Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1847-09-28
Til Redactionen var for en 12 a 16 Aar siden indsendt og her i Bladet meddeelt en Beretning om den især i geologisk Henseende mærkelige Venneberg Bakke ved Nors, hvor Jordsænkninger af og til finde Sted. Saavel foranlediget af Hr. Professor Forchhammers yttrede Anskuelse i Anledning af Jordrystelsen her i Thye for nogle Aar siden, hvori han anfører, at der i et Strøg aff denne Egn gives vulkanske Aarer under Jorden, som fordi jeg troede at det ville være af Jnieresse for Læserne, anmodede jeg Hr. Pastor Dreier og at meddele mig nogle Linier desangaaende, og han har godhedsfuld tilsendt mig følgende Beretning: De har opfordret mig, Hr. Redacteur, til at meddele Dem nogle Oplysninger om det i Sandhed sjældne Natur=Phænomen, som finder Sted med de jevnlige Sænkninger af Jordsmonet paa det Sønden, for Nors Præstegaards Mark liggende Bendberg. Denne Bakke, som hører til et af de høieste Punkter, paa Høilandet i det nordlige Thye, er en ligesaastor geologisk Mærkelighed, som Søebunden i Nørs Lille Søe og Bredderne deromkring. Paa sidstanførte Sted er Underlaget – som overalt i Thy – et bundløs Kalkelag. J dette findes Huller, ofte fra 1/2 til 1 Alens Diameter i Mundingen. De stige ned i Jorden i skraa Retning; undertiden i Ziksak. Og da de aldrig fyldes, saafremt de kun ikke tilstoppes med Dynd og s. v., hvormeget Vand der end strømmer derned, maa man antage, at nævnte Søe, som intet andet Afløb har, udtømmer sig andensteds derigjennem, ved at ledes i de Revner, der sandsynlig ligger i Kalkgrunden og maaskee kunne være opstaaede ved vulkansk Rystelse, Anderledes forholder det sig med Jord-Sænkningerne paa Vendberg; thi denne Bakkes Underlag er af en anden Beskaffenhed. Det hele Bjerg bestaaer af en Blanding af sandig Leer og Ør (Gruus og Smaasteen, med en tynd, lyngbegroet MuldskorpeOveralt er det, især i den nordlige, bratnedstigende Side, ligesom besaaet med hine Fordybninger, som stige tragtformigt ned i 2 til 3 Alens Dybde. Ved de fleste har Jordskorpen fulgt med Sænkningen paa alle Sider, uden at være løsrevet; altsaa maae Hullerne der være lige dybe paa alle Kanter; ved enkelte er den derimod bristet paa den Side, hvor Sænkningen har været dybest. Det kan undertiden medføre Fare for Heste ved Pløining og for løsgaaende Kreaturer, ja, man kunde endog tænke sig det, for Mennesker, skjøndt man endnu ikke har hørt, at Nogen derved er kommen til Skade. Jeg saae det om jeg mindes ret i 1844, hvor dybe og farlige disse Huller kunne være. Paa Bjerget er der en stor Gruusgrav. J søndre Side af denne sank Jorden en Dag uformodentlig ned i en betydelig Dybde. Hullet var i Omkreds og Skikkelse, som en stor Brønd, eller rettere, en østerlandsk Cisterne; thi de var snevert i Mundingen omtrent 2 1/2 Alen i Diameter) og bredere for neden omtrent 3 1/2 Alen i Gjennemsnit); og i den sydvestlige Side var Dybden størst (omtrent 5 - 6 Alen), men i den nordlige kun et Par Alen. Siden er den meere sammenstyrtet, skjøndt der er Spor af den endnu. Hvad der kan være Aarsag til disse Sænkninger, er ikke godt, med Sikkerhed at bestemme. Jeg vil ikke gandske modsige den Mening, som ansette Geologer skulle have yttret, at de skulle være en Følge af den vulkanske Jordbund, hvoraf der skal findes flere Spor her i Thy. Men jeg er, som jeg et andetsteds har yttret, mere tilbøielig til at antage, at de staae i Forbindelse med Nors Søes underjordiske Afløb, der rimelig har denne Retning i deres Løb henunder Vendberg og videre i Kalkgrunden hen til Hillerslev Enge, navnlig Kills-Eng, Kildes-Eng), hvor en 56 Alens bred Aae paa engang stiger op af Jorden af nogle faa Kildevæld. Ved en stærk Tilstrømning i Afløbs-Revnerne kan man tænke sig Sammenstyrtningen af een eller anden af Bjergets naturlige Tuneller, som naturligviis da sænker Jordskorpen foroven. Nors Præstegaard den 23de Septbr. 1847. J. G. B. Dreyer.