Viborger Samler, 1839-04-21
Da bemeldte Hr. Nerenstes Selvforsvar, efter mit Skjøn, mere synes at skulle kaste Skylden for Vib. Samlers ringe Jndhold paa dens afdøde Forlægger end paa dens nuværende Redacteur, og jeg er en Broder til Førstnævnte, saa haaber jeg, for at bruge Red. egne Ord, at ingen billig dømmende vil miskjende at jeg herved søger at oplyse det Urigtige i forannævnte Redacteurs Selvforsvar. Vel indseer jeg, at jeg forlængst burde været fremkommen med nærværende Oplysninger, medens Sagen endnu var i frisk Minde hos Publicum; men en 9 Ugers farlig Sygdom har til Dato hindret mig i at efterkomme mit Forsæt, og dette være mit Forsvar hvorfor jeg saa seent yttrer mig. Hrr. Nerenst anfører 3 Grunde hvorfor Vib. Samler Jndhold er af saa ringe indre Gehalt, nemlig: 1) at Randersavisen, formedelst Postgangen, har seet sig istand til, den ene Gang om Ugen, at levere alle indenlandske og den største Deel af de udenlandske Nyheder med samme Post, som bragte de hamburgske og kjøbenhavnske Tidender. b) at Samlerens afdøde Forlægger maatte indskrænke sig til at holde een af de hamburgske Tidender, og af Sparsomhed, flere af de indenlandske Tidender i Fælledskab med Andre, dog at Redacteuren fik først Brug af samme. c) at Samlerens afdøde Forlægger, i den sidste Række af Aar, selv, som oftest, besørgede de indenlandske Artikler. Hvorlidet imidlertid disse anførte Grunde ere istand til at frigjøre Hr. Nerenst for at være Aarsag i Vib. Samlers i længere Tid stedfundne maadelige Redaction, haaber jeg efterstaaende sandfærdige Data skal godtgjøre. ad a. Paa de Steder, dog kun i Viborg og Omegn, hvor man var i Besiddelse af den nævnte Randers Avis, maatte Samlerens Jnteresse, den ene Gang om Ugen, øieblikkelig tabe sig, men da Abonnementet paa hiin Avis, paa de nævnte Steder, vel ikke er mere end høist en Snees Exemplarer. saa var dette i Sandhed lidet betydende og kunde dog ingen Anstødsteen være for at de øvrige i Ugen udkomne Exemplarer af Saml. bleve mere indholdsrige, ligesom førstnævnte Anke unægtelig ikkun kan have Jndflydelse paa Abonnementet, men derimod ingenlunde er nogen Grund for at Saml. i og for sig desuagtet ikke skulde kunne været interessant eller læst med Jnteresse især paa de Steder, hvor Randersavisen, ikke holdtes, naar forøvrigt den nødvendige Flid af Redacteuren havde været anvendt; men dette tør jeg ikke paastaae er skeet, thi i samfulde 11 Aar er maaskee i Samleren ikke 11 originale Artikler af Redacteuren selv, i det mindste ikke af nogen Betydenhed. ad b. Det er mig bekjendt at Hr. Nerenst har havt 25 3 tydske Tidender paa een Gang til Afbenyttelse saavidt jeg erindrer fra 1828 til 1836, men siden den Tid allene Neue Zeitung. Det er altsaa ikkun 2 Aar, at De Hrr. Nerenstaf de tydske Tidender har maattet lade Dem nøie med Neue Zeitung ellene som Kilde for de udenlandske Efterretninger. og jeg benægter paa det Bestemteste, at det var af Sparsomhed De i sidstnævnte Tid ikke havde flere tydske Aviser. hvorimod Grunden var, at den afdøde Forlægger ikke fandt Behag i at holde Tidender, der saa sparsomt bleve afbenyttede af Redacteuren; og at dette sidstnævnte har været Tilfældet, skal Jngen kunne nægte, thi hvo er den som angiver, at Samleren var bedre redigeret (under Deres Redaction) da De havde 3 tydske Tidender til Brug end nu da De mangler de tvende. Jeg har ikke hørt en saadan Stemme yttre sig, endskjøndt jeg i Deres Redactionstid, til liden Glæde, har været en stadig Læser af Samleren. Hvad angaaer de indenlandske Tidender, da skal der netop kun have været tvende af disse, der dog, ikkun først efterat Redacteuren havde afbenyttet samme, bleve udleverede, medens derimod Resten (omtrent en halv Snees Tidender) vare tilRedacteurens bestandige Afbenyttelse efter Behag. – Enhver der end ikkun havde ringe Bekjendtskab til den afdøde Forlægger, veed derhos ogsaa, at han ikke var den Mand der reflecterede paa et smaaligt Offer, naar han indsaae det var til Nytte, og saaledes vil derfor den anden af Deres Forsvarsgrunde heller ikke tale til Deres Fordeel. ad c. Vil De hermed sige at De kunde have gjort hiint Udvalg bedre, en anden Fortolkning af Deres Ord kan jeg ikke tænke mig, saa lægger De derved for Dagen, at De Publicums Øine vil nedsætte den Mand, der maaskee snarere fortjente Deres Roes end Deres Daddel; men heller ikke ved denne Fremfærd skjønner jeg De vil kunne fritages for Bebreidelse. Efter hvad jeg saaledes har oplyst, vil De Hr. Nerenst formentlig staae blottet som den der synes at have baade Lyst og Villie til at forsvare Deres Handlinger paa anden Mands Bekostning, og det hvad enten den Paagieldende er død eller levende. – Efter et gammelt Ordsprog er dette et ligesaa let som det efter den almindelige Dom er et upriseligt Foretagende. Det er forøvrigt mig og mange flere nøie bekjendt, hvormegen Grund til Misfornøielse De har givet den afdøde Forlægger, ved ofte udviist Ligegyldighed, ja endog Forsømmelighed fra Deres Side, og vistnok har kun en, hvad man nu især tydelig seer, mod den Urette udviist, godmodig Skaansel, afholdt den afdøde Forlægger fra at give Afsked til den alt i meget lang Tid for maadelig erkjendte Redacteur. Forøvrigt være dette baade mit Første og Sidste i denne Anledning, til Hr. Nerenst; thi hvad jeg har fremsat er beviislig, og saaledes tilstrækkelig for at opfylde min foranførte Hensigt. J en længere Ordstrid udenfor Realiteten, maa jeg naturligviis, som den Ustuderede og mindre Begavede, vige Skranken for Hrr. Nerenst, der i at føre Pennen er mig saa meget overlegen; hvilket imidlertid ikke ængster mig naar det gjelder og at tale den rene Sandheds Sag. Nibstrup pr. Aalborg, den 14de April 1839. v. Støcken. Det er et meget sandt Ordsprog, at ingen Mand længere kan have Fred end hans Nabo vil. J No. 38 af Kjøbenhavnsposten for dette Aar fandtes et Angreb paa min Redaction af Viborg Samler, som jeg besvarede i No. 18 af Samleren, hvor jeg i en simpel og sandfærdig Fremstilling søgte at oplyse saavel den Angribende som Publicum om de Aarsager, der havde lagt uovervindelige Hindringer i Veien for en fuldkomnere Udførelse af dette Hverv. J dette Svar har den afdøde Forlæggers Broder troet at see en Forurettelse mod denne og forlangt Jndrykkelsen af ovenstaaende Jnserat, der øiensynligen er fremkaldt af en høi Grad af Forbittrelse. Til den første af mig anførte Grund, at Randersavisen, formedelst Postgangens Jndretning har seet sig istand til den ene Gang om Ugen at levere alle de indenlandske og den største Deel af de udenlandske Nyheder med samme Post, som bragte de hamborgske og kjøbenhavnske Tidender, indrømmer Jndsenderen vel, at Samleren paa de Steder i Viborg og Omegn, hvor Randersavisen holdtes, maatte tabe sin Jnteresse, hvorhos han anslaaer Antallet af de af denne Avis ankommende Exemplarer til en Snees Stykker, hvilket vel er rigtigt, hvad det viborgske Postcomptoir angaaet; men han glemmer, at der til Postcomptoirene i Skive, Nykjøbing, Thisted og Holstebro omtrent afgaae Pakker af lignende Størrelse, Alt til Tab for Afsættelse af Samleren.