Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-08-17
Fra Paris skrives under 3die August, at Pairernes og de Deputeredeskammeres Aabning, have denne Dag fundet Sted. Klokken et Qvartrer til Eet, forkyndte Kanonerne H. K. H. Her tagen af Orleans's Ankomst. De to store Deputationer af Pairer og Deputerede, modtoge Hs. K. H. som var ledsaget af Hertugen af Remours, der tilligemed Adjutanterne bleve tilbage paa Estraden; da Rigets Bestyrer traadte ind i Forsamlingssalen, tog han Plads paa en Tabouret, paa høire Side af Thronen, og Hertugen af Nemours paa den venstre Side af samme. H. K. H. Rigsbestyreren holdt derpaa en Tale, hvoraf det Vigtigste er: "Mine Herrer Pairer og Deputerede, Paris, forvirret ved et beklagelsesværdigt Jndgreb i Chartet og Lovene, forsvarede sig med heeltemodig Tapperhed. J Midten af denne blodige Kamp, gaves ingen Sikkerhed meere for det borgerlige Selskab: Personers Eiendomme, Rettigheder, alt hvad der var Mennesket og Borgeren kostbar, løb den største Fare. Under denne Regjeringsmangel, vendte mine Medborgere med deres Ønsker sig til mig, de have anseet mig værdig til at bidrage i Forening med dem til Fædrelandets Vel, de have indbudet mig at overtage en Rigsbestyrers Pligter. Det tilkommer Kammerne at vise mig Veien til Opfyldelse af denne ædle Pligt. Alle Rettigheder skulle blive sikkrede, og alle Jnstitutioner, som høre til deres fulde og uindskrænkede udøvelse, skulle erholde den fornødne Udvikling de behøve. Den forsvundne Tid opfylder mig med Smerte, jeg beklager de Uheld jeg gjerne ville have forebygget; men midt imellem disse store Udviklinger i Hovedstaden og i alle franske Stæder, ved Synet af den med forunderlig Hurtighed gjenvundne Orden, efter blot Modstand uden Udsvævelse, griber en retmæssig Nationalstolthed min Sjæl, og jeg skuer med Tiltroe, ind i mit Fædrelands Fremtid. Mine Herrer, Pairer og Duputerede, saasnart Kammeret er constitueret, vil jeg bringe H. M. Kong Carl den Tiendes Abdicationsact til deres Kundskab, ved samme Act frasiger H. K. H. Ludvig Anton af Frankerig sig ogsaa sine Rettigheder, denne Act er igaar Kl. 11 den 2den August nedlagt i mine Hænder; jeg har i Dag befalet at den skulle opbevares i Pairskammerets Archiver og lader den indrykke i Moniteurens officielle Deel. Herpaa begav H. K. H. sig tilbage under Tilskuernes Jubelraab. Fra alle Sider omgivet af Nationalgarder og Stormklokkens Lyd, havde Kong Carl ladet fare alle videre Planer til Modstand, efterat GeneralBourdesoults Tropper havde anlagt den trefarvede Cokarde, og ligelydende Efterretninger vare indløbne fra Provindserne. Efterat han forgjeves havde udnævnt Hertugen af Montemart til Præsident, afskediget Polignae, og af sin hele Armee kun havde 2000 Md. Cavallerie og 1000 Md. Jnfanterie til sin Desposition, toge Underhandlingerne en anden Vending, og ved Hertugen af Montemart bragtes sluttelig til de forsamlede Pairer, den Efterretning, at Kongen var beredt til at underhandle directe; forsynet med Jnstructioner fra den nedsatte Regjeringscommission, begave nu Marskal Grev Maison og Hertugen af Cognysom Pairer, og General Jacqueminot og Regjeringsraad v. Schonen som Deputerede sig til Lystslottet Rambouillet, hvor Kongen og alle Prindser og Prindsesser vare forsamlede, for at underhandle. Carl forlangte en aarlig Rente af 4 Mill. Franks, hvoraf 1 Million contant til Reise-Udgifter, og Frihed at medtage hvad han behagede. Det synes som at dette er bleven ham bevilget, med Undtagelse af Kronjuvelerne, som ere blevne overleverede Grev Maison, han skal ogsaa have modtaget Reisepasse fra Paris til Cherbourg, for derfra at reise hvorhen han ville, Nogle sige, at han reiser til Nordamerika, Andre til Spanien eller Jtalien. Jmidlertid feilede det ikke paa Forsøg paa, selv efter at alting var tabt, at give Sagen en bedre Vending, saaledes havde Kongen den 1ste August skrevet et Brev til sin Fetter Hertugen af Orleans, hvori han tilkjendegiver at han vil tage Ordonnantserne af 25de Juli tilbage, og antager Kammernes Aabning til 3die Aug. og troede derved at bringe Roligheden, tilveie i Frankerig; men Svaret var at General Gerard gjorde sig færdig til at bryde op mod Rambouillet med 20,000 Md.; hvorpaa følgende Dag efterstaaende Skrivelse indløb: "Til min Consin, Hertugen af Orleans, Rigsforstander. Min Fetter, – jeg er for dybt bevæget af de Onder, som trykke eller kunne true mit Folk, til ikke at være betænkt paa Midler til at forekomme samme. Jeg har derfor besluttet at nedlægge Kronen i Faveur af min Sønnesøn, Hertugen af Bordeaux. Dauphin, der deeler mine Anskuelser, renuncerer ogsaa paa sine Rettigheder til Fordeel for sin Neven. De vil altsaa i Deres Egenskab som Rigsforstander foranledige og forkynde, at Henrich den V. har erholdt Kronen; og De ville tage alle Forholdsregler for at bestemme Regjeringsformen under hans Mindreaarighed. Det er Generallieutenant Vicomte v. Folssac Latour som som jeg har overdraget at levere dette Brev. Han har i Commission at underhandle med Dem i Faveur af de Personer, som omgive mig, ligesom ogsaa om de nødvendige Bestemmelser, som angaae mig og min Familie. Vi skulle senere hen fastsætte de Measures, som ere en Følge af Regjeringsforandringen. Jeg fornyer de Følelser, min Fetter, hvormed jeg forbliver deres hengivne Cousin. Carl, Konge. Ludvig Anton, Dauphin. Efterat Hertugen af Orleans havde læst dette, befalede han at nedlægge Skrivelsen i Pairskammeret, og samme Dag læste man i de offentlige Tidender, Følgende om Hertugen af Bordeaux Jlligetimitet: "Hertugen af Orleans's Protestation, bekjendtgjort i Aaret 1820 i London Hs. Kongl. Høihed erklærer herved, at han indlægger den høitideligste Protest mod Protocollen af 29de Septbr. 1820, som skal bevidne, at det Barn, som man kalder Heinrich Carl Ferdinand Diendonne (af Gud givet) er H. K. H. Madame Hertuginde af Berrys retmæssige Søn. Hertugen af Orleans vil i sin Tid, og paa det behørige Sted fremstille Vidner, som ville give Oplysning om hvem Barnets Fader og Moder ere. Han vil frembringe alle nødvendige Beviser for at gjøre det tydeligt og klart, at Hertuginden af Berry siden hendes ulykkelige Gemals Død, aldrig har været i velsignede Omstændigheder, og vil han betegne Ophavsmanden til dette listige Anslag, hvis Værktøi denne meget svage Fyrstinde var. Jdet Hertugen af Orleans vil oppebie den gunstige Tidspunct til at afsløre denne Jntrique, kan ikke Hertugen af Orleans afholde sig fra at henvende al Opmærksomhed paa den fantastiske Scene, som blev spilt i Pavillon de Mar san. Journal de Paris meldte under 20de Aug. 1820, at man ventede Fyrstindens Nedkomst mellem den 20de og 28de Septbr. Da den 20de Septbr. kom, hvad tildrog sig da i Hertugindens Værelser, Alle sov, og Lysene vare slukkede. Kl. 2 raabte Prindsessen, min Frue Vathaire!" hendes Kammerjomfrue var sovet ind, Vaagekonen og Accoucheuren vare ikke paaklædte, da om vexledes Scenen, der indfandt sig en borgerlig Dame, og da denne havde antændt Lyset, var der ogsaa et Barn. (Den i Moniteuren indrykkede Jndberetning af 29de Septbr. 1820 om Omstændighederne ved Hertugindens Fødsel, ere ogsaa mærkværdige, thi der fortælles deri, at H. K. H. selv havde forløst sig, efterat hendes Kammerjomfrue havde forladt hende. Hertugen af Orleans er overbeviist om, at den franske Nation og alle europæiske Souverainer ville værdige de farlige Følger af et Bedrag mod et legitimt Arve Monarkies Grundsætninger, deres Opmærksomhed. - Deputationen som underhandlede med Kongen i Rambouillet, tilkjendegav under 3die August Hertugen af Orleans, at Kongen havde besluttet sig til at afreise med sin hele Familie; dette er ogsaa skeet Kl. 8 om Aftenen samme Dag, efter at have overgivet alle Krondiamanterne til General Maison; denne General, Hertugen af Cogny, Oberst Jacqueminot og Hr. v. Schonen, have, tilligemed et sikkert Leide, Ordre til at ledsage Kongen ligge til Cherbourg. J de Deputeredeskammer er en Proclamation blevet voteret og udstædt til Nationen, og 89 Deputerede begave sig in corpore til Hertugen af Orleans, som begav sig med dem til Raadhuset, hvor han modtoges af General Laffaiette og Medlemmerne af Regjeringscommissionen. Hertugen af Orleans og Generalen faldt i hinandens Arme. J den store Sal holdt Hr. Vinnet en Tale til ham, og Hertugen bekræftede derpaa alle de Forrettigheder som skulle bevilges Landet. Den engelske Gesandt, Sir Charles Stuart var den Første, som bevidnede de Deputerede sin Høiagtelse for Nationens heroiske Forhold. Den russiske Gesandt GrevPozzo di Borgo skal have sagt: at han altid havde bestræbet sig for at vedligeholde den venskabelige Forstaaelse mellem Frankerig og Rusland, og siden de mærkværdige Dage den 28de og 29de Juli kjender han intet Folk, hvis venskabelige Forbindelse er meere ærefuld end det franske Folk. Den østerrigske Gesandt Grev Appony er den Eneste, som har forladt Paris, og har begivet sig til Dieppe. De vigtigste Ordonnantser, som Rigsbestyrerne har udstædt, er: 1) at Nationalfarven skal fremdeles være den trefarvede Cocarde, 2) Alle Personer som ere arresterede for Forseelser mod Trykkefriheden, skulle løslades. Hr. Guizot bestyrer der indenlandske Departement, Marskalk Jourdan bestyrer det udenlandske Departement; flere Præfecter, Underpræfecter og Mairer afskediges. -