Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1839-08-16
Efterat vi nu i denne Sag have yttret os, maae vi dog endnu tilføie, at vi derfor ingenlunde høre til dem, der ubetinget hylde Kjøbenhavnsposten, ja selv i denne Sag havde vi ønsket at den havde forstaaet at holde op i rette Tid, men uagtet vi erkjende dens mange Feil, og ret af Hjertet ønskede at den maatte faae en værdig Modstander, maae vi dog paa den anden Side tilstaae, at hverken den berlingske Avis eller Dagen med sine uhumske Vittigheder og latterlig fornemme Tone synes at være skikkede til at yde en saadan Modstand. Forsaavidt et i alle Henseender forfeilet Jnserat i Stifts tidendens a 88, betitlet Nogle bemærkninger og Møens touren, indeholder den Paastand, at at Understøttelse fra Entrepreneurernes Side, med Hensyn til Uleiligheden ved Arrangementet af de ved Grønsund indtagne Passagerers Land befordring fra Stege til Klinten, ikke udeblev, paa Grund af, at Entrepreneurerne gjorde et Penge-Tilskud – rigtigere sagt, gav Afkald paa en Deel af Betalingssummen, som de formedelst Misligholdelse af den overtagne Forpligtelse ikke kunde fordre, og som derfor Passagererne tilbageholdt – saa vil Enhver indsee det latterlige i denne Argumentation. Deeltagelsen i Omkostningerne fra Entrepreneurernes Side var en Nødvendighed, og kun Passagerernes Tilskud en Understøttelse, som man velvillig rakte, for at redde den medreisende, unge Hr. Entrepreneur fra en øiensynlig Knibe; men at denne ikke paaskjønnede Passagerernes Redebonhed til mindelig at afgjøre Sagen, og, istedetfor at deeltage i Besværligheden ved at opkræve Bidragene og besørge Landtransporten, viste Mangel paa Høflighed og skyndsomt bortfjernede sig, ladende Madkurv og Musik i Stikken - dette finder man meer end pudseerligt, og i denne Henseende klager man over, "at al Understøttelse fra Entrepreneurernes Side udeblev. Da denne Sag nu maa ansees tilstrækkeligen drøfter fra begge Sider, optages ikke flere Artikler og samme. Lad hvo som vil udbrede sig i Roes over de Godseiere, som have accorderet med deres Fæstebonder om Hoveriets Ophævelse. Lad hvo som vil fremdeles opmuntre og opfordre alle andre til at følge deres Exempel, og derhos ikke glemme ogsaa at opfordre Regjeringen til at hæve det offentlige Hoveri. Men naar man i Kjøbenhavnspostens No 206, ved navnligen og paa en saarende Maade at udpege en enkelt Godseier som den, der ikke har hævet Hoveriet, synes at ville indføre et hemmeligt Jntimidationssystem til Hoveriets Ophævelse, saa kan dette vistnok kun vække Misbilligelse hos enhver, der i mindste Maade er besjælet af en ægte liberal Tænkemaade. Naar dernæst Forfatteren af samme Artikkel, fordi den nævnte Godseier taxerer sit Hoveri høiere, end andre deres, tillader sig at beskylde ham for, at det Tilbud, har skal have gjort sine Bønder og Hoverifrihed, er skeet paa Skrømt, for at kunne give Majestæten fornøden Svar paa Tiltale – Majestæten, af hvis egne Bønder en Mængde endnu ere hoverrigjørende, naar bemeldte Forfatter endelig finis opus coronat – slutter sin Afhandling om Hoveriets Ophævelse med den Taabelighed, at bebreide den nævnte Godseier, at han efter at have tient Kongen i 40 Aar, har en god Gage, saa ledes man vilkaarligen til at formode, at mindre ædle personlige Hensyn - istedetfor Interesse for Sagen – have ledet bemeldte Forfatters Pen.