Berlingske Tidende, 1833-04-06
Hertuginden af Berry, fordum meget yndet af Pariserne, var rask, livlig og godmodig; men ubetænksom, heftig, uerfaren uden politisk Jndsigt, havde hun paataget sig en Rolle, som hendes Skuldre vare for svage til at bære; det nuværende Frankrige var overhovedet ikke nogen taknemmelig Jordbund for denne Rolle. Hun har aldrig manglet Hjerte eller qvindelige Ressourcer, eller Udholdenhed under haarde Forfølgelser; men de Overspændte vilde snart gjøre hende til en Jeanne d'Acre, omgivhende med en Madonnas Glorie, drive allehaande politisk mystisk Afguderie med hende, dette maatte da blive den største Daarskab, man kunde tænke sig. J de Parisiske Salons var denne Følsomhed kun en Jllusion, hvormed den sværmerske Phantasie havde sig selv til Bedste, men i Vendeen meente de ærlige og retsindige Royalister det alvorligt; deraf kom ogsaa den heftige Overraskelse, da man saae sig skuffet, og som frariver de derværende Høvdinge de Vaaben, hvilke de endnu have tilbage. Men om end Hertuginden fra nu af er i politisk Henseende tilintetgjort, saa burde man dog i hende have agtet Qvinden, og ved denne Leilighed opførte adskillige af vore legitimistiske Blade sig paa en virkelig skandaløs Maade. De forlode strax der ulykkelige Qvinde, dette skedte med følesløs Haardhed; de viste altfor tydeligt, at Hertuginden kun havde været dem et Redskab, som bortkastes, naar det ikke meere er brugeligt, for at kunne gribe et andet. Man kan neppe tænke sig en sørgeligere Tilstand, end den, hvori den ulykkelige Kone for Øjeblikket be under sig. Hun har, meer af Letsindighed end med Overlæg, begyndt store Foretagender; hun har viist, at hun besidder Mod og et ædelt Hjerte, men hun var i Grunden et svagt Fruentimtimmer, og nu da Prindsessen er forsvunden, og Fruentimmeret staaer ene tilbage, vender man hende uden Barmhiertighed Ryg gen, eller man har høist forargelige Speculationer med hendes Stilling; nogle, for at danne en Opposition, for at benægte, hvad der ikke kan benægtes, og hvorom de legitimistiske Ordførere, alle tilhobe ere overbeviste, andre, for paa en vis Maade at vise den Ulykkelige for disse hykkelske Vantroende i hendes Jammer, omtrent ligesom man foreviser et usædvanligt Dyr, en Hottentotinde eller en Amerikansk Vild; ingensinde for have de hinanden meest modstridende Partier saa aldeles uden Sky lagt en større Mangel paa Delicatesse for Dagen. Man har i de sidste Aar heftigen angrebet vort System, at eje Colonier. Dette Systems Modstandere fremstille Colonierne som en Kilde til uproductive Udgifter for Frankrige, som en Hindring for Handelens Udvidelse, og for Anvendelsen af Principet om almindelig Handelsfrihed, hvoraf alle Nationers almindelige Velstand og fordobblede Virksomhed efter deres Mening beroe. Regjeringen har publiceret adskillige Forsvarsskrifter for Colonialsystemet, og det vil ikke falde den vanskeligt, at forsvare sin Anskuelse i Kammeret. Marinens Udgifter til Coloniernes militaire Beskyttelse beløbe sig til Sex Millioner Fr., og deri er Algier ikke regnet med. Coloniernes indenlandske Udgifter det strides paa Martinique, Guadeloupe og Bourbon ved locale Paalæg; Colonierne i Ostindien give et Overskud af een Million Fr., der anvendes til at dække det Deficit, som finder Sted ved Jndtægterne af Guyana, Senepal, Madagascar, Saint Pierre og Miquelon. Det er bestemt, at Antillerne, Bourbon og Guyana for Fremtiden erholde Localparlamenter, til hvilke den indenland et Administration skal overdrages. Coloniernes Tilstand, da de bleve givne tilbage af England, var høist ussel; deres Produkters Afsætning bevilgedes dem ikke under saa gunstige Betingelser som de, hvilke de Engelske Colonier nøde, saa at Udførselen næsten var ophørt, og deres Capitaler vare fortærede. Regjeringen har siden gjort sig megen Umage for at ophielpe dem, ved at indføre nye Dyrkningsmaader, forbedre Fabricationsmethoden, tilsende dem nye Agerdyrkningsredskaber, og fremfor Alt ved at betrygge dem Afsætning i Frankrige. Resultatet deraf var, at Guadeloupe, som i Aaret 1816 kun ydede 66,000 Centner Sukker, i Aaret 1831 udførte 155,000 Centner. Den forhøiede Priis paa Slaven havde til følge, at Arbeidet med Menneskehænder efterhaanden erstattedes ved Arbeide med Heste og Maskiner, og Jndførselen af de sidste i forrige Aar, agtes lige med 15,000 Slavers Arbeide. Handelen med Frankrige beløb sig i Aaret 1831 næsten til 100 Millioner i Ud- og Jndførsel, og den Told, som de Franske Douaner hævede af Colonialproducter, oversteg 40 Millioner. Den meest forsømte af alle Colonier er den Franske Havn Saint Marie paa Madagascar. For to Aar siden foretog man sig en Expedition dertil, for at tilbageerobre nogle gamle Besiddelser, men Foretagendet blev saa slet udført, at det efter meget Blodsudgydelse aldeles mislykkedes, og Colonien er, om mueligt, i en endnu værre Tilstand end forhen. Trangen til et betydeligt Establissement i hine Egne, deels for Handelen i det Jndiske Hav, deels for Øen Bourbons Proviantering, er imidlertid altfor stor til at man ikke skulde foretage sig nye Expeditioner, for at opnaae dette Øjemeed.