Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-02-14
Bidrag til den spanske Exinquisitions Historie. Da General Lasalle drog ind i Toledo, besøgte han strax Jnquisitions=Bygningen. Mængden af Pine-Apparaterne, især den Torturmaskine, som var destemt til at udstrække Lemmerne, Dryppebadene, som medføre en langsom Død, bragte endog de Krigere, som vare hærdede paa Kamp pladsene, til at gyse. Kun et eneste af disse Marterredskaber, uefterligneligt i sit Slags til en fiintstuderet Qval, vanærende for Fornuft og Religion, i Valget af sin Gjenstand, synes en nøiere Beskrivelse værd. J en underjordisk Hvælving, som grændsede til en af de hemmelige Forhørfale, stod i en Muurfordybning et Træbillede, forfærdiget af Munkehænder - Hvo skulde troe det? Christi Moder – Et forgyldt Helgenskin omstraalede hendes Hoved, en Oriflamme holdt hun i sin Høire. Paafaldende var det ved første Øiekast, at man, trods det folderige, paa begge S. der af Skuldrene nedhængende Silkeklæde, bemærkede, at hun, ganske afvigende fra den sædvanlige Skildring, har et Slags Brystharnisk. Allerede tillod en snaksalig Adjutant sig en Sammenligning med den paa Matrois Pladsen i Orleans staaende Billedstøtte af Jomfruen med samme Navn. Ved nøiere Undersøgelse viste det sig dog at den forreste Deel af hendes Legeme var besat med en Mængde særdeles spidse, udadvendte Søm, og med smaa, smalle, ligesom skarpe Knivsblade. Arme og Hænder havde Leede, et Maskinerie, som var anbragt bag et Tapet, styrede Drivefiedrene til hendes Bevægelser. Paa Generalens alvorlige befaling maatte en af de nærværende Jnquisttionstjenere lade Maskinen manøvrere, som han kaldte det. Da Statuen udbredte sine Arme, ligesom for at trykke Nogen til sit Hjerte i kjærlig Omfavnelse, maatte en polsk Grenadeers velpakkede Tornister for denne Gang træde i den pante Ulykkeliges Sted. Stedse tættere og tættere trykkede Statuen den til sig, og da Maskinmesteren, efter befaling, igjen maatte aabne dens Arme og bringe den i dens forrige Stilling, var Tornisteren gjennemstukken to til tre Tommer dybt, og blev hængende paa Spidserne af Sømmene og Knivsbladene. Mærkværdigt er det, at Barbarerne vare frække nok til at kalde denne Marter maskine madre dolorosa, ikke den dybtbedrøvede smertefyldte, men efter Ordspillet, smertegivende Gudsmoder. (N. M.) bemærkninger. Politiken undersøger og iagttager det Timelige; Moralen det Evige. Politikeren stræber at befæste sin Magt paa Jorden; den Moralske søger at befæste sin Anseelse i Himmelen. Den Ene stræber efter den Ære, som gjelder for Verden, den Anden efter den, der gielder for Gud. Hvorfor spørger du om et Menneskes Moralitet. Hvorfor lader du dig saa ofte skuffe af overilede Domme om hans Karakter, Hør en Maade at prøve ham. Før ham til en Faders Moders, Broders eller Søsters, ja hvilkensomhelst Bekjendts Dødsseng eller Ligkiste. Drager Værelsets, Ligkistens, Ligklædernes Pragt eller Beskaffenhed hans Opmærksomhed til sig, da sky ham Han er et koldt Menneske, med Moskushierte, uden Følelse, og ei andet end et dyrisk Uhrværk, han er paa Veien til at kunne blive Skurk. Mærker du derimod at han philosopherer derover, maaskee tørrer sine Øjne, fordi det er Mode, fremstammer religiøse Grunde, og smager i det samme paa et Glas Viin, som var han Viinkyper, saa flye hanhan er da en fuldendt Skurk. – Finder du der mod den Prøvede ordknap, med skjelvende Stemme, ustadige Blik, kæmpende imellem Philosophien og Følelsen, men overvunden af den Sidste, da fat Tillid til ham, ræk ham broderligen din Haand, han vil forsone dig med Livet. (N. M.)