Aalborgs Stifts Adresseavis, 1825-11-21
Der meldes fra Rom. Da Publikum er temmelig beroliget angaaende den hellige Faders Tilstand, saa kan dets Opmærksomhed desto mere udeelt henvende sig til en anden Side. Dette er til den berygtede Røveranfører Gasbarrone, der, som allerede meldt, tilligemed syv af sine Kamerater er bragt til Engelsborg i Forvaring. De Begivenheder, som have fundet Sted under og efter hans Arrestering, ere meget originale, og bære Localitetens Stempel. Som bekjendt, saae Banden, der bestod af 28 Mand, ved den nuværende Regerings energiske Forholdsregler sig saaledes indsluttet paa dens Bjerge bag Sonning, henad den yderste sydlige Neapolitanske Grændse til, at der ikke blev nogen anden Udvej tilbage for den, end at overgive sig, eller døe af Hunger. Saaledes bragt til det Yderste opfordrede Gasbarrone General=Vikaren, som i hele Egnen berømmes for at være en af de dydigste og redeligste Geistlige, til at begive sig til ham og hans Kammerater, og raadslaae med dem angaaende Maaden, hvorpaa de kunde træde i Underhandling med Regeringen. GeneralVicaren betænkte sig ikke et Øjeblik paa at følge Jndbydelsen, og af en Afsendt fra Gasbarrone at lade sig føre ind iblandt dennes Bande. Her hengik de to første Dage under Erkyndigelser, som Røverne indhentede om den nuværende Regering, dens Sindelag imod Banden, de Midler, som den kunde disponere over til Røvernes Ødelæggelse o. s. v. J den Tid maatte den værdige Geistlige, ligesom enhver Enkelt af Banden, leve af muggent Brød, fordærvet Frugt og raadent Vand, og tilbringe Natten under aaben Himmel. Den tredie Dag begyndte Gasbarrone og de fleste af hans Kammerater at fatte Mistanke til General=Vicaren, som ikke kunde give dem den forønskede Oplysning om Alt, og i Særdeleshed vægrede sig ligefrem at love dem den forlangte Straffeløshed. Alle styrtede til Vaaben; Dolke, Pistoler, Flinte og Knive bleve tagne frem; allerede havde Gasbarrone lavet sig til at opoffre den Geistlige, da Een af Banden traadte frem, og i Forening med General=Vicaren, som igjen havde fattet frisk Mod, talte saaledes til de Øvriges Samvittighed, at de udgøde Taarer, kastede Vaabnene til Jorden, og erklærede sig villige til strax at lade sig føre til Sezze af GeneralVicaren. Dette skeete virkeligt, men neppe ankommen for Sonnino mærkede den Geistlige, at ikkuns otte af den hele Bande, men iblandt disse Gasbarrone, havde fulgt ham; de øvrige vare ilede tilbage til deres Bjerge. Fra Son ning bragte man de otte Røvere til Sezza, hvor Gasbarrone ønskede at blive nogle Dage, for, som han lovede, at gjøre et Forsøg paa at lokke sine øvrige Kammeratet til sig. Men hans, man veed ikke om sande eller forstilte Bestræbelser, bleve ikke allene frugtesløse, men der begyndte end- ogsaa at vise sig en Utilfredshed ja Øprørsaand iblandt de otte Røvere, der sandsynligviis fortrøde det gjorte Skridt. Nu paafulgte deres virkelige Arrestering og deres Transport til Rom. Dette er den sande Fortælling om den Maade, hvorpaa disse Røvere ere faldne i Regeringens Hænder. Gasbarrone har en Bislopperske hos sig, som man siger, en af de smukkeste Piger, som fandtes i Sonnino, der, som bekjendt, er Planteskolen for de mest indtagende Fruentimmer i hele Jtalien. Hun har ikke for nogen Priis været at bevæge til at forlade sin Elskede. Under Bandens Ophold i Afrika ere begge, skjønt under hæftig Vægring fra Pigens Side, tegnede og derpaa malede. Copier vises her i flere fornemme Huse. Dagen efter sin Ankomst til Engelsborg er Gasbarrone bleven viet til sin Elskede efter Kirkens Ritus, da man stedse søger, ved Giftermaal, at betage slig forbrydersk Omgang dens Skandale. Begge have daglig 5, de øvrige hver 3 Pauli Diætpenge. De ere ikke lænkebundne, og kunne daglig spadsere flere Timer i den store Gaard. Deres endelige Skæbne er endnu ikke afgjort, formodentlig slippe disse otte derfra med Livet. En af den øvrige Bande er, hedder det, arresteret i disse Dage. Jntet kan redde denne fra at skydes bag fra. Uden for England gjør man sig i Almindelighed en vrang Forestilling om det Engelsk Ostindiske Compagnies Forfatning. J Aaret 1798 vare dets Jndkomster 8040000 Pd. St.; men Udgifterne derimod 8120000 Pd., altsaa et Deficit af 80000 Pd. J Slutningen af Marquis Wellesleys kostbare Forvaltning 1806 vare Jndtægterne 15400000 Pd. og Udgifterne 17680000 Pd., altsaa et Deficit af 2280000 Pd. Men desuagtet betaler Compagniet dog Jnteressenterne aarligen 10 1/2 pC. i Udbytte, endskjøndt dets Gjeld allerede siden 1815 har været 6 Mill. i England og 25600000 Pd. i Jndien. Men til denne vedkjendte Gjeld 31600000 P. maa endnu lægges 16 Mill., som man har vurderet for højt, og den hele Gjeld udgjør altsaa virkeligen 48 Mill. Compagniet maa derfor aarligen gjøre Laan, for at betale Actie-Ejerne deres Udbytte.