Berlingske Tidende, 1835-08-11
Paris, den 1ste August. – J Gaar Formiddag Kl. 11 fortæller Journal de Paris, hvis Sanddruhed ikke kan betvivles – droge syv unge Mennesker, der alle vare iførte den Dragt, Republikkanerne pleie at bære til Skue, henimod Broen til Renilly under det Raab: Ned med Ludvig Philip, Republikken, leve! Qvarteermesteren for Neuillys Gensdarmeri, der havde seet dem gaae forbi, gjorde sig færdig til at forfølge dem. Folket skyndte sig at staae ham bi ved Fastholdelsen af disse Urostiftere. De bleve strax bragte for Politi=Commissairen i Neuilly. Paa Veien derhen gjorde to andre unge Mennesker et Forsøg paa at befrie dem. Men disse, der skulle have fornærmet de Borgere, der vare behielpelige i at anholde hine første syv, bleve ligeledes arresterede og bragte til Politi=Commissairen. De syv unge Mennesker vare samtlige Guldarbeidere, mellem 17 og 24 Aar gamle Denne Daarskab, begaaet paa en Tid, da villig Bevægelse saa levende hersker mod Anarkisterne, er svært at begribe. Undersøgelsen vil give nøiere Underretning, som vi da ville meddeele." Den samme Journal forsikkrer, at man paa Morderens Legeme eller i hans Papirer slet intet carlistiske Emblem har fundet. Der imod skildres Lygtemagersvenden, som skal have vidst noget om Complottet, hvilket han ogsaa har tilstaaet, som Republikkaner. National melder, at en Confrontation i Gaar har fundet Sted mellem denne Borreau og Gerard, uden at den Ene vilde kjende den Anden. De, der fængsles, og deres Antal stiger mægtigt, ere sædvanlig saadanne, der ere mistænkte som Republikkanere; deres Anholdelse skeer i Pairs=Rettens Navn. Baronesse Gerdy. af det legitimistiske Parti, er i Gaar sat paa fri Fod igjen. Armand Carrel er vel ikke sat i Frihed, men Forbudet mod at besøge ham er ophævet. Blandt de sidste Fængstede er Figaros Redacteur, Hr. Bohain. Bergeron, den bekjendte Anklagede fra Pistol-Processen, som nu er ansat ved National, skulde forflere Dage siden være arresteret, men man har ikke kunnet finde ham. Den vigtigste Opdagelse, man endnu har gjort, er den Vaabensmed, der har forfærdiget Geværløbene, hvormed Forbrydelsen udførtes. Denne har tilstaaet at det var hans Arbeide og tilføjet, at han for kort siden ikke alene har solgt disse 25, men 50 til. Paa Spørgsmaalet, hvo Kjøberen havde været, skal han have svaret, at det var en velklædt Person, hvis Ydre ikke kunde opvække nogen Mistanke. Løbene vare af ham blevne pakkede i en Koffert og kjørte bort i en Finere. Politiet havde herefter anstillet Undersøgelser om, i hvilken Fiacre denne Transport var skeet, og som Følge af en betydelig Belønnings Udsættelse havde man opdaget dette, saa at man haabede, derved at naae til endnu vigtigere Opdagelser. Med Hensyn til Gerards Sundheds-Tilstand, da melder Journal de Paris", at man har Haab om, at hans stærke Constitution vil sejre over hans Saar. J Gaar gjentoges Forhørerne over ham, og han viiste Anger over sin Forbrydelse, som han tilskrev en Sinds Vildfarelse. Saaret i Hovedet er iøvrigt det farligste, skjøndt man endnu ikke har sporet Betændelse. Han udtrykkede sig meget bestemt, men vægrede sig ved enhver Forklaring. Jøvrigt viiste han stor Erkjendtlighed for den Omhue, man anvendte paa hans Helbredelse; uden Modstand lader han enhver Operation foretages. Da han drog et dybt Suk, spurgte man ham, om han leed, hvorpaa han svarede, at ikke hans legemlige Lidelser, men hans Sjælslidelser havde afpresset ham hiint Suk. Reformateur fortalte nylig, at han havde skriftet og havde derpaa faaet Tilladelse til at tage den hellige Rader, og at man havde villet benytte hans rørte Stemning til at aflokke ham Tilstaaelser, men at han kun havde svaret: Jeg har kun at skrifte for mig; ikke forAndre; denne Beretning stadfæstes dog ikke. Constitutionel vil vide, at Gerard om Morgenen den 28de havde i en Cabriolet, begivet sig til en Murer i Gaden Poisy, hvor han havde hensat Kofferten. Mureren er arresteret, men Kofferten ikke fundet. En Viinskjænker, hos hvem Gerard var steget af paa Veien, for at opmuntre sig med et Glas Viin, har indberettet denne Omstændighed. Han førtes ind i Fængslet, forat tage Forbryderen i Øiesyn, han gjenkjendte strax Gerard, som ligeledes erindrede sig ham. Ved Morderens Anholdelse førte denne en stor, to Fod lang Hammer hos sig, ved hvilken til Næb vare befæstede, hvert med en stor Blykugle i Enden. J sit Forber skal han have erklæret, at hvis han ikke havde været saaret, vilde han nok været Mand for, med dette Vaaben at slaae en halv Snees Politi Commissairer til Jorden, og paa denne Maade have sikkret sin Flugt. J Værelset, der støder op til Grands Fængsel, har man bragt den Anholdte Baraton indda samme, der ved sin for sene Anmeldelse i Hospitalet St. Louis, gjorde sig nustænkt. Med bestandig vorende Vished ansaae man ham for Ejermanden til den ene, i Gerards Værelse forefundne graa Hat, og altsaa for Medskyldig. Men i Morges tidlig er en Attest indløbet til Politi-Præfecten fra en Mængde af Bara tons Naboer, hvori disse erklære ham for et roligt, sædeligt Menneske, der aldrig besatter sig med Politikken, og aldrig har baaret en graa Hat. Gerard har i Dag maattet bestaae et langt Forbør fra Hr. Pasquiers Side. Han befinder sig vel, men har hidindtil ikke kundet nyde andet en Bouillon.