Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-06-19
Videnskabelighed. (Beretningen om Repræsentantforsamlingen den 31 Mai sluttet.) J Henseende til Selskabets Virksomhed er Oplaget af Folkebladet siden 1 April f. A. 6000 Expl. Af det danske Sprog i Hertugdømmet Slesvig, af Prof. Dr. Paulsen, er trykt 7000 Expl. 70 Expl. af dette Skrift bleve sendte til 5 forskjellige Mænd i det Slesvigske til gratis Uddeling, men omde 100 Expl., som det overlodes Formanden at bortgive til Mænd i det Slesvigske, er ingen Begjæring indløben. Derimod ere 200 Expl. senere anvendte til gratis Uddeling i Slesvig, fornemmelig i den nordostlige Deel." Af "Riises Bibliothek for Ungdommen, er bortgivet 100 Expl. i det Slesvigske. Uagtet Opofrelserne for at udvide Selskabets Virksomhed til den dansktalende Deel af Hertugdømmet Slesvigs Befolkning indskrænker sig til dette Lidet, og uagtet Selskabets Bestyrelse, for at undgaae endog alt Skin af Partigængerie, i denne Sag er gaaet frem med en maaskee endog overdreven Besindighed og Varsomhed, har Man dog ikke kunne undgaae hadefulde Jnsinuationer, som Man har søgt at skaffe Indgang ved Opdigtelse af faktiske Usandheder. Saaledes er det i en Skrivelse til Formanden fra Haderslev af 16 Mai indberettet, at Flere der i Egnen ere tilbøielige til at troe, hvad der i mundtlig Tale ombæres, at Trykkefrihedsselskabets Hensigt med Slesvig egentlig er politisk, og ikke gaaer ud paa Mere eller Mindre, end at incorporere Hertugdom met under Kongeriget, at Selskabet skulde have tilsagt en Mand i Haderslev indtil 1000 Rbd. til Understøttelse af et Foretagende i samme Hensigt &c. &c. At disse Rygter ere ligesaa ugrundede som taabelige, at der om Alt saadant hverken er indkommet noget Forslag, eller, være sig til eller i Selskabets Bestyrelse, yttret noget Ord - er noksom bekjendt; men en offentlig Erklæring synes dog ikke overflødig, og den meddeles her i det Haab, at Redakteurer af tydske Blade i Hertugdømmet Slesvig, som ville være Sandhedens Organer, ville optage den. Foruden de flere Skrifter, som for Selskabets Regning enten ere udgivne eller i Trykken, er en Omarbeidelse af Grosserer Nathansons Skrift om Klagerne over Næringsløshed, efter at være eenstemmig anbefalet af den dertil valgte CommitJeg tee, bestaaende af Prof. David, Etatsraad Hvidt og Prof. Schouw, ligeledes antaget og det Hele formodes at ville blive færdigt i Juli Maaned. Uagtet den Virksomhed, som her ved Fakta og Talstørrelser er angivet, og hvormed Bestyrelsen har søgt at forbinde Bestræbelser for at udbrede en litterair Aand, bør et Faktum ikke forbigaaes med Taushed, fordi en almeenagtet Videnskabsmand - en af Selskabets Repræsentanter, af hvem Man mindst kunde vente en Anke over Selskabet fremført udenfor Selskabet, saalænge han Jntet har gjort i Selskabet for at forebygge den - har halvt offentlig erklæret, at det Selskab, hvis Repræsentant han var og er, ikke længere kunde ansees at existere, da det var fraveget sin oprindelige Bestemmelse og ikke mere modarbeidede Pressens Misbrug. Dette Faktum er: at en Forlægger har givet Formanden skriftlig Tilsagn, om ikke at fortsætte eller falholde et Skrift, paa hvis skadelige Jndhold han ved Skriftkommitteen var gjort opmærksom. Den Mand, som har aftvunget Skriftcommitteen denne Meddelelse, er Man villig til at sætte i Kundskab om flere lignende Tilfælde, der ifølge deres Natur ikke kunne omtales. Til denne historiske Fremstilling af Selskabets Virksomhed udbad Formanden sig Tilladelse til at knytte et Par bemærkninger. Det, hvori Man efter hans Mening især gjorde Selskabet Uret, var i Bedømmelsen af den Aand, der havde bevæget sig i det og navnligen besjælet dets Bestyrere. Paa den ene Side havde Man betragtet Selskabet som en farlig Jacobinerklub, der med Velbehag vilde træde i Opposition mod Regjeringen og udbrede Misfornøielse med dens Foranstaltninger, saaledes havde han den 6 Mai fra et Medlem modtaget et Brev, som han, uden dog at navngive Manden, troede at burde lade komme til Selskabets Kundskab, for at opfordre dem, som maatte dele de deri udtalte Grundsætninger, tildeels at følge det deri givne Exempel, deels at motivere den der førte Anke over Selskabet. Det lyder ordret saaledes: "Da jeg finder, at Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug i længere Tid er gaaet udenfor dets oprindeligt opgivne Formaal og synes at have antaget Karakteer af et politisk Selskab, finder jeg det ikke stemmende med den af mig aflagte Embedseed at vedblive at være Medlem af Selskabet. Jdet jeg derfor herved og fra idag udmelder mig af Selskabet, bemærker jeg, at jeg naturligviis indtil 1 Octbr. d. A. præsterer mit sædvanlige Kontingent, uden dog derved at ville ansees som Medlem af Selskabet indtil den Tid. Paa den anden Side havde Man bebreidet Selskabets Styrere, at de endog i den Grad skulde have forsyndet sig imod det frie Folkelivs Udvilling, at den Mand, som for faa Dage siden ved en Folkefest førte Ordet for Foreningsaanden, med umiskjendelige Hentydninger til Selskabet og dets Historie, fandt sig foranlediget til at advare imod indre Despotien i Selskabet og "Udøvelse af Sextenmands-Dictatur." Hiin Yttring af Formanden, at en agtet Videnskabsmand, en af Selskabets Repræsentanter havde udenfor Selskabet erklæret, at Selskabet havde ophørt at existere, foranledigede Prof. Sibbern til at afbryde Taleren med den bemærkning, at han havde yttret at Selskabet havde ophørt at virke mod Misbrug i politisk, ikke i moralsk Betydning, hvilket allerede fremgik deraf, at han havde brugt hiin Yttring i en politisk Forelæsning m.m. Efter flere Mod=Yttringer af Prof. Clausen gik Formanden over til Dagens Orden, som ikke tillod en længere fortsat Discussion om dette Punkt. Da hans Beretning vilde blive optaget i Folkebladet, vilde Prof. Sibbern faae Leilighed til at erklære sig yderligere offentligt, om han fandt det Nødde nødvendigt. Formanden indledede Valghandlingen ved nogle bemærkninger, da han, navnlig hvad Formand, Viceformand og Skriftcommitteens Medlemmer angik, ansaae det af Vigtighed, at der blev taget Hensyn til 1) Vedkommendes Produktivitet, 2) kritiske Dygtighed, 3) politiske Anskuelser (saaledes at Man ikke valgte Nogen, som forudsattes at mangle paa den ene Side Frimodighed og paa den anden Side Besindighed), 4) særegne Kundskaber (saaledes at de forskjellige Kundskabssag saavidt muligt fandtes repræsenterede og navnligen en Jurist, en Historiker, en Folkelærer, en Handelskyndig, en Statskyndig og en Statsvekonom fandtes i Skriftcommitteen); det var endelig en Selvfølge, at det var vigtigt at faae Mænd, som havde den fornødne Tid og hvis Jnteresse for Folkebladet ikke maatte underordnes den, som de, ifølge tidligere Forpligtelser, skyldte andre Blade. Derefter foretoges Valgene, og først, efterat Prof. Clausen, som ved første Votering fik 52 Stemmer og efter ham Nogle af dem, paa hvem Stemmerne ved første og anden Votering faldt, uden at dog Nogen havde absolut Pluralitet, havde erklæret, at de ikke saae sig i Stand til at overtage Formands posten, blev ved den tredie Votering Overlærer Olsen valgt til Selskabets Formand ved 41 Stemmer. Alle de andre Valg fuldbyrdedes, uden at Nogen vægrede sig for at modtage samme. Samme Dobbeltnummer begynder med, Skriftcommitteens Gjendrivelse af den Beskyldning, som Man har bragt i Omløb og arbeider paa at skaffe Tiltroe blandt det slesvigske Folk: at en underfundig Plan skulde ligge til Grund for Selskabets uskyldigt udseende Bestræbelser, at Man skulde have til Hensigt, under denne Maske af Jnteresse for Sproget, at fraliste Slesvigerne deres nedarvede Jnstitutioner og Former, og i det Sted at indpode danske, ja vel endog at faae Hertugdømmet Slesvig indlemmet i Kongeriget Danmark. Der hører lige saa stor Uforskammenhed til at udsprede saadanne beskyldninger, som Lettroenhed til at fæste Lid dertil, naar Man betænker, hvor høist ubetydelig en Anledning Man har fundet dertil i den Omstændighed, at Navnet paa Hertugdømmet Slesvig ikke særskilt er anført paa det af Selskabet nylig udgivne physiskegeographiske Kort over den danske Stat, og at Navnet paa Kortet selv er betegnet som Sønderjylland. Hertil svarer Skriftcommitteen, at det anførte Kort ikke vedkommer den politiske Geographie; det har intet andet Øiemed end at oplyse Statens physisk geographiske Forhold, og af den Grund findes der ingen statistisk Jnddeling, men de enkelte Lande betegnes kun med de Navne, de føre som Landskaber. Derfor er Landet mellem Kongeaaen og Eideren benævnet med det blandt de Danske brugelige Landskabsnavn Sønderjylland, i Modsætning til det til Kongeriget henhørende Land Nørrejylland; og Hertugdommet Slesvig er i Kortets Titelindskrift betragtet som en Deel af Danmark, nemlig Landet, ikke Kongeriget Danmark. Jdet Skriftcommitteen paa Selskabets Vegne ved denne Leilighed ikke bør undlade, udtrykkeligt at afvise Jnsinuationer om politiske Hensigter og propagandistiske Bestræbelser for Danskhed som grundløse Beskyldninger, griber den derimod gjerne Leiligheden til at vedkjende sig den største Jnteresse for den begyndte Gierning, at komme det danske Sprog, og den danske Litteratur i Nordslesvig til Hielp i den fra flere Sider betrængte Stilling, og den venter sig endog dertil velvillig Bistand af de tydsktalende Beboere af Slesvig, der besidde Dannelse og Humanitet nok til at agte Andres Sprog og Nationalitet ved Siden af deres egen.