal ogsaa have isinde at foroelige den Russiske Armee. Uagtet disse Udsigter, som ikke ere glædelig for Europas Roelighed har man dog ikke tabt Modet i Pera og nærer altid det Haab, at Porten vil blive formaaet til at give efter, saa at der kan blive Fred. At en Fransk Coureer Hr. Bois le Comte er ankommen til Constantinopel og afsteget i den Nederlandske Gesandts Hotel, har derfor opvakt Nysgierrighed hos alle Jndvaanere i Qvarteret og sat alle Politiker i Bevægelse for at erfare Bevæggrunden, til hans Mission. Nogle ville vide, at han har overbragt Porten et Urimatum fra den Franske Regiering, som har forlangt at den Londonske Tractat skal ufortøvet antages, hvorved vistnok alle de behagelige Jllusioner om Fredsunderhandlinger maatte hurtigt forsvinde. Men andre ville vide, og det er mere sandsynligt, at den Franske Regiereng vil betiene sig af Baron von Zuylens Mægling for at undgaae alle de Misforstaaelser, som kunne blive en Følge af Russernes Blokade af Dardanellerne; ligesom det Engelske Ministerium har allerede ladet afgive en Erklæring desangaaende. Baron von Zuylen har ogsaa sendt sin Dragoman med de fornødne Jnstructioner til Portens Palads for at meddele Reis Effendi den Franske Regierings Beskuelser, som ved denne Sag vil holde sig neutral uden derfor at giøre den Russiske Regiering sin Ret stridig til at exeqvere sine besluttede Forholdsregler. En Grundsætning, som skal have formaaet Reis Effendi til at afgive følgende Svar: At det var Porten ligegyldigt hvilke Foranstaltninger man vilde tage imod den, den vil forsvare sin Rettighed og vide at afvise enhver Forhaanelse. – Saaledes fortælles det, og saameget er i det mindste vidst, at den Escadre, som er stationeret ved Bosphorus, har faaet Ordre til at afgaae til Dardanellerne, og at 8000 Mand udsøgte Tropper ere afsendte dertil for at forstærke Garnisonen i Castellerne; ogsaa har den Nederlandske Gesandt afsendt en Coureer med Depescher til Grev Guilleminot i Poros.