Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-01-21
Udlandet. Frankerig. J Anledning af de nu offentliggjorte Aftstykker angaaende det spanske Dobbeltgiftermaal, fører "Journ. des Deb." i Modsætning til sin tidligere formildende og imødekommende Tone et skarpt og næsten fjendtligt Sprog mod Engelland, der gjenlyder i alle ministerielle Blade og det er derfor at befrygte, at de forestaaende Parlamentsdebatter i begge Lande ville bringe en Række af gjensidige Anklager og bittre Bebreidelser, der, istedetfor at formindske den herskende Spænding, vil forøge den. J en af disse Noter beviser Hr. Guizot, idet han sammenholder Originaltexten med den engelske Oversættelse af en fransk Depesche, at Lord Palmersion har citeret en fransk Note med Steder, der slet ikke findes i den. Jøvrigt bevæger Striden i alle disse Altstykker sig stedse i den samme Tankegang. Lord Palmerston paastaaer, at Frankerig ikke har holdt sine Forpligtelser, medens Engelland har lagttaget sine, og at, naar ikke Hertugen af Montpensier for sine Efterkommere giver Affald paa den spanske Trone, hans Giftermaal er mod Utrechtertraktaten, hvori Hertugen, af Orleans for alle sine Efterkommere for stedse havde frasagt sig den spanske Trone. Hr. Guizot derimod viser, at Frankerig, Spaniens Uafhængighed ubeskaaren, havde forpligtet sig til, at understøtte ethvert Giftermaal af Dronning Jsabella med en Efterkommer af Philip V, at Frankerig mod Engelland havde indgaaet den Forpligtelse, ikke at begiære Dronningens Haand for en Søn af Ludvig Philip, saalænge Engelland understøttede Udelukkelsen af alle Jkkebourboner som Ægteskabskandidater, at endelig Frankerig altid fortrinligen havde understøttet Jnfanten Francisco de PaulaSønner. J 1845 var Man kommen overeens om, at Jnfantinden først skulde giftes, naar Dronningen havde faaet en Arving, men under den Betingelse, at Dronningen skulde ægte en Bourbon. Frankerig havde udtrykkelig tilkjendegivet, at det, saafremt denne Betingelse ikke overholdtes, eller saafremt Giftermaalet med en anden Prinds blot blev sandsynligt, betragtede sig som fuldkommen løst fra alle indgaaede Forpligtelser. Dette var saa meget erkjendt af selve Engelland, at, da den engelske Gesandt i Spanien, Hr. Bulmer, havde begyndt at begunstige Prindsen af Koburgs Formæling med Dronning Jsabella, Lord Aberdeen strax havde underrettet Guizot om denne Jntrige og desavoneret Hr. Bulver. Dengang havde ogsaa Guizot afslaaet det fra spansk Side yttrede Forlangende, at Dronningen og Jnfantinden skulde formæles paa samme Tid. Men da Palmerston var bleven Minister, havde han gjort Prindsen af Koburgs Frieri til et Hovedpunkt i sin Politik, udelukket en Søn af Jnfanten Francisco følgelig annulleret den trufne Overeenskomst og løst Frankerig fra dets betingelsesviis givne Løfte. - Depescherne angaaende Krakau begynde med en Erklæring. af Fyrst Metternich, at Krakaus Besættelse efter Urolighederne i Foraaret 1846 ikke var nogen politisk, men en forbigaaende militairisk Forholdsregel, foranlediget af Nødvendigheden ifølge den Ret, som enhver Stat havde, at beskytte sig mod Fare. Ligesaa utvetydig udtalte sig det preussiske Kabinet, idet Hr. v. Canitz i Begyndelsen af April erklærede for den franske Gesandt i Berlin: "Tilforladelig have vi aldrig tænkt paa, at forlange Krakaus Besættelse over den ved en virkelig Nødvendighed paabudne Tid. De russiske og preussiske Tropper have, som De veed, næsten strax rømmet Staden; men vi maae gjenindrette Alt, der existerer ingen Regjering mere; Præsidenten Schindler kunne vi ikke igjen stille i Spidsen for Senatet; Alt det er langvarigt og vanskeligt, skjøndt vi fuldkommen føle Nødvendigheden af at søge at komme til Ende dermed. Efter Rolighedens Gjenoprettelse maa ogsaa Regelmæssigheden gjenoprettes og en udøvende Regjering dannes. Den offentlige Rolighed har kun altfor længe været forstyrret, og de Onder, som denne heftige Krisis avler, ville ulykkeligviis først efter lang Tid forsvinde." Underretningen og Jndlemmelsen skeer i en Depesche af Fyrst Metternich af 6 Novbr. Forholdsreglen betegnes som et ved Nødvendigheder af den meest absolut Natur uigienkaldeligen faststillet Faktum, som en Forholdsregel af moralsk og materiel Nødvendighed, som er Pligt for Skytsmagterne mod dem selv og deres Undersaatter." Da imidlertid de 3 Magters Overeenskomst med Hensyn til Fristatens Oprettelse var, inddregistreret i Wienerkongresakten, saa ansaae de sig forpligtede til for Hofferne i Frankerig og Engelland at udtale sig om den Nødvendighed, formedelst hviken de ikke igjen kaldte en Stat tillive, der havde udtømt dens Stifteres Langmodighed og opløst sig selv.