Berlingske Tidende, 1764-04-09
da Hendes Majestæt er bleven underrettet og Rygter, som skulle være udspredde i Pohlen, for at sætte Hendes Bestandighed i sit Sindelang over denne Post, i Tvivl, saa har Hun anseet det for Hendes Skyldighed, at bekiendtgiøre den for hele Verden, ved en formelig og authentique Erklæring. Hendes Keiserl. Kongel. Majestæt erklærer valtsaa, at Hun anseer Republiqven Pohlen, som en souverain og udependerende Stat, hvilken, uden allermindste Jndskrænkelse, har den Ret, som og dens Love og Forfatning forsikrer den, at give sig selv en Konge, formedelst et frivilligt Valg, og at følgelig ikke den mindste Udelukskelse maa have Sted, saafremt at ikke baade Jndependen, cen og den uindskrænkede Frihed skal fornærmes; thi disse taale hverken Undtagelser eller Jndskrænkelser, og kunde aldeles ikke bestaae med Voldsomheder, ikke engang med Trudseler, som man kunde betiene sig af, for at forhindre deres Udøvelse. Efter disse Grundsætninger, og de Tractater, som i saa lang Tid have bestaaet imellem Hendes Majestæts Lande, og Republiqven, er det at Hendes Majestæt foresætter sig at indrette alle sine Skridt, i alle Tilfælde, og at Hun fra nu af forbinder sig at erkiende den for Konge, som maatte blive ophøyet paa Thronen ved et af Lovene, ledsaget frit Valg. Jmidlertid, og uagtet at Hun er i det Forsæt, ikke paa nogen Maade at forstyrre Nationes Valg, kan Hun dog ikke med Ligegyldighed ansee, om noget skulle blive foretaget, stridende imod det bemeldte. Disse ere Hendes Keiserl. Kongel. Majestæts sande og uforanderlige Tanker i Henseende til Republiqven og dens Kongevalg, hvilke Hun har bekiendtgjort Naboe Hofferne, og hvilke give forsikring for Hendes Hensigters Puurhed. Ellers har Hun Aarsag til at troe, at man fra ingen Side har Tanke til at gjøre nogen Hinder, ved voldsomme Midler, udi den Pohlske Nations frie Valg; thi sligt torde sætte alle de Magter, som Republiqvens Conservation var angelegen, i den Fornødenhed, at sætte sig imod deslige Foretagender." Den Franske: "Den allervigtigste Tildragelse, som kan falde ind i et Valg Kongerige, er Thronens Vacance. Kongen derfor, lader i sig sær være angelegen ved en saa væsentlig Leylighed at give den Pohlske Nation nye Forsikringer og sit Venskab, og om den alvorlige Part han tager i denne Republiqves Glands og Lyksalighed. De Franske Ambassadeurer og Ministere ved alle fremmede Hoffer, men i sær Marquis af Paulm i Warschau have befaling at tilkiendegive ved mundtlige Erklæringen, hvad SindelaugKongen bær i Henseende til det forestaaende Valg af en Konge i Pohlen. Men, da det skulle være Hs. Majest. meget ukiært, at man i Pohlen skulle bære den mindste Tvivl om Hs. Hensigters Puurhed, og Hs. Majeste aldeles ikke undseer sig ved at forklare sine Tanker offentlig, saa har han anseet det for sin Pligt, at legge dem hele Verden for Øynene, ved en formelig og authentique Erklæring. Kongen erklærede altsaa herved paa det eftertrykkeligste og helligste, at han ønsker intet andet ved denne Leylighed, end Republiqvens Fordeele og Nytte; at kunde see den Pohlske Nation beskyttet og stadfæstet i alle dens Rettigheder, Lande og Friheder, og fornemmelig ved den kostbareste af dens Fordeele, nemlig den, at kunde give sig selv en Konge, formedelst et frit og egenmægtigt Valg; at han, drevet af dette Sindelang, og af Omsorg for en Republiqves Nytte, som fra Arilds Tid af har staaet i Forbund med Hs. Krone, vil, saavidt det ligger paa ham, opfylde til Punkt og Prike, alt hvad Retfærdighed, Tractaterne, og de fælles Venskabs Forbindelser udfordre af ham; endelig at han paa alle de Maader og Veye, som staae i hans Magt, vil staae den bie, i Fald den, imod al Forventning skulle blive foruroliget i at udøve sine Lovmæssige Rettigheder, saa at den kan giøre sig sikker Regning paa hans Bistand, og i al Tillid forlange den, i Fald Nationens Privilegier skulle blive fornærmet. Hs. Majest. har imidlertid største Aarsage til at troe, at ingen deslige Tilfælde kan forefalde, saasom Naboe=Magterne have ligeledes erklæret høytideligen, at de fast have besluttet at forsvare Republiqven ved sine Love og Friheder, saavelsom ved de Lande den besidder; at de ikke agtede at taale, at nogen, i hvem det maatte være, tilføyede den mindste Fortred, eller at de fremmede Hoffer gjorde dens Frihed nogen Afbræk. Saa nøye bestemte, saa een stemmige, og saa billige Erklæringer, lade den Pohlske Nation tydelig erfare, at den kan betiene sig af sine Rettigheder i deres ganske Vide, og at den aldeles ikke har at frygte for at see sin Frihed og sine Lande mishandlet ved fremmede Troppers Jndtrængelse. Hvad de adskillige Competentere til den Pohlske Throne angaaer, da hverken foreslaaer eller recommenderer Hs. Majest. nogen dertil. Han har endnu langt mindre i Sinde, at ville udelukke nogen derfra, thi sligt var at handle imod sine egne Grundregler, og giøre Indgreb i Pohlens Friheder. Han vil endog vaere sig for at meddele noget Raad i en saa deelicat Sag, saa som han er overbeviist om, at Republiqven er alt for oplyst, i Henseende til sin sande Fordeel, til ikke, at skulle foretrække de Competentere, som ville blive dueligst til at regiere den med Retfærdighed, Berømmelse og Anseelse. Pohlen kan opregne store Mænd iblant sine Piastiske Konger. Fra mange Souveraine Huse har det haft andre, hvilke have været af deres Handlinger ligesaa berømte, som af deres Fødsel høyanseelige. Det tilkommer Nationen selv, at bestemme sit Valg, efter at den indbyrdes, og uden Henseende til udvortes Jndflydelse, har beraadslaget over, hvad den var tienligst, og Hs. Majest, erklærer, at ville erkiende den for Konge af Pohlen og for Alliered med sin Krone, ja og staae ham bie og beskytte ham, som ved Nationens fri Valg, og overeensstemmende med dens Love og Forfatninger, bliver udkaaret."