Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-09-20
Tydskland. Fra Berlin skrives, at Fuldstændiggjørelsen af Qvadruppel-Alliantsen, ved en nye Forening mellem Engeland og Frankerig med Hensyn til den pyrenæiske Halvøe, skal have havt en meget levende Notevexel mellem de tre nordiske Magter tilfølge, hvoraf Resultatet skal være en energisk Protest mod al directe Jntervention. (Der meldes fra Paris, at i en Conferents, som Fyrst Talleyrand har havt der, førend hans Afreise til sit Slot i Valencay) og som den engelske, russiske, østerrigske og preussiske Gesandt bivaanede, nøs Fyrsten, den engelske Gesandt Lord Granville sagde da Gud velsigne, den østerrigske Grev Appony, nikkede halv forbindtlig med Hovedet, den preussiske Gesandt lod, som om han havde faaet noget i Øiet, og den russiske Grev Pozzo dreiede Ryggen til ham; heraf uddrages den Slutning at det franske Cabinet er nøie forbunden med Engeland, staaer i nogenlunde venskabelig Forhold med Østerrig; med Preussen staaer det paa en kold, og med Rusland paa en næsten fiendtlig Fod. - Der skrives fra Brun under 28de Aug., at der og i Omegnen befandt sig 60,000 Mr. Tropper af alle Vaabenarter, endskjøndt det hedder, at denne Sammendragning af Tropper, paa eet Punct, kun ere samlede for en Høst maneuvres Skyld, saa troer dog mange, at det har ogsaa politiske Øiemeed til Hensigt. Fra Königsberg er allerede Kongen af Preussen, afreist, for senere at begive sig til Brun, hvor han vil samles med Keiseren af Rusland og Keiser Frantz; Øiemedet for Monarkernes forestaaende Sammenkomst skal befæstigelsen og Udvidelsen af deres venskabelige Forbund være, maaskee ogsaa Conferentser med Hensyn til den af Engeland og Frankerig afsluttede QvadruppelAlliants. – Naar man i denne Tid gjennemreiser Sachsen, hører man overalt tale om den store Røver, som huserer der i Skovene, og som gjør Egnen der usikker, ikke for Mennesker, men for Vildtet. Han hedder Einit og er en Forsters Søn fra det Hannoverske, som foren Forseelse er flygtet derfra, og for Tiden har sin Bopæl i Billarder, han er Vildtyv en gros og en detail, og saameget mere farlig, som han driver Tingen par principe og har organiseret en formelig Vildskyttebande; Bønderne har han vidst at vinde for sig, ved at forestille, hvor megen Skade Vildtet gjør paa deres Marker. Om hans Behændighed og Forvovenhed fortælles meget. Hele Vogne fulde af Hjorte og Raadyr fører han aabenlyst ind i de tilgrændsende Steder, medens han forstaaer at gjøre lovlige Forsendelser af Vildt, mistænkelige i vedkommende Authoriteters Øine. Bevæbnet med Bøsse og Pistoler viser han sig ved høi lys Dag i Landsbyerne og i Værtshusene, enhver kjender ham, men ingen vover at lægge Haand paa ham. Han forstaaer, med Klogskab og Mod at redde sig ud af de Jægeres Hænder, som støde paa ham. Forøvrigt synes Medlemmerne af hans Bande ikke saa strængt at iagttage Forskjellen mellem Mennesker og Dyr. Men en Tildragelse, der nylig har fundet Sted, hvor en udplyndret Bonde, ikke allene fik sit røvede Gods igjen, men Røverne endog i hans Nærværelse fik en fortjent Tugtelse, beviser at Mesteren vil holde sin Næringsvei saa reen som muligt. - Et tydsk Blad meddeler de meere detaillerede Omstændigheder ved Oversvømmelserne i Wallis og Graubunden, den sidste Provinds har lidt meest, allerede i flere Dage havde det regnet i Bjergene; hvis Snee og Jismasser ved den varme Sommer vare løsnede og blødgjorte, en tyk Taage hvilede over Bjergene.