Aalborg Stiftstidende, 1834-02-05
Belgien. Stidighederne imellem denne Stats Regiering og Goulivernementet i Fæstningen Luxemburg vedvarer og synes endog at antage en alvorligere Caracteer. Tvistepunkterne ere egentlig tvende. Recruteringen for den belgiske Armee i den taske Deel af Storhertugdømmet Luxemburg og Skovningen i den i Nærheden af sidste Stad beliggende Skov Grunvald. Commandanten i Fæstningen giør Fordring paa begge disse Rettigheder paa Storhertugens Vegne, medens den belgiske Regjering derimod tilegner sig samme og derfor nylig, som bekjendt, blev rost i Repræsentanternes Kammer. Hvad Recrutudskrivningen angaaer, da har Gouverneuren i Luxemburg tilskrevet alle Borgemestere paa Fæstningens Territorium og paalagt disse under personligt Ansvar at forhindre en slig hvoldsom Udskrivning for Jnsurrectionens Militairtjeneste, hvorhos han lover dem Understøttelse fra Fæstningen, ligesom og de, der frivillig følge Opfordringen, trues med Tab af deres Rettighed til at vende tilbage, og, hvis de vende tilbage, med Arrest. - Hvad Skovningen i Grunvald angaaer, da paastaaer Journal de Luxemburg, at den belgiske Regjering slet ikke er gaaet saa modig tilværk, som den fik Roes for i Repræsentanternes Kammer, den havde tvertimod ladet sig forknytte ved den preussiske Gouverneurs Trudsel og istedetfor de først bestemte 14 Udviisninger ladet det bero ved 19. De belgiske Blade forklare derimod denne Sag saaledes: De forskjellige Udviisninger vare iforveien taxerede og derhos bestemt, at de ikke maatte sælges under Taxationssumummen, men ved den offentlige Auction bleve Buddene tilsidst saa lave, at de ikke naaede Vurderingssummen og derfor kunde af de bestemte 14 Partier kun de 9 sælges. Dette faaer at staae ved sit Værd; men nu kommer Humlen. Den 24de Januar - fortæller Jour. de L. i sit seneste Nummer har Gouverneuren i Fæstningen udsendt 200 Mand, omringet den Deel af Skoven, hvor Kjøberne just vare i Færd med at skjære Brænde, gjort 15, Brændehuggere til Fanger og bortført dem til Fæstningen tilligemed deres Øxer og andre Redskaber. Den belgiske Regjering har nu en Leilighed til at vise den Fasthed, hvorfor den nylig blev complimenteret; dens egentlige Beslutning en imidlertid, som man melder fra Brüssel, endnu ubekjendt Tyskland. Retten i Ansbach, som for Tiden er beskjeftiget med at undersøge Katastrophen med Hauser, bekjendtgiør, at af det Beretninger om denne, som have været at læse i de offentlige Blade, og som ere komne til Rettens Kundskab, ingen er officiel eller fuldkommen tilforladelig. Nærværelsen af nogle russiske Musici i Frankfurt, der paa Theatret sammesteds opførte deres eiendommelige Horn musik, afvexlende med russiske Nationalsange, satte paa den bestemte Concertaften hele Staden i Bevægelse. Jkke alene Byens egne Tropper, men ogsaa den preussisk-østerrigske Besætning var denne Aften under Vaaben. Hovedvagten var forstærket til det Dobbelte, adskillige hundrede Mand havde Posto i Nærheden af Theatret med ladte Geværer, og i selve dette vare omtrent 60 Mand fordeelte, medens østerrigske og preussiske Tropper patrouillerede uden for Porten, og de øvrige vare opstillede i Kasernerne. Aarsager til disse alvorlige Foranstaltninger skal være et Brev til Ovrigheden, hvori en Anonym havde tilkjendegivet, at siden samme ikke vilde tillade polske Nationalsanges Afsyngelse paa Skuepladsen, saa vilde man heller ikke taale russiske. Om Forhandlingerne paa Congressen i Vien erfares intet Officielt, men der fortælles, at en almindelig, og for hel Tydskland gieldende Lov om Trykfrihed, samt Oprettelsen, af en Over-Censur-Commission, til hvilken kunde appelleres af Forfattere og Forlæggere i alle Forbunds=Staterne, hører til de vigtigere Gienstande for Deliberationerne paa hiin Congres.