Almuevennen, 1842-09-21
Det var den Sag som nærværende Andragende omhandler, der af de paagieldende Huusmænd selv, ved Sognefoged P. Hansen forelagdes Stændernes Forsamling i Roeskilde, men som der afvistes, da P. Hansen ikke torde udtale en bestemt Overbeviisning om at her var skeet Forurettelse. Det var nu vistnok høilig at ønske, at Amtsraadet ikke vil rette sin Opmærksomhed hen paa, at opdage en eller anden mulig Mangel i Formen, for derved at kunne skyde Sagen fra sig, men at det meget mere, vil tage sig med Alvor og Kraft af denne Sag, der ikke blot angaaer en enkelt Communes, men den største Deel af LandCommunernes Velfærd. Klagerne over dette Leiesystem, lyder fra alle Sider, og da vi snart faae Leilighed til at fremstille disse nærmere, naar vi komme til at give Udtog af Huusmands-Sagens Forhandling i Stænderne, skal vi ikke videre omtale dem her, kun skal vi gjøre opmærksom paa, at tvende Deputerede som almindelig ere anseete for dygtige Jurister, nemlig Cancellieraad Haastrup og Prokurator Boesgaard, have erklæret: Haastrup, at han kjender ingen Lov som udtrykkelig siger, at Huse skulle være undtagne fra Fæsteforpligtelse, og Boesgaard, at det har ingenlunde været ham klart, at Leieforholdet er begrundet i vor Lovgivning. Det har nemlig forekommet ham, at de Anordningers Grundsætninger, hvorefter Bøndergaarde skal udfæstes paa Livstid, aldeles maa gjælde om Huse med Jord, da det synes saare inconseqvent at en Bondegaard skal udfæstes, men derimod ikke en Huuslod, skjøndt denne er en Deel af den Jord, Lovgiveren udtrykkelig og strængelig har forbudt Godseierne at udleie imod Opsigelse. Da Leiesystemets Lovlighed saaledes er tvivlsom, er der saameget mere Grund for Communerne til med Jver og Fasthed at værne imod dette forhadte Systems videre Udbredelse, og dertil maa nu Sogneforstanderskaberne og Amtsraadene paa det stærkeste føle sig opfordrede. Det ovenfor meddeelte, saa vel motiverede Andragende, angaaer imidlertid en Gjenstand af særegen Beskaffenhed, idet de ommeldte Huses Overdragelse ved Leie formeentlig er en Krænkelse af retlig og lovlig oprettede Documenter, thi disse Huuslodder ere ved Skjøde af 9de Novbr. 1797 fra en nedlagt Gaard overdragne til Huusmændene, og ikke til Selsøe Herskab, hvoraf vistnok rigtig maa flyde, at Herskabet ikke kan opsige dem Jordlodderne, om det og skulde have lovlig Ret til at opsige dem Husene, i et under 15 Novbr. 1797 udstædt Fæstebrev til samtlige 14 Huusmænd i Jyllinge bestemmes at de skulle svare af 6 Td. Hartkorn og Jørgen Hansens Sted af 1 Td. Hartkorn, i det hele 80 Rbd. for Kgl. ordinaire og extraordinaire Skatter og Paabud af Hartkornet, som ere eller herefter ville blive paabudne, for Landgilde og Hoveri til Herskabet, for Veiarbeide til Landeveien og for Kongereiser, samt for Dommerkorn. J Leiecontracterne foreskrives det derimod, at Leietageren svarer alle Kgl. Skatter, ordinaire og extraordinaire, der nu ere eller herefter blive paabudne at Familier eller af Huset, ligesom han ogsaa skal lade Husets Bygninger assurere og svare den aarlige Brand contingent, og dersom Herskabet finder for godt at lade Huset ansætte i særligt Hartkorn, da bliver det Leietagerens Pligt at svare alle Kgl. Skatter og offentlige Præstationer af det Hartkorn hvortil Jordlodden bliver ansat.