Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1817-10-31
Redigeres, trykkes og forlægges 31 October 1817. Fredagen den Jndhold: Reformationens Jubelfest. - Spanien (Betænkelige Troppebevægelser. Rusland (Ambassadens Audients hos Persiens Regent). - Fædrelandet: Jndustrie. Videnskabelighed. Tildragelse. Blandinger. Morten Luther, (fød 10 November 1483. - død 18 Februar 1546) er Navnet, som Millioner nævne med Velsignelse paa denne Dag, der er helliget hans udødelige Minde. Udrustet af det Høie med Viisdom og klippefast Mod, brød han - den fattige Bjergmands Søn - med Sandheds Vaaben Mørkheds Lænker, fordreev Taagen, hvori den himmelske Lære var indhyllet, og blev ufødte Slægters Velgjører. Af de utallige oprørende Maader, hvorpaa en Religion, hvis Væsen er idet Kjærlighed og som forsætter Os Borgerskab i Himlen, skjændedes, gjenkalde Man sig blot, at i Aarene 1482- 1520 ofredes i Spanien allene over 4000 Mennesker paa Baalet. Men da Nøden var størst var Guds Hielp tilrede. Tre Aarhundreder - har en af vore Lærde nylig saa skjønt bemærket) - ere nu forløbne og tre Gangentre Menneskealdere lagte tilbage. siden hiin vor Troes og vor Friheds uforlignelige Stridsmand fremtraadte paa Kamppladsen imod Uvidenhed, Overtroe og selvgjort Gudsdyrkelse, iført Guds fulde Harnisk og hjempende med Aandens Sværd d. c. Guds Ord, hvilket han, da det hartad var forglemt, fremdrog af de mørke Gjemmer og fremstillede for Alles Øine i dets hele Værdigheds. Ja vel bør det Os, med Tak til den evige Styrer, udbryde: ) Jubelgave for evangelske Christne ved Dr. og Profes, for J. Møller Pag. 87. Mand, som trodsed Pavevælde Og med Troens Glavind stred, Kun med det Du kunde fælde. Helligt Vanvid paa Dit Fjed; Med de diærve Bibelsprog. Du en Leos Hære slog. Ene stodst Du blandt Philistre, David liig mod Goliath, Og blandt Konger og Ministre, Tungen var Din hele Skat, Gud med Dig i Kampens Jld Saae Du Fjenden med et Smi Fredløs vilde Man Dig gjøre. Men, hvo Fred i Hjertet har, Roligt kan det Banner føre, Som Dit Mod i Kampen bar; Ak. Dit høie Kjæmpemed Var jo intet uden Fred! *) 3det Vi altsaa glade ihukomme Reformatoren, satte Vi hele Betydningen af en Jubel, som fortjener at kaldes Kirkens Frihedsfest. Thi var det ikke for Evangelii forfalskede Lære, at han - den kristelige Helt - fægtede, Var det ikke Guds Ord, puurt og reent og uden menneskelig Fordreihan vilde skulde være Kristnes Rettesnor Derfor erklærede han selv, at Troe og Lydighed bør være forenede som Frugter paa det gode Træe, at den rette Gudstjeneste er Troe, Haab og Kiærlighed; thi - føier han til - Man kan tjene Gud til enhver Tid og ethvert Sted; vore Hjerter er det, som ) Af den berlige Gang: Morten Luthert som læses i det med sidste Post ankomne Nr. 86 af Kjøbenhavns kilder. skulle bede og hvori Vi skulle tjene Gud. Vor fælleds vor urokkelige Beslutning være da, at vandre værdigen frem paa den betegnede Bane og i broderlig Enighed bevare det gjenvundne Klenodie: Samvittighedsfrihed, for de Farer, hvormed Vold og List, Vankundighed og Laster, Fanatisme og Forkjettringsyge maatte true den, for uforvansket at overantvordes Børn og Børnebørn, at disse endnu efter Seklers Forløb kunne istemme Dagens Jubelrøst: Velsignet være den Guds Mand, ved hvem Gud knuste Ordets Ban Fred med hans Siel, den FrommelDen gode Strid han ærlig stred, Gud Herren vil i Evighed. hans Gierning ihukomme. ) Af en Jubelsang ved Reformationsfesten 1817.