JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Da Garden tilfods d. 21 Octobr. kom ind af Vesterport med Trommer og Piber, bleve Forløberne for en Kalve Vogn, som vilde ud af Byen, skye, og løb op ad den filosofiske Gang, hvor Kudsken fik dem standsede, men den aftroppende Officeer bragte sin Vagtparade op i Filosofgangen og i en Afstand af omtrent 2 Alen, lod presentere Geværet og troppede af. Hestene gjorde imens flere Forsog paa at løbe løbsk, men bleve hindrede ved en Bondes Tilkomst. Man ønskede det paalagdes ved slig Lejlighed, hvor betydelig Uheld, kunde hændes, at lade Trommeslaget ophøre saalænge, indtil slige Heste kunde komme bort. 2) J store Fiolstræde No. 202 er nogle slemme udstaaende Tagspøjter, hvilke man ønskede maatte forandres til nedgaaende Tagrendepiber. Lige over for er et Huus, som har samme Fejl. 3) Lignende Spøjter findes paa No. 190 i samme Gade, ligeledes paa No. 214, som desuden har en meget afskyelig Uorden, da nemlig Beboerne af 1ste Sahl have paa en smal Kordon stablet Urtepotter tredobbelt oven paa hinanden, en Skødesløshed, der truer de paa Fortoget gaaende paa Livet. 4) Endelig har No. 217 og 218 i samme Gade og et guult Huus lige over for, de samme fordømmelige Spøjter, hrorom man maae gjøre samme Bøn til de veltænkende Ejere. 5) Hjørnehuset af Kultorvet og Rosengaarden mangler Navnet Rosengaarden paamalet, der dog her er saa meget nødvendigere, som der intet Hjørne er paa den anden Side, saa at den, som kommer fra Torvet, ikke kan vide hvad for en Gade han kommer ind i. 6) Ligeledes er der i Pederhvidtfeltsstræde ikke paa den ene Side malet Gadenavne. 7) Alle Bygningerne i Pederhvidtfeltsstræde, paa venstre Haand naar man kommer fra Rosengaarden, indtil No. 145 have disse slemme Tagspøjter, som man saa gjerne maatte ønske borte. Huset imellem No 145 og 142 har tre dito, som dog med liden Bekostning kunde føres ned til Fortoget. 8) J Skindergaden er uden for No. 156 og 157 en heel Flise borte af Fortoget, som meget let kan tilbringe den Gaaende et meget farligt Fald. Ligeledes i Skindergaden uden for Nak 162 er en fra Huset næsten over hele Fortoget udløbende ganske utilladelig Trærende, der om Natten er det samme som en anden Fodangel eller Rævesax for den Fodgænger, der ikke kjender Farvandet desbedre. 10) Ligeover for Glasmagasinet, imellem Magasinerne og Betjenternes Bod, ligge to Brætter, som vippe. J Dag kørte en Vogn derover, og en af Hestene slap ned i den under Brætterne værende dybe Rende hvorfra den med Nød kom op. Man ønsker at der maae sørges for at ikke større Skade vil skee paa dette Sted.
Politivennen, 1802-01-01
Om Selskabet for druknede Menneskers Redning Af Politivennen No. 180 saaes, at dette i sin Hensigt saa fortræffelige og i sin Virkning saa gavnbringende Selskab staaer Fare for, om nogle Aar, af Mangel paa tilstrækkelig Jndlægt, at ophøre. Uagtet Udgiveren haaber, at den blotte Forestilling om denne Mulighed er tilstrækkelig til at opvække Selskabet Velhndere og Understøttere, uagtet han smigrer sig med Haab, ved den i disse Blade indrykke de Beretning om Selskabets for Menneskeheden saa trøstende og for Fædrenelandet saa hædrende Arbejder, at have været et Redskab til at forøge Medlemmernes Antal, og derved dets Jndtægter, kan han dog ikke nægte sig at foreslaae for Selskabet en Vedtægt, der antagen vil sikre dets Tilværelse, og fordrive hin Frygt for en Opløsning, der vilde i Historien vanære det for alle milde Dyder saa agtede danske Navn. Selskabet har sin nærværende Formue af de først san mentrædende Medlemmers Gaver og Jne tra delsespenge, dets Indtægt har ikke anden Kilde, end Renterne af det første Sammenskud og de ny tilkommende Medlemmers Jndtrædelsespenge. At fastsætte en vis Kontingent for den Jndtrædende var nødvendigt ved Selskabets Oprettelse, for at faae den fornødne Fond til Anskaffelsen af de tildeels kostbare Apparater. Den Deltagelse Selskabet strax ved sin Oprettelse mødte, og den hastige Tilvext af Medlemmer det strax erholdt, lod Stifterne formodentlig haabe, at et Selskab af saa ædel Natur aldrig vilde mangle ny tiltrædende Medlemmer, og altsaa ved disse see sig i Stand til at bestride sine priselige Udgivter. Dette Haab maae have været Aarsagen til at man ikke vedtog noget aarligt af Medlemmerne gjørende Bidrag, der kunde sikre den fornødne Jndtægt. Det er imidlertid ikke at tvivle paa, at Medlemmerne, der af ædel Lyst til at hielpe Ulykkelige villigen erlagde det første Jndskud, jo gjerne havde indgaaet, aarlig for hver, der levende var reddet af Vandet, ved Selskabets Foranstaltninger, at give nogle Skillinger, og for hver Skindød, der bragtes til Live, et Par Mark! Og bør man tænke, at en saadan Udgivt, og til saadant Øjemed, kunde tilbageholde nogen fra at gaae ind i Selskabet! Jeg gjør derfor her i Menneskehedens og Fædrelandets Navn det Forslag til Selskabet, at nedsætte Jndtrædelsespengene til det halve, og i dets Sted vedtage, at ethvert tilkommende Medlem betaler 8 Skilling for hver af Vandet optaget levende Person, og 2 Mark for hver Skindød, der er bragt til Livg De allerede i Selskabet værende Medlemmer, der have erlagt en højere Jndtrædelse, bidrage i begge Tilfælde det halve. Og kunde disse Penge enten hvert Halvaar eller ved hvert Aars Ende beregnes og indsamles, imod at hver Kontribuerende erholdt en trykt Efterretning om det i bemeldte Tidsrum Udrettede.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Jnddæmningen ved Højbro. Dersom det, som sandsynligt, er Hensigten at dæmme blot den halve Broe ind, for at udbedre den beskadigede Hovedpille, og altsaa at lade Jnddæmningerne fra begge Sider mødes i den midterste Aabning under Broen, mon det da ikke er at befrygte, at Strømmen, ved at tvinges imod den uden for Jnddæmning ladte Pille, vil oprode Grunden alt for meget, hvis Virkninger kunde være hvad de alt mange Steder har været, at Pillen veeg eller sank. Omkostningerne vilde neppe vorde større hvis man fortsætter begge Jnddæmningerne fra Bolværk til Bolværk, og man er da sikker for slige Følger. Skulde dette sidt ste vælges, er der ingen Tvivl om, at man jo strax vil begynde fra det modsatte Bolværk for derfra at naae det allerede gjorte Arbejd, og saaledes stedse beholde den meer og meer indknebne Strøm i Midten
Politivennen, 1802-01-01
Om Bundtmagervare hos andre end Bundtmagere. (efter Jndsendt) Man kan daglig see, og undertiden i AdresAvisen læse, at visse Uvedkommende handle med Bundtmagervare, nemlig Muffer og Palentiner med videre, f. Ex. Maskandiser Calmar, Mad. Arnsen, Hr. Brodersen og nogle flere, da disse Personer ikke har lært Bundtmager Professionen, saa kan man ikke andet formode, end at de kjøbe disse Ting hos Bunimagermesterne, og drive dermed en Handel, som skader Buntmagerne, og hvorved Publikum endog uden disse Personers Villie, lettelig kunde faae forfalskede Vahre, eller og komme til at betale det halve formeget. Køberne kunne ikke faae Regres ifald Va1 rene ikke befindes af det Slags man har tænkt, da den som ikke er Buntmager af Professionen, ikke er forbunden til at kjende alle Slags Skind.
Politivennen, 1802-01-01
Ønske for Vesterbroes Fod-Alleer. Ved den sidste Renselse af Grøvterne uden for Vesterport, som løbe paralell med begge Alleer, har man kastet alt det Snavs, som laae i samme, op i Alleerne, hvorved Alleerne for nærværende Tid, er blevne upassable, formedelst deres runde og meget glatte Overflade. Man ønsker derfor, at denne for Fodgængere ubekvemme og skadelige Forbedring af Alleerne i Fremtiden ej foretages, og samme gjøres ved grov Sand pasable. Tillige maae anmærkes, at den Deel af Vejen til Tømmerpladsen, som overskærer den venstre Allee, er opfyldt med meget Snavs, og fordrer ligeledes en Forbedring.
Politivennen, 1802-01-01
Dito for Vesterbro ved Fiskemøllen. Længe, men forgæves har man haabet, at see lagt Fortog paa venstre Side af Vesterbro, nemlig i det Morads som findes imellem den paa samme Side liggende Allce og Fiskemøllen. Uforklarligt bliver det, hvorved denne Staden saa nærliggende vansirende, Deel af Vesterbro har forskyldt denne ufortjente Tilsidesættelse. Ej for Synets, Bekvemmelighedens allene, men ogsaa for Sikkerhedens Skyld, fortjener dette Vedkommendes gode Opmærksomhed. Tillige kan ej forbigaaes endnu engang at erindre om Hullet, som ligger ved Eutin, hvori der faldt forleden, ved Troppernes Hiemkomst fra Efteraars Manøvren, 4 Soldater.
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. Med megen Fornøielse underrette vi Publikum om, at de i Politievennen No. 1, paaankede aabne Steder paa Krippelsbroes. Jerngelænder nu ere lukkede med fire stærke Jernkroge. Vi offre Havnekommissionen vor uskrømtede Tak, for herved at have viist, at den søger at rette en Mangel saasnart den faaer Kundskab om samme, og at den foragter hiin, desværre ikke overalt aflagte, Maxime: Lad dem kun skrive hvad de ville, naar vi kun kunne gjøre hvad vi ville.
Politivennen, 1798-01-01
Noget om Dyrehavens Rekværk, og Kreaturers Optagelse der. Det er en Sætning der ikke allene er grundet i naturlig Ret og billighed, men endog udtrykkeligen hos os antaget som Lov: at den Grundejet, der vil udøve den Ret at optage Kreature paa sin Grund, skal opfylde den Forpligtelse at holde lovligt Hegn; En Erindring om denne Lov torde maaskee ikke være gandske overflødig for de Jagtbetjente der ere ansatte ved Dyrehaven. Det er besynderligt at Skovfogderne, der ere saa agtpaagivende og paapassende naar det kommer an paa at optage en Bondes Kreatur, der fra hans tilgrændsende Jord er sluppet ind i Dyrehaven, kunne være saa yderst skjødesløse i at paasee Hegnets Jstandholdelse; Anmælderen har selv seet, og det kan i al Fald med et lovligt Tingsvidne godtgjøres, at Staverne ved den Laage der er ved Porten ind til Kolbjørnsens Teglværk, mere end een Gang i Sommer have været optagne og det i flere Dage efter hinanden; ja det som er mere, det er et almindeligt Sagn i Byerne der omkring, at Skovfogdens Drenge fra Rundtforbi, (og jeg veed ej vist om ikke ogsaa fra Hjortekjærshuset) ofte selv optage Staver, naar den bekjendte blidsede Hjort er sluppen ud af Dyrehaven, og de holde Jagt, for at faae den ind igjen. Er nu en Mand saa uhældig at hans Sviin eller andet Kreatur igjennem en saadan Aabning kommer ind inden Rikværket, strax optages det af de nu aaraogne Skovfogder, og jeg veed den der saaledes paa en Gang har maattet betale 4 a 6 Rixdaler for optagne Sviin, men er dette Ret og billigt og overenstemmende med Landets Love, naar der ikke holdes Lukkelse? i Sandhed ligesaalidet som den Uskik at tage Folkes Heste, der for Betaling gaae i Dyrehaven, for paa dem at ride andet Kreatur tilsammen, eller vel endog for Fornøjelse, hvilket Skovfogdernes Folk heller ikke tage i Betænkning. Hvorfor lønnes da Skovfogderne? er det for at paae see Fred og Orden, eller for at gjøre andre Ulempe og Fortred? de handle næsten, som om de havde Tilladelse til at gjøre hvad de lystede; og Fejlen ligger uden Tvivl deri, at de højere Skovbetjente ere uvidende om deres Forhold, og om som er, da lover Politievennen al den Oplysning han Tid efter anden formaaer, og hvem tvivler da om, at jo Skovfogderne blive tilholdte at opfylde deres Pligter.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til en bedre Bygningskonsts Jndførelse i Provintserne. Den Danske Haandværker er berøvet det betydelige Hielpemiddel til sin Uddanelse som Konstner, som andre Landets Skrivter i deres Sprog og i et fatteligt Foredrag yde deres Konstnere *). Den Danske Haandværker er sædvanlig af fattig Fødsel, og man kan altsaa ikke i Almindelighed fordre af ham, at han ved Jndsigt i fremmede Sprog skulde kunne benytte af sig deres Skrivter. Saa meget billigere er det Ønske, at der maae gjøres saa meget som muligt til hans Fuldkommelse, fra Statens Side. Et ypperligt Uddannelsesmiddel har Kongen givet Københavns Haandværkere, ved den *) Med Længsel seer man det Skrivt for Haandværkerne i Møde, som Bestyrerne af det Rejersenske Legat ville udgive. fri Undervisning paa Charlottenborg Akademi, og Virkningen deraf er ikke udebleven. Men Provintsernes Kunstnere ere desvære udelukkede fra denne Velgjerning. Bygningskonsten, der er saa vigtig, der giver os Boliger af de bekvemmeste og varigste Emner, under de smukkeste og nyttigste Former, er uden for Hovedstaden næsten ikke til. Overalt næsten seer man krumme og skæve, for smaae og for store, ubekvemme og uanseelige, aabne og kolde, men især uvarige Bygninger, en Sammenflikning af Tømmer og Steen, eller af Tømmer og ubrændt Leer. Og hvorfor? Jkke fordi bekvemme, smukke, tætte og varige Huse koste mere, ikke fordi man heller vil boe i slette Huse, men - fordi Handværkerne ikke kunne bygge anderledes, og fordi Bygherrerne intet Model have for Øjne ellers Tegning og Overslag kunne faae af hine. Dersom der i enhver Købstad, for Statens Regning opbygtes, af Grundmur et Vaaningshus med tilhørende Stalde, Vognrenise o. s. v., alt efter den bedste (ikke kostbareste) Indretning, saa vilde Haandværkerne her have et Mønster at følge meer eller mindre, Bygherrerne have noget at give Anvisning efter, og Virkningen paa de sildigere Bygninger vilde sikkert vise sig. Staten vilde heller ikke tabe derved, da der altid vilde være Købere til en Mønsterbygning. Og naar tillige Regnskabet for denne Bygnings Omkostninger siden nedlagdes i Stadens Arkiv, men NB. frit til alles Eftersyn, saa vilde man overtydes om, at en smuk og varig Bygning ikke koster meer, end de jammerlige Boliger man nu seer overalt uden for København.
Politivennen, 1802-01-01
Flere Grynmøller. Jblandt de Besynderligheder ved Forholdet imellem visse Fødevarers Priser, der blot fordi vi engang ere vante til dem ikke paafalde os, er især Byggryns høje Priis mærkelig. Medens Bygget i Natur sælges for 21 Mark Tønden, betales Tønden af Byggryn efter sin forskjællige Godhed med 10 - 16 Rixdalej. Det er vel ikke muligt andet, end at Byggeis Forædling til Gryn maatte rigelig lønne sig endog ved en langt ringere Grynpris. Aarsagen til Dyrheden synes derfor at maatte ligge i Mangel paa Forædlingsværksteder det vil sige paa Grynmøller. Men dersom denne Mangel er virkelig, skulde man vel kunne haabe den afhjulpen, da København dog ejer mange formuende Mænd, der nyde langt ringere Frugter af deres Penge, end en Grynmølles Anlæg vilde yde.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. Den i Politivennen pag: 2826 anmeldte Hund paa Vesterbro, som tilhørte Vægteren er afskaffet. Vejen paa Hirschholms Amt paa begge Sider af Aalekistebroen, hvorover i disse Blade har været ført Anke, er nu bleven meget godt istandsat, Broen derimod fik vel et Slags Rækværk, men dette er igjen ødelagt man haaber at Amtmanden der ved sin Omsorg ffor Vejen, har gjort sig saamange Farende forbundne, ogsaa vil paasee at Broen erholder en fuldkommen Jstandsættelse.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6Rd. - 6Rd. 3M. (i Havnen) Rug Td. - 5 Rd. 2 Mk. -5 Rd. 4 Mk. Byg Td. - 21 - 23 Mk. Havre Td. 10 Mk. - 12 Mk. Fersk Flesk Lpd. 12 Mk. - 13 Mk. Æg Snesen- 24 Sk. Smør Pd. 18 - 22 Sk. Ærter Sk. 4 Mk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) Pderst i Enden af Kattesundet imod Frideriksberggaden staaer en Træestump et Qvarteer over Jorden, som er meget farlig. Jndsenderen, som ikke saae den, i det han hilsede en Bekjendt, faldt over den hen i RenDestenen, og slap vel med at faae Kiole-Ærmet fuldt af Rendestens Snavs, og Huden skrabet af paa Haandledet; men da flere ere faldne over den, og den, især i disse mørke Aftener er farlig for Fodgængere, saa var det at ønske, at Vedkommende vilde faae den bortskaffet. 2) Garderstalden, hvor saa mange Fattige har Bolig, mangler sikkert den fornødne Mængde af Vandhuse. Man har derfor, hvis man vælger denne Vej, det væmmeligste Tyn. Ligeledes maatte Kassen være saa rummelig at ikke hele Rendestenen skal overflyde 3) Huset imellem No. 32 og 34 i Strandgaden har ikke sit Nummer paamalet. 4) Det vederstyggelige Fortog uden for No. 91 og 92 i Pilestræde er endnu undgaae et Brolægningsvæsenets Opmærksomhed. Jmidlertid vedbliver dette Sted at være overmaade farligt for de Gaaende. 5) Man seer engang imellem en enkelt Husar til Hest paa Stadens Gader, og man maae formode, at ingen kommer saaledes uden i befalet Ærende, og at Officererne altsaa let kunne vide hvad for en Husar det var, som Løverdags Eftermiddag d. 30 October reed paa Fortoget i Pilestræde, saa at Fodgængerne maatte søge ud paa Kørebroen, hvor han burde have redet. 6) Ejeren af No. 4 paa Amagertorv vilde forbinde sig Publikum overmaade meget, ved engang at lade den slemme fra Gaarden tvers over Fortoget liggende bedækte Rende lægge dybere ned, saa at den kom til at ligge jævnt med det øvrige Fortog. Dersom det er en Husejer utilladt at have et Stykke Tommer bestandig liggende tvers over Fortoget, saa er ogsaa denne Rende i sin nærværrenee Tilstand utilladelig.
Politivennen, 1802-01-01
Førespørgsel angaaende Aarøsunds Færgeløb. En Færge fra Assens til Aarøsund er efter Anordning at betale med 16 Mk., og en Færge fra Aarøsund til Afsens med det samme. Hr. Bøg i Aarøsund har imidlertid havt den besynderlige, Dristighed at fordre og imodtage mere, og det under Paaskud at han skulde betales i slesvigholstenske Penge, og altsaa efter den ufordelagtige Kurs 12 p C. over J Taxten. Armælderen har i Hænde en Kvitering saaledes lydende: "Af Hr. **** er betalt Fragt for "en Smakke fra Aarøsund til Assens "med 16 Mk. danske, og i Mangel af "slesvigholstensk Kurant med Lagio 32 "Skilling, det er i alt 3 Rdlr. Banko Sedlerv. Assens? esterer Jens Knudsen Skipper ved Aarøsund Det er vel sandt, at den, der skal have 16 Mark under en ufordelagtig Kurs, taber ved at faae dem betalte i danske Bankosedler. Men forunderligt vilde det være, om satte Taxter skulde rejse og dale med Kursen, og endnu meget forunderligere, om en Mand, der boer paa den ene Side af lille Belt, skulde have mere Ret til Skadesløsholdelse, end den, der boer paa den anden, endskjøndt denne ligesaavelsom hiin er Borger af samme Stat, ja bidrager endog mere til dens Vedligeholdelse. Man tvivler ikke om, at jo denne Sag værdiges Højeres Opmærksomhed, da det Anførte er bevisligt.
Politivennen, 1802-01-01
J Anledning af den offentlige Talsigelse for Ballerups Tings Forflyttelse. (eftet Jndsendt) Jntet er mere ubevist, end at Ballernps Tings H enflyttelse til København skulde tjene mangen til olæde; thi ligesaa lidet som Takyderen selv skal have deelt Reisernes Besværlighed med Prokuratorerne til Tinget, ligesaalidet ville disse maaske kunne tage nogen Deel i hans enkelte Glæde over en Forandring, hvorimod fra Amtets T eboere, skal have været indsendt adskillige Frabedelser, der alle indeholde saadanne Forslage, hvorved Ægterne kan undgaaes. Det som aarsagede Vejens Besværlighed, siden Birkedommer Sundbyes Død, er allerede for en betydelig Deel afhjulpet, undet Vej Fiskalens torte Betjeningotid, det var hverken Veiene eller nogen af Amtets Beboere der foraarsagede Tingets sildige Sætielse i Ballerup. Takyderen vil have gjenremt ængt, at naar Tonden kommer til Valiciuis Ting, har han der intet andet Ærinde, da han derimod i lige Ærinde til København tillige kan torve. Men dette er nok en forsærig Vildfarelse; thi naar Bonden søger Kirlen eller Tinget er det jo hans Vrigde did hen hvoraf han kaldes, og ligesaa lidet som Torvet seal kalde ham til Kirke eller Ting, ligesaa ledet bør nogen af disse kalde ham til Torvs, eller forbindes med hans Torve-Handel, da enhver af disse, har sin egen og særskildte Be skæftelse. At udsælge paa Torvet, idtrat Betaling for forrige Torvdage, udkrediterog videre indkøbe de Tid efter anden lehvende Vare, kræver baade Tid og Tag - saaledes har det sig og i Henseende til Tingeformedelst hvillet 4a6 Vidner maatte indlogere sig i denne Uge to Nætter og Dage i København; dette maae ellers i Almindelighed blive Tilfældet om Vinteren. De fattige Tingmænd, og Vidner, der for det meste ere Huusmænd, Jndsiderre og Tjenestetyender deltage vist ikke i Takyderens Glæde over Tingets Jndflyttelse i Hovedstaden, da deres ab derved er uigjenkaldeligt. At Amtets Dommer og Politimester er vende og administrerer Retterne i Københin, syns kan at være mindre passende, end om tege v.r Tilfældet i Ballerup, som det i Amtet værende ongefærlige Middelpunkt, og hver det i saamange Aar med almindelig Tilfrien gid i Biikedommer Sundbyes Betjenin svid har været administreret. Ogsaa har egtie silkert ikke undgaaet højere Opmærksemhid, da Tinget lun midlertidig er forflyctet til København.
Politivennen, 1802-01-01
Et par Ord til Bedste for Musikelskere. Den Bebrejdelse har man før gjort vor Nation, at den ej var musikelskende. Og det maar med Bedrøvelse tilstaaes, at Parterrets og Pakettets Adfærd næsten hver Spilleaften vidne for denne Bebrejdelses Sandhed. Man hører Folk saavel i Parket som Parterre at fortsætte deres Samtaler under den bedst udførte Musik imellem Akterne, og hvor højt de maae opstemme Røsten, for at gjøre sig forstaaelige under en 10 a 12 Forte-Stemmer i Orkestret, begribes let. T et Kongl. Kapel gjør sig al Umage at give Publikum udsøgte Ting og med en nøjagtig Exekution, men højst ubehageligt maae det vist nol være for Kunstueren, naar han af den høje Snakken, der næsten betager ham Fornemmelsen af sine Kollegers Spil, maae slutte sig til, at han for det meste spiller for Øren, hvis Trommehinde er for tyk. Man skulde ikke troe, at det behøvedes for Folk af Opdragelse at bemærke, at om man selv synes bedre om Musilken af en Stegvender end af et godt besat Orkester, saa bør man dog ikke ved sin Snakken, betage andre, der have rigtigere Organer, den Fornøielse de kunde nyde. Det maatte endnu tillades Anmælderen at yttre det Ønske, at Theaterdirexionen vilde selv hædre Orkestret, bidrage til Musikens Agtelse hos Publikum, og forbinde sig mange sande Musikelskere, ved at antage herefter om muligt den Regel, at lade Orkestret spille et begyndt Stykke ud, inden Dækket blev optrukket.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag om nogle flere Lygters Anbringelse ved Porterne og ved Østre Reberbane. Det forekommer besynderligt, at der fra de yderste Skildvagter til Porten ikke er anbragt en eneste Lygte, for at oplyse dette smale og mørke Sted, i disse tilstundende mørke Vinteraftener. De som passere der igjennem paa den Tid til Fods, ere udsatte for at komme til Skade af dem, som køre og ride der igjennem, og det ganske uskyldigt paa begge Sider, da den ene ikke kan see eller høre den anden. Om der ligeledes blev anbragt nogle Lygter langs med Reberbanen ved Østerport var ikke mindre ønskeligt, da der fra samme Port til store Kongensgade, alleneste paa Nyboders Side er 3 Lygter, som ikke gjøre den Lysning, som der burde være paa en saa lang Strækning.
Politivennen, 1798-01-01
Fra Naskov. Her i Byen sidder, som bekjendt, en talrig Tyvebande i Arrest, som er opdaget i Lollands syndre Herred. Disse Mennesker leve i en jammerlig Forfatning, udrevne af deres Familiers Skjød, bedækkede med Foragt, truede med de mest skrækkende Udsigter i Fremtiden, enten Slaverie, eller i det mindste Armod og Skændsel. Deres Arrest har allerede varet en rum Tid, og det er rimeligt at flere Aar kunne see dem i samme. Jeg er ingen Jurist, kan altsaa ikke tilfredstille den Utaalmodighed jeg føler hos mig efter tvendehaande Oplysning 1) om det ikke kunde bestaae med Retten at Bønder, som vel vare indviklede i Historien, men ikke som Hovedforbrydere, kunde alligevel tillades at blive i deres Hjem, for ikke at ruineres? om det ikke var nok, at de kom til Tinge, hver gang Sagen udfordrede det, og forresten tillodes at vedligeholde og formere den Formue, hvoraf de ventelig dog engang skal udrede deres Straffebøder. 2) Om denne Sag ikke burde drives overmaade hurtig, og om der ej strax, naar man veed at de største Forbrydere ere opdagede, bør standses med Jukvisitionen efter flere, der paa ubetydelige Maader hænge sammen med Tyveriet? Da det dog var herligt, om den Skræk, som nu er paafaldet næsten hele Herredet, engang endtes. Paa disse Spørgsmaal ønskede jeg forstandige Juristers Svar, som jeg haaber i saa vigtig en Sag ikke vil udeblive.