Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-05-08
Foruden disse sørgelige Optrin, har den østerrigske Regiering at kjæmpe med mange andre Ubehageligheder. Pengevæsnet vil ikke komme sig, uagtet de i saa mange Aar gjorte Forsøg paa at forbedre det. Bankerotterne tiltage paa en foruroeligende Maade. Fabrikerne kunne ikke holde sig oprette. Ved nogle jødiske Handelshuses Fallit i Lemberg, have Manufacturerne i den Schottenfelder Forstad ved Wien allene tabt 4 1/2 Million Gylden. Folkets Lidelser forøges ved Misværten, især Grændse Provinserne ved Tyrkiet lide megen Nød. Men Regieringen giør imidlertid alt mueligt forat afhielpe den almindelige Elendighed, og Keiseren har siden Efteraaret af 1814, ladet uddeele over to Millioner Gylden af sin Privat-Casse, forat hielpe de Trængende. Veir og Vind bringe andre Vanheld med sig; saaledes afseilede Natten imellem den 9de og 10de April de to østerrigske Fregatter Austria og Augusta fra Triest, for at gaae til Brasilien, under Oberst og Ridder Pasqvaligos Commando; men de bleve overfaldne af et saadant Uveir, at begge Fregatter bleve meget ilde tilredte, Augusta mistede alle sine Master, saa at de maatte søge nærmeste Havn for at repareres. Det er ubehageligt at standses i sin Fart, især naar den gielder hen til en anden Verdens Deel, hvor Naturen har et nyt Udseende og Menneskelivet faaer det. Det gamle Europa hviler sig ud i Fredens roelige Skiød; men det unge Amerika er i fuld Gjæring, og det seer enten sine ældre Børn at skyde frem med frodig Væxt, eller det fødder nye med Smerte, selv dets adopterede Datter, den Brasilianske Konge-Throne, som synes at være sikker, da Regieringen der er paa en fast Fod, er for Øieblikket ikke uden Fare, da, i Følge de nyeste Efterretninger. Jnsurgent Generalen Artigas er brudt ind i Provinsen Rio Grande, med 14000 Mand, har bemægtiget sig Fortet Santa Theresa, og giver ved Proclamationer Neger-Slaverne deres Friehed; hvilke ere meget talrige i Brasilien. Midt imellem den gamle og den nye Verden, sidder den Mand, som eengang var Gienstanden for begges Beundring, paa sin eensomme Øe i det store Hav, og forfølger de Forandringer som foregaae eller som forberedes i dem, med fine Betragtninger; hans Siæls Ubøielighed og Følelsen af hans forrige Storhed, forlader ham ikke. Han vægrer sig haardnakket ved, at modtage de Allierede Magters Commissarier, og har endnu ikke seet nogen af dem. J lang Tid har der ikke været nogen Fremmed hos ham, da han ikke vil modtage nogen, uden de forestilles ham ved Greve Bertrand, som Stormarskal for hans Palais, hvilket Gouverneuren ikke vil tillade. Kun faae af Øens Jndvaanere have seet ham, ikke heller, som der siges, en eeneste Officeer af det 66 Regiment, som ligger paa Øen. Man er færdig at forglemme ham der, og der tales sieldent om ham. Bonaparte fører nu et besynderligt Liv, i en lang Tid har han ikke forladt sit Huus, i flere Maaneder har han ikke været til Hest, i hans heele Stald ere ogsaa kun 10 slette Heste, hvoraf i England ikke een vilde være 10 Pund Værd; han lider derfore af Skiørbug; men han er bleven friskere, siden han har begyndt at leve mere af Planter end af Kiødspiser; til Medicin har han ingen Troe; varmt Bad er hans Helbredelses Middel. En Sygdom, som kunde bringe ham Døden, siger han, vilde være ham kiærkommen, men selv vil han ikke gjøre Ende paa sit Liv, thi hans Siæl er stærk nok til at bære sin Skjebne. Sin Frokost spiser han Kl. 1, sin Middagsmad Kl. 8. Han læser meget, Las Casas fortæller at han læste engang 14 Timer i et fort; imellem sover han ogsaa ind med Bogen i Haanden; men han skriver ikke meget, siden hans Secretair Las Casas er taget fra ham. Hans Levnets Beskrivelse er der dog skrevet meget paa. J Las Casas Papirer fandt man intet som kunde tiene til Oplysning om, at Bonaparte har havt i Sinde at flygte bort; men man fandt derimod en meget interressant Dagbog, som hiin har holdt fra det Øieblik af, da han forlod Paris, og indtil den Dag, da han blev fængslet og bortført fra Longwopd. Man forventer Ministernes Bestemmelse, for hvad der skal foretages med denne Dagbog.