Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-02-23
Den berygtede Brevskriver i Vertraute Briese har endnu udstafferetsin Beretningom Kbhvns Bombardement med denskadefroe Fortælling: at Pøbelen, hvortil Choret af de Danske Matroser hørte, vilde efter Kapitulationens Bekjendtgjørelse forstyrre den offentlige Rolighed og Orden, og at en Hob Galinger sammenrottede sig, og gik løs paa Kommandantens Gaard, i den Hensigt, at bestorme den. Men at Ordenen igjen tilveiebragtes efterat et Detaschement Kavallerie havde hugget ind iblandt dem. -Man har hørt saa meget tale om de Uroligheder, der strax efter Kapitulationen udbrød paa Kongens Nytorv, at en Øienvidnes Beretning om dette Optrin neppe vil staae herpaa sit urette Sted. Den Stemning, der herskede blandt Folket, strax efter at det blev bekjendt, at Flaaden skulde overgives til Fjenden, lader sig kun føle, ikke beskrive. Atfaae efter fire gjennemvaagne, angestfulde Nætter, udmatret paa Sjæl og Legeme et saadant Budskab; at see sine Forhaabninger skuffede, en Deel af sin Fødebye i Aske Venner og Frænder ødelagte, lemlæstede, dræbte: Udsigterne i Fremtiden mørke og uvisse; at have lidt og opofre saa meget, og ligefuldt at blive tvungen til at give efter for en skjændig Overmagt er noget, som ikke kunde andet end frembringe en ganske skrækkelig Sindstemning. Men paa ingen virkede disse Skjæbnens haarde Stød mere end paa de Danske Orlogsmænd, som hiin Skumler her saa uværdigen henregner til Pøbelen. Disse tapre, troefaste og redelige Mænd, der i deres jævne Sæder og hele kraftfulde Udvortes endnu ere de samme, der strede med fjerde Christian, da han stod ved høien Mast i Røg og Damp, følte meest Danmarks Sorg. Det var deres Fader, deres Stolthed, de paa den Dag skulde følge til Graven. At dette gik og maatte gaae dem meget nær, derom kan kun den tvivle, der ikke kjender den ægte Danske Orlogsmand. At en Hob Mennesker, hvoriblandt endeel af Holmens Magt, samlede sig paa Kongens Nyetorv, og at adskillige yttrede lydelig Mishag, er sandt. Men det var den Trøstesløses Mismod, der yttrede sig her, uden bestemt Hensigt og, i egentlig Forstand, uden at fornærme. Denne Sammenstimlen var vel, som ethvert Opløb lastværdig, men, under saadanne Omstændigheder, tilgivelig egentlige Uordener bleve ikke begaaede, og den dybt nedbøiede Hob skiltes strax ad, da Garden kom. En Karabin med løst Krudt blev affyret, men det var ogsaa alt, og ikke et eneste Menneske blev iøvrigt saaret eller dræbt. Den hele sammenstimlede Hob bestod neppe af 500 Mennesker og den var aldrig saasnart samlet førend den igjen var adskilt. Forhen er meldt om den Goddædighed, Directionen for det Classenske Fidel-Commis har viist ved de udkommanderede Mænds Familier paa dets Falsterske Godser. Som man nu erfarer var det 900 Rd., der ved Krigens Begyndelse blev fra Hovedgaarden Cortzelitz leveret til Præsterne paa Godser til Uddeeling blandt de meest trængende Mænds Koner og Børn, foruden det Betydelige, der blev uddeelt fra Gaarden selv. Desuden blev det tilsagt Bønder og Huusmænd, at hvis de faldt i Landets Forsvar, skulde deres Enker eller Børn faae fæstefrie Adgang til deres Gaarde og Huse. De omtalte 4 Sk. daglig til hvert Barn, hvis Fader er borte, uddeles siden 1 Januar d. A. til 116 Børn, hvilket altsaa er en daglig Udgivt af 4 Rd. 5 Mk., som udgjør i et Aar 1764 Rd. 1 Mk.