Aalborg Stiftstidende, 1833-03-30
Tyrkiet. At den russiske Flaade er afgaaet fra Constantinopel igjen, stadfæstes ved overeensstemmende Efterretninger fra flere Steder, derimod synes det endnu ikke ganske at være kommen, paa det Rene mellem Sultanen og Paschaen af Ægypten, angaaende Fredens Betingelser. De seneste Efterretninger fra Constantinopel - hedder det i den østerrigske Jagttager bekræfte de forhen meddeelte om den russiske Escadres Ankomst til Bosphorus, som dog - da alle de store europæiske Magter saa eenstemmig og kraftig have tilkjendegivet deres Ønsker og Hensigter, at ende Striden med Mehemet Ali paa en fredelig og for Porten convenabel Maade -med første føielige Vind agter at forlade Bosphorus og lægge sig i Havnen Siseboli. Omtrent det samme meldes fra Petersborg under 16de Marts. Efterat den russiske Flaades Amkomst til Constantinopel er anmeldt, hedder det videre saaledes: Allerede for Escadrens Ankomst havde Tilstanden i Constantinopel heldigen forandret sig. Den ægyptiske Hær havde standset sin Marschh; ingen betydelig Fare, truede mere Hovedstaden, tvertimod tydede Alt hen paa et snart Forliig. Med eet Ord: de kritiske Omstændigheder, som den 2den Februar havde bevæget Porten til at anraabe Ruslands Bistand, vare ikke meere forhaanden og havde tabt deres foruroligende Caracteer, da den russiske Escadre naaede Rheden ved Bujuckdere. Uimodsigelig var altsaa sammes Nærværelse i Canalen ved Constantinopel ikke meere nødvendig, men da Sultanen dog ikke renoncerede paa i Nødstilfælde at drage Fordeel af den Bistand, som Keiseren havde sendt ham efter Anmodning, blev det aftalt mellem det Keiserlige Gesandtskab og det ottomaniske Ministerium, at Escadren skulde lægge an ved Siseboli, som den Havn, der ligger Canalen ved Constantinopel nærmest. Ogsaa de forlangte Landtropper have, under Convoj af en af Viceadmiral Cumani commanderet Escadre, taget Coursen til Siseboli, for der at forene sig med Admiral Lasarefs Escadre, Fra dette Punct ville de kunne bryde op til Constantinopels Forsvar, hvis Forholdene endnu skulde gjøre dette nødvendigt Man seer altsaa, at Rusland virkelig har afsendt Landtropper tilligemed Flaaden, skjønt dette engang betvivledes og det synes endnu ikke afgjort, om Sultanen skal kunne undvære denne Bistand. Et Triester Blad fortæller fra Smyrna, at en ægyptisk General den 22de Febr. er indtruffen som Parlamentair i Staden, og har tilkjendegivet, at en Cavalleriafdeling af Jbrahims Hær med det første vilde indrykke i Smyrna. Staden var rolig og man agtede ikke at gjøre nogen Modstand. Det samme Blad har ligeledes Efterretninger fra Alexandria, ifølge hvilke Paschaen ivrig fortsætter sine Rustninger baade til Lands og Vands. 7000 Mand laae for Øieblikket i Alexandria, af hvilke 3000 stode færdige til at afgaae til Armeen. Det Væsentligste i disse Beretninger finder Stadfæstelse i den østerrigske Jagttager, som i Slutningen af sin nyeste Artikel om Tyrkiet tilføier: Kort før Postens Afgang havde man i Constantinopel erholdt Underretning om at en Afdeling af ægyptiske Tropper er indrykket i Magnesia og Smyrna." Jbrahim har altsaa ikke forpligtet sig til ingen videre Fremskridt at gjøre, men deraf følger dog ikke nødvendigt, at Vaabenstilstanden, er en Opdigtelse, thi maaskee har Smyrnas Besættelse været en af Betingelserne for denne.