Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-03-17
Udenlandske Efterretninger. Fortsættelse af Breve om Trondhjem. (See No. 44). Ved den østre Side af denne Bygning er endnu to Huse af Grundmuur, een Etage høie, hvilke nu bruges til Bagerhuse for den i Byen indqvarterede Garnison; men paa den vestre Side er foromtalte 2den Hovedlængde, som bestaaer af 3 Afdelinger. - Den middelste er uden Tvivl en gammel Bygning, bestaaende af 2 Etager, hvoraf den underste, der har massive murede Hvelvinger, nu bruges til Kieldere, deriblandt en til der at forvare de Kongelige Oppebørselskasser, en anden for den militære Kasse. Her ere 3 saadanne Kjeldere efter hinanden. Den søndre, en stor fiirkantet Kielder, i hvilken er Piller af hugne Stene, hvorpaa Hvelvingen hviler. Norden for denne en dito for bemeldte Kasser, nu afdeelt, og ved den en liden, men dog og hvelvet, Kielder. Til den anden Etage er en Dør og dens Jndfatning af smukt hugne Stene, af en fremmed Steen art, som ligner en Serpentinsteen, øverst over hvilken staaer et i Steen udhugget Vaaben, bestaaende af 3 Franske Lillier med en Rose i Midten. Da dette Vaaben er bleven ført af den sidste Trondhjemske Ærkebisp. Oluf Engelbrigtsen, Liunge, saa er det rimeligt, at enten denne Bygning, eller denne Dør, er af ham bleven opført eller repareret, og at den følgelig er en Levning af de forrige Ærkebispers Residents, som da maa have staaet paa dette Sted; saa at følgelig deres Beretning ei er uden Grund, som foregive, at Erkebisperne have boet paa Kongsgaarden. Bemeldte Ærkebispers Residents har vistnok staaet her omtrent, paa Kalvskindet, eller i Nærheden af Domkirken, men om, for det første, saa nær ind paa Kongsgaarden, tvivler jeg paa og troer heller, at de senere Ærkebisper, da Kongerne selv ei mere havde her deres Bopæle, havde didhen udvidet deres Residence, mueligt ogsaa tildeels betjent sig af Kongsgaardens Huse, indtil Lehnsherrerne, efter Reformationen, der toge deres Bopæl. Denne gamle Bygning er siden føiet til Kongsgaarden ved en i senere Tider opført Længde, i hvis underste Afdeling nu staaer en Hob Feldtkjerrer og Slæder, Rustvogne, Lavetter, endeel Canoner, hvoriblandt nogle Svenske, og blandt disse en Feldt slange af Metal med Vasavaabnet paa og det Aarstal 1541, men oven over er et stort, langt Kornloft, som nu har 3 Indgange eller Døre, hvorover det synes rimeligt, at denne store Længde har i forrige Tider været afdeelt i 3de, om ei flere Rum. Ved nøiere Undersøgning har jeg mærket, at den ne Længde maa ogsaa være temmelig gammel. Den har mod Vesten og Norden, saa og meget smaa Vinduer, indfattede med hugne Stene, og nu besatte med Jern. - Paa den anden eller søndre Side af bemeldte mellemste Bygning er 1753 opført en anden Længde, ligesom hiin paa den nordre Side, og indrettet, dens underste Afdeling for Canoner der at forvare, med videre didhenhørende, den øverste for anden Feldtequipage, som Pistoler, Sadler, Seletøi, Spader m.v. - Paa den østre og søndre Side er Kongsgaardens Plads indsluttet af Mure, hvilke tildeels ere Levninger af forrige Tiders Husebygninger. Paa den søndre Side er en Port lige mod hiin paa den nordre, og ved den staae nu endeel Vaaningshuse af Træe, hvori Proviants forvalteren tilforn har boet, men nu en Lieuten. Vagtmester. - Endnu kan mærkes, at medens Lehnsherrerne boede paa Kongsgaarden, var for dem en Have anlagt paa dens østre Side, i hvilken Have stod et anseeligt stort og høit Lysthuus. Uden for Kirkegaardssmuren, paa denne Side, er for nogen Tid siden opgraven en Hob Stene efter forfaldne Bygninger, som bleve anvendte til det ny Angellske Huses Bygning; og da man 1771 anlagte langs Elven nye Fæstningsværker, bestaaende af Linier og Bastioner, fandt man, omtrent i ligeLinie med Kirkegaardens nordøstre Hjørne ude imod Elve Mæhlen, brede Mure efter et Huus, som synes at have været af Muur, samt hvelvede Kieldere, og disse Levninger findes i Jorden derfra optil Kirkgaardsmuren. - De to smaa foromtalte Sidebygninger paa den østre Side af Kongsgaardens Hovedbygning ere ogsaa, i Hensigt til den nederste Deel, gamle og uden al Tvivl brugte til Kjøkkener, fra hvilke har været Opgang og Dør til foromtalte store Sal, paa den østre Side af Porten, hvorefter endnu sees Tegn. Denne Sal har været meget høi, saa man nu har ved Lofter afdeelt den i 3 Rum eller Længder over hinanden, men tillige forhøiet Muren, saa den er bleven lige høi med hiin paa den vestre Side, som i gamle Tider har været noget høiere end paa denne Side. Derimod har Bygningen her været meget bredere, men saavidt man kan see ingen Hvelving over dens øverste Etage, med mindre den i senere Tider er forfalden eller ødelagt, da Bygningen ventelig har været tilforn ligesaa høi som den øvrige Bygning, hvilket forommeldte Dør imellem den og den store Sal ogsaa giver tilkjende. - Ved at planere Jorden paa Kalvskindet har man fundet Mure vesten for Kongsgaarden i lige Linie med dens sydvestre Hjørne, af det ældgamle Muurværk. Tæt ved Elve Mæhlen ere ogsaa uden den nye anlagte Vold, fundne en Hob forraadnede Liigkister, samt Mennesker Østen for Materialhuset og Sønden for Domkirken. Her maa da have staaet en Kirke eller været en Kirkegaard. - Jeg vil nu til Slutning melde om nogle mærkværdige Testamenter, som jeg største Delen har taget af offentlige Blade. - En Justitsraad Christopher Hammer, fortjent af Naturhistorien, døde forrige Aar, og forærede det Trondhjemske Videnskabersselskab alle sine Landeiendomme, som nu ere solgte for 20,000 Rdlr., - sit Bibliothek, Mineralier, Haandskrivter. Af 1/2 Deel af Renterne skal der foretages oekonomiske Reiser i Norge, og Reiser til Neiden, Pasvig og Peisen, som ligge i Øst=Finmarken, sydligere end Vardshuus, paa Grændserne af Rusland *), for der at samle alle Natursjeldenheder fra det hvide Hav, især indtil Dvinaae. Af det Hammerske Legat ere allerede 12,000 Rdlr. ) Den bekjendte Botaniker og Antiqvar, Hr. Martin Arndt fra Altona, har, efter de offentlige Blade, faaet af Selskabet 150 Rdlr. om Aaret, for at foretage disse Reiser.