Berlingske Tidende, 1830-07-05
Den franske Expedition imod Algier. (Fortsættelse fra No. 105.) Den Mening er offentligen yttret, at Frankrige ved en nøiere Alliance vel kunde gjenvinde nogle af dets forrige Departementer ved Rhinen; - men en saadan Grændseforandring vilde uden Tvivl oplue en almindelige Krig i Europa. Hvad Frankrige, vilde vinde ved at faae nogle Fragmenter af Rhinpreussen, vover jeg ikke at bedømme; men vist er det, at derved Jntet vilde vindes for Frankriges industrielle Virksomhed, Jntet for dets Capitalformue, der strømmer til Børsen; ligesaa lidet vilde aabnes en ny Bane for den saa mangesidigen dannede, arbeidsomme Ungdom, som bønfalder Fædernelandet om Beskjæftigelse. Aabnes 1 derimod Africa for Frankrige, aabnes for Frankriges Jndustrie et Land af uhyre Omfang, af hvis Jndvaanere ni Tiendedele ere herreløse ; et Land, der forener Provences, Jtaliens, Spaniens, Antillernes skjønne Climater, saa vil denne Jndustrie inden faa Aar tilvejebringe Tryghed og Overflødighed. Algier bør være Frankriges Erorbring, dets Colonie, og til at overvinde, udrydde 12000 Røvere, der i dette Land ere hjemløse, behøver Frankrige dog visselig ingen Tractater, ingen fremmed Bistand. Men - har man indvendt - "England vil ikke tilstæde Sligt. Jeg undrer mig over, at en Franskmand kan yttre noget Saadant. - England vil ingen Indvending gjøre mod Algiers Erobring, af Frankrige, thi det har hverken Ret eller Magt til at afværge den, ei heller nogen Jnteresse i saa Henseende. England har dertil ingen Ret. Man har viist Magten Algier den Ære, at erklære den for en Regjering, altsaa føres nu Krig imellem to uafhængige Kongeriger, Frankrige og Algier. Imellem England og Algier er nu vel Fred, men aldrig har der været Alliance mellem dem. - Den Krig, som Frankrige har erklæret Algier, har en legitim Anledning, nemlig den: at Frankriges Repræsentant er bleven insulteret. Hvad Tvistens første Aarsager og Modpartiets Beskyldninger angaaer, da gives i denne Henseende ingen Voldgiftsmand, uden Vaabenlykken og Guds Villie. Frankrige har aldeles ikke forpligtet sig til, ci at ville gjøre nogen Erobring i denne legitime Krig, det vilde være et Løfte, hvorpaa Europas Statsret ingen Parallel indeholder; aldrig have Frankrige, Østerrige eller Rusland nogensinde gjort Jndsigelse mod Englands Ret til Crobringer i Kafferlandet eller i det birmanske Rige. "Jngen kan tænke det som mueligt, at England skulde kunne hindre Frankrige i sine Operationer, naar Landgangen er skeet. Frankrige er en Landmagt; dets fjerne indiske Colonier og Antillerne maatte kun svække det, dersom det vilde tviste om Herredømmet over Havet. Det er ikke mueligt for dens Flaader, paa en langvarig Seilads, at undgaae et Møde med de engelske, et Nederlag vilde have dets Coloniers Tab til følge, især de insulariskes, der ere svækkede ved en Befolkning af Slaver, og for at subsistere, regne paa Moderlandet. England har dertil ingen Magt. Havde England før den franske Flaades Bortseiling sluttet et Forbund med Algier og erklæret Frankrige Krig, saa vilde dette Tilfælde ufeilbarligen have gjort Expeditionen meget vanskelig. Men er Landgangen skeet og Algier erobret, saa staaer det ikke meer i Englands Magt, at standse Frankriges Operationer. En Colonie, som Algier, beskyttet af stærke Fæstningsværker; en Colonie, hvis øde Kyster hjemsøges af skrækkelige Orkaner, en Colonie paa det faste Land, som man ikke kan angribe i Ryggen; en Colonie i et Land, der er saa rigt paa alle Jordens Producter, at det i et heelt Decenium kan være adskildt fra Moderlandet, uden at lide Mangel, - en saadan Colonie kunne Englands Flaader ikke ødelægge eller erobre, og det saa meget mindre, som den snart vil forsvares af 22 Mill. franske Undersaatter, thi Franskmændene have fremfor alle andre Nationer det Talent, at vinde barbariske Nationers Kjerlighed og sympathisere med dem; det have de fordum beviist paa Canada, i nyere Tid i Ægypten; og de kunne bringe Maurerne saa meget Godt, frelse disse fra en saa skrækkelig Underkuelse, at en føje Tid vil være tilstrækkelig til at vinde dem alle Africaners Hjerter. Er en saadan Colonie engang grundfæstet paa hine den almene Velfærds Principer, for hvilke Frankrige har en saa sikker Tact, saa er det saare naturligt, at Colonien snart maa tiltage i Omfang, og Styrke. Har Frankrige først bemægtiget sig Algier, saa vil det inden kortere Tid erhverve sig Herredømmet over Africa, end England tilvandt sig det over Jndien og Rusland det over den nordlige Deel af Asien. Tre Aars Erfaring har overtydet os om, at der ikke kan ventes synderligt Held af at blokere Algier. Men hvilket vilde Resultatet vorde, dersom en fransk Armee, og ikke hiin tyrkiske Milits, forsvarede Algiers Volde, og dersom en engelsk Flaade, efter en Seilads fra Portsmouth, af 544 Søemile paa begge Middelhavets Kyster fandt Fiender, fordi franske Skibe, fra Marseille eller Toullon ikkun havde en Fart af 135 Lieues at gjøre Men det ligger heller ikke i Englands Jnteresse, at hindre denne Erobring. - Ofte er Paastand gjentagen, at det strider imod Englands Jnteresse, at Frankrige ejer en Colonie i Africa, men man har aldrig nævnt, hvori denne Jnteresse bestaaer. Ligesaa ofte er det sagt, ogsaa paa Prent, at England af Jalouste mod Middelhavets mindre Magters Handelsmarine, og navnligen den Genuesiske, der kan drive Kysthandelen fordeelagtigere end England, men denne Paastand erklærer enhver patriotisk Englænder for en aldeles ugrundet beskyldning. Man har sammenlignet den algierske Expedition med hiin Bonapartes til Ægypten, men denne sidste blev foretagen medens England var i Krig med Frankrige og i Alliance med Tyrkiet. Den egentlige Grund til Englands Jalousie dengang var Frankriges aabenbare Hensigt, at bane sig en kortere Vei til Jndien, og, hvad Bonaparte ingenlunde dulgte, at angribe den britiske Vælde der. Algier Grændser derimod true aldeles ikke nogen engelsk Besiddelse eller nogen af Englands Allierede; det rivaliserer aldeles ikke med noget engelske Handelsmarked; tvertimod maa den ny Handel, som det aabner Frankrige i Central=Africa den uhyre Handel, som Algier, gjengivet til Civilisation og Jndustrie, vil kunne drive med sine egne Producter, - udvide Englands Handelsforbindelser, i Stedet for at indskrænke dem. (Sluttes i Morgen).