Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-04-28
Denne ophøiede Prælat har i Nyestaden ladet opføre et umaadeligt stort Karavanserail, eller Herbergeer-Huus for Reisende, som faaer Stadens tilkommende Handelstorhed. Han har tillige oprettet et Gymnasium, hvorved der er ansat Professorer for de vigtigste Asiatiske og Europæiske Sprog, for at forskaffe sine Landsmand en Underviisning, som de hidtil have aldeeles maattet savne. J Aarene 1822 og 23 toge 400 Armeniske Familier med 7 Præster Flugten fra den Tyrkiske Distrikt og bleve modtagne af den Russiske Regiering. De bleve anviiste flere Landsbyer i Provinsen Sumchetien til Beboelse. (Det er denne Jndvandring af Tyrkiets og Persiens christelige Undersaattere i de Russiske Lande, som i Stilhed saameget forøger Ruslands Magt og som forbittrer hine Magter i en saa høi Grad imod det.) Saaledes lykker efterhaanden Civilisationen fremad fra Europa til Asien, og den maae engang vist frembringe en lykkelig Jndflydelse paa de Landes Velfærd til hvilke den vil udbede sig (Det vil i Særdeleshed blive Tilfældet, dersom det kan lykkes Russerne at udbrede Christendommen inde i Asien. Det er imidlertid Skade, at den Græske Geistlighed uagtet den er meget tolerant imod andre Religionsvartier, dog ikke gjerne seer, at disse omvende Mahomedanerne eller Hedningerne til deres Religionsbekiendelse, saaledes har den forbudt de hernhuttiske Missionairer i Saxepta at omvende de bedenske Kalmukker, hvilket kan sees af Præsten Hendersons Reise. Men den Græske Kirke er selv ikke virksom for ved Missionairer at udbrede Christendommen. Den Russiske Regiering tolererer alle Religioner og søger viseligen at lade Tiden og en rolig Prøvelse bringe Menneskene til Erkiendelse af Sandheden. Det synes unægteligt, at Rusland er bestemt af Forsynet til at bringe Asien og Europa i Forbindelse med hinanden og at være Veien og Middelet til at bringe den Europæiske Cultur over til Asien. Dette Kæmperige indeholder store Elementer til Menneskeslægtens Civilisering; men det maae længe moderere sin Folkeoplysning og gaae langsomt tilværk for at blive tienligt til at opfylde denne sin Bestemmelse.) Det er en særdeles Lykke, at Omsorgen for at oplyse disse afsides Lande er bleven betroet to Mænd af en sielden Fortjeneste, som begge ere begavede med en godmodig og tolerant Charakteer, og som er meget skikket til at forskaffe deres roesværdige Foretagende et heldigt Udfald. Den ene er Abbe Nikole, Kongen af Frankeriges Almoseniter, som stod i en Tid i Spidsen for den offentlige Underviisning i Frankerige men som Congregationen fik snart skaffet bort) og som endnu bliver regnet iblandt de meest berømte Bestyrere, i dette Fag. Han havde tilforn ved Nevaflodens Bredder bevirket et Slags Revolution i den private Underviisning og dannet udmærkede Mænd, iblandt Ruslands Generaler og anseeligste Statsmænd. Siden kom han til Odessa, hvor han oprettede et Lyceum, hvori saavel Bestyrelsen som Underviisningen var fortræffelig. Den anden er den ærværdige Narses, som hører til den fordum store og agtede, men for nærværende Tid afhængige, adspredede og fornedrede Armeniske Nation. Jkke allene som Ærkebiskop, men ogsaa som Chef for sin Nation har han troet at burde forbinde den civile Underviisning med den religiøse; hvorved han søger at giøre Armenierne skikkede til at regnes iblandt de agtværdigste af den Russiske, Keisers Undersaatter. Folkemængden i Tiflis forøges efterhaanden ved det, at Armenier tage Tilflugt dertil, for at undgaae Tyrkernes og Persernes Undertrykkelser. J det Asiatiske Tyrkie hersker et almindelig Anarkie, Voldsomhed og Uorden. Paschaerne og den bevæbnede Deel af Folket der bryde sig ikke om nogen Orden eller Regel. J Persien staaer Undertrykkelserne og Voldsomheden i Forbindelse med den Maade hvorpaa Skatterne hæves i dette Land; thi i ethvert Khanat blive Skatterne overladte til Gouverneuren under den Betingelse, at han skal aflevere en bestemt Pengesum i den Persiske Schabs Skatkammer, og det er forresten overladt Khanen, der er ligesom Forpagter af Statens Jndkomster at hæve Skatterne efter sit eget Godtbefindende, og alle de Midler, som Pengegridskheden kan udfinde, blive anvendte for at udpresse Penge af de ulykkelige Persere. Enhver er nødt til at lade som han er fattig af Frygt for at blive taxeret for høit. Det er en Følge af denne Frygt at enhver Perser og enhver Armenier søger at tage sig iagt for alt for udstrakte Handelsoperationer, da de kunne giøre for megen Opsigt derved og opvække et for stort Begreb om deres Velstand. Derved bevirkes nu, at Perserne i de sidste to Aarhundrede kun lægge Vind paa hemmelig at samle sig Penge, og Haandteringerne, Agerdyrkningen og Handelen forfalde derfor aldeeles. Alle de, som derfor ere istand til at kunne realisere deres Formue, forsømme ikke at tage Flugten til de Russiske Provinser. En af de Armenier, som tog Flugten til Tiflis i Aaret 1820 har ladet bygge der et stort Karavanserail, som langt overgaaer de to ældre, som tilforn vare i den gamle Stad. Den bestandige Passage af Kammeler og Heste til og fra dette Herbergeersted, de Persiske Kiøbmænds Livfuldhed, som stikker saameget af mod Tyrkernes og Armeniernes Adstadighed; Transporten af saamange forskjellige Varer, som bringes fra bortfjernede Lande, give disse Herbergeersteder, hvor Kiøbmænd fra saa mange Egne og som tale saa forskiellige Sprog leve i et Slags Fællesskab med hinanden, et besynderligt Udseende og en meget livfuld Beskaffenhed. Der bliver ikke betalt noget for Logementet og for Oplæggelsen af Varerne; men der tilstaaes Eieren en PC. i Commissionsgebyhr af de Varer, som blive kiøbte eller solgte.