Ribe Stifts Adresseaviser, 1842-11-11
Stænderforsamlingen i Viborg. (Fortsat, Audi tor Rouland erklærede sig for en Kommittee og yttrede, at han maatte rødme, om han et Øjeblik kunde tro, at han behøvede at opmuntre jydske Mænd til at understøtte nærværende Andragende. Kjøbmand Müller ansaae Andragendet for det vigtigste, der havde beskjeftiget Forsamlingen i denne Session, og maatte ansee det for en Fornærmelse mod Forsamlingen eller i alt Fald, at det vilde antyde en Tvivl om Tilstedeværelsen af den Frimodighed og det Frisind, som altid karakteriserede det jydske Folks Repræsentanter, dersom han vilde understøtte Andragendet med en Anbefaling; han havde kun reist sig for høit og lydeligt at udtale, at ogsaa han har sluttet sig til de Mænd, som sætte Borgerfriheden over Alt, og som først da finde Tilfredsstillelse, naar Danmark indtager sin Plads i Rækken af Europas konstitutionelle Stater. Fabrikant Dalgas, Oberst Broch, Sognefoged Jacobsen og Propr. Wandborg erklærede sig for en Kommittee. Selveier Lydersen, skulde ikke gaae dybt ind paa Andragendet, da han mente at Saadant vilde overstige hans Kundskaber, men naar flere Talere (Jacobsen og Wandborg) havde yttret, at der i Folket yttrede sig almindeligt Ønske om en friere Forfatning, da meente han at skylde Sandheden at erklære, at dette Ønske ikke finder Sted. Han indlod sig derefter paa en historisk Udvikling, der begyndte med Aaret 1134, hvorved han vilde vise, at Bonden skylder de soveræne Konger Taknemlighed for det meget Godt, som de have nydt af dem. Præsidenten ansaae det for sin Pligt at afbryde ham i denne Udvikling, der her, hvor der kun var Spørgsmaal om en Kommittees Nedsættelse, i det Omfang ikke var paa sit Sted. Lydersen, stemte imod en Kommittee. Oberst Brock mente, at Lydersen, var gaaet tilbage til en Tid, som er aldeles forsvunden og til Anskuelser, som nu ikke længere finde Gienklang. Landsoverretsprocurator Jespersen stemte for en Kommittee, Kmikr. Lüttichau bemærkede, at alle de ærede Medlemmer, der hidtil havde anbefalet Forslaget, ganske syntes at have overseet Kommissarii bemærkninger; han kunde ikke anbefale Sagen til at tages under Overveielse. Kammerh. Bentzon maatte paa det Bestemteste fraraade at tage Sagen under Behandling, da det forekom ham, at den kgl. Kommissarius havde oplyst, hvor farligt det er at gaae ind paa en Forandring i Statsforfatningen, og fandt han saaledes Andragendet ubetimeligt. Nyholm fandt derimod Andragendet "netop betimeligt, eftersom der paa Danmarks Throne sidder en høihjertet Konge, dannet baade i Livets og Erfaringens Skole, og at der til hans Disposition staae ualmindelige Kræfter, naar han vil lade udarbeide en Forfatningslov." "Hver Gang - tilføiede han - jeg overveier denne Sag, rinder der mig ogsaa et Ord i Minde, der er udtalt af en Hædersmand (Præsident Schouw, at det er i de rolige Dage man skal sørge for de urolige. Hvad Fremtiden fører i sit Skjold, veed Ju gen, men det synes vistnok ikke synderligt tillokkende. Med Hensyn til Sagen selv, da er min Mening den samme som forrige Gang da denne Sag var under Behandling, nemlig, at det vilde være til stort Gavn, om Landet tilstodes Skattebevillingsret, og det er langtfra, at de senere Aars Erfaring, har rokket denne min Overbeviisning; tvertimod er denne bleven forstærket, og jeg maa tilføie, at den særdeles Forøgelse, dette Aars Udgiftsbudget vil have at fremvise, ikke lidet har bidraget hertil." Apotheker Køster: "Jeg stemmer for Nedsættelsen af en Komittee, og anseer Jndgivelsen af et Andragende, som det tilsigtede, for høist betimeligt; thi netop nu, da det erfares, at Hs. Majestæt beskjæftiger sig med at ordne nogle af de vigtigste Statsforhold, og at Han, arbeidende for dette Maal, underhandler med fremmede Fyrstehuse, er det vigtigt, at Folkets Stemme høres, forinden der tages nogen endelig Bestemmelse, og derfor bør Folket slutte sig til Kongen under disse Hans Bestræbelser til Nationens Lykke i Nutid og Fremtid - hvortil vi ønske ham al Velsignelse.