Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-03-06
Den Første, dat. Paris d. 18de Januar Kl. 11 Aften, lyder saaledes: "Min Hr. Greve! Jeg har modtaget Deres Depesche No. 5, dateret den 10de d. J det Ministrenes Conseil lod de artige Udtryk, i hvilke Hr. San Miguels Note til Hr. Hertugen af San Lorenzo er affattet, vederfares al Retfærdighed, kunde det dog ikke andet end bemærke, at den spanske Regjering i Samme forkastede alle Forholdsregler til Forsyning. Hiin Regjering giver ikke alene ikke det ringeste Haab om at ville vende tilbage til de Følelser, der lode sig vente, og som saalænge have forenet Spanier og Franskmænd i Kjerlighed til deres Souverainer og en viis Frihed, men gaaer endog saavidt at forlange, at Frankerig skal trække sin Observationssarmee tilbage, og fordrive de Fremmede, der have ansøgt om et Tilflugtsted. Frankerig er ikke vant til at høre et saadant Sprog, og kan kun tilgive den, der bruger det, i Betragtning af den oprørte Gemytstilstand, der nu hersker i Spanien. Vi ville ikke give slip paa den hæderlige, fra vore Forfædre nedarvede, Forret. Enhver, der betræder det franske Gebeet, er fri og nyder et ukrænkeligt Gjestevenskabs Rettigheder. Offrene for hine Bevægelser, der ryste Spanien, have taget deres Tilflugt til os, og ere blevne behandlede med al den Agtelse, der skyldes Ulykken, men derved, at vi ikke have tilladt dem at beholde deres Vaaben, ere tillige Nationernes Rettigheder samvittighedsfuld bleven respecterede. Og har Spanien handlet ligesaa mod Frankerig? Forbrydere, der vare dømte ved vore Domstole, har det tilstaaet et Tilflugtsted, og vi have Lister i Hænderne paa dem af Hs. Allerchrist. Majestæts Undersaatter, som den spanske Regjering har lovet Ansættelse i de Armeer, der ere bestemte mod Hines Fædreneland. Vel kunde vi have gjort Spanien Bebreidelser derfor, men af Kjerlighed til Fred have vi tiet stille. Med hvad Ret forlanger Spanien paa den anden Side vor Observationssarmee opløst, i et Øieblik, da de constitutionelle Tropper just have overtraadt det franske Gebeet andengang? Jeg har, min Hr. Greve, i min sidste Depesche meddelt Dem de officielle Beviser for denne beklagelsesværdige Tildragelse. Den forvirrede Tilstand, hvori Spanien nu befinder sig, involvere nogle af vore væsentlige Jnteresser, og imedens det erklærer, at det ikke vil afhielpe denne Punkt, forlanger det til samme Tid, at vi skulle opgive de Forsigtighedsregler, til hvilke dog just hiin Beslutning fra Spaniens Side nøder os. Det er ubehageligt at maatte henvise til slige Modsigelser. Hs. Allerchr. Majestæt havde af Omsorg for den spanske Nations Vel og et Lands Lykke, der er regjeret af en Prinds af hans Familie, ønsket at hans Minister var bleven i Madrid efter de østerr., preuss. og russ. Ministres Afreise; men Man har ikke laant Øre til hans sidste Ønsker, hans sidste Haab er bleven skuffet, Revolutionens Dæmon, der saalænge ødelagde Frankerig, fører ogsaa Forsædet i Spaniens Raad. Vi beraabe os paa Europas Vidnesbyrd. Europa maa dømme, om vi ikke fra vor Side have gjort Alt for at underholde Forbindelser med Spanien, som vi nu til vor største Bedrøvelse maae afbryde. Men nu, da alle Forhaabninger ere saa langt borte, nu, da Udtrykket af de mode rateste Følelser intet Andet bringer os, end nye Udfordringer, nu, min Hr. Greve, er det hverken overeensstemmende med Kongens Værdighed, eller Frankerigs Ære, at De bliver længere i Madrid. Kongen befaler Dem derfor at forlange Pas for Dem og Deres hele Legation, og, uden at spilde et Øjeblik, afreise strax efter Modtagelsen. De har Fuldmagt til, naar De forlanger Deres Pas, at meddele Hr. San Miguel denne Skrivelse i Afskrift. Jeg har den Ære a." (Den anden omtalte Skrivelse følger i næste Avis.)