Berlingske Tidende, 1784-03-05
London, den 13de Februarii. Den Coureer, som vort Hof ventede fra Constantinopel, er i Forgaars ankommen hertil med Depecher fra vor Kongelige Minister hos Storsultanen, Hr. Ainslie. De indeholde, som man siger, at Porten er paa den Punct, at være tilfreds med de Russiske Betingelser, uden at benytte sig af vores og det Franske Hofs Megling, og at Krigen altsaa bliver forebygget, uagtet det Tyrkiske Ministerium har vægret, at underkaste sig de fra det Russiske Hoffes Side forlangte Vilkaar. - Ommeldte Coureer har og medbragt Depecher, som Hr. Ainstie har faaet fra den Engelske Gouverneur i Jndostan. - Paa samme Dag blev holdt i Kongens Nærværelse et stort geheime Raad, for at undersøge de Depecher, som vare indløbne fra det faste Land, og at føie Anstalter til at oprette et nyt Ministerium, som uden Opsættelse kunde bringe Nationens Anliggender i Stand. Man troer saa meget des mere, at der skulde blive hastet med denne vigtige Sag, da de nærværende Omstændigheder ikke taale nogen Forhaling de med. - De fra Bombay indløbne Efterretninger indeholdat alle vore Ostindiske Skibe ere komne til deres Bestemmelse Sted; at alle Fiendtlighederne imellem Engellænderne Franzoserne ere ophørte til Lands og Vands, og at Fredsatiklerne, som angaae Jndien, ere blevne opfyldte. – Jfølselvsamme Efterretninger, har Tippo Saib den 2den Aug skudt Breske paa Mongaloure; men Fiendtlighederne im lem ham og Oberste Campbel have den 12te i bemeldte Maned ligeledes taget Ende, paa hvilken Dag Oberste Mac havde bragt ham en Forstærkning. Ved sin Ankomst har han en Samtale med Tippo Saib, som erklærede sig for Freden, og herpaa friegav de Engelske Officierer, som saa fangne i Siring Parna, saa at man altsaa troer, at Frede igien skal blive bragt i Stand i alle Egne af Jndien. Deres Forventelser, som i en Tiid af 7 Uger have næste hver Dag paastaaet, at enten maatte det af Kongen udnævnnye Ministerium forskaffe sig Stemmernes Overvægt i Underhuset, eller dissolvere samme, eller og strax tage deres Afskeel ere endnu til i Dag blevne uopfyldte, da ingen af Delene ef paafulgte. Kongen paastaaer med Standhaftighed, at Costitutionen har meddeelt ham den Ret, selv at udnævne s Ministerium. Overhuset har ved en formelig Resolution, stadfæstet denne Kongens Paastand, og en anseelig Deel af Nationen har ved Taksigelsesbreve billiget Kongens Forholi denne Sag. Disse 3de Stemmer, nemlig: Regentens Overhusets og en Deels af Nationen, hvoriblant Rigets H. vedstad, meener man, skulde gielde ligesaa meget som et Overvægt af nogle og 20 til 30 Stemmer i Underhuset, hvis ken allerede engang var nedsteget til 8te. Denne Kongen Standhaftighed har gjort et stort Jndtryk paa Gemytter, hos de Fornemste af Coalitionen, og allerede foraarsaget i merkelig Forandring i deres Tone, hvilket blev i Særdeleshemerket i Møderne af 10de og 11 i indeværende Maaned, at de, som i Begyndelsen ikke drømte om mindre, end uden Ons stændighed at fortrænge de nye Ministre fra deres Poster, ønske nu af Hiertet en Forening imellem begge Parterne. M. saa kaldte afhængige Land-Ædelmænd, der vare forsamlet i St. Albans-Tavern, men som ere virkelige Tilhængere, Coalitionens Partie, have, for at bidrage sit til Opfyldelse af dette Ønske, besluttet i deres sidste Forsamling: at det Sagernes nærværende critiske og betænkelige Forfatning va nødvendigt, at et Ministerium blev udnævnt, som bestod i Hovedmændene for begge Partierne i Parlementet.