Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1792-02-25
Norge. i Bergen. 25de Februarii. Løverdagen den br. og nor No i Præsident, Borgemæstere og Raad udi Bergen, Giøre vitterligt: At vi, i Anledning af denne Byes deputerede Borgeres indkomne Forestilling og de øvrige Jndbyggeres almindelige Klagemaale over den skadelige Uorden, som i lang Tid skal være foregaaet med Brænde-Udførsel herfra til udenrigs Stæder, have fundet fornødent, for saavidt mueligt, at forebygge større Mangel, og den dermed forenede høie Priis paa Brænde-Veed, alt paa Grund af den Høikongelige Forordning af 22de Januarii 1754, og Told Rullens 23de Capitul 6te Art., at foranstalte følgende Poster til Vedkommendes nøiagtig ste Efterlevelse, nemlig: 1) Naar Landmanden indkommer her til Byen, med Brænde, og melder sig hos Forpagteren for Favnesætteriet, da skal denne ved sine Underhavende Favn sættere betyde enhver Bønde, at de med deres indførte Brænde aldeles ikke maa henligge ved Siden af noget Skib for at losse, men hvad som af det tilladte Brænde til Skibsfornødenhed sælges, maa allene skee, enten ved Torvet, eller de Stæder i Byen, hvor Bønderne med sine Fartøier ere henlagde, da samme herefter fra Skibene selv maa blive afhæntet, men aldeles ikke dertil henbringes ved Bondens Jægt eller Fahrtøi; Hvis nogen Bonde befindes at have handlet herimod, da skal hans indbragte Brænde være confiskeret, hvoraf Angiveren tilfalder det halve, og Byens Fattige den anden halve Deel. 2) Naar nogen Skipper mælder sig hos OverFavnesætteren, for at have fornøden Brænde til sit Skib, da bør Skipperen tilholde, først at forskaffe behørig Passeer Seddel fra Toldkammeret, hvorudi bestemmes, hvor mange Favne Brænde at den Skipper, i Følge Forordningen af 22de Januarii 1754 og Told Rullen, er tilladt at udføre. 3) Efter at en saadan Passeer-Seddel er bleven foreviist, giver Over Favnesætteren sine underhavende Favnesættere den Ordre, at enhver af den skal paattegne Passeer-Seddelen, hvormange Favne Brænde til den eller den Skipper paa hans Skib er bleven leveret, og ifald den Skipper ikke paa eengang har faaet det ved allerhøistbemeldte Anordninger bevilgede Qvantum Brænde, men maatte behøve det øvrige, da, for at forekomme Sinkelse, bliver Pas seer Seddelen hos Skipperen beroende, indtil han vil indtage det øvrige Brænde, som da ved den tilstædeværende Favnesætter leveres, og paa Passeer-Seddelen tegnes. 4) Naar denne Passeer-Seddel over de Favne Brænde, som Skipperen er tilladt at indtage i sit Skib, er bleven Over Favnesætteren leveret, bør han straxen antegne i sin Bog, ei allene Skipperens Navn, men endog hvor mange Favne Brænde denne Skipper er bleven tilladt at indtage og udføre i sit Skib, og til saadan Ende bør Under-Favnesætterne, enhver for sig, hver Aften opgive for ham, hvormange Favne Brænde den Dag er leveret, og til hvilken Skipper. 5) De maa i ingen Maade tillade ufavnet Brænde i noget Skib at indtages; uden at Skipperen først anviser Passeer-Seddel paa, hvormange Favner ham er tilladt at udføre, og ligesaa lidet maa noget Brænde tillades udi baglastede Skibe, uden den ringe Deel, der efter allernaadigste Anordninger, til Skibs fornødenhed behøves, og hvorover ligeledes Passeer-Seddel i Forveien maa forevises. 6) Skulde nogen af Favnesætterne ei paa det nøieste opfylde deres Pligter, maa de vente strax fra deres Tieneste at blive afsatte, ligesom enhver Skipper, der, uden Favnesætternes Vidende, indtage i sit Skib ufavnet Brænde, maa forvente, at der med ham paa det alvorligste vil forholdes, efter Allerhøistbemelte Kongelige Anordninger, saaledes, at det ulovlig indtagne Brænde straxen igien bliver udlosset og til Torvet henført, hvor samme bliver confiskeret, til Deeling mellem Angive reen og Byens Fattige, og desuden 2 Rdlrs. Mulct for hver Favn, som saaledes findes indskibet. Og da nu disse Poster, angaaende BrændeVeeds Udførsel, der grunder sig paa Høi-Kongelige Anordninger, bør saa meget meere overholdes, som vores faae overblevne Skove ellers ville paa den uforsvarligste Maade inden kort Tid aldeles udhugges, til Nytte og Fordeel for Udlændingen, men til Skiændsel og Savn for vor egen Byes og Stiftets Jndvaanere, især den fattige Deel deraf, som alt for meget ville lide ved de overdrevne Priiser, og det paa et af Livets nødvendigste Ting; saa advares herved, saavel Landmanden, der indbringer Brænde, som Favnesæt. terne og enhver herfra afgaaende Skipper til udenrigs Stæder, at enhver for sig holder sig denne Plakat i alle Maader paa det nøieste efterretlig, ifald de ei vil vente paa det alvorligste, efter de Kongelige Anordninger, at blive afstraffet.