Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-16
Under privat omhyggelig Behandling antog Denne sig selv Hørren og dens Forædling fra Sæden af og dens Rensning for at blive Jorden betroet, indtil Blegningen af egne vævede Damaster for det Kongelige Taffel. Ved sit Gods Øe bjerregaard bestemte han, at aarligen en af Hovedgaardens Marke skulle besaaes med 14 a 15 Tdr. Hørsæd, en Jndretning, som endnu holdes i Hæder af Conferentsraadens værdige Søn, Hr. Etatsraaden, R. a. D., og som udføres aarligen af Begges gamle Ven, Hr. Jnspecteur Vøelcker, R. a. D. For at bortfjerne Frygten for uoverkommeligt Arbeide ved saa udvidet Hørsæd, lod han en Hørmølle bygge i Liighed med dem, man i Skotland har Mangfoldighed af. Ved den hermed forenede Presnings-Jndretning anvendes til Olie det til Udsæd ubrugbare Frøe, saavelsom hvad mere Oliefrøe der kjøbes. Til Sædefrøet derimod behørigen at rense anskaffedes de gode hollandske Solde, ligesom til Heglingen af den ved Møllen brudte og skjetende Hør, de fortrinlige Fabrikhegler: Alt under Anvendelse af en tillært Hørbereder, nu Hr. Hørbereder Nielsen. Til god Forarbeidning af Hørren ved Rokken, tildeels den toteenede, blev Spindeskole indrettet, til Garnets Vævning ligeledes betydelige Værksteder, under kunstforstandig Mester, nu Hr. Vævermester Hansen; til værdig Blegning af skjøn Vævning, Blegeriet Vintersbølle, under den kyndige Hr. Booth. indfødt Skotlænder. - Saa omfattende var denne baade i Handel og Landbrug saa saakyndige skarpsindige selvvirkende Mands Attraae for den Yndlingsgjenstand, han havde kaaret sig, fordi den efter hans Overbeviisning var af udmærket Vigtighed blandt dem, der kunne bidrage til Over eller Under-Ballance i Fædrelandets Handel, betydelig da for den Handlende saavelsom for Landbrugeren. Hans Haab blev det nemlig efterhaanden, hvad der længe havde været hans Ønske, at den Dag dog maatte komme, da Danmark, ikke stolende paa eene den ofte mislige Handel med fornemmeligen Korn, Heste og Qvæg, dog ville tillige avle de Linplanter, som Det ufornødentligen sætter sig selv i Skat for til Lande, der til disses Fremvært slet ingen Naturfordele har frem for os: Kun Uvane var det, saa paastod han, og Ukyndighed i ret god Behandling, der skilte os i faa Aar ved ligesaa mange Millioner. ( Dog, nu, aarligen vist nok, færre Tønder Guld end tilforne.) Og avlede vi først, saaledes var fremdeles hans Haab, til egen Fornødenhed, da snart fik vi at undvære, og da saae han derudi imøde en af de sikkre Støtter for hans Fædrelands Handel saavelsom for de øvrige Rigers, hvilke Østersøens Bølger berøre. Dog, ikke blot forholdsmæssige Qvantiteter i Liighed med Østersøens øvrige Naboelandes ønskte han fremlokkede af sit Dannemarks Skjød, men Qvalitet af Vahrene tillige i Liighed med deres, der have Nordsøen fælles med os: J Forhold til Ruslands Frembringelse i Mængde, til Hollands i Godhed. Et ungt Menneske, der ved sin erhvervede Duelighed har hædret sin Velynders Valg, kom til at leve i Europas bedste Hørlande endeel Aar, vides ret, ialt elleve; Han, der siden sin Hjemkomst har fra det Kongel. Hørinstitut i Fyen fordeelt til alle Dannemark Provindser de Kundskaber og Færdigheder, han fra hine Egne hentede os herind. Overbeviisning har vi derved i alle Landets Egne faaet, at i Danmark kan avles Hør, god Grøde og fortrinlig Vahre, ved fornøden Kyndighed, Færdighed og Flid. Commerce Collegiets Uddeling af den Beskrivelse over Hør behandlingen, som dets Medlem, Hr. Justitsraad Raffn, forfattede, virkede sit tillige til samme Øiemeed, hvis fleeste Læsere uden Tvivl studsede ved Efterretningen om de anstillede Sammenligninger mellem den velbehandlede danske Hør og den almindelige Østersøiske. Da den danske befandtes baade stærkere og blødere, samt givende mere Hør, mindre Blaar, saa skjønnes, hvor vel den kan ventes antaget i Handelen, naar engang den, saaledes behandlet, kan blive Udførselsvahre, og saaledes kan give Landet tilbage nogle af de mange Penge, der hidtil ere aarligen udvandrede for samme. Ryberg delede det Ønske med een af fine nærmest Betroede, af hvem det ofte er yttret, at dog en Tønde Hørsæd maatte aarligen saaes paa enhver god Gaards Brakmark. J adskillige af Flanderns Egne, endog dem, der mere have Rugmark end Bygmark, beretter Schwerz, at aarligen den Sjettepart af deres Jord er besaaet med Hør, og dette er Grundstøtten, for Huusflid af begge Kjøn og for den almindelige Velstand, derfor bliver der Hørren taknemligen kaldet: "der ernährende Vatter des Flanderns", og den Tilstaaelse gjøres villigen: Affire Mennesker i en Gaard, er nærer Hørren de Tre". J Schlesien, hvis Kornproduction af en Forfatter i Landet selv anslaaes ikke hviere end til 4 1/2 Fold efter Udsæd, denne selv indbefattet i samme Tal, altsaa ikke udmærket Jordbund eller Cultur, beregnes Hørren, som en femtende Part af dets aarlige Frembringelse. Udførslen af Hør, Hamp, Blaar, og Reebslager-Arbeider, samt Garn og Traad, Lærred, Battist, Damast og andre linnede Vahre, skal i Aaret 1801 have beløbet sig til mere end 6 Mill. 953,000 Rdlr., i Aaret 1802 mere end 6 Mill. 692,000, altsaa det ene Aar henved 6, det andet henved 7 Millioner Rigsdaler, af en Folke mængde omtrent to Millioner. Fyens Slætten, Jyllands Mols og andre enkelte Egne afhænde ligeledes aarligen en god Deel hjemgjorte Lærreder. – J Sammenligning med anførte Lande vil hiint Ønske erkiendes vist ikke overdrevent, (for overdrevne Ønsker vogtede sig uden Tvivl nok en Mand af N. Skarpsind), at see en Tønde Land paa en god Gaards Mark med Hør, saaet ikke af Tvang, men med Glæde af enhver Mand selv; det var vel omtrent en 50 Deel af en Mands Jord, altsaa langt fra enten en Femtende Part eller Sjettepart. J mangen Egn tør dette vel snart være at haabe, naar god Hørsæd nok igjen kommer herind, thi det Frøe, som Landet, efter 8 Aars manglende Jndførsel, nu har, er en heel Deel udartet. – Naar ovenmeldte Udsæd eengang blev almindeligt, da bliver heri et godt Bidrag for Ballancen i Handel, da er man paa Veien til at nyde lignende Fordeele af Linplanterne med andre Landes Beboere. Jkke uden Aarsag har ligesom vore Kongers og andre Landes Fædres, saa og Preussens Friedrich den Andens saavelsom hans bedste Forgængeres, Opmærksomhed været heftet herpaa. Jmidlertid for at faae bearbeidet de større Qvantiteter af Linvexter, ansaae Ryberg det fornødent, at her, som i Skotland, Jndretninger for Brydning og Skjætning maatte haves ved nemmere Redskab, end den vante Brage og Skjette paan, endog Hollændernes de bedre. Nederlænderens ømme Utrættelighed for sin Hør, eller Lothringerens og Elsasserens for sin Hamp, turde han, med al sin Godmodighed, dog ikke i nogle Generationer endnu vente af sine Landsmænd. (Om Landsmandindernes Flid med Nokken har han langt mindre Tvivl.) Som foran meldt byggede han derfor sin Hørmølle i Kjøng, deels for sine egne fjorten Tønder Sæds Skyld paa Øebierregaard, deels forat give Exemplet. De skotske blive, saavidt vides, drevne meest med Vand, den her paa Kjøng ved Hestekraft, af Mangel paa Vandet nær nok.