Aarhuus Stifts-Tidende, 1815-04-29
Kongen af Neapels Proklamation til Jtalienerne." Timen er kommen da en stor Skiebne skal gaae i Opfyldelse. Forsynet kalder eder endeligen til et uafhængigt Folk. Fra Alperne indtil Stil las Havbugt lyder kun et Raab: Jtaliens Uafhængighed. Med hvad Ret kunne fremmede Nationer frarive det denne Uafhængighed, der er ethvert Folks første Gode og første Rettighed, af hvilken Grund skulde de beherske eders skiønne Sletter, le ne sig eders Rigdomme, for at omplante dem i Egne hvor de ikke ere udsprungne, hvad giver dem Ret til at bortføre eders Sønner for at lade dem døe langt bort fra eders Fædres Grave, Forgieves havde da Naturen optaarnet Alpernes Volde for eder, Forgieves omgierdet eder med endnu mægtigere Skranker, med Sprog og Skikkes Forskjellighed, med Karacterernes ubestridelige Ufordragelighed. - Nei, nei, Ethvert fremmed Herredømme forsages fra Jtaliens skiønne Sletter, Engang Verdens Herrer have J i Aarhundreder tyve bødet med Undertrykkelse for hiin farlige Hæder. Idag være det eders Hæder, ingen Herrer længere at have. - Ethver, Folk maae holde sig inden de Grændser som Naturen har betegnet det; Have og utilgiængelige Bierge, det er eders Grændser Tænk aldrig paa at overskride disse, men driv Udlændigeren tilbage som krænker i dem, hvis han ikke ilsomst drager tilbage til sine egne, 80000 Jtalienere af Neapels Gebeet, drage ud under deres Konges befaling, og sværge ikke for at hvile, inden Jtalien er befriet. Allerede er det beviist, at de vide at holde hvad de svoere. Italienere fra andre Egne, understøt det store Foretagende. Hvo som kan føre Værge gribe det atter; den uvidende Ungdom lære at føre det. Hver Ædling hæve sig og tale frit i Fædrelandets Navn. Folkestyrken udvikle sig i Masse og i alskens Former. Det gielder Afgiørelsen af Jtaliens Frihed eller dens nye nedbøiende Trældom. Kam ven være afgiørende, og vi ville da for stedse have grundfæstet det skiønne Fædrelands Velfærd der, skjøndt endnu blødende - vil bestaae den heftigste Kamp. - Ethvert Lands oplyste Mænd; Folkeslag som ere en liveral Regiering værdige, Fyrster, som udmærke sig ved Karakteerstorhed, ville fryde sig ved eders Foretagender og istemme eders Triumf. Og kunne Engelland forsage eder sit bifald; dette Mønster, paa konstitutionel Regiering, dette frie Folk der regner sig det til Hæder at kjempe for Nationernes Uafhængighed. Jtalienere! længe vare J forundrede ved forgiæves at kalde os; J dadlede maaskee endog vor Uvirksomhed, da allerede eders Ønsker gienlød rundt om os. Men den rette Tid var endnu ikke kommen; endnu havde jeg ikke erholdt Prøver nok paa eders Fienders Troløshed; O hvad have J ikke maattet erfare i hiin korte Tid. Hvormange tapre Krigere og dydige Patrioter ere ikke frarevne Fædrelandet, Hvormange sukke ikke endnu i Fængslerne. Hvormange Slagtoffere og Udpresninger og uhørte Admyggelser, Jtalienere: Erstatning for saa mange Lidelser, Slutter Eder tæt til hinanden og en selvvalgt Regiering, en ægte national Repræsentation, en Forfatning, Aarhundredet og eder værdig, vil beskytte eders indre Frihed og eders Eiendomme, eders Mod vil være Borgen foreders Selvstændighed. Jeg opfordrer alle Tapre til at kjempe ved min Side; jeg opfordrer alle som have tænkt over deres Fædrelands Anliggender, at forbereForfatning og Love, som fra nu af skulle beherske det uafhængige Jtalien. Rimini, den 30te Marts 1815. Joachim Napoleon.