Aalborg Stiftstidende, 1838-10-23
Den Fest, som Studenterforeningen - hedder det i Kunst bladet af 20de d. - foranstaltede til Ære for Thorvaldsen den 13de d., var saa poetisk tænkt og smagfuldt arrangeret, at dens Udførelse kan ansees for et fuldendt Kunstværk. Om Aftenen Kl. 8 forsamlede Selskabets Medlem mer sig i den af Begfakler og Blaalys stærkt oplyste Have hvor tillige et talrigt Musikcorps befandt sig. T. blev afhentet af to Seniorer og ført igjennem de rigt oplyste Værelser ud paa Havestuens Altan, hvor han modtoges af den i Haven forsamlede Mængde med en Fakkelsang af en Anonym. Derpaa bød Senioten H. P. Holst T. et Velkommen i Studenterforeningen, som ledsagedes af et mang Gange gientaget Hurra. Derefter førtes han igjennem et Værelse, hvor hans laurbærkrandsede Buste stod paa en Piedestal, ind i den store Læsesal, hvor der foredrøges adskillige danske og italienske Sangnummere, saavel af comisk som alvetligt Jndhold. Denne Concert sluttedes med en skjøn Sang af Ochlenschlager til en characteristisk Melodi af Krøyer. Efter denne Sang, som modtoges med Jubelraab, førtes Kunstneren op i den store Concertsal, hvor der var dækket til 100 Personer. Denne Sal som ender i et halv rundt ophøiet Orchester eller Tribune, hvorfor der var drage, et mystisk Toppe, var paa det smagfuldeste oplyst og decore, 1ste Sang ved Maaltidet var af H. C. Andersen, et academisk Borgerbrev, affattet med megen Humor. Efter Sangen udbragtes Tis Skaal, som optoges med stor Jubel under Afforingen af en Salve fra en kunstig Kage, der forestillede Engelsborg i Rom. Paa en ligesaa find rig som lunefuld Maade besvaredes denne Salve med en lignende fra Batteriet Trekroner, som i en lille Maalestok fandtes paa et andet Bord. Instrumental-Musik og Sangnummere afvexlede hele Aftenen med hinanden. Flere Skaaler udbragtes, blandt andre een for den Digter, der kappes med T. om at udbrede Danmarks Hæder i fjerne Landet. Den gladeste og behageligste Stemning besjælede Selskabet, men den skjønne ædle Tonne, der var udbredt over det Hele, naaede først sit Culminationspunct ved Enden af Maaltidet, da Slutningssangen af H. P. Holst istemtes. Et ligesaa smagfuldt som uventet Syn overraskede nemlig Selskabet, da efter at de tre første Vers vare afsungne, det omtalte Tæppe for Tribunen droges tilside, og Baggrunden frembød Skuet af en pragtfuld, med Statuer og Søiler smykket, Bygning, der i sin glimrende Belysning fast blendede Øiet som et Feeslot. Medens Alles Øine som fortryk lede hvilede derpaa, istemtes et usynligt Chor med en Følelse og i Toner, der næsten virkede paa de Tilstedeværende som en salig Drøm, som et lilligt Eventyr af Tusind og een Nat; det var Skjønhedens og Poesiens Triumph over det daglige Liv. En hellig Begeistring greb Alle, da H. P. Holst udbragte en Toast for Thorvaldsen og hans Museum. Det vordende Museum var udført af Decorationsmaler Tilly efter Archiet Nebelongs Søen. Composition.) Den reeneste Glæde og den meest ophøiede Begi string havde afvexlende bevæget Gemytterne; det var saaledes i sin Orden, at man tilsidst istemte Chr. Winthers fortræffelige Champagnervise, og at en Skaal for Seniorerne, som med saa megen Smag og Sands havde arrangeret denne Høitid, udbragtes af Statsraad Kolderup-Rosenvinge. Til Slutning ledsagede alle Tilstedeværende med Musikcorpset i Spidsen T. til hans Bolig, hvor de bragte ham endnu et mange Gange gjentaget Hurra. Niels Krabbe Juul. Ritmester og Eskadronschef ved Husarregimentet, er for nylig død paa en Udenlandsreise til Badet, som han foretog for at gjenvinde sit Helbred. Han var af den berømte juulstaasingske Slægt og en Broder til den nulevende Stambesidder af Taasinge. Han udmærkede sig i Krigen i 1813 og 1814, og erholdt til Belønning derfor Dannebrogsordenens Guldkors. J 1835 fik han ogsaa Dannebrogsmændenes Hæderstegn. Han var bekjendt som en duelig Officeer og var meget afholdt af Mandskabet.