Berlingske Tidende, 1832-03-20
Strasborg, den 29de Februar. Ogsaa her tiltager de exalterede Gemytters Gjæring, og daglig vorder Misfornøielsen større. Med Ministeriets retrograde Rettning forener sig meer og meer aabenbart Pairskammerets Carlistiske Tendents, saa at enhver legislativ Fremskriden, i liberal Betydning, næsten vorder umuelig. At Deputeretkamme ret har bevilget Ægteskab imellem Svogre og Svigerinder, vi her have en gavnlig Virkning. J Elsass existere nemlig mange Quasi=Ægteskaber imellem Svogre og Spigerinder, for ikke at plages af religiøse Scrupler lade de elskende Par sig ægtevie i Nabolandet Baden, hvor slige Ægteskaber ikke ere forbudne ved Lovene; men denne Vielse, i et fremmed Land, hindrer ikke, at de Franske Love betragte sligt Ægteskab for et blot Concubinan- og Børnene for uægte. Den canoniske Ret paaberaabes endnu stedse som en Hindring for deslige Ægteskaber mellem Slægtninge. - J Elsats sporer man i en mærkelig Grad Forskjellen imellem de catholske og protestantiske Geistlige. Mange udmærket talentfulde, lærde og værdige Mænd findes - blandt den talrige protestantiske Befolknings Religionslærere baade i Strasborg, og paa Landet (hvor berømt blev i denne Henseende f. Ex. den for et par Aar siden afdøde Oberlin, denne Geistlige, der i i Sandhed var alle Dyders Mønster). De fleste catholske Klærker udmærke sig derimod ved Bigotterie, ved Jntolerants og Jntriguer. Til Trods for Julii-Revolutionen ere endeel at dem meget virksomme i at fortsætte deres fanatisk politiske Machinationer. Af hvilke skjændige Midler, de betjene sig til at udbrede den absurdeste Overtroe, kan blandt mange Exempler følgende Factum bevise. Til de ivrigste Zeloter for det ultrammontanske System hører en catholsk Geistlig i Weissenburger District i Nedre-Elsass, som har erhvervet sig en sørgelig Navn, kundighed. Han synes at have en særdeles Prædilection for dramatiskereligiøse Fremstillinger, og da efter den berygtede Congregations Lære Hensigten helliger Midlerne, saa gjør han sig ikke mange Scrupler over Valget af disse. Nyelig sagde han paa Prædikestolen: "Ville J ikke høre mig, saa hører Diævelen, han er ikke meer i Helvede, han er nu paa Jorden; han maa indfinde sig, naar jeg kalder ham; thi jeg har ham i min Vold: kommer kun næste Søndag igjen!" Søndagen kom og Menigheden samledes, da raabte Klærken, der sad i en Stol i Kirken: "Diævel, træd frem!" Flux aabnede Sacristiedøren sig, og ud af den traadte Mørkhedens Fyrste, indhyllet i en Oxehud med Horn og med en lang Hale. Nu spurgte hiin Pfaff: "Diævel, Hvo er i dit Helvede, Med huul Stemme svarede denne: J mit Helvede ere Kjetterne" (o: Protestanterne, for ikke at tale om Jøderne. Den, der spilte den livagtige Satans Rolle, var - en anden Klærk. Mange tilstædeværende Catholiker forargedes høiligen over denne Gudstjenestens skamløse Vanhelligelse ved et saa oprørende Gøglespil, og anstillede Sammenligninger imellem de catholske Klærker og de protestantiske Præster i Elsass, som naturligviis maatte falde ud til de sidstes Fordeel. Slige antireligiøse Spectakelstykker ere i de catholske Egne af Elsatsjust intet Særsyn. Vi have f. Ex. seet en Missionær, der i hele Frankrige havde erhvervet sig stor Navnkundighed, paa Prædikesidlen pludseligen bukke sig ned og forsvinde for Tilhørernes Øine. Efter en lang Pause, som opvakte almindelig Forundring, blev han igjen synlig, og udraabte: "Hvor mene J vel, at jeg imidlertid har været, J Helvede var jeg. Og hvad saae jeg der, En Sal, hvis Vægge vare tapetserede med Sladderkiærlingers Tunger, og hvis Gulv bestod af Fritænkeres Hierneskaller, - Ogsaa Mirakler, a la Prinds Hohenlohe, skee i det catholske Elsats af disse Herrer. - J vor sublunariske Verden berøre jo ogsaa Daarskabens Extremer sig; det vil derfor ikke overraske Nogen, at ogsaa St. Simonisterne her vinde nye Tilhængere, og at adskillige unge Piger, som nyelig ere blevne confirmerede, have ladet sig optage blandt disse som femmes libre!!- Frygt for Cholera udbreder sig blandt os og virker skadeligen paa mange Handelsgrene.