Berlingske Tidende, 1777-11-03
Efterretning om den i Pensylvanien boende mærkværdige Sect, kaldet Dumplers. Denne Sect blev stiftet af en Tydsker, som, da han var kiæd af Verden, begav sig til en behagelig Udørken, 50 Mille, fra Philladelphia, for der ved meere Frihed at anstille alvorlige Betragtninger. Dette besynderlige Forhold bevægede adskillige af hans Landsmænd til at besøge dette fra den øvrige Verden afsondrede Opholdstæd, og denne Eremits fromme, naturlige og fredsommelige Levemaade bragte Tiid efter anden adskillige af dem til at nedsætte sig hos ham. De oprettede paa denne Maade en liden Colonie, som de kaldte Euphrates med Hensigt til de Hebræer, som ved denne Østerlandske Flodes Aabredde pleyede at synge Palmer. Den af disse Colonister i Stand bragte liden Stad udgjør en Treangel, hvis udvendige Side ere besatte med Morbær- og ÆbleTræer. Udi Midten af samme er en stor Hauge, og imellem denne Hauge og hine Rækker af Træer staae Huuse, bygte af Tømmer, 3 Etager høye, i hvilken enhver Dumpler kan ubehindret fornøye sig udi sine Meditationer. Disse Folk ere i alt ikke over 500. Deres heele Landstrækning indbefatter omtrent 250 Agre, hvis Grændser ere en Flod, et Slag staaende Vand, og et Bierg, skiult med Træer. Mænd og Qvinder opholder sig i Staden hver for sig i adskildte Egne. De see hinanden allene paa Andagts Stæderne, og de forsamle sig aldrig uden formedelst almindelige Anliggender. Deres Liv er afdeelt imellem Arbeyde, Bøn og Søvn. HveDag og hver Nat blive de 2 Gange kaldte fra deres Boeligen til Gudstienesteen. Enhver Mand iblant dem har, ligesom hos Methodisterne og Qvækerne Ret til at prædike, naar han troer, at have Aandens Drift dertil. De betydeligste Ting, hvorom de tale i deres Forsamlinger, ere Ydmyghed, Maadelighed, Kysthed, og de øvrige Christelige Dyder. De helligholde paa det omhyggeligste den Hviledag, der at saa mange andre ledige og arbeydsomme Menneskeer vanhelliges. De tilstaae et Helvede og et Paradiis, men forkaste den Lærdom om de tilkommende Straffers Ævighed, samt den Lærdom om Arvesynden. Da de ey tillægge andre, end frivillige Gierninger nogen Fortieneste, saa lade de og de Voxne allene blive døbte. De holde tillige Daaben for saa nødvendig til Salighed, at de troe, at de Christnes Siæl beskæftige sig i den anden Verden med at omvende dem, der ikke ere døde som Troende. De ere langt meere uegennyttige end Qvækerne, og have desaarsag ingen Rettergangs Sager iblant sig. Hvad enten de bestiæles, berøves, eller forurettes, saa søge de ikke at hævne sig, eller føre Klage derover. Religionen giør paa dem samme Virkning, som Philosophien gjorde paa Stoikerne. De ere nempfiendtlige ved al den Uret, som vederfares dem. Jntet er meere simpelt, end deres Klædedragt. Om Vinteren bestaaer den i en lang hviid Kiortel, hvorpaa er en Kappe, som bruges i Steden for en Hat, en grov Skiorte, tykke Skoe og meget rummelige Buxer. Den eneste Forskiæl om Sommeren erat de da bruge linnet Tøy i Stæden for uldent. Qvinderne ere klædte ligesom Mændene; allene med den Forskiæl, at de bære ingen Buxer. Deres sædvanlige Spise er alle Jordens Vexter, ikke fordi at det er utilladeligt, at spise andet, men fordi de ansee denne Slags Afholdenhed for meere overeenstemmende med Christendommens Væsen, da samme har en Afskye for Blod. Hvad der ved alt dette Arbeyde vindes, liver lagt i en falles Kaffe, for at komme enhvers Nødtørste til Hielp. Denne Forening af Fliid har ikke allene oprettet Agerdyrkningen, Manufakturer, og alle til dette lidet Soleietets Fonødenhed behøvende Konster, men den forskaffer og i Overflødighed det som udfordres til at ombytte mod andre Sager, saa mange som i Proportion af deres Folkemængde ere fornødne. Endskiønt begge Kiøn i Euphrattes leve afsendrede fra hinanden, saa afholde de Dumplers sig dog ikke fra Egtestanden. De som finde sig tilbøyelige dertil, forlade allene Staden, og tage Boepel paa Landet, hvor de paa offentlig Bekostning blive hiulpne. Denne Hielp betale de siden igien med det som de vinde ved deres Arbeyde, hvilket alt gaaer ind til det offentlige Skatkammer, og deres Børn blive opdragne i Staden. Uden denne Frihed skulle de Dumplers ikke være bedre end Munke, og i Fremtiden blive Vilde eller Fritænkere.