Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1801-07-24
I en Proklamation fra Konsulerne til Departementerne hedder det : denne Dag er bestemt til at helligholde hiin Epoke, da den barbariske Indretning blev styrtet, hvorefter den ene Deel af Folket var fordømt til Usselhed den anden bestemt til Udmærkelse og Værdigheder. Eders Fiender formaae Intet meere imod Eders Rolighed. Alle Nationer misunde Eders Skiebne o. s. v. Moniteuren lader nu alle de sælsomme Rygter, som paa nogen Tid har opfylde de tydske Aviser, passere Revne, og tilskriver samme Engelske Agentere. Saaledes, siger den, ere alle udspredte Rygter om et Søeslag i Middelhavet, en Engelsk Landgang ved Suez, et Angreb paa Guadeloupe, Kongens af Neapels og Pavens Fratrædelse fra Regieringieringen, Hr. v. Thuguts (eller som det Viener Publikum kalder ham, Krigsbaronens) nye Jndsættelse i Ministeriet a. falske. Snart forfatte De latterlige og impertinente Noter fra en og anden Gesandt (See S. 338) i et Sprog, som den første Konsul ikke er vant til at taale. Snart erklære de Kongen af Preussen for at være misfornøiet med Luneville Traktakteen, endskiønt han holdes Hannover besat efter Aftale med den franske Regiering. Kongen af Toskana skal regiere i To skan og Storhertugen vil faae den ham i Fredstraktaten bevilgede Gotgiørelse i Tydskland. Kongen af Sardinien har med beraad Hu forladt det faste Land og forflyttet sit Hof til Cagliari paa Øen Sardinien."Gid derfor - hedder det tilsidst - Engellænderne vilde lade det faste Land være i Roe, og istedet for at bortødsle saa mange Penge tænke paa at lindre Folkets Byrder. Enhver af disse latterlige Efterretninger koster dem Jndkomsterne af een Bye. Vi kiende endog i Frankerig mange Personer, som fortære Engellands Bestikkelsespenge, og giøre det uden nogen Forbrydelsee, da de af Politiet ere anthoriserede dertil. - J et andet Stykke, hvortil Bonaparte atter nævnes som Forfatter, ivrer Moniteuren imod den Engelske Exkrigsministers Wyndhams bekiendte Forsikring (S. 342) at Engelland vil ved Freden beholde alle erobrede Kolonier, der, som her siges, ganske karakteriserer det gamle Ministerium Politik. Dersom Frankerig, hedder det, havde tænkt saaledes, da vilde det ikke have tilbagegivet Erobringer i Tydskland, Jtalien, Holland og Schweitz, som have over 30 Millioner Jndvaanere, og kuns forøget sig med 5 Millioner, Jndvaanere, der blot kan ansees som en Erstatning for de 4, Millioner, Østerrig vandt ved Pohlens Deling. Fulgte det Engelske Ministerium samme Handlemaade, da vilde Freden snart være sluttet. Uden Paul 1stes Død vilde Slaget ved Kiøbenhavn have havt langt andre Følger til deres Skade, som begyndte samme. Men endskiønt Alerander 1stes Ønske efter at forherlige sin Regierings Begyndelse ved en almindelig Fred, har bevæget ham til at formilde en Deel af sin Forgængers Forholdsregler; saa føler han dog sin Pligt, og Lord St. Helens har langt fra ikke fundet den Modtagelse i Petersburg, hvormed de Engelske Ministre smigrede sig. Preussen skal ikke heller give Hannover tilbage efter hiint Engelske System. Af alt dette drager Moniteuren det Resultat, at det Engelske Ministerium ikke kan vise sin fredelige Tænkemaade, uden ved at antage et Ligevægts=System, og raader til, istedet. for at optage de rasende Menneskefiender, som ønske en evig Udryddelseskrig, i Konseilet, at holde dem hele Aar borte fra deres Familie og Fædreland paa Kuttere, som i Vinterstormene maae blokkere Havne, eller lade dem midt i Arabiens Udørkener tage Deel i Krigen, eller blot sende dem foren Dags Tid paa Kamppladsen; og hvis da ikke enhver menneskelig Følelse er qvalt i deres Hierter, da ville de sikkert afsige disse afskyelige Grundsætninger. Thi det gaaer stedse saa, at Folk, der i en Forsamling raabe af fuld Hals : Krig til Døden, ere feige Vellystlinge, medens den sande tapre Mand slaaer for sit Fædrelands Ære og Held, og al hans Id gaaer ud paa, at føre Nationerne tilbage til Samdrægtighed, Forsonlighed og Retfærdighed.