Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-06-30
J "Fædrelandet læses følgende Reflexioner, hvilke vi her simpelthen anføre, uden at kunne fælde nogen Dom over deres Rigtighed eller Urigtighed; Uagtet Publikum i de senere Aar er blevet temmelig godt vant til at see Embeder besættes efter Hensyn, der ligge udenfor den almindelige Regel, Anciennetet og fremragende Dygtighed, og derfor udenfor dets Synskreds, saa skeer der dog endnu stundom Noget, som vækker dets Forbauselse, og derfor i længere Tid beskjæftigen den almindelige Samtale. En saadan Udnævnelse er Hr. Kammerjunker Johan Christian Jessens til Byfoged i Svendborg under 23 Mai 1846. Hr. Jessen, er nemlig juridisk Candidat fra 1840 – altsaa nu 6 Aars - med land. til den theoretiske og h. ill. til den praktiske Exammen; han har siden været Volontair paa Stiftamtmandskontoiret i Odense, og er derfra først bleven constitueret som Herredsfoged i et af Odense Amts Herreder, og siden, efter Kjunker Moltkes Død, som Byfoged og Byskriver i Svendborg samt Herredsskriver i Sunds og Gudme Herreder. Ligesom det nu ikke af Hr. Jessens Exammenscharakteer kan sees, at han ved samme har lagt udmærkede Kundskaber for Dagen, men Udfaldet af hans praktiske Examen - hvorvel samme vistnok ikke er nogen meget paalidelig Prøve - snarere synes at tale for, at de kun have været temmelig middelmaadige (?), saaledes kan det heller ikke indrømmes, at det, at han har været constitueret i et Par Embeder skulde kunne opveie saavel Exammenskundskaber som Mangel af Anciennitet; thi han kan have tilfældige Omstændigheder, private Forhold og Forbindelser at takke herfor, og det maa i Almindelighed betragtes som urigtigt, at Constitution i et eller flere Embeder skulde give den ellers Uberettigede noget særligt Krav paa Befordring. En anden Sag var det, dersom Hr. Jessen havde benyttet det ham tilfaldne Held til at lægge nogen overordentlig Duelighed for Dagen, men heller ikke herom er der noget offentligt Vidnesbyrd tilstede. Vi have vel hørt ham rose for Raskhed og Embedsiver, men Herregud! disse Egenskaber ere da temmelig naturlige hos den, der baade er ung i Alder og ung i Embede, og vilde vist forefindes hos de allerfleste juridiske Candidater, dersom Man ikke lod dem tygge Contoirpenne til de fik graa Haar, men et Par Aar efter Examen satte dem i selvstændig praktisk Virksomhed. Paa den anden Side er der offentlig fremkommet adskillige Hentydninger til, at Hr. Jessen under sine Constitutioner ikke i samme Grad, har lagt Besindighed og Conduite for Dagen, som han har været rask og rørig, og selv om Man nu heller ikke, fordi han er en ung Mand, vil regne ham dette videre til Onde, saa forekommer det os dog, at der burde have foreligget Kjendsgierninger, som godtgjorde, at han besad begge Slags Egenskaber, naar hans Constitutioner skulde give ham et uhyre Forspring for alle hans Samtidige og mange Ældre. Skulde endelig Nogen mene, at den saa meget yndede Raskhed og Jver, ogsaa uden at være ledsaget af Besindighed, var et stort Fortrin, som fortjente Paaskjønnelse, og som burde anvendes til det Offentliges Bedste, før Alderen formindskede det, saa skulde Man da synes, at det Embede, hvortil Hr. Jessen kunde komme i særlig Betragtning, maatte være et saadant, som særligt udkrævede ungdommelig Fyrrighed og Udholdenhed og derfor var mindre skikket for en ældre Mand, medens det derimod mindre hyppigt medførte Conflicter, hvorunder Manglen paa Besindighed kunde træde frem, eller i alt Fald var mere unddraget den offentlige Kontrol, saa at Embedets Værdighed ikke kunde lide meget ved et enkelt Misgreb af Embedsmanden, saa skulde Man synes, sige vi, at Man maatte have ansat Hr. Jessen som Politimester i en af de vidtstrakte besværlige Jurisdictioner i det vestlige eller nordlige Jylland eller i et af de af Forbrydere oversvømmede Districter i det nordlige Sjælland. Nu har Man derimod ansat ham som Byfoged i en lille Kjøbstad, hvormed ingen Landjurisdiction er forbunden, altsaa i et ret mageligt Embede, som just passede for en ældre, af Embedslivets Byrder trættet Mand, i en lille Kjøbstad, hvor det Offentliges Repræsentant idelig er iagttaget i sine offentlige Bevægelser som i sit private Liv og udsat ikke mindre for smaalige Konflicter end for en eensidig Kritik, hvor det altsaa netop kommer an paa Besindighed og Conduitte, for at Embedsmyndigheden ikke skal compromitteres; Man har ansat Hr. Jessen, sige vi, i den samme lille Kjøbstad, hvor han har været constitueret i længere Tid, og hvor det ikke kan eller i alt Fald burde være Vedkommende ubekjendt, at han har staaet i et ubehageligt Forhold med i det mindste en Deel af Communens Borgere og dens Repræsentanter, med hvilke han nu skal dele Forvaltningen af den, hvor det altsaa selv for den modnede og forsigtige Mand maatte være høist vanskeligt at komme til at virke under ønskelige Forhold. Under disse Omstændigheder troe vi Man har Ret til at finde Hr. Jessens Udnævnelse paafaldende, og om nu end vi for vort Vedkommende gjerne ville troe, at der alligevel har været meget gyldige Grunde til at befordre ham meget hurtigt til et godt Embede, saa er det den beklagelige Følge af, at disse Grunde ikke træde frem for Offentligheden, og Man let tænker sig Muligheden af, at ogsaa høist uberettigede Motiver kunne have medvirket, saasom at Hr. Jessen er Søn af Stiftamtmand Jessen i Lolland=Falsters Stift, der ved sine denoncerende Jndberetninger og sin underdanige Tienstiver antages at være i sær Gunst, samt at han desuden er Adelsmand og Kammerjunker; ja Man gaaer vel endog saavidt, at Man søger Anledningen til den skeete Adskillelse af Byfogedembedet i Svendborg fra Byskriverembedet sammesteds og Herredsskriverembedet i Sunds og Gudme Herreder i Ønsket om at kunne give Hr. Jessen det første uden at begaae en altfor iøinefaldende Uret. Vi have, som sagt, ikke saa slet en Mening om Regjeringen, at vi troe paa slige Motiver, men sig os, J, som ere bedre underrettede, hvad Man skal troe, naar Man seer en 25 Aar gammel Yngling blive foretrukken for graahærdede Mænd, en 6 Aars Candidat for en 18 Aars, en i et Par Aars Tid constitueret Embedsmand for en i en halv Snes Aar virkelig Embedsmand, naar Man endelig seer en Kammerjunker, gaae langt forud for de 43 af sine 44 Samtidige, hvoraf 27 endnu ere ubefordrede, 7 have naaet at blive Fuldmægtige, 5 Cancellister og Copister, een Assistent, een Auditeur, een surnumerair Protocolsekretair, een Sysselmand, men een Committeret; og denne sidste er da ogsaa Kammerjunker, Adelsmand og af en yndet Familie. Paa den 9de Sommerforestilling paa det kgl. Theater i Kjøbenhavn skulde gives Hr. Hostrups: Gjenboerne"