Aalborg Stiftstidende, 1834-01-18
Frankrig. Adressens enkelte Punkter ere hidtil antagne uden betydelig Modsigelse; først da Hr. Portalis foreslog at man til det Sted, hvor der taltes om Magistraturens Fasthed, skulde tilføie, og Juryens Klogskabt, opstod en Debatte. Man bemærkede under denne at Ministrene og en Deel af Kammeret ikke er aldeles tilfreds med Jurien, og Amendementet, forkastedes med en Majoritet af 20 Stemmer. Blandt de øvrige Taler, som Udkastet til Adressen fremkaldte, har Hr. Bignons gjort meest Opsigt, saavel for sit Jndholds Skyld som fordi Ministeren for det Udenlandske tildeels gav samme sit bifald. Da man nemlig kom til det Afsnit, der handlede om Frankrigs Forhold til Udlandet, og Slutnings=Perioden, yttrede bemeldte Hr. B. at Frankrigs Jnteresse var krænket i Polen, og truedes i Tyrkiet, Jtalien og Tyskland. Hvad det første Land angik, da beraabte hans sig paa den allerede af den engelske Regjering offentlig fremsatte Protest mod de der iværksatte Forandringer, hvilken Protest Frankrig havde billiget og istemt; om de orientalske Anliggender yttrede han sig derimod saaledes: "Hvor gjernes man endog vil tro paa Oprigtigheden af Ruslands Forsikkringer, saa gives der dog uanseet det, som er skeet i Polen - en Mængde Grunde der vække Tvivl om hiint Oprigtighed. Allerede 1808 i Erfurt havde Alexander ivrige anmodet Napoleon om at overlade ham Besiddelsen af Constantinopel, han vilde da igjen gjerne overlade ikke blot den pyrenæiske og italienske Halv, men selv Bosnien, Albanien og Morea, til Napoleons Jndflydelse, ja han vilde endog laane ham Tropper til dette Øiemeed, naar blot Constantinopels og Dardanellernes Besiddelse blev ham tilsikkret. Napoleon vægrede sig ved at indlade sig paa dette Project, skjøndt Ruslands Venskab dengang maatte være ham vigtigt formedelst den pyrenæiske Krig og det forestaaende Bru med Østerrig. Ham vilde det ikke have manglet paa Enstatning og paa Retfærdiggjørelsesgrunde for en slig Connivence, men hvad skulde kunne bevæge os til en Eftergivenhed, som Napoleon selv under saadanne Omstændigheder ikke fandt tjenlig. - J Anledning af de tyske Anliggender yttrede Taleren sig saaledes. "Skulde maaskee Østerrig og Preussen, der ellers sloges med hverandStysk Land mod det andet, ganske venskabelig være komme oversleens om at dele Herredømmet over visse af en bestemt Kredslindsluttede Stater, Allerede for længe siden er den Sætning bleven opstillet, at det er ude med de tyske Staters Uafhængighed, hvis Hofferne i Vien og Berlin kun en Daghvare fuldkommen enige. Skulde denne Dag være kommen eller dog nær, Maaskee m. H. er Spørgsmaalet for Øieblikket endnu ikke om Gebetsforandringer i Tyskland; dette ner idet mindste min Mening - men om Spørgsmaalet end ikke angaaer Forandring af Grændser, saa bør vi dog ikke oversee, at for Nationer saavelsom for Regjeringer er Territorial=Existencen ikke Alt. Staternes Uafhængighed kan forgaae, uden at en eneste Grændsepæl forrykkes. Jeg vil ikke komme med bedrøvelige Spaadomme, men det er dog alt for sandsynligt, at den nærværende Viener-Congresses Tendents gaaer ud paa at formere den Kjæde, der holder de tysiske Stater af anden Rang i Afhængighed af Østerrig og Preussen, med endnu nogle Ringe. Men skulde nu Resultatet af hine Forhandlinger blive et Indgreb i disse Staters Uafhængighed, og følgelig en Tilvært i Magt for Øster Frig og Preussen, saa vilde deri ligge en Krænkelse af den hidtilværende Ligevægt, og altsaa en Forpligtelse for Frankrig, til ikke at anerkjende hine Indgreb, selv om det ikke skulde synes udførligt at tage umiddelbare Forholdsregler til deres Afværgelse. J Jtalien var Forholdet det samme. Talefren vilde gjerne tro, at Alt, hvad der var bleven omtalt angaaende et italiensk Fyrsteforbund under Østerrigs Protertorat, enten har været ganske uden Grund, eller dog paatænkt i en god Hensigt. Men det var allerede formeget, at Østerrig, ved sine Troppers bestandige Nærværelse i Jtalien, havde tilegnet sig en factisk Overlegenhed i dette Land, saa nat det under Straf af militair Execution havde formaaet at paalægge hele Halvøens Befolkning en Slavisk Tavshed.