JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Kjøbenhavnske Nyheder. Da General Moncey traf General Moreau paa Veien fra Grosbois til Paris, befalede han hans Kudsk at holde, steg ind i Vognen, og erklærede ham, at den Commission, man havde overdraget ham, bedrøvede ham meget, men at han havde Ordre at bringe ham til Temple. Uden at svare et Ord trak Morean Karervinduet ned og raabte til Kudsken: "til Temple, Kudsken steg ned af Bukken og op paa Vogntrinet og sagde: "Til Temple kan der kjøre Dem hvorder har Lyst; jeg gjør det ikke." Med disse Ord gik han sin Vei, og een af Militairdetachementet satte sig i hans Sted op paa Bukken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Det Svenske Theater i Stockholm skal aldrig have været sin Undergang saa nær som nu. Begge de Kongelige Skuepladse, saavel Opergen som det saakaldte dramatiske eller mindre Theater have denne Skjebne. Fru Müller, hos os bekjendt og yndet som Caroline Walter - skal, hvad der er meget naturligt, ikke være mere det hun har været. Men uagtet hendes Sang ikke er den før saa berømte, vedligeholder hun dog endnu sit Værd som virkelig stor Skuespillerinde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Det hører med til de mange Særsyner paa Litteraturens Himmel, at en vis Skribent har nyligen ved at tale om dette Skilderie i et periodiske Blad sagt: "at den veneriske Gift er Lastens naturlige Straf." Mon da den gode Mand ikke veed, at Lasten existerede, i det mindste i det Europa, hvor vi Journalister leve, Aartusinder førend Giften existerede? - Mon han, dersom han havde et diende Barn, der var saa ulykkeligt at blive smittet af en inficeret Amme, ja, der maaskee, som vi nylig have havt et Exempel paa, blev et Offer for Smitten mon han da ogsaa vilde kalde dette Lastens naturlige Straf. - Man seer heraf, hvor godt det er først at tænke og siden at skrive Det er en Glæde at see, hvorledes alting raffineres i Kjøbenhavn. Ogsaa Visehandelen. drives nu paa en anden Maade end før. En Visekone, som indsaae, hvad Nyhedens Glands formaaer i Mængdens Øine, lader nu sine Livsarvinger, to haabefulde Drenge og en Pige, synge Viser i en Terzet gjennem Kjøbenhavns Gader, og denne ganske originale Methode gjør virkelig Lykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Følgende Bekjendtgjørelse findes i de Norske Jntelligentssedler. Efter Forlangende af Sognepræsten til Ringsager paa Hedemarken, Velærværdige Hr. Bergh, anmeldes herved, at der Natten den 15de eller 16de forrige Maaned er skeet Jndbrud i Ringsager Hovedkirke, og at der, deels af Altaret og deels af et i Sacristiet opbrækket Skab, er bortstiaalet følgende: en Messehagel af sort Fløiel med Sølvgaloner og Crusifix, to Messeskjorter, den ene næsten ny; et fiint Lærreds Altarklæde, udsyet og med Fryndser om; et fiint rødt Altarklæde og et gammelt Dito, samt en sort Stoffes Præstekjole. Hvo der kan anholde Tyven eller opdage hvor Kaa sterne ere henkomne, loves af Kirkeelerne en convenabel Douceur. – Fra en anden Haand er ellers tilmeldt: at en mistænkelig Svensk Person, der kaldte sig Erich Erichsen Bergman, skal have opholdt sig i Ringsager Præstegield siden Januarii Maaned. Denne Person skal have havt en oval Sølvmedaille indfattet i en Sølvramme, og have foreviist et Document om et Jernværks Oprettelse i Øst mark Sogn i Wærmeland. Dersom denne Person ikke har rigtig Pas, da var det vel nødvendigt, at vedkommende Justitsbetjente anholdt ham, indtil hans Ærinde og Forhold blev undersøgt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Skrivelse fra Christiansand den 24 Febr. Forgangen Aar ved denne Tid var 20de Engelske Skibe og ligesaa mange Ordres for Trælast=Ladninger her: - i Aar er ingen ankommen endnu. - Frygt for Landgang og tildeels Pengemangel standser Bygninger, og Træhandlerne der ville ikke fordinere, derimod vente de at faae godt Kjøb paa vor Trælast, naar mange Skibe komme for Marked. Det var at ønske, at man derfor vilde holde sig saa meget mueligt, fra at sende Trælast til Scotland og Engeland for Marked, da ellers uundgaaeligt Tab for Trælast=Handlerne her vil paafølge, især da Prisen paa Lasten og Arbeidet er stegen, Paalæggene og Udgivterne forøgede, saavel her som i Engelland, og Fragter og Skibsudgivter meget høie. Maaskee om lidet eller intet gaaer for Marked, ville de Fremmede nødes til at sende Skibe selv eller give Ordres efter Markedspris her i Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
J Trondhjem har man nyligen givet et Bal til bedste for Ørlandets Fattige. Det lille Trondhjem kunde i det Fald tjene det store Kjøbenhavn til Mønster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
J Trondhjems Tugthuus synes Arbeidernes Antal at være for stort i Forhold til Arbeidet, thi der forlanges til Raspning alle Sorter Hjorte, Els= og Reensdyrhorn og Træ samt gammelt Tougværk til Opløsning imod en billig Betaling. Det Slot, som den for sine Skrivter og især for sin nye Læsemethode ogsaa hos os navnkundige Schweizer Pestallozzi boer paa, er en gammel Ridderborg, som blev ham overladt af den sidst afskedigede Centralregjering. Det ligger paa en meget høi Klippe lige over for en skjøn Dal, hvorigjennem Emmastrømmen, flyder, med Udsigt paa den ene Side til Jurabjergene og paa en anden til en Deel af Alperne. Uagtet Bygningen er stor og rummelig vil den tilsidst dog vanskelig kunne give Plads for de mange Børn, som stedse i større Antal sendes hertil. For nærværende Tid er der omtrent 100 af forskjellige Stænder og Tungemaal, egentlige Schweizere og saa kaldte Velske, Adelige, Borgerlige og aldeles Fattige, hvorfor ogsaa Betalingen er meget forskjellig. Nogle have alting frit, andre betale 16 til 24 Caroliner aarlig, men de behandles alle paa een og samme Maade, paa nogle faa nær, som holdes paa Pestalozzis egen Regning, og tillige maae forrette nogen Huusgierning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Vægterne i Trondhjem raabte ligesom paa andre Steder de sædvanlige Vægtervers fra Kl. 8 om Aftenen til Kl. 5 om Morgenen. Men da der i de mørke og lange Vinternætter, skede adskillige Tyverier og Vinduesruder bleve indslagne imellem Kl. 5 og 6 om Morgenen, saa fik Vægterne i Aaret 1790 Ordre, ikke at forlade Gaden førend Kl. 6. Da man nu manglede et Vægtervers til dette Klokkeslæt, saa blev Hr. D. C. Fester anmodet om at forfatte eet. Dette Vers, som endnu synges, lyder saaledes: Nu Natten er forsvunden, Og Dagen bryder frem: Vor Soel er snart oprunden; Thi Stjernerne drog hjem. O, Skaber stor og god! Beskyt hver Mand, Paa Land og Vand; Giv Styrke, Kraft og Mod! No. 28 af dette Skilderie har man gjort det Danske Publicum opmærksomt, paa den saakaldte Redningsbaad og opmuntret til dens Anskaffelse. Det glæder Anm. at see, at man i Broderlandet Norge har sørget for ved en anden af en Dansk Mand, Hr. Legationsraad Pelt, opfunden og for Søfarende vigtig Opdagelse at gavne Fædrenelandet. Hr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Politiemester Olsen i Bergen lader bekjendtgjøre følgende: "Til Efterretning for Lodser, Fiskere "og flere, der ere nødsagede at pløie Søen i smaa Baade, hvorved de ofte i paakommende Uveir ere Farer underkastede, tjener: at Undertegnede har i disse Dage anskaffet sig fra Kjøbenhavn een af de der opfundne saa berømte Rednings= eller Svømmemachiner, endskjønt det kolde Veirlig endnu ei har tilladt Eieren at forsøge samme, kan han dog ei tvivle om dens Brugbarhed, og da dens Jndretning er simpel, bestaaende kun af smaa skaaren Kork, indsyet i grovt Lærred, hvilket man som en smal Pude binder under Armene, saa kan enhver, der har Lyst at eie en saadan, lettelig enten selv gjøre eller lade den gjøre ved andre, og til den Ende skal den blive foreviist Enhver, som deraf maatte agte at gjøre Brug; man kan i paakommende Hast kaste den om sig, ja man kan og sidde med den paa i en Baad uden synderlig Jncommodation, og ligefuldt roe eller seile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Graverne i Kjøbenhavn skulle i den senere, Tid have tabt meget ved, at saa mange Liig begraves paa Assistencekirkegaarden uden for Porten. De skulle desaarsag have ansøgt om et Tillæg i deres bestemte Lønning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Een af de Konstnere, hvis Værker hos os nyde den sjeldne Lykke at belønnes efter Fortjeneste, er uden Tvivl Hr. Clemens, som paa sin Forestilling af Slaget d. 2 April skal have over 900 Prænumeranter, hvoriblandt der skal være en Deel i Frankrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Mandskabet paa Skibet den lille Catharine, tilhørende Handelshuset Dunsfeld & Comp., som medens sit Ophold i Gothenborg, efter den Danske Consuls Ordre er blevet arresteret formedelst sin oprørske Opførsel, skal nu bringes her til Staden for at dømmes efter Lovene. Jngen Stat i Europa er rigere paa alskens Producter end Østerrige. Bjergværkerne i Ungern frembringe aarligen 160,000 Mark Sølv, de i Jstrien og Friaul 5000 Centner Qviksølv, Kobberbjergværkerne 60,000 Centner, og Salimerne koge aarligen 3,600,000 Centner Salt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Den Grattenaur, som har udgivet paa Tydsk et Skrivt under Tittel: Wieder die Juden, er nu i Selskab med et Fruentimmer, der er blevet overbeviist, om Giftblanderie, bleven transporteret til Glogau. Denne Grattenaur har begaaet et Underslæb med offentlige Penge, og er derfor dømt til to Aars Fæstningsarbeide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-09
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Nyeste. der. 4 Kjøbenhavn. Nr. 30. Den 12 Martii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Satiren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Maa ikke næsten enhver Skribent, der vil skildre sin Tidsalder med dens sande Farver, bekiende denne Sandhed? - Men skulde Satiren da ganske ophøre, fordi Menneskene ikke engang ønske at see de Træk, som have Liighed med deres Skulde Sandhedens hellige Sprog forpandles til foragtelig Smiger? Skulde Presserne kun frembringe Lovtaler over de Store? Skulde Ondskaben ustandset kunne fremture i at virke i Mørke, Skulde Narren uden mindste Frygt for, at hans Daarligheder ville blive revsede, vedblive at troe om sig selv, at han besidder Socrates's Viisdom? Hvilket følende og tænkende Menneske vilde vel nære et saadant Ønske i sit Bryst? – Satiren skal læge, ikke saare, vil man maaskee indvende, og denne Indvending er tildeels meget grundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Men ligesom Saarlægen stundom maa saare for siden desbedre at kunne læge, saaledes maa den satiriske Skribent ogsaa ved visse Leiligheder betjene sig af stærke, ja ofte endog af blændende Farver, for at kjæmpe mod indgroede Fordomme, Daarligheder og Laster. Fiinhed kan kun hielpe der, hvor man har Sands for den. Man bebreidede engang en Søofficier i et Selskab, at man tillod sig saa haarde Udtrykke imod Matroserne. "Det er godt at see, mine Venner, at De ikke er Sømænd, svarede Officieren, Naar jeg vilde sige til en Matros Vær saa god at spadsere op i Vanterne min kjere Ven! mener De, han da forstod mig - Han vilde ansee mig for en uerfaren Nar. - Men naar jeg siger: S. T. i Dig, vil Du op i Masten, Karl saa er han deroppe, førend jeg har udtalt disse Ord." – Saaledes gives der ogsaa visse Daarligheder og visse Misbrug, som man aldeles ikke kan faae Bugt med, naar man paaanker dem i en alt for moderat Tone. Jeg vedbliver derfor at skrive i den, som jeg eengang har begyndt. Mit Sprog skal være fatteligt og mine Jdeer indlysende for Læsere af alle Stænder. At læses af mange og læses med Jnteresse har været og er det Øiemed, som jeg smigrer mig med tildeels at have naaet. At læses af ingen og udbasunes i alle critiske Blade, overlader jeg til enhver, som føler sig tilfredsstillet derved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Kjøbenhavnske Hemmeligheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Dersom nogen paa stod, at der i Kjøbenhavn kun gives saa Hemmeligheder, saa vilde han blive udleet, og dog gives der maaskee neppe nogen større Sandhed end netop denne Paastand. "Der existerer intet Fængsel, o ingen Muur, – intet Hul, – ingen Sprække, som jo en Hemmelighed kan trænge igiennem, og det besynderligste af alt er, at stundom hele Byen veed Ting, om hvilke de, de vedkomme, troe, at de ere indsluttede i den snevre Kredsaf deres Sovecabinet. Men naar man betænker Yttringsdristens og Nysgjerrighedens uindskrænkede Magt over Menneskene, saa vil man maaskee heller ikke finde det underligt, at der saa sjelden gives nogen virkelig Hemmelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Hr. Petrol kommer en Aften hjem og aabenbarer sin Ægteviede, som udgjør med ham een Siel og eet Liv, en vigtig Hemmelighed. Konen gaaer frugtsommelig dermed i to Dage, men nu kan hun ikke udholde det længere. Den trykker og klemmer og banker og vil udFor at lette sit beklemte Hjerte aabenbarer hun den for sin tause, fortrolige og ømme Venninde, – men det forstaaer sig, paa det Vilkaar. ikke mine Ord igien, - To Dage ligger Hemmeligheden bevaret i den tause, fortrolige og ømme Venindes trygge Barm, – men nu trykker og klemmer og banker den og vil udFor at lette sit beklemte Hjerte, aabenbarer Veninden den for sin kjere Mand, – men det forstaaer sig, paa det Vilkaar, "ikke mine Ord igjen, - Nu god Nat Hemmelighed. – Hr. Petrol møder sin Gaardskarl paa Trappen. "Har Herren hørt noget Nyt? - Rei. - "Da skal jeg, min Tro, fortælle Herren, noget. - Mads fortæller nu hele Hemmeligheden fra først til sidst. "Æsel, hvo har sagt Dig det O, Herren maa ikke blive vred! – jeg har saamæn hørt det henne i Urteboden. - Forbittret gaaer nu Herreni Klubben, for at adsprede sig lidet. Men hvad hører han Hemmeligheden er der Gjenstanden for Conversationen. Han gaaer hen til Bordet. Men hvad seer han? Hemmeligheden er allerede trykt i forskjellige Blade og i forskjellige Tungemaal!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
En Beroligelsescommission for dem, der ere misfornøiede med deres Skjebne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Hr. Professor Tode har i sidste Hefte af Maanedsskrivtet Jris og Hebe yttret den skjønne og, dersom den lod sig udføre, i mange Henseender gavnlige Jdee, at oprette et Slags frivillig Commission, hvor hine Ulykkelige, som, misfornøiede med deres Kaar, ønske at forkorte deres Liv, kunde søge Raad og Trøst. - Paa en Tid, da Selvmord synes dagligen at tiltage hos os, fortiente maaskee et saa velmeent, Forslag især at tages til Eftertanke. Kun dette synes man at kunne indvende mod Nytten af en saadan Commission, at de Mennesker, som retfor Alvor agte at forkorte deres Liv ikke saa let vilde møde her. Det er en paa Erfaring grundet Sandhed, at den, som gaaer frugtsommelig med et saadant rædsomt Forsæt, aldrig aabenbarer det for nogen Dødelig, førend maaskee i det Øieblik, hvor det er for sildigt. Hvad nytter altsaa Dommeren, hvor Anklageren udebliver Den, som egentligen burde bidrage til at gjøre Selvmord sjeldnere, lindre og trøste den af virkelig eller indbildt Kummer nedtrykte Lidende, er fornemmeligen Folkelæreren, ikke paa Prækkestolen, men i den Ulykkeliges Bolig, og midt i Kredsen af hans Familie. Det er et skjønt og for Folkelæreren saare passende Kald, at studere den lønlige Kummer, som trykker ethvert Lem af hans Menighed, - at lindre den ved passende Raad og afhielpe den ved hensigtsmæssige Midler. Til en retskaffen og ædel Præst betroer man sig med langt større Aabenhed, end til den oprigtigste Ven. Man føler saa megen Godhed for den Mand, som uden mindste Jnteresse vil staae os bi i vor Nød, og række os en hielpsom Haand i det Øieblik, da alle synes at ville forsage os, det Øieblik, hvor vi see alting igjennem et mørkt Slør. Den Folkelærer, som svarer til sin Bestemmelse og her opfylder sit Kalds vigtige Pligter, vil ved at anvende Moralens og Religionens Forskrivter letteligen kunne bortrive dette Slør.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Kjøbenhavnske Nyheder. – Fra No Udtog af et Brev fra Sundmøer. vember Maaneds Begyndelse indtil nu, – et Tidsrum af omtrent et Fjerdingaar – har Veirliget været meget mildt. J December. var Frosten ualmindelig vindstille og skarp, og i denne Maaned er der endog af voxne og stærke Folk bortdød flere end i de forløbne 11 Maaneder af Aaret, og dette har vedvaret lige ind i Januarii, uden at der dog inde i Landet grasserer nogen smitsom Syge. J November og December saae man mange Jldkugler, der nogenledes lignede Kornmoer, endskiønt de vare stærkere. Vel har man ogsaa i de forrige Aaringer seet saadanne Kugler, men aldrig i en saadan Mængde som i afvigte Maaneder, heller ikke har Sundmøer nogensinde havt saa stor en Mangel paa Møllevand som paa den Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Paa nogle Steder ved Strandkanten har man forsøgt at hakke Kornet og siden kogt det i Vand, paa mange Steder har man indrettet Haandqværner. Den forrige Host var kun maadelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
J Skrivtet Egeria findes der en Dagbog, som den afdøde Riber har holdt paa sin Reise. Kunde det end fra visse Sider undskyldes, at en Dagbog, som Forfatteren ikke har skrevet i den Hensigt, at den skulde trykkes, publiceres efter hans Død, saa kan i det mindste Anmelderen dog ikke indsee, hvorvidt den fortjener Plads i et Skrivt, der er bestemt for Opdragelsesvæsenet. Det koster i det mindste Møie at overtyde sig om, at den ligesaa smagfulde som lærde Ribers Skygge vil være fornøiet med, at Ting, som han blot har optegnet til sin egen Efterretning, nu fremlægges for Publicum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
I et periodiske Blad anføres som Beviis paa Sædelighedens Tilstand i Stokholm: at imellem Aar 1769 og 1778 var hvert sjette Barn, - fra 1789 til 1798 hvert tredie og 1798 mere end hvert tredie – af Uægte Fødsel 1). Dersom det saaledes progressiv skal tiltage – hvor mange mon der da om et halvt Seculum vil fødes ægte. 1) Den Mand, som har gjort Beregningen hedder David Schulz von Schulzenheim. De, der J adskillige Provindsialaviser tales der nu om en Beenrad af et Menneske, som i Aaret 1774 skal være bleven funden i Oddernæs Præstegield. Efter Beskrivelsen at dømme maa den have været Holger Danskes Skelet, thi Lægge= og Laarbenene vare 7 Qvarteer lange og saa tykke, at man neppe kunde spænde om dem med begge Hænder. Sværdet og Øxen, som fandtes i Graven, svarede til det Øvrige, og Personen skal efter den Beregning, man den Gang gjorde, have været 8 1/2 Alen lang – altsaa næsten 3 Gange saa stor som en Fløimand ved Livvagten. - Men det er indtruffet mere end een Gang, at ukyndige Mennesker have antaget Been af store Dyr for Skeletter af Kæmper, og det er meget mueligt, at de her omtalde Been have været af en Hest eller Stud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
En anden meere troværdig Beretning af den Natur fortjener at anføres her. Jkke langt fra Flensborg, paa den Vei, som gaaer til Gravensteen, skulde Bønderne engang ved St. Hansdagstider stikke Tørv paa en Mose, som hører til Landsbyen Undelef. Sex Fod dybt under Jordens Overflade stødte een af Folkene med sin Spade paa et Been, og opdagede Foden af et Menneske. De bleve opmærksomme paa dette usædvanlige Syn, opgravede Stedet omhyggeligen, og fandt nu altsaa drage den i Tvivl, maae i al Fald adressere sig directe til ham. et heelt Legeme af et Menneske. Hovedet laae 4, men Benene 6 Fod dybt under Jorden. Legemet var endnu ganske ufortæret; det laae noget vendt til Siden, med Skulderen. under sig. Ansigtet var i Begyndelsen sort af Tørvejorden. Men da man havde vasket det lidet, blev det hvidere, og Næse og Øine og Øren kom til Syne. Hovedet var ubedækket. Man saae kun nogle røde Haarlokker paa samme. Fingrene havde lange Nægle. Kroppen var indsvøbt i et Slags Kaabe af to praae Kohuder. Paa den indre Kohund vendte Haarene indad, paa den yderste udad. Haarene paa den første vare finere end paa den sidste; man kunne see nogle Snørehuller, men det Hele havde ingen synderlig Form. Paa Foden sad der en Sko omtrent af det Slags, som man bærer i Polen eller Lithauen, ligeledes af Kohund, og Haarene paa den vendte indad. Den anden Sko fandt man ikke. Til Linned, Strømper eller andre Ting fandt man ikke mindste Spor; kun tre Stokke af Hasseltræ fandt man ved Siden af Legemet. - Kjødet, Huden og Benene vare ligesom i den sundeste Tilstand, især saa langt Ko huderne naaede. Men saasnart man havde taget det op, og Solen kastede sine varme Straaler paa det, faldt Kjødet og Huden sammen paa Benene. Der reiste sig nu en Duft eller synlig Røg, og en qvælende Stank nødte Folkene til, strax igjen at bedække Legemet med Jord. Det var lidet, men dog stærkt bygt. Til nogen voldsom Beskadigelse mærkede man intet. Bønderne berettede deres Øvrighed, Jnspecteuren i Kliplef, det Hele, og denne befalede dem, at begrave det fundne Legeme. Man sammenføiede nogle Bræder, og nedgrov det næste Eftermiddag paa Kirkegaarden. De tre Hasselstokke, man havde fundet ved Siden af det, lagde man i Kisten. - Den Tørvejord, hvori Legemet maaskee havde ligget i hele Aarhundreder, indbefattede Salpeter og Svovel. - Om Cimbrer eller Angelsachser, om Friser eller Jyder, om Tatarer eller Zigennere fordum klædte sig her i Kohuder, det overlader man til de Lærde at bestemme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Paa det sidste Marked i Christiania er der blevet anholdt et anseeligt Antal saakaldte Skøiere eller Landstrygere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
For mere end 30 Aar siden levede der i det Würtembergske en Renovator, ved Navn Strøhmfeld. Han blev siden geistlig Forvalter, døde i Fattigdom og efterlod sig en Søn. J November f. A. foranstaltede Churførsten af Baden til Ære for Kongen af Sverrig et Jagtpartie. Den yngre Strøhmfeld begav sig tillige med nogle Venner paa Veien, for at see denne Jagt. En af dem foer vild i Skoven og raabte af alle Kræfter: Strømfeld, Strøhmfeld! Paa dette Skrig kom der en Svensk Cavalier ridende hen til ham og spurgte: hvad han vilde ham, Den Vildfarende undskyldte sig med, at han ikke havde raabt paa ham, men paa een af sine Ledsagere. De har jo raabt Strøhmfeld, og det er mit Navn. Det veed jeg ikke; men det veed jeg, at min Kammerat hedder Strømfeld." Nu saa kom, vi ville søge ham op. De fandt ham snart og nu søgte den Svenske Cavalier at faae hans Familie at vide. Strømfeld fortalte derpaa, at hans Fader var død som Forvalter i Sulz, hans Bedstefader som Würtembergsk Lieutenant, og at hans Oldefader, en født Svenske, havde været Würtembergsk Oberst. Nu steg den Svenske Cavalier af Hesten, omfavnede Strøhmfeld som sin Paarørende, og præsenterede ham for Kongen med disse Orden!" Deres Majestæt, nu har jeg fundet Arvingen til det skjønne Strøhmfeldske Gods i Sverrig." Efterat ogsaa Kongen havde undersøgt alle Omstændighederne, kjendte han ham for den rette Arving, og befalede ham at reise med sin Beslægtede til Sverrig, for der at tage sit Gods i Besiddelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
En Madame Voigt har i disse Dage mistet sin sidste af ti Børn levende Datter. Det anmærkes, som Beviis paa en haard Skjebne, at hendes Mand døde for to Aar siden, hendes Fader for et Aar siden, og at de fleste af hendes Børn ere døde voxne, men i deres blomstrende Ungdom. Hun staaer nu isoleret, forladt af Fader, Mand og til Børn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Kotzebue fortæller i sine Breve fra Paris, at Bonaparte sagde til ham, da han talde med ham om Keiser Paul, han var et hidsigt Hoved, men han havde et fortræffeligt Hjerte."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Da Engellænderne have frataget en Batavisk Caper den Prise, han havde gjort i eet af de Norske Farvande, saa har den Hollandske Gesandt i Kjøbenhavn faaet Ordre at gjøre Forestillinger derom hos den Danske Regjering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Efter Tydske Beretninger formæler den hertil fra Stokholm komne nye Engelske Charge d'Affaires, Hr. Hill, sig med en Frøken Falbe. Philosophen Kant skal have efterladt sig en Formue af 20,000 Rdlr. Et stort Særsyn i Philosophiens Rige!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-12
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.