JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Jndenlandske Efterretninger. J det 3die Hefte af Professor Olufsens statsoeconomiske Oversigt findes i Capitlet om Luxus nogle interessante Betragtninger over det Spørgsmaal, om Danmark, fra Regjeringens Side behøver eller bør ønske nogen offentlig Foranstaltning til at forebygge det Tab, Landet kan lide ved Overdaadighedsvarer fra Udlandet, Efterat have fremsat de almindelige Grunde herimod, siger Forf., at der hersker ikkun en ringe Grad af saakaldt Luxus i Danmark og at den aldrig har været her. J Christian VI. Tid begyndte noget saadant fornemmelig hos Adelen, især den, der opholdt sig ved Hoffet, og Christian Vl., men end mere Frederik V. Ministere levede med temmelig Grandezza. Hos Handelstanden saae man indtil for en Snees Aar siden ikke meget bil lant. Nu omstunder leve vore Ministre og Pluraliteten af Adel i en temmelig paafaldende simpel Stiil. De vigtigste Embedsmænd, paa Landet og i Byerne og i Collegierne ligesaa. Nogle saa af vore Handlende her i Byen holde vel hvad man kalder et Huus, men deres Antal er nu ikke stort. Borgerclassen og de ringere gaaerede Embedsmænd, der staae paa 1500 til 2000 Rbdlr., leve notorisk tarveligen, og de ere vel nødte dertil. J Landets Kjøbstæder, Altona, Kiel, Flensborg tildeels undtagen, leves allevegne simpel; alle Familier paa Landet, paa nogle Godseiere, nær, leve ingenlunde med Luxe. Hvor er da den Overdaad, der skal herske her i Landet, Maaskee i Kjøbenhan, og det er rimeligt, at den findes i den største Masse af deels Rige, deels velhavende Folk, i Hoffets Nærhed, den eneste udvortes Glimmer man finder; men selv der indskrænker den sig mere til Pynt end gaaer ud paa Beværtning. Kun faa af Kjøbenhavns 20,000 Familier have nu omstunder 1500 Rbd. S., d. c. 700 Specier aarligen, og der hører megen Konst til at vise en glimrende Side frem, naar den tillige har at skiule de ikke glimrende. Alt det, man kalder Luxusvarer, kan neppe udgjøre for den hele danske Stat en Udgivt til Udlandet af 1 Mill. Spec., og deraf bør vel 1/2 Deel eller 200,000 regnes fra som Besparing i andre Varer. De øvrige 800,000 Spec. udgjøre ikke 1 1/2 Deel af de Værdier, som Landets Folkemængde tilintetgjør aarligen til Nødvendigheds og Velanstændigheds Forbrug. Landet taber ikke denne Sum først spares noget derved, dernæst produceres forat bringe den frem. Men den Classe, der frembringer, lever næsten uden Luxus. Handelstanden har det i sin Magt at fortjene mere, for at fortære mere; og maa den ikke det sidste, kan den lade være det første Hvad Embedsmændene angaaer, da have alle Betjenter i Danmark i Gage omtrent 860,000 Rbdlr. S. eller nu 425,000 Spec aarligen, som ere fordeelte blandt 3000 Mennesker (Militairets pecuniære Ævner ere som bekjendt, meget indskrænkede. Hertugdom menes Embedsmænd have 6600,000 Rbdlr. S. aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
J denne Tid ere endeel anseelige Eiendomme saavel i Kjøbenhavn som i Egnen af samme tilfals. Den forrige Hof= og Stadsretsbygning No. 63 paa Østergaden, som for nogle Aar siden blev aldeles ombygget og forskjønnet, har nu været 3die Gang til Auction. Det høieste Bud var 19,000 Specier. Den store Gaard paa Hjørnet af Nygaden og Gammeltorv, som afdøde Viinhandler Bech lod opføre, er underhaanden solgt til Viinhandler H. Hagen for 21,000 Spec. Udenfor Kjøbenhavn er anmeldt til Bortsælgelse ved Auction afdøde Grosserer Bügels derlige Lyststed, Bonne Esperence kaldet, paa Strandveien, i Nærheden af Charlottenlund, og Grosserer Agiers Gaard i Frederiksberg By. Det skjønne Landsted, Aggershvile, imellem Vedbek og Strandveien, er solgt til Kammerraad Drewsen for 8000 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Mariboe, d. 4de Mai. Jgaar vare her tilkjøbs paa Torvet saakaldte holsteenske Sild, af hvilke 10 solgtes for 1 Mk.; men i Sildelæren, er det et stort Problem, om de ogsaa vare ægte Den alting hentørrende Østenvind er endnu som nagelfast, hvorved Kornet og Græsset sættes meget tilbage. Paa sine Steder er Hveden allerede ganske rød. - Nu da Kornpriserne falde begynde ogsaa Bønderne at bortsælge ved offentlig Auction deres overgjemte Byg, som de, liig Hønen over Æget, have ruget over i Haab om dyre Priser. - Svalerne, Kukkeren og Storken have allerede her bebudet Sommerens Ankomst. - Jdag blev man her i Mariboe hjemsøgt af en arbeidsfør ung Mand og Kone med 2de Børn fra Grevskabet Christianssæde, der tryglede om Almisse; følgelig kan man heraf see, at den allernaadigste Hensigt med den paabudne Fattigskat, Befrielse for Tryglerie i Husene, ikke altid opnaaes. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Odense, d. 4 Mai. J Løverdag havdes her i Odense for Musik-Yndere en sjelden behagelig Nydelse ved den, under Navn af Qvintcordium, berømte Tonekonst-Forening, af Dhrr. Büttin ger, v. Hürt med flere, som ikke allene udmærkede sig ved ypperligt Foredrag paa forskjellige Jnstrumenter, men hvis Sangs skjønne Harmonie især henrykkede til Beundring og behagelig Følelse, og ligesom de i Kjøbenhavn fandt Hs. Majestæts Kongens allernaadigste bifald, vandt de ogsaa her Hs. Høihed Prinds Gouverneurens naadigste Bifald. Jaften vente vi endnu engang, den Glæde at høre dem forinden deres Reise til Flensborg, i den af Hr. Kammermusicus Lemming givende Concert. – Naturen beholder sine Rettigheder; den Østen Vind vi længe have frygtet for, lader til at ville regjere sin Tid, og giør Prof. Dittmars Spaadom for Aprilmaaneden til reen Aprilviisning. Det er en farlig Vind for Helbredet, thi ved den varme Soelskin der om Middagen bringer os indtil 13 Sr. Varme i Skygge, er det alt for føleligt naar Solen daler, at vare ved tynd Paaklædning udsat for den sig nærmende Natfrost af nogle Graders Kulde. Regn, som vi saa høiligen trænge til, er nu vel neppe at vente for Fuldmaane eller med indtræffende Torden. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Viborg, den 3 Maj. End ikke Professor Dittmar selv skulle af det foregaaende blide Veir i April og den stærke milde Regn den 21de f.M. kunde have forudsagt os, at vi fra 22de til 30te April skulle have streng Nattefrost med Riin og kold Nordost Vind, der naturlig har skadet Vegetationen og Frugttræerne saare meget, samt givet Jordlopperne den sjeldne Appetit, at de og fortære tidlig saaede Erters Blade. Spurvene have og hittet paa en ganske ny Maade at skade paa. J mange Haver have de optrukket Løg- og Porre=Planterne næsten i alle de Bede, de falde paa. J hvad Hensigt, da de dog ikke æde dem, For næsten 14 Dage siden saaes Ol vides ei. denborrer i Skovene, skjøndt Træerne ei vare udsprungne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Blandede Efterretninger. Der ligger altid noget Frydeligt i at see en Udlænding skrive vort Modersmaal, og den For kierlighed for samme, som dette røber, lader os selv i det fremmede Præg, vi her spore, finde et Vidnesbyrd om, at Forfatterens Arbeide er frembragt uden Medhielp. Den engelske Digter W. Herbert har i sine i London 1806 trykte miscellancous Poetry - en Samling af Oversættelser af islandske Digte – følgende Tilegnelse: TII. HER ANIER.) For Lappe mig, o Muser, om jeg her opvække tør den Danske lires sang Først i et fremmet land, Vel kiender jeg Min svaghed til at synge Danmarks roes I Danmarkskiönne Sprog, Veileder da Hendes indvaanere med hellig trin, Hvor svæver den udødelige sand Af gammel digtekunst fra Grækenland, Og den almægtige Latinske bred, Ophøjer dem, og fylder deres bryst Med reenhed og indbildnings kraftens magt, At de maa snart den ærekrone faae, Som deres Sprog fortiener, Mig er nok, At jeg fra lisland og fra Norges kyst Kan friske krandse bringe til min ven, Og blomstre plukkede ved Engelsk haand. Hvor gjerne vilde jeg, hvor hierteglad, Med dig, min ven, i Norges elskte land Klavre ad skov bevorne klipper op*) Herr Carsten Anker, daværende Directør for det Danske Asiatiske Compagnie i Kjøbenhavn. Liig indtil Kiølens spids, og Norlands kyst, Haloges ældste bolig, O hvor friOhvor fortryllet skulde jeg omkring Der følge vildtets spor, og mødig, (da Sin hede middags solen styrter ned) Udstrakt nær ved en høj balstyrig for, Udi den granne skyggers mörke nat, Rose den pragt af en almægtig haand; Som, mellem snee og tordenskyers skræk, Det usle hiem af et frimodigt folk Med glæde har forndjet, Ædle land Hvori hver egn erindrer vigtig strid af gamle helte, eller rune steen, Som sönnens pligt ei uden heltesang Lod reise til sin døde faders roes I fordum tid, da Odins høje navn Indblæste deres bryst ærgjerrig magt, Og det i kamp uböjelige sind. VILHELM HERBERT.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
J den herlige St. Petri Kirken i Cölln findes bag Choret Hellig-Tre Kongers Capel, og i samme et lidet Capel ganske af Marmor, hvor en stor Sølvkiste, der skal gjemme de tre Vises og tre andre Helgenes Been. Den er af drevet Arbeide og prydet med Figurer af gedigent Guld og mange kostbare Ædelstene, blandt hvilke adskillige ægt antike Gemmer og Perler, hvoraf nogle ere saa store som en Olive. Franske Juvelerere, der efter Napoleons Befaling maatte optage en Vurdering deraf, ansloge den til en Værdie af 8 Mill. Franker, hvori Konstværdien af de derpaa anbragte Antiker ikke engang var beregnet. Under Frihedskrigen vare disse Kostbarheder flygtede til Prag, og bleve ikke bragte tilbage førend Napoleon havde givet sit Tilsagn at lade dem blive urørte. Men desuagtet har hans første Gemalinde dog vidst at tilegne sig en Rubin deraf, som Frederik den Store, sandsynligviis af politiske Hensigter havde foræret Kirken, og som vurderedes for 60,000 Rdlr. Tre Kroner, hver paa 8 Pund, rigt besatte med Stene, og en stor Stierne af Brillanter, ere ogsaa forsvundne fra dette Gravmæle. Desuden er en stor Deel af de Kostbarheder, som tilforn fandtes her, saavel som de kostbare Præstegevandter, nu reent borte Regjerings- og Medicinalraad Dr. Hartmann, i Frankfurt a. d. O. har nu, i Anledning af en Bekjendtgjørelse i offentlige Blade, at han efter eget Tykke kan lade Electricitet udstrømme fra sit ogligeme paa Andre, at man seer Gnisterne, hører deres Knittren og føler Stødet, ladet kundgjøre, at han ikke er saa forfængelig, utidigen at forelægge Almeenheden en Gjenstand, der endnu udkræver flere Forsøg, og hvorom han endnu ikke har skrevet en Linie. Jmidlertid maa han tilstaae, at han til hver Tid kan frembringe hør bare, og kun hos sygelige Legemer følelige, ja selv paa betændte Dele smertelig electriske Udstrømninger fra hans Tingerspidser, ved at knepse med Fingerne, hvorved han tydeligen kan mærke Følelsen af Udstrømning indtil Spidsen af Mellem fingeren. Men hidtil har han aldrig kunnet spore nogen synlig Gnist, end ikke i største Mørke, og dersom Andre have villet seet samme, saa maa han lade det staae ved sit Værd. Han erklærer derfor dette sidste Phænomen saa længe for falsk, indtil maaskee hensigtsmæssigere anstillede Forsøg, maatte nærmere oplyse denne ham selv endnu ikke beviste Kiendsgierning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Dr. Paff har i sit Skrift: "Om og imod den dyriske Magnetismus" beviist, at Efterretningerne om foregivne under Doctorernes Øine forefaldne Vidundere - selv de, som Læger af Betydenhed ville indestaae for - mangle Alt hvad der til Troværdighed udfordres. Den dyriske Magnetismus - saaledes hedder det i en Bedømmelse over dette Værk i Göttingischen An zeigen" No. 150, 1818 – er en Bastard af Overtroen, som hurtigen voxte op under Beskyttelse af den sig stedse mere udbredende Forstands Afsky og Vidunderlighedssyge. De, som endnu have Anlæg til at helbredes for Tidsalderens Svagheder, ville vide Forf. Tak for, at han har bevist Udlændingerne, at ikke alle Lærde af det Folk, som besad en Keppler, Haller, Reimarus og Kant, sidde ved de dyrisk maanetiske Somnambulers Fødder, for at lade sig belære af dem om den jordiske og overjordiske Verdens Hemmeligheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Rigskantsler og Ridder Grev Romanzow, en Efterkommer af den berømte General Romanzow, har paa sit Gods Homel i Statholderskabet Mohilew, oprettet paa egen Bekostning en Skole for hans Bønders Drengebørn, og til den Ende ladet opføre en stor og smuk Bygning, der indbefatter endeel Lære- og Vaaningsstuer. Lærlingernes Tal er bestemt til 400, hvoraf Halvdelen faaer fri Bolig og Kost i Anstalten selv. Børnene undervises i Læsning, Regnen og Skriven efter den Lancasterske Læremaade. Formiddagstimerne ere bestemte for Undervisningen selv. De betydelige Udgivter for dette meget nyttige Jnstitut bestrider Greven af sine egne Midler. Unægteligen den meest velgjørende Anvendelse, som en rig Privatmand og Patriot kan gjøre af en meget anseelig Formue. Til Godset Homel, der ligger i en særdeles behagelig Egn, høre 20,000 arveundersaatlige Bønder og det er et af de betydeligste Godser i det Mohilewske Gouvernement Den bekiendte russiske Statsraad Stourdzas Mindeskrift om Tydsklands nuværende Tilstand, der har opvakt saa megen Uvillie i den tydske Læseverden, har nu fundet en skarp Recensent i Leipziger Literaturzeitung. Rec. ender sin Bedømmelse med følgende fyndige Ord: Hr. v. Stourdza har kastet 30 Millioner Tydske Stridshandsken i Henseende til deres ærværdigste Anstalter, der ere de eneste, hvori man endnu opdager et fælles Baand for den hele tydske Nation. Han har raabt: Brand, i vore fredelige Samfund. Det kan ikke forekomme ham fremmed, naar man griber efter Slukningsspande, paa det vi ikke i Tidens Storme endnu miste vore sidste National-Helligdomme, der, med al deres gothiske Præg, dog, ligesom Cøllns Dom, Stephanstaarnet i Wien og Strasburgs Münster, netop paa Grund af deres solide Bygning, have overlevet selv Omstyrtningen af det Rige, hvis Keisere, siden Carl d. 4de og Maximilian d. 1ste have sat stort Værd paa disse, af dem med Privilegier saa vel begavede Jnstituter, og som selv Udlændingen Gustav Adolf især med Hensyn til de Wittenbergske Studenter, der i Aaret 1631 kom til hans Leier og som han kaldte "Luthers Sønner, ligesom senere hans militaire Discipel Torstenson - behandlede med Agtelse og Deeltagelse. Selv Carl V. ophævede ikke, da han 1547 seierrig stod for Wittenberg, den derværende Høiskole, fra hvilken Kirkeforbedringen udgik, men handlede med høi Værdighed og Bestemthed, indenfor Stadens Ringmure imod det derværende Universitet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Keiser Alexanders Fødselsdag d. 23 Decbr. blev paa en værdig Maade høitideligholdt i Kurland. J alle Kirker i Hertugdømmet blev Let ternes Frihed lyst fra alle Prækestole. Denne Frigivelse var et frivilligt Offer, som den kur landske Adel har bragt Menneskeheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
De ved Messen i Frankfurt forsamlede tydske Kjøbmænd og Fabricanter ere hos Forbundsforsamlingen indkomne med et Bønskrift, hvori de ansøge om Handelsfrihed for det Jndere af hele Tydskland. Det hedder deri, at i et Land, hvor, som vitterligt, Flerheden af Fabrikerne enten ere gaaede ind, eller hive, hvor Messerne og Torvene oversvømmes af fremmede Nationers Varer, hvor Flerheden af Kjøbmændene næsten ere blevne uvirksomme, der behøves vel neppe noget høiere Beviis paa, at det Onde har naaet den yderste Grad. Aarsagen dertil ligger i den selskabelige Ordens Mangler i Tydskland. De bestaae i, at Tydskland, medens det er omgjordet af engelske, franske og nederlandske Douaner, intet gjør for sin almindelige Handelsfrihed; men derimod indskrænker sig selv mere og mere. 38 Toldsteder i Tydskland lamme Handelen i det Jndere. For at handle fra Hamborg paa Østerrige, fra Berlin paa Schweiz har man ti Stæder at gjennemskjære ti Toldforordninger at studere, ti Gjennemfartstold at betale, og den, som er saa ulykkelig at boe paa en Grændse, hvor 34 Stater støde sammen, maa tilbringe sit hele Liv blandt fiendtlig sindede Toldere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Efter en Skrivelse fra Mannheim af 17de April, have Alle, som omgive Morderen Sand Vægtere, Læger, Præster og Dommere maattet edeligen forpligte sig til, intet at sige angaaende det, Sand foretager eller taler, eller hvorledes han befinder sig. Dette iagttages saa strængt, at man ikke kan fæste Lid til noget af de løbende Rygter, da næsten alle blot ere grundede paa Formodninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Et privat Brev fra Bergen melder om de ulykkelige Tydske Emigranters tunge Skjebne. Da de kom til America, blev dem negtet at komme i Land, uden at de beviisliggjorde, at kunne leve der, uden at være Staten til mindste Byrde. Da dette ei kunde præsteres, saa bleve de solgte, eller maatte lade sig selv sælge til Tjeneste, ved Auction, paa 28 nær, som Jngen vilde befatte sig med. Den anden Transport var endnu ikke ankommen, og denne vil det vel gaae uheldigere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Ved Juletider sidstleden rasede oppe i Sætersdalen i Christiansands Stift en usædvanlig stærk Storm, der i forskjellige Sogne i nogle faa Timer, som den vedvarede, paa Skove og Huse anrettede betydelig Skade, fornemmelig i Hylle stad Sogn, hvor een Mand var især udsat for dens ulykkelige Følger, da hans hele Skov, omtrent 6000 Træer, blev kuldkastet med Roden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
J det tilgrændsende Sogn Valle udmærkede den sig især paa en Bryllups Gaard, imedens Gjæsterne sadde ved Bordet, hvor den inddrev alle Vinduerne, omstyrtede alt hvad der fandtes paa Bordet, opbrækte Loftet og Taget, og saaledes i en Hast forvandlede Bryllupshuset til et Chaos. Saavidt vides, er intet Menneske kommet til Skade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Natten imellem d. 23de og 24de Marts udbrød en Jldebrand ved den østre Ende af Christiansand. Tvende Gaarde bleve lagte i Aske. Den ene af disse beboedes af Stiftsoverrets=Assessor Schmidt, der paa den Tid var tilligemed sin Kone fraværende. Af en Bekjendtgjørelse fra Hr. S. sees, at en brav og kjæk Mand ved Mod og Raskhed frelste hans Barn fra Luerne, og at hans Medborgere have viist ham megen og sand Deeltagelse, Hjælp og udmærket Goddædighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
J det i Christiania udkommende juridiske Repertorium, 1ste Hefte, læses en af Expeditions Secretair J. H. Vogt meddeelt mærkelig Sag, anlagt af Cancellieraad og Høiesteretsadvocat B. H.v. M. af Morgenstierne, som Mandatarius for Kjøbmand P. W. Berg af Gothenborg, angaaende en i Valløe Saltværk prioriteret Fordring paa 260,000 Mark Hamborger Banco. Jhændehaveren af en af Hans Majestæt Kong Frederik den Sjette, med Pant i Valløe Saltværk og Tilbehør, under 9 Juli 1813, udstædt, og i October Maaned f. A., tinglyst Forskrivning, søger, efter Stevning for Værkets Bestyrere, at gjøre sin Panteret gieldende. De Jndstævnte paastaae Sagen afvist, fordi de ei længere ere Undersaatter af Kongen af Danmark, der, ved Forskrivningen og et Rescript af samme Datum, havde paalagt dem at modtage Varsel, hvis Sag i Anledning af Forskrivningen skulde opstaae. Men Underdommeren tillægger, ved Eragtning af 4 Septbr. 1815, Sagen Fremme, fordi det siden forandrede politiske Forhold ei kunne betage Forskrivningens Jhændehaver noget af den Ret, samme hjemler, og, ved Dom af 30 Octbr. 1815, tillægger han Sagsøgeren Ret til, i Pantet, at gjøre sig betalt, og tilkjender ham endog skadesløse Omkostninger. Den norske Regjering paaanker saavel Eragtningen som den endelige Dom og øvrige Rets Behandling, til Aggershuus Stiftsoverret. Denne Domstol afsiger, under 29 Jan. 1816, en Dom, hvorved den kjender Underrettens Dom og den ved samme brugte Behandling uefterrettelig at være, holdende for, at den bemyndigelse, der var givet Værkets Bestyrere til at svare i Sagen, maatte ophøre med det forandrede politiske Forhold, hvorhos den bemærker, at Forlig ei var forsøgt, da de Jndklagede vægrede dem for at indlade dem paa Sagen, ligesom Sagen ei heller udtrykkelig var henvist til Rettergang, hvorfore Stiftsoverretten mener, at Fog, 20 Jan. 1797 §§. 1 og 38 ei vare opfyldte. Men, ved Høiesterets Dom af 27 April 1816 kiendes Stiftsoverrettens Dom uefterrettelig, og Sagen hjemvises til endelig Paa kjendelse af Overretten. Derpaa bliver Realiteten paakiendt ved Stiftsoverrettens Dom af 10de Juni 1816, hvorved Sagsøgeren agtes uberettiget til at holde sig til Pantet, da det, efter Overrettens Mening, først, efter Kieler Tractatens § 6, maatte afgjøres, hvorledes den omtvistede Gield skulde fordeles mellem Rigerne; hvorhos den antager, at Kongen af Danmark, efter Kongelovens §§. 19 og 20, ei gyldigen kunde pantsætte nogen Deel af sit Rige. Men, ved Høiesterets Dom af 14 Febr. 1817, bliver Underrettens Dom stadfæstet, dog at Processens Omkostninger for alle Retter ophæves. - Herr Secretaire Vogt tilføier nogle Betragtninger, hvori det, med Klarhed, bevises, at Kong Frederik den Sjette var aldeles beføiet til den foretagne Pantsætning, og at denne ikke kunde tabe sin Kraft ved de siden forandrede politiske Forhold. anne maa af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-08
Kjøbenhavns Børs den 8 Maj. Formedelst Bededagen i Gaar blev ingen Cours. noteret. J Dag, d. 8 Mai, solgtes kort Banco underhaanden til 219 1/2. Spec. til 13 Mk. 5 1/2 a 13 Mk. 6 s. Oblig til 73 1/2 a 74. Men i det Hele blev intet betydeligt gjort. Der Mensch, eine Monatsschrift. Homo sum – human nihil a me alienum puto! (Mensch bin ich - nicht Menschliches glaub ich mifremd!). Terentius. Har den Unterzeichnungs Preis von 3 Rbm. monatlich (9 Rbm. viertelighrlich und 6 Rbthl. jahrlich, ist ein nicht unbekannter, hiesiger Schriftsteller Willens, unter obigem Titel, eine dentscheMonatschrift herauszugeben, wovon ein 3 Bogen starkes Heft am 1sten Tage jedes Monats erscheinen wird. Was für die Menschheit, im hohern Sinne, wichtig ist wird darin augenommen, nicht allein aus der Gegenwart, sondern selv aus der sich an dieselbe knupfenden Zukunst, som vet sich diese aus jener folgern last. Ausgeschlossen bleibt alles Kleinliche jener Zeitblatter, di schon Jahrhunderte hindurch, Gott lasterne und den Menschen erniedrigend, von angebeteten Menschen und dem standesmassigen Reisen, Empfange, Essen, Trinken, Schlaven usw. hoch und hochst betitelter Personen erzahlt haben. Bescheidene, aaber unpartheische und freimüthige Wahrheitsliebe wird stets die Leiterinn des Herausgeders seyn. Passende, gutgeschriebene Betrage, in danischer, dentscher, englischer undfranzssischer Sprache, werden, one die geringste Rücksicht auf den Herausgeber, oder irgend einParthei, mit Dankbarket angenommen undunentgeldlich, auf Deutsch eingerückt. Wer be sagte Monatschrift zu halten wunscht, wird sig gefalligst, in store Brøndstræde Nr. 99, Stuen til Venstre, für ein, oder mehrere Viertelsahre unterzeichnen, one irgend eine Vor ausbezablung, da der Preis für jedes Heft erst bei dessen Uberlieferung erlegt wird. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-05-11
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Sextende Aargang. No. 38. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 11 Mai 1819. Den indbyrdes Undervisning.