JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-03-30
Hvad der ogsaa skadende kan indvirke paa Domme nes Afsigelse ved Hof= og Stadsretten i Hovedstaden, er, at dens Assessorer let fristes til med mindre Udførlighed at udbrede sig i en Sags Præmisser, meere eller mindre efter Høiesterets Exempel, imedens man vil vide, at Landsoverretten i Viborg meget ofte med større Udførlighed motiverer de afsagte Domme. Det er ogsaa tænkeligt, at en Landsoverrets=Assessor i Provindsen, træder i engere Forhold til selve Borgerklassen og saaledes derved finder meere Tilskyndelse til at udbrede sig i disses Sager, hvor de som oftest ere bedre localiserede, ihvorvel vi dog i det Hele taget betvivle, at saadant egentlig finder Sted i Viborg, hvor Embedsklassen, udelukkende har første eller rettere eneste Stemme, og hvor desværre, med faa Undtagelser, en høist uformuende og lidet activ Handelstand kun spiller den aldeles underordnede og lidetbetydende Rolle. Hvad der imidlertid talte for, at vore jydske Stænderdeputerede med ulige større Styrke røgtede deres Kald, end saadant skete i Roeskilde af Østifternes Deputerede, hvor man endog tillod sig den fornemme Misbilligelse af Pressen, taler saaledes ogsaa for at Overdomstolen i Jylland, med langt større Frihed og Selvstændighed kan drøfte og afgjøre Sager, om hvis Udfald i Høiesteret denne Jnstants som oftest maa være langt mere uvis, end i den By, hvor Overrets- og Høiesteretsassessorer leve sammen. Vel skulde man ikke antage, at saadanne Forbindelser kunde indvirke paa Sagernes Gang, hvilket vi heller ingenlunde vilde supponere; men hvo kjender ikke saameget til Tingene, at man skulde indrømme, at hver Periode har sine Principer, hver Tidsalder sine Anskuelser, og at den, baade i Ordener og Rang, stedse fremrykkende Embedshær klogeligen slaaer ind paa den Vei, paa hvilken den engang skal føres nærmere og nærmere mod Maalet, ved stedse at beskrive den jevne Middelvei, uden at collidere imod de engang antagne Principer, de være gode eller mindre gode. Men saa tilbøielige vi end ere til, i det Hele taget, at antage – at vore Overdomstole i Landet endog ere høist fortrinlige, og at Viborg Landsoverret af de fremhævede Grunde virker med megen Selvstændighed, saameget maae vi beklage, at den ogsaa i enkelte Retssager synes at følge visse Principer, om hvis Begrundelse Borgeren ikke altid kan blive enig med sig selv.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Efter at Actor saaledes har gjennemgaaet alle 74 Anklagepuncter, blev det paastaaet, at Hr. Lassen paa et Beløb af 1878 Rbd. 3 Mk. 12 s. havde beregnet sig den meget betydelige Sum af 269 Rbd. 1 Mk. 15 s. formeget eller omtrent 1/2 Deel mere, end Sportel-Anordningerne hjemlede, hvoraf idetmindste de 2/3 ere komne ham selv tilgode. Af Actors Procedure erfares det, at Misforstaaelse af Sportelreglementet ikke kan paaskydes som Grund til denne ulovlige Sportulering i det Hele, og allermindst hvor Hr. Lassen f. Ex. lægger Personernes Antal til Grund for Gebyret for en Notarialforretning, eller beregner Gebyr efter § 133 og 134 i Sportelreglementet, for hver særskilt af de i de omhandlede Forretninger nævnte Syn, Aabning eller Udpakning, naar han efter samme Regel anfører Gebyrer for flere Kasser, end der virkelig forefandtes, naar han, som Notarius paa Landet foruden Befordrings omkostninger beregner sig 1/2 Deel Forhøielse efter Sportelreglementets § 136, naar han imod Bestemmelserne i 137 og 138 regner sig Bekræftelsesgebyr for Hovedacter, naar han imod Sportelreglementets § 127 regner dobbelt Examinations- og Protocollations-Gebyr under een samlet Udmeldelses- og Afhjemlingsforretning, naar han uden Hjemmel i Sportelreglementet beregner sig Gebyr for Magistrats=Attester, til Beviis for at en Auction er publiceret naar han regner Gebyr for en Notarial-Protest, der ikke er iværksat, naar han ligeledes anfører Gebyrer for Jværksættelsen af Notari alprotester, som ikke ere reqvirerede, naar han efter § 127 in fine som Øvrighedsperson og Notarius beregne sig 7 Rbd. for at være tilstede under en Synsforretning, hvor Mændene selv ere istand til, behørigen at føre Pennen og hvortil Reqvisitionen ikke opfordrer ham, naar han beregner for 4 afgivne Eragtninger, hvor der kun er afsagt 1 og for 3, hvor der ligeledes kun er paakiendt 1 Qvæstion, samt naar han, som flere Steder er bemærket, anfører Gebyr for flere Arks Beskrivelse, end Acten virkeligen udgjør.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Hvad Udfaldet af denne mærkelige Sportelsag blev ved Under- og Overretten, ville vi nu i næste Nummer, nærmere tage i Betragtning.
Jyllandsposten, 1841-03-30
S. T. Hr. Redacteur Koch i Haderslev, Naar vi gribe til Pennen, for at henvende et Par Ord til Dedh., da er det, fordi vi ikke kunne modstaae den dybtgribende Trang, vi føle til at bevidne Dem vor enthusiastiske Henrykkelse over Dem som Kunstdommer og Theaterrecensent.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Man har allerede længe beundret Dem som Politicus, men nu kommer man bestemt til at forgude Dem som Kunstdommer. De er da ogsaa et ganske mageløst Menneske, Hr. Koch! Ja vi kunne ikke Andet end holde Dem for et overjordisk Væsen, som man med Ærbødighed maa see op til, uden at kunne naae. De kan ikke troe, hvor velgjørende det er for Enhver, der ligesom os med sand Lidenskab elsker Kunst og Poesi at læse Deres udmærkede Theaterkritiker over det Müllerske Selskab, skjøndt vi tillige ere nærved at tabe Næse og Mund af Forbauselse over, at et saa lisligt Væld af Sandhedsprudlende Ord kan udstrømme fra en Menneskesjæll. Hvor træffende lyde ikke Deres Bemærkninger om Madam Müllers mesterlige Spil, om Hr. Pødenphanth som en fuldendt Comiker, om Hr. Lehmann, der nær var bleven fremkaldt &c. Hvor yndigt udbryder De ikke i Deres ætheriske Begeistring over Jfr. Sichlau, at hun i "Emilies Hjertebanken, ikke giver Fru Heiberg det Mindste efter. Tak, tusind Tak for det, Hr. Koch Deres Ord falde som lindrende Balsom paa enhver saaret poetisk Sjæl, der føler ægte Sands for det Ædle og Skjønne. Ak! Saadanne Sandhedsord hører man desværre aldrig heroppe i Jylland. Tænk Dem engang, der gives saagar Flere her, som ogsaa baade have seet Fru Heiberg og Jfr. Sichlau i "Emilies Hjertebanken, og som ikke skamme sig ved at komme fremmed den barnagtige og jammerlige Yttring: at Fru Heiberg i den nævnte Monolog viser og et Non plus ustra af en mesterlig og henvivende Skuespillerinde, medens Jfr. Sich lan ved sit coquette og i høi Grad affecteerte Spil ikke blot betager Rollen al Ande, men endog gjør den kjedsommelig og modbydelig. Har De nogensinde hørt Mage til Sludder, Godt er det da, at disse Ord ikke ere komne paa Tryk, Himlen bevare os derfor, Nu faae vi ikke Leilighed til at tale mere med Dem i Dag; vi ville derfor blot endnu engang takke Dem paa det Mangfoldigste, med dybt rørte Hjerter, idet vi allerede fra nu af med brændende Længsel vente paa det næste chef d'ocuvre fra Deres skabende Mesteraand. Med dybeste Høiagtelse! Flere Jyder. Apropos: Husk endelig paa, at det nu er Hr. Thorstensens og Jfr. Hildebrandts Tour, at være fuldendte Com- som Forladelse!) Kunstnere eller: "at være nærved at blive fremkaldt!"
Jyllandsposten, 1841-03-30
Nyheds Post. J sidste Uddrag af Corsarens Redactions=Forhandlingsprotocol hedder det, at Præsidenten oplæste et Forslag til Stats gjældens snarlige Afbetaling saalydende: Mit Forslag gaaer ud paa, at hele Statsgjælden skal afbetales ved Hjælp af Corsarens"Redaction. (Flere Medlemmer: Bort med Forslaaet Andre, Hør ham. Hør ham,) uden at det dog skal koste Dem eller noget Menneske en eneste Skilling (Bravo! Manden er gal! "Maae vi være frie for det Nonsens!" - Præsidenten: "Jeg troer, at de ærede Medlemmer gjorde bedst i at høre Forslaget tilende, før de dømme derom." Jeg læser altsaa videre.) dette bevirkes ganske simpelt derved, at de lade et af deres herlige Billeder aftrykke endnu engang, og deraf sælge 100 Exemplarer for den billige Priis af 4 Sk. Stykket. Hvad ædle Mennesker, af Hensyn til det skjønne Formaal, vilde betale Mere, skulde naturligviis modtages med Taknemmelighed. Det Jndkomne, som med Fradrag af Omkostningerne vilde udgjøre idetmindste 2 Rbd., sættes da i Sparebøssen. Nu er det en Kiendsgierning, at en Capital ved 3 pCt. Rente fordobler sig accurat i 24 Aar. J Aaret 1865 vilde man altsaa allerede have 4 Rbd., i Aaret 1889 8 Rbd. o. s. v., saa at der om 609 Aar vilde forefindes den runde Sum 130,000,000 Rbd., hvilket endda, efterat Statsgielden var betalt, vilde give et Overskud af nogle Millioner. Iværksættes mit Forslag, vil Statsgjælden altsaa være betalt Anno 2450, den 20de December Kl. 7 2426 Eftermiddag, hvis Sagen bringes i Gang den 1ste April 1841 Kl. 12 Middag. De see altsaa, at Fædrelandets Vee og Vel beroer paa Dem, og jeg lægger Dem det paa Samvittigheden at opfylde den Pligt, som paa hviler Dem. - Under Oplæsningen havde lidt efter lidt en taus Studsen grebet Forsamlingen, og man besluttede nu med Vegeistring at bringe Fødelandet det store Offer. Midt under den almindelige Tummel, som nu opkom, og hvorved alle andre Sager forglemtes, raabte Præsidenten: "Mine Herrer, Jnden vi skilles af efter denne glade Time, troer jeg, at det kunde være passende, om vi gave vore patriotiske Følelser Luft. Jeg troer derfor, at den ærede Forsamling vil skjænke mig sit bifald, naar jeg udbringer et Længe Leve!" for vor elskede Konge – "Kongen leve!" Forsamlingen gjentog: "Kongen leve!" hvorved den følte overmaade meget.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Om Solen i Marts læses i den Frisindede. Dig kan man dog ikke indskrive Som Andet, til Told og til Skat -Ja, nu skal man vel lade blive, At omforme Dagen til Nat. For andre Regenter jeg flytter Alt ud til mit Sommerpallads, For Kakkelovnskrogen jeg bytter Den herlige Vinduesplads. Velsignede Sol, jeg mig bader. Jgjen i det straalende Hav Og takker den kjærlige Fader, Som al den Velsignelse gav. Og medens Du muligen spiller Paa mit Sorgenfri - Silkeborg-Bord, Jeg tænker den Tid, da Bastiller Skulle banlyste være fra Jord. Da Jngen skal vorde berøvet Den kjære, livsalige Sol; Da Jngen skal skue bedrøvet Til Lysets og Sandheds Symbol. Er Tiden end langt i det Fjerne, Skal naaes gjennem Kampe og Strid, Du vil dog, huldsalige Stierne, Engang vist beskinne den Tid!
Jyllandsposten, 1841-03-30
J Portesenillen" læses en Episode af Ole Bulls Liv, fortalt efter Kunstnerens egen mundtlige Meddelelse og fremsat af H. C. Andersen, hvoraf vi her ville meddele en kort Beretning, om hvorledes han først tildrog sig Publikums Opmærksomhed i Bologna i Aaret 1834. Efter i Hjemmet ikke i mindste Maade at være ændset, reiste han nemlig syd paa, men leed her den største Nød. J Bologna opstod Forvirring under en Concert, hvor Hr. Beriot nægtede at spille, da han var bleven fornærmet. Tilfældigviis var Componisten Rosinis Kone en Aften gaaet igjennem en af Byens Smaagader, hvor hun havde hørt O. Bulls Violinspil fra et Tagkammer; hun erfarede af Husets Vært, at Violinspilleren var en ung Normand. J den Nød man var, greb man det givne Raad, og et Bud sendtes hen i den lille Gade, hvor Bull sad paa sit Tagkammer. For ham var dette som en Sendelse fra Himlen; nu eller aldrig tænkte han, og skjøndt syg og afkræftet, tog han Violinen under Armen og gik til Theatret. To Minutter derefter blev af Regisseuren anmeldt for det forsamlede Publikum, at en ung Normand, altsaa, en ung Vild vilde i Beriots Sted lade sig høre paa Violinen. Ole Bull traadte frem, og improvisatorisk gav han da Erindringen om sit eget Liv, Melodier fra Hjemmets Bjerge, hans Kamp i Verden, og hans hele Sjæls Uro; det var, som om hver Tanke, hver Følelse gik over i Violinen og derfra aabenbarede sig for Mængden. Den meest stormende Bifalds-Jubel gjenlod i Huset. Bull blev fremkaldt og atter fremkaldt. Man forlangte endnu et Rummer, en ny Improvisation. Trende Damer opgave ham nu Themaer af "Norma, "Othella, og af "Moses." Hvad om jeg tog alle tre Themaer tænkte Bull, lod dem omslagre hinanden, danne sig til et Tonestykke, da vilde jeg derved smigre enhver af Damerne og ved Compositionen maaskee gjøre Virkning." Som tænkt, saa gjort. Han spillede, mægtig som Magierens Stav gleed Buen hen over Strængene, medens de kolde Vanddraaber stode paa hans Pande, der var Feber i hans Blod, det var, som det Sjælelig vilde rive sig løs fra Legemet, Jldflammer funklede fra hans Øine, han følte sig nær ved at synke om, endnu et Par kjække Buestrog, de vare den sidste legemlige Kraft. Blomster og Krandse fra den henrevne Mængde omslagrede ham, der udmattet af Sjælekamp og Hunger var nærved at segne. Kort efter fulgte en Jndbydelse fra Fyrsten af Toscana, og fra dette Øieblik var Navn og Hæder grundet for Ole Bull Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-04-02
Sagen gik nu til Landsoverretten i Viborg, hvor Landsoverretsprocurator Møller blev beskikket til Overauditeur Lassens Defensor, og Landsoverretsprocurator Bastrup til Actor. Hr. Møller har godtgjort, at de under Sagen paatalte Gebyrberegninger ikke ere stridende mod nogen directe Bestemmelse, men at de enten ere beregnede ligefrem efter Sportelreglementets Paragrapher eller i Analogi deraf. Ligesaa har han debitteret, at Hr. Lassen, naar han vilde have gjort sig endnu større Fordeel, ganske i Overeensstemmelse med Lovgivningen kunde have gjort det, idet han f. Ex. ved sit Fogedopsyn i mange Tilfælde kunde som Translateur have beregnet større Betaling, ligesom han kunde have gjort dette som Tolk m.m. At Hr. Lassen ikke har betjent sig heraf, formener derfor Hr. Møller, er et tilstrækkeligt Beviis paa, at han meget mindre ved det Smaa paa ulovlig og farlig Vei skulde have tragtet efter ulovlig Fordeel ved Sportulering, hvorfor man maa ansee de mulige Urigtigheder ved Sportelberegningen som en Følge af den menneskelige Feilbarhed, og hvori hans Fuldmægtig alene er Skyld."Med Fuldmægtig Kahlen, Contoirist Jensen og Fuldmægtig Thomsen gik det nu i den lassenske Sag som med Kammerraad Rods Fuldmægtige og Contoirister; de vidnede, bekræftede, attesterede og beedigede deres Herres Uskyldighed og Ærlighed, saa selv et Barn derover kunde bevæges til Taarer. At opholde os ved disse Actstykker finde vi derfor af flere Grunde ikke tilraadeligt. Hr. Bastrup sluttede sig som Actor tæt til Actors Jndlæg i Underretten, som han i Eet og Alt havde begrundet i alle 74 Anklageposter, uden at finde sig særlig opfordret til at afvige nogensomhelst at de ved Underretten udhævede ulovlige Sportulationer, som han fandt saa meget vigtigere, da Sportelreglementet kan fortolkes paa mange Maader.
Jyllandsposten, 1841-04-02
Af Landsoverrettens Dom ville vi nu her fremføre enkelte Brudstykker, der vel at mærke kun maae betragtes som saadanne, men hvoraf vi dog formene, at man for sit eget Vedkommende vil kunne uddrage Følgeslutninger, der for Borgerstanden saavelsom for Embedsstanden i Landet ere af største Betydning. Det hedder saaledes her: "De gjorte Beregninger kunne nu vel strengt taget ikke ansees rigtige, men naar hensees til, at Notarii Functionen ved Bjergningsforretningens Oprettelse ikke kan antages at have indskrænket sig til at modtage den Erklæring af Parterne, hvorpaa Forretningen gaaer ud, men tillige har bestaaet i at veilede under de foregaaende Ventilationer angaaende Vilkaarene for Bjergningen, ligesom det og med Hensyn til Beskikkelsen af 26de October, kan antages, at Notarii Virksomhed ikke udelukkende har bestaaet i at communisere Vedkommende Declarationens Jndhold, men at dette har været ledsaget af saadanne Opfordringer og Tilskyndelser, hvorved det tilsigtede Øiemed kunde fremmes, samt da det ikke er aldeles utvivlsomt, hvilken Jndflydelse Fleerheden af de Personer, som deslige Notarialforretninger vedkomme, kan have paa Beregningen af Gebyrerne, saa kan den for hine Forretninger, der maae antages hver at have medtaget temmelig lang Tid, brugte Gebyrberegning ikke ansees at være saa feilagtig, at den skulde kunne medføre criminelt Ansvar. -
Jyllandsposten, 1841-04-02
J Anledning af Betalingen ved en anden Forretning hedder det: Hertil kan imidlertid en feilagtig Fortolkning af sidstnævnte Fordn. . 9 in fine have givet Anledning, idet Lassen har meent, at denne Lovbestemmelse hjemler at undtage Sørets=Sager, hvortil den omhandlede, efter sin Natur og Stævningens Jndhold, henførtes fra Forordningens almindelige Regler, idet han dog, forsaavidt denne Fortolkning findes urigtig under Proceduren, har tilbudt at godtgjøre, det efter den brugte Beregningsmaade formeget Oppebaarne. Jfølge Alt, hvad ovenfor er anført, og da der med Hensyn til de ikke specielt omtalte Gebyrberegninger vel jevnligen kan være Tvivl om sammes Rigtighed, men uden at den brugte Beregningsmaade med Bestemthed kan betragtes som ulovlig, vil der saaledes ikke kunne paalægges Lassen noget Straf ansvar for selve Gebyrberegningen, med tilhørende Beregning af Omkostninger under den Drentske Strandingsaffaire, men det bliver dernæst et Spørgsmaal, om bemeldte Embedmand kan siges at have gjort sig skyldig i nogen Overtrædelse af Bestemmelser i Sportelreglementet § 160, og Retssportlernes Anførelse paa de udfærdigede Acter og Documenter, at Ansvar efter denne Paragraph maa finde Sted. – Efter en vidtløftig Udvikling hedder det: Jmidlertid skjønnes der efter Jndholdet af Sportelreglementet § 160 ikke at være tilstrækkelig Grund til at ansee denne Mangel som en Lovstridighed, der kunde medføre Ansvar. - J det Overauditeur Lassen ikke bliver at ansee med Straf for ulovlig Sportulering, vil heller ikke nogen Tilbagebetaling af hvad han ikke med tilstrækkelig Hjemmel maatte have oppebaaret, kunne blive at paalægge ham under nærværende Sag, hvor saadan Tilbagebetaling kun kunde blive at fastsætte, som en Følge af, at Sportuleringen havde været at ansee som vitterlig lovstridig. Landsoverretten kjendte derfor for Ret: Overauditeur, By= og Herredsfoged Lassen bør for Actors Tiltale i denne Sag fri at være, dog saaledes, at han udreder alle af denne Action lovligt flydende Omkostninger.
Jyllandsposten, 1841-04-02
Redactionens Bemærkninger i Anledning af denne Dom, saavel som Uddrag af en lignende mod Hr. Lassen skal følge.
Jyllandsposten, 1841-04-02
- J den Frisindede læses med Overskrift "Trumfen følgende Vers: Vel! – Ei Hjerter Trumf kan være.Hvor ei Hjertet er i Priis, Hvor man burde overbære, Straffer dog paa bøddelviis. Mange Folk gik fra Forstanden, Flere nu fra Hjertet gaae; Hjertet er en Skam hos Manden. Og hos Qvinden ligesaa. – Ruder – Glædens røde Ruder, Er et Segl paa Længslens Brev, Der os Morgengry bebuder, Skjøndt til Taage kun det blev. Ei som Trumf kan Carreau gjælde. Trods Qvadratens Mosaik; Thi Journalerne jo melde, Frem - til Fald – selv China gik. Spader! Du og Graven minder. Tidsnok kommer den forvist, Han med Timeglasset finder Let ved Magt os, som ved List. Men da Krig ei, og ei Pesten. Hjælper ham at meie bort, Spader er til Trum forresten. Nu et meget misligt Kort. Altsaa Kloer kun er tilbage, Lad det være Trumf en Stund, Himlen veed, paa Kors at klage, Hertil har man ingen Grund, Kors forinden og foruden Kryds ved Navnet nu, som før Vogt Dig kun for Faarehuden, Tidt den skjuler Ulvens Kloer! Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-04-02
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-04-06
Den anden Sportuleringssag blev af Herredsfoged Heiberg i første Jnstants paakiendt den 26de October 1838, det hedder blandt andet i Dommen: Prøveprocurator Hansen har som Actor i en mod Overauditeur, Bye og Herredsfoged Lassen i Frederikshavn efter det kongelige danske Cancellies Foranstaltning anlagt Sag, angaaende Paakiendelsen af Overauditeur Lassens Embedsforhold, betræffende den i en Sag mellem Overkrigscommissair Schultz og Handelshuset von der Pahlen & Kall brugte urigtige Sportulering og Forsømmelse af at forsyne samtlige i Sagen udfærdigede Documenter med den befalede Paategning om Gebyrets Størrelse paastaaet Lassen anseet efter Lov og Anordninger. Ved denne Domstol blev kjendt for Ret: "Overauditeur og Herredsfoged Lassen i Frederikshavn bør til Consul von der Pahlen & Kall sammesteds betale 43 2 3 13 s., samt alle af Sagen flydende Omkostninger." Denne Dom blev ligeledes fra det Offentliges Side indstævnet for Landsoverretten i Viborg, som her blev paadømt den 25de Juni 1839. J denne Dom hedder det blandt Andet: "Den Fortolkning, som Overanditeur Lassen har lagt til Grund af Bestemmelsen i C 20 ved, uagtet han beregnede sig det der bestemte Gebyr, tillige at anføre fordobblet Gebyr for Jncamination og Protokolførelsen efter Spl. 32, 13 og 19 ved de ommeldte Retsforhandlinger, fordi de foretoges ved Gjæsteret, maa vel efter Bogstaven i § 20, naar det hedder foruden ordinaire Gebyrer efter Litr. A., uden at der henvises til §19, ansees som urigtig, men findes dog paa den anden Side, navnligen med Hensyn til den Forbindelse, som finder Sted imellem Forskrifterne i § 19 og i Litr. A. af Sportelreglementet, ikke at være saa feilagtig, at den med afgjort Vished kan imputeres ham som en forsætlig Overtrædelse af bemeldte Reglement. – Et andet Sted hedder det: Efter hvad Overauditeur Lassen imidlertid i disse Henseender har paaberaabt sig til Forsvar, navnlig at den ommeldte Beregning er almindelig inprari, findes det ikke, at denne hans Fremgangsmaade vil kunne have criminelt Ansvar for ham til Følge. Ligeledes: Som en undskyldelig Feiltagelse, grundet paa en Mistydning af bemeldte Reglement, maa det og betragtes, at der er beregnet 5 i Bekræftelsesgebyr for Udskrift af en Auctionsforretning af 18de October 1834 istedetfor efter § 121 kun 2 s. 8, der ifølge de almindelige Udtryk i bemeldte § maa ansees som Alt, hvad der fordres for Bekræftelsen af Ud skrifter af Auctionsprotokollen hvad enten disse udstedes i Form af simple Udskrifter eller som Tilfældet er med den omspurgte i Acts Form. - Om Beregningen af Gebyret for 3 Arks Beskrivning hedder det: Overretten kan nu vel ifølge Sportelreglementet § 24, naar nemlig Forskrifterne i dens 3die Afdeling sammenholdes med Bestemmelserne i de 2de foregaaende membra ikke ansee det lovhjemlet, men finder dog ikke, at der er tilstrækkelig Grund til at ansee denne Urigtighed for en forsætlig ulovlig Sportulering.
Jyllandsposten, 1841-04-06
Sportelreglementets Ord i § 162 ere disse: "Befindes nogen Embedsmand at have, for Embeds"forretninger, til egen Fordeel oppebaaret større "Betaling, end ved dette Reglement er fastsat, da bør han, uagtet den, som erlagde Betalingen, deri har samtykket, den første Gang, han saaledes findes skyldig, betale i Mulkt fra 30 til 50 2 Sølvværdi, samt have det formeget Oppebaarne forbrudt til vedkommende Fattigvæsens Kasse. Men i Gjentagelses Tilfælde skal han, istedetfor at udrede bemeldte Mulkt, have sit Embede"forbrudt. - Har han derimod svigagtig affordret de Vedkommende saadan høiere Betaling, som om den i "Anordningerne var paabuden, bliver den i § 16 dicteerte "Straf (Embedsforbrydelse og straffes som Bedrager) paa ham at anvende, hvorhos han og bør tilbagegive. det ulovlig Oppebaarne."
Jyllandsposten, 1841-04-06
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-04-09
geralopgen. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. 4de Aarg. Fredag d. 9. April 1841. No 26. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-04-09
Om Tolddefrandationers Forebyggelse.
Jyllandsposten, 1841-04-09
Det er altfor bekjendt, hvorledes Toldsvig isærdeleshed med Manufacturvare alt i mangfoldige Aar er gaaet i Svang i Jylland, uden at man har vidst, derimod at opstille hensigtssvarende Forebyggelsesmidler.