Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-09-03
Proclamation. fra de Franskes Konge til sine Undersaatter. 15de Aug. 1830. Franskmænd, I have reddet Eders Frihed, I have kaldet mig til at regjere efter Lovene, Eders Opgave, er hæderligen løst; min begynder først nu. Mig paaligger det, at forskaffe den lovmæssige Orden I have tilkæmpet os, den fornødne Agtelse. Jeg kan ikke tillade, at Nogen unddrager sig den, thi jeg selv er den underkastet. Der c. dvendigt, at Bestyrelsen antager en regelret Gang. Talrige Forandringer have allerede fundet Sted, flere forestaae endnu. Magten og Myndigheden maa gives i saadanne Folks Hænder, som ere Nationens Sag afgjørende hengivne. En saa pludselig og omfattende Bevægelse kunde ikke løbe af uden øieblikkelig Forvirring; denne nærmer sig nu sin Ende. Jeg opfordrer alle gode Borgere til at samle sig om deres Øvrigheder, og at staae dem hi i at opretholde Orden og Frihed, til Alles Fordeel. Reformer i Statstyrelsen ville blive nødvendige. Visse Afgivter hvile svært paa Landet. Love til at afhielpe dette Onde ville vorde bragte i Forslag. Jngensomhelst lovmæssig, Paatale skal vorde undertrykt, ingen Jnteresse glemt, og ingen Kjendsgierning vorde fremsat i et falsk Lys. Men - indtil disse nye Love ere givne, er Enhver de nuværende Lydighed skyldig. Statens Sikkerhed byder det. Alle veltænkende Mænd anvende deres Jndflydelse til at overtyde deres Medborgere herom. Hvad mig angaaer, da skal jeg hverken i Fremtiden lade mine Løfter være uopfyldte, et heller for Øieblikket unddrage mig mine Pligter. Fransk mænd, Europa skuer med Beundring paa vor hæderlige Revolution. Overalt opkastes det Spørgsmaal, om Civilisationens Magt da virkeligen er saa stor, at slige Begivenheder kunne foregaae, uden at Statssamfundet rystes, Lader os ogsaa tilintetgjøre denne sidste Tvivl, En ligesaa regelmæssig som national Regjering maa nu hurtig følge ovenpaa Absolutismens Undergang. Frihed, Offentlig Orden, det er det Valgsprog som Nationalgaden i Paris fører paa sine Faner. Lad det ogsaa være det Sku som Frankrige frembyder hele Europa. Nogle faa Da endnu, og Fædrelandets Lykke og Hæder er sikkret for Aarhundreder. At denne Proclamation maatte have en særegen Anledning, er altfor tydeligt at dens Jndhold. De sidste ommeldte Uroligheder i Hovedstaden have sandsynligviis, gjort sit til at bevirke den. Der vare virkelig en hee Deel Fabrikmaskiner og Hurtigpresser blevne ødelagte Slagter, Tømmer= og Muursvende, 5 a 6000 Md. stærke, sang Viser udenfor Kongens Vinduer til langt, ud paa Natten, og marscherede derpaa med Faner for an sig, ind i Politiemmesterens Gaard. En utallig Mængde Teglbrændere, Dagleiere a. kom med Faner og Trommer marscherende ind i Kongens Gaard og forlangte han selv i Tale, men Hs. M. lod sig undskylde formedelst vigtige Statssager. Til foreløbigen at berolige de arbeidende Klasser har baade Regjeringen og Staden taget adskillige vigtige Bestemmelser. Alle offentlige Arbeider skulle ufortøvet begyndes paany. Der er aabne en Credit af flere Millioner for Stadens Kommunekasse, og nedsat en Commission, der i Forening med de fornemste Manufacturister og Fabrikanter skal raadslaae om Midlerne til at forsørge de mange arbeidsløse Mennesker.