Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-04-28
Tirsdagen den 28 April 1835. naaet sin høieste Spidse, og det heed almindeligt, at Man om Aftenen vilde oprette Constitutionsstenen, da Man ikke kunde modstaae Folkets Stemme. Jmidlertid lykkedes det, ikke Øvrigheden, men nogle anseete Privat mænd, at forebygge dette Skridt. Den 26de opsatte Municipaløvrigheden en Addresse til Dronningen, hvor de vælte Skylden for det Forefaldne alene paa Provindsens Generalcommandant, Don Nicolos de Jsidro, og forsikkre, at det Constitutionen bragte Vivatraab kun var at ansee som et Tegn paa Uvillie imod ham; H. Maj. maatte derfor optage dette Tilfælde med Skaansel, og vilde vel opfylde Procuradorernes Petitioner og sikkre Spaniernes borgerlige Rettigheder; en afgjørende, fast udtalt Retning i Reformernes Gang, uden enhver Ængstelse, vilde sikkre Folket Frihedens Fordeele o. s. v. Med denne, i saare usommelige Udtryk affattede, Addresse ankom den 29de nogle Afsendte fra Malaga hertil. Ministeriet har allerede afsat General Jsidro og udnævnt Brigaderen Don Jose Santa Cruz i hans Sted. Alvorlige Uroligheder skulle ogsaa være forefaldne i Antequera, Granada og Ronda. – J Malaga er Roligheden for Resten langt fra ikke gjenoprettet. Paa Efterretning om, at Gouverneuren i Provindsen Granada nærmede sig med en Deel Tropper, skulle Oprørerne have oprettet en Art Barricader, for at fordrive Magt med Magt. Regjeringen skal imidlertid have greben de alvorligste Forholdsregler; men den mangler endnu Tropper til deres Udførelse. Den i Andalusien herskende Elendighed og den, som en Følge af Misværten, dyre Brødpriis har formodentlig bidraget meget til Folkets Ovæggelse. Over Bandernes Bevægelser i Nærheden af Hovedstanden ere ligeledes betænkelige Rygter i Omløb. Det hedder, at Dronningen ikke vover at forlade Madrid, da Rebellerne for nylig i Nærheden af Aranjuet have borttaget 50 Heste. J Mancha drive henved 4000 Mand omkring, og i Nærheden af Toledo har en af Zumala-Carregnis Adjutanter sat sig i Spidsen for een Hob. Virkelig er en Afdeling af den kgl. Garde afmarscheret til Aranjuez. Jmedens saa beklagelige Efterretninger indløbe fra de sydlige Provindser, ere Beretningerne fra Norden i ingen Maade meere trøstende. Optrin, som tildroge sig i Saragossa den 3die ds, have udbredt almindelig Ængstelse. Den derværende Ærkebiskop havde nægtet to Munke at læse Messe. Disse ophidsede Pøbelen, der omringede det erkebispelige Pallads med det Raab: "Leve Constitutionen fra 1812 Erkebispen døe," Alle Vinduerne i Palladset og i Dom herrernes Boliger bleve ituslagne, hvorpaa Folket angreb flere Klostere, dræbte 5 Munke og mishandlede en Deel andre. Domherren Marco, en ellers almindelig elsket Mand, omkom ved Feiltagelse, formedelst sin geistlige Dragt. En Boghandler, der var hadet som Carlist, blev skudt, just som han lukkede sin Bod, og samme Skjæbne havde en Mand, der Kl. 10 om Aftenen blev udsendt fra Franciscanerklosteret for at bede Generalcapitainen og Bistand, men underveis faldt i Borgergardens Hænder. Erkebiskoppen har under militair Eskorte forladt Staden, og Øvrighedens beroligende Proclamationer have havt god Virkning. – Ogsaa her i Madrid hersker stor Spænding imellem den kgl. Garde (omtrent 3,000 Mand) og Borgermilicen. Fire Partier ere heri Virksomhed: eet for Dronningen og den kgl. Statut, et andet for Don Carlos og Absolutismen, et tredie for den unge Dronning og Constitutionen fra 1812, og et fjerde, men svagt, for Don Francisco, som Regent eller Konge. J Publicum gaaer Rygter om et Complot mod Regentinden, om Hensigten at myrde alle Munke og om Klubber til Gunst for Constitutionen; ja Man gaaer saa vidt, at betegne Begyndelsen af Mai, som Tidspunctet for Udbruddet. Ved Nattetider bliver ofte udøvet Voldsomheder mod Borgermilicen; flere af dens Poster ere blevne anfaldne og enkelte myrdede. –