Berlingske Tidende, 1770-11-01
Den 13de Dito haver Hs. Kongel. Majestæt tilsendt Hr. Stiftsbefalingsmand von Grambow følgende Rescript, saa lydende: "Ligesom Vore Forfædre, Sal. og Høylovlig Jhukommelse, haver med betydelige Bekostninger ladet indrette og vedligeholde paa Walløe i Nærværelsen af Kiøbstæden Tønsberg udi Vort Rige Norge et Saltværk, hvor aarligen virkes et anseelig Qvantum fiint Salt, der udi Godhed ligne de bedste og overgaae andre fremmede fine Salter, paa det Vore Undersaatter saavel der som her i Riget sig derfra kunde forsyne, og de Penge, som ellers for saadant Salt til fremmede Stader udgaaer, i Landet forblive: Saa have Vi og, for at naae denne til det almindelige Beste hermed havende Hensigt, ladet samme Værk fremdeles fortsætte, saa og udi sin Indretning udbrede og forbedre; men, omendskiønt de der virkende gode og for enhver nødvendige Vahre hidindtil have haft temmelig Afsætning udi Vort Rige Danmark, saa har dog saadant derimod manglet udi bemeldte Vort Rige Norge, da nogle Kiøbstæder ikkun meget lidet og andre aldeles intet deraf have indkiøbt eller fra Værket ladet afhente, uanseet Prisen paa dette indenlændske Salt er i Aaret 1768 needsat paa en halv Rigsdaler ringere pr. Tønde end samme forhen haver været, saa at det derefter er solgt og endnu sælges ved Værket a Tønde af 12 Korn-Skiepper, nemlig med Foustagie for 2 Rdlr. 8 Sk. og uden Foustagie for 1 Rdlr. 80 Sk. Da, som Vi ingenlunde kunde tillade, at deslige fremmed og ikke bedre men tildeels ringere eller slettere Salt, skal for dette indenlandske, og, efter sin Godhed, ey dyrere Salt, længere gives Fortrin, til Skade og Undergang for bemeldte for Vores Cassa meget kostbare, samt for Landet og det Almindelige saa vigtige som nyttige og tienlige Værk, der ikke lader sig holde udi behørig Drift, med mindre det paa sine Vahre forskaffes den fornødne Debit: Saa have Vi fundet Os foraarsaget, ved Vores Resolution af 12te Junii indeværende Aar at ansætte samtlige Kiøbstæder udi Vort Rige Norge for et vist Qvantum af anførte indenlændsk Salt, som disse Steder skal være pligtige aarligen, at regne fra næstkommende 1771 Aars Begyndelse, at kiøbe paa bemeldte Værk, og hvoraf de udi det Dig betroede Tronhiems Stift beliggende Kiøbstæder tilfalder at modtage tilsammen 700 Tønder; hvilke Syv Hundrede Tønder, Salt ved Vores videre Resolution af Dags Dato, saaledes paa hvert af disse Stæder er inddeelt, nemlig: paa Tronhiem = = 560 Tønder, paa Christiansund = 112 - og paa Molde = = 28 - 700 Tønder. Thi er til den Ende hermed Vores allernaadigste Villie og Befaling: 1) Haver hvert bemeldte Steds Magistrat, eller hvor ingen Magistrat er, da Byefogden, tilligemed saa mange af Stedets deputerede Borgere, som Du fornøden eragter, og hvert Aar dertil udmelder, conjunctim aarligen at inddeele det for samme Sted anførte Qvantum Salt paa de der værende Jndbyggere, nemlig (1) paa dem, som ingen Handling drive med Salt, være sig af hvad Stand eller Condition de ere, saa meget som skiønnes at hver udi sin Huusholdning paa et Aar kan bruge, dog undtages herfra dem, der ere saa fattige, eller hvis Huusholdninger ere saa ringe, at de ey ansees, at kan bruge eller kiøbe til deres Fornødenhed, hver over 2de Skiepper saadant Salt aarlig, og dernæst det øvrige Qvantum paa Stedets Kiøbmænd og Kræmmere, som handle med Salt, proportioneret paa enhver, efter den Handel har haver, eller kan agtes at have, saavel i Byen, som det dertil hørende Opland, og maa ingen af Byens deputerede Borgere, som Du til denne Forretning udmelder være sig hvo det være kunde, sig derfra, under sit Borgerskabs Forbrydelse, unddrage. 2) Dersom Klager eller Tvistigheder forekomme, angaaende enten denne Inddeeling eller de paa Saltet beregnende Omkostninger, hvorom efterfølgende 6te Post melder, skal samme af Dig, som anførte Steders Stiftbefalingsmand decideres. 3) Hvert Steds Magistrat eller Byefoged, tilligemed Stedets samtlige deputerede Borgere, blive pligtige, at lade det derfor anførte Qvantum Salt aarligen afhænte fra Saltværket inden hvert Aars November Maaneds Udgang, under Straf at bøde for hver Tønde, som ikke til denne Termin derfra er afhentet, 24 Skilling, til lige Deeling imellem Stedets Fattige og Saltværkets Cassa, hvilke Bøder uden Rettergang efter Din Foranstaltning executive inddrives. 4, Paa det de en skal lide Tab ved Jndsvinding, som det friske, Salt i sær er undergiven, føyer Vores Rente=Kammer ved Værket den Anstalt, at det der modtagende Salt skal være i det mindste et Aar gammelt, og desforuden gives dem 3 pro Centum eller 3de Tønder paa 100 til Op- eller Overmaal. 5, Saltet overlades for den nu derpaa satte modereret forbemeldte Priis, nemlig a Tønde eller 12 Korn-Skiepper med Fustagie 2 Rigsdaler 8 Skilling, og uden Fustagie 1 Rigsdaler 80 Skilling. Og Magistratterne eller Byefogderne, tilligemed samtlige deputerede Borgere, forbindes hermed, hver for sit Sted at indestaae, een for alle, og alle for een, for Betalingen, hvilken for det heele Qvantum ved hvert Aars Udgang udi Vores nærmeste Cassa erlægges. Og 6) ligesom Saltet til hvert Sted ankommer, bliver de af Jndbyggerne, paa hvilke det, i Følge af foregaaende 1ste Post, vorder inddeelt pligtige, ey allene at modtage hver sin Andeel inden 14 Dage, efter derom offentlig giørende Advarsel, under lige Straf som udi 3die Post er anført, men endog derfor strax at betale, saavel den udi 5te Post ansatte Priis, som Fragt og al anden Bekostning, saaledes som samme efter nøiagtig Regning og Repartition paa det ganske Qvantum pr. Tønde retteligen udfalder; og i Mangel af mindelig Betaling inddrives dets Beløb, ligesom Vore Skatter hos de Skyldige ved forordnede Midler. - Forestaaende Vores allernaadigste Villie og Befaling haver Du ey allene straxen til alles og enhvers Efterretning udi bemeldte Steder offentligen at bekiendtgiøre, men end- og al fornøden Anstalt desangaaende at føye, og alvorligen derover at holde, at samme i alle Maader og tilbørligen vorder efterlevet.