Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-07-22
Sverrig. Det lader nu til som om Man med Alvor vil tænke paa at faae et i Sverrig længe følt Savn afhjulpet, idet Overstatholderskabet i Stokholm af Regjeringen er blevet paalagt at sørge for Anskaffelsen af Locale og fuldstændig lægevidenskabelig Behandling af Sindsvage, hvorhos Regjeringen har forordnet, at indtil den nye Jndretning kan bringes istand, de heldbredelige Sindsvage skulle overleveres til de almindelige Curativ=Hospitaler, som allerede findes eller som imidlertid maatte opstaae, samt de uheldbredelige Sindsvage fremdeles skulle pleies paa Danviks Hospital. Dette har hidtil været saagodtsom det eneste Tilflugtsted for alle Slags Gale. - Af en i "Statstidenden" indført Beretning om Driften af Höganas Steenkulsværk for Aaret 1842 sees, at i Aarets Løb er optaget tilsammen 166,754 Tdr. Steenkul. Værdien af det optagne Kul udgjorde 104,274 No. 16 s. Bco De stokholmske Blade have i denne Tid travlt med at anmelde 1ste Deel af de af Geiier udgivne Gustavianske Papirer. Man havde, som bekjendt, næret altfor overdrevne Forventninger om disse Papirers Vigtighed og Jnteresse, imidlertid indeholde de mange før ukjendte Oplysninger og Gustav den 1s Regjering og interessante Bidrag til hans Charakteristik, og lykkeligviis er en anden Samling af Haandskrifter angaaende samme Tids Historie af Friherre Tersmeden foræret til Upsala Universitet, hvilke passe saa vel ind blandt de af Gustav deponerede, at de kunne ansees som Supplementer til og Fortsættelse af disse. De gustavianske Papirer ere saa vidtløftige, at der ikke har kunnet være Tale om at aftrykke dem ordret; Udgiveren har meent, at Publikum først og fremmest havde en Oversigt over dem at fordre, og har derfor leveret en Oversigt, Uddrag og Sammenligning. Hvad der især maa forhause Læseren af de Memoirer, Gustav skrev i sit 19de Aar, er det usædvanlige stillistiske Talent, som overalt viser sig; de Charakteristiker, han giver af Personer, ere træffende og vidne om Stræben efter Upartiskhed uden Jndflydelse af personlige Sympathier, hans Omdømme er modent, som Man ikke skulde vente at finde det hos en ung Forfatter, der ovenikjøbet i sin Manddom erholdt mange Bebreidelser for Overfladiskhed og Lapseri. Man erfarer af disse Papirer, at Gustavs Opdrager, Grev Tessin, intriquerede for at tilveiebringe en Forlovelse mellem den Laarige Gustav og den nogle Maaneder yngre danske Prindsesse Sophia Magdalen, en Forlovelse, som var Gustavs Forældre i høieste Maade imod, og som ogsaa siden ingenlunde ønskedes af ham selv. J et Brev til Hr. Niels Brahe af 20 Septbr. 1765 skildrer han sin Ærgrelse over det forestaaende Giftermaal med den danske Prindsesse. Publikum yttrede sit bifald til denne Forbindelse, som nu ikke blot understøttedes af en Parti, men af hele Nationen, for hvis Ønsker Gustav gav efter. Dronningens Aversion mod dette Giftermaal var stærkere end nogensinde, og Gustav indsaae, at, hvis han giftede sig, vilde han for stedse lægge sig ud med sine Forældre og gjøre baade Prindsessen og sig ulykkelige. Han anmoder Bielke og hans Raad, og dennes Svar synes at have bestemt Prindsens Beslutning. J et Brev til Grev Scheffer af 15 Octbr. 1766 beskriver Gustav sit første Møde med sin Gemalinde, og det Jndtryk, hun har gjort paa ham. Hun seer godt ud – yttrer han blandt Andet - uden at være smuk, er godt voxen, har en værdig Holdning, er noget for venlig for hendes Rang, men høist bly, og meere end det passer sig for en Dame af Stand. Hun er Godheden selv, stille og mild, og mangler, saavidt Man kan dømme efter hendes Breve, ikke Vittighed, skjøndt hendes yderlige Undseelse forhindrer hende fra at vise den i Conversationen. Med eet Ord, jeg forsikkrer, at jeg i hende troer at faae en Hustru som passer til mig. Hun har Skjønhed nok til at være behagelig, ikke nok til at sætte mig Fluer i Hovedet. Hun har tilstrækkelig Forstand til ikke at bære sig dumt ad, og Blidhed nok i Charakteren til ikke at ville tiltage. sig et Herredømme over mig, hvorover jeg er uendelig skinsyg". Andre Breve vidne, at Dronningens (Lovisaa Ulrikas) forud fattede Aversion mod sin Svigerdatter nær havde givet sig Luft strax efter dennes Ankomst, og senere vedblev uforandret, ligesom at det første fordeelagtige Jndtryk, Sophia Magdelene gjorde paa Gustav, ikke længe efter veeg for et modsat. Den Kjedsomhed som ledsager Prindsessen - skriver han 1770 - hendes Ligegyldighed for at behage, hendes lidet behagelige Omgangsmaade, hendes Stivhed i ikke at ville beqvemme sig til det, som kunde gjøre hende behagelig, desuden det forhadte Huus, fra hvilket hun nedstammer (Man husker, at Gistav var af det holsteen gottorpske Huus) - see det er det, der skader hende i mine Tanker." (Fædrel.) Vor