Berlingske Tidende, 1809-06-05
Prag, den 24de Maji. Angaaende det forefaldne store Slag ved Aspern og Esslingen den 21de og 22de d. M. er her udkommen en Officiel=Beretning, hvori det blandt andet hedder: Keiser Napoleon har den 19de og 20de d. M. at over den store Ar af Donau med sin hele Armee og de af hans Alliere e erholdte Forstærkninger, posteret sine Troppekorps paa Øen Lobau, hvoraf man le kunde forudsee hans Hensigt at iværksætte den anden Overgang over den smalere Arm af Donau, for at kunne giøre Angreb. Generalissimus Erkehertug Carl besluttede at gaae ham i Møde med Armeen og ikke hindre hans Overgang. Denne Beslutning blev bekiendtgjort for Armeen. Vore Kolonner gik den 21de om Middagen Kl. 12 Fienden i Møde og Slaget bekyndte kort efter Kl. 3. Keiser Napoleon ordnede selv Angrebet. Han søgte med sit hele Kavallerie at giennembryde vort Centrum, og denne hele Styrke af Rytterie blev understøttet af 60000 Mand Infanterie, hans Garde, og af meer end 100 Kanoner. Begge hans Fløie vare støttede til begge de ved Natur og Konst befæstede Stæder Aspern og Esslingen. Snart blev Slaget almindeligt, hele Jnfanteriet fægtede mod hinanden og meer end 200 Kanoner vare i giensidig Kamp. Aspern blev 10 Gange taget, tabt og igien erobret. Esslingen kunde efter igientagen Stormløben ikke forsvares. Kl. 11 og Aftenen stode Landsbyerne i Lue. Fienden var indsluttet med Øen Lobau og Donau i Ryggen; Natten gjorde Ende paa Blodbadet. Jmidlertid lod Hs. Keiserlig Høihed Erkebertug Carl ødelægge den fiendtlige Broe over den store Arnaf Donau ved brændende Fartøier, som svømmede paa Floden, Fienden trak om Natten alle sine disponible Tropper ved uafbrudt Over skibning til sig fra Wien og fra Donau, lod uden Ophold arbeide paa den store Broes Jstandsættelse, baanares Kl. 2 om Morgenen med en heftig Kanonade af alt sit Skyts, hvorefter Slaget strax igien blev almindeligt igiennem den hele Linie. Der blev fægtet med endnu mere Heftighed end den forrige Dag. Det ene Angreb fulgte paa det andet, blev afslaaet og igien fornyet. Fiendens Haardnakkenhed, og Benyttelse af alle mulige Midler for at forsvare sin Stilling, forlængede Kampen fra den tidlige Morgen til henimod Aftenen. Kl. om Aftenen blev Slaget ende: Valpladsen var bedækket med Lig 6000 Blesserte er hidtil fremsøgt iblandt de Døde og bragte i vor Lazaretter. Hs. Keiserl Høived Erkehertug Carl har udsat sig for destørste Farer, og skylder Kavallerie=Generalen Fyrsten af Lichtenstein, fortrinlig Tak. De øvrige Generaler, af hvilke 9 ere blesserede, og saavel Stabs: som andre Officerer, af hvilke mange deels ere døde deels saarede, have aflagt udmærkede Prøver paa deres Tapperhed. Paa begge Sider kæmpede man med utrolig Forbittrelse. Mod Aften besluttede Keiser Napoleon at trække tilbage over Dø nau og dækkede sin Armees Overgang ved at besætte Øen Lobau Denne De skal siden efter de Franskes Tilbagetog være bleven besat an Østerrigerne. Nærmere Efterretning saavelsom om Tabet, som om dem der fortrinlig have udmærket sig, kan først følge efter at Rapporterne ere indhentede. Alle Efterretninger fra Mühren og Bøhmen stemme overccus deri, at den 21de og 22de Maji har været de blodigste Dage, som de sidste Kriges Historie i Tydskland kan opvise.