Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-05-03
Mødet den 22de f. M. meddeelte den kongl. Commissair Forsamlingen, det ham tilhændekomne Rescript i Anledning af Takadressen. Rescriptet lyder saaledes: "Med særdeles allerhøieste Tilfredshed have Vi modtaget den under 15de d. M. fra Provindsialstænder=Forsamlingen, for Nørre-Jylland, Os igjennem Dig allerunderdanigst tilstillede Takadresse, ved hvilken Forsamlingen paa en ligesaa værdig, som vort landsfaderlige Hjerte velbehagelig Maade har tolket Sine og det af Samme repræsenterede Folk, oprigtig undersaatlig Hengivenhed og sand Fædrelandskjærlighed aandende Følelser, hvormed Vore Bestræbelser for at fremme Vort elskede Folks sande Tarv og Lykke vorde erkjendte. Villoverdrage Dig, som vor Commissarius ved ovennævnte Provindsialstænder-Forsamling, i Anledning heraf, som og for de for Os frembaarne gode og velmeente Ønsker, at tilkjendegive Samme Vor allernaadigste Tak, med Tilføiende, at Vort Folks Held stedse vil vedblive at være Maalet for Vore ivrigste Bestræbelser. Vi nedbede Himlens bedste Velsignelse over Forsamlingen til Udførelsen af det den betroede vigtige Kald. Efter Meddelelsen heraf lød fra Forsamlingen eenstemmigen: Længe leve Kongen gangen, nyt Provindsialstænderne Slesviganund Det 6te Møde aabnede den kongl. Commiss. med at oplæse det ham tilsendte kongl. Rescript. som Svar paa Takadressen, saaledes lydende: Den med Din allerunderdanigste Jndberetning af 23de d. Mil indsendte, til Os rettede Takadresse fra Provindsialstændernes Forsamling for Hertugdømmet Slesvig, have Vi modtaget med Allerhøieste Velbehag og ville herved allernaadigst have Dig paalagt, at tilkjendegive bemeldte Forsamling, hvorledes det i samme Grad har geraadet Voxt, landsfaderlige Hjerte til særdeles Tilfredshed, saavel deraf at see Maaden, paa hvilken den ved Vor almindelige Lov af 28de Mai 1831 givne Jnstitution er bleven optaget af Voralkjære og troe Undersaatter i Hertugdømmet Slesvig, som ogsaa ved de af Forsamlingen for Os udtalte, gode, og velmeente Øn skeer at modtage et nyt Beviis paa deres uforanderlige Sindelag og troe Hengivenhed. Jdet Vi sige Forsamlingen Vorrorteste Tak derfor, lade Vil tillige Vore inderlige Bønner Stropstige til den lmægtige, at Hand vil udbrede Sin rigeske Velsignelse over deres vigtige Kald. Befalende Dig GudalitiTorsdagen den 21de April, havde et Selskab, bestaaende af Byens Embedsmænd, Borgere, og andre Honoratiores, i Forbindelse med denne største Deel af de ved Provindsialstænderne i Viborg, forsamlede Deputerede, foranstaltet en stor Diner til Ære, for den kongl. Commissarius, Hr. Conferentsraad, Ørsted. Hr. Conferentsraaden afhentedes 2de Afsendinge fra det forsamlede Selskab, og modtoges ved Ankomsten af Stiftamtmanden, Hr. Kammerherre, Greve Ahlefeldt, med en Velkomsttale i Selskabets Navn, Spiselalens Baggrund var, decoreret med Guirlander af, Granqviste, mellem hvilke den hæderværdige Gjæsts Navnetræk, var anbragt. Ved Bordet, blev en Sang, forfattet af Hr. Rector Hasselbak, afsjungen, og under Kanonernes Torden, og Jnstrumenternes Lyd udbragtes Skaaler, passende til Dagens Høitidelighed, for Hans Majestæt Kongen, for Conferentsraad Ørsted, for, Handel og Agerdyrkning, for Harmoni mellem de slesvigske og jydske Stænder, for i Viborg, for Stænderforsamlingens Præsident og andre flere. Den gladeste Stemning herskede i den hele Kreds, og om Aftenen fulgtes den almeen ærede Gjæst, af en stor Deel af de Deeltagende, med Fakler til sin Boepæl, udenfor hvilken Faklerne kastedes sammen til et Baal, og de Tilstedeværende med et jublende Hurratoge Afskeds fra Kongens troe Tjener og Folkets sande Ven. af Vi have i den senere Tid seet enkelte Exempler paa at Bestyrelser af offentlige Kassers Midler ved Pressens Hielp have aflagt Rede og Rigtighed for deres Forvaltning. Disse Bestyrelser have saaledes ikke alene de facto erkjendt Gavnligheden i Regnskabsførelsens Offentlighed, men de have tillige erkjendt, at der paahviler dem, om just ikke til Dato nogen, juridisk, saa dog en naturlig Forpligtelse til at gjøre Regnskab for dem, hvis Pengenderhave under Hænder. Men som sagt, disse Exempler ere kuns faa, og de have navnligen i dette Stift endnu ikke fundet nogen Efterlignelse. At afhielpe Savnet og derved opfylde Almeenhedens Ønske, staaer naturligviis ikke i den enkelte Mands Magt, i Særdeleshed naar Forvaltningen er udenfor hans Res sort; dette maa han overlade til vedkommende Bestyrelsers eller Regnskabsføreres Sands for Almeen vel og Retfærds= og Billighedsfølelse, saalænge det ikke ved Lov er gjort dem til Pligt at aabne deres Regnskabs= eller Kassebøger til Revision og Decision ogsaa af den større Hob. ne Men derfor er det ikke mindre fortjenstligt, naar den enkelte Mand søger saavidt muligt at benytte Leiligheden til at gjøre sig bekjendt med sin Communes Finants=Stat og at bringe sine Erfaringer til offentlig Kundskab. Og skyer han ikken Uleiligheden at strække sine Undersøgelser udenfor sin egen Kreds, vinder naturligviis hans Meddelelser saamegen mere almindelig Jnteresse. J Erkjendelsen heraf, med dette Haab og med den Sætning for Øie, at Nogeer bedre end slet Jntet have vi isinde gjennem denne Tidende at levere en kort Udsigt over enhver af Stiftets Kjøbstæders occonomiske og Fattigvæsens Regnskaber for Aaret 1835, efterhaanden som vi lerholde de til disse Bidrags Udarbeidelse fornødne Materialier. At dette Forsæts Realisation er betinget deraf, at disse Materialier ere erholde lige, er en Selvfølge, ligesom og, at vi maae lempos efter den Plads, denne Tidende seer sig i Stand til at aabne os for disse Bidrag. Og, dersom ingen uovervindelige Hindringer lægge sig i Veien for vort Øiemed, ville vi slutteligen anstille en Sammenligning mellem respective Kjøbstæders Status med Hensyn til ovennævnte Brancher af Communevæsenet, og deraf uddrage et almindeligt Resultat, som forhaabentligen vil læses ikke uden Jnteresse. For Øieblikket kunne vi saaledes meddeele et Uddrag af