JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Nogle Atheisters Afsindighed har foranlediget en Reaction af Viisdommen, hvilken Religionen har benyttet, efterat enhver Gudsdyrkelses Frihed eengang er proclameret, synes alle Meninger respectable, naar de ere oprigtige; Eclecticismen har udvidet Philosophiens Gebeet; Spiritualismen og Fornuften begynde at gjøre hinanden gjensidige Concessioner. Denne Gemytternes Stemning, ikke meer at latterliggjøre det Hellige, eller at begribe alle Troeslærdomme og Anskuelser, at haabe paa en bedre Fremtid, og at søge et Støttepunct, i en høiere Region, end vor egen bidrager mægtigen til Digtekunstens Udvikling; endog Tvivl, som ofte ere det første Skridt til Sandheden, ere den ikke mindre gunstige. Undertiden er den meer dramatisk, fordi den frembyder en Contrast, en Kamp mellem Tankerne. Denne Tendents til religiøs Følelse, hvorvel den endnu ikke kan være fuldendt, aabner altsaa vor Literatur en Kilde som af det attende Aarhundredes Materialismus var udtørret. Troen er Kunsternes Siæl; Intet frembringer Intet. Kaste vi vort Blik paa vor politiske Organisation, see vi saavel den individuelle som National-Friheden sikret, den ene ved Domstolenes Retfærdighed, den anden ved Magtens lige Fordeling; en regelmæssig og almindelig Lovgivning, traadt i Stedet for den gamle Jurisprudentses Chaos, Befrielse fra Stavnsbaandet eller Livegen skabet, Tankens Emancipation, Muligheden forAlle, at opnaae alle Embeder og Betjeninger, endeligen Folkets Adgang til Deeltagelse i Magten, fra den Tid Borgerens Votum traadte i Stedet for Vasallens Tiendeyden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Menneskets Aand er stedse ifærd med at skride fremad, ligesom Havet, der ikke forlader nogen Strand, uden for at oversvømme den modsatte, naar det stundom synes at staae stille eller at vige tilbage paa een Side, saa trænger det kun desto hurtigere frem paa den anden. Vor Literatur er saaledes henflyttet fra det gamle monarchiske Terrain til en ny Jordbund, hvortil Revolutionen voldsomt har hendraget Frankrig, vil den nu gjøre noget Bedre, end den hidtil har bevirket? Fremtiden alene kan besvare et saadant Spørgsmaal. Vist er det, at den vil virke anderledes: en stor Forandring foregaaer i alle Gemytter; de unge Jdeer gjære og koge; de have allerede frembragt Verker, hvor man ustridigen bemærker de Forvildelser og undertiden Daarskaber, som ere Ungdommen egne, da vort Aarhundrede endnu kun tæller tredive Aar; men som ere besjællede af en kraftig Aand og en skabende Kraft. Disse, fra alle første Forsøg uadskillelige, Feil, saavel som Trivialitet og Overdrivelse isteden for Simpelhed og Storhed, disse Feil, sige vi, ville aftage og med Tiden forsvinde. Excesser af alle Slags synes at være en nødvendig Betingelse, forat Fornuften kan tilbagevinde sin Ligevægt, Misbrug lærer, bedre at vurdere den rette Brug; vor politiske Frihed har maattet udvikle sig ved Hjælp af en for stor Licents, og Skafotterne af 1793 bringe os maaskee engang Dødsstraffenes Afskaffelse. Vi høre altsaa til dem, der troe paa vor literære Fremtid. Muserne have forladt den antike Mythologies Enemærker og allerede støttet sig til Middelalderen. En Tid vil uden Tvivl komme da de, naar denne Middelalder, med hvis Sæder vi ikke ganske kunne sympathisere, er udrømt, vorde det det troe Udtryk af den Tanke, som skal beherske den nye Tingenes Orden. Det specielle Studium af Mennesket, forbundet med et almindeligt Studium af Menneskeheden, Udviklingen af alle det christelige Princips Følger, den stedse voxende Virksomhed, som vil udvide Videnskabernes og Kunsternes Rige, den mægtige Rolle, som Folkene ere bestemte til at spille paa Verdens Skueplads - det er, efter vor Overbeviisning, de fremtidige Gjenstande for deres vigtige og høje Bestræbelser: jo meer Civilisationen formindsker det Latterlige og Feilagtige, desto meer skulle de see det comiske Element forsvinde. De ville vorde tvungne, til at tage Alt i det menneskelige Liv alvorligt. Langt fra at forblive indesluttede i Dramaets eller Odens, Romanens eller Satirens snævre Kreds, ville de være et stort Epos, som skal omfatte Verden. Digtekunsten skal da synes at vende tilbage til den ældste Tid, da alle dens Verker vare høie i deres oprindelige Simplicitet og Storhed, den vil endog være sandere og fuldstændigere end i Oldtiden, fordi den af Christianismens Kilder vil have øst ikke blot Kiærlig, heden, som aandeliggjør og helligger Alt, men og den Bevidsthed om fri Dom, der er traadt i Stedet for Fanatismens Dogma.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
En saadan poetisk Palingeneste vil maaskee udkræve lang Tid til sin Fuldendelse; mangfoldige Tilfælde og Hindringer kunne forhale, men ikke forhindre den. Literaturen vil følge den fortskridende Bevægelse af den menneskelige Aand, som stræber efter Fuldkommenhed. Den franske Revolution har i Gierningen ikke været en Opløsningens, men en Gjenfødelsens Epoche, har den revet ned med den ene Haand, saa har den bygget op med den anden. Dens store Fortrin er, at have havt Massernes Jnteresse til Gjenstand. Den er endnu meget ung, og har dog allerede udover en forunderlig Indflydelse paa Frankrig og Europa, dens Jdeer have Kald til at gjøre Reisen omkring Verden, fordi den, trods sine Midlers Voldsomhed, har været retfærdig i sin Oprindelse og velgjørende i sine Følger. Det er da tre store Begivenheder, som have bidraget til Frihedens Fremskridt: først Christendommen, som grundede Theorien; dernæst Reformationen, som indførte Prøvelsen; endelig den franske Revolution, som viste Anvendelsen. (Lit. Bl. d. B. H. 519.) gernhutterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Om et nyeligt i Norge udkommet Skrift: Hernhutterne eller de evangeliske Brødre, en Mærkværdighed i det 18de Aarhundredes Kirkehistorie, af J. Hesselberg; Christiania 1830, hos Chr. Grøndahl, 208 S. læses i Norsk Morgenbl. følgende: "Det mærkværdige Religionspartie, der selv kalder sig de evangeliske eller mæhriske Brødre, men hos os er mere bekjendt under Navnet af Hernhutterne efter deres Hovedsæde i Kongeriget Sachsen, eller Christiansfeldere efter deres Colonie i Hertugdømmet Slesvig, og hvis Medlemmer almindeligviis ogsaa indbefattes under den simple og urigtige Benævnelse, Hellige, tæller endeel, skjøndt ikke mange Tilhængere her i Christiania og paa Sydvestkysten af Christiansands Stift, hvor der er ansat formelige, af dets Directorium beskikkede Sjælesørgere. Rigtignok sendtes for nogle Aar siden en Saadan ligeledes til Trondhjem, men han vendte snart tilbage, da han ikke erholdt Tilladelse til offentlige Foredrag over religiøse Gjenstande. Dette formenes alligevel ikke den herværende Brødremenighedens Agent, Hr. Niels Johannes Holm, der er bekjendt som Udgiver af det meget læste Missionsblad og af flere religiøse Pjecer, f. Ex. Jerusalems Krønike. Da endnu Zinzendor, og Spangenberg stode i Spidsen for dette Samfund, tællede det i Christiania, Drammen, Laurvig, Skien og Bergen et betydeligt Antal Medlemmer, der havde deres egne, meest tydske Forstandere, dog nu for Tiden gives der Faa af dem, derimod Mange, der ynde Brødremenigheden og understøtte dens Missioner ved rundelige Gaver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
En Colonie af Hernhuttere her til Lands vilde sikkert være af statsoekonomisk Nytte, men deels lægger den Lighed for Loven, vor Statsforfatning medfører, deels Brødremenighedens nuværende Tilstand, af Svækkelse Hindringer i Veien for Udførelsen af en saadan Plan, hvilke det er umuligt at overvinde. Tidsbilleder. queur. Seyd doch nicht so frech, Epigramme, Warum nicht, Wil sind nu Ueberichriften; die Weir har die Kapitel des Buchsvelse. haan Æren efter Døden. Samtid sædvanligt ugjerne saarer de Levendes Blyhed: Krandsen med velberaad Hu gjemmes til Manden, er død; Død han en Skaaren kan see dybt sørgende yde ham Hæder, Høre den lønnende Ros, Taleren offver hans Navn. Klage over Tiderne. Vidner end Alting om Flor, og stiger end Glimren bestandigt, Tiderne skjændes dog paa, Trangen betragtes som stor Viid, at stundom er Frugten lislig og yndig at see til, Medens den gravende Orm huller dens Jndvortes ud. Den Stumme. Talende nok man har hørt frembuldre den seeniske Bombast, Skumheden Sjeldenhed er, Sieldenhed holder man Lykke den Stumme nu giør, og Grunden man lettelig skjønner: Øret til Hvile har Trang, Hvile bekommer det vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Den classiske Tidsalders Gjenfødsel. Ei Guld, Æren var Medet for Skrivendes Higen i Oltid, Nutid nærmer sig dem, skeet alt Begyndelsen er Skriver end ingen for Æren, saa trykkes dog næsten for intet: Scott, til en Mark for hvert Bind, kjøbe hos Schumann vi nu. Memento mori. Mori Memento man let kan finde i Bøgerne Gravhal, Varslende stander det her, raaber den Vandrende Læren, som agtet af Faa, dog burde af mange betænkes: Værer jeg har hvad du er, vorde du skal, hvad jeg var Ga Veien til Beundring. Agter du Døgnet at tækkes, saa stil kun paa Hovedet hver Sandhed Staar den paa Benene fast, kalder den Pøblenvulgar. Literair Navnværdie. Navnværd endelig blev dog lige med Guld- og med Sølvværd, Ei blandt Handlende blot, selv paa de Skrivendes Børs; Skallen betales af Folket, mens Kiernen ringe det agter: Navnet den Limstang jo er, Alle betragte som Maal. Sædernes Skole. Sædernes Skole man kalder det Sted, hvor Tha lig man dyrker: Grant man i Sæderne seer Frugten af Skolens Besøg. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Indenlandske Efterretninger. En af de udmærkede Samlinger af Mynter i Danmarks Hovedstad, nemlig den, som Etatsraad, Prof. og Ridder Dr. Børge Thorlacius eiede, skal ved offentlig Auction sælges d. 4 Oct. d. A. og derefter tillige nogle Oldsager og Afstøbninger, som den afdøde Lærde ogsaa besad. Et Katalog over Samlingen er udkommet, forfattet af Hr. Adjunkt Mag. J. Chr. Lindberg. Med Kataloget følger to Blade, det ene indeholdende puniske, celtiberiske og Rune=Indskrifter, samt en Typus, efter Mionnets Plan, for græske Mynters Størrelse, i Classer fra 1-12: det andet, afbildende Vaseformer, hvortil Kataloget over Samlingens 30, i Sicilien erhvervede, Vaser henvise. Mynt samlingen deler sig i 1. de græske: 46, Nummere; 2. de romerske 2262 Stkr. - 3. Middelalderens, 407 St.; de fleste danske, og mange sjeldne. 4. Den nyere Tids 469 St. - 5. Medailler 237 St. Kataloget henviser til de bekiendte Mynt værker af Mionnet, Ramus, Eckheel, o. fl.; og forsaavidt nogle ikke der findes, da beskrives de nøjere. Af Oldsager findes Gemmer og Paster, Jndskrifter, 30 Stykker Vaser, etc.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
En Slæbekræmmer. Fabrikationen af sorte Gryder eller Jydepotter er, som bekiendt, vigtig i Omegnen af Varde. Største Delen af Gryderne afsættes i Hjerting til Skippere fra Fanø, som igjen fare dermed til Hamborg, eller igjennem Kanalen til Kjøbenhavn. – Til Colding bringes ligeledes mange Læs, som derfra føres til Kjøbenhavn. "Ogsaa en stor Mængde Bønder gifte og ugifte, kjøre omkring i det Slesvigske og østlige Jylland, eller i Fyen med Gryder. Man kalder disse Folk Slæbekræmmere. Mange fortjene dygtig Penge, andre tilsætte Heste og Vogn, og maa siden tjene. Men i det Hele er denne Handel dog meget fordeelagtig. Pastor Stokholm fortæller, hvorledes en Gaardmands Søn, i et af hans Sogne, paa en mærkelig Maade har lagt sig efter Grydehandelen, i det han aarlig fører 7 til 8 Læs Gryder til det Lauenburgske og Preussiske. Karlen forsikrer, at han i de tre Aar, han nu har ført denne Handel, aarlig har fortjent 100 Rdl. Cour. Han har kjøbt sig et Par stærke Heste og fodrer dem bestandig paa Reisen med Korn Underveis sælger han intet; men er han engang kommen til sin Bestemmelse, tager han for en Gryde, som hjemme koster ham 1 sk. Lybsk, 24 igjen, og giver under ingen Omstændigheder Kjøb. Bliver det Lauenburgske kjed af hans Gryder reiser han videre, men forhøier – (som jo er naturligt) - Prisen med hver Dags Reise. Pastor Stokholm foreslog ham, at sende sine Gryder med Skibsleilighed til Hamborg, og derfra at føre sin Handel. Men om mine Gryder saa strandede, hvad blev der da af dem og mine Penge, Nei Manden vil være ved og med sine Gryder. Den vestjydske Bonde træller gjerne for at tjene en Skilling, naar han seer, at han kan være viis paa den; men han vover intet, hvor der kan være mindste Tanke om Tab. J øvrigt er dette Exempel nok ikke det første af sit Slags. Forfatteren mindes ret godt i sine Drenge Aar at have hørt tale om lignende Expeditioner til Leipzig og andre tydske Stæder, og Degnen Houbøll fortæller, at i de sidste Aaringer have et Par Karle fra Østerherred, været med Gryder i det Preussiske, ja hin Side Berlin. (Af det nylig udkomne Bidrag til Kundskab om de danske Provindsers nærværende Tilstand i Skonomiske Henseende. Femte Stykke; Ribe Amt. Ved C. Dalgas."J Husum Provstie er i Simonsberg en nye Kirke d. 29 Juli bleven indviet ved Generalsuperintendent Adler. Der gives, heder det, ikke let nogen skjønnere Landsbykirke. Tilhørernes Bevægelse hævede sig til sand Tilbedelse af den Allerhøieste, da Generalsuperintendenten i sin alvorsfulde Tales Jld, faldt ned paa sine Knæ foran Alteret, omgivet af flere Ordets Tienere, og bragte Himlens og Jordens Herre Lov og Taksigelse i Forening med varme Bønner for den ny stiftede Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Skanderborgs Avisen Nr. 6 har et Sensurhul, og udkom ikke førend den følgende Dag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Censurhuller i vore Blade ere sjeldne. Dette Blad har forhen omtalt, hvorledes vrange Begreber høres, om hvorvidt det er rigtigt at bruge slige Censurhuller, der slet ikke, ere ulovlige, og – om de end stundum kunne antages at være en Redactionstrods, en Opfordring til at spørge, hvad har her staaet, etc. etc. – dog ofte kan være, for ikke at standse Bladet, nødvendige, eller uskyldige. Den til Staden vendende Fagade af Vesterport er nu oventil prydet med det Kongel. Chiffre Fredericus VIRer og nedenunder Aarstallet MDCCCXXX. Porten har nu ialt tre forskjellige Paaskrifter, foruden det anførte, nemlig, F. III som egentlig bygte den, med 1668, i Frontispicen F. IV og nedenunder Gesimset 1722, i hvilket Aar den er bleven istandsat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
J forrige Uge døde i Kjøbenhavn Johannes Colsman, Professor, Hoschirurg og Generaldirecteur over Chirurgien. Han var født d. 31 Oct. 1771 i Kjøbenhavn, hvor hans Fader døde 1790 som Præst ved den reformerte Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
J en Tid af fem Aar led han af ulægelig Gigt, der siden slog ind og blev hans Død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Blandede Efterretninger. Paa en Tid, da man elsker at bringe al Videnskab i lexicographisk Form, er det ustridigen en lykkelig Tanke, at behandle Digteres og Kunstneres Billeder, Symboler og Allegorier paa samme Maade. Denne Jdee er udført i et for nogen Tid siden i Tydskland udkommet Verk: Worterbuch der Bildersprache, oder kurgefaste u. beleyrende Angaben symbolicher und allegorischer Bilder und oft damt vermischter conventioneller Zeichen, von Adam Breysig, Director der Kunstschule zu Danzig. Zugleich Versuch eines Zierrathworterbuchs. Mit 3119 lithographierter, Monogrammen u. einer Charte. 972 S. 8. Forfatteren troer, ved dette Skrift at være til Nytte ikke blot for Kunstnere, men for enhver, hvem det er magtpaaliggende at forstaae og finde Rede i de Billeder, som forekomme i Verker, henhørende til Poesten og de dannende Kunster. Og virkeligen ville de Kunstnere, hvis Virksomhed er meer mechanisk og efterlignende, f. Ex. Signet stikkere, Stempelskærere, Decorateurs, o. s. v., saavelsom den store Classe af de mindre erfarne Læsere og Kunstvenner, som ønske at kjende Betydningen af visse Figurer, i denne alphabetiske Samling finde mangfoldige Oplysninger. En fordeelagtig Anmældelse af Bogen læses i Göttingisch gelerte Anzeigen Nr. 50. Nogle faa Ufuldstændigheder og Mangler kunne letteligen ved et nyt Oplag afhjælpes. Tryk og Papir er meget anbefalende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
Kjøbenhavns Børs d. 10 August 1838. Hamburg 2 M. - a vista 210, Species 200 Specier solgtes til 12 Rbmk. A. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 258 18 Rbd. S. pr. 100 Specier Svenske Sedler. - Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld 92 1/2 Rbd. Sed 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 92. Rbd. Sedler. Dito over 2000 Rbd. Stk. 88 i Banco. Dito Dito. . . . 87 3/4 Nationalbank-Obligationer af Laanet 4 Febr. 1820) 102 - Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. . . . 107 1/2 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar, 102 1/2 103 r. S. 6 pCt. norsk Laan,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-10
ved Hambro & Søn -- i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 100 1/2 101 r. S. Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . 100 Rd. Banco, 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. - L. Sterl. 3 pCt. nye danske Obligationer Asiatiske Compagnies Actier. i Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. ananaanaaandanSyvogtyvende Aargang. No. 66. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadisk Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 11 August 1830. Cidsbilleder. (Fortsatte.) ogsaa Yndlingen. Hvo er den Yndling, som Folk meest agter i Klubber og Samfund Tager ei ganske jeg Feil, kaldes den Herre kun Anegt. fra Erkiendtlighed. Samtid bring til et Offer din Modenheds Kraft og din Livsro; Alt den i Norgen har glemt, Daaden du over Dag. Hobens Bifald. Hoben et Echo ligner i Jublen og støiende Bifald; Standser den Enkeltes Raab, heelt det forskummer med eet. Overbefolkning. Stærkt Folk voxer i Tal med Trangen i Nærin- og Udkomst. Pengene savne hvert Brug, selv laante til trende pro cento; Løse den Gaade, hvo kan, Necker det ikke formaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Tidsblade. Blade nu ligne saa grant Jnsecter i qvægende Solskin, Mylrende komme de frem, kæmpende dræbe de sig. Goethes Brevvexling med Schiller. Goethe besidder en Troldkraft; Alt han forvandler til Mammon, Lapper, som Schiller ham skrev, Cotta betaler med Guld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Remoirer. Sporer du Lysten hos dig, din Samtid at stænke som Opus. Bogen, til hvilken dig end mangler hvert tænkelig Stof, Vælg da til Æmne dig selv, næst Alt hvad den hører til Selvet: Fader og Moder og Viv, Stalden og Kielder med Vin; Blandet med Løgne da snart din Bæk til en Aa vil opvoxe Vandet betales dig godt, Hoven beundrer din Konst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Tidsalderens Characteer. Alpen, hvis Tov er bedækket med Snee, som Po bus ei smelter, Medens den evige Baar hersker i Dalen saa mildt, Billedet er paa vor Tid, hovmodig af Lys og Culturen; Hovedet tagefyldt, koldt, Hjertet af Varme bespændt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Australien. De mange store og smaae Øer, hvoraf denne Deel af Jordens Overflade bestaaer, udbrede sig i det indiske Occan mod Øst og Syd, saa nær sluttede til det indiske Archipel, at de tilligemed samme synes at udgjøre ligesom en egen Verdensdeel som man kunde kalde Øeverdenen. Da disse australiske Øer ligge de sydindiske saa nær, maatte Portugiserne og Spanierne tidligen ledes til dem. Allerede omtrent 151, synes de at have fundet Ny-Guinea. Til denne Øe kom 1526 Maneses Statholder over Molukkerne, og næsten paa samme Tid den af Cortes fra Mexiko afsendte Saavedra der gav Landet, som han troede at være under een Brede med det africanske, Navn af Ny-Guinea. Spanieren Alvaro de Mendana, udseilende fra Kal laa i Peru (1568-1593), opdagede Salomons Øerne og Marquesas. Fernandes de Quiros, Men danas Ledsager paa hans tredie Reise, stødte, idet han holdt sig meer sydligt, paa de selskabelige Øer og paa den Helligaands Land. Hollænderne bleve ikke tilbage i denne Øeverdens Undersøgelse. Jacob le Maire og Schouten fandt 1616 mellem 13 og 16 S. Br. mange smaae Øer, blandt andre Ny-Jrland og Admiralitetsøerne. Ved denne Tid begyndte Opdagelserne paa Nyhollands Kyster. Theodor Hartig fandt i sidstnævnte Aar den Deel af den vestlige Kyst, som han efter sit Skib kaldte Eendrachtsland; Zecham, fra Arnheim, gav 1618 en Deel af den nordlige Kyst Navnet Arnheims- og Van Diemensland (det sidste efter den daværende Gouverneur i Ostindien); Jan de Edels benævnede 1619 en Deel af Østkysten; Skibet Løvinden foranledigede 1622 Navnet Løveland; den nordlige Havbugt Carpentaria minder fra 1623 om PeterCarpenter, Gouverneur i Ostindien; Peter de Nuyts fandt 1627 den Deel af Sydkysten, som fører hans Navn, og Vilhelm de Witt opdagede 1688 Kysten nordost for Eendrachtsland. Avel Tasman kom fra Batavia 1642 til det sydlige VanDiemensland, og senere til de nyseelandske og venskabelige Øer. En udmærket Opdager var Englænderen William Dampier, som tvende Gange omseilede Jorden. i modsat Retning, den første Gang 1683, den anden Gang 1699. Han var den første, som videnskabeligen undersøgte Kysterne af Nyholland, og bestemte deres Beliggenhed. Jsær udforskede han Farvandet norden og østen Ny-Guinea, Archipelet, som har Navn af Ny-Brittannien og Ny-Jrland, samt det dem adskillende Stræde. Hollænderen Jakob Roggeveen fandt 1722 Paaske Øen og andre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Først efter lang Stillestaaen indtraf atter det Tidspunkt, da man omseilede de australiske Øer i Sammenhæng, og astronomisk bestemte deres Beliggenhed. Englænderen Byron kom til Kong Georgs, Prindsen af Wallis's, Byrons Øerne o. a. Den franske Verdensomseiler Bougainville fandt det farlige Archipel, Selskabsøerne, den Helligaands Land, samt Øerne og Strædet, som bære hans Navn. Englænderne Wallis og Carteret besøgte 1766160 de selskabelige, samt Dronning Charlottes og Admiralitetets Øer. Men i Australiens Opdagelseshistorie har ingen erhvervet større Hæder end James Cook. Han kom 1768 og 1769 til Selskabsøerne, til Taheiti; han opdagede Strædet mellem Nyseelandsøerne; han var den første, som omseilede Østkysten af Nyholland, som gjorde opmærksom paa Botanybay. Paa sin anden Reise 17721775 undersøgte han de venskabelige Øer, de nye Hebrider, Ny-Kaledonien og Marquesas-Øerne nøiere. Han blev da ledsaget af begge Forsterne, Fader og Søn. Cook kom den Gang til 72 S. Br. Paa den tredie Reise 1776-1779, paa hvilken han naaede til 700 N. Br., kom han til Sandwichsøerne. Efter Cook have Vancouver (1790-1795), de franske Søfarere la Peyrouse (1786-1788) og Marchaad (1790 1792), samt Krusenstern (1803. 1806) og Kotzebue, endnu bidraget meget til nøjere Kundskab om Australien. Den nyeste vigtige Opdagelse i denne Verdensegn er Ny-Shetland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Endnu er det tvivlsomt, om dette Land er en Øe eller en Deel af et Fastland. Man kunde kalde Australien i Sammenligning med de øvrige Kontinenter Kontrasternes Land; her gives der Fugle uden Vinger, uden Fiær, uden Tunge, og hvis Legemer ere bedækkede med Haar, fireføddede Dyr med Fuglenæb; Fugle, som isteden for Tunge have en Slags Pensel i Munden, sorte Svaner og hvide Ørne; Fiske, som bevæge sig paa det Tørre, hoppende ligesom Frøer; Urter, Nelder og Græsarter, der voxe optil Træers Høide, Pærer, som have Stilken paa den brede Ende, og Kirsebær med Kjernen udenpaa; her gives der Floder, som, isteden for at udgyde sig i Havet, tage modsat Løb og tabe sig Moradser, umaalelige Sletter, hvor den samme Jordbund, samme Vand, samme Arter af Træer, Fugle, Fiske og andre Dyr findes paa 6 som paa 100 engelske Miles Vidde, et Land, hvor Aarstiderne forholde sig omvendt imod vore, og Sommeren begynder, naar hos os Vinteren indfinder sig; et Land, hvor Barometret falder imod godt Veir og stiger ved et Uvejrs Nærmelse, hvor endelig Nordenvinden er den varme Vind, og Syden vinden den kolde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-08-11
Nyhollands oprindelige Befolkning bestaaer af en Slægt sorte, uskadelige, men paa et saa lavt Culturtrin staaende Mennesker, at man næppe kan tillægge dem dette Navn. Begge Kjøn gaae nogne og have ikke den mindste Følelse af Blufærdighed. De leve af Fisk, Vildt, Orme, Larver, vilde Rødder, og modstræbe al Civilisation. Alle have Steenører og Kastespyd; de gjøre sig Jndsnit i forskjellige Dele af Legemet; Fruentimmerne afskære begge de forreste Led af Lillefingeren paa den venstre Haand, og paa de voxne unge Mænd udrykkes en af Tænderne i Overkjæven. De leve i fri Luft, og sove iblandt hverandre under et usselt Tag. De dræbe de nyfødte Børn, naar de have Mangel paa Levnetsmidler, og gifte sig først efter at have voldsomt bortført og med Slag mishandlet deres tilkommende Ledsagerinde paa Livets Bane.