Jyllandsposten, 1841-10-05
Det var netop en Dag, da et Nr. af Randers Avis udgik fra Hr. Elmenhoffs Officin, og i den Formening, at det var tidsnok at udbede mig Skolecommissionens Tilladelse til at begynde Skolen, naar jeg havde faaet nogle Elever til Underviisning, tog jeg ikke i Betænkning at lade et Avertissement, angaaende min Plan, indrykke i Avisen, hvorpaa jeg Dagen efter begav mig hen til Provsten, der, som han udtrykte sig, var stødt og havde hørt ilde forden Attest, han havde meddeelt mig, at det egentlig ingen Anbefaling var, at han jo ikke kjendte mig, at han havde ventet jeg først var kommen til ham, at jeg sandsynlig viis ikke vilde faae Tilladelse at oprette Skolen, og at jeg nok var vant til at have det for godt. Kort efter indgav jeg et skriftligt Andragende til Skolecommissionen tilligemed en verificeret Gjenpart af Provstens Attest; men faa Dage derpaa hørte jeg, at han, sandsynligviis i sin Jver for Sagen, havde kaldt min Vært ind fra Gaden og spurgt ham, om jeg havde faaet nogle Elever osv. Hvad nu Provstens Tirade med "at have det for godt angaaer, da indrømmer jeg gjerne, at jeg i sin Tid har havt det ret godt i flere Henseender; men dette har jeg ikke Schjønning at takke for, og desuden er det et Spørgsmaal hvormange Goder Høiærværdigheden antager, at en Lærer maa være i Besiddelse af, naar det kan siges om ham, at han har det for godt. – Ru gik Sagen til Skoledirectionens og Commissionens Erklæring, der lød at man ikke fandt tilstrækkelig Anledning til for Tiden at bevilge det Ansøgte; Noget, som efter en vis høiagtet og talentfuld, geistlig Mands Formening hverken kunde bevilges eller forbydes af Skolecommissionen. - Jdet jeg overlader til Publicum at dømme i denne Sag, skal jeg her tillade mig at anføre nogle Grunde, der muligen turde tale for min Competence til at etablere en Skole i Randers: Hr. Jnstitutbestyrer, Jacobsen dirigerer p. t. to Skoler i denne Stad, er Drenge= og et Pigeinstitut, og det i een og samme Gaard hvad der ikke er tilladt i Hovedstaden; vi have een og samme Hovedcharacteer fra Seminariet, og da jeg har underviist Børn over i 15 Aar, hvilket kan documenteres, (jeg er nu 30 Aar gl.) formener jeg, at Jacobsen ikke har længere Praxis i Underviisningsvæsenet end jeg. At der ikke existerer for mange Skoler i Randers, beviser den Omstændighed, at jeg tidligere kunde have erholdt Elever til Underviisning der; at der forhen gaves een Privatskole flere end nu, nemlig Hr. Hansens, som gik ind i Foraaret, da han kjøbte sig en Landeiendom, og at adskillige af Byens Lærere privatisere. Concurrents er vistnok her som i alt Andet gavnlig, og jo flere Elever, der gaae ud af Borger skolerne, destobedre kunne de øvrige blive underviste. At Enhver bør have Ret til at ernære sig paa en lovlig Maade i det Fag, hvortil han engang har opoffret sig, kan vel neppe være Tvivl underkastet, og om den ene Privatlærer gjør Skaar i den andens Jnteresser, vedkommer ikke en Skolecommission; men bør denne protegere den Ene paa den Andens Bekostning, og er det Ret, hvis saadant skeer; Iøvrigt er det paafaldende nok, at Randers Skolecommission dog ikke idetmindste har tilladt mig selv alene, at give Underviisning i min projecterede Privatskole. J hver af Nørre-Jyllands større Stæder gives der to større Jnstituter, foruden en lærd Skole, Almue- og Smaaskolerne, og det er mig desaarsag ikke indlysende hvilke Grunde, der have bevæget Skolecommissionen i Randers til at modsætte sig min Plans Udførelse, hvorfor jeg herved opfordrer den til offentlig at motivere dens Fremfærd, da den ikke har anseet det for nødvendigt i dens Svarskrivelse til mig at angive nogensomhelst Grund, hvorfor det Ansøgte ikke kunde bevilges. Tillige beder jeg Commissionen offentlig at erklære, om den har Noget at indvende imod min Personlighed eller Renomee som Lærer og Menneske; vel er jeg kuns en Skolemester, men jeg vil dog ikke haabe, at Commissionen med fornem Mine skuer ned paa min Ringhed eller undslaaer sig for at efterkomme min Opfordring, Jeg havde tidligere besluttet i paakommende Tilfælde at indstille Sagen til det høie kongl. danske Cancellie, der. upaatvivlelig vilde have decideret den til min Fordeel, men efter modnere Overlæg anseer jeg det nu for uklogt at oprette en Privatskole eller et Drengeinstitut i Randers, omjeg endog erholdt Cancelliets Bevilling dertil. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbd. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.