Ribe Stifts Adresseaviser, 1791-10-28
Under Datum Christiansborg Slot den 25de Martii 1791, har Hs. Kongel. Majestet udgivet en Forordning, der vedkommer Politie=Væsenet paa Landet i Danmark, fornemmelig i Hensigt til Tieneste=Folk, hvis Rettigheder og Pligter bestemmes nøiagtigen, saavelsom Rettergangsmaaden, der skal have Sted, naar Husbond eller Tiener forsee sig imod denne Anordning, eller føre nogen Klage over, hverandre indbyrdes, hvorved giøres alle vitterligt: At Vi, i Hensigt til Agerdyrkningens Fremme og gode Sæders Overholdelse, have fundet for got, herved paa det alvorligste at befale de Embedsmænd og Betiente, til hvis Bestyrelse og Omsorg Politie=Væsenet paa Landet er betroet, at de ikke allene med Agtpaagivenhed og Nidkierhed, skulle søge at hemme Løsgiengerie, Ryggesløshed og deslige Misbrug, der hindre Virksomhed, og forstyrre den offentlige Rolighed; Men at de endog med lige Ombyggelighed bør vaage over, at Orden i Husstanden vedligeholdes, saa at baade Husbønderne kunne haandhæves i den Myndighed, som dem tilkommer over deres Tienestefolk, og disse tillige betrygges imod ubillig Behandling af hine. I dette velgiørende Øiemærke, have Vi end videre, ved denne Anordning, nølagtigen bestemt begge fornænte Parters indbyrdes Rettigheder og Pligter, samt, i at fastsætte Grændserne for den husfaderlige Magt, tillige indskiærpet Tieneste=Tyender den Lydighed, de ere deres Husbønder skyldige; Ligesom Vi og, i Henseende til Rettens Pleie, have foreskrevet saadanne Regler, at Sagerne, saavel i Tilfælde af offentlig Paatale, som private Klagemaal, med ringe Bekostning og tilbørlig Hastighed kunne afgiøres. Vor allernaadigste Villie og befaling er derfor C. 1. At enhver af Bondestanden, der ei er Gaardbruger, Boelsmand, eller Husmand, eller og underholder sig ved at drive Haandværk, skal være pligtig til at søge fast Tieneste, med mindre han er gift, samt bestandig ernærer sig ved Dagleie, dog skal det ei være formeent enten fremmede eller indfødte, naar de ere forsynede med vedbørligt Pas fra det Sted, hvor de høre hiemme, at søge Arbeide i Landet, som Dagleiere, ved Tærskning, Jordarbeide, Jndhøstning, eller deslige; ligesom det og herefter som hidindtil, skal være dem, der paa visse Tider af Aaret nære sig ved Fiskerie og Søefart, tilladt at fortiene deres Brød og Vinteren og anden Tid, naar de ere hiemme, ved Dagløn; hvilket ei heller skal være forbudet de Soldater, som haver været kaldede til Vor Tieneste, og desaarsag ikke have kundet forskaffe sig fast Tieneste til den bestemte Skiftetid. C. 2. Naar en Karl ikke selv kan forskaffe sig Tieneste, da skal han, inden 2 Maaneder førden almindelige Skiftetid, (som herefter nærmere bestemmes, melde sig hos Godseieren, eller dennes Forvalter (ifald han indtil Aaret 1800 hører til noget Gods), og dersom han ikke igiennem denne Vei kan forhielpes til Tieneste, imod billig Løn, inden 14 Dage, da bør han henvende sig til Sognefogden, som næste Søndag, ved Kirkestevne, offentligen skal tilbyde hans Tieneste og fornemme hos Almuen; om nogen af Sognet behøver og vil antage ham dertil; Kan han da ikke, inden 14 Dage faae Tieneste i Sognet, saa skal han paa lige Maade i næste Sogn lade bekiendtgiøre, at han er tienesteledig. De derimod, som ikke høre til noget Gods, skulle strax henvende sig til Sognefogderne og ved disse offentlig tilbyde deres Tieneste, hvilket alt Sognefogderne, uden Betaling, bør forrette. See s. 1. Angaaende hvilke, der skulle ansees som Løsgiengere, naar de ei begive sig i fast Tieneste. - s. 2. Hvorledes Tieneste skal søges. J. 3. De, som ei have fulgt ovenanførte Forskrift, og dog ikke have indtraadt i fast Tieneste, skulle ansees, som Løsgiengere, og straffes første Gang med at hensættes 8te Dage i Fængsel paa Vand og Brød, og anden Gang dømmes til Arbeide i Tugthuset, eller Forbedringshuset, saa mange Maaneder, som de befindes at have været Løsgiængere. F. 4. Præsterne bør, ved den første Maaneds Udgang efter hver Skiftetid, indberette Amtmanden, om der opholder sig nogen i Sognet, som Løsgiænger. C. 5. Den almindelige og rette Skiftetid paa Landet skal herefter fastsættes til 2 Gange om Aaret, nemlig den 1ste Maii og 1ste November, (hvilket Vi ogsaa, ved Forordning af Dags Dato, haver befalet, som Regel for Husbønder og Tienestefolk i Kiøbstæderne) dog skal denne Forandring i Skiftetiden ikke tage sin Begyndelse, førend til 1ste November indeværende Aar. C. 6. Opsigelse bør skee vidnesfast, inden 12. Uger før Skifte=Tiden, efter hvilken Tid hverken Husbond eller Tiener skal være pligtig at antage den som lovlig. F. 7. De Tienestefolk, som ikke indfinde sig i deres Tieneste til Fardag, bør, naar de ei have været hindrede derfra, formedelst Sygdom eller andet lovligt Forfald, for hver Dag de udeblive, bøde 2 Mk., til ligge Deeling imellem Sognets Fattige og Husbonden; hvilke Bøder, denne skal have Ret til at indeholde af den skyldiges Løn; men dersom denne skulle udeblive længer end 8te Dage, da bør han ikke allene tilbagebetale de modtagne Fæstepenge og have sin Tieneste forbrudt, men endog bøde 1/4 Aars af den betingede og ham tilstaaede Løn, til Deeling (Forts. følger.) paa ovenanførte Maade. See C. 3. Straf for dem, der ikke søge fast Tieneste.