Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-09-09
Indenlandske Efterretninger. Fra vor lærde Landsmands, den ud kede Lingviist Professor Rasks Haand en Smaaskrifter i disse Dage blevne færdigt. Den ældste hebraiske Tidsregning indtil Men, efter Kilderne paa ny bearbeidet og forsynet al et Kaart over Paradis. Det er ikke Stedet heralgjennemgaae Bogens Jndhold. Vi bemærke kun enkelte Sætninger af den. De Brudstykke, der omfatte Tidsløbet fra Adam til Moses (nd lig 1ste Mosebog og Begyndelsen af 2den) faren saa simpel, ærlig og fordringsløs Karallin, at deres høje Ælde og Værd for Menneskekedens Oldhistorie umueligen kan nægtes af noget fordomsfri Grandsker. De gjøre ikke det jødiske Folk til det ældste; de udgive sig ikke se indblæste, eller en Gang for at være skrevne af Moses, eller af en og samme Forfatter, eller til nogen bestemt Tid, men see ud som gamle Brudstykker, uden Forfatter, Sted eller Aar, som usammenhængende til forskjellige Tider optegnede Udtænkninger (Filosofemer) og Frasagsamlede langt senere af en, som ikke mere forst) den forskjellige Tidsregning, de in holde. Det kommer da an paa at forklare din rigtig." - Den største Kunst herved besteen unægtelig i at udfinde den forskjellige Længde af Aarene der haandgribelig har forandret sig til forskjellige Tider; dette er skeet tre Gange, og den forskjellige Maade, at beregne Aaret danner tre meget tydelig adskilte Tidsrum, der ældste indbefatter hvad der er ældre end Neab; det andet til Abrahams Udvandring af Haran i Mesopotamsen, eller Indvandring i Ægypten, det tredie til Udvandringen af Ægypten. Forfatteren lægger den hele Tidsberegning for Dagen i indbyrdes Sammenhæng, saavelsom i Forbindelse med den øvrige Oldtids Historie. Vi Behandlingen af Skriftets egentlige Emne komme nogle andre Undersøgelser paa Bane. - "Di Sætning: at der gaves Mennesker, ja forskjellige Folkeslag for Adam, Sets Fader, har sli intet at gjøre med Spørgsmaalet om Merneskekønnet nedstammer fra et eneste Par eller hriFolket har havt sin særskilte Oprindelse? Hi Sætning er historisk, hvorfor Forfatteren ogs især ved historiske Omstændigheder af Adams og hans Families Liv, saavidt slige kunne op samles, og ved Slutninger deraf har søgt at gjøre den rimelig. Dette Spørgsmaal hører, derimod aldeles Mytologien til. - Forfatteren omtaler Mythen om Syndfloden, som er historisk og meget lærerig. Den synes at tilkjendegive, at et stærkt Regnskyl, og Sneens maaskee deraf foraarsagede Optøen paa de armeniske og assyriske Bjerge om Foraaret, uden Tvivl ledsaget med en stærk og vedholdende Søndenvind, som hindrede Vandets Afløb, har foraarsaget en frygtelig Oversvømmelse i de lavere Egne, hvorved den hele herlige Slette af det armeniske og mesopotamiske Lavland er bleven sat under Vand, og en stor Deel af Befolkningen, navnlig den adamiske Stamme, omkommen saa nær som Noas Familie (8 Mennesker), der bjærgede sig paa en stor og bedækket Baad; men hvorved man dog ingenlunde maa tænke sig Persien, Elymais, Babylonien, Assyrien, Armenien, LilleAsien, Syrien, Ægypten o. s. v. affolkede, skjønt vel Assyrien, Elymais og Babylonien, eller overhovedet Omegnen af Evfrat og Tigris, kan have lidt en Deel ved Vandets Stigen i Floderne. At en stærk Søndenvind har blæst, slut tis deraf, at Vandet kunde stige saa højt, og at Arken drev mod Norden, og ikke med Strømmen blev skyllet ud i den persiske Bugt. Men at hele Menneskekønnet langt fra ikke (ligesaalidet som Fuglene og de øvrige Dyr uden for Arken) er omkommet i Floden, som det paa diginsk og mytisk Vis beskrives i vor Text, skjøn nis deraf, at strax i tredie eller fjerde Led nævne Babel, Ninive og andre store Byer i Assytin, samt de kananittiske Stammer, navnlig Sidon, saa og Ægypten o. s. v.; og af det udtrykkelige Sagn hos Nikolaos fra Damask, som Josef har opbevaret 1, 3, 6., n. at mange toge sin Tilflugt til Bjerget, og bleve reddede der, samt at een kom seilende i en Kasse, og landede høit oppe paa Bjerget, hvilken vel turde være den, som Jødernes Lovgiver, Moses, omlaler." Skriftet faaes for 1 Rbd. hos de Hrr. Brummer og Reitzel og i den Schubotheske Boglade. 2. Veiledning til Afra Sproget paa Kysten Guinea med et Tillæg om Alvambuisk. Dette Skrift grunder sig tildeels paa en indfødt Akræers Værk, nemlig den for nyligen her i Bladet omtalte Person, der i Daaben erholdt Navnet Frederik Dawunna. Dette Skrift faaes hæftet for3 Mk. Trykp; 4 Mk. Skrivp. hos Bogbinder Falck, lille Kjøbmagergade No. 83.