Københavns Adresseavis, 1777-12-16
J Anledning Frue Kammerraadinde Hagerups Død. O i sørgelige Dag - Ol Smerte uden Lige, Tid Ogrumme Død - min Gud hvad skal jeg sige, Ach, hvilken Tidende - ach, hvilket gruesomt Stød, Tilbringes mig i det jeg hør Frue Hagerups Død. Hvordan? – er Dyden ey for Døden meere sikker, Skal Andre leve, naar man den til Graven skikker, Som levede kun for at øve Dyden her, Som var de Syges Trøst, og havde Armen kiær, Ach! smertelig Beviis, see Dyden her paa Jorden Har ingen Vorighed, thi for Naturens Orden, Dens Yndling bukke maae, og Dødens grumme Lee, Giør ingen Forskiæl for at faae os fældede. Ja alt Erfaring nok at Dyd for Død maae bukke, O! Grav det Støv som Du nu sees at indelukke, Det er en Lævning af et Dydens Mynster som Sin heele Leve=Tid var kiærlig, god og from Hvad Under da at man seer bittre Taare flyde, Af de Dybsørgende, som længer ey kan nyde Den Trøst og Glæde, som af Hendes Omgang flød, De misted all der Fryd ved Hendes hastig Død. Ja Høystbedrøvede, J Aarsag har at græde, Selv Himlen Eder vil en billig Sorg tilstæde; Men stands omsider dog Jer smertefulde Graad, Tænk Herren selv er den som giver Trøst og Raad Schmidts Auction, Torsdagen den 18 December. Vor værdig Jesu Brud, som staar for Lammets Throne, Nu lønnes for sin Dyd med Ærens evig Krone; Hun har fuldendt sit Løb, Hun Seyers Palmer bær, Af Ævighedens Fryd opfyldt Hun gandske er. Den Trøst Dybsørgende bør lindre Eders Smerte, Lad ey ubillig Sorg indtage Eders Hierte, Kast Eders Øyne kun til Ævigheden hen, Der samles Vi ergang der favnes Hun igien. Farvel Du dyre Siæl, Dit Navn skal ey fortæres Af Tidens Ælde; ney Din Dyd skal altid æres, Jeg et ærbødig Suk til Graven sender hen, Dit Støv som hvuler, der forklares skal igien. C. K. *** Af en Skrivelse fra Holum Stift paa Jsland, den 15 September 1777. Næstafvigte Efteraar indtil Soelhverv var taaleligt, dog Veyrliget meget foranderligt, med stærk Bræst, Snee og Slud; men fra den Tid af havde vi den ønskeligste Vinter, Foraaret var meget koldt, og den grønlandske Driv=Jis besøgte os i den Tid, og har vanket om tæt ved Landets Udskager, og undertiden ind i Fiordene hist og her, indtil midt i Augusti Maaned; dog har man til en Tid havt god Fiskefangst paa sine Steder, i sær i Skagefiorden. HavkalvsFangsten har derimod været maadelig, og Sælhunde=Fangsten endnu maadeligere Foraarets strenge Kuld hindrede meget Græsvexten, og foraarsagede, at lidet eller intet vil fremkomme af Madurter, som man havde saaet til. Sommeren, fra Julii Maaneds Begyndelse til 24 August, var været overmaade sagtig, og det har undertiden sneet, hvorved Høes paa Hjemme=Markene er blevet meget bedærvet, og det man siden indsamlede, raadner og bliver muggent; saa det seer meget slet ud med Høe Avlingen, og sølgelig med det fornemste Næringsmiddel. I Thingøe=Sysel vare ved giørte nogle Anstalter næstafvigte Vinter, før at hindre Faare=Pestens videre Udbredelse paa den Kant, men man befrygter ikke uden Aarsag, at Pesten har længre hen grebet om sig. Efter kong lig befaling have allerede mange begyndt at opsætte Gierder omkring Hiemme Markene, en umistelig Ting, som med al Nidkierhed burde paadrives. Endeel Huusholdere indsee Nødvendigheden, og have derfor allerede gjort meer, end Forordningen, paalægger dem. Den største Vanskelighed er, at naar Gierderne skal opsættes af Jord, (thi paa de fleeste Steder fattes tienlige Steen), saa maa det skee i Foraaret, just paa den Tid, da man har at røgte og giøde Hiemme Markene, hente sin Fisk fra Sønder= og Vester=Landet, anskaffe sig Kul og J debrand, forbedre Husene, søde Fiskerie og Madurter til Fieldene, hvilket alt at fuldføre paa en Tid af 5 Uger i det høy ste, bliver høyst vanskelig formedelst Folke=Mangelen, thi de fleeste Opsid ere have un en Arbeidskarl og en Pige. – J Foraaret har en velmeemende Embedsmand her i Nordlandet til videre Forsøg overladt til visse Folk Frøe til siberiske Ertetræer, hvoraf kunde paa sine Stæder giøres Indhegningen med videre, men man veed endnu ikke om samme vil artes. - Daaske residerende Kiøbmænd blive nu overalt i Landet, og man venter med Tiden noget godt deraf. - Af betydelige Dødsfald kan anmeldes : 1) Jon Thorløvsen, første Capellan til Presthølet, siden Præst til Holum Domkirke, og tilsidst Sognepræst til Muhle Meenighed, 67 Aar gammel, en vellærd og arbar Mand. 2) Erich Hallson, Præst til Grimstange Meenighed, over 80 Aar gammel. Han var ikke allene selv en Jubel=Lærer, men hans Broder, hans Fader, hans Fabroder, hans Farfader og Farfaders Fader, hvilket er noget rart, og det eneste Exempel blant Præsteskabet i Holum Stift. 3) Sigrid Johans=Datter, en Præstelone fra Mælefeld i Skag fiords Syssel, der besad vare Gaver til Poesten. - Udi Aaret 1776 ere udi Holum Stift copulerede 112 Par, fødde 230 Drenge, 204 Piger, tilsammen 434, døde af Mandkiøn 161, af Qvindekiøn 188, i alt 249, hvoraf 150 Børn ; ere altsaa 85, flere føde end døde. Blant gamle Folk have 5 opnaaet en Alder fra 80 til 90 Aar, 6 fra 90 til 100, og en Mandsperson i Backe Sogn, i Vadle Syssel, er bleven 103, Aar gammel.