Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-08-10
Slutningen af det i næstforegaaende No. afbrudte Stykke og la Fayette. Men hvad Beviis har man for at stadfæste denne ligesaa ondskabsfulde, som taabelige beskylding, Jntet slet intet! Der opdagedes hverken ved Plyndringen paa Tuilleries den 10de August, hvor man fandt saamange Papirer, eller iblandt de saa besynderlige tilbageblevne Brevskaber i Verduun, eller i det berygtede forborgne Skab i Veggen paa det kongelige Slot, eller andensteds det mindste Blad eller Brev af la Fayette, hvoraf man kunde udlede denne Feldtherres hemmelige Hensigter. End ikke det allermindste Spor viste sig hertil Vel snakkede Chabot. Merlin, Robespierre, og andre Skielmer af deres Flok ofte i National-Conventet og opdagede Breve fra denne General, men indtil denne Dag (den 24de Januarii 1792) er endnu ikke et eneste foreviist, ja ikke engang Jndholdet af et saadant Brev berørt for at trække Masken af den saakaldte Forræder Fayette, og derved igiendrive og giøre saa mange indsigtsfulde, ædeltænkende Menneskeer til Løgnere, som siden 4 Aar, havde været eenstemmige i at berømme ham. Det var besynderligt nok at finde en Forræder, men intet Forræder. Denne Feldtherres Undergang var aldeeles uundgaaelig, da mange af hans anseeligste Venner, hvoriblandt befandt stalde priisværdige Mænd la Rochefoucauld og du Por du Tertre, den 10de August bleve myrdede; da hans forbittrede Fiender havde fortrængt, de værdigste Pariats- givter, i Spidsen for hvilke den ædle Vaublancestod, ud af National=Forsamlingen, og ophævet det virkelige agtværdige Departement af Paris, i hvis Sted var kommet et Antal af Spitsbuber under Navn af Commune, La Fayet es haanlige Tilbagekaldelse var een af disse nye Magthaveres første Handlinger. Commissarier vare underves; de tilgrændsende Departements uden Beslutning; hans Tropper forskrækkede. Hvorledes kunde en Mand af laFayettes Character ved en saadan Leilighed udvise en nedrig Underkastelse for uværdige Lovgivere, Han yttrede naturligen en Art af Modstand, som ingen Følger havde, men syntes aldeles tilstrækkelig til nu at erklære ham fredløs som en upaatvivlelig Forræder; og ved at opholde sig nu længer i sit Fædreneland, var ingen anden Udsigt tilovers for ham end at falde enten for Skarpretterens Sværd, eller for den lumske Morders Dolk. Alle Hoved deele af hans Charakter give det store moralske Beviis, at han ikke vilde have undflyet Døden for Friehedens Sag, for hvilken han saa længe havde stridet; men denne med alle tænkelige Skændseler forbundne Død kunde intet nytte hans Fædreneland; tvertimod var det Pligt at bevare sit Liv til dets Tieneste i til kommende mindre ulykkelige Tider. Jkkun ved en hastig Bortreise kunde han tilintetgiøre sine Fienders Triumpf, og dette bestemte hans Beslutning. Han vilde gaae til Holland, da han faldt de østerrigske Tropper i Hænderne, som overleverede ham til Preusserne, og nu blev af ubekiendte, formodentlig meget vise Hensigter et preussisk Fængsel hans Lod, ikke som en Krigsfange, thi han havde forladt den siendtlige Tieneste, ikke som en fremmed Statsforbryder, thi den nye franske Regiering var ikke erkiendt; en Tilstand, hvorom det vel ikke ahnede ham, da han ved den store Friderichs Side, og af ham fortrinlig begunstiget, bivaanede den sidste Mynstring af denne udødelige Monarch. Efterat han havde forladt Armeen, var han en reisende Privatperson; at ansee ham som en Statssange var desto besynderligere fra Ludvigs Bundtsforvantes Side, da la Fayette var falden som et Offer for sin Hengivenhed til den Constitutionsmæssige, Konge. Man betragte la Fayettes her ikkun løselig aftegnede Charakter, saa vil man let tilstaae, at en saadan Mand i de Timer, da han undvigede af sit Fædreneland, hvor han saa høistufortient, saa meget uventet, saa og verraskende tabde Alt, maatte være ganske ubeskrivelig ulykkelig. Hvorledes skal man kalde den Handling, som uden al Nytte for Monarchen forøger en dydig Mands ubenævnelige Elendighed ved et Fængsel. Jeg kalder, den den største Gruesomhed, som er udøvet i dette Aarhundrede, og beder Carl den 12tes Skygge om Forladelse, at jeg hidindtil har bettagtet Patkuls Henrettelse som den uovergaaelige gruesomste Gierning af en europæisk Magthaver i vor Tidsalder. Jngen Politik kunde dertil give Anledning; thi allene den, for den franske Constitution fegtende La Fayette var en frygtelig Fiende for Frankerigs Fiender, men ikke den foragtede, al Hielp berøvede Mand, hvis Dyder, da de ved Gierninger vare saa meget stadfæstede, selv hans meest rasende Fiender ikke vovede at nægte, men stedse beraabde sig allene paa Forræderie. Altsaa Forræderie til Ludvigs Fordeel, til Fordeel for de Emigreerte? til Fordeel for de allierede Magter, der nu selv behandle ham som en Misdæder, hvilken Modsigelse