Berlingske Tidende, 1775-04-21
Selskabet til de skiønne Videnskabers Forfremmelse har Forsamlingen af 24de Martii tilkiendt Prisen i den malende Poe ste Forfatteren af St. Synneves Kloster paa Selløe, som befandtes ved Devisens Aabning at være Peder Harboe Frimann, Copist ved det Kongelige Finanz Collegium. Tre andre for samme Priis indkomne Poesier opvakte ogsaa Selskabets Opmerksomhed. Men i den uden Devise, i Stropher af 4 Vers, fandtes en vi Stivhed og Haardhed, som det sande poetiske Sprog ei taaler, ligesom den ikke heller var frie for det falske Glimmer, hvoraf endeel af vore gode Hoveder endnu for let lade sig forlede. J den med Devise, Caute &conando, vare saa mange historiske Omstændigbeder anbragte eller sigtede til, at den derved paa adskillige Steder, var bleven mørk og ikke forstaaelig, uden ved de tilføiede udførlige Anmerkningers Hielp. Den malende Digter binder sig ikke til at give Stedets hele Historie, men udvælger kun det, som synes hans meest beqvemt til at tage imod Poessens Prydelse. J den tredie Digt med Devise : Tentanda via est, qua me quoque possim &c. fandtes endeel Jndfald og Udtryk at nærme sig til det Komiske, saa at de syntes neden for den malende Poesles Værdighed. Ellers tildrog sig ogsaa de uden for Prisen indkomne Smaa Arbeider for Smagen og Hiertet Selskabets Agtsomhed. De vise hos Forfatteren et frugtbart Gennie, en ualmindelig Styrke i Sproget og Rigdom paa poetiske Udtryk og Vendinger. Kuns Skade, at hans natuelige Vid ikke veiledes af en meere sikker Smag og Kritik, og at han er saa meget hengiven til kunstlede Jndfald og overdrevne Metaphører, hvorpaa de første tive Vers i det andet Stykke af disse smaa Arbeider kan give ham et klart Beviis. - Selskabet har modtaget for denne gang adskillige Samlinger af aandelige Sange som give Haab, at ogsaa denne vigtige Deel af Poesien, til Kirke- og Huusandagtens sande Befordring vil faae meere og meere Fremgang hos os. De af Hr. Jakob Johan Lund, Sognepræst i Stubkiøbing, indgivne Forsøg i den hellige Poesie og aande lige Sange trykkes paa Selskabets Bekostning. Fire andre Samlinger af aandelige Sange med følgende Deviser : Laudatos obstendet avos &c. Per dura faxa, Taler hverandre til med Psalmer, og Jeg vil synge for Herren, indeholde ligeledes, om ikke ganske vel udførte Sange, saa dog opbyggelige og heldige Stropher, saa at ogsaa en Deel af disse aandelige Sange kunde bekiendtgiøres, om de, som meest svare til dette Navn, maatte udvælges, og i samme de mislykkede Steder ved Forfatternes egen Flid forbedres. - Over de andre udsatte Priser, som vare en Elogeover Kong Waldemar III, og en Samling af Exempler paa Danskes tapre, ædle, goddædige og patriotiske Handlinger, er intet indkommet, som fortiente at tages i Betragtning. - J bemeldte Forsamling blev tillige fundet for got, at udsette igien for denne gang en Priis af 50 Rdlr., eller en Medaille af samme Værd, for det beste Forsøg i den malende eller beskrivende Poesie; hvorved Poves Windsor-Forest kunde tiene til Mønster. Dertil maatte udvælges noget Sted i de Danske Stater, som ved sin Yndighed, eller og ved sin Skreksomhed, gjør sig merkværdigt ; som i det første Fald Sundet eller eet af Lystslottene, og i det andet Malestrømmen, eller Vandfaldet Sarpen i Norge. Man kunde ogsaa vælge noget Sted i Danmark eller Norge, hvor der findes merkværdige Levninger af Alderdommen, eller som udmerke sig ved en gammel Sagn, der kunde give Anledning til en poetisk Fortælling eller anden heldig Opdigtelse, paa Tickels Maade, i hans Kensingtons-Garder, udi Dødsleys Samling. Og indbydes i sær Forfatterne til de tre forhen omtalte Forsøg i den malende Poesie, at rette og forbedre deres Arbeider, i Anledning af det, som oven for er bleven erindret, og indgive dem paa nye for denne Priis. - J Veltalenhed udsettes ligesaa igien den sædvanlige Priis af 40 Rdlr., eller en Medaille af samme Værd, for den beste Eloge over Kong Waldemar 111. Derved forstaaes ikke en gemeenligen saa kaldet Lovtaleller Panegyrikus, hvori Feilene skulde forties, og Dyderne forstørres, men en sandfærdig og livagtig Afbildning paa denne merkværdige Konges Charakter, Politik og Bedrifter, og paa den Klogskab, hvorved han vidste, næsten uden at bruge Vaaben, at sette Riget fra det yderste Forfald i den blomstrende Tilstand, som længe efter hans Død vedvarede. Gode Materialier dertil findes hos Hvitfeld, og 1 Etatsraad Grams Forbedringer til denne Konges Historie, som ere udgivne af Videnskabernes Selskab, i dets Skrifters fierde Deel. - Fremdeles udsettes paa ny en Priis af 30 Rdlr. for den beste Prøve til en Samling paa Danske eller Norskes tapre, ædle, goddædige og patriotiske Handlinger, omtrent i den Smag, som deslige i andre Lande og særdeles i Frankrig, udkomne Skrifter. - Tillige udsettes en overordentlig Priis af 50 Rdlr. for den beste Dan den tiende Bog af Qvintilian de institutione oratoria, da den formedelst sin lære rige Jndhold besynderlig fortiener at komme i flere Hænder, og at blive meere almindelig bekiendt. - Priisskrifterne maae indsendes i det seneste i December Maaned af indeværende Aar. Man føyer til dem en Devise og en forseglet Seddel, som tilkiendegiver Forfatterens Navn og Opholdsted. De indleveres til Justitsraad Schlegel, som Selskabets Secretair, hos hvilken ogsaa de Skriften, kan afhentes, som for de sidst udsatte Priser ere indkomne. Ved Døden ere afgangne: J Bergen Jfr. Catharina Reutzer, 22 Aar gl. Mester Skomager Jacob Wichman, 58 Aar. J Fridericia den 10 April Hr. General=Lieutenant v. Jngenhaeffs Frue, fød Krabbe, 70 Aar. I Helsingøer, den 17de hujus forrige Consumptions Forpagter Johannes Reus, 53 Aar. Mad. Anna Regina Hansen, fød Bon sach, Kongel. Strand=Visiteur Sr. Niels Hansens Kiæreste, 47 Aar. Her i Staden den 17de huj. Glarmester F. W. Erbelin, 35 Aar. Den 18de Snedker Christen Clemmensen, 91 Aar. Den 19de Brændeviinsbrænder Niels Thessen Ho gaard, 29 Aar. Den 20de Jsenkræmmer Peter Ovelbye, Liunge, 44 Aar gl.