Berlingske Tidende, 1836-11-21
Spanien. Times, meddeler, som det synes, aldeles troværdige Efterretninger og Bilbaos sande Stilling; de hidrøre deels fra Journalens Correspondent i Sam Sebastian, deels fra et, i den carlistiske Lejr for Vilbao værende Øjevidne, der tidligere pleiede at meddele Beretninger fra det carlistiske Hovedqvarteer, i Durang; man kan derfor ikke drage Sanddruheden i Tvivl, i det mindste ikke, naar Beretningen kun omtaler Carlisternes Tab. Correspondenten indrømmer, at Carlisterne allerede om Natten til den 29de f. M. vare blevne nødte til at drage deres Artilleri tilbage og at forvandle Beleringen til en Blokkade, da nemlig en Colonne Christinere marscherede frem under Espartero, og skjøndt han i en senere Beretning, af 1ste d. M., tilføjer, at Don Carlos var ankommet for Bilbao, og at man havde i Sinde at begynde Beleringen forfra, var saadant indtil den 1ste d. M. dog blevet ved Hensigten; thi Artilleriet var endnu ikke kjørt op igjen. Den 1ste stod Espartero med sytten Batailloner i Nærheden af Balmaceda; Castanneda var med syv Batailloner Christinere rykket ind i Portugalete, og Villareal, som var gaaet den første imøde, havde alene mod denne en saa haard Stand, som selve Correspondenten indrømmer, at han i det mindste ikke formaaede at virke med til Operationernes Fremme mod Bilbao. Jfølge en telegraphist Depesche i Moniteuren", stode Espartero og Villareal endnu den 3die d. M., ligeoverfor hinanden ved Valmaceda. Ogsaa i et Brev fra San Sebastian meldes Ophævelsen af Bilbaos Belering som en afgjort Kjendsgierning, men ansættes dog først til den 31te f. M. Paa denne Dag var nemlig Floden ved Bilbao endnu blokkeret; imidlertid havde en engelsk Kanonbaad, uagtet den heftige Musketild fra begge Flodbredder, forceret Passagen til udover Oliviaga, og Kl. 1 om Middagen havde man fra Højen Vandera signaliseret de brittiske Krigsskibe, der laae ved Portugalete, at Beleringen var ophævet og at Fjenden trak sig tilbage. Til samme Tid seer man Carlisterne i store Masser drage bort over Højene mellem Artigua og San Domingo. Om selve Beleringen meddeler den samme carlistiske Correspondent i det Væsentlige Følgende: Den 19de f.M. besluttedes Beleringen af det carlistiske Krigsraad, og allerede den 24de stode to og tyve carlistiske Batailloner under Villareal med nitten Kanoner og det til en tolv Dages Belering nødvendige Materiale for Staden. Siden den sidste Beleiring af samme, ved hvilken, som bekjendt, Zumalacarreguy faldt, have Christinerne befæstet alle Højene, der beherske Staden, med Undtagelse af dem, der ligge bag ved Begona-Kirken, hvor Carlisterne søgte at oprette et Batteri, der, tilligemed tvende andre, var bestemt til at skyde Bresche, da man formedelst den i Nærheden staaende christinske Nord=Armee ikke ansaae en ordentlig Belering for hensigtsmæssig, men derimod haabede, lettelig at kunne tage Staden med Storm. Den 25de og 26de blev Staden beskudt; Christinernes Jld, der ogsaa var meget levende, dræbte og saarede mange Mennesker i Carlisternes Bresche-Batterier; blandt Andre blev – som tidligere omtalt – den portugisiske General Cuelho dræbt, og Montenegro saaret. Den 26de Kl. 11 om Natten foretoge Carlisterne med 200 Mand Deserteurer af den franske Fremmed-Legion og med 500 Spaniere af det tredie castilianske Regiment, de sidste under den bekjendte Baron de los Valles's Command, en Storm, men bleve slagne tilbage med stort Tab, skjøndt tolv eller fjorten Mand af Fremmed Legionen allerede vare trængte ind i Staden. Af Carlisterne vare tvende Officerer dræbte og sex saarede, 25 Soldater dræbte og 113 saarede. Efterat Kanonaden var levende blevet fortsat den 27de og 28de, og efterat paa den sidste Dag, da flere Kanoner i de carlistiske Batterier demonteredes, og Oberst Rochefaucauld faldt, Christinerne havde gjort et uheldigt Udfald, blev Beleringen, som sagt, hævet den 28de. Denne carlistiske Correspondent erklærer, at det hele Foretagendes uheldige Resultat alene maa tilskrives Villareals slette Forholdsregler, saavelsom Efterladenheden hos de høiere Officerer, der den hele Tid slet ikke løde sig see i Skandserne. Han mener, at hvis Beleiringen skulde blive fornyet under General Egnias Commando, vilde Udfaldet være utvivlsomt, da de carlistiske Soldater ere besjælede af den bedste Aand. Times's Correspondents=Beretning fra San Sebastian stemmer i det Hele med ovenstaaende Angivelser: den tilføier dog, at den af Carlisterne skudte Bresche næsten havde en Brede af 200 Skridt, og at Carlisterne ved den foretagne Storm havde ladet 200 Døde og Saarede tilbage i samme.