Aalborg Stiftstidende, 1844-02-20
J to Aar har Farten med Dampskibet "Jris" existeret, uden at endnu noget revideret Regnskab derover er kommet for Dagen. Det første Aars Regnskab skulle d'Hrr. Hallengren og Kjær, af Jver for den gode Sag, have bemægtiget dem, uden at det var revideret, uden derom at give Formanden, den af Jris's Anliggender meget fortjente Hr. Wulff, officiel Underretning, og endelig uden at Bestyrelsen in pleno kjendte Noget til det. Det andet Aars Regnskab skulle førstnævnte Herrer, for at det iaar skulde blive saa meget godt, have paataget dem at udføre; men endnu have Actionairerne ikke faaet noget at see, og kunne saaledes heller ikke bedømme, hvorvidt en forøvrigt meget agtet Actionairs Yttring paa sidste Generalforsamling: "at man maatte yde disse Herrer megen Tak for deres havte Uleilighed, er begrundet eller ikke; hvilket imidlertid indtil videre maa være meget svært at fatte for Und viede, da Regnskabet ikke dengang var sluttet og ikke senere er blevet fremlagt paa det ved Generalforsamlingen bestemte Sted, uagtet over tre Maaneder ere forløbne, siden "Jris's, sidste Tour. En saadan Færd maa naturligviis give Anledning til megen Omtale og sætter Rygter i Circulation, der ikke kunne være en Actionair ligegyldige, saasom: 1) at Regnskabet nu vel er sluttet, men at der nu disputeres iblandt Bestyrelsen om, hvor det skal fremlægges; at 2) d'Hrr., som, uagtet de ere Bestyrere, dog have aflagt Regnskabet, istedetfor at controllere Regnskabsføreren, – nu paastaae, at Regnskabet, som er aflagt i de af "Jris's Kasse betalte Bøger og som vedkommer "Jris", ikke er offentlig Eiendom, men deres private Eiendom, og at Actiehaverne saaledes kunne vente, slet intet Regnskab at faae iaar, at 3) Bestyrelsen er deelt i to Partier, imellem hvilke der hersker stor Uenighed; at 4) Hr. Wulff er i Besiddelse af saadanne Data, at de, hvis de vare blevne bekjendte, maaskee aldeles havde forandret Valgene paa sidste Generalforsamling, men at han af Delicatesse holdt dem tilbage, og at Følgerne af denne Delicatesse, istedetfor at gavne, senere have tvunget ham til at tilskrive Hr. Hallengren, en at Medbestyrerne, paa en Maade, som har paaført ham et Sogsmaal for Jnjurier, – med flere saadanne Rygter, der meer eller mindre synes at grændse til det Utrolige; men ikke destomindre maae bedrøve Enhver, der interesserer sig for Dampskibet. Kommer nu hertil, at vi, uagtet Foraaret stunder til, endnu ikke have seet nogen Bekjendtgjørelse af Routen for den kommende Sommer, saa troer jeg, at min Opfordring til Bestyrelsen, snarest muligt at bestemme Saadant efter den ved Generalforsamlingen tagne Beslutning, og dernæst beramme en Generalforsamling, for at Actionairerne med Klarhed kunne blive satte ind i Forholdene og hvis nogle at Rygterne skulde befindes sande, da at kunne opfordre Bestyrelsen til at fratræde og vælge en heel ny Bestyrelse - ikke kan kaldes ubetimelig Skulde denne min Opfordring Jntet nytte, da jeg kun er enkelt Actionair, saa beder jeg de øvrige Actionairer tage under Overveielse, om det ikke kunde være nødvendigt at træde sammen og statutmæssigt fordre en Generalforsamling afholdt. Skjøndt de ovenfor berørte Forhold i "Jris's Bestyrelse og den af enkelte af dens Medlemmer brugte Færd forlængst have været moden til Offentlighed og vi fra mange Sider gjentagne Gange hertil have været opfordrede, have vi dog troet forløbigt, for Associationens og den gode Sags Skyld, at burde tie hertil, saa meget mere da vi virkelig have generet os for for det større Publicum at fremdrage en Sag, hvoraf de Vedkommende ikke skulde høste største Ære. Som Sagerne imidlertid nu staae, og ved de fortsatte uheldige Forhold, kan dette ikke længere taust forbigaaes og Publicum gjør nu med fordobblet Ret sit Krav gjældende. – Forfatteren af det velmenende Jnserat i Rand. Av." siger, at d'Hrr. Hallengten og Kiær, af Jver for den gode Sag skulde have bemægtiget sig et af en foregaaende Bestyrelse aflagt Regnskab. Men hvorledes, spørge vi, skal en saadan Usurpation lade sig bringe i Harmoni med Jver for den gode Sag. Hr. Hallengten skal vel mindst kunne rose sig af Jver for den gode Sag, thi en god Sag gaaer aabenlyst tiværks, og det er netop den Dadel, der maa træffe nævnte Bestyrelsesmedlem, at han sædvanligen eller otte unddrog sig fra at afgive Svar og sige sin Mening i de samlede Bestyrelsesmøder (hvilket allerede var Tilfældet forinden Bestyrelsens Medlems antal reduceredes) og derimod af Udenomsveie, uden at formanden sattes i Kundskab herom og uden at Møde afholdtes, tilveiebragte eller forenede sig med dHrr. Kjær og Bruun om Beslutninger, for hvis saaledes tilvundne Majoritet Dhrr. Wulff og Duysen, som forud overstemte, da maatte vige. Hvorledes skal man vel ogsaa dømme om en saadan Færd, naar tvende Medlemmer af en Bestyrelse usurperesig et Regnskab, der er aflagt og overgivet til den lovlige Revision, og med hvad Ret tiltroe vel disse Herrer eller det hele Triumvirat sig Competence til, naar et Regnskab af en foregaaende Bestyrelse er afgivet til Revision, da at give dette en heel forandret Form, fordi den første ikke stemmer med deres barokke Smag eller Anskuelse? Som naturligt har ogsaa en saadan Omkalfatring i hvad en foregaaende Bestyrelse har foretaget og hvad der fra dens Ressort allerede et gaaet over til Revisionen aldeles ingen Gyldighed, og uden al Tviv vil Revisionen ganske nægte at modtage det eller ogsaa Actionairerne protestere mod den hele usurpatoriske Fremgang. Som en Deel, idetmindste her paa Stedet, bekjendt havde et af Revisionens Medlemmer, der havde Tvist med den foregaaende Bestyrelse, nægtet at ville udføre Revisionen og var siden udtraadt af Actie-Jnteressentskabet. Naturligviis havde det da været Bestyrelsens Pligt, at constituere en ny Revisor eller sammenkalde en Generalforsamling for at udnævne en saadan. Men i det Sted behager det de Herrer Hallengren og Kjær, formodentlig ved Hr. Bruuns Hjælp (thi en Majoritet skulde jo til, at tage Regnskabet privatim hjem med sig og, ved Hjælp af et Par engagerede Subjecter, at omarbeide Samme for at kunne forelægge Generalforsamlingen et straalende Regnskab. Generalforsamlingen og Regnskabsdagen kom, men – intet Regnskab. Deherrer vare ei blevne færdige med deres herculiske Arbeide, som imidlertid forsikkredes og faa Dage at skulle blive fremlagt til Gjennemsyn for Actionairerne og derfra blive afgivet til Revisionen. Naturligviis gav Utilfredsheden herover og over Bestyrelsens Forhold i det Hele sig Luft ved sidste Generalforsamling, og det paa en enkelt Side maaskee i vel stærke Udtryk, skjøndt disse dog ikke manglede deres Foranledning. Naar man imidlertid derfor, i Erkjendelsen af det Besværlige, det altid ligger i en Bestyrelses Functioner, og for at møde Bebreidelsernes bittreste Side, yttrede sig imod den skarpere Sadel, og navnlig Hr. Procurator Møller (der vel er Hr. Hallengrens Sagfører og Concipist i de verserende Stridsanliggender imod Hr. Wulff) fremtraadte med den Yttring, at man maatte vide Bestyrelsen Tak for den havte Besvær, da ere disse Ord vist neppe bleve deelte eller opfattede anderledes, end at man skyldte Bestyrelsen fra Bestyrelse sin Tak for havte Uleilighed og at dette navnlig maatte gjælde Formanden, Hr. Wulff, og dennes Bentræbelser, hvorimod det vist ikke har kunnet falde Nogen ind, at vide d'herrer Hallen gren og Kjær Tak for den Fremgang, de have brugt, og for den megen Uenighed de have bidraget til at strøe i Bestyrelsen. At Hr. Hallengten, selv efter den Skylregn af Bebreidelser, der faldt paa sidste Generalforsamlingsdag, har kunne finde det passende at modtage nyt Valg, har man seet, men at et nyt Valg neppe vilde have truffet ham, naar man ikke havde indrettet Afstemningen saaledes, at denne var kommen til at foregaae lige ved Mødets Aabning, for Noget endnu var kommet til Actionairernes Kundskab, og naar ikke reqvirerede Hjælpetropper betids vare arriverede - dette tør ve vist efter den utvetydige Maade, hvorpaa man ved Mødet siden og navnlig ved dets Slutning udtalte sig, sætte udenfor at Tvivl, At Triumvirvatet forresten har vedblevet at handle conseqvent: det maa man lade det. Regnskabet, der nu siges at være færdigt, har man endnu ei fremlagt, fordi der tvistes om, hvor det skal hen igge, skjøndt Bestyrelsen selv i en tidligere Beslutning har anerkjendt Expeditionscomptoiret for rette Sted; Expediteuren har man i Unaade afskediget, Formandens Circulaitte om Rentens Bekjendtgjørelse har man paa stødende Maade afviist som – ubetimelig (!), Formanden har man ved Nyvalg afsat etc. etc.: Alt naturligviis med tilbørlig Majoritet. Hvorhen alt dette skal føre, er ubegribeligt og Actionairerne ville neppe længere tøve med at fordre en Generalforsamling sammenkaldt for at forlange Rede og Rigtighed og Oplysning tillige om Ting, som vi her ikke ville berøre, men i hvilke man, efter den forefaldne Correspondence med Hr. Wulff saavelsom med Regnskabsforeten og navnlig efter den Sidstes oplysende bemærkninger, vistnok skylder at bringe Lys og berigtige de muligt prange Anskuelser. Det er beklageligt for Associations-Foretagenders Fremme i Provindsen, der mere behøver at styrkes end at svækkes, at slig Kiv og Trætte skal opstaae; det er beklageligt, at Mænds bedste Kræfter skulle bortødsles og lønnes med Utak; det er beklageligt, at personlig Disharmonie skal afløse den harmoniske Udvikling af fælleds Kræfter og bringe gjensidig anmost Sindelag, der gjerne er slig Trættes Foster, tilveie; men efter den Yderlighed, hvortil Alt her er gaaet, kan det ei vedblive saaledes længere, og Offentligheden er nu det eneste Purgationsmiddel, hvad enten det saa føder Venskab eller Fiendskab; det er dog altid bedre, at Partier aabent fremtræde end at de følge Jntrigens mørke Spor. Hr. Hallengreen har nu saasøgt Hr. Wulff for de Udtryk, hvormed denne i en Skrivelse skal have betegnet hiins Færd og navnlig hans formeentlige Udfald imod Regnskabsføreren. Denne Sags juridiske Deel vil jo nu Retten faae at paadømme og vil den sandsynligviis derefter blive forelagt til Publicums Kiendelse. Hvad Tilfredsstillelse Sagsøgeren og hans Venner ville finde i det formodende Resultat, bliver derfor deres Sag, men, hvilket end Udfaldet bliver saavel i denne som øvrige Retninger, da maa vist Enhver, der lever udenfor Cabalernes og Jntrigernes virksomme Kreds, med Beklagelse see, hvorledes ogsaa her Utaknemmeligheden er Fortjenestens travle Følgesvend; thi vi behøve neppe at oprulle vor just ikke gamle Associationshistorie her paa Stedet og navnlig Dampskibsforetagendets Tilblivelse for at vise, at det navnlig er Hr. Wulffs Virksomhed og utrættelige Jver, man skylder ogsaa dette vundne Gode, medens de fleste øvrige Herrer i "Jris's Bestyrelse, selv det Medlem, der havde gjort betydelige Udenlandsteiser for Jnteressentskabets Regning, sløvedes i deres Jver og endog i sin Tid lode sig henrive til at tage den anticiperende Beslutning, der let kunde være bleven dræbende for det hele Foretagende, hvis det ikke ved mange Anstrængelser havde lykket at frelse dette fra Ballotationsdøden paa den vigtige Generalforsamling om to be or not to be Spørgsmaalets Afgjørelse. – Vi ville haabe, at man endnu, saa mange hemmelige og afflørede Partier der end have dannet sig, kommer til Erkjendelse om, at kun Enigheden i det Godes Efterstræbelse bringer de ægte Resultater tilveie, og at man endnu søger at overantvorde det Passerede saa godt som muligt til Forglemmelsen og, ved at slutte de bedre Kræfter saa meget fastere sammen, at styrke den hæderlige Bane i den provindsielle Association, som vor By vel ellers torde tilkomme Fortjenesten for at have aabnet, og som den offentlige Mening dog nu maa være stærk nok til at forhindre fra at lide oftere Afbræk.