Adresseavis for Børn, 1781-07-11
Da Carl i nogle Dage havde været i Geheimeraad Ges Huus, fik denne ædelmodige Herre en Besøgelse af Krigsraad F., en Mand, som allerede havde givet Verden mangfoldige Prøver paa sin menneskekierlige Tjenstvillighed og virksomme Redelighed, og ved ligesaa vigtige som lykkelige Foretagender havde gjort sig nyttig for Staten og sine Medborgere. Neppe vare de Hovedposter bragte i Orden, hvorfor Krigsraaden var kommen til Geheimeraaden, førend den første ogsaa af den sidste lærde at kjende den unge Carl Foer, hørde med Forundring hans hidindtil havde Skjebne, beundrede hans yngre Broders heroiske Kjerlighed, tog megen Deel i deres ærlige Faders Kummer, der nu var berøvet begge sine retskafne Sønner, og besluttede ved sig selv, uden at tale det ringeste derom, at han ikke vilde slaae sig til Roe, førend han havde befriet Henrich fra Soldaterstanden, og leveret begge Brødrene igien i den bekymrede Faders Arme, samt gjort den gode Familie, saa lykkelig som ham muligt var. Da nu Krigsraad F. reysde bort fra Geheimeraaden, tog han Veyen lige til Residentsen, og søgde hos adskillige Generaler og andre Store, ja endog ved en af de største Prindsers Megling, at udvirke den unge Henrichs Løsladelse og Afsked fra Regimentet. Det lykkedes ham omsider; men dog ikke paa andre Vilkaar, end at han skulde skaffe to andre velvoxne Udlændinge af Henrichs Høyde i hans Sted, og deponere et hundrede Rigsdaler i Underpant til Sikkerhed, om en af dem skulde desertere. Krigsraaden fandt ved sine Bekjendtere snart Leylighed til at forskaffe de to Rekryter af den forlangte Beskaffenhed, udbetalede hver af dem en anselig Sum Haandpenge af sin egen Casse, og desuden de 100 Rdlr. som vare fordrede til Sikkerhed for deres Tilstædeblivelse ved Regimentet. Alt dette gjorde han med den største Fornøyelse, paa en gandske uegennyttig Maade, som er ham saa egen Henrich blev derpaa bragt til Krigsraaden, som reysde strax bort med ham til Geheimeraad G., hvor han gandske uformodentlig blev samlet med sin ældre Broder. Her aabnede sig saadanne Scener, som langt snarere kunne lade sig føle, end beskrive Efter et kort Ophold hos Geheimeraaden, ledsagede Krigsraaden begge Brødrene F. r. Et hjem Avis hjem til deres længselfulde Fader, og fik i det meest rørende Syn af denne gode Families vexel vise Omfavnelser den sødeste Løn, som hans Hjertes Godhed fortjente. Begge Brødrene ere ogsaa siden blevne forsørgede ved deres Veldæderes Omhue. Henrich, hvis broderlige Kjerlighed bragde ham under Fanen, tjende fra den Tid af, da han fik sin Afsked fra Regimentet, hos Geheimeraaden, og blev af ham aflagt med en god Betjening, som Forvalter ved et af hans Verker, og hans ældre Broder, som i Forveien var bleven gjort lykkelig af denne ædelmodige Herre, ved at være antagen til hans Børns Hovmester, blev siden Rector ved Skolen i S., hvor han blev elsket og undet af den hele Bye, og takkede og velsignede Gud for enhver af hans kummerlige Dage, som havde gjort ham taglig og viis, saa at han levede høyst fornøyet med sin nærværende Tilstand. Siig nu til de unge Mennesker, naar De af mit Brev har læst denne Historie for dem: "Det var i Sandhed mange deylige og ædle Handlinger, mine kjere Børn, var det ikke? – Og hvad maae det dog være for gode og kjerlige Mennesker, som kunne udøve saadanne Handlinger. – Saadan en retskaffen Fader. – Saadant et Par dydige Sønner og Brødre, som elskede hverandre saa inderlig. – Saadanne ædelmodige Veldædere. – den særdeles menneskekierlige Krigsraad F. - Er det ikke sandt, mine kjere Børn, at det hover eder? – Man bliver dog saa glad og saa varm om Hjertet, naar man hører eller læser sligt. Gode Moraler røre os vel ogsaa, men virkelige Exempler paa gode Handlinger røre os dog langt sterkere. Der seer man Dyden ret levende staaende for sig; der kjender man dens indvortes Høyhed, og dens velgjørende Indflydelse paa Menneskets Lyksalighed. Der lærer man, at det dog ikke er umuligt at være god, og at man nok kan efterleve og opfylde Religionens Bud, da andre har kunnet efterkomme dem. Den, som ikke har Lyst til det Gode, bliver derved opmuntret; og den, som allerede finder sin Glæde derudi, faaer gandske vist det Gode endnu mere kiere, for Børn. naar han seer andre Folk at handle høyt og ædelt. Det vidste vor kjere Frelser meget vel. Derfor har han ikke ladet det blive derved, at sige os, hvad der er ret og godt, men han har endog selv gjort det, og i sit eget Liv givet os det sikkerste og fuldkomneste Exempel, at vi skulle lære af ham, at træde i hans Fodspor, og derved faae Sielens Rolighed og al sand Lyksalighed. Fortæl dem endnu følgende broderlige Kierligheds Exempel.