Jyllandsposten, 1838-06-25
Ved her at fremlægge for den ærede Forsamling forestaaende Oversigt, troer jeg at burde foreslaae, at indgaae til Hs. Maj. Kongen med allerunderdanigst Andragende om, at han vil tage i allernaadigst Overveielse, som en særdeles Gjenstand for Besparelse, hvorvidt de øverste Bestyrelsesgrene kunde undergaae en Forandring, eller Jndskrænkning uden Hindring for Statsadministrationen, saaledes: 1) At istedetfor den kostbare Collegial-Bestyrelse enhver af de øverste Administrationsgrene maatte erholde en enkelt Chef med fornøden Myndighed og de fornødne Contoirer til under hans Ansvar og Veiledning at bestyre Alt, hvad under samme Administrationsgreen var eller vorder henlagt. 2) At ved denne Leilighed Alt, hvad Underviisningsvæsenet og Geistligheden angaaer, maatte samles under Et og skilles fra Justits=Departementet. 3) At Alt, hvad Armeen angaaer, dens Commando, Recrutering, Armering, Mundering a. a., maatte samles under een Krigsminister eller Chef for Krigsdepartementet, og at, paa det at i et Land som Danmark, der saa høiligen behøver en nøie Forening af sit Land- og Søe=Værn, dette stedse kunde indrettes og sættes i Forbindelse med Landarmeen, da Alt, hvad Commandoen paa Søen, Skibene og deres bemanding og Fordeling angaaer, ligeledes underlægges samme Krigsminister eller Krigs departement. At Alt, hvad vedkommer Finantserne, Statens Jndtægter og Udgifter, maa samles under Eet, saaledes at derfra til enhver Tid, foruden ved Slutningen af ethvert Qvartal, stedse kan erholdes nøiagtig Efterretning om Statens financielle Tilstand; og at den aarlige fuldstændige Beretning herover maa vorde offentliggjort saaledes som allernaadigst er tilsagt i Bekjendtgjørelsen af 9de Mai 1838. Spørgsmaalet, om en Committee skulde nedsættes til at tage det omhandlede Forslag under Overveielse, blev derefter sat under Afstemning, og da med 42 Stemmer mod 8 besvaret benægtende. Stiftamtmand Rosenørn oplæste dernæst et Forslag betræffende Nationalbanken, hvilket er af følgende Jndhold: Hvilke Ulykker et forstyrret Pengevæsen medfører, er i saa frisk Minde, at det vel ei kan betvivles, at de Fleste maae erkjende og føle det vigtige Gode, derer gjenvundet, idet vi ved Nationalbankens faste Begrundelse og øvrige Virksomhed atter have erholdt et stadigt, saavel i Riget som i Udlandet fuldkommen Tillid nydende, Pengevæsen; men jo mere vi paaskjønne Hans Majestæts Viisdom med at gjøre Banken saa uafhængig af Statens Finantsvæsen som den er og vel maatte være, for at vinde den Tillid, den har, og jo fuldkomnere vi erkjende dette Jnstituts hidtilværende Bestyrelses heldige Virksomhed, der har tilveiebragt dette lykkelige Resultat, kort, jo mere der i Almindelighed sættes Priis paa dette høist vigtige Jnstitut, jo mere almindeligt maa ogsaa det Ønske være, at blive forvisset om, at denne Nationens kostbareste Eiendom, der er erhvervet ved alle dens Grundeieres høist betydelige og endnu vedvarende Opoffrelser, sikkres saa fuldkomment, som det er muligt, og ikke i Bestyrelsen sættes ved Siden af de Penge-Jnstituter, der ere opstaaede ved frivillige, paa Handelspeculation og den dermed forbundne Resico begrundede, Sammenskud, men altid betragtes som en National-Formue. Ligeledes anseer jeg det for et almindeligt Ønske, at Grundeiernes Stilling og Forhold til Banken, eller rettere til deres hele Bankforhæftelse, og Virkningerne af samme, nøiere og klarere bestemmes og reguleres end hidtil, og, i Henhold til disse mine Anskuelser, har jeg troet at burde gjøre den ærede Forsamling opmærksom paa adskillige Gjenstande, som efter min Formening kunde ønskes anderledes ordnede og nøiere bestemte, og paa en vigtig Forpligtelse i Henseende til de Banken endnu tilhørende Behæftelser, der ikke forekommer mig at være opfyldt fra Bankens Side, nemlig Tinglæsningen af samme. Hvad jeg med Hensyn til alt Foranførte har troet at burde foreslaae Forsamlingen at tage under Ventilation, er: A. J Henseende til Forhæftelserne, saavel de, der endnu tilhøre Banken, som de af Landeiendomme, hvoraf Banken ikkun til en Tid nyder Renter. Jeg tillader mig at foreslaae den ærede Forsamling at indgaae med en allerunderdanigst Petition om; A. ) a. At Nationalbankens Bestyrelse maa blive lega liter tilholdt snarest muligt at lade alle de den endnu tilhørende Forhæftelser i faste Eiendomme, være sig paa Landet eller i Kjøbstæderne, tinglæse, saaledes, at det for Fremtiden kan komme i den ene rigtige Orden, at nemlig den Eiendom, hvorpaa Pantebogen ingen Forhæftelse findes tinglæst, er at ansee som enten oprindelig fri for Behæftelse eller ved Jndbetaling frigjort. b. At den ligeledes maa blive tilholdt i Henseende til de Eiendomme, for hvis Vedkommende Behæftelserne ere indfriede, forsaavidt Saadant ikke allerede ved tinglæste cede rede Obligationer er skeet, at meddele Retterne Lister til Notering i Pantebøgerne om, naar Jndfrielse er skeet, samt paa hvilken Maade, af hvem, og om Qvitteringerne ere udeblevne efter den forberørte Jndkaldelse, samt at disse Lister maatte blive jurisdictionsviis bekjendtgjorte, for at de nu værende Eiere af slige Grundstykker eller Bygninger kunne blive satte istand til, paa en eller anden Maade at faae deres Stilling til Banken berigtiget, og bedømme, om det er nødvendigt for dem at erhverve Mortificationsdom paa borteblevne Qvitteringer. A. 2) At det ved Anordning maa blive bestemt, hvorledes der skal forholdes med de af Bankhæftelsen i Jorder og Tiender, naar Bankens Ret til at hæve Renterne deraf ophører, saaledes at enten Hæftelsescapitalen af Pantebøgerne kan udgaae, eller fuldstændig Vished erholdes om Betydningen af denne Eiendommen paahvilende, hypothekariske Forpligtelse. B) J Henseende til Bankens Sikkrelse og Virksomhed. Jeg tillader mig endvidere at foreslaae den ærede Forsamling, at indgaae med en allerunderdanigst Petition om: B. At Bankens Bestyrelse maatte blive gjort opmærkmærksom paa, at det maa formodes at være de fleste Grundeieres Ønske: 1) At den ikke meere, end til en saadan Grad, som kan ansees nødvendig, indlader sig i Operationer, der medføre Handels=Resico, og at de Handlendes Jnteresse i saa Henseende altid maatte blive et underordnet Hensyn, Hovedformaalederimod stedse blive Pengevæsenets Stadighed og Sikkerhed, samt at dette snarest muligt maatte kunne bringes derhen, at der ingen andre Repræsentativer gives end saadanne, som til enhver Tid ere realisable i Sølv. 2) At der, om muligt, føies saadanne Foranstaltninger, at Opkjøb af Actierettigheder ikke skulle have skadelig Jndflydelse, og at Grundeierne saameget som muligt kunne lette deres Transactioner med Banken i Henseende til Behæftelsers Jndfrielse med hvad dermed staaer i Forbindelse; og endelig 3) At Bankens Grundfond, saavidt det er muligt, og forsaavidt det ikke er nødvendigt at holde den disponibel, søges sikkret ved fuldkomment betryggende staaende Udlaan i faste Eiendomme i alle Egne af Landet, i det høieste indtil 1/3 af Eiendommens Værdie, og at det maatte blive taget under Overveielse, om det ikke var rigtigst at søge at conservere det, der endnu er tilbage af den oprindelige Sikkerhed, ved at tilstaae Nedsættelse af Renterne fra 6 1/2 til 4 pCt. af Behæftelses-Summerne, forsaavidt de ere indfrielige. Efterat flere Medlemmer havde understøttet det oplæste Forslag, blev det med 49 Stemmer mod 2 besluttet, at det skulde underkastes Prøvelse af en Committee. Valget af dennes Medlemmer, hvis Antal bestemtes til fem, blev udsat til næste Møde. Mødet den 1ste Junii. Til Medlemmer af den Committee, som, efter hvad der blev besluttet i forrige Møde, skal tage Stiftamtmand Rosenørns Forslag betræffende Nationalbanken under Overveielse, bleve med Stemmefleerhed valgte: Kammerjunker Lüttichau, Ritmester Friis, Kammerraad Aagaard, Proprietair Nyholm og Procurator Seidelin. Etatsraad Brink-Seidelin oplæste et Forslag angaaende Forebyggelse af Arvefæstebreve paa enkelte Deele af Selveiendom: Først og fornemmelig foreslaaer jeg at Forsamlingen vil indstille. at § 1 og 1ste Passus af § 4 i Forordningen af 3die Decbr. 1819 bortfalder, og indstiller in subsidium: at ethvert Document, hvorved en Deel af Selveiendom overdrages en Anden til Brug i et bestemt Aaremaal, længere end 30 Aar, med Ret til at overdrage Brugen til Andre, ikke maa ting læses, forinden Jorden er opmaalt, Kort optaget derover, det Kongelige Rentekammer har approbe, ret Afsætningen, og dette af Amtmanden er paategnet Arvefæsteskjødet.