Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-10-08
Vicepræsidenten i den Roeskildske Stænderforsamling, Etatsraad Hvidt, havde navnlig ved sin Nidkjærhed i Forfatningssagen i saa høi Grad vundet sine Vælgeres og alle frisindede Borgeres Medfølelse, at Tanken om at hædre ham paa en eller anden Maade almindeligt udtalte sig; imidlertid besluttede hans nærmere Venner, især af Handelstanden, allerede strax ved hans Tilbagekomst fra Stænderne, som et Tegn paa deres Erkjendtlighed for hans Virken som Deputeret, at arrangere en Fest paa Skydebanen, hvilket neppe var rygtedes, førend Flere og deriblandt saa godt som alle Etatsraad Hvidts Colleger i Borgerrepræsentationen sluttede sig til dem. Det af ubekjendte Grunde til 110 indskrænkede Antal af Deeltagere blev saaledes meget snart sluttet, uden at nogen offentlig Jnbydelse havde fundet Sted, hvorved vistnok Mange, der gjerne vilde have deeltaget i en saadan Fest, saae sig forhindrede derfra. Festen fandt Sted i Søndags Eftermiddag paa Skydebanen. Ved Festmaaltidet udbragtes følgende Tvaster: For Hs. Maj. Kongen, ved Gross. Meinert; for Etatsraad Hvidt, ved Prof. David, som den hædrede Gjæst besvarede i et bevæget og livfuldt Foredrag; for Stænderinstitutionen og dens Udvikling (Justitsr. Guldberg); Stænderforsamlingens Præsident, Professor Schouw (Gross. Meinert); den kongl. Commissarius, Conferentsraad Ørsted (Prof. David); Comiteen i Forfatningssagen og navnlig dennes Referent, Prof. Clausen (Directeur Duntzfeldt); de Jydske Stænder(Bager Sager); Fru Hvidt (Prof. David); Kjøbenhavns Vælgere (Etatsr. Hvidt); den liberale Presse, (Kammerr. Drewsen); Ophævelsen af Plac. af 2den October 1810 til Fordeel for den censurerede Presse(Justitsr. Guldberg; Kjøbenhavns Borgere (Assess. Algreen-Ussing). Efterat en Sang og Ordet, ubetimelige og dets Remplacering ved "Nu er det Tidt var afsungen, knyttede Prof. David dertil nogle betimelige Yttringer. Mægler Hoskjær udbragte dernæst en Skaal for Kjøbenhavns Handelstand; Bager Sager, for Etatsraad Tutein og hans Søn, Stænderdeputeret P. Tutein; Gross. Owen, for det borgerlige Mod; Bager Sager, for Borgerrepræsentanternes Formand, Stænderdeputeret H. P. Hansen, og Gross. A. Hansen for Præsidiet (Prof. David og (Kbhvusp.) Gross. Meinert).– J sin Tale ved Festen paa Bellevue i Torsdags sagde Kammerr. Drewsen blandt Andet: En Mand – jeg behøver ei at nævne ham, naar jeg siger, at den tunge Skjæbne, overalt at stifte Ufred og Kiv, naar han befatter sig med en Sag, og at være Mørkets Forsvarer, er blevet hans Lod – opslog medens Stænderforsamlingen varede sin Bopæl i Roeskilde, hvor han gik fra Dør til Dør hos de Deputerede, for, som han sagde, at bringe dem tilbage paa rette Vei. Vel faldt hans Ord der upaaagtede til Jorden, hvilket vore Afstemninger i mere end een Sag godtgjøre, men derimod havde han meget mere Held i Sognene, som han og hans Hjælpere bereiste, opfordrende Bønderne til at underskrive Petitioner mod Skattebevillingspetitionerne. Man opfordrede Bønderne til at tage Partie for Kongen, mod Stænderne, som havde Ondt i Sinde mod Kongen. Man drev dette Væsen eller rigtigere Uvæsen saa vidt, at det fortalte man overalt i Roeskilde – da en Dag en Godseier vilde see til sine Høstfolk, men ingen fandt paa Marken, og spurgte hvor Folkene vare fik han til Svar, at de vare et Sted henne for at underskrive en Petition til Stænderne, en Petition hvormed var stor Hast, da Stænderne paa Fredag vilde afsætte Kongen. Jkke vil jeg paastaae, at denne, ligesaa eenfoldige, som skjændige Bagvaskelse af Stænderne var udsprunget fra samme Kilde, og jeg er meget tilbøielig til at troe, at her er gaaet som med Snebolden, der ruller ned af Bjerget, stedse blive større og større og ender som en frygtelig Lavine; men man kan dog neppe kalde det at tjene Kongen Forresten fortaltes Bønderne, at dersom Kongen gav noget af sin Magt fra sig, saa vilde de strax og ufeilbarlig igien komme under Herremandsaaget.