Berlingske Tidende, 1783-06-16
Fortsættelse af Fortegnelsen paa de Premier og Belønninger som det Kongel. Danske Landhuusholdings=Selskab tilkiendte og uddeelte til adskillige velfortjente Borgere, dem til Agt og Ære. (Se No. 47.) Fra Marken har han ladet indhegne et Stykke Jord, som kaldes Nyehave, hvori det fornødne Gjersel for Bønderne opelskes. Ligeledes har han saavel i bemeldte Nyehave som andensteds fredet og opelsket nogen Overskov, samt plantet mange 100 a 1000 Træer af Ege, Bøge, m.v., som alle staaer i den herligste Vext. Disse og flere Forbedringer i Landvæsenet, som her ikke kan nævnes, ville allerede kunde have forhvervet Hr. Justitsraaden Selskabets Agtelse, og gjort ham værdig til dets meest udmertende bifald om Selskabet ikke havde erfaret mere. Men hans Fortjenester strækker sig langt videre. Ved Flid og Stræbsomhed og en fornuftig Oeconomie, begyndt fra intet, har han erhvervet sig en anseelig Formue, dog ikke for at mætte et begierligt Øie eller af bruge den som en Snare for andre, men for at gavne det Almindelige derved. Uden at gjøre Forskiel paa Slegt og Fremmede har han ved mange Lejligheder hjulpet den Nødlidende, den Forarmede, den Ulykkelige ved rige Understyttelser. Selv har han ingen Børn havt, men han har sørget for flere end 20 Fader= og moderløse, og meest paa egen Bekostning opdraget og forsynet dem, indtil de ikke længere behøvede hans Biestand. Hans Hielp og Gaver til Enker Faderløse og Trængende ere overordentlige. J en Tid af 12 Aar har han uddeelt over 24000 Rdlr. for at rædde dydige og brave Folk af deres trykkende Omstændigheder, for at hjelpe andre i deres Næringsveje, og i Almindelighed for at beskytte dem imod en overhængende Armod. Dog herved har denne veltænkende Mand endnu ikke ladet det beroe. Han har villet, at hans Velgierninger ogsaa skulle strække sig til Efterslægten. J denne Henseende har han henlagt 3000 Rdlr. til det i Refsvindinge værende og et andet i Kullerop af ham opbygt Hospital. End videre har han skjenket og legeret en Capital af 21000 Rdlr., som bestandig: Juulschovs Gods skal blive staaende, hvoraf Renterne paa efterfølgende Maade skal anvendes: 1. De Kongelige Skatter for April=Qvartal skal deraf for alt Juulschovs contribuerende Hartkorn aarligen betales med 10. Rdlr., saa Godsets Bønder følgelig fritages for Eftertiden at betale noget April=Qvartal af Jordskyld. Foruden denne Hjelp for Bønderne har han end videre i den af ham over forbemeldte Legatum paa 21000 Rigsdaler oprettede Fundats, fastsat, at der aldrig maae tages høiere Landgilde end i den af ham underskrevne og forseglede Jordbog findes anført, ej heller maae nogen Fods Jord enten udi den Juulschov saa nær beliggende Refsvindinge Skovhave eller andensteds Bønderne betages: og for paa nogen Maade at forekomme Godsets Ødelæggelse eller en muelig Forringelse af Pantet for ovenmeldte Legatum, har han ligeledes fastsat, at ingen i Fremtiden maae kjøbe Godset med mindre den beviser at være Eier af 20000 Rdlr. 2. Tredive Rigsdaler skal aarligen udbetales til de 6 af Godsets Gaard= og Huusmænd, der have de fleeste Børn, som en Hjelp til deres Opdragelse, hvilket de saaledes nyder. Aar i Rad. 3 Til Sognepræsten i Kullerup skal aarlig udbetales 40 Rdlr., til Degnen sammesteds 15 Rdlr. og til Soleholderen i Refsvindinge ligeledes 15 Rdlr., eftersom deres Jndkomster kun ere maadelige, og især utilstrækkelige, dersom de har mange Børn at opdrage. 4. Hvert Aar skal til to af de sindigste, sædeligste og til Studeringer best oplagte Depositurii, som ere barnfødte i Fyen, og fra Odense Gymnasto i det Aar de sendes til Kiøbenh., betales 100 Rdlr., nemlig 50 Rdlr. til hver. 5. De øvrige 370 Rdlr. af Renterne skal uddeeles til Fattige Enker af Middelstanden, deels til fattige skikkelige og skrøbelige Jomfruer, som ere barnfødte i Fyen hvoraf enhver efter Omstændighederne tillægges fra 10 til 40 Rdlr. Naar man nu til dette føjer at Hr. Justitsraaden i Aaret 1779 har oprettet et frit Capellanie Sæde i Nyborg; saa ere disse Mandens Velgierninger, skjønt de ere kunde bekjendteste, mere end tilstrækkelige nok til at stille hans Fortjenester i deres rette Lys, og at opvække hos alle Skjønsomme for hans dydige og menneskekjerlige Tænke= og Handlemaade en sand Højagtelse. J det mindste har han tilvejebragt sig denne hos Selskabet, som til Beviis herpaa derfor tilkjender ham sin Guldmedalje med Opskrift: Den Fortjente til Ære. 175. J Katterød Bye, Diernesse Sogn, under Baroniet Holstenhuus i Fyen, grasserede i Vinteren 1781 en farlig Sprinkel=Syge, hvoraf nogle og 20 Mennesker døde i den eneste Bye. Næsten intet Huus var frie for denne Syge, og idelig var 5 til 6 syge i et Huus. Endog til de fra Byen, udflyttede Gaarde udbredte Sygdommen sig, alle gode Anstalter, som Hr. Geheimeraad Baron von Holsten gjorde, uagtede. Lægen kunde umuelig altid være tilstæde, naar de Syge skulde have deres Medikamenter, andre torde ikke komme dem nær: sædvanlig faldt de og i Raserie, som gjorde Tilsyn og Oppasning dobbelt fornøden. J denne Nod paatog en Gaardmand der af Byen, ved Navn Hans Hansen Munch, sig frie villig at besørge Medicamenterne hentede fra vedkommende Apotheker, Nat og Dag at give de Syge samme til det bestemte Klokkeslet, og at bringe en skriftlig Beretning om enhvers Tilstand til Lægen, ligesom det behøvedes. Hans nærmeste Paarørende døde, og ligesom faldt ved hans Side, dog forandrede han ikke derved sin berømmelige Medynk for hans Medmennesker; men holdt til Enden den beste Orden i alt. Denne agtværdige Mand viiste altsaa en Dyd heri, som blandt Folk, der ikke kan roese sig af bedre Opdragelse end han, er meer end sielden. Thi hvilket Exempel er rarere end at sætte sit eget Liv og Helbred i Fare for at rædde andres, og en heel Vinter at see en Gaardmand, som har hjemme nok at bestille, at forsømme alt sit eget, alleene for at gaae andre i deres smittende Sygdom tilhaande? Hans Hansen Munck synes virkelig ved denne ædle Handling allerede selv at have oprettet sig i sin Egn, et ypperligt og uforglemmeligt Ære, minde. Selskabet, hvis Belønninger egentlig kun gives som ekonomiske Dyder, vil derfor kun, ligesom frede, og, om mueligt, pynte det, ved at tillægge denne gode Borger for denne rare menneskekjerlige Handling sin anden Sølvmedalje.