Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-02-23
Fra Roeskilde har man den sørgelige Efterretning, at Justitsraad og Departements-Secretair i det kongl. danske Cancelli Jacob Frederik Jacobsen, der fungerede som første Secret, hos den kongl. Commissarius ved Stænderforsamlingen, er i Forgaars ved Døden afgaaet. Dette beklagelige Dødsfald var desmere uventet, som der var grundet Haab om hans Helbredelse efter en overstaaet Sygdom. - Staten beklager Tabet af en af sine dueligste yngre Embedsmænd, og den talrige Familie, hvis eneste Støtte han var, sørger over en kjærlig og ombyggelig Familiefader. Han opnaaede en Alder af 42 Aar. (Khonsp.)– J Mandags faldt der Dom ved Hof= og Stadsretten i Sagen mellem Deputeret Sognefoged Hendrik Larsen og Lector Buchwald i Kiel, som og i Sagen mellem (nu afdøde) Amtmand Treschow og Deputeret Etatsraad Stenfeldt. Den første hidrørte fra at Hr. Buchwald havde i sit Conversationsblad indført det Rogte, at den nævnte Deputerede skulde have slaaet sin Stedfader. Under Proceduren har Sognefoged Larsen beviist Usandfærdigheden af et saadant Paasagn; men paa den anden Side har Hr. Buchwald beviist, at et saadant Rygte virkeligen var ved Valghandlingen i Svinninge bleven meldt for Valgbestyrelsen. Ligesom der derfor ikke var nogen Anledning til at ansee Hr. Buchwald som Jnjurianteller til at mortificere hans Udtryk, saaledes maatte han derimod efter Pl. 18 Oct. 1805 dømmes i en Mulkt (50 Rbd.) for at have udbredt et fornærmeligt og usandfærdigt Rygte om en Medborger. Hvormeget vi derfor end beklage, at Nogen kan straffes for at have offentliggjort, hvad der er beviisliggen sandt, nemlig Rygtets Tilværelse, saa maa vi dog glæde os over at den hæderlige Deputerede har fundet Leilighed til at godtgjøre sin Uskyldighed, ved at bevise Rygtes Usandfærdighed. - Anledningen til Sagen mellem Amtmand Treschow og Etatsraad Stenfeldt var, som bekjendt, at da Sidstnævnte var valgt til Deputeret for Helsingøer, havde han takket sine Medborgere for den ham viste Tillid, hvilken han erklærede at maatte paaskjønne saameget mere som man havde søgt at berøve ham den ved ædle Machinationer." Efter offentlig Opfordring erklærede Hr. Stenfeldt at han derved havde sigtet til Valgdirecteurens, Amtmand Treschow, Adfærd under Valghandlingen tilat modarbeide Hr. Stenfeldts Valg. Heraf tog Amtmand Treschow Anledning til at sagsøge Etatsraad Stenfeldt ved Helsingøers Bything, hvor ved Dom de brugte Udladelser bleve mortificerede og Hr. St. dømt i en Mulct af 100 Rbd. Denne Dom er ved Hof= og Stadsrettens Dom stadfæstet for saavidt Mørtificationen angaaer, hvorimod Etatsraad Stenfeldt forøvrigt aldeles er frifunden. Retten er herved gaaet ud fra den Anskuelse, at det vel ikke var beviist, at Valgdirecteuren havde havt til Hensigt at indvirke paa Vælgernes Beslutning for at lade sine subjective Anskuelser faae Jndflydelse paa Valgets Udfald, men at dog hans hele Adfærd kunde give Hr. St. grundet Anledning til at tillægge ham en saadan, ikke blot mod Jnstitutionens Væsen og den deraf flydende fuldkomne Valgfrihed stridende, men endog for Hr. St. personligen fornærmelig Hensigt, hvorfor denne ikke kunde ansees med nogen Straf, da han maatte være subjectiv berettiget til de af ham brugte Udladelser, skjøndt de, som objectiv urigtige, maatte mortificeres. (Khop.)