Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-06-08
Foretager man i Tankerne en Reise omkring Jorden, saa findes der ikke en Plet, hvor man jo har Leilighed til at finde denne Urt, der kan bringe Mellemgulvet til at ryste paa den kraftigste Maade. Vi ville – for ikke at støde Nogen begynde med et Folk, der i Skabning lige saa meget ligner Aben som os - det Haitiske. Her træffe vi en kulsort Keiser paa en kulsort Trone, Neger af Fødsel, men ikke desto mindre lige saa forfængelig og æresyg som en Europæer. Han har sin Grev Limonade, Marmelade og Carbonade saa godt som Nogen; hans sorte Senatorer, puddre deres krusede Uldhaar, og prunke i Bon partiske Raadsherrers Statsuniformer, der, igjennem Marschandiserhaand, ere komne i deres Værge. "Sort er jeg, men liflig", siger den ved hans Side siddende Keiserinde: "J Haitys Døttre, som Kedars Pauluner, som Salomo Gardiner, seer ikke paa mig at jeg er fortag tig; thi Solen har brændt mig, og rækker i det samme sin første Overhofmesterinde, Grevinde Marmelade, sin forkullede Haand. Betragt denne Christoph, den europæiske Culturs Abe, der vil gjøre Haity til et andet Rom, og taler om Frihed og Uafhængighed i en Neger-Republik, kan Du bare Dig for Latter, saa kalder jeg Dig en anden Zeno. Gaaer Du et Stykke af omtrent et Tusind Mile videre, saa finder Du paa Pharaonernes gamle Trone et fuldkomment Sidestykke til den haitiske Keiser. Her sidder Vechabiternes Tugtemester, den store Pascha Mehmed Aly. Jkke bryder han sig om en Baron Limonade eller Marmelade ikke om Hofetiqvette og Hofstat, ikke om fransk klædte Senatorer; men desuagtet vil han dog gjerne forene europæisk Cultur med tyrkisk Politur, og de, som nedlægge Sække, fulde med afskaarne Øren, for hans halvmaaneprydede Trones Fødder, maa ikke glemme, at det er hans faste Villie, at civilisere sine Undersaatter ved at indføre europæiske Canoner og europæisk Tactik. Gaaer Du til Europa, saa maa Tydskland, Forbedrings- og Forfolkningssystem især tildrage sig din Opmærksomhed, der, som "Graad, naar Wessels Lune bød, vil smelte hen i Smil, naar Du seer al den Driven og Tumlen og Støien, hvis Resultat er: Viel Geschrei und wenig Wolle. Her vil Du finde lige saa mange Stater, som der er Dage i Aaret, hvor man allevegne skraaler paa Gemeenaand, Burschenvæsen og Tydskdom, og Turnskab og Tidsaand, og Wartburgfester, og tusinde andre Ting, som den store Befrielseskrig har avlet i en Tid af fire Aar. Dersom Du ikke leer over denne i sig selv meningsløse Tummel, hvis eneste Nytte er, at den skaffer det store Menagerie af patriotiske Tidsskrifter og Folkevenner en daglig Næring, saa vil jeg skalde Dig en anden Zeno John Bull allene bliver sig selv altid liig. Hvad han har været i Egberts Tid er han endnu. Med sin Porter og Beefsteg for sig, sidder den gamle Tykkert i sin af Havet forskandsede Lænestol, og synger sit rule Britain leende af de Nationer, som kives og slaaes og fortære deres Kræfter indbyrdes, medens han gotter sig ved sit velbesatte Bord. Endnu have Tydskerne ikke bragt det videre end at oversætte hans public Spirit og common wealth. Disse Ord spøge kun under Navn af Gemeingeist og Gemeinwohl i Germannernes Land. Deres Originalbemærkelse er og findes ene paa den Øe, som kun en Julius Cæsar og Knud den Store har kunnet erobre. Gaaer Du til Dit skjere Fædreneland, saa dog stop, Hvo gider tale ufordeelagtig om sin egen Hustru eller sit eget Barn, Hvo seer Bjælken i sit eget Fædrenelands Øje, om han end saae Skjæven i andre Landes. Jeg har kjendt Forældre, der aldrig vare gladere, end naar de hørte deres stammende Søn declamere, eller saae deres halte Datter danse. Men ønsker Du at lee, saa vil Du ikke heller her savne Leilighed dertil. Hvad enten Du seer Kramboderne bestormes af vore Skjønne, ligesom om Frankrigs og Engellands Fabriker og Manufacturer skulde næste Dag forgaae ved et Jordskjælv, som Prof. Dittmar har forudbebudet dem, medens der klages over Almeentrang og Pengemangel, eller Harlequin Patriot fuske paa det almene Bedste, medens Skifteretten og hans Creditor have Møie ved at finde Rede i hans egen filtrerede Occonomie, eller Du hører prale med Redelighed, Oprigtighed og Dannished paa en Tid, da Du næsten ikke kan betroe Nogen 100 Rbdlr., med mindre Du vil betragte dem som slængte i Havet, for mueligen, om mange Aar at finde dem igjen, eller, som satte i en Brude-, Enke eller Understøttelsescasse, saa vil Æmne til Latter aldrig mangle Dig. Seer Du derfor Latterligheder fremstille sig for Dig paa alle Dine Vandringer i Menneskelivet, saa bør Du, istedet for at harmes derover, tage dem for det, de ere, Sundhedsmidler til Livets Forlængelse – lee - og lee atter, og traab: leve Latteren, Kun paa denne Maade vil det blive Dig mueligt at modstaae opblæste Narres Uforskammenhed og galdefulde Niddingers Drillerier.