JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
Fra 1814 til 1823 beløb de af den franske Regjering autoriserede Legater til de Fattige sig til 27,505,256 Fr. J Aaret 1822 kom til London 22 Mill. 500,000 Pd. Thee, uden at derved Prisen faldt. Forbrugen af Thee synes altsaa bestandigen at tiltage i Europa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
J en Tid af 100 Aar har Jamaicas Flør tiltaget i en overordentlig Grad. 1675 fandtes der 7,768 Hvide og 9,504 Slaver. Huder, Cacao, Indigo vare de eneste Producter. Paa Sukker tænkte ingen. 1790 avledes der over 1 Mill. Pd. Caffe og fandtes 350,000 Slaver. Nu leverer Øen 60,000 Oxhovder Viin, 1,800,000 Pd. Caffe, 130,000 Toppe Sukker. Engellænderne indføre for 2 Mill. Pd. St. af deres Manufacturvarer og hente for 5 Mill. af de derværende Producter. Sukkerfabricationen har aftaget, men derimod avles meget mere Ingefær, Peber og Caffe. Om Røverne i Rom. (Slutning; see forr. No.) Dem, som af denne Skildring slutter, at Røvernes Uvæsen i Kirkestaten ikke lod si standse, tager meget Feil. Nienzls korte Stats forvaltning i det 14de Aarhundrede og det franske Herredømme i nyeste Tider bevise det Modsatte. Nienzi lod uden Naade Røverne og dem, der beskyttede dem, hænge, og Napoleon lod dem skyde, hvorved i kort Tid Campagne di Roma og Fondis Ørkener bleve ligesaa sikkre som hvert andet Sted i civiliserede Lande. Men da Pius VII. i Aaret 1814 igjen besteg den verdslige Trone, ophørte ogsaa Frygten hos Stimændene, der heller stiele og myrde end arbeide, og den af ham lovede Generalpardon, som Napoleon, aldrig var saa svag at tilstaae, viste dem, der havde Lyst til Plyndring, tilstrækkeligen, med hvilken Tryghed, de nu igien kunde drive deres Uvæsen. Virkeligen fremvoxte atter Røverbanderne som Skampioner, og naar een eller anden af deres Chefer særdeles udmærker sig ved Rædselsdaad, og med List og Behændighed veed at hjemsende de mod dem udskikkede Gensdarmer, saa søger Regjeringen, saa godt som den kan, at slutte med ham et Forbund, og giver ham en Post eller aarlig Løn. Den bekjendte Barbonne blev, efterat han længe havde gjort Veiene usikkre og udøvet de meest oprørende Rædselgierninger paa Fremmede og Jndfødte, i Følge hans Ønske, ansat som Fangevogter i Rom, hvor han fik et lidet Huus, og nu lever saa behageligt med sin Kone, som den braveste Borger. At Samvittighedsbid ikke nage ham, falder af sig selv, da Absolutionen har med Vievandet aftvættet Alt, og at ingen Romer foragter ham, derfor sørger Folkecharacteren, som kun beklager Offeret, ikke den Offrende; ofte hører man raabe, naar Talen er om en Morder, havde denne for den usleste Pengefordeels Skyld end begaaet den rædsomste Gierning Stakkelen har myrdet et Menneske! Barbonne er ikke den eneste i sit Slags, som nyder og i Nødsfald veed at tiltvinge sig en Borgers Rettigheder, sire andre Røvere, som man havde givet et Slags Gage, paa det de ei fremdeles skulde gjøre Landeveiene usikkre, nærmede sig Cardinalstatssecretairens Vogn, og erklærede: at de vilde vende tilbage til deres Bjerge og paa ny begynde deres Røverfærd, saafremt man ikke gav dem et Tillæg, da det var dem umueligt, at leve af deres Pension. Jstedetfor at straffe disse Skurke, efter Fortjeneste, talede Cardinalen meget naadigt med dem og forsikkrede, at ville tage deres Besværing i Overveielse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
Jostørre Skjelm, deshøiere Galge, Man siger i Almindelighed, de smaa Tyve hænger man, de store lader man løbe. Men dette Ordsprog gieldte maaskee ikke saa meget i ældre, som i nyere Tider. Røverierne i Hertugdømmet Slesvig havde tiltaget i saadan Grad, at Hertug Knud selv gjorde et Tog moden Bande. Da den var paagreben, fremtraadte een af Røverne og paastod, at han var af Hertugdømmets første Adel og en Slægtning af Knud selv, hvorfor han haabede, at han vilde blive behandlet paa en udmærket Maade og ikke have samme Skjebne som de øvrige. Knud svarede: "det forstaaer sig! Da Du er af høiere Stand, saa vil jeg ogsaa udmærke Dig blandt alle dem, der ere i Ledtog med Dig, og medens de øvrige kun skulle hænges ved Seil stangen, skal Du dingle paa den høieste Mast.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
Kjøbenhavns Børs, d. 28 September. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, 3/4. Nationalbank-Oblig. (uden Renter) 92 a 92 (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 100 3/4 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 97 1/2. Dito 4000 Bcomk. 97 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 a 16 1/2. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
Rettelser. J forr. No., P. 1228, Lin. 7, for: 69 Aar og 11 Maaneder læs: 68 Aar og 11 Maa P. 1229, Lin. 25, for: Eventyrer, neder. læs: Eventyr
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-09-28
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Nyeste. Cilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 79. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 2 October 1824. Før skulde Duvride Vand af Staal, end Du skulde viste mig til det Maal." Heder Pedersen Syv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Efter M. D. Arnauds Fortale til hans Nonvelles, historiques, a Mastricht, 1785.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Collegium Mediceum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Efter Jldebranden 1728 blev det igjen opbygt, men i Bombardementet 1807 saa ødelagt, at kun Murene levnedes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
J Aaret 1791 høitideligholdtes Stiftelsens 100de Aars Jubilæum ved en latinsk Tale, hvori daværende Ephorus, Prof. Abr. Kall, viste, at samme Aarhundrede i en Tid af 63 Aar havde seet af Borchs Fosterbørn 11 Biskopper, 36 Professorer ved Kjøbenhavns Universitet, 7 ved Sorøe, Academie, 1 ved det Parisiske (Winslow, I i Kiel, som siden blev Procantsler sammesteds (M. Friis fra Ribe), 1 i Helmstedt (Justinus, Bing), 7 ved Odense Gymnasium, 1 ved Seminarium i Kongsberg. Doctorgraden i Theologien havde 12 Borchianer erholdt; i Lovkyndigheden 5, i Medicinen 24. J Skolerne have været ansatte som Rectorer, Lectorer og Conrectorer 39, Provster, paa Communitetet 7, ikke at tale om de mange, som have beklædt andre civile Embeder. - Stiftelsens Capitaler beløb sig i Aaret 1791 til 40,850 Rdlr. D. C. - Foruden Fundatsen, som findes hos Hofman, haves i Universitetsjournalen, 2den Aarg. 1ste Hefte, 16 af Professorerne forfattede Artikler, hvorefter Collegiets Alumni have at rette sig, hvori det blandt andet hedder, at ingen Qvindesperson tilstaaes at indgaae paa noget af Kammerne, undtagen Betjentens Hustrue eller hvem han i hendes Sted dertil beskikker &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Jndenlandske Efterretninger. Den nyligen afdøde Hof= og Universitetsboghandler J. G. Rothe var født i Leipzig, d. 19 October 1730. Hans Fætter, Boghandler Gabriel Rothe, forskrev ham til Kjøbenhavn, som Dreng, for at lære Boghandelen hos ham, og han kom hertil den 29 Mai 1744. Efterat have udlært reiste han herfra paa nogle Aar og conditionerede i den Waltherske Boghandling i Dresden. Han kom hertil igien, traadte i Condition hos Gabr. Rothe, og efter sammes Død forestod han Boghandelen for N's Enke i endeel Aar. Derefter anlagde han selv en Boghandel 1763. Hans første Sortimentscatalog, og første Forlagsskrift, Cramers neuer Predigtsammlung, er fra samme Aar. Fra 1ste Januar 1811 overdrog han sin Boghandel til sin Svigersøn H. S. Ludewig. 1814 tog han, efter sin Kones Død, til Langeland, til sin Søn, Districtslægen I. A. Rothe, for at leve og døe hos ham. Han døde i Rudkjøbing, den 3 Septbr. 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Hr. Dr. Binge i Rendsburg har opfundet en Brandsprøite, der kan sættes i Virksomhed af een eller to Personer. Den kan tillige bruges som hydraulisk Maskine til at udpompe og bortlede Brøndvand, og det meget bedre end den bekiendte Sugepompe; til at vande Hauger og Marker, besprøite fabrikmæssigt Lærred, og Cattunblege o. s. v. Han har ogsaa opfunden en anden almeennyttig og vigtig Maskine af Jernblik, Kalofactor (Luftvarmer) kaldet, hvorved det halve Brændeved kan bespares, og er især anvendelig i Stueovne, da den, formedelst den bestandig gjennem, og udstrømmende gloende Luft i faa Minuter opvarmer Stueluften, og det tidligere end Ovnen selv er bleven varm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Efter Forlydende vil Opfinderen overlade begge Maskiner til Brandcommissionens Bedømmelse og ansøge om et Patent derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Aalborg den 25de September. Briggen Fly, Capt. Robert Brown, af Elie i Fifeshire, i Skotland, som udclarerede herfra den 8de Dennes med 1957 Tønder Havre til London, har paa denne Reise berørt Skagens Reev saaledes, at den maatte søge Christiansand for at oplosse Ladningen og istandsætte Skibet. Samme Brig var ogsaa stødt paa Skagens Rev paa Hidreisen til Aalborg. Thisted. Onsdagen den 22de September er vesten for Svinekløv paa Kliim Strand i Thisted Amt, indstrandet en lille Galease, Adelheid kaldet, hjemmehørende i Stettin og destineret til Havre de Grace i Frankerig, ført af Capitain J. S. Hübner og ladet med Fyrre bjelker og Zink, efter Capitainens Sigende; men da Skibet staaer paa anden Revle, er det vanskeligt om Noget kan reddes. Mandskabet: Capitainen og 4 Mand, ere bjergede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Viborg, den 25 September. Ved det heri Torsdags holdte Toftemarked, vare Priserne saaledes: Sæderug Tønden 2 Rbd. 64 s.a 3 Rbd. Kartofler 4 Mk. 8 s. Smør 14 a 16 s. Pd., Ost 6 a 8 s. Pd., Æg Snesen 12 s. Boghvedegryn 4 Mk. Skp. Giæs 3 Mk. 12 s.a 4 Mk. Stk., Ænder 2 Mk. 8 s. a 3 Mk. Parret. Hørlærred 26 a 30 sk., Blaarlærred 20 a 22 s. Alen. Æbler fra 32 s. til 4 Mk. Skjeppen. Af Brødrug, Byg og Havre var intet af Betydenhed, da al Rugen villig kjøbtes til Sæderug. Stude kostede fra 30 til 50 Rbd. Parret; fede Køer 20 a 24 Rbd. Stkt., gamle dito 10 a 14 Rbd. Af Kramboder vare endeel, meest med Smaakram, dog var der og baade Guld arbeidere, Bonfilstøier, Mattats Handsker, Kasket- og Skomagerboutiquer. Klagen for Penge hørtes idelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Viborg, den 27 September. Ovenpaa usædvanlig Varme med Regn har det nu i 2 Nætter frosset, ligesom og den nordvestlige Vind bringer mærkelig Kulde i Luften. - Den paa Sandmarkerne heromkring allerede for 3 Uger siden saaede Rug, staaer frodig; men vistnok vilde den, ifald Kulden ikke standser, da tilsætte for mange Kræfter. Provstirugen bør især ikke saaes for tidlig, da den muligt kunne skyde i Vipper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Den engelske Læge Lavall har i Account of the Organisation, Administration and present State of the Military Colonies in Russia, London 1824, leveret om de russiske Militaircolonier en Beretning, der er det Tilforladeligste, man har om disse, der, i deres videre Udvikling, ved dette Riges Stilling i det europæiske Statsystem, kunne blive for vor Verdensdeel af saare betydelige Følger. Anledningen til deres Anlæg var den store Bekostning, som den af 800,000 Mand bestaaende russiske Hær udkrævede. General Greve Araktschiew skal først have vakt den Tanke, at indqvartere Soldaterne hos Kronbønderne, anlægge militaire Landsbyer og sætte disse Colonier under en egen af alle andre Autoriteter uafhængig Forvaltning. Det er allerede nu bragt saavidt, at det staaer alle Godseiere i mennesketomme Egne frit for, istedetfor det Mandskab, de fra Tid til anden havde at stille, at betale en vis Sum og lade det supplere fra Colonierne. Naar disses Befolkning er voxen i den Grad, at den leverer Stridskræfternes hele Behov, saa maa den af Catharine 11. indførte Conscription, efterhaanden ophøre. - J Begyndelsen mødte Planens Udførelse Misfornøielse blandt Bønderne. Befalingen, at selv den ældste Bonde skulde lade sig afklippe Haaret og afrage Skjægget ), vakte stor Utilfredshed. J Staden, 2) Det russiske Skjæg, siger I. Carr i sin Reise, skrækkede Peter den Store, han voAschagne, 11 Mile fra Charkow, modsatte sig et Colonicanlæg saa alvorligen, at Tropper og Canoner maatte rykke frem mod den. Men Overmagten seirede, endskjøndt Utilfredshedsaanden kun er undertrykket, ikke qvalt. Har Keiseren bestemt de Landsbyer, hvor Colonier skulle anlægges, saa udtages alle over 50 Aar gamle Bønder til at danne Overcolonister.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
J de gamle Boligers Sted bygges nye, som ere hverandre ganske lige, i Gader, og hver Colonist saaer til sit Huus. 15 Desætiner Land, paa den Betingelse, at forsørge en Soldat med sin Familie, og desuden en Hest, hvor Rytteriecoloniseres. Soldaten skal derimod, naar han er fri for Tjeneste, være ham behielpelig i Jordens Dyrkning og huuslige Arbeider. Over colonisten faaer ogsaa Uniform. Det er ham tilladt at tage en Slægtning eller Ven til Medhjelp. Har han adskillige Sønner, saa bliver den ældste hans Medhielper, den anden tages tilagerdyrkende Soldat og de øvrige blive saakaldte Colonister. Den hos Overcolonisten Jndqvarterede kaldes ogsaa agerdyrkende Soldat. Han bliver halv Jorddyrker, halv Soldat, indtil han har tjent 25 Aar. Efter den Tids Forløb kan han udtræde af Tjenesten. Forbliver han deri, da kommer han, som Jnvalid, i en Fæstning. J hans Sted rykker da Suppleringsmanden, der har sin egen Bolig ved Siden af Overcolonisthuset, og tages af Bønderne. Han øves saaledes i Vaaben, at han i Nødsfald kan indtræde i en Reservearmee. Efter ham rykker Cantonnisten op, som ligeledes, hvor der mangler Hænder, maa være Colonisten behielpelig eller drive en anden Haandtering. Over colonisten, den agerdyrkende Soldat og den, der udfylder hans Plads, kunne vælge en Kone efter Behag og opmuntres til Giftermaal. Men vede derfor ikke at angribe det. Ogsaa Catharing havde Respect for det. Russen hænger med Liv og Siel derved, hvilket sees af følgende aulentiske Anecdote: En Adelsmand tilbød een af sine Trælle, en Russer, sin Frihed og 2000 Pd. Sterling, naar han vilde aflægge Skjægget; men Trællen svarede: "heller vil jeg miste Livet Fruentimmerne i en Militaircolonie tør ikke gifte sig uden for dens Grændser. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Kjøbenhavns Børs, d. 11 October. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter, 94 1/2 a 95. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 100 1/2 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 98. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 a 16 1/2. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier 85. Jndfald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
En Enke- og Ligkasse var ved ildegrundede Beregninger kommen saaledes til Agters, at hverken Enker eller Lig fik nogen Understøttelse af den. Men desuagtet vedblev den dog at holde Generalforsamlinger, hvorved imidlertid ingen anden indfandt sig end Directeurerne og Budet. En Dag mødte et af Medlemmerne een af Directeurerne paa Gaden, og spurgte, hvorledes den forrige Aftens Generalforsamling var løben af"Meget vel svarede hiin. "Men der var 10, som jeg har hørt, ingen af Medlemmerne tilstede Det behøvedes heller ikke, tog Directeuren til Gjensvar. "Hvorledes kunde De da kalde det en Generalforsamling?" – "Fordi man, svarede Directeuren: "altid siger Generalen, men aldrig Soldaterne, vandt Slaget."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Skuepladsen. Mandag (4 Oct. Begyndes Kl. 6.) Valerie, Com. i 3 Acter, og Onklens Slot, Lystspil i 1 Act. Mellem Stykkerne Balletteen: Bjergbøndernes Børn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Rettelse. J forr. No., P. 1246, Lin. 5, for uundværlige læs: undværlige. mann Husarer, m.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-02
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 80. Udgivet, redig eriet og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 5 October 1824. Om Prædicatet Hr. Der var en Tid, da leved udi Norden, En herlig Æt, bered til Krig og Fred, Da Jngens Træl og Jngens Herre vorden, Hver Odelsbonde var en Mand for sig." Tegner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
J nogle Anmærkninger til et Udtog af den danske Statscalender for 1823, i Staatsburgerliches Magazin, 3 B. 3 H., hedder det: "Uagtet der i den danske Stat ikke gives en saadan Lov, som i Churhessen, hvorved forordnes, at Personer af den blotte Borgerclasse, som ei føre nogen Titel, ikke skulle regnes til Honoratiores, og Prædicatet Hr." derfor ikke offentligen tillægges dem, saa burde i det mindste en saadan Observanz i vor Statscalender, ja næsten endnu strængere end der, iagttages, thi i Hessen er hiint Prædicat dog tillagt alle Embedsmænd og de Studerende; her derimod indskrænker sammes Tillæggelse, paa faa Undtagelser nær, sig kun til saadanne Personer, der føre een af de Rangforordningens 9 Classer nævnte Titeler, hvorimod alle ubetitlede Toldforvaltere, Borgemestere, Raadmænd (Rathsverwandte), Amts forvaltere o. s. v. ere anførte uden samme, med deres blotte Navne. Blandt Embedsmændene gives kun Magistratsmedlemmerne i Altona og blandt de Studerende, Præsterne Navn af Hr. men Juristerne kunne ikke glæde sig ved dette Fortrin, end ikke naar de ere Over- og Landrets Advocater. De borgerlige Eiere af adelige Godser, der dog have Birkeret, savne det, men ikke de ellers ubetitlede Kgl. Kammertjenere. - Til vor oplyste Tids Begreber om borgerlig Ære staaer denne Skik neppe i rigtigt Forhold." Førend det trettende og fjortende Aarhundrede var Ordet Herre en Hædersbenævnelse, som kun gaves Personer af høi Byrd, Fyrster, Grever og Dynaster, men ikke den lavere Adel, og endnu mindre Borgerstanden, skjøndt allerede da Udtrykket Herre brugtes deels i Modsætning af Tjener, deels til at betegne Eieren af Noget Men det gik med Hædersbenævnelsen Herre omsider, som med Ydmyghedsudtrykket Tjener i omvendt Forhold, man kaldte en Tjener Herre, og en Herre kaldte sig selv Tjener. Man be titler en Skopudser i Adressen Hr. N. N. og selv de største Herrer anbefale sig dem, de ansee for deres ringeste Undergivne, som deres ydmyge eller ærbødige Tjener. Endnu for fyrgetyve Aar siden var det almindeligt at sige til Folk af Borgerstand Seniør, men hvor meget man end vedbliver at hænge ved franske Ord, især i Complimentsproget, saa har man dog allerede for længe siden givet det Udtryk Seniør og Mossis Løbepas. Ved Bekjendtgjørelserne angaaende de ved Fugleskydninger vundne Præmier er det almindeligt at læse: Ringen blev nedskudt af Hr. Skrædermester 4, høire Vinge af Hr. Rokkedreier 87, venstre Vinge af Hr. Parykmagermester 17. Det er en Følge af den stigende Cultur. Selv Sælgekoner ere nu saa cultiverede, at de give hver Borgerkone Titel af Frue, og det er ganske sædvanligt, at den ene Tjenestepige kalder den anden De.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Med den borgerlige Ære har i Grunden Prædicatet Hr. aldeles intet at gjøre. Jngen siger Hr. Holberg, Hr. Ewald, Hr. Thorwaldsen. Jkke engang Baron eller Etatsraad kaldes de. Deres blotte Navn er deres Hæderstitel. Det skjønnes derfor ikke, hvorfor Hr. Forfatteren af ovennævnte Anmærkning har kunnet lægge saa stor Vægt paa Udeladelsen eller Tilføielsen af Prædicatet Hr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Trykseil. En Mand beklagede sig hos en Bogtrykker over de mange Trykseil, der fandtes i de Skrifter, der udkom fra hans Presser, og hvilke meget forstyrrede Læseren i den Fornøielse, han ellers kunde havt af sin Læsning. Min Herre, sagde Bogtrykkeren, Trykfeil ere meget gavnlige, og det er ubilligt at laste dem; thi indeholder Skriftet ingen Tanker, saa tvinge hine Læseren til at tænke, og er Læseren ikke vant til at tænke, saa vænnes han dertil netop ved Trykfeil. Saaledes læste jeg nyligen i et Blad, at et Sørgespil, under Titel af Jagten, med det første skulde opføres. Nu begyndte jeg at tænke efter. En Jagt kan ikke være noget passende Æmne til et Sørgespil. Det maa altsaa være en Trykfeil. Jeg gjennemløb i en Hast Alphabetet. Magten kan det ikke være – altsaa Pagten. Næste Dag læste jeg i et andet Blad, at jeg havde gjettet rigtigen. Apollo og alle ni Muser bevare os for Bøger uden Trykfeil. De vilde ganske vænne Folk af med at tænke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Kartoffler. Kartoffler kom oprindeligen fra Nordamerica, hvor de ei agtedes tjenlige til Føde. 1566 kom de først til Jrland og derfra til Engelland ved et Skib, der led Skibbrud paa den vestlige Kyst, North Meols kaldet, i Lancashire, en Plads og Jordbund, som endnu er bekiendt for at frembringe Kartoffler af stor Fuldkommenhed. Men ikke førend 40 Aar efter deres Jndførsel bleve de dyrkede omkring London, og den Gang betragtedes de som Sieldenheder, uden at man havde noget Begreb om den Nytte, de kunde medføre til almindelig Brug. Paa den Tid udmærkedes de fra de spanske Virginia potators eller dattatas kaldede, som er det americanske Navn paa det spanske Slags. J det Kongelige Londonske Selskabs Møde 166263 oplæstes et Brev fra Hr. Buckland, hvori han anbefaler at plante Potatoes i alle Deele af Riget, for at forebygge Hungersnød. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-10-05
Sverrig blev Kartoffelavlen, trods den berømte Linnees utrættelige Bestræbelser, først indført 1764, da der udkom en Kongelig Forordning, som opmuntrede til deres almindelige Dyrkelse. De vare imidlertid tidligere bekiendte der, thi i det svenske Videnskabers Academies Afhandlinger 1747 foreslog Carl Skytse at brænde Brændeviin af dem, for at spare Korn. - J Danmark kaldte man dem endnu for 70 Aar siden en Spineføde. Til hvilken Magt og Herligheder denne foragtede Frugt, ikke kommet i nyere Tider, Kartoffler have forøget Jrlands Befolkning og maaskee hele Europas, de betragtes som et bestandigt Forebyggelsesmiddel mod Hungersnød og have nedtrykt Kornpriserne. Hvo kan beregne Følgerne af de første Kartoffler, der for 270 Aar siden kom til Jrland, Ogsaa Formen er ikke at foragte.