Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1775-12-29
Jnstrux for Lensmændene, i Trondhjems Amt. Vigesom mig er berettet, at udi Amtet findes adskillige duelige Lensmænd, saa haver jeg og med Misfornøyelse erfaret. at der gives en Deel, som lidet eller intet efterkommer af deres Æmbeds-Pligter, og end mindre tænker paa den Eed, de have aflagt. Een Deel skal af Enfoldighed ikke vide, hvad de have at giøre; Andre derimod bruger en Myndighed, som dem ikke tilkommer; Thi har jeg fundet fornødent, til samtlige Lensmænds Efterrettning, at lade circulere følgende Jnstrux. 1.) En Lensmand er en af Amtet i Eed tagen og authoriseret Person, som skal gaae Fogden og Sorenskriveren tilhaande i deres Forrettninger, deels uden Betaling, og efter Æmbeds Medfør(hvorfor han nyder Told og adskillige andre Friheder) deels for den Betaling, som ved Rescriptet af 14de Maji 1762, og ellers i andre Tilfælde er fastsatt. Altsaa paaligger det ham paa det aller nøyeste at iagttage Fogdens og Soren skriverens Ordres, der, saa ofte skee kand, bør være skriftlige, og holde sig samme efterrettlige. 2.) Lensmanden bør, inden den Tiid, Lovens 11te B. 3 C. 6 Art. foreskriver, personlig være tilstæde paa det almindelige Bøygde-Ting, saaog ved alle extra tra Tinge, og der at have nøye Jnd seende med, at intet Brændeviin eller anden stærk Drik, bruges eller udsælges til Almuen, under den i samme Capituls 3die Art. ditterede Straf af Vahrenes Forbrydelse og 20 Lod SølvsBøder. Saa bør og Lensmanden med all Fliid og Nidkierhed, paaagte, saa længe Tinget holdes, at ingen Uskikkelighed, i Ord eller Gierninger forøves af Tingsøgende Almue, og de, som engang ere blevne advarede at holde sig. i Stilhed, men vil ikke adlyde, udvises strax fra Tinget, og forbydes at komme oftere ind i Tingstuen, med mindre de maatte have noget ved Retten at bestille. 3.) Naar ham fra Fogden bliver tilstillet de Kongelige Skatte=Restancer, til Jnddrivelse, bør han viise yderste Nidkierhed, og lade sig af alle Kræfter være angelegen, at erholde samme betalte fra et Ting til et andet, eller hvad Tiid hannem maatte forelægges; Thi ald længere given Dilation bliver for hans egen Regning. Saa bør han og, saa meeget mueligt er, erhverve sig tilstrekkelig Kundskab om enhver Bondes Tilstand og Nærings=Brug for derefter at kunde skiønne, hvor kort eller lang Dilation en Bonde kand gives til Skatternes Betalling, naar derom giøres Ansøgning hos Øvrigheden; thi det kand ikke blive enhver Bonde tilladt at udeblive med Skatternes Betalling til Slutningen af Aaret, fordi een eller anden uformuende erholder speciel Tilladelse dertil. 4.) Da der udi et Tinglang kand forefalde mangt og meget, som for Exemple: Børne-Mord og Mand=Drab, Tyverier, Deserteurers, Landstrygeres og Freedløses Paagribelse, Slagsmaal. Leyermaal, utilladelig Giestebuds Hold, JogeDendevins-Brenden, Land og Forprang, strandet Vrag og Gods, og deslige; Saa bør Lensmanden, naar saadant skulle hende, uopholdelig give Fogden Underrettning derom; Og da Overdaadighed ved Bryllupper, Begravelser P., uagtet de strengeste Forbud heller tager til end af: Saa haver Lensmanden at erindre: at ligesom Placaten af 28de Jan. 1772. tillægger ham en tredie Deel af Bøderne: Saa skal han (ifald han er skiødesløs og seer igiennem Fingre med nogen, eller giver slett Exemple, selv bøde 2 Rigsdalere for hver Gang. J Besynderlighed bør Lensmanden, hvad det skadelige Brendeviins-Brænderie angaar, paa det nøyeste inqvirere i Bøygden, i det mindste 4 a 6 Gange om Aaret, og ellers saa ofte, som Tiden det tillader, og ved alle Leyligheder paa hans Reyser i andre Forrettninger, samt og at lade sig af andre Folk i Bøygden, underrette om, hvem der brænder Brendeviin, eller holdes mistænkt derfor; Særdeleshed bør denne Jnqvisition paa det allerskarpeste skee om Høsten, naar Korn-Avlingen er indhøstet, da Brendevins-Brenderiet mest gaar i Svang, hvorved en stor Deel Korn unyttig forødes til Landets og Folkets almindelige. Skade. Og da paa adskillige Steder, tvertimod Forordningen af 19de Aug. 1754. skal opholde sig Løsgiengere, som for det meste, sær ved Søe=Kanten, driver paa Fiskerie paa egen Regning, og ellers lade sig leye for Dagløn, alt under Paaskud, at de tiene hos deres Slægt eller andre, hos hvilke de opholde sig, hvorved foraarsages Mangel paa fornødne Tieneste-Folk, som kiendelig viser. ser sig, naar Fiskerie og gode Aar indfalder; Saa haver han nøye at søge Kundskab om saadanne Løsgiengere, og dennem for Fogden anmelde, paa det de kunde sættes udi Tieneste, hvor de behøves og ellers at straffes efter Forordningens 1 Art. Ligesaa skal tvertimod 10 Art. adskillige virkelige Tienere tilstaaes Deel i Fiskerie og deslige Fordeele, i Steden for Løn; som ligemaade undersøges og anmeldes, da han derfor, som Angiver, nyder 2 Rdlere, saavel hos Huusbonden som Tieneren; Men skulle han derimod med nogen see igiennem Fingre, bør han derfor betale, ligesaa meget til Sognets Fattige. Og paa det Lensmanden alletider kand have nøyagtig Kundskab om Tieneste-Folkene, i sit District, haver han at holde hvert Aar et rigtigt Mandtall derover, af hvilke han til Fogden indgiver et Exemplar, til fornøden Oplysning; Til hvilken Ende Leusmanden bestandig tilholder enhver Huusbonde, i Følge allerhøystbemelte Forordnings 9 Art. og under den derudi dicterede Mulct af 1 Rdlr., at anmelde for sig, naar en Tieneste-Karl eller Pige, forlader deres Tieneste, paa det de igien kand sættes. i stadig Tieneste hos andre boesatte Folk i samme Bøygd, der maatte behøve dennem. Forsømmer Huusbonderne saadan Anmeldelse i rette Tiid til Lensmanden, da meldes det strax til Fogden. 5. Han bør nøye paasee at Bøygdens Fangeholds-Jern, tilligemed Vægt og Maal, hvor saadant er eller herefter vorder anskaffet, som alt bør være under hans Forvaring, holdes i vedbørlig Stand. 6. Da Lensmanden staar for Stevningers Forkyndelse, som paa Landet, for det meste mundtlig forrettes; Saa haver han paa det nøyeste at lagttage, hvad Lovens 1 B. 4 C. derom foreskriver, saasom Stevning og dens lovlige Forkyndelse er Grundvolden til heele Processen: dette er da fornæmmelig: at Sagen hvorfor man stevner bliver tydelig nævnt: om Vidner skal føres, at da saadant tilligemed Processens Omkostninger bliver den Paagieldende betydet, item Tiden naar, og Stedet: hvor til stevnes: at Vidner bliver indkaldte eller stevnte under Faldsmaals Straf (thi mangler denne Formalitet bliver Stevnemaalet afslagen) at Stevnemaalet forkyndes før Soel gaar ned, item at det skeer ved ædruelige og paalidelige Mænd: at det forkyndes for Voxne-Folk i Huuset, saafremt den Paagieldende ey er hiemme, eller i Tilfælde at alle Huus-Folkene skulle af en Hændelse den Dag være borte, at da Stevnemaalet forkyndes for, eller tegnes paa Boepælen, og derhos anmeldes i næste Gran Gaard. Kort sagt: den nøyeste Accuratesse bør herudi lagttages og ingen Underfundighed finde Sted, thi Loven siger: at den som usandferdeligen omgaaes med Stevnings Forkyndelse skal miste sine 2 Fingere og Boels Lodd.