Berlingske Tidende, 1836-04-07
Med Hensyn til det øvrige specielle Jndhold af denne Paragraph har Forsamlingen med 41 Ja mod 26 Nei antaget det ønskeligt, for at sikkre Fæsteren den fornødne Gjerdsel, at der i Loven optages en Bestemmelse om, at den behøvende Gjerdsel til Hegnene udvises paa Gaardens Tilliggende, forsaavidt samme der befindes og fordres. paa den for Gjerdselhugst passende Tid. Endeligen har Forsamlingen med 34 Ja mod 33 Rei troet, at det vilde være gavnligt, for at forebygge Uvidenhed hos Fæsteren om de ham paaliggende Fæsteforpligtelser, at det blev lovbestemt, at denne Paragraphs Jndhold fra Littr. a til e skal indføres i ethvert Fæstebrev. 6. Med Hensyn til denne Paragraph som bestemmer, hvorvidt Fæstet forbrydes, dersom Fæsteren, ifølge Dom eller benaadende. kongelig Resolution, paa kortere eller længere, Tid mister sin Frihed, er blevet bemærket, at det synes ubilligt, at visse criminelle Handlinger, som ei staae i Forbindelse med Fæsteforholdet, foruden den ordinære Straf bør have Fæsterettens Fortabelse til Følge. Paaden anden Side blev det bemærket, at da 7 bestemmer, at Gaards Forbrydelse ei skal kunne finde Sted i andre Tilfælde end dem, der udtrykkeligen ere nævnte i Lovgivningen, det dog vilde være ubilligt at hævde saadanne Forbrydere i Besiddelsen, hvilket vilde blive Tilfældet, dersom : 6 udgik, uagtet det vistnok i de fleste Fæstebreve udtrykkeligen er bestemt, at Fæstet forbrydes i Tilfælde af, at Fæsteren begaaer grove Forbrydelser. Jnd stillingen om at tilraade, at denne Paragraph aldeles burde gaae ud, blev af Forsamlingen forkastet med 34 Nei mod 33 Ja. Da imidlertid denne Paragraph, saaledes som den nu er affattet, maa antages at kunne give Anledning til Forviklinger, fornemmelig paa Grund af at Udtrykket: "som om hun var Enke synes at trænge til en nøiere Forklaring, ligesom ogsaa den i denne Paragraph omhandlede TilbagebetaJndfæstningen ei synes mere tilraaling af delig i dette end i andre Tilfælde, hvor Fæstet forbrydes, samt endeligen paa Grund af Vanskeligheden af at kunne træffe en Bestyrer, med hvem saavel Fæsteren som Eieren kunde finde sig tjent, saa er flere Forslag om en Forandring i denne Paragraph komme under Overveielse. Et af disse Forslag, som gik ud paa at udelade den sidste Deel af Paragraphens første Afsnit, fra Ordene: dog bør, i Tilfælde af at han er gift, og til Afsnittets Slutning, blev forkastet med 40 Nei mod 27 Ja. Derimod antog For Nei, at den samlingen med 41 Ja mo sidste Deel af denne Paragraphs anden Afdeling, fra Ordene: "og forsaavidt han ei heller kan opgive en Mand og til Slutningen, bør gaae ud, samt at der i Stedet derfor sættes: "bør han antage en Mand, der er villig til, paa hans Regning og Ansvar, at paatage sig Gaardens midlertidige Bestyrelse. 37. Forsaavidt denne Paragraph omhandler, at Jorddrot og Fæster retsgyldigen kunne blive enige om at vedtage en bestemt Driftsplan, da er der fra flere Sider i Forsamlingen yttret megen Betænkelighed ved at optage Bestemmelser herom i en ny Lovgivuagtet det synes at fremgaae af ning, den nugjeldende Lovgivning, at en bestemt Driftsplan maa kunne vedtages, endog, som af Mange antages og navnligen i en af Deres Majestæts Commissarius fremlagt Betænkning af Høiesteret er, med Undtagelse af eet dissentierende Medlem, blevet antaget, at en saadan Driftsplan maa kunne vedtages under Fæstes Forbrydelse, saa har Forsamlingen dog fundet det tilraadeligt, aldeles ei at optage nogen ny Bestemmelse herom i den nye emanerende Lov. Ved Afstemningen antoges nemlig med 62 Stemmer mod 5, at denne Deel af Paragraphen burde gaae ud. For det Tilfælde derimod, at Deres Majestæt desuagtet skulde finde det tilraadeligere at give nye Bestemmelser om, hvorvidt Jorddrot og Fæster retsgyldigen kunne vedtage en Driftsplan, har Forsamlingen troet at burde indstille, at dette burde indskrænkes til visse Hovedpunkter. Da det overeensstemmende hermed sattes under Afstemning: "at det i det Høieste skal være Godseieren tilladt: 1) at bestemme, hvor stor en Deel af Jorden Fæsteren aarlig maa dyrke til moden Sæd, enten halvt, under halvt eller over halvt, efter Jordens Beskaffenhed; 2) at fastsætte, at Bonden kun maa besaae med Raps eller anden lignende Sæd den halve Deel af den Jord, som var bestemt til Vintersæd efter foregaaende Heelbrak, medmindre den er merglet, og han har staldfødret idetmindste sine Heste, da han i saa Fald maa med slig Sæd besaae sin hele Brakmark, blev dette af Forsamlingen antaget med 44 Stemmer mod 23. Fra Minoritetens Side var herimod imidlertid anført, at saadanne detaillerede Bestemmelser synes upassende i en almindelig Lovgivning, thi uagtet de kunne være saare passende for et givet Tidspunkt samt for en bestemt Egn, saa kunne de dog ingenlunde antages at være almeen anvendelige. Endeligen har Forsamlingen med 55 Ja mod 12 Nei antaget det for rigtigere, at Mulctens Størrelse ei burde være afhængige af Hartkornet, men uden Hensyn hertil ikkun bestemmes et vist Maximum og Minimum f.Ex. fra 2 til 10 Rbd. for hver Gang Forskrifterne bleve overtraadte. (Slutningen følger i næste Nr.)