Viborger Samler, 1817-01-02
Hr. Sekretær Tryde har udgivet sine bemærkninger over Danmarks Folkemængde efter Crome og Malthus, og foreslaaet i Anledning af, at Ægteskaberne ere alt for hyppige, at skille Landet ved en Deel af Befolkningen, og sende dem som Kolonister til Nikobar=Derne m.m. Da denne Udtømmelse dog, med Reiseomkostninger og de første Fornødenheder, ville koste 900000 Specier, som han tvivler om Statskassen kunde taale at undvære, saa stoler han i saa Fald og endeel paa det Asiatiske Kompagnie. Man maatte vel spørge: Har da Danmark en saa overhaands Folkemængde at den be haver saaledes at expatriere sin Arbeidsklasse, og har den intet udyrket Land at sætte dem som Kolonister paa Hvad det første Spørgsmaal angaaer, da er det vel vist, at Ægteskaber blandt Arbeids klassen og Almuen særdeles meget tiltog i den senere Tid; derfra maae man og hidlede den Vanskelighed det nu ofte har, at faae Tjenestepiger, da de enten ere gifte eller sidde, som det kaldes, paa deres egen Haand, i Vente snart at blive det. - Me Grunden var vel den, at den megen Handel og Rør i Handelsfaget, der opstod under Krigen, skabde man ge nye Udsigter og mange ofte siden mislykkede Hand tende, og Haandværkere, der, stolende paa Tidernes Tegn, troede, at det var nok til at være Huusfader, at have en Kone og 2 Hænder - men, Erfaring har lært, at den Handlende har maattet gribe andre Midler for at leve og naar Haandværkeren fik Stuen han leiede fuld af Børn, har han ofte fortrydt sit Hastværk med at gifte sig. Lad nu, som rigtigt, Folkemængden og være en Følge af Krigen i det Land, hvor ikke mange Tusender faldt i Kampen, da Folkeformerelsen og Folkendryddelsen temmelig jevnt følges med Hærene: faa maae man vel og kunne antage, at den moderlige Natur og dens styrende Væsen har sine Hensigter med Slægternes Forøgelse eller Aftagen og altsaa er det egentlig Konsten, at beskjæftige de flere Statsborgere, paa det de kunne alle leve - Hertil er Arbeidsomhed og Haandgjerninger og fremfor alt Jorddyrkning, allerbedst skikket. Enhver der kjender Danmark store Provinds Jylland, og vel og Dele af de andre gielder dette om, maae dog tilstaae, at de Specier manvilde anvende til Koloniers Anlæg paa Ostindiens Øer, langt bedre kunde blive i Landet og anvendes paa a faae de mange af god Jordbund bestaaende Heder, Fælledskjære og Moser, i Jylland, ret opdyrkede og til Agerbrug anvendte - Jkke mener jeg kostbare og i Tidens Længde mislykkede Skovanlæg, paa en Jordbund som Ahlhedens (thi havde Kolonisterne der kun Enge, eller havde de i det mindste havt nok af de mange Tønder Land Overdrev, der ligge i Tuer hele Landet over, da viser Erfaring, at Agerbruget dog kan føde dem.) - Men lad Naaleskovene anlægges paa de andre Heder hvor ingen Ahl er, lad Moser og Kjære udgraves og beplantes med Piil, lad Tørve bunden ei 2des, men anvendes til Æltetørv, lad destore Heder, som vore Forfædre synlig nok have brugt til Agerland atter komme under Ploven, lad de Fattige, som kunde arbeide, faae et Stykke Jord at dyrke lad dem og faae Understøttelse af Redskaber og til Bygning, og man vil see det nok betaler sig, og gjør Overfarten til Nikobarøerne unødvendigt. - Jeg har endnu ikke nævnet Fiskerierne i Danmark. Hvilket Udbytte kunde disse ikke give Kystboerne, naar kyndige Folk dertil ansattes, Det Land, der har Land og Søemagt, kan i Fredstid altid give dem nyttige Bestillinger. Landfolket kan anlægge Kanaler, udgrave Møser og Kjære, forbedre Veiene. - Søefolket er bedst skikket til at fiske. - Hvilken Rigdom ligger ikke urørt og unyttet ved vore Kyster paa Havbunden, hvor man ikke fisker, Danmark har vist nok at Naturen faaet en god Faddergave i got Agerland og udbredte Havkyster. Bille man kun opdyrke Landet og kaste Garnene ud. - Naar Hampsæden dreves i det store, kunde Fiskegarnene ikke blive saa dyre. - Naar Hørren endnu mere avledes, havde vore Qvinder i den og Ulden Anledning nok til Vinterarbeide og Overflødighed at klæde sig i. - Lad os bruge det vi har og ikke vente Guld af Luften for at kjøbe Krammen udenlands fra. Den Tid kan vel endnu komme, da Lyngen vil blive ligesaa fielden her som i de andre Provindser, da vore Pileskove og Birke- og Naaleskove kunde vise os Efterligningen af de nu snart borteblevne Skove, da Moser behandles saa, at de kunde give Efterslægten noget Brændsel og Kjærene udtørres og forbedres til Høbund, Klever og Hørsæd. At forbyde Ægteskaber blandt Uformuende, synes Staten at have Ret til, især hvor Agerbrug ei kan sikre en Familie Livsopholdet; thi unyttige Dagdrivere i Kjøbstæderne burde aldrig tillades Givtermaal. -