Berlingske Tidende, 1809-07-31
Ved den nøieste Undersøgelse af fornævnte Omstændigheder har Hs. Kongl. Majestæt i Henseende til de til Tronfølgere under Spørgsmaal satte Personer i alle Dele bifaldet den Geheime-Commitees eenstemmige Ytering. Hs. Kongl. Majestæt har taget i Betragtning At Prines Christian August til Slesvig=Holsteen, Sønderborg=Augustenborg nedstammer fra et ædelt Huus, hvorfra Sverrig allerede har modtaget flere Konger og det bør haaves, at han paa sig og sin Æt vil forplante den Kierlighed, der Svenske Folk har baaret for dem : at denne Fyrste, som selv er prøvet i Stridens Farer, paa den ene Side kiender Sin høie Bestemmelse, at vove sig Liv for Fædrenelandets Redning, men paa den anden Side har lære med Afskye at ansee de letsindigen begyndte Krige, som ødelægge Stater og styrte Folkeslagene i Elendighed: at Han er kommen til de modne Aar, da Erfarenhed skiller Virkelighed fra Forfængelighed og Eftertanken forkaster Smigreriets Jndskydelser : at Han gradviis er stegen fra at adlyde til at befale, og i førstnævnte Tilfælde har som Privatmand lært at kiende og sætte Priis paa Mennesker - og i de sidste Tilfælde eller som befalende har af dem modtaget Kierligheds og Ærefrygts utvungne Hyldning: At Han, udrustet med disse Egenskaber, sikkert bliver en Støtte for Hs. Kongl. Majestæts nærmende Alderdom og Hs. Kongl. Majestæts fornemste Hielp til at fremme sine Undersaatters Vel: At Han i Forveien har givet det Svenske Folk Borgen for en saadan Tænkemaade ved de store og vigtige Tienester, Hanhar beviist Sverrigs Rige i det meest farlige Øieblik, samt at Han i sin personlige Stilling deels synes saa lidet afhængig af Europas større Magt, at deres Jndflydelse vanskeligen kan fremmes ved Hans Valg, og deels har Han ikke større Krav paa en Krone end at Hans Ophøielse allene fremvirket af Hs. Kongl. Majestæt og af det Svenske Folk, vil give den begge Ret til Hans inderlige og uforanderlige Taknemlighed, Saa mange forenede Grunde og omstændigheder har Hs. Kongl. Majestæt anseet tilstrækkelige til at retfærdiggiøre hans i Henseende til Tronfølgerens Person yttrede Tænkemaade. Hvad endelig Tiden til denne magt paaliggende Sags Afgiørelse angaaer, da har Hs. Majestæt troet, at have fuldkommen Grund til at give sin Stemme til den Geheime=Committees Pluralitet. Uagtet de mangfoldige politiske Aarsager, som i denne Deel har veiledet Hs. Majestæts Omdømme, ikke passeligen kunne anføres, tager Hs. Majestæt alligevel ikke i Betænkning, uforstilt at opgive den Hovedgrund, hvorpaa hans Overbeviisning grunder sig. Hs. Kongl. Maj. troer nemlig: at baade Statskonst og Nationalstolthed lige strænge forbyde fremmede Magters Deeltagelse og endnu mere deres Jndflydelse paa Rigets indvortes Anliggender; men at den mindste Opsættelse : Afgiørelsen af det nu fremsatte vigtige Spørgsmaal mueligen kund give Anledning til en slig hidindtil aldeles uforsøgt Deeltagelse, som hverken Rigets Stænder eller Hs. Majestæt nogensinde vilde tillade. En yderligere Grund har Hs. Kongelige Majestæt hentet af Omstændigheder, som nærmere angaae Hs. Kgl. Majestæts egen Person, og Rigets Stænder maa selv, da de udkaarede en aldrende Konge uden Efterkommere, have kiendt hele Vægten af denne Grund. Var Forsynet Hs. Kongel. Majestæt hidtil saa naadig, at Han under sin Styrelse kunde see Almeenvellet at oplives, vilde Hs. Kongel. Majestæt, ansee sig rigeligen belønnet, om Hs. Kongel. Majestæt kunde med den ne Tilfredsstillelse forene Haabet om en sikker og lykkelig Fremtid for sidFædrenelaad.