Aalborg Stiftstidende, 1836-05-02
Debatterne, angaaende et Udkast til en Toldlov, bestyrke den, ikke nye, Erfaring, at mange af de Deputerede miskjende deres Stilling, som hele Nationens Repræsentanter og tilsidesætte deres Pligt, kun at have det almene Vel for Øie, enten af personlig Jnteresse eller af Jnteresse for det Valgdistrict, hvis Vælgere sendte dem til Kammeret. Saaledes have store Godsbesiddere, Eiere af store Fabriker, Jern værker, Steenkulsgruber o. s. v., sat sig imod al Toldnedsættelse. Kun enkelte Talere have været istand til at hæve sig over disse snævre Anskuelser og at lade deres Foredrag vær en Gjenklang af Almeenvellets Fordringer. Et lignende Forsøg gjordes ogsaa af Ministeren Thiers, som udviklede Beskyttelsestoldens Nytte, og erklærede, at han fandt det fremlagt Forslag i enhver Henseende passende til Landets nærværende Fornødenhed. Under Debatterne vare Meningerne, rimelig viis af ovenanførte Grunde, meget deelte om, hvorvidt Jndførselstolden paa fremmed Jern burde nedsættes eller ikke. Alle Forfægtere af den meer og meere om sig gribende Jernbane, mani, fægtede naturligviis for den første Mening, og det kan neppe være uden Jnteresse at høre Conseilpræsidentens, Hr. Thiers's Anskuelser om dette Dagens Yndlingsthema. V. indføre ham talende: "Da jeg i 2 1/2 Aar havde Handelsministeriets Portefenille, underholdt jeg mig meget med Jngenieurer om denne Gienstand, og jeg troer, bedre end Nogen, at være istand til at angive Aarsagerne, hvorfor det gaaer saa langsomt med Anlægget af Jernbaner i Frankrig og i Europa overhovedet. Kun i Amerika tiltager deres Antal daglig. Grunden dertil er: 1) fordi man der tildeels endnu slet ingen Veie har og altsaa, naar man dog skal anlægge nye, hellere anvender Bekostningerne paa Jernbaner, end paa almindelige Veie; 2) fordi baade Terrain og Materialier den ere meget godt Kjøb, og 3) fordi man der just ikke omgaaes skaansomt med Menneskeliv. Om Jernbanerne anPlægges med saamegen Ukyndighed, at der hyppigt tildrage sig Ulykkestilfælde paa dem, bekymrer Amerikanerne kun li lidet, naar kun Transportmidlerne forøges. J England og Frankrig derimod har man allerede Veie eller Canaler over salt; Jordbunden og Materialierne ere dyre; Omsorgen for Menneskeliv gjør en Mængde Forsigtighedsregler fornødne; Anlægget af Jernbaner kræver en Række besværlige og kostbare lovlige Formaliteter; desuden gjøres, ogsaa i dette Fag, daglig nye og hensigtsmæssigere Opfindelser, saa at de senere Anlæg stedse lykkes bedre, end de tidligere. Disse ere Grundene, hvorfor det gaaer langsomt i Frankrig og i England med Jernbanevæsenet. Hidtil har man kun gjort Forsøg med kortere Strækninger. Nylig har et stort udenlandsk Compagni søgt Bevilling til at anlægge en Jernbane mellem Paris og Belgien, men man har havt betydelige Betænkeligheder ved at meddele den. Ville disse endogsaa, ved Handelsministerens Bestræbelser, blive hævede, saa er dog saa meget vist, at Trangen til Jernbaner langtfra ikke er saa stor, som man indbilder sig. I dette Øieblik er her i Frankrig kun een Jernbane under Arbeide, nemlig den fra Paris til St. Germain, en Strækning af 5 Lieues. Man vil i det høieste kunne gjøre Regning paa, at der aarlig anlægges Jernbaner, paa en Strækning af 10 Lieues, hvortil kræves omtrent 10 Millioner Pund Jern; da Frankrig nu aarlig producerer over 350 Millioner Pund, saa ville hine 10 Millioner Pund mere let kunne produceres. Nu staae 50 store Smelteovne uvirksomme; en forøget Trang til deres Product vil sætte dem i Virksomhed. Handelsministeren anslaaer Bekostningerne for en Lieue til 800,000 Franes. Dette er for lidet.