JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Nationalbank=Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 4 Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. ..... 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 100 100 1/2 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. r. S. 4 pCt. Dito Dito. . i Banco. 3 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 4 pCt. nye danske Obligationer 58 1/2 59 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Asiatiske Compagnies Actier . . i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Nyeste Skilderi af Kjøbenhavn. annanananananUdgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Søndagen den 6 Februar 1831. No. 22. 28 Aargang. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Forslag til i daglig Handel at forebygge Tab ved Cours-Forandring.) Det er lovligt i Dannemark at handle, enten i Sedler, i Sølv efter Qvartals-Coursen, eller, ligesom i Holsteen, i rede Sølv, nemlig Species eller Sølvrigsbankdalere. 1 Species er 12 Mark, 1 Sølvrigsbankdaler 6 Mark rede Sølv. At alle saavel fremmede som indenlandske Varers ligesom de faste Eiendommes reelle Priis rette sig efter rede Sølv, nemlig efter Speciernes Cours er Enhver bekjendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Vor retfærdige Regjering har, ved at tillade Handel i rede Sølv, vist os Veien til det sande og sikkreste Betalingsmiddel, hvorved hverken Kjøber eller Sælger risikerer at tabe ved Seddelcour, sens Forandring. De fleste Salg af faste Eiendomme og Udlaan af rede Penge skee ei heller Sedler, hvorfor skulde da Vares Salg paa Credit, ikke ligeledes skee paa den for begge Parter sikkreste Maade, Sælger en Kjøbmand Varer, paa Credit i Sedler er han jo nødsaget til at anføre saa høi en Pris, at han i sin Tid rundeligen kan være betrygget mod Tab ved Coursen. Hvem er da den Tabende, Kjøberen. Gaae Coursen siden høiere end Sælgeren forestillede sig maa han skrue Prisen høiere op, og det Hele bliver en gjensidig usikker Handel. Ved at handle 2) Af Følgeblad til Aarhuus Stiftst. Nr. 18. i Sølv efter Qvartals-Coursen vil Hensigten i daglig Handel ikke opnaaes, thi denne Cours fastsættes ikkun hvert Fjerdingaar, og Speciescoursen, er Forandring underkastet hver Postdag Men hvorledes skulle vi kunne handle i rede Sølv, da vor circulerende Betalingsmiddel fordet meste bestaaer i Sedler, Det er dette Spørgsmaal, der i nærværende Forslag tydelig skal blive besvaret. Enhver Kjøbmand beregner sine Varer efter Det de koste ham i rede Sølv, eller, hvad som er det samme: i Banco. En Skilling Banco er fire Skilling rede Sølv. Ogsaa de indenlandske Fabrikanter ville snart blive nødsagede til at bestemme Priserne i rede Sølv; thi vel betales indenlandske Materialier og Arbeidslønnen med Sedler, men alt Dette stiger jo ogsaa her tillands, naar Coursen tager en mærkelig Forandring. Naar Kjøbmændene nu ere enige i at bestemme Priserne i deres Boutiker i Rigsbankpenge rede Sølv, maa det vel for Kjøbstædmanden, være ligesaa let at betale sin Regning, enten strax eller til Forfaldstiden, med Sedler og Tegn, som det er for Bonden at betale sine Afgifter i Sølv efter Qvartalscoursen; han lægger nemlig 3 eller 6 s. Tegn til paa hver Rigsbankdaler Seddel, i Overensstemmelse med Nationalbankens Bekjendtgjørelser – en halv eller en heel Skilling paa hver Mark Tegn - og hans Sedler ere forvandlede til Rigsbankpenge Sølv. Det Samme er Tilfældet med rede Sølv. Næsten i enhver Kjøbstad udkommer en Avis, tvende Gange om Ugen findes Species=Coursen der anført. Staaer nu 1 Species i 2 Rbd. 12 s., da er 1 Rbd. r. S. 1 Rbdr. 6 s. S. og T., følgelig lægges 6 Skilling Tegn paa hver Rigsbankdalerseddel, eller 1 Skilling Tegn paa hver Mark, og saaledes bliver 1 Rbdrseddel, hvortil er lagt halvt Saameget til som en Species staaer over 2 Rbdr., forvandlet til 1 Rbd. rede Sølv. Tabeller ville da snart blive almindelige, saasom: Naar i Spec. Da betales 1 Rbd. Og i Rom. Sølv gielder. med Tegn. Sølv med Tegn 16 1/2 Sk. 12 M. 6 Sk. 6 M. 3 Sk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Enhver, som tager sine Varer paa Credit, kan hos sin Kjøbmand forbeholde sig, at betale enten med rede Sølv in natura, (nemlig Specier, Rigsorter, eller Slesv. Holst. Courant), eller med Sedler efter den i Aviserne til Forfaldstiden anførte Speciescours, i al Fald kan Sølvmynt jo stedse indkjøbes til omtrent samme Cours. Naar Varer saaledes sælges mod Betaling i rede Sølv, vil en alene Kjøberne bedre være tjent med at skylde, for Exempel for et Pund Congothe, 6 Mark rede Sølv end 7 Mark Tegn; thi gielder 1 Species til den Tid han betaler sin Regning, 2 Rbd. 12 s., da lægger han 1 Skilling til hver Mark, og han har sit Pund The for 6 M. 6 tz. S. og T., staaer Specien i 2 Rbd. 18 s., lægger han 1 1/2 s. paa Marken, og Then koster ikkun 6 Mk. 9 s. S. og T., først naar en Species gielder 14 Mark, koster Then ham, Mark Tegn; og er Coursen først gaaet saa højt, vil Kjøbmanden neppe uden mod Contant Betaling sælge i Pund The for 7 Mark Tegn. Men den fornuftige Kjøbmand er ikke mindre tjent derved, thi han indlader sig ikke gjerne i Hazard-Spil; Jndkjøbsprisen saavelsom Tolden erlægger han i rede Sølv; han vil følgelig ikke paa nogen nøjagtig og sikker Maade, hverken for sig selv, eller for Kjøberne, kunne bestemme Udsalgsprisen paa Credit i Repræsentativer, derimod ville ikkun Priserne i rede Sølv altid erkjendes for de reelleste og allerbilligste af Jndsenderen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Hvorledes Hovmestere for danske unge Adelige, som gik paa Udenlands Reiser, bleve for omtrent to hundrede Aar siden formanede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Under 17 Juni 1646 gav en ægte Danneqvinde, da hendes Sønner skulde reise Udenlands, dem og deres Hovmester følgende Instruction, som er et interessant Bidrag til den Tids Historie, Sæder og Sprog, og ærer den brave Moder, der skrev Formaningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Nyeste Skilderi af Kjøbenhavn. dannanangaaenUdgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Tirsdagen den 8 Februar 1831. 28 Aargang. No. 23. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. En Cime i St. Peters Virke i Rom. (Sluttet.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Vi fortsatte vor Vandring fra et Altar til et andet. Da vi kom til den berømte Bronce Statue af Apostelfyrsten, foran hvilken der stedse brændes to Lys, og hvis Fødder allerede ere saa afkyssede, at Kirkefabrikken snart maa foretage en Amputation og maa lade ham støbes paa nye, traf vi en Mand med hans Hustru, hvilke paa det andægtigste havde kastet sig paa Ansigtet. Efter Dragten syntes de at være fra Egnen af Velletti. Saasnart de, omgivne i denne Stilling af en Mængde leende Fremmede, havde forrettet deres Bøn, reiste de dem op, og gnede deres Pande paa den ovennævnte Fod, idet de tillige strøge Haanden over den, og søgte at faae en Smag deraf. Flere Pilegrimme og Folk fra Landet fulgte deres Exempel. Vilhelm vilde netop gjøre sine bemærkninger, da der fra den modsatte Side blev hørt en Ordvexling, der for os som en Lynild, gjennem Hjernen, fordi den blev ført paa tydsk. Det er fortegnet, sagde en Stemme, Raphael har ikke givet denne Elias saa slette Been." Du er ikke klog, svarede en anden, i at ivre Dig saaledes over et Mosaikmalerie, da det ikke er noget Under at samme ej kommer Originalen nær. Ja, jeg paastaaer endnu stedse, at der er overordentlig megen Kunst i raabte en Tredie. J Frastand troer man det er et Olie malerie, saa frisk, saa godt er det gjort. Nu lader man vel være at gjøre saadant Arbejde."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Det var Malere fra det kjære Fædreneland, der talte saaledes – man kunde høre dette i en god Afstand, da de talte tydeligt nok. Deres Samtale varede os for længe til at høre videre efter, thi det er sandsynligt at de først afbrød deres Reflerioner, da Messeklokken lød og Præsten foran Alteret: Forklaringen paa Taborbjerget, afbrød deres Samtale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
J Chor-Capellet istemtes nu en Sang af Kanonici, som, siddende paa bløde Sæder foran en lille Tumulo, holdt de første Exequier. Orgelet tonede og Messen begyndte, idet tre Cardinaler, sort klædte, traadte ud af Sakristiet, og Sangere fra Alteret af istemte Requiem. Kom, sagde jeg til Vilhelm, kom, jeg har en Afsky for disse Folk og deres skrallende Stemme. Vi vendte tilbage til Malernes og Billedhuggernes Arbejdsteder. Der saae vi med Fornøielse, at Justitia havde i en Times Tid faaet et Hoved. De lystige Piger spøgede endnu som De skjønne franske Damer havde vi ikke seet igien. O. Fr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
De nyeste Tildragelser i Colombia. (J London Courier af 9 Nov, læses følgende af Cazetade Cartagen af 9 Sept. optagne Beretning, der, som det engelske Tidsskrift bemærker, er gandske skreven i det Parties Aand, som saa gjerne ønskede Bylivar tilbage. Det er ordlydende oversat efter Journalisternes Pligt, som bør lade begge Partier tale.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Af meget vidtløftige officielle Altstykker og en Mængde Breve, som vi have for os i Henseende til de nyeste politiske Forandringer i Columbia, udkaste vi følgende Oversigt, for at bringe vore Læsere Tingenes sande Stilling i dette Land for Lyset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Regjeringen beordrede nu Oberst Gaytanomed 40 Ryttere og 100 Infanterister af Bataillonen Boyaca at lagttage Timenes's Bevægelser. Gaytana gjorde Angreb, men hans Skare blev fuldkommen slaaet. Tyve Mand gik over til Ti menes, og Gaytana blev kun reddet ved Flugten. Den hele Bataillon Boyaca, 480 Mand stærk, befalet af Oberst Vougas, blev nu sat under General Velez's Commando. Den led, to tydske Mile norden for Bogota, et stort Nederlag. Jkkun 150 vendte tilbage til Staden; af de øvrige bleve 40 dræbte, og 4 fangne, alle de andre gik over. Jmidlertid herskede den største Forvirring i Staden Bogota. Enhver, der kunde føre Vaaben, maatte, under Trudsel af Dødsstraf, stille sig under Fanerne; Fremmede bleve ikke engang undtagne førend Gesandterne gjorde Paastande derpaa. Forsvars Forholdsregler bleve tagne, og en stor Deel af de mest agtede Jndvaanere forlod Staden og slog sig til Partiet udenfor. Flere Deputationer bleve udskikkede, for at underhandle med Timenes, dog de foreslagne Betingelser, til Ex. Landsforviisning for alle dem, der middelbart eller umiddelbart havde deeltaget i Sammensværgelsen imod Bolivar d. 25 Septbr. 1828, bleve ikke tilstaaede, og Fiendtligheder begyndte paany Sancta de Bogota, benævner denne Oberst for Callao-Regimentet Johnson, denne er en Englænder og har længe været Bolivars Yndling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Den 26 Aug. forlod et Troppecorps over 1000 Mand stærkt, bestaaende af Bataillonen Boyaca, og alle Regulaire og Frivillige, som kunde sammenbringes, Hovedstaden, under Oberst Garcias Befaling, understyttet af Obersterne J.M. Vargas, Termin Vargas, Gaytano, Espinoo. fl. Næste Dag d. 27 August skeete Angrebet. Bogotanerne havde to Stykker Feldtskyts, og 100 Landseryttere. Modpartiet bestod af Bataillonen Callao, 260 Mand, 100 Veteraner til Hest, og omtrent 1100 Landmænd og Bønder fra Sletterne omkring Bogota, commanderede af Oberst Johnston, en gammel Ven af Bolivar, en Englænder, der overhovedet tog megen Deel i denne Opstand. Disse omstreifede Hovedstaden, og afskare alle Forbindelser. Jnsurgenternes Hoved masse havde omtrent et Par Mile fra Staden, besat en Stilling, hvor de ventede Angreb af Bogotanerne, hvilke, fulde af Tro paa at skulle seire, rykkede frem; men de lede et fuldkommen Nederlag, og 30 Ryttere og 10 Infanterister undkom (1). Garcia og Termin Vargas døde strax efter, af bekomne Saar, den anden Vargas blev stærkt saaret; desuden bleve 300 dræbte og saarede, og blandt dem 13 Officierer. De øvrige toges tilfange. Jnsurgenterne tabte 300 Mand døde og saarede, og iblandt disse en Officier. Det kom til Underhandlinger. Sejrerne foresloge, at bortskikke de farligste Liberale til Carthagena, og nævnte følgende, som Urostiftere, begge Arrublas, to Ameros, to Montoyas, Gaytano, Mantilla, Udgiverne af Bladene Aurora og Democrata, Marques, (Finantsministeren), Oberst J. M. Vargas o. a. Sejrerne paastode fremdeles, at deres eneste Øiemed var Opretholdelse af Constitutionen, og Styrtning af en Faction, som, istedet for at hævde Republikens Enhed, kun tænkte paa at lamme Regjeringens Virksomhed, og altsaa fordærve Staten. Jmidlertid fandt en lige Bevægelse Sted i Provindsen Socorro ved Snares, en Arm af Maadalenefloden, norden for Tunia. Folket erklærede, at det var nødvendigt at rive sig løs fra dem, der vare Værktøi for Urostiftelse, og forestillede Regjeringen Hensigtsmessigheden af at anraabe Be frierens Indflydelse og Understyttelse, og bede ham at modtage af den constitutionelle Præsidentur, Kommandoen over Armeen paany Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Udenlandske Efterretninger. J Argus Nr. 4 er indført en Anmodning til Kjøbenhavns Magistrat om at Stadens Brændemagazin maatte indtil videre vorde lukket, fordi den paa Brændet bestemte Priis, 13 Rbd. pr. Favn, (paa en Tid, da denne Artikel fra nogle Brænde handlere i Staden tilbødes solgt dels til 9, deels til 11 a 12 Rbd. Favnen, til sidstnævnte Priis endog frit tilkjørt), befrygtedes at kunne foranledige, at vedkommende Brændehandlere og overhovedet Enhver, der er i Besiddelse af Brænde til Salg, vilde sætte Prisen ligesaa højt som Oplagets. Saadan Frygt synes ugrundet. Hine Sælgere, som ville have deres Forraader realiserede, og af Frygt for at blive indesiddende med samme bestemte Salgspriserne lavt, lade sig vist ikke ved Magistratens Bekjendtgjørelse afholde fra deres Maal; ingen søger ei heller Stadens Brændemagazin saalænge lige saa godt Brænde andensteds fra kan faaes til ringere Priis. Der kan vist ikke tvivles om at jo Magistratens Bekjendtgjørelse er begrundet ved Omstændighederne, og den medfører jo ej Tvang. Enhver der søger Brændsel maa selv beregne hvad der er ham fordeelagtigst, eller efter hans Stilling og økonomiske Forfatning bedst, Tørv, Steenkul, Brænde, og hvad Slags Brænde? Dog finder han, at Stadens Brændemagazins Brænde er forholdsvis mere værd end hine andres til lettere Priser, tager han det. Her er Concurrence; og Skade sees ikke derved kan afstedkommes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Blandede Efterretninger. - Et amerikansk Atlas, udgivet af M.C. A. v. Schlieben, bestaaende af 30 Karter, er udkommet i Aaret 1830 hos Georg Joach. Go schen, (4 1/2 Th.) og fortjener Anbefaling for Avis læsere og Andre. Nogle bemærkninger ved samme læses i Col. Dec. 1830.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Kjøbenhavns Børs d. 8 Februar 183. Hamburg 2 M. - a vista 214 Species 212. Specier solgtes til 12 Rbmk. 11 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 2 Rbd. S. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 12 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 87 Rbd. Sedl. Rbd. Sedler. Dito over 2000 Rbd. Stk. Dito Dito. . . . 80 3/4 81 1/4 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 4 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . . . . 108 i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn 119. 100 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . ..... 97 97 1/2 i Banco. 3 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 4 pCt. nye danske Obligationer 58 1/2 59 L. Sterl. i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-08
Asiatiske Compagnies Actier . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
af efte Skilder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
jøbenhavn. Ny man Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Torsdagen den 10 Februar 1831. 28 Aargang. No. 24. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
De nyeste Tildragelser i Colombia. (Sluttet.) adanopon¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
Da Efterretningen om disse Begivenheder ankom i September til Carthagena, hvor i nogen Tid Ministeriets Forholdsregler havde vækket levende Bekymringer for Fremtiden, gave alle Indvaanerne, Borgerne som de Militaire, ærbødigst Forestilling til Øvrigheden om Nødvendigheden af at gjøre fælles Sag med Folket i Bogota og Socorra, frelse Republiken, ved deres Tilintetgjørelse som truede samme, tilbagebringe, og befæste samtlige Provindsers Forening, skaffe Constitutionen Lydighed, overantvorde Deeltagerne i Sammensværgelsen af 25 Sept. og i Stormarschallens af Ayacucho Død til velfortjent Straf, samt bede Befrieren om at han selv igjen vilde overtage Overbefalingen over Armeen. Der holdtes Forsamlinger og fattedes Beslutninger i saadan Aand. Da Befrieren blev underrettet om de Ønsker, der besjelede Øvrighed og Folk i Carthagena, fandt han, at de samme Bevæggrunde, som havde bestemt ham til at frasige sig Republikens første Magistratur, nu med lige Styrke maatte afholde ham fra at sætte sig i Roligheds Stand; men fuld af Bekymring for, at det maatte ansees som om han var Hovedmand, eller endog kun Befordrer af Handlinger, der ledede til Styrtning af det Parti, som beherskede Fædrenelandet, og som havde ofvethans dyrebareste Venner for deres Hevn og politiske Intolerants, imedens han, (Bolivar) standhaftigen havde udviist dem den ubrødeligste Troskab, saalænge de vare den fuldbyrdende Magts lovmessige Organ, vægrer han sig fremdeles for at overtage Kommandoen over Tropperne, og personligen at indblande sig i de bestaaende Tvistigheder, med mindre han af Kongressen dertil opfordres. Saadan overdreven Forsigtighed maatte hos enhver anden Mand være undskyldelig, hvis Hæder først skal grundes, og hvis patriotiske Aand først skal bevises ved gode og slemme Beretninger, men hos Bolivar, hvis hele Liv er en uafbrudt Række af Ofre for Landets Vel, og hvis Regjering udmærkede sig ved et Overmaal (!) af Mildhed og Maadehold, kan saadan Vægring for at medvirke paa eget Ansvar til Colombas Vel, medens alle troværdige Efterretninger derfra forene sig om, at ikkun hans Indflydelse formaaer at redde Landet, for saavidt saadan Mening blot grunder sig paa Bekymring for, at man maatte tvivle om hans Hensigters Renhed, vel være en ærværdig, men ikke en hensigtsmessig Afholdenhed. Dog haabes, at han vil give efter for Ordens Vennernes Ønsker, og ikke vente indtil de Kongres Valg, som i October vil skee, bekræfte hans Magt=Udøvelse, da Ophold kan sætte Colombias Fred i Fare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
Efterretningerne fra Venezuela stemme ligeledes overens i, at man der ængstligen ventede paa en gunstig Leilighed til at afkaste Paez's Aag, hvilket var saa meget mere utaaleligt, fordi samme virkede under Lovmessigheds Skin, endskjøndt Betingelserne ere fremtvungne under Landsespidsen; Synden, Quito, har kun af den Aarsag fraskilt sig, fordi man frygtede, at Factionen i Bogota skulde lade en Kongres forsamles for Ny-Granada, og efterlade at indføre den ny Constitution (af Mai 1830), samt formedelst Bolivars Fraværelse fra Regjeringens Sæde. Efter saadanne Omstændigheder er den Forventning vist ikke overspændt, at Befrieren vil yde sin mægtige Hielp til at udfriColombien fra sin ulykkelige Stilling, og tilbage bringe den Fred, den Statskredit, og den Mag samme stedse (?) har havt. Til Bekræftelse paa den Gierningssag, at befrieren hverken middelbar eller umiddelbar har havt Deel i de fortalte Tildragelser meddele vi følgende Udtoge af Breve, som vi forsikre ere fra de troværdigste Mænd, Bogota d. 24 August. Den Forvirring her hersker ifølge den Borgerkrig, som føres baade indenfor Staden, og rundt omkring samme, hindrer mig fra, at skrive mere, end at melde Dem Deres Brevs Modtagelse. Hvorlænge denne Tingenes Tilstand vil vare veed ingen, dog skulde man næsten tro, at de Liberales Daarskab og Skurkeri, i hvis Arme den, som Præsident forklædte, gamle Qvinde uophørlig ledes, vil snart sætte Stormen et Maal, da hine idelig og idelig tage Forholdsregler, som vise, at de ansee deres Stilling fortvivlet. Bevægelsen i Socorro maae endnu mere nedslaae dem; thi derfra ventede de Tropper. Virkeligen maae deres totale Mangel paa Retskaffenhed, og Anstændighed, og deres constitutionsstridige Tyranni opbringe det hele Land mod dem. Hvor kan dog General Bolivar taale, at saadanne Mennesker handle og tale imod ham, Bogota d. 29 August – – Folket i Staden og paa Landet synes glædedrukken, og som om en Byrde virkeligen var tagen fra dem. - Morales er hertil ankommen som Kommissair fra Florez, og det just i beleilig Tid. Det nye Ministerium vil i faa Dage blive dannet. Man taler om Gual, Urdaneta og Vergara; dog veed jeg inter vist herom. Landets Mening gaaer almindeligen ud paa Befrieren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
Blandede Efterretninger. Om Pestsperring i Østerlandene har Hr. Zenne, fungerende Sekretær i det geographiske Selskab i Berlin, d. 4 Dec. f. A. der forelæst en Afhandling. "Saavidt vort Blik gaaer tilbage i Menneskeslægtens Historie, og saavidt den udstrækker sig over de fjerneste Jorddele, finde vi tre rædsomme Onder, som have bragt Ødelæggelse og sædelig Fordærvelse over Menneskeheden, nemlig Krig, Slaveri og Pest. Vi holde os her blot til det sidste Onde. J Mai 1815 oplevede Burckhard i Yembo denne Sygdom. J bemeldte Stad, med omtrent 5000 Jndvaanere, døde tilsidst dagligen 50 Mennesker, og Burckhard skylder sin Redning deels hans Jndspærring deels en Feber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
J Oschidda, af i det høieste 15000 Mennesker, døde dagligen 250. Ifølge Burckhards Bemærkninger taale Sultanen og hans Paschaer Pesten i deres Riger, fordi deres Punge fyldes ved talrige Dødsfald. (Berghaus Annal. Marts 1830)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-10
J Anledning af den 26de Januar 1831. Dag, o Uheldsvangre Dag! Du minder Evig mig, at jeg er nu forladt, Øiets Jld er slukket, Taaren rinder, Hjertet banker sygeligt og mat; Munterhed er vegen fra min Side, Dybt i Hjertet er ei længer Fred, Venner see mig meer og meer at lide, Spørge, er Du syg, af - Kjærlighed! Mens jeg qvalt fortæres af min Smerte, Synes det dem let i Venskabs Favn At udgyde det beklemte Hjerte, Kjærlig delende mit mørke Savn. Hjertet har jeg tabt, men ei Forstanden, O jeg veed desværre hvad jeg giør, Hun er Brud, men min, nei, for en Anden!" Det jeg, at mig selv et sige tør Hun er død, ha rædselfulde Skjebne! Hun er død – for mig!" og Alt er Nat. Og Fornuftens Glavind Du maa væbne! O Natur, har Du Din Søn forladt? Ak, hvad er det atter, som forvirrer, Hendes Blik bedøver mig - o Gud! See, hvor koglende hun paa mig stirrer, Giv mig Kraft at holde Kampen ud! O! min Harpe, ene Trøst i Nøden! Dig har endnu Jngen røvet mig, Elskte Ven i Livet og i Døden, Ton imedens jeg omfavner Dig! Brudt er Strengen, qvalt kun Stemmen lyder, Skal som Spøgelse forskudt jeg gaae? Nei, frisk Mod, i Østen Lys frembryder, Tonen Hende, ei nu Graven, naae: Jngen Harpes klare Sølverstrenge, Naaer min bange, svage Digterhaand; Lokker ingen Tone, som kan trænge Gjennem Deres Hjerte Deres Aand! De kun høre skal en trofast Stemme, Som gaaer ud fra Hjertets indre Væld; Som for Dem sit Ønske ei kan tæmme, Som med Varme slaaer for Deres Held, "Ja, gid Livets Blomster Dem tilsmile, Kiærligt duftende paa Deres Vei! Gid De altid mellem Roser ile, Og mit Ønske er forglem mig ei. Etage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-12
Skilderi,