Berlingske Tidende, 1826-06-02
London, den 20de Mai. Efter en Kamp, siger Times", som den med de Birmanske Barbarer har været, hvor tre Fjerdedele af den Fare, der var at befrygte ikke kunde overvindes ved Krigsvidenskab eller Mod, er det en Gjenstand for den høieste Tilfredshed, at det tilsidst er kommet til Fred De fiendtlige Tropper vare yderst modløse, og man antager, at deres Penge ere medgaaede ved den sidste store Anstrængelse, for at overmande den Brittiske Hær i Prome, og ved det for de Angribende ulykkelige Udfald deraf. J at forfølge den flygtende Fiende efter den sidste Fægtning blev intet forsømt, og det skeete saa kraftigt af SiWilloughby Cotton, at der den 28de December kom en Stilstands fane ned af Floden fra en Stad ved Navn Malloon, nogle Dag marscher ovenfor Prome, og den 1ste Januar Kl. 2 blev Tractater, undertegnet af Commissarier fra begge Sider. En Beretning siger førend Conferencerne begyndte, var Resten af den Birmanske Magt allerede omringet og tvunget til Capitulation. "Hvad Betingelserne i Forliget angaaer, ere vi endnu ikke i Stand, til at yttre en afgjørende Mening om Politiken der. Vi have fra taget Birmanerne hele den vestlige Søkyst, fra Grændsen af den Brittiske Provinds Chittagong indtil Øen Salanza, og den Malaiske Halve, fra 21de til 8de Brede=Grad, 900 Brittiske Mile i Længden, fra Norden mod Syden, vistnok med mange Havne, men i det usundeste Clima paa Jorden, Sjerra Leonas næppe undtaget. Paa hvad Maade, eller ved hvilke Tropper denne uhyre Kyststrækning vil blive holdt besat, det er, antage vi, et Punct, som vel er overlagt af dem, der have indgaaet Tractaten; men vi frabede os i Nationens Navn, at endogsaa kun et eneste Engelsk Regiment skal opofres i saadanne Pesthuse, som de Provindser ere, hvis foreløbige Besættelse allerede har viist sig saa uheldbringende. "Da de nye Provindser ere aftraadte til det ærede Compagni, med ikke til Kronen, saa maa Compagniet naturligviis af dets 120 Millioner Asiatiske Undersaatter danne en tilstrækkelig Garnison for et Gebet, som det, trods alle af Parlamentet anbefalede og rigtig befundne Maximer og lydelige politiske Troesbekiendelser, nu har fundet for godt at afpresse Birmas under Aaget bragte Jndvaanere. "Rangoon kan, som Frihavn, blive et godt Middelpunkt for Handelen imellem det Brittiske Rige og de forskjellige Lande fra den Bengalske Bugt indtil Strædet ved Malakka. En næsten uudtømmelig Tilførsel af Teak-Træ vil blive en god Følge af Oprettelsen af en ubesværet Handel. Mod Nord og Nordvest af Ava skulle Landene Assam, Kachar, Munnipore o. s. v. beherskes af Souverainer, som det Ostindiske Compagni vælger, og under dets Beskyttelse. Paa denne Side har man saaledes faaet en Skranke, til at bryde Kraften af et fremtidigt Jndfald af Birmanerne, og sikre Bengalen, at det ikke igjen skal stilles blot for Jnsultering, som før den sidste Kamp. En Crore Rupier, d. er henimod 1,200,000 L. Sterling, skal Kongen af Ava betale Compagniet; men hvorledes de Birmanske Finantser kunne tilveiebringe denne Sum, maae vi først see. Gud være takket for, at Krigen er tilende, Freden vilde næsten under enhver Betingelse have været os velkommen, og Compagniet, som nu maa betale Fortæringen ved et saa kostbart Maaltid, som det nylig endte, finder deri Stof til Eftertanke, førend det begynder et nyt.