Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-19
Naar man kjender den Græske Flaades forbausende Heltegierninger og velfortjente Berømmelse, saa vilde det maaskee synes ubesindigt, naar jeg paastod at disse Heltegierninger ere gle ne blevne udførte af Branderne og med ikke mere end 12 til 14 Skibes Biestand af den hele Flaade, og at de øvrige 45 eller 50 Skibe ikke MER have gjort deres Fædrenelands Sag nogen anden Tjeneste, end at give Flaaden et større Udseende og ved deres Mængde at forøge Fjendens Skræk, dog forholder Sagen sig virkelig saaledes, og den svage Regjering har hidtil endnu ikke kunnet afhielpe denne Mangel. Det kommer deraf, at Skibene ere alle Privat-Eiendom, og at nogle faae brave Folk holde Jntet for vanskeligt, naar de kunne opnaae deres Formaal, og gaae dristig Fiendens større Magt imøde, imedens andre, som ere mindre ærgjerrige og mere forsigtige, lade sig nøie med at skyde nogle Kanoner af, idet de angive som Grund dertil, at det vilde være ufornuftigt at sætte sig mere i Fare end det er nødvendigt til Brandernes Beskyttelse; eller ogsaa, naar man trænger stærkere ind paa dem slet ikke gjøre sig nogen Betænkning ved at erklære, at de ikke kunne udsætte deres smaae Skibe for de Tyrkiske Fregatters heftige Jld, da de hverken ved deres egne Midler eller ved den ringe Understøttelse fra Regjeringen ere istand til igjen at forbedre den muelige Skade Saaledes har Miaulis, der ved Forfængelighed og Egenkjærlighed er bleven berøvet den største Deel af sin Flaade, med et Dusin troe og lydige Lodsagere, understøttet de ædle Mænd, der anføre Branderne, og som aldrig ere afvegne fra deres Pligt og have foretaget alt det, som kunde tiene til Grækenlands Befrielse og til at fuldende Kampen. Men ikke allene iblandt Capitainerne have disse beklagelsesværdige Følelser frembragt saa ulykkelige Virkninger. Ogsaa Skibsfolkene, som efter ligne deres Chefer, og som godt vide hvor lidet Regieringen er i Stand til at straffe Ulydighed yttre stedse den samme Uroes- og Jnsubordinations Aand; stolte af deres nye erhvervede Friehed ville de intet høre om Disciplin, om Lydighed imod befalinger, og den Omstændighed, at de fleste Skibsfolk bestaae af Slægtninge og Efterkommere af en og den samme Familie, og blive commanderede aff en Mand, som ved Giftermaal eller Fødsel næsten er beslægtet med enhver Matros om Bord, giør at Capitainen ikke gjerne skrider til en Yderlighed, som kun endnu mere vilde opvække Familiernes Følelser imod ham. Og da han ikke bliver understøttet af en kraftfuld Regierings Forholdsregler saa kan dette endelig intet andet frembringe end Ulydighed og en større Utilfredshed. Naturligviis ere altsaa ikke Admiralens Villie eller Capitainens Ønsker, men Skibsfolkenes Samtykke, nødvendigt, førend man kan indlade sig paa nogetsomhelst vigtigt Foretagende. Stemmer Sagen overeens med deres Planer og Fordeel, saa er Udførelsen ikke van skelig; men der gives ingen Magt for at tvinge dem dertil. Men da dog alle Parter vel vide, hvorvidt deres Jndflydelse gaaer, saa hører man aldrig aabenbar Strid. Ere Admiralens Ordrer behagelige for Captainen, og finder Skibsfolkene dem tilraadelige, saa gaaer alt godt, er det ikke Tilfældet, saa bliver hans Forlangende afslaget og Sagen falder hen.