Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-10-30
Jmellem de gjenstige Harførere ved Schumla skal den gode Forstaaelse endog være gaaet over til Hjertelighed. Allerede fra Underhandlingernes Begyndelse søgde General Krassowski at nærme sig de tyrkiske Anførere, for at spare unyttig Blodsudgydelse. J en foregaaende Sammenkomst sagde Hussein Pascha til Generalen med et Haandtryk: "Vi tilbede og forgude Eders Keiser." Da Paschaen halvt i Spøg beklagede sig over, at han manglede Høe til sine Heste, tilbød Generalen ham et Partie, hvilket med Erkjendtlighed modtoges. Den 17 Septbr. reed General Krassowskimed sine Adjutantere selv ind til Schumla og bragte Seraskier Tidenden og Freden. Ved denne som de øvrige Sammenkomster vare Tyrkerne heel lystne efter at see Keiser Nicolais billede paa en Generalen skjænket Daase, og betragtede det stedse med største Ærbødighed. Nogle Dage efter bivaanede Storviziren og Hussein en stor Parade og Vaabenøvelse af de russiske Tropper, hvis Orden, Holding og raske Bevægelser de ydede meget Beundring. Ved tvende keiserligerussiske Manifester af 4 d. er den sidste Rekrut=Udskrivning nedsat til 2 istedetfor 3 Mk. af hver 500 Sjæle over hele Riget, og til Flaadens Tjeneste ligeledes kun bestemt 2/3 Deele. Fra Petersburg læses interessante Betragtninger over den heldig tilendebragte Krig, med nogle velfortjente Sideblik, saasom: hvad ville nu hine Politikere sige, som med deres løgnagtige Beretninger og Rusland paaduttede Hensigter søgde at forurolige Verden, og at skrække snart Europa med Rusland, snart Rusland med Tyrkiet? Hvad ville nu de saakaldte Tyrkevenner og for Europas Ligevægt ængstelige Politikere sige, Ville de endnu vedblive at forvirre Avislæserne med Tvist, Meninger og Forudsigelser, eller at nægte hvad der ligger klart for Dagen, Forhænget er oprullet, og Enhver kan nu see, hvad der var og er. Dens vigtige Følger for Menneskehedens Vel uanseet, har den nu tilendebragte Krig aabenbaret den europæiske Politiks store Hemmelighed i Henseende til den ottomanske Port. Hvor er nu den Kolos, hvormed Misundelsen alt længe efter Peter den Stores Tiden truede Rusland, Den bestod kun i Jndbildningen. 50,000 Krigere i Europa og 20,000 i Asien under to store Hær føreres Overbefaling rystede Riget i dets Grundvolde. Bjerge, som holdtes for uoverstigelige, bleve overstegne, Fæstninger som kaldtes uovervindelige, indtagne, og Tyrkerne vidtberømte Religions=Fanatisme bøiede sig rolig for Russernes Tapperhed. Den engang saa frygtede Sandschack-She riff, Muhameds Fane, vaiede i 2 Aar, for at kalde Muselmændene i Kampen, og bøiede sig endelig for Ruslands Faner. Under Konstantinopels Mure maatte Tyrkerne bede om den dem flere Gange tilbudne Fred. Kun Høimodig heden rakte dem Palmen, for ikke at udstykke et Rige, hvis Skjebne beroede paa Residentsens Jndtagelse. Jnter kunde mere hindre Russerne fra at plante deres Faner paa Sophie=Kirken; dog Seierherrens overvættes Mildhed og Høimodighed modstod ethvert Ønske om ny Hæder og nye Trofæer. Ganske anderledes forholdt det sig med Rusland i Nationalkrigen 1812, da det bevæbnede Europa i Masse overskred vort Fædrelands Grændser. For Moscaus Porte afviste Russerne Freden og fastbesluttede at seire eller døe, bragte de de største Offere. Rusland modstod ei allene hele Europas Angreb, men fremstod endnu større og kraftigere af sin haarde Kamp. Tyrkiet derimod var nærved at bukke under for den tiende Deel af Ruslands Stridskræfter." Grunden til denne Forskiel forklares nu af Kjerlighed til Regjeringen og den ubetingede Opfyldelse af Keiserens Villie. Medens saaledes enhver Krig i nogle andre gamle europæiske Stater sætter disse i hæftig Bevægelse og forvolder overordentlige Paalæg, Skatter, Laan, Koursens Fald a., forvoldte derimod i Rusland, hvor alle Ønsker forene sig i een Villie og denne sætter Alt i Bevægelse, en Krig i Europa og en anden i Asien hverken Koursens Fald eller nye Paalæg Sluttelig spørges endnu, hvad de ville sige, som ville indbilde Europa, at Rusland kun tørster efter Erobringer og fægter for at udvide sine Besiddelser, Det kjempede for den ved Brud paa Traktaterne krænkede National=Ære, men endnu meere for Menneskehedens Vel. Opviser Historien, mange Exempler paa, at seierrige Stater, ved at dikkere Freden i Fiendeland, meere have taget Hensyn paa Andre end paa sig selv. Det har Rusland nu gjort. Det sørgede for Moldaus og Wallachiets og for sine Troesforvandte Servierne; det lagde Grund til Grækenlands, denne europæisk Oplysnings Vugges politiske Tilværelse; det aabnede fri Seilads gjennem Bosphorus og Dardanellerne for alle Nationer og satte Pestens Plage Grændse ved Qvarantaine. Anstalter. Enhver Artikel i Fredstraktaten yder et nyt Beviis paa Ruslands Maadehold og Høimodighed, som kunde tage Alt, naar det vilde, og tilsidesatte egne Fordeele, for at ende Blodsudgydelsen i Østen og gavne fremmede Nationer. Her tale Kjendsgierninger for sig selv. J 4 Aar varede Krigen med Persien og Tyrkiet, og i disse overordentlige Seiers=Aar hævede Rusland sig, sikrede sine Grændser, og overtydede den upartiske Jagttager om, at hver nye Hindring og Fare kun tjente til at befæste dets Magt. De maa give deres Anskuelser, som tænke at kunne svække Rusland ved at indvikle det i Krige, en anden Retning, og lære dets Naboer, for deres eget Bedste at leve i Fred med det en Bemærkning for den, som det kan tjene tilNytte.