Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-09-02
Som Referent for den nedsatte Comitee (Larsen, Brock, Jespersen) oplæste Landsoverretsprocurator Jespersen dens Betænkning, der er af følgende Jndhold: Ved Forsamlingens Beslutning er det paalagt undertegnede Comitee at afgive Betænkning over et af medundertegnede Larsen indgivet Andragende, betræffende at Stænderne hos Hs. Majestæt ville anholde om, at det maatte blive kundgjort for samtlige Hs. Majestæts Undersaatter, at det ingenlunde har været Meningen med de til den slesvigske Stænderforsamling i Slutningen af Sessionen 1842 afgivne Erklæringer, at indrømme noget til Præjudice for den bestaaende danske Statseenhed, og navnligen ikke at opgive den danske Krones Ret til Hertugdømmet Slesvig stedse uadskillelige Forbindelse med samme. – J den slesvigske Stænderforsamlings Møde den 14de December 1842, under Behandlingen af Sagen om de stænderske Committeer, tilkjendegav den kgl. Commissarius, i Anledning af hvad der i Comiteebetænkningen var yttret og Slesvigs Optagelse i det tydske Forbund: at han var autoriseret til at erklære, at Hs. Maj. ligesaalidt tilsigtede at forene Hertugdom met Slesvig eller en Deel af samme med Kongeriget Danmark, som ved en Tiltrædelse til det tydske Forbund at sætte det i en statsretlig Forbindelse med Tydskland. Hs. Majestæts Villie var altsaa hverken at gjøre Hertugdømmet tydsk eller dansk, men at hævde det som saadant. – Ved Mødet den 20de December under Forhandlingerne om Brugen af det danske Sprog, hvor en Deputeret fremsatte den Paastand, at naar det danske Sprog nogensinde anerkjendes til Brug under Stænderforhandlingerne, vilde han hellere ønske, at den nordlige Deel af Slesvig adskiltes fra det øvrige Hertugdømme henviste den kongl. Commissarius ligefrem til den ovenanførte Erklæring, som han ifølge Autorisation tidligere havde afgivet; men næste Dag ved Slutningsmødet yttrede han i Afskedstalen Følgende: at han paa Hs. Majestæt Kongens Befaling havde at gjentage den allerede engivne Erklæring, at Hans Majestæt vilde opretholde de statsretlige Forhold, paa hvilke Hertugdømmet Slesvigs Selvstændighed er begrundet, saavelsom dets hidtilværende Forbindelse med Hertugdømmet Holsteen. - Denne Erklæring blev strax gjentagen af Præsidenten; men med denne Forandring, at der foran Ordet Forbindelse alev indskudt Ordet statsretligge", saa at det i Præsidentens Recapitulation af Commissarii Erklæring kom til at hedde dets hidtil stedhavte statsretlige Forbindelse med Holsteen. - Det er denne i den Slesvigske Stænderforsamlings Slutningsmøde, den 21de Decbr. 1842, af givne Erklæring, der af et Parti i Hertugdømmene, som søger at løsne de Baand, der forfatningsmæssig knytte disse til Kongeriget, er blevet udtydet, og gjentagende paaberaabt som en kongelig Sanction af de om Hertugdommenes statsretlige Forhold til Kongeriget fremsatte Paastande, der staae i fuldkommen Strid med de i Virkeligheden bestaaende statsretlige Tilstande, og de offentlige Acter, hvorpaa disse ere begrundede, navnlig af den Paastand, at Hertugdømmene Slesvig og Holsteen i en uadskillelig Forbindelse og Eenhed udgjøre en ved Siden af Kongeriget bestaaende særegen og selvstændig Stat. – Ligesom Comiteen erkjender, at der ikke er mindste Grund til at nære nogen Tvivl om Hans Majestæt Kongens gode Villie til at opretholde den bestaaende Statseenhed, saaledes maa Comiteen ogsaa erkjende, at der ved en retlig Fortolkning af den ovenciterede Erklæring af den kgl. Commissarius ikke nødvendigen vil kunne tillægges samme den Mening, som det anførte Parti i Hertugdømmene vil have lagt deri. Comiteen erkjender meget mere, at Erklæringen ved en rigtig Fortolining ogsaa kan forklares saaledes, at den ikke indeholder Noget til Styrke for bemeldte Parties Paastande, hvortil kommer, at det efter Commissarii egne Yttringer i Mødet den 21de Decbr. endog synes uvist, om han har nogen anden kongelig Tilkjendegivelse at begrunde sin Erklæring paa, end den, som af ham var meddeelt i Mødet den 14de December, hvilken sidste tydelige Tilkjendegivelse ikke giver Anledning til nogen Misforstaaelse. Men ligesom det paa den anden Side er factisk vist, at en anden Fortolkning af Commssarii Erklæring har gjort sig temmelig almindelig gjældende i Hertugdømmene, baade udenfor og i Stænderforsamlingen, saaledes synes det eiheller at kunne negtes, at der er noget Ubestemt eller mindre Tydeligt Commissarii Erklæring, som gjør det forklarligt, at ikke blot Tvivl i saa Henseende have reist sig, men endog at en urigtig Fortolkning har gjort sig gieldende.