Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-06-26
Belgien. Grev Felix Merode, Medlem af det Belgiske Repræsentantkammer, har ladet en Skrivelse til Lord Palmerston (dateret fra Brüssel den 7de Juni) trykke, hvori han ivrer imod, at Belgien skal afstaae Noget af sit Territorium og betale hele den bestemte Andeel af Hollands Gield. Belgien, der blev et Offer for Tractaten, vilde ikke blive saameget at beklage, som Holland, der drog Fordeel deraf, og de Magter, som havde understøttet det. Opoffrelsen af Limburg og Luxemburg vilde ikke alene være en Forbrydelse mod Menneskeheden, men ogsaa en politisk Feil, der stedse vilde blive Kilde til Uroligheder og Paaskud til nye Revolutioner. J 9 Aarhundreder have begge disse Provindser hørt til Belgien og først 1815 bleve de skilte derfra, men nu have de i 8 Aar igjen været forenede med det. Han mener, at begge Lande bør beholde det Territorium, de nu ere i Besiddelse af, og at Statsgjelden, maa deles i Forhold til det forrige Belgiens Byrder. Dette Document er saameget vigtigere, som dets Forfatter endnu er Statsminister med Sæde og Stemme i Conseilet, 1830 og 1831 var Medlem af 16 Tanden provisoriske Regjering og blev afsendt til London, til Kong Leopold og derfor Sandsynligviis fremstiller de samme Væggringsgrunde, som Kongen og hans Cabinet selv deele. Hr. Lyon, Domainedirecteur i Lüttich, er indtruffen i London for at staae Hr. van de Weyer bi ved hans Underhandlinger og Gjeldens Deling. – Fra Frankfurt meldes, at England og de tre nordiske Magter bestemt holde paa de 21 Artikler, og at Conferentsen igjen vil begynde sine Arbeider. Tillige berettes, at Kong Leopold har fremstillet Vanskeligheden af sin Stilling, og at Frankrig ved Conferentsen vil foreslaae en Middelvei; derfor sendes hyppigt Courerer imellem London, Brüssel og Paris J en Artikel fra Antwerpen i Juni siges, at den Stilling, hvori Belgiernes Konge befinder sig, er vanskeligere, end man troer i Frankring og vil tilstaae sig selv i Belgien. Der gives i dette Land tre store Partier: det første er det, som paastaaer den nationale Uafhængighed og bestaar af den store Pluralitet af Jndbyggerne i Brüssel og andre store Stæder, af Geistligheden i Landsognene og af Stats embedsmændene; det andet Partie, Orangisterne, har sine Tilhængere imellem den misfornøiede Adel, de store Jndustrielle, som før bleve understøttede af Kong Wilhelm, og de afsatte Embedsmænd, det sidste Partie er det Franske, som ønsker Belgiens Forening med Frankrig. Kong Leopold føler sig ikke meget tilfreds imellem det Hollandske og det Franske Partie, især da Nationalpartiet, som han er nødsaget til at støtte sig paa, ledes af den katholske Faction, der stedse truer med at komme i Strid med det i Ordenens og Religionens Navn. Han veed, at dersom de 24 Artikler fuldbyrdes efter deres nuværende Jndhold, vil Belgien see sin Gield voxe 24 Mill. om Aaret og sin Folkemængde formindskes med 300000 Personer. Dette er et dobbelt Tab, som Kongen ikke vil lade træffe Belgien; han har besluttet ikke at fuldbyrde Tractaten, med mindre han tvinges dertil med Magt. Jndvaanerne i de stridige Lande have i 8 Aar udgjort en integrerende Deel af Belgien, deres Deputerede have været med at udnævne Kongen, affatte Constitutionen og deeltaget i alle det parlamentariske Livs Handlinger; at udlevere dem, der aldrig have været Hollændere, til Holland, vilde nu være Feighed, medens det 1831 kunde synes en sørgelig Nødvendighed. Man maa endnu tilføie, at Belgien i samme Øieblik skal udbetale 112 Mill. Fr. som Renteforskud til Holland og overtage 17,800000 Fr. Renter som Andeel i den Nederlandske Statsgield. Føier man hertil Renterne af det Laan, som maa optages for at dække de anførte 142 Mill., stiger den aarlige Forøgelse af Udgiftsbudgettet 21 Mill. Fr. Hidtil betalte enhver Belgier som Andeel i Statsgieldens Renter aarligen 2 Fr.; efter Under skrivelsen af de 24 Artikler vilde hver Person maatte betale 8 Fr., altsaa mere end man betaler i Frankrig. Kong Leopold har skrevet til Paris: De vil have, at jeg skal fuldbyrde de 24 Artikler, som jeg har antaget 1831. Det er, ligesom De vilde sige til Een: Du har for 7 Aar siden samtykket i at lade dit Been sætte af for at frelse dit Liv, dengang vilde vi ikke, nu er Du helbredet, Du kan gaae, Du befinder Dig vel, og nu opfordre vi Dig til selv at skjære dit Been af, fordi Du i tidligere Tid ikke har underkastet Dig Operationen. – Ved en kongelig Forordning af 15de Juni er Kamrenes Forsamling, for 183738 sluttet. Ministeriet synes ikke at ville lade sig forstyrre ved Jnterpellationer.