Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-09-20
Den aandrige franske Madame GeoffrinsÆgtemand var ubeskrivelig simpel. Han lod sig hente Bøger fra et Leiebibliothek, og da man der godt kjendte ham, gjorde man sig de Løier, at sende ham nogle Gange efter hinanden første Deel af Labats Reiser. Den gode Herre læste Bogen meget nøiagtigen fra Begyndelsen til Enden, bragte den tilbage, fik den paa ny, læste den atter, bragte den atter igjen, og fik den engang endnu. Engang spurgte Leiebibliotheksholderen ham, hvorledes Reisen hurde ham, Aajo, den er ret interessant; kun finder jeg, at Forfatteren ofte igjentager sig selv. Han læste Bayles Ordbog; men læste ligefrem igjennem Sidernes begge Spalter. Det er en skjøn lære. rig Bog, sagde han, kun noget bunkel. Havde saaledes Hr. Geoffrin en Smule Mangel paa Aand, saa feilede ham desmindre paa Mave-Kraft. Han havde af sin lærde Ægtefælle Lov til at have sin Plads ved Spisebordet; men kun paa et dobbelt Vilkaar, det første, at have den nederste Plads, det andet ikke at tale et Ord. En Fremmed, som var en flittig Gjest hos Madammen, og som en Tidlang ikke saae den gode Mand, spurgte engang om Monsieur le Muet (Hr. Stum. Hvad er der bleven, spurgte han, af den Stakkels Mand, som jeg sædvanligen har seet her ved Bordenden, som syntes at have havt kun en eneste Sands, Smagen, og som ikke talede et Ord, - 9, svarede Madame Geoffrin, det var min Mand. Han er død. (Lesefr. III. 17.) Morten Thrane Brünnich. Et mærkeligt Exempel paa sjelden Aandskraft i en meget høi Alder var den afdøde Overberghauptmand M. T. Brünnich. J Aaret 1826, da han var henved 90 Aar gammel, udgav han sit Værk: Kongsberg Sølvbergværk, historisk og statistisk betragtet. Af dets Jndledning erfares, at den Samling af Haandskrifter, denne Gienstand angaaende, som Forfatteren har foræret Universitets Bibliotheket, bestod af 130 Foliobind, 30 Qvart og 30 Octavbind, foruden 2 Royalfoliobind med 62 geographiske og Grubekaarter etc., som noksom vidne om Forfatterens Flid i at samle og ordne. Oprindelsen til Kongsberg Sølvværk. Brünnich fortæller i ovennævnte Skrift Oprindelsen at have været denne. Den første Opdager af gedigent Sølv paa Høiden af en Bjergryg i Districtet Sandsverd, 4 Mile fra Drammen, var en Bondedreng, ved Navn Jacob Christophersen Grosvold, fra Sandsverd, der paa en Udflugt i Bjergegnen forsøgte sin Hammer, om ikke ogsaa han, ligesom de i Egnen arbeidende Bjergfolk, kunde bringe noget Erts eller Metal for Dagen, Det lykkedes ham i en Bjergkløft at støde paa et Metal, hvoraf han afhuggede nogle Stykker. Drengens Fader saa snart, at det var Sølv, man søgte og fandt mere; Sagen gjorde Opsigt; Øvrigheden blandede sig deri, lod Egnen undersøge og bevogte, og dette var Begyndelsen til Anlægget af et Bjergværk, der snart sysselsatte tusinde Hænder, forskaffede, hele Egnen Arbeide og Næring, drog mange Udlændinger til Norge, gav Anledning til at Staden Kongsberg blev bygget, og efterhaanden blev saa betydeligt, at det fulde Udbytte fra Aaret 1623 indtil Bjergværkets Nedlæggelse 1805 var henved 2,352,863 Mark fiint Sølv, pr. 100 Specier som, hver Mark beregnet til 11 1/2 Rbd., udgjeen Sum af 26,665,774 Rbd. - Om J. C. Grosvold har noget Mindemærke i Norge reed Anmelderen ikke; men har han det ei, saa in tjente han at have det. Lignelsen. J de Deputeredes Kam i München debatterede man, i Mai 1828, vidtløftigt over en Haandværkslov, at det er til og sandt, at paa den femte Dag, efterat iTribuntalere og circa 24 Pladstalere havde udbredt sig om Sagen, var enhver Deputere, som ikke havde talet, netop ligesaa klog som tillein. Da steg en Doctor Theologiæ op paa Talerstelen og sammenlignede de debatterende Herrer med Qvinder, som trække i et ugreiet Garnkespel, enhver i sin Traad, indtil Forvirringebliver uopløselig.