Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1796-04-02
Løverdagen den 2den April. St. H. H. S. Bud, Se Dul som kuns vækkes til Beundring og Høiagtelse ved spillende Vid, ved udmærkede glimrende Talenter, ved dyb, udbred, ofte steri Lærdom, For dig er intet Stok, ved at skue det Støv, som her er indviet til Fred, Men dig, min Ven, Du som ærer, du som elsker, du som hædrer og som agter usminket Fromhed, stille Sagtmodighed, blid Velvillighed, næsten utrættelig Embeds Förelse, en god Siel i et stærkt Legeme; Og det, som er meere end alt: Et Levnet, stedse helliget Herren; Dig tør jeg tröstig opfordre til at ofre dette Støv en Agtelses Taare. Det er Støvet af en hæderværdig Olding, paa faa Aar nær en Jubel-Lærer, Det er Sielens nedbrudte Hytte af fordumVelæle, Velærværdige og Vellærde Hr. Thomas von Vesten Angel. ivets Vandring tiltraadde Han paa Gaarden Aagviigen paa Helgeland i Tronhiems Stif den 6te Januarii 17719. Opdraget til Videnskaber fuldendte Han sit Cursum accademicum 1748. 1750 blev Han kaldet som personel Capellan til Lindaas Præstegield. 1751 indgik Han sit første Ægteskab med Jomfrue Paulina Christina Friele. 1 samme velsignet med 12 Børn, 8 Sönner, 4 Döttre, hvoraf 4 leve. 1763 blev Han kaldet som personel Capellan til Domkirken i Bergen. 1768 indgik Han sit andet Ægteskab med sin igienlevende dybsörgende Enke Velædle Madame Karen Kirstine Angel, föd Mörck. Atter heri velsignet med 9 Børn, 2 Sönner, 7 Döttre, hvoraf 5 igienleve1770 blev Han kaldet til Sognepræst for Hospitalet her i Byen. 1783 til overste residerende Capellan for Domkirkens Meenighed. Saa forskiellige vare Hans Kald, men utrættelig, redelig forestod Han alle. Hans sidste og vigtigste Kaldelse skeede den 28de Martii 1796, Da den store Overhyrde kaldede denne sin bedagede troe Tiener til evig Fred efter 77 Aars, 2 Maaneder, 22 Dages fromme Vandel. Du, som hædrer stille Dyd, Som skuer Hans Støv, ofte det en Agtelses Taare! Din Vandel vorde som Hans, saa skal din Ende blive god, og evig Fred din store Lön. (Slutningen af den Kongelige Resolution i forrige Nummer.) 5) Disse Beviisligheder besørges af enhver ved sendt til Decanus facultatis philosophie herved Universitetet, hvorefter han inscriberes, som civis academicus, og derover meddeeles det sædvanlige Beviis. 6) Den norske Student, som er dimitteret fra de Skoler, hvis Disciple have Fortrin til 6 pendier, nyder, naar han kommer til Universitetet, den samme Forrett som tilforn, naar han havde taget Exammen artium her ved Academiet, og i Hensende til de øvrige Studentere. fra Norge, da skal, naar de i det mindste have tilbagelagt deres 18 Aar Flid i deres Studeringer, og flittig Besøg af Professorernes Forsamlinger, give dem Adgang til alle de Stipendier, der ere funderede af Regieringen, om endog i Fundationen maatte være foreskreven, at man først skal have taget Exammen philosophieum eller philologicum inden man faaer det. 7) Det skal staae de norske Studentere frit, om de forud færskildt vil tage Exammen philosophicum og philologicum for sig, eller tillige med Embeds Exammen, i hvilket Tilfælde vedkommende Professores tiltræde disse Embeds Exemina af norske Studentere. Disse examinere for sig, og meddeele Caracteer i deres Videnskaber, som for sig anføres. 3) Hvad de norske Privatister angaaer, da, saafremt de ønske at tage Exammen Articum i deres Fædreneland, have de at melde sig ved Skolen i det Stift, hvori de opholde sig, og kan vente der at antages til Exammen, under samme Vilkaar, som ovenfor ere fastsatte. Denne Vor Resolution ville Vi, at Cancelliet strax skulle tilkiendegive Stiftamtmændene, og Biskoppene i Norge, for at bekiendtgiøre Vedkommende.