Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1812-08-25
(Af Udgiveren.)¬ J den fuldeste Overbeviisning om, at det er Lægens ufravigelige Pligt, ligesaavel efter mueligste Evne at forekomme Sygdomme, som helbrede dem, naar de allerede finde Sted, var det at jeg i Mariboe Addresse Contoirs Efterretninger No. 63, ikke 62, lod indrykke min Advarsel, imod at bruge umoden og utørret Rug af dette Aars Afgrøde til Brød, og troede i denne Anledning aldeles ikke, at finde nogen Modstander eller Tvivler. Dette uagtet finder jeg i samme Efterretninger No. 65 til min største Forundring fremsatte fra en, der hverken har Navn eller Boepæl, nogle Spørgsmaale, hvilke letteligen kunde bringe den mindre Oplyste, der i Almindelighed hverken troer, nogen Sygdom at smitte, eller nogen Spise at være usund, i Tvivlraadighed, om han skal følge mit paa Sandhed og Erfaring grundede Raad, eller bruge sig umodne Rug til Brød, hvilket nu sikkert vil blive Tilfældet ved Pluraliteten, om denne endog i Forveien har været stemt til det Modsatte, og altsaa al den Jammer, der heraf kan flyde, vil falde paa den anonyme Spørgers Samvittighed. Nu til Spørgsmaalenes Besvarelse, hvilke jeg iøvrigt ikke troer, at skylde Dem min Hr. Uden navn, der intet har kjærere end sin egen og Families Helbred, men Publicum og min egen Ære. De vil have et Surrogat for Brød. Tag, min Herre thi at De er af det andet Kjøn, vil jeg paa ingen Maade troe, Brød af Hvede, Byg, Havre, Ærter eller spiis til Deres Mad Kartofler, naar disse først have været tørrede paa et luftigt dog ikke fugtigt Sted, og har De slet ikke eller ei kan faae nogle af disse vegetabiliske Fødemidler, saa har De dog vel Gryn, som de jo kan kaage i Melk eller Vand og dyppe i Melk, Øl eller Viin efter Deres Kone. Forresten om de mangler alle ommeldte Surrogater til Brød, da spiis fersk Fisk, Kjød, om dette endog er saltet, og Flesk uden Brød, indtil dette kan blive saaledes, at De kan nyde det, uden at paadrage dem og deres Familie langvarige Sygdomme og en langsom og piinlig Død. Overalt, min Herre, raader jeg Dem til, at antage det Tilfælde, at Rug høsten ved ondt Veir var blevet sinket og hvad de i saa Fald havde været nødt til at gjøre. Rugbrødets Nødvendighed og Sundhed har desuden længe været omtvivlet og det veed de formodentligen vel at den Straf, at sidde paa Vand og Brød i 3 eller 4 Uger, naar denne i al sin Strænghed opfyldes, er betragtet lige med Dødsstraf, hvorfor ogsaa den for sine Undersaatteres, endog Forbryderes, Vel saa om, hyggelige Danske Regjering lader den, der skal lide denne Straf, hver femte Dag give et ordentligt Maaltid, for at deres Helbred ikke gandske skal undergraves, Kiendetegnene paa Brød bagt af umoden Rug vil efter Gjærings Principerne formodentligen være disse, at Melet under Æltningen vil vise en Opbrusen og Gjæren, og, naar det er bagt ligesaa længe, som Brød af sundt og tørret Meel, vedligeholde denne Gjæren, ikke hænge sammen, naar det overskjæres, have en ubehagelig Smag og ved Tygningen hænge paa Tænderne, med mindre det under Bagningen næsten er brændt til Kul. Her har de, min Herrel. mit Svar, som er det eneste og sidste, de kan vente af mig i Avisen, med mindre de skulde faae i Sinde at angribe min Ære, hvilket jeg dog ikke haaber, de vil have eller kunne faae Aarsag til Var de Læge: saa vilde deres Samvittighed have hindret dem fra, at kaste dette Tvistens Æble imellem det mindre oplyste Publicum paa denne Tid. Mariboe den 24de August 1812. Bræstrup,