Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-01-26
Efter yderligere Undersøgelse har jeg fundet, at selv om man med den anonyme Forfatter af ovenmeldte Bemærkninger skulde ville ansee det for min fuldkomne Mening hvad jeg ikkun exempelviis har fremsat om Hoverietaxationen, beregnet efter den Værdie, Hoveriet kan have for Eieren, er jeg dog vistnok kommen Sandheden temmelig nær, i det mindste finder jeg en meget agtet Autoritet for mig som vinder betydelig Styrke derved, at den ærede Forfatter selv er Jordegodseier. Hr. Stænderdeput. Tutein siger nemlig i sit til Hs. M. Kongen indgivne Forslag vide Fædrelandet Nr. 55 f. A., P. 241 og 42) om hans til Exempel fremsatte Gaard, at den svarer i Heelgaardshoverie – man behage at efterregne med mig - Sc. a) 12 Pløie= og 45 Spanddage. udgiør efter min Ansættelse, a 24 s. 13 Rbd. 4 Mk. 8 s. og b) 139 Gangdage, efter samme Ansættelse a 12 s. 17. Som oplober til Sølv, 31 Rbd. - Mk. 12 s. Dette Hoverie er ved Marienborg paa Møen, vel mueligt, at det andre Steder kan være noget forskielligt herfra 5 lidet mere eller mindre. Jdet Autor nu Pag. 220 fr. 218 og 19) ansætter fornævnte sin Bondegaard paa 60 Tdr. Landmellemgode Jorder af 6 Tdr. Hartkorn, til en Hovericafgivt af 36 Rbd. altsaa ingen stor Difference fra min Ansættelse) tilføier han første Sted: "J Almindelighed kan Godseieren ei lade sig nøie med mindre, ligesom Fæsteren under nærværende Forhold vel ikke engang er i Stand til at yde saameget." Herefter at slutte, maa jeg være nærved at mene, at om jeg blot havde lagt nogle faa Skillinger til fornævnte min Taxation, vilde den snarere være bleven for høi, end for lav, især ved Gaarde hvor Dagetallet er høiere; men forresten kan vist ingen fast Norm gives - før man havde anstillet en saadan Undersøgelse som den, jeg i mit Foregaaende har omtalt, da specielle lokale Forhold ellers kunde give formange Undtagelser. – Efter hvad der er mig sagt af paalidelige Mænd, skal Lykkesborg Gods under Grevskabet Gyldensteen heri Fyen i mange Aar have havt Hovreriefrihed for 20 Rbd. Sølv aarlig af hver heel Gaard, ja et andet Gods under samme Grevskab endog derunder; hvilket man og vil mene at skulle være Tilfældet med Giørsløv Gods i Stevns Herred i Sielland. – Den, som maatte see sig istand til authentisk at offentlig giøre, for hvad Priis samtlige de Godser heri Danmark, som til Dato have erholdt Hoveriefriehed, have tilakkorderet sig samme - om Bønderne forud var tilstaaet; (hvad der ei er saa ualmindeligt) Skovudviisning for endeel af Hoveriet og om denne da skulde nedblive eller ikke, og hvormange Pløie Spand- og Gangdage en af disse forhenværende Heelgaards-Hoveriebønder i det sidstforud forløbne Aar havde forrettet, – vilde høiligen forbinde sig de Mange, ogsaa Hovedgaardseiere, som interessere sig for Hoveriets Afskaffelse. Efter den Oplysning jeg hidtil har kunne erholde, troer man sig forvisset om, at langt flere Eiere have faaet endog betydeligt under, end over, 40 Rbd. for en heel Gaards Hoverie; ei at tale om de saakaldede Frie bønder, der, som bekiendt, sielden engang give 20 Rbd. aarlig for Hoveriet. Skulde fornævnte 31 Rbd. 12 s. derimod, efter min Vederparts Beregning, ikkun være Fierdeparten af det, han vilde have af sin Bonde, blev Hoverievederlaget for denne ikke mindre end 124 Rbd. 5 Mk., ja vil man konferere hvad han har sagt (vide Bidrag til Tidshistorien, Pag. 100, 1ste Sp. og Pag. 104, 2den Sp.) maa man endog troe, det er hans Mening, at min Taxation i Høebiergnings- og Høsttiden ikkun skulde være en Ottendedeel af det, Jordrotten burde have og derfor endvidere vil have tillagt i det mindste det Halve endnu, hvorved vi da faae et Beløb af 186 Rbd. 4 Mk. 8 s. da kunde Bonden vist ligesaagodt først som sidst tage Vandringsstaven i Haanden. Mon vor Anonymus nu og skulde kunne paavise endog kun en eneste Bonde, som giver dette Beløb, – saanær 200 Rbd. Denne Bonde og hans Gaard var da værd at kiende. Tænkte man sig nu alene 52 Heelgaards Hoverie, bønder til Hovedgaarden (vist sielden over 200 Tdr. Hartkorn, fik vi en Sum i aarlig Vederlag, som opløb til ikke mindre end 5,976 Rbd. – Vistnok en skiøn Sum paa Papiret, Tænker man sig derimod en af de større Hovedgaarde med et dobbelt Antal Bønder, altsaa 64, faae vi 11,952 Rbd. ud! - Nei, hver den, som ønsker at see en fornuftig Kalkul over hvad en Heelgaards Hoverie kan koste Eieren selv at drive, vil vist ikke fortryde at have læst Hr. Tutein Pag. 245. – Den Mand, der kunde forskaffe Jordegodseieren hiin Sum aarlig i Hoveriegodtgiørelse, hans Navn burde giøres udødelig i Danmarks Annaler. Jkke om man saa vilde sælge Dynen nok saa ofte under Bonden, lod det sig giøre, skiøndt man vel ikke i Almindelighed giør det meere end een Gang. Gaae vi dernæst tilbage til, at den Hovedgaard, jeg tænkte mig, havde 32 Hovbønder, som hver gav blot 31 Rbd. aarlig i Hoveriepenge, fik Eieren herved 992 Rbd., og lagde han saa en 1/2 Deel til, som forhen berørt, for den bedre Drivt, udkom 1322 3/2 Rbd., der ikke skulde være meget langt fra det Beløb, han ved en saa liden Gaards planmæssige Drivt behøvede, især naar Arbeidsreqvisiterne engang vare anskaffede og hvor et større Dagetal havdes, end ved Marienborg, blev Summen naturligviis større. Tutein beregner hele Omkostningen for Eieren ved at drive en Bondegaards Hoverie ved sin Hovedgaard til 38 Rbd. 18 s., foruden nogle Tærskepenge (Pag. 244), hvilket kan have Rimelighed, ligesom han Pag. 220 og 242 viser det upraktiske i, med Anonymus at beregne Vederlaget efter hvad Eieren kunde faae Andre dagviis til at forrette Arbeidet for, hvilket jeg og har viist Exempel paa ved at analysere min Vederparts Taxation: "1 a 2 Rbd. for en Spanddag og 2 Mk. for en Gangdag med Tillæg i Høsten." Det er en Selvfølge, at Folkeholdet til at paasee Kreaturene, Meieriet og Haven, ligesom og til Eierens egne Fornødenheder, er Hoveriet uvedkommende. Og hvad nu forresten hiint 1/2 Deels Tillæg angaaer, vilde dette, som forhen sagt, men som ikke for ofte kan gientages, snart komme igien fordoblet, med Rente og Rentes Rente, under den frie Forpagtning af Bøndergodset, alt som Agriculturen tiltog og Bonden vandt Tid og Kræfter til bedre at drive den ham til Brug overladte Gaard, naar han undgik den svære Byrde (for endeel ikke til Nytte for Nogen), som flyder af Hoverieforpligtelsen; thi som denne nu i det Allerhøieste af Tutein er beregnet at gavne Jorddrotten 56 Rbd., koster den derimod Bonden - med særdeles Hensyn til den Formindskelse i Arbeidskraften, han ved Hoveriefrieheden, vandt og en langt bedre og fuldkomnere Drivt hos sig selv, alt som han mere og meere vante sig til, at anvende sin Tid rigtig - sikkert langt over 100 Rbd. Tutein har i første Fald, nemlig, naar Eieren selv overtog Arbeidet (Pag. 244) 52 Hestedage, og 58 Menneskedage, i sidste derimod (Pag. 242) 154 og 152 Dage, en mærkelig Forskiel, som let lader sig reducere til Pløie, Spand- og GangdageMen fordi Bonden saaledes taber langt mere end Eieren vinder, vil man dog vist ikke paastaae, at denne ogsaa skulde tillægges dette Mere, Neil herved vilde endogsaa begge Parter tabe, saa sandt, som det er en forklarlig Sag: at Jorddrottens Formue formerer sig i samme Forhold som Bondens tiltager. Skulle Tingene derfor forandres til det Bedre, maa Hoverievederlaget være saa moderat at Fæstebonden ikke skal blive meere forknyt end han er enkelte Undtagelser relevere intet ; desuden, enhver Opoffrelse for Øieblikket, som man kan øine at Fremtiden vil gienbetale fordoblet, forøger jo absolut Eiendommens Værd i Salg eller Arv. (Fortsættes.)