JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
J et sligt overordentligt Tilfælde har Føreren af Fartøiet uopholdeligen at melde sig hos nærmeste Districtscommissair, for at meddele ham alle de Oplysninger, han maatte forlange. 2. Jngen, udenfor Districtet hjemmehørende, der ei er forsynet med lovligt Pas eller ande Beviis, maae forlade det Fartøi, hvormed han ankommer ved Kysten, og begive sig videre ind i Landet, med mindre han dertil har erholdt Districtscommissairens skrivtlige Tilladelse. 3. Hvo som fra Districtet bortfører nogen Person, der ei er forsynet med lovligt Pas, straffes med Mulct fra 20 Rbd. S. V. til 100 Rbd. S. V., eller efter Omstændighederne med Fængsel paa Vand og Brød. 4. Jngen maae Natten over huse nogen, der hører hjemme uden for Districtet, uden at melde det for Districtscommissairen; slig en Anmeldelse maae, naar den, der huses, ei er forsynet med lovligt Pas eller anden Beskeed, skee strax næste Morgen og medens Personen endnu er tilstede, under Mulct fra 10 til 50 Rbd. S. V. Er den, der huses, forsynet med sligt Beviis, maae Anmeldelsen skee inden næste Dags Middag under Mulct fra 2 til 10 Rbd. S. V., og paaligger det i alle Tilfælde den, der har huset en Person, at bevise, om han har været forsynet med Pas eller Beviis, naar dette paaberaabes; ligeledes maae ingen huse anden Mands Tjenestetiende, førend det lovligen er skilt fra den sidste Hosbonde, og selv naar dette er Tilfældet uden forde lovbestemte Skiftetider, maae det anmeldes, om end Tyendet kan ansees at høre hjemme i Districtet. 5. Jngen maae under Straf efter Anordningerne antage nogen i sin Tieneste, der ei er forsynet med lovligt Skudsmaal, og hvis nogen forTiden skulde have et Tyende, der ei er forsynet med sligt, har han i det seneste inden 8te Dage at anmelde det for Districtscommissairen. 6. J Almindelighed er enhver af Bondestanden, der ei er Gaardbruger, Boelsmand eller Huusmand eller og ernærer sig ved at drive Haandværk, pligtig til at søge fast Tieneste, med mindre han er givt, samt bestandig ernærer sig ved Dagleie. Det paalægges derfor enhver i Districtet der saaledes efter Anordningerne skal søge fast Tjeneste, og for Tiden ei har saadan, uden Ophold paa lovbefalet Maade at skaffe sig en Condition. Hvo som ei efterkommer det, vil blive anseet som Løsgjænger, og den, der huser slig en Person, vil vorde straffet efter Loven. 7. Enhver Angiver af Overtrædelser af Lov budene angaaende Kystpolitiet nyder Halvdelen af ge Bøder, der falde. 8. Ligesom det er enhvers Pligt i Districtet, naar fornødent gjøres, og han dertil opfordres, at være Kystpolitiet behielpelig, saa paaligger det og enhver, at efterkomme, hvad de ansatte Districtscommissairer og Underbetjente, som saadanne, anordne, samt i alle Tilfælde at begegne dem med vedbørlig Agtelse. Enhver Fornærmelse mod Commissairen eller Betjenten, enten i Ord eller Gierning, vil blive alvorligen straffet efter Anordningerne. Kjøbenhavn, den 1ste Juni 1817. Kaas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Fra Kjøbenhavns Magistrat havde Cancelliet imodtaget en Forestilling om, at det maatte tillades Vor Frelsers Menighed paa Christianshavn, saalænge dens egen Kirke staaer under indvendig Reparation, at holde Gudstjeneste i Frederiks tydske Kirke paa Christianshavn, skifteviis med denne Kirkes egen Menighed, paa samme Maade, som det havde været St. Petri Menighed tilladt at skifte med Helliggeistes Menighed, saa at ikke allene om Søn, og Helligdagene, hver Menighed skulde have den ene Helligdag Høimesse Prædiken, og den anden Helligdag Aftensang, men at det ogsaa tillades Vor Frelsers Menighed at have Fredags-Prædiken, enten skifteviis med den tydske Menighed, eller hver Uge paa samme Dag som denne, enten før eller efter den, og at Præsterne ved Vor Frelsers Menighed maatte have Adgang til Kirken, ved forefaldende ugentlige Forretninger med Barnedaab og Confirmation. Efter i denne Anledning at have brevvexlet med Patronen for Frederiks tydske Kirke, og Biskoppen over Siellands Stift, har Cancelliet, under 9de d. M., tilskrevet Kjøbenhavns Magistrat, at herimod ikke haves noget at erindre; men at Brugen af Kirkens Orgel og Klokker ikke kan overdrages Andre, end Kirkens egne Betjente; hvorhos Cancelliet har overladt til Kjøbenhavns Magistrat at bestemme, hvilken Godtgjørelse disse Kirkebetjente maatte være at tillægge herfor, samt om Koken kan være at tilstaae Godtgjørelse for Brugen af dens Orgel og Klokker. Efter Coll. Tid.)J disse Dage saaes her en Reisende, der var klædt i den tydske Nationaldragt, som de saakaldte dentsche Bruder bære. Den bestaaer i en Frakke af eget Snit, graa Pantallons, en Hue, og aabent Bryst. Langs med Rhinen skal der vrimle af Folk, der klæde sig i denne Nationaldragt. Unge Mennesker klæder den godt, men aldrende Folk seer deri alt for meget ud som Ynglinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Mariboe, den 13de Junii. Efter adskillige Landmænds Udsagn staaer Vaarsæden paa mange Steder hvist maadeligt. Jordsnegle og Jnsecter ere i Aar høist ødelæggende, der, hvor de drive deres Spil. En Mand i Raae, under Grevskabet Knuhtenborg, har maattet ompløie og besaae nogle af sine Jorder, hvis Grøde ganske og aldeles var bleven opædt een Gang, og som nu atter igjen er ødelagt. J det øvrige vedbliver det endnu at regne af og til. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Kjøbenhavns Børs d. 17 Junii. Cours. Hamb. 2 M. - , a vista - Amsterdam 2 M. - , a vista, . London 2 M. Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. = Specier solgtes til 29 Rbmk., Toldspec. 27 1/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 96 3/4 a 97 pr. 100; Oblig. 81. Norske Rbksedler 22. Dito Species. 19. Svenske Sedler 8 Mk. Disconto 10 PC. *) J Dag blev ingen Cours noteret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Blandede Efterretninger. Ved høieste Resolution er Jndvielsen af den til Biskop over Bergens Stift naadigst udnævnte Hr. C. Pavels, Ridder af Nordstjernen og Dannebrog, bestemt at foretages den 27de Julii næst kommende. (Norsk Rigstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Den norske Rigstidende af 7 Juni meddeler en Skrivelse fra Stockholm af 27de Maj, af følgende Jndhold: "Efterat den for Majestæts-Forbrydelse anklagede og fængslede forhenværende Lieutenant Lindsfelt, som ligeledes af flere desangaaende afhørte Personer var bleven beskyldt for adskillige i en lang Række af Aar begangne me endnu ikke beviste Forbrydelser, har om Natten til den 13 Maj hængt sig selv med sit Halstørklæde i Arresten paa den Kongel. Hovedvagt, saa c Rettergangen mod ham hævet, og hans døde Legeme, Andre til Advarsel, begravet af Skarprette - Man har beregnet, at den Svenske ren. Geistligheds Tiender i Gjennemsnit udgjøre aarlig 283,232 Tønder Korn; Samme har desforuden endnu sine Præstegaarde og Præste-Embedsindkomster. Kirkernes Sædekorn beløber sig til henimod 200,000 Tønder, enhver til 4 Skjepper regnet. Denne Rigets anden Stand bestaaer iøvrigt nu af 1 Erkebiskop, 11 Biskopper, 170 Provster, 1094 Præster, som have 2214 Kirker overhoved at besørge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Berlin, Krigen, Laugsfriheden og Statspapirernes Falden og Stigen har her gjort mange Mennesker rige og mange fattige. - De, der ere blevne rige, søge nu at vise deres Rigdom paa alle muelige Maader, og da store Udgivter gielde som et Tegn paa Rigdom, saa stræbe de, der mangle Dannelse, for ved Finhed, Levemaade og Kundskaber at forraade en god Herkomst, en Erstatning deraf i sandsesløs Ødselhed og megen Fortæren. Derfor seer man meget ofte paa offentlige Steder en Velstand, der ikke er nogen Rigdom, men kun Skinnet deraf. Saaledes spiste nyligen en Hjulmand, en Smed og en Skomager hos Dalbach en Frokost, der kostede for hver Person 17 Rdlr. (i Sølv). - Hvad er imod disse den Skræder, der spiller et Partie Billard til 1 Ld'or- En Skomager lod for nogle Dage siden sin Kones Liig følge af 18 Vogne til Jorden, fordi han havde seet, at Friherre v. Dies, der var bleven begravet nogle Dage i Forveien, ligeledes fulgtes af 18 Vogne. - Skinnet af Rigdom griber især om sig i Classer, der saa ganske mangle al Opdragelse, at de, naar de skulle qvittere en Regning, komme i Forlegenhed hver Gang i skulle skrive deres Navn. - Jmidlertid gives dog endnu stedse enkelte solide Haandværksmænd, der ikke lade sig henrive af disse Daarligheder, og som, efterat de have samlet sig en god Formue, sætte samme i faste Eiendomme, og endnu bestandigen fortsætte deres Haandværk, der har en Guld Bund. Saaledes har en Skomager, der var saa heldig at indkjøbe Treforbeviser, da de stode i 27, samlet sig en stor Formue, men vedbliver desuagtet at være Skomager. Han giør aldeles ingen Figurer, uagtet han ved at tilkjøbe sig et adeligt Gods, 3 Mile fra Berlin, har erhvervet sig ArveLehn= og Tingsret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Den bekiendte Chemiker og Destillateur Schrøder i Crefeld var for et Par Aar siden traadt i Fælledskab med Kjøbmand Fonk i Cölln, og anlagt med ham i Crefeld en stor Spiritus og Liqueur fabrik, da Schrøder gjorde den Opdagelse, at skille Brændevinet ved sin Fusel. Fabriken gjorde god Fremgang, og blev fortsat til begges Tilfredshed. Ved Afregningen troede Schrøder at være blevet bedraget; han sendte sin Bogholder, Wilh. Conen fra Crefeld til Cölln, for at eftersee Regnskabet, og denne tilskrev ham nu, at han blev narret, og at det derfor var rigtigst at ophæve Fælledskabet, hvilket ogsaa skeete. Nogle Dage derefter var Conen forsvunden, og omsider blev hans Liig fundet, 2 Mile fra Crefeld, hvor han var dreven i Land. Han var ganske afklædt og har Spor af at være bleven voldsomt myrdet, som det lod med en sløv Øxe. Mistanken faldt paa Hr. Fonk og hans Bødker, hvilken sidste levede bedre end han pleiede, og begge bleve nu heftede. Bødkeren tilstod, at Fonk med egne Hænder havde dræbt den ulykkelige Conen. Siden tog han sit Udsagn tilbage igjen. Jmidlertid blev Fonk og hans Bogholder arresteret, og deres Proces er begyndt. Men mærkeligt er det, at Fonkviser største Rolighed i sin Adfærd, besørger sine Forretninger fra Fængslet af, og at en af Kjøbmænd bestaaende Commission, der undersøgte hans Bøger, har befundet, at Hr. Schrøder virkeligen skylder ham 30,000 Fr. og at han altsaa ingen Aarsag havde, til ikke at vise Conen sine Bøger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Langs med Rhinen seer man i denne Tid hele Skarer af Mænd, Qvinder og Børn vandre til Holland og Brabant, for der at indskibes til America. Mange, som ikke ere istand til at udrede Fragten, komme tilbage, og løbe da fra Huus til Huus, for at søge Ly og Arbeide. Disse Ulykkeliges Klager ere vel meget forskjellige, men de løbe dog alle ud paa, at det var dem umueligt at fortjene deres Brød i deres Fædreneland; at de under Krigen have tilsat hvad de eiede, og at Freden ikke har lindret, deres Lidelser; at Afgivterne stige med Priserne paa Livets Fornødenheder, og at Fortjenesten har aftaget. De beraabe sig paa, at i America Afgivterne ikke ere 1/2 Deel saa høie som i deres Fædreneland; at de ikke kunne forhøies der vilkaarligen, og at Enhver, som vil arbeide der, ogsaa kan finde sit Brød. Disse Udvandrende bestaa for det meste af Jorddyrkere, Haandværksfolk og Fabricanter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Den nyligen afdøde Gesandtskabsraad v. Dies i Berlin har testamenteret det derværende Kgl. Bibliothek 17,000 Bøger og 1000 Haandskrifter, især i den østerlandske Literatur. Sin store Formue har han skjænket den desuden allerede meget rige herlinske Domkirke. Fra 1784 til 1790 havde han været Gesandt i Tyrkiet, hvor han lærte at tale og skrive det tyrkiske Sprog. J de sidste Aar af sit Liv besørgede han Trykningen af en tyrkisk Oversættelse af Bibelen, hvilket Hverv var ham overdraget af Engelland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Anecdoter. For endeel Aar siden vare adskillige Chinesere, komne med et Chinaskib til Kjøbenhavn. Man viste dem alle Stadens Mærkværdigheder, Rundetaarn, Børsen, Fructaarn, Toldboden; men intet syntes dem mærkeligt. Alting forekom dem, at være skjønuere i China. Men endelig kom de til den store Jernport ved Christiansborg Slot; her var deres Forundring uden Grændse. De kunde ikke begribe, hvorledes det var mueligt at tilveiebringe saa stor en Mængde Jern. Abbe Vaira, en fransk Forfatter blev overrasket af en stærk Regn, og maatte søge Skjul under Skuret af en Boutik. En overgiven Raadsherre, der kjørte forbi i en prægtig Karet, kom tilfældigviis til at holde uden for Boutiken, og da han saae at Abben var meget usselt klædt, blev dennes hullede Hat en Gienstand for hans kaade Vittighed. Han befalede een af sine Tienere, at spørge Vairac: om hans Hat havde været i Slaget ved Roeroi, Tjeneren efterkom sin Herres befaling og sagde til Abbeen: "at hans Herre ønskede at vide i hvilket Slag hans Hat havde faaet alle disse Blessurer!" "J Slaget ved Cannes *) (Spanskrør) min Ven", svarede Abbeen, og gav den Uforskammede i det samme fem sex Slag over Nakken. Da Raadsherren, saae, at hans Ambassadeur fik Prygl, steg han hurtigen ud af Kareten og spurgte Abbeen: "hvad tager De Dem for "Jeg straffer en UforskamJeg met, svarede Abbeen ganske koldsindigen. finder det meget besynderligt, raabte den fornemme Herre, at De vover at slaae een af mine Folk. De kjender mig, uden Tvivl ikke, thi ellers vilde De dog bære større Agtelse for mit Liverie, "Forlad mig, svarede Abbeen, jeg kjender Dem meget vel ... Og hvem er jeg da, spurgte Raadsherren!" - De er en Nar, svarede Abbeen. Raadsherren tog bort, uden at oppebie nogen videre Forklaring. *) Det var, som bekjendt i Slaget ved Cannæ hvor Hannibal slog Romerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-17
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Om Fjortende Aargang. No. 49. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 21 Juni 1817. Skrivelse til en Ven paa Landet. Tænge har vor Brevvexling været afbrudt; og Deønskede ikke at høre mere i Deres landlige Ensomhed om de voldsomme Storme, som rasede paa vort Parnas. Jeg følte ogsaa tilfulde, at det ikke kunde være Dem, som de fredelige Musers Ven, behageligt at erfare, hvorledes Lidenskabernes og Partieaandens Furier strede med hverandre i Hesperidernes Hauge, og i Kampens Hede nedtraadte med deres Satyrfødder de skjønneste, haabefuldeste Blomster. Stormen har nu lagt sig; Almeenheden har lært at indsee, at enhver Strid, hvor Lidenskaben staaer i Spidsen for Hæren og svinger Blod fanen, sjeldent leder til noget Gavnligt. Den lille Krig ophørte, da de store Hærførere erklærede Vaabenstilstand. Charon har faaet sin sorte, trødskeede Baad fuld af rimede og urimede Flyveskrifter, bestemte for Lethe, de ere forsvundne ligesom Oldenborrer i August Maaned, og det eneste Jndtryk, de have efterladt, er den Fortrydelse, Kjøberne føle ved, at have betalt Krøllepapir saa dyrt. -De kjender, min Ven, mine Meninger og literære Stridigheder i Almindelighed, naar de føres med Aand, Sagkundskab og Ulidenskabelighed, saa kunne de have samme Virkninger som en velgjørende Blæst, der renser og forfrisker Luften; men naar de ere Frugten af personligt Had, lav Nid, usselHevnelyst, saa er Virkningen deraf den samme som af en ødelæggende Storm, der oprykker lyfulde Træer med Roden, nedhvirvler seilende Skibe i Afgrunden, og river Taget fra den fredelskende Landboes Hytte. De mange ubeføiede Stridsheelte, der blandede sig i de sidste Aars Kampe, gjorde, at disse meere lignede en Pøbelopstand end ordentlige Krige. Man havde her et sørgeligt Exempel paa, hvortil literært Anarchie kan lede, og hvad den skrivende Frækhed alt tør tillade sig, naar den fra sin skumle Hule, useet og ukiendt, ja endog under laante Masker, kan udspye sin Forgift, man saae her, hvor farligt det er, naar Mennesker, der have prøvet deres Lykke paa mange andre Veie, tilsidst opslaae deres Fjelleboder paa Literaturens Alfarvei, tage hver literarisk Beduin og formummet Bandit under Tag, og i det de huse og hæle ham, for en ussel Fordeels Skyld, laane ham deres Flitsbuer til at udskyde sine giftige Pile. Dog et Slør over dette hæslige Malerie, der kun minder os om en Tid, der for evigt burde være udslettet af vor Erindring. - Vi ville vende os herfra til en behageligere Gienstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Naar det Kongelige Academie for de skiønne Kunster offentlig fremstiller saavel dets Medlemmers som Elevers Arbeider, saa indbyder denne Offentlighed Publikum til derover at tilkiendegive enten sin Misfornøielse eller Tilfredshed; Akademiet venter imidlertid, at den, der vil fremtræde, for igien offentlig at afgive denne Publikums Dom, er en Mand, som ikke, ved at skrive vrange og fornærmende Anmærkninger, ville vanære det Publikum, han fordrister sig at repræsentere. Man gjør billig Regning paa, at den Mand, der taler i en dictatorisk Tone, som om hans Meening var den ene rigtige, tillige viiste af sine Kritiker, at han ogsaa var den Sagkyndige, som Publikum med Rolighed kunde overlade til at fortolke sin Stemme. Hvor forundret maa man derfor ikke blive, ved at finde en Recension i Athene for Mai Maaned over sidste Udstilling, at afvige saa meget fra denne Forventning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J Særdeleshed finder jeg mærkelig at netop den, der engang eftertrykkelig er bleven besvaret, fordrister sig end videre at fremtræde i den samme Skikkelse, hvori han for 2 Aar siden viste sig, og kalde Giendrivelsen af hans Urimeligheder, Forhaanelse mod hans ærværdige Person, medens han selv tillader sig paa en spidsfindig Maade at bestræbe sig for, at forhaane de Kunstnere, hvis Arbeider han af ubekiendte Grunde angriber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Men da Recensenten endnu stedse sidder skiult under Hr. Molbechs Kappe, og denne muelig er stærkere end almindelig Faareskind, saa frygter jeg, at de Snært, jeg kunde give, ei føleligt skulle ramme, den Paagieldende, men snarere stramme lidt i Molbechs egen Hud, som denne billig kunde fortørnes over, saa vil jeg aldeles ikke giendrive Recensionen over de Kunstnere, hvis Arbeider, saavel til Roes som Last, staae langt over Recensentens Horisont, men blot opstille ham en Lignelse, som jeg haaber ei skal overstige den lærde Forfatters Fatte=Evne, forhaabende han ei anseer det foren Forhaanelse, at jeg har gjort ham den Ære at kalde ham Lærd. Lad os for Exempel antage, at en Kunstner indfandt sig ved en offentlig Examen i de lærde Skoler, og at denne Examen blev indviet ved een eller flere Taler i de lærde Sprog af Skolens Foresatte, samt at Disciplene ved denne Leilighed tillige skulle giøre Prøver, enten ved selv at sammensætte Taler, eller blot oversætte, som jeg troer kaldes: at giøre Stiil. Naar nu den tilstædeværende Kunstner fandt disse Prøver af de uStuderende meget ufuldkomne, hvad ville vel Universitetet dømme om ham, ifald han offentlig vilde udraabe disse Disciples Prøver for fuldkommen usle? Desuagtet kunde Kunstneren maaskee med meere Ret gjøre dette end hiin Kunstens Recensent, thi det lod sig formode, at han kunde giøre en bedre Stiil end den han havde lastet, da jeg derimod med Sikkerhed tør erklære, at Recensenten ei er i Stand til i Kunstens Rige at frembringe Noget, der kun er 100delen saa godt, som det han ved Kunstakademiets Udstilling har fundet fuldkommen usselt. Nu spørger jeg Recensenten: Hvad Opmuntring skal den Eleve af Kunstakademiet finde, og hvorledes skal han fatte Mod oftere at vise sit Arbeide offentlig, naar hans første og svage Prøve paa saa skammelig en Maade blev nedrevet?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Kjøbenhavn, d. 18de Junii 1817. H. Hansen, Medlem af Kunstakademiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Jndenlandske Efterretninger. Paa General-Toldkammer- og Commerce Collegiets allerunderdanigste Forestilling om, hvorledes de fornødne Jndtægter kunne tilveiebringes for at udrede Omkostningerne ved Opmudringen af fleere, for Handelsfarten nødvendige, Kanaler, og Farvande i Staden Kiøbenhavn, har Hans Majestæt ved allerhøieste Resolution af 4de Juni allernaadigst befalet, at der, saavel af de her til Staden ankommende som af de herfra afgaaende Skibe over 5 Commerce=Læster, skal, efter Fradrag for hvert Skib af de 5 første Commerce=Læster, i 10 Aar svares følgende Afgifter: 1) for indgaaende og udgaaende Skibe fra eller til Steder i Danmark eller Hertugdommene, for Læstedrægtigheden fra 5 indtil 50 Com. Læster, pr. Com. Læst 8 Rbsk. S. V. for den Deel af hvert Skibs Læstedrægtighed, der overskyder 50 Com. Læster, pr. Comm. Læst 10 Rbsk. S. V.; 2) for Skibe fra eller til fremmede Steder i Østersøen eller Sundet: for Læstedrægtigheden. fra 5 indtil 50 Com. Læster, pr. Comm. Læst 12 Rbsk. S. V.; for den Deel af hvert Skibs Læstedrægtighed, der overskyder 50 Com. Læst, pr. Comm. Læst 14 Rbsk. S. V.; 3) for Skibe fra eller til fremmede Steder i Kattegattet eller udenfor samme, saa og fra eller til Jndierne, Guinea, Jsland, Grønland og Færøerne: for Læstedrægtigheden fra 5 indtil 60 Com. Læster, pr. Com. Læst 14 Rbsk. S. V.; for den Deel af hvert Skibs Drægtighed, der overskyder 50 Com. Læster, pr. Commerce=Læst 16 Rbsk. S. V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Ved allerhøieste Resolution af 28de Maj har det allernaadigst behaget Hans Majestæt at bestemme, at den hidtil brugelige Natural=Adelse til Fæstningen af Brænde og Tørv, som landvært indføres her til Staden, skal fra 1ste Julii næstkommende aldeles ophøre, og derimod Jndførsels Consumtionen af et Læs Brænde, som hidtil var 12 Rbsk. S. V., forhøies til 15 Rbsk. S. V., og af et Læs Tørv, som hidtil var 4 Rbsk. S. V., forhøies til 7 Rbsk. S. V. Sæden paa vore Agere staaer næsten overalt ypperligen; kun Byget har især, paa side Steder, taget Skade. Vi kunne, Gud skee Tak! gjøre os Haab om en velsignet Høst. Man vil vide, at der siden i Fjor er udsendt 2 Mill. Tønder Sædevarer, for hvilke der, naar man i Gjennemsnit kun regner Tønden til 10 Rbd., er indkommet 20 Mill. Rbd. Naar man betænker hvor stort et Forraad Kornvarer, der har været her i Landet, da vi hele to Aar næsten ikke have afsat stort andet af denne Artikel end det, der gik til Norge, hvorfor vi fik norske Sedler, paa hvilke der tabtes saa meget, saa er det anførte Antal ikke usandsynligt. Denne Afsætning har ogsaa havt den heldigste Jndflydelse paa vor Cours. J Tirsdags blev paa Børsen, saa meget Banco udbudet, at det, efterat det i Begyndelsen var bleven betalt med 465, 460 og 450, ved Børsens Slutning neppe var at blive af med til 445. Da der ikke var solgt for saa stor en Sum, som Bankens Fundation fastsætter, saa blev ingen Cours noteret. Ogsaa Stederne paa Frederiksberg ere faldne meget i Prisen. Afdøde Baron Eggers Sted i Alleegaden er med tilhørende to Tønder Land i disse Dage solgt ved Auction for 3010 Rbd. S. V. Dette Sted er ellers mærkeligt derved, at Materialierne dertil ere tagne af de Jnterims-Huse, der strax efter Jldebranden 1795 bleve opførte paa Slotspladsen og som daværende Lærredshandler Hammer havde kjøbt i dette Øiemed. Smedens Huus i Allegaden blev ligeledes i disse Dage solgt ved Auction for 3510 Rbdlr. Længere ud i Landet er Eiendommene ikke faldne saa meget; det er overalt kun Lyststederne omkring Kjøbenhavn, som især ere faldne i Prisen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Det er ikke aldeles umærkeligt, at det er den samme Kirke, Trinitatis, hvor Dannerkongen selv agter at høitideligholde den forestaaende Reformationsfest, ligesom i Middelpunkten af sit Rige, bag hvis Chor Religionens og Dydens første og ædleste Sanger, Johannes Evald ligger begraven under aaben Himmel. En simpeLigsteen dækker hans Grav, og paa samme læses, Dannerskalden Johannes Evald fødtes den 18 Marts 1743, døde d. 17 Marts 1781. Hans Sange høres med Beundring af Hver, som agter Smag, Dyd, Religion, og ere udødelige som han selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Nattergalen har nu indfundet sig i Søndermarken, og henrykker hver Aften Øret med sin fortryllende Slag. Ellers pleier den at opholde sig i Frederiksberg Hauge; men det lader til som Søndermarkens Rolighed behager den mere.