Berlingske Tidende, 1811-01-07
Den 2de November gik Kprin til Søes med 22 Mands Besætning. At disse ikke alle vare Søfolk, bevises dermed, at, foruden Kaperføreren, vare kun 2 Mand paa hver Vagt, der kunde giøre Tieneste. Alle de Andre havde Forfald, foranlediget af Storm og Søegang, som gjorde dem næsten usynlige, indtil Veiret blev bedre. Den 9de, om Formiddagen Kl. 9 fik Røscher en Seiler i Sigte under Hetland, holdt 3 ned efter den, og kom paa Sten af den Kl. 11. Efter adskillige Qvæstioner fra Kaperføreren, blev Svaret : at det var et amerikansk Skib, hiemmehørende i Baltemore, kommende fra Memel og bestineret til Liverpool, med Ladning bestaaende af Bielker, Planker, Pibestaver, og et lidet Parti Hvede. Ved at undersøge Skibsdapirerne, som vare mislige, fandtes ogsaa engelsk Leicent. Røscher forkyndte nu den 3 amerikanske Capitain William Dimond, at han maatte tage hans Skib 2 under Commando og indbringe samme i en norsk Havn, til nærmere : Undersøgelse. Kaperføreren maatte selv gaae ombord i Prisen, da han fo ingen Prismester havde hvem han turde betroe denne Post, og satte 6 derpaa den amerikanske Capitain tilligemed 7 af hans Folk ombord i Kaperen; men tog derimod 10 af fine egne Folk til sig i Prisen, hvor 3 der endnu vare 2 Styrmænd og 8 Mand tilbage af de amerikanske af Folk; thi det erobrede Skib havde 18 Mands Besætning. En 3 ung Styrmand, ved Navn Frederich Ross, blev af Røscher beordret, 3 at bringe Kaperen til Bergen, og fik i øvrigt fornødne Forholds-Ordre, at angaaende Forsigtighed med de ombord havende amerikanske Folk, 5 m. m., samt at holde sig saa nær Prisen som mueligt. Nu blev til Coursen sat til Bergen. Den 12te om Eftermiddagen, erfarede man hi ombord i Kaperen, at de amerikanske Folk gjorde Bevægelser til vold, 3 samme Angreb, for at tage Kaperen i Belledelse; men rask Bestning 5 af dennes Baadsmand, Erich Marcussen Friis, forekom Anlæret, ved e strax at vise et Par ladte Pistoler og ved Løfte om, at brænde løs paa den første af de Fremmede, der nægtede at gaae ned af Dækket. Nu i besluttede Styrmand Ross og Baadsmanden, at holde 2 Stræger sydligere, for at komme Prisen af Sigte, hvis Gienerobring de formodede var Gienstanden for hvad de fremmede Folk havde i Sinde. Samme Dags Eftermiddag, mod Aftenen, gik Kaperfører Røscher op paa Fortoppen af Prisen, for at see efter Kaperen, som nu styrede mere og mere fra ham, og een af hans Folk, ved Navn Johan Grøndahl, gik paa Stortoppen i samme Ærinde. Da de vare komne op, og Kaperføreren med sin Kikkert søgte at opdage Seilere, raabte Grøndahl til sin Capitain, at de amerikanske Folk tog Magten fra deres. Røscher ilede ned, for at styre til Rette; men da han kom omtrent midt ned i Fokkevandten, tog een af de amerikanske Folk en Pistol, og trykte samme af efter Røscher. Men Fængkrudtet brændte af, og Skudet ikke. Jmidlertid kom han ned af Vandten. J samme Øieblik slog bemeldte Morder Kaperføreren med samme Pistol over Ansigtet, og det med saadan Voldsomhed, at Stokken af Pistolen gik itu. Da nu Røscher erfarede: at hans Folk, som han havde med fra Kaperen, vare overmandede og nedbragte i Folkelugaren, hvor de vare indsperrede, saa maatte ogsaa han give sig fangen for Overmagten, og blev nedbragt til fine Folk i samme Arrest. Her bragte han i Erfaring, at den af hans Mandskab, som stod ved Roeret, var haardt saaret. Dette havde den amerikanske Overstyrmand gjort, i det han med en Haand spag slog ham i Hovedet, saa han styrrede. En anden af hans Folk, ved Navn Jens Grove, (et ungt Menneske, som efter Sigende var styrtet ned i Lugaren paa Hovedet) blev bragt ud af sin Bevidsthed, og døde 8 Dage derefter. Paa den amerikanske Stormands Forren fik Røscher efter en kort Arrest sin Frihed, paa det hans Saar kunde blive pleiede. Da Alt igien var bleven roligt, efter at Skibet var taget under Commando af den anerikanske Besætning, styrede de Cours for Leith i Skotland. Saaledes blev nu Reisen fortsat til dette Øjemed i 3 Etmaal, da man den 15de November befandt sig omtrent 5 Mile fra den skotske Kyst, S. O. af Buchenass. Kaperfører Rørche havde imidlertid Leilighed til at tale med en Mand af det amerikanske Mandskab, ved Navn Jan, som gav sig ud for, at være Svensk at Førsel, og lovede denne Anvart i Priispingene lige med een af hans egne Folk, i Tilfælde af et han vilde være hem behielpelig i at faae Skibet tilbage. Dette lovede han, og samme Dags Aften, den 15 Novbr. Kl. 6, medens det amerikanske Mandskab var nede i Agterlugen og skaf lede, fandt han, da han just var paa Udlig og ikke flere vare paa Dækket end Manden, som stod til Roers, Leilighed at løse Surringen paa Lugen foran i Skibet, under hvilken Kapermandskabet sad sængslet. Nu kom disse op, og gik Agter paa Skibet, hvor de fandt deres Anfører. 2 Øxer, en lille Trækølle og en Mærlespiger, var alt hvad Røscher, kunde tilveiebringe, da hans egne smaa Armaturer vare i hans Fienders Besiddelse. Med disse Vaaben gik han (selv 7de) sin Beslutning i Møde; besatte først den Agter uge, under hvilken de amerikanske Folk troede sig i Rolighed, og løb strax derfra til Kahytsdøren, hvor begge Styrmændene vare, og spigrede den fast. Nu gik han atter paa Dæk ter, trak Agterlugen kun saa meget af, at een Mand af Gangen kunde komme op og tvang først den, der med Pistolen vilde taget hans Liv, at komme op, inqvirerede ham nøie, og befalede ham at sige hver Pistoler og Sabler vare bevarede, som han bekiendte. Derpaa transporterede han ham, ved Hielp af en Mand til sig, hen i samme Arrest, hvor Kaperens Folk havde været, og surrede Lugen til over ham. Saaledes befordrede Røscher den Erne efter den Anden af sine Fiender til samme Lugar, og lukkede forsvarlig til, saaledes, at han for videre Opstand kunde være sikker. J al denne Tid laae Skibet i Vinden under smaa Seil, da det var Stormeir. Efter at Alting var bragt i Rørlighed, tog Roscher atter Commando af Skibet, satte Coursen til nærmeste Sted paa nerske Kysten, og holdt saaledes Søen indtil den 21de November med 9 Mand, hvoraf kun 6 vare Sørfolk; da han kom ind til Langesund, 10 Mile Norden for Bergen, ved Hielp af Lodser. Saaledes saae han nu sin 2 Gange erobrede Prise i sikker Havn, hvilken han og hans Mandskab har velgrundet Haab om skal betale dem Umagen.