Københavns Adresseavis, 1789-03-23
Forordning. angaaende. et Paalæg. af Formue, Jndkomst og Næring, til at bestride de forefaldne overordentige Udgivter, til Statens nødvendige Udrustninger. Den 11 Martii 1789. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg; giøre alle vitterligt: at, da Vi, for at fyldestgiøre Vore fra forrige Tider af sluttede Forsvars Tractater med det ruesiske Rige, som og for destomere at betrygge Vore Riger og Lande paa en Tid, da Freden i Norden er bleven brudt, hare fundet det nom, giengeligen nødvendigt, at udruste en Deel af Vor Land, Og udgaaer ingen Aftenpost. og Søemagt, og sætte samme i Bevægelse; og disse Udrustninger have fordret saadanne overordentlige Omkostninger, som ikke af Statens aarlige Jndtægter have kunne udredes, saa have Vi maattet være betænkte paa et overordentlig Paabud til nogenlunde at ernatte disse allerede anvendte Omkostninger; og paa det at dette Paabud kan vorde desto taaleligere, have Vi allernaadigst fundet for godt, at det skal rette sig, saa meget mueligt, efter det, enhver virkeligen eier eller erhverver: thi anordne og paabyde Vi altsaa herved en Afgivt af Formue, Jndkomst og Næring at erlegges i indeværende Aar 1789, saaledes som følger: Om Afgivt af Formme. 1. Som Formue, hvoraf svares bør, skal agtes og ansees alle rede Midler og Capitaler, hvad enten de i Kasse ere beroende, eller udlaante, eller paa anden Maade udsatte eller circulerende, alle Jorde og Grunde, Godser og Tiender, Huse og Gaarde, Fabriker og Værker, Skibe og Fartøier, Vare og Effecter, Jnventarier og Besætninger, kort: alt rørligt og urørligt Gods, Penge eller Penges Værd, af hvad Navn nær nes kan, og ihvor det end i og uden for Vore Riger og Lande med dertil hørende Colonier og Establissementer befindes, intet, nogen Vores Undersaat tilhørende, undtaget, uden det allene, hvorom i næstfølgende 2den og 4de §. §. meldes, som fra Afgivter befriet. 2. Alle og enhver Vores Undersaat, i Vort Kongerige Danmark boesiddende, eller i eller uden for Riget sig opholdende, af hvad Rang, Stand (civil eller militair, geistlig eller verdslig), Alder eller Kiøn, den er, som nogen saadan Formue eier, eller som noget deraf i Forledning, i Fideicommis, eller i Arvefæste med Ret til at afhænde, haver, skal deraf, efter sin virkelige Gields Fradrag, erlægge 1/2 Procent eller 48 s., af hvert 100 Rdlr., eller hvert 100 Rdlrs. Værdie; og da denne Afgivt er saa meget ringere, end den sidste Formueskat, som formedelst Krigsmagtens Udrustning i Aaret 1743 blev ansat til 2 Procent, saa forventes, at den desto nøiagtigere til bestemte Tider erlegges. Eier eller besidder nogen Fremmed, som udenlands er boesat eller sig opholder, Jordegods eller anden fast Eiendom her i Riget, erlegger han, da han i Henseende til samme, som deraf skattepligtig til Os er at ansee, forbemeldte Afgivt af saadant Jordegodses eller saadan Eiendoms Værdie, den derpaa efter O, ligationer, som for vedkommende Jurisdictioner her i Riget lovligen ere læste, hæftende Gield fraregnet; hvorimod de Vore Andersaatter, som maatte eie eller besidde noget Jordegods eller nogen anden fast Eiendom, uden for Vore Riger og Lande, fritages for at svare af samme Jorde godsers eller faste Eiendommes Værdie. 3 Værdien af alle faste og løse Eiendomme, Vare, og Effecter bliver at ansætte efter den Priis, ethvert Slags, paa den Tid, naar enhver bere ner sin Formue til Afgivtens Erleggelse, gaaer og gielder for, eller som den, der beregner sin Formue, paa den Tid, da han beregner den, efter almindelig Priis, kunde anslaae ethvert Slags til, eller vilde sælge det for, i Fald det da var til Salg For saavidt Lehn, Stamgodser, Fideicomm ser og deslige angaaer, som det ei staaer Besidderen frit for at afhænde, da bliver sammes Værdie at ansætte til den Capital, som kan forrentes ved de aarlige Revenner, Ren en beregnet til 4 Procent. 4. Fra Afgivt af Formue undtages: a) Midler og Eiendomme, som tilhøre offentlige og andelige Stiftelser og Bygninger, saasom Kirker, Skoler, Hospitaler og deslige, naar og for saavidt saadanne Stiftelser og Bygninger allerede findes befriede fra den ved Forordningerne af 14de Maji 1768 og 17de Junii 1773 paabudne 1/2 Procent=Skat. b) Octroierede Compagniers Midler og Eiendomme, naar og for saavidt de ved Octroier eller Privilegier ere udtrykkeligen fritagne for extraordinair Paabud baade i Freds og Krigstid. c) Umyndiges Midler og Eiendomme, naar de i samlet Sum for hver ikke overgaae 100 Rdlr. d) Boehave og Huusgeraad til eget Brug, være sig Guld, Sølv, Kobber eller anden Metal, som er forarbeidet, Linned, Klæder, Bøger, Naturalie= og Kunstsamlinger, Meubler, Huusholdnings eller Haandværks Redskaber. Men under Boehave og Huusgeraad henregn, 3 ikke muur= og nagelfaste Ting, eller de Inventarier eller Maskiner, som til faste Eiendomme og deres Drivt, samt til Fabriker og Værker og deres Drivt, nødvendig behøves og bruges, hvilke under Eiendommenes Værdie blive at anslaae. e) Arvefæsteres Gaarde, som Arvefæsteren kan sælge, og afhænde, samt Selveiergaarde, naar endnu ikke 10 Aar ere forløbne, siden derpaa først erholdtes Arvefæste eller Eiendoms Skiøder. f) Formue indtil 4000 Rdlr., som nogen, der driver Næring, selv har staaende i sin Næring=Drivt, naar han af denne sin Næring svarer Nærings=Afgivt efter følgende 10. 11 og 12te H. H. 5. Paa det at ingen, i Anledning af denne Afgivt, skal beværes med at fremlægge til andret Undersøgning, hvori ethvert Slags af hans Formue bestaaer, hvor og hos hvem han har tilgode eller er skyldig, med videre, hans Pengesagers indvortes Forfatning eller Omsætning vedkommende; hvilken Omstændighed paa andre Tider og Steder har været ligesaa meget, om ikke undertiden meer, til Byrde end saadan Afgivt selv; da skal det til enhver være overladt, paa ærlig Troe og Love, og saa rigtigen, som han med god Samvittighed og under sin Eed, naar forlanges, kan bekræfte, selv at beregne alt, hvad henhører til hans Formue, selv at anslaae hans Eiendomme, saavidt de ikke bestaae i rede Midler, til Værdie efter forestaaende 3die C., selv at undtage hans Borhave og Huusgeraad, selv at beregne og fradrage hans Gield fra Formuen, og derefter at angive, efter de denne Forordning agtrykte Formularer, hvad han har at erlægge i Formue Afgivt. Paa lige Maade og efter samme Formularer skulle og de, der som Formyndere, Administratorer, Skifteforvaltere, Commissarien, eller under andet Navn forvalte Midler og Eiendomme for andre, angive i deres Sted og paa deres Vegne, hvis Midler de have under Forvaltning eller i Forsvar.