Berlingske Tidende, 1809-12-15
Kongen af Westphalen, som fransk Prinds, Kongen af Neapel, Stor=Admiralen, Stordignitarierne o. s. v. toge deres sædvanlige Pladse. Senatet, Statsraadet, Stor-Officererne af Æreslegionen, Universitetet og andre Korpser havde i Forveien hver for sig begivet sig til Metropolitankirken og indtaget de efter Ceremoniellet bestømte Pladse. Stolene i Choret bleve besatte af Hs. Majestæt Keiserinden, den Keiserl. Familie, Kongerne af Würtemberg og Sachsen og Dronningen af Westphalen. En af Keiserens Almosenteret læste Messen. Biskoppen af Troyes holdt en til Omstændighederne passende Tale og Hs. Eminence, Cardinal Fesch, istene Te Deum, som blev udført med stort Orchester ved Musik af KapellenFørt tilbage under Tronhimmelen ligesom ved Indtrædelsen i Kirken begav Hs. Majestæt sig derpaa til det lovgivende Korps's Palais med samme Følge, som havde ledsaget Allerhøistsamme. Præsidenten for det lovgivende Korps og 25 Deputerede modtoge Hs. Majestæt ved Indgangen til Palaiet. Senatets og Statsraadets Deputationer toge før Hs. Majestæts Ankomst Plads i Salen. Hs. Majestæt Keiserinden, den Keiserlige Familie, Kongerne af Würtemberg og Sachsen, Dronningerne af Holland og Westphalen befandt sig i de indre Stole. Følget, som gik foran Hs. Majestæt, traadte med bedækte Hoveder ind i Salen. Alle Korpsets Deputerede støde op. Kongen af Westphalen, Kongen af Neapel, Stor=Admiralen, Prindserne, Stordignitarierne o. s. v. toge deres sædvanlig Plads omkring Tronen. Da Keiseren havde sat sig paa Tronen, bad Prinds Vice=Storvalgherren Hs. Majestæt om Tilladelse at forestille de nye udvalgte Medlemmer af det lovgivende Korps og fremstillede samme til EedeAflæggelse. En Qvastor raabte deres Navne op og Eden blev aflagt. Derpaa blottede enhver i Forsamlingen sit Hoved og Hs. Majestæt holdt følgende Tale: "Mine Herrer Departements=Deputerede, Efter Eders sidste Forsamling har Jeg undertvunget Arragonien og Castilien og forjage fra Madrid det snedige Gouvernement, som Engelland havde dannes sammesteds. Jeg var paa Marschen til Cadix og Lissabon, da Jeg maatte vende Mine Skridt tilbage, for at plante Mine Ørne paa Wiens Volde. J 3 Maaneders Tid er denne 4de puniske Krig begyndt og bragt til Ende. Vant til Mine Armeers Hengivenhed og Modhar Jeg imidlertid havt umiskiendelige Beviser paa Min tydske Armees Kierlighed. Frankrigs Genius har ledet den engelske Armee, i Walche, rens forpestede Moradser har den faaet sit Banesaar. Ved denne vigtige Catastrophe var Jeg 400 Lieues bortfiernet, sikker om den ny Hæder, som Mine Folk vilde erhverve sig og den store Caracteer, som de vilde udvikle. Mine Forhaabninger bleve ikke skuffede. Pas de Calais og Nord=Departementernes Borgere fortiene Min fortrinlig Tak. Franskmænd, alt hvad der sætter sig imod Eder bliver beseiret, bliver bragt under Aaget. Eders Storhed voxer ved Eders Modstanderes Had. J have mange Hæders og Lyksaligheds Aar at giennemvandre. I besidde samme Styrke og Kraft, som de Gamles HercuToscana har Jeg forenet med Mit Rige. Disse Folk ere vare dige til denne Fortning formedelst deres blide Caracteer, den Hengivenhed, deres Forfædre stedse have viist Os og formedelst de Tienester, de have viist til Europas Civilisering. Historien var Rettesnaren for Min Fremgangsmaade imod Kom Paverne, som vare blevne Sonverainer over en Deel af Jtalien, havestedse viist sig som Fiender af enhver overveiende Magt paa denne Halvøe og stedse anvendt deres geistlige Indflydelse til sammes Skade. Det var Vig altsaa klart, at en fremmed Souverains geistlige Jndflydelse paa Mine Stater maatte stride imod Frankrigs Uafhængighed og Min Trones Værdighed og Sikkerhed; da Jeg imidlertid indseer Nødvendigheden af denne Overhyrdens Efterfølgeres geistlige Jndflydelse, saa har Jeg ikke paa anden Maade kunnet forene denne store Jnteresse end ved at tilintetgjøre denne de franske Keiseres Mine Formænds Gave, og forene de romerske Stater med Frankrig. Ved Wiener-Tractaten have alle Konger og Souverainer, Mine Bundsforvante, som have givet mig saa store Beviser paa deres Standhavtighed og Venskab, erholdt Udvidelse af deres Stater, eller skal endnu bekomme den. De illyriske Provindser udvide Mit store Riges Grændser lige til Save. Ved at støde til det constantinopolitanske Rige befinder Jeg Mig i den naturlige Stilling, at kunne vaage over Min Handels Jnteresse i det middellandske og det adriatiske Hav og til Le vantet. Jeg vil beskytte Porten, dersom den vil unddrage sig fra Engellands fordærvelige Indflydelse; Jeg vil straffe den, dersom den lader sig beherske af snedige og trolsse Raadgivere. Jeg har villet give Schweitzer Nationen et nyt Beviis, paa Min Agtelse, i det Jeg har antaget Titel af dets Mægler og tillige sætte et Maal for alle de Bekymringer, som man udbreder iblandt dette kjække Folk. Liggende mellem Engelland og Frankrig kommer Holland i Col sion med begge. Jmidlertider Holland Udførselsstedet for Mit Riges vigtigste Kunstproducter. Forandringer ville være nødvendige, Mine Grændsers Sikkerhed og begge Landes sande Jnteresse fordre dette paa det kraftigste.