Berlingske Tidende, 1774-05-30
Fra Meilgaards Hovedgaard, beliggende i Jylland udi Aar, huus Stift, Calle Amt, var udi April Maaned afvigte Aar, i det Kiøbenhavnske Tidender, indrykket en Efterlysning, om en af bemelte Godses undvigte reserva Mandskab, der var en tyvagtig Dreng navnlig Marcus Andersen, af 16 Aars Alder, som ey har været til Confirmation, var ikkun liden af Vext og Statur, klein lig af Lemmer, brunnagtig slet stumpet Haar, stammer meget i hans Udtale, og den saakaldede Peege=Finger paa den venstre Haand er næsten afskaaren udi en Hakkelse Kiste, hvilken Dreng 2de gange tilforn i forrige høye Eyeres Tid havde taget Flugten; og at jeg ikke har været saa lykkelig at faae ham, har forvoldet, at flere ligesindede har taget Exempel af denne skarnagtige og ondskabsfulde Dreng, da der udi Junii Maaned afvigte Aar af sin Tieneste udi Heedegaards Bye i Gielsborg Sogn, hos Fæstebonden Søren Seerup undvigte i Følge med en af Grævskabet Scheels Karle; en Tieneste Karl navnlig Christian Sørensen, af Alder 21 Aar, føer og undersat af Lemmer, bred af Ansigt og sterk fregnet, med et lyse rødt krøllet Haar, noget høyere end det anbefalede Soldater Maal. han opholder sig sikker i Holsteen, og kunde han forekomme nogen den Militaire=Etat, som ville paagribe ham, og det maatte mig mældes, skulle han paa nogle Aar blive dem overladt; udi afvigte Efter=Aar er og undvigt her af Godset en Karl navnlig Søren Nielsen, som havde lært Bødker=Arbeyde i Aarhuus, han opholdt sig hos sin Fader Niels Gyde ved Kukkerhusene, men var saavel i hans Arbeyde som øvrige Forhold en slet Person; denne var af et lang agtigsmalt Ansigt, bruunt Haar, skummelt Udseende, klein af Lemmer, og maadelig Høyde; ligesaa er og i denne Maaned undvigaf sin Lære, her hos Poedemesteren ved Gaarden en Dreng, som en 3 Aars Tid har været i Lære, navnlig Christian Henrichsen, liden og stumpet af Væxt, med et langt guulagtig krøllet Haar, som havde var tindslettet, bred af Ansigtet og rødladen, men af Sind- og Gemyt, som og udi Huus Arbeyde et doven og overmaade stort Skarn; uagtet at disse fornævnte ikke kunde være Godset til nogen. Nytte, som med overflødig Mandskab er forsynet, saa siden de uden nogen Aarsag, men blot af et skielmsk Sind er undvigt, for paa Stede. skab, er Begiærligheden for at faae dem igien dog desto store hvorfor tienstlig og venlig ombedes alle Forekommende, men i Særdeleshed de Herrer Præster, saa vel her i Provinzen, eller Holsteen. som og paa Øen Samsøe, at i Fald det skulle blive dem bekiendt at nogle af disse vandartige Personer skulle opholde sig i nogen af deres Sogner, de da ville være saa artig ufortøvet at tilmælde mig General=Auditeur Kallager til Meilgaard pr. Aarhuus samme, da jeg uopholdelig skal lade dem afhente, betale paagaaende Omkostninger og en meget raisonabel Douceur, og om forlanges deres Navne fortiet; den herudi forommelte foregaaende Tillysning afvigte Aar var dog for mig saa nyttig, at en høyfornemme ædelmodig og veltænkende Proprietair udi Fyhn, lod mig udlevere en fuldvoxen Karl, der som en Dreng var løbet til hans Gods, herfra fin Fødestavn, og vel oplært i sin Christendom og Bonde Arbeyde, men formedelst hans Stedmoders Haardhed var desertered en femAars Tid førend jeg kiøbte Godset, ville andre saaledes efterkomme Lovgiverens befaling, og betænke den Straf de giør dem efter Forordningen deelagtige udi, naar de enten huser, hæler eller tager i Tienste slige skadelige Omstreifere, ville Landgodserne ikke tab saa meget Mandskab, som de ved slig en strafværdig fortielse maa tage Deel udi, da jeg ikke skal indeholde med Bekostningerne for at faae Straffen ved Lov og Dom exeqveret, om jeg ved bestandig Efterspørsel skulle kunde faae nogle af disse Gierningsmænd opdaget. Meilgaard pr. Aarhuus, den 20de Mai 1774. Christian Kallager.