JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Krig eller Fred?) Dersom nogensinde en Beslutning fordrer modent Overlæg, saa er det raske Skridt til Krig. Europa er ei mere, hvad det var, da Krige førte Mennesker og Stater til sin Storhed. Paa den Tid bragte Stridsmanden sit Liv og Blod til Offer, nyttede og nød det i Feide, og Staterne vandt en selskabelig Dannelse og borgerlig Forfatning. Uden Rigdom. me, uden Videnskaber og Kunster stræbte de at 2) Taget af Politisk og Physisk Magazin for Julii Maaned 1793. fremgaae af Dunkelhed. Nationer arbeidede i en raae Giæring imod Nationer. Var end og her og der en opkommende Velstand undertrykt, en folkerig Stad forvandlet til en lille Bye, gned dog Barbarer sig til Barbarer for at bekomme Politur. Fattige Folk vare de seierrigste og lykkeligste. Nu segte Nationer ikke meere imod Nationer; de ere ved Kiøbmandskab og Handel i ganske god Forstaaelse, endog naar de ere komne i Krig med hinanden. De føre Krig ved lønnede Repræsentanter, som kaldes Armeer. Naar disse slaae eller blive slagne, eller ødelagde af Stormvinde, smitsomme Syger, Mangel, slet Veirligt, Frem= og Tilbagemarschen, slet Næring, naar enkelte Steder blive plyndrede, enkelte Familier gjorte ulykkelige, saa afgiør dette dog intet i Hovedsagen, førend Nationen ingen Fonds har mere til at betale Repræsentantere. Naar disse Fonds begynde at mangle, er Nationen, overvunden, og gaaer Mangelen saavidt, at man endog i Fredstider ei veed at hielpe sig, da falder Staten i det Chaos, i hvilket Frankerig er bleven styrtet, og hvoraf det vanske ligen igien vil komme til Orden. Da Fonds nuomstunder mangle for de fleste Nationer og Truselen af en Statsopløsning dog er meget skrækkeligere, end Eftergivelse i Krig, saa blive vore Krige gemeenligen svage under Udrustningen, og døe i Fødselen. Saaledes bliver det forekastet Englænderne i den brittiske Historie, at de føre Krig om Vinteren og giøre Underhandlinger og Sommeren. Jmidlertid koste Tilrustninger, og ligesom Ordsproget: Man har Døden for intet, ved Doctor, Apotheker og Kirkeafgivter, har sin store Undtagelse, saaledes har Stater Krigens Sygdom og Død ei for intet i Negotiationerne. Ligger allerede Staten syg ved svækkede Financeer, bliver den dog ved den ringeste, endskiønt betydelige, Omkostning uhelbredeligere ved Tilrustningerne, og denne Tilstand, gjør et meget modent Overlæg stedse nødvendigere, førend man beslutter sig til Krig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Da Krigstrompeten nu lyder overalt i Europa, vil jeg beskieftige mig med dette Overlæg. Vel den, der giør det, hvo han saa er thi det er godt at præke Fred. At omfatte den hele Omkreds af den enropæiske Politik er umueligt; jeg vil lade mig nøie med at anstille nogle almindelige Betragtninger over Krigen imod Frankerig. Saavidt Publikum veed, ere dertil to Foranledninger: a) Den Oprørsaand, som hersker i Frankerig. b) Frankerigs Jndgreb i fremmede Rettigheder og Stater. Man behøver ei den Afskyeligheds Jgientagelse, som har udbredet det, der er forefaldet i Frankerig, saa vidt og bredt, som der gives sædelige Mennesker. Men anderledes lyder Sproget af den menneskelige Følelse, anderledes maae Staterne dømme. For imidlertid at undgaae det Skin, at man ville tillægge Regieringerne en Umenneske lighed, der berøvede dem den høie Karakteer, at have et ædelt Hierte, bør man ikkun bemærke, at Frankerig kan betragtes i en dobbelt Henseende. Den ene Betragtning er den indvendige Storm, som ødelægger alle Ting, den anden den Storm, som inden fra truer det Udvendige.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
De Oprørere, som myrdede Ludvig, efterat de havde holdt sig lystige den 2den September, maae ganske anderledes bedømmes, end de, man kalde dem, hvordan man vil, som fægte i Tydskland, Brabant og Savoyen, Naar hine blive Kongemordere for at deele Staten imellem sig, saa synge disse : Le premier, qvi sut Roi, sat un Soldat heureux, og tænke maaskee allerede paa, at ville indsætte en Konge af deres egne Folk; men sandelig ikke paa at lade sig overvinde. Med hvilket af begge Partier vil mannu stride? De parisiske Grusomhedsstiftere kan manikke angribe, uden at bekrige den hele Nation. Vilde man blot erklære disse Rasende Krig, maatte man seile sit Øiemed. Dersom man derimod vilde opgive al Hevn over dem, der dog er forgleves, ville maaskee de Soldater, som nu stride for dem, straffe dem, og man kunde altsaa udvendig fra svare Umagen. Men saalænge Fædrenelandet er truet med Farer, maae alle Kræfter, af hvor forskiellig Natur de endog ere, være stilede til den eneste Forsvarspunkt, og da vinder Mordernes Faction en Fasthed, som den ellers ikke havde bekommet. Vil man drage i Feide mod Frankerne i Almindelighed, hvad enten de henhøre til den ellendige Nationalconvet, eller virkeligen fegte for Fædrenelandet, hvad enten de ere brave Soldater, eller Statens Frihedsrøvere, vil man bekrige Folkeaanden, omendskiønt den ei ønsker andet, end hellige Menneskerettigheder, saa gjorde man bedre, at man lod hine Elendige i Rolighed, som udenfra ingen Hevn kunde tage, og tænke paa det Øiemed, som man derhar foresat sig. Mig synes, at Lord Wycombe sagde meget sandfærdigen i Underhuuset: Frankerig anseer enhver Krig som en Krig, imod Frihed og Menneskerettigheder, men ei for Menneskeheden imod Umennesker.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
See vi paa Frankerig, som paa en stor Nation, da er her at tage i Betragtning. 1) Traktaternes Hellighed. 2) Følgen af Erobringerne i Hensigt. a) til Europas Ligevægt; b) Staternes særdeles Jnteresse, nemlig 1) Tydsklands, 2) Østerrigs, 3) Preussens, 4) Englands, 5) Hollands, 6) Savoiens, 1) I Henseende til Traktaternes Hellighed vil jeg anføre nogle bemærkelser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Traktaterne, som her tales om, ere, saavidt bekiendt er, den Westphalske og de derpaa grundede Fredsslutninger, foruden de nyere Traktater, angaaende Scheldes Aabning, hvilken Engeland har traadt til, det være ved Garantie, eller som Bundsforvante.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Man kan her undersøge Scholdes Aabning for sig og derefter Traktaternes Hellighed. Hin efter naturlige Rettigheder og efter Statsklogskab. At Scheldes Tillakning i og for sig selv er en naturlig Voldsomhed kan ingen nægte. For at fremstille et ganske, saa kaldet, uvilligt Vidne, der ingen Politiker var, der ingen Deel tog i Statshandlinger, men som dog kunde føle, hvad der var Ret eller Uret, vil jeg anføre Moses Mendelsohn i seinen Morgenstunden. Et fuldstændigt Beviis vil ingen forlange, der ei antager Magt og Vold for naturlig Rettighed. Hin havde lukket Schelde; denne aabner den.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Nu et Ord om Staternes Politik, som ville tillukke Schelde.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Saalænge Holland endnu ikkun havde med en eneste Repræsentant at giøre, der betragte de enkelte Provindsers Anliggender i det heele Sammenhæng med alle sine Stater, og hvis Regieringsstyrelse i det heele alle enkelte Provindser da underkastede sig, kunde det Tab, som Nederlandene kunne lide ved Scheldes Tillukkelse, fordrages som nødvendig og beholdes. Men nu, da frie Nederlande grændse til frie Nederlande, skulde da de yngste Børn af Friheden indrømme en Førstefødes Rettighed til en ældre Datter af denne Gudinde, hvilken hun til aabenbar Skade for den yngre Søster voldsomt har revet til sig, og formedelst Traktater, befæstet med en nu ei længere erkiendt Regent? Det synes, som Holland indseer dette, og ikke vil udsætte sig for en uvis og ved dets indvendige Forfatning høist betænkelig Krig, forat kæmpe for en evigvarende Leilighed til Strid, - ifald Krigen ogsaa nu skulde blive seierig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Foruden disse særdeles eller enkelte Betragtninger, troer jeg, at i Henseende til en Rigskrig kan man bemærke følgende.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Efter Rigslovene bør en Rigstand ei paaføre den anden Krig. Hvorledes da, naar to udvendige Magter føre Krig med hinanden, og den ene af dem har Forbund med en, den anden med en anden Rigstand, Saaledes var Dannemark i den nordiske Krig 1700 forbundet med Chursachsen, Sverrig med Brunsvig og Zelle, og Saxerne, som danske Hielpetropper, faldt ind i det Zelliske K. I den syvaarige Krig var tvertimod indført, at tydske Stænder, at det tydske Riges Overhoved forbandt sig med udvendige Stater, og øversvømmede Tydskland med Russer, Svenske og Franskmænd. Til disse Tilfælde kunne vi endnu regne et tredie, naar nogle Stænder i Tydskland opirre en fremmed Magt til Krig, eller paaføre den Krig, og denne da opsøger sine Angribe, re eller Ophidsere i Tydskland.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Endnu have vi seet et fierde Tilfælde i den sidste Tyrkekrig, da danske Hielpefolk traktatmæssig faldt ind i Sverrig for at befrie Rusland fra det svenske Angreb. Det er en notorisk Sag, at Brandenburg da med flere Stænders Samtykke, truede Holsteen med et Jndfald, omendskiønt det ingen Deel tog i Feiden, og da Brandenburg herforuden ei var Sverrigs Allierede, burde det være ganske befriet for dette Landfredsbrud.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
J den syvaarige Krig blev Kongen af Preussen beskyldt for Landfredsbrud; ret ligesom Krige imellem tydske Rigstænder var no ger uhørt. I den bariske Successionskrig deciderte den bevæbnede Magt. Jeg vil lade det staae derhen, om man kan betage Souverainer den bedrøvelige Ret, at føre Krig imod dem. Men da man maa tage Staterne, saaledes som de ere, kunne vi ved den nu værende Politik ikke nægte, at de uden den samme end- og i Tydskland ei kunne bestaae ved Siden af hinanden. Derfor er og under visse Betingelser den Ret, at føre hinanden Krig paa, bleven en Artikel i den tydske Statsret eller Constitution. Da Huuset Østerrige formaaede Frankerig, Rusland og Sverrig til at overfalde de tydske 3) Putter. Sammesteds 1. Th. 84. 2 Th. S. 365. Stænder, beraabte begge de stridende Partier sig paa den westphalske Fred. Anseer man Tydskland som en Stat, hvis Overhoved Keiseren er, saa vilde det sandeligen være det naturligste, som lod sig tænke, naar Overhovedet, for at bekomme Rolighed i sine Stater, vilde tugte dem med fremmede Magters Spøbe, og maatte derfor saadan en Voldsgierning afvendes ved de første Rigsgrundlove. Alligevel paastod Østerrig, for at hævde den westphalske Fred imod dens Forstyrrere, at det var tilladt at drage Cosakker og andre Hære til Tydskland. Saaledes stode da de Tydske under det gyseligste af alle Formynderskaber; saaledes faldt de tilbage til hine barbariske Tiders Politik, da man kalte Huuner og Seyther til Hielp. Langt fornuftigere er det at give den westphalske Fred den Mening, at det er den imod, at føre fremmede Krigsfolk igiennem eller ind i Tydskland, under hvilken Forevendning det end maatte være. Slutningen følger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Capitels=Taxten. For Aarhuus Stift er sat paa 1793 Aars Afgrøde saaledes: Rug Tønden 3 Rdlr. 5 Mk. 8 s. Byg = 2 = 1 = 8 Havre = 1 = 3 = 6 - Boghvedegryn 5 = 2 = 8.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Smør = 27 . Dødsfald. Svendborg den 18de Januar Hr. Laurits. Pedersen Næraae, Provst i Sunds Herred, og Sognepræst til vor Frue Meenighed i Svendborg.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Kiøbenhavn den 11te Januar Hr. Friderich Barfred, Borger og Viinhandler samt Ejer af Bentzonsdahls Gods, 83 Aar. Den 26de Hr. Justitsraad og Professor Wilhelm Henning, 78 Aar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Subskriptions=Planer. En topographisk Beskrivelse over Wium og Liusgaard Sogner i Midten af Nørre=Jylland, har jeg næsten færdig til at træde fremfor Lyset. Den skal indeholde troeværdige Underretninger om Sognenes Størrelse, FolkeMængde, lokale, physiske, bekonomiske o. s. Omstændigheder og Mærkværdigheder; f. Ex.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Jordens Art og Frembringelser, Kirker, Skolers og Fattigvæsenets Forfatning, Egnens Af mue=Sprog, Tænkemaade, Fordomme, Jndustrie m. m., og slutte med de 4 sidste Præsters Bographier. Fliid skal jeg giøre mig for, at der i Bogen kan vanke Biedrag til Menneskekundskab, statistiske Anmerkninger, og overalt en ikke unyttig Moersomheds Læsning, det erat Bogen kan blive saa paalidelig, nyttig og fornøielig, at man ei skal faae grundet Aarsag til at fortryde de faa Mark den vil koste. Prisen vil blive den sædvanlige: 3 s. for Arket; men hvor mange Ark, kan ei nøiagtigen bestemmes; dog vil den neppe udgiøre et Alphabet. Men, om den virkeligen skal vorde trykt, vil beroe paa mine kiere Landsmænds Læselyst og Velvillighed til mig. Altsaa anmodes ærbødigen de Herrer Amannenser og andre mine ære de Ordens=Brødre og Venner, at samle Subskribentere. Subskriptions=Planer skal jeg med første see Dem tilstillede, af hvem jeg i denne Henseende venter den virksomste Beredvillighed. Wium Præstegaard den 2den Jan. 1794. N. Blicher. At forskaffe mine Landsmænd en nyttig og underholdende Læsning, tilligemed Efterretning om et dyrket Folks Fremgang i Kunster og Videnskaber, er Formaal for the British Minerva jeg agter at udgive. Men for at giøre dette Verk mere almeennyttigt, i Særdeleshed for Kunstnere og Haandværksmænd, hvoraf den færreste Deel forstaae det engelske Sprog, haver jeg, efter indsigtfulde Mænds Raad og Begiæring, gjort en Forandring deri, som jeg haaber vil blive mine Landsmænd kierere og nyttigere, nemlig ved at levere Oversættelser af den en gelske Original. Fire Ark ville da maanedlig udkomme, den ene Side Engelsk og den anden dansk Oversættelse. Prisen bliver da som forhen 2 Rdlr. Trykpapiir og 3 Rdlr. Skrivpapiir. aarlig. De Herrer, som allerede have beæret mig med Subscription, smigrer jeg mig med ville bifalde denne Forandring, dens Nytte betragtet. Seer jeg mig ved Subscription befriet for Tab, hvorom jeg ved dette Aars Beoyndelse skal underrette Publikum, saa skal jeg grge for saa godt Valg af Stykker, samt Oførsættelses Paalidelighed, som det er mig mu vegt. Stikning af de i den senere Tid i En etilland opfundne mechaniske, mathematiske o. ge v. Jnstrumenter samt Machiner vil da ogsaa seryde dette Maanedskrift, hvortil Subscription imodtages hos Hr. Hofbogtrykker Schulz, Hr. Boghandler Hegelund, samt hos Udgiveren, boende i Frederichsberggaden Nr. 214 i Kiøbenhavn. Friderich Schneider.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-07
Bekiendtgiørelser. Hvem som maatte have Lyst til at kiøbe en smuk og stærk samt vel conditioneret norsk Kane, ville derom behage at melde sig hos Raadmand Buhl heri Staden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
(Fortsættelsen af Stykket i No. 6.)Men sæt da ogsaa, at man kunde oversvømme Tydskland med fremmede Hære, for at vedligeholde den westphalske Fred, i hvor modsigende endog denne Tanke er, er det dog klart a) At en enkelt Rigstand umueligen egenmægtig kan levere hele Tydskland i fremmede Hæres Hænder, og at en Sag, der er saa vigtig for det hele Rige, ikkun kan bestemmes paa Rigsdagen. Til den Ende maae først afgiøres. 1) Hvilken Stand det er, som begierer fremmede Hielpefolk imod Bruddet af den westphalske Fred.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Østerrig vil sikkerligen lige saa ugierne opofte sine Nederlande, som Spanien forhen sine. At Spanien havde gjort bedre, strax at eftergive Folkets Aand, end med umaadelig Bekostninger J at føre en Krig, der varede længere end 80 Aar, er nu beviist. Den tilkommende Tid vil vise Udfaldet i Henseende til Østerrige. Havde denne store Stat ei givet Tyrkerne sine Crobringer tilbage, og vilde den nu derimod opofre Brabant, skulde Menneskeheden paa alle Sider have vundet, og Østerrige ei være blevet udtømmet paa Mennesker og Penge. Med Gysen, sagde Burke rettelig, har jeg hørt, at man har nødet Keiseren, at give de smukke Provincer ved Donau den afskyelige Magt tilbage, til Ødelæggelse og til Pestens Bolig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Preussen, det er det preussiske Monarchie, sees paa den politiske Horizont i et dobbelt Forhold, baade som tydsk Rigstand i det tydske Rige, saa og som Østerrigs Modvægt, i Europas Vægtskaal. Som tydsk Rigstand, hviler Corpus Frangalicum paa dets Skuldre, det er den Atlas, som bærer denne Verden. Som Østerrigs Rival, som Ruslands Nabo har Friderich den eneste lært os, hvad det preussiske Monarchias Fordeel fordrer. Jeg behøver ikke at igientage hans Bedømmelser, som end- og ere anførte i det brittiske Senat. De ere det Modsatte af det, som nu skeer, ligesom dette er det Modsatte af det, som endnu skeete for et Par Aar 1791. Paa den Tid satte man a) Man angiver ikkun 200 Millioner Rigsdaler. Mendet er for lidet. Den Nordamerikanske Krig, kostede England i en 10 Aars Tid 1000 Pund, Sterling. Men nu varede Spantens Krig med Hollænderne over 80 Aar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Rusland Grændser mod Asien, nu nedriver man dem imod Europa.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
England synes ikke at staae i Forbindelse med de franske Anliggender. Det er befriet fra en Rival og staaer med den i selvsamme Forhold, hvori Preusserne stod med Rusland i forrige Tyrkekrig. Den for England forhen saa frygtelige franske Magt drager ganske bort fra Englands Grændser, og har nok at bestille i Tydskland og Jtalien. Blive Franskmændene endogsaa her seiertige, blive de dog derved ei frygtelige for England. Holland, de nordamerikanske Stater, Schweitz og de italienske Republiker bevise, at den republikanske Forfatning, naar den engang rettelig er ordnet, ei skiøtter og Krig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Paa den anden Side ere de Betænkeligheder overmaade vigtige, som England finder hos sig selv, for at fraraade en ikke høist nødvendig Krig. Hr. von Archenholz siger, at, da England truede Rusland med Krig, stemte Pitt allene i Kongens Raad imod Krig, men da han var overstemt, gav efter, for at beholde sin Bestilling. Nettop dette skal endnu være Tilfældet. Naar man betænker, hvor stor hans Rolle var, ifald han havde opofret sit Embede for Sandheden, naar man betænker, hvor stor en Tieneste han vilde have gjort Fædrenelandet, og hvor patriotisk Majoriteten i Parlementet tilligemed ham havde blevet, saa er det ubegribeligt, at Pitt kunde opofre saa vigtigt et Øieblik for den ubetydelige Forfængelighed at kunne berske. Man maatte aldeles ikke kiende noget til den engelske Historie, dersom man ei kunde indsee det Feiltrin, som England begaaer, naar det indlader sig i en ganske unyttig Krig. Jeg vil ikke igientage det, som i Anledning af Englands begge sidste mislykkede Krige mo Spanien og Rusland er sagt i Parlementet. Jeg vil ikke fremstille et billede af Englands Gield og Skattebyrde. Afgifterne, sagde en Taler, i Parlementet, maae indsamles som Almisse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Paa denne Tid vil Pitt tage sin Tilflugt til Almisse (en frivillig Undertegning). Jeg vil ikkun giøre et Par Anmærkninger. 1.) Det engelske Ministerium har forholdt sig, som om et Udbrud af en Revolution var for Døren i England. Hertil er ikke den ringeste Anseelse, saa længe Regieringen ikke truer Nationen med Tabet af deres Velstand.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Englands Folk er for blødt, og for meget dyrket, end at det af sig selv skulde begynde med Uroligheder. Men naar en stor Stad opretter en Forbindelse over følgende Artikler: Det er Forsamlingens Meening, at en Krig af den britiske Nation kan overhovedet ikke retfærdiggiøres formedelst vigtige Aarsager, og det blot forsvarsviis.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
At en Handelstat, som Storbrittanien, der er trykket med Paalæg og belæsset med en uhyre Gield, maae handle meget betænksomt, for ei uden i yderste Nødsfald at indvikle sig i Krig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
At det hverken ved Erfaring eller Theorie er beviist, at den Forevending, at underholde Ligevægten i Europa, kan være en tilstrækkelig Grund, at styrte Jndvaanerne paa denne Øe i en Krigs mangfoldige Ulykker, og at alle Alliance Traktater, som kunne til ne til at indvikke England i langt bortliggende Folkes Stridigheder, ere aldeles skadelige for dette Lands Fordeele. At, omendskiønt den Magt at føre Krig er egen for den brittiske Krone, har dog dette Folk, hvis Arbeid og Vindskibelighed maae frembringe Pengene dertil, Rettighed til at bedømme de Grunde, paa hvil man vil begynde en Krig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
J en Note erindrer Hr. Mallet de Brevskaber, der bleve fundne i et forborgent Skab, paa Slottet Tuilleries, og fremlagte for Conventen, hvilke han anseer for ægte. Hans Dom herover er saa meget meere vigtig, da det allene kan afgiøres ved saadanne Mænds Bedømmelser efter almindelige Grunde, hvad man skal tænke derom; thi de Personer, som derom kunde aflegge umiddelbar Vidnesbyrd, ere størstedeels myrdede i September 1792.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
J en anden Note taler han om et sluttet Broderskab, der har været Hovedredskabet til de skrækkelige Begivenheder i Septbr. 1792, og Hovedstifter til Uroligheder i andre Lande. Han forsikkrer, at det er meget systematisk indrettet, at det har sine Tilhængere i fremmede Lande, og at dets Hovedmænd ere Rotondo, der dræbde Printsen af Lamballe; Fournier en Americaner; Etienne, Anfører for de brysseske Sansculotter; Huillier, General=Procurator i Departementet Paris; og Maillard, formodentlig den samme, som den 5te og 6te October 1789 anførde Qvinderne paa Toget til Versailles. La Fayette skal have havt god Kundskab om dette Broderskab, men ikke Kraft til at angribe det alvorligen. Hr. Mallet siger om sig selv, at han veed meget om denne Forbindelse, og det var meget at ønske, at han havde vildet, eller tordet meddeele dette.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Capitels Taxt Udi Ribe Stift for Aaret 1793. Riberhuus Amt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Rug Skieppen. 2 Mk. 8 s.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Byg Havre Boghvede. Tør Flesk 1 Lispd. 1 Rdlr. 1 = 5 Smør 1 Lispd. 1 Honning 1 Potte = = Coldinghuus Amt. Rug Skieppen = 2 Mk. 8 s. Byg Havre Boghvede = = 1 . Tør Flesk 1 Lispd. 1 Rdlr. = = 12. Smør 1 Lispd. 1 Honning 1 Potte = Lundenæs og Beuflinge Amter. Rug Skieppen = 2 Mk. 13 s. Byg = Havre Boghvede = = 1 = 13 Tør Flesk 1 Lispd. 1 Rdlr. = = = Smør 1 Lispd. 1 = = = 10 . Honning 1 Potte = = = 12 -
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Dødsfald. Odense den 4de Februar Frue Birgitha Catharina Bützow, fød von Haven 37 Aar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Middelfart den 7de Februar Hr. Borneman, Told og Consumptions=Casserer.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-14
Bekiendtgiørelser. Madame salig Meumann i Fridericia agter næstkommende Mandag d. 24de Februarii Kl. 2 slet Eftermiddag ved første Auction at bortsælge sin iboende Gaard i Danmarksgade beliggende under No. 233, næste Onsdag den 26 ejusdem ved anden Auction, og den 3die Martii derefter ved tredie Auction, da Gaarden, naar antagelig Bud skeer, skal blive bortsolgt. Gaarden ligger paa den nordre Side af Danmarksgade paa Hiørnet af Kongens Stræde paa den østre og imellem Madamme Lunds Gaard paa venstre Side. Den bestaaer af 10 Fag Egebingsværk til Danmarks gaden, samt 3 Fag Qvist, og ligeledes 3 Fag til Gaarden; under Gaarden er en 5 Fag god tør Kielder; til Kongens Stræde 7 Fag Eege bindingsverk indrettet til Bryggerhuus, Stald, og Lade tilligemed et lidet Kammer. I Gaarden er 5 Fag Egebindingsværk indrettet til Brændehuus og deri et Tiener=Kammer. J Gaarden findes en god Brønd, og en god og kiøn anlagt Kjøkken= og Frugthauge med en Fiskepark. Til Gaarden er og godt Vand. Den er vel indrettet baade for en Kjøbmand og Avlsmand, og Kamre at bortleie. Gaarden kan tages i Øyesyn af Liebhabere. Fridericia d. 4de Februarii 1794. N. C. Clausson. og adskillige i og uden for Provinsen have anmeldt sig, at ville paatage sig, efter Jndbydelse i Aviserne forrige Aar, at forfærdige et i Assens Kiøbsted Kirke behøvende nye Taarn=Uhr, saa bliver samme stillet til offentlig Licitation paa Assens Raadstue den 4de Martii førstkommende, efter derover forfattede Tegninger og Conditioner, og den Mindstbydende tilslagen paa Stiftets høie Øy righed, nærmere Approbation. Assens den 8 Februarii 1794. Brochholm. Kirke=Værge. vem som maatte have Lyst til at kiøbe, en smuk og stærk samt vel conditione, ret norsk Kane, ville derom behage at melde sig hos Raadmand Buhl heri Staden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-21
Noget og Frankerigs Tilstand ikke længe for Revolutionen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-02-21
Uddraget af den preussiske Konges, Friderich den 2dens, efterladte Skrifter.