Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-10-26
Om Skuepladse og Skuespillere. Uddraget af A. W. Schlegels Forelæsninger over den dramatiske Konst, 2den Deels 2den Afdeling. Vore Skuepladses Repertorium frembyder i sin usle Rigdom et broget Allehaande af Ridderstykker, Familie Malerier og rørende Dramaer, hvilke kun sjelden afvexle med Værker i høiere og mere dannet Stiil af Shakespeare eller Schiller. Deriblandt kunne vi ikke undvære Oversættelserne og Bearbeidelserne af fremmede Nyheder, især franske Efterspil og Operetter. Ved de Enkeltes ringere Værd henledes Skuelysten blot paa Nyhedens flygtige Ynde til stor Skade for Skuespilkonsten, da en Mængde ubetydelige Roller maa indstuderes for strax igjen at glemmes. - Dertil kommer endnu, for at gjøre vore Theatres Gemenhed ulægelig, den ravgale Jndretning af alt hvad der har Hensyn til Skuespil. - Hvad Go he ved Bestyrelsen af det Weimarske Theater i en liden Stad og med ringe Midler udretter, vide alle Kiendere. Sieldne Talenter kan han hverken skabe eller belønne, men han venner Skuespillerne til Orden og Skole, hvoraf de ellers for det meste intet vil vide, og giver derved sine Forestillinger ofte en Eenhed og Harmonie, som man savner paa sion Theatre, hvor enhver spiller ligesom det faldt ham ind. Den mangelagtige Udenadslæren og Ufuldkommenheden af der mundtlige Foredrag hav jeg allerede paa et andet Sted klaget over. Jeg har hørt berømte Skuespillere saaledes radbrække Versene, at man i Paris ikke vilde tilgive en Begynder det. Jeg veed, at man ved et vist Theater, naar man befandt sig i den sørgelige Nødvendig hid, at opføre et Stykke paa Vers, skrev Rollerne som Prosa, paa det Skuespillerne ikke skulde forstyrres i deres yndede platte Naturlighed. Hamlets Spørgsmaal angaaende Skuespillere: blive de rustne," gielder for hver Tid, og desværre maa man bestandig besvare det med Ja Skuespilleren behøver ved sine tvetydige Levnets forhold (som nu eengang ikke lade sig forandre, fordi de ligge i Tingens Natur) en vis letsindig Begeistring for sin Konst, for at yde det Overordentlige. Han kan ikke lidenskabelig nok hige efter støiende bifald, efter Hæder, ja efter enhver glimrende Belønning, der umiddelbar blive ham til Deel for det ydede. Øieblikket er Enemærket for hans Høst, Tiden er hans farligste Fiende, fordi han intet varigt formaaer at fremstille. Saasnart den borgerlige Ængstelighed for at sikkre sig, Kone og Børn et maadeligt Udkomme, bemægtiger sig ham, er det ude med al videre Fremskridt. Vi ville hermed ikke sige, at man ikke skulde sørge for fortiente Konstneres senere Levetid. Men man skulde give Skuespillere, der ved Alder, Sygdom og andre Tilfældigheder, have mistet deres Fortrin, Løn, paa det de ophøre, og ikke paa det de vedblive at spille. Overhovedet skulde man ikke indbilde Skuespillere, at de ere saa vigtige og uundværlige Folk. Jntet er sjeldnere end en sand stor Skuespiller; men intet er almindeligere end Anlæg, at udfylde Roller saa taaleligen, som vi ere vante til at see dem, herom kan man paa ethvert Privattheater i en nogenlunde aandrig Kreds overtyde sig. Bekjendtgjørelse. – Da jeg stedse stræber at udvide min Boghandling til den Grad af Fuldkommenhed, at den maatte i enhver Henseende kunne fyldestgjøre Bogelskeres Ønsker, saa holder jeg det for min Pligt, at gjøre det ærede Publicum opmærksomt paa: 1) At hos mig, forden mine egne Forlagsbøger, faaes i Almindelig ho alle Bøger, uden Undtagelse, i forskjellig Sprog og Videnskaber, endog sjeldne og kostbar Værker. Mine Handelsforbindelser aabne mig Udsigt til at kunne forskaffe hvad der af det forlangte ikke forefindes i min Boghandling. Udenbyes Boende behage ved en Commissionær her i Staden at besørge Bøgernes Modtagelse, da mine Forretninger ikke levne mig Tid til disses umiddelbare Afsendelse eller til Brevvexling derom. 2) De, der ønske at bortsælge hele Bogsamlinger, større eller mindre, ligesom ogsaa Kobbere, Landcharter, Musikalier, musikalske og mathematiske Jnstrumenter, men er selv have Leilighed dertil, behage desangaaende at henvende sig til mig; da jeg enten selv, mod contant Betaling og til de antageligste Priser, afkjøber dem disse, eller ogsaa paatager mig Besørgelsen af Salget paa den for Eieren billigste og fordeelagtigste Maade, som nærmere aftales med Vedkommende. J sidste Tilfælde udbetaler jeg ved Modtagelsen er forholdsmæssigt Forskud, og Resten af Beløbet strax efter Salget, uden mindste Ophold. Udenbyes Boende, der om saadant Anliggende beære mig med portofri Breve, kunne være forvissede om det hastigste Svar. 3) Saavel de, der eie defecte Værker og ønske dem supplerede, som de, der blot eie enkelte Dele, hvilke de ville afhænde, behage at underrette mig derom, da jeg saaledes baade vil kunne sættes i Stand, til at opfylde hines Ønsker, til ringere Udgift for dem, og til at kunne sikkre disse sidste en forholdsmæssigere Priis for Bøger, hvis Værdie ellers maatte betydelig forringes. 4) Overhovedet paatager jeg mig alle litterariske Commissioner, af hvilket somhelst Slags de end maatte være, og skal udføre dem med den største Hurtighed, Nøiagtighed og billighed, til Vedkommendes fuldkomneste Til Hartvig Soldin, fredshed. Boghandler, Pilestræde No. 117.