JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Vi kunde endnu anføre mange Exempler paa, at vor Tidsalder er den sande Guldalder, men det vilde lede os til større Udførlighed, end en saadan Tidsalders Mennesker kunne taale. Da vi med Grund forudsætte, at denne vor Forelæsning læses af vore høistærede Læsere, efter Maden i Sophaen, eller paa Sengen, kort førend man er paa Veie at falde i Søvn, saa troe vi her at burde afbryde, for ei at forstyrre Læserens Hvile, og ønske en god rolig Nat!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Ved den Forestilling, som afvigte Løverdag gaves paa det Kongel. Theater, til Fordeel for de i Krigen Qvæstede og Faldnes Efterladte, hædredes ogsaa deres afdøde Velgiørers, Knudsens Minde. Da Dækket gik op, saaes en Egn med en Søe i Baggrunden, i Forgrunden en stor Runesteen, hvorpaa læstes H. C. Knudsen, med sorte Bogstaver. Paa Runestenen hang en Harpe med brustne Strænge. Paa den ene Side af Rune stenen stod et Egetræ, paa den anden et Grantræ, og over det Hele varede Dannerbrogens Flag. Ved Runestenen stod Hr. P. Foersom og fremsagde et af ham selv forfattet Digt til den hedengang, nes Hæder. - J Aften gives til Fordeel for Knudsens Enke og efterladte Børn, en Forestilling af Viinhøsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
En Dagleiers Kone i Øverød, paa Kjøbenhavns Amt, er den 23de f. M. kommet i Barselseng med Trillinger nemlig 1 Dreng og 2 Piger. En udlevet gammel Kone forløste Barsel qvinden, i Mangel af en Jordemoder. Fattigdommen var saa stor her, at alle 3 Been maatte lægges nøgne i et Skriin. Barselqvinden har forhen havt 8 Børn, hvoraf dog kun de 4 leve Til de i No. 32 af nærværende Blad opregnede periodiske Skrifter, der udkomme i Kjøbenhavn, maa endnu regnes: Det skandinaviske Litteraturselskabs Skrifter, Landoeconomiske Tidender, Efterretninger om indenlandsk Konstflid, Collegialtidenden, Litteraturtidenden og Kjøbenhavns Priiscourant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
General=Tabellen over Kopulerede, Fødte og Døde i Kirkeaaret 1815 i Kongeriget Dannemark, giver følgende Resultat: Kopulerede 11069 Par, Fødte af Mandkjønnet 16,200, Qvindekjøn 15,962, Uægte af begge Kjøn 3099, Døde af Mandkjøn 12, 138, hvoraf 3 over 100 Aar; Qvinkjøn 11,453, hvoraf S over 100 Aar; af begge Kjøn 23,691. Hovedstaden allene har havt 216 flere Døde end Fødte, Provindserne derimod 12,270 flere Fødte. Paa Listen af uægte Børn staaer Fyens Stift, næst efter Hovedstaden, øverst, nemlig omtrent hvert Niende, hvorimod Siellands Stift har de færreste eller omtrent et af 20 Af en Sammenlignings=Tabel over Antallet paa Laugenes Jnteressentere og Mestere, samt Svende og Drenge i Kjøbenhavn, sees, at der i Aaret 1727 vare 1648 Jnteressentere og Mestere, 2012 Svende og 1709 Drenge; i 1743: 2218 Jnteressentere og Mestere, 2501 Svende, og 1850 Drenge; 1771. - 2668 Jnteressentere. og Mestere, 3051 Svende og 1754 Drenge; 1814. - 3774 Jnteressentere og Mestere, 2880 Svende og 2164 Drenge; 1816. - 3782 Jnteressentere og Mestere, 3170 Svende og 2361 Drenge, tilsammen i det sidste Aar 9313 Personer, og naar hertil lægges 1721 aparte Arbeidere i Fabrikkerne, samt 236 Karle ved de i Drivt værende 59 Bryggerier, udkommer et Antal af 11,270 Personer. (Hempels Av., Nakskov, den 27 April. Fra den 17de til den 27de ere følgende Skibscapitainer ved Nakskov Toldsted for Ind- og Udgaaende clareret: L. Smidt til Flensborg med Byg. J. Andrea til Jylland med Hvede. Jens Diderichsen fra Jylland baglastet og herfra til Kjøbenhavn med Hvede. Jesper Stang til Kiel med Byg og Hvede. Alle af Nakskov. - Niels Nielsen fra Thronsøe, med Brænde og herfra til Svendborg med Hvede. Daniel Nielsen fra Thronsøe med Smør og herfra til Svendborg med Hvede. Jens Brandt af Marstall til Flensborg med Byg, Havre og Hvede. Steen af Ærøeskjøbing hertil baglastet. Hans Albreth Brandt fra Kjøbenhavn med Stykgods. Berg fra Kjøbenhavn med Stykgods. Jver Friis fra Aarhuus med Mjød og Vinduesglas. Christen Thomsen og Jens Andrea, begge fra Kiel baglastet. Anders Petersen med Salt. Alle af Nakskov. - Niels Bruun senior af Marstall fra Flensborg med Brændeviin. Niels Bruun junior af Marstall daglastet. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Kjøbenhavns Børs den 3 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 679, eviste 680. Amsterdam 2 M. 624, a sta - . London 2 M. 29 Rbdlr. 88 s. Spec. 68. - Specier solgtes til 40 3/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 89 pr. 100; Oblig. 78. Norske Sedler 46 3/4. Svenske Sedler 10 Mk. 12 s. til 11 Mk. Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Norske Efterretninger. Den 28de Marts d. A. er Cancellieraad og Høiesterets Advocat B. H. v. Munthe af Morgenstierne udnævnt til Regjerings Advocat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Den Norske Rigstidende No. 33 meddeler følgende Skrivelse fra Stockholm, dat. den 11te April d. A. Den 19 Januar sidstleden afsagdes her i Stockholm af Hs. Kongel. Majestæts og Rigets Swea Hofret Dom i Sagen, angaaende de af Revisions-Secretair Baron Boise og Over-Directeur Grevesmohlen fra begge Sider gjorte Paastande om Ansvar for de i flere trykte Skrifter, imod hinenden brugte skændige Udladelser; ifølge heraf er Grevesmohlen dømt til at være æreløs og at landsforvises, og Baron Boje skal straffes med 3 Aars Fængsel paa Warholms Fæstning; Begges Skrifter confisceres, men offentlig Afbigt kan ikke finde Sted, da begge Parter sagfældes. Den befalede Actor, Herredshøvding Bellander, skal for upassende Yttringer bøde 40 Daler Sølvmynt tilligemed 13 Rigsdaler 16 s. Banco. Saavel Over-Directeur Grevesmohlen som Baron Bolse have, hver for sig, indanket Dommen til Høiesteret eller, som det her kaldes, til Kongen, som tilligemed Justitiæ Raaderne udgjør sidste Jnstants; hvorefter alligevel, ligesom i Norge, Kongens Naade eller Formildelse i Dommen kan ansøges. Begge de dømte Personer forblive imidlertid i den dem paalagte Arrest. - J StockholmsPosttidende findes Stevning til Lieutenant Nat og Dag, hvorved han indkaldes til Møde i SweaHofret, for at give Tilsvar i en mod ham af Advocat-Fiscalen Laugmand Laurin efter befaling anlagt Sag, i Anledning af et til Sverrig fra Tydskland ankommet trykt Skrift: Entwurf zu einer neuen Organisation des Schmedischen Heeres, von Otto Natt och Dag, 1816, med Dedication til det Svenske Folk, fordi i Fortalen til dette Skrift forekomme Fremstillinger, formeentligen sigtende til Omstyrtning af de Grundlove, som Rigets Stænder paa Rigsdagen i Stockholm 1809 og i Ørebro 1810 have vedtaget for Rigt Styrelse og for Thronfølgen. - Fra Overstatholderen i Stockholm er udkommen en trykt Forklaring over Politikammerets Arbeider i Aaret 1818. Man seer deraf Antallet af Forbrydelser og Forseelser, hvorom Undersøgelser ved Politiet have været anstillede, af expederede Breve og Forestillinger, af anmeldte Reisende m.m.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Af en Skrivelse fra Christiansand, dat. den 19de April d. A., erfarer man, at Kulden er der endnu streng, og at Sneen ligger nogle Alen høi, og vil neppe i den første Maaned tillade Jordens Pløining. Priserne ere der faldne: Dansk Rug kjøbes for 200 Mk., Byg 130 Mk., Havre 86 Mk., Kartofler 80 Mk. pr. Tønde; Smør 600 Mk. pr. Fjerding; 1 Skippd. Høe 200 Mk.; Caffe 20 Mk., mørk Puddersukker 14 Mk., Congothee 72 Mk. pr. Pund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-04
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. FORo Trettende Aargang. No. 37. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 7. Mai 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Om Opdragelseskonsten, med Hensyn til Faareavlens Forbedring *). Mine høistærede Herrer!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Den ældgamle Maler Zeuxis vilde fremstille i et Malerie Jdenlet af qvindelig Skjønhed. Han laante af den ene Skjønne Øinene, af den anden Munden, af den tredie Næsen, af den fjerde Panden, af den femte Hagen, og skabte saaledes af lutter adspredte Dele et skjønt idealsk Heelt. Det være mig tilladt, at efterligne denne sindrige Konstner, i det jeg forsøger, at udkaste af det nuværende Opdragelsesvæsens meest fremstikkende Fuldkommenheder et Jdeal af Opdragelses konsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Vi ville gjøre Begyndelse med det physiske Menneskes Dannelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Den nuværende Opdragelse udgaaer fra den vise Grundsætning: at Konsten maa komme Natuen til Hjelp, for af det formløse Barn, at danne en fuldkommen Menneskeskikkelse. Ex trunco sit Mercurius. Det er med andre Ord, det er Konsten, som skaber af Klodsen et Gudsbillede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Den lille uformelige Verdensborger, der nyligen saae Lyset, kan lignes med en utilhuggen og uhøvlet Klods eller en Leerklump, der først i Konstnerens Haand maa dannes til Menneske. *) Efter T. H. Friedrich. Jntet er uslere end Fordommen, at Naturen selv er istand til at fuldende sit Værk. Naar man vilde indrømme de uddannede Jld lænder og Hottentotter, der voxe op i raa Vildhed, uden Konstpleie, en Menneskeskikkelse, kunde denne Fordom lade sig retfærdiggjøre. Men hvilken fornuftig Mand falder det ind, at ansee disse Væsener for andet end menneskelignende Bestier, der ogsaa i legemligt Henseende staae paa samme Dannelsestrin som Orang=Utanger og ligesaa dybt som disse under de fiint dannede europæiske Mennesker,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Enhver Skabning bliver forædlet ved Konsten. Ligesom Espallietræer, som holdes under Gartnerens Kniv, og hylles i Svøb og Straa kaaber, bære ædlere og sødere Frugter end de i Skoven opskudte colossalske Ege og Grane, og ligesom Drivhuusværter, der i konstigt varmet Luft, ere betryggede mod det raa Veirligs Jndflydelse, saaledes ere ogsaa de i Stueluft, Svøb, Vatter og Snørlive opdragne Mennesker de meest fuldendte, og den saakaldte Forkjelelse, over hvilken Vandalerne og Naturalisterne raabe af og vee, er Grunden til alle physiske Forædlinger. Det blive vi var hos den forædlede Faareavl, som har en bedre Pleie end den sædvanlige, saa at, efter troværdige Mænds Forsikkring Faar af Extraction i adskillige Merinoskjæferier endog beklædes med Trøier og Kapper, af hvilken Aarsag man ogsaa med Rette kunde kalde saadanne Anstalter, for saavidt de have Faarenes Forædling til Øiemed, Faare=Forfinelses, Faare=Educationsanstalter, eller ogsaa Jnstituter, for Faare=Cultus, og det er aabenbart et af Tidernes glædelige Tegn, at i mange Stater bæres mere Onsorg for Faare=Cultus end Menneske Cultus. Men til Sagen! Lader os derfor prise vore Mødre, Ammer, Svøbekoner og Goldammer, der, strax efter Fød sen, emballere vore Børn ligesom ægyptiske Mumier i Svøb og Vatter, og for at bevare dem fra Naturens for hurtige Udfoldning, og hiin yppige Væxt, der driver alt i Stammen, og intet i Blomster, og altsaa vil fremdrive vore Børn til sande Patagonier. Disse gode Qvinder er det, der med omhyggelig Haand forarbeide og ældte deres spæde Livsdeig, indskyde den i velvarmede Senge og Børnestuer, for at berede deraf hine løse, møre og skrøbelige Biscuts, hvoraf en stor Deel, især af vor Kjøbstæds Ungdom, synes at være sammensat. Maa vi ikke med rørt Hjerte tilstaae, at de ei spare nogen Umage, for at indsnøre vore Døttre, saasnart de forraade Spor til Vaxt, i Fiskebeenspantsere, og fremdrive hine smækkre, men skrøbelige Lilievande, som en Zephyr rusker frem- og tilbage. Sandt er det, de udsætte de spæde Planter derved for den Fare, at knækkes af den første den bedste Stormvind, men at knækkes er jo alt det Skjønnes og Ypperliges Lod paa Jorden, hvilket endog Blomsterne paa Marken, bevise os, thi en eneste uforskammet Orcan knækker dem i Hobetal. Skrøbelighed! Dit Navn er Qvinde!" siger Shakespaar, og i Sandhed, en større Compliment kunde han neppe sige det smukke Kjøn; thi Skrøbelighed er jo netop det Skjønnes Characteer, fordi alt det Skjønne er fiint, og alt det Fine skrøbeligt. Heraf følger altsaa, at vore Mødre, Ammer, Svøbekoner og Goldammer lægge, naar de arbeide paa at fremme vore Døttres Skrøbelighed, Grunden til deres høieste physiske Fuldkommenhed, og at vi derfor have stor Uret, naar vi saa hedensk arbeide mod Snorlive, der, efter min bedste Overbeviisning, ikke er andet end de Former, hvori det raa udannede Naturværk, omstøbes til et skjønnere Konstværk. Snørlive ere jo ogsaa, i aandigt Henseende, nødvendige, naar Tanken skal faae en rank og smækker Væxt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Ja, mine Høistærede, det er Konsten som overalt maa forbedre Naturen og forarbeide og danne det raa Stof, den frembyder. Uden den vilde Menneskeformen omsider udarte til en Abe form. Dette føle endog visse vilde Folkeslag, som jeg imidlertid ikke vil nævne, fordi jeg i dette Øieblik ei har de competente Reisebeskrivere ved Haanden. J det de nemlig sammentrykke Hovederne og sladtrykke Næserne paa deres nyfødte Børn, erkiende de aabenbart den Grundsætning, at Konsten er Naturens Correcteur. Det samme gielder om nogle indianske Folkestammer, der stræbe at forbedre Naturen, ved at tættovere Huden. Med samme Ret kunne vi derfor kalde hine gode Qvinder, der lægge den første Haand paa vore Smaaes legemlige Dannelse, Naturens Correctricer. Naar vi sammenligne en udannet Bondepige, som Konstens Glathøvl ikke har uddannet, med en ung Kjøbstædssmø, der er opvoxen under sin Amme eller Gouvernante, saa forekommer det os som en Bog, fuld af Trykkeil, ved Siden af hine correcte Bøger, hvori en Trykfeil er en ligesaa stor Sieldenhed, som en Tankefeil eller Feiltagelse i vore nyere Philosopher og Nationallæreres Værker. Hvilken plump Form, hvilken dyrisk Muskelkraft, hvilken carmosinrød Sundhedsfarve opdage vi ikke hos hine Bonderoser? Hvilken Pycheagtig Smækkerhed, hvilken smægtende Lilliebleghed, hvilken yndig hendøende Skrantenhed fortryller os derimod ikke hos den unge Kjøbenhavnerinde? Det samme er Tilfældet, naar vi sammenligne den første den bedste snørede Kjøbenhavnske Ungersvend med den første den bedste Forpagter, eller Forvaltersøn fra Landet. Er det ikke, naar vi see hiin, ligesom om en sjelden Konstnerforening af Skræddere, Modehandlere og Haarskjærere havde lagt Grunden, til hans Skabelse? J Sandhed! Fra Top til Taa er en saadan Yngling et Konstværk. Hans purrede Haar, hans i alskens mathematiske Figurt, tlippede Bakkenbarter, hans Ansigtsfarve, hans Lænder og Lægge: Alting hos ham nedstammer fra Fabriken, og med Rette kunde vi derfor kalde ham et fabriceret eller Konstmenneske i Modsætning af Naturmenneske. Hvilken Velgierning vilde det altsaa ikke være, dersom der, foruden de sædvanlige Opdragelsesanstalter, ogsaa oprettedes visse Menneskefabriker eller Børnepresser, hvori de nyfødte Mennesker kunde, ligesom ved en Bank, omformes og præges til Normamennesker, og som saadanne sættes i Cours, Og da Doctor Gall har udbredt et nyt Lys over Hjernens Natur, vilde det være hensigtsmæssigt, at forene med disse Børnepresser et AntalOrgantrykkerier, hvori man kunde indtrykke de nyfødte Børns bløde Hjerneskaller alle ønskelige Organer af Høimodighed, Skarpsindighed o. s. v., indtil Mord og Tyveorganet, og paa denne Maade, ogsaa i Henseende til Sinds- og Aands anlæg, forbedre Naturen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Dette, mine Høistærede, ere omtrent de Vink, som den, der føler Kald til at bryde en ny pædagogisk Bane, maaskee kan benytte, og hvor stor vil min Fortjeneste af Menneskehedens Forædling ikke være, naar de her udstrøete Frøkorn ikke ere faldne i nogen ufrugtbar Bund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Vi gaae nu over til Ungdommens sædelige Dannelse. Jeg gjør Forskjel paa den udvortes og den indere Sædelighed. Den udvortes er ikke andet end de saakaldte sine Manerer og Sæder, men den indere er Hjertets Forædling, som jeg fortrinligen vilde kalde de gode Sæder, hvis jeg havde Lyst til at være paradox. Altsaa først til de fine Manerer. Jeg tvivler ikke paa, at dersom man satte et nyfødt Barn i en Skov, og lod det opvoxe blandt Ulve, at dette Barn, saafremt dets Lege kammeraters Tænder skaanede det, omsider i Ordets bogstavelige Forstand, vilde tude med de Ulve det var iblandt, og løbe omkring paa alle Fire.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
J Sandhed, det er Skade at Politiet lagde sig derimellem, da engang en Philosoph i Berlin var i Færd med det artige Experiment, at lade et Barn opvoxe fjernt fra alt menneskeligt Selskab, indtil Mandbarheds=Aarene. Man ansaae det ikke for gavnligt, paa denne Vet, at komme til Opdagelser og Resultater i Opdragelseskonsten. (Fortsættes.) Anmærkninger til Forfatteren af Recensionen over de ved Salonen paa det Kongelige Akademie for de skjønne Kunster i August Maaned 1815 udstillede Kunstsager. (See Athene for Sept. og Oct. 1815.)(Slutning; see No. 35.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Dersom Forfatteren ved Fuldendelsen af dette Stykke har fundet nogen Tilfredshed med den Harmonie han ventelig troer at have lagt i Sproget, saa har han desto større Aarsag til at være misfornøiet med den Disharmonie, som virkelig ligger i Tankerne; thi jeg maae oprigtig tilstaae hem, at uagtet alt muelig anvendt Flid og Møie har det dog været mig ganske umuelig at finde ringeste Spor af sund Menneskeforstand i hele Phrasen. - Han siger f. Ex. Figuren er i det hele meget god og tillægger den derefter saa mange Lyder, at Halvparten deraf var meer end tilstrækkelig for at tilintetgjøre alle dens Fuldkommenheder. - Han siger ogsaa ved Halsens Strækning sammenknuges Underansigtet; at dette ved Halsens Bøining kunde være Tilfældet, kan man begribe, men hvorledes det ved dens Strækning lader sig gjøre er ikke tænkeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Hvorledes Recensenten iøvrigt har endevendt sin Forstand, for at finde noget Godt i dette Stykke, og kun lutter Disharmonie i Høyers Arbeider, vil han neppe selv kunne gjøre sig Regnskab for. At det omhandlede Basrelief er mislykket Freund i det Hele, vil han ved modent Overlæg vist selv tilstaae; thi Figurens Stilling er ganske uhældig valgt, og det er fysisk umuelig, med den venstre Haand at frembringe den fornødne Kraft til at hæve Stenen, naar den hele Figur, og den høire Arm, som beskjeftiges med at fremdrage Sværdet, skal være mellem Stenens Last, og den venstre Haands Kraft, thi saaledes som Figuren er valgt, kan den ikke engang bære sig selv, meget mindre hielpe til at bære Stenen. - Men dette har Recensenten ikke forstaaet at bedømme, og derfor heller ikke berørt det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Hr. Freund har ved sin i April Maaned. A. udstillede Euridice, givet Academiet et langt bedre Beviis paa sit Talent end ved nærværende Stykke, og jeg stemmer fuldkommen med Recensenten i al den Roes, han derfor har tillagt ham, ligesom denne Konstner heller ikke maa vredes, naar jeg har fundet mig beføiet til at anke over det nærværende; det er aldeles ikke skeet for at nedbøie hans Genie; tvertimod, jeg vil opmuntre ham til at fremture paa den begyndte Bane, og anvende den fornødne Tid paa sine Arbeider, han vil vist i Fremtiden oprette hvad han ved denne Salon har tabt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Jeg slutter hermed i Henhold til min forrige Anmærkning: at dersom Recensenten har Lyst til at afkaste Masken, og som ærekjer Mand da opfordre mig til ny Kamp, saa skal jeg være tilhans Tieneste; han har selv erklæret, at han ingen Fordring gjorde paa Skaansel, og jeg gjør det ligesaalidet, men jeg fordrer Upartiskhed og saakyndige Anmærkninger, og naar han giver mig disse, skal jeg oprigtig takke ham derfor, Endelig maa jeg bede undskyldt at dette er kommen saa sildigt, naar videre Leilighed gives skal jeg være mere prompte; jeg formener, at den Prosit, som kom seent, er bedre end aldeles ingen, og beder ham dermed tage tiltakke. Kjøbenhavn, d. 21 Marts 1816. H. Hansen, Maler, og Medlem af Academiet. for de skjønne Kunster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Jndenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Bidrag til Fyens Topographie. - Øen Thee ved Svendborg. - Vore Topographer have meddeelt gode Efterretninger om Thors enge, Strynøe, Dreise, alle beliggende ved Svendborg, men de have alle stiltiende forbigaaet Thee, som ingenlunde er uvigtig. Thnede staaer for 90 Tønder Hartkorn, med 15 Tdr. Land til sit Hartkorn, den har næsten 500 Mennesker, 28 Gaarde, af hvilke 14 ere udflyttede, 40. Huse med Jord, 14 uden Jord, og en Skov, paa 180 Tdr. Land geometrisk Maal, i god Opvext og Fred. J de sidste 10 Aar er Folkemængden, der tiltaget med 100 Personer og om ti Aar til vil den, naar smitsom Syge ei indtræffer, tiltage endnu mere, fornemmelig om Handelen faaer Liv. Denne De har, paa de faa Aar, Beboerne have været Selv tiere, meget tiltaget i Velstand. De anførte Smaa er vidne om, hvad Danmark, kunde blive for et velsignet Land. Matriculscontoiret havde den bedste Anledning, og de paalideligste Efterretninger til en rigtig og omstændelig Topographie over Danmark; den vilde være af megen Nytte i kammeralistisk og statistisk Forstand, saavel for det Offentlige, som for privat Mand. Man seer andre Lande, f. Ex. Sachsen, beflitte sig i denne Tid meget herpaa. Derved besparedes megen Brevvexling for Collegierne med Efterretningers Jndhentning; de foregaaende Forandringer kunde hvert 10de Aar ved Supplementbind tilføies, og dette Arbeide henlægges under Tabelcontoiret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Odense, den 3 Mei. Ved at grave en Kielder dybere, er i disse Dage her i Odense funden Beenrade og tvende Menneskehoveder, som have været nedgravede i forskjellige Hjørner af Kielderen, og ikke kan skjønnes hvorlænge de kunne have lagt der. – Tre Dages rasende Storm af S. O. har først lagt sig idag den fjerde med Regn, som Jorden nu saameget trænger til. Græsset svinder reent bort og Løvet kommer ingen vegne. Jfjor ved denne Tid var allerede Skoven grøn og hørtes Kukkeren. - J Norge kan nu ventes, ligesom i Danmark, megen Frembringelse for Litteratur og Maculatur; da der nu anlægges saa mange Bogtrykkerier, at allene i Christiania, hvor i mange Aar var kun et, nu ere fem. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Aarhuus den 3 Maj. Den uforbrændelige Spanier forlader i disse Dage Aalborg, for med Kone og udenlandske Dyr, som han ganske naivt kalder sin Familie, at afreise til Gothenborg. Hans Experiment i den gloende Ovn gik overstyr, og dennes Construction vilde komme ham paa henved 500 Rbd. og han kun havde kunnet opdrive 80 Subscribentere. Overalt har hans Konst gjort liden Lykke i disse nordlige Enemærker. J Hobro skal endogsaa, efter hans eget Udsagn, Politiemesteren have forbudet ham offentligen at vise den, paa Grund af at han havde glemt at medbringe den ham fra høiere Steder forundte Tilladelse. - Veiene her i Jylland, der for en Maaned siden vare yderst slette, ja endogsaa paa enkelte Steder, næsten ufremkommelige, ere nu fortreffelige. - Her i Aarhuus har vi en Maj saa kold, at man næsten hele Dagen maae vedligeholde Kakkelovnsvarmen, da Solen saa sparsomt glæder os med sine Alt oplivende Straaler. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-07
Ved Høiesterets Dom ere to Delinqventinder, Kapen Sørensdatter og Mette Madsdatter, paa en Dag dømte for Mordbrand, den første til at miste sin Hals og hendes Legeme lægges paa Steile, og den sidste til at miste sin Hals og derefter brændes; men paa de Tilforordnedes Jndstilling, ere de begge af Hs. Majestæt benaadede med at sættes under stræng Bevogtning i Møens og Viborg Tugthuus. Hvor ubetydelige Aarsager, der ofte kan bevæge Mennesket til skrækkelige Forbrydelser, sees iblandt andet deraf, at Karen Sørensdatter, en 17 Aars Barnepige, blot af Hævn over en liden Revselse af sin Hosbond, satte Jld paa Gaarden ved høilys Dag. Mette Madsdatter, som afbrændte sin egen Broders Gaard, kunde ikke engang angive noget Motiv til Forbrydelsen, dog have Dommerne bemærket de Omstændigheder, at hun for 6 Aar siden har været berøvet Forstandens Brug og at denne Svaghed har efterladt sig kjendelige Spor, at Broderen, 14 Dage før Brand stiftelsen, søgde at formaae hende til at flytte, hvortil hun viiste Avillie, hvilket i en Slags Sindsforvirring maa have fremkaldt den Tanke at sætte Jld paa hans Gaard.