JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 2000 HOONoTyvende Aargang. No. 57. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 19 Juli 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Nogle Forslag til Pengemangelens Afhielpning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Bade-Controverser. Ethvert af de forskjellige i det sidste halve Decennium her i Omegnen etablerte Bade-Anstalter har, naturligviis, sine Velyndere. En, som anbefaler Badet paa Föhr, skrev nedenstaaende, under No. 1 anførte Recension af alle bemeldte Bade-Anstalter. Som Svar herpaa skrev en af det yndigt beliggende Apenrades Velyndere No. 2. Disse 2de smaa Digte sendes herved Skilderiets ærede Udgiver med Anmodning, behageligen at unde dem en Plads i dette, ogsaa her i Hertugdommene med saa megen Ret yndede Blad. Sønderjylland, den 12te Juli 1823. No. 1. Wollt ihr Tanz, Musik und Spiel, Badegaste, so get nach Kiel. Einsam und allen im Bade, get ihr hin nach Apenrade. Pharaotische, Fürsten deran, findet ihr in Dobberan. Madchen, reitzend wie die Sunde, findet ihr in Travemunde. Wollt ihr dreschen leeres Stro, nu som get nach Oldesloh. Doch wollt ihr Gesundheit holen, Freunde, sey ench Fohr empfohlen! No. 2. An Apenrade. Sucht ihr Einsamket im Bade, Freunde, get nach Apenrade! sprach der groste unserer Weisen, heiteres Stadchen, dich zu preisen. Dank im for den guten Willen, deine Dede auszufüllen! den die Einsamlet sie endet, wenn er Freunde zu der sendet. Doch menn Tausend zu dir wallten, sucht den Ruhm dir zu erhalten, den, von keiner Huld bestochen, der der Weise zugesprochen. Deine landlich heitre, stille Einsamlet im Schos der Fülle holder Schønheit, die den Kummer und das Leiden wiegt im Schlummer, Las mit Witz und Spott sich rusten die sich dir zu schaden brusten, mussen dir doch eden gonnen, mas sie dir nicht rauben konnen. Derum, du liebliche Naade, buhle nicht um Spytter Guade! mussen der doch eden gonnen, was sie der nicht rauben konnen, Was Natur dir seldst gegebeen: deiner Wogen kraftig Leden; deiner Waldbekranten Hohen; deiner Lufte mildes Wehen. Mag auf nakter Kuste hausen, wo des Nordens Storme brausen, ver Vergnugen deran gefunden, in der Wuste zu gesunden! Las für raule Nymphen brennen die so deinen Reitz verkennen, Nie wird es an Herzen fehlen, de sichtreulich dirvermahlen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Anecdoter. En Dag befalede Asker=Kan, der opholdt sig, under Napoleons Regjering, som persisk Gesandt i Paris, da han følte sig syg, og var kjed af sine persiske Lægemidler, at een af Hovedstadens berømteste Læger, Hr. Bourdois, skulde kaldes til ham. Man hørte feil, og kaldte Hr. v. Marbois, Exminister for Skatten, som den Gang var Præsident i Regningsdepartementet. Hans Excellence, den persiske Gesandt, er meget syg, sagde man til ham, og ønsker at tale med Dem. Hr. v. Marbois, kunde i Begyndelsen ikke indsee, i hvilken Anledning han kunde være kaldet. Jmidlertid var Asker=Kan en stor Fyrstes Gesandt, og Forfængeligheden veed omsider at finde sig i Alt. Han begiver sig i stor Stads hen til ham, og det er ikke at nægte, at hans Dragt, hans Holding, hans Figur ikke vare af den Natur, at den kunde drage den persiske Herre ud af hans Selvbedrag, og at han jo strax, da han blev ham vaer, rakte Tungen ud og holdt Armen hen til ham, for at lade ham føle Pulsen. Disse Gebærder satte Hr. v. Marbois i Forundring; men det kunde være en orientalsk Skik. Han griber Gesandtens Haand og trykker den, da paa eengang Lakeyerne traadte ganske stadseligen ind og holdt Exministeren et saare tvetydigt Kar under Næsen, for paa det fuldstændigste at gjøre ham bekjendt med Patientens Tilstand. Ved Synet af dette udtryksfulde Tegn bliver den alvorlige Hr. v. Marbois i sin Harme ganske rød, og spørger hvad man da egentligen vilde? Nu oplyser Alting sig; man havde begiert Hr. Bourdois og en Navneforvexling havde været Aarsag til den hele Vildfarelse. Men Hr. v. Marbois blev ikke desto mindre til Latter for Hovedstaden, og kunde i lang Tid ikke lade sig offentligen see, uden at give Anledning til den største Morskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Efterat Dessaults Oversættelse af Juvenal var udkommet, vilde en vis Mand sige ham noget Smigrende angaaende Oversættelsen, og begyndte saaledes: "Deres Oversættelse er saa tro, at jeg virkeligen glædede mig derover; alle de Steder, som jeg ikke kunde forstaae i Originalen, fandt jeg i Oversættelsen ligesaa uforstaaelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Brudstykker af Las-Cases's, Memorial fra St. Helena. (See forr. No.) Politiske Bemærkninger over Feldt¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Blandinger. Om de moderne engelske Reisende. (Af Voyage en Suisse, par L. Simond, Paris, 1822. 2 Vol.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Den spanske Høvding Mata-Florida var tilforn en meget ubekiendt Advocat i Madrid, og havde 1814 redigeret den berygtede Adresse fra de 69, hvori Kong Ferdinand blev ombedet, at ophæve Cortes's Constitution, eller i det mindste undertegnet den med. Fremfor alle andre blev han udmærket, ophøiet til Marquis og endeligen til Minister. Han var 1820 endnu i Ministeriet, da Begivenhederne paa Øen Leon tvang Ferdinand til, atter at erkjende Constitutionen og skifte Ministere. Florida forlod II. snart derefter Madrid, begav sig til Cataloniens Bjerge, og erklærede sig pludseligen for Regent og Prinds. Folket stemplede ham til Konge. J det mindste giver man ham i Bjergegnen ingen anden Titel. To i lang Tid landforviste Borgere, den ene fra Perpignan, den anden fra Jlle, en liden Naboby, bleve brugte som hans Secretærer; men da siden nogle Journaler tillagde dem Titel af Ministere, antoge de samme og gjorde sig til Excellencer. Paa denne Maade har dette Regentskab dannet sig. Han er en Mand paa 50 til 60 Aar, af middelmaadig Størrelse, med krummet Ryg, mager, bleg, med røde Øine, med en sort Hue paa og iført en graa Overkjole. - Miralhes er en Landmand fra Cerbera, saare rig og anseet formedelst hans mange Jorder og Tyende. Han levede ganske roligen sysselsat med sin Agerdyrkning, da man fortalte ham, at Troen truedes og Tronen var i Fare. Strax forsamlede han sin Omegns Landmænd og marscherede med dem til la Seo Urgel, for at støde til Troesarmeen. Han er næsten 50 Aar gammel, af meget fordeelagtig Udvortes og af ægte spansk Legemsdannelse; hans Uvidenhed er lige saa stor, som hans naturlige Forstand er fortræffelig, og derhos er hans Fanatismus af det ædleste og oprigtigste Slags, man kan tænke. Han har stedse vist en urokkelig Retskaffenhed og et beundringsværdigt Maadehold imod Modpartiets Undersaatter, og ved ei at følge sine Collegers Exempel godtgjort, at han har uddannet sit Sindelags naturlige Anlæg til Dyd, til en fast Character. Denne værdige Spanier har stedse benyttet sin velgjørende Indflydelse til at modvirke den frygtelige Misas. Overalt, hvor han paa sin store Bondehest, med sit Haar næt, sin Jakke og Sporer over sine Spartilles, lod sig see i Spidsen for sine Folk, tilveiebragte hans Nærværelse igjen Rolighed og Tillid. Han betalte stedse Alt, hvad han behøvede og tog. Misas er af ganske modsat Characteer. Hans egentlige Navn er Costa, og Misas er et Øgenavn, som man har givet ham, fordi han altid udskrev Contributioner, under det Paaskud, at de vare bestemte for Messen. Hans bestandige Staldbroder er en Munk, der forstaaer nogle Sprog og tjener ham til Tolk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Kjøbenhavns Børs, d. 18 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Obligationer (med Renter fra 11 Juni 1823) 78 1/2 Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 a 102 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 28 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 15 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
(Jndsendt.) Ved afg. Pastorinde Walthers Død. Din utrættelige Virksomhed her i Livet, Din Kjærlighed og Ømhed mod Din Ægtefælle, Din Oprigtighed mod Dine Venner, Din Gavmildhed mod de Fattige, Din Omsorg for Dyrene, erkjendes med Taknemmelighed af Din dybtsørgende Ægtefælle og Dine Venner, og nu nyder Du den Løn, som de Dydige og Retskafne kunne vente.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Rettelser. J No. 65, Pille 868, Lin. 26, istedetfor anordnet læs: accorderet – J No. 56, P. 896, Lin. 10, for Luftrøret; læs: Vrangstruben; S. P., Lin. 22, for den læs: det Kjøbenhavn, den 19de Juli.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Det danske asiatiske Compagnies Chinaskib Kronprindsessen, ført af Capit. Ørgaard, ankom i Aftes her paa Rehden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-19
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. de Tyvende Aargang. No. 58. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 Juli 1823. Om Testamenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Literarisk Forkjerlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Vi leve i Opdagelsernes Tidsalder – siger et engelsk Blad - og vi have gjort den meget vigtige, at hvert Folk snart maa indskrænke sig til sin egen Literatur. Der faldt os nyligen en Bog i Hænderne: "Literarisch-politische Briese, uber Polen, hvoraf vi see, at den polske Digtekonst er en Guldgrube, som vi i hele vort øvrige Liv ikke formaaer at udtømme. "Høie og Lave, siger Forfatteren: "Lærde og Ulærde, have deres digteriske Øieblikke; selv vore Bønder, især omkring Krakau og i Ukraine, ere bekiendte som Improvisatorer. J det 1820 af Juzinsky udgivne Lexicon over polske Digtere nævnes henved 1400, og dog opregnes kun Digterne førend Stanislaus Poniatowsky's Tid." Hvor mange Homerer og Shakespearer blandt disse findes, kunne vi ikke gjette, da vi aldrig have hørt noget hverken om de mindre herømte Digtere, som Minasowitz, Molski, Durochowskieller om dem, hvis Værker vilde være en Prydelse for hvert Lands Literatur, som Narussewicz, Krasicki, Niemcewicz. - Men endnu mere gjøre Hollænderne sig til af deres Literatur. De ansee deres store var Vondel for den Bataviske Shakespear, og mene, at Lafontaine selv havde offret deres Cat sin Krands. - Ligesom enhver Nation anseer sig selv for den redeligste og tappreste - hvilket Udtryk som der biedrer Deutsche. - Deutschium - british Gloy - lagrande Nation &c. - noksom bevise - saaledes troer ogsaa hver af dem, at besidde de største literaire Prydelser, og bryder sig kun lidet om det, som Andre kalde deres Literaturs Mesterværker. J Engelland er Shakespeare en Eud – i Frankrig en Vildmand. J Kjøbenhavn kan man med Ret ikke see sig mæt paa Gert Vestphaler, i Leipzig piber man ham ud. Hollænderen troer, at der ikke gives et mere velklingende Sprog end Hollandsk, og i Tydskland kan man ikke taale at høre det uden i comiske Brokker Men denne ubetingede Forkjerlighed for alt sit eget er ligesaa naturlig som Forældres Forgabelse i deres Børn, hvad enten de ere smukte og velskabte, eller stygge og vanføre. Jndfald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
En Mand læste nyligen i en offentlig Tidende, at der fra sidste Messe var tilbagesendt en saa overordentlig Mængde Krebs som aldeles afsættelige. "Det var da stor Skade, raabte han, som var en stor Elsker af disse Dyr Vidste de gode Folk, hvor forlegen man er hertillands for Krebs, saa havde de sikkert sendt os en Ladning deraf." Da man forklarede ham at det var trykte Sager, der kaldtes saaledes, fordi de gik Krebsgang, udraabte han: "ikke andet end trykte Sager. – o dem maa de gjerne beholde; saadanne Sager kunne vi trykke selv."(Brudstykker af Las-Cases's, Memorial fra St. Helena. (See forr. No.) Napoleons Bemærkninger over sin egen Familie. Hanget til Luxus gik hos Josephine indtil Yderlighed, Uorden, Letsindighed i Udgivter, som er Creolerne egen. Det var umueligt, nogen finde at afgjøre hendes Regninger; hun var altid i Gield. Ogsaa gaves der stedse store Trætterier, naar Øjeblikket, da hendes Gield skulde betales, indtraf. Det hændte ofte, at hun lod hendes Kjøbmænd vide, at de kun skulde anføre det Halve. Endog paa Øen Elba ankom endnu Regninger for Josephine i Hobetal fra Jtalien hos mig."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
En, der havde kjendt Josephine paa Martinique, fortalte Keiseren mange enkelte Omstændigheder angaaende hendes Ungdom og Familie. Det er virkelig sandt, at man i hendes Ungdom havde spaaet hende, at hun vilde komme til at bære en Krone. Og en anden ikke mindre mærkværdig og besynderlig Omstændighed vilde det være, at den hellige Olieflaske, der tjener til vore Kongers Salving, som Nogle ville paastaae, blev sønderbrukken af hendes første Mand, General Beauharnois, fordi han i et Øjeblik af Folkeugunst skal have haabet, ved denne Gierning igjen at sætte sig i Anseelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
En anden særegen Egenskab hos Josephine, sagde Keiseren, var hendes bestandige Nægten. J hvilket Øjeblik, det end maatte være, hvilket Spørgsmaal, jeg end gjorde hende, var hendes Bevægelse en Benægtelse; hendes første Ord Nei, og dette Nei var ikke ligefrem en Løgn, det var en Forsigtighed, et simpelt Forsvar; dette er det, sagde han til Madam Bertrand, som særdeles meget udmærker os fra dem, mine Damer, hvilket blandt os i Grunden kun er Forskjellighed i Kjøn og Opdragelse. De sige gjerne Nei, og man lærer dem det ogsaa vi derimod, vi ansee det for en Hæder, naar vi sige, at vi elske dem, selv naar dette ikke er Tilfældet. Dette er den hele Nøgle til vor saa forskjellige Adfærd."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
J Rædselstiden, da Josephine sad i Fængsel, og hendes Mand var død paa Skaffottet, havde man anbragt deres Søn Eugen hos en Snedker, hvor han bogstaveligen var i Lære og Tjeneste. Hortensig var meget bedre faren; hun blev, hvis jeg ikke tager Feil, sat hos en Syerske. - Fouche berørte Skilsmissens ulykkelige Streng. Han raadte, uden at det var ham overdraget, Josephine, til Frankrigs Vel, at lade sig skille. Øjeblikket var imidlertid endnu ikke kommet for Napoleon. Dette Skridt foraarsagede megen Fortred og Urolighed mellem Ægtefolkene; det opbragte Keiseren meget, og naar han den Gang, paa Josephines indstændige Forbøn, ikke bort, og Fouche, saa skeete det, fordi han hemmeligen hos sig selv allerede havde besluttet Skilsmissen, og ved denne Straf ikke vilde støde alt for stærkt an mod Meningen. Jmidlertid er det ogsaa retfærdigt at sige, at saasnart han vilde det, adlød Josephine. Dette var for hende en smertelig Pine, og hun adlød med Oprigtighed, uden at sætte frugtesløse Vanskeligheder i Værk *). Hun Jeg har af Fyrst Primas's Mund mærkværdige Enkeltheder angaaende Ægteskabet og Skilsmissen. Mad. Beauharnis blev egentlig viet til General Bonaparte af en ubeediget Præst, men som blot hændelsesviis havde forsømt, at tage Sognepræstens fornødne Autorisation. Denne Mangel paa Formalitet eller Andet sysselsatte siden Cardinal Fesch meget, og det være nu en Skrupel eller noget Andet, nok, han indrettede det saaledes, at da Kronningen skulde gaae forsig, lykkedes det ham at overtale begge Ægtefolkene til at lade sig vie indenfor lukkede Dørre, saavidt det var nødvendigt. Ved Skilsmissen blev den borgerlige Adskillelse erklæret af Senatet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Hvad nu den religiøse Skilsmisse angaaer, saa vilde man ikke henvende sig til Paven, og behøvede det heller ikke. Da Cardinal tede sig med megen Ynde og Duelighed; hun ønskede, at Vicekongen maatte stilles i Spidsen, for denne Forretning, og gjorde selv Huset Østerrige Tilbud i den Henseende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Ved min Tilbagekomst til Europa, saae jeg det, han her sagde, bogstaveligen stadfæstet. det Store beseirer det Smaa. Stolthed, ædel Æresyge, havde hos hende Fortrinet for Gjerrighed. Og her bemærkede Keiseren, at endnu i nærværende Time de Stoltheds Lærdomme ere i frisk Minde, som han i sin Barndom fik af hende, og at de hans hele Liv igjennem havde virket paa ham. Keiserens Moder havde en høi, mod de største Begivenheder hærdet Siel; hun var undergaaet fem til sex Revolutioner, og hendes Huus var tre Gange blevet stukket i Brand af Oprørerne paa Corsica. - Joseph har kun lidet hjulpet mig, men han er en meget god Mand. Hans Kone, Dronning Julie, er den bedste Skabning, som nogensinde har været til Joseph og jeg, vi have altid elsket hinanden meget, og kunde godt komme overeens sammen; han elskede mig oprigtigen. Jeg tvivler ikke paa, at han vilde gjøre for mig Alting i Verden; men alle hans Egenskaber ere blot en Privatmands. Han er ualmindelig god, har Forstand og Kundskaber; han er elskværdig. J de Neppe havde jeg gjort hende bekiendt med Keiserens Stilling, og min Beslutning, nogenlunde at formilde den, førend hun med næste Post svarede mig, at hendes hele Formue stod til hendes Søns Raadighed; at hun, hvis det var fornødent, vilde hielpe sig med en eneste Tjenestepige, befuldmægtigende mig, endskjønt jeg var hende personligen ubekiendt, strax i Øjeblikket, at trække paa hende hvilken Sum det end maatte være, som jeg til Keiserens Velagtede nødvendig. Cardinal Fesch tilføjede sine Tilbud paa en ligesaa rørende Maade. Og her er Stedet, at anføre, at alle Medlemmer af Keiserens Familie ilede med at bevidne samme Jver, samme Ømhed, samme hengivenhed. Saalænge min Sundhed, tillod at brevvexle med dem, har jeg faaet en Mængde Breve fra dem, der vilde udgjøre en rørende Samling. De gjøre deres Hjerter Ære, og havde kunnet være Keiseren en sød Trøst, naar de engelske Jndskrænkninger havde tilladt mig at sende ham samme. Forf. Anm. høje Forretninger, jeg betroede ham, gjorde han hvad han formaaede; hans Hensigter vare gode. Ogsaa laae Hovedfeilen ikke i ham, men ydermere i mig, som havde revet ham ud af hans Sphære, og i meget store Omstændigheder stod Opgaven ikke i Forhold til hans Kræfter."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Dronningen af Neapel havde meget dannet sig ind i Omstændighederne. Hos hende var Anlæg, megen Characteer og en utæmmelig Æresyge. Hun maa i dette Øjeblik naturligviis lide, sagde han, og det saa meget mere, som hun var en født Dronning. Hun har ikke, som jeg, kjendt det blotte Privatliv. Pauline og Jerome, vare endnu Børn, da jeg var Frankrigs første Mand. Ogsaa have de aldrig troet paa nogen anden Stand end den, i hvis Nydelse de i min Magts Tid befandt sig. Jerome var en Ødeland, hvis Udsvævelser, vare overdrevne; han havde drevet dem indtil den afskyeligste Liderlighed. Hans Undskyldning maa maaskee søges i hans Alder, og i det, hvormed han havde omgivet sig. Ved Tilbagekomsten fra Elba syntes han imidlertid at have forbedret sig meget, og vakt store Forhaabninger. Og desuden gives der et skjønt Vidnesbyrd til hans Fordeel, nemlig den Kjerlighed, han indgjød sin Kone. Den sidste Adfærd, da efter mit Fald den haarde Konge af Würtemberg vilde bevæge dem til Skilsmisse, er beundringsværdig."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Blandinger. Den i alle Kaffehuse bekiendte Skakspiller, Blonde døde nyligen i Paris. Kort forhen vandt han i et saadant Huus fire Spil, hvert til 20 Sous. Hans Modstander greb i Lommen og raabte: "O, jeg beder Dem tusinde Gange om Forladelse; jeg har i Dag skiftet Beenklæder, og min Pengepung er i det andet Par. Ei, svarede Skakspilleren, det er meget uheldigt for mig, at jeg kun har een Skjorte, medens De har to Par Beenklæder." Mindeqvad over Sal. Fru Justitsraadinde. Benedicte Martinette Wexelsen, fød Radich. Ved hendes Hvilested, den 21de Julii 1823. Jordisk Magt og Høihed brat forsvinde; Støvets Herlighed er idel Tant; Ungdoms Morgen, Middags, Kraft henrinde; Kun i Graven Træthed Hvile fandt. Faa og onde vare mine Dage!" Sukker selv den Fromme; - Livets Nød, Al dets Qvide, Trængsel, Sorg og Plage, Ender kun den vennehulde Død. Han er Lægen - han velkommen være, Sendt af Godheds Faders milde Haand! Han afletter Byrden tung at bære, Han opløser Smertens trange Baand. Naar til Roe han trætte Lemmer steder, Naar dem aabnes Moderjordens Favn; Da den Godes Aand hos Gud sig glæder, Glemmende hvert dunkle Fortids Savn. Da gjenstraaler mildt fra Jordlivs Banen, Hver god Handling, hver retsindig Id; Hvad herneden end var dunkel Ahnen, Da er Vished, høi, og lys, og blid. At den Gode evigen skal leve, At den Dydige har salig Løn, At den Fromme evigen skal hæve Op til Gud sin Lov og Tak og Bøn Saa Du Gode hist fra Lysets Egne Sallig skuer Livets endte Færd; Mens Din Dyd og Veldaad trygt omhegne Dit Kiermindes dyrebare Værd Hos den Ædle, som Du ømt omfavned Hos den Kiere, som Du Moder var J den Kreds, som uden Bram Du gavned Blandt de Mange, som Du glædet har Gudsfrygt, Fromhed i det rene Hjerte, Høie Retsind og usminket Dyd, Tillid, Taalmod under Legemssmerte, Flid og Orden – Qvindens stille Pryd, Ømme Omsorg for Din elskte Mage, Kjerlig Pleie af hvert Pligtens Bud Smykked Dine hedenrundne Dage, Lønne Dig med Salighed hos Gud. Derfor blide Takketaarer rinde Ved Din Askes lune Hvilested; Derfor skal Dit elskelige Minde Hædret leve, og i Dine Fjed Yngre Slægt taknemmeligen træde, Signende Din Vandels skjønne Id. Med Dit Støv Guds Fred Din Aand hans Glæde. Frydemildt udover Grav og Tid. Arnesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-22
Kjøbenhavns Børs, d. 22 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark, Obligationer (med Renter fra 11 Juni 1823) 77. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 a 102 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 128 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 16 1/4 a 15 1/2 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Tyvende Aargang. No. 59. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 26 Juli 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
J Anledning af Stykket: "Nogle Forslag til Pengemangelens Afhielpning i No. 57.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
af Skilderiet. Den ærede Forfatter af ovennævnte Stykke er af den Formening, at Pengemangelen er stor, større end i Mands Minde, og troer, "at dette kan bevises deels af Forholdet mellem Folkemængden og Pengemassen, deels af de idelige Auctioner efter Dom og Udlæg." - Men denne Paastand er neppe beviislig, og Beviset neppe nigjendriveligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
Der er, som bekjendt, stor Forskjel mellem Mangel paa tilstrækkelig Pengecirculation og Pengemangel. At den første, under standset Handel og Skibsfart, her, som næsten overalt i Europa, er ringe, kan desværre ikke nægtes; men at Pengemangelen langt fra ikke er saa stor, som den ærede Forfatter synes at antage, det beviser noksom Discontons Lavhed i de fleste Handelsstæder, og Letheden og Hurtigheden, hvormed Statslaan næsten allevegne kunne bringes istand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
Hvad Inddragelsen af Bankens Sedler angaaer, da er det dens Bestemmelse, at sætte Sølv istedet for Papir i Omløb, og ved et saadant Bytte er der intet tabt, men meget vundet. At tænke sig en uophørlig Jnddragelse af Sedlerne, uden at der kommer noget i deres Sted, vilde være ligesaa stridende mod Sagens Natur, som i sig selv ugjørligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-07-26
Der König komme, die Königinn, Jhr Töchterpaar zur Seite. Umrauscht von Lieb und Dankessiun, ohn krigerisch Geleite! Er kommt ja nicht aus blut gem FeldEr nahle – ein edler Friedensheldder Zeiten Gram zu mindern, zu trøsten und zu lindern. So spricht Sein Königlich's Gebot: "Jch komme euch zu sehen, nu kennen ere Sorg und Noth, zu forder Wohlergehen! Empfanget nicht mit Kosten mich, den guten Willen liebe ich! Euch möcht ich Frende bringen! Omöchtes mir gelingen!" Und Jhm entgegen jubelt lant Sein Eiderstedt mit Freden. Dis Land, das gerne jeder schant und Fremde oft benelden. Das nicht verbirgt des Schovses Gold, Das rings mit Ueberflus blüht hold, und achtzen Kirchen zeiget, im Tagesreis erreichet. Wie ist die Marsch schön, reich und her! Wo einst die Fluth vild starmte umschliest ein Wall der Saaten Meer, der fest zum Schuz sich thrmte. Da prangen Dørfer, Triften nun und preisen stets des Landmanns Thun. Da prangt des Bürgers Wirken in seiner Stadt Bezirken. Willkommen, theurer Frederik, in diesen Segensauen!