Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-03-22
J Kiøbenhavn har Magistraten bestemt Taxten for Brød for Marts Maaned, i Følge hvilken et Brød til 4 Rbmk. N. V. skal veie 4 Pund. 29 Lod. Qvantin. – Ved Reskript af 7de Januar til Kiøbenhavns Magistrat ere Bagerpengene forhøiede for et Aar til 24 Rbsk. for hver 24 Pund udbagt Brød, med et Tillæg af 4 Rbsk. N. V. naar Degen tilberedes af Bagerne; (Colleg. Tid. d. A. No. 12 Side 184); ligeledes er ved Reskript af samme Dato Betalingen for Kornmaalere i Kiøbenhavn forhøiet fra 1 1/2 Rbsk. S. V. til 4 Rbsk. N. V. pr. Td. Korn. - J Politievennen No. 57 d. A. klages over, at meget slet og næsten uspiseligt Brød blev i afvigte Aar udsolgt af Bagerne i Kiøbenhavn. hvorved der bringes en Politievlakat af 7de Ma 1783 i Erindring, som er udstædet af det kongelige Over=Præsidium i Kiel, hvori der loves en Douceur af 10 Rd. for den som kan angive og bevise at have kiøbt forfalsket Brød, eller af for let Vægt af Byens Bagere; hvorved Bageren kan vente at blive underkastet en Pengebøde, og at man selv vil bekiendtgiøre hans Navn i Aviserne. - Hvorledes Kornpriserne have været beskafne i Danmark forskiellige Provinser, fra sidste Høst og indtil Januar Maaneds Udgang, sees bedst af Fortegnelsen paa de forskiellige Stifters Capitelstaxt, saaledes som den findes anført i Collegial=Tidenden f. d. A. No. 11 S. 17274; man seer deraf, at Rugen var dyrest i Aarhuus Stift, nemlig 20 Rbdlr. 1 Mk. N. V., og lettest i Halsted Amt i Lollands og Falsters Stift: Rugen var desuden især dyr i Jylland, fornemmelig i Viborg og Aarhuus Stift; er den ikke lykkedes der saa godt, eller har Udførselen til Norge tidlig drevet Kornpriserne i Veiret, Byggets Priis var lavest i Veile Amt, nemlig 10 Rbd. 3 Mk. 13 s., og dyrest i Fyens Stift, nemlig 12 Rbd. 1 Mk. 15 s.; formodentlig formedelst den tidlige Udførsel af denne Kornsort derfra til Holland. Havren var dyrest der og i Siellands Stift, nemlig 7 Rbd. 1 Mk. 1s., og lettest i Vensyssel og Han Herreder i Aalborg Stift, nemlig 5 Rbd. 5 Mk. 6 s. - Som bekiendt har det kongelige Rentekammer den 15de Februar d. A. tilskrevet samtlige Amtmænd, at da Forbud mod Udførsel af Kornvarer, som tiener til Landmandens og Statens Tarv, ikke vil finde Sted, saa maae Embedsmændene treffe de nødvendige Foreninger for at sikkre Tilstædeblivelsen af de fornødne Kornvarer i Landet til Jndvaanernes Forbrug indtil Høsten, saa at de kunne faaes foren passende Priis. Denne gavnlige Foranstaltning er nu iværksat overalt her i Egnen, paa den Maade at der er gjort en Beregning over de Personers Forbrug, som ikke have Evne til at indkiøbe selv den fornødne Qvantitet af Kornvarer til dem selv og deres Families Underholdning indtil Høsten, at disse ere bragte tilveie ved frivillige Sammenskud, og blive oplagte hos enkelte af Beboerne og udleverede mod contant Betaling, og til en nu fastsat Priis til de Personer, som kunne komme til at trænge dertil i Sommerens Forløb. – Mon det ikke var til Gavn, om der var udgivet en almindelig og altid gieldende Forordning, som paabød, at der hvert Aar skulde holdes i Reserve paa enhver Tønde Hartkorn en vis Qvantitet Kornvarer, som Jorbrugerne. skulde være ansvarlige for, og holde beredte til at henkiøre paa Torvet i nærmeste Kiøbstæd, naar Øvrigheden paabød det, hvor det skulde sælges foren vis af denne fastsat Priis. Disse Kornvarer, kunde ligesaa godt leveres i Behold dertil, som tilde kongelige Magaziner i Krigstider; derved havde man altid et almindeligt Kornmagazin i Landet, som ikke kostede Staten noget, som man altid kunde være vis paa at være tilstrækkelig til at afhielpe Jndvaanernes Fornødenhed. Udførselen kunde da altid være tilladt uden nogen Betænkelighed; man giorde mange Jordbrugere, som ikke vare gode Huusholdere, selv en Tieneste med at nøde dem til at have et Oplag af Kornvarer; fandt Regieringen, at dette Oplag blev ufornødent, saa kunde der gives Tilladelse, ved en Plakat, til at sælge det naar Vaarsæden var i Jorden. De ganske smaae Jordbrugere kunde maaskee fritages for at have et saadant Oplag liggende. (Fortsættes.)