Ribe Stifts Adresseaviser, 1815-11-24
Efterat de allierede Magter ved deres Anstrængelser og seierrige Vaaben have befriet Frankrig og Europa fra de Omveltninger, hvormed Napoleon Buonapartes sidste Foretagende, og det revolutionaire System, som man igjen søgte at indføre i Frankrig, for at udføre hiint Forehavende, truede begge, og da de i dette Øieblik dele med Hs. allerchristeligste Majestæt det Ønske, ved en uforanderlig Opretholdelse af den kongelige Anseelse og Gjenindførselen af Constitutionen at befæste den lykkelige tilveiebragte Tingenes Orden i Frankrige, som og mellem Frankrig og dens Naboer at udvirke giensidig Fortrolighed og Velvillie, der ved Revolutionen og Erobrings=Systemmet saa længe var tilintetgjort; saa have deres keiserlige og kongelige Majestæter, overbeviste om, at til det sidste Øiemmeeds Opnaaelse intet Andet var tilstrækkeligt, end at indgaae en Forening, der stillede Sikkerhed for Fremtiden og retfærdig Godtgiørelse for det Forbigangne i Forbindelse med Kongen af Frankrig overveiet de Midler, som kunne bidrage til dette Øiemeed, og efterat be have erkjendt, at Godtgjørelsen ei kan bestaae allene i Lande eller allene i Penge, uden at Frankrigs væsentlige Jnteresse enten paa een eller anden Maade fornærmes: saa have de besluttet at forbinde begge Godtgjørelsesmaader, og tillige fastsat, at paa en bestemt Tid et vist Antal allierede Tropper skulle blive staaende i de franske Grændseprovindser. Til den Ende have de høie Contraherende underskrevet følgende Artikler. Art. I. Frankrigs Grændser blive, som de vare 1790 med følgende Modificationer: 1) Mod Norden, bliver Grændselinien, som den var bestemt i Pariser Tractaten indtil lige over for Qviebrain; derfra gaaer den langs den gamle Grændse af de belgiske Provindser, det forrige Bispedømme Lüttich og Hertugdømmet Bouillon, som denne var i Aaret 1790, saa at de indsluttede Territorier Philippeville og Marienborg med Fæstningerne af samme Navn, som og Hertugdommet Bouillon komme til at ligge udenfor den franske Grændse. Fra Villers ved Arval, (paa Grændsen af Ardonne Dep.) indtil Perle ved den Chausee, der gaaer fra Thionville til Trier, bliver Grændselinien, som den var fastsat i Pariser=Tractaten. Fra Perle gaaer den over Launsdorf, Walwich, Schardorf, Niederweillung, Pellweler, hvilke Stæder med Gebeet blive franske indtil Houvre og langs den gamle Grændse af Landskabe, Gaarbrich, saa at Sarretouis og Løbet af Sarre tilligemed de paa høire Side af oventil beskrevne Linie liggende Stæder med Gebeet blive udenfor det franske Territorium. Fra Landskabet Saarbrück bliver Grændselinien den samme, som nu skiller Neder=Rhin og Mosel=Departementet fra Tydskland indtil Lauter, der indtil sit Udløb i Rhinen skal tjene til Grændse. Det hele paa venstre Side liggende Gebeet tilligemed Fæstningen Landau skal tilhøre Tydskland. Dog skal Weissenburg ganske tilhøre Frankrige. 2) Fra Udløbet af Lauter indtil Canton Waadt bliver Grændsen, som den var bestemt i Pariser Tractaten. Rhinens Midt strøm skal være Grændsen mellem Frankrig og de tydske Stater, men Besiddelse af Øerne skal blive uforandret, hvorledes end Flodens Løb maatte blive. Halvdelen af Broen mellem Strasburg og Kehl skal tilhøre Frankrig, den anden Halvdeel Bayern. 3) For at skaffe directe Forbindelse mellem Cant. Genf og Schweiz skal et Stykke af Landskabet Ger forenes med Cant. Genf. 4) Fra Grændsen af Cant. Genf indtil Middelhavet. skal være den samme Grændse, som 1792 adskilte Frankrig fra Savoyen og Grevskabet Nizza. De Forhold, som Tractaten af 1814 fastsatte mellem Frankrig og Fyrstendommet Monaco, skulle ophøre for stedse, og de samme Forhold mellem dette Fyrstendomme og Kongen. af Sardinien finde Sted. 5) Alle i det franske Ge bets Grændser indsluttede Territorier, som de i nærværende Artikel ere fastsatte, blive forenede med Frankrig. Art. H. De Fæstninger og Districter, som efter foregaaende Artikel ei maa høre til Frankrig, skulle overgives de Allierede, og Kongen af Frankrig frasiger sig at Ret til dem for sig og Efterkommere. Atr. 1. Da Fæstningsværkerne ved Huningen stedse have saa Base i Uroe, saa have de Allierede besluttet at nedrive dem, og den franske Regjering forbinder sig til ei at anlægge nogen Fæstning istedet derfor, nærmere end 3 Lieus fra Basel. Schwrizes Neutralitet skal fremdeles udvides og gaae i en Linie, der begynder ved Ugine og gaaer over Javerge til Lecheraine og derfra til Søen ved Bøurget. Art. I. Pengegodtgjørelsen, som Frankrig skal betale til de Allierede, er bestemt til 700 Millioner Fr. Magden, Terminerne og Sikkerheden for denne Summa skal ved en færegen Convention bestemmes, hvilken skal være ligesaa gyldig, som om den var indført i denne Tractat. Art. V. For at sikkre Frankrigs Rolighed, skulle 150,000 Mand forblive i det høieste i 5 Aar i Frankrig og besætte de Fæstninger, som allerede forhen ere anførte. V. Alle de Tropper, der ei høre til Occupations=Armeen, skulle rømme det franske Gebeet inden en bestemt Tid.