Københavns Adresseavis, 1777-07-08
Priis=Spørsmaal fra Berlin. En Adelmand, hvis fornemste Bestræbelse er at nytte Verden paa mange Maader, har besluttet aarlig at udsætte en til Naturhistoriens Befordring sigtende Præmie af 20 Ducater for den Lærde, som indsender den bedste paa fikkre Jagttagelser grundede Afhandling over det af ham opgivne Priis=Spørsmaal. Bedømmelsen af de indkommende Afhandlinger, hvis Forfattere maa lade deres Navne og Deviser medfølge i et forseglet Papiir, har denne Præmies Stifter overdraget til det i Berlin værende Selskab af Naturforskende Venner, men sammes Udbetaling til Dr. Martini, til hvem ogsaa Afhandlingerne postfrie indsendes. Til det hver Gang forelagte Spørsmaals Besvarelse bliver saavel udenlandske som indenlandske Lærde indbudne, men tillige ombedne at indsende deres Besvarelser paa Tydsk, og tydelig skrevne, efterdi det kronede Priisskrift bliver altid trykt i benævnte Selskabs Skrifter, som udgives under den Titel, Beschaftigungen der Gesellschaft Naturforschender Frende, men de bedste Afhandlinger skal blive trykte i de her udgaaende Mannigtaltigketten, ifald deres Forfattere ville tillade det. Terminen til Afhandlingernes Jndsendelse er ved det første Priisspørsmaal fastsat indtil Martii Maaneds Udgang 1778, og, for at forekomme alt Skin af Partiskhed, udelukkes Selskabets herværende ordentlige Medlemmer fra Deeltagelse udi Prisen. Det fremsadte første Priis=Spørsmaal er følgende: Hvad er i Almindelighed det Epidemiske i de egentlig saa kaldte Epidemier, Er det en eneste almindelig Materie, som ved Modificationer bliver til denne eller en anden specifik epidemisk Materie, Har denne Materie sin Oprindelse i Luften, eller i de dyriske Legemer, Hvori bestaaer de Modificationer, som giøre den epidemiske Materie specifik Kan man ved Jagttagelser gotgiøre, at Jnsusions=Dyrene enten udgjøre den epidemiske Materie selv, eller ikkun giøre den specifik, Dette Spørsmaal kan vel i sig selv ikke ansees som gandske nyt, da man allerede har anstillet mange Undersøgelser derover; men det synes endnu til denne Tid at være saa lidet afgjort, at man vel ikke torde holde videre Efterforskning efter den egentlige Materie af de forskiellige Epidemier for overflødig. Omendskiønt nu de Lærde, som agte at besvare dette Spørsmaal, beholde fuld Friehed i deres Afhandlingers Udarbeydelse, og paa ingen Maade foreskrives den Vey, de skulle gaae, saa har dog Stifteren fundet for godt, at ledsage sin Opgave med nogle Oplysninger: Allerede i lang Tid, skriver han, har jeg havt den Tanke, (som ved mikroskopiske Opdagelser af en usynlig Verden bliver næsten meer, end blot Formodning) at Epidemierne lader sig overhoved ikke lykkeligere oplyse ved noget, end om man i denne mikroskopiske Verden søgte Aarsagerne dertil. Mange have allerede yttret ligesaadanne Formodninger, og af mine gjorte Erfaringer, hvilke jeg dog ønskede at see igientager af meere øvede Naturforskere, har endnu ikke een kundet bringe mig paa andre Formodninger. " Men at ikke allerede Mænd af større Jndsigt har betrædet denne Bane med vedholdende Taalmodighed, og i det Almindelige, (thi ihenseende til enkelte Sygdomme, i sær Mennesker, har man allerede havt saadanne Formod= 3 ninger, synes mig fornemmelig at komme deraf: 1) At Lægerne i Almindelighed lader sig saa let bedrage af det Tilfældige eller Symptomatiske ved Sygdomme. 2) At den til Eftertanke og Jagttagelse meere skikkede Læge meere opfordres til Helbredelse end til Jagttagelser, hvortil udfordres overmaade stor Taalmodighed, Jagttagelses=Geist og meere Tid, end en praktiserende Læge kan finde. 3) At meget af Opdagelserne ved Forstørrelses Glas, som her henhører endnu, er nyt og ubrugt. 4) At Qvæglægekunsten, hvorved dette Spørsmaal maaskee bedst skulde kunne opløses, haver endnu ikke opnaaet stor Fuldkommenhed.