Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-10-08
Offentlige Foranstaltninger. Med Hensyn til de i adskillige indkomne Ansøgninger og Erklæringer ført, Klager over uheldige Tiendeforeninger som med virkende Aarsag til Geistlighedens ringe Kaar, fandt Kommissionen, at i den første Tid, da Naturaltiendens Forvandling til en bestemt aarlig Afgivt blev understøttet af Lovgivningen, har maaskee enkelte Øvrigheder stundom gaaet for vidt i deres Jver for denne i sig selv gode Sag, og anbefalet Tiendeforeninger til Konfirmation, hvorved Kaldene ikke fik fuldkomment Vederlag for Naturaltiender; men da disse Tilfælde dog ikke ere mange, og Tiendevederlaget nu altid fastsættes at skulle enten udredes in natura, eller betales efter hvert Aars Kapitelstaxt, hvorved Mis. forholdet bliver mindre betydeligt, end efter Maalestokken af 10 Aars Kapitelstaxt, saa var den eneste Forandring, Kommissionen fandt Anledning til at foreslaae, den, at de gieldende Bestemmelser om Tiendeforeningers Tilveiebringelse i Vakance ved Amtmanden og Provsten maatte ophæves, eftersom Tiendekommissioner nu overalt i Danmark ere beskikkede, hvorom ogsaa er udstædt Kancellie Cirkulære af 3 Aug. d. A. Hvad iøvrigt in SpecieQvægtiendens og Smaaredsels-Tienders Forandring til en fast Afgivt angaaer, da fandt Kommissionen, at der ved denne Punkt intet videre var at foretage. Under samme Dato er, med Hensyn til Hs. Majestæts Resolution: at de Pensioner, som herefter forundes geistlige Embedsmænd, ikke paalægges Embederne at udrede, men afholdes af den almindelige Pensionskassen, og for at dette ikke skal falde bemeldte Kasse altfor meget til Byrde, udgaaet Cirkulærer 1) til samtlige Biskopper, hvorved det deels kommuniceres dem, at Kancelliet er bemyndiget til at træde i Korrespondence med de Deputerede for Finantserne og extraordinær Understøttelse af Hs. Majestæts Kasse for de meest trængende Præster, som nu have Pensioner at svare til deres afgaaede Formænd, deels paalægges dem, ikke at foreslaae nogen geistlig Embedsmand til at entlediges med Pension uden at han, ved Alderdom eller vedvarende og ulægelig Sygdom, er aldeles ude af Stand til, endog ved Hielp af personel Kapellan, at virke i sin Menighed; samt at det for Fremtiden skal forblive ved Lovens Bestemmelser og Pensioner for Præste enker, uden for hvilke ingen extraordinære Understøttelser, herefter maae foreslaaes paalagt Kaldene; dernæst 2) meddeles dem følgende Kongel. Resolution at theologiske Kandidater, der lade sig ansætte som personelle Kapellaner, hos Præster, skulle, efter i det mindste i 4 Aar at have tjent i denne Stilling, og derved erhvervet sig anbefalende Vidnesbyrd af vedkommende Biskop og Provst, komme i særdeles allernaadigst Betragtning til passende Befordring: dog uden at derved gjøres nogen Forandring i de allernaadigst foreskrevne Regler, angaaende den Exammens=Karakter, som i Forhold til ethvert Kalds Jndtægter udkræves; ligesom endelig 3) Bestyrerne af de geistlige Enkekasser, kommuniceres, at Hs. Majestæt allernaadigst har bifaldet, at Kancelliet maatte foranledige nærmere Undersøgelse anstillet, samt Betænkning og Forslag indhentet fra den, tilat undersøge private Forsørgelses- og Understøttelses=Selskaber allernaadigst anordnede Kommittee, om hvorvidt det maatte være mueligt at give de geistlige Enkekasser en saadan Indretning, at Kaldene, uden derved at paalægges en større Byrde, endog kunde fritages for de lovbestemte Enkepensioner. (Fortsættes.)