Viborger Samler, 1831-02-23
Congressens Præsident, Hr. de Gerlache har fra Hr. Surlet de Chokier erholdt følgende Skrivelse: "Deputationen, der af Congressen afsendtes, for at tilbyde Hertugen af Remours den belgiske Krone der var ham tilkjendt af Nationens Repræsentanter, var neppe ankommen til Paris, førden traad i Conference med Udenrigsministeren angaaende sit vigtige Ærinde. Siden have flere Conferencer, Enhver af flere Timers Jndhold fundet Sted, i hvilke Sagen i alle Henseender blev under sogt og discuteret. Jeg skjuler ikke for Dem, Hr. Præsident, at vigtige, næsten kunde jeg sige, uovervindelige Vanskeligheder synes at reise sig mod Antagelsen. Den største Hindring er Frygten for en almindelig Krig, som Antagelsen kunde foraarsage, en Krig, som Frankrig ikke vilde træde tilbage for, hvis den angik en Jnteresse, hvorved dets Ære Værdighed, eller Uafhængighed truedes men som ikke vilde være meget populair naar der kun handledes om Kongesamiliens eller Dynastiets Jnteresse. (Denne Yttring, synes næsten at tilkjendegive, at Frankrig ikke vilde have afviist en directe Jndlemmelse.) Foruden de officielle Conferencer mellem Deputationen og Udenrigsministeren, havde vi ogsaa den Ære at blive modtagne hos Kongen og at have flere Privatsamtaler med ham. Det vilde være vanskeligt, at beskrive Dem, Hr. Præsident, hvor deeltagende og velvillig Ludvig Philip har modtaget os, og hvor høiligen Belgiernes Valg af hans unge Søn til deres Regent har rørt ham. De Franskes Konge ønsker, at Belgierne ret maatte overbevise sig om, at de ingen bedre Ven have end ham, og at Jngen i Verden meere kan ønske at sikkre deres Uafhængighed og Lykke. Enhver af os har i disse forskjellige Samtaler kunnet overbevise sig om, at Kongen fornemmeligen hindres af Frygt for at blive beskyldt for hiin egoistiske Ærgjærrighed, der bevægede Napoleon til at sætte Medlemmerne af sin Familie paa fremmede Throner; han vil ei beskyldes for, at han, for at see sin Søn som Konge, har andtændt en Krig, der efter alle Varsler vilde indtræde, saasnart Kongen antog vort Forslag. Jmidlertid beder jeg Dem at bemærke, at vi hidtil kun have havt Privatandientser hos Hs. Majestæt, og at vi indtil den nærforestaaende Dag, da vi blive stædede til en høitidelig Audients og erholde Kongens officielle Svar ikke kunne ansee Væg ringen som bestemt og afgjort. Hvad og iøvrigt med Vished have erfaret i vore Conferencer, med Ministrene er, at Hertugen af Leuchtenbergs Valg ikke vil blive anerkjendt af Magterne, at de ville modsætte sig ethvert Forsøg af Prindsen af Oranien, paa atter at tilrive sig en Magt i Belgien som han og hans Familie have mistet, og endeligen, at Frankrig stedse vil forsvare vor Fordeel som sin egen, og at vi ved de Puncter, der angaae Gjælden, vore Grændser og vor Uafhængighed, kunne regne paa dets Understøttelse og uforanderlige Beskyttelse. Jeg troer ikke, Hr. Præsident, at Congresdeputationens høitidelige Audients hos de Franskes Konge vil finde Sted for Begyndelsen af næste Uge. Gid de fra Thronen kommende Ord da ville svare til alle Belgieres Ønske og Forventning! Gid de maae tjene til at befæste Fred, Samdrægtighed og Frihed i vort Fædreland, Modtag o. s. v. Paris d. 10de Febr. 1831." - Den londonske Protocol af 7de Febr., hvori Frankrig afslaaer Antagelsen af den Hertugen af Nemours tilbudte Krone, og Magterne forpligte sig til ei at erkjende Hertugen af Leuchtenberg, hvis han skulde blive valgt, er ankommen til Brussel. - Kongressen har besluttet Bekjendtgjørelsen af den antagne Constitution. Hos den fængslede Oberst Gregoire har man fundet følgende Brev: "London d. 14de Jan. 1831. Min Hr. Oberst! Jeg har idag Morges ved M. (Navnet er omhyggeligen udraaderet) modtaget Deres fra Brugge daterede Skrivelse; jeg troer derfor, ikke bedre at kunne besvare samme, end ved at takke Dem for de Følelser, hvilke De nærer for mig, og for den Jver, De synes at ville vi min Sag. Da indsluttede Skrivt indeholder min politiske Troesbekjendelse, saa meddeel me Tilhængere samme, og betjen Dem deraf til at berolige de Belgiere, der ansee sig for compromitterede og kunne nære Frygt for en Reaction. Forglemmelse af det Skeete forkyndes i det Slags Manifest, som jeg sender Dem, og De veed, at jeg aldrig har brudt mit Ord. - Wilhelm, Prinds af Oranien.