Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-11-01
Hvad et Fyr paa Bovbjerg angaaer, da indseer jeg ikke, at andet kan tale derfor i Særdeeleshed, end den i sig selv mindre vigtige Omstændighed, at Standpunktet er høit. Kysten er der aldeles ligeløbende og Bovbjerg er beliggende omtrent paa dens Midte. Der kan altsaa ingen Coursforandring foretages tæt ud for dette Sted, og ligesom Skibene bør holde dem langt derfra, saaledes kan man ei heller antage, at noget betydeligt Antal af disse skulle af Vanvare, af Uvidenhed om at de vare for den jydske Kysts Midte –, seile ind under Landet og paa den Maade komme til at høste Fordeel af Fyret. Vel er det sandt, at der paa denne ligeløbende Kyststrækning forliser mange Skibe, men naar man herfra undtager de af disse, der formedelst Læk eller af andre Aarsager, som jeg ei vil nævne, søge Stranden, saa vil Grunden til de Øvriges Jndstranding næsten altid kunne tilregnes de vestlige Storme, der have gjort det umuligt at undvige Landet, og herimod kan et Fyr naturligviis ikke hielpe. Da et paa Blaabjerg anbragt Fyr, vilde være af ubetydelig Nytte for de Søfarende med Hensyn til Horns Ref, saa tale de samme Grunde herimod, som imod et Fyr paa Bovbjerg, og at det ene af disse Bjerge er beliggende ikke langt fra Aggerkanal og det Andet i Nærheden af Nyemindegab, kan, efter hvad jeg foran har oplyst, ikke give dem noget grundet Krav paa en saadan Begunstigelse. Det maa derimod være utvivlsomt, at BlaavandsHuk, der er det vestligste Punkt i Danmark, har en med Hanstedholm omtrent lige Kystbøining og det lange farlige Horns Ref lige ud for sig, maa være en vigtig Gienstand naar Spørgsmaalet er og Fyr paa Vestkysten, og det forundrer mig desaarsag, at den ærede Stænderforsamling, slet ingen Opmærksomhed har skienket dette Sted. Som den yderste vestlige Pynt af Jylland, er Blaavands Huk i sig selv fremragende i Nordsøen, og da Horns Ref løber ud herfra, lige i Vest, i en Distance af over 5 Mile og er selv ude ved Enden aldeles useilbart, maa det selv af Usøkyndige erkjendes, at den Søfarende saare let kan komme ind paa Refet, og at hans Undergang da er vis. Vel er Nordsøen udenfor Hornet ingenlunde saa sammentrængt, som mellem Norge og Hanstedholm; men Refshorns yderste Ende ligger over 10 Mile vestligere end sidstnævnte Sted, og Skibe fra Kattegattet til Elben, Hannover, Oldenborg og tildeels Holland, maa afvige fra den lige Courslinie for at komme udenom denne Grund, hvoraf man med Rimelighed kan slutte, at den passeres i ikke lang Frastand. Utallige ere ogsaa de Skibe, der her have forliist, og af mange forskjellige Fartøier er det Vrag, der her aarligen ilanddriver. - At al denne Ulykke vilde undgaaes, naar et Fyr blev oprettet paa Blaavands Huk, kan jeg ikke paastaae; men da det spidse Ref i Forbindelse med den Vinkel Kysten giør, levner Sømanden megen Raadighed over Coursen, samt da Refet har tvende Gjennemfartsteder, og det 2 1/2 Mile derfra værende Graadyb, fører til en nogenlunde Havn gjennem et Jndløb af 14 til 16 Fods Vanddybde, saa kan der neppe være Tvivl om dets Vigtighed. Det maa tillige bemærkes, at Klitterne der udgjøre Blaavands Huk, have en Høide af circa 50 Fod, og at ingen Bjerge af denne Høide findes paa flere Mile langs Kysten, hvoraf maa følge, at et Fyr paa Hukken vil kunne lyse frit, ikke blot lige ud i Havet, men tillige langs begge Siderne af Landet. At Fyret derhos maatte af give en gavnlig Veiledning for de Skibe, der passere ud og ind af Graadyb og Knuddyb tør jeg - da deres aarlige Antal beløber sig til over 200 – endnu anføre, til Styrke for dets Vigtighed, uden at gjøre mig skyldig i Jnconseqventsmed Hensyn til hvad jeg foran har yttret omNyemindegab og Aggerkanal. Bedst vilde det vistnok være for den Søfarende, at et Fyrskib anbragtes ude blandt RefshornsGrunde, men dette kan ikke lade sig gjøre, fordi et Skib ikke vil være istand til at afride de svære vestlige Efteraarsstorme i Nordsøen, og ved under et saadant Veir at forlade sin Station, vilde det rimeligviis forlise. Vel findes der mangeFyrskibe i Nordsøen under de engelske Kyster, men disse have kun de mindre heftige, østlige og nordostlige Storme at befrygte, og de have Havne hvortil de i Nødstilfælde kunne tye. Derhos maa bemærkes, at man i England stedse har et Fyrskib i Reserve til hvert Sted, for at dette, i Tilfælde af det stationerede Skibs Forliis, strax kan besætte Pladsen og derved forebygge den Forvirring, der maatte opstaae, hvis de Søfaren, de savnede Skibet paa dets betegnede Sted, Men et saadant Arrangement ville falde for bekosteligt for Danmark, thi et Fyrskib koster alene at bygge og etablere den for os meget betydelige Sum af 50 til 60,000 Rigsbankdaler. Af alt dette maa, efter min Formening, resultere, at Fyrs Oprettelse paa Hanstedholm og Blaavands Huk vilde være af en særdeles Vigtighed, og at man strax ansøger og Begge, kan neppe findes upassende med Hensyn til Bekostningerne ved deres Establissement, efterdi de Fyr penge vi oppebære, give til Dato et, saavidt jeg Bidrag til Ribe Byes Almueskolevæsens Historie. (Fortsat.)