Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-10
(Jndsendt.) Hvor glædeligt er det ikke, at see Produkter heri Landet frembragte, for hvilke forhen betydelige Summer gik ud af Landet; man anfører ikkun sin malet Senop til Beviis herpaa, for hvilken i det mindste vindes aarligen 20,000 Rbd., som ellers gik ud af Landet for engelsk Senop. - Anmelderen vil have bemærket, at denne Vareartikel ikke i lang Tid er falbuden paa Børsauctioner, af den gyldige Aarsag, saasom Hr. Holmblad og Kjøbmand Sødring i Aalborg fabrikerer Senopen i alle Dele ligesaa god som den engelske, og for fire Gange bedre Kjøb; thi naar den kjøbes paa Fabriken koster Pundet 4 Rbmk., og Urtekræmmeren, tager det dobbelte. At man ellers med Fordeel og Nytte kan bruge Senopen til at vaske Silke= og Bomuldstøier udi, anføres ikkun tilfældigviis til Forsøg. Saasom nu sees, at ved en saa ring Produkt er vunden, en saa betydelig Capital for Landet, hvorfor forædles da ikke vore egne Produkter saaledes, at ingen fremmede Vare behøves indførte, og hvilke betydelige Summer kunde ikke spares for Landet. Til slige Varers Forædling. henregnes især Øllet, som her kan have ligesaagodt som andre fremmede Ølsorter, dernæst de middelfine Klædesorter, Papiir m. m., hvortil de raae Produkter haves i Landet, med Undtagelse af Humle, som ikke haves til Nødvendighed. Skal Fabrikationen af Landets egne Produkter faae Fremgang, maa ligeledes her, som i Engelland, anvendes de Midler, som befordrer Fabrikationen. Først og fornemmelig maa der sørges for Levnets midlernes lave Priser, dernæst maa de paa Produkter ikke gaae ud af Landet, og endeligen maae arbeidende Hænder frembringes, hvoraf Kjøbenhavn kan fremskaffe mange, hvis alle Lediggjængere tilholdtes at arbeide; deriblandt henregnes de siddende og løbende Sælgekjerlinger, overflødige Høkere, Øltappere, Jernhandlere og Marschandisere. Ved tildeels at indskrænke disses Tal, ville Levnetsmidlerne blive meget lettere; thi det er unægtelig, at i jo flere Hænder Varene komme, des dyrere blive de. Man skulle næsten fristes til at troe, at der ofte mere tages Hensyn til de Sælgendes Antal end at gavne det Almindeliges Bedste. Ved denne Bemærkning forledes man til at spørge, er det Vald byerne og Amagerne tilladt at opkjøbe Fødevare i Kjøbenhavn, og dermed at høire, overalt sees mange Landsbyefolk paa saadan Maade at drive Handel i Byen, og deriblandt Børn at falbyde alSlags Vare, saasom Sitroner, Apelsiner, Æbler, Nødder m. m., som synes utilladelig i saa mange Henseender. Kan ikke een og samme Regel anvendes ved Bestyrelsen af Oekonomien i det Store, som ved Bestyrelsen af en mindre Oekonomie, hvoraf Følgerne i begge ere ligedan, at hvis der forbruges mere end erhverves, eller hvis Vareindførselen overstiger Udførselen, maae deraf opstaae en Underbalance i Handelsfinanserne. - Tilforn, og især i Aarene 1781 og 82, da Nordamerica gjorde sig uafhængig, vandtes betydelige Summer ved Transit og Fragthandel, hvorved frembragtes en Ligevægt i Handelsbalancen og Pengevæsenet, saa at hvad der tabtes paa de indførte Vare imod Udførselen, vandtes igjen ved ovenmeldte Erhvervelsesmaade, og Landets Finanser vare den Gang gode. Men hvorved kan Finanserne nu igjen ophielpes, men og allene ved en rigtig Oekonomie, og aldeles Afsavn af de fremmede Vare, som af Landets egne Produkter kan frembringes, men dertil hører en Selvfornægtelse, og med andre Ord sagt, at være en sand Patriot, ved at sætte sin Ære deri, ene at bruge Landets Produktion, skjøndt Varene efter Udseende er ere saa gode som de Fremmedes, og solgtes for billig Kjøb. Landet behøver endda Vare nok fra Udlandet, og hvis dermed ikke holdes Maadehold, vil det gaae med den udenlandske Handel i Almindelighed, som det gik Aalborg Bye, i Aaret 1769, da ved dens udenlandske Handelfremvirkedes et Tab af 130, 818 Rdlr., vel ikke for Byen selv, men for Landet, og i dette Tab indbefattes Vare for 74,979 Rdlr., som Landet selv kan frembringe.