Berlingske Tidende, 1830-09-23
Fra mange Kanter yttres den Mening, at Statens Held vilde fremmes ved en Revision af Grundloven, ja selv ved en Adskillelse af Provindser, der ved Grundlov og ved Tractater ere for nede. Men et Spørgsmaal af dettes Beskaffenhed kan ene komme under Overveielse, saaledes som denne er foreskreven ved den samme Grundlop, hvilken vi Alle ved en høitidelig Eed have forpligtet os til at efterleve. Dette vigtige Spørgsmaal skal være den fortrinligste Gienstand for Deres Raadslutninger. Jeg ønsker at erfare Deres Anskuelse og Deres Mening om dette Anliggende, og med al den Aabenhjertighed og Sindighed, som dets store Vigtighed i saa høi Grad fordrer, medens jeg selv - fordi Jeg først og fremmest ønsker Nederlændernes Lykke, hvis Jnteresse det guddommelige Forsyn har betroet til min Omhu - er aldeles beredt til i Forbindelse med Dem M. H. at virke til de Forholdsregler, som kunne fremskynde hiint Anliggende. Desuden er Hensigten af denne overordentlige Sammenkomst. at underrette Dem M. H. om, at Rigets Jnteresse for nærværende Tid byder, at Tropperne blive samlede i længere Tid, end Grundloven bestemmer for de sædvanlige Vaabenøvelser. Tilveiebringelsen af de Summer, som anlediges deraf, og af mange andre hiint Oprørs uundgaaelige Følger, kan foreløbigen skee ved den aabnede Credit, dog bør disses nærmere Regulering være en Gjenstand for deres Raadslagninger. M. H. Jeg sætter min Liid til Deres Troskab og Fædernelandskjærlighed. J det jeg mindes de heftige Revolutionsstorme, der ogsaa droge over min Jsse, glemmer jeg ligesaalidet det Mod, den Kjærlighed og den Troskab, der har sønderknust vilkaarlig Vælde, grundfæstet Folkets Tilværelse og lagt Scepteret i min Haand, som den Tapperhed, der paa Valpladsen har understyttet Thronen og betrygget Fædernelandets Uafhængighed. Aldeles villig til at skjænke billige Ønsker Opmærksomhed, agter jeg dog ingenlunde at inddrømme Partiaanden det Mindste, og ligesaalidet give mit Samtykke til Forholdsregler, der ville opoffre Nationens Jnteresser og Velfærd for voldsomme Lidenskaber. Mit Hjertes Ønske er: om mueligt at forene alle Jnteresser, Da H. M. Kongen forlod Sessionssalen blev han hilset med den lydeligste Jubel. Derefter blev en Kongelig Adresse forelæst, at Kammeret skal overveie: 1) om Erfaring har beviist Nødvendigheden af en Forandring i National-Jnstitutionerne, og 3) om i dette Tilfælde de ved Tractater og ved Grundloven imellem Rigets to store Afdelinger, Belgien og Holland, grundlagte Forhold bør, for den almene Jnteresses Skyld, i Henseende til Form og Beskaffenhed underkastes en Forandning: Af mange enkelte Omstændigheder sees nu, at Oprøret i Brüssel var en planmæssig Explosion, fremskyndet ved Pengeuddeeling. Offentligen ere to Personer, en Søn af Grev Vilain (et ominøst Navn.) og en af Baron Secus, nævnte som Comitteens Hovedmænd. Ogsaa er det trykt, at Grev Boorsbeck havde uddeelt Penge. Disse offentlige beskyldninger have Vedkommende ikke holdt det Umagen værdt, at gjendrive; man bør troe, i Bevidstheden af en god Samvittighed. - Af hvilke Midler man i Brüssel betjente sig, kan allerede skjønnes deraf, at Vogne med offentlige Skjøger kjørte omkring i de Quarterer af Staden, hvor den egentlige Pøbel boer, der uddeelte disse Viin og Penge. Vor retsindige Konge vil ikke vige for Oprørsaanden. Hele Holland vilde, om han bød det, opstaae for ham i Masse. Allerede i sidste Vinter forsikrede velunderrettede Friesere, at blot i Provindsen Friesland 12000 Mand vare beredte til Opbrud, dersom Belgierne dengang havde vovet hvad nu er skeet.