Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-09-22
Anmelderen fremsætter, i Anledning af Kal"denes yderst ulige Størrelse og Jndkomster, den Jdee, om det ej lod sig gjøre at hæve denne Ulighed, som giør, at den ene Embedsbroder maa trænge, ja lide Nød, imedens den anden lever "i Overdaadighed, da dog begge kunde leve anstændig, ved nemlig at inddrage alle Præsternes Jnd"komster af Avling, Tiende, Høitidsoffer, der i dets Sted knude lignes som en Afgift paa Menighe"dens Medlemmer, o. s. v., under eet almindeligt, stort Fond, og deraf tillægge hver Præst en fast aarlig Jndkomst, vel at mærke, ikke i Penge, men i Korn, som helst maatte leveres ham in natura, "men alle ligemeget, eller i det ringeste Kjøbstæd præsterne noget mere, end Landsbyepræsterne, men disse alle indbyrdes ligemeget, dog dette med den Betingelse, at enhver Præst efter et vist Antal Aars redelige og tro Embedsførelse erholdt et vist Tillæg, der efter ligesaamange Aar atter forøgedes, indtil et vist Maximum. - De Præster, som have Anner=Kirker, maatte da skilles ved disse, fordi de, naar de mistede deres Avling, ikke vel kunde gjøre Reiser dertil, hvilke Anner-Reiser, desuden have ødelagt mangen Præsts Helbred. Naar saaledes Præsterne skiltes ved Avling og de dermed forbundne heterogene Sysler, og fik anstæn"digt Udkomme alligevel, saa kunde de desmere u"forstyret og med desto større Flid passe deres Embeder og deres Bøger, og ret egentlig opofre sig til Videnskaberne. - Da saaledes alle Kald bleve lige gode, saa ophørte den i Anmelderens Øine meget forargelige Skik, at Præster, blot for deres Jndkomsters Forøgelse søge Forflyttelse fra et Kald og en Menighed til en anden, hvilket tillige har den Virkning, at de smaae Kald næsten aldrig kunne beholde nogen god Præst. Uagtet denne Anmelderens Jdee ikke er ganske nye, da Geistlighedens, eller rettere Præsternes udraabte store Jndkomster i længere Tid have været den yndede Kjæphest, hvorpaa saamangen Præ steven har søgt at ride, saa er den dog næsten heelt igjennem iført en Dragt, der ei har mindste Skin af Nid, men tvertimod brammer med saamegen tilsyneladende Retfærd og Menneskekjerlighed, saamegen Jver for Videnskaber og Embedsflid, saamegen Omhue for Præsternes Sundhed og Menighedernes Tarv, at den lettelig kunde liste sig indi Gemytter, der vare lystne efter nye Operationer, og ej saae Sagen fra flere, end den fremsatte eensidige Synspunkt. - Sandheden lyser klarest, jo mere den beskues, og Medaillens Værd erkiendes bedst, ved at betragte den paa alle Sider. - Saavel Anmelderen, som hans Jdees Velyndere forarge sig da ikke over, at her tages nøiere under Overveielse, hvorvidt den fremsatte Jdee lader sig udføre, og hvorvidt den bør udføres, eller ikke! Anmelderen vil have hævet Uligheden, mellem Præstekaldenes Størrelse og Jndkomster, da denne giør, at den ene Embedsbroder lider Nød, medens den anden lever i Overdaadighed. Da A. ej gjør nogen Jndskrænkning, saa er vel Talen her om alle Præste-Embeder i Rigerne og Hertugdømmene. Men - gives der virkelig mange Præster, som lide Nød? Naar undtages de grønlandske Missionairer og endeel Præster paa Jsland, hvis Kaar jeg ikke kjender saa nøje, og Præsterne i de smaae residerende Kapellanier hvilke jo dog ere næsten alle dels nedlagte, deels bestemte til Nedlæggelse ved forefaldende Vacance findes vel neppe under den Danske Krone 100 Præster, som have saa ringe Embeds-Jndkomster, at de kunde siges at trænge, og jeg vil neppe troe, at det halve af dette Antal virkelig lider Nød. Men burde for disse Enkeltes Skyld alle Præstekald forringes i Jndkomster, Burde disse Trængende ikke heller hielpes paa anden Maade, Lad deres Kaar forbedres - om man ei vil ved Befordring til mere indbringende Embede - da ved Tillæg fra et større Kald i Stiftet, som kunde taale Beklippelse! Ja, lad endog et Fond opstaae af alle disse de større Kalds Afgifter, og lad de trængende Præster deraf hielpes med Tillæg, saaledes som for Tiden Amtsprovster og Seminarier nyde Tillæg og Hjelp! Et saadant almindeligt geistligt Hielpefond kunde maaskee beqvemt omfatte alle tre Gienstande Amtsprovster, Seminarier og trængende Præster smaae Kald. Jo færre Fonds, jo færre Bureaus og Betjente og Lønninger, og jo større virkelig Fond til at hielpe og gavne med.