Viborger Samler, 1837-05-21
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Revnen over Nationalgarden den 7de foranledigede en practisk Anvendelse af Hr. Guizots nylig afholdte Taler i Kammeret. Hans legale Nation, Middelclasserne, tilstædtes alene Adgang til Kongens Nærhed, de ubemidlede Nationalgardister, der ei kunde anskaffe Uniform, bleve udelukkede, og den Deel af Folket, der ei hørte til Nationalgarden, holdtes i en himmelviid Afstand. Men heller ikke den legale Nation blev uden foregaaende, Mistro forraadende, Procedurer deelagtig i den Ære, at lade sig inspicere af Kongen og at torde defilere forbi i hans Nærhed, En Forholdsregel, der, hvis den havde været brugt ved de forrige Manoeuvrer, ikke vilde have havt noget Paafaldende, men som nu blev udført høist mal a propos, foranledigede mange Gardister til, fortørnede at gaae hjem for Revuen. Paa de respective Allarmpladser bleve nemlig, hvad aldrig forhen var skeet, samtlige Geværer inspicerede, for at man kunde være viis paa, at ei maaskee en Kongemorder med et ladt Gevær befandt sig i Geledderne. Tilskuernes Bortfjernelse tilskrives rigtigt nok i Regjeringsjournalerne den Nødvendighed, at skaffe den paraderende Nationalgarde en tilstrækkelig Plads til sin Parade og sine Manoeuvrer; men da det netop er den brogede Vrimmel af Tilskuere, der forskaffer slige Høitideligheder en munter, populair Characteer, saa vilde man vistnok gjerne have taalt den liden Göne, som Folkets Fremtrængen kunde have forvoldt de Paraderende, naar et Frygten for derved at give Leilighed til et nyt Attentat havde været overveiende. Under slige Omstændigheder kan man kalde det en fræk Logn, naar J. des Deb. slutter sin, iøvrigt temmelig flaue, Parade artikel med det Udraab: "Den 7de Mai har hævet det Baand, der tungt hvilede paa Kongen og Frankrig; den har giengivet Kongen Friheden; lader os nu ogsaa haabe, at den vil have gjengivet Landet Ro og Sikkerhed!" – Blandt de øvrige Journalers Fortællinger er Gazettes Relation den, der sætter Paraden og dens Tilbehør i det mindst gunstige Lys. Fra den tidlige Morgen af - siger hiint Blad - bleve samtlige Huse paa Carousselpladsen gjennemsøgte fra overst til nederst af Politiet. Beboerne og de Logerende bleve examinerede og inquirerede, Vinduerne gjennemspeidede, og Husenes Venner, der vare komne: for at see Revuen, viste tilbage. Tillige besatte Municipalgardister og Politibetjente alle Tilgange til Carousselpladsen, til Gaden Rivoli og til alle Quais, der ligge i Nærheden af Tuilerierne; de lode hverken Vogne eller Fodgængere, ei engang Beboerne af hine Quarterer passere, naar disse ønskede at gaae til deres Hjem. Det er bogstaveligen sandt, at Kongeborgens hele Omgivelse saae ud, som om den var i Beleiringsstand. Skriget og den lydelige Upillie hos de Beboere, som man saaledes afskar fra deres Boliger, gjorde en selsom Contrast til det festlige Udseende, som man bestræbte sig for at give denne Parade. Fra Jenabroen til Pont Neuf, altsaa paa en Strækning af en Lieue, bleve begge Bredderne af Seinen under hele Paraden afskaarne enhver Communication; den bevæbnede Magt holdt alle Broer besat, saaledes som dette i Feldten kun pleier at skee i Fjendens umiddelbare Nærhed. Da Revuen varede fra Kl. 10 Formiddag til Kl. 3 Eftermiddag, saa begriber man let, hvilke store Forlegenheder disse Foretagender beredte Hovedstadens Jndvaanere. Legionerne vare i det Hele lidet talrige, nogle paafaldende ucomplette; Ludvig Philip havde besteget en liden Hest og holdt sig ganske indhyllet i sin talrige Generalstab." Messager beregner det hele Antal af tilstedeværende Nationalgardister til 16000 Md., omtrent den fjerde Deel af Nationalgardens effective Styrke og gjør især opmærksom paa, at saare faa Gardister fra Districtet havde indfundet sig, og at næsten alle Mairer vare udeblevne. Til denne øiensynlige Misfornøielse søger bemeldte Blad Grunden i de under den herskende Nød høist scandaleuse Familie=Finants=Projecter. Ved Jnspectionen fandtes en Gardists Gevær ladt, dog til hans Lykke uden Kugle; han angav, at Ladningen maatte hidrøre fra en Liigbegængelse, ved hvilken hans Gevær maatte ikke være gaaet af, uden at han havde mærket det. – Rygtet gik, at Hr. Thiers skulde træde ind i det nye Cabinet som Udenrigsminister. (?) – Angaaende de egentlige Motiver til Amnestien afvige de forskjellige Journalers Anskuelser væsentligen fra hverandre. Nogle see deri en, den offentlige Mening bragt, uundgaaelig Concession, hvis Nødvendighed blev Kongen ret iøinefaldende ved den kolde Modtagelse, han fandt ved Revuen; Andre see i denne Handling en Emanation af Kongens naturlige Hjertensgodhed (!), hvis Yttring hidtil kun er standset af de Doctrinaire. De doctrinaire Journaler derimod dadle denne Forholdsregel, fordi den gaaer ud paa at give Regjeringens Fiender Grund til nye Forhaabninger med Hensyn til Afskaffelsen af Septemberlovene og andre velgjørende (!!) Consequencer af det hidtilværende Regjeringsystem. J. des Deb. skjuler sin Ærgrelse over at Ministeriet Mole har bort kapret Gnizotinerne Æren for denne Forholdsregel ved at udpynte sin Dadel med umaadelig Beundring over Kongens Naade og Godhed. Da Grev Jaubert i denne Aand yttrede sig til Hr. Dupin, erholdt han til Svar: "Hvad kan De forlange mere, Kommer ikke deres elskede Hr. Persil til, som Myntmester, at slaae Amnestie Medaillen? Den 11te har en Cabinetsforsamling, hvortil Præsidenterne for begge Kamre vare kaldte, fundet Sted, for at overveie Midlerne til at undgaae de Forlegenheder, som Amnestiens Jndskrænkning vil berede Regjeringen. Den endelige Beslutning skal være bleven, med Hensyn til de in contumaciamDømte og til de undvigte Fanger at procedere efter Omstændighederne og lade dem hver for sig erholde Tilgivelse, naar de indfinde sig og ansøge om denne. - Hertugen af Orleans er afreist til Brüssel.