Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-07-25
Englænderen Doctor Carly har i en Afhandling, som er indrykket i Reperter, et Arts and Manufaaturs, Mai 1817, meddeelt et Forslag til at lave Kaffe paa en bedre Maade ent den sædvanlige Forfatteren fortiener Tiltroe, da han forsikkrer at han har undersøgt de forskiellige Maader, hvorpaa denne Drik kan tilberedes, hvilken han erklærer, for ligesaa sund som behagelig, og som efter hans Forsikkring har i 3 Aar udgjort hans eneste Drik. Han kaager sin Kaffe langsomt over en Lampe, som brænder med een svag men jevn Flamme. Men dertil betiener han sig af en Kaffekande af en aparte Jndretning; den er nemlig ikke rund, men har fire flade Sider, den er ligesaa bred for oven som for neden, og er indsluttet i en Kasse af samme Figur, som oventil er tæt tillukket. Denne Kasse hvori Kaffe kanden staaer er en Tomme videre end Kaffekanden; gaaer lidt under en Tomme ned over den, og er aaben i Bunden, saa at den kan give Plads til og indslutte en Portion varm Luft rundt omkring, og neden for Kaffekanden. Laaget paa Kaffekanden er dobbelt, som desuden har et Haandgreb og en Tud J denne Kaffekande kan man nu lave sin Kaffe med varmt eller med koldt Vand, skal man snart bruge Caffeen, saa tager man varmt Vand dertil, men som dog ikke maae være i fuld Kaag, man kommer derpaa den malede Kaffe deri, lukker Laaget vel til og stopper Tuden til med en Prop; derpaa sætter man Kanden over Lampen, og lader den staae saalænge derover indtil man vil bruge den, nu lader man Kaffeen sies igiennem en Pose af tæt vævet Lærred, hvormed den bliver saa klar, at der ikke sees det mindste Gruus i den. Posen maae passe oven i Kanden, og ved Bunden af den kan man have en lille Hane for at lade den klare og varme Kaffe løbe ud. Den udvendige Casse, som holder Dam ven sammen omkring Kaffekanden, maae passe i en lille Pande for neden. Vil man ikke bruge Kaffeen snart, saa kan man tage koldt Vand til den; da det ingen Forskiel giør i Kaffens Beskaffenhed, man kan lade den kaage en heel Nat over Lampen, uden at den kaager over, eller uden at man kan bemærke, at den taber noget i Qvantitet, eller at den bortdunster. Hvad Lampen angaaer, saa er vist nok den Argandske den tienligste; men man kan betiene sig af enhver simpel Lampe dertil, naar den kun kan rumme saa megen Olie, at den kan holde en klar Flamme vedlige i den Tid, hvori man vil holde Kaffeen varm, man sætter Lampen omtrent to Tommer under Bunden af Kaffekanden, forsyner den med en Væge af 1/2 Tommes Høide, og giør bedste i at bruge reen Hvalrav-Olie dertil. Er Vægen for høi, eller Olien ikke god, saa sætter den Soed, giver Røg og Flamme, og gaaer ud. Ved denne Maade at lave Kaffe paa, vindes ogsaa det, at man ikke har nødig at bruge en saa stor Qvantitet malet Kaffe dertil, som naar den laves paa den sædvanlige Maade; en Hovedsag er det at man søger at faae Kaffeen malet saa fiin, som mueligt; thi jo fiinere den er, desto meere udvikler den sine Kræfter. Englænderne Deakin og Duncar i Ludgatehill have opfundet en Kaffemølle, hvorved Kaffe bønnerne kunne formales til en høi Grad af Fiinhed. Ved at tale og Kaffeens Tillavning, bør dens Amerikanske Søster, Chocoladen, ikke forbigaaes med Taushed, om den endog ikke i Sundhed kan maale sig med hiin, eller nogensinde vil blive en saa almindelig Drik som denne. Om Chocoladen har man nemlig et nyt tydsk Skrift af Doct. D. Korth, under Titel af: Chocolade, eller Opfindelse og Virkning, ligesom ogsaa Jndførelse og Tilberedelse af samme hos forskiellige Nationer i og udenfor Europa, tilligemed Anviisning til at berede en oprigtig Sundheds Chocolode efter Chemiens Grundsætninger, ligesom ogsaa en nøiagtig Beskrivelse over de til Chocoladen hørende Jngredientser og Redskaber, og mange andre bemærkninger over denne Gienstand for Kiøbmænd, Apothekere, Conditorer og Liebhabere af denne Drik, 1817, VIII, 72 Sider, 8, Leipzig. Denne Bog roses for at have samlet alt med Fuldstændighed, hvad der omdenne Gienstand lader sig sige, og især for rigtig at have udviklet efter Chemiens Grundsætninger, hvorledes denne Drik bør tillaves. En Kiøbmand i Dresden ved Navn Johann Fredrich Schønbeer, har opfundet en Tilberedelse af et Slaas Suppegryn (Suppengries, hvorom findes en Beretning i det 13de B. 2 H. af Geheimeraad Hermstadts Museum, og som ere forsynede med en anbefalende Attest af det Leirzigske bekonomiske Societet; de Fordeele, som denne Opfindelse skal forskaffe, siges at bestaae i følgende: 1) at den største muelige Mængde af Næringsstof bliver derved concentreret i det mindste Rum; thi 8 Lod af dette Næringsmiddel skal indeholde meere Næringsstof end et Pund Brød. 2) At det ikke koster meget. 3) At det kan meget længe conserveres, da det ved den tørre Tilstand, hvori det er bragt, hindres fra at fordærves, og at det ved en passende Tilsætning af Salt, Kommen og Kryderie, beskiærmes imod Orme; hvorfor det især er brugbart paa lange Søereiser og i Fæstninger. 4) At det er let at sende bort, deele ud og at bruge, eftersom man blot har nødig at komme kogende Band derpaa, for strax at forskaffe sig en velsmagende og nærig Suppe. – Det tillaves af følgende Jngredien ser og i følgende Proportioner; 300 Pund tørrede Kartofler, 120 Pund Meel af skrottede Ærter, 120 Pund Malt, 45 Pund Salt, 2 Pund 16 Lod, Kommen, 1 Pund 11 Lod Jngefær, 22 Lod stødt Peber, og især 145 Pund Gelee. Kartoflerne blive kogte i en Dampgryde, derpaa knuuste og derefter fuldkommen tørrede. Disse tørrede Kartofler tilligemed alle de øvrige tørre Species blive omhyggeligen sammenblandede, hvorpaa hele Massen bliver vædet med den flydende Gelee, og derpaa æltet godt igiennem, saa at alle Deele af den kunne blive godt giennemtrængte af Geleen. Derpaa bliver heele Massen udbredet paa et Gulv, og tørret ved en Varme af 24 Graders Reaumur, naar dette er skeet lader man den skrotte paa Møllen, og Suppegrynene blive derved gjorte istand til Forbrug. Geleen tilberedes af Kalvefødder, disse knuser man, derpaa kommer man fire Gange saa meget Vand paa dem, som de veie tilligemed med noget Salt, og lader dem saaledes koge i 4 Timer. Nu holder man Suppen af, tager Beenene ud, og støder dem i en Jern morter, atter kommer man fire Gange saa meget Vand paa dem, som de veie, og lader dem atter koge i 4 Timer; derpaa tager man Beenmassen bort og kommer den første og sidste Suppe sammen i een Kiedel, som man lader indkaage til det Halve. Derved faaer man en fast Gelee, denne lader man ste igjennem et Dørslag, hvorpaa man lader den blive kold, og skummer ombyggelig alt Fidtet af, da ellers Grynene vilde fordærves. Naar man som forden er anført, vil betiene sig af Geleen for at blande imellem de andre Species, saa maae man varme den indtil den bliver flydende. Geleen kan ogsaa tillaves af Oxe= eller andre Been, hvorved den bliver endnu meere nærerig. Det concentrerede Næringsstof i disse Suppegryn, ligger især i Kartoflerne og Geleen. 8 Lod tørrede Kartofler udfylde, naar man lader dem udblødes i varmt Vand, et Volumen af 48 Lod kogte Kartofler, og et Pund Gelee. som naar det er tørret, kun ubetydeligen forøger Grynenes Vægt, indeholder desuagtet meere Næringsstof end 2 Pund Kiød. Ogsaa Ærterne og Maltet, som tabe meget i Vægt, naar de indførres, svulme ualmindelig stærk op, saa at Grynene snarere frembringe en Grød end en Suppe. (Fortsættes)