Berlingske Tidende, 1825-04-15
Afsendelsen af den Kongl. Nederlandske Commissair, Hr. Ovarter, som ankom hertil med Fuldmagt og Forsikringer fra Statholderen. lot, og Schoutsbygnagt paa Curacao, ifølge bestemte Befalinger fra hans Regjering, har havt samme Følge. Over-Embedsmændene paa Halti have ligeledes accrediteret en offentlig Agent hos den Columbiske Regjering, og foreslog et defensivt Forbund med os imod hvilketsomhelst Jndfald fra et andet Gebet. Det i disse Forslag herskende Friheds Sprog og de privat Tjenester, som vor Befrier og Præsident erholdt Prøver paa i en førgelig Tidspunct ved menneskekjerlig og hjertelig Modtagelse, lod dog ikke den fuldbyrdende Magt mistjende den i saa vanskelige Underhandlinger fornødne Fremgangsmaade. Halti har forsvaret sin Uafhængighed imod Frankrig, hvoraf det udgjorde en Deel, ligesom Columbien forsvarer sin imod Spanien Et Defensiv=Forbund med Halti vilde have stillet os blot for en Krig, med en Nation, imod hvilken vi ikke kunne føre Besværinger, og som vi ikke tør ophidse til Fiendtligheder. Republikens Fordeel kræver at formindske dens Fienders Antal; men den foreslaaede Traktat vilde have formeret disse og just indtraadt paa en Tid, da den Spanske Regjering gjør sig at mulig Umage, for at drage Frankrig Krig med Amerika. Aldrig kan Haltis Jnteresse sammenlignes med var, med Hensyn til de fordums Moderlande. Der er vistnok en Sympathi i denne Henseende imellem Columbien og hine Stater af America, som forhen vare afhængige af Spanien, og desaarsag har Regjeringen for denne Republit befordret og afsluttet en Forbindelse imellem de nye Amerikanske Stater. De, imellem disse og os bestaaende Traktater, forhindre os endog ved deres Beskaffenhed at indlade os i Forbund med Lande, som ikke have tilhørt Spanien, og om vi alligevel sluttede Forbund med Halti, vilde dette skaffe vore Forbundne, uden deres Vidende eller Villie, en ny Fiende paa Halsen. De vide, mine Herrer, at den østlige Deel af Øen St. Domingo kom i Frankrigs Magt ved Freden til Basel, men siden blev givet Spanien tilbage ved Freden i Paris ; at Jndvaanerne i Staden St. Domingo i Aaret 1822 erklærede sig for afhængige, at de i de sidste Dage af deres politiske Existents hævede den Columdiske Fane, og at Overhovedet for Halt har underkastet dette Gebet siDerredømme, af Grunde, som ikke ere nøie bekiendte, endskjøndt Stundloven blev anført som Aarsag dertil. Det synes ikke, at den naitiske Præsidents Opførsel skinde tildrage ham Spaniens Fiende skab, den eneste Nation, med hvem vi have Krig; fordi, da de Haitiske Embedsmænd besatte den forhen Spanske Andeel af Øen, de ikke toge en Besiddelse af et Spansk Gebet, men af et uafhængig Land, som havde yttret det Ønske, at begive sig under Columbiens Beskyttelse. Alle disse Grunde have bevæget den fuldbyrdende Magt til at henvise den Haitiske Agents Forslag til den Forsamling, som skal komme til at bestaae af forenede Befuldmægtigede fra de Amerikanske Regieringer. Frankrig og vore Allierede ville af denne aabne Opførseiagttage den Columbiske Regjerings Grundsætninger og gode Politik Frankrig maa i Særdeleshed indsee, at vi med Oprigtighed og i godt Hensigt vedblive at handle som vi have begyndt, for at gjøre Hs. Allerkristeligste Majestæt gunstig stemt for Republiken, og at vi ikke tilregne den Franske Regjering hie Personers fordægtige og forræderske Opførsel, som ankom hertil med den Kongl. Fregat Tarn, og hvis Reise syntes blot at være et Besøg, for at udspeide vor Tilstand. Den øvrige Deel af Budskabet har Hensyn til vore indre Anliggender, som see temmelig vel ud.