Corsaren, 1840-10-08
En Toast, der kan gjælde som Program. Da vi - dette Blads Medarbeidere - havde faaet Alt ordnet til dets Udgivelse, holdt vi et lille Gilde, ved hvilket en af os holdt følgende Tale: Hør, jeg vil sige et Par Ord og med det samme udbringe en Toast, saaledes som J vide, at det er Skik ved alle høitidelige Leiligheder. - Jeg var engang tilstede, da en vis Mand under trehundrede Menneskers Hurraraab drak Associationsaandens Skaal, og jeg blev derved bragt til at tænke Adskilligt over bemeldte Aand. Jeg udfandt da, at denne Aand er en mægtig Aand, ved hvis Hjælp store Værker blive til. Den har gravet Themse-Tunnellen, den har stiftet det store kjøbenhavnske Maskinhørspinderi, den har anlagt Jernbaner, og den har stiftet Asyler. Undertiden er den bleven misbrugt; det er sandt. Saaledes finder jeg i Historien fortalt, at Mennesker have dannet Associationer for at plyndre og myrde Folk, nemlig Røverbander; endvidere veed jeg af personlig Erfaring, at der her i Landet er stiftet en Association for at gjøre Folk enten "hellige" eller forrykte, og at denne Association afholder "Stormgades-" eller, som de nok nu kaldes, "Danske Samfunds" Forsamlinger. Der er endnu en Retning, hvori Associationsaanden kan give Anledning til store Misbrug, og det er den politiske, thi i Politiken blive Folk snarest eensidige, lidenskabelige, ja reent forstrækkelige. Vi have de allersørgeligste Exempler paa denne slemme Egenskab hos Politiken. Saaledes veed jeg, at to Ægtefolk bleve skildte ad i Frederik den Stores Tid, fordi Konen glædede sig, da Kongen havde slaaet Østerrigerne i det store Slag ved Prag. Hvis det kongelige danske Cancelli hørte, hvad jeg nu siger, vilde det maaskee indvende: "der er udenlandsk Politik", og jeg bliver da nødt til ogsaa at anføre et Exempel paa de Ulykker, den indenlandske Politik kan anrette. Et saadant ligger os meget nær. Vi have seet, at endog Philosophien, denne aandsstærke Gudinde, er bleven confus i Hovedet af Politiken; vi have seet den hvirvles omkring for de politiske Lidenskaber ligesom en Top for Drengens Pidsk, og ak, eheu! i en æret og elsket Lærers Person. Lader os tilhylle vort Aasyn, medens Tanken herom bevæger vort Sind. Disse to Exempler ere tilstrækkelige til at godtgjøre Politikens onde Indflydelse paa det menneskelige Sind og den Varsomhed, man derfor bør iagttage ved at stifte politiske Partier. J Sandhed! Jeg behøver blot at sige de Ord: "politiske Partier", for at bringe Eder til at tænke paa Partiskhed, Parti-Hensyn, Parti-Lidenskaber o. s. v., der altid have været i Følge dermed. Og dette er ogsaa ganske naturligt. Et republicansk Parti, til Exempel, bliver til for at anprise og om muligt indføre en republikansk Statsforfatning, og som Følge deraf dadler det Alt, hvad der skeer under en monarchisk Regjeringsforn, det maa være nok saa godt. Bliver det engang nødt til at rose Noget, der er saa godt, at det i manglende Fald vilde rose sig selv, da hedder det: "denne Ting er vel god, meget god; men i en Republik vilde Sagerne dog have gestaltet sig langt bedre." En saadan Adfærd fører kun Ondt med sig; thi Sandhed, Retfærdighed og Billighed bliver derved heelt sat tilside. Den eneste politiske Association, der vilde være istand til at undgaae dette, vilde være en saadan, hvis Maal det netop var at staae udenfor Partierne; som var dannet af Folk, hvis politiske Overbeviisning holdt Middelveien imellem alle Partiers Principer, og hvis Standpunkt var, hvor de forskjellige Anskuelser mødtes for at frembringe Sandheden, ligesom Regnbuens syv Farver, naar de mødes i eet Punct, danne det klare, hvide Sollys. For et saadant politisk Parti - thi et Parti vil og maa det blive, saasnart det træder frem for at virke efter bestemte Grundsætninger - udbringer jeg en Skaal. Hurra for det Parti, som holder Sandhedens "gyldne Middelvei"! Dersom J imidlertid troe, at jeg vil blive staaende derved, eller rettere: at jeg nu vil sætte mig ned, saa tage J mærkelig feil. Jeg er for snild til det; jeg vil af dette Hurra logisk udvikle et Hurra for os selv. Thi, seer J, vi ere netop et saadant Parti, som vi nu raabte Hurra for. Det er os, som have dannet en Forening, hvis Øiemed er at tale et Ord med i den Ordennes Kamp, som nu bevæger vort Fædreland, og hver af os er i sin politiske Overbeviisning (forsaavidt som jeg ellers kjender den efter flere Aars Kjendskab til Eders Ord og Adfærd, og Skam skulde J faae, hvis J havde været Kjeltringer imod mig og hinanden indbyrdes), ligesaa langt fra de Radicales voldsomme Omstyrtningsiver som fra de Conservatives usigelige Vedligeholdelseslyst, lige saa langt fra ubetinget Fjendskab mod Kongens og Regjeringens Foranstaltninger som fra ubetinget Daddel mod de Liberales Agitationer og hele Færd ...... Du derhenne sidder med en Jndvending paa Munden, kan jeg see; du sidder og rokker paa Stolen af bare Jver for at faae den frem. Vi kun et Øieblik, saa skal jeg tage den lige fra Læberne paa dig. Jeg tør bande paa, at du vilde sige: "Jo, paa den Maade vilde vi være et nydeligt Parti at raabe Hurra for; hvor man spytter i Kjøbenhavn, træffer man jo paa En. der hører til juste-milieu Partiet, hvilket netop er det bedste Parti at holde med, naar man er for feig til at stride med eller for dum til at have en selvstændig Mening". Jeg seer paa Dine fornøiede Miner, at jeg har truffet Dit Hjertets Tanke; eh bien! Du skal ikke længe vente paa Svar. Thi, seer Du, det er netop det, som adskiller os fra dette juste-milieu Parti, at vi ville træde virkende frem med vor Juste-milieuhed. Vi ville ikke lade os nøie med at sidde hjemme i vor Sopha eller ved Bordet i en Viinkjelder og sige: "Fædrelandet har dog Ret i mange Ting, skjøndt det ogsaa ofte har Uret og for det meste taler i en styg Tone", eller: "Regjeringen gjorde dog rigtigt, hvis den rettede sig lidt efter de Liberale; en Deel af deres Ønsker, ja maaskee Halvdelen, er jeg overbeviist om, at den kunde føie sig efter." Vi ville gaae lidt videre; vi ville kjæmpe for vore Principer, vi ville ved Grunde og ved Beviser for vor Sags Rigtighed stræbe at drage Folket selv ind paa denne Middelvei imellem Exaltation og Slaphed, vi ville, om jeg tør bruge saa store Ord, søge at bringe Regjeringen fremad og Oppositionen tilbage, saa at de mødes og forene sig med - os. - Det er et stort Formaal, vi have sat os, maaskee værdigt større og ædlere Kræfter end dem, vi kunne reise. Men Brødre! - thi fra denne Stund af skulle vi være Brødre, Brødre i Vee og i Vel, i Kamp og i Ro - det veed jeg, at det ikke vil vare længe, inden en Begyndelse dertil vil skee, idet Flere og maaskee deriblandt gode og ædle Mænd ville slutte sig til os; og i ethvert Tilfælde veed jeg, at een god og ædel Kraft eie vi, en Kraft, som ofte erstatter mægtige Evner, og det er vor Villie. Det er vor Villie at føre den Kamp, der saaledes skal begynde, med Retfærdighed og Sandhed, med Trofasthed og Mod, og endnu er aldrig nogen redelig Sag bleven tabt, naar den understøttedes af en kraftig og bestemt Villie. Lader os derfor til den Skaal, vi nu ville tømme for os selv, for Held og Lykke med vort Foretagende, føie et stille Ønske om, at den Kraft, som er over alle Kræfter, ikke vil unddrage vor Villie sin beskyttende Arm. - For Held og Lykke med vort Arbeide, for Reenhed og Kraft i vor Villie dertil, tømmer jeg denne Skaal!