Aalborg Stiftstidende, 1840-05-25
Tscherkessien og Sydrusland. Atter Efterretninger og nye Seire, der synes at have bragt hele den tscherkessike Kyst i de Jndfødtes Vold. Ogsaa Fortet St. Nicolaus er faldet og en Mængde Munition og Krigsforraad samt de betydelige derværende Saltmagaziner ere blevne Seir herrernes Bytte. Opmunttede ved Tscherkessernes seirrige Fremgang stige nu ogsaa Beboerne af Lesghistan ned at Bjergene og forene sig med Seirherrerne, hvis Magt allerede skal være svulmet op til over 20000 Mand, der nu, efter at have omgaaet Sudschukkaleh, allerede true AnapaDe forenede Kaukasters Anføret er den bekjendte tappre Ha mil, under hvis Commando et stort Antal polske Officerer, fægte. Hamil selv skal altid være omgiven af 3 polske Stabsofficerer og foretager ingen større Operationer uden deres Raad. En mærkværdig Contrast til disse Efterretninger danner en vis Uvirksomhed, som man bemærket hos det russiske Generaler, der commandere i de nordlige Havne af Sortehavet. Rigtignok var der truffet Foranstaltninger til at sende 10000 Mand over til de meest truede Puncter og Mandskabet var endog allerede indskibet, men Skibene, saavelsom Tropperne forbleve staaende ubevægelige i Havnen og endnu er ikke et eneste af dem seilet til den kaukasiske Kost. Man anseer nemlig denne Styrke for utilskrækkelig og en større har man ikke disponibel, da der, efter de seneste Ordres fra St. Petersborg, skal samles en ny Leir paa 50000 Md. ved Pruth og der paa den anden Side, saavel i Sebastopol som i Odessa, maa forblive en tilstrækkelig Magt concenteret, for i Nodstilfælde at kunne beskytte, Constantinopel mod Mehemed Alis Overfald. Servien. En ny Bevægelse mod den bestaaende Orden er i Gjære og enten udbrudt eller sit Udbrud nær. Folket er forbittret over de indstallerede Statsraader, der indskrænke Fyrstens Magt, samt over at den større Deel af den betydelige Skat, som ved Fyrst Miloschs tvungne Resignation befandtes i Skatkammeret, er bortødslet. Paa flere Steder, have Folkeforsamlinger og Bevæbninger fundet Sted. Regjeringens Udsendinge have forgiæves søgt at berolige Gemytterne og den 6te ds. viste sig pludselig nogle tusinde bevæbnede Mænd, størstedelen af Anseelse, for Belgrad. Fyrst Michael ilede, ved Efterretningen herom, ledsaget af Metropoliten, den russiske Consul og den tyrkiske Kinia til det en halv Miil fra Belgrad beliggende Topschidere, for at formane Folket til Rolighed og Orden, men maatte lade sig nøie med de Utilfredses Tilsagn af, ikke at rykke videre frem- og navnlig ikke trænge ind i Belgrad. Derimod forlangte de Raadernes Afsættelse og dem samt Senatspræsidenten, hvem man beskylder for at have bortodslet de i Statskassen, manglende 8 Millioner Piastre, udleverede samt Forlæggelse af Residentsen til Kragujewatz. Fra flere Stemmer heed det: Hvis Fyrst Michael behøver en Raadgiver, hvo kan da være mere skikket hertil end hans Fader, der med os har tilkjæmpet vor Frihed; han har regjeret os godt og vi have levet lykkelige under ham; hvorfor skulde han nu ikke kunne staae ved vor Fyrstes, ved sin Søns Side." osv. Begge Statsraaderne flygtede til det tyrkiske Citadel og skulle siden have resigneret fra deres Poster. Den tyrkiske Pascha og russiske Consul have sendt Courerer til Constantinopel.