JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-27
Jversens Avis af 23 Septbr. læses følgende: "Det er hver Tilhænger af den maanetiske Dyriskhed, (dog, som lag Mand, beder jeg tusind Gange om Forladelse, den dyriske Magnetisme vilde jeg sagt) bekjendt: at denne Nutidens Kjephest dog ogsaa, om just ei under det, saa snart under et snart andet Navn har været nu Leie, nu Træl, nu Paradehest for salig Fortiden. Signe og Maalekjerlinger, Spaamænd og Spaaqvinderja, Gud veed, hvad de Alle hedte, rede den saa det var en Lyst, og det ikke til Bloksberg allene, nei op og ned fra Øst til Vest og fra Syd til Nord her i vort kjære Fædreland. Snart var Hesten mælende, snart umælende, snart livløs, altid kunne man og, fattedes der kun ei paa Troen, sætte sig i sand maanetisk Relation til den; hvormangen en ærlig Kat, Krage, Ugle, hvormangt et Kosteskaft, et Sold a. ville ikke haandgribelig kunne bevise denne min Paastand hvad Fortiden, angaaer, nu kan jo visse Træer af særegne Egenskaber tale Magnetismens Sag for Nutiden. Somnambulismen, der, saa at sige, er Kjød af Kunstens Kjød og Been af dens Been, kjendte og skattede man da som nu. Kort sagt: de Fremskridt, Kunsten i vore Dage har gjort, bestaaer vel meer deri, at den nu fremstaaer som Videnskab i smukt systematiske Snørliv, som følge af Tidernes saa meget høiere Oplysning. Jeg tør derfor haabe, at det vil more Flere, om jeg vover at drage til Minde den høist mærkelige Samtale, som fandt Sted mellem Peder-Ruus og Peder Paars ved deres Ophold paa Anholt, foranlediget ved det saa betydelige Skral af Ruses Pose, hvilket Alt findes beskrevet i Hans Mikkelsens sandfærdigenny Vise om Peder Paars, 2den Bogs 1ste Sang. Paa Peder Paarses Tiltale, følger nemlig: Ham svared Peder Ruus: Sligt er og flere hændet: Jeg har for nogle Aar en Mand i Flensborg kjendet, der udi Søvne glat en Pandekage aad; en anden, som en Miil har roet i en Baad. Der findes ogsaa de, der klavre kan som Katter; J Nomenclator man dem kalder Andabater, de uden Fare kan paa Kirkespirer staae, De, som Trolkjerlinger, paa Vandet og kan gaae, de allehaande Sprog og Tungemaal, kan tale, (*)ja mange skjulte Ting kan sige og afmale; de ti Mænds Styrke har, som Bjørnen tolv Mænds Viid. Gid jeg Peer Jversen for Feils Skyld havde hid! Han holder for, at det er idel Fandens Konst, at Sygdom Hexerie, sligt lægges til omsonst. Thi Fanden Skikkelse af slige Folk paatager Nu et Slags Gjækkerie, nu andet, ham behager. Flat applicatio *) Saaledes beretter la Mothe le Vayer (Epitre61 pag. 667) om een der boede udi Roven, ved Navn le Feyre, som udi Søvne kunde svare til alle Slags Sprog, hvorudi man talede ham til, ja endogsaa kunde sige tilkommende Ting; men, saasnart han vaagnede, vidste han slet intet. Samme Autor gjør sig megen Umage at udfinde Aarsagen til saadant. Dog det havde været bedre, at anvende den Tid og Umage paa at erkyndige sig ret, om Historien var ganske rigtig. Thi som Pedanterie haver mange Grene, saa er det blandt andet een af dem, at bryde sit Hoved med at udfinde Aarsagen til en Ting, førend man veed, om Historien er rigtig. Hans Mikkelsens Anmærkning.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-27
Kjøbenhavns Børs d. 26 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 443, a vista 450. Amsterdam 2 M. 416, a vista, . London 2 M. 18 Rbdlr. 80 sk. Paris 2 M. - . Spec. 460. Specier solgtes til 28 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 106 a 100 1/2 pr. 100; Oblig. 92. Norske Rigsbksedler 24 a 24 1/2. Dito Species. 19. Svenske Sedler 7 3/4 a 8 Mk. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Nyestie, Skilderie af Kjøbenhavn. 22000 OmFjørtende Aargang. No. 78. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Sollii. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne, Tirsdagen den 30 Septe uber 1817. Fire Dages Reise i Sjælland. (Fortsættelse; see forr. Mo.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Berlufsholms Kirke er langt fra ikke saa stor, som den Ringstedske eller Sorøiske, men den gamle Stiil, hvori den er bygget; de massive Munke stole, hvis hele Skikkelse viser, at de ere ældgamle, den mærkværdige i Marmor udhugne Altertavle; de høie, nu opmalede Taarne, som i Chatolicismens Tid have staaet ligge for Alteret, Alt idette giver denne Kirke en høi Grad af Ærværdighed. Skolens udødelige Stifter, HerluTrolle, og hans Hustrue, Virgitte Gie hvile her under to smukke Mausoleer. Paa Gravmælet sees hans billed i fuld Legemstørrelse. klædt et Harnisk, og ved Siden af ham hans Ægtemage, begge af hvidt Marmor. Birgitte havde i levende Live bekostet disse Mausoleer. Skjøndt begges Hædersdaad ere temmelig bekjendte, synes det dog ikke at være passende, har at forbigaae dem med Taushed. Herluf Trolle er et Navn, som maa være enhver Dansk helligt og dyrebart; thi han var sit Fædreneland ligesaa hengiven som Videnskaberne. Nedstammende fra en ældgammel Slægt, i hvilken ikke blot Forfædres Skjoldmærker, men ogsaa deres Dyder vare gangne i Arv fra Fader til Søn, fødtes han i en Tidspunkt, da Fædrenelandet trængte til saadanne Mænd. Et Aar førend Luther offentligen fremtraadte som Reformator (1616), saae Trolle Verdens Lys. Skjøndt tildeels opdraget ved Hoffet, yttrede han dog allerede tidligen Kierlighed til Videnskaberne, og, opvoxen med den lutherske Læres heldige Fremgang i Tydskland, læste han flittigen denne store Mands Skrifter, og overbevistes snart om hans Grund sætningers Fortræffelighed. Han førte Brevvexling med mange Lærde, især med Melanchthon, der levede som Professor i det græske Sprog i Wittenberg, og sendte ofte unge Mennesker paa egen Bekostning i Kost hos ham. Han tjente to Konger: Christian den Tredie og Frederik den Anden med ædel Jver og urokkelig Troskab. Ved den Sidstes Kronning blev han slaaet til Ridder i en Alder af 44 Aar. At han ikke var bleven Ridder af Elephanten, kan man neppe med Hofmann slutte af den Medaille, der paa hans Original portræt hænger i en Kjæde med den Paaskrift: Carolus Magnus; thi mueligen har Portrætet væ et malet førend han blev Ridder, og Kjæden ham skjænket af en fremmed Potentat; thi at enhver Ridder, saaledes som Hofmann forudsætter som mueligt, skunde hefte derpaa hvad han vilde, kan man ikke med Føie antage. Saaledes fik Arild Hvitfeld foræret af Prinds Moritz af Nassau, som et offentlig Beviis paa Fyrstens Naade, en Guldskjæde, som han altid bar, og endnu sees paa Originalportrætet med en Medaillon, hvori der er et Billed. Samme Aar Trolle blev Ridder gjorde han det bekiendte Mageskifte med Frederik den Anden, som han overlod Hillerødsholm, hvor Frederiksborg blev bygt, imod af Kongen at faae Godset Skovkloster. Som Søhelt glimrer hans Navn i Danmark Aarbøger, og ham kunde hans Konge 1568 betroe Anførslen over 28 Skibe. Med disse, hvortil nogle lybske Fartøier stødte, angreb han, imellem Gulland og Øland, 150 svenske Skibe, som han vandt en Seier over, der allene vilde have været nok til at forevige hans Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Naar man fra Kirken gaaer til den ligeoverfor liggende nye Skolebygning, saa er det ligesom mam fra det trettende Aarhundrede træder paa eengang ind i det attende. Den for adskillige Aar siden opførte Bygning, kan i Henseende tilRummelighed og Smagfuldhed, sættes ved Siden af den Kjøbenhavnske Cathedralskole, Værelserne ere meget høie og luftige; Opgangene meget smukke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J hver af de fem Skolestuer er i Væggen anbragt Bjernede Kirke, ikke langt fra Ringsted, har tilforn havt et Taarn i Form af en Bispehue, og deraf er det tydeligt at symboliske Former i Bygninger ikke have været usædvanligt i Middelalderen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
et Glasvindue, hvor Læreren bestandigen kan have Tilsyn med Disciplene i den næste Classe, naar fornødent gjøres. Disciplernes Taller i dette Øieblik 58, og af disse er 30 Gratister. Til Skolen hører et Bibliothek og en Samling af Naturalier og physiske Jnstrumenter og Apparater. Bøgernes Tal, er omtrent 13000, og man finder deriblandt mange vigtige Værker, især historiske. Birgitte Giøe havde allerede lagt Grunden dertil, ved at skjænke Stiftelsen, sin Mands Bøger, og her gjemmes endnu adskillige, for det meste af gudeligt Jndhold, hvori Herluf Trolle med egen Haand har gjort mærkelige Optegnelser. Blandt andre findes her en tydsk Bog i Octav, hvori han optegnede, at han næste Dag skulde gaae i Kamp mod Landets Fiender. Naturaliesamlingen en mærkværdig derved, at de fleste Fugle, som her findes, ere skudte i Omegnen af Herlufsholm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Blandt andre sees en sjællandsk Ellekrage af en Farvepragt, der er høist sielden, og en Ørn, der ved Maaden, den er bleven fangen paa, er historisk mærkelig. Man havde nemlig udstillet en Rævesax, hvori en Ræv blev siddende fast. En Ørn huggede ned paa den, men Næven, som endnu var levende, holdt saa fast paa den, at den ikke kunde slippe. Da Manden, som havde opstillet Saxen, kom derpaa hen til den, gjorde han en dobbelt Fangst: Ræven, som var fanget af Saxen, og Ørnen, som var fanget af Ræven. Baade Naturalierne og Jnstrumenterne ere paadet omhyggeligste ordnede. Skolens Adjunct, den indsigtsfulde og humane Dr. Melchior, har Opsynet derover. Med Fornøielse dvæler Øiet paa de Portræter, som hænge paa Væggene. Ligefor sees Herluf Trolle og hans Hustru Birgitte Giøe Han har en Peltsekjole paa, en Ordenskjæde med en Medaillon i, paa Brystet, og paa Hovedet en Fløielshuer med Fjer i Birgittes Ansigt er aabent og frit, og, uden at være skjønt, meget tækkeligt. Paa den anden Væg hænge adskillige af Skolens forhenværende Patroner, som Grev Holsteen, Geheimeraad Brandt &c. Naar man gaaer fra Skolen til Kirkegaarden, som i nyere Tider er anlagt, kommer man forbi den berømte Poppelpiil, der har en Høide af 80 Alen, og hvis Stamme ti Mennesker neppe kunne omfavne. Den skal være det høieste Træ i Sjælland, og efter et gammelt Sagn plantet af een af Skolens første Discipler. Egentligen kunde man kalde denne Poppel, et Trilling træ, thi den har tre sammenrote Stammer, og da der ligesaavel i Planteriget som i Dyreriget, gives Tvillinger og Trillinger, saa synes man med Føie at kunne antage, at dette Træ egentligen bestaaer af tre Træer, der ere sammengrote til eet (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Jndenlandske Efterretninger. Jgjennem General-Toldkammer- og CommerceCollegium er, under 13de September d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: "Jfølge Hans Majestæt, Kongens allerhøieste Resolution skal det indtil videre være paa det strængeste forbudet, at indladde Krigsfornødenheder eller Vaaden paa St. Thomas til Udførsel til hvilketsomhelst. Sted; og skulle de, som handle herimod, ansees og straffes som Kongens Mandaters modtvillige Overtrædere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Slesvig, d. 17 Sept. Toldforvalter Penick i Ulzburg, 4 Mile fra Hamborg, er de 19de, og Toldcontrolleur Schoch ved Kruckaund. 10de d. M., ved Døden afgaaede. Paa adskillige Stæder i Hertugdømmet Holsteen er nu Prisen paa Smør 8 til 9 s. Cour. og paa Kjød 3 s. Cour. Pd. J Hertugdømmet Schleswig koster 1/4 Tønde Smør 14 Rbd. og 1/2 Tønde dito 28 1/4 Rbd.. Om disse Priser ville stige eller falde beroer især paa, om meget eller lidet, vil gaae til Hamborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J disse Dage er i Nakskov født tvende uægte Drengebørn, hvoraf det ene havde fire Tænder, to oven og torneden i Munden, og i Helsingøer tre ægte Trillinger, alle tre Drenge, der leve og befinde sig vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Odense, d. 26 Septbr. Paa Egeskovs Marked i Tirsdags var Prisen for Sæderug, 18 Rbd. Tønden og for Smør 30 Rbd. Fjerdingen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Admiral Nelsons i Engelland udkomne Biografie. fortæller følgende i Danmark kun lidet bekiendte Anekdote om 2 den Aprils Slaget paa Kjøbenhavns Rhed: Da Admiral=Parker saae Nelsons store Tab, og befrygtede at Slaget vilde blive tabt paa engelsk Side, gav han Nelson Tegn, at han skulde trække sig tilbage, hvilket han dog ikke fulgte; thi da Man gjorde ham opmærksom paa Tegnet, dog han Kikkerten, holdt den for sig blinde Øjø- og sagde: "Jeg seer virkelig ikke noget Tegn Denne Mangel paa Subordination forundrede slet. ikke Parker, tvertimod havde han i Forveien sage til sin Kapitain: Jeg vil give Tegnet for Nelsons Skyld. Seer han sig istand til at fortsætte Kampen, da vil han ikke agte derpaa. J andet Fald er han undskyldt, og jeg deler i det mindste Skammen med ham." Forlangt Jndrykkelse. Danmark er nu rigtig bleven det barmherzige Land, som Tydskerne før kaldte det endeel af disse Godtfolk finder Adgang til os Danske, fordi vil bespise dem og begave dem med Reisepenge fra en Provinds hos os til en anden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Der er endnu ikke kommen saavidt, at Man i Fyen eller Sielland, som i Vensyssel, befordre Tigger=Reisende med Vogn, efter den saakaldte Staadder=Pind, men vist nok vil denne Skik ogsaa her blive indført af lanter Barmherzigket, eller af Frygt, eller for desto snarere at forsyne et andet Sogn, med Kram, man ikke skjøtter omDe, der ere saa heldige især at boe ved Landeveie eller større Biveie, behøve nu næsten intet andet Selskab om Dagen, end reisende Haandværkssvende fra Tydskland, som ingen Arbeide kunne faae eller rettere ingen Arbeids eller ingen Mester ville have. - Ere vi saa fattige paa Haandværksvende selv, at Fremmede i Flokketal komme ind i Landet for at hielpe os, saa seer det godt ud med Fabrik og Jndustrievæsenet hos os, fordi ingen dansk Haandværker gaaer om at tigge, og følgelig maa her være Arbeide i Overflødighed. Rygtet om vor Trang maae da vel blive Aarsagen, hvorfor hine Professionister tye saa frit ind til os. At Rygtet kunde tænkes rimeligt ville vi troe, men hører Man, naar disse Avanturiers ere komne herind: Vi kan ingen Arbeide faae, maatte Man ogsaa formode de i en Hast ad den ligeste Vei tog Flugten hjem, for at finde det de her forgjeves søgte. Jntet mindre, til Beviis: flere have været hos mig med Pas, fra Politiekammerets Kontoir i Kjøbenhavn til Hamborg og omvendt, der i Henseende de første lyde paa blot Gyldighed for denne Reise, men sandelig det er ogsaa net, thi en slig Reise varer i det mindste 2 Aar. Efter PassetsLydende er Foreviseren Haandværker, men der eraldeles intet Beviis for Rigtigheden, da Man kun finder Passene paategnede af alle Kjøbstæders Politiemestere, aldrig af en Skomagermester, Muur=, Tømmer= eller Skrædermester i samme Bye, ei engang af Langs=Oldermanden. For visse Herreder, som Sallings til Ex. har Omvandrerne ingen Gunst, thi de ere nogle Gange, efter Rygte og min egen Kundskab, seet paa Fingre. Jøvrigt troer jeg, og mange med mig, at Baden har Ret, vi bør ikke søge Tydskerne, thi de søge os. Videre en anden Gang. - Den 23 September 1817. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J Hr. Borchs Avis No. 118, findes følgende, hvorved Viborgerne og Aarhuserne vises tilrette, i Henseende til deres Vildfarelser om Solens Tvermaal og Maanens Gang, hvoraf man iblandt andet seer, at den græske Skuespildigter Aristofanes har kjendt Viborg Snapsting. Stykket lyder saalunde: Ligesom Maanens Gang tidt bryder Viborgernes Hoveder, hvortil Grunden maaskee lader sig søge i denne Biplanets vigtige Jndflydelse paa Snapstinget i Overensstemmelse med hin gamle bemærkning fra den græske Commediemager Aristofanes, at om der ingen Maane var, saa kunde der heller intet Snapsting blive; saaledes begynder man nu i Aarhuus at komme i Urede med Solen, hves Gjennemsnit, som de Stiernekyndige regne for 12 Tommer, ikke befindes saaledes efter Aarhusiske Tommestokke, ligesom og den ulige Længde af Formiddag og Eftermiddag efter de nuværende Almanakkers Angivelse bringer en Aarhuser paa den Tanke, at enten har den gode gamle Sol ogsaa forladt den rette Bane og vandrer om efter eget Tykke, eller og at Almanakken rives hen af Nutids Meningstrøm i Modsigelsers Svælg. - (Man skulde dog ellers tænke, at det ikke var svært at begribe, at der ingen egentlig Modsigelse findes deri, at Almanakken nu angiver Klokkesletteene anderledes, end fordum, da nemlig de gamle Almanakkers Angivelser stemme med den Tid, som Selskiverne vise, og de nye Almanakkers med Uhrene, som gaae jævnt hele Aaret igjennem, da Solskiverne derimod vise en nævn Gang og ikke uden fire Dage hvert Aar passe med et godt og rigtigt Uhr.)(Viborg Saml.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Viborg Toftemarkets Priser den 23 Septbr. 1817. Rug Tønden 12 a 16 Rbd. Byg 7 Rbd. 32 s. a 9 Rbd. Gjæs Stk. 11 a 13 Mk., Ænder Parret 9 Mk., Smør Pundet 44 a 48 s., Ost Pdt. 18 a 24 s. Af Kreature vare der endeel, og det i bedre Stand end sædvanlig, da Græsset overalt i Aar har havt megen Fynd; saa at endog Køer, der have malket got, ere bleven fede. – Et Par Fedestude kostede fra 120 til 160 Rbd., en Koe gjaldt fra 20 til 50 Rbd., et Lam 4 Rbd., en gammel Væder 6 Rbd. Bleget Hørlærred 6 a 6 Mk. Alen, dito Blaarlærred 4 Mk., hvidt Vadmel 9 a 10 Mk. (S. Bl.)J London holdes et Slags Marked, der kaldes Rag for (Pialtemarked), hvortil man i ingen Stad i Verden kjender Mage. Sælgerne, der baade bestaae af Mandfolk og Fruentimmer, forstørstedelen klædte i Roquelaurer eller Kaaber, bære under disse deres Varer indtil det bestemte Klokkeslæt, Markedet begynder. Da lægge de deres Pialter hen paa Jorden i Hobe, den ene i tilbørlig Afstand fra den anden. En enkelt Mand kjøber ofte aarligen tusinde Centner af disse Pialter, og sender dem over Danzig til Polen, hvor der giøres Huer og Midler deraf. Stundom bringes ogsaa store Stykker, som Sengegardiner og ubeskadigede Klædningsstykker til Marked. For Tyve, utro Tjenestefolk &c., er et saadant Marked, meget nyttigt; det varer kun nogle Minutter; Varerne forsvinde, og sees aldrig mere i hele Engelland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J London er nyligen udkommet: a nem Method of forcing Graves and keeping them in winter, invented and practiced by P. Lindegaard 7). translated into english by A. Andersen Feldborg. 28 S. 8vo., w. C. Skriftet er tilegnet den engelske Minister ved det danske Hof A. J. Føster Esg., og af Tilegnelsen erfares, at Hr. Foster, ved at besøge med sin Frue Rosenborghauge, ofte har roest Hr. Hofgartner Lindegaards Maade at drive Viindruer, og at han derfor har forfattet nærværende Afhandling til Veiledning for Hr. Foster, paa hvis Bekostning den nu er udgivet i London. Efterat have opregnet de vigtigste Arter Viindruer, som drives i Holland, i Rosenborg, Hauge o. s. v., beskriver Forf. sin egen Methode at *) En ny Methode at drive Vindruer og bevare dem om Vinteren, opfundet og brugt af P. al Lindegaard o.s.v. plante Viinrankerne i Casser, liig dem, hvori Færskeentræer drives. Da man med det første kan vente en dansk Oversættelse af Skriftet, saa lader Anmelderen sig nøie med at gjøre opmærksom derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J Leipz. Lit. Zeit. No. 205 s. d. A. recenseres Libri qui vulgo inscribitur Sapientia Salomonis latine conversi et explicati Specimen secundum, Auctore W. F. Engelbreth &c. Havniæ 1816. Rec. siger, at Forf. heel igjennem viser, sig som en selvtænkende Grandsker og Lærd, der ofte afviger fra Haase, Nachtigal, Bretschneider, Eichhorn og andre Bearbeidere af hiin apokryph. Bog
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Kjøbenhavns Børs d. 30 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 453, a vista 460. Amsterdam 2 M. 420, a vista, . London 2 M. 19 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 470. Specier solgtes til 28 Rbmk. a 28 Rbmk. 4 s., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 106 a 107. pr. 100; Oblig. 91 a 91 1/2. Norske Rigsbksedler 24 1/2 a 25. Dito Species. 19 a 20. Svenske Sedler 7 Mk. 12 s. a 7 Mk. 14 s. - Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Blandede Efterretninger. Under 1ste Septbr. d. A. har Hs. Majestæt Kongen resolveret, at Efternævnte maa ansættes som Cadetter ved det Kongelige Søe=Cadet Corps, nemlig: S. C. Poulsen, L. H. M. Segelcke, G.A. Diriks, C. Grøn, J. F. Sandberg, J. A. R. Grung, K. F. Fabricius, C. J. Fasting og S. C. Lous, samt at Jnstitutet i Frederiksværn med dette Antal Cadetter strax maa sættes i Virksomhed. - Som Lærere ved Jnstitutet ere ifølge Resolution af J. D. ansatte: Premier=Lieutenant Bendtz, Secondlieutenanterne Konow og Bruun, Søe=Artillerie=Lieutenant Johansen, Candidatus Philosophiæ & Philologiæ T. Hørner og Corporal J Simonsen. (Norsk Rigst.) Brændeviin af Rognebær. - Et Rognebærtræe, 20 Aar gammelt, giver i Almindelighed 1 1/2 Skjeppe Bær. En Skjeppe Bær giver 1 til 2 Potter Brændeviin af 25 Procento Alkohol Styrke. Det fra Destilleringen Tilbageblevne anvendes til Qvægfoder. Bærene stampes alene i et Trætroug, saa at intet Bær bliver heelt, enhver Skjeppe stampede Bær fortyndes med tre Potter kogende Vand, og overlades derpaa til sig selv i Mæskekarret, da Gjæringen begynder uden al Tilsætning af Giær, dog er det sikrere at sætte et Gjæringsmiddel til. Massen behandles da paa sædvanlig Maade. Brændevinet bliver godt. - Træets Dyrkning er let. J Marts Maaned (her, saasnart Foraaret tillader det) saaer man 6 Tommer, dybt radeviis i Jorden de af fuldmodne Bær ud vaskede Frøkjærner, forplanter, efter 2 Aars Forløb, de opvoxede Træer i Træskolen, i hvilken de hurtigen voxe i Veiret, og alt i en Alder af S. Aar kunne udplantes videre. Af Prøver, som ere gjorte i Drammen med at brænde Brændeviin af Rognebær, forsikres, at man af denne Frugt erholder et Brændeviin, som i Smag overgaaer Drue brændevinet. (S. Bl.)J den Norske Rigstidende af 13 Septbr. læses: Valget af Repræsentanter til næste ordentlige Storthing vil nu snart foregaae. Saaledes skal i private Breve fra Trondhjem være skrevet hertil, at den 24de denne Maaned afholdes Valg. forsamlingen for søndre Trondhjems Amt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
J de preussiske Stater har man allerede i adskillige Aar sporet, at de der studerende Ynglingers Tal med hvert Aar formindsker sig. Den vigtigste Aarsag dertil var den Vanskelighed, mange Forældre fandt ved, at holde den tilkommende Student 56 Aar paa Gymnasiet. For at bøde paa dette Onde har man i Kønigsberg stiftet et Selskab for saadanne unge Mennesker, der kunne trænge til Hjelp paa deres Bane. Men den, som er under 10 Aar, eller som allerede har ombyttet Gymnastet med Academiet, kan ikke gjøre Fordring paa denne Understøttelse, hvortil dog hidtil Flere Kravberettigede have meldt sig, end Selskabet seer sig istand til at hielpe. Den høieste Understøttelse er 100 Rd. og den ringeste 20. J indeværende Aar ere 3341 2/3 Rd. bevilgede for 78 Ynglinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Prof. J. M. Wagner har nu udgivet en trykt Efterretning om de æginetiske Konstværker, som nu eies af Kronprindsen af Bayern, der for en Tid siden sendte Forfatteren til Zante, hvor hiin Konstskat var deponeret, for at tage den i Øiesyn, og kjøbslaae derom med Besidderne deraf paa Malta. J dette Øieblik befinde de sig i Rom, for der at sammensættes og restaureres. De bestaae ialt af 17 Figurer. Forfatteren har inddeelt dem i 44 Classer, memlig tue opretstaaende klædte qvindelige Figurer, fremskridende eller kæmpende Krigere; knælende eller Bueskyttere, liggende eller saarede. Blandt de tre qvindelige Figurerer den største en Minerva, der er af noget mere end naturlig Størrelse. Disse 17 Figurer have været opstillede i Jupiter Panhellenius's Tempel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Bonapartes colossalske Billedstøtte af den berømte Canova, som skulde pryde Triumphstøtten, og endnu ikke var færdig ved Ex-Keiserens Fald, har Prinds=Regenten foræret Hertugen af Wellington, og den er allerede blevet bragt til hans Palais (Apsley House).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
En Gartner, Joh. Gransberg i Regensburg, opkastede d. 19 Mai en Frø af middelmaadig Størrelse. Han havde i en Tid af 2 1/2 Aar liidt de ubeskriveligste Smerter i Underlivet, og brugte ofte Brækmidler, men uden Nytte. Omsider drak han Suurkaalvand (Saurkrautwasser), og efter at have brugt det i 8 Dage, kom han til at opkaste den endnu levende Frø. Manden befinder sig nu ganske vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-30
Kongen af Neapel har befalet, at forøge Antallet af de ved Pompeji sysselsatte Arbeidere til 140. Man er nu aldeles færdig med at opgrave et skjønt Tempel, hvis Beskrivelse med det første vil blive bekjendtgjort i Trykken.