Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-28
Blandede Efterretninger. J det i Christiania udkommende norske Nationalblad læses følgende: Sidst i Juni Maaned d. A. afgik jeg herfra Drammen med Skibet. Vigilance (som jeg forhen har ført, og hvori jeg er Medreder, men nu føres af Coffardie-Capitain Johan C. Nilsen) ladet med Trælast og bestemt til London; den største Deel af Ladningen tilhørte mig, og endeel af den øvrige var overladt til min Disposition. Først i Juli kom vi ind i Londons Revier, og ankrede formedelst Ebben paa Lie=Raad i Nærheden af Qvarantaine-Skonnerten, hvis Befalingsmand og endeel af Mandskabet kom ombord, og fandt i Kahytten 2 forsegelede Pakker, hvori befandtes 3 Dusin Franske Handsker, nogle Alen Taft, 12 Ruller Silkebaand og nogle Flesker vellugtende Vande, som vare medtagne for en Ven her for at leveres som Present til nogle af dennes Venner i London, den Engelske Befalingsmand opskar Pakkerne, og erklærede, da han havde seet hvad de indeholdte, at Skib og Ladning var god Priis, og alt ham tilhørende, hvilket han ofte med Eed bekræftede, satte og strax broad arm eller Kongens Mærke paa Masten og besatte Skibet med bevæbnet Vagt, samt befalede at Seilene skulde slaaes fra Ræerne til ikke liden Bestyrtelse for mig, paa hvem Ansvaret for Skib og Ladning under saadanne Omstændigheder maatte komme til at hvile: Strax efter tog han mig og Nilsen med sig i sin Slup ned til Low, hvor der er Toldbod, hvor vi hørte Bekræftelsen paa den Skjæbne, vi maatte vente os, imidlertid raadede en Told-Officiant der os at reise strax til London, hvilket og skeede den følgende Morgen. Enhver, som finder sig tilfreds med sin Stilling i Livet, og har erhvervet sig forgfrit Udkomme, men med eet seer sig og Familie saa uskyldigen og uventet ødelagt, vil nok indsee hvad Tanker, der beskjæftigede mig den hele søvnløse Nat. Fuld af Bekymringer kom vi næste Middag til London, hvor jeg, uden synderlig at være kjendt af den Svensk Norske Generalconsul Tot tie, henvendte mig til ham, da han af flere af mine Landsmænd var mig beskriven som en udmærket brav og tjenstvillig Mand. Ham fortalte jeg i Korthed den hele Begivenhed. Han saae min Ængstlighed, og sagde, efterat have betænkt sig et Øieblik, trøstende: "Frygt ikke, vær ved godt Mod; Skib og Ladning skal de ikke kunne bemægtige sig; den hele Affaire vil koste Dem 10 a 12 Guineer, selv haaber jeg vist at kunne udvirke det, men skulde det ikke lykkes mig, da skal jeg strax desangaaende henvende mig til Ministeren. Men Tiden er kostbar, vi maa strax lægge Haand paa Værket." Jnden 3 Timer havde han udvirket Ordre fra Costum house til Skibets Opbringelse under Vagt til London, og det varede ei længe, førend han udvirkede fra board of treasury Ordre til Skibs og LadningsFrigivelse. Jeg vilde for denne og en anden vigtig Tieneste takke denne ædle Mand, men han faldt mig i Ordet, sigende: "Tak mig ei Capt. Kjær; jeg er Deres Consul, og har kun opfyldt min Pligt; men var det end ikke Tilfældet, saa vil stedse den Fornøielse, at hjælpe alt, hvad som staaer i min Magt, enhver, som er i Forlegenhed, gjøre det til en for mig behagelig Pligt. Jeg skulde maaskee betænkt mig paa at offentliggjøre dette, af Frygt for at saare den brave Mands Delicatesse, dersom jeg ikke ansaae det for Pligt, at underrette mine Landsmænd, der mueligen kunne komme i samme Forlegenhed, som jeg, hvilken Hjælp de kunne vente sig af vor ædle, retskafne og virksomme Generalconsul Tottie. And. H. Kjær.