Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-08-02
(Fortsættelse.) For Udbruddet af den Græske Jnsurrektion fremkom den Russiske Gesandt, Baron Stroganem, under Forevending af, at nogle Artikler i Bucharester-Tractaten ikke vare blevne opfyldte at Porten, med den Paastand, at der skulde holdes Conferencer ifølge denne Tractat. Porten, som virkelig ganske havde opfyldt Artiklerne i denne Tractat til den fastsatte Tid, og saasnart det var mueligt, og som var beskjeftiget med Opfyldelsen af de øvrige, gav denne Gesandt gientagne Gange ligesaa klare, som grundede Svar og Oplysninger, med den bemærkning, at Rusland derimod, uagtet Conventioner, havde oplat eller forsømt at berigtige adskillige Punkter, som det saaledes nu var pligtig at opfylde, saafremt det ikke vilde tilsidesætte de Pligter, der vare det paalagte ved Tractaterne og ved et aabent og oprigtigt Venskab; hvorfor Porten slet ikke indsaae, til hvad Ende Underhandlinger skulde aabnes. Da denne Minister desuagtet beraabte sig paa sit Hofs bestemte Befalinger, og vedblev sin Begiæring, saa samtykkede den høie Pore endelig i, at Conferencer bleve aabnede. Det blev herved aftalt, at man skulde indskrænke sig til de bestaaende Capitu ationer, og at Tractaternes klare Bogstav ikke skulde lide nogen Forandring. J Løbet af disse Conferencer søgte Baron Stroganew uden Ophør at bringe ligesaa upassende, som ugrundede Discussioner og Spørgsmaal paa Tapetet. Jmedens man nu beskjeftigede sig med at undersøge samtlige Artikler i Bucharester-Tractaten, en efter en anden, paafulgte Udbruddet af den Græske Jnsurrection, og ved Omstændighedernes Magt gik Underhandlingerne, som Enhver veed, i Staae. Oprindelsen til denne Jnurrection er bekiendt; man veed, at Flygtningen Ypsilanti, efter at han uformodentlig og offentlig var kommen fra Rusland til Moldau, og havde forsamlet en Hob af Rebeller og sig, revolutionerte Fyrstendømmerne og ophidsede ved det tomme Skuffebillede af det gamle Grækenlands Gienfødelse den hele Græske Nation, der i umindelige Tider havde været den høie Port skattepligtig og underdanig, udbredte oprørske Proclamationer, hvori alle Grækere opfordredes til at træde deres undersaatlige Pligter under Fødder, og fordristede sig til, overalt at anstifte Forvirring og Uorden. Da det staaer enhver Magt fuldkommen frit for at tage hvilke Forholdsregler den finder for godt til Opretholdelse af Roligheden i dens Stater, at gribe og straffe Rebellerne paa sit Gebet, og overhovedet at træffe alle de Foranstaltninger, som henhøre til dens indre, den allene vedkommende, Anliggender, og da Jnsurrectionen overalt havde udbredt sig, saa ilede den høie Port med at gribe de fornødne Forholdsregler for at undertrykke Oprøret, rense Landet for Rebellerne, og derved snarest mueligt gjenoprette Roe og Sikkerked derTil den Ende saae den høie Port sig nødsaget til at lade Tropper bryde op imod Rebellerne, og at træffe andre uomgængelig fornødne Foranstaltmuger, som, langt fra at krænke Fyrstendømmer nes Privilegier, tvertimod vare skikkede til at vedligeholde og bestyrke dem, i det de bortfiernede Forstyrrerne af den offentlige Orden. Disse Forholdsregler vare absolut nødvendige, og bleve bydende fordrede af Øieblikkets paatrængende Omstændigheder; de kunde ikke opsættes, og Jngen kan i Sandhed fornuftigviis lægge den høie Port til Last, at have grebet dem. Men den Russiske Gesandt gav Sagen en ganske anden Vending, og under de haarde Forlegenheder, som trykkede den Ottomanniske Regiering, søgte han uden Ophør, paa en for en venskabelig Magts Minister lidet passende Maade, at afstedkomme en Mængde ugrundede Stridigheder, og at yppe(Forts.) Kiv med Porten.