JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Jndenlandske Efterretninger. Ærøeskjøbing. Vor Konges Fødselsdag, den 28de Januari 1824, festligholdtes i det herværende dramatiske Selskab paa følgende Maade. Efter at der af Selskabets Medlemmer var givet Commedien: Arrestanten, i 1 Act, af Kotzebue, saaes, da Teppet atter var optrukken, nogle af Selskabets Medlemmer, der, klædte som Søemænd, fiirstemmigen sang den bekiendte: "For gamle gode Dannebrog: Hurra!" Dernæst blev Sangen No. 1 afsjungen. Herpaa forandredes Scenen fra en Stue til en Skov, i hvis Baggrund en Obelisk var opstillet med Kongens Navnetræk i Transparent, omkrandset med Laurbær og Egeløv. Paa begge Sider af Obelisken var opstillet et fuldstændigt Chor af begge Kjøn, og tæt ved samme fire smaae hvidklædte Piger. Choret istemmede derpaa Sangen No. 2. Efter dens Slutning fang de fire smaae Piger Sangen No. 8, hvorpaa Choret atter faldt ind med det første Vers af No. 2. Dr. Med. Fangel var Forfatter af Texterne og havde selv componeret Melodierne; Stemmerne vare udsatte af Stadsmusikant N. Kjellerup. Høitideligheden endtes med et Aftensmaaltid, hvorved, under Canoners Affyrring, Sangen No. 4, forfattet af ordineret Catechet, Hr. Pastor Leth, blev affjungen. Derefter var Bal, som varede til den lyse Dag. No. 1. Vor Hjertenskjær er Danien, Og Fødelandets Drot, Den elskte Fredrik, Folkets Ven, J Hytte som i Slot. End fjern fra Tronen, Dannemand, Er du hans Hjerte nær Thi hil dig, elskte Fødeland, Og Fredrik, Hjertenskjær. Vor Hjertenskjær er Danmarks Møe, Som gav os huld sin Troe. Hoit elske vi den vilde Søe, Og Landets blide Roe. Paa vreden Bølges hvide Ryg Tidt svæver Døden nær, Men raske Søemand styrer tryg Hjem til sin Hjertenskjær. Vor Hjertenskiær hver Hædersmand. Med virksom Borger-Jd, Som villig offrer Drot og Land. Sin Stræben og sin Flid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Stormens Hyl - ved Glassets Klang Vor første Tanke er, Vort Løsen i vor Jubelsang: Du danske Hjertenskjær! No. 2. Stræb vor Jubel op mod Himlens Bue!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Det er gamle Danmarks Høitidsdag. Barnlig Kjærlighed i Barmen lue, Fryd fordobble vore Pulses Slag! Ædle Spire fra den stærke Stamme, Skud af Nordens Skjoldung - Kongerod, See, og Fredrik, vore Hjerter flamme Høit for Dig, vor Fader, Fredegod! Du, som hisset over Stjerner troner, Himles Hersker, hør vor varme Bøn! J vort Hjerte, i vort Qvad den toner: Skienk den elskte Fyrste Dydens Løn. Lad i Strid ham Seirens Laurbær vinde. Dannebroge vaie frit mod Skye! Lad i Fredens Stund ham stedse finde Elskte Børn i Borgerengens Lye! No. 3. Ei straaler Krandsen lys og skjøn, Den kun af simple Eviggrøn Dig spæde Hænder vinde; Men kommer først den blide Vaar, Naar blomsterprydet Marken staaer, En skjønnere vi binde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Da vi Kiærminden himmelblaae, Og Liliens hvide Klokker smaae J Krandsens Bue slynge. Ei ukiendt er for os din Roes; Thi Fædre, Mødre lærte os, Om Fader Fredrik synge. Modtag vor Hylding, Fader kjær! Vel vide vi den simpel er, Men Evnen er kun ringe; Dog, Dine Børn jo elsker Du Og see de her med barnlig Hu Dig deres Hjerter bringe. No. 4. Melod. Hver Glædens Ven o. s. v. Lyd høit vor Sang! Lyd høit i Jubeltone! Til Bægerklang Du, Glæde, venlig trone! Her, hvor vort Fædrelands skjønneste Dag Kaldte i Qvæld os til Sæde; Her, hvor vi danne i festlige Lag. Venskabs og Kjærligheds Kjæde. Fra hver en Kyst, Som danske Vover krandse, Gjentone Lyd Og Sang og glade Dandse! Og fra hver ærlig Dannemand Skal sig, paa Kjærligheds Vinge, Brændende Ønsker for Konge og Land Høit imod Himmelen svinge. Skjænk bredfuldt Maal! Saadant sig her vil sømme, Vor Konges Skaal, Med Jubel vil vi tømme! Himlen velsigne og styre hans Jd Danmark til Held og til Ære; Skienke ham Styrke i Trængsels Tid Konningebyrden at bære. Er Kronen svar, Det Spiir heel tungt at holde, Sød Løn dog har Kong Frederik, den Bolde. Dronning Maria, Dannebod, Med Kongedøttre saa blide, Kjærlig og mild, og om og god, Trofast ham stander ved Side. Og luevarm Den Kjærlighed mon flamme J Danskes Barm, Til gamle Kongestamme. Saa har det været i henvundne Old. Kommende Tider skal sande: Kjærlighed den er Dankongens Skjold, Kjærlighed skjærmer hans Lande. Ja Fædreland! Du Fædres Aand skal finde Hos Danske Mand, Hos favre Danneqvinde. Bægrene fylde vi nu paa Stand, Alt efter Fædrenes Skikke. Og for vort herlige danske Land. Skaalen vi jublende drikke!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Blandede Efterretninger. Europas Opmærksomhed er i denne Tid henvendt paa Spaniens Besiddelser i America. Nogle Efterretninger om Mexicos og Cubas nuværende Tilstand ville derfor ikke læses uden Deeltagelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Stæderne og paa Godserne have under Urolighederne Hovedudgivterne været anvendte paa befæstningerne og Besætningernes Underhold. Spanierne have baaret sig af i Mexico, ligesom hos dem selv hjemme, og anseet det for det bedste Forsvar, naar enhver forsvarede sig selv. De lode enhver, der holdt med dem, bevæbne sig, og saaledes have de velhavende Borgere og Godseiere bevæbnet sig, sørget for Skyts og Mandskab, og opnaaet i Stæder og Borge Selvstændighed. Den meest yndede Varesort vilde derfor nok være Krigsfornødenheder, og den store Mangel derpaa beviser nok bedst, at Spanierne skjøde med Piastre, fordi de manglede Kartætscher. Nøden har ogsaa lært dem, selv at forfærdige meget, der tidligere hentedes fra Europa, da i lang Tid Varetogene til Stæderne og Borgene ikke kunde bringes over det i Oprør værende flade Land, og man nu maatte hielpe sig selv saa godt, som man kunde. Naar iøvrigt Jndianernes Uvidenhed og Undertrykkelse
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
endnu ikke noksom oplyser, at de ved Arbeidsomhed og Maadeholdenhed kommer der ingen Beie, saa vil det forklares ved deres Spillesyge, der leder til andre Laster, og en fra Grunden af fordærvet Huusholdning. (Fortsættes.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Erganz. Bl. zur Hall. Lit. Zeit. recenseres Tab. 2547 af Supplementtafeln zu Hübners geneal. Tabellen, Copenhagen 1823. Rec. gjør opmærksom paa en offentlig Meddelelse, efter hvilken disse Supplementstavler hidrøre fra en fyrstelig Haand. De ville derved, siger Rec., ikke allene ved deres Fortræffelighed, være et Hædersminde for Udgiveren, men ogsaa ved sammes Personlighed for Videnskaberne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Anledning af den Holbergske politiske Kandestøbers Opførelse paa Theatret i Dresden, som Vaudeville-Opera, yttrer Tieck det Ønske, at ogsaa adskillige andre af samme Digters Arbeider, som den Stundesløse, Gert Vestphaler, den pantsatte Bondedreng, Pernilles korte Frøkenstand, Henrik og Pernille, Hexerie og blind Allarm, maatte blive givne paa tydske Theater. Han klager over Forkjelelsen af det nuværende Publicum, der ikke kan taale nogen drøi Spas mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Den store von Hallers ældste Søn, Forfatter til raisonnerende Bibliothek over Skrifter, vedkommende den schveizeriske Historie, bekjendt gjorde 1760 et Udtog af Saxo, som beretter Historien om Toke, der skyder Æblet dort fra sin Søns Hoved, efter Harald Blaatands Befaling, og som opvækker megen Tvivl om Fortællingen angaaende det Æble, som Wilhelm Tell paa samme Maade skulde have bortskudt og hvilken Haller betragter som fabelagtig. Men Folket i Waldstetten fordømte hans Bog, som nu er meget sjelden - til Jlden. Det kan man kalde en Ejendrivelse, som har Klem! En Landværn, Østen Olsen Hougen, af det Tellemarkiske Jægercorps, anklaget for Mishandling mod sin Fader, har paa en Gaard i Øvre Tellemarken nyligt begaaet et afskyeligt Mord. Han ankom om Aftenen til et Huus, hvor ingen uden Konen og nogle Børn vare hjemme, hvoriblandt en voxen Pige, som han forlangte at tilbringe Natten med. Medens Pigen, af Frygt for Mishandling, flygter til nærmeste Nabo, og Konen med Børnene havde skjult sig i Kielderen, kastede han sig i Sengen, hvor lan strax faldt i Søvn. Ved hiin Støjen vaagner Østen, og finder Ingen, uden en liden Dreng, som ikke endnu var bleven gjemt. Han griber Barnet, lægger det paa Jlden og steger det en Tid, og Barnets varmeste Bønner om Skaansel for sit Liv, rører ikke Uhyret. Han griber atter Drengen, og, efter Sigende, afskjærer først Næsen, og dræber ham omsider. Derpaa ilede han bort med Liget, og begravede det i Sneen. Dagen derefter blev han, men ikke uden efter en rasende Modstand, paagreben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Bergen har man d. 6 Jan., mellem Kl. 6 1/2 og 5 3/4 om Morgenen, mærket først et stærkt Drøn, og derpaa et Stød af et Jordskjelv, som var meget stærkt, og øieblikkelig ledsagedes af et derpaa følgende svagere. Begge varede omtrent 1 Secund eller lidt derover. Husene bevægedes og Møblerne i Værelserne flyttedes et Stykke fra deres Sted. Stødet syntes at virke paa det menneskelige Legeme, som et af en Electriceermaskine.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Blandt Hr. Cornelius Suhrs nyeste Panorama-Prospecter er en Prospect af Sundet. Som Landskab betragtet skal den være fortræffelig. De fjerne Eienstande og Luftperspectiven ere mesterligen behandlede, og Synspunktet valgt med Jndsigt. Haugerne paa Cronborgs Volde gjøre et særdeles behageligt Jndtryk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
J Quarterly Revier for Juli 1823 hedder det om den nordamericanske Handel: "Endnu 1 dette Øjeblik forsynes det faste Land af Europa næsten aldeles ved Americanernes Skibe med ostindiske Producter, og i en meget betydelig Grad med vestindiske. Fra Sumatra, Java, Mocha, China føre deres Skibe de forskjellige Producter lige til Europa, og fra Engellands Besiddelser komme de først til de forenede Stater, hvis Havne ere de Oplagsteder, hvorfra Europas Forbrug for det meste forsynes. En Act udstedtes i Forsamlingen 1821, at tillade vore Skibe fra Ostindien at gaae directe til Nabo Fastlandet; men Jndskrænkning i Henseende tilTøndeafgivt, Licensformen og andre Baand, som denne Frihed var paalagt, gjorde, at neppe en Ladning er bleven afsendt, medens hver Dag Skibe fra de forenede Stater ankomme i Europas Havne, ladede med Producter fra vore Vi ostindiske og andre fremmede Besiddelser. kunne paalægge deres Skibe, saavidt det staaer i vor Magt, i Samfærslen med vore Colonier, Nødvendigheden, først at indløbe i America (maaskee mageligt for dem til Gjenindskibning),men Fordelene af smaa Skibe og af Befrielsen for al Control, ere saa store, at de hurtigen ville faae Almeenskibsførere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-10
Kjøbenhavns Børs, d. 10 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 245, a vista 248. Spec. 249. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 15 s. Obligationer (med Renter fra 11 December 1823) 79 1/2 a 80. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 27 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 16 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Norsk Laan 6 pC. Obligat. Bcomk. 1002 a 101. Svenske Sedler 58 1/2 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 13. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 14 Februari 1824. Nogle Bemærkninger, foranledigede ved Hr. Kammerraad Drewsens Anskuelser af de saakaldte frie Forpagtninger. (Slutning; see No. 11.) Pag. 7 siger Forfatteren: "At en Deel af Bøndernes lille Formue, om ikke den hele, maa anvendes til det Jndfæste, han maa give til Godseieren. Her viser han jo selv, hvem der er første Aarsag til Bondens Ruin; ved Fæste skeer det kun een Gang, hvad vilde der blive af, naar saadanne fik Leilighed til at bestemme, hvor ofte han vilde operere? Det Beviis, Forfatteren Pag. 8 anfører for Bondens Nøisomhed, og med hvor Lidet han kan behielpe sig, er interessant nok; han behøve altsaa ikke at forraade Konge, Fædreneland eller sine Medborgere, for at tilfredsstille Fornødenheder, han ikke kjender. Lær ham altsaa blot at erhverve, og det bliver jo en ypperlig Borger i Staten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Hvad der fra Pag. 10 til 18 er anført om Hoveriet, er for en Deel rigtigt, og det var at ønske, at det kunde hæves, uden at fornærme enten Proprietairen eller Bonden; men det vilde snarere forøges end ophøre ved Forpagtningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Vi ville nu see, hvad Nytte den projecterede Forpagtning vilde bringe Godsejerne og Staten. Jeg vil holde mig til Hr. Kammerraadens Plan, at af 12 Bøndergaarde, hver paa 60 Tdr. Land, skulde udklækkes een stor Gaard paa 500 Tdr. Land og 22 Huse, hvert med 10 Tdr. Land. Dette antager jeg vil koste Følgende: For at opmaale og udstykke Jorder til en stor Gaard og 22 Huse. . . . . . 100 Rbd. Sølv. For at ombygge 12 Gaarde. til 22 Huse . . . . . . . . . 4400 For at opbygge en ny Avlsgaard 8000 samt for at indgrøfte Markerne 1000 18,500 Rbd. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
De 12. Gaardes forrige Værdie anslaaes til . . . . 18,000 Det Hele skulde altsaa være værd. 31,000 Rbd. Sølv. Heraf svares nu af 22 Huse, hver 150 Gang dage, som anvendes paa Gaarden, og det er det hele Hoverie, nu skal Forpagteren selv besørge alle Kongereiser; Veiarbeide og andre Ægter af 12 Bøndergaarde, skal tiende baade til Kongen, Kirken og Præsten af Alt, baade Levende og Dødt, han producerer. Gaarden og Jorderne ere uden Drift og Cultur, man vil endog ansætte det meget høit, 1 Tde. Byg af Tde. Land, altsaa 500 Tdr. Byg, a 2 Rbd. 2 Mk. Sølv, den hele Indtægt altsaa r. S. 1166 Rbd. 64 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Herfra afgaaer for Følgende, som blev ydet af de 12 Bøndergaarde nemlig Landgilde af hver Gaard, 8 Tdr. Byg, er 96 Tdr. Byg a 2 Rbd. 2 Mk., er Rbd. 224. Hoveriepenge, af hver 38. Rbd., er . . . . . . . . 456. For 1 Lam, 1 Gaas, 2 Høns, 20 Æg af hver, er . . . 28. Tab for Fæste aarlig *) . . 200. 258 Rbd. 64 s. Disse 258 Rbdlr. 64 s. Sølv skulde være Rente af de ovenmeldte 13,500 Rbd., som vare anvendte til den projecterede Forandring; ikke fuldt 2 pCt., sandelig en tarvelig Rente, men som nok ingen fornuftig Mand skjøttede om at sætte sine Penge ud for.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Vi ville nu lidt eftersee de store Fordele, som Staten skulde have af store Gaarde. Forfatte Jeg har her brugt virkelige Data, for ei at regne for høit. Jøvrigt bemærkes, at dette er skrevet 1822. ren siger: "Der produceres mere, og mindre forbruges." Om der produceres mere, er problematisk, da det kommer an paa, hvorledes baade de store og de smaa Gaarde drives. Derpaa vil jeg altsaa ikke indlade mig; men hvad Forbruget angaaer, da troer jeg, at her vilde forbruges mere, nemlig: Før var der kun 12 Bønderfamilier, a 8 Personer, er 96 Personer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Nu bliver der 22 Huusmændsfamilier, a 6 Personer, er . . . . . . . . . . 110 Personer. En Forpagterfamilie med fornødne Folk til at drive en Gaard paa 500 Tdr. Land. . . . . . 30 Her bliver istedetfor 96, 140 Personer. Og nu kommer dette til, at i saadan stor Familie gjerne ere nogle tærende Personer, med hvis Formerelse Staten ikke kan være synderligen tjent, og at de 22 Huusmænd bleve forvandlede til Dagdrivere, den halve Deel af deres Liv. Og nu Hestenes Antal, som det, efter Forfatterens Raisonnement, skulde være saa statsoeconomisk at faae udryddede, da antager jeg, at af de 12 Bønder holde hver 7 Heste, altsaa 84 Heste. 22 Huusmænd, hver med 10 Tdr. Land, vilde dog hver holde 2 Heste, blev 44 Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
En stor Gaard paa 500 Tdr. Land, som skulde forrette alle publike Kjørsler af 12 Bøndergaarde, kunde ikke have mindre end . . ..... Her blev nu, istedetfor 84, 94 Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Ligeledes er under 6te Februar d. A., udstedt en Kongel. allernaadigst Forordning, saa lydende: "J Henseende til Ydelsesmaaden af den paa Jorden og Tiender i Vort Rige Danmark hvilende Landskat, ville Vi allernaadigst have bevilget en midlertidig Forandring saaledes, at det Beløb i Sølv, hvortil denne Skat er bestemt, nemlig indtil den 1ste Juli 1825 ved Vor Forordning af 10de Januar i forrige Aar, og for den derefter følgende Tid ved Vor Forordning af 15de April 1818, skal, fra den 1ste Januar i dette Aar at regne og indtil Vi anderledes derom anordne, erlægges med Sedler og Tegn, Daler for Daler og Skilling for Skilling. Forestaaende Bestemmelse bliver ogsaa at anvende ikke alene paa den Landskat, der, i Overeensstemmelse med Vor Forordning af 11te September 1822 §. 6, er vedbleven at hæfte paa uprivilegeret Anner- og Mensal-Godses Jorder, men tillige paa den Afgivt af 1 Rbdlr. Sølv pr. Tønde Hartkorn, der ved nysnævnte Vor Forordnings §. 2 er paalagt Præstegaards Jorder i Almindelighed og andre, Geistligheden tillagte, privilegerede Jorder. J Onsdags Formiddag bleve de jordiske Levninger af Conferentsraad Callisen bragte til deres Hvilested i St. Petri Kirke. Følget ledsagede Liget i nogle og Tredsindstyve Vogne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Alle Læger og Chirurger i Hovedstaden, saavel som en Deel af Statens første Embedsmænd ledsagede den Hedengangne til Jorden. Liget blev baaret af Chirurger. J Kirken holdt Hr. Pastor Adeler en rørende Tale, og følgende af Hr. Professor og Ridder Oehlenschlager forfattede Sang blev afsjungen. Naar skal da min Tid faae Ende? Naar min Aand tilbagevende? Brister dog J Baand itu, Slipper løs omsider nu Siælen af sin Fængselsmuur, Fuglen af sit Fuglebuur!" Saa hin fromme Olding sukked. Da ham Døden Øiet lukked. Han sov ind med sneehvidt Haar, Danmark græder ved hans Baar. Jngen Sorg dog trykker ned, Taaren er kun Kiærlighed! Lykkelig og alderstegen. Stod han kongelig som Egen. Kun Beundrings Taareglands Falder i Cypressens Krands. Yngling, Gubbe, Viv og Mand, Hører dem ved Kistens Rand! Jeg var Barn, Forældres Lykke, Solens Glæde, Vaarens Smykke; Da kom Døden med sin Lee, Trued mig med bittre Vee; Callisen i Favn mig tog, Døden til sin Hule og Jeg var Brud, min Brudgom smilte, Vi til Herrens Altar ilte. Mat jeg standsed paa min Vei; Rosen blegned, dufted ei. Callisen sin Hielp mig bød Rosen blussed atter rød Jeg var Fader! Døden trued, Ved min Seng jeg Flokken skued. Arme Pige, stakkels Dreng! Da treen Helten for min Seng, Har mig Liv af Kilden øst; Barnet blev ei faderløst. Du, som trøstet har saa Mange, Hør Taknemlighedens Sange! Længe Døden skaante Dig, Ei han turde nærme sig; Han har ikke Leen brugt, Du faldt af som moden Frugt. Verden skatter Lægens Lære. Skal ham Ormen nu fortære? Sønderlemme disse Been, Under denne kolde Steen, O kun Jorden vorder Jord, Siælen til sin Skaber for: Krandser Graven, Søn og Datter, Som fik Fader, Moder, atter. Sundhedsurter, voxer skiønt, Dækker ham med Haabets Grønt, Lærke, sæt paa Graven dig, Siung: Han er udødelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
J Onsdags Aftes lod Sangerinden Jomfru Josephine Frolich sig med udmærket Bifald høre paa det Kgl. Theater. Huset var propfuldt. Jomfru Frolich er egentlig fra Wien, og har i nogle Aar nydt Undervisning her i Kjøbenhavn hos Hr. Siboni; det er ham hun har at takke for sit Talents Udvikling. Hr. Siboni dirigerede den Aften Orchestret. Næstkommende Søndag giver Wilhelm Carl. sen, tretten Aar gammel, en Søn af Capelmuficus Carlsen, en musicalsk Soirke i den bestandige borgerlige Forenings Locale, hvor han lader sig høre som Violinist. Han skal behandle dette vanskelige Jnstrument med en, i Forhold til hans Alder, høist sielden Færdighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
J Kjøbenhavn udkomme i denne Tid, for saavidt i dette Øjeblik mindes, følgende Dag og Ugeblade: 1) Statstidenden; 2) Adresseavisen; 3) Collegialtidenden; 4) Handelstidenden; 5) Dagen; 6) Skilderiet; 7) Borgervennen; 8) Politievennen; 9) Statsvennen; 10 Brevduen; 11) Harpen (med Literatur, Konst og Theaterbladet); 12) Literaturtidenden; 13) Aftenbladet; 14) Freia; 15) Telegraphen; 16) Momus; 17) Den almeennyttige Samler; 18, Spøgefuglen; 19) Kjøbenhavns Priscourant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Prof. Rahbeks Tilskuer, som, paa adskillige Aars Standsning nær, har været til siden Aaret 1791, er ophørt med 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Blandede Efterretninger. Man har nu Haab om at leve længer end fordum. En Engellænder, Finlaison, een af de bedste Regnemestere, beviser, at Forholdet af de Døende til de Levende i de sidste 30 Aar meget fordeelagtigen har forbedret sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Naar fra 1693 til 1789 Middeltallet af Levetiden beløb: For Haarige 42 Aar. saa kunne nu, siden 1798, i Gjennemsnit haabe For Haarige 50 Aar. Brøkene ere her udeladte. Engellænderen søger Aarsagen til denne fordeelagtige Forandring i den større Reenfærdighed. Men uden Tvivl have de forsvundne Børnekopper havt den største Indflydelse herpaa. Henriette W. i B., 22 Aar gammel, led i Mai 1822 af Melancholie og deelviis Forstands forvirring. J een af disse Paroxismer nedslugede hun et Knivskaft med et endnu derved siddende afbrudt Bladstykke af omtrent 1 Tommes Længde, fremdeles to fiirgrenede Jerngafler, hver 7 Tommer lang med skeeagtige Jernskafter. J Mai Maaned opkastede hun Knivskaftet. Den 13 Febr. 1823 søgte hun Hjelp hos den derværende duelige Saarlæge Hr. St., i Anledning af en yderst smertelig Hævelse i Underlivet i Egnen af den høire Lænd. Ved Undersøgelsen befandtes snart, at i Hævelsen indeholdtes et fremmed Legeme. Der blev foreslaaet hende en Operation; den Syge samtykkede deri, men Omstændighederne forhalede den. Den 27de Marts blev den samme Saarlæge igjen kaldet til Patientinden, der nu led af utaalelige Smerter. Hævelsen, som allerede havde to Byldaabninger, blev endnu mere aabnet; det fremmede Legeme blev nu uddraget, og see - den ene Jerngaffel hvortil Magen strax derefter blev hentet frem. Tarmen, hvorigjennem begge Gafler havde arbeidet sig ud, blev forbunden, og den Syge erklærede nu paa eengang at være fri for Smerte. Den 17 April indtraf hos hende en galdeagtig Opkastelse, hvori Forbindstykkerne fandtes. Helbredelsen gik nu saa rask for sig, at Henriette W. allerede er traadt i sin Condition igjen som Tjenestepige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Det spanske Monarkie indbefatter endnu, efter de nyeste Beretninger, det americanske Fastlands Colonier fraregnede, i Europa og de fire øvrige Verdensdele, et Areal af 13,549 Mile og en Befolkning af 14,990,400 Indbyggere. Hovedlandet, eller Kongeriget Spanien selv, indeholder deraf 8,440 1/2 Mile med 11,412,000 Jndbyggere. - Statsindkomsterne vare, efter Budgettet fra 1822. 562,800,000 Realer; Statsudgifterne 664,813,324 Realer. Deficiten omtrent 102,013,324 N. - Den hele rentebærende og ikke rentebærende Statsgield var 5,661,976,555 R. Den circulerende Seddel masse, vales reales, men som der tabes paa 84 til 90 pC., udgjorde 750,579,202 Gylden. Flaaden var 1821 forringet til 12 Linieskibe, 19. Fregatter og 30 smaa Fartøier, og disse vare ikke engang equiperede. Folkemængden 1821 var 11,412,000 med 1,451 Menneskeer paa hver Miil, og deriblandt 148,242 Geistlige og 484,200 Hidalgos eller Adelige. Jordbunden er saa forsømt, at neppe en Tolvtedeel dyrkes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Handelen er for det meste i Udlandets Hænder, Spanieren er dets Factor. Skibsfarten er i Forfald og blot Kysthandelen i Middelhavets Havne, der undeholder 1500 Fartøier, levende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Spanien har blot Udførsel af Viin, Brændeviin, Uld (339,400 Centner af 13 Mill. Faar, hvoriblandt 5, 130,000 Merinos), og den beløb sig 1808 til 28,597,500 R.; Indførslen derimod udgjorde 67,567,500. Deficiten blev dækket med Americas Guld og Colonialvarer. Men uagtet Riget fra A. 1500 til 1805 har faaet 10,168 Mill. Guld og Sølv, er det fattigt, og vil gjøre Laan. - Den offentlige Underviisning er ganske i Klerkenes Hænder, og de 11 Universiteter ere uden literarisk Virksomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Kjøbenhavns Børs, d. 13 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 245, a vista 248. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11 December 1823) 79 1/2 a 80. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 16 1/2 a 16 1/2 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Norsk Laan 6 pC. Obligationer Bcomk. 101. Svenske Sedler 58 1/2 s. - Disconto 5 pC. Om en af de ældste Runologer.