Berlingske Tidende, 1836-01-09
London, den 30te Decbr. - J det med Paketskibet "Jndependence" fra Ny-York indløbne Budskab til de forenede Staters Congres siger General Jacksom: Efterat vi ved denne den franske Regjerings Nølen vare blevne skuffede i vore retmæssige Forventninger, blev det mig en bydende Pligt, at indhente Congressens Raad, om det var hensigtsmæssigt, at skride til Retorsions-Forholdsregler for det Tilfælde, at Tractatens Bestemmelser ikke hurtigt bleve opfyldte, og tillige at foreslaae saadanne Tvangs Forholdsregler, der syntes mig passende. Til dette Øjemeed var det nødvendigt, udførligt at sætte Sagen ud fra hinanden." Denne Tendents i hans forrige Budskab udvikler Præsidenten nu nøiere, og gaaer derpaa over til Forhandlingerne i det franske Deputerede Kammer og til den, ved Valazes Amendement betingede Antagelse af Tractaten fra 1832. De forenede Staters Forfatning paalægger Præsidenten den Pligt, at forelægge Congressen Landets Tilstand, saavel hvad dets udenlandske som dets indenlandske Forhold angaaer, og at foreslaae den de Forholdsregler, som Landets Tarv kræver." – Derpaa omtales Hr. Livingstons Note, hvorved denne Diplomat stræbte at udslette det slemme Jndtryk, Budskabet havde gjort, og som, skjøndt den senere bifaldtes. af Præsidenten, dog forfeilede sin Virkning hos den franske Regjering; endvidere meldes, at et lignende Forsøg, hvorved ligeledes de forenede Staters Kjærlighed til Freden paa det utvetydigste blev lagt for Dagen, nylig er blevet gjort, uden at der er paafulgt noget Svar fra den franske Regjering. Men under saadanne Omstændigheder bør de forenede Stater, aldrig tilstede, at deres Fordring udslettes ved Eftergivenhed mod den franske Regjering, og det saa meget mindre, som al Grund, ifølge det forhen Anførte, til saadan Opførsel maa falde bort, da der i Budskabet forrige Aar slet ikke indeholdtes nogen fornærmende Yttring, og da den franske Regjering allerede har modtaget alle de Forklaringer, som Sagens Stilling tillader. Slutningen af Budskabet lyder saaledes: "Da jeg ingen officiel Meddelelse havde faaet efter min egen, oven omtalte Meddelelse til den franske Regjering, og for saavidt det stod til mig, ønskede denne ubehagelige Sag tilendebragt for Congressens Sammenkomst, for at de kunde oversee det hele Anliggende, sørgede jeg for, at vor Gesandt i Paris ne Jnstructioner, at ansøge hos den franske Regjering om Meddelelse af dens desinitive Beslutning, og hvis den skulde vægre sig ved at betale Fordringen, da uden videre Erklæring at vende tilbage til de forenede Stater. (Som bekjendt er Hr. Vertonallerede for nogen Tid siden reist bort fra Paris.) Arinligtet af denne Forespørgsel er endnu ikke blevet os bekjendt; jeg ønsker meget at Svaret maa falde gunstigt ud. Da Frankerig nu i alle Grene af dets lovgivende Magt har anerkjendt vore Fordringers Gyldighed og Forpligtelsen til at opfylde Tractaten af 1831, og der ikke er nogen retfærdig Grund til længer Rolen, saa vil det forhaabentlig endelig begynde en saadan Fremgangsmaade, som begge Nationers Fordele ikke mindre trængende fordre end Retfærdighedens Grundsætninger. Naar der engang er skredet til Tractatens Fuldbyrdelse, da vil der kun være liden Grund til igjen at forstyrre de venskabelige Forhold mellem begge Lande; i Sandhed Jntet, der ikke maatte vige for en fredelig og oplyst Politils Jndflydelser og for den gjensidige Velvillies og de gjensidige Erindringers Jndflydelse, hvilke, som vi tillidsfuldt haabe, da igjen ville leve op i deres hele Styrke. Men hvorledes end dette maatte forholde sig, saa er under alle Omstændigheder det Princip, som det nye Synspunkt involverer, fra hvilket Stridsspørgsmaalet nu maa betragtes, af en saa overveiende Vigtighed for Regjeringens uafhængige Forvaltning, at det ikke kan oversees, uden at nedværdige Nationalæren. Jeg anfrer det for unødvendigt at sige Dem, at et saadant Offer ikke skal blive bragt ved min Mellemkomst. Mit Fædrelands Ære skal fra min Side aldrig blive plettet derved, at jeg undskylder mig ved at have sagt Sandheden og gjort min Pligt; ligesaalidet kan jeg give Forklaringer over mine Embeds-Handlinger, undtagen det maatte være saadanne, som Retsind og Retfærdighed fordre, og som stemme overeens med de Grundsætninger, paa hvilke vor Forfatning berøer. Denne Beslutning vil, som jeg med Tillid haaber, blive billiget af mine Constituenter. J Sandhed, kun med slet Lykke vilde jeg have søgt at lære deres Characteer at kjende, hvis jeg kunde tænke mig, at en Sum af 25,000,000 Franker, kunde have nogen Vægt ved Bedømmelsen af det, der angaaer National-Uafhængigheden; og skulde ulykkeligviis et andet Jndtryk være fremherskende noget andet Sted, da vilde, derom er jeg overtydet, alle Borgere glade og eenstemmige samle sig om Regjeringen af deres eget Valg, og for evig udætse en saa nedværdigende Beskyldning. Efterat jeg paa denne Maade uforbeholden har forelagt Dem alle Omstændigheder, der siden Congressens sidste Session ere indtrufne i dette interessante og vigtige Anliggende, saavelsom Regjeringens Anskuelse med Hensyn til samme, staaer der for mig endnu kun tilbage at til tilføje, at naar den daglig ventede Beretning fra vor Forretningsfører indtreffer, skal samme blive gjort til Gjenstand for en særdeles Meddelelse.