Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-07-17
Odense. Den 16 Juli d. A. var det 50 Aar siden, at nuværende Sognepræst i Vigerslev og Veslinge, Hr. Jens Frederik Boesen, allernaadigst kaldtes til disse Menigheder, for hvilke han saaledes uafbrudt har virket i et halvt Seculum. Da han tillige i 20 Aar havde været Provst i Skouby Herred og var fjern og nær høiagtet af Mange formedelst hans bekjendte Retsindighed, Humanitet og Nidkjærhed i Embedets Gierning, saa havde ikke blot hans Børn med Svigersønner og Svigerdottre samt deres Børn samlet sig paa denne Dag omkring Jubellæreren; men mange Andre, saaledes ogsaa særdeles mange Geistlige, bragte ham deres Lykønskning paa denne Dag, der tillige i mange andre Henseender blev ham en Glædes= og Hædersdag. Om Morgenen tidlig lød fra Haven hans Børns Morgensang i en Psalme, ledsaget af Basuner. Derpaa bragte 4 Sognemænd en Sølv=Pokal, der var anskaffet ved Menighedens Sammenskud og ved Foranstaltning især af Vigerslev Kirkes Patron, Hr. Kammerherre Baron v. Holsten, til Langensøe, og Hr. Kammerjunker Ritmester v. Schøller, til Margaard var besørget udført i stor og ædel Stiil ved den som udmærket og smagfuld Kunstner i Guld-og Sølv Arbeide bekjendte Guldsmed, Hr. Petersen i Odense. Paa Laaget af Pocalen hæver sig et Sølvkors, til hvilket den opslagne Bibel helder sig; paa det opslagne Blad læses Davids Psalme 71, V. 17. 18, sædeles smukt graverede. Paa Foden staaer: "Hædersminde for H. H. Hr. Provst J. F. Boesen paa hans Jubelfest den 16 Juli 1838. Med Høiagtelse og Erkjendtlighed fra samtlige Beboere af Vigerslev og Veslinge Sogne."Hr. Professor Vedel Simonsen til Elvedgaard i Veflinge Sogn, som forud har stiftet flere velgjørende Legater, hædrede Jubellæreren ved at oprette et Legat paa 600 Rbd. just i Anledning af hans Jubilæum, og bestemme, at Renten skal anvendes deels til at forøge Laanebibliotheket i Vigerslev Sogn, deels til Præmier for flittige Børn i Vigerslev Skole. Kl. 10 holdtes Gudstjeneste, hvorhen Jubellæreren ledsagedes af Biskop Dr. Faber, Dhrr. Provst Knudsen, Amtsprovst Lütken, Provst Lassen og øvrige talrige Geistlige, hvoriblandt Nogle selv fra Sielland og Slesvig. Kirken var ved den ædle Kirkepatronesses Frue Kammerherreinde v. Holsteens velvillige Opmærksomhed festligen smykket. De Geistlige toge Plads i Choret og omgave saaledes Jubellæreren, medens Kirken var saa opfyldt i Stole og Gange, at der i Ordets egentlige Forstand ikke var mere Plads tilovers i den. Hr. Provst Knudsen intimerede, udviklede Dagens festlige Anledning og berørte med hjertelige Ord de Beviser paa Agtelse og Velvillie, som denne Dag allerede havde bragt. Derpaa betraadte Jubellæreren Prædikestolen, lagde til Grund for sit Foredrag 1 Cor. 2, 2, og fremstillede i klart og indtrængende Foredrag, Guds Velgierninger mod ham og kjærlige Tilskikkelser i den lange Række af 50 Aar. Dybt rørtes Tilhørerne ved mange Udviklinger, men især grebes Hjerterne ved Skildringen af, hvorledes Jubellæreren paa Paaske-Confirmationssøndag for 50 Aar siden var i den samme Kirke Vidne til, at hans Fader, dengang Stedets Præst, under Confirmationshandlingen pludseligen med vaklende Skridt, søgte op til Alteret og der segnede ned, medens hans Liv i samme Øieblik endtes med et sagte Suk. Da Jubellæreren havde endt sin Prædiken og indtaget sin forrige Plads og en Psalme var sjunget, ledsaget af det smukke Orgel og Basuner, saaledes som ogsaa ved de forudgangne Psalmer havde fundet Sted, traadte Hs. H. Biskoppen frem foran Alteret, og læggende 1 Pet. 1, 3. 4 til Grund udviklede han, at et levende Haab i Christo er en stor Guds Velgierning for Ordets Forkyndere. Ligesom et saadant levende Haab har sin faste Grundvold i den sande Tro, saaledes styrkes og oplives det i sin Fremvæxt, omslynget af Kjærlighedens Baand og gjennemtrængt af dens ædle Flamme. Det vistes, at denne Guds Velgjerning var blevet Jubellæreren til Deel i riig Maade. De velsignelsesrige Virkninger for Menighed, for Samfundet og Guds Rige vistes, hvor Religionens Lærer forDe kynder Evangeliet, besjælet af et levende Haab i Christo, og ved her at berøre Velsignelsen for det borgerlige Samfund, forkyndte Biskoppen Landsfaderens Naade, og Velbehag med Jubellærerens lange troe Tjeneste, og tilkjendegav nu, at Hs. Majestæt allernaadigst havde udnævnt Jubeloldingen til Ridder af Dannebrogsordenen, hvis Hæderstegn biskoppen paaheftede Jubellæreren med passende Lykønskning. Den kirkelige Fest fuldendtes med sand Høitidelighed, hvorpaa Jubellæreren ledsagedes tilbage igjen til Præstegaarden, hvor de talrige Gjæster efter endt Maaltid afsang under Basunernes Ledsagelse en til Festen digtet Psalme, og efter at have glædet sig ved Synet af den smukke have, der ogsaa skylder Hr. Provst Boe sens Kunstsands saare meget, toge Afsked, medtagende mange glade Følelser, fremkaldte ved Dagens skjønne Fest.