Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-16
Commissariernes Dom i Sagen anlagt paa Justitiens Vegne imod de Herrer Greve Schulin, Etatsraad de Coninck og Sognepræsten Rønne, afsagt den 19 Oct. 1808 og stadfæstet ved Høiesteretsdom af 9 Febr. 1809. (Fortsat, see forrige Numer.) – Da dette Svar den 26de August af den Engelske General var bleven Etatsraad de Coninck meddeelt, samledes han, med Grev Schulin, og Præsten Rønne, i Lyngbye, hvor de tilførte den Protokol, i hvilken de ellers indførte deres Forhandlinger, at de i høi Grad maatte forundre sig over General Peymanns Skrivelse, da saavel Udtrykkene i deres Brev til ham, som deres Bestræbelser for at gjøre deres Fremgangsmaade vitterlig for ham, som Høistcommanderende i Hovedstaden, og deres bestemte Ansøgning om at faae Amtets civile Øvrighed ud, noksom maatte bevise deres redelige Hensigter, at virke til den Danske Konges Bedste. Paa det at der altsaa ikke skulde falde ringeste Skygge af Mistanke paa dem i Fremtiden, fandt de det passende, at erklære, at de ikke havde handlet anderledes, end det sømmede sig gode Danske Borgere, der vilde blive Gud og Kongen troe, og fremme hans og Landets Bedste, og da høie Vedkommende ikke havde meddeelt dem nogen Jnstruction, om hvorledes de bedre kunde gjøre det, og de selv ingen bedre Maade kjendte, saa vilde de vedblive som de havde begyndt, efter bedste Skjønnende at arbeide for Ordens Vedligeholdelse i deres Egn, og derved bidrage til det Almindeliges, som hver enkelt Dansk Borgers, Bedste. Denne Erklæring stadfæstede de under den til Kongen aflagte Eed, og med deres Underskrivt. Samme Tid forfattedes og et Svar til General Peymann, hvilket ved Leilighed skulde indsendes, og hvorom siden vil blive talt. – J Overeensstemmelse med denne Beslutning fortsatte de, under det allerede antagne Navn af Commission for Ordens Vedligeholdelse, de forhen begyndte Forretninger, som bestode i at Præsten Rønne sørgede for, at Engellænderne, naar de forlangte Kartofler, fik dem mod Betaling; ligesom han og formaaede 2de Mænd i Lyngbye til at holde et Slagterie, hvor de Qvæghøveder, som til den Ende indkjøbtes, bleve slagtede, og Kjødet udveiet til Engellænderne, enten mod Qvitteringer, som siden bleve indfriede, eller mod rede Penge. Fremdeles foranstaltede han Fourage af Havre, Høe og Halm leveret; og tilveiebragte han den først, ved at gaae omkring til Beboerne i Lyngbye Sogn, og forestille dem, at de, ved godvillig at levere, vilde undgaae Plyndring, dernæst ved skrivte lige Begjeringer til Fogderne i andre Byer, og hvad han ei saae sig i Stand til at faae fra Sognene i Kjøbenhavns Amt, begierede han leveret fra Frederichsborg Amt, efter Overeenskomst med sammes Amtmand. Saa indrettede han og Magazin paa Jægersborg, og et i Lyngbye, at der, naar Reqvisitioner indløb, som strax paastodes opfyldte, kunde være noget at tage til, paa det at de Engelske ikke selv skulde bemægtige sig Fouragen, hvor den fandtes. Videre sørgede han forKjørslerne, hvortil Anledningen var, at Fienden, som strax efter Landgangen med Magt havde taget en Mængde Vogne, beholdt dem hos sig, saa at nogle forbleve der i 14 Dage, og længere, hvorover han, da Vedkommende beklagede sig derover, sendte Bud om i Byerne, og bad Beboerne løse deres Naboer af, hvilket da og skeete, og blev der holdt Bog over Kjørslerne, ligesom han gjorde Aftale med Amtmanden over Friderichsborg Amt, om hvormange Vogne der forholdsviis skulde leveres af dette Amt. - Dernæst formaaede han en Fabriqueur Knoop i Lyngbye, at levere Brænde til Bataillonen paa Sorgenfri, for at spare den høie Eiers Eiendomme, hvorimod han sendte de øvrige Reqvisitioner til Overforstmesteren, og overlod til ham, hvorvidt han vilde fyldestgjøre dem. - Grev Schulin, der i en af de første Samlinger ganske frasagde sig alt, hvad der angik Leverancerne, lod ved Fogden paa Frederichsdals Gods kundgjøre, at om nogen af Beboerne bleve fornærmede, kunde de henvende sig til ham. - Etatsraad de Conincbeskjeftigede sig især med, at udstæde Passer, Følge hvilke Egnens Beboere kunde føre deres Korn til Mølle, og reise om i deres egne Anliggender, ligesom han og, ved Forestilling til den Engelske Admiral, udvirkede, at Fiskerne i Vedbeck og Torbeck, og Skoushoved, fik Tilladelse til, uforstyrrede til at øve deres Næringsvei, og at der maatte gaae Baade til Sverrig, hvor han lod kjøbe Salt, Tobak, Humle, Sæbe, og andet deslige, som Almuen trængte til, og hvilket han igjen lod udsælge til Jndkjøbsprisen. Endelig fremførte han og Klager, naar de Engelske Tropper begik Uordener, og fornærmede Landboerne, og, ligesom Præsten Rønne, gjorde Forestillinger om at faae Vogne og Heste, som Fienden længe holdt hos sig, løsgivne. Ligesom han og forstrakte adskillige Fabrik Eiere med Penge, paa det at de ikke skulde nødes til, at lade Arbeiderne gaae, og disse, af Mangel paa Arbeide og Udkomme, begaae Uordener. Efterat Capitulationen var sluttet, og den var kom men til deres Kundskab, skreve de den 8 Septbr. til Amtmanden over Kjøbenhavns Amt, og udbade sig, om han ikke nu, deels selv, deels ved de underordnede Embedsmænd, vilde foranstalte det, som de til deres Medborgeres Lettelse, og den offentlige Ordens Vedligeholdelse, hidtil havde udført. Den 10 Septbr. erholdt de Amtmandens Svar, at han var traadt i Correspondence med Vedkommende, om hvorledes der for Fremtiden skulde forholdes paa Kjøbenhavns Amt med de Reqvisitioner, de Engelske maatte gjøre, hvorfor han anmodede dem, endnu for en kort Tid at vedblive den paatagne Forretning, med at ligne de engelske Troppers Reqvisitioner, hvorhos han bevidnede dem sin Tak for deres ædle Bestræbelser, ved at lette Beboernes vist nok meget tunge Byrder. Paa Grund deraf, samt en senere Skrivelse, vedblev Præsten Rønne, og gik endog Amtsforvalteren tilhaande, da denne havde overtaget Fordelingen. - Da det Kongelige Danske Cancellie havde bragt i Erfaring, at Grev Schulin, Etatsraad de Coninck, og Præsten Rønne, skulde have paataget sig, at fungere som Engelsk Feldtcommissariat, befalede det den 10 November en Undersøgelse anstillet, om hvorvidt de 3de Paagieldende, ved at paatage sig og udføre disse Forretninger, havde handlet overeensstemmende med det, de skyldte Kongen og Landet. - Denne Undersøgelse blev sluttet den 6 Januarii dette Aar, og den 21de samme Maaned blev udfærdiget et Kongeligt Commissorium til Sagens nærmere Undersøgelse og Paakiendelse, ligesom og Advocat Bilsted samme Dag erholdt Cancelliets Befaling, at tiltale Grev Schulin, Etatsraad de Coninck, og Præsten Rønne. Efterat et yderligere Forhør var bleven optaget, har Actor, i Følge udtagen Stevning, udført Sagen, og paastaaet de Anklagede anseete efter Lovens 646, sammenholdt med samme Artikels 3die Artikel, og 1 B. I Kap. 1 Art., og derhos tilpligtede at betale Actionens Omkostninger. De Anklagede have derimod, ved Etatsraad Schønheyder, paastaaet Frisindelse, og Mortification paa Actors Paastand. – Actors Klage bestaaer i 4 Poster. Under den første Post tiltaler han dem, fordi de af den fiendtlige General have ladet sig meddele en Constitution, eller Bestalling som Feldtcommissarier, og fordi de, ifølge den, have paataget sig, at fungere som Feldtcommissariat for den fiendtlige Armee. Vel have de Tiltalte af den engelske General den 19 August modtaget det Document, hvis Jndhold forhen er anført, men de ere dog ikke derved beskikkede til Feldtcommissarier, ligesom det, de have foretaget sig, heller ikke egentlig kan siges, at henhøre til de Forretninger, som efter det Begreb, man i Almindelighed gjør sig om et Feldtcommissariat, paaligge dette. Thi i hiint Dokument beordres de, at have Opsigt med Politiet og den civile Administration i deres Distrikter, i den virkelige Øvrigheds Fraværelse, og de Forretninger, som de, eller især Præsten Rønne, udførte, bestode fornemmeligen i at tilveiebringe, ligne og fordeele de Reqvisitioner, som gjordes af det engelske Commissariat, eller de fiendtlige Tropper, og som disse truede med, ellers at ville tage med Magt, ligesom Generalen i sin Proclamation allerede havde sagt, at de behøvedes, og maatte drives igjennem, og hvormed der var gjort Begyndelse i Gjentofte, hvor de, efter Præsten Høegs Skrivelse til Pastor Rønne, havde taget alt Bøndernes Qvæg uden Vederlag. Det var ogsaa Amtsforvalteren, og icke et Commissariat, der, da Capitulationen var sluttet, overtog de Forretninger, som de Tiltalte (Fortsættes.) havde udført.