Viborger Samler, 1836-08-05
Moldau. (Allg. Zeit.) Uagtet Friherre v. Rückmann havde vægret sig ved at modtage det meget omtalte Klageskrivt fra de moldauiske Boyarer, lykkedes det dog disse ved Hjælp af General Benkendorf at bone dette Vei til den ophøiede Protectors Throne. Dets Jndhold gjorde stor Opsigt i St. Petersborg, især fordi der i samme figurerede Underskrivten af Logotheten Alefu Gicka, en Mand, der formedelst sin agtværdige Characteer staaer i stor Anseelse ei alene i Landet, men ogsaa hos Cahmettet i St. Petersborg. Den Omstændighed, at denne meget populaire Bojar havde tiltraadt Oppositionen, var alene tilstrækkelig til at begrunde Formodningen om dette Anliggendes Lovmæssighed. Keiser Nicolaus skal, ifølge troværdige Breve, i de stærkeste Udtryk have dadlet Hospodarens Handlemaade. Det Samme gjorde General Kilelew, hvem Overbeviisningen om at nedrige Lidenskabet havde nedrevet hans møisommelige, saa meget lovende Organisationsværk, opfyldte med velgrundet Bedrøvelse. Hr. v. Rüchmann erholdt derfor befaling til, formeligen at foretage den af Bojarerne overeensstemmende med de bestaaende Tractater og det organiske Statut forlangte Undersøgelse. Da alle forudsendte Forsoningsforsøg, vare blevne frugtesløse, skred han til det ham paalagte piinlige Arbeid, hvis Resultat er ligesaa førgeligt som vigtigt. Alle Klager fandtes grundede, og det bevistes saaledes, at de selskabelige Jnteresser vare hensigtslos forsømte og underordnede Privatformaal. Navnligen blev det sat uden for al Tvivl, at Embeder og Værdigheder solgtes til den Høistbydende, og ere fra den første Minister af indtil den laveste Skriver blevne anseete som Fribreve paa at krænke Folkets Formue og udøve Udpresselser og Undertrykkelser af enhver Art. At ogsaa Domme ere blevne Gjenstande, for Handel er ikke mindre et beviist Factum. Forbrydere kjøbte Strafløshed, og Mænd, der vare Loven hjemfaldne, kaldtes til Dommerembeder. En sanden var den til Præsident udnævnt Spatar Milo, hvis for flere Aar siden anhængiggjorte Criminalprotes endnu ikke er tilendebragt. Den ægteskabelige Fred, den huuslige Lykke vare udsatte for frivile Attentater. Hospodaren selv undergrov ved sit Exempel disse Støtter for den borgerlige Velfærd. Hertil føie man endnu en Deel beviste Krænkelser af det organiske Statut og Maleriet af Undersøgelsens Resultat er færdigt. Ogsaa de Hospodaren til Lost lagte Forgiftelser kom paa Tale. Endskjøndt Friherre v. Rückmann gjorde de forbittrede Bojarer opmærk omme paa Vigtigheden og Farligheden af denne Beskyldning, saa erklærede de sig dog beredte til, ogsaa at bevise denne, saa haard den end var, til samme Evidents som de øvrige. Hvorledes denne Sag vil ende, kan mon saa meget mindre forudsee, som paa den ene Side Generalconsulen lover at stille Hospodaren under det russiske Consulats Tutel (dette er hans eget Udtryk) og paa den anden Side Bojarerne endnu stedse blive ved deres Løsen: "Jngen Eftergivenhed." Velunderrettede troe endnu stedse paa Hospodarens frivillige Resignation, da hans Anseelse i den Grad er funken, at han maatte beqvemme sig til at anraabe det russiske Conulats Beskyttelse mod Oberst Leyeskul, og da denne Begjæring som upassende affloges, da finde sig ot gjøre den krænkede Oberst Afbigt i flere Vidners Nærværelse. – J flere Uger hersker en fuldkommen Stilstand, i Udøvelsen af Domstolenes Functioner. Da Jngen vilde modtage Jndenrigsvortesenillen, maatte man tage tiltakke med den alderstegne Logothet Jordaki Kotordschi, hvis Navn ikke medfører de fordeelagtigste Erindringer. Han hører til de faa Neutrales Parti, og var tidligere Hospodarens meest forbittrede Fiende.