Københavns Adresseavis, 1774-10-04
Da jeg er overbeviist, at det fornøyer min Herre, at faae Kundskab om alt det, som nyttigt og smukt er, til det almindelige Beste; giver jeg mig hermed den Fornøyelse at berette Dem, hvorledes jeg for nyelig har været hos vores saa velfortiente, navnkundige, vittige og mageløs flittige Landmand, Jørgen Korseberg, for at see hans saa berømmelige Anlæg. Men denne Mands Arbeyder ere saa vidt udstrakte og saa mangfoldige, at jeg ey veed, hvor jeg skal begynde og ende; thi de ere nesten uendelige. - Da andre gemenligen forvandle Skov til Agerland, saa har denne Mand forvandlet Agerland til Skov, og det i saadan Mængde, at han maa leye Græsning til hans egne Kreahavns Magazin Nr. 39. turer. Men han siger saaledes: Naar alle ville omhugge Skovene, og intet blev plantet og fredet, hvad skulle da Efterkommerne faae til Huus= og Skibs=Tømmer, og at varme sig ved? – En rar Handling i vore Tider. - Hvor denne Mands egen Plov tilforn har gaaet, der staaer nu den tykkeste Skov af de deyligste Eege og Bøge; thi han har ey allene plantet men og saaet Skov, som nu alt staaer i fuldkommen Vext. For at skaffe disse unge Skov Lye og Læ, har han viselig plantet den nyttige Vidie=Piil, for at modtage de haardeste og Træerne meest kulende Vinde. Vidle=Piile, hvis Bark er saa nyttig og umistelig for vore Handskemagere, planter og freder han paa alle beqvemme Steder, ved Vande, ved Gierder og Diger, ved levende og Steengierder, og deres Toppe giver ham Forraad af Humle=Stænger til hans vidtløftige og prægtige HumleHaver af de beste Slags. Han forplanter og de skiønne Pille, Abeliner kaldede, hvoraf nogle, som en rar Gave, kom i Fior til Jylland. Unge Birketræer til Forplantning har han i Mængde at overlade andre. - Vender man sig fra de vilde Træer til de tamme, finder man saadan Mængde udsøgte Frugttræer, dem han selv har podet og plantet ey allene i ordentlige Rader og Alleer i Haverne ved Gaarden, men og allevegne omkring i hans Løkker udi Skoven, og disse ere utallige. De nyttige og skiønne SvedskeblommeTræer forplanter og poder han i stor Overflødighed, og veed meget vel at tørre og behandle dem til Huusholdningen. Pateter avler han i alle Kroge, thi ingen Plet Jord maa ligge forgieves hos ham. Med disse Kartofler føder og allene feeder han nne Sviin, og bruger dem til Blanding til sine Køer, foruden hvad han af dem sælger, laver og hans huuslige Kone Stivelse af dem, den jeg selv har prøvet og befunden god. Jntet Arbeyde er tungt og møysommeligt for denne Mand; ikke en Steen, liden eller stor, maa findes i hans Skove, og mindre paa hans Agerland. Han graver dem selv op, og hvor prægtige og nette ere ikke hans mange og lange Steengierder, hvor man ey seer en Steen uden for en anden, men som murede. Da han ey kan holde mange Kreature, er han utrættelig af at samle de ellers unyttige Bregne og Løv i Skovene til Giødning, og derforuden rydder og reenser alle sine Vandsteder. Hans liden Jord er haard og stiv, og derfore med megen Giødning maa bøye og blødgiøre den, om han skal leve afden. Hans Mødding=Vand leder han igiennem sine Enge, som deraf giødes og frugthargiøres. Ved hans Gaard har han til eget Brug bygt en skiøn Vand=Mølle, som foruden Maleverket til Meel og Gryn, er indrettet til at støde Most, naar hans Frugttræer bære til, som i Aar har slaget Feyl. - J hans Gaard har han en Snees Biestader. Foruden at denne Mand er utrættelig i de haardere og strengere Arbeyder, (thi han legger selv Haand paa alting med) saa er han og flittig i de finere og lettere Arbeyder: Han er tillige Botanicus, og veed at nævne alle Urter i hans Marker ved Navn, ja, veed og, hvortil de i Lægekunsten, ere nyttige. Foruden gudelige Bøger, læser han og flittig Occonomiske og Medicinske, og han har hiulpet mange til Skade komne Mennesker, Hans Duelighed, Skiønsomhed, og Flittighed er og bleven kronet med en Guld=Medaille fra det Kongel. Landvæsens Collegium, og med et Bæger, og Større Sølv=Medaille, samt Bøger fra det Kongel. Landhuusholdings=Selskab. En forbedret Musefælde. De sædvanlige Musefælder have den Feyl, at man deri ikkuns kan fange een, to til tre i det høyeste, som ikke er tilstrækkeligt til at udrydde disse skadelige Dyr, hvor de eengang have taget overhaand, og at bruge Rottekrudt til at døde dem, kan have farlige Følger. De sletteste Fælder, ere de, som strax klappe til naar Musen kommer deri, da man for denne gang ey kan fange flere end een. Bedre ere de af Staaltraad, dog hender det og sielden at man der faaer flere end to af gangen, da de ved deres Støyen i dette Fængsel afskrække de øvrige fra at komme ind til dem. Det kommer især derpaa an, at kunne fange mange af gangen, og dette erholdes naar man i en ordinær Fælde af Staa traad lader giøre en løs Bund, som hænger i Ligevægt paa to mod hinanden staaende Tappe, og setter den over et Kan med Vand, da Musene saa snart de røre ved denne bevægelige Bund, bringe den ud af Ligevægten, og derved falde ned i Vandet, men Bunden i samme Øyeblik igien reiser sig og efterlader ey mindste Anledning til Mistanke eller Frygt for dem, som med den paa Bunden heftede Lokkemad vil stille deres Appetit eller Hunger.