Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-09-08
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. J Leipzig er det fremdeles roligt som i Graven. Den 27de August begrov man det ellevte Offer fra den blodige 12te August, thi 4 af de haardt Saarede ere, siden den første Begravelse, ogsaa blevne kolde og skriinlagte. Hiint ellevte Offer var en Skrædersvend, et ungt Menneske, som i den ulykke svangre Nat var bleven saaret i Benet, havde maattet underkaste sig en smertelig Amputation og leed Meget inden han døde. Magister Nordmann, der ogsaa blev dræbt hiin Nat og hvis Efterladte vilde have anlagt Proces for Mord, var en ligesaa flittig som lærd, stille og beskeden Mand, een af hine mange leipziger Magistre, der paa deres Tagstuer friste en tarvelig Tilværelse for sig og Sine ved Correcturlæsning. Jndtil Kl. 11 samme Aften havde han siddet ved sit Skriverbord, derpaa villet gaae sig en Tour i Promenaden omkring Byen, og var derved, tilligemed flere tusinde Andre, bleven lokket til Rosspladsen af den store Tappenstreg. Forhørene, der ledes af Geheimeraad Langenn, fortsættes endnu, men man hører Lidet eller Jntet om Sammes Resultater, da som meldt, Censorerne have stræng Ordre til, ikke at lade Andet passere om Begivenhederne den 12te August, end hvad der er aldeles officielt. (De preussiske Blade maae heller ikke meere optage Privatmeddelelser desangaaende.) Rygtet vil imidlertid dog vide, at Hr. v. Langen skal ved de allerede erholdte Oplysninger have skiftet Mening om Nødvendigheden af at gjøre Brug af Militairets Skydevaaben. Hvem der har givet den usalige Ordre dertil, synes man endnu ikke at være kommen efter, omendskjøndt det dog maatte antages for noget af det Letteste af det Hele at bringe for Dagen. Underholdningen af det fortiden i Leipzig samlede Militair (der koster omtrent 785 Rdlr. sachsisk Cour. daglig) protesterer Communen imod at betale, da Omstændighederne ingenlunde have godtgjort Nødvendigheden af saa imposante Stridskræfters Nærværelse. Constitutionsfesten, som indtræffer den 4de September, skulle Leipzigs Borgere have besluttet ikke at feire iaar, da det ei synes dem passende, ved Siden af de uskyldig faldne og endnu uhævnede Offeres friske Grave at yttre nogensomhelst Glæde over en Forfatning, der ikke har været istand til at beskytte fredelige Borgere imod det officielle Misbrug af morderiske Vaaben. Fra de kgl. Embedsmænds Side ere de sædvanlige Festligheder derimod tilsagte. Om Stemningen i Dresden giver alene den Omstændighed en Jdee, at man ved Opførelsen paa Hoftheatret af Kabale og Kjærlighed med uhyre Applaus modtog det Sted, hvor det hedder: "De ere en bidende Pasquil paa Guddommen, de der saa slet forstaae sig paa deres Folk, at de af fuldendte Bøddelknægte gjøre slette Ministre. Den Jesuit i en Bagersvends Skikkelse, der er bleven arresteret i Dresden, fordi han paa et Sted, hvor han, paa Grund af nogle paa Væggen hængende Helgenbilleder, troede at befinde sig hos Katholiker, havde udtømt sig i Forbandelser over Protestanterne og blandt Andet yttret: "at det var Skade, at der ikke var bleven skudt flere Kjættere i Leipzig!", havde, paafaldende nok, baade været tilstede i Halberstadt, under Urolighederne ved Ronges Nærværelse sammesteds, og nu ligeledes den 12te og 13de August i Leipzig.