Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1809-01-28
Bergenske Adressecontoirs Efterretninger. 45de Aargang. No. 4 for 1809. Udgives ved Toldprocureur Geelmuydens Enke. Løverdagen den 28de Januar. paa Dagen, den 28de Januar 1809. Mel: Vi norske Døttre synge med muntert trofast Vennelag, sad Fædrene, og deres Konges Fødselsdag. erindrede. Det fulde Bæger, uden Tvang, de rundt lod gaae, og alle tømte det, og sang, og svore paa de vilde ej svige sin Konge. Og hvad de lovde, det stod fast thi Mænd i Nord ei kiendte nogen større Last, end Svig i Ord, og Konger skiønte deres Værd, og leed paa dem saavel i Fred som naar med Sværd de droge frem: Thi aldrig de sveg deres Konge. Ja, deres Tro og Kiærlighed til Fødeland, samt deres simple Ærlighed, beundred man, og frygtede, i Ledingstog, det Heltemod; thi naar som Nordens Drenge slog, saa gialdt det Blod, for aldrig de sveg deres Konge. Saa mindes vi i dette Lag sædvanlig Skik, at Du blev fød paa denne Dag, og Frederik, Paa gammel Viis vi fylde vil, til bredfuldt Maal. vort Glas og synge høit dertil; Kong Fredriks Skaal, Den gode Kong Frederik leve! Ner under hvile det Forgængelige af Hr. Oplagsskriver. ANDERS CHRISTENSEN MSLBAct, föd i Christiansand den 18de Juli 1735 god i Bergen den 22de Januar 1809. af alle Retskafne bekiendt for den redelige og agtværdige Embedsmand; elsket og ret af de Fleste: men isærdeleshed af de Handlende, der aldrigen bleve at ham strengeligen behandlede; de Fattiges bemmelige Velgiører; Enker og Faderlöses Talsmand, der, foruden af hans kiære Börn, vil favnes af Mængder. Fred hvile over din Aske du Salige! Gravminde. Den ædle Mands Daad overlever ham selve Døden kan ei udslette hans billige Hæder Med denne Tanke ledsage vi Oldingen Herr Oplagsskriver, Anders Christensen Mølbach, til sit Hvilested, ved hvilke Sandhed ukonstlet skrive Her hviler en Hædersmand. Jkke glimrende, men sande vare hans Fortienester Ædle Følelser og redelige Bestræbelser bestemte, deres Værd J 43 Aars Ægtestand nod han Mandens og Faderens Glæder, og befæstede, trods Tidens Forandringer, ved Kiærlighed og Flid sin Families Lykke. Tvende elskede Sønner og Datter vidne om hans Faderomhu og velsigne hans Daad. Ved erhvervede Kundskaber og gavnlig Erfaring. blev han duelig Embedsmand og hædrede Embedet ved fornuftig EmbedsiverFlid, Troskab og Nøiagtighed betegnede hans Kalds Gierning: for fine Forretninger levede han, og mere end velfortient Løn blev ham en ge Selskab, Gang, paa Dagen, den 28de Januar 1809. Samvittigheds Vidnesbyrd. Af et sagtmodigt og venligt Sindelag var hans Omgang saavel i Selskab som Sysler behagelig, og aldrig blev han Undergivne ved sin Nærværelse besværlig :Med ømme og blide Følelser mødte han Lidende og lindrede, hvor han kunde, velvilligen deres Kummer. For Religionen nærede han Høiagtelse, grundet i Overbeviisning om dens dyrebare Sandheder, hvilke han gjerne hørte og omhyggelig bevarede: de havde, sagde han, fredet om hans Vel i Livet, og af dem ventede han Styrke ved Dødens Nærmelse. Nedbøiet ved en elsket Kones Tab var Tanken om Giensynstimen ham kiær, og dette Haab, vakt ved Tro paa Sud, opklarede hans Mørke. Efter kort Forventelse faae han det virkeligen opfyldt, han følte sin Kraft aftage; erkiendte i disse Mindelser Overherrens Vink; trak sig med Siels Rolighed ud af sin velbestyrede Virkekreds: og efter at have givet elsket Datter og Børnebørn sin faderlige Velsignelse, ophørte Oldingen at leve i en Alder af 73 Aar. og 6 Maaneder. Medborgeres Agtelse pryder hans Minde, Børns, Børnebørns og Venners Kierlighed skal redde det fra Forglemmelse. J. C. Welhaven.