Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-01-16
2) Jndtil Rigsbanken kan faae udfærdiget den fornødne Sum til de ældre Sedlers Jndvexling, skulle alle paa D. C. lydende Sedler i Kongerigerne uvægerligen modtages som Rigsbankpenge efter det for Jndløsningen bestemte Forhold. Ligeledes skal i Hertugdømmerne, indtil fuldkommenJndfrielse kan finde Sted, Speciesbankens Mynt og Sedler, og al anden hidtil gangbar Sølvmynt, samt Laaneinstitutsedler, gaae og gielde: 1 Species for 2 Rbdl., og Skatkammerbeviserne paa 2 1/2 Rd. for 2 1/2 Rbdal. De Summer, som fra Vore Finantser endnu sættes i Omløb af nogle af hine Repræsentativer, ere indbegrebne i den Masse, som er beregnet at skulle indløses af Rigsbanken med den dertil bestemte Sum. 13) Som Skillemynt skal for det første, indtil en tilstrækkelig Sum af den nye er udpræget, hvorom nærmere Bekjendtgjørelse vil udkomme, af den nu varende Kobbermynt gaae og gielde, de danske 12 s. og de slesvigholsteenske Sechslinge, hver for 2 Rigsbankskilling, de for Danmark udprægede, men indkaldte og nu i Hertugdømmerne gangbare, 2 s. for 1 Rbskill., og de danske 3 s. for 1/2 Rbskill. 14) Eierne af alle de af Os eller Vore Forfædre paa Thronen, eller efter Kongelig Autorisation eller med Kongeligt Garantie udstedte Obligationer, Annuiteter, og Fonds i D. C., hvorunder indbefattes de af Depositocassen og Criditcassen for Huuseiere i Kjøbenhavn udstedte Obligationer, skulle være berettigede til, i Overeensstemmelse med Obligationernes Jndhold, at forlange Hovedstol og Rente udbetalt med 1 Rbdal. for hver 6 Rdlr. D. C.;men naar Renterne, i Overeensstemmelse med det i følgende § Foreskrevne, eengang ere hævede, bortfalder denne Rettighed, og alle fornævnte Forskrivelser blive for Fremtiden uopsigelige fra Creditorernes Side. 15) Disse Statsforskrivelser, hvortil ogsaa høre de ved Bancolaanet af 25 Septbr. 1811 udstedte Præmie-Obligationer, gaae da over til at vorde Obligationer i Rigsbankpenge, Daler for Daler, og forrentes i Sølvværdie for det første efter en Cours af 400 Rd. D. C. mod 100 Rd. Bance, saaledes: For hvert Hundrede Rbdal, svares aarligen 2. Rbdal, fra den første Betalingstermin i Aaret 1813 af at regne, og indtil samme Termin i det andet Aar efter Freden. J det 3die, 4de, 5te og 6te Aar efter Freden forøges denne Rente med 1/2 Procent hver Aar; og svares fra sidstnævnte 6te Aar af og fremdeles aarligen fulde 4 Procent eller 4 Rbdal, for hvert 100 Rbdal. S. V. af Obligatidnens nu paalydende Sum. For de Forskrivelser, hvoraf hidtil er svaret mere, end 4 Procent aarlig Rente, bestemmes Forrentningen medens Krigen og indtil det andet Aar efter Freden forholdsviis saaledes, at de Forskrivelser, der lyde paa 4 en halv Procent aarlig Rente, i fornævnte Tidsrum blive forrentede med 2 1/2 Rbdal., og de, der lyde paa 5 Procent, med 2 1/2 Rbdal. af hvert 100 Rbdal., hvilken Forrentning voxer med 1/4 Deel mere i det 3die Aar efter Freden, og saa fremdeles i det 4de, 5te og 6te Aar, indtil de fulde oprindelige 4 1/2 eller 5 Procent i Rbpenge, Daler for Daler. 16) Den paa Species lydende Statsgield, hvorunder, ligesom i §. 14 er fastsat, henhører hvad der efter allernaadigst bemyndigelse eller med Kongeligt Garantie er udstædt, gaaer over i uopsigelig Gield i Repenge Sølvværdie med 2 Rbdal. for 1 Species, og svares de i Forskrivelserne bestemte Renter ligeledes med 2 Rbdal. for hver Species. Dog undtages herfra de for Laanet af 24de Dec. 1808 udstædte Obligationer, der skulle indfries i de oprindeligen, bestemte Forfaldsterminer med 2 Rbdal. S. V. for hver Species af deres paalydende Sum. Renterne deraf betales med en halv Rbdal. aarlig af hver 80 Species eller 100 Rdlr. Courant. 17) For de under 3 Aug. 1810 og 25 Sept. 1811 i Kjøbenhavn og Altona optagne Laan i Banco ville Vi nærmere bestemme Betalingsterminerne. Renterne af disse Laan erlægges i Banco, som udbetales i Rbdaler efter Dagscoursen til hver Forfaldstermin. 18) Alle de Skatter og egentlige Afgifter til Vor Kasse og til offentlige Kasser under Vort Garantie, hvilke ere paabudne og bestemte i Dansk Courant, og først forfalde til Betaling fra Begyndelsen af Aaret 1813, skulle erlægges i Rigsbankspenge, Daler for Daler. De i Kongerigerne i Species paalagte og fra samme Tid forfaldende Skatter skulle erlægges med 2 Rbdaler for hver Species, undtagen de ved Forordningen af 6te Maji 1812 bestemte Paabudde for Vort Rige Norge, hvilke erlægges med 1 Rbdal, for hver Species. Om Retssportlernes Erlæggelsesmaade i Kongerigerne vil med det første udkomme nærmere Bestemmelser; imidlertid erlægges de med 1 Rbdl. for 1 Species. JHertugdommerne erlægges de i S. H. C. paabudne og fra 1 Oct. 1812 af forfaldne Kongelige Skatter og Afgifter med 1 Trefemtedeel Rodal. for 1 Rdlr. S. H. C., eller med 2 Rbdal. for 1 Species. J Betaling for resterende inden 1ste Oct. 1812. forfaldne Skatter, skulle dog de udaf Omløb satte Skatkammerbeviser, paa 20 Rdlr. modtages for 12 1/2 Rdlr. S. H. C. 19) Alle private Contrakter og Forhandlinger om Penge, skulle, naar de ikke, som f. Ex. Vexler lyde paa Banco eller fremmed Mynt, uden Undtagelse indgaaes og afsluttes allene i Rbpenge, som den eneste indenlandske Pengesort, der herefter for Domstolene i Vore Kongeriger og Hertugdommer kan indtages til Betaling, da for Fremtiden ingen Paastand om nogen Pengebetaling i nogen hidtil gieldende indenlandsk Penge eller Myntsort kan for bemeldte Domstole eller nogen offentlig Autoritet tages i Betragtning, eller noget efter samme iværksættes. 20) Det skal staae enhver frit for, at contrahere og afslutte Pengehandler, saavel i Rigsbankpenge Sølvværdie, som i Rigsbankpenge Navneværdie, men i alle Forskrivelser, som medføre Panteret i faste Eiendomme, skal det udtrykkeligen benævnes, om Betalingen er bestemt i Rbpenge S.V. eller N. V., da Documentet, hvis det lyder paa Penge, ellers ikke maa antages til Læsning i Kongerigerne, eller i Hertugdømmerne give Panteret i nogen fast Eiendom. J alle andre Tilfælde. antages, naar Rbdaler=Værdien ikke er nævnet, den Værdie at ligge til Grund, som Debitor, eller den, der har paataget sig Pengeforpligtelsen, angiven. Dog bliver Debitor, skjøndt Gielden oprindeligviis kun skulde betales i Navneværdie, pligtig at tilsvare den Sølvværdie, som Beløbet havde paa den Tid, Creditor, paa lovlig Maade, søgte sin Betaling. 21) Den almindelige Rentefod ved alle Forskrivelser, som lyde paa Sølvværdie, og herefter udstedes, er 4 Procent. Hvor Forpligtelsen derimod lyder paa Navneværdie, er Creditor berettiget til at betinge sig 3 Procent. 2 Det Forhold, hvorefter Gager, Lønninger, Pensioner, bestemte Diæter, m.m., baade i dansk og slesv. holst. Cour. skulle udbetales, have Vi i et til Vort Finants-Collegium under Dags Datum udstedt Reskript allernaadigst fastsat. For Kongerigerne Danmark og Norge. 23) J alle paa dansk Courant lydende private Forskrivelser, være sig med eller uden Pant, af hvad Slags de end maatte være, de undtagne, som omhandles i §. 31, omskrives Rigsdal, til Rigsbankdal. Sølv=Værdie efter Forskrivelsens Alder, saaledes, at Gield efter Forskrivelser, ældre end 11 Septbr. 1807, gaaer over til at blive Gield i Rypenge, Daler for Daler; Gield efter Forskrivelser, som ere yngre end, 10 September 1807, men dog ældre end 11 Decbr. 1807, forandres til 95 Rbdal. for hvert 100 Rdlr. D. C., og saa fremdeles efter den hosfølgende Tabel A, indtil de Forskrivelser, som ere yngre end 10 Decbr. 1812, i hvilke Summerne omskrives til 20 Rbdal. for hvert 100 Rdlr. D. C. - Hvor en Debitor ved en nye Forskrivelse har indfriet sin ældre, skal Gieldens Alder bestemmes efter den Tid, da den først blev stiftet, og hvor en Sum efterhaanden er contraheret, efter de enkelte Posters forskjellige Ald 24) Den i forrige §. nævnte Omskrivning bør skee ved en Paategning paa Gieldsbr. af Croditor og Debitor, dog dersom denne Sidste hertil skulde findes uvillig, eller ogsaa være saa langt fraværende, at Gjeldsbrevet ikke uden Vanskelighed til ham kan oversendes, kan Creditors Paategning være tilstrækkelig, hvorom han dog i saa Fald bør underrette Debitor, og derom enten forsyne sig med hans Tilstaaelse, som kan skrives paa ustemplet Papir, eller vidnesfast lade ham forkynde Paategningens Jndhold i en af Notarius publicus verificeret Afskrift. Skulde nogen Creditor forsomme den her befalede Paategning, kan han ved Retterne ikke vente nogen Dom for sin Fordring, men den af ham anlagte Sag vil vorde afviist. - Alle tinglæste Panteforskrivelser bør, naar de, som ovenmeldt, ere paategnede, forevises i Retten, og Paategningens Jndhold i Pantebogen indføres. (Fortsættes.)