Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-12-18
Søndagen den 2 November 1828 blev i Uggerslev og Nørre Høyrup Kirker, efter Prædiken af Skoleungdommen, under Ledsagelse af Instrumental-Musik Efterstaaende sjunget: De Ædle, som med Diadem, En Krones tunge Vægt skal bære. Alfader deres Styrke vær Leed dem ved din Alviisdoms Haand, Og sign Du deres Ægtebaand. Ja sign vor elskte Kongeslægt Og hold den i din Varetægt Skjænk gamle Danmark Held og Hæder Og Landets Børn giv Fred og Glæder. Styrk os til her at færdes saaAt Borgerskab vi hisset naae. For denne ingen med følgende skjønne, Udgiveren ved en Leilighed tilhændekomme Prolog, i Anledning af Formælingen den 1 Novbr. 1828. En Klippe sig paa Jorderige hæver og stærk og underfuld er Klippens Magt, for hule Uveirs Storm den aldrig hæver, med Himlen selv den slutted varig Pagt; Orkaner rase - vilde Bølger bruse. urokket stander dog dens skjulte Fod, selv barske Vinde om dens Hoved suse, trods Seclers Vælde stedse fast den stod - En Engel om vor Jorde=Vandring svæver og rækker os en venlig Trøsterhaand - vort matte Blik den huld mod Himlen hæver og styrker Støvets tidt forsagte Aand; huldsalig svæver den omkring vort Leie, naar Taaren stundom rinder strid og heed - den viser os hvad her vi kunne eie, naar i vor egen Barm kun troner Fred - En Blomst der groer i Tidens dunkle Have, Og venlig smiller den til Støvets Søn J fra Himlens Herre kom den hulde Gave, og blid den maler Fremtids Bane skjøn vel stundom gøgler den for Støvets Blikke og svinder naar vi bedst vil gribe den -men Duften stiger did og svigter ikke, naar Frelsens Haand os aabner Himmelen - Melod. Schulzs Musik til Thaarups Hymne: Gud Jehoval &c. Gud, for dit Aasyn stod De frem, De Ædle, som med Diadem, En Krones tunge Vægt skal bære. Alfader deres Styrke vær Leed dem ved din Alviisdoms Haand, Og sign Du deres Ægtebaand. sion for II Fra Samaasle af Og hold den i din Varetægt Skjænk gamle Danmark Held og Hæder Og Landets Børn giv Fred og Glæder. Styrk os til her at færdes saaAt Borgerskab vi hisset naae. For denne Gang sluttes Beretningen med følgende skjønne, Udgiveren ved en Leilighed tilhændekomme Prolog, i Anledning af Formælingen den 1 Novbr. 1828. En Klippe sig paa Jorderige hæver og stærk og underfuld er Klippens Magt, See Danmarks Throne staaer paa Troskabs Klippe, og tryg den stande skal paa Jorderig! - mod den skal hvert et Uveirs Angreb glippe, thi Klippens Top naaer ind i Himmerig og Drot og Folk omslynger Kjerligheden, forsøder Begges Vandring her paa Jord, ved Aftens Tid den blid skal lede heden, til himmelsk Fryd blandt rene Aanders Chor - Og Haabets blide Blomst saa venlig smiller og dufter blideligt i Prøvens Land -med den i Barm, mens Tidens Strøm bortiler, vi følge Duften mod den bedre Strand vel paa dens Blad end perle mange Taarer, men gjennem Taaren selv den peger huld: med saligt Smil den siger: J. jeg saarer, skal frydes evigt hist bag Tidens Muld. - Og see idag sig gamle Danmark fryder ved Synet af det ædle Brudepar i stille Bøn hver Danes Siel udbryder, til Ham, som bliver - er - som evig var - vi Troskabs Haand paa Høitidsdagen række, mens Kjerligheden binder Krandsen fro, i Haab til Gud, at han vil naadig strække sin runde Haand ud over Kongens Boe. Bøn: Ja Herre, som troner i Sphærernes himmelske Rige - i Lys, som ei taales af Støvets det svagere Blik - see Danmark nedknæler med Drot for din himmelske Trone, i Bøn og i Haab - o hør naadig vor jordiske Røst! Sign Frederik, ja sign Du Hans fromme og elskede Brud, Send Held og Velsignelse Dem til de sildigste Dage! Theodor Barfoed, ord. Catechet i Korsøer.