Jyske Efterretninger, 1813-09-12
(Af Hamb. og Alt. Aviser.) Østerrig. Saa er da, skrives fra Wien d. 21 August, nu Krigen, som man saa længe haabede at see afornyt, dog bleven vort og vore Naboers Lod, og kunden almindelige Mening i Publico, at den ikke vil blive længe re, skaffer mange endnu nogen Trøst. Man vilde ige for lidet, naar man paastød, at en Million Kiæmpende staae paa tydsk Grund lige over hinanden. Den bøhmiske Hovedarmee under Gen. Fyrst Schwartenberg, bestaaer i det ringeste af 320,000 Mand Østerriger, Russer og Preusser; i Schlesien staaer 80,000 Mand under den preusiske Gen. Blücher, i Markerne anfører Kronprindsen af Sverrig 100,000. I Donan=Dalen ere under Felttøimester, Fyrst v. Reus, og i Indre=Østerrig, under Felttøimester Hiller Armeekorpser opstillede, som byder de dem lige over for staaende bayerske og italienske Tropper Spidsen. Den fiendtlige franske Arme ved Mayn, under Navn af den bayerske Observations=Armee, under Hertug Castiglione (Angereaud) er brudt op til Elden og har forreget sig med den store Armee, hvis Styrke fra Hamborg indtil Dreiden og Schlesien kan beløbe sig fra 280 til 300,000 Mand. Det østerrigske Tropbekorpe, som hidtil bedækkede det nordlige Croatien, under Anførsel af Gen. Nougent, har efter Forlydende Dagen efter Krige Erklæringen sat sig paa Marschen; og fra Udine melder, at d. 17de, som den Dag, da Fiendelighederne efter Opsigelse af Vaabenstilstanden, igien skulde begynde, vare Østerrigerne i flere Colonner, ved Aarom gaaet over Sau, og derved er læret Frankrig og Jtalien Frig. De franske Tropper vare d. 19de gangne over Jsontio, og d. 21de forventedes de i Adels berg; til denne italienske Armee havde Prinds Vicekongen fra sit Hovedqvarteer i Gørt udstædt en Proclamation. Om de Franskes nylig erhvervede Seiervindinger ved Over=Elben giver Hertug af Bassago (Statsminister Maret) fra Drerden d. 27de nu en udførlig Oplysning: Fiendelighederne være begyndte d. 17de, Napoleon var d. 19de rykker ind i Bøhmen, holdt de snædre Passer ved Rumberg og Sabel besatte, og trængte med sine Tropper indtil 12 Mile fra Plag. D. 21de var han i Schlesien og slog den ru sisk preussiske Armee under de ruesiske Sen. Sakken og Langeron og de preussiske Gen. York og Blücher, og forcierte de skiønne Stillinger ved Bøberfloden. Medens Filaden troede, at den franske Keiser var midt i Schlesien, havde denne ladet en stærk Armee tilbage under Hertugen af Tarent (Macdonald) og ele indtraf til Drerden d. 26de Kl. 9 om Aftenen, hvor han strax foretog de nødvendige Dispositioner, da han bemærkede, at Staden truedes med et nærforestaaende Angreb. Kl. 3 om Eftermiddagen udbredte sin de russisk prevenskrøsterrigske Armeer, 150,000 Mand, anførte af hver af deren Chefer, Gen. Wiitgenstein, Kleist og Schwarzenberg, og gik lige mod Staden. Alle Angrebe bleve slagne tilbage blot af den franske gamle og unge Garde. Fienden efterlod 4000 Døde, gjorde 20000 Fanger og erobrede en Fare og adskillige Kanoner. D. 27de om Morgenen Kl. 4 begav Keiseren sig i en nedstrømmende Regn til de yderste Redouter; Marschallerne, Hertug af Ragusaa og Bellund (Marmont og Victor, trak med deres Corpser over Broerne, og Kl. 8 begyndte en hæftig Kanonade; Fiendens venstre Fløl anførte de østerrigske Generaler Jgnatz Gjulay og Klenaude vare fra den øvrige Armee adskilte ved den Plauriske Dal. Keiseren lod giøre Angrebet ved Hertugen af Bellung og ved Gen. Latour=Manbourgs Cavallerie under Commando af Kongen af Neapel. Til denne Dags Seierstegn høre. 15000 Fangne, hvoriblaat Feltmarskal Mitska; 2 Brigade Gen., mange Stabs=Officerer, 20 Kanoner og 10 Faner. J denne Mellemtid var Gen. Vandamme rykket frem fra Køniastein, besatte Biers rykker af Piena, og begav sig til Peterswalder Veien; han bemægtigede sig udgangen til Bøhmen, slog 15000 Mand og fangede en anseelig Deel; derved afskar han Veien til Peterswilde fra den til Freyberg, thi paa den første vare Russer og Preusserne, og paa den sidste Østerrigerne fremrykkede. Den fiendtlige Armee bestod at russiske og preussiske Corps, og den hele østerrigske Armee. Siden Frieslaget ved Ulm har den franske Armee, aldrig fægtet ved saa slet Veirligt og nedstyrtende Regn; Keiseren var hele Dagen under aaben Himmel. Mardonald rykker med Resten af den schlesiske Armee frem tilBreslan. Vort Tab er ubetydeligt; i Fægtningerne d. 26de og 27de have vi ikke mistet nogen udmærket Person. En Omstændighed opvækker en almindelig Misnøle, den, at den franske Ærgeneral Morean befinder sig i Keiserens Sutte af Rusland (efter Tidenden, fra Augsburg, var han siden sin Ankomst til Sverrig fra Nordamerika afreist til Prag, og der d. 18de spiist med de 3 Monarker; man siger, at disse mislykkede KrigsOperationer vare indledede efter hans Raad, og at et afde første Kanonskud har truffet ham, og han var død at sine Saar).