Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-27
Den anden Deel af vort Kjøn gav Naturen hiin tynde, ligesaa bøielige, catalaniske Hals, som snart ved Tonernes søde Magt kan blødgjøre Mandens Hjerte, disse hans Forstand i Søvn; og fortrylle hans Sandser, snart ved deres raa Vælde bedøve hans Øren, bevinge hans Fødder og jage ham paa Flugten. Atter en anden Deel gav den Skjønhedens Tryllekraft, for hvilken alle Mandfolk falde, ligesom for en Afgud, i Støvet; den gav dem hiint Øjenspil, der gjør de Viseste forvirrede og forrykte, hiint Purpurmunden omsvævende Smiil, der fængsler og fortryller de Stærkeste, hiin smækkre Væxt, hiin Lilie- og Rosenfarve, der opflammer de Koldeste. Endnu en anden Deel gav den hine skarpe Sandser, som intet undgaaer, hine Luxeøine, som udspeide det meest Skjulte, hine Spornæser, der lugte det Fjerneste, hine Mustøren, der høre, hvad der tales nok saa sagte. Endnu en anden gav den hiin Forsteendskarphed og Forstandsmidighed, der gjetter Mandens hemmeligste Følelser og Hensigter, strax udspører hans svage Sider, og hver Gang veed at træffe den rigtige Punkt, Naturen gav den især hiin Forstillelsesgave, der er lige stærk i at hykle, som at dølge Følelser, hiint Skuespillertalent, der læres saa tilligen i vore dramatiske Selskaber, som forstaaer at vælge til hver Rolle den rette Maske, og er lige øvet i at lee, sukke og fremkonstle Taarer, fremgøgle Lyst og Smerte, Henrykkelse og Trækninger, Daanelser og Krampe. Endeligen gav den en stor Deel af vore Kjøn hiint Mod, hiin Udholdenhed og Urokkelighed, der forfølger sine Planer, uden at lade sig trætte af Klipper og Torne, eller afskrække af Mandens Modstand. Alle disse Vaaben, mine elskede Veninder udgjøre et saa frygteligt qvindeligt Arsenal, at Mandfolkene næsten staae ganske værgeløse imod os, thi, naar vi fraregne deres raa Legemskraft, hvad kunne de modsætte en saadan Overlegenhed andet end hiint sandsesløse Raserie, der løber sig selv forbi, og driver den til afmægtig Fortvivlelses Skridt, eller hiin kolde, phlegmatiske Forstand, der aldrig tilsteder dem at handle Ja, om vi end maa indrømme, at Naturen udruster Mangen iblandt dem med høi Skjønhed og fiin Forstand, stundom endog paa en meget ødsel Maade, og at de ofte gjøre en meget fordærvelig Brug deraf imod vort Kiøn, saa staae de dog i det Hele uendeligen tilbage for os. Derimod besidde de alle vort Kjøns svage Sider, og det i en endnu høiere Grad. - hiin Lidenskabelighed, der gjør dem døve og blinde, hiin Stolthed og hiin Forfængelighed, der saa let løber i Snaren. Lader os nu gaae over til det andet Spørgsmaals Undersøgelse: paa hvilken Maade maa vi bruge vore Vaaben, for at bringe Manofolkene under Tøflen, Hvad for det første de gemeene Angrebs- og Forsvarsredskaber: Negle, Poter, Tænder og lignende Vaaben angaaer, enten de nu tjene til at kradse, bide, støde, slaae og kaste, saa gives der naturligviis Tilfælde, hvori der lader sig gjøre en meget virksom Anvendelse deraf, naar de nemligen paa een Tid og uformodet rettes mod et mandligt Ansigt. - Vel beklager jeg de arme Skabninger, der af Naturen behandles saa stedmoderligen, at de ikke kunne modsætte Manden andre Vaaben, som han ved sin overveiende Kraft saare let kan giøre uvirksomme; men da imidlertid en betydelig Deel af vort Kjøn maa indskrænke sig til dette Slags Vaaben, saa er her Stedet at tale om deres Brug. J dette Tilfælde giver os nu Dyrenes Naturhistorie den lærerigeste Oplysning. Lader os vælge et ganske simpelt Exempel. Hvorledes forsvarer et svagt og spædbygget Dyr, den kjelne Kat, sig, mod den lige saa stærke, som rovgjerrige Hund, Den trykker sig hen i en Krog, samler der alle sine Stridskræfter paa een Punkt, og gjør her ofte et lige saa dristigt, som mesterligt, Udfald mod sin knurrende Fiende, i det den med sine skarpe Tænders og Poters forenede Magt farer Fienden saa lige op i Ansigtet, at han hver Gang maa trække sig tilbage med anseeligt Tab, indtil det lykkes Katten ved en mesterlig Manøvre, at gjøre sig Luft. Meer end dette Vink behøver den qvindelige Lærenemhed ikke, til i lignende Tilfælde at følge den samme Katte Taktik. Men her er ikke blot Talen om at agere defensiv allene, men ogsaa om at handle offensiv. Vi maatte derfor see os om efter et andet Exempel i Naturhistorien, hvis ikke vor egen Naturhistorie gav os tilstrækkelig Oplysning. - Lader os lægge Mærke til den første den bedste Fisker matrones Taktik. Hvad gjør hun, for at dæmpe en Opstand, hvormed hendes kjere Ægtemage truer hendes Tøffels Souverainitet, Efter at hun en Stund har brugt Munden, og ved dette Havblik har gjort Manden tryg, farer hun pludseligen, saasnart kun det fjerneste Spor af oprørske Sindelav yttrer sig, som et Lyn, i concentreret, kegel formig Slagorden løs paa den uforberedte Rebeller, saaledes, at denne, betagen af en panisk Skræk, søger sin Redning i seig Flugt, og med nyt Tab og nye Opoffrelser underkaster sig. Af saadanne gjentagne qvindelige Seire fremstaaer tilsidst en sød Vane, at herske, paa qvindelig, og en bitter Vane, at adlyde, paa mandlig Side, hvorved en Observanz grundes, der stempler alle lignende oprørske Forsøg i Fremtiden til Forbrydelser, og omgiver den qvindelige Tøffel med en vis Glorie. Nilles Mester Erik hører til det grovere Slags vinde ligt Skyts, men er langt fra endnu ikke gaaet ganske af Brug. Dog, ligesom man i den nyere Krigskonst ikke mere binder sig til noget bestemt Vaaben, men, efter Omstændighederne, betjener sig af Bajonnetten og Flinten, Sabelen og Canonen, saaledes binder den qvindelige Taktik sig heller ikke til noget bestemt Forsvars- og Angrebsmiddel, men bruger snart Næven, snart Neglene. Hele Hemmeligheden i dette Slags qvindelig Krigskonst, som jeg gaf kalde den lille Ægteskabs krig, bestaaer altsaa i Foreningen af de anførte Vaaben til et lige saa rask og energisk, som uformodet Angreb. Paa denne Maade gjøres den overlegne mandlige Kraft ved en snu og behændig Taktik uvirksom. Men jeg har allerede for længe opholdt mig ved dette Slags Vaaben, hvis Brug altid skader den qvindelige Tøffels Majestæt, og selv i heldige Tilfælde kun lader høste tvetydige Laurbær. Kun for den systematiske Ordens og Fuldstændighedens Skyld maa jeg berøre den, og gaaer nu over til et andet Slags Vaaben, nemlig den qvindelige Hals.