Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-09-06
Hvad endvidere de af bemeldte Stykkes Forfatter givne Vink til Skolevæsenets Forbedring, Kjøbstæderne angaaer, da maa jeg meget drage disses Gavnlighed i hele deres Udstrækning i Tvivl, og tillader mig derfor, i Anledning af ovennævnte Stykkes efterstaaende Punkter, at fremsætte Følgende. 1.) Fremsættes det som Grundsætning for Skolevæsenets Reform i Kjøbstæderne, at der maatte skjelnes mellem dem med Latinskoler og dem uden samme. Hvi saa Borgerskoler ere for Borgere, ikke for enkelte Embedsmænd, som ved deres Børneopdragelse kunne have høiere Hensyn, jeg mener derfor at disse Skolers Organisation ene og allene bør tage Hensyn tilden egentlige Borgerclasses Tarv, ikke derimod enten til nuværende eller mueligt tilkommende Embedsmænd, hvem det ellers naturligviis ikke skulde være formeent at hidsende deres Børn til Borgerskolerne. Lad der foredrages og læres en frugtbringende Christendom, Modersmaalet, som forstandig Læsning, og tydelig, sprogrigtig Skrivning, de vigtigste Tildragelser af Fædrenelandets Historie, en Oversigt af Jordbeskrivelsen, fuldstændig practisk Regning; lad der efter Anordningerne herske den tilbørlige Tugt, Orden, Reenlighed; lad saavel Lærerne som Forældrene have den tilbørlige Sands og stadige Opmærksomhed, uden hvilke de bedste og hensigtsmæssigste Indretninger vorde unyttige, paa den dem betroede Ungdoms Optugtelse i christelige Dyder og Sæder; visselig, da skulle ikke de herligste Frugter udeblive, langt herligere end de, som kunne ventes af en overfladisk Glosekundskab i forskjellige Sprog og en lidet grundig Kiendskab til de physiske og mathematiske Videnskaber. Almueskolernes Hovedhensigt, som paa Landet er Bondestandens, i Kjøbstæderne Borgerclassens Forædling ved sand Christendoms Oplysning, og tydelige moralske Begreber om Pligt og Dyd, samt nyttige, practiske Kundskaber i det daglige Liv, bør stedse fastholdes. 2.) Gives der Vink om, at adskille den egentlige Borgerclasses Ungdom fra Fattiglem mers og Dagleieres &c. Det vilde sikkert i de allerfleste Tilfælde være saare ønskeligt og billigt, at al den Ungdom, som egentlig henhørte under Fattigvæsenet, blev afsondret ved Fattigskolers Oprettelse, som da umiddelbar, ligesom i Kjøbenhavn, henhørte under Fattigvæsenet. Men at det derimod skulde være nødvendigt, ja mueligt, endnu at gjøre en Adskillelse mellem Middelstanden og den høiere (rigere) Borger= og Embedsclasse, dette forekommer mig lidt problematisk. Bedre da at have en Realskole efter Anordningen, hvortil enhver Borger, som vilde og kunde betale, havde Adgang for sine Børn. Dog, lad det end saa være, at en saadan Jnd deling var muelig og ønskelig, til Skolevæsenets sande Forbedring, saa vilde jo en Kjøbstad, som før ikkun havde havt en Skole, derved faae trende, vilde man nu tillige have Skolebidragene nedsatte, da blev dette en meget svær Opgave; thi hver af de tre Skoler maatte dog i det mindste have 2 Classer, inddeelte efter Kundskaber og Færdigheder, og ikke efter Stand og Byrd, hvorfor da ogsaa et dobbelt Antal af Lærere, eller flere, gjordes fornødent. Naar imidlertid i Borgerskolerne herskede den tilbørlige Orden og Reenlighed, og Antallet i hver Classe ikke var større, end en Lærer kunde overkomme at undervise, hvortil Fattigskolernes Oprettelse vilde bidrage saare meget, mon det da fortjente at kaldes Lighedssvimmel, at den mere formuende Borger eller Embedmand ikke tog i Betænkning at hensende sit Barn til Skolen iblandt den stræbsomme og redelige, men uformuende Haandværkers Børn, fordi han vidste at der Jntet lærtes uden Godt, At dette skulde være skadeligt for gode Sæder, kan jeg ikke antage, aldenstund det ikke vil være let at bestemme, hvilke Forældre, enten af den ringere Borgerclasse eller af de mere Formuende og Embedsmænd, der i Almindelighed ere meest moralsk gode og christelige. Skulde alligevel den tilsigtede Jnddeeling finde Sted, da vilde en ganske ny Rangforordning for Skolerne være aldeles nødvendig. 3.) J Henseende til det Anførte om Dimission til Academiet af første Lærer, da vil dette sikkerlig have sine store Vanskeligheder, ja, jeg troer, være aldeles umueligt; heller ikke seer jeg, hvorfor det vilde være saa ønskeligt, thi paa Studenter haves i disse Tider ingen Mangel. Ligesaa vanskeligt vilde det blive, at faae philologiske Candidater, af hvilke der endnu ere alt for faa, til at forsyne de lærde Skoler, som dog maa have Preference, og maaskee end færre af dem, som have freqventeret det pædagogiske Seminarium. Umueligt vilde det derimod ikke, være i Kjøbstæder, hvis Skolers første Lærer er ordineret Catechet, at denne kunde lære Embedsmænds og Borgeres Børn, som maatte være skikkede til Studeringer, saa meget af Skolevidenskaberne (r. c. lidt mere end det schematiske),at de efter Confirmationen kunde antages i en lærd Skoles øverste eller næstøverste Classe. Det vilde da være behageligt for Forældre, at kunne have deres Børn hjemme til det 14, 15, 16 Aar, og da vilde Faren, at overdrage den velopdragne, Yngling til en latinsk Skole, slet ikke være større, end at bortsende ham, endog et Par Aar ældre, til Universitetet i Hovedstaden. At saadan Bihensigt forenedes med Borgerskolens egentlige, dette kunde vist Jngen have Noget imod, men dette vilde heller ikke vorde mueligt uden nogen Bekostning; end mere bekosteligt vilde det da blive, dersom den offentlige Underviisning i Kjøbstæderne skulde saa betydeligt udvides, at der endog kunde skee Dimission. Thi hvorledes, dette kunde skee paa samme Tid, som Skolevæsenets Jndtægter ved Bidragenes Nedsættelse formindskedes, dette kan jeg ligesaalidet indsee, som hvorfor Universitetsdirectionen bedre, end det Kongelige danske Cancellie, skulde kunne udfinde et til første Lærer dueligt Subject, da dog Kjøbstædskolevæsenet slet ikke henhører under bemeldte Direction, men under Cancelliet. 4.) Endvidere vil Forfatteren have Skolecommissionen forandret til et Skoleraad. Det er ligegyldigt, hvilken Benævnelse man vil bruge; men at et Medlem af Universitetsdirectionen skulde tilligemed hvert Stifts Biskop og Stiftamtmand være Medlem af Directionen for Skolerne i Kjøbstæderne, dette vilde kun tjene til Vidtløftigheder og virke til at standse Sagernes Expedition formedelst den lange Vei fra Kjøbenhavn (Universitetsdirectionens Opholdsted) til de fleste af Danmarks Kjøbstæder. Ligeledes troer jeg at det vilde være nok, at een c: første Lærer, var Medlem af Skolecommissionen eller Skoleraadet, thi at samtlige Lærere vare Medlemmer vilde ikkun give Anledning til unødvendige Qvæstioner og unyttige Deliberationer. 5.) Hvad nu Lønningen for Lærerne angaaer, da synes det, at Forfatteren slipper meget næmt herfra, ved at tinge dem i Kost hos en eller anden god, skikkelig Borgermand; jeg troer derfor at kunne slippe ligesaa næmt herfra, isærdeleshed da denne Materie er sat fuldstændigt i sit rette Lys i Stykket under Overskrift: Frimodige Tanker om Lærernes Lønninger. Men det maa dog være mig tilladt at spørge, om ikke Forfatteren af de velmeente Raad ogsaa henregner det til Skolevæsenets Forbedring, at Colibatsloven blev indført iblandt Lærerne, hvorom der i de senere Tider høres adskillige Yttringer, Jeg slutter med den Tilstaaelse, at, endskjøndt jeg troer at have nogen Kundskab saavel til Kjøbstæd, som Landsbyskolevæsenet, jeg desuagtet ikke kan bifalde Forfatterens Forslag; men dersom de i det velmeente Raad givne Vink imod min Overbeviisning virkelig ere gavnlige og til Skolevæsenets sande Forbedring, da er det mit inderligste Ønske, at den tilsigtede forbedrende Forandring snarest mueligt maatte foretages, og at Herren vilde lægge sin Velsignelse deri, saa de rige Frugter maatte overbevise mig om sammes Gavnlighed, da jeg skal giøre det til en ligesaa kjær som hellig Pligt, efter Ævne at virke til saadant herligt Øjemed. H. Nannestad, ordineret Catechet i Odense.