Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-09-22
Jndtil Begyndelsen af det tolvte Aarhundrede havde Kjøbenhavn ingen anden Befæstning end den naturlige. Biskop Absalon anlagde i Aaret 1168 Borgslottet Axelhuus paa samme Grund, hvor Slotsholm nu er bygt, eller paa en De, der kaldtes Tivenæs, formodentlig fordi Sørøvere havde deres Tilflugt der. Her kunde de Krigskibe, han lod krydse paa de Vendiske Kyster, ligge i Sikkerhed. Men denne Skygge af en Fæstning blev allerede erobret 1248, da i Krigen med Hansestederne den Lybske Flaade laae for den. J Aaret 1256 tænkde man allerede paa Havnens Beskyttelse. Paa en Grund i Søen blev under Navn af Refoshaleborg et Castel anlagt. J Aaret 1259. havde Staden, efter at rimelig Formodning, allerede Ringmure. Under borgerlige Uroligheder bleve Refoshaleborg og Axelhuus vel nedrevne, men 1288 bleve Fæstningsværkerne dog igjen satte i saadan en Stand, at Nordmændenes Land- og Tilgang 1290 afværgedes. Hansestedernes og Vendernes Flaade erobred Staden i Aarene 1361 og 1369, men da de 1448 indfandt sig paa ny, og for at komme Fæstningen nærmere med deres ny Jldskyts, sænkede i Havnen store Stykfade og Kar, paa hvilke de plantede det, havde de Danske allerede tilberedt et Slags Stykpramme eller svømmende Batterier af Bielker og Tømmerstokke, hvorved de gjorde den fjendtlige Flaade stor Afbræk. Saavel under denne som under de seneste Beleiringer bleve Fienderne tvungne til at gaae bort med uforrettet Sag, efterat de forgjeves havde forsøgt at sænke Skibe i Havnen, for at fordærve den. Under Anførsel af den kjekke Dronning Philippa, Erik af Pommerens Ægtemage, afværgede de Danske disse Angreb, Christopher af Bayerens Birke eller Statsret af 1443 indeholder allerede kraftige Anordninger for Fæstnings værkernes Vedligeholdelse, og i Aarene 1523 og 1530 lod Kjøbenhavns Borgere selv støbe deres Fæstningsskyts. De grovt Skyts opfandtes, blev ogsaa en stærkere befæstningsmaade nødvendig. J Forhold til den Kraft, som de Beleirende paa de Tider kunde modsætte Fæstningen, var denne langt stærkere i hine Dage end i vore; thi vist et det, at Frederik den Første ikke ved Skyts, men ved Udhungring tvang den til Overgivelse. Denne Konge arbeidede især paa at forøge Fæstningens Styrke, fra Kiøbenhavns Beleiring under hans Regjering skrive sig de saakaldte Katte eller høie Batterier, hvorfra man nedlagde Fienden, naar han ved Udfald af Besætningen lod sig lokke under Stadmurene. Da samme Konge i Aaret 1526 byggede Nordervolden, fik ogsaa den sine egne Katte. J Grevens Feide, da Christian den Tredie holdt Kjøbenhavn fra 1535 til 1536. over Aar og Dag belagt, baade til Lands og Vands, havde han ved at anlægge en Skandse paa Amager, indsluttet Byen overalt og afskaaret den al Tilførsel. Befæstningen var den Gang endnu meget ubetydelig, men Beleiringskonsten var ligeledes kun i sin Barndom, og Forholdet var følgelig det samme som i vore Dage. Men ogsaa den Gang var det kun ved Udhungring at Christian kunde tvinge Staden til Overgivelse. Grunden til Kjøbenhavns nærværende befæstning blev lagt af Christian den Fjerde, en Regent, der saa fuldkommen kjendte og beskyttede Alt hvad Rigets Tarv krævede. Han udvidede Kjøbenhavn og gjorde det første Anlæg til Citadeller. Den Sætning der gives intet Nyt under Solen, er lige saa sand som gammel. Alt hvad der i dette Øieblik skeer er skeet tilforn, skjønt under andre Skikkelser. Vender, Lybeker og Svenske have forsøgt og udført Land gange paa Sjælland. Hvad vore Fædre i Rødens Dage have været tvungne til at udfinde, maa ogsaa, i det mindste i Hovedsagen, nu være vor Opmærksomhed værdigt. Man maa tilstaae, at kun faa Residenter, have en saa farlig Beliggenhed som Kjøbenhavn, og Kammerherre Scheel anmærker meget rigtig, at ingen Konge boer saa nær ved sine Grændser som Kongen af Dannemark. Ligesaa fortræffeligt det ligger som Havn og Handelstad, saa farligt ligger det som Fæstning. Da Absalon allerførst befæstede Staden, skede det snarere for at beskytte Havnen mod Sørovere end mod et ordentligt fjendtligt Anfald. Vore ældste Konger handlede uden Tvivl viselig i at vælge Roeskilde fremfor Kjøbenhavn til Residence, thi har end det sidste en bedre og rummeligere Havn, saa er det ogsaa saa meget mere udsat for hvert fjendtligt Angreb. Men formodentlig have de Handelsfordele, dets Havn og Beliggenhed lovede, efterhaanden bevæget Kongerne til, end mere at bebygge og udvide det, og som en naturlig Følge heraf at forøge dets befæstning.