Viborger Samler, 1785-07-25
DEN. VIBORGER. SAMLER. J No. 30. ARETTENDEAARGANG. Mandagen den 25 Julii 1785. er, Bidrag til Samleren No. 27. om Præsternes Pibekraver. Ja der kommer De, Hr. Forfatter, vel afsted. - VedDeres Skrivt mod Pibekraver opbringer De en heel Skare. Hvad, siger nogle: Er Pibekraven ligesom de andre Stykker, af Præstedragten ikke gandske anstændig og skader ingen, er den Ting ei saa gammel, saa længe brugt i Danmark, at ingen Jndfødt skal enten forarges eller forfærdes ved Synet af en Pibekrave, mere sælsomt og anstødeligt ville det være, at savne den hos Præster for Alter eller paa Præke Hh. stolen, stolen, og her maatte rimeligen spørges: Hvad skader ved denne Præstes Hals, eller er det maaskee en magelig, eller selvraadig eller egensindig Broder, som endeligen ved noget vil være udmærket? Andre tør vel sige, iblandt de mange, for hvilke Pibekraver ere Nærings=Canaler synes Forfatteren at have glemt Railleuren selv, den med vittig Spot besvangrede Siel, der og her skal søge Næring. Beviis nok for den Sandhed, at Aarhundredes Brug er ei i Stand til at betrygge denne eller anden ligegyldig Ting for Skumlerens Tand - hvad Under, at den Orm, som har ædt sig igiennem det gamle Testamente og Aarons Præsteklæder, endeligen kryber ind i den spanske Kraves tomme Piber, den skal og der lægge sine Æg, Yngelen forventes, og vil vel snart, som anden Møl, udbrede sig over den gandske Habit? – Men lad Folk sige hvad de vil, manges Votum stemmer dog for Forfatteren og enhver, som skriger: Pibekrave, Vinger, Bonnet, hvortil denne Stats, hvi skal Præstens Dragt være indskrænket til en vis Form, hvi maa den ei, som andres farves og omskiæres efter enhver nye og nyttig Mode? Tak Hr. Author for Opdagelsen af Pibekravens Skadelighed for Helbreden, underligt nok, at dette fra dens Opfindelse til Datum ei har skullet falde nogen ind, men Ondskaben har maaskee forsætligen skiult dette og meere, Opdagelsen var giemt til Auchor - og den lange Kiole - er den end ikke, som Pibekraven, usund, saa er dog Farven urimelig: ei blaae, ei Purpur eller Skarlagen - ei indsprengt eller moderne, men sort - phy, hvilken Skam, at vore Præster hverken ligne jødiske eller grækiske Geistlige? Nu skulle Jøde=Præsten, som ei kiendte en sort Traad i sin Pynt staae op og see en dansk Præst, hvor ville han de han le, og for en affarvet Græker vil og denne sorte være anstødelig. Men (imellem os) Publicum burde underrettes om de langt betydeligere Mangler herved - hvi savnes for Exempel paa Kiolen en god breed Hals=Krave, som kunde behøves til at opvarme en forkiolet Nakke, et af - - Trækvind fordærvet Præstehoved? Hvad skal de mange smaa Rynker, som passe bedre til en gammel Pande, end en glat Ryg? Hvi ere Opslagene borte, Hvi sidder Lommerne ei paa tvers, Hvi er Kiolen videst, hvor Legemet er smalest? – Her er Materie nok til critiske historiske Afhandlinger, om Publicum dermed maatte tienes, og dette kan endog uden Vinger give Vind og Stof nok til 10 Ugeblade. - Hvert et Knaphul kunde viist blive en riig Næringo Kilde for en sort Broder. Dog - noget maa spares til Efterslægten, den skal og skrive - Visse Opfindelser ere giemte til den - Maaskee skal den med besvangres med krusede Blad=Kraver, fiirkantede Hatte eller Kemarims kegelformede Huer a. O! glade Udsigter, Skulle kuns ikke, en Hertug August stoppe Slusen for disse Nærings=Canaler. F. R.