Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1826-05-09
J Ribe blev Torsdagen den 20de dennes, om Formiddagen, seet et overordentlig skjønt Luftsyn, hvorom Ribe-Avis meddeler følgende Efterretning (og, til ydermere Tydelighed, et Træsnit af de Figurer, Luftsynet beskrev): "Solen var omgivet af en farvet Hov af omtrent 22 Graders Radie, igjennem Solen, parallet med Horizonten, gik en lys Kreds af over 45 Graders Radie, denne overskjares ligeoverfor Solen af to andre omtrent ligesaa store, men mindre tydelige, som berørte den først anførte Hov, og dannede en Art Bisol med sex Straaler. Under Solen, ned af mod Horizonten, saaes endnu en farvet Bue, som ligeledes berørte Hoven ligeunder Solen. J nogen Tid skal der have viist sig to Bisole, som Anmelderen ikke fik at see. Phænomenet begyndte at danne sig noget førend Kl. 9 og ophørte inden Kl. 11 1/2. J den Tid vare de lyse og farvede Kredse og Buer, hvoraf det bestod, mere og mindre fuldstændige eller afbrudte efter Dunsternes og de fine Skyers Stilling, der forskaffede os dette sjeldne Syn. Luften var derefter klar, med temmelig stærk og kold Blæst af Sydost, indtil i Søndags Aftes, da Vinden sprang om til Nordvest og gav os Regn og Blæst med skyefuld Luft. Phænomenet stod omtrent i Nord og Syd. Therm. viste 10 Grader. Vinden var Sydost. Den 21de Mai 1825 faaes her et lignende Luftsyn." Under Overskrivt: Grækerne, har sidste No. af Kbhvns. Skilderie følgende læseværdige Stykke: J den allernyeste Statsret synes en frygtelig Lære, at have indsneget sig, den: om hele Nationers blinde Lydighed imod Tyranner. Denne Lære prædikede Jacob den 1ste i England, i sine Skrivter; men den kostede ogsaa det stuartske Huus den engelske Krone. Et er den høieste Agt for Statens Regjering, for Orden og Love. – Et andet er: det Tyrannerne ville have, at Nationerne ei maa ansee sig berettigede til at troe sig Fornuft-Væsener, og fritagne for at være lidende Maskin-Væsener, blotte Redskaber for Despot-Luner. Hvilken Fornuftig vil nægte, at et Folk, som er undertrykt af Tyranner, har Ret til at unddrage sig dem, altsaa til at gribe til Vaaben, ove Modværge, fordrive misbrugt Magt med Magt, og igjen sætte sig i Frihed. J disse Omstændigheder befandt Jsraliterne sig i Ægypten; derfor befalede Gud Moses, at føre dem ud af deres Tyranners Vold. J 2den Mos. B. 310, siger Jehova: "Jsraliternes Raab ere trængte op til mig, og jeg seer den Undertrykkelse de lide i Ægypten." - Mon Schweitzerne forbrøde sig, da de brugte Magt imod Landfogdernes Tyranie, Fordømte man Nederlænderne, da de bekæmpede Phillip den 2dens grusomme Regjering, Nei, da, som nu, løde Hæders sange for de tappre og modige Schweitzere og Nederlændere. Historien har indrømmet dem en hæderlig Plads i dens Pantheon. End den nordamericanske Fristat, Skulde det være en Forbrydelse, at den - und dragende sig engelsk Overmod og Plyndresyge, constituerede sig til en fri og lykkelig Nation? Naar en Regjering fornægtende de almindelige Principer for Natur= og Folkeret – behandler en Nation blot som et Middel; da træder Nationen tilbage i Naturstanden, hvori Enhver tør og maa hjælpe sig selv. Anvender man det her Sagde paa Grækerne, vil man let finde Resultatet. Det er derfor ligesaa ubegribeligt som græsseligt, at der hist og her, vist nok ogsaa midt imellem os, gives Nogle, vi tør haabe, Faa, der ønske Tyrkerne – denne Pestbyld paa det europæiske Statslegeme en Vedvarenhed, skulde denne end grundfæstes paa en heel christelig Nations Ødelæggelse; – ja som saa lidet have Æren for Øie, at de høit forkynde dette fæle Ønske. – Vee over et saa sørgeligt Tilbageskridt i Humaniteten - om Christendommen ville vi ikke tale."