Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1846-01-15
En moderne engelsk Dames Levnedshistorie og Dagbog (af the London Magazine: Den 16de Juni 1812 kom jeg i en Alder af 16 Aar ud af Kostskolen, Mama sagde, jeg var overordentlig derlig, paa det første Bal bleve 6 Herrer forliebte i mig og 3 Herrer vare færdige, at døe af Kjærlighed; men ingen var saa lykkelig at vinde mit Hierte, førend den unge Captain E. Gud hvor han var gyselig elskværdig, tænk engang, han sagde jeg var den smukkeste Dame han havde seet i Verden. Den 1ste Januar 1843, var en ulykkelig Dag for mig; thi Mama fik Fingre paa en Billet dour, som C.pitainen havde skrevet mig til. Jagede i Arrigskab min Kammerpige paa Porten, fordi det dumme Dyr stod og gabede paa mig. Maatte næste Dag tage paa Landet med Mama, da hun sagde, at Landluften ville forskiønne min Teint; den 18de f. M. blev indbudet til den rige Grev G.s Landsæde, Mama og ham havde megen Conversation med hinanden, han saae saa kjælen til mig, men da han var henimod 70 Aar og jeg kun 18, sad jeg under hans Smigrerier kun og tænkte paa Capitainen. Mama tog mig næste Dag ind i vores Sovegemak, og sagde, at Greven lod ved hende tildybe mig sin Haand. Alle mine Taarer og Forsikkringer at jeg ikke kunne elske ham, hialp ikke, hun faade mig at Greven var en af de rigeste Pairer i Riget, eiede over 150,000 Pd. Sterling aarlige Revenuer, at jeg ville faae et saa kostbart og smukt Garnitur Diamanter, at selv ikke Dronningen eiede dem smukkere, at jeg ville forbunkle alle mine Veninder, og at jeg derfor jo kunne see Capitain E. af og til hos mig; jeg besluttede da, som en lydig Datter at give Greven min Haand i Begyndelsen af 1811. Stra derpaa førte min Gemal mig til hans brillante, Pallads i Grosvener-Square i London, en stor Fere fandt Sted og blandt de Jndbudne, tænk engang, var Capitain E, der staaer ved det Eske Regiment." Dagbogen begynder: (Kl. 12 om Middagen) Jeg fløi op af min Søvn i det jeg drømte at min Gemal havde faaet fa paa et Brev fra Capitain E. Spiste Frokost- og kjørte ud Kl. 3 for at gjøre Visitter. Mødte Capitainen i St. James Street, kaldte paa ham og bad ham stige ind i Karethen. Gud! hvor han var elskværdig! efter at have kjørt omkring i St. James Park i 2 lykkelige Timer, steeg Capitainen ud, og ville gaae hjem, hvilket ellers smertede mig, da han staaer ved Cavallerier, og er altid vandt til at være til Hest. Tog hjem for at klæde mig paa. (Kl. 6) sviste til Middag a la Bourgevise med en heel Mængde gamle Tanter og Landsby=Cousins. O! hvor det var kjedsommeligt; men endelig kom Capitainen for at ledsage mig til Operaen. Jeg havde mine Diamanter og min kostbare Robe paa i Logen; talte saa høit for at drage Publikums Opmærksomhed hen paa mig, at Pøbeen paa Galleriet hyssede af mig. Les Epousepersannes er en smuk Dands, men Capitainen sagde med et skjelmsk Øiekast, at han forttrak iRatte delle Sabine (Sabinerindernes Rov) hvad mon han mener med det, Mellem Acterne beet gav jeg mig ind i Refraichissementsværelset, hvor te jeg coquetterede med Prindsen, og hvor han var a elskværdig og galant; han sagde, at jeg lignede Psoche, naar Vingerne ikke havde været for store, o, hvor alle Damerne vare misundelige paa mig; Da Operaen var forbi, førte Capitainen mig a til Vogns, vi vare paa Veien til den store Assemblee i Pall Mall saa heldig, at Vognen væltede mod en Aviser, men Capitainen var jo hos a mig og jeg tog ingen Skade. (Ki. 1) spiste jeg til Aftens med Frøkenerne Blachbalk og Lady Blubber, den Sidste bad om Tilladelse til at besvime, i da hendes Følelser vare saa levende, at blot Tanken om Actrisen Mils Sidoons Præstationer paaførte hende hvstoriske Tilfælde, stakkels Pige, oun havde om Eftermiddagen været saa uheldig at ipadsere med sin Jnclination byde Park, og var derved blevet saa gyselig officeret ved at møde sin Kjæreste. Selskabet brød op i den største Morden, Capitainen sagde mig et Godnat, og lovede at komme igjen i Morgen, og jeg begav mig strax til Senge, men var saafatigueret, at jeg ikke kunne slutte min Dagbog.