Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-07
J medens Landbudenes Kammer var forsamlet i Warschau indgav Rigsdagen følgende Bønskrifter, til Hs. Majestæt, at Jøderne ikke maatte herefter befries for Krigstienesten imod at betale Penge derfor, da de kun derved blive altfor meget formere rede; at man skulde ophæve deres specielle Øvrigheder og reformere hele Jødeskabet; at de skulle bortfiernes fra Warschau eller i det mindste fra dens Hovedgader; endvidere at Tobaksmonopolet ikke længere forpagtes til en enkelt Mand; at Engelske Varer forbydes at indføres i Polen saalænge Korn billen er i Kraft i dette Land. Denne Beskuelse, andet, fordi det bliver lige umueligt at holde Colonierne i Lydighed, hvad enten der tilstaaes den samme Frieheder og Rettigheder, som Moderlandet nyder, eller ikke, i det sidste Tilfælde fordi Nægielsen deraf vil opvække den største Forbittrelse hos Jndvaanerne, og i det første, hvilket nu for Tiden finder Sted, fordi naar Creolerne eller de i Amerika fødte Spanier skulle tage Deel i Statsbestyrelsen og vælge Repræsentantere, saa ville de aldrig taale at Spanien behandler dem som i fordums Dage. Hvorledes derfore den Spanske Regiering behandler Sagen, Colonierne ville blive tabte for Spanien strax eller i Tiden; det er desuden en Umuelighed, at et stort Land kan længe staae under et andet Lands Regiering, som ligger 1000 Mile fra det; endelig vil Chilis Uafhængighed drage Perus og Columbias Uafhængighed Mexicos efter sig. Og Følgen deraf vil blive, at Spanierne uden Colonier, ville blive et ganske andet Folk end Spanierne vare, dengang de havde dem i Besiddelse. Men hvad skulle vi dømme om den Portugisiske Statsomvættning, er det utænkeligt, at de rige Lande Mexico og Pern, ville lade sig regiere af Spanien, uagtet de dog have været vante til at erkiende Moderlandets Herredømme, saa kan det ansees for aldeles umueligt at Portugal vil lade sig regier af Brasilien; hvilket Land det stedse har været vant til at betragte som en Colonie; begge Rigers Regiering af een Konge vil derfore siden den foregaaede Statsomvæltning, ikke blive andet end nominel. Det vil formodentlig ikke vare længe førend de Portusiske Cortes ville forlange Kongens Tilbagekomst, eller at en Kongelig Prinds skal forestaae Regieringen i Lissabon som Vicekonge; i i hvad der saa skeer, ville Brasilien og Portugal blive i Tiden to adskildte og maaskee selv to fiendtligsindede Stater mod hverandre, ligesom de Nordamerikanske Friestater og England, og hvilke Disputer ville da ikke blive at udjevne imellem disse to Stater, Vil Portugal ingen Fordring giøre paa den Flaade og de Effecter, som ere bragte til Brasilien (den største Deel af Krigskibene tog Kongen med sig til Brasilien i 1807); og hvilken af disse to Stater skulle de rige Asiatiske og Afrikanske Colonier tilhøre, Makao i China; Din og Goa i Ostindien, det kostbare Madera og de talrige Afrikanske Øer tilligemed alle de Øst- og Vest-Afrikanske Colonier. Spanien vil tabe sine Colonier, men de Portugisiske ville ikke gaae forlorne; men skal den Stat eie dem, hvori Kongen boer, eller den Stat, som de oprindelig tilhøre? Hvilke vigtige Qvæstioner, som Fremtiden har at opløse; og dersom Kongen vil forlade Brasilien, vil da dette store Land, som har smagt Uafhængighedens Sødhed, nogen finde igien finde sig at blive Colonie? Men hertil indskrænke de politiske Følger af den Portugisiske Statsomvæltning sig langtfra ikke. Den Jndflydelse, som den vil have paa Handelen. med England vil ikke blive af mindre Vigtighed for at indsee dette, er det nødvendigt at gaae tilbage i Historien. Det var i Aaret 1640, at Portugal rev sig løs fra Spaniens Herredømme, som det havde indtil den Tid været underkastet siden Aaret 1581 til Landets store Tab og Folkets store Misfornøielse; Huuset Braganza betiente sig at Spaniens daværende afmægtige Tilstand og bemægtigede sig Regieringen. Saasnart Spanien kunde, søgte det paa nye at bringe dette Rige til Lydighed; men Storbrittanien antog sig Portugals Sag med saamegen Varme, at Spanien tilsidst maatte erkiende dets Uafhængighed; ved disse politiske Omstændigheder var Huuset Braganza blevet England overmaade forbundet; den Engelske Minister Methuen, betiente sig med saamegen Duelighed deraf, at han under Kong Peter den 2dens Regiering, bevirkede i Aaret 1703 Afsluttelsen af en Handelstractat, som bragte Portugal i en aldeles Handelsafhængighed af England. Til den Tid var det forbudt, at indføre noget Slags Uldfabrikat i Portugal; Tilladelsen dertil blev nu tilstaaet England, hvorimod England forpligtede sig til at tage portugisiske Viine for sine Manufacturer. Efterhaanden blev det bragt i Skik, at de Engelske Kiøbmænd i Lissabon maatte ugentlig afsende en Paketbaad til England, uden at den maatte visiteres af de portugisiske Toldbetiente; herved blev nu en uhyre Mængde af Engelske Fabrikater indførte i Portugal. Engelske Handelshuuse etablerede sig i Portugals Handelstæder, og fik heele Handelen i deres Hænder; Portugals Fabriker kom i det største Forfald; Brasiliens Guld og Diamanter vandrede uafbrudt til England, og Lissabons Handel med England udgjorde doppelt saameget, som med alle andre Nationer tilsammen.