Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1804-06-18
Kriminaltribunalets Session den 5 Juni var yderst indteressant, da der i samme ikke blev forhandlet andet end Moreaus Sag, omendskiønt den varede fra om Morgenen Kl. 10 til om Aftenen Kl. halv 6. Moreau begyndte selv og viste i fuld Følelse af sin Uskyldighed, at han blot ved personlig Fortieneste, uden Jntriguer, uden visse Partier og uden Protektion havde svunget sig og fra en Grad til en anden. Herpaa tog Bønner Ordet, skildrede med forrig Veltalenhed Moreaus hæderfulde Feldtoge og udraabte: Kanen saadan Mand være en Forræder mod sit Fædreland, eller en Fiende af den Regiering, til hvis Rodfæstelse han har bidraget saa meget, ja, som han i visse Maader selv har stiftet", Til ydermere Beviis for dette sidste Udsagn anførte Bonnet, at da det i Sommeren 1799, ved Direktoriets synkende Anseelse, blev fordret af Morean, at han af Kierlighed til Fædrelandet skulde paatage sig den høieste Magt, og Bonaparte i det samme kom tilbage fra Egypten, raabte Moreau strax: "See, der er Manden, som kan redde Frankerig; ham ville vi stille i Spidsen. Saaledes vedblev Bonnet i halvslette Time at forsvare Moreau. Blev der undertiden en Pause, raabtes der strax; Stille, for at Jngen skulde give bifaldsklap og naar de franske Prindser nævnedes, raabte Præsidenten, at der skulde siges: de forrige Prindser. "Sæt endog, sagde Bonnet, at Moreau har hørt Forslag fra de forrige Prindser, følger det da deraf, at han er en Oprørs mand? J saa Fald vare alle Overgeneraler Sammensvorne, endog Bonaparte selv; thi hvo er der, som ikke har hørt lignende Forslag, Moreau skulde have angivet det paa høiere Steder, hedder det; men i ingen af vore Love, hverken ældre eller nyere, er dette befalet. Den nyeste Lov, man her kunde beraabe sig paa, er den, som har Hensyn til nærværende Sag og som befaler, at angive alle de Mistænkelige; men denne Lovikan ikke anvendes til min Klients Præjudicium. J øvrigt nægtede Bønnet, ligesom de øvrige Desensorrer, at der denne Gang virkelig har eristeret en Sammenrottelse. Hvor er, kaabte han, Middelpunkter, Hvor er Anføreren? Hvor er Oplagsstederne for Ammunition o.s. v. Jeg seer intet af alt detter. Dagen derpaa holdt Moreaus anden Desenfor, Beliardsin Forsvarstale. Min Troe til de Desenforer jeg har valgt, mig, sagde Moreau til Dommeren, ger fuldstændig: men jeg føler at det er nødvendigt for mig personlig at vende mig til Dem og til Nationen. Ulykkelige Omstændigheder, foranledigede ved Tilfælde eller Had, kunne for Øjeblikke kaste Skygge endog paa den ærligste Mand; men et heelt Levnetsløb er stedse det sikreste Vidnesbyrd for eller imod en Anklaget, og jeg fremstiller min hele Vandel for de Modstandere, som forfølge mig. Magistratspersoner, videre har jeg nu ikke at sige Dem. Saaledes var min Karakteer og saaledes min hele Vandel! Jeg erklærer for Gud og for Mennesker at min Opførsel har været uskyldig og retskaffen. De vide deres Pligter, Frankerig hører Dem; Europa har Øjnene henvendt paa Dem og Efterkommernes Dom bier paa De m. Madame Morean har havt Anraabelses=Audients hos Keiserinden og skal være kommet meget beroliget fra hende. Som sagt, gaae de øvrige Defensorer ligeledes ud paa, at der ikke har existeret noget Komplot og endeer med at anraabe Keiserens Naade og Barmhiertighed, ifald Dommen alligevel skulde falde ud til Deres Livs Forliis. Ab been Davids Defenfor oplæste i sit Forsvar et Digt, som David forfærdigede til hiin 9 November og i hvilket han endog pegede hen til Senatuskonsultet af 18 Maj, som en Ting, der maatte følge efter. Cotterel, der fremtraadde som Defenfor for Lasollats, gik udenfor Anklagen og talede saa farligt, at mange begyndte at skiælve, og det uagtet Præsidenten adskillige Gange raabte ham til Orden; men tilsidst stoppede den keiserlige Generalprokurator Munden paa ham. Georges Defenfor paastod, at Dødsstraffe ikke vare skikkede til at tilvejebringe Rolighed; men at Benaadeels var Midlet. Cæsar, sagde han, vilde ikke tilgive Ligarius, førend Cicero i en syndig Tale formaaede ham dertil. Jeg besidder ikke Ciceros Talent; men omjeg endog besad samme, mon jeg da og kunde udrette hvad han udrettede, Leridans Defenfor roste sin Klients korporlige Skiønhed og paastod, at Laster ikke kunde boe i et Hoved, der havde saa blide og behagelige Træk og save Jblant de anseelige Korps i Paris var Nationalinstitutet det eneste, der ikke vilde stemme paa den arvelige Reiserværdighed, paa Grund af at det ikke var noget berraadstaaende Korps og fik det desuden saa sildig at vide; men til Giengield blev det dem ogsaa nægtet, at faae Gratulationsaudients hos Hs. Keiserlige Majestæt. Siden skulle nogle anseelige Medlemmer have søgt at retfærdiggiøre sig og fik derefter Tilladelse, at aflægge deres Hyldingsees i den indenlandske Ministers Haand; men førend denne Coremonie gik for sig tog den forhenværende Direktor Lare. veillere Lepaux sin Afsked. - En General skal i denne Tid være faldet i Ungade og bleven bortviist fra Paris. Keiseren opholder sig bestandig paa St. Cloud og forlyster sig med Jagten. Grundfarven til hans Kappe er blaa og besat med Stierner af Guld. Keiserinden faaer en Kroningsrobe med endeel skiønne Ar og Blomster af Diamanter for 300000 Livres. Prinds Josephs Gemalinde ha udnævnt den forrige Hertuginde af Alquillon til sin Hofdame.