JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Assens. Onsdagen den 7 Novbr. blev afdøde ordineret Katechet og 1ste Lærer ved Assens Borgerskole, Hr. Mønster, af en ualmindelig talrig Liigskare ledsaget til Graven. Hans Høiærværdighed Biskoppen og mange af Egnens Præster indfandt sig uindbudne, for at ledsage den Afdøde til sit Hvilested. Foran Liget gik Skolens Ungdom, 220 Børn i 2de Afdelinger, og derimellem Lærerne ved Borgerskolen. Ved Graven holdt Hs. H. Hr. Amtsprovst Holm, R. a. D., en til Høitideligheden passende Liigtale, hvori han paa det hjerteligste skildrede den Afdødes Fortjenester, som Ægtefælle, Fader, Lærer og Velgjører. At den Hengangne var elsket, derom vidnede de mange Taarer, som fløde ved hans Grav. Han døde i sin bedste Alder, hvorfor hans Bortgang er saameget mere beklagelig. En Enke og 3 uforsørgede Børn begræde med dyb Veemod Tabet af en kjærlig Ægtefælle, Forsørger og Fader. Vestervig i Thy, den 6te Novbr. Et frygteligt Tordenveir vaagnede os her i Gaarmorges Kl. 6. Uveiret, som trak i Syd og raste her med nogle stærke Lyn og særdeles heftige Tordenslag, omtrent et Qvarteerstid, ledsagedes af store Hagel og Jisstumper, og da Dagen fremlyste, viste sig skrækkelige Spor af dets Virkninger paa Vestervig Kirke, der var truffen af en Lynstraale, tog - Gud være lovet – uden at blive antændt. Saavidt skjønnes, har Lynet først slaaet ind i Taarnet, hvoraf dog ikke er synligt Tegn, og søgt efter den øverste Aabning af Taarnets Vindeltrappe, hvorover indvendig er nedstyrtet et Stykke Muur, og hvorfra vise sig Revner paa Taarnets østre Side ved Kirkens Skib. Paa nordre Side i samme Høide er nedstyrtet eller rettere udstødt et Stykke af den ydre A nogle Alen i Omkreds, med saadan heftighed, at nogle Muursteen ere naaede Kirkegaardsdiget. Det synes som Straalen derfra har fulgt den nordre Side af Skibet, paa hvilket den meget tykke Muur er revnet under alle 6 Vinduerne, hvorudi henved 50 Ruder ere sønderslagne. Ved det øverste Vindue staaer en lukket Skriftestoel, hvoraf mange Træstumper ere løsrevne og adspredte vidt om paa Altergulvet; en Hjørnestolve af Stolen er splintret næsten til Jorden. Videre Spor kiendes ikke af denne frygtelige Begivenhed, ved hvilken saavel Kirken som Vestervig Hovedgaard have svævet i den øiensynligste Fare, der dog ved Forsynets beskiermende Haand naadigen afvendtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Viborg. Den 31te October om Aftenen Kl. imellem 6 og 7 opkom, pludseligen og uden nogen optænkelig Aarsag, Jldebrand i Kibæk Mølle i Hammerum Herred, hvorved Vaaningshuset 24 Fag, tilligemed Mølleværket, bestaaende af Rugqværn og Grubeværk, blev fortæret og ødelagt af Luerne. Eieren Jens Traberg mistede herved tillige den største Deel af sin Jndbo. Det Ordsprog; man maa ikke male Fanden sortere end han er, synes ikke at blive fulgt af Avisskriverne i Henseende til Tyrken, og de male ham virkeligen værre end Fanden selv. Men uagtet der er en lang Vei til Tyrkiet, saa er Sandheden dog saa let til Fods, at den trænger igjennem alle de Hære af Logne, man fremsætter imod den. Saaledes gjendrives nu fra Wien, hvad der har været indført i de meest læste tydske Tidender, som aabenbar Usandhed, at Sultanen fra sin Kidsk i Bujukdiere skal have været Vidne til hvorledes adskillige 100 Grækere bleve druknede, hvis Urimelighed er saa meget mere paafaldende, som Sultanen ingen Kiosk eller anden Bygning har i Bujukdiere, saaledes kunne Tusinde vidne imod, at 160 Jomfruer offentligen ere blevne krænkede, og mod Mishandlingen af Familien Morusi o. s. v., hvis Damer allerede for længe siden ere bragte i Sikkerhed i Odessa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Blandede Efterretninger. Morgenblatt für gebildete Stande", No. 215, Septbr. d. A., læses i en Skrivelse, dateret: Hamborg i Juli, følgende mærkelige Tildragelser: "En Mand, der havde bivaanet den sidste Krig i Tydskland, tager jeg ikke feil, som Ritmester, havde efter Freden sat sig ned som Landmand i det lille District, som hører til Staden Hamborg. Der dyrkede han nu den Jord, han havde hjulpet at befrie fra de fremmede Herskere, og da han ikkun besad en lille Formue, saae han sig nødsaget til, selv i en lille Eenspændervogn at bringe sine Producter til Hamborg hver Torvedag, for at afsætte dem til de Personer, af hvilke de igjen udsælges i det Smaae. Han havde hidtil stedse regelret indfundet sig paa Torvet, uden at man nogensinde havde spurgt ham om Pas, som han heller ikke, da han var Jndvaaner paa hamborgsk Grund, behøvede. Men uventet træder for nogen Tid siden en Politie=Agent til hans Vogn og affordrer ham et Pas. Paa hans Svar, at han intet havde, ei heller troede at behøve sligt, tilkiendegav Spørgeren ham, at saa maatte han arrestere ham, og da Ritmesteren nu bad i det mindste om Tilladelse til at bringe sine Victualier til deres bestemte Sted og derefter at føres for Politiechefen, overøste Politiebetjenten ham med Grovheder og Skjældsord. En anseet Borger, der just gik forbi, og som kjendte den Mishandlede som en redelig Mand, tilbød sig som Borgen for ham, men forgiæves. En Trop Nat vægtere, der ogsaa bruges til Dagtjeneste og især til at bringe Forbrydere i Arrest, drog forbi, og til denne Trop overdrog Politie-Agenten at sætte Ritmesteren fast, ja formanede dem endog til "at prygle Karlen dygtig af, hvorom de ikke længe lode sig bede; thi der hersker et eget Had mellem dette respectable Corps og dem, der have deeltaget i Befrielseskrigen. Med det Raab: "Slaaer til, han har tjent," opmuntrede Politie-Agenten sine Vægtere til paa det frygteligste at mishandle den Uskyldige, og efterat de havde slaaet ham halv død, slædde de ham til Vagten, hvor de overleverede ham til en Officier, der besad ikke mindre Umenneskelighed og Grovhed, end Vægterne. Den ovennævnte Borger, der bestandigen forgiæves havde søgt at redde den Ulykkelige, var fulgt med, og fordrede nu med Alvor og Eftertryk ogsaa at arresteres og strax at føres for Politie-Øvrigheden, noget, man ei turde nægte ham. Efterat han havde forklaret Politiechefen det forefaldne, blev nu rigtig nok Ritmesteren strax sat i Frihed og Politie-Agenten arresteret; men hvor finder den Førstnævnte Erstatning for de udstandne Lidelser, og skulde det være Straf nok for en Forbryder, som den omtalte Politiebetjent, at suspenderes fra sin Tjeneste, Skulde man ikke hellere statuere et Exempel paa ham og hans Hielpere Vægterne, der saaledes mishandlede en Mand, fordi han havdetjent i det tydske Fædrelands Befrielseskrig. - Det Had, som man i Hamborg, næsten almindeligt, offentlig eller privat, yttrer mod alle dem, som gjorde Feldtogene med, er ligesaa forbausende, som latterligt og uværdigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
(Af en Skrivelse fra Hamborg i Morgenbl. f. geb. St., Sept. d. A.) Efterretningen om Napoleons Død har her frembragt en ret synderlig Virkning paa Gemytterne, og giver Anledning til mange ukjærlige Formodninger modde ham bevogtende Englændere. Hans Sygdoms Beskaffenhed tillader vel ogsaa sligt, og da man nu hader Englænderne næsten ligesaa meget, fordi de undertrykke alle andre Nationers Handel, som man fordum hadede de Franske, saa er man overordentligt tilbøielig til at beskylde dem paa alle muelige Maader, hvilket da upaatvivleligen er meget uretfærdigt. - Vor Handel ligger aldeles, og skal det saaledes vedvare, saa see vi den samme sørgelige Undergang imøde, der allerede har truffet Søsterstaden Lybek og tildeels Bremen. Alle Næringsveie standse, og især ligger Fabrik og Manufacturvæsenet under for Tidernes Tryk Nabolandet Holsteen, denne velsignede Jordbund, det nordlige Europas Spiiskammer, er ikke lykkeligere, og Godseierne øine næsten med Vished deres nærforestaaende Ruin. Dagligen falde Levnetsmidler i Priis, og dog ere Statsudgivterne de samme som fordum, da Landmanden fik sine Producter overordentligt godt betalte." – Dette fordum er dog vel ikke længer tilbage i Tiden, end den Periode, i hvilken en Deel af Europa næsten var en bestandig Krigens Skueplads. De nuværende Priser ere vistnok, i Forhold til den Periodes, meget lave, men de ere neppe unaturligen lave. Priser, Jndtægter og Udgivter maa, efter den almindelige Fred, komme tilbage til deres naturlige Stilling, de maa komme tilbage til det, de vare for de sidste krigerske Perioder. Det vil upaatvivleligen fordre Tid, inden Udgivterne komme til dette Forhold, men imidlertid kan dog et Land som Holsteen, naar det virkeligen er det nordlige Europas Spiiskammer, ikke lide saa haardt, som en enkelt Stad, hvis fornemste, for ei at sige eneste, Næringsvei er den blotte Kjøbmandshandel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Af de i det Pariser naturhistoriske Museum opbevarede Skatte sees, at de hidtil bekiendte, deels skjult, deels frit blomstrende Planter beløbe sig til 66,000 Arter, medens Jnsecternes Tal kun udgjør henved 44,000, Fiskenes henved 24,000, Amphibiernes 700, Fuglenes 6900, Pattedyrenes henved 500. Efter Valiencennes's og Humboldts Beregning findes heraf i Europa 80 Pattedyr, 400 Fugle og 30 Amphibier; i det nordlige tempererede Jordstrøg leve saaledes fem Gange saa mange Fugle som Pattedyr, medens igjen sammesteds fem Gange saa mange Bælgværter træffes end Orchideer og Euphorbeaceer. J de sydlige tempererede Jordstrøg for holde Pattedyrene sig til Fuglene ligeledes som 1 til 4. Fuglene, men især Amphibier, have henimod Æquatorialsonerne en forholdsmæssig større Tilvært end Pattedyrene. Efter Cuviers Undersøgelser af forstle Been, ere ved de tidligere Forandringer, vor Jord er undergaaet, langt flere Pattedyr end Fugle blevne ødelagte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Kobberstikker Schwerdgeburt arbeider nu paa en fuldstændig Udgave af alle Gothes Haandtegninger, der skulle udkomme i Hefter, bestaaende af 6 Blade hvert, med et poetisk Tillæg af Forfatteren. - Goethe har deri Lighed med Jdyldigteren Salomo Genner, der ikke allene var en fortræffelig Tegner, men ogsaa en ypperlig Landskabsmaler. Vignetterne til een af de første Udgaver af hans Værker har han selv raderet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Den Cottaiske Boghandling i Tübingen har anmeldt paa Subskription Oeuvres completes de Napoleon Buonaparte, som skulde indeholde Alt hvad som uomtvistelig er blevet bekjendt som Napoleons Arbeide, være sig Yttringer, Taler, Proclamationer, Breve o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
Kjøbenhavns Børs, d. 20 November. Cours. Hamb. 2 M. 246, a vista 249. Spec. 253. - Specier solgtes til 16 Rbmk. 2 1/2 s.a 15 Rbmk. 3 s. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1821) 70 a 70 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet, den 4 Februari f. A.) 90 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 11 a 115 Rbd. Sedl. pr. 1000 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 12 3/4 a 13. Svenske Sedler 68 a 69 s. - Disconto 6 pC. Schuldige Erklarung hinsichts der Visbyschen Person. Var den Carl Holger Visby glande ich burchmeine im gebotene Arzenei (die ein jeder inNo. 90 der Skilderie zur Prifung nachsehen kann) hinlanglig gesorgt zu haben. Und wenn ich dennoch sehe, das sie leider statt der Beserung einen ublen Auswurf gewirkt har, so mus ich Jenen hiemit for incurabet und aller ferneren Behandlung unwerth er klaren. J. S. Strodtmann. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-20
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Attende Aargang. No. 94. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 24 November 1821. Drømmen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Blandt de Ubehageligheder, som Enhver, der vil gaae til Comoedien, møder, hører især den store Søle, som man i Regn- og Tøveir maa gjennemvade paa Kongens Nytorv, og den Fare for at blive overkjørt fra alle Kanter, baade naar man gaaer til og fra Comoediehuset. Den første Uleilighed kunde afvendes ved en forandret Brolægning, saaledes at Vandet kunde have større Afløb; den sidste, naar det blev alle Kjørende, der vilde til Comoedien, paalagt at kjøre fra Kl. 5-7 3/4, ind ved Gjæthuset og ud igjennem Porten af Skuespilhuset, og naar det blev alle andre Kjørende, der komme fra Nyhavn, Strandstræde, Bredgaden, Store Kongensgade tillige befalet, hver Spilleaften, i det mindste saalænge det bliver saa tidlig mørkt, fra 65 3/4, at kjøre ned af Østergaden, men ikke ned af lille Kongensgade, Vingaardstræde og Holmens Canal. Da Vognene stedse krydse hverandre, saa veed de Gaaende nu ikke, hvor de skulle retirere sig hen Naar det er mørkt, er det næsten umueligt, uden at udsætte sig for at blive overkjørt, at komme ved saadan Leilighed over Kongens Nytorv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
En tydsk Mands Tanker om Laugsvæsen. Alt har sin Tid, og Moden hersker ligesaavel i Menneskehedens alvorlige Anliggender, som ved Damernes Pyntebord. Af denne Foranderlighed, som i og for sig hverken er god eller slet, udspringer omsider alle Forbedringer i menneskelige Tilstande. Sieldent, og maaskee aldrig, gaaer Menneskeslægten den lige Vei af det samme afpælede Maal, i uendelige Spirallinier bevæger den sig didhen. Derfor kommer den fra den ene Yderlighed til den anden, og fra den sidste kommer den stedse igjen i Nærheden af den første, og saaledes uafbrudt; dog altid i snevrere Kredse. Hvor, som har indseet disse Love, holder inde med at forundres over, at Yderlighederne i Erfaringen, saa umiddelbart følge paa hverandre, og i Tiden saa nær berøre sig. Saaledes er det ogsaa gaaet med Haandværkernes Jndretning og Forhold. J ligefremt Sind, uden tydelig Kundskab om Regler og Grunde, men i den overtydende Følelse om Nødvendigheden, har Middelalderen indseet, at intet i Staten kan bestaae i ubegrændset Vilkaarlighed, at alt udvortes Bestaaende maa antage en vis Form, for at kunne indrades og indpasses i hele Statens Organismus, og det, som har meest indbyrdes Lighed, lettest lader sig forene sammen og holder fastest sammen. Derfra udgik Laugs aanden, der ikke blot forenede de Haandværk drivende Statsborgere, i Forhold til Forretninger, i forskjellige Corporationer, og ved de Enkeltes Forening til Eenhed, adskilte de sidste fra hverandre, men afdeelte alle Jndbyggerne saaledes, at ingen Statsborger kunde bestaae, vedligeholde sig, og komme i Forhold til hele Staten, uden at høre til en særlig Corporation eller et eget Laug. (Dette var sikkerligen ikke den sande Oprindelse til Laugene. Naturligt er det, at Staterne i deres første raa Form trængte til Haandværksfolk udenlands fra, som f. Ex. allerede Kong Salomon, ved Tempelbygningen. Det, man trænger til, kan man ikke foreskrive Love, tvertimod kan hiint foreskrive den Trængende Love. Følgeligen var det de første Haandværksmænd, der bleve kaldte ind i Landet, der betingede sig visse Forrettigheder, baade for sig selv og deres Efterkommere, og disse Forrettigheder var det, der siden bleve til Laugs rettigheder, som ikke Staten, men de Berettigede søgte at hævde fra Slægt til Slægt.) Mange af disse Forbindelser ere i Tidens Løb allerede ganske gaaede under, eller dog blevne ganske omdannede, deels fordi de hvilede paa en Grund, hvis Tilværelse var ophørt, deels fordi de fremkom ved Uddannelsen af Souveraineteten i Staten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Jndenlandske Efterretninger. En i Kjøbenhavn siden flere Aar bosat sydlig Jtaliener har foræret det store Kongel. Bibliothek, som et Beviis paa sin Hengivenhed for Danmark og Ærefrygt for en Konge, der ideligen sysselsætter sig med Videnskabernes og Literaturens Fremskridt, et af 250 Bind bestaaende og af et Samfund af Lærde og Videnskabsmænd i Mailand udgivet Pragtværk, indeholdende de bedste Satirici, de fortrinligste Noveller, de bedste Pastoraler og didactiske Digtere, 10 Bind udvalg te Theaterstykker af forskjellige Aarhundreder. Ethvert særskilt Værk er prydet med Forfatterens Billede og forsynet med hans Levnetsbeskrivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
J Onsdags Aftes lod Hr. Adolph Beer fra Hamborg sig høre paa det Kongel. Theater for temmelig fuldt Huus og vandt udeelt bifald. Han behandler sit Jnstrument med en fjelden Færdighed og Delicatesse, og kan, efter Kienderes Paastand, regnes blandt de første Violinspillere i Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Andreas Romberg, der lod sig høre i Fjor paa det Kongel. Theater, er nyligen død. Tydskland mister ved hans Død een af sine største Componister, og hans i intet mindre end i gode Omstændigheder efterladte Familie, sin eneste Støtte. Det er ellers mærkeligt, at de fleste udmærkede nyere Componister døde temmelig unge. Mozart f. Ex. blev kun 86 Aar gammel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
J forrige Fredags fangede nogle Fiskere, der vare ude paa Rødspættefangst, en i vore Vande høist usædvanlig Fisk, som Naturkyndige, der have taget den i Øiesyn, have erklæret for Molatetrodon eller det svømmende Hoved. Den var temmelig mat, da de fangede den, og døde en halv Time derefter. Medens den var levende havde den en sølvhvid Hund, og Øine, der glimrede som Guld. Legemet er sammentrykt og Halen saa kort og saa bred, at den seer ud, som den var hugget af, og Dyret ligner snarere et Fiskehoved end en heel Fisk. Den har en Ryg og en Rumpesinne. Ved Finnerne sidde smaa haarde Substancer, der ligne smaa Flintestene. Den findes ellers i de franske Have, og maa af Stormen været drevet ind i vore Vande. Men den er meget ung, da den neppe veier over 6 Pund, og ellers derimod findes saa stor, at den stundom kan veie 300 Pund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Mariboe, den 18 Novbr. Ved Lundholm, Baroniet Sønderkarle her i Lolland, er over det halve af en besaaet Vintermark reent opædt af Snegle, Orme o. s. v. - Veiret er afvexlende mildt og koldt, Luften snart klar, snart taget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Odense, d. 20 Novbr. Det nye Frankske Skuespillerselskab gav her i Søndags Aftes, for temmelig fuldt Huus, sin første Forestilling, nemlig Lystspillet Fugleskydningen i 5 After af Clauren. Man savnede ikke Talent hos de Spillende, og Stykkets gode Udførelse vidnede om umiskjendelig Flid, saa Byen deraf kan love sig en behagelig Underholdning i de lange Vinterafteener, og saaledes bortgjenne Tidens mangehaande Sorger i det mindste for nogle Timer. - Afvigte Onsdag den 14 d. M. afbrændte een af de smukkeste Bøndergaarde her i Fyen, tilhørende Selveier Christensen i Volbye ved Middelfart. Jlden opkom pludselig ved Middagstid, medens Beboerne vare tilbord, og greb saa hastig om sig, at næsten Jntet skal være reddet. Jmidlertid er saavel Gaarden, der for faa Aar siden af Ny blev opbygget, som Jnd- og Udbo efter Forlydende assureret for henved 20,000 Rbd. - De hyppige Huussøgninger og Konfiskationer, hvorom Man for Tiden allevegne hører tale, rækker Ønsket hos hver retsindig Handlende, at Provindsialerne dog, om muligt, engang maatte see sig fritagne for den Byrde og Haard, at skulle lade deres Alenvare stemple og anden Gang kjøbe i Hovedstaden, uden at Statskassen derved vilde tabe, men sandsynligviis endog vinde, naar Stemplingen kunde skee paa Hjemstedet. – Efter Aarstiden er Luften endnu saa mild, at Man neppe behøver Kakkelovnen. Derhos har Man faaet temmelig Regn. Den 9de d. M. havdes her endnu modne Haugejordbær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Viborg, den 17 Novbr. J Gaar fordedes her sal. Major v. Muderspach. Foruden S. T. Dhrr. Kammerherre Krigskommissair v. Moltke og 3die jydske Regiments Chef Hr. Oberst v. Sames, vare af Regimentets Officerer hidkomne 1 Major, 6 Capitainer og 1 Lieutenant, for at ledsage den yndede Afdøde til Graven. De sidstnævnte 7 Officerer (den ene Capitain var Marskalk) viiste den Bortgangne den Opmærksomhed, at bære Liget fra Sørgehuset til dets Ende, ligesom og fra Kirkegaardsporten at bære det til Graven. Borgerskabets Underofficerer bare ham ellers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
(Meddeelt.) Ved Krabbesholm, en ældgammel og endnu complet Hovedgaard, der ligger tæt ved Skive Kjøbstæd i Viborg Stift, staaer ikke langt fra Liimfjorden et Eege Træe, hvis Stamme er 7 3/4 Alen i Omkreds, fra Roden til Kronen 3, og dennes Høide imellem 3 a 4 Alen. Dets Grene, der have en forholdsmæssig Tykkelse til Længden, strække sig fra Sønden til Norden 36 og fra Øster til Vester 42 Alen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Blandede Efterretninger. Ved den norske Høiesteret er fusvenderet Sognepræst til Oure Præstegield, Eiler Hagerup, dømt til at have sit Embede forbrudt og for Fremtiden at være uberettiget til at bære den geistlige Habit. Han var tiltalt for Overtrædelse af Embedspligter og Forseelser i Liv og Levnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Til en fornem Dame, som søgte om et Embede for sin Søn, fordi hendes afdøde Gemal havde været en fortjent General, og en Cavalier af et anseet Huus, men hvis Begjering Keiseren maatte afslaae, skrev han 1784 følgende: "Det, jeg maa beklage Dem for, Madam, er, at Deres Søn hverken duer til Officier, Statsmand eller Præst; kort sagt, at han er intet andet end en Adelsmand, og det af Liv og Siel." - En anden Dame, der udbad sig det samme, svarede han blandt andet: "To af Deres Sønner ere allerede etablerede, den ældste, der endnu ikke er 20 Aar gammel, er Ritmester i min Hær, og den yngere fik ved Kurfyrsten, min Broder, et Canonicat i Cølln. Hvad vil De mere Skulde den første maaskee allerede være en General og den anden have et Bispedømme."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
J den Berliner Hist. genealog, Calender for 1821 leveres en Skildring af Berlin fra 1608 til 1688, og i samme caracteriseres Selskabets Aand og Borgernes Stemning i Berlin under Churfyrste Wilhelm den Store (1648-1688) paa følgende, endog for vor Tidsalder, ikke unteressante Maade. Den glade gamle Tid med dens uskyldige Spøg og jevne Glæder var ikke mere at oprette. Borgeren, indskrænket ved Hoffets hidtil uvante Glands, og, omendskjønt ikke fornærmet i sine Rettigheder, dog forkyset og nedbøiet til en vis Betydningsløshed, saae paa Hoffet med Skinsyge. Længe fortsatte Religionskjævlerier og tredive Aars Krigens Lidelser havde overhoved formørket Gemytterne, og gjort dem følesløse for sand Glæde, et stivt, plumpt Væsen og en prang Stræben efter Værdighed herskede i alle Stænder; man kjendte ikke Overgivenhed, men vel Kaadhed, ikke Munterhed, men Yderlighed i Spisen og Drikken; man skjærdsede om Kierlighed, ikke med Frimodighed, men med Vellyst, og krydrede Underholdningen mindre ved munter Skjærds end ved Andres Forhaanelse og Forkleinelse. Af fordums Tiders glade Folkefester var næsten intet tilbage; Underholdningen begyndte at indskrænke sig til Selskab i Husene og Sammenkomster i Kroerne; Røgtobak, Thee og Aviser bleve Hielpemidler til Selskabelighed; Klædedragten forandrede sig og blev fransk. En skummel Overtroes Aand bemægtigede sig Tidsalderen, og gik overalt paa Jagt efter Troldom; endog Churfyrstens Morian blev f. Ex. af Landboerne anseet for Fanden. Man behøver ikke at være nogen Plutarch, for at kunne gjøre en Sammenligning imellem hiin Tidsalder og den, vi nu leve i. En 26 Aars næsten uafbrudt Krig har, skjønt under forandrede Skikkelser, næsten frembragt samme Virkninger. Menneskene ere blevne følesløse for den sande Glæde, Forskruethed og Overspændthed i Tænkemaade, og en holbergsk Honette Ambition ere nu almindelige; Drikkelauge og Spisegilder høre til Livets højeste Nydelse; plump Skjærds og lave Kjævlerier til den vigtigste Aandsføde; og det bedste Kryderie i selskabelig Underholdning er Medborgeres Forhaanelse og Forkleinelse. Morianer antager man nu rigtig nok ikke mere for Fanden, dertil er man for oplyst, men derimod teer man sig i mange andre Henseender paa en Maade der, hvad Forkeerthed angaaer, ikke giver hiin Tidsalder noget efter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Kjøbenhavns Børs d. 23 November. Cours. Hamb. 2 M. 246, a vista 249. Spec. 253. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821) 71 1/2 a 72. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4 Febr. f. A.) 90 1/2 a 91 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 115 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 12 3/4 a 123. Svenske Sedler 69 s. - Disconto 6 pC.