Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-08-08
Fra 1792 til 1803 henbragte han i Moskau, og udelukkende beskæftigede sig med Videnskaberne og Skribent Arbeider. J sidstnævnte Aar erholdt han af Keiser Alexander den høistsmigrende Opfordring, at være det russiske Riges Historiograph. J Aaret 1816 forlod han sit hidtil havte kjære Beboelsested Moskau, og nedsatte sig ganske i St. Petersburg. J samme Aar havde han det Held, at kunne overrække Keiser Alexander de nu fuldendte 8 første Bindaf sin russiske Rigshistorie. Som værdig Erkjendelse af denne Fortjeneste gav Keiseren ham Statsraads Rang, og tillige St. Anneordener af første Klasse, med hvilken han var den eneste i Riget af denne Rang, som var dekoreret, da Ordensstatuterne først bestemme dens Forlehning til virkelige Statsraader. 1821 udkom 9de 1823, 10de og 11te Bind af bemeldte Historie, Med 12te Bind var han i sine sidste Aar beskæftiget, men han fik det ei fuldendt. Det skulde have sluttet den russiske Historie med Caren Michael Feodorowitsch, Peter den Stores Farfader, og Keiserdømmets nu regierende Romanowske Dynasties Stamfader. Af dette Karamsinske klassiske Værk ere tydske, franske, italienske Oversættelser udkomne. J Aaret 1824 fik den Afdøde virkelig Statsraads Rang. Karamsin var i nogle Aar sygelig. Keiser Alexander, hans største Velgjørers Død virkede særdeles heftigt paa hans Sygeligheds Forfatning. Han fik en tærende Svindsot, som de flere talentfulde Lægers forenede Kunst og Omsorg, og de ham elskende Beslægtedes og Venners omhyggelige Pleie, samt Keiser Nikolaus's stormodige Deltagelse, og hans erkjendtlige Landsmænds varme Bønner for hans Helbredelse, ei formaaede at redde ham fra. En ulæggelig Brystbyld gjorde d. 3 Juni Ende paa hans langvarige Lidelser. Han var af Keiseren indrømmet til Bopæl det Tauriske Palais, i Henseende til den milde Land luft der. Allerede laae ogsaa den paa Keiserlig Bekostning udrustede Fregat Helena færdig, forat føre den Forevigede, med sin Familie, til Jtaliens milde Klima, til Arnos fortryllende Bredder, og endnu to Dage førend hans Død, i rolige, lyse Aandsmomenter, hørte Udførelsen, af denne Reise til hans Yndlingsmaterie i Samtaler. Han havde, som alle udmærkede Lærde, der kun ved deres Aandstalenter og Skribent Celebritet subsistere, ei nogen egen Formue. Derfor forsødede Keiserens stormodige Gave, Forlehningen af en aarlig Livrente af 50000 Rubler paa alle hans Families Medlemmers Livstid, ham overordentligen hans sidste Levedage, i det ham derved betoges martrende Tanke om deres Forsørgelse. Hans jordiske Lævninger blev d. 6 Juni, under Ledsagelse af Residentsens talrige Publikum, og deriblandt mange udmærkede Stats embedsmænd, Diplomater, Lærde, alle Venner og Beslægtede af den Afdøde, høitideligen nedsatte i St. Alexander Newskys Klosters nye Kirkegaard. Dagen forud havde Keiser Alexander selv, i det Tauriske Palais, taget en rørende Afskeed med den Afdødes afsjellede Legeme. Blandt Karamsins talrige Skribent Arbeider bemærkes i Særdeleshed: 1. Aglaja og Aoniderne, 2 særskilte Verker, i fem Bind, en Samling af skjønne Digte, fra hans tidligere Ungdomsepoke, 2. Føromtalte Breve fra en russisk Reisende. 2. Et Pantheon af udenlandsk Literatur, i tre Bind, hvortil siden kom indenlandske Skribenteres Pantheon. 4. Mine Bagateller, i flere Bind, indeholdende forskjellige Originalfortællinger og mærkværdige Træk af den fædrenelandske Historie Af samme ere den største Deel ei oversatte paa Tydsk. 5. En Samling af lyriske Digte. 6. Skrifter af forskjelligt Jndhold, blandt hvilke en historisk Lovtale over Catharine den anden. Han var i nogle Aar Redaktør af nogle almeen yndede russiske Tidsskrifter, saasom 1792 og 1793 af den moskovske; 18023 af den europæiske Merkur. J Tidsløbet 1814 16 sysselsatte han sig med Oversættelser af nogle af den franske Literaturs meest yndede Skrifter, saasom Madame de Genlis, Marmontels og flere. Hans vigtigste Verk var hint ovennævnte, den russiske Rigshistorie, der i 22 Aar af hans Liv udgjorde hans Hovedbeskæftigelse, og det er uendeligt at beklage, at dette Nationalminde ei ved ham blev sluttet. Det er ogsaa fra Sprogets Side, som et klassisk Mynster paa reent russisk Sprog, mærkeligt. Karamsin har overhovedet haft en fortrinlig Indflydelse paa sine Landsmænds Smags Dannelse. (Forkortet fra Allg. Z. 193. Bil.)