Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-10-07
Vores Armee befandt sig da, ved Fraskillelsen, af Divisionerne Domont og Suberwick og ved Fordelingen af det 6te Corps, forringet til syn og halvtresindstyve tusende Mand, men alle viste saameget Mod og Bestemmhed, at Keiseren ikke tvivlede paa at det var tilskrækkeligt til at slaae Engelænderne. Jeg har allerede meldt at det havde lykkes det andet Corps, at fordrive de Engelske fra Skoven ved Hougoumont; men det første Corps, havde, uagtet en vedvarende Jld fra flere Batterier, og Generalerne Lefevre, Desnouettes og Guyots Tapperhed ikke kundet fordrive dem, hverken fra la Haie Sante eller Mont St. Jean. Keiseren befalede Marskal Rey at angribe paa nye, og at understytte Angrebet med fire og tyve Kanoner. En skrækkelig Jld af Mousketterie og Artillerie udbredte sig derfra over hele Linien. De Engelske ligegyldig mod Faren, udholdte Angrebet af vores Jndfanterie og Cavalerie med største Kjækhed; men jo mere Modstand, de viste, jo mere opflammedes vore Soldater, til Striden. Endelig bleve de Engelske, foriagede fra Stilling til Stilling. La Hale Sainte " og Mont St. Jean og vore Tropper bemægtigede sig disse under Raabet: Vive IEmpereur, Grev d'Erlon sendte paa Øieblikket, for at de kunde holde sig der, General Alix's anden Brigade derhen. Et Engelsk Kavalleriekorps afskar ham Passagen, bragte den i Uorden, og kastede af sig derpaa over vore Vatterier, hvorpaa det lykkedes : den at bringe flere Stykker i Uorden. Gen. Milhauds Curasserer ilede strax til i Galop for at drive det Engelske Cavalerie tilbage. En ny Afdeling af dem, kastede sig over vore Curasserer. Vore Lansenerer og Jægere bleve sendte dem til Hjelp. Et almindeligt Angreb fornyedes og Engelændernes Linier gjennembrudte, kastede overende, og nedsablede, bleve tvungne til at retirere i Uorden. Jndtil da havde den franske Armee eller rigtig gere sagt de forgetyve tusende Mand under Generalerne Rielle og d'erlon udholdt og vedliholdt en udmærket Overvægt. Fjenden afskrækket var udsikker i sine Bevægelser. Man havde bemærket adskillige Foranstaltninger, der synes at forkynde en nærforestaaende Rettrade. Keiseren fornøiet, gientog flere Gange med Glæde: De ere vores, jeg holder dem Stangen!" og Marskalk Soult og hans øvrige Generaler, ansaae som han saavel Seieren for vis. 3) Garden havde allerede faaet Ordre til at sætte sig i Bevægelse for at besætte det erobrede Terraia) Fjenden selv tilstaaer at den i dette Øjeblik ansaae Bataillen for tabt. J Engelændernes Rækker herskede Uorden, - siger Blücher, Tabet havde været betydeligt; Reserverne vare trukne ind i Linien. Hertugens Stilling var den meest kritiske, Mousketterie Jlden continuerede langs Fronten, Artilleriet var trukken tilbage til anden Linie, Hertil kommer, at en endnu større Uorden herskede i Ryggen paa den engelske Armee. Indgangen til Skoven Sognes var belæsset. med Amunitionskarrer, Artillerie, Bagagevogne forladt af deres Veivisere og talrige Hobe, af Flygtninge, havde udbredt Forvirring og Skræk, lige til Brussel og tilgrændsende Egne. Dersom vores Hæld ikke var bleven afbrudt ved Bülows Komme, eller dersom Marskal Grouchy, som Keiseren haabede, havde fulgt Preussernes Fodspor, havde de Franske aldrig nogensinde vunden en mere berømmelig Seier. Jkke en eneste Mand af Hertugen af Wellingtons Armee vilde have undkommet. 1 og give Fienden sin Rest, da General Dommen. bragte Keiseren den Efterretning, at det Bülow ske Corps satte sig i Slagorden og nærmede sig hurtig Arriergarden af vores høire Fløi. Denne Underretning forandrede paa en Gang Napoleons Beslutning, og istedenfor at betjene sig af Garden, til at understytte det første og andet Corps, beholdt han den som Reserve; og gav Marskal Ney Ordre til at forsvare Skoven d'Hougoumont, LaHaie Sainte og Mont St. Jean, indtil man fik Udfal det af den Bevægelse at vide, som Grev Lobau skulleforetage mod Preuserne.