Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-07-08
Den 12te tidlig om Morgenen blev Keiserens Hovedqvarteer forlagt fra Satunow til Murene af Jsaldschi. Hs. Majestæt blev der modtaget af en Deputation Moldauere, som have nedsat sig i Egenen ved den bellige Nikolaus Kloster, noget fra Jfakdschi, de bleve modtagne med Naade, og alle militaire Authoriteter fik Ordre til fortrinligen at beskytte det hellige Nikolaus Kloster. Generallieutenant Rüdiger havde med Avantgarden den 12te Juni taget Veien til Babadagh, og den 13de Juni fulgte General Rudzewicz med Hovedcorpset bag efter. Keiseren og Hovedqvarteret begave sig ligeledes den 13de Juni i samme Retning; paa denne Dag passerede intet af Betydenhed. Vi passerede en Hulvei, som gaaer fra Jsakdschi igiennem Skove og Bierge i en Strækning af omtrent 30 Verster til Landsbyen Frikaczedeze; Egnen er meget romantisk. Paa en Høi i Nærheden af denne Landsbye blev om Aftenen Keiserens Leier opslaget. Vi stødte ingensteds paa Fienden og saae ikke engang noget til ham. Jndvaanerne i omtalte og øvrige Landsbyer i Omegnen havde taget Flugten ved vor Ankomst; snart erfarede vi af nogle Tyrker, som Kosakkerne havde gjort til Fanger, at Hassan Pascha, som havde søgt at forhindre vor Overgang over Donau, havde tvunget alle Jndvaanerne i Bulgarien saavel Christne som Mahomedanere at forlade deres Boepæle. Den 14de Juni fortsatte Keiseren, Hovedqvarteret og General Rudzevitzs Corps Veien til Babadagh. Landet var her mindre giennemskaaret, men dog stødte vi ingensteds paa Fienden. Noget fra Babadagh mødte Keiseren en Deputation fra den Nekrazover Stamme, som var sendt ham imøde; disse Kosakker havde i Midten af det forrige Aarhundrede forladt Rusland ifølge en Opstand; siden fandt vore Tropper, naar de rykkede ind i Bulgariet, at de vare meget haardnakkede og farlige Fiender, som opholdt sig i Skovene, anholdt enkelte Afdelinger, og søgte at afskiære al Communication; de vare stedse utilbøielige til at forene sig med deres forrige Landsmænd. Da Deputationen saae Keiseren, kastede den sig ned for Hs. Majestæts Fødder, overleverede ham Brød og Salt, og tilbød ham Kosakkernes Tieneste og en ubetinget Hylding, hvorved de anraabte om Hans Majestæts Naade. Den frievillige Underkastelse af denne Kosakstamme er en høist vigtig Begivenhed, da den ikke allene sikkrer vor Operationslinie, men tillige forskaffen andre betydelige Fordeele. Flere Deputationer fra den samme Kosakstamme fra andre Egne, som ere beboede af den, ankomme uophørlig i Leieren. De Deputerede fra Landsbyen Kamien have anholdt og udleveret to Tyrkiske Courere, som kom tilbage med Depescher fra Matsyn og Schumla. De Tyrkiste Jndvaanere i Babadagh ere ligeledes blevne tvungne af Hassan Pascha til at tage Flugten; men nogle ere dog igien vendte tilbage; Staden udmærker sig ved Caserner, som ere blevne byggede med megen Omsorg og endog med Pragt for de nye Tyrkiske regulaire Tropper; 3000 Md. kunne finde Plads i dem. Vore Forposter rykke frem, og Fienden lader sig ingensteds see. – Den 14de Juni om Aftenen er ankommen en Coureer fra Angpa, som bringer Efterretninger og betydelige Fordeele, som vore Tropper have der tilfægtet sig. Fæstning en har været indsluttet siden den 30te Mai og man formodede at Tscherkesserne i Naboelauget vilde forholde sig roelige; men den 9de Juni viiste de sig ved Dagens Frembrud paa Høiene omkring Staden og angrebe vore Forposter. Garnisonen benyttede dette Angreb og giorde et Udfald; men Fienden blev aldeles slagen. Tyrkerne bleve afskaarne fra Fæstningen, og drevne med Bajonetterne ned til Strandkanten hvor de bleve angrebne af vore Krigskibe. Man tog en Kanon og en Munitionsvogn, og Seiren blev tilfægtet ved Fyrste Menschikovs personlige Tapperhed og gode Dispositioner. Fienden efterlod 3000 Mand paa Valpladsen foruden dem som druknede eller styrtede fra Klipperne ned i Afgrunden.