Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-04-21
Engeland. Man kan ikke nægte den afgangne Premierminister Sir R. Peel, en Rang blandt Engelands første og meest talentfulde Statsmænd, hans Anskuelser skjøndt forrysindet, have dog altid været af en meere liberal Natur. Hans Regjeringsystem, synes at have gaaet Jud paa ved Opretholdelsen af Kronens, Aristokratiets og Kirkens eller Geistlighedens Prærogativer og Rettigheder, at fremme Reformer og Forbedringer ved Statsmaskinen; at disse Reformer imidlertid ikke kunne blive saa omfattende, som Tidsaanden og Massen af Nationen sønskede det, er naturligt, da Aristokratiet og Geistligheden er alt for mægtigt, og trækker for uhyre Jndkomster af Landet og Statskassen. Den Politik det melbournske eller Whigs Ministerium følger, er at fremme Nationens og Folkets Rettigheder, at inddrage flere af Kirkensloverflødige Jndtægter i Statskassen, at faae den irlandske Tiendebill ophævet, og i det Hele taget at fremme Folkets Magt - Qvæstionen bliver imidlertid, om det ikke er farligt, under nærværende Tidspunct, at give Mægden af Nationen formegen Magt i Hænderne, om ikke Jrlænderne med deres Reformator O'Connell, i Spidsen, naar der indrømmes dem hvad de kunne tilkomme, endnu ville fordre mere, og mere end Statens sande Tarv kan tillade at bevilge. - J den Tale Sir R. Peel holdt, Dagen for han nedlagde sin Post i Parlamentet, findes følgende Yttringer: "Jeg er overbeviist om, at naar en Statsmand i en vigtig Crisis, overtager det store Ansvar, at føre Landets Regjering, overtager han tillige derved den Forpligtelse, at holde saalænge ud, som det er ham nogensinde muligt, jeg føler at ingen Mangel paa Deeltagelse i Statens Anliggender, ingen Ulyst til Arbeide, ingen personlig Tilbøielighed, intet privat Forhold, kan berettige en høi Stats embedsmand til, af mindre vigtige Grunde af overgive den Post, hans Souverain har overdraget ham, dog ligger der noget fordærveligt i, naar Regjeringen fattes Understyttelse fra Underhusets Side, hvilken alene kan sætte denne i Stand til hensigtmessigt at bestyre Landets Anliggender. Naar jeg nu overveier, hvad der er foretaget siden Underhusets Session begyndte, naar jeg betænker de ringe Fremskridt vi have været i Stand til at gjøre, naar jeg betænker, at vi ved hver Afstemning forbleve Minoritet, saa maae efter min Mening, den Tidspunct være kommen, da det er vores uundgaaelige Pligt, at befrie os for det Ansvar, som en Ministerpost under saadanne Omstændigheder ville paalægge os. Under disse Omstændigheder bliver det det bedste at Huset udsætter dets Forhandlinger i nogen Tid. Jeg har gjort min Erklæring saa kort som muligt og paa en saadan Maade, at den hos ingen opvækker Forbittrelse eller Fortrydelse; mit hele politiske Liv var helliget Underhuset, og den øvrige Deel deraf, vil være opofret samme." – J Følge Efterretninger fra London, der naae til den 12te Dennes, var endnu intet nyt Ministerium kommen i Stand. Flere Adresser ere sendte til Kongen, deels for at beholde Sir Peel, og deels for et Whigs-Ministeriums Jgjenindsættelse. Da Sir R. Peel Aftenen efter at han havde tilkjendegivet sin Resignation i Underhuset, begav sig derfra hjem, blev han af en Deel Pøbe modtaget med Hyssen og Piben, men strax omgave flere agtværdige Personer ham, bragte ham et enthusiastisk Hurra, og ledsagede ham hjem. Begeistringen meddeelte sig nogle af Folket, og en Arbeidsmand i en graae Trøie, steeg op paaen Lygtepæl og sagde i det han viste paa Peel at skjøndt han ikke ganske var af hans politiske Anskuelser, saa var han dog en forbandet fir Karl, der havde stillet sig paa Bagbenene, og havde et ægte engelsk Hjerte i Livet." (N. 3.)