Aalborg Stiftstidende, 1839-08-03
Kjøbenhavn, den 30te Juli. En i flere Henseender mærkelig Criminalsag er under 6te de, bleven paakiendt ved Hof= og Stadsretten. Tjenestepigen Marie Frederike Fugelsang var tiltalt for Jldspaasættelse, Tyveri og Utroskab. J sin Tjeneste hos Cancellie. Homann havde hun en Søndag Eftermiddag taget en stor Glød fra Kjøkkenskorstenen og baaret den op paa et Loftskammer, hvor hun havde lagt Jlden i en Bastmaatte, som laae i en Kurv der igjen stod paa nogle Gulvtæpper i en større Kurv. Som Motivet dertil havde hun anført, at hun, der ikke havde seet sig istand til at blive færdig med en Vask, der var paalaghende, havde uden Fruens Vidende leveret endeel af Tøiet hen til en Skomagerkone for at vaskes, imod Betaling af Arrestantinden, men da hun frygtede for, at Fruen skulde opdage det, saa havde hun anlagt forbemeldte Jld for at afbrænde det Loft, hvorpaa den Deel af Tøiet, som hun selv havde vasket, var ophængt til Tørre, da hun, naar dette var brændt, haabede at undgaae Opdagelsen af det, som var hos Skomagerkonen, hvilket hun dog siden vilde give tilbage under Paaskud af at have reddet det. Da siden Jlden udbrød, blev Alt opdaget. Arrestantinden blev dømt til 6 Aars Forbedringshuusarbeide. (Kbhavnsp.). – Efter det nylig udkomne tolvte Hefte af "Conversations-Lexicon der Gegenwart hidsættes her nogle interessante Noticer af vor desværre altfor tidlig mistede Johannes Hages Biographie. Hage - hedder det der - havde nydt en grundig Skole= og Universitetsdannelse og blev først ansat som Lærer ved den lærde Skole i Roeskilde, hvor hans alvorlige Stræben og hans mangfoldige Kundskaber frembøde ham en skjøn, men indskrænket Virkekreds. Med philosophisk Sands søgte han at omfatte de forskjelligste Grene af Videnskaben. Ved Siden af Philologien beskjæftigede han sig med Astronomie, Botanik, Mineralogie, Geologie, Historie og Politik, og i Alt vidste hans omfattende Aand at forskaffe sig grundige Kundskaber, ja han var selv vel bevandret i de reent praktiske Videnskaber. Dette store Omfang af Kundskaber ved Siden af hans patriotiske Begeistring og populære Beltalenhed gjorde ham særdeles skikket til journalistisk Virksomhed, til hvilken en indre Drift trængte ham, for at kunne opnaae en større Virkekreds, end Skolen var istand til at tilbyde ham. Da derfor efter 1830 den danske Journalistik, lidt begunstiget ved den knap begyndende Reorganisation af Staten, syntes at ville tage et høiere Sving, helligede Hage sig med Kjærlighed til denne Art af Skribentvirksomhed og deeltog som Medarbeider især i det af Professor David redigerede fortrinlige Tidsskrift Fædrelandet. Hage optraadte her som afgjort og kraftig Opponent mod Regjeringen, men hver Linie, han skrev, vidnede om at han vilde Sandhed og Retfærdighed; stedse besindig og upartisk, saavidt hans Standpunct, objectivt betragtet, paa nogen Maade tillod ham det lod han sine politiske Modstandere gjerne vederfares Retfærdighed, naar de fortjente det, og unddrog dem sin Understøttelse, som ved Partiiver lode sig forlede til, i tilsyneladende Liberalisme eller overspændt Nationalisme, at overskride det Maal, som han havde antaget for det rigtige. Som kun Faa saae han klart sit Fædrelands tildeels forvirrede Tilstand; han erkjendte Nødvendigheden af en aldeles Forvandling i Folkets Tænkemaade med Hensyn til det offentlige Liv, naar et nyt Statsliv skulde slaae Rødder, han angreb derfor hver Uretfærdighed, hver Undertrykkelse, hver Ufornuftighed, hvor han troede at træffe dem, enten de saa kunde have store eller ringe umiddelbare Følger; han dadlede Handlingerne, "forglemmende de Brødefulde over Brøden. Ved denne conseqvente Handlemaade, der aldrig lod sig bestikke, erhvervede han sig en betydelig Jndflydelse; i hver vigtig Sag hørte man paa Hages Dom; hans Retfærdighed, hans rigtige Blik, hans træffende og taktfulde Udtryk pleiede at anvise Retningen for den offentlige Mening. Saaledes elsket og agtet af Publicum, som Faa i hans Stilling nogensinde have opnaaet det, var hans jouralistiske Løbebane, dog fornefuld. Uagtet der ikke i Danmark finder nogen egentlig Censur Sted for Tidsskrifter, der ikke fortrinligviis beskjæftige sig med den udenlandske Politik, saa er dog Trykkefriheden saa indskrænket ved Logivningen, og Skrivning i Bladene, ved et Slags Politi=Opsyn, hvorpaa rig, tignok efter Loven en retlig Anklage skal følge, men som ikke altid skeer, udsat for saa mange Fortredeligheder og Farer, at Hages frie Aand, der var sig sin rene Stræben bevidst, maatte føle sig dybt krænket ved disse Lænker. Da hans Ven, Prof. David, i Efteraaret 1885 foretog en længere Reise i Udlandet, overtog Hage Redactionen af "Fædrelandet og kom snart i betydelige Dissentser med Presseopsynet. Hage havde skrevet i Fædrelandet en Artikel "Rusland og Orienten, hvorfor Bladet blev lagt under Beslag af Politiet, og nu lod Hage den samme Artikel trykke som en selvstændig Piece i det frie Norge. Ogsaa denne Pjece blev lagt under Beslag i Kjøbenhavn, og Boghandleren, som havde solgt den her, anklaget for Retten, men frikiendt formedelst en Feil i Formen ved Proceduren. Det varede ikke længe førend Hage atter blev dragen til Ansvar for en "Oversigt af Europas Historie i Aaret 1835. Man vilde i denne Afhandling, som ikke blev fuldstændig bekjendt, fordi den strax confiskeredes, have fundet nogle upassende Yttringer mod Ludvig Philip, mod Rusland, og enkelte tydske Forbundstater, navnlig mod Baiern, og sammenfattede disse i fire Anklagepunkter. Men Hof- og Stadsretten i Kjøbenhavn fandt denne Anklage saa lidet begrundet, at den ikke alene frikiendte Hage fuldkommen og idømte Staten Procesomkostningerne, men tillige beviste Anklagepunkternes Ugrundethed i Præmisserne til Dommen. Denne blev imidlertid appelleret til Høiesteret og her, hvoringen Præmisser gives, fældtes efter en lang Tids Forløb i 1837 en Dom, hvorved Hage idømtes 200 Rbd. og livsvarig Censur. Dette Slag kunde hans ved alle haarde Krænkelser og Sygdom svækkede Constitution ikke modstaae og han døde den 15de Septbr. 1837 i sin kraftigste Alder, almindelig beklaget af det danske Folk, hos hvilket hans udsaaede Fro havde rødfæstet sig og skudt kraftige Spirer. Af en Jndrykkelse fra Hr. Procurator Hansen i Frederikshavn i Aarhuus Av. faaer man nu en nærmere Belysning af den Dom, som Hr. Overauditeur Lassen i Frederikshavn har afsagt i Anledning af det Hr. Hansen af Gjæstgiver Jelstrup paaførte Søgsmaal, og hvoraf man tillige erfarer, hvilken af Hansen foretagen Radering i et Retsdocument det er, som har gjort det fornødent for Dommeren, at reservere sig Justitiens Tiltale. Hr. Hansens Oplysninger lyde nemlig saaledes: 1) at den nævnte Erstatningssag er anlagt imod mig som Mandatarius for Viinhandler Schalburg i Nyborg, for en Arrestforretning, som jeg efter Vexelfordring under 23de Febr. d. A. effectuerede paa Jelstrups Person, men hvilken Arrest ikke blev forfulgt til forste Thing, hvorfor Jelstrup efter 5 Dages Arrest, blev løsladt. 2) at Jelstrup atter under 9de Marts næstefter blev arresteret for samme Vexelfordring, hvilken Arrestforretning er stadfæstet ved Dom saavel qvod for malia som realig af samme Dommer, selv samme Dag som han har dømt mig i Erstatning for den tidligere ikke forfulgte Arrest. 3) at Dommeren er Hr. Overauditeur By- og Herredsfoged Lassen i Frederikshavn, imod hvis Competence, som min Uven, jeg under flere Sager har exciperet, uden at han dog deraf har taget nogen Notice. 4) at det med den Radering, hvorfor Dommeren har forbeholdt Justitiens Ret imod mig, forholder sig saaledes: J et Jndlæg til Retten, hvori jeg imødegaaer en høist fornærmelig Skrivemaade om Overseelse af Ar restens Forfølgning til første Thing, siger jeg blandt andet: "saadant er hændet mangen Sagfører, ja mangen duelig Sagfører for mig." Da jeg næste Gang jeg erholdt mit Jndlæg udlaant erfarede, at et nu var indknebet foran Ordet "duelig, og da jeg kun ansaae dette som et smaaligt Drilleri, udviskede jeg denne Tilsats, og herfor har Dommeren, efter Modpartens Paastandfundet Anledning tilathaandthæve Retfærdigheden paa anførte Maade." Altsaa for at udstryge en uforskammet Bogstavs-Tilsætning (som det maaskee havde været forsigtigere af Hr. Hansen at gjøre sin skriftlige bemærkning over, især da han havde med en saa samvittighedsfuld Dommer at gjøre, har Hr. Overauditeur Lassen eragtet det fornødent, at reservere sig Justitiens Tiltale mod Procurator Hansen. Jsandhed, det er at holde sig til Bogstaven, om det end her maatte synes Mangen, at det ikke er Lovens Bogstav, der heri er efterfulgt. J hvert Tilfælde bliver denne Dom at betragte som en Mærkelighed i vor Retspleie, og som vel kan give Anledning til mangehaande Betragtninger. At denne Kjendelse, som for en aabenbar intetsigende Omstændighed reserveret Justitiens Tiltale mod en pletfri Mand, skulde være fremkommen ved Bornerthed og Mangel paa Dømmekraft, lader sig vel ikke tænke og Overauditeur Lassen, som dog ved saa mange andre Leiligheder har viist, ikke at lade det mangle paa den fornødne Kløgt. Vi maae derfor antage, at det, som ovenfor antydet, er af en, denne Gang maaskee overdreven, Samvittighedsfuldhed, at Dommeren har anseet det rigtigt paa Justitiens Vegne at foretage en Reservation, som let hos den Uindviede kunde vække en ufordeelagtig Mening om Proc. Hansen, thi at nogetslags Uvenskab kunde have influeret paa Doms-Afsigelsen, er jo en Umulighed at antage om en Mand, der beklæder en Dommerpost i Danmark. Det vil derfor være i høi Grad interessant, at erfare, hvorledes den høiere juridiske Jnstants - for hvilken Hr. Hansen har incammineret den Lassen'ske Dom - vil kjende i denne mærkelige Sag. Om Publicum vil ansee det for fornødent, saa længe at suspendere sin Dom, ville vi overlade til dette selv at bestemme.