Berlingske Tidende, 1810-07-20
Marine=Budgettet bestod i 1809 af 3 Millioner Gylden, som neppe kande strække til at lønne Embedsmændene, Generalstaben og Marinekorpset, og at vedligeholde Arsenalerne, men ikke tillade at udruste et eneste Skib. For at iværksatte den i Aaret 1812 befale de Udrustning, der dog stedse bliver et Minimum af den Magt der udfordres til at forsvare Holland, vil udfordres det tredobbelte af denne Sum. Kries=Budgettet har neppe kunnet vedligeholde Fæstningerne og underholde 16 Batailloner, og medens to Departementer af saadan Vigtighed have manglet saa meget i det, som et nødvendigt til at vedligeholde Ufhængighedens Ære og Værdighed, ere Renterne af den offentlige Geele ikke blevne betalte; de staae tilbage for mere end halv a det Aar. Hvis Eders Majestæt i denne Tingenes Stilling lader de sidste Anordninger gielde, som give Holland en provisorisk Regiering, da udrettes derved ei andet, end at dets smertelige Dødsangst vorder forlanget. Har en Prindses Regiering i hans kraftige Alder kunne efterlade dette Land i en saa lidende Tilstand, hvad kunde det da vente af en lang Mindreaari her, Det kan følgelig kuns reddes ved en nye Orden i Tingene. Den Periode, hvori Holland blomstrede meest og var maatigst, var den, da det hørte til det største Monarchie, som dengang eristerede i Europa. Forening med det store Rige er den eneste kaste Tilstand, hvori Holland i Fremtiden vil kunne udhøile fra fine Lidelser og lange Skiedcompexling. Altsaa maa Eders Majestæt, for Hollands Jnteresses, jeg siger for dets Heds Skyld, byde denne Forening ; det maa have Deel i vort Søde, som det allerede længe har havt det i vore Lidelser. Men en anden Jnteresse tolker Eders Majestæt, paa en endnu mere bydende Maade, hvad Forholdsregler De have at tage. Holland er ligesom det franske Gebers Udløbsted. Det allene giø Riget fuldstændigt. For ganske at besidde Rhinen maa Eders Majestæt gaae til Zaydersøen. Da vil hele Løbet af de Freder, som nespringe i Frankrig, eller beskylle dets Grændser, tilhøre Dem. At lade Mundingerne af vore Fløder være i fremmede Hænder, det er, Sire, at indskrænke Deres Magt til et slet begrændset Monarke, istedet for og oprette en Keiserl. Trone. At lade Mundingerne af Rhin, Maas og Schelde være i fremmede Hænder, er at underkaste dem Deres egen Løv givning; der er at giøre deres Staters Handel og Manufacturer skatskyldige til Eiermændene af disse Mundinger ; det er at tillade fremmes Jndflydelse paa det, som nærmest angaaer Deres Undersaattere Lykke Hollands Forening er desuden nødvendig, for at giøre Rigets System fuldstændigt, især siden den brittiske Cabinetsordre af November, 1807. To Gange efter denne Epoke var Eders Majestæt bliven nød til at tillukke Deres Toldstæder for den hollandske Handel, og ved den at Forholdsregel blev Holland soleret fra Riget og Fastlandet. Efter Freden til Wien havde Eders Majestæt i Sinde at udføre denne Forte, en ning. De blev hindret derfra ved Grunde, som nu ikke existere mere; vi med Bedrøvelse lode de Sig nøie med Tractaten af 14de Marts, der har formeret Hollands Lidelser, uden at opfylde en eneste af Eders Majestæts Hensigter. Nu ere de Skranker, som holdt Eders Majestæt tilbage, af sig selv forsvundne. Eders Majestæt skylder Deres Rig at benytte denne Omstændighed, der paa en saa naturlig Maade ledes til Foreningen. Der kan ingen gunstigere Tidspunkt gives til Deres Hensigters Udførelse. Eders Majestæt har i Antverpen faaet et mægtigt Arsenal. Den erforhausede Schelde er stolt af allerede at see 20 Skibe af første Rang, der føre Keiserligt Flag, og beskytte dens Bredder, som neppe før bleve besøgte af nogle Handelsfartøier. Men Eders Majestæts store Planen, i denne Henseende kunde ikke i deres hele Omfang vorde opfyldte, med mindre Holland vorder forenet med Riget. Dette er nødvendigt til en saa beundringsværdig Skabnings Fuldstændighed. Formedelst Eders Majestæts Regierings Kraft, skal det kommende Aar ikke være tilende, før, ved Anvendelsen af de Søemidler Holland frembyder, en Eskadre af 40 Linieskibe og et stort Antal Linietropper skulle være forenede i Schelde og Texeln, for at giøre den Brittiske Regiering Havet stridigt, og afdøde dens tyranniske Fordringer. Altsaa er det ikke Frankrigs Jnteresse allene der kræver denne Forening, det er hele Europas Fastlands Jnteresse, som fordrer af Frankrig sin Marines Tab gienoprettet, for at kunne bekiempe den Fiende af Europas Velfærd paa hans eget Element, der vel ikke har kunnet qvæle Fastlandets Kunstflid, men dog formaaede at sætte dets Communicationer snævrere Grændser, formedelst sine umaadelige Fordringer og sine Skibes Mangfoldighed. Endelig forstørrer Hollands Forening Riget, i det samme derved, faaer de Grændser, som beskytte det, nøiere forbundne; den formeret dets Arsenalers og Skibsværfters Sikkerhed; den beriger det med et kunstfærdigt, sparsomt og arbeidsomt Folk, der vil fremme almindeligt Held, i det det arbeider paa sin egen Lykke. Der gives intet agtværdigere Folk og intet der bedre kunde deeltage i de Fordele, som Deres Regierings liberale Love tilbyde des Kunstflid. Frankrig kan ingen kosteligere Acqvisition giøre.