Viborger Samler, 1847-09-28
J det i Gaarsavisen omtalte Forsvar for Kherre Bille, som nogle af de paa Corvettens sidste Togt medværende civile Personer have indført i Fædrl.", hedder det bl. M.:"De to Hovedanker, man har anført imod Kherre bille, bestaae som bekjendt i, at han skal have givet sit Mandskab uforsvarlige Provisioner, og ladet Folkene prygle utilbørligt. Hvad nu Provianten angaaer, da forsikkre de nævnte Herrer, at alle Provisioner stedse bleve valgte af de bedste, som vare at faae paa vedkommende Steder; at utidig Sparsommelighed aldrig ved nogen af dem er kommen i Betragtning; at Næstcommanderende meget ofte selv har været tilstede ved Aabningen af Kjødtønderne ombord, og at det ikke var nogen Mand formeent at fremføre Klage, saafremt han gjorde det paa en sømmelig Maade. Denne Rettighed har Mandskabet kun en eneste Gang paa Reisen gjort Brug af, da der underveis fra Bora-Borg til Valparaiso indløb Klager over Brødet. Ogsaa paa Slutningen af den 11 Uger lange Overreise fra Madeira til Ostindien begyndte Brødet at fordærves. Chefen lod det strax undersøge ved en Commission, det daarlige kaste overbord og foranstaltede, at der deels af hans eget, deels af Messens Meelforraad til Afvexlinger bagtes blødt Brød til Mandskabet, i den Udstrækning, hvori dette var gjørligt. Over de andre Levnetsmidler har der ikke med Rimelighed kunne ankes, Med Bestemthed forsikkres, at aldrig et eneste Pund fordærve. Kjød eller Flæsk er blevet udveiet til Mandskabet paa Reisen, Beskyldningen om, at man har forholdt Mandskabet en Deel af de dem tilkommende Provisioner, refererer sig især til Smørret, istedetfor hvilket der, efterat det hjemmefra medtagne Forraad var sluppet op den 20de Octbr. 1845, i Mangel af et passende Surrogat er bleven tilstaaet hver Mand en Penge Erstatning af 3132 Rbd., et Pund Smør beregnet til 35 1/2 Sk. Denne Anklage falder saaledes aldeles bort. Endeligt have Forholdene paa lange Overreiser flere Gange gjort det nødvendigt at indføre Nation paa Brød og Vand, nemlig 1 Pot daglig pr. Mand, foruden hvad der gaaer til Thee, Kaffe og Søbemad (den Dag, der gives Grog istedetfor Viin, bliver dog den ene Pægel Vand brugt til Groggen) og 1 Pd. haardt Brød eller halvandet Pund blødt Brød daglig. Dette er Mere, end en Mand i Regelen fortærer, saa at der endog sædvanlig vindes ved at lade Brødfadet staae aabent, og det er, ligesom Vandrationen, ikke saa meget en Afknapning, som en garanterende Forholdsregel mod muligt indtrædende Mangel. Hvad nu det saa meget omtalte Prygleri angaaer, da nægte de nævnte Mænd ingenlunde, at en Execution, foretagen paa et vorent Menneske, maa gjøre et uhyggelig Jndtryk paa Enhver. Ønskeligt var det ogsaa, om corporlig Straf aldeles kunde afskaf ses; hvilket vel heller ikke kan ansees for umuligt; men man maa dog ogsaa tage i Betragtning, at et Skib, navnlig paa Grund af den overordentlige Restriction af Plads, hvortil Enhver er indskrænket, er en mere compliceret Organisme, end enhver anden militair Jnstitution. Man seer, som Følge deraf, opstaae mange Forseelser og Brud paa Disciplinen, som ikke let vilde forekomme andetsteds; det bliver ombord nødvendigt, haardt at straffe Ting, som man maaskee ellers lader gaae henmed en mild Jrettesættelse, og man er i høieste Grad indskrænket med Hensyn til Valget af Straffe, der kunde træde i Stedet for corporlig Tugtelse. Til Exempel nævnes, at Skibet ikke afgiver nogen passende Varetægtsarrest, at Folkenes Arbeidskraft ikke godt kan undværes, at Afknapning paa deres Kost som Straf er næsten uanvendelig o. s. v. Hvorjøinefaldende disse Vanskeligheder maae være, tør man vel blandt Andet med Grund slutte deraf, at corporlig Straf endnu bruges i alle, selv de meest civiliserede Nationers Skibe. Den almindelige Retsfremgangsmaade ombord i "Galathea, bestod i, at Næstcommanderende idømte den Mand, der havde forseet sig, en Straf. Chefen deciderede, hvorvidt han bifaldt Næstrommanderendes Dom eller ikke begge Dele indførtes i Skibets Justitsprotocol) og Straffen exeqveredes Dagen efter. Den eneste Straf, som, foruden Advarslerne og den corporlige Tugtelse, er bleven anvendt i nogen Udstrækning, er den saakaldte Strafferode," som bestaaer i, at Manden mister sin Formiddagsration af Viin og Grog, og at ham underkastes ringere Arbeide, end ellers. Skibssergeanten, (Skibets underordnede Politiovrighed) har i sit Embeds Med for havt Myndighed til at uddeele 3 Slag Tamp, hverken mere eller mindre, det Sidste som Garanti mod Misbrugen af denne Magt. De af ham uddeelte Straffe ere de eneste, som ikke ere førte til Protocol; men der er al Grund til at troe, at Skibsfergeanten kun sjeldent har benyttet sig af sin Myndighed. Underofficiererne have havt Lov til at give 3 og Officererne til at dictere 6 Slag Tamp, hvor en Mand har viist forsætte lig Tværhed eller Langsomhed i det befalede Arbeide. Officiererne havde i Begyndelsen ogsaa Magt til at dictere den samme Straf ved Soven paa Udlig, saavelsom ved stude Svar og Næsvished imod Underofficiererne; da man imidlertid indsaae Nødvendigheden af at straffe disse Forseelser mere exemplarisk, gjordes der hermed anden Bestemmelse. Enhver saadan Straf indførtes i den ovennævnte Justitoprotocol; men ligesom Officiererne tidligere sjelden og i de sidste Aar aldrig have gjort Brug af denne deres Ret, saaledes have Underofficiererne kun to Gange afstraffet paa egen Haand. Saasnart der ombord uddeeltes 12 Slag Tamp eller derover Tampen, hvorom der gaaer saa mange fabelagtige Rygter, som at den skulde være forsynet med Knuder o. s. v., er en simpel Ende, 1 1/4 Tomme i Omkreds, altsaa ikke 12 Tomme i Gjennemsnit) var een af Lægerne altid tilstede. De bevidne derfor, at det ikke alene er en skammelig Bagvaskelse, naar det om en Koksmat, som døde af Dyssenteri i Manilla, har hedt, at hans Sygdom, ja maaskee hans Død, skyldtes de Straffe, han har undergaaet; men de forsikkre tillige, at aldrig nogen Mand er bleven syg som Følge af den paa ham exeqverede Straf. Naar der paastaaes, at faa eller ingen af Skibets "tampfahige Besætning skal kunne rose sig af, ikke gjentagne Gange at have været "Offer for den Raahed, mange Søofficierer synes at ansee som et nødvendigt Reqvisit for en Sømand, da anføres som et enkelt Jndsenderne bekjendt Factum af Protocollen, at de i 26 1/2 Maaned ombord uddeelte Slag Tamp ikke ere 5000, eller 18,000, eller 20,000, som Folk have fortalt, men 1986 - : 2 1/2 Slag daglig for hele Mandskabet, eller 1 Slag ugentlig for hver tiende Mand. Af disse Straffe, der Alt i Alt ikke beløb sig til 200 c: 1 Straf hver 4de Dag, ere de større navnlig uddeelte for Tyverier, Jnsubordination mod Underofficierer, ja selv mod Næstcommanderende og Chef, Soven paa Udlig, Dessertation o. s. v. Forsaavidt Straffene skulle have været hyppigere i "Galathra", end paa andre Skibe, da maa man vel erindre, at de færreste Forseelser begaaes medens man ligger til Ankers, og at en 2 1/4 Aars Reise, paa hvilken 1516,000 Mile tilbagelagdes, ikke maa paralleliseres med et faa Maaneders Togt i Nordsøen eller selv med en Vagtskibstation i Vestindien. Hvad Beskyldningen for idelig Gavenhed og smaalige Tracasserier" angaaer, da paastaae Dhrr. Jndsendere, at Jntet characteriserer Capt. Bille mindre; og hvad hans tilsyneladende Ligegyldighed for hans Undergivnes Velbefindende og Lidelser angaaer, da vide de ikke, om dette maaskee er i Modsætning til den virkelige Jnteresse for dem, hvorpaa hans hele Færd som Chef giver talrige Exempler og hvorpaa Dhrr. Jndsendere virkelig anføre flere. Endelig anklager man ham for hovmodig Tilbageholdenhed og afmaalt Stolthed. Denne Anke beroer i Hovedsagen paa bekjendtskab med Forholden i et Orlogsskib. Den, som kjender den her stedfindende Etiquette, veed, at Chefen er en Konge paa sit Skib, og kommer meget sjelden i Berørelse med sine Officierer, end sige med sit Mandskab. Om Capt. Bille ogsaa var streng i sine Fordringer til Andre, saa var han det dog ikke mindre imod sig selv; og hvor det gjaldt Skibets Bee og Vel, saae man ham fornægte sig Livets første Brqvemmeligheder, trods den simpleste Mand ombord. Efter det Skin, man har søgt at kaste paa Capt. Billes Characteer, oplyse Dhrr. Jndsendere ved flere Facta, hvorledes han tvertimod stedse har lagt den varmeste Jnteresse for sit Mandskab for Dagen. At der har været Misfornøiede ombord, lader sig vel ikke nægte. Den meget lange Tour, de mange usunde Steder, som berørtes, og den deraf til enkelte Tider opstaaede usædvanlige Sygelighed maae have bidraget ikke lidet dertil, og vort Orlogsmandskabs ringe Hyre (der hos flere andre Nationer overstiges med det 34dobbelte er for dem en bestandig Kilde til Misnøie. At denne dog ikke i "Galathea er stegen til nogen meget høi Grad, bevise de faa Desertationer under det lange Togt. Naar der derfor spørges og Ophavet; til den omtalte Gadescene, da have jo vistnok Enkelte fra Skibet selv, endnu mere instigerede efter deres Hjemkomst ved det velvillige Øre, man har laant deres Bagvaskelser, udbredt skammelige Rygter om Galathea" og dens Chef og truet med at give deres Misfornøielse tilkiende, saasnart Flaget blev strøget; men at der fra Skibet skulde være reqvireret Politi, er en Usandhed; det er vist ligesaa meget Politiet, der har samlet Folk, som Folk, der har samlet Politiet, og heller ikke Jndsenderne have blandt den af Nysgierrighed samlede Menneskemasse seet en Eneste af Skibets Besætning. Beklageligt er det, at en Række af de meest odiense Beskyldninger var den eneste Modtagelse, man havde for den Mand, som med Ære førte den første danske Orlogsmand omkring Jorden, og som havde vidst at give det danske Navn god Indgang og Klang paa mange fremmede Steder, hvor det hidtil var saa godt som ubekjendt.