Aalborg Stiftstidende, 1840-01-02
(Jndsendt.) Denne Tidende Nr. 252 indeholder en Fremstilling, der synes at vise Unødvendigheden af at kjøbe Hr. Kjøbmand Gjødvads Gaard heri Byen, til deri at indrette Arrester m. m., og i Nr. 253 er indført Gjenpart af en med en stor Deel Borgeres Underskrivter forsynet og til det Kongelige Danske Cancellie indsendt Forestilling om at Borgerskabet. maatte høres over denne Sag, hvilket Collegiet ogsaa skal have befalet. Ved Siden af den i hiin Fremstilling, som det synes, noget eensidige Bedømmelse af Sagen, kunde det maaskes ikke være overflødigt at gjøre opmærksom paa nogle factiske Omstændigheder, som staae i nøie Forbindelse med Sagen, og, da Avis=Redactionen af Jnteresse for samme velvilligen har tilbudt at ville optage hvad derom maatte blive meddeelt, saa tillader Indsenderen heraf sig nedenstaaende Bemærkninger: Allerede for 10 a 12 Aar siden, da Arresterne i Raadstuebygningen vare meere mangelfulde end de nu ere, var det under Ventilation, om en anden Gaard skulde kjøbes eller en ny Bygning opføres til hensigtsmæssigere Arrester, men, i Betragtning af de Omkostninger, som dertil ville have medgaaet, og i Tillid til at et større Locale til Arrester vilde blive ufornødent derved, at et nyt Arresthuus i Aaret 1228 blev ogført i Nibe for Arrestanter fra de tilgrændsende Jurisdictioner, som indtil den Tid havde benyttet Arresterne i Aalborg, blev Resultatet deraf, at de gamle Arrester i Raadstuebygningen skulle istandsættes og udvides, hvilket som bekjendt blev udført i Aaret 1830, hvorved 9 Arrester bleve indrettede. Det viste sig imidlertid snart, at Arresterne i Aalborg vare utilstrækkelige til Arrestanterne fra denne By og de omliggende Landsurisdictioner, der skulle afvenytte disse Arrester, thi i Aaret 1831 steeg Arresternes Antal til imellem 20 og 30 Personer, og nogle Hjelpearrester bleve da indrettede i Nørresundbye til Arrestanter fra Kjer Herreds Jurisdiction, hvilke afbenyttedes i nogle Aar, men, da de i flere Henseender vare uhensigtsmæssige og Antallet paa Arrestanterne igjen var aftaget, saa at Arrestlocalet i Aalborg antoges at blive tilstrækkeligt, bleve Hielpearresterne i Nørresundbye igjen nedbrudte. Vel føltes heller ingen Mangel paa Arrester i nogen Tid, men der maa lægges Mærke til, at dette netop var Tilfældet i de Aar, da den Tyvebande, som nu er under Tiltale, saa frygtelig hæriede Landet i Omegnen og hvis Hovedmænd forstode at maskere sig paa deres Røvertog og iøvrigt at udføre deres Forbrydelser paa saadan Maade, at de ikke bleve anholdte, hvorimod den for Tiden verserende, vidtløftige Undersøgelsessag tilfulde beviser, at om endog Forbryderne successivt vare blevne paagrebne, Arresilocalet, i Aalborg vilde have været utilstrækkeligt, og den opmærksomme Jagttager af de Lovovertrædelser, der daglig for øves, vil vist sande, at det er meere at ønske end at haabe, at Forbrydernes Antal i Fremtiden maatte formindskes, thi uden at tale om andre Forbrydere, ville der allene af Betlere, Løsgiængere og Landstrygere, saavel i Byen som paa Landet, hvilket Øieblik, der blev anvendt tilbørlig Flid paa at anholde og afstraffe dem, kunne faaes et saadant Antal af Arrestanter, at et udvidet Arrest ocale strax kunde blive overfyldt, og det er neppe til Borgersamfundets Tarv, at Politiet ret længe skulde finde Undskyldning i, at lade disse Lovovertrædere gaae ustraffede af Mangel paa Arrestlocale, til dem under Sagens Behandling. Jndsenderen afholder sig fra at bedømme, hvorvidt Arresterne i Raadstuebygningen ere tilstrækkelig rummelige eller tilbørlig funde, hvilket vistnok rigtigere overlades til Lægerne at undersøge og afgiøre, men tillader sig blot at bemærke, at der haves Mangel paa passende Fængsler til Gjeldsarrestanter og Personer in specie af Borgerclassen, der for mindre tilregnelige Forseelser hensættes paa Vand og Brød eller i simpelt Fængsel.