Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-06
Det medicinske Collegiums Jurisdiction er indskrænket til London og, engelske Miles Omkreds, – og blot til Læger, der skrive deres Navne, ligesom deres Recepter ved - Abbreviaturer. Men hvad der er værre, dette CollegiumsStatuter, som de nu gjøres gjældende, bidrage alt for ofte til at opmuntre Uvidenhed og nedtrykke Videnskabelighed. Naar en Stymper, blottet for al Kundskab, slumper til at blive Læge, og klistrer sit Navn, som Dr. A. eller Dr. B., paa alle Gadehjørner, saa kan han dræbe saa mange Mennesker, som give sig i hans Vold, uden at han har mindste Ulempe at frygte; men har en un Læge anvendt 10 Aar paa Lægevidenskabens Studium ved et af de ypperste Universiteter eller Læreanstalter i Europa, og der efter en stræng offentlig Examen faaer et Diplom, saa vil han, om han practiserer i London, vorde forfulgt af Collegiet som en Qvaksalver, – indtil han betaler dette 57 Pd. St. Dette beviser jo, at det er mere Prisen paa Licentsen end Candidatens Duelighed, der ved Udøvelsen af dets Statuter kommer i Betragtning; med andre Ord: Virtus post nummes. Det chirurgiske Collegium har ingen lovlig Magt til at controllere uduelige eller uqvalificerede Practici, og indroullerer paa sine Lister som offentlige Blade berette – de skamløseste Charlataner i denne store Hovedstad. Candida*) Det er os tilfulde bekjendt, at der i det chirurgiske Collegiums Geheimestatsraad ere to Partier, det liberale og det illiberale. Det sidste har omsider været nødt til at give noget efter, deels fordi det paa Prent er blevet tugtet, deels fordi de Liberale have revset det. J den sidst udkomne Bestemmelse af et Curriculum paalægges det den unge Chirurg, at forskaffe sig Vidnesbyrd om at have frequenteret medicinske, chemiske og obstetri iske Forelæsninger, men da der ikke examineres i disse vigtige Fag, saa er denne Anordning næsten aldeles unyttig. Faa unge Chirurger gjøre sig den Uleilighed, at bivaane medicinske og obstetriciske Forelæsninger, naar de forud vide, at en Attest er Alt hvad der fordres, og at de ikke vorde examinerede i Medicin eller i Accouchement. ternes Stimlen til Collegiet for at faae et Diplom er altsaa en Virkning, der frembringes af en frivillig Impuls hos Chirurgerne selv, der ønske at faae det bedste chirurgiske Testimonium, som Landets medicinske Jurisprudenz kan give dem. Men det er aabenbart Collegiets Interesse (vi mene dets Jnteresse for Mammon), at gjøre Veien til Diplomet saa jevn og let som muelig. Det har ingen Magt til at tvinge, det maa derfor lokke (no power to drive & therfore it must dram. At vente, at det chirurgiske Collegium nogensinde af egen Drift skulde foranstalte en stræng Candidat-Exammen, vilde være det samme, som at vente, at Phillanthropie i det nogensinde skulde vinde Seier over Egennyttighed. Paa disse Facta grunde vi vort Forslag, at en høiere Autoritet end Collegiet vilde bestemme det chirurgiske Cursus og Examen, saa at hiint og denne befriedes for al Egennyttighedens Indflydelse. Man har sagt, at nogle Mennesker fødes til Æresposter, andre erhverve sig dem, og at andre faae dem uden at vide hvorfor. Apotheker collegiet har faaet om ikke Ære, saa dog Magt nok. Det er ikke den mindste Anomalie i dette Chaos af Anomalier, at den ringeste Person i denne medicinske Trinitet er den mægtigste. Det medicinske Collegium kan ikke forbyde en Qvaksalver, at practisere som Læge, – det chirurgiske Collegium kan ikke formene den usleste Charlatan, at foretage de vigtigste chirurgiske Operationer; men Apothekercompagniet kan forbyde Hippocrates, Celsus, Sydenham, om de stode op af deres Grave, med Kjød og Blod, og udrustede med deres fordums Kundskaber, at practisere som Apotheker Chirurger, for de underkastede dem i Laboratoriet en Examen om Drogerier, Olier etc. – og gjorde Udveie til Pengene, som et Patent koster. - Om en Mand studerer i Paris, Wien, Edinborg, Dublin eller Glasgow og tager Doctorgraden der, om han anvender 20 Aar paa at erhverve sig de meest udbredte medicinske, chirurgiske og pharmaceutiske Kundskaber, – alligevel tør han ikke nedsætte sig i den fjerneste Vraa i dette Frihedens Land som almindelig Practicus, inden han har betalt Afgiften i Apothekerhallen, dersom han ei vil vente lovlig Forfølgelse. - Apothekercompagniet ligesom de to andre Collegier, beklipper og forandrer aarligen sit lille Cursus, men hvi opmuntrer det ikke lægevidenskabelig Kundskab og Hæder ved at befrie Mænd, der have promoveret paa berømte Universiteter, og vælge at practisere paa samme Viis, som fordum Hippocrates, Celsus Galen, Morgagni, og de største Mænd i hver Tidsalder (der alle vare generale Practici), fra at underkaste sig den vanærende Gøglerceremonie i Apothekernes Hal, Svaret et let. Virtus post nummos er ogsaa dette CollegiumsValgsprog, Uden at indlade os paa at detaillere alt det Onde og alle de Absurditeter, der findes i Mængde i alle disse tre Hoved-Departementer, og have derfra udbredt sig i alle Lægekonstens Forgreninger, tør vi frimodigen paastaae, at disse Grundlinier, (hvis Rigtighed er beviislig) ville overtyde enhver fordoms fri Mand, at intet uden en Totalreform af hele det medicinske Polities System lader os haabe en Forandring til det bedre. Det er aldeles unyttigt at haabe, at hine privilegerede Collegier af egen Drift skulde rette deres Vedtægter; da maatte først den menneskelige Natur forandres, og Kjerlighed til Næsten vinde Seier over Egenkjerlighed. Hvorledes raades da Bod paa denne frygtelige Hær af Misbrug, Visselig ikke ved kaade beskæmmende Udfald paa enkelte Medlemmer af hine tre Collegier, – heller ikke ved Bønskrifter fra Enkelte. Alle Classer af det medicinske Samfund lide af hine Misbrug, alle bør forene sig om at bevirke deres Afskaffelse. Det sikkreste Middel vilde være, at udvikle den Forvirring, der hersker, i Henseende til Lægekonstens Udøvelse, Uovereensstemmelsen og Absurditeten i de gjældende Bestemmelser, og at ansøge om en Reform fra Parlamentet, uden at foreslaae noget Schema dertil. Det maa overlades til en Committee i Parlamentet, at fordre Erklæringer af Mænd i alle Lægekonstens Fag. En saadan Petition bør ikke indeholde Noget, som strider imod dette vigtige Øjemed. Den skal ikke opfordre til at kaste Tordenkiler mod denne eller hiin Bygning, eller til at oprykke nogetsomhelst Collegium med Roden. – Naar Parlamentet har sanctioneret den nye Anordning, saa kunde det overdrages til hine 3 Collegier, dog med de fornødne Forsigtighedsregler, at vaage over dens Iagttagelse. Ulykken er, at der er intet almeengjældende System for lægevidenskabelig Dannelse, og at hvert Collegium fra Tid til anden udstæder sine i en smaalig uvidenskabelig Aand forfattede Bestemmelser, der opvække uophørlig Tumult og Forvirring i Henseende til Studium og Practik. Lad et Mi mum af medicinske Kundskaber vorde fastsat, under hvilket ingen tillades at practisere, og til enhver være det da overladt, at skride videre fremefter eget Tykke. Saaledes, f. Ex. dersom 3 eller flere Aars regelmæssige Studium forenes med en Exammen; dersom et Lærecursus bestemmes af Regjeringen og ikke overlades til et privilegeret Collegiums Selvraadighed – saa burde det lovmæssigen være enhver Studerende tilladt, at fremstille sig til Examen for eet, to, tre Collegier, og modtage saa mange Grader og Diplommer, som han, ifølge Kundskaber og Ærgjerrighed, attraaer. Har han overstaaet den offentlige Examen vel, saa bør det være ham uformeent, at practisere i hvilket somhelst Lægekonstens Fag. Men da denne i sine Principier og Elementer er den samme, saa bør det samme Lærecursus foreskrives for alle, og den samme Examen finde Sted for alle. Lad Dannelsens Minimum omfatte en vis Række af Kundskaber, dens Maximum være grændseløst, for alle dem, som Talenter, Jver, Formue, sætte i Stand til at overskride de sædvanlige Grændser. Men Herkules hielper ikke Vognen op af Huulveien, dersom vi ikke løfte Hjulene med vore Skuldre. Ere alle ørkesløse, venter enhver, at hans Naboe skal begade, saa er det ude med alt Haab om Forbedring; saa fortjene Læger, Chirurger og almindelige Practici (general practitioners) at forblive i deres Trældoms- og Fornedrelsestilstand.