Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-05-22
Siden 14 Dage befinder sig en stor Deel af min Armee paa Jydlands Sletter, jeg har nøie overholdt det, som min Proclamation af 1 Mai d. A. har lovet Eder og har selv ei engang fordret alle Fornødenheder for min Hær, ligesom jeg ikke heller har ladet Eder undgjælde den Modstand og Brangvillighed, jeg hos flere af Eders Øvrigheder er truffen paa i saa Henseende. Ved dette Beviis paa tydsk Maadehold havde jeg haabet at bevæge Eders Regjering til lige Maadehold, til gnende Agtelse for tydsk Privateiendom. Saadant ar imidlertid ikke fundet Sted. Eders Regjering ved liver at lægge Beslag paa tydsk Eiendom og at op inge tydske Skibe. Ved denne Adfærd tvinger Eders tegjering mig saaledes til at anvende Overmagten, at øre Brug af Krigens Ret, og til at søge i Jydland, Skadesløsholdelse og Vederlag for al den Skade, som den tydske Handel, den tydske Skibsfart og tydske Eiendele, lide paa andet Sted. Jyder, Eders Regjering tvinger mig til at paalægge Eder en Kontribution af 2 Millioner Specier. Denne Contribution skal imidlertid kun være et Pant for den Skade, som Eders Regjering har tilføiet tydsk Handel og Eiendom. Saafremt Eders Regjering frigive de under Beslag gende tydske Eiendele, og giver Vederlag for den Tydskland tilføiede Skade, skulle Contribution ogsaa tilbagebetales Eder. vende. Ved Hjælp af Eders Øvrigheder agter jeg at fordeel denne Contribution forholdsviis ligeligen over de forskjellige Amter hvorved jeg vil lægge de nyeste Skatte Register til Grund og fremdeles lade den Bestemmelse gjælde, at det frie Hartkorn betaler dobbelt imod de ufrie, og at vældædige Stiftelsers og Skolers Eiendomme skulle være aldeles fritagne for Bidrag til Contributionen. Naar Contributionens Beløb indtil den 28 d. M. ikke er bleven indbetalt, vil sammes Jnddrivelse tage sin Begyndelse. Skulle nu imod Forventning Eders Øvrigheder vægre sig ved at lette Eder denne Krigens Byrde ved en retfærdig og billig Repartition, saa vil jeg overdrage dette Hverv til andre paalidelige Mænd, og skulle ei heller disse lade sig finde, eller J endog selv nægte Betalingen, saa lade jeg tage ved mine Tropper alt som behøves og hvor det findes. Jeg haaber til Gud, at Øvrighederne og Folket selv ville have tilstrækkelig Jndsigt til ei at tvinge mig til dette sidste Middel; skeer dette endda saa maa ogsaa Folket selv paatage sig Ansvarlighed for al den Elendighed og Ulykke, som er uadskillelig fra saadan Fremgangsmaade, Kolding den 18 Mai 1848. Overbefalingsmanden over Ar Wrangel, Det er klart, at Tilveiebringelsen af denne Reqvisition om end General Wrangel vilde lade sig akkordere til det Halve, overskrider Grændserne af det Mulige; ligesaa vist turde det være, at Jyderne ikke vilde bevilge denne uhørte Fordring, selv om de kunde det. Dette maa og saa den fjendtlige General indsee. Men hvad er de Meningen med Proklamationen. Er den ikke en tom Trudsel, saa kan den neppe være andet end et elendigt Paaskud til nu, da Fjenden mærker, at han ikke ret læng vil have et blivende Sted i Jylland tilsidst endnu som et glubende Rovdyr at slaae Kløerne ud imod de værgeløse Jndvaanere, som han kan naae. Det er da Preussernes forroste Humanitet, Men der er en Nemesis Idag førtes de jordiske Levninger af Fyens Biskop, Dr. Faber, til deres sidste Hvilested paa Assistentskirkegaarden. Et meget talrigt Følge af Præster, Skolelærere, Embedsmænd og Borgere fulgte Liget. Ogsaa den kommanderende General saaes i Processionen. Man har fortalt os følgende smukke Træk om Jydernes broderlige Sammenholden; hvo der i de Egne, hvor Fjenden huserer, har Heste at raade over, tilbyder af sig selv efter Evne at gaae sine Naboer tilhaande ved Markernes Dyrkning.