Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-09-01
Saa vigtig som Afrikas Politik bebuder at ville blive, saa vigtig er allerede Asiens og Amerikas; i begge Verdensdele udgaaer den fra den Europæiske eller virker tilbage paa den. J hvilket indflydelsesrigt Forhold Krigen i Persien staaer til de Europæiske Statsbegivenheder er indlysende, og man kan betragte den som et Barometer, efter hvis Fremgang eller Tilbagegang hines Tilstand lader sig bedømme; og hvorledes maaskee hele den Europæiske Politiks Bestemmelse beroer paa den Traad, hvormed Brasilien er knyttet til Portugal er næsten lagt os tydeligt for Øinene. Saaledes begynder den politiske Kiæde, som i Oldtiden blot omspændte det Middellandske Havs Kyster, nu at udbrede sig over hele Jordens Overflade. Men Amerika har ogsaa sin særskilte Politik. Udviklinger i sit Statsforhold, som vedkomme det allene, foregaae i denne Verdensdeel, som ogsaa fortiene vor Opmærksomhed, da de atter kunne lede til store og vigtige Følger. De Begivenheder, som der foregaae angaae egentlig den Qvæstions Opløsning, om de nye Amerikanske Stater skulle antage en mere republikansk eller en meere monarkisk Form. Den berømte Bolivar synes, enten dreven dertil af Ærgierrighed eller af Overbeviisningen og Nødvendigheden deraf for Nationernes Vel, ved Jnførelsen af en Constitution i Bolivia og Peru, ifølge hvilken Præsidenten skal udvælges paa Livstid, at have erklæret sig for den sidste Statsform. Dette er Hovedaarsagen til de indvortes Giæringer som for nærværende Tid foruroelige Columbien og Peru og som saa let kunne udbrede sig derfra over hele Amerika. Det er en vigtig Gienstand for Opmæksomhed, at betragte hvorledes de ville sætte sig, og hvilke Statsformer det uafhængige Amerika vil iføre sig. – Efterretningerne fra Columbien ere vigtige, skriver man fra London under 7de August. Man veed, at de Columbiske Hielpetropper i Lima under Gen. Bustamente, ifølge det Rygte, (nogle sige ifølge et hemmeligt Vink fra Bogota) at Bolivar har isinde at omstyrte den republikanske Forfatning i sit Fædreneland, have afsat de Chefer som vare Bolivar hengivne, gjort dem til Fange og afsendt dem til Columbien, og ere derpaa indrykkede i de sydlige Departementer af denne Republik, hvor deres første Forretning var at indsætte andre Embedsmænd i Gnayaqvil og erklære Provinsen for uafhængig. Bustamente udstædte ogsaa en Proclamation, hvori han skal have erklæret Bolivar for en Forræder. Jmidlertid forbleve disse Foretagendender ikke ubekiendte i Columbien, og man læser en Skrivelse fra Vicepræsidenten Santander til Bolivar, hvori han paa det venskabeligste og indstændigste beder ham om at komme tilbage til Bogota og selv at overtage sin Post som Præsident, da han allene formaaer at sammenholde Columbien som en eneste Stat. Dette Brev bærer det største Præg af Oprigtighed og viser, at Regieringen endnu vedbliver at skiænke Bolivar sin hele Tillid med mindre Santander er en Hykkler, eller selv sammensvoret med Bolivar ved hans Bestræbelse efter den øverste Magt. Den 19 Juni anmeldte Jndenlandskministeren for Vicepræsidenten, at Libertadoren havde givet efter for sine Landsmænds Opfordring og paa nye besluttet sig til at træde i Spidsen for Regieringen. En Proclamation, som Bolivar Dagen derpaa udstædte bekræfter dette. Han kalder deri Bustamente og hans Medhielpere Forrædere og opfordrer alle gode Borgere til at marschere tilligemed ham imod dem. Et privat Brev fra Carracces forsikkrer, at Jndvaanerne der, istedet for at adlyde ham, havde opbrændt hans Billede og hans Proclamation offentlig. Dette er imidlertid ikke troeligt, da Bolivar just paa den Tid opholdt sig i Staden. Det er desuden mærkværdigt at Kiøbmandsbrevene fra Columbien udvise en Bitterhed imod Bolivar, som giør deres Efterretninger mistænkelige. Borgerkrigen i Columbien er imidlertid udbrudt og man kan ikke forundre sig over om Bolivar tilsidst, dersom han faaer Overhaand, giør sig til Herre over et Land, hvis Jndvaanere ikke synes skikkede til at regiere sig selv, som kun han formaaede at befrie fra det udenlandske Aag, og som kun hans Genie synes at beskytte imod Anarchie og indvortes Opløsning.