Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-01-10
J den Henseende maa jeg først bemærke, at det ikke allene er de Præster, der have flyttet flere Gange, hvis Kaar ere ringe, men ogsaa deres ere det, som slet ikke have flyttet, endog deres, der strax som Kandidater kom i formeentlig gode Embeder, ja endog deres, der igjennem en lang Række af Aar ligge til deres Død sadde i endog de største geistlige Embeder, ja endog deres, der bragte Kapitaler derind, med et Ord: Alles, meget Faa undtagen, Kaar ere ringe, for ikke at sige noget haardere. Flytningen kan da ikke være den eneste, eller den meest virkende Aarsag. Flytningsomkostninger synes heller ikke at være det; thi, hvad der paa den ene Side tabes i Naadsensaaret i det Kald man forlader, vindes jo igjen i den Deel af Naadsensaaret i det Kald man modtager, om de ikke ere lige gode, og almindelig naar man flytter fra det ringere Kald til det bedre, er den Deel af Naadsensaaret man modtager i det nye Kald større end den Deel man mister i det fratraadte. Altsaa kan Aarsagen heller ikke gge deri. Tab ved Salg og Kjøb af Besætning og Bohave bliver i Almindelighed anført som Aarsag til Forværrelsen, og jeg har hørt flere, dog ikke Præster, sige, at to Flytninger vare ligesaa ødelæggende som en Jldebrand. Dette er nu meget ubestemt sagt, og man mangler ikke Exempler paa, dog ikke saavidt jeg veed i den geistlige Stand, at en Jldebrand har været endog fordeelagtig. Dog til det Egentlige; man sælger sjælden Besætning med Tab, thi dens Værdi paa Tid og Sted erholdes, og for den samme Sum man sælger Besætning, kan den i Almindelighed igjen kjøbes hvor man kommer. Men Grund til Tab ligger i Bohave, thi har man kjøbt kostbare Meubler fra første Haand, sælger man samme altid med Tab, og skal man igjen kjøbe kostbare Meubler fra første Haand, saa bliver Tabet fordoblet. Men deels maa jeg bemærke, at det er en stor Sjældenhed hos Præster uden for Kjøbenhavn, at finde kostbart Bohave, og dernæst, at som man ved Auctioner sælger med Tab, saa kjøber man ved Auctioner igjen med Fordeel. – Tabes herved altfor meget, saa ligger det deri, at man har kjøbt ufornødent kostbart Bohave fra første Haand, solgt det med Tab og atter igjen, istæden for at kjøbe ved Auction og andre Lejligheder, der, naar man giver Tid, ikke mangle, har paa nye kjøbt fra første Haand og kostbart. Men dette kostbare Bohave have kun faa Præster, følgelig kan heller ikke det være en Aarsag til den almindelige Forværrelse af deres Forfatning, i den senere Tid især. Heraf følger da, at de benævnte Ting, ikke kan være Aarsagen til Geistlighedens ringe Forfatning, om de end kunne være det til enkelt Mands. Der anføres endnu en anden Aarsag: "Forat faae et andet (præsteligt Embede) giver man Slip paa det man haver, uden at betænke, om man vinder noget Synderligt derved eller ei. Dette maa dog vist være et meget sjældent Tilfælde, da man maa antage i Almindelighed, at Enhver, der søger et Embede, naar han ellers har sin fulde Forstand, maa have vel betænkt og beregnet, at det han søger er i det mindste i Beregningen, og saavidt han er istand til af de opgivne Data at regne, bedre end det han forlod, saafremt det er ham allene om at vinde i pecumærHenseende. Men at disse Data til Beregninger undertiden og maaskee ofte forleder til alt for store Forhaabninger, kan være muligt og er sandsynligt.