JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Gale Hunde paa Landet. Man har gjort Foranstaltninger i København mod gale Hunde. Ogsaa i de mindre Købstæder er tænkt derpaa. Men endog paa Landet selv var det at ønske, at Politiet kunde virke ogsaa i denne Henseende. Maaskee Uddelte Bekjendtgjørelser om Kjendetegnene paa begyndt Galskab hos disse Dyr vilde være et nyttigt Middel. Heri kunde tillige gives Undervisning om den Behandlingsmaade, der lan forebygge denne Hundesygdom, hvis man ellers veed noget sligt Forebygningsmiddel. Gavelig kunde tilføjes de bedste Midler for den, som er bidt af en virkeligen gal eller blot mistænkelig Hund. Anledningen til dette ønske er, at i Dyrehavetiden blev en Dreng, som gik igjennem Charlottenborg Skov, ved Udgangen til Strandvejen bidt af en Hund, der løb ind i det tætved liggende Huus. Saaret lægtes snart, men nylig er det igjen begyndt at hovne op og lader befrygte meget slemme Følger.
Politivennen, 1802-01-01
Et Ønske paa Kultorvet. De to Slagterboder paa Kultorvet ønskedes, hvis det er nyttigt, at de blive der indrettede saaledes som de nye Slagterhuse paa Højbropladsen, (skjønt de behøvede ej at være saa svære), og at de, ligesom disse, i det ringeste om Søndagen maatte være borte fra Øjet, der finder dem særdeles skæmmende for denne Plads, som lidt efter lidt tiltager i smukkere Bygninger. Man gjør tillige disse Slagtere ! det Spørgsmaal, om de troe det overeenstenimende med den Sikkerhed i Jldebrandstilfælde, som man i Kjøbenhavn har saa højlig Grund til at ønske, at de, for nogle Dage siden, begge have ladet deres Hytter dække med Sejldug, og overtjære? Da det ikke er en anden Husejer tilladt paa sin Bygning at ansætte noget af Træ, og at overtjære samme, saa synes Spørgsmaalet beføjet.
Politivennen, 1802-01-01
J Anledning af det i Politivennen No. 229 indførte Spørgsmaal til Kjøbenhavns Vragere og Prøvere. For ikke at møde anden Udtydning af dette Spørgsmaal end den, at den omtalte Dom ikke i blinde var omtalt i Politivennen, og for at give enhver den Ret ham tilkommer indføres her en Gjenpart af den Klage Jørgen Hansen Møller med flere havde indgivet og som var Anledningen til den i Hof og Stadsretten den 10 April 1797 paadømte Sag.
Politivennen, 1802-01-01
Pro Memoria! "Vi underskrevne 3de Brygger Svende finde det nødvendigt herved at melde følgende, som os er passeret med Vragerne som havde Nørre Turen den 12te November, nemlig. Disse Vragere ere komne til os for at forrette deres Tjeneste, og da de syntes, at der var for meget Øll til at opfylde med, forlangte de at blive hes os, men da Øllet var koldt og vi frygtede at ikke alt det Øll, som var paa Hongen kunde imodtages, og de tillige yttrede heller at tage en Doueeur og gaae bort, tjente vi dem deri og gav jeg Jørgen Hansen den 18 Rd. jeg Poul Christensen 5 Rd. og jeg Anders Arentsen 3 Rd., hvilke Penge vi gav dem, ingenlunde af Frygt, men for siden paa behørig Sted at melde denne deres nedrige og skammelige Omgang, at de derfor kan vorde anseete og straffede. Dette meldes saaledes hermed under vore Hænders Underskrift og naar forlanges bekræfter vi dette med Eed. Kiøbenhavn den 23 Nov. 1796. Jørgen Hansen. Paul Christensen. Anders Nielsen. Til Oldermanden for Brændeviins Brænder Lauget Hr. Christen Kuudsen." Af forestaaende Klage erfares saaledes, at de Penge bemeldte Jørgen Hansen Møller har givet Vragerne og Prøverne har været for at faae dem for deres lovstridige Forhold anseet. J øvrigt lader Udgiveren ej være uanmærket: at bemeldte Jørgen Hansen Møller, som har været Prøver og nu er Vrager, i disse hans Embeds førelser skal have viist megen Jver og opdaget adskillige Uordener med Brygninger samt at denne Vrager ikke er en af dem, hvorover der ihenseende til Embeds Førelse er ført Klage.
Politivennen, 1802-01-01
En bidsk Hund i store Kongensgade. Den 27 Juli om Eftermiddagen, ongefær Kl. 6, blev min Søn anfaldet af en Hund i Got ersgade, omtrent ved store Kongensgade, og ved dens heftige Anfald, vilde han jage den fra sig med Hænderne, men i det samme falder han; en Mand iilede ham til Hielp, og jagede Hunden fra ham med sin Stok. Min Søn blev da qvit dette glubske Dyr, men fik revne Beenklæder og 6 Huller i det høyre Laar. Manden spurte de tilløbende Folk, om de ikke vidste Hundens Ejer, men fik til Svar nej, Hunden tog sin Retirade i store Kongensgae de, den gode Mand skylder jeg megen Tak, som redede min Søn, og Hundens Ejer haaber jeg vil lade den dræbe. N. Helsengreen. Strædermester. Boende i Slippen No. 290.
Politivennen, 1798-01-01
En Uorden i Sølvgade mod Brandanordningen. Hr. Politiven! Brandanordningens 2 Artikel siger: "At ingen store Stabler Brændeved maae hensættes under aaben Himmel imellem Husene her i Staden m. m." Jkke destomindre hensættes paa Skydebanen i Sølvgaden, i dens Gaard ud til Klærkegaden aarlig en 30 til 40 Favne Bøg, Elle og Fyrrebrænde, og det tæt op til Naboens Hus: og et saadant Qvantum staaer der nu af Bøg og Fyrrebrænde. Hvilken Ulykke dette kunde foraarsage baade Naboer og Gjenboer i Tilfælde af Jldsvaade, er meget indlysende; da Skydebanens Bygninger desuden er gammelt Bindingsværk, og Plankeværket til Gaden af Tømmer og Bræder. Dersom det maatte behage Dem, at indrykke dette i Politivennen, saa tør man sikkert haabe, at denne Misbrug vil blive standset, og at Vedkommende vil vorde paalagt at bortføre deres Brænde fra dette Sted.
Politivennen, 1802-01-01
Et Par Vink til Amtmanden paa Falster. Af Rejsende erfares, at der i Falster og Møen antræffes en Mangde Tiggere og at disse for største Delen synes at være Sjellandske, til hvis Emigration Klapjagten, som her paa fleer Steder, især i Stemans Amt, har været anstillet, har været den rimelige Aarsag. Det havde været at ønske, at en slig Jagt skede i alle Provindser paa en og samme Tid; da dette imidlertid ikke er saa, haaber man dog at vedkommende Amtmand vil see til at rense Landet. En anden Bøn til Falsters Amtmand er den, at den store Mængde Jøder, der gjennemstreise Falster, handle overalt med Bønderne, og af disse endog ansees som Ophavsmænd til de Tyverier, der ere skeete, især det i Maglebrænde, hvor en Bonde, der havde huset tre Jøder, strax efter deres Afrejse savnede 600 Rdlr., maatte overvaages med det skarpeste Politi Øje; De skade Landets Købmænd meget, og Pengene som tilskakres eller tilstjæles gaae ud af Landet, da det meest er fremmede og ikke danske Jøder. Man haaber at Hr. Kammerherren optager disse Vink til det bedste, da man ikke skal undlade at fremsætte flere. For den nidkære Embedsmand er intet kærere, end enhver Underretniug af dette Slags.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den i dette Blads No. 215 paaankede Tillukkelse af Nørre Fælled, er strax bleven forandret, saa at Spadserende nu atter kunne fornøje sig der. Ligeledes bleve de i Grøften paa Vejen til Lygten liggende Aadsler, hvorom i samme Nummer klagedes, strax borttagne.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Søndagen den 22 Julii, om Aftenen Kl. 10:45, foer en Karet med tre Løgter paa, samt bespændt med 4 Heste, i en skrækkelig Fart paa Jordvejen uden for Østerport. Det er forunderligt, at Folk af Opdragelse kan taale, at deres Kudsk overtræder Lovene, og sætter Medmennesker i Fare. 2) Det paaklagede, Gaardrendebræt uden for Langebeks Gaard paa Gammelnytorv har den veltænkende Ejer strax ladet istandsætte, men desværre have Arbejderne ikke skilt sig vel derved; tillige ønskedes Fortogsrendebrættet ogsaa efterseet. Paa Hjørnehuset af Vingaardstrædet og Skvaldergaarden mangler en Klokkistræng hvorom man herved beder Huusejeren.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal Skydningen, ved en høj Offisers Begravelse paa Garnisonskirkegaarden, angaaende. Er det tilladeligt, at skyde her i Staden med Kanoner og Flinter hele Salver, uden først at give de deromkring boende HuusEjere Underretning. Derved er den 3die Septb. foraarsaget overmaade stor Skade i Huset paa Hjørnet af Norges Gade og Garnisons Pladsen No. 147. De Foraarsagende behage at tage Skaden i Øjesyn, for at spares for nærmere Anmodning, eller og offentlig at retfærdiggjøre sig. Ovenstaaende Spørgsmaal er gjort af dem, der have taget Skade. Udgiveren tilføjer det Spørgsmaal: Hvorlænge vedblive fornuftige Folks Efterlevende at begrave inde i Staden? Dersom man endog ikke kan vente Fordommene almindeligen hævede hos Borgerstanden, og Regjeringen ikke finder godt, ved et Bud at hindre den i at følge dem, bør man da ikke forudsætte saamegen Oplysning hos Officererne, at de ikke ville sølge Fordommenes Strøm? Og bør man da ikke snart kunne vente at sae Garnisonskirkegaarden ved Befaling ganske sat ud af Brug?
Politivennen, 1802-01-01
Skydning paa Lygtevejen. Søndagen d. 22 August, kom en Mandsperson og 2de Fruentimmer Kl. 10 om Aftenen, kørende ind til Byen paa en Bondevogn, ad den saa kaldte Lygtevej. Allerede i nogen Afstand fra det yderst ude mod Assistents Kirkegaarden (paa højre Side her fra Byen) tæt ved Landevejen nylig anlagte Lyststed, Vennelyst, hørte vi, at man der foruden Fyrværkerie, endnu morede sig med at affyre (efter Knaldet at dømme) temmelig svære Kanoner; Bonden, som kjendte sine Heste, brugte al mulig Forsigtighed, for ikke her at komme i nogen Ulejlighed med Køretøjet ja opholdt sig endog en Tidlang, i Tanke om, at denne Kanonade snart skulde ophøre; men Tiden tillod ham og de Rejsende ikke at blive der holdende, han forsøgte derfor paa at fortsætte Kørselen, som endte sig med, at Hestene løbe løbske, og de paa Vognen Siddende bleve udsatte for den største Frygt for at komme til Skade i det mørke Vejr. Jmidlertid vare de heldige nok, til at undgaae en saa øjensynlig Fare, da Bonden herimod Nørreport lykkeligen fik Hestene standsede. Nu spørges: Naar et Lyststed aflægges, hvor Fornøjelser ikke kan bestaae uden ved Hielp af Krudt og Kanoner, om det da ej burde anlægges længere borte fra en almeen Landevej, og naar det nu engang, som dette, allerede staaer der, om der da ikke bør holdes inde med en Fornøjelse, der kan have mange Ulykker til Følge.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn fra Aalborg om en Landphysikus. (Efter Jndsendt.) Aalborg Byes og Stiftes Beboere længes inderlig efter en Land Physikus; den brave Docter Carstensen blev kaldet derfra i Juni Maaned og ingen er endnu beskikket i hans Sted, man haaber og ønsker, at et saa vigtigt Embede, hvortil det i Hovedstaden ikke mangler paa dulige Mænd, ikke længer skal staae ubesat, da mange derved ville lide og adskillige brave Medborgere og Medborgerinder muligt tabes for Staten. og for det Distrikt, der dog skyder sammen til Lønningen.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Brolægningens Foresatte. Ønskeligt var det om Brolægnings Commisionen vilde have Hensyn til Sølvgaden hvor man i Mulm og Mørke er færdig at brække Arme og Been, og hvor dog fleere 1000de daglig maae hugge sig igjennem. Om hele Gaden ikke kunde omlægges, mon man da ikke i det mindste kunde vente et Fortog ad den ene Side af Gaden før Vinterens Komme. Tillige ønskede man, at de Lygter, som ere anbragte i samme Gade paa Kongens Hauge Muur, maatte fordeles paa den anden Side, da den yderlig slette Brot, og Ureenligheden langs med Muren, gjør at de hisset brænde til ingen Nytte. Ved at opfylde dette billige Ønske, vilde man uendelig forbinde sig de 4 Regimenter som ligge i Cassernerne.
Politivennen, 1802-01-01
Til General Postamtet i Kiøbenhavn. Dersom den Svenske Post Onsdagen den 1 Sept. var ankommen og expederet udi Helsingør forinden Kl. 9 f. M., Ministerens Post kom hertil Midagen Kl. 12, og nogle saa Breve bleve sendte med Expres, der ankom med Helsingøers Posten samme Dags Eftermiddag Kl. 4, de øvrige derimod ej kom forinden Torsdagen, eller d. 2 Septb.; var dette da rigtigt? Hvad Tab et sligt Ophold kan skaffe de Corresponderende udi Handelsvejen, lader man enhver bedømme, der cjer Jndsigt udi Handelen, især dem, der handle paa Sverrig; formodes derfor at General Post Amtet, hvis dette ellers ligger inden for dets Kreds, vilde glæde Publikum med saadanne Foranstatninger, at et saadant Tilfælde aldrig kan indløbe.
Politivennen, 1802-01-01
Til Generalvejkommissionen. Sidealleerne ved Portvejene til Nørre- og Vesterbro, dog især de sidste, ere saaledes forandrede, thi man vil neppe kunne kalde det forbedrede, at Gangen, ved det meget løse Sand et Steds, og de store Steenbrokker paa det andet, er gjort ubehagelig og udmattende. Da man nu i Frederiksbergehave seer Grusveje anlagte og udførte paa saa fortræffelig en Maade, at ingen vil undslaae sig ved at ansee dem for Mønstre, og Publikum unægtelig var overmaade veltjent med at den herved fulgte Arbejdsmaade ogsaa hist anvendtes; saa er man altforvel overbeviist om Generalvejkommissionens Veltænkende (thi man troer, at den har paataget sig imod Betaling af Magistraten, at holde disse Alleer med videre vedlige) til at troe, at den vil fornærmes, hvis man foreslog den, at anmode Oberhofmarschalle., under hvis Bestyrelse man formoder Haven anlagt, at meddele den sin Fremgangsmaade til Afbenyttelse.
Politivennen, 1798-01-01
Forslag. Dersom det er vist, at Følelse af Skjønhed, og Velbehaget i den Nydelse det giver, at begribe Skjønheden med de udvortes eller indvortes Sandser, ere Mennesket ligesaa væsentlige som Følelsen af Hunger, Kuld, Varme o. s. v. og Velbehaget i Mættelse, Opvarmelse, Lædskelse, o. a. slige legemlige Nydelser; saa er det ogsaa unægteligt, at man er berettiget til at sørge for denne Følelses Tilfredsstillelse og at enhver Handling, hvorved en Anden saarer min Skjønhedsfølelse, er en Fornærmelse mod mig. Denne Sætning kan modtage en meget viid Anvendelse, men jeg vil blot her anføre den imod vore saa grimme, saa øjesaarende, saa væmmelige, fra Muren ofte indtil 5 Alen udhængende Skildte. Jeg vil ikke tale om, at det i sig selv ikke er godt for et svagt Huus, at bære en Byrde, som ved sin lange Løftestangsarm voxer til en hyre Tyngde (thi med et Snedkerskildt paa en Stang af tilstrækkelig Længde og Styrke, kunde selv Runde Taarns Muur brækkes); ikke heller og Faren, hvis saadant et Snurrepiberie heelt eller tildeels faldt ned paa en Gaaende; jeg finder allerede Grund nok til, at viiske denne gothiske Smag forbedret, i den Ubelagelighed, at man i de fleste Gader ikke kan skue op i Himlens Blaa, uden at see den vansiret med de forunderligste Himmeltegn af Hade, Nøgler, Bibler, Snedkerverktøi og deslige. Hvor fortrædeligt er det ikke for Een, naar den yndige Gjenstand, man fra Vinduet af bemærker paa Gaden, og gierne forfølger med Øjet, paa engang undslipper bag et par Skindbuxer eller et Barberbekken! Men Spørgsmaalet er nu, hvorledes man bliver af med disse Vanskabninger, og dette er ikke saa let at besvare i vore Tider, da man ikke mere saa vel kan komme med en Baghaandsbesyv af en Fader, som kjerlig vejleder de tossede Børn, der ingen Forstand har paa deres eget Vel. Det lod sig før gjøre, og dog var det deels forhadt, deels uden frugt. Jeg troer snarere at Tingen rettedes, naar enhver Vert, der modtog Haandværkere, eller andre Skildthavere, i sit Huus, enten paalagde den Jndflyttende, at skaffe sig et fladt Skildt istedet for det udhængende, eller lod sig særskildt betale for sit Huses Vansirelse og Svækkelse. A. Kræsenøje.
Politivennen, 1798-01-01
Uordener. 1) Op til Hjørnet af Frne Kirkegaard imellem store Kanikestræde og Nørregade ligger en Banke af Leer eller andet, der let kan i Regnvejer bringe, dem til at glide, som hastig dreje om Hjørnet. 3) Jntet kan ligne den Anmasselse, hvormed Fortoget for Hjørnehuset af Vimmelskaftet og Badstustræde er belemret af Auktionsmands: Allehaande. See No. 22. 3) Strax naar man fra Østergade drejer ind i Pilestræde boer paa højre en Kobbersmed, som næsten bestandig opfylder Fortog og Gade med Kobbergods. Jsær har en Bund af en uhyre Kædel staaet der i overmaade lang Tid fuld af Vand, og dog er dennes skarpe Kant særdeles farlig i Mørke. 4) J Dag d. 15 Octb. har de i Politivennen alt to gange omtalte stygge Kælderluger paa Hjørnehuset af Vimmelskaftet og Klostræde staaet aabne, og hvor mange Menneskers Klæder maae ikke være blevne tilrakkede inden den Søle, som var paa dem af det Koskarn hvori de, som No. 24 rigtig anmærker og som endnu kan sees, havde ligget, blev afgnedet. 5) Endnu har Militæret ikke borttaget de flere gange angivne Plygge uden for Exerserhuset; Skulde vel Politiet altsaa endnu ikke have paamindet Vedkommende? 6) J Egnen af Petri Kirke holdes en Gjedebuk, som løber løs paa Gaden, imod Anordningerne, og af Drenge der agte Anordninger lige saa lidt som den, hidses paa Folk, der baade kunne forskrækkes og beskades. Anmælderen maatte i Søndags for at redde sin Kone staae og holde Bukken i Hornene indtil hun kom ind i Kirken, og siden med Nøje see til at retirere selv. Ogsaa i Nærheden af Amalienborg løbe deslige Dyr omkring. 7) Vinhandleren paa Hjørnet af store Købmagergaden og Silkegaden, der engang syntes at værdige Politivennen sin Opmærksomhed, ved paa dens Raad at rydde sit Fortog i Silkegaden, har nu optaget det paa den ulovligste Maade. Desværre synes dette at være noget, som flere end een Vinhandler anseer for lovligt, men den Veltænkende, troer ikke at Tusindes Misbrug retfærdiggjør hans. Fra en mindre alvorlig Side maatte det synes, som en Tilbeder af Bachus kunde fordre at dennes Præster, efter at have lammet hans Fod, mindst skulde lægge ham Arstød i Vejen.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den Tavle uden for Postkontoret til de danske Provindser, Lolland, Falster og Møen undtagne, hvorover i sidste Nummer var ført Anke, er strax bleven ommalet og behørigen forandret. 2) Den dybe Rende ved Hømagasinet, som hidtil stod aaben, og hvorom allerede i Politivennen No. 2, som udkom i Aaret 1798, og siden mange Gange der og i andre Blade, er anket, er nu, til Ære for Vedkommende, bedækket med Brædder, saa at derved en Aarsag til mange mulige Ulykkestilfælde er ryddet af Vejen.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 8 Rd. Rug, Td.- 6 Rd. Byg Td.- 21 Mk. Ny 17 Mk. Havre Td., 18 Mk. Ærter Sk.- 4 Mk. 8 Sk. Fersk Flesk. Lpd. 12 Mk. - 13 P.L. Æg Snesen- 21 Sk. Smør Pd.- 18 - 20 Sk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J Torsdags Morges, kom en Rejsende her til Byen Kl. halv 6 om Morgenen. Alt nær ved Børsen, mødte ham en utaalelig Stank; da han kom til sit Logie ved NyeBørs, maatte han med Væmmelse erfare, at det var en Kjøbenhavns Natvogn, som var gaaet i Stykker, og laae der paa Gaden med Jndhold og alt, og til hans Forundring blev dette liggende til Afsky endnu efter Kl. 7 1/4, Hvor længe det siden laae, kan ikke bestemmes, men man troer, at det resp. Vognlag, der betales saa godt, burde eftersee Vognene, og kassere dem, førend de paa saadan en Maade kassere sig selv, samt at Leget, ved erhver slig Tildragelse, burde erlægge en klækkelig Mulkt til de Fattige. 2) Nylig var en Dame i stor Fare for at brække sit Been, i et Par Huller, som findes paa en Træbro, over Vejen strax ved Eegholmsdals Port. Man maae ønske, at Vejpolitiet vilde besørge dette Fodanglerie ophævet ved Broens Jstandsættelse. 3) Fortogene i Studistrædet fra No. 108 - 9 og 10, og ligeledes paa den anden Side, forefindes saaledes, at de flade Steene ere ganske skraae, og at der daglig falder endeel Mennesker. 4) Uden for No. 268 i Adelgaden, er en Fortogssteen saaledes forrykket, at den fordrer hastig Hielp for at forekomme Ulykker. 5) Om Søndagen finder man, at de der have Stade paa Højbropladsen, efterlade en Mængde stinkende Urenligheder, ja endog mange løse Stene, der formodentlig om Søgnedagene tjene dem til at støtte deres rullende Huse. 6) J Nygade er kun een eneste Lyg te. Saavidt erindres var der før Branden 2. J al Fald ønsker man at denne Gade, der har saa stor Færsel, maalte faae noget mere Lysning.
Politivennen, 1802-01-01
Varsomhed ved Lotteriesedlers Fornyelse. Den 8de Septb. gik en Mand til Hr. Collecteur Schouv for at fornye sin Classe Lotterie Seddel til 5te Classe. Collecteuren selv var ikke hjemme og han affærdigedes med at komme igjen om Eftermiddagen, til hvilkes Tid han sendle sit Bnd, som blev afvust med, at det var for silde, og at Sedlen allerede Dagen tilforn var solgt. Han gik derpaa selv til Collecteuren samme Dags Eftereiddag, men sik af Collecteur Schonv det Spar: at det var over Tiden og at han havde solgt de uindløste Sedler den 7 Sepib. Da denne Collecteur er saa accurat i sit antagne Embede, saa raader man alle dem som tage eller ville tage Sedler hos ham i Fremtiden at bruge den Forsigtighed, ikke at lade deres Sedler endog den allermindste Tiid over Terminen være ufornyede, da de kan vente at tabe den paa Sedlen gjorte Bekostning og tillige det Haab man har om at vinde, som dog vil være meget fortredeligt at miste, og end mere en Gevinst ifald der paa Nummeret udkom nogen.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag Stadens Veje angaaende. Ved Gruset fra Ruinerne efter Jldebranden i Aaret 1795 blev især Farimagsvejen imellen Nørre- og Vesterport gjort behagelig saavel, for Gaaende som Kørende; derved er denne ogsaa af de sidste siden brugt meer end forhen, og nu begynder hist og her i Midten atblive hullet, som giør, at Kørende søge Siden af Vejen, og derved, naar fugtigt Vejr og Mørket begynder, ere Gaaende til Uleilighed; det var derfor vel om disse Huller kunde blive opfyldte snarest muligt; det kan skee naar Qvarteer-Comissairen paalægger, at det af Statens Nørreport udførende Gruus henføres og aflæsses i disse Huller, saa at de jevnes med den øvrige Vej, og ikke, som i Øster Farimagsvej, henlægges i Bunker læsseviis. Gamle Kongevej til Friderichsberg behøver samme Hielp; og naar disse meest besværlige Veje ere forbedrede, kunde Øster Farimagsvej og trænge til Hielp ved at det fra Bryggere og Trændeviinsbrændere paa Renovations Vognene udforende Steenkuls Gruus blev istedet for at udføres i Sandgravene, efterladt der i Orden, begyndt fra Nørrebroe af; da dette giver en fast Grund og kan faaes heele Vinteren. gribe de paa vore Gader siddende temmelig talrige Amagerinder. Jeg hører dem alle raabe: Ere viørkesløse? vi sælge jo vore Vare? og ere vi ikke da ligesaa virksomme som den, der staaer i en Butik, der udsælger under Telte, paa Skibe o.s. v.? - Herimod sviires kun dette, at Amagetindernes Handel meget gjerne tillader dem at binde en Strømpe, at sye en Skjorte, og (at dette vilde klæde de kjære Amagerinder langt bedre, skaffe endeel Gjerning gjort, som nu ike gjøres, og tillige give et get Exempel for andre. Det forstaaer sig selv, at det Arbeid, man maatte ønske i Grøntsælgerindernes og overhovedet i alle deres Hænder, der handle med Fodevare, ikke maatte være gammelt, eller saadant, at derfra kunde bestygtes Urenligheder; denne Frygt kunde man ikke have ved at see dem binde en ny Strømpe eller sye paa nyt Tøj. Af Amagerinderne, som ellers bekjendte flittige Kvinder, bør man snarest vente at see en Ørkesløshed ) der blot har gammel Vane til Moder og Kedsomhed til Datter, at aflægges, naar der høres efter Fornuftens Stemme. Deres Exempel vil sikkert befrie den der skriver dette, fra den Umage, med lignende Anmodning, at henvende sig til vore mange ørige beskæftigede Ledigsiddere og Ledigstaaere, Og med hvilken Glæde vil man da ikke see Flid, nyttig hue, sysselsætte en Mængde Hander, der nu ligge i Stedet, fordrive Kedsomheden, og spærre Adgang for slette Tanker, Sladder og andre sæderfordærvende Løjer!