Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-04-14
Det har vist neppe forundret Nogen, som har læst Hr. Berings "Nytaarsbetragtninger" (v. Skolelærertidenden af 21de Febr. d. A.), at see hans Navn udeladt af Jndbydelsen i Avisen Nr. 40; derimod maatte det snarere opvække Forundring, at see hans Navn under Jnseratet i No. 48; thi, at han har skiftet Couleur og nu vedkjender sig andre Anskuelser end den, han forhen hyldede, er i sig selv ikke saa betydningsfuldt, at det fortjener at bringes til Almeenkundskab ad een, end sige af tvende offentlige Veie. - Men hvad mon han da egentlig tilsigter med sit Jnserat? Mon han har til Hensigt, dermed at svække Jnteressen om ikke for selve det berammede Skolelærermøde, saa dog, hvad der omtrent er det Samme, for de Gjenstande, der i dette agtes bragte under Forhandling, Vi ville nødigt besvare dette Spørgsmaal bekræftende, men vi maae jo; thi vi kunne ikke udfinde noget andet Motiv, som kan have ledet hans Pen. Dog, i et Punct ere vi enige med Hr. Bering: at man nemlig kun med den yderste Forsigtighed bør foretage sig Skridt af saa omfattende Tendents, som at samles i Masse, for at beraadslaae med hverandre om en Reform i hele vort Almueskolevæsen. Men netop fordi vi indstændigt ville raade til at anvende Forsigtighed, ville vi lige saa indstændigt tilraade, at den omhandlede Skolelærersamling maatte blive saa talrig som muligt. Mange Skolelærere her paa Egnen (deriblandt ogsaa Undertegnede bifalde ikke alle de i den til Stænderne ifjor indgivne Petition forekommende specielle Jndstillingspuncter, men have vi derfor Grund til at bryde Staven over Concipienterne? Som jeg hertil først vil bemærke, at det hører til de umulige Ting, for nogle enkelte Lærere at bringe en Petition istand, der fuldkomment maatte vinde alle endog fraværende) Collegers bifald, saa vil jeg dernæst erindre om, at vi maae tilskrive os selv Skylden for, at den os til Underskrivt præsenterede Petition i flere Puncter var uovereensstemmende med vore Ønsker; thi havde vi reflecteret paa Jndbydelsen til Randers=Mødet, saa havde man sikkert ogsaa i dette reflecteret paa vore Vota, og derefter læmpet Petitionen; i modsat Tilfælde kunde vi med Føie have holdt vore Underskrivter tilbage. - Hvad Følgen vil blive, hvis vi gjøre iaar ligesom ifjor: lægge Hænderne i Skjødet, blive roligt hjemme, og overlade til nogle Faa at arbeide for os Alle, – er ikke vanskeligt at forudsee. Jeg er ingenlunde blind for de Besværligheder, der ere forbundne med at foretage lange Reiser; men jeg veed ogsaa, at en god Villie formaaer Meget; og see, det er jo endnu det store Livsspørgsmaal, der denne Gang agtes forhandlet, et Livsspørgsmaal, hvis heldige Løsning kan *) At benævne Skolelærerne med det moderne Navn "Folkelærere, har jeg aldrig kunnet beqvemme mig til; jeg seer nemlig heri en Stræben fra Skolelærerens Side efter at ville coordineres den Geistlige. Vel er den retskafne Skolelærer ogsaa en Arbeider i Herrens Viingaard; men Præsten er og bliver det dog altid i en ganske anden og høiere Betydning. Er Skolen Kirkens Datter, saa skjønner jeg ikke rettere - hvis det ellers er billigt, at Moderen har Omhu for sit Barn – end at Kirken (d. er her: Geistligheden, maa være baade Skolens rette Forum og dens rette Palladium. Jeg sværmer følgelig ikke for det fortryllende: Skolens Emancipation. Ved denne Leilighed skal jeg endnu bemærke: at saadanne svulstige Phraser, som: "Huset er Skolens Rod. – "Skolen skal slutte sig til Huset, – at løsrive Skolen fra Huset &c., der tildeels ere indsmuglede fra tydsk Grund, og hvis dunkle Form indhyller Tanken i et magisk Halvmørke, efter min Mening gjerne uden Skade kunne banlyses fra den dansk pædagogiske Literaturs Omraade. have en overordentlig vigtig Jndflydelse paa hele vor talrige Stands timelige Velvære. Velan, saa lader os benytte Leiligheden: Spørgsmaalet er reist; men synker det tilbage i sit Jntet, hvo veed, om det da reises meere i den første Menneskealder, eller hvorDen fremdeles findes, der besidder Mod, Udholdenhed og Seighed nok til at bringe det derhen, hvor det skal mødesee sin Afgjørelse? – Jo talrigere den paatænkte Samling bliver, jo flere Elementer den smelter sammen, jo mere forskjelligartede Anskuelser den repræsenterer, jo meere alsidig den fører Discoursen og Tankendvexlingen: desto sikkrere vil det vundne Udbytte nærme sig Sandheden og udtrykke et almindeligt Fælledsønske. - Derfor lader os ikke skye en Opoffrelse, Sagen har saa fuldgyldigt Krav paa - Kunde jeg give mine Ord en overordentlig Vægt, da vilde jeg raabe til alle mine Colleger i hele Provindsen: Kjære Venner, lader os samles i Aarhuus den 6te Mai saa mange som vi kunne! J Nærmestboende, møder Alle, og J Fjernereboende, slaaer Eder sammen districts= eller herredsviis, og møder, om ikke anderledes, saa ved Delegerede af Eders Midte, J Anledning af Hr. Berings Forslag: "at gaae fra Huus til Huus og snakke med Mødrene om deres Børn, og saaledes tilveiebringe en Reform i Skolevæsnet, vil jeg blot her bemærke, at dersom denne Gaaen" og "Snakken kunde klare Tingen, da vare Skolens Fordringer vistnok for længe siden skete fyldest; thi der gives ikke blot faa, men mange Skolelærere, som gjerne bevæge sig i Almuens Kredse og i Børnenes Hjem, hvor de finde en baade nyttig og behagelig Adspredelse, ei at tale om, at der vel ogsaa paa sine Steder træffes dem, hvis Hustaaer mere til at streife omkring, end til at arbeide i Skolen og forberede sig til dens Gierning; men at den nidkjære Skolelærer ellers med Glæde benytter enhver Leilighed, hvorhan kan underholde sig med Forældrene om deres Børns Fremgang, Nemme, Tilbøieligheder, Flid, &c. maa Hr. Bering vel dog vide; hvorfor da fremkomme hermed, som med et splinternyt Forslag til Skolevæsnets Reform.