Berlingske Tidende, 1787-05-11
Den 13de hujus begav Hs. Majestæt sig i Følge med Monsteur samt Greven af Artois, Hertugen af Orleans, Prindsen af Conde og Hertugen af Bourbon, alle saavelsom Monarchen i Ceremonieklæder, til Stændernes Forsamling. Prindsen af Conto samt Hertugerne af Penthievre og Duras, kiørte i deres egne Vogne derhen. J den merkværdige Tale, som Kongen holdte til Forsamlingen, og som efter befaling er bleven trykket, siger Hs. Majestæt iblandt andet "J det, som jeg mine Herrer har ladet Dem meddele, har jeg Pikke skiult den Forskiæl, som jeg har fundet imellem Jndtægt og Udgivet; og De skulle see sammes ulykkelige Virkelighed af de Lister, som ere blevne Præsidenterne i Forsamlingskammerne forelagte. Beløbet af denne Deficit maa strax ved det første Øiekast synes skrækkeligt, og jeg har forsamlet Dem, for at udfinde Midler til sammes Afhielpning. Kongen yttrer herpaa sit faste Forsæt til at bruge de kraftigste Midler, for at komme denne Deficit til at falde bort, indføre Orden og Oeconomie i Jndkomsternes forskiellige Grene, forbedre de Kongelige Domainer, og paabyde en Jndskrænkning i Udgivterne, som han for det første haaber at bringe til en aarlig Besparelse af 15 Millioner Livres, dog uden at formindske det, som væsentlig hører til Statens Sikkerhed og Kronens Ære. Herefter anfører Kongen Midlerne til at hæve denne Deficit, nemlig det nye Stempel=Paalæg; visse Midler, som skulle føies, for at opfylde de Forbindelser, som vare indgaaede til Afbetalinger paa visse Tider, Forbindtligheder, hvilke Han holdte for hellige, og som Han aldrig skulde lade uopfyldte, hvilket dog maatte skee ved Midler, som vel ville udvirke en mindre prømte Maade til Statsgieldens Afbetaling, men som tillige ikke udfordrede saa stærke Paalæg. Men da alle disse Midler endnu ikke vare tilstrækkelige til at udfylde det Manglende, saa var det sidste Middel, Han vilde gribe til, en Formeerelse af Afgivterne paa Jordegodserne. J Slutningen af denne Tale udtrykker Kongen sig saaledes: "Disse ere, mine Herrer, de vigtige Gienstande, som jeg har villet medeele Dem. De skulle blive overbeviste om, hvor væsentlig nødvendigt det ker, at beskjæftige sig paa det hurtigste med samme. Det opPdagede Onde er stort, og har maattet foraarsage Uroelighed blandt Publicum; men jeg har ikke taget i Betænkning, at bekindtgiøre samme for den sammenkaldte Forsamling i Tillid til, at den ved denne Leilighed skal give mig et nyt Beviis paa Deres Jver og Troeskab. Det gielder Franker. Eges Ære, fra hvilken min er uadskillelig. Det gielder, at vise Verden den Fordeel, jeg har af, at beherske en troe og mægtig Nation, hvis Hielpekilder ere ligesaa uudtømme, lige, som deres Kierlighed til deres Konge Da man ikke tvivler paa, at Stænderne efter denne mærke værdige Kongel. Erklæring ville samtykke i Hoffets Hensigtet og Plan, saa giør man allerede den Regning, at den aarlige Deficit af 116 Millioner skal paa følgende Maade blive godt gjort: Det nye Stempel-Paalæg vil aarlig indbringe 30 Millioner, den nye Afgivt af Jordegodserne 40 Millioner, og Besparelserne ved Kongens Hofstat 20 Millioner. Ved disse 3 Punkter bliver altsaa Rigets Jndtægt formeret med 90 Millioner. For at bringe tilveie de endnu manglende 25 eller 26 Millioner, vil Kongen aarlig, som man siger, laan 25 Millioner paa Livrenter hvilke skulle blive anvendte til de paa visse Tider bestemte Betalinger.