Berlingske Tidende, 1811-01-07
AVERTISSEMENT. Bedømmelse, i Følge Forordningen af 15 Mai 1810, over efterskrevne 10 Begravelses-Selskaber eller Ligkasser. 1) Den under 29 Mai 1769 oprettede borgerl. Liigkasse, bekiendt under Navn af den Zedelerske; den sidste Convention er af Aaret 1809. 2) Skillings-Klassen, som er en Deel af den under 29 Julii 1750 confirmeerte Begravelseskasse. 3) Den anden Kasse af den under 29 Julii 1750 confirmerte Begravelseskasse. 4) Den almeennyttige borgerlige Liigkasse fra Aaret 1789. 5) Dagvagternes Ligkasse, oprettet den 2 Januari 1771. 6) Det borgerlige Enigheds- og Kierligheds-Socieret eller Begravelseskasse af 19 Jan. 1765. De sidste Artik er ere af 1801. 7) Begravelse-Selskabet. Fælleds Omsorg af 4 Febr. 1772. De sidste Vedtægter ere af 1803. 3) Christianie Liigkasse af 9 Octbr. 1785. 9) Det andet eller nyere forenede Begravelses-Selskab, oprettet den 23 Decbr. 1793 eller 1ste Jan. 1794. De sidste Love ere af 10) Det forenede Begravelses=Selskab, stiftet den 3 Juli 1793. Alle ovennævnte Liigkasser kunne henføres til 2 Klasser. Til den første høre de, hvori Jnteressenterne betale en bestemt enten ugentlig, maanedlig, fierdingaarviis eller aarlig Contingent: dertil hører 1, 2, 3, 4, 5. Til den anden høre de, hvori de Deeltagende betale et Tilskab ved hvert Dødsfald; disse ere No. 6, 7, 8, 9, 10. Saafremt et Begravelses=Selskab eller en Liigkasse skal kunne siges at være rigtig beregnet, saa bør enhver af dets Deeltagere, hvad enten han betaler en bestemt Contingent til visse Termiller eller en vis Sum til hvert Liig, ikke betale mere, foruden billige Administrations-Omkostninger, end at hans Tilskud netop beløber til den Begravelseshielp, som han erholder af Kassen, om han opnaaer den Alder, som Erfarenhed har lært, at Menneskene af hans Alder efter et Middeltal naae. Døde han før den Tid, vilde han altsaa have Fordeel af Kassen, levede han længer, maatte Beløbet af hans Betaling naturligviis overstige den Begravelseshælp, han fik; men han havde da ogsaa i al den Tid havt Sikkerhed for at nyde Hielp om han var død før, og hans Betaling var nødvendig, for at erstatte det de tidligere Bortdøde betale for lidet. De Committeen tilhændekomne Efterretninger om disse Selskaber viser, at de alle have den Hovedfeil, at Medlemmerne, uden Hensyn til om de ved Indtrædelsen ere unge eller gamle, betale ligemeget; saaledes at den 50arige ikke betaler større Tilskud end den 20aarige for samme Begravelseshielp; hvoraf Følgen er, at den sidste efter Rimelighed kommer til at betale mere end den første, naar han vil vente samme Fordeel. Vel har man i No. 1, 4 og 5 tilstaaet dem som have betalt i lang Tid, større Begravelsespenge (som dog i No. 1 igien for de senere Indtrædende er hævet) hvorved man har søgt at bøde paa denne Feil, dog uden ganske at hæve den. Hvad i øvrigt de Selskaber, som høre under første Klasse angaaer, da er det Bidrag, som betales i dem alle, omtrent i et og samme Forhold. Der betales 1 s. ugentlig af hvert Medlem for 10 Rd. Begravelseshielp, eller 8 til 10 s. maanedlig, for at erholde 200 Rd. Denne Begravelseshielp af 20 Rd. for omtrent 1 Rd. aarlig, maae Kasserne, naar de rigtig administreres, uden Vanskelighed kunne bringe tilveie. De maae endog have Overskud, da Tilskuddet egentlig passer for den 50arie; og de som ere yngere betale mere, end der kan fordre efter den sædvanlige Dødelighed blandt Menneskene. Og naar man undtager den Beqvemmelighed, som det for mange af Medlemmerne før rer med sig, at Bidraget erlægges otteskillingsviis, saa vilde de i en rigtigen beregnet Begravelseskasse, f. Ex. i den ved den almindelige Forsørgelsesanstalt, men hvor intet mindre Indskud antages end 5 Rd. at Gangen, kunne erholde et større Udbytte af deres Penge. Til et Exempel herpaa skal Committeen blot tilføie, at den 40aarige, hvis Middel=Levealder er 23 Aar, og som altsaa kan giøre Regning paa i disse 23 Aar at betale 1 Rdlr. aarlig for at erholde 20 Rd., nyder samme Begravelseshielp, naar han i Forsørgelsesanstalten for engang indskyder 10 Rd. Hvad de Selskaber angaaer, som høre under 2den Klasse, da er Bidraget rassende, for saavidt det er bestemt til at udrede Begravelseshielpen. Der kan naturligviis ingen Frygt være for at Begravelseshielpenkan bringes tilveie, saalænge Selskabet kan holdes complet. Men Jndflydelsen af, at der intet Hensyn er taget til Alder, kan vorde saa meget større her, da 2de ere indtegnede paa hvert Nummer, og altsaa den Ulighed, som kan komme fra Forskiel i Alderen, derved kan faae større Jndflydelse. Kiøbenhavn, i den allernaadigst anordnede Committer til at prøve, alle private Forsørgelses- og Understøttelses-Selskaber, den 27 Decbr. 1810. Bugge. P. J. Blengel. Collin. N. Søndergaard. Herved opsiges til Udbetaling af den herværende Zahlkasse i 11te Junii Termin 1811 en af de saakaldte Canal-Obligationer, udstædte den 11te i ophævede Canal=Compagnie, og betegnet med Nr. 210 paa 1000 Rdlr. December 1784 af det Kongelige Finants-Collegium for en Actie i det p. Obligationens Ihændehaver vilde derfor møde til bestemt Tid og Sted, for at modtage Betaling, da der efter Forfaldstiden ingen videre Rente anvises af Kapitalen.