JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Viborg, d. 12te Marts. Denne Vinter har været særdeles rig paa Ferskvandsfisk, der især i Egnene om Limfjorden have ydet Beboerne sjeldne, ja næsten uhørte Fordele, især hvad Heltfiskeriet angaaer, der paa Steder hvor de endog sjelden fanges og paa Grundene stode i saa tykke Stimler, at man ofte kunde øse dem op med Skovle. De store Søer have og givet paa Iis god Fangst af Aal og Aborrer. Sild fiskeriet er allerede i Februar begyndt og fra Sallingsund ere komne meget gode, men smaa Sild, der og have været temmelig dyre her i Viborg (2 a 3 Mk. Oelen, da de føres til Aarhuus og andre Stæder. Brasen, der aldrig pleier at fiskes i Mængde, har her i Januar og Februar været hele Læs af, som vare meget gode og godt Kjøb (for 6 a 12 s. kunde man kjøbe de store); de vare fra Limfjorden, dog ikke fra Hjarbek og Vorde; men andetsteds fra, og Aborrene fra Ørslevklostersøe, der gav en stor Deel. Laxefiskeriet i Randers har derimod lagt. i Dvale, fordi Randersfjord har været islagt. Havfisk har ikkun været et Par Gange siden Nytaar. Derimod have vi faaet Fredetikshavns Østers, der var udmærket store og gode, men falde kostbare, da de med Vogn maa befordres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Blandede Efterretninger. tional-Økonomien, Julius Greve af Soden, har i lang Tid været beskæftiget med et vigtigt Værk over den Annonariske Lovgivning (Korn og Kornhandel, paa hvilket Værk han bestræber sig med Nidkierhed at trykke Klassicitetens Stempel, for endeligen over dette Menneskeligheden saa vigtige Anliggende at grunde et fast System, og at tilintetgjøre de hidtil af mange Regjeringer gjorte sørgelige Misgreb. Den første Bog skal behandle den politiske Historie af den annonariske Lovgivning, fra de ældste til de nyeste Tider, først i Almindelighed, og derefter det Specielle indtil de nyeste Tider. Den anden Bog vil give den annonariske Lovgivnings literariske Historie. Den tredie Forfatterens Forsøg til et System.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Den fjerde vil indeholde den annonariske Lovgivnings Bibliothek, som allerede udgjør mere end 600 Nummere, og nævner alle europæiske Nationers Skribentere over Emnet. Gjenstandens Vigtighed for den hele Menneskehed er erkjendt, og Skriftet, som vil blive det eneste fuldstændige over et saa høistvigtigt Anliggende, vil for enhver i høiere eller ringere Stilling sat Embeds Forfatteren af det agtede Skrift over Na pr. 100 Specier. Species, 228.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Hamburg 2 M. Vei fra Hamburg i Herskabet Pinneberg, paa En Ven af Jagten har omtrent en Mil mand vist blive saa kjerkomment som uundværligt. Det ventes til første Paaskemesse fra Rie gel og Wiesners Boghandling i Nürnberg, (Hesperus. Jan. 27.) Stelling og Eidelstedts Byers Marker, i April f. A. sat nogle Par nordamericanske Agerhøns, hvilke ved smukke Fjedre og en hurtig Forplantning udmærke sig fra vore. Allerede er heren Flok af omtrent 30 Stykker, og man har gjort en offentlig Anmodning til Jagtliebhavere, om at skaane dem, saa at der er Haab om deres fuldkomne Naturalisering. (Hesp. 1827. 11.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Kjøbenhavns Børs, den 16 Marts 1827. a vista 228.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Specier solgtes til 13 Rbmk. 11 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. 4 Rbd. Sedl. pr. Rdlr. Rigsgjeld. Svenske Sedler. - Rbs. Tegn. Dito Dito. . . . . . . . Dito Dito. . . . . . . . 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 82 1/2 83 Rbd. Sedl. 1 1/273 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. 115 1/2 116 Sedler. ved Hambro & Søn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
6 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 92303 Rbd. r. S. 103 1/4 104 i Banco. 4 pC. Dito nye . . . . . i Banco. C. nye danske Oblig. 58 58 1/2 L. Sterl. Asiatiske Actier. ..... i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-17
Rettelser. J No. 21, S. 333, L. 9, faae., finde - S. 335. L. 23, ligesaavel gaves l.: jo ligesaavel gaves
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 23. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 20 Marts 1827. Om Brændevinsbrænding paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Paa Landet i Danmark maa Brændevinsbrænding kun, som bekjendt, drives deels af den, som ere igjennem det Kongl. Rentekammer givne særskilte Privilegier dertil, paa Grund af særdeles Omstændigheder, f. Ex. for en eller anden Fabrik=Indretning, dog saaledes, at Brændingen kun skeer til egen Huusholdning, saavelsom til de Folk, som sammesteds til eget Arbeide bruges - dels af nogle faa privilegerede Kro og Vertshuusholdere. Hvor Brænding saaledes maa drives, skulle Brændevinsredskaberne være forsynede med Stempel, og for Privilegierne erlægges en vis i hver Bevilling især bestemt aarlig Afgift til den kongelige Kasse, i Forhold til Brændevinsredskabernes Størrelse. Landmanden maa saaledes efter den almindelige Regel ikke engang til eget Brug eller egen Fornødenhed brænde Brændevin, dog paa Bornholm og paa Lessøe undtagen, hvor Brænling til eget Brug er Landmanden uforment Bemeldte almindelige Forbud, hvortil Grundene, maa søges i Hensyn paa Bondens Moralitet, Kornets og Brændsels Spilde ved slette og smaa Redskaber, Næringsvejenes statskonomiske Grændseskjel, Afgiftsvæsenet o. s. v., er gradviis, bleven mere og mere strængt. Saaledes blev ved en Forordn. af 8 Nov. 1672 anordnet, at Ingen paa Landet boende maatte brænde Brændeviin og brygge Øl til Udsalg. Ved Forord. 4 Juni 1689 blev forbudt, dog ikkun Bønder, eller dem som beboede Bøndergaarde, Boliger eller Huse, at brænde Brændevin eller at brugDestillerpander eller Brændevinshatte, under Varernes og Redskabernes Forbrydelse, samt Mulkt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Et mærkeligt lidet Skrift er udkommet under Titel. Frimodige Yttringer angaaende Brændevinsbrænderierne paa Landet i Danmark, af Pet. Horrebow Haste, Justitsraad, Told og Consumtions-Jnspectør i Svendborg. Odense 1827. 27 S. 8. Den indsigtsfulde For salter, som i fem Aar har levet i en sjællandsk Kjøbstæd, og omtrent i 29 Aar i tre forskjellige fyenske Kjøbstæder, og i den sidstnævnte Periode har havt nær Berørelse med den omhandlede Gienstand, angiver sine Anskuelser, som gaae ud paa: "at Landbrænderiers Anlæg er u tilraadelig: 1) fordi Landalmuens Sædelighed derved vilde lide, og dens Boliger trues med hyppigere Jldsvaade. 2) Fordi den Kjøbstæd borgerne forundte og hævdede Ret vilde uden nogen vel utilveiebringelig) Erstatning derved krænkes, dem og Almenheden til uafselig Fordærv. 3) Fordi Kjøbstædernes derved foranledigede Armod vilde have sørgelig Tilbagevirkning paa Landboen, ved at tilstoppe hans Afsætnings kilde, og fordyre hans Fornødenheder fra Udlandet og Hovedstaden. 4) Fordi Resten af Skovene vilde derved end ydermere aftage, samt Almuen fristes til ulovlig Skovhust; endeligen: 5) fordi de Kongelige Finantser derved vilde lide fleersidigt Tab, og Regjeringen derved nødes tilat paalægge nye Afgivter." Skriftet fortjener megen Opmærksomhed; og Forfatteren leverer tillige de Betænkninger han, efter Anmodning, 1817 og 1825 har afgivet over Sagen, i Anledning af hine Circulairer; ligeledes nogle Bemærkninger ved nogle Poster som ere blevne ham bekiendte af den i Aaret 1824 nedsatte Commissions Forslag. - J et andet nylig udkommet Skrift: Veile Amt, beskrevet af LandvæsensAmmissair Dalgas, yttres modsatte Anskuelser. Saaledes S. 130: "Et af de Midler, ved hvilke Tilveiebringelsen af gode Kornvarer kunde fremmes, vilde være Brænderiernes Frigivelse, som desuden af saa mange andre Grunde var ønskelig." S. 208 og 209 yttres mere herom. Brændevinets Alder hos os, nemlig fra den Tid da det er bleven almindeligt, kan man regne fra det syttende Aarhundredes Begyndelse. Undersøgelser herom læses i Dr. S. Ludv. Badens Afhandlinger 2det Bind S. 388392 og smaae Afhandl. 1 B. 1821 S. 342353.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Forfatteren er en utrættelig Arbeider i møisommelige Tabellers Sammensættelser, og Værket bestaaer af en uendelig Mængde af Tal. Paa en meste Side tæller man 6000. Den fuldstændige Titel lyder oversat saaledes: Det ostindiske Kompagnies Archiv, et efter officielle Kilder udarbeidet Værk, som giver en Oversigt over de engelske Besiddelser i Jndien, deres tidligere og nuværende Tilstand i Henseende til Jndtægter, Udgifter, Gield, Aktivfordringer, Handel og Søefart, med mange historiske, politiske, finants sielle, kommersielle og kritiserende Notitser, siden kompagniets Begyndelse (1600) indtil nu (Ju I 1825). Alt omhyggeligen sammendraget og ordnet, forsaavidt de ældre Begivenheder angaaer, efter de beste trykte eller haandskrevne Dokumenter, og for de sildigere Tider efter officielle Kilder, Parlamentets, det ostindiske Kompagnies, og Toldvæsenets Protokoller, og efter de beste Skribentere (Mann, Purchas, Child, Petty, Cary, Davenant, Gee, Postlethwaite, Bolts, RavnalVerelts, Anderson Robertson, Playfair, Maepherson, Milburn, Colqhoun, Tucken, Mill Klaproth, Phipps, Prinsey, Malcolm Thornton, og Staun ton) saa og efter alle med Ostindien sig beskjæftigende lærde Selskabers Afhandlinger &c. (Mere i Hesperus, Jan. 1827 No. 3).(Meddeelt)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Dersom de af Mohammed Ali antagne forholdsregler kunde vedblive at følges, vilde Folket med Tiden blive civiliseret, og dets Magt, Antal og Anseelse forøges. Men Vedblivelsen, af hans Indretninger beroer ganske paa hans Liv og de store Fremskridt, der ere gjorte, maa man befrygte ville ophøre med den nuværende Regjering. Han er nu 60 Aar gammel, men saa stærk og sund, at han endnu kan leve i mange Aar og vedvarende følge sine store Planer, (Uddraget af en Bedømmelse over Histoire de Egypte sous le Gouvernement de Mahommed Aly &c. par Mr. Felix Mengin, 2 T. Paris 1823 i Westminster Review No. XI. Juli 1826.) Om de sydamericanske Bjergværker. Der har været meget talt og skrevet om de i Engelland oprettede Selskaber til Bjergværkers Drivt i Sydamerica. Man har lovet sig deraf Guld og grønne Skove. Men Aktier nes dybe Fald har allerede noksom viist, at man kun alt for meget er bleven skuffet i sine overdrevne Forventninger. Nu har John Miers i sin i Aaret 1826 i London udkomne Reise i Chille og La Plata meddeelt udførlige Efterretninger om disse Gruber. Det er at beklage, siger Værkets Recensent i Westminster Review, Juli 1826, at saadanne Efterretninger ikke kom tidligere eller de, vi allerede havde, ikke bleve fulgte med mere Forstand. Men det vil dog ikke være for sildigt, at give en almindelig Udsigt over disse Grubers Natur. At være Eier af Gruberne i Sydamerica, og at give Penge til at drive dem, er sjeldent forenet i een Person.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Den saakaldte Minero ejer og bearbeider Gru den og Habilitador er den, der laaner Pengene til deres Drivt. *) Anordningen (Ordinanza) bestemmer de almindelige Betingelser for deres Forbindelse og de mere særlige Forhold fastsættes ved en Contract, Habilitador betaler med Grubens Frembringelse til en betinget Priis og Qvantitet. Minero's Omstændigheder gjør det ønskeligt for ham, at Laanet skeer ikke i Penge, men i Bjergfolkenes Fornødenheder, i Qvægsølv, Krudt og andre Artikler, der bruges til Grubedrivten. Det er Capitalisten ene, der er udsat for Tab; thi slaaer Spekulationerne Feil, saaer han ikke berettiget til at forlange de forstrakte Penge tilbage, og lykkes den, kan han ikke kræve mere end det betingede. Chilles Gruber ligge almindeligen i ufrugtbare og udyrkelige Egne, i en umaadelig Afstand fra hvert Sæde for Civilisation og Handel. Befolkningen er følgeligen yderst ringe og Fornødenhederne kostbare og dyre. Disse ere Hindringer for Grubedrivten, og deres Overvindelse udkræver meget overflødige. *) Altsaa hvad man i Norge kalder at være Forlægger. C. Thaarups udførl. Veiledning 1379 Note. og tilgængelige Mineralskatte. Capitain Head siger i sine grundige Betragtninger over Grube arbeiderne, at disse Vanskeligheder, i visse Henseender, ere saa store, at det tilfulde kan godtgjøres, at det Sølv, der vandtes af saadanne Gruber, vilde ikke blive været dets Vægt i Jern, førend det naaede Engelland; medens Jernet, som sendtes til England vilde koste mere end dets Vægt i Sølv, førend det naaede Gruben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
6 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar Dito Dito. . . . . . . . Dito Dito. . . . . . . . 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) pr. Rdlr. Rigsgjeld. Svenske Sedler. pr. 100 Specier, Species.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Hamburg 2 M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Kjøbenhavns Børs, den 20 Marts 1827. ufortrødne Flid og denne Nøiagtighed. ger, meddele sit Omdømme. Men denne Brug, i Begyndelsen nyttig, var alt i Plinii Tid forvandlet til en besværlig Ceremonie. Roes og Ære vare da de kraftige Opmuntringer til denne (Fortsættes.)a vista 227.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Specier solgtes til 13 Rbmk. 10 a 10 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. 171 - - Rbd. Sedl. 51 - Rbs. Tegn. 82 3/4 83 Rbd. Sedl. i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. 114 3/4 115 1/2 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 921 93 Rbd. r. S. 103 1/2 104 i Banco. i Baned. i Sedler C. nye danske Oblig. 58 1/2 - L. Sterl. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin Østergade No. 60. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 24. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 24 Marts 1827.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
Det attende Aarhundredes Afskedsord til det nittende Aarhundrede. Ved min Ankomst fandt jeg Jorden frygteligen hæriet af flere Onder, saasom Krig, Jesuiter, Jnqvisition, Jntolerence, Vankundighed, Overtroe, Negerhandel, Vornedskab osv. Destoværre havde jeg ikke den Glæde at faae Krigen, dette alle Rædsler indbefattende Uhyre, fordrevet fra Jorden, men tvertimod den dybe Kummer, at see mangfoldige Mennesker ynkeligen givne til Priis for dens talløse, som navnløse Ulykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
J tyve Aar vedvarede den nordiske Krig, under hvilken Danmark, Norge, Sverrig, Rusland, Polen osv. afvexlende vare dens Skueplads, indtil den omsider endtes ved den tappre som navnkundige Carl den tolvtes Fald. Paa samme Tid – fra 1702 til 1714 – rasede den spanske Successionskrig, yderst grusomt, især i Bayern og i Spanien. Og var saaledes hele Europa, fra Archangel til Gibraltar, underkastet alle Krigens gruelige Rædsler. Hvorom stede da Nationerne, saa almindeligen, som frygteligt? J Norden om Herredømmet over Østersøen, som og om hvo der skulde være Konge i Polen; i Syden derimod om Husene Habsburgs og Valvis Ligevægt. For at afgjøre og bestemme disse Punkter, maatte saamange kostbare Gjenropa tog Deel. bred, ja selve Livet. stande udsættes for Ødelæggelse, mangfoldige vigtige Indretninger staae tilbage, og mange tusinde Mennesker miste Formue, Venner, HelLig den ulmende Glød truede Krigen atter nu et, nu et andet Sted, med at udbryde, og allerede 1740 antændtes den i de to schlesiske Krige, saavelsom i Fortsættelsen af den østerrigske Successionskrig, og vedblev saaledes afvexlende at lue paa forskjellige Steder, indtil 1748, da der ved Fredsslutningerne haabedes, at dens Fakkel var udslukket; men allerede 1756 blussede den igjen i fuld Flamme, i den saa navnkundige Syvaarskrig, hvori fast hele En Omtrent 826,000 Mennesker maatte opofre Livet i denne blodige Kamp; en sørgelig Følge af en af de laveste Passioner, Misundelse; thi flere Kabinetter syntes paa ingen Maade at kunne finde sig i Preussens stigende Velstand og Storhed, før de ved dets Vaabenmagt bleve nødte dertil. Derefter udbrød - foruden andre mindre Krige - 1775 Frihedskampen mellem Nordamerikanerne og Britterne, og senere den franske Revolutionskrig. Vare de ovennævnte opkomne uden mindre grundede Aarsager, saa vare disse destoværre, fast uundgaaelige Følger, hiin af Britternes overmodigen udøvede Undertrykkelser, mod Nordamerikanerne, hvis Rettigheder uafladeligen, tvertimod al Ret og billighed, bleve krænkede; og denne af den utaalelige Despotisme og grændseløse Ødslen med Undersaatternes Velfærd, samt det skamløse Levnet og den næsten utrolige Ligegyldighed for enhver Pligt mod Menneskeheden, der saa sørgeligen udmærkede Regjæringerne under Ludvig den 13de, 14de og 15de, dog især den sidstes, under hvis Regjering, Man har beregnet, der er gjort flere ny Paalæg end under alle de foregaaende Kongers tilsammen. Nationen havde længe taalt de meest himmelraabende Misbrug, Undertrykkelser og tyranniske Forfølgelser – for hvilke især Protestanterne vare udsatte –, men omsider trættedes dens Taalmodighed; de gruelige Jammerscener, ved hvis Erindring Menneskevennen stedse vil gyse - fandt Sted, og flere tusinde Uskyldige maatte lide med og for de Skyldige. Dog maatte jeg end, ifølge de menneskelige Lidenskabers store Spillerum, og de skjændige Misbrug, der forhen havde fundet Sted, med dybest Vemod finde mig i de unævnelige Rædser, der især fulgte af Revolutionen, saa var jeg derimod stedse lykkeligere i, at see de øvrige Onder, enten ophævede, eller dog betydelig formindskede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
J lang Tid var der, i flere Lande, yttret den lydeligste Misfornøielse over Jesuitterne, saavel med Hensyn til deres høist afskyelige Forbrydelser, som til de oprørende, skjændige Lærdomme de foredroge i Tale og i Skrivter. Jblandt flere havde den ædle, som vise Sullpaa det alvorligste advaret imod dem, idet han, gjennemskuende deres herskesyge Formaal, indsaae: at de ingen Betænkning gjorde sig over at skaffe Enhver af Veien, der var deres Hensigter, imod, ved Gift og Snigmord – hvilket den ædle, men for godtroende Henrik den 4de, forsildig maatte sande ; at forlede Undersaatterne til Oprør mod Regjeringerne; den belgiske Revolution, foraarsage Krige, Trediveaarskrigen; forhindre Oplysning, myrde Sædelighed, i høie ste Grad at vise Jntolerance og Grusomhed mod Anderledestænkende; thi om endog Enkelte af den gjorde Undtagelser, i Henseende til disse Beskyldninger, saa gjælde de desmere om Ordenen, i det Hele. At nogle af dens Medlemmer vare lærde og gode Hoveder, og altsaa ved i nogle Henseender kunne have gavnet Videnskaberne, er vistnok unægteligt; men for den egentlige Oplysning virkede Faa eller Jngen af dem. Som ædle Vise udmærkede de sig ikke, men vel som meget kloge og yderst intrigante Politikere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
Endskjøndt der vel forhen til forskjellige Tider var af flere oplyste og ædle Mænd virket for at udbrede Sandhed og Dyd iblandt deres Medmennesker, saa gjorde dog Oplysningen, især i dette Aarhundred, Kjæmpeskridt fremad. Hvormeget virkede ikke i saa Henseende den, indtil de sildigste Dage, med fuldeste Føie kaldet, Frederik den eneste, J Fredens Stilhed, som under Krigens vilde Larm, ved sit enlige Arbeidsbord, som i fine store videnskabelige Bordsamtaler, i Cabinettet, i Leiren, som i sin Correspondentse med flere af Europas store og ædle Videnskabsmænd, higede han stedse efter at befordre Videnskabelig hed, at fremme Oplysning, at udbrede Tolerance og Humaniet. Overalt viste han sig som den kloge Statsmand, den vise Lovgiver, den indsigtsfulde Filosof, den følende Digter, den upartiske og lærerige Historiker, som den oplyste og liberale Menneskeven, som den virksomste og forsit Folk omhyggeligste Konge, men tillige som Retfærdighedens redeligste Haandhæver. Selv oplyst, tolerant og human opfordrede han ved Raad som i Daad Alle til at ile mod samme ophøiede Formaal. Hans Fortjenester af Menneskeheden ere uberegnelige. Hvad virkede ikke og - tildeels efter hans Opfordring - den sande Filosof, den ædle Garve for Oplysning og Menneskeheld? Det er en svulmende Fryd at tænke paa og omtale saadanne Mænd, Menneskehedens Lys og Lyst. Den, der kunde faae isinde at miskjende dem, maatte man befrygte, havde Skade paa Forstanden, for ikke at sige paa Hjertet. J Frederiks Fodspor traadte den, ligeledes fortræffelige og for Menneskevel varme Keiser Joseph den anden; men i hans Jlen efter at oplyse, forædle og lyksaliggjøre sine Undersaatter, stødte han an mod Jesuiter og Clerker, og han var snart - ikke mere. At opregne alle disse evigen Fortjente, der satte deres Lyst og Ære i at tolke Sandhed, som i at forfægte Menneskerettighederne; kort, i saavidt muligt at fremme Almeenoplysning og Forædling, i at sørge for at Enhver, den Simple som den Høie, nød saavel sine Rettigheder, som opfyldte sine Pligter, er ikke muligt her, kun nogle Faa kunne blive nævnede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-24
Jblandt disse indtager Filosofen, Digteren Voltaire en høi Plads. Det var, saa at sige Lidenskab hos ham at lære Menneskene Tolerance, at enhver Retskaffen behager Gud, i hvad Folk han end er af - denne Bibelens Lære, glemme de forfølgelsesssyge Zeloter altfor ofte -at bestride Overtro og Fanatisme, som og uforfærdet at tale den Undertryktes Sag, saavelsom veldædigen at komme den Fattige og Forladte tilhjælp. Ligeledes den djærve, Alt henrivende Rousseau, hvormange oplysende, velgjørende Sandheder har ikke denne, for Menneskevel enthufastiske Ædling, fremsat og gjort frugtbringende Og nu de fast Alt udgrundende Filosofer, Hume og Kant, hvilken høi Plads indtage ikke disse Tænkere, iblandt de mest fortjente Oplysere? Ja, hvor herligen besjæledes ikke, saavel disse omtalte, som følgende Mænd af den fortræffelige Yttring: "Gud vil at Alle skulle blive salige, og komme til Sandheds-Erkjendelse, idet de saa redeligen, som vedholdende, stræbte at gjøre Bibelens trøstende Lærdomme, som Fornuftens dybeste Grundsætninger tilgængelige og forstaaelige for Alle. Derfor og den salige Lyst at mindes og see Mændene, der i saa Henseende saa herligen have udmærket sig som Filosofer, Theologer, Filologer, Historikere, Naturforskere, Læger, Pædagoger, Digtere, Tallere og Statsmænd, Fontenelle, Montesqvien, Duclos, d'Alembert, Mably, Busson, Condorcet, Marmontel, Lavoisier, Turgot, W. Chatam, Price, Robertson, Gibbon, Jones, H. Blair, Priestley, Howard, Jenner, For, Chr. Wolf, L. Euler, J. L. Mosheim, S. J. Baumgarten, H. S. Reimarus, Gellert, J. H. Lambert, J. G. Sulzer, J. A. Ernesti, S. C. Lessing, Jselin, Mendelsohn, A. F. W. Sack, Zollikofer, J. A. Cramer, Jerusalem, J. D. Michaelis, Semler, Morus, Kleist, J. M. Gesner, Crusius, Basedow, M. J. Schmidt, Kaunitz, Hersberg, Klopstock, Herder, Gedicke, Spalding, Tøller, Schiller, Rochow, Nøsselt, Gleim, C. Meiners, Lichtenberg, J. N. Tetens, Schrock, Schløger, Eberhard, Henke, J. C. F. Løffler, Saltzmann, C. G. Heyne, Reinhard, Platner, Wieland, Campe, Trapp, Villaume, J. H. Voss, Eichhorn, A. H. Niemeyer, Feder, Spittler, Wettstein, Hemsterhuis, A. Haller, Bonnet, J. v. Müller, Linne, Kellgreen, N. v. Karamsin, B. Franklin, Washington, Holberg, Rothe o. s. fl.