Aalborgs Stifts Adresseavis, 1826-05-06
Bolivar er 42 Aar gammel. Hans Uegennyttighed roses almindeligt. Han anvender den største Deel af sine Jndkomster til Pensioner for Enker og Børn af de i Felten faldne Krigere. Vel har hans Opdragelse været forsømt, men et temmelig langvarigt Ophold i Europa har givet ham en afgjort Smag for Sprog og Historie, og i begge Dele har han gjort overordentlig Fremgang. Han kan sammenlignes med Sertorius som ogsaa, skjønt med mindre Lykke, stræbte at grunde en ny Republik paa Vestens lykkelige Øer. Virkelig skulde man ogsaa, efter hans Maade at føre Krig paa, hans lange Marscher for at angribe Fienderne, og den Hurtighed hvormed han tilbage lægger et uhyre Rum, for at opsøge dem, snarere ansee ham for en dristig Partigænger, end for en Feltherre, som kan bevæge store Masser. Det kostede ham Møje, at oprette en Regjering, der er en, temmelig ufuldkommen, Efterligning af de forenede Staters, og som i de første Aar ene kunde opretholdes ved hans Soldater. De sidste ere for største Deelen Hyrder, som fulgte med ham fra Sletterne til Bogota; da de fleste af dem ere Mulatter, saa er det nødvendigt at skienke denne Race besynderlig Opmærksomhed og ofte at belønne samme. Ved lykkelige Tilfælde har Bolivar hidtil aldrig været saaret, og følgelig sige hans Fjender, skjønt med Urette, at han ikke er tapper. Han mangler ikke Veltalenhed; hans Foredrag er fyrigt, men ofte for vidtløftigt; dog koster det Umage, at udtrykke sig kort i det spanske Sprog. J sin Ungdom giftede han sig i Spanien, faa Aar efter mistede han sin Kone, og synes at have besluttet at tilbringe sin øvrige Levetid ugift. Tronens Glands har ikke fristet ham. Miranda siger, at Amerika passer sig ikke til at være Republik, men Bolivar mener, at det ikke egner sig til Monarki. Den ham decretterede Titel, Libertador, Befrier, er i alle nye Sprog et nyt Ord. Hidtil har man aldrig haft Grund til at klage over hans Tyranni, og undtages, at man af og til har forviist de Misfornøiede, og sequestreret deres Godser (hvilket maaskee har været nødvendigt), saa er der intet, som man kan bebrede ham, uden at han i Krigen, ofte har brugt Repressalier. Santander var endnu meget ung da han indtraadte i Hæren. Narino udmærkede ham og gjorde ham til Lieutenant; siden marscherede han med Barraja imod ham; da Spanierne endnu vare Herrer af Santa Fo, satte han sig fast i Sletterne ved Meta, og oprettede et Korps paa 3000 Mand, hvilke han senere tilførte General Bolivar: en Understøttelse, hvorved han væsentlig bidrog til Sejeren ved Bajac. Hans bekjendte Standhaftighed forskaffede ham Vicepræsidents Værdighed. J denne ny Post udviklede han usædvanlige Talenter og erhvervede sig udmærkede Fortjenester. Sucre er endnu ikke 30 Aar gammel; han udmærkede sig som Santander ved at hjælpe Bolivar til at vinde et Slag; Træfningen ved Pitohincha forskaffede ham Generalkommanden i Quito. Efter den afgjørende Seier over Valdet og Canterac, ved hvilken Peru vandt sin Frihed, er han udnævnt til Stormarskal af Ajacucho. Urdaneta nedstammer fra en god Familie i Santa Fo; han har Mod, men har i den senere Tid bestandig været syg, og synes at have trukket sig tilbage fra sin Post som Senatets Præsident. Bermudes er 50 Aar gammel og født i Cumana; han tog tidlig Deel i den amerikanske Revolution. Derved har han erhvervet sig en betydelig Anseelse men som dog ikke kan sammenlignes med den, adskillige af hans Vaabenbrødre have vundet. (Fortsættes.)