JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Adresseavis for Børn, 1779-01-20
Det er mærkeligt, at en Aal, omendskiønt den skiæres i tu, befindes dog ethvert særskildt Stykke at have Liv. Denne Fisk skal være meget sund at spise for Svindsottige, og de, som have tærende Sygdomme. Den er fundere steegt end kaagt Aale=Fit er godt for Døvhed, naar man smører Øret dermed. Smaakoppe-Ar blive og jevne deraf. Hovedhaar voxe og derefter, naar man smører dem dermed. Naar Aale-Blod drikkes, imedens det er varmt, lindrer det Colik. Ved Aale-Skind kan man og fordeele Hævelse.
Adresseavis for Børn, 1779-01-20
Undvigte. Carl var saa ofte forbudet at spille Bolt inde i Stuen, og dog spillede han, naar han saae mindste Leilighed dertil. En Dag var Mama gaaet i Kiøkkenet, og Carl fik sin Bolt frem, spillede, men kom til Skade, og slog et Speil i Stykker. Klangen af de nedfaldende Speil-Stykker maatte snart høres, hvorfor Carl, det snareste han kunde, rendte ud, sprang igiennem Gaarden og ind i Naboens Gaard, og listede sig op i den fremmede Mands Dueslag. Mama lod søge efter Carl, men han var ingen Steds at finde. Det blev Aften, og hun blev meget bekymret. Jmidlertid sad Carl i Dueslaget og kukulerede, uden at det faldt ham ind, at han der ikke kunde blive ævig. Det blev mørk, og en Kat, som var vandt til at søge sig en Steg ud blant de unge Duer, havde listet sig op, hvor Carl saa, uden at han mærkede det, og ved sin Ankomst forskrækkede saaledes de arme Duer, saa de fløi om, og giorde Carl bange. Han listede sig saa sagte need, kom ind i sin Moders Gaard, og blev meget rørt, da han hørte hende gaae og græde over ham. Nu følte han, hvilken Synd han havde begaaet, først at giøre Skade, saa at løbe fra den, og derpaa sætte. Avis, sætte sin Moder i den dødelige Angest for hans Skyld. Han saae igiennem Vinduet, hvor hun gik allene frem og tilbage i Stuen, og vreed sine Hænder for hans Skyld, og nu gik han lige indtil hende, faldt i Knæ for hendes Fødder, og sagde: Kiæreste Mama, jeg maae tilstaae, at jeg har begaaet en stor Synd, ikke allene ved min Ulydighed og den Skade, jeg har foraarsaget, men fornemmelig for den store Hierte-Sorg, jeg har paaført hende. Tilgiv mig, jeg fortryder den, og aldrig vil jeg giøre det mere. – Moderen, rørt af hans oprigtige Tilstaaelse, reiste ham op, eftergav ham Feilen, som han saa villig havde tilstaaet, og vandt saa meget ved denne Hendelse, at den gode Carl aldrig fra den Dag af gjorde hende mere imod, eller nægtede sine Forseelser, eller satte hende i Angest, og denne Frygt for at fortørne sin Moder, gjorde og saameget til at han blev et dydigt Menneske.
Adresseavis for Børn, 1779-01-20
Bøger. Mange hundrede Aar førend Bogtrykkerier. bleve opfundne, vidste man ikke uden af skrevne Bøger. Naar Mennesket eller først begyndte at give sine Tanker tilkiende ved Tegn, eller det vifor Børn. kalde Bogstaver, er vanskeligt at sige, saa meget kan man troe, at disse Bogstaver eller Tanke=Tegn, maae have været meget simpel og utydelige i Begyndelsen, og ligesom alle andre Ting i Verden, mere og meere voxet under den menneskelige Forstands Kræfter, indtil de have naaed den Fuldkommenhed de nu have. Ved Moses Tider, maatte denne Konst allerede være kommen vidt, J Førstningen skrev man først paa Barken af Træerne, eller paa Bast, helst af Linde-Træet. Hvoraf ogsaa det Navn Bog i det Grædske og Latinske Sprog ja Bibelen selv har sin Oprindelse. Siden skrev man paa Træe, og Steen-Tavler, derefter paa Palmblade, hvoraf Malabarerne endnu betiene sig, hvori de indgrave deres Bogstaver med en Griffel. Siden kom man efter at skrive paa Kalveskind, hvis Tilberedning skeede i Pergamus hvoraf Pergament har sit Navn. Naar man havde skrevet derpaa hvad man vilde blev det rullet sammen om 2de Stokke. Endelig forfærdigede man Blade af Bomuld og det gav Anledning til Opfindelsen af vort Papir. Dog er Tiden af denne Opfindelse uvis. Dette veed man kun at ingen Bog af denne Art er over 500 Aar gammel. Subskribenterne. Mr. Friderich Abraham Kløcker. Msr. Jørgen Frederich Poulsen. Christopher Nicolay Møller. Johan Christian Winkler. Jfr. Birgitha Maria Møller. Johan Georg Bakke. Msr. Henrich Mathias Aarbye. Frans Peter Ferentz. Tham Friderich Kiergaard. Jfr. Sara Lovise Bottele. Hendrich Thulstrup. Mr. Johannes Hansen. Magnus Thulstrup. Casspar Frederich Blichfeldt. Abraham Thulstrup. Jfr. Sussanne Strøm. Magnus Aagaard. Bollette Petronelle Christine.) Cicilia Olericke Hammer. Frich. Mr. Johan Henrich Halberg. Dorothea Bruun. i Roeskilde. Elias Halberg. Mr. Neergaard. Jens Krag Høst. Anthon Nebbe Rosted. Jfr. Elisabeth Størck. Franz Christian Testrup. Msr. Wilhelm Størck. Johan Peter Hjorthøg. Jfr. Nicoline Birgitte Thingberg. Jacob Boenius.
Adresseavis for Børn, 1779-01-20
(J næste Blad følger flere.)
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Aar. Nummer Første dis Aargang. før Onsdagen. Børn. den 27 Januarii. Salt Bierge i Havet, maaskee overalt, Er uden Tvivl Aarsag, at Søen er salt.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Spørsmaal. Beg ligner en Guist, som opstiger af en Brand Den svinger sig op, som den vilde fare til Stiernerne, men strax derpaa synker den og forvandles til Aske. Hvad er jeg nu Om Musiquen. Musiqven er næsten ligesaa gammel som Verden; Jubal, som var den femte efter Cain holder man for dens første Opfinder. Hvilken vigtig Deel udgjorde ikke Musiqven af Jødernes offentlige Gudstieneste, i Davids og Salomons Tid. Gud selv havde anordnet den. Man maae vist nok giøre sig et stort Begreb om denne Jødiske Kirke Musiqve, naar man betænker, at der vare fire tusende Sangere i Templet, af Leviterne, som deels sang, deels spillede paa Instrumenter hvilke Musici havde igien deres Opseer eller Capelmestere. Det er ellers mærkeligt, at en Sang heder i Skriften hvad som synges med Menneske Stemme. Men en Psalme var det, hvortil man tillige brugte musicalske Jnstrumenter. De Gamles Mensur, eller Tonefald, bestod i halve og hele Takter. Dog bleve ofte Melodierne i en Psalme toe, tre og flere gange forandrede. Der er nogle som holde for, at Ordet Selah, er Tegnet for denne Forandring. Man havde allerede i den ne Tid tre Slags Jnstrumenter, nemlig blæsende, som Trompeter, Basuner og Piber. Andre med Strenge, som Harver og Pfalter; Nogle bleve slagne, saasom Cimbler Trommer og Pauker.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Nyeheder.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Vi har faaet Efterretning, at Jomfrue Anna, som er en af vore unge Subscribentinder, har begyndt at vise en særdeles Lyst til Lærvillighed, finder det nu ikke meere besværligt, at regne eller skrive, og læser gierne dobbelt saa meget op, som der er foresat hende. Naar hun kommer hiem, er hendes første Forretning, at forvare sin Kaabe, sine Handsker, klæde sig af, for i daglige Klæder, at kunne være sin Moder til Nytte, og i hvad hun formaaer, at gaae hende til haande Naar Aftenen kommer, sætter hun sig enten til at filere, eller giøre Blomster, eller om ikke nærmere er, at strikke; Thi Ledighed, synes hun nu, at være meget uanstændig for et fornuftig Pigebarn. Førend hun lægger sig, forsømmer hun aldrig at læse et Capitel i Bibelen. Hendes Moder har sporet saadan Lyst hos hende til Orden, at hun kan forlade sig paa hende hvor hun sender hende. Ja denne Lyst hos hende, viser hun endog, ved at samle disse Aviser, taaler ikke den mindste Smudsk paa dem, og forvarer dem med den største Omhyggelighed. Forleden Aften spurgte hendes ældre Broder hende, hvorfor hun forvarede disse Blade saavel Jo svarede hun; Dem vil jeg gjemme og læse for mine Børn. Hvor mange liger er der i et Aar, Spurgte Moderen sin lille Søn Eberhard, – han tang. Avis Naa, hvor mange Uger er der, Svar mig. Han taug. Hvad, Du kan Latin, Fransk, Christendom, Regning, Skrivning, Tegning, og veed Han ikke hvor mange Uger der er i et Aar, taug endnu - Hvorfor man Eberhard taug For han vidste det ikke. Det var en Skam. Hvad blev hans Løn for denne Uvidenhed, Denne: At Mama ikke vilde snakke med ham i otte Dage. Eberhard blev bedrøvet. Han vidste aldrig hvorledes han skulle vinde hans Moders Fortroelighed igien. Nu søgte han sin ældre Broder om Raad. Du skulde giøre som jeg giør, svarede Broderen; – Ja hvad giør du? – Jeg spørger mine Forældre altid, om hvad jeg ikke veed. Det har de jo givet os Frihed til; Og derfor veed jeg saameget, som du ikke veed. Eberhard tog dette til Eftertanke; Og nu giør han Spørsmaale hver Dag, og mærker selv med en Slags Fornøielse, at han ogsaa bliver hver Dag klogere og klogere.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Correspondence. Fromme Lærer. ædle Cheophile. Jeg har har deres Brev til mig, i det første Nummer af Avisen for Børn; Jeg har læst det vel 10 Gange, og hver Gang fundet Lyst til at læse det igien, Hvor ædelt tænke de, da de endnu vil fortsætte deres Bestræbelse, for at danne mit unge Hierte. de giør mig den Ære, at nævne mig for deres Veninde! Hvor stolt maatte jeg blive afdenne Titel. At være Veninde til en dydig og from Mand, er i Sandhed ingen ringe Ære, Men, beste Lærer, Lad mig endnu være deres Dicipelinde. Hvormeget behøver jeg ikke endnu at vide, Hvor meget kan jeg endnu ikke lære af dem. Tænk aldrig, at jeg er saa lætsindig og troer, at jeg ikke behøver at vide meere, fordi jeg er kommen af Skolen, O. Nu først indseer jeg min Uvidenhed, hvor meget er ikke endnu tilbage for mig at lære. Hvor mange Kundskaber savner jeg i de Ting som den modnere Alder fordrer Oplysning om Og hvor lykkelig er jeg ikke, at De endog under Venskabs Navn vil fremdeles veilede mig, Jeg kan kun takke dem; Men jeg kan ogsaa bede, hvor godt er det ikke, at kunne dette og at føle Bønnens Kraft. Gud vil visselig belønne dem, og skienke dem flere Velsignelser end jeg kan tilhede dem. for Børn. Deres Forslag at tale sammen ved Pennen engang om Ugen, var mig det kiereste Tilbud de kunne gjøre mig, Kunde jeg vel ønske mig en større Fornøielse. Jeg indgaaer det med Taknemmelighed kiereste Theophille. Jeg veed at de ikke har tilbudet mig det, uden for at have Leilighed at befordre mine Jndsigter og forbedre mit Hierte. Tillad mig da at være fortroelig. De sige jo, dog at Venskab nytter intet uden Fortroelighed. Tillad mig, stedse at spørge, og de svare mig. Jeg vover ved denne Leilighed at giøre Begyndelse Hvorledes mener de det havde gaaet til, dersom vi havde bleven i Uskyldigheds Standen, Mener de vi vare blevne stedse paa Jorden? Eller paa hvad Maade troer de vi havde bleven forflyttet, da der ingen Død var til – Jeg lever i Haab om, at faae allering fuldkommen at vide i Evigheden, deres sande Veninde Evandrine.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Til Kiøbs. lanegryn. Er et Slags Græs-Frøe, som vover ved sumpige Steder, Diger og Grofter Vi forskrev for disse Gryn fra Pohlen, Lithauen, og Dantzig, men nu forsyner vi os med dem fra Lolland og Falster Bønderkonerne eller Børn, samler Mannagræssets Frøe ved Midsommers Tider, for Børn. sildig om Aftenen eller tilig om Morgenen, medens Duggen bedækker Markerne, denne Indhøstning skeer ved et Sold. Sæden udbredes da paa Loftet eller paa et Lagen i Soelskin, og derefter stampes til Gryn. Vi bruge den til Grød, Velling eller Suppe.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Bortkomne Sager. For en lille Jomfrue, som er lidt skiødesløs med sine Ting, og lægger dem hvor hun kommer, omendskiønt hendes Mam foreholder hende daglig, at være ordentlig med sit Tøi, og at lægge det saaledes, at hun kan tage det i Mørke, er et paa Handsker bleven borte, saa hun i tre Morgener, har maattet gaae i Skole uden Handsker, og nu er bange for hendes Mama skal faae det at vide Hun lover Finderen hendes Morgen Kringle i ere Morgener i Findeløn.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Fundne Sager. Et par Handsker, passende til en lille Jomfrues Hænder paa 10 Aar, er i Mandags Aften fundet paa et Degntrug i Kiøkkenet. Eieren kan mælde sig hos hendes ældste Broder, hos hvem bemelte Handsker er at bekomme imod en billig Douceur.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
Nogle Blade af en Catechismus, en Svamp til en Regnetavle og et Blekhuus-Futteral tillige med en gammel Donat, hvoraf de halve Blade var udreven, og resten overmalet med Ugler og Marrekatter, formodentlig tilhørende en meget skiødesløs Skoledreng, er funden paa Trappen uden for en Skoledør, og opleveret til Skolemesteren, hvor Eieren kan bekomme det, imod at affinde sig med sin Lærere. Subskribenterne, ere end videre. Msr. Nicolai Møller. Jfr. Anna Maria Schin. Jfr. Catharina Beck. Msr. Hans Christian Michelsen, Mr. Otte forrebomBaron Jens Kragh Juel Wind. Jonathan Balling. Jfr. Anna Magrethe Falck. Jfr. Sophie Caroline Amalia Henningsen. Anna Maria Wibe. Msr. Andreas Julius Bay. Mr. Ticolay Christian Borup. Jfr. Frederika Christiana Holck. Johan Henrich Christian Müller. Helene Maria Droper, Joachim Diderich Müller. Caroline Maria Lürgen. Frang Henrich Müller. Mr. Jorke Grel Bertram Sammel Müller. Wilhelm Grel Jacob Linberg tiller. ul Friderich Engelbret. Jens Gibe. Andreas Theilman Engelbret. Marcus Gøe. Jens Jessen Stinesen. - Christopher Gide.
Adresseavis for Børn, 1779-01-27
(J næste Blad følger flere,
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
Aar. Nummer Første. ere Aargang. for Onsdagen. Byen. den 3 Februarii. Ved Sengen staaer Engle, just for du skal sove Og hielper dig hemmelig Herren at love. Opløsning. Paa Spørsmaalet i Nummer 4. Den opstigende Gist er et billede paa et stol Hierte, der vil hæve sig over andre, og derved staaer Fare for at giøre et desto dybere Fald; ligesom Gisten der vilde flyve til Sternerne, men udsluktes i Flugten, og nedsank til Asken.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
Spørsmaal. Naar jeg fødes, begynder jeg at døe, og naar jeg døer, begynder jeg at leve, hvad er det: Om Jord-Kuglen. Denne Jord eller Verden, som vi beboe, var Skaberens tredie Dags Arbeide. J Begyndelsen, heder det, var den øde og tum, det er: den var en uformelig Klump, hvori alle Ting laae blandet imellem hverandre. Aff denne raa Materie, som Skribenterne kalde Caos, dannede og ordnede Gud Verden, saaledes som vi læse det i 1 Mos. B. Jordens Skikkelse er næsten som en Kugle, dog ikke ganske rund. Den er ligesaavel en Planeet som de Stierner, vi kalde Mars og Venus. Ved Guds Kraft svæver den frit omkring i Himmel-Egnen, ligesom alle andre Stierner og Planeter, og opholdes rundt om af Luften, saa den hverken kan synke eller vige af sin ordentlige Bevægelse; Den har Maanen til sin Drabant, der gaaer omkring den, ligesom begge gaae omkring Soelen. Maanen oplyser vor Jord af det Skin, den faaer af Soelen, og vor Jord oplyser igien Maanen. Men da Jorden er fiorten Gange større end Maanen, saa giver den og Maanen fjorten Gange meere Lys tilbage, end vi bekomme fra den. Man har udregnet at Jorden, er 5400 Mile i Omkreds, og altsaa omtrent 1700 Mile tyk, Men saa stor den er, saa er den dog en Million Gang mindre end Soelen, og imod den hele Verdens Bygning, som et Sandskorn er imod Jorden. Vi have sagt, at Jord Kuglen rundt omkring er omgivet med Luft, og dette giør, at den ikke allene overalt er beboet, men man kan endog fare rundt omkring den; thi hvor man kommer, har man Luften og Firmamentet oven over sig. Det er dens forfærdelige Størrelse, som giør, at man ikke mærker dens Rundhed. Omtrent Halvdelen af Jordens Overflade er dækket med Hav, hvilket, saa vidtløftigt det er, dog hænger tilsammen. Det er herfor, at man har kundet seile rundt omkring Jorden.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
To smaa Jomfruer (jeg vil for denne Gang skiule deres Navne) kom forleden af Skoelen med store Bremmer om deres Kiole og Skiørter af Gade=Skarn, som de først var bleven vaer da de kom hiem. De erindrede nu for sildig deres Mamas Advarsel, at de skulle smukt tage deres Klæder op om sig, hvor der var snavset, og i Stedet for at gaae mit af Gaden, holde sig paa Forto gene. J dets Sted havde de lige fra Skoelen af og hiem, trasket mit af Gaden, ladet deres Klæder henge, uden at tage dem op, og været meget ligegyldig over enten de bleve snavsede eller ikke. Nu stoed de i Forstuen, og betragtede deres Tilstand; græd, og torde ikke gaae ind. De klagede sig for Pigen; men de havde efter SædvaAvis, ne, om Morgenen førend de gik i Skole, svaret hende ilde, og været studs imod hende, og hvad Trøst kunde de da vente hos hende Hvad skulle de nu giøre, Til Mama torde de ikke komme ind med deres bræmmede Klæder. Pigen vilde ikke hielpe dem. De grebe da nu til at vadske Snave set af deres Klæder, uden at betænke at Mama kunde komme over dem, eller at det var paa Tiden, hun maatte vente dem af Skoelen; eller at hun vilde faae at see, at deres Klæder vare vaade. Midt i denne Vadsker=Forretning kom Mama ud. Maaskee havde Pigen advaret hende; thi Børn maae ikke vente andet, naar de ere uartige imod Tieneste-Folkene. - Hvad blev Slutningen Mama faaer at see deres Klæders Tilstand; tre Gange var der tilforn baaret over med dem, og ikkun ladet det blive ved en alvorlig Advarsel, dog med Trudsel om Straf. Nu var det ikke mueligt længere at tilbageholde Straffen: De til hvad de fortiente. Men fra den Tid, har de ikke allene været agtsomme med deres Klæder, og frygtsomme for at fortørne deres Mama, men endog seet det nødvændigt at være artig imod Tieneste Folkene.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
Paadømte Sager. To Skole-Drenge i en af vore Danske Skoeler, kom forleden i en heftig Ordstrid, den omsider brød ud til Skieldsord og andre slette Talemaader, som det gjerne pleier at skee hos uartige og slet opdragne Børn. Lærmesteren som mærkede denne utilladelige Strid, bød dem da paa den eftertrykkeligste Maade at være stille, og forlangte at vide, hvad der kivedes om, – Demaatte sige det, og Tretten angik Fløiet paa Kirketaarnet. Den ene af Drengene paastoed, at Klokkeren maatte paa visse Tider gaa op og dreie det, og den anden vilde bevise, at det blev dreiet ved et Uhrværk. – J ere begge to nogle Dosmere, sagde Læremesteren; og den ene ligesaa klog som den anden. Hvad skulle vel kunde dreie Fløiet uden Vinden, Just derfor er det sadt saa høit i Veiret, paa det man kunde see fra hvilken Side den kommer, eller som det hedder, hvad Vinden er, hvoraf man tildeels kan slutte sig til Veierliges Forandring, deels see om en Skipper har Vind, at ankomme eller bortseigle med Men nu vil jeg høre om J kan Eders Lectier, for Børn. kom og Læs op. Drengene havde ved deres Trætte forsømt den vigtigste Sag. De kunde ikke svare et Ord. Sagen blev optagen til Doms, og Dommen blev denne: Fløiet drives af Vinden, og dovne Drenge ved Riset. Derpaa fik de begge deres fortiente Straf.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
Dødsfald. Den lille Carls Fader døde Forleden. Han begræd ham med den oprigtigste Bedrøvelse; thi han var ham baade en om og kierlig Fader. Een af Carls Kammerater ville trøste ham, og sagde iblant andet: Du har jo altid været et lydigt Barn, kierlig, omhyggelig og ærbødig for din Sal. Fader. Han kunde jo dog ikke forlange mere af dig. – Ja saa tænkte jeg og, sagde Carl, saa længe min Fader endnu levede; men nu han er død, nu først erindrer jeg mig med den største Hiertesorg, hvor ofte jeg har gjort ham imod, været ulydig og efterladen, og at nu en det for sildig at bede ham derfor om Forladelse Til Kiøbs. Franske Renetter kaldes saa, fordi man forskriver de fleste fra Frankerig, Man holder dem for den bedste Æble Frugt; der gives baade hvide og graa, dog ere de graa behageligere af Smag. Blant de mange Maader, man kan nyde dem paa, deels raa, deels tillavede, er der intet, som overgaaer en Skeler af denne Frugt, dette er den fortreffeligste Confecture, man kan ønske sig. Der gives ogsaa engelske Renetter. Disse ere meere lange end runde, tegnet med røde Prikker, og har en sød Saft. Af andre Slags Æble Frugter holder man ellers følgende for de bedste. De saakaldede Borstoffer Æbler, Citron=Æbler, Pisoner, Viin Æbler, Løg=Æbler, de røde og hvide Caviller, hvoraf de sidste holdes for bedre end de første, Fenike=Æblet, det violette Æble og krigske Æbler, der holde sig længst ud paa Vinteren. Det vilde falde for vidtløftigt at opregne alle de Sorter Æbler, som ethvert Land frembringer; man tæller dem til 180 Slags, Æble-Træet kan deles i mange Sorter, hvoraf en Deel ere kun Forandringer af een og den samme Sort. Saa forskiellige Æble Frugter ere, saa ere og dets Blomster baade i Figur, Farve og Lugt. Der er ingen Lugt, der kan tænkes Avis. tænkes behageligere, end visse Æble Blomsters. Man kan af Æbler lave en meget behagelig Drik eller Most, som ved Tilsætning af kogt Honning og Kirsebær-Saft er lislig, men den taaler ikke at gjemmes, derimod kan af de fyrlige og skarpsmagende Æbler tillaves en Most, som kan gjemmes i 3 a 4 Aar. Det er ikke at beskrive alle de Ting, man kan bringe til Veye af Æbler, baade i Henseende til Smagen og til Sundheden. Af al Frugt holdes et godt Æble, naar det er modent, for det sundeste. Naar Æbler ere frosne, kaster man dem i koldt Vand, hvor de skyde Jsen fra sig, og kommer i deres friske Stand igien. Kan vi vel takke Gud nok for sin Velsignelse, som i en eneste Frugt giver os saa mange Forandringer, for at fornøie det forandringslystende Menneske.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
Undvigte. Johanna og Maria, to smaae Døttre af en retskaffen Moder, var kommen i Klammerie med hverandre ved Mamas Natbord. Den eene vilde see paa en Porcellains Daase, og den anden vilde ligesaa, uagtet at Mama mere end 100 gange havde forbudet dem, ja endog truet dem med Straf, om de rørte noget af hvad som stoed for Børn. paa Natbordet. Under denne Trætte er det saa ulykkeligt at Daasen falder fra dem og gaaer i Stykker. Nu stoed begge forbaust og saae paa den søndrige Daase, glemte Trætten og tænkte paa Straffen. For at undgaae denne, fandt de for godt, at undvige, og søgte at forbierge sig i Mamas Sovekammer. Den eene krøb i Sengen, og skjulte sig under Dynen; den anden krøb under Sengen. Efter en halv Times forløb, kom Mama ind i Sovekammeret, finder sin Daase i stykker. Det giør hende ondt, og nu søger hun Gierningsmændene op, for at give dem deres fortiente Løn. Jomfru Johanne, som havde puttet sig under Dynen, og ikke vidste at Mama var i Kammeret, begyndte da strax at tale til Systeren. som laae under Sengen, at hun var færdig at qvæles, at hun kunde neppe drage sin Aande, og saa videre. Mama hørte Røsten, slog Dynnen op, trak Mammeselle Johanne frem, og gav hende sin Straf. Neppe var dette forbi, saa raabte Marie under Sengen: Det skader dig ikke Johanne, hvorfor tang du ikke stille, Her kom Mama ogsaa efter hvor hun var, trak hende frem, og gav hende ligeledes sin Straf. – Saaledes skal dog en ond Samvittighed omsider selv røbe de Feil, som vi enten søger at fornægte, eller skiule Subskribenterne, ere end videre. Jfr. Laurentia Amalia ansen. Jfr. Henriette Patronelli Jessen. Mr. Johan Dreysen. Msr. Georgius Hallensen. Jfr. Petronelle Sophia Frich.) Jfr. Dorothea Maria Madsen, Msr. Struch. Anna Maria Poulsen. Ebbe Borck. i Roskilde. Else Maria Poulsen. Jens Jessen Stinersen. Susanne Maadelene Poulsen. Jfr. Maria Hedevig Schebye, i Helsingøer. Ellen Catharine Prahl. Cathrine Elisabeth giort. Elisabeth Christiane Schou. Junker Friderich Ludvig Bruun. Bente Cicilia Kieldsen. Mr. Peder Falkenberg. Else Platz. Jfr. Caroline Wilhelmine Folmer. Susanne Christence Prai. Msr. Søren Turen Giellerup.
Adresseavis for Børn, 1779-02-03
J næste Blad følger flere)
Adresseavis for Børn, 1779-02-10
Aar. Nummer Første dive Aargang. for Onsdagen. Born. den 10 Februarii. Opløsning. Paa Spørsmaalet i Nummer 5. Hr Mennesket. Det begynder at døe, naar det erfødt. Det er: Det taber hvert Aandedræt noget af den Tid, i hvilken det har at leve; lever daglig mindre og mindre, og altsaa daglig døer. – Det begynder at leve, naar det er dødt. Det er: Ved Døden indgaaer det i et evigt Liv, hvor det aldrig døer mere, og altsaa først kan siges at leve.