Berlingske Tidende, 1831-11-05
Indenlandske Efterretninger. Altona, den 31te October. - Den tredie Uge er nu allerede forløben siden Cholera udbrød i Hamborg, og den anden efter dens Udbrud hos os. Vi behøve ikke, at gjøre vore Læsere opmærksomme paa, hvor lidet udbredt den hidtil har været i vor Bye, ogsaa hos vore Naboer have Dødsfaldene, trods den sammenpressede Befolkning og de mange der forenede Egenskaber, som fremme slige Onders Forplantelse, ikke været meget talrige, saa at Dødeligheden, i det Hele taget, i de sidste tre Maaneder endnu ikke er lige med den i forrige Aar paa samme Tid ; ogsaa vilde de fleste af Sygdommens Offere enten være blevne forskaanede eller reddede, dersom de havde været forsigtigere i deres Levemaade, eller søgt Lægehielp i rette Tid. Her, som paa saamange andre af Sygdommen hjemsøgte Steder, viser det sig, at man har gjort sig en overdreven Forestilling om Omfanget af de Forholdsregler, som bulde anvendes derimod og derfor anvende Bekostninger og Kræfter, som man havde kunne svare. Indretningerne i Hamborg, med hvilke vore ved deeltagende Borgeres Kappelyst tilvejebragte i det Væsentlige stemme overeens, ere mønsterværdige og de herværende fremmede Læger have ikke nægtet dem deres Beundring. Alligevel er ogsaa her gjort for meget. J begge de Hamborgske, til 400 Syge fuldstændigt indrettede Hospitaler, have hidtil kun nogle og tredive, een eneste Gang forre tyve, Patienter været under Behandling. Man siger ogsaa, at Antallet af de sytten Special-Commissioner skal indskrænkes, da det overstiger det, der behøves, og Commissionerne ere saa byrdefulde for de frivilligt tiltraadte Borgere og saa kostbare, formedelst det ved dem ansatte Antal af Læger, Chirurger, Opvartere, Bærere o. s. v. Een Erfaring kan her lære at vælge det Rette Sygdommen er kommen hertil 30 Mile borte herfra, igjennem Cordonen, uden at inficere noget mellemliggende Sted. Landsbyerne paa denne Side staae i daglig Forbindelse med Hamborgs Jndvaanere, og indtil i Forgaars er, med Undtagelse af Flækken Wandsbeck, intet Spor af Sygdommen bemærket, medens paa hiin Side Elben og paa Øerne allerede adskillige Tilfælde ere bemærkede. Hele Moorburg er bleven forskaanet, paa een Mand nær, som ikke havde forladt sit Huus i den Tid. Vor føder lige Regjering, ved de herværende Autoriteters Opmærksomhed, underrettet og alle Omstændigheder, har, i en ligesaa viist udtænkt, som ædelt udtrykt Forordning, erklæret sig imod Afspærringerne, der overlades til de enkelte Communers Godtbefindende, til hvis Jndsigt den dog hellere har villet overlade, at afskaffdem, end ligefrem at forbyde dem. Vi tør derfor vente af Autoriteterne i det Indre af Landet, at de ikke, givende efter for personlig Frygt, ville fremskynde Forholdsregler, som formedelst den bekjendte mangelfulde Beskaffenhed af alle Bønder-Cordonsikke engang kunne opfylde Øjemeedet af en fuldkommen Afspærring, men kun forstyrre lovlig Samfærsel, udfordre en betydelig Anvendelse af Kræfter og Penge, og udbrede Utilfredshed inden og udenfor de spærrede Districter. Formedelst Sygdommens langt somme Fremskriden, maae de dog ophæves før Tiden, om de end havde kunne holde den ude; de forøge ikkun Modtageligheden for Sygdommen ved den irriterede Sjælstilstand, hvori de sætte saamange Gemytter. Vore Landsmænd, hvis Mod og Tillid allerede ere prøvede ved Lidelser, som Forsynet forhen har tilskikket dem, behøve sikkert ikke, at møde den mindre fordærvelige, hvormed de nu trues, paa lignende Maade; men man kan ikke varme, nok anbefale dem en hensigtsmæssig Diæt og Levemaade, som de virksomste Beskyttelsesmidler derimod, og i paakommende Tilfælde saa hurtigt som mueligt at kalde Lægen.