Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-11-16
(Jndsendt.)Er Baptisternes Lære virkelig saa farlig for Kirke- og Stat, som de 12 Præster synes at mene, idet de fra deres Conclave udslynge Banstraalen over Baptisternes Hoveder, Deres Tro stemmer, som bekjendt, i alle øvrige Deele fuldkommen overeens med den lutherske, kun afviger deres Lære om Daabens og Nadverens Sacrament. Daaben meddele de kun vorne Mennesker, naar disse selv have aflagt deres Troesbekiendelse og Troes lofte, da de ansee Barnedaaben og det ved denne, af Andre, paa den ikke blot Umyndiges men endog Umælendes Vegne, aflagte Løfte for ugyldigt. Ved Nadveren forkaste de Brugen af Oblater og bruge virkeligt Brød, hvilket Præsten bryder, idet han uddeler det. Dette er den hele Forskjel mellem Lutheranernes og deres Lære; lader os overveie, om denne Lære virkelig kan blive farlig for Staten, og med hvilke Grunde de 12 Præster bekjæmpe den. Vi ville ikke regne dem det Spilfægteri. til Last, hvoraf de betjene sig, idet de benævne Baptisterne Anabaptister eller Gjendovere og saaledes ville sætte dem i Classe med hine Gjendovere, der paa Reformationens Tid vakte saa store Bevægelser, fra hvilke deres Tro ikke nedstammer og med hvilke de kun have det tilfælles, at de ikke erkjende Barnedaaben for fyldestgjørende. Pastor Børresen gjør sig i endnu høiere Grad skyldig i dette Spilfægteri, naar han i sin "Bondeven fortæller om de virkelige Giendøberes Vildfarelser og deres Uroligheder og Voldsomheder under Thomas Münzer, for at advare sine Læsere mod de fredelige Baptisker, der dog udtrykkelig erklære at ville adlyde alle Statens Love og kun forbeholde sig Religionsfrihed. Hvad mon disse Præster vilde sige, om Nogen, for at rokke deres Menigheders Tillid til dem, vilde fortælle dem, at Præsterne" selv fortærede de Offere, som Hedningerne nedlagde paa Afgudernes Altere, Men er da virkelig Baptisternes Forlangende, at der ved Nadveren skal brydes og uddeles Brød og ikke Oblater, saa urimeligt, stemmer deres Forlangende ikke med den hellige Skrift, som fortæller, at Christus brød, Brødet og gav sine Disciple dette men ikke Oblater, Vel veed jeg, at Brugen af Oblater ved Nadverens Sacrament er bleven indført, for at en ildesindet Præst ikke skulde byde de Communicerende forgiftet Brød, hvilket virkelig en Gang er skeet, endog her i Jylland; men jeg indseer ikke, hvorfor en Nidding ikke lige saa let kan forgifte Oblater som Brød. Er det virkelig saa urimeligt, at de kun erkjende den Daab for gyldig, hvorved den, der skal døbes, selv aflægger sin Troesbekiendelse og sit Troeslofte, viser ikke Confirmationens Jndførelse hos Lutheranerne, at disse selv have anseet Barnedaaben for utilstrækkelig: Finde de 12 Præster det virkelig saa let, at forsvare Barnedaaben af Bibelen, og viser ikke selv det Bibelsted, hvorpaa Daaben hos de Christne grunder sig, at den oprindelig blev foretagen med Voxne, Da Christus sagde: "Lader de smaa Børn komme til mig!", da velsignede han dem men døbte dem ikke; og naar han siger: "Gaaer *) Spilfægteri, tydske Spigelfechteret betyder egentlig at fægte foran et Speil mod den formeentlige Fiende, der viser sig i Speilet. hen og lærer alle Folk og døber dem, da byder han sine Disciple jo tydelig, at de skulde undervise Folk i Christendommen, førend de ved Daaben indlemmede dem i de Christnes Samfund. Jntet Sted i det nye Testament fortælles der, at et Barn er blevet døbt. Er nu Baptisternes Mening om de to Sacramenter ikke urimelig, men tværtimod saa højst rimelig, at enhver Fordomsfri, naar han skal erklære sig derover, maa give dem Ret: hvi forfølger man dem da, hvorfor nægter man dem fri Religionsøvelse, hvilken man dog tilstaaer Reformeerte, Katholiker og Jøder, hvis Lærdomme tildeels afvige endnu meer fra vore? Og med hvilke Vaaben kjæmpe de 12 Præster, Først komme de med Rigets Grundlov, der byder, at Kongen selv skal bekjende sig til den lutherske Lære og vældeligen haandthæve den her i Landet. Men mon ikke denne Bestemmelse saavelsom den Lov, der landsforviser dem, som forlade den lutherske Tro, er forældet og vor Tid uværdig? Hvilken Fordeel kan Staten have af at tvinge sine Borgere til med Læberne at bekjende een Religion, da den dog ikke kan tvinge Hjerterne, kan en paatvungen, blot udvortes Bekjendelse af een Religion virkelig ansees for en saadan Pille, hvorpaa en Stat med Sikkerhed kan støtte sig, eller endog den sikreste, som de 12 Præster mene, eller maa ikke snarere Religionstvang hos et roligt Folk føre til Lunkenhed og Ligegyldighed for Religionen og hos et meere livligt Folk til blodig Opstand, Skulde ikke netop den her i Landet nu stedfindende almindelige Lunkenhed i religiøs Henseende, være en Følge af, at den offentlige Gudstjeneste ikke længer svarer til Tidens Tarv, og at Religionen ikke længer er en Hjertesag men en paatvungen Form Hvorfor finde vi større og inderligere Religiøsitet, ja Religionen at gjennemtrænge det hele borgerlige Livi de Lande, hvor der hersker fuldkommen Religionsfrihed f. Ex. i Engelland og Schweiz, og dette sidste Land nævne de 12 Præster, for at advare os imod forskjellige Religioner i eet Land, netop i Schweiz, hvor den katholske og reformeerte Religion have lige Rettigheder, leve begges Bekjendere i den broderligste Enighed med hinanden, i mangfoldige Byer især paa Landet benytte begge Menigheder een og samme Kirke, ja man havde i Midten af forrige Aarhundrede endog et Exempel paa, at een og samme Præst i Glarus forrettede Gudstjenesten baade for den katholske og den reformeerte Meenighed i samme Kirke efter hver af disse Menigheders forskjellige Kirkeskikke. – J Posen og Rhinpreussen er det netop den Tvang, som den katholske Geistlighed vil udøve ved Bestemmelsen af den Religion, hvori Forældre af forskjellig Religion skulle oplære deres Børn, der volder Utilfredshed og Uroligheder; lod man Forældrene selv afgjøre denne Sag, da vilde Alt gaae roligt af, til Alles Tilfredshed. Kunde man ikke uden al Fare frit overlade det til enhver Familiefader, om han ønskede sine Børn døbte i den Alder, da de i egentligste Forstandere umælende, eller senere, naar de vare komne til skjels Aar og Alder, Men naar Baptisternes Lære virkelig ikke er saa ufornuftig ja endog fornuftigere og meere overeensstemmende med Bibelen, hvorledes kunne de 12 Præster da kalde den farlige Vildfarelser, og deres egen Lære den sande Religion, Kalder ikke Jøden, Braminen, Muhammedaneren og enhver anden Religions Bekjender sin Religion den sande, den ene saliggjørende", og gjøre de det ikke alle med samme Ret? Hvilken Døde ig tør vel ansee sin Mening for den eneste rigtige, uden at røbe en høi Grad af Uforstand og Jndbildskhed, Skulde den Grundsætning have gjældt overalt og til alle Tider, at Staten kunde foreskrive sine Borgere, en bestemt Religion, hvad var der da blevet af Luther og Reformationen, mon ikke de 12 langelandske Præster da vilde have kjæmpet lige saa drabelig for den ene saliggjørende romerske katholske Kirke, som nu for den efter deres Mening ene saliggjørende lutherske, eller vel endog for vore hedenske Forfædres Afguderi, Et saadant aandeligt Stavnsbaand maa lige saa vist forsvinde med Tiden, som det borgerlige, naar dets Ugyldighed og Uretfærdighed først almindelig anerkjendes. Og nu, J tolv Præster, haver jeg feilet, saa beviser mig det; men maa J erkjende, at det er Eder, som have feilet, saa vogter Eder fremtidig for at udstede slige Manifester!