Berlingske Tidende, 1794-01-24
Efter de mislykkede fiendtlige Angreb paa den Kongelige preussiske Armee ved Kaiserslautern i de sidste Dage af November Maaned f. A., syntes Fienden, efterat han havde trukket anseelige Forstærkninger fra Mosel=Nordarmen og det Jndre til Rihnarmeen, at true med et almindeligt Angreb General Wurmsers Armee i sin Station bag Motteren hvor den allerede i nogle Uger var uophørlig foruroeliget, og den Kongelige preussiske ved Biergene. Hertugen forstærkede derfor Postni Anmeiler-Dalen, og begav sig den 13de December selv til Bergzabern. - Allerede den 13de havde Fienden fortrængt de darmstædtske Tropper fra Tannbroen, og forsvarede sig sammesteds den 14de, endskiønt han engang blev dreven tilbage; han havde ogsaa for en Deel bemægtiget sig den nær for Positionen ved Hagenau liggende Marienthaler Skov. - Den 14de fortsatte Fienden sine Angreb fra Tannbroen mod Glashytterne, og det lykkedes ham at bemægtige sig Høyrne ved Matschthal og Kragebiergene ved Lembach, hvilket var meget ufordeelagtigt for Posten ved Lembach. - Den 15de angreb Fienden sidstnævnte Post, ligesom ogsaa de ved Wordt og Guntershosen, men blev overalt slagen tilbage. Ved Lembach havde det nær lykkes ham at bemægtige sig Høyrne paa høyre Side af Chausseen, naar man gaaer fra Lembach til Tannbroen, men han blev hindret derfra ved et Detachement preussiske Tropper, som faldt ham i den venstre Flanke. - Den 16de fornyede Fienden fine Angreb saavel paa Posten for Lembach, som paa Wordt og Reichshosen. - Ved Lembach forsvarede de Kongel. prussiske Tropper de Dagen tilforn indtagne Høye, ligesom ogsaa de k. k. Tropper igien bemægtigede sig Kragebiergene paa den anden Side af Lembach. General Wurmser blev ogsaa samme Dag angrebet i sin hele Position, dog uden Virkning. Den 17de forholdt Fienden sig meget roelig. Den 18de var bestemt er Angreb af de samtlige k. k. Tropper, men dette kunde ikke iværksættes, saasom man, fordi Terrainet ved den vedholdende Regn var bleven saa blødt, ikke ved kunde bringe Skydset frem. Fienden derimod angreb ved Reichshofen og Lembach, men blev dog dreven med Forliitilbage, hvorved blev frataget ham en 8 pundig Kanon, nogle Munitionsvogne og Fangne. Da Posten ved Reichshofen fra k. k. Side maatte forstærkes, og denne Forstærkning blev trukken fra Lembech; saa paatog man sig fra Kongel. preussisk Side at besette den sidste Post med 8 Batailloner og 5 Escadroner, saasom tilforn alle Anstalter skulde føres, for at giøre Communicationen sikker saavel imellem Lembach og Liebfrauenberg, som mellem Scherholl og Lembach. - Fraden 18de forefaldt intet betydeligt. - Den 22de om Morgenentog den k. k. Armee en Station længer tilbage. Samme Dag forcerte Fienden den af den k. S. General Hofte besatte Post ved Freschweiler, nær ved Wordt, i det han tillige foretog et forstilt Angreb paa Lembach, som blev afslaget; og da man paa k. k. Side endnu om Natten forlod den for samme Station høyst vigtig Post ved Liebfraurnberg, hvorfor den ved Lembach ikke længer kunde forsvares, saa maatte de Kongel. preussiske Tropper strax trække bort fra sidstmeldte Post, for at vende sig mod Scherholl, efterat man havde ladet en Forpost blive i Klembach. - Den 23de maatte derfor ogsaa det Kongel. preussiske Corps under General Courbiere rykke fra Bobenthal til Weiler paa høyre Side af Scherholl. Den k. k. Armee passerte herpaa Sour, satte sig den 23de fast mellem Sulz og Sourbourg; Fienden angreb Arriergaarden, og søgte fra Marschthal over Lambertsloch at falde i den venstre Flanke, men blev dreven tilbage med Forliis. - Den 24de besatte den k. k. Armee Høyene ved Weissenburg, og tog sin Position med den høire Fløy paa Geisbierget, og med den venstre henimod Lauterburg. Samme Dag trængde Fienden de Kongel. preussiske Forposter ved Klembach tilbage, hvilke maatte trække sig til Scherholl; det kom herved til en Fegtning, hvori man gjorde Fienden anseelig Skade. skienden fornyede sit Angreb paa Scherholl den 25de og 26de med største Heftighed og Haardnakkenhed; dog blev han hver Gang af de Kongl. preussiske Tropper afviist med Forliis, og nogle gjorte til Fanger. - Den 25de blev af de Keiserlige foretaget en stærk Recognoscering paa den Side mod Seebach, hvorved man af det fiendtlige Cavallerie nedhuggede en Mængde og tog nogle til Fanger. Arveprindsen af Hohenlohe med 15 Kongl. preussiske Escadroner og et ridende Batterietog Deel heri. Den kak. General Mercandin havde nyelig faaet Efterretning, at 20 Batailloner fra det Jndre af Frankrig vare i Anmarch mod Saarbrücken, for efter deres Ankomst at gjøre et nyt Forsøg paa Kaiserslautern. Denne Efterretning syntes at bekræftes, da der, i Hertugen, af Brunsvigs Fraværelse blev den 26de meldt den i Kaisers lantern commanderende preussiske General Kalkstein, at Fienden i adskillige Colonner rykte frem mod Homburg og Zeybrücken, havde allerede besat begge Steder, samt rykket sine Forposter frem paa denne Side. Man føyede derfor strax de tienstligste Anstalter, for igien behørig at modtage Fienden, dersom han skulde vove at foretage noget Alvorligt. Den 26de skulde Fienden angribes af den k. Armee, og derhos virkes med fra preussisk Side. Dette Angreb udeblev va de allerede fremrykte Tropper maatte derfor igien trække sig tilbage. Dog vare allerede 7 k. k. Batailloner og 8 Divisio mer Lavallerie rykte frem mod Schlichtthal i en liden Frastand fra Fienden; de stode i en skraae Stilling, den venstre Fløy rettet mod Schlichtthal og den høyre mere mod Geisbierget. Fienden begyndte mod disse Tropper en heftig Kanoniid, hvorfor de trak sig tilbage paa Geisbierget; herpaa kom samme ned fra Høiene, og trængde de k. k. Tropper ved igientagne Angreb med 18 til 20 Batailloner, nogle Regimenter, Cavallerie og et talrigt Artillerie tilbage fra deres Stilling. Ved den Position, som Hertugen af Brunsvig med 8 s., Reserve=Batailloner tog, og ved en heftig Kanonild blev Fienden lykkelig afholdt fra, at trænge frem indtil Weissenburg, og erholde Communication med dette Sted. Den k. k. Armer marcherte herpaa endnu om Natten til den 27de ver Lauter til Positionen mellem Dørnbach og Freckenfeld. brækkede allerede den 27de om Eftermiddagen Kl. 1 op herfra mod Germersheim, og gik den 30te over Rhinen ved Philipsburg. Det ved Scherholl staaende Kongel. preussiske Corps maatte nu ligeledes om Natten til den 27de rykke bort, og trak sig til Bergzabern, herfra den 28de til Albersweiler, hvor Arveprindsen af Hohenlohes Corps og sammes Avantgarde under General Køhler ligeledes trak sig hen, den 29de til Burweiler o. s. v., uden at Fienden vovede, at foretage noget mod samme. Under de Omstændigheder, at den k. k. Armee havde passert Rhinen, blev intet andet tilovers, end at den Kongl. preussiske Armee, hvortil nu ogsaa var stød, General Kalksteins Corps, maatte den 30te sætte sig i Marck. fra Kaiserslautern, og rykke frem mod Maynz, for der af tage en concentrert Position mellem Oppenheim, Odersheim- og Alzen, hvorved Maynz, som Middelpunktet, og begge Fløyene ved den venstre Rhinbredde bleve understøttede, og tillige Coblenz ved den høire Fløy iagttaget, i det Kreutnacforblev besat ved Oberste Szekuls Torpe og Bingen ved den charsachsiske Contingent: et Avancorps under Arveprindsen af Hohenlohe maatte blive staaende i og ved Worme bePfreim, for, om mueligt at have et Øye paa Mannheim Dette Tilbagetog, som ved Omstændigheder var bleven uundgaaeligt, blev fra den 30te December til den 4de Januarii iværksat af de forskiellige Kongl. preussiske Corpser ved smaae Marcher efter en saadan Disposition, at Fienden, som kun varsom fulgte efter, ikke vovede, alvorlig at forurolige den med største Orden fuldførte March, men hans Angreb bleve overalt slagne tilbage, og nogle og 80 Fanger bleve ham fratagne.