Politivennen, 1803-01-01
Aftvunget Svar fra Randers Magistrat. Paa de i Politivennen No. 27, af een sig saa kaldende Randers Ven, opgivne 2de Spørgstaale om Betlerie og Markens tilbagestaaende Udskiftning, svares: Man er fuldkommen overbeviist om: at hverken Hamborg, Kiel eller Kiøbenhavn, i hvor fortrinlig disse Stæders Fattigvæsen end er, og hvor betydelige Resoureer disse dertil have, dog ikke uden ald Undtagelse kan roese sig at aldeles at være befriede for al Slags Betlerie enten hemmelig eller aabenbar. At der i Randers skulle gives saa mange af det sidste Slags: at de incommoderede Folk om høj lys Dag paa Gaderne, det modsiges ganske, og kan, uden synderlig Umage, let afbevises, saavel med mange brave fremmede Rejsendes, Attester som med edeligt Vidnesbyrd af en Mængde Mennesker baa e i og uden for Randers. Vel sandt at her, ligesom i hine Stæder - hvormed Randers dog ingenlunde kan maale sig gives enkelte, saavel fremmede, som af Byens egne (især de der ere affældige og svage, samt forfaldne til Drit) som af og til betle i Sing i disse vedvarende Overhaands dyre Tider, og de Affældige og Svage, kan dog ikke straffes efter Lovene. Ogsaa er det muelig, at et enkelt Barn kan, - dog sielden - hermed afgive sig; Men at saadant Betlerie skeer offentlig og upaatalt, det er reen Opdigtelse, og en Beskyldning, som hos Spørgeren ikke røber det foregivne Venskab for Randers, formodentlig er dette Spørgsmaal allene fremsat for at faae Anledning til det paafølgende. At Randers Øvrighed ikke har tænkt saaledes som Spørgeren ønsker betreffende Markens Udskiftning, det henregner, den sig til en Fortjeneste, saa meget meer da det kongelige Rentekammer, i denne Sag, har været af Meening, med den; som bedst kan erfares af dette Collegii Resolution d. d. 23 October 1802, saaledes lydende: Endeel af Randers Kiøbstæds Jndvaanere have ved Kammeret anholdt om: at samtlige Byens Jorder maatte blive udskiftede, og derhos iblandt andet forslaaet, at de saakaldede Fælleds Vinge, maatte deles efter Grundtaxten, saaledes at de Jorder, som i Forhold dertil blive Stederne tillagde, bestandig skulle følge samme, samt at de Jorder, som nogle tillige besidde i de saakaldte private Vange, maatte komme med under Udskiftningen, for at begge slags Jorder samlede paa et Sted, kunde Udlegges til bedre Afbenyttelse med videre. "J Anle ning heraf skulle vi ikke undlade herved tienstligt at tilmelde deres Excellence til behagelig Efterretning og Bekiendtgjørelse for samtlige Vedkommende, at da bemeldte saakaldede Fælleds Viuge, efter de hertil indsendte Oplysninger ere heele Byen som en Communne, og ikke Borgerne som private Ejendomme tilhørende, saa kan Udskiftningen paa den ansøgte Maade forsaavidt disse Jorder angaaer, aldeles ikke finde Sted, da ej allene endeel af Byens nuværende, men og dens muligen tilkommende nye Jndvaanere, om Byen blev Sudvidet, derved bleve udelukkede fra de dem tilSkommende Rettigheder og Fordeele, og da disse Jorder efter de hertil indsendte Oplysninger, allerede ere indddeelte i ordentlige Vange, til afvexlende Kornsted og Græsning, og bruges paa den Maade som Kammeret anseer meest passende for Købstædmanden, der efter vor Formeening meere bør see hen til Jordernes hensigtsmæssige Brug til Græsning, end til Kornsæd, saa kunde vi nu for Tiden heller ikke tilraade dermed at foretage nogen Forandring. Jmidlertid paatvivler vi ikke at jo Randers Kiøbstæds Magistrat, og i Særdeleshed, Justitsraad Borgemester Carøe, der med saa megen Jver, som Supplikanterne i deres Ansøgning selv anfører, har sørget for Jordernes Opdyrkning til det de nu ere, fremdeles vil lade sig Jordernes Forbedring, især med Hensyn til Græsningen være meget magtpaaligde gende. Hvad dernæst angaaer Udskiftningen af de saakaldede private Vange, da skjønnes ikke rettere, efter de Oplysninger vi desangaaende have, end at Eftergræsningen paa disse Jorder, der ligesom hine, forhen skal have været heele Byen tilhørende, jo endnu er reserveret Meenige Mand i Byen, og i saa Tilfælde ville samme heller ikke kunne udskiftes med mindre en saadan Foreening om Udskiftningsmaa den kunde treffes, at Eftergræsningen desuagtet og uden Fornærmelse, blev Byen forbeholden; Men da de nu gjeldende Udskiftningsanordninger ikke indeholde Regler for det Tilfælde hvor En ejer Jorder, og en andener berettiget til Eftergræsningen, og følgelig Delingsplanen, Tarationsmaaden, den Godtgjørelse som enkelte Borgere, der have tilkjøbt sig Jorder til høje Priser, fordi de ere Byen nærliggende, men mueligen kunde blive samme udlagt paa længere fraliggende Stæder, hvorved de naturligviis, og saa meget meere da ingen Udflytning her som ved Landsbye Jorders Udskiftning kan finde Sted, ville tabe deres Værdie, derfor kunde være berettiget til at fordre med videre, ville komme til at beroe paa mindelig Overeenskommelse imellem Ved kommende, men nogle aldeles have erklæret sig imod ald Udskiftning; saa kan Kammeret Syn for Tiden ikke indlade sig i samme.