Jyske Efterretninger, 1820-05-13
Udenlandske Efterretninger. England. Paa den 1ste Dag i Maj, Kl. 8. Morgen, var hele London i stærk Bevægelse for at see Thistlewood og hans fire andre Kammerater i Mordanslaget hænges. Da man om Løverdagen tilkjendegav Forbryderne deres Skjæbne, og at manvilde sende dem den Præst, de maatte ønske, erklærede Thistlewood, Ings, Brunt og Tidd, at de vare Deister (som troede, at der var en Gud til), og behøvede ingen Præst, Davidson var den eneste som mød Sacramentet og som syntes at have nogenledes omvendt sig. Paa Retterpladsen og i dens Nærhed befandt sig en Deel af Garden til Hest, samt Constabler, Sprøitefolk og andre borgerlige Politiebetjente, 6 Kanoner vare desuden opførte paa en vis Broe, saa at det ved disse Anstalter, var muligt, at noget somhelst Forsøg paa at befrie Forbryderne, kunde udføres. Paa Skaffettet udviiste disse den største Ligegyldighed, og Jngs sang bestandigt: "O giv mig Frihed eller Død!" De nikkede adskillige gange ad nogle af deres Bekjendtere, som de iblant Mængden fik Øie paa, og tilraabde dem et Levvel. Brunt udraabde: "Maatte Kongen dog erindre mig, Gud bevare ham, gid han maa regjere længe, Davidson bad meget andægtigt og ledsagedes af en Præst. Saasnart Bøddelen (som var maskeret) havde lagt Strikken om enhver Forbryders Hals, og trukken dem Hætten over Ansigtet, gav Falddøren efter, og - der svævede de alle fem mellem Himmel og Jord. De hang en halv Time, derpaa blev den ene efter den anden skaaren ned, Hovedet adskiltes fra Kroppen og viistes for Folket med det Udraab: "See her, det er Hovedet af Forræderen "T. J. "T. B. "D. Da man skar Hovederne af, hørde man en stor Piben og Hylen, og nogle Stemmer raabde: Mordere - skyd paa Morderne - hvor er Spionen Edwards, hvorfor kaldedes Han ikke frem og flere saadanne harmelige Ord. Alting gik ligevel roligt af. Uden Ulykke forløb Dagen dog ikke. Paa en Kirkegaard, som laae noget høit og derfor var propfuld med Mennesker, gik, Stakitværket istykker, og Folk styrtede ned i hundredetal paa Gaden. 16 Personer skulle have faaet stor Skade, og mange slap derfra med brækkede Armee og Been. De døde Legemer bleve ikke parterede, men overleverte til Lægerne for at anatomeres. Dommen over de øvrige Forbrydere (de ere ogsaa fem) er Transportation paa Livstid. Folket er imidlertid meget opbragt over at Spionen Edward (som var i Complottet med og blev forhørt tilligemed de andre) er gaaen fri. Det hedte, at Edward hørde ikke under Stadens Jurisdiction, at han var eet af Kronens Vidner o. s. v. Morgenkrøniken gjør mange skarpe Hentydninger derpaa. Man siger og, at den hele Sammensværgelse i Cato=Street vil i Parlementet nok blive drøftet lidt nærmere. Brunt undrede sig meget, da han saae Militairet, og udraabde: "Dette Land vil faae en militain Regjering, hvis der ikke staaer flere Folk op, end v. ere: Endnu en Minut førend Hængningen tog han sig en Priis Tobak. Ings viiste sig meget fræk og snaksom paa Skalottet. Han beordrede Skapretteren, at gjøre Strikken vel fast, at han ikke faldt ud af Slyngen. Han vendde sig fleregange til Journalisternes Udsendte, og sagde: Gentlemen, forglemmer ikke, at forkynde Verden, at jeg døer som en Fiende af alle Tyranner, jeg er ikke bange enten for Gud eller for Menneskerne, jeg haaber Gud vil være mig naadig! - "Nu seiler jeg da af, jeg James Ings." Disse vare hans sidste Ord.