Jyske Efterretninger, 1800-03-07
Trykkes og udgives 2 England. (Fortsættelse) Klokkensvar 2 om Naten, da Hr. Pitt holdte op at tale. Nu stod Hr. For op. -England, sagde han, og andre Magter have væ tet den angridende Deel Man taler om en fredeliDepiske, som endnu 1792 blev sendt til Petersboft, Man forekaster Franskmendene saa meget. Men hos ledes har England handlet i mange Stykker; hvorledes forholdt sig mod Toseang, mod Sveir, og mange andre Lande, Man har befriet Neapel, og som jeg hører, er i denne ulykkelige Stad selv Slagtoffernes Kiød bleven forræret af saakaldte Venner af Orden. Hvor langt klogere end A opfører ikke nu Amerika sig, der har mistet sin store Woshington, Vegrer det sig for at underhandle med Frankrig? Nei, der fører ikke Krigen efter forfængelige Theerier, som vi. De franske Emigrantere kunne nu indsettes i Besiddelsen af deres Gods rigien. Man har talet og Bonapartes personlige Karagteer. Endnu har jeg ingen grundet Mening fattet om denne overordentlige Mand. Man fortæller, en Fortrolig af Bonaparte har forsikret, at denne efter Fredens Slutning i Campo formidd har paastaaet at den franske Revolution og den engelske Regiering ikke kunde bestaae med hinanden. Det er endnu ikke beviist, at Bonaparte virkelig har saat dette. Men vil maa de forevige Krigen for en Ordstrids Skyld? Bonaparten personige Interesse drager ham til Kreden. Okke vil han vove sin erhvervede Militairberømmelse, i Hænderste paa uforsigtige eller uduelige Generaler. Selv Frankriges Jnteresse, som behøver Hvile, for at hele fine Saar, drager ham til Freden. Manealer om at indsætte Huset Bourbongigien. Jen bekiender, at jeg, som Englænder, ikke ønsker saadandt. Jkke, som vildt, jeg forsteere Tyngden af disse ulykkelige Prindalleren. eren P. F. Wandat. sers Skjebne; men jeg kan, idet jeg overtænker Englands Historie, ikke ønske deres Tilbagekomst. Hvad Sikke hed tilveiebragde det franske Hof os for Freden af 1733 Ministeren siger, han ved Underhandlingen kume vilde bringe Folket til et eftertrykkeligt Finamsystem. Efterat have opnaaet dette Øiemed, troer han ikke at torde underhandle nu. Jeg overlader at bedømme, om det var retskaffent handlet, at faae Lan dies Samtykke paa denne Maade. Jdet mindste er det nu sikkert, artjeg dengang udtrykde Folkets sande Ønske, og jeglerver at udtrykke det endnu, naar jeg siger, at man skal underhandle. Jeg er viis paa, at den Fredstilbydelighed hos Ministeren vilde nyde det almindelige bifald. - Man taler og Erfaring. Retferdige Himmel, hvilken Forskiel imellem nutidens Feldte slage og Blaget ved Hochstadt? Dengang fegtede vi mod 14 Ludvigs Æresyge. Men naar man spørger nu, hvorfor Mennesker falde paa Valpladsen og udbrede de selvsamme Ødeleggelser omkring sig, som 14de Ludvig forøvede i Pfatz, saa maa man svare mig: Vi ville blot vente og see til, om vi ikke skunne finde noget bedre, end Bonaparte, at underhandle med. J Aaret 179Hvilde Ministeren underhandle, fordi Folket yttrede Øsiske efter Freden. Er dette Ønske efter Freden rtugere nu? Men man har saaledes forandret den britiske Konstitution, at Folket er afskaaret enhver Vei, at yttre sit Ønske paa. Tilforn bøiede Minister re sig efter Nationens Ønske, nu agte de ikke meere paa den offentlige Stemme og Mening." - Til Slutningen seirede Minister Pitt, og den foreslagne Addresse til Kongen, i Hensyn paa det franske Fredsandrag og paa Krigens Fortsættelse, blev med stor Stemmeflerhed bevilget. Den 7 bevilgede Underhuset 110000 Mand for Marinen. Flere talede derimod, og sagde: Krigen vilde bringe Englang til Elendighedens Rand. Det franske Monarkie kunde nu ikke oprettes mere. De en gelske Ministre holdte det ikke værd at agte paa den Elendigsted, de afstedkom, og de mangfoldige Mennesker der ved dem bleve ulykkelige. Dyrtiden i England tog overhaand, og man tænkde ikke paa at aabne Lau dets narurlige Kornkammer, Frankrig, igien Frankrig. Den 17 Febr. ankom til Paris en Coureer med den Efterretning, at den ypperste Chouansbef, Frottee, som man urigtigt havde ladet afteise til England, er, med hans hele Generalstab, 7 i Tallet bleven tagen til Fange. Koureren medbragte tillige de Pepirer, Vaaben og Dolke, man havde funden hos dem. Frotte kalder Marechol de Camp, Ridder og Kommandent en Chef. Bonaparte lod Lovgivninge korpsel denne Tilfangetagelse tilkiendegive ved Statsraad Rødener, som sagde: "Freden i de vestl. Departementer er nu tilveiebragt. Hos Frøtte og Medfangne fandt man kudvigtkorse, Signeter med det forrige franske Vaaben og Dolke af engelsk Fabrik: "Ludvigekorsen befinde sig nu hos Bonaparte. - Gen. Chamberihae melder at Chouanerne nu aflevere saa mange (engelske) Vaaben at man snart ikke vred, hvor man skal giøre af dem. George alene har udleveret 4000 Flinter. - Af Frottes Karrespendents sees, at den rojal stiske Kommittee i Paris havde raadet Chouanscheferne, at slutte Freden proforma, og være rolige indtil een af de franske Prindser og Understøttelsen ankom. Den 19de indflyrtede Konsuler re i Thuilleriernes Pallais. Meublerne i Overkonsulens Værelser ere smukke, men simple. Fiin Tydskland. J Hamborg ere Brevene fra Vien Vahren A. over Breslau udeblevne, da den hele flesiske Post er bleven plyndrer ved Frankfurt an der Oder. - Erkehertug Karls Armee er i Beværelse; en Deel marscherer med Basel, og en anden til Egnen af Manheim. Alle unge Saarlæger ere indbudne at engagere sig ved Armeen. Sveits. Uagtet Korntilførselen i Zarich er meget sterk og der udentlig sælges 8 a 10000 Sække Korn, holder Prisen, sig dog høi, da al Tilførselstra Lydskland, er sperret. Brøder koster 3 Gange saa meget som i Middel=Aar. Jalier. Den keiserl. Armee er paa alle Karter i Bevegelse. Staden Mayland lioner til Vandenplads. J Valdenser-Dalene, som skiller Frankrige fra Piemont er det urpligt. Jndvaanerne holde med de Franske og beyeste sig mod de Felseslige. Veldensernes Antal regnes til 18000 Mand. Facholikerne kaldte dem tilforn af Spot: Pudlbunde arbers) - Messenes Armee skal kun vært 8000 Rd. sterk. Soldatera siger Nød, følge Hatte og Strømper for Levnedsmidler. -