Corsaren, 1843-11-10
Samtale imellem 2 Venner Fredagen den 27. Octbr. 1843. G. Har Du læst Kjøbenhavnsposten for i Gaar? F. Ja! Men hvad saa? G. Jh, den allerkjæreste Kjøbenhavnspost! Den er denne Gang Guld værd, den aabner jo en Guldmine for Speculanter og gode Hoveder. C. Hvorledes det? G. Seer Du, den har indrykket Noget af en Hof- og Stadsrets-Dom, hvorved det er afgjort, at man kan faae solgt den Eiendom ved Auction, hvori man har Pant, uden at Forskrivningen derom behøver at fremlægges. - Er dette ikke fortræffeligt? F. Det indseer jeg dog ikke. G. Gid Potter komme efter Dig, din Bogfinke! Du vil passere for Jurist og kan endda ikke begribe dette? – Seer Du, for at gjøre Dig det indlysende: Jeg har, som Du veed, tilgode hos N.... 50,00 Rbd. og derfor 1ste Prioritets Pant i hans Landeiendom paa .....; - men som den nu er, er den ikke uden 40,000 Rbd. værd. - Du veed, jeg har Domog Execution over ham til Betalingen, men af bare christen Kjærlighed, og fordi jeg antog jeg dog ikke kunde komme til alle mine Penge ved at ødelægge Manden, har jeg hidtil ladet ham hale Roe. Men nu reqvirerer jeg Auction paa Grund af min Dom og mit Udlæg, fremlægger dette Gods, men, Notabene, holder Obligationen tilbage, faaer Eiendommen solgt, rimeligviis til en 40,000 Rbd., og oppebærer denne Auctions-Summa af Kjøberen. Naar dette er skeet, saa laaner jeg enten paa Obligationen i Banken, eller transporterer samme til Dig, eller en anden god Ven, der intet veed af Auction, Erecution eller Sligt, hvorom Obligationen ikke har nogen Paategning; og imod en god Rabat, det forstaaer sig, faaer jeg Resten af mine Penge samt en kjøn Skilling til, og saa har den, der faaer Obligationen, igjen sin fulde Ret i Eiendommen, der er solgt, og fremdeles til Udstæderen, det staaer jo altsammen capitel fæstet i Kjøbenhavnsposten. - Forstaaer Du det nu, Hæ? E. Jo, men bliver Du saa ikke anseet for en Vedtager, og udsætter Dig for at blive straffet som saadan? G. En Vedrager? – Jeg vil see den, der rører mig! - Desuden, seer Du, har jeg længe havt i Sinde at smore Haser til America, og slaae mine Pjalter sammen med min gode Ven Fribert; og saa snart jeg altsaa har faaet Tingen ordnet, som sagt, saa reiser jeg, Gud hjelpe mig! for at see, hvor kloge de Retslærde ere i America! – Ah! en sublim Jdee, ikke sandt? C. Men om nu Debitor forlanger sin Obligation qvitteret for Auctions-Beløbet? G. Saa svarer jeg ham, at den er forkommet, og for et Syns Skyld søger jeg Mortifications-Bevilling, og lader Jhændehaveren indkalde paa lovbefalet Maade, saa gaaer da omtrent 1 1/2, Aar hendermed, og imidlertid har jeg oppebaaren Auctionsbeløbet af Kjøberen. C. Men naar nu Kjøberen ikke vil betale før dit Gjældsbrev kommer tilstede og det Betalende derpaa afskrives? G. Ja, det skal jeg nok lære ham; hvad kommer Obligationen ham ved? –Den er jo ikke fremlagt ved Auctionen, altsaa intet dertil henhørende Document. - Han skal betale efter Auctions-Conditionerne, saaledes skulle de nok blive indrettede; Og betaler han ikke, gjor jeg mig for det første betalt i den Sikkerhed, han har maattet stille for Conditionernes Opfyldelse, og for mit øvrige Tilkommende lader jeg Eiendommen stille til nye Auction for hans Regning. - Forstaaer Du det? Og forstaaer Du det ikke, saa studeer Forordningen af 11te September 1833, i Forbindelse med den omtalte Kjøbenhavnspost. F. Jo, nu begynder jeg at indsee, Du er fiffig, og fifsigere end jeg havde troet: men er det dog ikke bedst, min Ven! at Du bliver med at udfore dine Planer, indtil vi see Høiesterets-Dommen i den omtalte Sag? G. Hvad er det Du siger? Det havde jeg reent glemt.. Hm.. troer Du virkelig, at Høiesteret kunde være saa ugalant. at underkjende saadan en rar Dom? . . .