Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-06-09
Stokholm den 25de Mai. Hs. Majestæt Kongens Tale til Rigets Stænder, i Rigssalen ved Rigsdagens Slutning den 27de Mai 1835. Velbaarne, ædle og velbyrdige, ærværdige, agtværdige og vellærde, ærebaarne forstandige og velagtede, hæderværdige og redelige, gode Herrer, og svenske Mænd, Meer end sexten Maaneder ere henvundne siden J traadte sammen. Grundloven bestemmer kun fire Maaneder for Rigsdagen. Et Aar over denne Tid burde have været tilstrækkeligt til at foreslaae Forbedringer samt til at overveie dem der bleve Eder meddeelte. Dette Tab af Tid kunde foranledige mig til, at sammenkalde en nye Rigsdag længe førend den Tid Grundloven bestemmer; men i dette Tilfælde var det ikke Miig, som maatte bebreide Mig de forøgede Udgivter, som derved vilde paalægges de Skatydende. - Loven angaaende Sølvvexlingen er sat i Virksomhed. Vor Seddelmynts Maadelighed har fundet en Grændse. Bankens Forordninger og Reglementer bør have den Bestemthed og Klarhed, som udfordres for at beskytte Eiendomsretten og bi beholde vore borgerlige og politiske Frieheder og Rettigheder. - Det tilkommer mig at bestemme en nøiere Udførelse af Lovene af 1ste Marts 1830. Disse udgiøre Dele af Civillovgivningen, og kunne ikke anderledes end i den af Grundloven foreskrevne Form afskaffes. Nationen venter af Eders Medvirken den Bestemmelse i Myntvæsenet, som i et Aarhundrede, ikke har kunnet paalideligt indføres eller bibeholdes. Denne Bestemmelse, atter oprettet ved nysnævnte Love, udgjør det Formaal, hvortil Eders Omsorg i den nærmeste Fremtid burde henvende sig. – Bankens Eiendom af metalliske Fonds ere langt meer end tilstrækkelige, for at vedligeholde Ind- og Udvexlingen af de i Omløb værende to og tredive Millioner Bancosedler, og vores Kilder forøges desuden ved Bankens aarlige, betydelige Vinding. Da hertil føies Forordninger og Reglementer, overeenstemmende med de i Lovene af 1ste Marts 1830 fastsatte Grunde, saa kan ingen Indretning af dette Slags, baade fordet Nærværende og for Fremtiden, tilbyde større Sikkerhed end den, vi eie. Begge Statsmagternes Forening er efter Grundlovens Bydende uundgaaelig, for at forvisse sig, om Bankens Forordninger og Reglementer ere oprettede i nøie Overeensstemmelse med de for Bankloven fastsatte Grunde, paa den Maade, som dens syvende Paragraph udtrykkelig foreskriver. - J vide, gode Herrer og svenske Mænd, at det kun var paa Rigstændernes indstændige Forlangende, at Jeg besluttede at give min Stadfæstelse til oven omtalte Love. - Jeg vilde ønsket, at Provinsialbankerne og Hypo heksforeningerne havde af Eder havt en større Opmuntring og nydt en kraftigere Understøttelse. Mine Forhaabninger i saa Henseende vare grundede paa Agerbrugets og Næringsveienes alt mere forøgede Trang. De ved sidste Rigsdag fattede Beslutninger berettigede Mig ogsaa til at nære denne Overbeviisning. - Flere Forslag til Forandring af vor Repræsentation have været i Omløb. Vi have alle hørt Yttringer om dens Mangler. Den er Menneskers Værk, og frembragt af Mænd, der i Værd vare ligesaa gode som vimen den kan mueligviis trænge til Forbedring og Udjevning. Langtfra at modsætte Mig saadanne, der maatte ansees for at være nyttige, skal Nationen altid finde Mig villig til at understøtte deres Jndførelse, i Følge Min Overbeviisning og den Magt som Grundloven tildeeler Mig. - Alt hvad denne indrømmer, Alt hvad Nødvendigheden kræver, skal indføres, dog alene paa den Vei, vore Love fastsætte, og ikke som en Følge af Øieblikkets Jndgivelse. Statens Bestaaen og Velværen fordrer Orden, Fædrenelandskiærlighed og Samdrægtighed; de hvile fremmest paa Retfærdighed, som selv støttende sig paa Fornuftens Kraft, jevner og ordner Alt. – Da Jeg nu erklærer, at Rigsdagen fra denne Time af er sluttet, nedkalder Jeg Forsynets Velsignelse over Eder, bedende Det, stedse at indgyde Eder Kiærlighed til Fædrenelandet, samt Ærbødighed for dets Love. Jeg forbliver Eder, gode Herrer og svenske Mænd, alle samtlig og hver og en i Særdeleshed med al Kongelig Naade og Yndest stedse velbevaagen.