Aarhuus Stifts-Tidende, 1831-03-22
Nyyeder fra Udlandet. Polen. Directe herfra har man dennegang slet ingen nye Efterretninger. Fra Schlesien meldes, at den russiske Hær havde siden de sidstpasserede mærkværdige Begivenheder indtaget en gandske besynderlig Stilling Den høire Fløi, under Generalerne Witt og Pahlen, stod næsten ligesaa nær ved Thorn som ved Warschau, nemlig et Par Dagreiser fra ethvert af dem; Centrummet befandt sig mellem Gora og Weichselen, saa at Polakkerne, i Besiddelse af Warschau og Pragas Fæstningsværker, kunde afskjære Forbindelsen mellem den russiske Overgeneral og hans høire Fløi. Den venstre Fløer efterhaands bleven ødelagt af den polske General Dwernick, saa at Generalerne Kreutz og Geis mar sandsynligviis maa trække sig tilbage igjen til den russiske Grændse. Ogsaa herfra meldes Rygtet om, at Litthauerne skulle have reist sig, for at angribe Russerne bagfra. Russerne have saaledes, tilføies der, efter mange Træfninger og et 72 Timers Slag, gjort den Erfaring, at Warschau er vanskeligere at erobre end Adrianopel. J de sidste Breve man havde fra Warschau blev der skrevet: "Vi ere rolige og haabe, Chlopick i forgudes. Havde vi svært Skyts saa kunde vor hele Slaglinie gribe til det Offensive. Men nu kan ikkun vo høire Fløi gjøre det, for at sætte Mod i Litthauerne. Det russiske Centrum bliver opholdt, og den høire Fløi harcellere vi." Der fortælles atter, at Magistraten i Warschau havde sendt en Deputation til General Skrzynetzki, som dengang havde sit Hovedqvarteer i WolgaMile fra Warschau paa Veien til Kalisch), for Jndvaanernes Navn at anmode ham om at prøve paa, om det ikke nu ved Underhandling lod sig gjøre at frelse Staden, hvorpaa Generalen gav til Svar, at hele Armeen var fast besluttet, at lade sig begrave under WarTIAN schaus Ruiner. (Sidstnævnte Efterretning er af den østerrigske Jagttager.) Jfølge en Beretning fra GeneralDuernick i skal Hertugen af Würtembergs Tropper have anrettet de afskyeligste Ødelæggelser paa det berømte Slot Pulawy, ødelagt de fleste af Nationalmindemærkerne, slæbt en heel Deel af Beboerne med sig, blandt hvilke en ung Frøken af Fyrstindens Familie. (Hertugen af Würtemberg er en Dattersøn af Fyrstinde Czartoriska, der eier Slottet Pulawy, med alle dets vidtudstrakte Besiddelser.) Polakkerne vare komne dertil i rette Tid for at frelse Staden, som Dagen efter skulde været plyndret paa Hertugen af Würtembergs Befaling. Russerne havde retireret derfra i saadan Hurtighed, idet baade Kavallerie og Artillerie var dem nær i Hælene, saa Mange af dem vare, i den store Trængsel for at slippe ud, styrtede af Hestene paa Torvet og i Gaderne. Man havde idet mindste seet over hundrede Heste komme løbende gjennem Byen uden Ryttere og med Sadelen under Bugen. J Staden gjorde Polakkerne 80 Russer til Fanger. Hele Veien fra Kurow til en Miil paa den anden Side af Markuszow var bedækket med Blod, saaledes vare Russerne blevne forfulgte. Ved Piaski, paa den anden Side af Lublin, havde General Duernick frataget dem 12 Kanoner. Det stadfæstes, at Polakkerne ere rykkede ind i det russiske Polen (Volhynien og Podolien). Syvtusinde M., meest Krakuser, (frivillige Ryttere) og en Deel af Garnisonen i Zamose, vare satte over Bugfloden og gaaet ind i Volhynien.