Politivennen, 1799-01-01
Uorden ved Komediehuset. Ærede Politiven! Hvor vigtigt end ethvert Forslag er, som sigter til at forekomme en skadelig Uorden og vedligeholde den offentlige Roelighed i Staten, saa villig jeg altsaa erkjender at Deres svenske Korrespodent i No. 40 i det mindste fortjener vor Tak for sin gode Hensigt, saa gives der dog Føje til at troe, at det skjændige Snyderi med Komoedie Biletternes Forprang, som hidtil har havt Sted ikke lettelig kan afværges ved det af ham gjorte Forslag, thi om end, som Deres Korresponfortæller, at anførte Uordener virkelig i Sverrig ikke har havt Sted, afordi der ingen Soldater eller Tjener finge hente billetter men enhver, der længslede efter at see Stykket maatte selv mælde og hente dem, efter at de selv nogle Dage i Forvejen havde ladet sig antegne 2 saa følger heraf ingenlunde, at denne Fremgangsmaade ogsaa i Kjøbenhavn, nu for Tiden ville have samme ønskelige Virkning. - Jeg er overbevist om, at ingen mindre end De, kan ønske at Komoediebiletterne skulde for Betaling uddeles enten efter den kongelige eller en af Theaterdirektionen selv forfattet Rangforordning. Blev det altsaa Theaterkassererens Pligt, at lade enhver, kun ej i Liberi eller Mundering, antegne sit Navn i en dertil indrettet Protokol, hvor let vilde det da være, endog for de selvsamme Vagabonder, der hidtil have drevet denne Handel, at fremstille sig i en civil Kjole for Protokollen og der at paastaae denne Ret? vil ikke disse da stedse faae deres Navne først indførte i Protokollen og følgelig være de meest berettigede til at erholde Biletter, hvilke de da siden havde Tilladelse til enten, som nu, at sælge eller at betjene sig af efter Behag? Er det ikke da sandfynligt at der, naar et interressant Stykke skulde opføres, vilde, som efter den nærværende Jndretning, staae Folk i Hobetal, klædte i civile Klæder (disse kan jo faaes paa mange Maader) endog Natten før den til Indskrivning bekjendtgjordte Dag og pustende af Trykning, og i kolde Aarstider, i dræbende Qvalme, vente det Øjeblik, da de kunde styrte ind over derse Rov? hvorledes skulde det endelig forekommes at ikke en og den samme Person i civil Maske trængte sig frem flere Gange og lod sig antegne under forskjællige Navne, for saaledes at komme i Besiddelse af flere Billetter? Kassereren kan jo dog umlig kjende hele Publikum. Disse Jndvendinger maatte da først hæves, førend man kan bebrejde Direktionen at Deres Korrespondents Forslag ikke er sat i Værk, ikke at tale om: at Soldaten og Tjeneren vel ikke med billighed kunde udelukkes fra, ogsaa for Betaling at tage Deel i en offentlig Fornøielse, naar de dertil havde deres Foresattes Tilladelse, - thi som jeg nu troer at ingen Jndvendinger bør gjøres mod et velmeent Forslag, naar disse ikke ere byggede paa Grunde, der, i det mindste for en Deel ere antagelige, saaledes troer jeg og at det er enhver Patriots Pligt at udtænke og raade alt, hvad han kan troe at være det kraftigste til at hæve de i det offentlige udøvende skadelige Uordener, for derved, om muligt, at bøde paa Fejl, et Forslag, under forandrende locale Omstændigheder kunde have. Er nu paa den Maade, som ovenfor er viist, saavel Soldaten som Tjeneren, tvertimod Forbudet, kommen i Besiddelse af flere eller færre billetter, hvad eller hvo formener han da at gjøre sig disse saa nyttige som Muligt? Sæt engang som man maa troe, at de Billetter, som efter Navnenes Antegnelse ansees for og virkeligen ere bortsolgte, ikke skulde vorde Ejerne overleverede, førend den Dag da Stykket skal opføres og at altsaa billetprangernes Sælgning var meget knap, saa beviser just dette min Sætning; thi da der intet udtrykkeligt Forbud gives mod Køb og og Salg af disse Billetter, saa følger jo af sig selv at Sælgeren, som opskruer sine Vare, derved opirrer den vist nok graadige Kjøbere ved at forhøje en Taxt, som Regieringen eller Theaterdirektionen selv har sat paa disse Billetter. - Ved Navnenes Antegnelse havde een ikke kunnet trodse Løvernes Mod, men maatte gaae tilbage med uforrettet Sag, nu kan han vel naae hvad han ønsker, men Tiden er for kort til at træffe mundlig Acord, og Vilkaarene, som kunde sætte ham i Besiddelse af den ønskede Billet, ere saa overdrevne at de sætter hans Blod i voldsom Cirkulation, han forfølger sin formentlige Ret med Hævn over den uforskammede Pranger han samler Parti. Prangeren troer sig fornærmet, da der, saavidt jeg veed, intet Forbud gives mod at sælge sine Ejendoms billetter, han forsvarer sig ogsaa, faaer ogsaa Parti, og hvo der veed af Erfaring, at af mindre Anledning end denne er rejst sig Bevægelser, farlige nok i en Stat, maae billig undres over, at intet Forbud gives imod Billetters Kjøb og Salg, der meer end engang har været en rig Kilde til Uenigheder og farlig Tumult. Jeg troer at den ved Lovene sanctionerede Jnteresse, som Theaterkassen kan have af de afsættende Billetter, bør være den egen, og ingenlunde forvandles til en Handel, der fra meer end een Synspunkt er ubillig og krænkende; Kostharheden af vore offentlige Fornøjelser bør ikke forøges ved Tilsætning af uforskammede Aagerkarle. - Hvorfor skal Styrken afgjøre Prisen paa de Glæder, der forholdsmæssig ere overladte enhver for denne eller hin Betaling? billigheden fordrer at enhver skal kunde faae Adgang til publigve Forlystelser uden at fortrænges af den Stærkere, men her, som i fleste Tilfælde i Livet, fertrænges billighed, naar Vindesygen giver en saa rig Anledning til Tilfredsstillelse, som denne. Hvad kan hæve dette Onde? gives der intet Middel, hvorved Regjeringens goddædige Hensigt "almindelig Fornøielse" kunde vorde opnaaet? Kort: Var det ikke godt, ikke rigtigt, om en Plakat under en alvorlig, helst korporlig Straf, forbød al Kjøb og Salg af deslige engang erholdte billetter (det Tilfælde, hvor en overlader den anden sin Billet, for hvad den selv kostede ham, er en Undtagelse). Uorden vilde da, efter min individuelle Mening, hæves af sig selv efter Ordsproget: hvor ingen Kjøber er, er ingen Sælger. Jeg er, ærede Politiven! Deres H. S. Udgiveren veed ikke rettere end at der allerede existerer en saadan Politiplacat. Formodentlig bliver tilsidst det eneste fuldkommen tilfredstillende Middel at oprette eet Theater til.