Viborger Samler, 1840-04-30
The Times meddeler detaillerede Efterretninger omde sidste Underhandlinger imellem England og Neapel Den exilerede Minister, Fyrsten af Cassaro, omtales som et lysende Mønster for Mænd af høi Fødsel, stor Jndflydelse og Rigdom under en haard, for ikke at sige en blodtørstig, Alt sønderknusende og samvittighedsløs Despotisme, – en Mand, som har stillet sig imellem en uvidende, ung despotisk Fyrste og den strenge og uplettede Ærekjærheds store patriotiske Princip. Allerede i Aaret Aaret 1838, da Kongen, i Modsigelse med Bestemmelserne i Tractaten med Storbritannien tilstod et fransk Handelscompagnie Monopolet paa Svovlhandelen i Sicilien, og Remonstrationer indløb fra denne Øe, udviklede Fyrsten, den Gang Minister for de udenlandske Anliggender, for Kongen, hvor nødvendigt det var at annullere hiint Monopol, saavel med Hensyn til Siciliens Tarv, som og for at undgaae Collisioner med Storbritannien. Kongen erklærede sig i Juli 1839 overbeviist om denne Nødvendighed, og overdrog Fyrsten at give den britiske charge affaires den Forsikkring, at Monopolet skulde ophøre, Da dette mundtligt givne Løfte ikke opfyldtes, erholdt den britiske Agent MGregor det Hverv at begive sig til Neapel, for at erholde Løftets Opfyldelse eller i det mindste en skriftlig Erklæring med Bestemmelse af den Termin, da Monopolet skulde ophøre. Kongen gav imidlertid Fyrsten af Cassaro kun en mundtlig Gjentagelse af Løftet, og det bestemtes, at den endelig Termin skulde fastsættes til den 1ste Januar 1840; Forsikkringen, garanteredes ydermere af den østerrigske Gesandt. J November f. A. forlod MGregor Neapel efterat have afsluttet Præliminairartiklerne til en ny Tractat imellem de tvende Stater. Den første Januar kom, og Løftet om Monopolets Ophævelse blev uopfyldt. J Februar ankom fra Lord Palmerston en alvorlig Note, hvori den britiske Regjering forlangte, at Monopolet ufortøvet skulde ophæves, og de engelske Kjøbmænd erholde fuldstændig Skadeserstatning eller Godtgjørelse for hele den Tid, i hvilken Monopolet havde været i Kraft. Da denne Note forelagdes Kongen, forlangte denne, at den britiske charge d'affaires skulde tilbagetage Noten i 8 Dage, og lod ved Fyrsten af Cassaro give Haab om, at Monopolet til den Tid vilde vorde ophævet. Den holdtes nu et Ministerconseil; men Sagens Afgjørelse fremmedes ikke. Den britiske charge d'affaires erklærede nu, at han, saafremt han ikke erholdt en skriftlig Forsikkring om Monopolets ufortøvede Ophævelse, atter vilde indlevere Noten. Det overdroges nu Fyrsten, confidentielt og ved officiel skriftlig Meddelelse at give den Forsikkring, at Kongen af særdeles Hensyn til Storbritannien" vilde ophæve Monopolet. Faa Dage efter ankom den britiske Minister Temple efter en 18 Maaneders Fraværelse. Han var forsynet med fuldstændige og skarpe Jnstructioner fra Lord Palmerston, og meddeelte Fyrsten af Cassaro disses Jndhold. Kongen lod atter begjære en Opsættelse i 8 Dage, men ogsaa denne yderligere Udsættelse af Sagens Afgjørelse førte ikke til noget Resultat. Nu afsendte Temple til Fyrsten af Cassaro en Note, affattet i Overeensstemmelse med Gesandtens Jnstructioner. Den 16de Marts sammenkaldtes et Cabinets=Conseil for at raadslaae om det Svar der skulde meddeles den britiske Minister. Kongen erklærede strax, at han aldrig vilde indrømme Storbritanniens Fordringer, og at Monopolet ikke indeholdt nogensomhelst Ophævelse af Tractaten fra Aaret 1816. Alle Ministrene, med Undtagelse af Fyrsten af Cassaro, Marquis Pietro Catella, og efter Nogles Beretning Marquis det Caretto, antoge Kongens høihjertede" Beslutning. De tvende førstnævnte Ministre forestillede Kongen, at han havde sat sit Ord i Pant for Monopolets Afskaffelse, og at han ikke, uden at træde sin Ære og Værdighed for nær, kunde befale Monopolets Vedbliven. Men uagtet alle Forestillinger dicteredes af Kongen en Skrivelse, der, forsynet med Fyrsten af Cassa ros Underskrift, skulde overleveres den engelske Gesandt. Fyrsten afslog at underskrive det affattede Document, og forlangte sin Demission. Kongen vilde, at han først skulde undertegne Noten, og da Fyrsten vedblev at afslaae den forlangte Underskrift, erholdt han den 21de Marts efter 30 Aars Tjeneste den forlangte Afskeed. Senere er Fyrsten, som bekjendt, exileret til Foggia under det Paaskud, at han har draget Omsorg for Englands og ikke for Neapels Jnteresse, samt afsluttet med MGregor en Tractat, der udelukkende begunstiger den britiske Handel.