Viborger Samler, 1841-10-04
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Underhusets Constituering til Committee of Supply gav Ministeriets Modstandere atter Anledning til et Angreb paa Ministeriets antagne System, ifølge hvilket de for Landet vigtigste Spørgsmaal vorde udsatte indtil næste Foraar. Stewart fremlagde fra den vigtige skotske Manufacturstad Paisler, en Petition, hvori Stadens Auctoriteter omtale i stærke Udtryk den Armod og Elendighed, der meere og meere gribe om sig i hele Grevskabet Renfrew. Han oplæste fremdeles flere Breve, hvori denne Elendighed fremstilles detailleret, og erklærede, at Ministrene af Menneskekjærlighed vare Forpligtede til ufortøvet at gjøre Alt, hvorved de troede i det mindste at kunne mildne hiin Nød, samt at Politik og deres egen Jnteresse maatte tilskynde dem til at opgive deres Tausheds- og Udsættelses-System, da Vedhængen ved dette System nødvendigviis maatte gjøre det klart for Folket, at den bestaaende Regjering kun er et Værktøi for de store Grundbesiddere. At dette er Tilfældet, fremlyser allerede tilfulde deraf, at Ministrene kun have de til Fordeel for dem faldne Valg i de Grevskaber, hvori Grund=Avistocratiet fører Herredømmet, at takke for deres Majoritet i Underhuset. Milner Gibson yttrede, at Sir Roberts System snart vilde aabne Øie nene paa Fabrikherrerne af conservativ Stemning; allerede nu havde de Conservative i Manchester erklæret sig for Grundsætningerne af en fri Handel, og den Anskuelse blev stedse meere fremherskende, at Jordbrugerne ei havde Ret til nogetsomhelst Monopol paa at forsyne Landet med Korn og andre Levnetsmidler, da Handelstanden kunde forskaffe Consumenterne disse Artikler ved en Udtustning af Manufactur- og Fabrikvarer imod Udlandets Jordfrugter. Sir Robert Peel tog derefter Ordet og begyndte med den Erklæring, at han, ved at efterkomme de foregaaende Taleres Opfordringer, hverken vilde tilfredsstille Landets Ønsker eller forskaffe Landet nogen Fordeel. Det syntes mere hensigtsmæssigt at følge den af Ministeriet betraadte Bane, at forlange Husets Tillid, og kun efter moden Overveielse at tage definitive Forholdsregler, forderved at afhjælpe den ved det forrige Ministerium bevirkede Finantsnød. Allerede i den forrige Parlements session havde han erklæret, at Jntet skulde formaae ham til utidigt at fremkomme med sine Forslag, saafremt han i Spidsen for Oppositionen seirede over Ministeriet; han havde allerede den Gang erklæret, at han ikke vilde forelægge Huset nogen Finantsplan, men kun foreløbig indskrænke sig til temporaire Forholdsregler for at afhielpe den bestaaende Finantsnød. At Landet ikke havde Noget at indvende imod denne Anskuelse, havde Udfaldet af de sidste almindelige Parlementsvalg godtgjort. Han erkjendte Tilværelsen af den i Landet herskende Elendighed, men troede dog derfor ikke at burde hylde Forholdsregler, som senere kunde vise sig at være overilede eller utilstrækkelige. Der var desuden Meget, der berettigede til det Haab, at Folkets Tilstand snart vilde vorde bedre. Herpaa hentydede f. Ex. Sparekassernes Status i det forenede Kongerige. J Juni Maaned vare 66,422 Lstl. indbetalte, men 86,364 Lstl. udtagne, saa at altsaa de udtagne Summer overstege de i Sparekasserne indsatte med et Beløb af henved 20,000 Lstl. - Men allerede i Juli Maaned havde Forholdet forandret sig paa en fordeelagtig Maade; thi i den Maaned vare 125,917 Lstl. indskudte i Sparekasserne, og kun 87,061 Lstl. udbetalte, og i Aug. Maaned vare 100,033 Lstl. indsatte, og 50,004 Lstl. udtagne, saa at der altsaa i Aug. Maaned var indsat 50,000 Lstl. mere end der var udtaget af hine Casser. Allerede af disse Talangivelser kunde man antage med nogen Vished hvor fordeelagtigt Landets Tillid til det nye Ministerium havde indvirket. Vel kunde man indvende, at det af Sparekassernes forbedrede Tilstand afgivne Beviis ikke kunde anvendes paa den aldeles fattige Folkeklasses Tilstand, da Sparekasserne i Almindelighed kun afbenyttes af smaa Detailhandlere og Haandværkere af den bedre Classe; men man oversee ikke, at de anførte Classer ikke kunne sammenspare en større Sum, uden at deres KundersForfatning, hvilke maa søges iblandt den fattige Folke classe, tillige vorder bedre. Vil man indvende, at Beretningen angaaer alle Districter i Kongeriget, og ikke afgiver nogen Maalestok for de fortrinsviis i Betragtning kommende Fabrik= og Manufactur= Stæder, da svares, at ogsaa de afsendte Beretninger for Hovedfabrikstæderne lægge for Dagen, at der i det sidste Qvartal er i Sparekasserne indsat et større Beløb end der er udbetalt. Dette Argument udtømte Sir Rob. Peel; dette var Hovedpunctet i hans Forsvarstale.