Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-07-17
Udenlandske Efterretninger. (af Alton. Merkur og Hamb. Correspondent.) Den samsse Overeenskomst (Concert) og Subsidie-Traktat, undertegnet i Stokholm den 3die Marts 1813 imellem Hs. Brittiske Majestæt og Kongen af Sverrig, er nu og kommen fuldstændig for Lyset. Efter den sædvanlige Jndledning, hvorlunde begge Magter, i den helligste og udelelige Treenigheds Navne (!) for at knytte Venskabsbaandet tættere, og giennemtrængte af Nødvendigheden for at bevare Nordens Uafhængighed (!) og fremskynde en almindelig Fred (!) have befuldmægtiget paa engelsk Side Generalmajor Hope og Gesandten Thornton, paa svensk Side Statsminister og Udenrigsminister Grev v. Engestrøm og Holkentsler Baron v. Mettersteds til at slutte en Overeenskomst, følger denne af saadant Jndhold: 1) Kongen af Sverrig forbinder sig til at stille et Korps af i det mindste 30000 Md. til en direkte Operation paa Fastlandet imod den fælleds Fiende, hvilken Armer skal agere i Overeensstemmelst med de russiske Tropper, som ifølge de desangaaende bestemte Stipulationer imellem Hofferne i Stokholm og Petersborg stilles under Hs. Kongel. Høihed Kronprindsens af Sverrigs Kommando. 2) For at give et ubetydigt Beviis paa sin Attraae efter at forene sin Jnteresse med Sverrigs og Ruslands, lover Hs. Brittiske Majestæt at tiltræde de imellem disse to Magter oprettede Konventioner, saaledes: at han ikke blot ingen hindring, vil lægge i Veien for Kongeriget Norges stedse varende Forening som en integrerende DeelaSverrig; men at han endog vil lette Kongen af Sverrig Udførelsen af denne Hensigt, enten ved sin (en saadan Ven!) Mægling eller i Nødsfold ved sin Medvirkning til Søes fælleds med de svenske og russiske Tropper; dog vel at forstaae, at Man ikke maa skride til Magten, med mindre Kongen af Danmark først skulde vægre sig ved at indgaae i den Nordiske Alliance paa de aftalte Betingelser. 3) for at sætte Hs. svenske Majestæt i Stand til, uden Tidspilde at begynde de i Art. 1 bestemte Operationer, forpligter Hs. Brittiske Majestæt sig til dette Aars Feldttog, samt Troppernes Udrustning, Transport og Underholdning, at betale 1 Million Pund Sterl., hvoraf hver Maaned udredes den 5te Deel. 4) Af ovennævnte Subsidie skal gives et forskud til Udrustningen og Afmarschen. 5) Til en fast og varig Garantie af begge Magters politiske og Handelsforhold, og for at give sin Allierede et Beviis paa sit oprigtige Venskab, aftræder Hs. Brittiske Majestæt Øen Guadeloupe i Vestindien til Hs. svenske Majestæt og hans retmæssige Efterkommere. Denne Kolonie overdrages i næste August Maaned eller 3 Maaneder efter de svenske Troppers Landgang paa Fastlandet. 6) Til Vederlag indrømmer Kongen af Sverrig paa 20 Aar fra Ratisikationernes Udvexling de Brittiske Undersaatter Oplags=Ret for alle Produkter og Varer fra Storbrittanien eller dets Kolonier som indføres paa engelske eller svenske Skibe, til Havnene Gottenborg, Carlsham og Stralsund, naar den sidste er kommet tilbage under svensk Herredømme. Uden forskiel enten disse Vare kunne indføres i Sverrig eller ikke, betales 1 Procent ved deres Jndgang, og lige saameget ved deres Udførsel. 7) Fra denne Traktats Underskrivt forbinde begge sig giensidig, ved ingen Underhandling med deres fælleds Fiender at skille sig fra hinanden. 8) Ratisikationerne skulle udvexles inden 4 Uger eller om muligt før i Stokholm. - I Debatterne over denne Traktat i Underhuset dadlede Hr. Banks den som den utydeligste han endnu havde seet, da den inddrømmede meget, uden at men øinede mindste Fordeel deraf for Engelland. Nytten ske, som man vidste ikke kunde leveres, Et andet Spørgsmaal var, om Sverrig var indbefattet med i Vaabenstilstanden eller ei, om Rusland ikke i sidste Fald var forhindret fra at tille sit Kontingen, og om Engelland ikke i begge Tilfelde var fritaget fra at betale sine Subsidier, Om Man, hvis Sverrig sluttede Fred med Frankerig, og ikke med Danmark, da ogsaa var pligtig at forhielpe det til Norge, Paa denne Maade kunde Engelland endnu blive indviklet i Krig med Danmark, efter at alle Stridigheder paa Fastlandet vare bilagte. Paa alt dette lod Lord Castlereagh sig nøies med at svare: at Traktaten alt var udført paa en Maade, som beviiste dens Nyttighed. Videre Forklaring behøvedes ikke.