Kiøbenhavns Postrytter, 1797-09-04
Wien, den 23de August. Uagtet alle vedvarende Rygter om nær Definitivfred, har Keiseren dog selv indledet Marchen af den ungerske Jnsurrections=Armee, som han og Keiserinden have besøgt, til Gørz, og skulle atter 2 Batailloner herfra brække og did. General Mack har og ved sidste af Tropperne i Karnthen, Krain, og Gør erklæret den reent ud, det kunde let være, at man kom til at sætte deres Tapperhed paa ny Prøve. Wurmser er død her. Andre Efterretninger sige midlertid, at Mantua hvis Tilbagegivelse har været Hovedvanskeligheden, nu af Keiseren vil blive afstaaet den cispadanske Republik, enten imod at faae den venstre Adige Bred til Grændse, eller en Sum Penge, at anlægge sig en ny Grændsefæstning for. Varis, den 22de August. Saavel et Brev fra Buonaparte, hvori han udbeder sig den hidsendte General Bornadotte, saasnart mueligt, tilbage, som en Proclamation fra General Scherer mod Desertioner, der bleve hyppige under Paaskud, at Fredsartiklerne vare undertegnede, da dog Fienderne ene kunde tvinges til Fred, ved det, de franske Armeer viiste sig frygtelige, og villige i fornødent Tilfælde at begynde Krigen igjen med fornyet Styrke, modsige de her udspredte Fredshaab. Ogsaa gaaer her det Rygte, at de tre forenede Directeurer, der vilde have Vaabenstilstanden opsagt, og Krigen begyndt paa ny, have med deres tvende Colleger havt saa hæftig en Tvist, at ikke allene to have udfordret hinanden; men at endog Minoriteten ved at forlange sin Jndsigelse protocolleret mod dette saa usalige Skridt afskrækkede Triumviratet derfra. Saavel Thibeaudeau i 500, som Troncon du Coudray i Oldingsraadet have aflagt Jndberetning over Directoriets sidste Budskab. Thibeaudeau var villig til, ikke at undersøge, mod hvem den sidste Troppemarch var stilet, men troe, der laae en Vildfarelse til Grund. Derimod paaankede han med sin hele frygtelige Energie Armeernes constitutionsstridige Adresser. Have J ikke sagde han - skaaret Tænder af Forbittrelse, da J læste i een af Adresserne, at der i Lovgivningen var en Plan at gienreise Kongedømmet, og den forvovne, der skrev disse Ord, lever endnu, og Directoriet har ingen Anstalter, føyet, og J kalde eder Republikaner. – Directorer, i Dag ere disse Adresser stilede mod Lovgivningen. J Morgen ville de være vendte mod eder. Vee den Autoritet, der vil grunde sit Herredom paa Bajonetternes Styrke! Directoriet har overskredet sine Fuldmagter, og paa en slet Maade undskyldt Armeernes Adresser. Dets Forhold fortiener at misbilliges. Fred, Fred, dette er vor Eien Aldrig, aldrig ville digheds eneste Maal. Soldaterne troe, at Lovgivningen er Freden imod. Historien vil vise, om ikke de i Jtalien forefaldne Begivenheder have sinket dens Slutning, kunne vi billige alt, hvad der er forefaldet, kunne Tractater sluttes uden eders Minde, Jtaliens nye Fristater blive ikke Frankerigs allierede, for J have samtykket det. Han endte med at foreslaae at overgive alle dem, der gjorde sig skyldige i en Opfordring eller Angreb mod Constitutionen til Criminaltribunalet i det Departement, hvor Lovgivningen har Sæde, samt at føye nogle Anstalter mod den væbnede Magts Deliberation. Troncon du Condray har i Oldingsraadet ligeledes dadlet Directoriets Forhold ved Armeernes Adresser, men tillige indbudet Oldingsraadet at opkaste sig til Mellemmand imellem Directoriet og 500 Raadet. Tillige giendrev han den beskyldning, at Raadet søgte at bortskyde Freden. En ubekiendt Repræsentant Citadella skal have talt til Directoriets Forsvar.