Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-02-04
Formedelst Krigsskuepladsens Nærhed og Feldt togets lange Varighed var det umueligt at tilendebringe Valgene til den anden Congres, med den 1ste Januar 1823, saaledes som det var foreskrevet i den Lov, som var udgivet i Epidauros; thi først i Begyndelsen af April havde alle Deputerede og militaire Chefer, næsten 300 i Tallet, foruden en stor Deel af Folket og af Armeen som af Jnterresse for Sagen og Nysgierrighed, begave sig dertil, forsamlet sig i Staden Astros i Bugten ved Argos hvorhen de vare sammenkaldte ved en Circulaire fra den udøvende Magt. Maurokordatos androg nu paa at de locale Juntas i EpirusLivadien og Peloponnes, skulle overdrage den Magt som var betroet dem, til Central-Regieringen, og Møderne begyndte derpaa at holdes den 10de April i en Have under Skyggen af Orange Træer. Mau ro Michaelis blev udnævnet til Præsident og Commissioner bleve oprettede saavel for at giennemgaae de Punkter af Constitutionen, som meest kunde behøve en Forbedring, som for at undersøge Forbundets Tilstand i det Hele; efterat man nu havde anbragt de fornødne Modificationer i den Lov, som var udgivet i Epidauros, og hvori man efterlignede. de meest liberale Jnstitutioner i Europa og havde forhandlet om nogle almindelige Anliggender, f.Ex. at sælge National-Godserne, som dog blev efter lange Debatter suspenderet; om at bestride Udgifterne for det følgende Aar, om at fylde Skatkammeret; om at ansætte Embedsmænd i Provinserne; om at organisere Rettergangen, om at udarbeide en criminel Lovbog, hvorved den udøvende Magt blev authoriseret til at giøre Udtog af CodeNapoleon i hvilke Forhandlinger selv Soldaterne. og Borgerne toge med Varme Andeel, saa bleve Kongressens Arbeider bragte til Ende den 30te April, og det blev besluttet, at Sammenkaldelsen, af en Nationalcongres skulde udsættes i to Aar dersom ikke Omstændighederne giorde det nødvendigt at den blev sammenkaldet før. Resultaterne af Forhandlingerne bleve bekiendtgjorte i en Adresse til Folket og den udøvende og lovgivende Magt forlagte derpaa deres Sæde, til Tripolizza, hvor de holdte deres Jndtog under Jubelraab af det talrigt forsamlede Folk. - Denne Congres i Astro hører til de vigtigste og mærkværdigste Begivenheder i den Græske Revolution. De Forholdsregler, som derpaa bleve trufne af Regieringen for at aabne det tredie Feldttog havde ikke nogen stor Fremgang formedelst de svage Resoureer og da det var umueligt at faae den Græske Flaade udrustet til den rigtige Tid, saa lykkedes det Capudan Pascha uden Forhindring at proviantere Fæstningerne paa Euboen, Candia og Morea. J Midten af Juni ankom han til Patras men foretog sig intet videre end at begaae nogle Voldsomheder og understøttede ikke den TyrkiskeLandarmees Operationer; disse vare i dette Aar bedre anlagte end i de foregaaende; Troppernes Antal var større og de bleve commanderede af dueligere Hærførere. J Begyndelsen af Juni samlede sig en Armee i Thessalien paa 25,000 Mand under Anførsel af Jussuf Pascha af Bertofelt og en anden under Mustapha Pascha. Grækerne kunde ikke forhindre dem fra at rykke ind i Livadien og besatte allene forskiellige Biergpasse; men da Odyssens havde erholdet Forstærkninger, som Nikitas havde tilbragt ham saa lykkedes det disse to Anførere at drive begge Armeer tilbage. Jussufs Armee blev ødelagt i Biergene ved Delphi, ved en for Tyrkerne skadelig Gue rille Krig, og Mustapha blev tvungen til at kaste sig ind i Fæstningen paa Negropont. Paa samme Tid havde Mustapha Pascha af Scutari faaet Ordre til med en Armee paa 14,000 Mand at bryde ind i Akarnanien eller det vestlige Grækenland; men om Natten imellem den 19de og 20de August blev han overfaldet i sin Leier ved Karpinissi af Marcos Botzaris, som kun havde 2000 Mand hos sig, og som tilfægtede sig en glimrende Seier; men Boharis faldt i Træfningen og døde en Leonidas Heltedød, værdig til de gamle Tiders Daad og til det nye Grækenlands Stolthed, hvorpaa Soldaterne udnævnede hans Broder Constantin til deres Anfører. - Til Lands udrettede Tyrkerne efter denne Begivenhed ikke noget i dette Aar. Omer Vrioni og Paschaen af Scutari rykkede vel frem imod Messolongi, men de formaaede ikke eengang at erobre Kastellet Anatolikon, som kun blev forsvaret af 300 Grækere, men hvoraf de 150 havde førend Angrebet høitidelig tilsvoret hinanden hellere at lade sig begrave under Stadens Ruiner end at overgive sig. Da Efteraaret kom trak den Tyrkiske Armee sig tilbage med betydeligt Tab. Den Tyrkiske Flaade udrettede ligesaalidet. Den opholdt sig i tre Maaneder ved Patras uden at foretage sig noget og den seilede tilbage da Efteraaret kom til Dardanellerne efterat have mistet nogle Skibe i Bugten ved Volos. (Vi kunne bemærke to Besynderligheder ved den Græske Revolutions-Krig, den ene er, at man aldrig hører tale om andre Græske Øers Deeltagelse i Krigen end Hydra, Spezzia og Jpsara, uagtet disse Øer ere netop nogle af de allermindste, for det andet at den Tyrkiske Flaade uagtet den saa ofte i disse Krigsaar har giennemskaaret Archipelet, og ikke kunde mangle Leilighed dertil, dog aldrig har gjort Landgang paa nogen af de Græske Øer eller mishandlet dem naar Chios undtages, maaskee det kan forklares deraf, at den altid havde travelt naar den den skulde seile ud, og altid maatte skynde sig naar den skulde seile hiem.) Blaqviere slutter sin Fortælling om den Græske Revolutions Begivenheder med Aaret 1843, hvad der er passeret i de to følgende Aar kunne vi godt erindre os. J 1824 Udrettede Tyrkerne slet intet til Lands, fordi de to Tyrkiske Hærførere Omer Brioni og Dervisch Pacha vare indbyrdes uenige og den sidste, som udentvivl var en maadelig Anfører lod sig slaae af Grækerne i Livadien. Til Søes blev ligesaalidet udrettet; fordi den Ægyptiske og Tyrkiske Flaade skulde operere i Forbindelse med hinanden; men Capudan Pascha og Jbrahim Pascha disputerede med hinanden hele Sommeren og hvem der skulde føre Over commanden; hvilket havde tilfølge, at begge Flaaderne forbleve uvirksomme. Capudan Pascha erobrede vel Øen Jpsara; men en Afdeling af hans Flaade blev derpaa overfaldet af den Græske, og hans Plan at erobre den store Øe Samos, hvis Jndvaanere uafidelig foruroeligede Kysterne af Lille-Asien, mislykkedes, da den Græske Admiral Sachturis opbrændte tre af hans Krigskibe i Kanalen imellem denne Øe og Fastlandet. Den uforfærdede Miaulis angreb den Ægyptiske Flaade ved Rhodos og opbrændte en stor Fregat, og den Ottomanniske Flaade udrettede aldeles intet uagtet sin store Overlegenhed. J dette Aar som i alle de øvrige, saae man den bestandig at lade sig jage af de smaae Græske Krigskibe, og at være den forfulgte, og aldrig at angribe og forfølge den Græske Flaade; ved høi lys Dag satte Grækerne med deres Brandere Jld paa de Tyrkiske Krigskibe. Forresten viste sig det dobbelte Særsyn, at den Ægyptiske og Tyrkiske Krigsmagt optraadte ved Siden afhinanden, ligesom de tilhørte to særskilte og uafhængige Stater, og at Sultanen stiltiende erkiendte Vicekongen af Ægypten, som en uafhængig Monark, ikke engang i forrige Aar tillod Capudan Pascha sig at seile ind i Havnen ved Alexandrien uden først at erholde denne Paschas Tilladelse dertil, for det andet at denne mærkværdige Regent over Ægypten kastede sig med en blind og som det synes hensigtsløs Jver ind i den Græske Krig, saa at han mere anstrængede sig for at dæmpe Grækernes Opstand end Sultanen selv; hvad enten han var bleven vundet dertil ved en smigrende Overtalelse fra Portens Side eller at det skuffende Løfte at indrømmes Herredømmet over Candia og Morea har lokket ham; eller maaskee hellere fordi det er hans hemmelige Plan at ville bortføre den Græske Folkemængde til Ægypten og derved lægge en Erund til sit Riges Cultur og Storhed; men i hvad saa hans Bevæggrund er til disse forunderlige og overdrevne Anstrængelser saa ville Følgerne deraf formodentlig blive, og som Vechabiternes Opstand i Arabien allerede synes at bebude, at hans Magt og han selv vil derved gaae til Grunde. En Ahnelse svæver for Siælen og et Ønske fremkalder den Formodning, at det mærkværdige, det rige, det herligt beliggende Ægypten vil blive engang Storbrittanniens Eiendom, og derved blive det naturlige og stærke Baand, som vil knytte Jndiens Besiddelse til Europas mægtige Øe Rige. J 1825 saae man Sultanen endelig at give efter, at indrømme Vicekongen af Ægyptens Søn Overcommanden og Forrangen for Capudan Pascha; Jbrahim at giøre Landgang paa Morea med en talrig og veløvet Krigshær, at erobre Fæstningen Navarino, og at bemægtige sig og ødelægge heele det flade Land paa Halvøen, og at overbeviise Grækerne og hvor nødvendige det er at lægge Vindpaa Orden og Enighed, paa Europæisk Cultur og Krigstugt; men man saae tillige Grækerne med en Tapperhed og et Heltemod, som vil erhverve dem alle Tiders Beundring, at forsvare Fæstningen Missolonghi imod de vildeste og hyppigste Angreb og med Tapperhed at beskiære det egentlige Grækenland imod Tyrkernes Jndtrængelse, og man saae de Græske Søehelte Miaulis og Sachturis at anrette Ødelæggelser paa den Ottomanniske Flaade ved Modon og Andros, ligesom den herviske Canaris at giøre et Forsøg paa at opbrænde den fiendtlige Flaade i Havnen ved Alexandria. J begge disse Aar vedvarede de Kapitanis og den civile Regierings indbyrdes Uenighed; vel lykkedes det denne til en Tid at styrte hiine; men da Krigen blev farlig forlangte Armeen sine gamle Hærførere tilbage. Vi ville nu faae at see hvad Porten, som paa det yderste anstrænger sig for at ende denne saa farlige Opstand, vil kunne udrette med Arabiske Tropper i et Vinterfeldtog. Grækerne have erholdet i disse to Aar store Understøttelser fra forskiellige Lande i Europa og især ved de optagne. Laan i England. Lord Castlereaghs Død syntes at være en heldig Omstændighed for dem, og hvilke Virkninger de nyere Begivenheder ville frembringe ville vi overlade Historien at fortælle; men Grækernes foranledigede eller frievillige Underkastelse under Storbrittanniens Protection, bebuder hvad enten den er bleven antaget eller ikke, store og følgerige politiske Begivenheder. En lykkelig Stierne synes forresten at svæve over dette for sin Friehed kjæmpende, og af sin aandelige Søvn opvakte Folk; thi dets hele Revolutions Historie har viist at en eller anden lykkelig Omstændighed altid er mødt, naar den Fare hvori det svævede syntes at være størst og dets Undergang at være nærmest. Blaqviere ender sit Skrift med en Dadel over de Europæiske Magter udviste Politik ved den Græske Revolution og med et Forsvar for Grækernes Charakteer; endskiøndt han tilstaaer, at det langvarige Slaverie har havt skadelige Virkninger paa den, Han siger at Kiøbmændene i Smyrna og at Jøderne ere især deres bitterste Anklagere. Han troer at den Græske Revolution vil bevirke, at den forfaldne Tyrkiske Colos vil snart styrte sammen og at den vil blive et Middel til hurtig at udbrede Civilisationen i Asien; han mener, at det er Englands store Jnterresse at sørge for at en nye og mægtig Stat bliver begrundet i Østen af Europa og han antager, at den nye Græske Stat bør foruden Øerne bestaaae af den Tyrkiske Halvøe indtil Grændserne af Macedonien.