Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-05-16
Politiske Nyheder. Spanien. Det engelske Blad MorningCronicle tilkjendegiver nu, at det er bemyndiget til at erklære, at Lord Elliots Sendelse, til Spanien, har foruden det allerede anførte Øiemeed endnu til Hensigt, at erklære Dom Carlos, at Frankerig og Engeland selv i Tilfælde af at han seirede, aldrig ville anerkjende ham som Konge af Spanien, da de Allierede i Følge Qvadruppel-Tractaten, have forpligtet sig til at opretholde den unge Dronnings og den constitutionelle Regjering. Endvidere har man underrettet Dom Carlos om, at han ikke af den hellige Alliantses Medlemmer kan vente nogen Bistand, om den ogsaa ville understytte ham, da den først saa maatte beseire Frankerig, førend den kunne seende en Soldat til Spanien. Det er imidlertid ikke sandsynligt, at det daværende wellingtonske Ministerium ville medgive Lord Elliot en saadan Mission, men snarere at Underhandlingerne angaae, hvad der skrives fra Paris, et Giftermaal mellem Dom Carlos's Søn og den unge Dronning Jsabella, mod at Dom Carlos, skulle abdicere i Faveur af sin Søn. Dog synes ikke Underhandlingerne at have ledet til det forønskede Resultat, thi Krigen fortsættes, og Madrider Gaceta meddeler nu de detaillerede Omstændigheder ved General Valde;" Operationer. Den der anførte Bulletin afviger ganske fra de carlistiske Beretninger. Begge Partier tilskrive sig Seiren, og sige at deres Modstanderes Tropper ere i fuldkommen Opløsning. Man seer imidlertid af det Hele, at der i 3 Dage er fægtet med stor Forbittrelse, og man maae antage i Følge Combattanteres Beretninger, at begge Partier i en 3 Dages Kamp har fægtet med afvexlende Held, og at begge have tabt meget, uden at det er kommen til noget afgjørende Resultat. Frankerig. Fra Paris skrives under 8de Mai. Den Proces hvori den forbigangne Tid holder Ret over den tilkommende Tid(saaledes kalde de Liberale den Proces Pairskammeret fører mod de for politiske Forseelser, Anklagede) har i de 3 Dage den nu har ersteret i Pairskammeret kun frembragt Forlegenheder af det meest piinlige Slags, uden at man endnu er kommet til den egentlige Begyndelse af samme, nemlig Anklageactens Forelæsning. De Anklagede have med Bestemthed, nægtet, uden med Magt, at fremstille sig forPairsretten, og af 121 Anklagede have 110 gjundertegnet en Protestation mod Pairsrettens Competance. Pairskammeret er sat i den storste Forlegenhed. J Pairsretten den 7de Mai erklærede den Anklagede Lagrange: "at hans Møde for Rettens Skranker ikke var en Anerkjendelse af dens Farum, men han og Selskabsbrødre ville ved dets Møde kun give Nationen Anledning til at lægge Mærke til, hvorledes man traadte alle de Anklagedes Rettigheder under Fødder, i det man berøvede deres Forsvar alle Midler, al Kraft og al Offentlighed, jeg protesterer mod alt hvad J foretatage mod os, J kunne nu om J ville, føre os uhørte til Schafottet." Derpaa fremtraadte den Anklagede Majellefer og sagde: "Vi havde unddraget os det foreløbige Fangenskab, ved en frivillig Forviisning, frivillig have vi igjen indfunden os, for at deele vore Medbrødres Skjebne, og det med den Overbeviisning, at vi i Dem mine Herrer Pairer ikke ville finde Dommere, men Frender. Vi ville tilintetgjøre Eders Anklageact, uomstødelig bevise Usandheden af samme, og umodsigeligen bevise, at ingen uden Regjeringen har opfundet og sammensmedet det Complot, hvorfor vi ere satte under Tiltale. Pairer af Frankerig, skrid J kun frem paa den betegnede Vilkaarlighedsvei, føi J kun vore Hoveder til deres, som J allerede have afmeiet, vi vente Eders Dom, som hele Verden forud har brændemærket. "Man ville derpaa igjen forelæse Anklageacten, men de uklagere protesterede mod at ville høre mod at ville være tilstæde ved Debatterne og mod mere godvillig at møde for Retten.