Berlingske Tidende, 1831-06-20
Det foranførste Skrifs Jndhold er ikke nogensinde grundigen gjendrevet; Omstændighederne have ikke forandret sig; meget mere udtales ogsaa nu fra alle Sider det levende Ønske, at Hertugdømmernes fælleds Forfatning vedligeholdes, samt ved og med den Muligheden af ogsaa endnu da at blive paa det nøieste forbundne indbyrdes og med Kongeriget, naar engang, som følge af Begivenheder, der ei ere at forandre, den Lykke ikke meere maatte være dem forundt, at staae under een og samme Monarchs Scepter. Ogsaa nu forkyndes den Hensigt, at vedligeholde neussocialis mellem Ridderskabet, men ogsaa nu begriber man ikke hvorledes denne neus socialis kan være af nogensomhelst politisk Betydning og af nogensomhelst Nytte for Landet, naar dette betages Ret til en fælleds Landdag. Ogsaa nu er Bekymringen, i begge Hertugdømmerne stor, større end i 1816, betænkeligere formedelst Tidsbegivenhederne, der ryste Alt og rive Alt mægtig med sig, og Alles Øine ere henvendte paa Prælater og Ridderskab, som de ansvarlige Depositarier for Landets Rettigheder. Nr. kunne, endnu tør, nu maae Prælater og Ridderskab tale for begge Hertugdømmers fælleds Jnteresser ; ere først særskilte raadgivende Forsamlinger indførte, kunne de det ikke længer. Man kan altsaa ikke fortænke dem i at benytte den nærværende Tidspunkt til at gjentage deres tidligere, under lignende, men mindre truende Omstændigheder affattede Deductioner. Resultatet af samme er, at Opretholdelsen af begge Hertugdommernes fælleds gamle Forfatning er garanteret ved utallige Tractater og Bebrevelser, der vilde blive forandrede ved adskilte raadgivende Provincialstænders Jndførelse. Derimod kunde Jndførelsen af fælleds raadgivende Stænder for begge Hertugdømmerne af en forfatningmæs sig Vei, det vil sige, efter Underhandling med de Vedkommende, være ønskelig. En saadan Underhandling vilde knyttes under de gunstigste Forvarsler, naar det maatte behage Hans Majestæt at erklære :At Jndførelsen af saadanne fælleds raadgivende Stænder, kun er en provisorisk Forholdsregel, hvorved efter allerhøieste Villie begge Hertugdommernes gamle fælleds Forfatning ingenlunde skal ophæves, men sammes Gjenoplivelse ikkun forberedes ved Modificationer, der svare til Tiderne. J alle disse Henseender har Ridderskabets Corps samme Jnteresse, som de til dette ikke hørende Godsbesiddere, og det ønsker at raadslaae og forene sig med dem om samme. Følgende er Hans Majestæts Allernaadigste Resolution; "Vi paalægge herved allernaadigst Vort Cancellie at tilkjendegive den bestandige Deputation af Prælater og Ridderskab følgende i Anledning af deres Forestilling af 7de April d. A., med Henviisning til Vore allerhøieste Resolutioner af 6te September 1818. og 26de April 1816. "De af Os af frie landsherrelig Magt besluttede Forandringer i Hertugdommerne Slesvig og Holstens indre Indretninger kunne ikke gjøres til Gjenstand for Forhandlinger i en Forsamling af Ridderskabet, hvorfor ogsaa Prælaternes og Ridderskabets Addragende, hvilket de øvrige Godsdesidder have tiltraadt, om at burde overveie disse begge Hertugdømmernes Anliggender i fælleds Forsamlinger, ikke egner sig til Bevilgelse. Jøvrigt have Vi af Forestillingen af 7de April med særdeles allerhøieste Velbehag erfaret den Beredvillighed, hvormed Prælater og Ridderskab ere findede at sætte enhver anden Betragtning tilside for Landets almindelige Bedste, og ligesom Øiemedet for Vores utrættelige landsfaderlige Forsorg ikkun kan findes i dette almene Bedste, saaledes bekjendtgjøre Vi saameget heller Vore troe Prælater og Ridderskab Vor allerede tidligere fattede allerhøieste Beslutning, at de ingenlunde skulle udelukkes fra en til deres virkelige Stilling, og deres Forhold svarende Medvirkning ved de Forandringer, det skulle træffes i hine Indretninger, men at de meget mere kunne gjøre Regning paa, at saakyndige og erfarne Mænd af deres Midte ville blive tilkaldte paa den Maade, Vi nærmere ville bestemme.