Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-01-12
Fortsættelse af den Nordamerikanske Præsidents Budskab. Vore Forhold med Spanien staae omtrent ligesaadan endnu, som ved Slutningen af den sidste Session. Conventionen af 1802, hvorved en Deel af vore Medborgeres Reclamationer angaaende det Tab, som de have lidt ved Kaperier blev reguleret, og som den Spanske Regiering havde saalænge udsat, er endelig bleven ratificeret af den; men angaaende Betalingen af et andet Slags Reclamationer af samme Natur, som ere ligesaa udstrakte og ligesaa vel grundede, er endnu ingen Overeenskomst blevet truffet. Disse Gienstænde ere blevne tagne, i Betragtning i begge Lande; men der er angaaende dem endnu ikke bleven sluttet nogen Traktat, imidlertid ere Begivenheder indtrufne, som tydelig nok lægge for Dagen de skadelige Følger af den Politik, som den Spanske Regiering saalænge har fulgt, i Henseende til det venskabelige Forhold imellem begge Stater, som udentvivl dog ikke ere mindre vigtige for Spanien end for de forenede Stater. J begge Floriderne var Tilstanden saadan, at dens Tendenz var indlysende for dem, som i mindste Maade have henvendt deres Opmærksomhed paa Begivenhedernes Gang i disse Egne. J alle de Provindser, over hvilke Spaniernes Rettigheder udstrække sig, har man neppe kunnet mærket et Spor til, at denne Regiering har besiddet der nogen Auctoritet; dennes Magt indskrænkede sig næsten blot til Muurene af Pensacola og St. Augustuin, hvor den blot underholdt svage Besætninger. Avanturiers fra alle Lande; Flygtninger, som vare undslupne fra Justitsen og bortløbne Slaver fandt der et Tilflugtsted. Disse Provindser ere tillige beboede af flere Jndianske Stammer, som ere stærke ved deres Krigeres Antal, og udmærkede ved deres Vildhed og hvis Boepæle strække sig ligge til vore Grændser, disse forskiellige med hinanden forbundne Horder af Nationer, som paa den ene Side foragte Spaniens Auctoritet, og paa den anden Side ere beskyttede ved en indbildt Grændselinie, som adskiller Florida fra de forenede Stater, have skadet vore Jndkomster paa forskiellige Maader og tilladt sig allehaande Fornærmelser imod vore roelige Borgere i de Egne, hvor de kunne trænge hen. Det Angreb, som en haandfuld Avanturiers, hvis Antal ikke beløber sig til meere end 150 Mand, gjorde i forrige Aar paa Øen Amelig, hvilken de fratoge den svage der stationerte Spanske Besætning og beholdt i flere Maaneder, og i hvilken Tid kun et og dertil ubetydelige Forsøg blev gjort paa at tage den igien tilbage, men som mislykkedes, beviiste øiensynligen, at den Spanske Auctoritet, var aldeles ophørt der, ligesom ogsaa disse Avanturiers Forhold i den Tid, de holdt Øen besat har tydelig beviist de fordærvelige Hensigter i hvilke deres Forening var indgaaet. Dette Land var virkelig en Skueplads for alleslags utilladelige Foretagender; det er ikke stærkt befolket den Spanske Auctoritet var næsten aldeles forsvunden; de Colonialregieringer, som ere i RevolutionsTilstand, havde ingen Fordringer derpaa og vare tilstrækkelig beskiæftigede med deres egne Anliggender, saa at dette Land var for den største Deel aldeles forladt, og bleven en Gienstand for enhver Avanturiers Begiærlighed. Der organiserede sig hurtig et Kaper System, som med sine Følger truede alle Nationers, men især de forenede Staters lovmæssige Handel; men tillige var det et Lokkemad for alle Slags Mennesker, paa hvis Forførelse dets lykkelige Fremgang, beroede. J Henseende til de forenede Stater have de skadelige Følger af disse utilladelige Forbindelser ikke allene indskrænket sig til Oceanet, men de Jndianske Stammer i Florida udgjorde deres egentlige Magt og Styrke. Disse Avanturiers havde fra Begyndelsen, af indgaaet en Forbindelse med disse Stammer, i den Hensigt, at betiene sig af deres Magt til deres egne Forstørrelses- og Berigelses=Planer. Disses Avanturiers Jntriquer, som havde biebragt Jndianernes falske Forestillinger og deres Fordringer og Rettigheder til Landdistricter, og som havde ophidset deres vilde Sindelag maae fornemmelig tilskrives Krigen med Seminole Jndianerne. Personer, som paa denne Maade forbinde sig med vilde Nationer og ophidse dem til Krig, som disse fore med den skrækkeligste Grusomhed, ere værre end de Vilde selv. De kunne vist ikke med Rette forlange en Undtagelse fra de Tugtelser, som man med største Ret udøver mod de Vilde, med Hensyn til deres Maade at føre Krig, paa.