Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-11-29
Vi optoge uden Vægring i Nr. 188 de os fra de Hrr. Borgerrepræsentanter tilstillede Artikler, deels fordi vi antoge, at Retfærdigheden fordrede, at den, der ved en Artikel i nærværende Blad ansaae sig for fornærmet, ogsaa i samme Blad maatte have Adgang til at forsvare sig, deels fordi det glædede os, at de Hrr. Borgerrepræsentanter erkiendte Nødvendigheden. i at benytte Pressen til deres Forsvar. Vi havde helst ønsket, at Striden imellem de forskjellige Anskuelser kunde være bleven ført af de Vedkommende uden vor Mellemkomst; men nogle Udtryk af de Hr. Repræsentanter gjøre et Svar fra Redactionens Side nødvendigt, og vi ville derfor ikke holde os tilbage. Med Sagens Realitet ville vi ikke indlade os, men overlade det til Forfatteren af den paaankede Artikel yderligere at udvikle sin Mening, saafremt han anseer det for nødvendigt. Vi ville fra vor Side kun bemærke, at vi ikke ansee de Hrr. Borgerrepræsentanter for ucompetente til som Privatpersoner at indgaae med et Andragende til Stænderne; det har kun undret os, at de saalidet kjende Tidens Aand, at de have anseet det for muligt at sætte et Andragende igjennem, som gaaer ud paa at indskrænke Nogen i en lovlig Benyttelse af sine Evner (vi mene baade aandelige Kræfter og Penge). Tiden kæmper mod alle Privilegier; Kampen vil blive langvarig, da de Privilegerede naturligviis ville forsvare deres lovligen erhvervede Rettigheder og have billigt Krav paa Erstatning for at opgive dem; men tilsidst vil Friheden dog seire og Privilegierne ligge under. Under saadanne Omstændigheder kan det næsten ansees for umuligt, at et Forslag som det, de Hr. Repræsentanter have indgivet, kan faae anden Skjebne, end dette fik, at blive eenstemmigen forkastet (af 55 Stemmer mod een). Dersom de Hrr. Repræsentanter fandt, at de, der kun drive Brændeviinsbrænderie, lide Skade derved, at Concurrencen i den Næringsvei, som er deres eneste, bliver udvidet, vilde det efter vor Formening have været mere passende at andrage paa, at Brændeviinsbrænderne, saavidt de havde Evne og Lyst dertil, fik Tilladelse til at forene Handel med deres Brænderie (omtrent som en vis Art Handel er tilstaaet Apothekerne). Dog dette i Forbigaaende. Hvad der foranlediger os til at svare, er den Yttring af de Hrr. Repræsentanter, at Forfatteren til de paaankede Artikler, i den senere Tid har faaet Plads i dette Blad til at lade sine Frembringelser udgaae." Da Redactionen har indrømmet ham denne Plads, er den ogsaa tildeels ansvarlig for Artiklernes Jndhold, den vilde ikke have optaget dem, dersom den ikke indtil en vis Grad billigede deres Jndhold eller i det Mindste ansaae det for gavnligt, at det, der er Gienstand for dem, blev offentligt omtalt, om ogsaa kun for at give Anledning til en nøiere Undersøgelse. Naar de Hr. Repræsentanter støtte sig paa Andres Exempel. og ansee det for passeligt at besvare slige Artikler, 22 s. M. 34 & Larsen. a. Henmed Taushed, maae vi bede dem betænke, at der kan gives forskjellige Grunde, som foranledige Taushed, saasom den, at man ikke har Noget at svare. Da de Hrr. Repræsentanter maae antages at kjende Byens Anliggender, ville vi overlade til dem selv at afgjøre, hvorvidt denne Grund kan have foranlediget den Taushed, de beraabe sig paa. Det gjør os ondt, at de Hr. Repræsentanter forud erklære, at de ikke ville indlade sig paa videre Besvarelser, den, der bruger en saadan Yttring, erklærer sig enten for utilbøielig til at tage imod Grunde eller for ophøiet over dem, og ingen af disse Meninger bør vi troe at der findes hos de Hrr. Repræsentanter. At de ikke unde Offentlighed, troe vi vel at have bemærket; i det Mindste have vi ikke seet, at Communens Anliggender mere ere komne til dens Medlemmers Kundskab, efterat den nye Borgerrepræsentation har tiltraadt sin Virksomhed, end det før var Tilfældet. Det er overhovedet en egen Sag med at regiere, saalænge man staaer udenfor Regjeringen, forundres man over og ærgrer sig over, at de Regierende ikke ville lade sig controllere og gjøre offentligt Regnskab for, hvorledes de benytte deres Magt; men naar man selv faaer Foden indenfor Regjeringen, gjør man selv det Samme, som Forgængerne have gjort, og forundrer sig endda over, at Nogen tager det ilde op, endskjøndt man før selv har gjort det. Endnu en bemærkning. Flere have beklaget, at Regjeringen har anseet det for nødvendigt igjennem Amtmændene at føre Control med Kjøbstædernes Anliggender. Vi ansee denne Control for aldeles nødvendig, i det Mindste saalænge, indtil Kjøbstædernes Bestyrelser vænne sig til at lade sig controllere af Offentligheden, og denne Control er saaledes organiseret, at enhver begaaet Feil strax maa blive opdaget og sat i sit rette Lys. Skulde slet ingen Control med Kjøbstædernes Bestyrelse finde Sted, vilde vi vel kunne bringe det til at faae Corporationer, som de Engelske have været inden deres sidste Reform. Da det er vor Overbeviisning, at Offentlighedens Control er den gavnligste, ville vi fremdeles ved Redactionen af dette Blad handle i Overeensstemmelse dermed.