Aalborg Stiftstidende, 1838-09-01
Amerika.. Blocaden ved Buenos=Ayres vedvarede endnu og man ventede en Krigserklæring mod Frankrig, fra Præsidenten Rosas, der er beskjæftiget med at udruste sin Fløtille. Efter sildigere Beretninger var det allerede kommet til aabne Fjendtligheder mod Franskmændene. - En anden Begivenhed i de amerikanske Farvande giør stor Opsigt. En amerikansk Skonnert, ført af Capt. Clark, som havde søgt at gjennembryde den franske Blocade ved Tampico, var gjort til Prise af Franskmændene. Men Capitainen var snild nok til at faae de 9 Franskmænd, der vare ombord, lokkede til at gjøre sig tilgode med hans Viin, og da Viingeisten først havde faaet Bugt med dem, var det naturligviis en let Sag for Capt. Clark at kneble de gode Herrer, med hvem han saaledes, efter dette vellykkede Puds gik under Seil og ankom til New=Orleans. Ankomsten der vakte naturligt stor Sensation og allerede samme Aften kom det til Slagsmaal imellem Franskmænd og Amerikanere. Det maa iøvrigt bemærkes, at hverken Capitainen eller Styrmanden ere Amerikanere; hiin er fra Guernsen og denne en Dansk. Radical-Forsamlingerne i England tage til i Antal og Kraft. Til en forestaaende Folkeforsamling i Manchester, ventes over 300,000 Mennesker at blive samlede, altsaa en halv Gang til saa Mange som i Birmingham. Disse store Forsamlinger, for hvilke Regjeringen ingen hindring, lægger eller tør lægge i Veien, ere de meest talende Beviser for, paa hvilken fast Grund Gammelenglands offentlige Tilstand hviler, fordi Ret og Lov der ere de herskende. Alle Kræfter, alle Tendentser kunne vise sig virksomme indenfor den Lovs Grændser, som giver Tale og Skrift uindskrænket Frihed. Som Exempel paa, til hvilken Grad af Udskeielse denne Talefrihed kan føre uden at volde noget Brud paa Roligheden, tjener Følgende: J 1819 blev en af de Radicale under Hunts Anførsel ved Peterlod i Nærheden af Manchester foranstaltet Folkeforsamling adsplittet af ridende Gensvar mer og 10 til 12 Personer dræbtes. Til Minde herom blev nu paa Begivenhedens Aarsag d. 16de de paa samme Sted holdt en Folkeforsamling, hvori den radicale Vincent fra London talte følgende Ord: Hører mig vel, J Mænd fra Manchester, der er en Mand, om hvem jeg ikke kan tale foragteligt nok, som har voteret Taksigelser til Morderne ved Manchester, denne Mand er Lord Viscount Melbourne, Regjeringens første Minister. (Piben.) Hans Ministerium saavelsom han have gjort sig skyldige i de nederdrægtigste Handlinger. I have at dømme om hans Handlemaade. Undersøgelsen er foretagen for Eders Øine. J kjende Sagens rette Sammenhæng. Nu, hvad er Eders Kiendelse: Have disse Menneskeer forraadt Folket: Fra alle Sider: "Jal ja! det er Forrædere, De, som troe paa Forræderriet, ville lofte Haanden i Veiret. (En Trediedeel af Forsalingen løfter Hænderne i Veiret under Raabet: "Lad dem hænge !!) Nei, det er ikke Umagen værdt. Ogsaa jeg er imod Blodsudgydelsen. Følgende er Straffen, som jeg dicterer dem : Whigger, siger jeg, aftræder Eders Plads og Eders Magt til Folket. (Rasende Bifald.) Vi forlange almindelig Stemmeret og ville opnaae den. Eenhed, Jndsigt og Udholdenhed, det er vore Vaaben. - Paa Vincents Andragende besluttede de, at alle Jndvaanere i Syd=Lancashire skulle forsamle sig ved Manchester. Den forsamlede Mængde, omtrent 20000 Mand stærk, skiltes derpaa under 3 Hurraraab, for Offrene ved Peterlool og 3 Grynteskrig (Pereats), for Tyrannerne.