Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-25
En Kriger som vor Tordenskjold Er Mønster for os Unge; J Kampen staaer han kjer og hold Naar røde Kugler sjunge; Og hvor hans Lynild knittrer Hver Danmarks Fiende zittrer Paa bratte Flugt. Modtag, o Helt, fra svage Haand Den Skjænk, som her vi række! Dit høie Mod, Din stolte Aand Vor Kappelyst skal vække; Med Fryd Du vil fornemme Den unge Krigers Stemme Til Heltens Priis! Snart Ørnen lig Du flyver udFra Danmarks favre Strande; Og bringer saa dets Hæder prud Vidt om i fjerne Lande, Hvor Dig og Dannerslaget Og Dynekildeslaget Man nævne veed. Dig følge Lykken paa Din Vei, Hvor Du kun Foden sætter; Af Roser og Forglemmige. Dig Krandsen Folket flætter; O, Blomst blandt Orlogshelte! Du bærer i Dit Belte Vort Danmark Værn. Inderlig rørt trykkede Tordenskjold enhver af de unge Cadetter med Varme op til sit Bryst, takkede dem alle i de forbindligste Udtryk for den Ære, de beviste ham og den Foræring, de bragte ham; forsikkrede dem, at denne Dag og dette Optrin skulde være undslettelige i hans Erindring; lod derpaa en heel Kurv fuld med Viin paa Flasker og saa megen Confect, som hans Folk i Øieblikket vare istand til at faae sammenkjøbt, bringe ned til dem. De tømmede Alle Kongens, Tordenskjold og Corpsets Skaal og forlode med et tre Gange gientaget Hurra: Tordenskjold leve, Gaarden. - Reisesecretairen var af det fortræffeligste Arbeide. De fleste Stykker af Sølv, med Bogstaverne P. T. og derover Heltens Vaaben. Det viste i et fire deelt Skjold en Tordenstraale, en Ørn med udstrakte Vinger, holdende i Nebbet to Canonpiber, med en Kugle, og en opreist Løve med Sabel i Forkloen. Adskillige Ting vare forfærdigede i Form af en Tordenstraale eller et Skjold. Uden paa Skrinet faaes Dannebrogslaget og det Tordenskjoldske Vaaben indlagt i Træ af Gjenstandenes naturlige Farver. (Fortsættes.) Den første underjordiske Vei under en Flod, paa engelsk kaldet tunell. Det synes mig mærkværdigt nok, hvad jeg nylig tilfældigviis har læst i Buckinghams interessante Reise i Mesopotamien om en underjordisk Vei i den ældgamle og vidtberømte Stad, Babylon, og som viser, at allerede i disse fjerne Tider hine forstandige og kraftfulde babyloniske Lærde og Kunstmestere have vidst at udføre et Foretagende af saa forhausende Art, som nu den underjordiske Vei under Themsefloden ansees for. Stedet er egentlig kuns et Citat ud af Diodorus Sikulus, en gammel Autor, der levede omtrent i Christi Tid. Jdet denne Autor taler om de to Palladser, som Dronningen Semiramis havde ladet bygge paa begge Sider af Floden Euphrates, og imellem hvilke hun havde ladet anlægge en Broe over Floden, - tilføier han: "Da Floden var udledet til Siden i et Reservoir, og en Hvælving var ført tvertigjennem Flodsengen, lod man den igien henflyde i sin gamle Seng over denne Hvælving, saa at Semiramis kunde gaae i den fra et Pallads til det andet, uden at passere over Floden. Vel er der paa dette Sted sagt, at Hvælvingen blev bygt, efter at Floden var udledet til Siden og altsaa paa en tør Grund; - men da det næppe kan troes, at en Strøm, større end Themsen selv, skulde kunne udledes i en kunstigt udgravet Reservoir, saa tør man vel antage, at hine Ord indeholde kun Eftertidens Formodning herom, og at denne Vei virkelig strax blev udgravet under Floden paa lignende Maade, som nu Veien under Theemsen.