Viborger Samler, 1816-11-23
Meubler og Huusgeraad have nu i nogle Aa havt det tilfælleds med Klæderne, at de idelig skulle omskiftes i Facon og Sirater, derfor skal nu absolut alt enten være Mahogni= eller Birke= og AlmetræAt bruge de sidste, især da Birken giver deligt Træ, var saare passende, men, ikke tænke man, at det er med dem, som med Gamledags Boskabet, der kunde vare 1 a 200 Aar. Nei, det skal fineres for at spare Træet og dette Klisterværk volder, at Boskabet snart forgaaer, og er udsat meere for Stød og Fugtighed end før. Seer man blot hen til Chatoller, Speile, Borde Stole, Kanopeer, (der nu ere forvandlede til Sofaer, Divaner, Ottomaner) hvormange nye Former gives der ikke hvert Aar, for ret at gjøre Eierne keede af det gamle. Endelig kommer det, som vel koster endnu det meste af alt, nemlig Føden - Naar her blev nøie overregnet det mere Forbrug nu end forhen for næsten ethvert Menneske af The, Kaffe, Sukker, Kryderie, Viin, Tobak og Brændeviin, samt de kostbarere Retter, der indsnige sig fra Herskabsbordet til Middelstanden, saa spørge man ikke, hvorledes det kommer sig, at Jngen har Penge? Som Verden nu er i Dragt og Levemaade og saakaldte Fornødenheder, maae absolut det ene Menneske leve af de Andres Daarligheder, deres Hang til Vellevnet og Pragt og Higen efter meere end de kunde fortjene. Derfor tiltage Haandværkernes Antal saa kjendelig og de have endda travlt nok, derfor omsmeltes det gamle Guld og Sølv og Myndter og forvandler sig til Armestager og andet kostbart Bordtøi, derfor finde Juvelerere og Guldarbeidere Regning ved at komme til Markederne, hvor de tillig afsætte betydeligt udenlandsk Dingendangel, ægte og uægte Stene indfattede i noget fransk Guld. Oppigheden skader naturligviis først i det Uendelige, naar det man kjøber hentes fra Udlandet: thi hvormange skulle da ikke tjene derved, inden det kommei Eierens Hænder, Læret Land at undvære, og det er velhavende, lær det at frembringe sine fleste Fornødenheder selv, og det er lykkeligt, lær det at agte sit eget, og deer riigt! Undskyld - min Ven! - at dette Brev blev nogen længere end det burde være. B - Den i No. 138 lovede omstændeligere Underretning om Uveiret paa Rydhauge, følger herved: "Den 13de Novbr. Kl. mellem 9 og 10, indtraf paa Rydhauge følgende Bigivenhed: Strax oven paa blid og klart Veir, reiste sig en mørk Skye med Hage og Regn, og fra samme nedfoer en Lynstraale alle rettere umaadelig Jldmasse, som syntes at indsætte alt med Jld; der medfulgte øieblikkelig en Torden, som i Styrke overgik flere forenede Kanonskud og en stærk Røg fra Stædet hvor det slog ned, samt en stærk Svovllugt, saavel i Gaarden som i Værelser, ne. Lynstraalen foer need i et Taarn som er 7 Et tager, adsplittede en svær Ege-Fløistang, smeltede Jernet ved Seierværket og nedrev Spaantækket for en stor Deel, opbrækkede endeel af Gulvet i 3die Stokværk og i underste Etage brækkede en svær Kampesteen som udkastedes tilligemed endeel af Muren, paa samme Tid gik Lynet ind i et Værelse af Sider Fløien som ligger østen for Taarnet men ikke af dets vestre Vindue, derimod af dets nordre Vindufor østen, som blev svedet og en Stormkrog i samme smeltet, men ikke en Rude knækket. En Person som tod i dette Værelse blev kastet omkuld og først efter et Par Minutter var han istand til at krybe ud at Døren. Lynet foer i underste Værelse, Cabinettet, hvor det anløb Forgyldningen, som blev sort, men likke sveed de tet ved hengende Gardiner i Vinduerne. derfra i Salen, hvor det nedrev i modsat Retning: store Stykker af Gibsningen og sveed Gibsrørene, saa i hosliggende Kaffestue ligeledes, hvorved den Besynderlighed, at af et der staaende ægte Porcelains The-Stel, ikkuns en eeneste Overkop er beskadiget med et Hul som en Kobber Sexskilling, uden Revne Lynet gik dernest ind i Vestibulen, splittede et Par smaa Stumper Træ af en Pedal=Harpe som stor midt i samme og anløb et Kobberstykkes Ramme sort samt gik ind i Væggen, dog ikke dybt. Gibsdækket tog Skade og et enkelt Hul, saa stort som en i Svanehagel sees paa Væggen mellem Vestibulen og Dagligstuen, i hvilken aldeles ingen Spoer af Uveirer, befindes, skjøndt det saaes fare igjennem den ind i det lidet Sovekammer ved Siden af samme hvor flere Menneskeer vare forsamlede forbi hvilke Jlden foer til Kakkelovnen, sved en Hundepude under samme og tændte Hundens Haar i lys Lue, indtil den krybende til en Stoel fik Jlden slukket og nu fattes intet. I den gibsede Kielder-Etage er en stor Deel af Gibsdækket nedfaldet, 2de Skorstene ere revnede, alle Vinduerne ere knuste i Vaaningshuset, Fløibygningen, Taarnets og dets vestre grundmurede Huus ud til Borgergaarden, og et Fag Vinduers Træværk i Vaaningshusets øverste Etage er svedet, men ikke en Rude er beskadiget i Vaanings- og Fløi=Huse. for Østen eller Norden, ligesom ei heller i det vestre grundmurede Huus for Vesten. - Flere Uveir havde efter al Formodning samlet sig - og Øienvidner som befandt sig paa den Tid, næsten enfierdedeel Miil fra Rydhauge, forsikre, at de saae Lynet nedkaste sig som en stor Masse af Jld.