Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1773-10-04
Continuation af det i No. 35. afbrudte. C. 551. Skulde vi ikke kunde vente den Fordeel, som vi haabe af Hørrets Forarbeidelse, ogsaa af andre Ting, som kand dyrkes med ringere Bekostninger, og næsten kand regnes blandt Affald i Landhuusholdningen, Man anvende her de Regler, som vi have given §. 542. Man vil finde, at de ere frugtbare, og at vi i Naturen have mange Ting, som vi med stor Nytte kand bruge til dette Øyemærke. Jeg vil kun beskrive nogle, og denne Beskrivelse vil giøre os det let at opdage mange andre. Schifler *) beskriver os, hvorledes man af HumleRanker kand giøre Garn. Sagen er grunved paa Erfarenhed. Den fortiener Opmærksomhed. Jeg vil anføre den hele Beskrivelse. Man ligne dem med foran anførte Regler, og man vil letteligen kunde bedømme denne Opfindelse. Beskrivelsen er denne: Da mig fra een og anden fra Jemteland var beretted, at Jndbyggerne, besynderligen de Gemene i samme Land, i Mangel af Hør, som der paa Stedet endnu ei avles i Mængde, tage Humle-Ranker i efter at Humlen om Høsten er afplukked, bløde dem i Vand, ligesom Helsinglænderne giøre med deres Hør, banke den dernæst med Hænderne, spinde den til grov Traad og deraf væve et grovt slet Lærred; saa har jeg af 1743 anstillet et Forsøg, hvorledes saadant lader sig giøre. J dette Aars Høst, da vore Humle-Haver vare oprevne, lod jeg Tienerne afplukke Humlen og Bladerne af Rankerne, tog deraf saa meget, som omtrent tvende Knipper Hør udgiør, af hvilke Bønderne i Jerlse, Linsdal og Ferila, som ere de Kirke-Sogne i Helsingland, hvor det bedste Hør voxer, giøre et Pund rensed Hør, naar den er noget lang. Humle-Rankerne lagde jeg, i stedet for at bløde dem i Vand, paa Taget af et Fæ Huus, og lagde uden for og oven paa Rankerne Stænger, paa det at Vinden ikke skulde blæse dem bort. Da de nu Vinteren over indtil Martii Maaned 1744 havde ligget, tog jeg dem ned, og lagde dem i en Badstue. Nogen Tid derefter, da jeg fandt dem vel udtørrede, lod jeg skiære de lange Ranker i mindre Deele, hver trent 2 Alen lang, og derefter en Pige, se (schwingen) den, saaledes, som Hør) See det kongelige svenske Videnskabes Academies Oeconomiske, og Mechaniske Afhandlingers 12te Bind for Julii, Augusti og September Maane renses. Af denne Mængde Humle-Ranker, fik jeg næsten et heelt Pund meget fint og hvidt Bast. Med dette Forsøg, der hidtil var gaaen godt, foer jeg fort, og lod hegle denne Bast fra Humlen Rankerne; thi at brække den, var ikke fornøden, da deri ingen Avner ere. Derefter lod jeg spinde det til Garn og væve, hvoraf jeg, tillige med Blaa ret, som jeg tog til Jslæt, fik 6 Alen smukt Lærred. Jeg befandt altsaa sandt hvad jeg havde fra Jemtland og hidtil ei havde vildet troe. H. 552. Saa vidt Hr. Schislers Forsøg, Han giør selv nogle Anmærkninger. Jeg vil og anføre dem og forøge dem med nogle Tillæg. Sagen, som jeg troer, fortiener det. Men jeg bemærker derved, farer han fort: For det første: Naar man bløder disse Ranker i Vand, behøver man dertil lang Tid, førend det ret kand blødes, og i det ringeste fire Maaneder. Jmidlertid fæster Jsen sig saaledes derved, at man ikke førende i Foraaret kand tage de op igien. Følgelig synes den Maade at være den bedste, at bløde Rankerne paa slige Tage, hvorfra en Varm Damp under Sneen Vinteren i giennem opstiger. For det andet: Ere de ikke vel blødede, saa er ingen i Stand til, at skille Stilkerne fra Bastet selv, og følgelig faaer man deraf intet fint Lærred, men kun grovt. For det tredie: Det er meget fornødent at skiære disse lange Ranker i tu, ellers ere de tunge til at rense og uhaandlige til at hægle. For det fierde: Paa denne Maade kand de, som have er stor Mængde af HumleHaver, og ingen Jord til Hør, bruge deres Humle-Ranker til grovt Lærred, og om dette ei er gandske tilstrækkeligt, kand de dog aarlig spare Jndkiøbet af nogle Pund Hør Fortsættelsen følger. Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det bergenske Adresse-Contoir hos S. Brose