Viborger Samler, 1802-03-08
Paris d. 18 og 20 Febr. Regieringen har ladet indrykke i Monitøren en Udsigt over Frankrigs Størrelse og Magt for Krigen, hvoraf bevises, at manikke har Aarsag til at være misundelig over dens Til vært eller troe, at den er bleven meere farlig for de europæiske Magter, fordi den italienske Republik har faaet en fast Konstitution og Rhindepartementerne ere forbundne med Frankrig. Pohlens Deling, siger den, har skaffet Rusland, Østerrig og Preussen en Tilverthvorimod Belgien og Rhindepartementerne ikke engang ere lige Vederlag og Tippos forstyrrede Rige i Jndien har givet Engellands Magt en ulige større Jndtægtskilde, end de franske erobrede Lande kunne yde. At kunne, som en Magt af første Rang, holde Ligevægten med de andre enropæiske, det burde Frankrig, og dette, og intet videre, har den ved disse Tillæg erholdt. Jnden man faaer noget mere at vide om Expeditionen paa Domingo, er det dog trøsteligt, at man her har faaet at læse en Proclamation, som Toussaint har udstædt af 26 Novb efter General Moyses Henrettelse, hvori han siger, at han vil opbyde og anvende alle sine Kræfter til at handthæve Fred, Retfærdighed, Religisionen og Eiendomsretten og i øvrigt vente nærmere Befaling fra den franske Regiering. Saaledes skal, indtil denne indløber, ingen Divisionsgeneral mere udnævnes. Denne Toussaints Proclamation er mærkværdig for den Varme, med hvilken han taler Dydens og Religionens Sag. Efter en Jndledning, hvori han siger, at hans Grundsætning altid har været Eftergivenhed og Menneskelighed, selv mod sine Fjender og de overvundne, at han stedse har kun valgt dem til Generaler og Officerer, som udmærkede sig ved god Opførsel og ædle Handlinger, efterdi en offentlig Embedsmand maae, mere end den Private, vogte sig for at give Folket Forargelse, at han har indprentet Armeen Orden og Lydighed, og sagt de Militære, at Armeen var blot at ansee som Eiendomsrettens Beskytter, siger han "Dette Sprog førte jeg bestandig med General Moyse i vor private Omgang. Tusende Gange har jeg i andre Militæres Nærværelse gientaget. det for ham og tusende Gange skrevet ham det til: ved alle Lejligheder udtolkede jeg vor Religions hellige Grundsætninger for ham og beviiste ham, at Mennesket er intet og har ingen Magt uden fra Gud, og at den Kristen, der forsømmer sine Pligter og trodser Forsynet, kand vente et skrækkeligt Endeligt. Jeg gjorde alt forat formaae ham til Dyd, Billighed og Godgiørenhed og føre ham tilbage fra hans onde Tilbøieligheder. Gud allene veed det - Men, han fulgte ikke mine faderlige Raad, han lod sig lede af sine Lidenskaber - han er kommen elendig af Dage. - og saaledes vil det gaae dem, som følge hans Grundsætninger. Himmelen træffer den ugudelige, seent eller snart; thi dens Retfærd er ufeilbar - Forældrene opfordrer han til at give deres Børn en bedre Opdragelse, vænne dem til Arbeidsomhed og ikke give dem som hidtil Smag paa Lediggang og Forfængelighed ved at forære dem Juveler, Ørenringe og sligt. Børnene raader han at følge Buddet: Ær dinFader og Moder at du kan leve længe. Han formaner til Arbeidsomhed, til Agt for Jordens Dyrkning, til ikke at holde flere Tienestefolk end høist nødvendigt, da de ellers alle blive dovne. Et got Tiende, siger han, forretter mere end 4 slette, og enhver maae vide, at bestandigt Arbeide er den eneste Maade at leve lykkelig paa " Amiens d. 15 Febr. Lord Cornwallis tilstaaer, ikke nogen Punkt førend han har Hoffets Tilladelse. Den spanske Gesandt har gjort alt mueligt, for at bevæge ham til at antage en anden Koloni i Amerika, isteden for Trinidad; men forgieves.