Viborger Samler, 1837-11-18
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Ved Postens Afgang var 403 Valgs Udfald bekjendt i Paris. Af disse vare 300 Medlemmer af det forrige Kammer og 103 Nyvalgte, blandt hvilke dog 16 forhenværende Deputerede. Legitimister og Doctrinaire have lidt betydeligt Tab. Hoffet beklager Tabet af Hr. Jules de la Rochefoucauld, der er faldet i Valgkampen, endskjøndt han især havde anbefalet sig til sine Vælgere i sin Egenskab som Ade de-Camp hos Kongen. Ved Martins Valg i Strasburg bragte man hans Ord i Aaret 1835 i Erindring: "Man forfølger os som Republicanere, jeg beklager mig ikke derover; det er min Meening, min Overbeviisning, min politiske Tro. J denne Valgkampens Tid har det ikke manglet paa levende Episoder; af disse vente to paa en tragisk Opløsning. Le National havde i den senere Tid rettet heftige Skjældsord mod Udgiveren af La Presse Emil Girardin, og derpaa erholdt en Skrivelse fra denne, der var forsynet med et oplysende Bilag; paa Efterspørgsel vilde Jngen i hiin Journals Bureau, vedkjende sig denne Skrivelse, og Hr. Girardin selv var endnu i Bourganen, som Candidat. (Han er senere bleven valgt til Deputeret.) En Duel mellem denne, Carrels Banemand, og en af National's Redacteurer er uundgaaelig. – En anden personlig Strid reiste sig ved Valget i Nevers mellem Departementets Præsect, (Hr. Badouil) og en af Stadens Vælgere. Den ministerielle Candidat (Lafond) svævede nemlig i Fare for at blive stukken ud af en Hr. Brunier, en Slægtning af Hr. Dupin, og for at forhindre dette tilbød Præfecten, efter Forlydende, Hr. Brunier en Oppebørselspost, naar han vilde rømme Marken for sin Modstander. Denne Manoeuvre opdagedes af Hr. Girerd, en udmærket Advocat fra Nevers, og bekjendtgjordes for Vælgerne i et af Hr. Brunier verificeret Brev. Ved Valget, traad nu Præfecten, bleg af Harme, frem og beskyldte saavel Hr. Girerd som Hr. Brunier for Løgn. Dette Ord var neppe udtalt, for det paadrog Præfecten en Øresigen. Sted, Vaaben og Time bleve strax bestemte; dog adskilte Biskoppen af Nevers ved sin Ankomst paa Kamppladsen Modstanderne, dog kunfor den næste Dag at bestemme et nyt Møde, hvis Resultat endnu ikke er bekiendt. Løfter og andre utilladelige Midler, som Gouvernementet ved sine Tjenere anvender til at sætte sine Candidater igjennem, fortjente stedse at drage slige aabenlyse Følger efter sig, der, hvor fordærvelige de end kunne være for Privatexistencer, dog stedse ere fordeelagtige for det Offentlige. – Den 8de November ankom til Paris en Beretning fra General Valle, og den næste Morgen læste man i den officielle Deel af Le Moniteur Følgende: "Flere Journaler underholde Publicum med den Ødelæggelse, som Cholera skal anrette i vor africanske Hærs Rækker. J Bona har den aldeles ophørt og i Constantine, hvor den i Begyndelsen optraad med stor Jntensitet, tog den i Følge de nyeste Efterretninger igjen lige saa rask af. Det er desværre kun altfor sandt, at General Caraman er død ifølge et Anfald af Cholera. Hvad General Perregaur. angaaer, saa lider han alene af sit svære Saar, som han fik ved General Damremonts Side."J et Privatbrev fra Constantine af 27de hedder det: Mangelen paa Levnetsmidler blev stedse føleligere. Soldaten sattes paa den sidste Kjødration. Derfor iler man med at rømme Pladsen. Jmorgen forlader Brigaden Trezel Pladsen, med en lang Vognrække af Syge. En fransk Garnison bliver tilbage. Jngen indfinder sig for at underhandle. Der gives Jntriguer over Jntriquer. Det franske Parti seirer, og Constantine vil blive behandlet som en fransk Erobring. Duvivier, der forsvarede sig saa tappert i Guelmadrager bort; Oberst Bernelle, vistnok en drav Soldat, men mindre fortrolig med Arabernes Characteer og ei begavet med Duviviers Jernvillie, erholder Commanden. Antallet af Syge formerer sig med hver Dag som en Følge af de forskjellige Savn, for hvilke Soldaterne blive et Bytte. J nogle Dage have vi havt en endnu værre Gjæst, nemlig Cholera. Man har idag begyndt at rense Constantines Omegn for Cadavrene af de faldne Heste, der hidtil forpestede Luften. 200 Arabere ere ankomne hertil fra Achmed Beis Leir; det er Jndvaanerne fra Constantine, der vende tilbage til deres Arne. De medbragte det Rygte, at Beien vilde trække sig tilbage til Jtalien.