Aalborg Stiftstidende, 1842-10-29
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 25de October. Christopher Ernst Frederik Weyse har i Maanedsskriftet Hesperus meddeelt en Autobiographie, hvoraf Følgende om hans Ungdomshistorie er uddtaget: Han var født den 15de Marts 1774 i Altona, hvor hans Fader var Urtekræmmer. sit syvende Aar mistede han denne. Hans Moder, som Aaret efter giftede sig igien, spillede temmeligt færdigt paa Claveer, og hendes Fader, Bernhard Christoph Heuser, Cantor ved Hovedkirken i Altona og Lærer i Gymnasiets nederste Classe, accompagnerede hende ofte paa Violin. Den Roes, hans Moder høstede for sit Spil, vakte den unge Weyses Ærgjærlighed, og dette var Grunden til, at han tioligt begyndte at samle om paa Claveret, for at forsøge, om han ikke kunde lære sig selv at spille. Hans Bedstefader, som laade Mærke hertil, tog ham i Skole, og Weyse blev nu, tilligemed sin yngre Broder, snart den gamle Mand til stor Hjælp, naar han paa Festdagene maatte sørge for Musik i Kirken. Hos ham tilbragte han den meste Tid af Dagen indtil 1789, og anvendte alle sine Fritimer paa at spille Claveer. Han blev bekjendt med nogle af de bedre Claveersager, og phantaserede frisk løs, uden at kjende det Mindste til Generalbas eller Composition, men næsten daglimed større Færdighed. Ogsaa paa Violin, som hans Bedstefader havde lært ham, phantaserede han hele Timer, Desuden gav hans omfangstige Discantstemme ham stor Lyst til at synge Bravourarier, hvorved han allerede gjorde megen Lykke, selv i Kirken. Som næsten alle Børn, der gives Leilighed dertil, hengav han sig tidligt til Roman og Skuespillæsning, og da han kun een eller høist to Gange om Vinteren fik han Lov til at gaae paa Comedie, indret tede han sig et Marionettheater, hvorpaa han opførte Comedier, som han selv gjorde paa staaende Fod, og i hvilke et Parti Elskende, to Feer, en god og en ond, sædvanlig spillede Hovedrolle. J sit 11te eller 12te Aar componerede Weyse sit første Stykke, en Vise, hvorpaa snart fulgte nogle flere, som fandt meget bifald. Et eller halvandet Aar senere componerede han to Claveersonater med Violin og Violongel. Da han skulde confirmeres, dreve hans Forældre paa, at han skulde bestemme sig for Handelstanden, hvorhos det endog for en kort Tid blev ham forbudet at spille men hans Bedrøvelse derover bragte det saa vidt, at hans Bedstefader gjorde Sit til at faae Bach til at give ham Underviisning i Composition. Da Bach imidlertid tog saa koldt imod dem ved Weyses Fremstilling for ham, at den unge Musiker aldrig mere saae ham, og hans Moder, efterat han i Paasken 1789 var bleven confirmeret, døde i Julii maatte han bestemme sig til at tage Plads paa Kjøbmand Otto Matthiessens Contoir, hvorfra han dog, efter 8 Dages store Anstrængelse for at behage Principalen, fik sin Afsked som ubrugelig. Hans Faders Bebreidelser gjorde ham nu tunge Dage, indtil han gjorde Bekjendtskab med Prof. C. F. Cramer fra Kiel, der bragte ham ind paa den Bane, hvor han rigtigt hørte hjemme. Fædrelandet indeholder en Biographie af den for Videnskaben og hans Venner desværre for tidligt bortdøde Salomon Dreier, hvori med følgende Ord omtales de mere private Sider af hans Personlighed. Han havde tilligemed sin afdøde ældre Broder, Ove Christian (død som praktiserende Læge i Løgstør i Decbr. 1836), arvet Mode tens dybe Gemyt; der slumrede, uagtet hans Læber og hans Pen kun sjeldent røbede det, en rig Skat af Poesse i hans Sjæl, men, medens Broderens Utilfredsstillelse ved det Studium, som han havde valgt sig, maaskee nærmest overvand hans naturlige Indolens og frembragte ikke faa smukke elegisk humoristiske Digte, saa bevirkede uden Tvivl Salomo Dreiers levende Jnteresse for sit Studium og hele den alvorlige Retning, hans Aand tidlig havde taget, at hans poetiske Gemyt kunde nøies med at udtale sig paa en mindre directe Maade, nemlig igjennem Musikken. Han havde allerede i sin Barndom lært at spille noget paa Violin og opnaaede siden ved egen Øvelse en ikke ringe Færdighed; dette Jnstrument var hans Trøster i mørke Timer, og fra dets Strænge lokkede hans overgivne Humor de bizarreske Toneflyngninger. Han studerede ogsaa Generalbas i de senere Aar og øvede sig i at componere; men af de faa Compositioner, han fuldførte, egne kun et Par følelsesfulde Sange sig til Udgivelse. Han har taget meget virksom Deel i Stiftelsen og Bestyrelsen af tvende Selskaber, der allerede ikke have udrettet Lidet til Udbredelsen af musicalsk Sands og Jnteresse, nemlig Studentersangforeningen" og "den musikalske Forening Politisk Anskuelse deelte han med de fleste af hans Jenaldrende og med næsten Alle dem, der befinde sig paa samme Standpunct som han, skjøndt hans anstrængte, paa reent videnskabelige Gjenstande rettede Virksomhed, i Forbindelse med hans huuslige Forhold, forbød ham at tage meer activ Deel i den siden Thronskiftet udviklede Kamp for den constitutionelle Sag, saa fulgte han den dog med varm Deeltagelse, og hans Overbeviisning var det modne Resultat af dybsindige Betragtninger, den var sammenvoxet med hans Charakteer; ingen Lykkens Omskiftelse, ingen Tvang eller Frygt, vilde nogensinde kunne bevæge ham til at opgive den.