Adresseavis for Børn, 1782-04-11
Paa Holmen er der og et Værft. Lotte. Hvad er det for noget? Joh. Det er en skraaliggende Plads ved Vandet, paa hvilken der bygges Skibe, som løbe derfra ud i Vandet, naar de ere færdige, hvilket kaldes at løbe af Stabelen. - Videre er der paa Holmen at see Søetøyhuset og Forraadshusene for alle Krigskibene. Der seer man Kanoner, Mørsere, Kugler, Flinter, Pistoler, Sabler, Tovværk, Master o. d. l. altsammen i den skjønneste Orden. Skibenes Ankertove ere ligesaa tykke som jeg, og derhos meget lange: saa J kunne nok selv tænke, hvilket stort Rum saadant et Ankertoug indtager. Masterne ere saa store og tykke, at to Mand kunne neppe favne dem om, og derhos saa høye som Taarne Der findes ogsaa paa den gamle Holm en Mængde store Bygninger, hvor man forfærdiger alt det selv, som udfordres til Søevæsenet; i et Huus er Smedie, i et andet Dreyerværksted, i et tjeres Tovværket, og i et er Rebslaaerbanen, hvori Ankertovene blive gjorte, der er saa forskrækkelig langt, at man neppe kan øvne fra den ene Ende til den anden. Ja, der er en Vrimmel af Mennesker, som allesammen arbeyde. Fad. Erindrer du dig endnu, Johannes, hvad jeg ved den Leylighed sagde til dig Joh. Jo jeg gjør "At vi maatte skamme os ved at være saa ørkesløse, at sidde stille den største Deel af Dagen uden at bestille noget, da andre Mennesker imidlertid lode sig det være saa suurt, at arbeyde baade for sig selv og for os med Fad. Ja, er det ikke sandt, Børn, for Børn. Christ. Men vi arbeyde jo dog ogsaa med Hovedet. Fad. See, see det tænkde jeg ikke paa; der havde jeg snart kunne gjort os Uret. Christ. O ney, min Fader, jeg vilde kun skjemte; jeg veed meget vel, at vor lille Smule Læsning ikke fortjener Navn af noget Arbeyde. Niels. Nu fortæl videre, Johannes, Joh. Det Kongelige Residenslot Christiansborg er et af de prægtigste, som findes i hele Europa, sagde min Fader. Det er Skade, sagde en af de Fremmede, som var med os, at det ikke staaer paa en større og friere Plads, Slottet i sig selv udgjør en stor Fiirkant, som indslutter et Gaardsrum. Men der ere endda andre Bygninger opførte ved Siden, som forestille Fløye, hvorudi paa den ene Side er Kunst= og NaturalieKammeret, Bibliotheket og billedgalleriet, paa den anden Side Slotskirken, og i de andre Bygninger de Kongelige Hestestalde, Ridehuset og Hoftheatret. Christ. Fik du alt det at see, da du i Fjor var ude med vor Fader og de Fremmede, Joh. Ja, jeg gjorde. Alle Gemakkerne paa Slottet vare ret smukt udpyntede; men Riddersalen var dog den allersmukkeste i mine Øyne. Den er saa lang og saa høy som en stor Kirke, og saa fuld af Lysekroner. Naar de allesammen ere besatte med brændende Lys, saa maae der være en Glands derudi, som kan blinde Øynene paa en. Baade min Fader og de Fremmede sagde, at de havde aldrig seet saadant før. Niels. Men hvad var alt det, du saae paa Kunstkammeret? Joh. Ja, min kjere Niels, dersom jeg skulde fortælle dig det altsammen, saa vilde jeg ikke blive færdig dermed i hele otte Dage. Du kan læse en heel Hob derom i Kjøbenhavns Beskrivelse, og i Kunstkammerets Beskrivelse, som begge to faaes tilkjøbs paa Avise=Contoiret. Niels Fortæl os kun bare lidt deraf, Joh. Der var et Par Mumier. Lotte. Hvordan saae de ud Joh. Ordentlig ligesom tørrede Mennesker, der vare overtrakte med et Skind eller en Skorpe.