Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-08-22
Blandinger. J Onsdags den 16de, afholdtes, efter den udgaaede Jndbydelse, Himmelbjergfesten, begunstiget af et særdeles smukt Veirlig, hvis stærke Varmegrad dog var Deeltagerne til nogen Gene. Festen var iaar bedre arrangeret end nogensinde for, og Man maa være Kammerraad Tang til Nørre-Vosborg meget taknemmelig for den opoffrende Omhu, hvormed han, skjøndt boende i lang Afstand fra Stedet, havde paataget sig at foretage de Forberedelser, der tidligere næsten ganske havde været savnede. Der var saaledes opreist et ikke ringe Antal Telte, som tilbøde Deeltagerne Ly mod Solheden og allehaande Forfriskninger; enkelte Jndustridrivende havde ogsaa forsøgt at benytte Leiligheden til at skaffe sig Afsætning, (Man saae f. Ex. Udsalg af Fruentimmerpynt, ligesom ogsaa en Barbeer og Friseur havde opslaaet sin Bod); for Talere og Musik vare Tribuner opreiste, og Bænke for Tilhørere anbragte nedenfor disse, paa Kolden og fra flere af Teltene varede Flag, god Musik og smaae Kanoner til Salut vare tilstede o. s. v.; kommer nu hertil, at den til Festen bestemte Plads uimodsigelig er et af de i deres Skjønhed meest charakteristiske og imponerende Punkter i Danmark, at den ligger i Midtpunktet af Jylland, hvor det, paa Grund af de ringere Communicationsmidler og den sparsomme Befolkning, sjeldnere daglige Samqvem maa give en saadan almindelig festlig Forsamling forhøiet Jnteresse, saa vil Man finde det naturligt, at Festen var ret talrig besøgt, vel af 2 til 3000 Mennesker. Nu er det vel saa, at de ydre Arrangements lode adskilligt tilbage at ønske, at Kunsten f. Ex. ikke havde hjulpet Naturen det allermindste i at tilberede selve Forsamlingspladsen, at Tribunen var anbragt i en Krog, hvor kun nogle faa Hundrede kunde komme til at høre, at de opreiste Telte vilde have været utilstrækkelige, hvis Regnveir var indtruffet eller en endnu større Folkemasse var strømmet til, at der savnes en passabel Vei for Fodgængere fra Nye til Himmelbjerget, at Festen var henlagt til en Dag, der faldt midt i den travleste Høsttid og ikke stemmede med de forskjellige Befordringsmidlers Afgangstider, dog alt dette vil en større Erfaring og en stigende Jnteresse for Festen nok med Tiden raade Bod paa; men hvad der maatte støde dem, der vare komne for Folkefestens egen Skyld, var, at for det Første mere end to Trediedele af de Tilstedeværende tilhørte den saakaldte dannede Klasse, hvoriblandt mange Damer, medens den kraftige og opvakte jydske Bondestand derimod var temmelig sparsomt repræsenteret, og at det for det Andet var tydeligt, at den store Masse af de Tilstedeværende ikke havde ret Sands for Festen som saadan, men havde indfundet sig, ikke forat høre og lære, overveie og raadslaae om fælleds almeen interessante alvorlige Anliggender, men kun for at træffe Bekjendte og more sig. Det kan gjerne være, at den Committee, der har paataget sig Festens Arrangement, heller ikke har været sig ret bevidst, hvad Jndhold den skulde give den, eller engang at en saadan Fest nødvendig maatte faae et bestemt Jndhold for at vedligeholde sin Jnteresse og have en Betydning, og det kan være vanskeligt nok at skaffe Himmelbjergsfesten et saadant, saalænge den ikke knyttes til Mindet om en for Fædrelandet vigtig historisk Begivenhed, men alligevel kunde man dog, især under de nærværende Forhold, hos samtlige Deeltagere have forudsat en bevæget patriotisk Stemning, der ved denne gode Leilighed søgte Styrke og Næring, men en saadan syntes kun tilstede hos Enkelte, ikke hos Massen. Hvad selve Festen angaaer, da bleve flere Sange af Grundtvig, Jngemann og Steen Blicher afsjungne, accompagnerede af det i Aarhuus garnisonerende Regiments Musikkorps, og flere Talere lode sig høre. Ved Middagstid holdt Kammerraad Drewsen saaledes et varme og kraftigt Foredrag, der syntes at gjøre et særdeles godt Jndtryk paa Tilhørerne. Ved Maaltidet i det største Telt udbragte Pastor St. St. Blicher en Skaal for de Folk, som have en Villie, Justitsraad With en for Holger Danske, Symbolet for vor nationale Kraft og Udholdenhed, Kammerraad Drewsen, en for Holger Danskes Kone og Døttre. Maaltidet sluttedes med en Skaal for Kammerraad Drewsen. Efterat siden hen paa Eftermiddagen nogle Sange vare afsjungne, betraadte Cand. Ploug Tribunen og gjorde, efter at have viist, at vort Fædreland, hverken det i Rummet eller det i Tiden, var i en saadan Tilstand, som det kunde og burde være, opmærksom paa, at dette ingenlunde var Regjeringens Skyld, men Folkets egen, idet hiins Beskaffenhed altid var afhængig af dettes, og sluttede med at lægge de Tilstedeværende Fædrelandets Fremtid paa Hjerte; den hvilede paa Folkets egne Skuldre; udviklede dette Kraft, Dygtighed og Selvstændighed, vilde den blive ærefuld og lykkelig, vedblev det i sin Sløvhed og Ligegyldighed for sine egne Anliggender, saa vilde den vorde Skjændsel og Fornedrelse.