Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-01-05
Beltpassage. Fra den 30te Dec. til den 27de Jan. ere udreiste: Til Sielland. Capt. Lieutn. A. C. de Cederfeldt. Frøken Crone. Student C. Crone. Professor Saxtorph. Cand. Phill. C. Lütken. Giestgiver Pinguely. Frøken Scheppelern. Sec. Lieutn. v. Scheppelern, Kiøbmand A. Spruyt. Kiøbmændenne L. Wilkens og M. Perez med Kone. Divisions. Adjutant v. Abrahamsen. Lieutn F. G. v. Müller. Stiftamtmand v. Castenschiold med Kudsk. Kiøbmand A. D. Egholm. Handelsfuldmægtig T. Thomsen. Til Fyen. Copiist de Klaumann. Lieutn. C. Selboe. Grossererne M. L. Nathanson og Sally Trier. Forpagter Theisen. Secretair J. S. Eilersen. Procurat de Scheel. Handelsmand Nathansen. Jfr. Kobberholdt, Postmester Sørensen. Kiøbmand C. C. Becher. Kammerjunker von Schmidten. Birkedommer Andkiær. Procurator C. H. Hansen. Draisiner. Blandt de flere, nyere, mekaniske Opfindelser, som fra Udlandet ere forplantede paa dansk Grund, kan man med Føie, regne den drasinske Kjøre= eller Løbe Maskine til en af de behagelige og nyttige. Draisinen kan, især med nogen Forandring, afgive en herlig Motions- og Befordrings Maskine for hver den, som først ved nogen Øvelse, successive, har lært at indsee hvorledes man fordeelagtigst og beqvemmest kan betjene sig af samme. Den sætter det hele Legeme i Activitet formedelst den æqvilibristiske Øvelse der er forbunden ved sammes Brug Men fornødent er det, at den som tænker, til nogen Fuldkommenhed, at forene det Nyttige med det Behagelige, ved Brugen af denne Maskine, maae især have sit Legeme gandske i sin Magt; saa maae og Drasinløberen vel være under 12, men ikke ret vel over 18 Lpds Vægt. Undertegnede, der alt ofte har gjort Brug af Draisinen, har under Brugen af samme, alt mere og meere lagt Mærke til, og lært at indsee, hvilke Forandringer og Forbedringer, Draisinen, til større Fordeel, og meere Beqvemmelighed, endnu kunde modtage, og i saa Henseende bør, i Følge min Erfaring: 1) Hiulenes største Diameter udgiøre Draisinløberens halve Høide. Det er noksom indlysende, at jo høiere Hiulene kan være, desto lettere kan Draisinen føres fremad, og Veiens Ujevnheder, saavelsom Draisinens Stod vil herved blive mindre mærkelige. 2) Draisinens Construction bør være saa simplificeret som muelig, og dens fulde Vægt ikke overskride to Lispund. 3) Under Sædet, eller om man saa vil Sadelen, bør være anbragt elastiske Staalfjædre, for at Stødenne paa Steenbroe eller uævn Vei herved kan modereres. Uden denne Jndretning vil det hartad være umulig længe at udholde Draisinløben. 4) Forhjulet bør staae fremad, saaledes, at fra Forhjulets Understøttelsespunkt, til Hvilepunktet i Sadelen, samme saa nær som mueligt udgiør 450 Grader med Horizonten; herved vindes, for det første faaer det forreste Hjul ikke saa meget at bære af Lasten. For det andet: at Stødet som Draisinløberen giver Draisinen fremad, virker naturligere end naar Stødet skeer hen ud over Hjulet, og for det tredie, Bliver man ved hiin Fremgangsmaade ikke saa let udsat for at styrte forover med Draisinen, hvad enten man uventet støder mod en Steen, eller træffer i et Hull, eller og ved at løbe nedad en Bakke. Naar Draisinen er construeret efter den her angivne Theorie, først da kan man vente at den kan blive brugbar pa almindelige Veie, og saaledes blive virkelig nyttig; thi skulde man med Ængstelighed blot søge slige Veie, som Frederiksbergallee, Rosenborg-Have, Voldene o. s. v., og desuden blot vove sig ud med den i tørt Veir og godt Føre, var den, som Befordringsmaskine, vist ingen Opmærksomhed værd. Undertegnede er, efter de Forsøg, han har gjort med Draisinen, gandske af den Meening, at man næsten af enhver Vei, og til enhver Aarstid, befordrer sig hurtigere og med mindre Mødighed afsted, end ved at gaae. Jeg vil ikke tale om at løbe flere Miil i Timen, og hvorvel jeg, med den Øvelse jeg har, imellem Kjøbenhavn og Roeskilde har tilbagelagt, Miil i 8 Minutter, saa er jeg dog vel fornøiet, naar jeg, paa almindelig god Vei, kan tilbagelægge Milen, i 3/4 Time, thi, vedholdende, at løbe to Miil i Timen, holder jeg for Skryderie. Sluttelig tillader jeg mig at fremsætte en Jdee, som jeg vel ikke endnu har udført, men dog holder for praktikabel. Om Vinteren, i Kaneføre, kunde man, istedet for Hjulene, anbringe Kjælker paa Draisinen, og saaledes benytte den med Fordeel. Det er en Selvfølge at Kiælkene maae være huuslebne, som Skøiter, og Fødderne være forsynede med Jisporer. Paa en saadan Maade kunde Draifinen vorde nyttig og fornøielig hele Aaret igiennem, og, hvo veed, om den ikke kan vorde nationaliseret i vort Norden, O. J. Winstrup. (Khv. Skildr.)