JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
J Anledning af Miots Historie om Expeditionen til Ægypten sagde N.: "Miot var en lumpen Dreng, som jeg, tilligemed hans Broder, drog ud af Støvet. Han paastaaer, at jeg har cruet ham for Udgivelsen af denne Bog; men det er falskt, jeg sagde blot til hans Broder, Miot havde gjort bedre i, at lade sine Usandheder blive utrykte. Urigtigt er det blandt andet at jeg lod tre til fire Tusinde tyrkiske Fanger skyde, det var i det Høieste 1200, der gjenkiendtes blandt den til Fange tagne Besætning af Jaffa, som saadanne, der kort tilforn i El=Arisch vare blevne frigivne paa deres Æresord, i et Aar, ikke at tjene igjen mod mig, og, som, brydende deres Eed, ved at forstærke Besætningen af Jaffa og vanskeliggjøre dets Jndtagelse, havde kostet mange af mine brave Soldater Livet. Desuden havde de været saa ryggesløse, at hugge Hovedet af Overbringeren, af et Stilstandslag, som jeg førend Angrebet sendte til Fæstningen, og befæste det paa Muren af Byen. Havde jeg frigivet dem anden Gang paa deres Ord, vilde de strax have begivet sig til St. Jean d'Acre og der handlet ligesom i Jaffa Dette kunde jeg ligesaalidt for mine Soldaters Skyld, som lade en Deel af min sammensmeltede Armee blive tilbage til disse troløse Skurkes Bevogtning. Jeg betiente mig derfor af Krigsrettens erkiendte Regler, bestyrket ved den Omstændighed, at Fæstningen var taget med Storm, og at Tyrkerne, ved at myrde franske Fanger, havde paadraget sig Gjengieldelsesret, og lod kun de Fanger, der havde brudt deres Eed, skyde, men det betydelige Antal af de øvrige skaane. Mødte mig et saadant Tilfælde endnu engang, saa vilde jeg handle paa samme Maade, og Wellington, og enhver anden Overgeneral vilde, under samme Omstændigheder, gjøre det samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Angaaende de franske Pestsyges Forgiftelse i Jaffa forklarer han sig for O. saaledes: "Kun nogle faa, efter den udtrykkelige Erklæring af et dertil sammenkaldt Collegium af Læger, uhelbredelige franske Pestsyge, hvis Tal man falskeligen har forstørret til adskillige Hundrede, ja Tusinde, vare, sagde han, ved Afmarschen fra Jaffa, blevne efterladte der, efter at Lægerne eenstemmigen havde erklæret, at ingen af dem havde længer end 6 til 30 Timer at leve i. Overlæggen Larrey's, Raad, at give dem, for ikke at udsætte dem for de Qvaler, som Tyrkerne, hvis Jndrykkelse hvert Øieblik kunde ventes, pleie at paalægge deres Fanger, en Qvantitet Opium, for at fremskynde deres Død, som de selv inderligen ønskede, var meget fornuftigt, og føiede han til, naar min egen Søn, som jeg sikkert elsker lige saa ømt, som nogen Fader sin Søn, havde befundet sig i samme Stilling, som hiine Pestsyge, saa vilde jeg brugt samme Fremgangsmaade med ham. Havde jeg anseet det for nødvendigt, saa havde jeg sammenkaldt et Krigsraad og bekjendtgjort Sagen i en Dagsbefaling. Men Omstændighederne vare ikke af den Natur, at jeg behøvede at tage min Tilflugt dertil. Jeg lod derfor 4 til 500 Mand Cavallerie blive tilbage, med den befaling, ikke at forlade Stedet, førend alle vare døde. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Kjøbenhavns Børs d. 31 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 245, a vista 248. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 78 1/2 a 79. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2. Februari 1820) 102 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 3/8. - Svenske Sedler Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Korsøer, d. 31 Jan. Brevposten fra Hamborg er i Formiddag Kl. II ankommen til HalskonRev. Den afgik fra Knudshoved i Morges og mødte megen Jis i Beltet paa begge Render.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Bekjendtgjørelse. De, som maatte have noget, Skilderiet vedkommende, at aflevere, ombedes behageligst at henvende sig dermed til Hr. Höecke, i store Helliggeiststræde No. 144, hvor ogsaa skriftligt Svar, om samme skulde være fornødent, vil kunne afhentes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-01
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Nyeste ilderie af Kjøbenhavn. 200120000. oc Tyvende Aargang. No. 10. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 4 Februari 1823. Endnu et Ønske om Almanakken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Da Almanakken nu ret synes at være kommet til Orde (see Dagen f. A. og Skandinaviske Litteraturselskabs Skrifter 18 B., S. 167 sega.), tillader jeg mig end ydermere at fremføre nogle flere Ønsker i Henseende til dens Indretning. Da Almanakken ikke er beregnet og skrevet for Bonden allene eller menig Mand, men ogsaa for den dannede Menneskeclasse og den egentlige Lærde, saa finder jeg, at Alt hvad der kan være disse forskjellige Borgerclasser til Nytte, med Hensyn paa Tidens Bestemmelse, Himmellegemernes Løb, og forsaavidt samme kan forstaaes og bruges uden lærde mathematiske Kundskaber, ingenlunde der bør savnes, og at det følgelig er saa langt fra, man kan ansee Almanakken overlæsset med meget Unyttigt og Overflødigt, at jeg formener, at deri endnu savnes meget, som baade for menig Mand, og endnu mere for dannede Mennesker, kunde være saare ønskeligt, om ikke snarere aldeles nødvendigt, især paa en Tid, da Kundskab om Himmelen og Himmellegemernes Bevægelse er langt meere udbredt, end den var for den hvist fortjente og berømte Bode gjorde Astronomien populær. 1. Først savner jeg paa Titelbladet angivet Kjøbenhavns Observatories Bredde og Længde, hvoraf jo hele Almanakkens Brugbarhed afhænger, Polihøiden, 55. 44, stod endnu for faa Aar siden. Det vilde dog give nogen Veiledning, Naar man da vidste Længden, kunde man uden stor Uleilighed regne sig til de øvrige Paralellers og Meridianers Forskiel i Tid paa hvert Sted i Dannemark. Tilsætningen af Observatoriets Længde og Brede, som man ikke kan antage, Alle, der bruge Almanakken, vide, ansees da først fornøden, saameget mere, som Kjøbenhavns Observatorium ligger i den yderste østlige Udkant af Riget, der forvolder en ikke ringe Forskiel i Henseende til Middagstidens Bestemmelse, Solens Op- og Nedgang, samt Formørkelsernes tidligere eller sildigere Jndtrædelse, hvoraf det første at vide maa ansees nødvendigt, og det sidste behageligt og nyttigt for dem, der have seet lidet ind i Uranias Forsal. Ligeledes var det ønskeligt, at det var anmærket, om øverste eller underste Rand af Solen eller dens Center forstodes ved Op= eller Nedgang, da dette gjør en ikke liden Forskiel i at bestemme den sande Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
9. De i Almanakken anførte oeconomiske Efterretninger ere ret gode og hensigtsmæssige, og bør beholde deres Plads, men hvorfor ere de stilede til Bonden, hvorfor undertegnede af enkelt Mand, Om der istedet for enkelt Navn, var end det nok saa berømt, stod: "Landhuusholdningsselskabet, saa turde dette baade være mere passende, som og lægge mere Vægt paa de meddeelte Underretninger. 10. Om man strax efter dette tilføiede nogle diætiske Leveregler, gjorde man maaske ikke ilde. II. Markederne kan man ikke lade udgaae, hvor stor en Plads de end optage, og hvor stor Skade de iøvrigt for det Hele stifte. At de efterhaanden bleve mere og mere indskrænkede, turde være saare ønskeligt. 2. Sol- og Maaneformørkelserne bør formeentligen ikke sættes sidst i Almanakken, men først, strax efter Aspecterne. Det var heller ikke af Veien, om man fandt tilsat, hvor længe Aftenskumringen og Morgendæmringen under Observatoriets Polhøide varede. Det vilde selv for Bonden og Haandværkeren, der arbeider for Solens Opgang og efter dens Nedgang, være gavnligt. 13. Jmod Stutteriebesigtigelsernes Plads, allersidst i Almanakken, vides intet at erindre. At Kildetiden strax her foran blev tilføjet, vilde maaske være ikke faa til Behag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
14. Trykfeil maatte omhyggeligen undgaaes; thi omendskjøndt let forklarlige, og af den Kyndige ligesaa let rettede, berøve de dog Almanakken megen Tillid hos de mindre dannede Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Det vilde være at ønske, at Procuratorer o. a., der lade indføre Proclamata i Altonaer Merkur., stundom ville mere sørge for, at samme bleve stilede i lidt bedre Tydsk. Bude hedder aldrig andet end Boutik, et Bo hedder Nachlas, Masse, Erbschaft, Theilungsmasse, Concoursmasse. Eigenthum har ingen Pluralis; Eigenthamer hedder stedse Eiere; derimod hedder Eiendomme: Jmmobilia, Güter, Besitzungen. Det er harmeligt, at høre paa Restaurationer i Hamborg: at i Danmark endog Geistlige holde Boutiker, der sættes til Auction efter deres Død, og at tilligemed Hovedgodserne i Almindelighed ogsaa samtlige Eiere bortsælges. Slige Feil, der, hvor sjeldent de end findes, dog altid give Anledning til Mistolkning, burde saameget mere undgaaes, som man kun behøver at læse nogle Merkurer, for at indprente sig, hvorlunde sligt udtrykkes i tydsk Forretningsstiil. Det Ord Stervboe er først ved urigtig Oversættelse kommet ind i det danske Sprog, og ne kommer det, ved en urigtig Oversættelse af Dansk: Sterbbude, der ideligen sees brugt i Proclamata, atter ind i det Tydske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Anecdot. J Kjøbenhavn levede for mange Aar siden en meget formuende Mand man nævner ham som een af St. Hans Hospitals første og største Velgjørere. - Han havde en eneste Søn, men hvis Opførsel langt fra ikke var den bedste. Faderen vilde imidlertid saa lidet opgive Haabet om hans muelige Forbedring, at han søgte at undskylde enhver Letsindighed, og endog at udlede gode Følger deraf i Fremtiden. Man fortalte ham, at hans Søn havde idelig Omgang med løsagtige Fruentimmer. "Det betyder intet; med Tiden bliver han nok kjed deraf, sagde Faderen. Man berettede ham, at Sønnen sidder hele Nætter i Spillehuse og forøder sine Penge i Spil. "Det vil han nok ophøre med, naar han intet har at øde mere, svarede den troskyldige Gamle. Man sagde ham, at Sønnen laae bestandig i Slagsmaal. "Skader ikke!" svarede * han træffer vel engang sin Mand, naar han har faaet stødt Hornene af sig, vil han nok give Slip paa den Vane, og det er bedre at han er en Slagsbroder, end en Cuson." Man forsikkrede ham, at Knøsen gjorde Gield overalt. "Det forbyder sig selv, naar ingen betaler hvad han skylder, svarede *. Man hviskede ham i Øret, at den kjere Søn hver anden Nat trækkes af Vægtere paa Raadstuen. "Det er just godt for en saa vild Krabat; det giver ham Leilighed til at tænke efter, sagde *. Man berettede ham, at Sønnen havde ladet sig hverve til Husar. "Det bliver han just rask af, raabte heel ubekymret - "Tjenesten kræver Tvang, og den trænger netop Knegten til." Men endeligen meldte man ham, at Sønnen havde slaaet sig til Drik. "Løb hen og hent mig Notarius", raabte den Gamle ganske bedrøvet – "nu er der intet Haab mere!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Jndenlandske Efterretninger. Det kongelige danske Cancellie har anseet det nødvendigt, at indgaae med allerunderdanigst Forestilling til Hans Majestæt Kongen om en egen Directions Udnævnelse til Bestyrelse af det Kongelige Døvstummeinstitut her i Staden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Under 18 Jan. d. A. har det derefter behaget Hans Majestæt Kongen allernaadigst at bifalde denne Collegiets Jndstilling, hvorefter under 22de f. M. et allerhøieste Commissorium er udstedt, ved hvilket saadan Direction allernaadigst udnævntes. Til Medlemmer af Directionen bestemtes allernaadigst paa det Kongelige Danske Cancellies Forslag: Kammerjunker, Divisionsadjutant, Capitain Abrahamson, Ridder af Dannebroge og af Æreslegionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Pastor Rothe, residerende Capellan ved Trinitatis Kirke, og Pastor Schiødte, residerende Capellan ved Garnisons Kirken. Hvilke Herrer strax ere traadte sammen og have begyndt deres Arbeider for dette vigtige Jnstitut.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Det har behaget Hans Majestæt Kongen, paa Cancelliets allerunderdanigste Forestilling, under 15de d. M. allernaadigst at resolvere: "a Forordningen af 20de October 1819, angaaende at betroede Retsgebyhrer og de dermed forbundne Afgifter kunne inddrives ved Udpantning, maa udvides til at gielde om alle med Retshandlinger forbundne Afgifter til det Offentlige, saasom omden ved Anordningen af 22de Decbr. 1808 og Placat af 18de Decbr. 1816 paabudne Auctioneafgift til Børsen, og den ved Anordningerne ligeledes paabudne Afgift til Fattigvæsenet af Auctionsbeløbet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Paa Cancelliets derom allerunderdanigst gjorte Forestilling, har det under 15de d. M. allernaadigst behaget Hans Majestæt Kongen at resolvere: 1) "At de ved Placaten af 29de Marts 1813 foreskrevne Regler herefter skulle udvides til alle Sager angaaende ulovlig Brændeviinsbrænden og ulovlig Besiddelse af Brændeviinsredskaber efter Forordningen af 2den August 1786 samt Overtrædelser af Bestemmelserne i Forordningen af 13de Februarii 1775 saaledes, at disse Sager under de nærmere Bestemmelser, Placaten indeholder, saavel i 1ste Jnstants, som i Tilfælde af Appel, behandles efter de for Politiesagers Drift gieldende Anordninger. 2) At ligesom Jndstevningen af de i Forordningen af 2den August 1786 omhandlede Sager, forsaavidt Landet angaaer, ifølge Bestemmelserne i den allerhøieste Resolution af 16de Septeinber 1789, skeer til vedkommende Amtsoverpolitieretter og ikke til Grevskabernes og Baroniernes Overpolitieretter, uagtet den vedkommende Greve eller Baron, ifølge Forordningen af 25de Marts 1791, i andre Politiesager er den trette Overpolitiedommer, den samme Regel ogsaa herefter skal gjælde for de i Forordningen af 13de Februarii 1775 omhandlede Sager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
J Liter. Convers. Blatt f. Aug. f. A. forsvarer Dr. Stephani, Kgl. Kirkeraad og Sognepræst i Gunzenhausen, sig mod den ogsaa hiint Blad indførte Bagvaskelse, at han havde nægtet en Døende Sacramentet. "Jkke jeg, siger han, men min Collega, den herværende Over capellan Aislinger, blev kaldet til en syg Mand, der forlangte Sacramentet. Førend han modtog det, yttrede han, at han var indviklet med sin Nabo i en Proces, og at han, i Følge Christi Bud (Matth. 23, 24.) ønskede at forsone sig med ham. Aissling lod Naboen underrette herom, men denne nægtede, efter gjentagen Opfordring, at komme. Nu erklærede man den Syge, at han paa sin Side havde viist et forsonligt Hjerte, og med god Samvittighed kunde modtage Sacramentet, som ogsaa raktes ham. Endnu samme Nat døde den Syge. Efter en kort Tids Forløb meldte den Uforsonlige sig til Skrifte, men med mit collegialske Samtykke blev ham svaret, at han kun kunde antages hertil, naar han viste Anger over sit ukierlige Sindelav mod sin Nabo. Da dette ikke var Tilfældet med ham, saa blev Sagen, til Overflødighed, indberettet til Consistoriet, som ikke kunde misbillige denne ombedslige Fremfærd, da den fuldkomment stemte overeens med de symboliske Bøgers Grundsætninger. Jvf. Augsb. Conf., Art. VII. om Kirkemagten, Apologie Art. A. om Skriftemaal, den store Cathechismus, om Nadveren; Schmalkald. Art. om Jurisdictionen. - Efter nogen Tids Forløb kom hiin Uforsonlige og tilkiendegav, at han indsaae, at han havde gjort Uret, tilbød, istedetfor den Afdøde, Skriftefaderen sin Haand til Forsoning, og bad om at tilstedes Adgang til Guds Bord, hvilket nu ingen kirkelig Forhindring mere fandt. Naar fremmede Embedsbrødre undres over, at vi ere blevne dadlede for denne Fremgangsmaade, og endog, paa ovenanførte Maade, faldne i Skumleriets Hænder, saa bør de vide, at hos os i Baiern Kirketugten og Nøglernes Kald, indtil Begrebet deraf, ere forsvundne, og Stats embedsmænd true de Geistlige, at straffe det som en Overtrædelse, naar de nogensinde vove at nægte Nogen Sacramentet, om han end har sig endnu afskyeligere ad, eller om endog en Beskjænket ravende nærmede sig Guds Bord."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Stockholm. En svensk Studerende, ved Navn Marklin, bereiser i denne Tid, paa Videnskabers Academiets Bekostning, den søndenfieldske Deel af Norge, for at anstille Undersøgelser over Sødyrene i de nordenfieldske Havbugter. Den søndenfieldske Deel besøges af Chemikeren Hisinger, der har gjort sig bekiendt ved sine geologiske bemærkninger paa en Reise i Sverrig; han ledsages af en ung Mand, ved Navn Wahlberg, en Botanniker fra Upsal, der har forfattet en Flora Gothoburgensis. - Prof. Berzelius er blevet udnævnt til Commandeur af Vasa-Ordenen,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Digteren Tegner, i Lund, til Ridder af Nordstierneordenen, og Prof. Geyer i Upsala til Ordenens Historiograph. - Af det periodiske Skrift, Swea er 5te Hefte udkommet. Det 9de Hefte af Jdunna indeholder blandt andet Fritthiof, et poetisk Sagn, af Tegner, hvilket ansees for denne Digters fortrinligste Værk. Ogsaa hans Axel, en Romantze, har gjort megen og fortjent Opsigt. Linnes Selvbiographie, ved Prof. Afzelius, er under Pressen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Til vor Tids litteraire Særsyn hører, at man i Tydskland lader komme Udhængsarkene af Walter Scotts Romaner fra Engelland, for at faae dem oversatte saa varme, som de forlade Forfatterens Blækhorn, og at i Frankrige Voltaires og Rousseaus Værker ideligen oplægges i forskjellige Godtkjøbs udgaver, uden Tvivl som Surrogater for lignende Aandsproducter, som nu ikke skrives.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Kjøbenhavns Børs, d. 4 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 246, a vista 249. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 117 Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 78 a 78 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Februari 1820) 102 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Rigsbanksedler 13 3/2. - Svenske Sedler 59 1/2 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Korsøer, d. 3 Februari. Hverken Posterne fra Kjøbenhavn kunne afgaae herfra eller Posterne fra Fyen ankomme hertil formedelst Storm og Sneefog. Saa langt herfra kan sees, er Beltet frit for Jis, endog Korsøer Havn er i Dag bleven aaben; men da formodentlig al Jsen er dreven over paa Fyen, saa vil dette end mere vanskeliggjøre Farten. maa Rettelse. Forr. No., S. 138, L. 10 nedenfra, for, et 1, der var sat istedetfor et i, læs: et i, der var sat istedetfor et 1,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-04
Bekjendtgjørelse. De, som maatte have noget, Skilderiet vedkommende, at aflevere, ombedes behageligst at henvende sig dermed til Hr. Höecke, i store Helliggeiststræde No. 144, hvor ogsaa skriftlig Svar, om samme skulde være fornødent, vil kunne afhentes. missa Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
Nyeste af Kjøbenhavn. kilderie 70000 ROO Tyvende Aargang. No. 11. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 8 Februari 1823. Om Frosten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
Efterat vi nu i adskillige Aar have havt temme lige milde Vintre, hvor endog, som f. Ex. i Fjor, Græsset paa adskillige Steder endnu stod ganske grønt i Januari og Februari, efterat det sidst forløbne Efteraar snarere lignede Sommer end Efteraar; kort, efterat man næsten skulde troet, at den barske Kjæmpe fra Nordpolen ikke agtede meere at gjæste vor Himmelegn, see vi ham igien fremtræde i hele sin sædvanlige Bisterhed, bedække vore Slætter med Snee, forvandle vore Vande til de stærkeste Kristalbroer, og forbinde hvad ellers er adskilt. Men imidlertid forekommer Vinterkjæmpen os dog maaskee at være bistrere end han, efter sin Natur, virkeligen er og kan være. Endnu have vi ikke havt stærkere Kulde end 10 Sr. Hvormeget stærkere er den ei i Siberien, tildeels paa Steder, hvor den geographiske Brede ikke er langt større, end den for vore Lande!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
De Academister, som i Aaret 1737, vare reiste til Lapland, for at maale en Middagslinies Grad ved Polcirken, fandt der Kulden saa stræng, at Viingeisten i Thermometret var frossen, og at den ydre Luft, naar man aabnede et varmt Kammer, forvandlede Dampen derinde til Snee, og dannede store hvide Hvirvler. Naar man gik ud, syntes Luften at sønderrive Brystet. Da man den 21 Dec. gjorde en Operation paa Jsen, frøs Fingrene paa mange af Arbeidsfolkene, og Tungen og Læben klæbede og frøs fast til Skaalen, eller Tumlingen, naar man vilde drikke Brændeviin, som var den eneste Drik, man kunde beholde saa slydende, at den kunde drikkes, at man ikke fik Læberne uden blodige derfra igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
Virkningerne af Kulden ere bekiendte. Hede og Frost ere to Yderpunkter i Naturen, som berøre hinanden, og de organiske Væseners Død kan blive følgen af begge. Ligesom Planterne bortsvie i Tørke, saaledes bortfryse de i Frost. Ofte sprække i denne de stærkeste Træer med et heftigt Knald. J den strænge Vinter 1709 gik næsten alle Olie= og Frugttræer ud i Languedoc og Provence. Det var hyppigst Tilfældet med de tykkeste og ældste Træer, fordi deres allerede for ubøielige Fibre mindst kunne give efter for Vandets Udvidelse, naar det fryser. Jkke mindre ere dyriske Legemer udsatte for at omkomme i Frosten, og dertil behøves ingen stærkere Kulde end noget under 32 Fahrenh., ledsaget af Snee og Hagel, mod hvilken intet Ly kan findes. Sneen, som falder paa Klæderne, eller de ubedækkede Dele af Legemet, smelter da, og, ved vedvarende Uddunstning, tabes den dyriske Hede i saadan Grad, at der ikke levnes saa meget, at Livet kan opholdes. J saadanne Tilfælde føler Mennesket først overordentlig Kulde og Jldebefindende; han begynder at blive dorsk, og gider hverken gaae eller holde sig varm ved Bevægelse eller Arbeide, og tilsidst bliver han søvnig, sætter sig ned og slumrer, men vaagner aldrig mere. Dette var Tilfældet med Dr. Solander og adskillige Andre, der i Terra deel Fuego toge en Vandring for ud paa Landet. Kulden var saa stræng, at een af dem døde. Doctoren kunde, uagtet han havde advaret sine Reisefæller for Faren, at sove i denne Stilling, ikke afholdes fra at gjøre selv det farlige Forsøg, og skjøndt han, saa hurtigen som mueligt, vækkedes, var hans Legeme dog saa sammenkrympet, at hans Skoe faldt af, og det var med yderste Vanskelighed, at han kunde komme sig igjen. Conventhuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
En af de mærkværdigste Bygninger i Kjøbenhavn er Huset paa Hjørnet af Silkegaden og Pilestrædet, der tilhører Herr Konst dreier Korber. Det var fordum Conventhuset, eller det saakaldte Silkehuus, hvis Historie er denne. J Følge Kong Christian den Fjerdes Gavebrev af 29 Marti 1630 bleve trende Kronens Vaaninger og Boder i Silkegaden givne til de Fattiges Underholdning. Disse have i Begyndelsen spundet Silke der; men at det Offentlige ikke spandt Silke derved, sees deraf, at Fabriken, snart maatte ophøre. Siden blev Bygningen en Tidlang kaldet Domus Misericordiæ, og Gaden Silkegaden, hvilket den endnu hedder, uagtet der ligesaalidt spindes et eneste Lod Silke der, som der i Sølvgaden findes meget Sølv, eller i Guld huset meget Guld. Efterat de Fattige vare blevne forflyttede herfra, solgte man begge Husene; Hjørnehuset blev allene tilbage, og det Solgte var formodentlig den Gaard, der længe har tilhørt den afdøde Konstforvalter Spengler, og, efter ham, afdøde Professor Smith. Hjørnehuset blev indrettet til Conventhuus, og kaldtes saaledes, fordi Directeurerne for Fattigvæsenet samledes der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
Endnu 1765, i H. de Hofmanns Tid, samledes Fattigvæsenets fem Committerede, og mødte de Fattige der ugentligen, for at modtage den dem tillagde Almisse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-08
J Muren af dette Huus, ud til Pilestræde, faaes, indtil for adskillige Aar siden, en i Steen udhuggen Jndskrift, der læses i Hafn, hodserne S. 319, hvoraf erfaredes dets Jndretning til Fattighuus og Silkefabrik. Da Huset i den nyeste Tid blev moderniseret, lod Eieren Stenen, med største Forsigtighed, udtage og gjemme paa Loftet. Commissionen for Oldsagers Bevaring vilde sikkerligen, om den ønskede samme til Museet, letteligen og med Beredvillighed, kunne erholde den.