Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-01-31
Jndhold. Om Krig og Fred (Den østerrigske, preussiske og russiske Gesandts Afreise fra Madrid. Svar paa den franske Note. Engellands Løvte til Portugal. Spanien (Adresse fra Cortes til Kongen. Angreb af Jnsurgenterne ved Saragossa afslaaet). Blandinger. - Fædrelandet: Odense. Om Krig og Fred. De truende Udsigter tiltage, og det ikke uden Grund da den østerrigske, preussiske og russiske Ministe, alt den 13d. have forladt Madrid og den fransk ventedes snart at ville følge efter. J Paris, hvor det enMinisterkonseil holdes paa det andet, og Kourerer uden Ophør komme og afgaae, har Krigsrygterne især i de sidste Dage grasseret meget stærkt, og Talen i Følge deraf været om Villeles Afgang som Ministerpræsident, Hertugen af Angoulemes Afreise med Eskorte af et behørigt Gardekorps for at føre Overkommanden over Pyrenæer=Armeen a. Selv i Amsterdam have disse Ryg ter virket ufordeelagtig paa de franske Fonds. Dog stole Man deels paa den gode Forstaaelse imellem Spanien og Engelland, hvilket sidste Man haaber ikke blot vil benytte sin Jndflydelse til at høste Fordeele paa de stridende i Partiers Bekostning, men ogsaa til at optræde som Mægler og i fornødent Fald afværge enhver væbnet Jndblanding i Spaniens indre Anliggender, og deels paa Vintertiden, som hindrer Krigens Udbrud, da Meget kan forandre sig i nogle Maaneder, skjøndt det ikke kan nægtes at der i Frankerig gives et Partie, der har Tilhængere i Ministeriet, som gjerne vilde sætte Alt i lys Lue (hvorved det dog neppe vilde selv spinde Silke); men til Lykke skal det ikke være talrigt, og for Nationen er denne Strid fremmed. Meget mere afskyer den enhver Jndblanding, være sig lumsk eller aabenbar, i en anden Stats Anliggende hvilken Følelse altid vil lamgjøre Angrebskræfterne. Ve frygter Man for Kammeret; men da Kongen skal være at samme Tanker, troer Man snarere, at der vilde findes i Raad ved at opløse et Kammer, som vovede at modsætte sig Kongens med Nationens Ønske overeensstemmede Tilbøielighed. Til de findige Raadgivere hører Bladet Konstitutionel, som spørger: om de andre Magter vel vilde lyde nogen Opfordring af Spanien til at foretage Forandring i deres Jndretninger, og beder at betænke sig vel, for Man kaster Branden til en Udryddelfrøkrig i Europa. Mærkeligt er det ogsaa, hvad bemeldte Blad ved denne Leilighed siger, at selv Eftergivenhed fra Spaniens Side vilde intet have nyttet; da Fanatikerne ogsaa havde belavet sig derpaa, hvorfor Qvotidienne nylig sagde: "at saadant kun vilde være et Krigspuds og en Grund mere til at angribe Halvøen. Den eneste antagelige Betingelse maatte være Gjenoprettelse af den uindskrænkede Magt og - Jnqvisitionens Journal, des Debats, der ikke kan blive mæt af at kommentere over hine Noter, som den finder maatte fortjene selv Cortes høieste Tak, især for den Agt der vises Folkeretter ved den i samme yttrede Modbydelighed for fremmede Jndblandinger, og i en foregiven Skrivelse til Redakteuren er saa tjenstagtig at visse Spanierne Stykke for Stykke, hvilke Forandringer de burde anbringe ved deres Konstitution, taber dog Taalmodigheden over det spanske Svar, som har fundet Pøbelens bifald. Jsær farer den ikke lempelig med Madrider Bladet Universal, fordi dette ved at ønske de 3 Gesandtere en lykkelig Reise tilføier: "For Alting bede Vi, at de ei maae falde i Troes forsvarernes Hænder; thi mærke disse, at de have Penge hos sig, og at i det mindste de To af dem ikke ere ægte katholske, kan Man forud tænke sig til, hvorledes det vil gaae dem. Vi trøste Os over Tabet ved Lord Sammersets forventede Ankomst til Madrid (han er alt den 15de passeret igjennem Paris), ei at tale om den engelske General Roch, som er indtruffet for nogle Dage siden Den Dag vil komme, da Europa, og især Frankerig, naar det tør tale, høilig vil beklage de Regjeringers Forblindelse, som tvinge Spanien til en saa nøie Forening med Engelland. - Saaledes - de mærker Journal des Debats hertil - behandler Revolutionsmændenes Stolthed og Ubesindighed et Riges Repræsentantere, som tæller en Hær paa 850,000 Md. Naar Frankerig tør tale! siger den spanske Journalist, Man behøver kun at læse vore Journaler, for at overtyde sig om, at de ikke ere stumme. Engelland har vidst at fordre Erstatning, uden at spørge, enten Spanien endnu har Kolonier eller ei, om dets Finantser ere ødelagte af Bonaparte eller ei. Det har vanskabelig krævet sine Penge, og i modsat Fald truet med at holde sig til det spanske Skibe. Frankerig derimod, hvis Gebeet 3 Gange er fornærmet, hvis Soldater Man har søgt at bestikke, maa ingen venskabelig Forestilling gjøre, og ingen Observations=Armee holde som Engelland har en Observations=Flaade. Og dog forlanger det ingen Penge men betaler meget mere hvad det er skyldig. Næsten maatte Man troe, at det kun er ved Noter Spanien kan opbringes. Den engelske Koureer troer endnu stedse paa Krigens Udbrud, og mener, at da Engelland ikke har kunne holde de Allierede fra at udstæde sligt et Cirkulaire, vil det ei heller kunne hindre dem fra at sætte deres Trudsler i Opfyldelse.