Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-25
Naar en af Polarlandenes Beboere skulde komme hertil fra sin trygge, uforanderlige Jordhytte, og være Vidne til en Flyttedag i vor Hovedstad, saa maatte han forbauses over denne Tumlen, Driven og Travelhed paa en saadan Dag. Han vilde dobbelt forbauses, naar man fortalte ham, at det største Antal af disse Flyttende tilbringe den meeste Deel af deres Liv, midt i en Stad, der har saa mange, saa store, saa herlige Bygninger, som vandrende Nomader; at Vintersolen seer dem i det ene Qvarteer af Byen, og Foraarssolen i et andet; at den hele Stad, ligesom hele Planetsystemet, næsten er i en evig Bevægelse. Men ikke blot Polarlænderen, ogsaa os Kjøbenhavnere maatte en Flyttedag sætte i Forbauselse, dersom vi ikke vare saa vante til et saadant Syn, og dersom vi ikke betragtede det med saa liden Opmærksomhed. Alle Mennesker ere enige om, at Flytning hører til Livets største Ubehageligheder; de ere saa enige herom, som om den Sandhed, at Frihed og Uafhængighed er Menneskets høieste Gode; at Titel og Rang, uden indvortes Værd, er af ingen Betydenhed; at vi alle kom lige rige og lige fornemme fra Naturens Haand, at ingen har mindre Aarsag til at være hovmodig end Mennesket, der i Dag kan byde over Millioner og i Morgen ikke formaaer, at bortjage den Myg, der sætter sig paa dets Næse; men hvor enige end Alle ere om denne, som om saa mange flere Sandheder, og især om Flytningens Ubehageligheder, saa seer man dog hver Flyttedag Mennesker i Tusindtal flytte, og ofte blot flytte, for strax at flytte igjen. Erfaringen ligger saaledes i en evig Krig med vore Grundsætninger, og Theorien synes at være det Vand, som aldrig vil blande sig med Praxis's Jld. See her dette Vognmandslæs, der langsomt og tungt som en Elephant med et indisk Castel paa Ryggen sniger sig fremad. Hvert Skridt, den giør, frembringer en Knagen, en Rystelse, som om det hele Læs skulde falde sammen, liig Saragossas Huse, under de Franskes Beleiring. Hvilke Sager føres paa dette hjulede Transportskib. En heel Families Equipage og Armeetrospaa det kjedsommelige Tog fra Vuggen til Graven. Sengesteder, Skabe, Stole, Borde, Bænke ligge, ligesom de Faldne efter et Feltslag, hulter til bulter imellem hverandre, oven paa paa samme Sengeklæder, og øverst paa disse sidder Vognmandskarlen, mere forgløs og ubekymret end mangen Fyrste paa den mægtigste Trone, slyngende den ene Arm om Pigen, der aldrig en gladere end paa en saadan Rumsteringsdag, og svingende med den anden sit Kudskespiir. See her to Landsoldater, der komme anstigende med en heel Bærebør fuld af det kostbareste Møblement, de eneste Levninger fra en lykkelig Speculation Periode, Flora med Overflødigheds hornet, bleg som et Lig over sin Skjebne, have Klodrianerne lagt midt imellem et Deigtrug og et Hakkebrædt. Knik, Knak, der ligger Overflødighedshornet, Knust er det i tusinde Stykker. Jamrende kommer Eieren tilgaaende, beklager Floras Tab og de klodsede Drageres Ubehændighed. Men i det han skjænder paa dem, høres atter et Knak, og Madamens prægtige Paaklædningsspeil, der har kostet 1000 Rdlr. i saakaldte slette Penge, har deelt sig i tusinde Stykker. Kummer staaer malet i den ulykkelige Ægtemands Aasyn. Han forudseer allerede i Tankerne hans Kones Sindsforfatning ved en saadan Jobsposts Jndløben. Men han maa væbne sig med Taalmodighedens sikkre Tordenafleder, og gaae det truende Uveir med Sagtmodighed i Møde. Varskov," gjenlyder her fra to hæse Halse, hvis Fuldtonighed noksom vidner om, at de i yngre Dage have været vant til at raabe et "hvem der," der kunde høres fra Vester til Østervold og hvis Stemmeomfang kunde bringe et heel Theater, især i store Herrers Roller til at ryst og et heelt Parterre til at klappe med een Haand Sveden triller dem ned af det røde Ansigt, der ligesom er overtrukket med en Beitse. De have allerede oplivet deres spirituelle Kræfter med saa megen sveden Finkel, at de ere lige saa fulde af Courage, som Carl Ludvig Sand, da han traadte med en selvgjort Dødsdom i Haanden ind i Kotebues fredelige Bolig, og blev, om ikke for det romerske, saa dog for det hellige romerske Rige, en Brutus den Yngre: "Varskov," vaade de med tordnende Røst, nedstødende Alt, hvad der møder dem, ret som det gjeldte om Liv og Død. Hist kommer en heel Vogn fuld af store Protocoller og tykke Bundter med Papirer kjørende. Hvad er det, Maaskee en Samling af kostbare Haandskrifter, Nei, ingenlunde. Maaskee en Kjøbmands Regnskabsbøger og Brevskaber, Hvormange gjemme vel nu paa saadanne Ting, Men den nedfaldende Pakke med Paaskrift: "Acter viser, at det hele Læs er en Samling affaldne Blade af Themis's eviggrønne Viisdoms træ, der ofte vædes af saa Manges Taarer og gjødes med saa Manges Hjerteblod.