Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-01-21
(Af Udgiveren.)¬ Et i disse Dage i Hovedstaden udkommet Blad Om Forandringen i den danske Stats Pengevæsen efter Forordningen af 5 Januar 1819 indeholder en saa grundig Udvikling om sammes Nødvendighed og de gavnlige Følger for det Hele, man deraf kan love sig for Fremtiden, at Udgiveren holder sig forvisset, det vil interessere Læserne, her at finde et væsentlig Udtog af disse Fremstillinger: Da stænkelige Forfatning, hvori Statens Pengevæsen er kommet ved en lang Ufred, og ved de Tildragelser der have rystet Europa, den deraf flydende Forstyrrelse i alle Forhold, mellem Erhverv og Bekostning, mellem Arbeide og Løn, mellem Fordring og Gjeld, mellem Statens Jndtægter og Udgivter, har for længe siden vakt Kongens landsfaderlige Bekymring, og gjort det til en Gienstand for Kongens alvorligste Overveielse at udfinde Midler, der kunde forebygge eller mildne Følgerne af denne Tilstand. Saalænge der endnu var nogen sandsynlig Udsigt til en gunstigere Tidspunkt, der aabnede Fædrenelandets forrige Hjelpekilder og efterhaanden frembød Midler til at forbedre Pengevæsenet, forlod Kongen ikke, end ei under de meest uheldige Begivenheder, den Forsæt, at oppebie en saadann. Men da den indbrudte Forvirring har naaet en Høide, at den veldsom gribet ind i alle borgerlige Forhold, og kunde fremkalde Onder, der truede Almeenvellet, saa har Kongen besluttet at sætte en Grændse derfor, og uden længere Udsættelse, som Lovgiver at bringe Orden og Fasthed tilbage i Penge. væsenet. For at udføre denne Beslutning paa en Maade, som svarer til Statens Vel og dens nuværende Forfatning, maatte der først udfindes en nye Grundvold for et ny Pengevæsen, og tages Hensyn til, at der endnu foruden Mynt, behøves et Betalingsmiddel som repræsenterer den; men da der ikke strax lod sig tilveiebringe den dertil fornødne Kapital i rede Sølv, og der altsaa endnu behøves Repræsentativer, saa, for at disse nu bestandig kunne holdes i deres Værdie, maa hele Landets urørlige Eiendomme stille Borgen derfor, og enhver Eier i Forhold til hans Eiendom erlægge et Bidrag i Sølv, eller aarlig forrente det. Enhver, som har faste Eiendomme i Rigerne, er altsaa nu interesseret for, at de nye Repræsentativer beholde deres Værdie. Denne paa Statens urørlige Eiendomme hæftende rentebærende Kapital er overdraget en for hele Landet stiftet ny Rigsbank, ved hvis Oprettelse alle andre Banker ere ophævede, og hele Landet faaer een fælles og eneste Myntsort, under Navn af Rigsbankpenge. Myntfoden for disse nye Penge er sat noget ringere end dansk Kourant Mynt hidtil (2 Rigsbankdaler ere lige med 1 Specie) fordi Eiendomme, Produkter, og Arbeider, formedelst de ædle Metallers Sjeldenhed og Kostbarhed, nu svare til en mindre Mængde Sølv end før Krigen. De danske Bankosedler ere faldne saa dybt, at 1800 Rd. kun gjeldte 100 Species saa at den hele Masse, der er i Omløb (144 Millioner), ikke havde større Værdie end 8 Millioner Specier. Til denne Seddelmasses Jndløsning er bestemt 24 Millioner Rigsbankdaler, som er liig 12 Millioner Species; til Jndløsningen af de slesvig, holsteenske Laaneinstituts=Sedler og Skatkammerbeviser er bestemt 3 Millioner Rbdal.; det er ialt 27 Millioner. Den øvrige Masse af nye Sedler, som udstædes, kan anvendes til Statens Tarv, hvortil Banken ved sine Hjelpekilder er istand; men herved er dog lagttaget, at Total summen af de nye Sedler aldrig maa være større end Beløbet af det Rumerær, som var i Cirkulation for Krigen. Af den Aarsag er en Deel af de paa Slesvig, holsteensk Kourant lydende Skatkammerbeviser inddragne mod Forskrivelser, som forrentes af Banken.