Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-10-20
Følgende Skrivelse af en Holstener fra Napoli di Romania af 13de August indeholder: Opholdet i Nauplion er i dette Øieblik ubeskriveligt interessant; Grækenlands fierde Nationalforsamling indeholder næsten alle dets berømte Mænd. Denne lille Stad er besat af nogle tusinde Franske Krigsfolk, som trække paa alle Vagter; kun ved Hoved posterne, f. Ex. ved Portene, blive Vagterne besatte saavel af Franske som af regulairt Græsk Militair (Taktikerne). Dertil kommer den Rumeliotiske Krigerskare (nogle tusinde Mand), som under Koletti har styrttet Greve Augustin af Capodistria. Regner man hertil 224 Deputerede med deres bevæbnede og ubevæbnede Følge, en Mængde nysgierrige Fremmede fra forskiellige Deele af Landet, og endelig Mandskabet paa de Engelske, Russiske og Franske Krigskibe, saa kan man giøre sig en Forestilling om den buntede Sværm, som opfylder de snevre Gader. Nationalforsamlingen var allerede for en rum Tid siden sammenkaldet til Argos for at holde nogle forberedende Moder; men for 14 Dage siden undveeg herfra Cavallerie Obersten Kalergis, tog med en Haandfuld Klephter en fast Stilling nærved Argos og truede at styrte Regieringen. Spezzioterne som vare ham hengivne, havde den Frækhed at tilføre ham Munition lige i Stadens og de fremmede Flaaders Paasyn; thi da det passerede i den anden Ende af Bugten, kun 1 1/2 Miil herfra, saa kunde det sees fra Nauplion; men den nærværende Regiering, som repræsenterer en overveiende Majoritet af Nationen, behøvede ikke at frygte for dette dristige Foretagende; den sendte General Kriziotis med 1000 Rumelioter og to Kanoner regulairt Artillerie imod Kalergis, som efter flere Smaaefægtninger som varede i nogle Dage, blev kastet ud af sin faste Stilling, mistede alle sine Provisioner og 50 Fanger; imedens et Græsk Krigskib bemægtigede sig de Spezziotiske Fartøier. Dog er Peloponnes endnu ikke beroeliget; Kalergis, Kolokotroni og Zavellas vedbleve at ophidse Bønderne mod Rumelioterne, og der bliver ingen Ende derpaa førend de forventede 3000 Baiere ankomme. For nu at sikkre Kongressen mod disse ryggesløse Mennesker er dens Sæde blevet forlagt fra det aabne Argos til Napoli. For at det imidlertid ikke skal hedde, at Forhandlingerne foretages uuder de Franske Bajonetters Beskyttelse, saa har man i en Hast opført en Træebygning for Congressen i den yderste Ende af Forstaden, hvori der vel ligge Franske indqvarterede, men som man har besat med Græske Soldater og overdraget Rumeliot Chefen Nikolaus Zerbas at bevogte Kongressen. Denne Bygning eller Sal er 14 Skridt bred og nogle og tredive Skridt lang, og danner en lang agtig Fiirkant; de tynde Bielker, som udgjøre dens Vægge ere 89 Fod høie, beklædte med Brædder; derpaa er et aabent Mellemrum af 45 Fods Høide til Taget, igiennem hvilket Tilskuerne paa Tribunen, som er udenfor, kunne see ind i Salen. J denne ere paa de tre Sider, tre Rader af Bænke over hinanden for de Deputerede. J Mid paa een af de lange Sider er en noget ophøiet Tribune for Præsidenten (Notaras), Vicepræsidenten (Maurokordatos) og Sekretairerne. Til høire Side er en liden Tribune for os faae Udlændinger, og til Venstre en anden for den provisoriske Regiering. Det Hele er bygget af tynde uhøvlede Fyrrebrædder og Bielker og det er et Underværk at ingen Tribune er endnu gaaet i Stykker. Gulvet er den bare Jord, som man ikke engang har rigtig jevnet; men Bygningen er kiølig selv i Middagstimen. Møderne begynde om Morgenen imellem 8 og 9 og vare til Kl. 2 eller 3. De Deputerede have ingen bestemte Sæder; men skifte Plads selv under Mødets Forløb. Forsamlingen har et meget buntet Udseende med Hensyn til Costumet: Jnsulanerne med deres Skipperbuxer, Peloponneserne og Rumelioterne med hvide Trøier og sneehvide Fusteneller (Fruentimmerkjoler, som ligge i Folder og gaae ned til Knæerne); nogle enkelte med lange Kaftans a la turqve; de Kapitanis med deres brede guldbroderede Belter og ofte guldbroderede Veste, enkelte Bønder med lange gule peltsede Kapper; endelig 1/5 eller 1/2 i Frankisk Dragt; hvilket tilsammen ugiør et underligt Miskmask. Costumen er dertil ofte blandet; saaledes bære nogle en Enropæisk Hat til en Græsk Paaklædning, andre til en Europæisk Klædedragt en Græst Festi (Hue.