Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-18
2. Værsløv og Jordløse Sognekald i Sjællands Stift, ny Ansættelse 350 Rbd., har følgende Jndtægter: A. Vær løv Sogn: 1) Præstetienden af 130 Tdr. 2 Skpr. 2 Fdkr. 25 Alb. privil. og 181 Tdr. 4 Skpr. 215 Alb. uprivil. Hartkorn gl. Matr. og 114 Tdr. 3 Skpr. 2 Fdkr. 2 1/2 Alb. privil. og 142 Tdr. 1 Skp. 2 Fdkr. 1 Alb. uprivil. Hartkorn ny Matr. udgjør 104 Tdr. 2 Fdkr. Byg. 2) Offer og Accidentser 170 Rbd. 3) Smaaredsel 41 Rbd. 4) Af Jordlodden 120 Tdr. Land svares i Forpagtningsafgift 700 Rbd. 5) Af et Huu svares aarligt 5 Rbd., 2 Tdr. Byg. B. Jordløse Sogn: 1) Præstetienden af 64 Tdr. 1 Skp. 1 Fdkr. 1 Alb. privil. og 113, Tdr. 1 Skp. 2 Alb. uprivil. Hartkorn gammel Matr. og 59 Tdr. 1 Fdkr. 1/4 Alb. privil. og 147 Tdr. 1 Skp. 1 Fdkr. 1 1/4 Alb. uprivil, samt 5 Skpr. Skovskyld efter gammel Matr. og 6 Skpr. 2 Fdkr. 2 Alb. efter ny Matr., udgjør c. 68 Tdr. Byg. Offer og Accidentser 134 Rbd. 3) Refusion af Vesterbygaard68 Rbd. 4) Qvæg- og Smaaredselstiende 32 Rbd. 5) At 2 Mensalhuse aarlig 19 Rbd. 61 s. 6) Af 2 Mensalgaarde: 3 Rbd., 10 Tdr. Rug og 21 Tdr. Byg samt 2 Gjæs, 3 Par Kyllinger, 3 Snese Æg samt nogle Pd. Ost. Udgifterne ere: 1) Skatter og Bankhæftelser, hvoraf 1/2 er indfriet, andrage, 158 Rbd. 2) Fattigskat 15 Rbd. 3) Landemodsexpenser 15 Rbd. Jndløsningssummen er 500 Rbd. Stænderforsamlingen i Viborg. Jblandt andre vægtige Grunde for sin afvigende Mening i Værnepligtssagen, anfører den brave Oliemøller Schytte baade den roeskildske og jydske Stænderforsamlings i 1844 med Klarhed og vægtige Grunde fremsatte Bemærkninger, Jndvendinger og Jndstillinger, som alle staae meer eller mindre upaaagtede og uopfyldte. Herefter hedder det i Schyttes Betænkning: "Saaledes er vel ved den kgl. Resolution af 3 August d. A. den gjældende Disciplinairlovgivning modificeret, men hele Straffesystemets Omforming, stemmende med Tidens og Sædernes Tarv, staaer dog endnu tilbage. Den kgl. Tilforordnede i Roeskilde har endvidere vel tilkjendegivet: at Kongen er betænkt paa at organisere Krigsreserven, saavelsom at Hs. Maj. aldrig har tabt det vigtige Formaal af Sigte at sætte Hovedstadens befæstning i en fuldkommen Stand, men hvor nær dette ligger sin Udførelse, og hvorvidt i det Hele et betryggende Rigsværn end kunne ventes, staaer ikke destomindre i dunkel Uvished, saa at, hvad der ogsaa af Majoriteten er erkjendt, heri ingen fuldkommen Beroligelse kan findes. - Det synes derhos aabenbart uheldigt, og at være den største Anstødsteen for at den almindelige Værnepligt kan opnaae sin rette af Folket attraaede Betydning, at Hær-Organisationen er gaaet forud, og at Man nu vil forme og indrette Værnepligten efter dennes Fordringer, istedetfor at just det Omvendte vilde have været det Naturlige og ene Rigtige. - Skulde nu endog alle Hindringer og Betænkeligheder ikke kunne overvindes, udkræves der i Sandhed, langt andre Data, mere overbevisende, prøvede og udtømmende Grunde, end de der for Tiden ere forhaanden, til at rokke det, der i den almindelige Mening har gjort sig gjældende som Rigtigt og Retfærdigt, og til at bane en saa indgribende Foranstaltning Indgang, navnlig hos de hidtil fritagne Klasser, at de med Taalmodighed bøie sig herfor, som noget Uundgaaeligt. Det kan ikke noksom fremhæves, at Man først, efterat Sagen tilfulde er forberedet, saavel i Regjeringen, som I Nationen, og i denne har vunden den almindelige Samstemning, bør lade en Foranstaltning træde i Værk, der paa en saa gjennemgribende Maade omfatter alle Samfundsklasser og Jndivider, og som ikke blot i Om organisationen vil medføre overordentlige Bekostninger og Jndgreb i en Mængde af Livsstillinger, men som eengang indført kun med største Vanskelighed og med forøgede Opoffrelser vil være at rokke. Ogsaa tør det forudsættes, at det maa være Hs. Maj. i høi Grad imod, at fremtvinge en Foranstaltning, der er ordnet saaledes, at Misstemningen derover hos en vigtig Klasse af Nationen, Landets Kjøbstædindvaanere", er fremtraadt i de lydeligste Klager, hvori de paa det Stærkeste have udtalt sig derimod, og det er derfor at vente, at de mangfoldige fra Kjøbstæderne trindtom i Landet til Forsamlingen indkomne Petitioner, som jeg formener bør følge Forsamlingens Betænkning, vil komme i særdeles Betragtning. Jeg skal ikke her indlade mig paa at omhandle de specielle for Kjøbstæderne gjældende Grunde, hvorpaa de støtte deres Petitioner, eller imødegaae Majoritetens bemærkninger, forsaavidt jeg ei kan tiltræde samme, - dette maa i fornødent Fald være mig forbeholdt paa et andet Stadium af Sagen - men i Forbindelse med og som Følge af hvad jeg har tilladt mig at fremstille, maa jeg ansee det for afgjort, at Kjøbstæderne i hele deres Stilling og Forhold have en særlig og berettiget Opfordring til at modsætte sig, at Udkastet emanerer som Lov, ligesom jeg anseer det for utvivlsomt, at i alt Fald Retfærdighed ligefrem maa tilsige, at de have Krav paa et eget Væbningsystem, saalænge en virkelig Liighed i Værnebyrden ikke kan kommes nærmere end ved det foreliggende Udkast, og saalænge navnlig Kjøbenhavn danner en saa betydelig Afvigelse fra de opstillede almindelige Regler."