JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Vor Frue Kirke skal være bygt 1116 tillige med St. Marie Kloster, der laae tæt ved Kirken. Til bemeldte Kloster findes det, at Dronning Magretha havde skjødet og afhændet Slottet En holm i Emmer-Syssel, det hendes Her Fader, Kong Waldemar, havde kjøbt af Jver Lykke. Gaven skedte paa Grund af, at der til evig Tid daglig skulle læses Messer for hendes Forældres Siele. Brevet er iøvrigt forseglet saavel af Biskop Svend Moltke af Børglum som ogsaa af Jyllands øvrige Bisper. Kirken var i hine Dage, som nu, meget zirlig. Altertavlen omtales at være givet af Bjørn Andersen til Bjørnsholm 1582, og skafferet 1721 paa Krigsraads Hauchs og Frues Bekostning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Blandt Begravelserne findes udmærket de Schee lers Begravelse, som er belagt med Kobber og bygt af Otto Scheel til Hammelmose, D. R. R. og befalingsmand paa Aalborghuus, der døde 1634, i sit 59 Aar, Kjøbmand Peder Holst sees at have gives til Kirken en Lysekrone, og Rasmus Jensen Skrivers ligeledes givet en Lysekrone 1647, som blev bestemt til at hænge i Chor Døren. De frivillige Gaver til Kirken, nemlig faststaaende Capitaler, indeholde en vel ikke betydelig, men dog ganske klækkelig Sum. (Fortsættes.) Giembattista Belzoni, som vi i disse Dage saa her i Kjøbenhavn, forlod siden de Uroligheder, der bevægede Jtalien og navnligen siden Roms Besætning af de Franske, denne Hovedstad, hvor han var opdragen til Munk, og blev næsten imod sin Villie en Reisende. J Aaret 1803 kom han til Engelland, hvor han, efter engelske Blade, fremtraadte som Apollo og Herkules paa Astleys Theater, giftede sig, og foruden Kundskab i det engelske Sprog erhvervede sig dybe Jndsigter i Vandbygningskonsten, der, efter hans Forsikkring, siden han kom fra Rom, havde være hans Hovedsyssel, og endog foranlediget ham til at gjøre en Reise til Ægypten. Efterat have opholdt sig der i ni Aar, forlod han med sin Kone, en Amazon i Mod, der i Nødsfald ikke var bange for, med Pistoler at modsætte sig Araberne, Engelland, og gik over Portugal, Spanien, Malta, til Ægypten. Her levede han, fra A. 1816-19, i Begyndelsen, saafremt man kan troe franske Efterretninger, som Danser, derpaa begunstiget af Paschaen, som forstod at bruge ham til sine Planer. Ofte allene blandt Landets raae Jndbyggere, satte han sig blot ved sin paafaldende Størrelse og Legemskraft i Anseelse hos dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Blandede Efterretninger. J denne Tid gjør en Virtuos ved Navn Boucher stor Opsige ved sit Violinspil i Tydskland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Da ved Høitideligheden i Anledning af Dronning Louises Dødsdag, i Charlottenborg ved Berlin, en utallig Mængde Mennesker vare forsamlede, og ved denne Leilighed et for hende opreist konst rigt Gravminde var blevet aabnet, befandt i Vrimlen sig en gammel blind Jnvalid, der aned paa sin Fiol, uden at røre den myrende Hos til Medlidenhed. Boucher griber hans Violin, viser sine Tusindkonstnerier paa dette usle Jnstrument, og trækker snart en stor Klynge af Tilhørere omkring sig; Eqvipagerne holdt stille, Balconerne fyldtes; Alle lyttede til de ophæiske Toner. "Ta din Hat af, Blinde, og samt nu Penge ind!" sagde Boucher, og denne, i hvis Hat der fra alle Sider nedregnede Penge, undlod ikke at følge hans Raad, og samlede i een Time mere end ellers i et heelt Aar, medens hans Velgiører, forsvandt blandt Hoben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
J en Steenkulsgrube ved Lüttich blev nylig, 400 (?) Fod under Jorden, i en fast Sandsteen, som aldeles ikke havde nogen Revne, en levende Skrubtudse funden indsluttet. Den overlodes Universitetet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
J Aaret 1768 jagede Keiser Franz den Første atten Dage lang paa Fyrsten af Colloredos Godser i Bøhmen. Foruden Keiseren tog hans Søn og tre Prindsesser, 20 Herrer af Hofadelen. Deel deri. Man dræbte med 116,200 Skud, 1720 Vildsviin, 3216 Dyr, 932 Ræve, 13,243. Harer, 29,545 Agerhøns, 9,409 Fasaner, 740 Lerker, 1,363 Vagteler, 1,967 Snepper, 518 vilde Calcuner og 117 andre Fugle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
To af Engellands største Digtere, Robert Southy og Lord Byron, more nu det engelske Publirum med en literair Hanefægtning. Den første har nemlig i en Reise angrebet den sidste, og erklæret alle de Byronske Aandsproducter for Fandens Skole. Hr. Southy bebreider ham alt det Onde og Ryggesløse, han har gjort, men Lorden svarer, at han siden sit tyvende Aar har stiftet mere Godt end Southy i sit hele Veirhane-Liv. Hvad Kant kun theoretisk gav Jder til en Almeenfred, det arbeider et i Engeland 1816 oprettet Selskab nu practisk paa, ved at udbrede Smaaskrifter, hvori bevises, at Krig strider mod Christendommen. Dette Samfund, der kalder sig Fredsselskabet, udgiver ogsaa en Journal, under Titel af Fredsherolden. Dets Bestræbelser strække sig ikke blot til Engelland, men til hele Verden. Men hvad nytter det at udbrede saadanne Skrifter blandt Nationerne? Det er jo ikke dem, der begynde Krig. Doctorene Skene og Ewing i Aberdeen, have med et Batterie af 300 Par Plader galvani seret en stakkels Hængt, der, efter Henrettelsen, maaskee for at lide en tredobbelt Straf, var bleven overgivet til Lægerne, i en Tid af fem Qvarteer, indtil hans Varme ganske ophørte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
De derved frembragte Muskelbevægelser (Krampetræk, vare rigtig nok paafaldende; men hvad der berettiger det ene Menneske til, saaledes, blot for videnskabelig Morskabs Skyld, at behandle sit Medmenneske, der allerede har udstaaet sin Straf, lig en Frø eller Skrubtudse, bliver et andet Spørgsmaal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Konstefterretninger. Den 21 Marts solgtes ved Auction i Paris General Rapps Konstsamling. En Pyche af Gerard blev kjøbt for Kongen af Frankrig og betalt med 22,500 Fr. J Vigea Ruffini, ved Via Nomiatana, har man den 7 Febr. d. A. fundet et heelt bevaret Columbarium med smukke Malerier og 200 Jnd skrifter. Af de sidste er kun et af en 80aarig. Venner kradsede deres Navn derpaa, og disse smaa Tavler levere derfor et mærkværdigt Bidrag til gammel romersk Cursivskrift. Eieren vil lade det Hele blive som det er fundet og bygge et Skuur derover. Agricola, en ung romersk Maler, har malet et Portrait af Hs. Høih. Prinds Christians Gemalinde, som af mange beundres, men som Forf. af "Nachrichten ans Rom i Tüb. Kunstblatt No. 18, ikke ubetinget vil rose. Hvad der ved dette Værk ved første Øiekast virker fordeelagtigen, siger han, er Portraitets sande fyrstelige Holding, endskjøndt i simpel Klædedragt af sort Fløiel med en Guldkjæde om Halsen; ogsaa Omgivelsen er meget ubetydende. Udførslen er langt omhyggeligere, end man hos vore Dages Jtalienere sædvanligen seer den. Konstneren har desværre ikke kunne fuldende Hovedet efter Naturen, og desaarsag taget en af Thorvaldsen forfærdiget meget smuk Buste af Prindsessen til Hielp, men hvorved der er fremkommet en vis Livløshed og falsk Cotorit, saa at netop Værkets Hovedsag maa betragtes som det mindst Heldige, thi de hvide Kinder, den blodrøde Mund, kan sikkerligen ingen Kiender stiltiende betragte. Jøvrigt er dette Portrait et smukt Billed, og staaer langt over den berømte romerske Maler Comuccinis's Arbeider af dette Slags, der overhoved heel ufortjent nyder sin store Navnkundighed. Griffith fra Brompton, bekjendt ved sin Reise i Lille Asien, har, i Forening med en Mekanker, opfundet en Vogn, der kan befordre Gods og Reisende paa almindelige Veie, uden Heste. Den derved anvendte Kraft ligner sex Hestes Kræfter, og Vognen bliver 28 Fod (?) lang, gaaer paa tre Hjul, og vil, belæsset med 3 1/2 Tun17000 Pd.), efter Behag, kunne tilbagelægge 7 engelske Mile i een Time. Ved Varetransport skal man kunne spare 50 pC., og for Reisende skal den indvendig og udvendig have Sæder. Mod Brændmaterialet og Vandet, og mod den Fare, at flyve i Luften, har man ikke allene betrygget sig ved Sikkerhedsklappen, men og ved Dampens Fordeling i Rør. Den, der styrer Forhjulene, sidder foran, og den, som styrer Dampanstalten, bag paa. Vogncassen bliver imellem Forhjulene og Dampmaskinen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-21
Kjøbenhavns Børs, d. 21 Mai. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 264. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 4 s. Obligat. (med Renter fra 11 Decbr. 1821) 76 1/2 a 77. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2den Febr. 1820) 98 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 12 a 12 s. - Svenske Sedler 63 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 2000000 Ra Nittende Aargang. No. 42. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 25 Mai 1822. Otto Fabricius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Fædrenelandet berøvedes ved Døden den 20de d. M. den høiærværdige Olding og Lærde, Dr. og Prof. Theol., Biskop Otto Fabricius, Ridder af Dannebrogen, i hans 79de Aar. Følgende korte Efterretninger om den ædle Hedengangnes Levnetsomstændigheder, hans lange og hæderlige Vandring blandt os, vil sikkerligen læses med Jnteresse. Otto Fabricius var født 1744 den 6 Marts i Rudkjøbing paa Langeland. Hans Fader var Hans Fabricius, Sognepræst Sammesteds og Provst i Nørre-Herred; hans Moder Else Cathrine Ursin. Allerede hans Farfader, A. C. Fabricius, var i det syttende Aarhundrede Præst i Hastrup ved Tøndern. Da Faderen døde i Sønnens tolvte Aar, havde denne allerede begyndt at faae Privat-Underviisning af C. Rasmussen, Chordegn i Rudkjøbing; men da Moderen ved sin Mands Død var efterladt i maadelige Omstændigheder, med to uopdragne Sønner foruden ham, saa var det hende ikke mueligt at lade ham fortsætte sine Studeringer uden Understøttelse. Denne fik hun af sin Broder, L. C. Ursin, Sognepræst til Lindelse paa Langeland. Med Testimonium fra Nyborg, Skole deponerede han 1762, og da hans Bedstemoder, som boede i Kiøbenhavn, lod ham dagligen spise ved sit Bord, blev det ham mueligt at blive i Kjøbenhavn, og næste Aar at tage Examen philosoph. med bedste Characteer. J dette første Aar gjorde han især god Fremgang i Mathematiken. Nær var han bleven ansat som Assistent ved Landmaalingen, hvortil daværende Professor i Mathematiken, C. Hee, endelig vilde have ham foreslaaet; men Frygt for, at hans theologiske Examen derved skulde blive for længe udsat, gjorde, at han afslog dette Tilbud. Kort efter fik han Plads paa Regentsen, og 1764 de Schelers Stivendium.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Da hans ældre Broder, C. Fabricius, i Aaret 1764 kom hjem fra Grønland, som Missionær, fik han Lyst at gaae samme Vei, og blev 1765 antaget som Seminarist i Seminario Grønlandico. 1768 vare tvende Missionær Pladse, ledige, hvortil han var af de nærmeste at komme paa Valg, men da han maatte skynde sig for at underkaste sig den theologiske Examen, erholdt han kun Characteren Haud illaudabilem, men forPrøveprædikenen Laudabilem. Faa Uger derefter gik han som Missionær til Colonien Frederikshaab i Grønland, hvor han blev til 1773. Ved idelig Omgang med Grønlænderne opnaaede han stor Færdighed i deres Sprog; hvilket ikke undgik salig Biskop Egedes Opmærksomhed, der udvirkede befaling, at han skulde skrive Supplementer til det grønlandske Lexicon. J Grønland havde han ogsaa Leilighed til at dyrke Naturhistorien, hvortil han havde stor Lyst; men af Mangel paa Anviisning maatte han stedse være sin egen Lærer. For ham var Linnæi Systema naturæ Alt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Efter et Aars Ophold i Kjøbenhavn maatte han i Slutningen af 1774 tage til Takke med et ringe Fieldkald i Norge, da han blev kaldet som Sognepræst til Drangedal og Tørredal i Nedre-Tellemarken i Aggershuus Stift; men hans Attraa, at komme til Danmark igien, bevægede ham til at tage imod et endnu mindre Kald i Jylland, da han 1779 blev Sognepræst til Hobroe, og Schiellerup i Aarhuus Stift. 1780 valgtes han til Medlem af det Kongel. Videnskabers Selskab i Kjøbenhavn, og 1781 blev han kaldet til Sognepræst for Rise paa Ærøe. 1782 valgtes han til Medlem af det naturforskende Selskab i Berlin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Fabricius havde nu i Rise Sognekald erholdet et tilstrækkeligt Levebrød, og kunde have ønsket at blive der sin Levetid; men han havde neppe lært at kjende Kaldets Beskaffenhed, før der fra Missions-Collegiet uventet gjordes ham Tilbud om Waisenhuus-Kaldet i Kjøbenhavn, med Hensyn til, at han skulde bruges ved den grønlandske Mission. J Aaret 1783 blev han derfor Præst ved det Kongel. Waisenhuus, efterat man, for nogenlunde at oprette hans Tab ved dette Bytte, havde udvirket Kongel. Tilladelse, at han skulde nyde 200 Rdlr. aarligen af Rise Kald, indtil han ved Vacance kunde nyde fuld Løn for Forretningerne ved Missionen, og ved Kongel. Reskript af 15 Juli 1785 tillagdes ham endvidere 100 Rdlr. aarlig af Missions-Cassen, saalænge han forblev ved Waisenhuset. - 1788 valgtes han til Medlem af det phystographiske Selskab i Lund, og 1789 til Directeur ved Naturhistorie Selskabet i Kjøbenhavn. Samme Aar blev han kaldet til Sognepræst ved Vor Frelsers Kirke paa Christianshavn, hvor han i Aaret 1818 høitideligholdt sit 50de Embedsaars Jubilæum, ved hvilken Høitidelighed ham tillagdes Prædicat af Biskop. 1815 blev han udnævnt til Ridder af Dannebrogordenens 4de Classe. Han har to Gange været gift, første Gang 1775 med Anna Dorothea Ziege, som døde 1785, og anden Gang 1786 med hans efterlevende Enkefrue, Anna Gunilde Heinet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Som Naturhistoriker har Fabricius store Fortjenester. Hans Fanna Grönlandica, hans mange og indholdsrige Afhandlinger, saavel i Videnskabernes Selskabets som i det naturhistoriske Selskabs Skrifter, især hans vigtige Bidrag til Naturhistorien om Grønland, hvor han selv har opholdt sig saa længe som Missionair, vil bringe hans Navn til den sildigste Efterslægt. Materialierne til den berømte O. F. Müllers Anmal. cula infusoria ordnede og udgav han, ligesom ogsaa samme Forfatters Toologia Danica.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Pastor Fallesens Magazin for Religionslærere, 4de Bind 1796, læses hans udførlige Levnet indtil den Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Biskop og fordums Missionær Otto Fabricius. Ei Grønlands arme Søn vil bytte Sit golde Field mod fornrigt Land, Et Marmorslot er ham hans Hytte, Og Fieldet er hans Canaan. Men han, som født i skjønne Dale, Opfostredes ved Moderbryst, Hvor kan vel Ørknen ham husvale Mod Tabet af den føde Lyst? Dog drog han fra de faare Lunde, Ombytted Canaan mod Nord; Han gik, ved Statenhuk at grunde Et Marmorslot i Aand og Ord, Som tryggelig paa golde Fielde Sit Spir mon reise høit i Sky Og aabne som en Sol med Vælde Den arme hednings Morgengry.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Som en Apostel i det Fjerne Udstrøde han sin rige Skat, Ledsaget af den blanke Stjerne. Gik tryg han i den mørke Nat. Den Fisker kaste sine Vodder, Og fisked Mennesker saa fro, Opløste kraftigt Himlens Gaader, Gav de Fortabte Herrens Tro. Nu hviler han med lukket Øie Nu slumrer han paa Baaren trygt, Men ingen Tid skal kunne høie Det Marmorslot, han har opbygt. Grønlænderen skal ved sin Lampe Gjenlæse Bøgerne, han gav, Og mindes Christenheltens Kampe, Og prise Helten i sin Grav. Nikolai Krossing.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Serviteur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Anecdot. Den Hurtighed og ofte Skjødesløshed, hvormed de parlementariske Arbeider i Engelland i de sidste Sessionsmaaneder, hvor Medlemmerne længes saa meget efter at komme hjem til deres Landsteder, udføres, og hvor stundom hundrede Love gaae igjennem i een Nat, er noksom bekjendt. At denne Jlen giver Anledning til mangen Feil, er ikke at undres over. J den sidste Session anholdt en Person om to Biller, den ene, at maatte anlægge en ny Vei, og den anden, at maatte anlægge en aaben Græsgang. Begge Deele bleve bevilgede; men uheldigviis blev ved Reenskrivningen Titelen forvexlet, og Vildfarelsen ikke opdaget, førend de havde faaet Kongens Samtykke. Manden fik derfor en Act til Jndhegnelsen af en Mark med alle til en Landevei sigtende Clauseler, og omvendt. Vildfarelsen var meget vigtig, da saadan en parlamentarisk Tilladelse er forbunden med store Omkostninger, og Manden i næste Saison maatte fornye sin Ansøgning. Ved den tredie Oplæsning af en Bill, der fastsatte for en vis Overtrædelse en Mulct af 50 Pd., foreslog et Medlem at udelade de Ord: underkastet en Straaf 60 Pd., og sætte i deres Sted: "en Straf af syv Aars Deportation", hvilket blev antaget; og da Billen var trykt, læste man: "underkastet en Straf af syv Aars Deportation, hvoraf den ene Halvdeel tilfalder Kongen og den anden Angiveren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Jndenlandske Efterretninger. Nysted, den 16 Mai. En duelig Garver, vilde vist kunde erholde sit Udkomme her i Nysted; thi Skomagerne her maae, som oftest, sende Expeditioner til Nykjøbings Garvere, for at kjøbe deres Læder. - Ligeledes ville vist en veløvet Fisker, forsynet med fornødne Redskaber, kunne fortjene sit Brød her i Nysted, da Fiskeriet her, uagtet den gode Leilighed, ikke bliver afbenyttet saa godt som andre Steder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Odense, d. Al. Maj. Atter et Sørgebudskab om ødelæggende Jldsvaade: Natten imellem sidstafvigte Løverdag og Søndag er næsten hele Landsbyen Hundslev i Kjølstrup Sogn, mellem Odense og Kjerteminde, lagt i Aske. Foreløbig veed Man, at 8 Gaarde og 17 Huse i mindre end 3 Timers Tid fortæredes af de rasende Luer. Jlden, hvis Aarsag endnu er skjult, opkom just Kl. imellem 12 og 1, da Alt laae i den tryggeste Søvn, hvorover ogsaa kuns Lidet fra de sidst angrebne Steder blev reddet, da Enhver maatte tænke paa sin personlige Frelse. J den først antændte Gaard indebrændte en Karl og en anden skal være meget forbrændt. Ogsaa nogle Kreature havde samme Skjebne. Den eneste Gaard, som (foruden 2 Huse) blev reddet, ved Hielp af de tililende Sprøiter fra Kjerteminde og omliggende Herregaarde, uagtet den to Gange var antændt, tilhører Hr. Kammerraad Larsen, som for Tiden selv med Familie er paa en Reise i Jylland. - Hvilke Jammerscener, Synet af Ruiner og af saa mange Familier, Gamle og Børn, der paa engang bleve Huusvilde og Alt berøvede, fremstiller, lader sig bedre føle end beskrive; og allene Tillid til Forsynet og Menneskevenners kjærlige Deeltagelse er for Øjeblikket deres Haab og Trost.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Efter Greve af Chabrols nyeste statistiske Værk om Paris, findes i dets 12 Arrondissementer indenfor Murene: 26,801 Huse og 224,922, Huusholdninger; af Jndbyggere ere 657,172, navnligen blevne optagne og 56,794 blot talte samt derpaa udenfor Murene endnu 3,246, i det Hele altsaa 717,212 Mennesker. Af Selvmord ere i Aaret 1818 blevne virkeligen begaaede 241, og 89 blot forsøgte. Selvmorderne bestode af 192 Mandspersoner og 138 Fruentimmer, hvoraf netop det halve Antal i Ægteskab, det andet Ugifte. Af disse have 40 ombragt sig ved at nedstyrte sig fra høie Steder, 27 ved at qvæle sig, 25 ved at tage Gift, 35 ved Asphygge eller Kulddamp, 131 ved at drukne sig. Til Selvmord bragtes 19 ved Kierlighed, 151 ved Livslede, Aandssvaghed, Forrykthed, huuslig Kiv og Ærgrelse, 46 ved Liderlighed, Drikfældighed og Lotterie, 56 ved Fattigdom, Mangel paa Ansættelse &c., 8 ved Frygt for Bebreidelse og Straf, 50 af ubekiendte Grunde. (Man seer heraf, hvor nøie Dødelisterne forfattes i Paris, men saavel disse, som Mandtalslisterne, forfattes med en sielden omhyggelighed. Til at besørge Tællingen er 150 Embedsmænd ansatte, som ere dertil udsøgte Folk, der nyde en saa tilbørlig Løn, at de kunne gjøre denne Tælling til deres eneste Forretning) De 11 Theatre, i hvilke man kan antage 16,924 Pladser som besatte, have, den ene Dag regnet i den anden, paa hver Dag givet 9, og i hele Aaret 3,297 Forestillinger. Hver Plads regnet til 2 Fr. 78 Centimer, kan hele Jndtægten antages for 5,232,455. Fr. Af hele Befolkningen i Paris kommer den 40de Deel i Skuespilhuset. De andre smaa offentlige Underholdninger, Ballerne, Besøg i de offentlige Hauger, Concerterne, de musicalske Underholdninger, Caffehusene og alle muelige Slags Seeværdigheders Udstilling have i Aaret 1818. indbragt 839,244 Fr. 71 Centimer. Det franske Ordsprog, que de chose dans nu mennet (at gjøre stort Væsen af en ubetydelig Ting), har sin Oprindelse fra følgende Omstændighed. Denne Talemaade var et Mundheld, som Danseren Marcel, sin Tids Vestris, betjente sig af. Den Værdie, han satte paa sin Konst, grændsede til det Latterlige. Hans ikke sjelden uforskammede Jndbildning tog man det ikke saa nøie med, og alle de Store søgte ivrigen at veiledes af ham i den Konst, at kunne gjøre Reverencer med Anstand. Ved saadan en Leilighed sad han i en prægtig Lænestol, lod sig af de Jndtrædende, efter alle Konstens Regler, hilse, og tillod sig ikke sjeldent at udraabe: Naadige Grevinde, De bukker Dem som en Tienestepige - Durchlautige Hertuginde, De træder frem som en Gammelstrands Matrone, endnu engang det Buk, saa man kan see Deres høie Herkomst, Prøven til en Forestilling ved Hoffet lod han sig betale med 300 Franker. Han døde 1759.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
De talrige Øer, som Skibet Rurik, under Otto v. Kotzebues Anførsel, har opdaget i Sydhavet, ere mærkværdige derved, at de af Havets umaalelige Dybde ere blevne opførte af Sødyr, efterhaanden bedækkede med Jord, og derpaa beplantede og beboede. De der boende, ellers særdeles ømme, Forældre, have den grumme Skik, at en hver Moder, for at forekomme Overbefolkning i deres lidet cultiverede Bopæle, kun tør opdrage tre Børn, og maa begrave de øvrige levende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Mærkværdig er den af Kotzebue anførte Fortælling om en Vild, ved Navn Cadu, der i en liden Jolle var drevet 1500 engelske Mile langt, til Radak, en ny opdaget Øegruppe under 9 27 N. B. og 189, 57 V. L. for Greenwich, efterat han havde vandret i otte Maaneder omkring, og neppe levende var ankommen, dreven af Videlyst, gjorde en Deel af Reisen med paa Rurik, for at see Petersborg, og kun af Ømhed for sin efterladte Datter bevægedes til at opgive dette Forsæt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Som en naturhistorisk Mærkværdighed paa denne Reise fortjener det at anføres, at Alenterne adskille syv Arter Hvalfisk, og deriblandt een, der beskrives af dem som et Rovdyr med et frygteligt Gab, fuldt af Tænder; den opsluger alt det Bytte, den giør, og kan med eet Slag med Rumpen sønderslaae smaa Baydarer (nyligen endog een med 24 Roere og 30 Mennesker).¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
J Petersborg har man den overtroiske Skik, at unge Piger, der gjerne vilde vide, om de i næste Aar blive gifte, stille sig i en Kreds, og strøe nogle Havrekorn hen for sig. En Qvinde med en bedækket Hane stiller sig derpaa midt i Kredsen, og slipper Dyret, hvilket, da man nogen Tid i Forveien har ladet det sulte, ikke undlader begierligen at oppille Kornene. De, hvis Havre fortæres, kunne haabe, at blive snart gifte, og jo graadigere Hanen æder, desto nærmere er Terminen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Kjøbenhavns Børs, d. 24 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 254. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 4 s. Obligat. (med Renter fra 11te Decbr. 1821) 77. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2den Febr. 1820) 97 1/2 a 98 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 12. - Svenske Sedler 63 s. Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-25
Trykfeil. J forrige No., P. 646, Lin. 9, forlidet læseværdigt &c. læs: lidet, læseværdigt &c.P. 655, Lin. 10, før Doctorene læs: Doctorerne. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.