Aalborg Stiftstidende, 1844-10-29
Kjøbenhavn, den 26de Octbr. Om Hs. K. H. Kronprindsessens Befindende vedblive Beretningerne at lyde ugunstige. Prof. Bang, der som bekjendt af Hs. Majestæt var sendt til Petersborg i Anledning af Storfyrstinde Alexandras Sygdom, skal efter Forlydende nu ogsaa begive sig til Strelitz, for at consulere med de derværende Læger om den høie Patientindes Behandling. (Hmb. Corresp.)Der var en Mand, ved Navn Justitsraad With, som i den jydske Stænderforsamlings 15de Møde den 25de Juli d. A. indbragte et Andragende om fuldstændig Offenlighed for de danske Provindsialstænders Forsamlinger, men tog det tilbage igjen, fordi han sagde, at Lysten til Stændernes Offenlighed efterhaanden havde tabt sig, eftersom Stændertidenden giver et aldeles tro billede af Forhandlingerne. Dette er visselig ikke den eneste uoverlagte Yttring - hedder det i Fædrel. Justitsraad With har brugt i Stænderne, men denne maa især hænge fast i Publicums Hukommelse, fordi det i denne Tid saa klart som muligt viser sig, hvor nødvendig Stændernes Offenlighed er, hvis nogen Interesse for deres resultatløse Forhandlinger skal bevares, og hvor ilde Hr. With derfor har gjort i paa en saa letsindig Maade at ihielslaae sit eget Forslag. Om end nemlig Stændertidenden var et aldeles tro billede af Forhandlingerne, – hvilket vi dog maae tillade os høiligen at betvivle den nogensinde kan blive saa kan den dog aldrig bringe Forhandlingerne til Publicums Kundskab saa hurtigt som dets egen Øren, og man maa aldeles tabe sin Taalmodighed, naar den redigeres paa saadan Maade, som den roeskildske Stændertidende for Tiden. Den roeskildske Forsamling blev aabnet den 15de October, og igaar den 24de October modtoge vi først Slutningen af Beretningen om dens 2det Møde den 16de. Forudsat, at Tidenden vedbliver at udkomme med samme Grad af Hurtighed, og hvis Sessionens Møder antages at blive 60, saa ville vi først modtage Slutningen af Tidenden 8 Maaneder efter Forsamlingens Aabning, 6 Maaneder efter dens Slutning, Man vil sige, at Grunden til den skete Forsinkelse er de mange kongelige Lovudkast med deres Motiver, og at de følgende Møders Forhandlinger ville udkomme tidligere, fordi de ville fylde mindre. Dette er forsaavidt vel rigtigt nok, vi troe heller ikke, at Stændertidendens Publication hele Sessionen igjennem vil skee i samme Proportion af Langsomhed, som vi ovenfor have poneret. Men vi spørge hvorfor har man ikke enten ladet de kongelige Lovudkast og deres Motiver, som forelaae i den jydske Stændertidende, sætte i Typerne nogle Dage for den roeskildske Forsamlings Aabning, saa at de blot behøvede at sættes i Spalter, corrigeres og trykkes, naar de vare blevne forelagte; eller, hvis dette ikke har kunne lade sig gjøre, hvorfor har man da ikke ladet dem udkomme i et særligt Tillægshefte til Stændertidenden, da man dog maatte kunne begribe, at Folket længtes efter at høre Noget om sine Udvalgtes Bestræbelser til at redde Fædrelandet ud af dets mislige Tilstand; men at de alt een Gang, og det for ganske nylig, læste Udkast ikke kunde tildrage den ringeste Deeltagelse, og derfor maatte aflede og svække Opmærksomheden for den for deres Skyld forsinkede Beretning om selve Forhandlingerne? Derom spørge vi Dhrr. Bang og Ussing, thi det er dem, der paa Forsamlingens Vegne ere ansvarlige for Tidendens Redaction; det er dem, man maa tilskrive den slette Anordning af dens Jndhold, det er ene dem, man maa bebreide, hvad der er skeet, thi de dristige Entrepreneurer for Tidendens Trykning og Udbredelse have Intet forsømt for at den kunde udkomme saa hurtigt som muligt. – Jo mere Arbeiderne paa det Thorvaldsenske Museum rykke frem, desto mere viser sig Bygmesterens, Bygnings inspecteur Bindesbølls store Talent og Flid, og man maa erkjende, at Musæet ikke alene bliver et værdigt Gjemmested for den forevigede Kunstners herlige Værker, men ogsaa en Prydelse for Hovedstaden, der vil skaffe sin Bygmester europæisk Berømmelse. Gaarden er nu aldeles færdig og yder et i Sandhed magisk og imposant Skue. Paa begge Stiderne er i Murene anbragt et romersk Væddeløb af indlag Cement; imellem dets Afdelinger snoe sig, ligeledes af indlagt Cement, Palme og Laurbærtræer, og de tvende hver paa sin Side af Christussalen store indlagte Palmetræer synes at udbrede Kjøling og Fred over Thorvaldsens Grav, hvis ultramarinmalede Hvælving findes midt i Gaarden. Her skulle Kunstnerens jordiske Levninger nedsænkes den 15de November paa hans Fødselsdag, og Graven skal kun smykkes med friske Roser, som han elskede saameget Naar man kommer fra Hovedindgangen og naar Luften er klar og blaa, ligner Gaarden den smukkeste Høisal, som Phantasien kan skabe. Decorationerne af de fleste Lofter i Cellerne ere nu ogsaa færdige. De ere alle udførte al fresco i pompeiansk Smag af de dygtigste Kunstnere, der synes at kappes om at bringe den store Billedhugger en værdig Tribut. Ogsaa Corridoren er fordetmeste fuldendt dens hvælvede Loft er malet ultramarin med forgyldte Stjerner, afdeelte ved Guirlander af Ax og andre Ornamenter. – Skjøndt Bygningen saaledes allerede er vidt fremmet, saa menes den dog ikke at ville blive færdig før i Efteraaret 1846, (Ah. Av.)