Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-01-10
En vigtig Medaarsag til den store Dødelighed i afvigte Aar er unegtelig Bombardementet og dets ulykkelige Følger. Angest og Skræk, forenede med Nattevaagen og Anstrængelse, har virket paa mange, især svage og gamle Constitutioner. Jkke saa af disse blev et Offer for en tilfældig Død. Brystsyge (Lungesyge), Dødens personificerede Billede i vort Kjøbenhavn, paraderer i afvigte Aar. som sædvanlig, øverst paa Dødelisten, med 882 Offere. Næsten hver femte blandt de Døde ble ve saaledes et Offer for denne Syge. J Aaret 1761 døde kun 307 deraf. Antager man nu, at Folkemængden er stegen en Fjerdedeel, saa har Tallet af de Mennesker, som denne Syge bortrev, dog været dobbelt saa stort, som det kunde have været, dersom den ikke var bleven dobbelt saa almindelig. Aarsagen til denne sørgelige Forøgelse er blandt de Fattige overdreven Nydelse af Brændeviin, fugtige Værelser, slet Føde og derhos Mangel paa tilbørlig Bedækning og tæt Fodtøi koldt og vaadt Veir o. s. v. Hos den Formuende er derimod Misbrugen af ophidsende og blandede Vine og andre skarpe Drikke en ikke ringe Aarsag til Brystsvagheder. Vore Statistikere maatte kunne sige os, hvorledes Himlens bedste Gave Kornet – nu i langt større Mængde forvandles til lungefortærende Brændeviin end fordum, og Toldkamrets Protocoller vilde bedst udvise, hvor mange flere hundrede Oxhoveder Viin der fortæres i Kjøbenhavn nu fremfor før. Men det værste af alt er, at Vinen paa saa mangehaande Maader kan forfalskes. Saaledes avler paa den ene Side Fattigdom og Trang, og paa den anden Overflødighed og Overdaad een af de Sygdomme, som Lægekonsten næsten ikke veed at raade Bod paa, og sædvanlig er Dødens visse Sendebud. Af tærende Syge døde i afvigte Aar 378, og i Aaret 1761 derimod kun 117. Altsaa over tre Gange saa mange! Ogsaa denne Syge synes at caracterisere Tidsalderen. Ærgrelse over tilføiet virkelig eller indbildt Uret, Utilfredshed med sin Stand og sin Skjebne, Glimresyge, Pengebegierlighed og den deraf flydende Avindsyge, alt dette udrømmer de første Kilder til Livskraften og borttørrer Nervesaften. Hvor megen Ærgrelse, Ydmygelse og Krænkelse udsætter mangen en Mand sig ikke for, blot for at tilveiebringe hvad man i vore vanslægtede Tider kalder Livets Fornødenheder, Men beklageligst er det, at Forældrenes Svaghed er ofte den eneste Arvelod, de efterlade deres Børn, og Spiren til en Ta ring stundom allerede ligger i det nyfødte Nor Af Slag døde i afvigte Aar kun 437, og i Aaret 1761 derimod 864, med det Tillæg, meest Børn. Men drages herfra de 224, der for en stor Deel findes anførte under Rubriken Krampe og Tænder i Optegnelsen for 1808, og derimod ganske ere udeladte af den for 1761, saa blive dog 630, altsaa dobbelt saa mange som i afvigte Aar tilbage. Denne Syges mærkelige Aftagelse blandt Børn synes at vise vor Tidsalder fra en mere trøstende Side. Børns physiske Opdragelse er unegteligen bleven meget forbedret. Fra den Tid af, at laadne Huer, tykke Klokker, Brysduge og Trøier sik Afskeed, og man ikke indpakkede mere Born som Ægypriske Mumier, begyndte den unge Slægt ogsaa at see friskere og undere udDen fik sine Tænder lettere, og Naturen kunde forrette denne Function, uden at der just strax indfandt sig Slag og andre dødelige Tilfælde. Den taabelige Skik, at skræmme Børn ved Bussemænd og sed., er lykkeligviis ogsaa afskaffet. Dersom Børn, naar de forlade Ammestuen, ikke bleve svækkede paa andre Maader, vilde den nærværende physiske Opdragelse kunne lægge Grunden til sunde og stærke Constitutioner. Men det nytter kun lidet, at Menneskene styrkes i Barndommen, naar man siden fra alle Kanter igjen arbeider paa at nedbryde hvad man saa møisommeligen har opbygt. Men uagtet Børnesygdommenes Tal saaledes i det Hele synes mærkeligen at have formindsket sig, døde dog 1808 paa den Kongel. Fødselstiftelse 474 Børn af almindelige Børnesvagheder. Grunden hertil maa nok søges deri, at mange af de indkomne Fruentimmer, hvis Børn døde i den første Halvdeel af det henrundne Aar, have i de res frugtsommelige Stand været udsatte for al den Angest og Skræk, Bombardementet og det, der stod i Forbindelse dermed, førte med sig. Det er altsaa ingen Under, at mange af de Børn, der 1808 døde i denne Stiftelse, maa tælles blandt Bombardementets mange Offere. Men dette fraregnet er det ogsaa meget naturligt, at Dødeligheden i Almindelighed maa være stor blandt disse Børn. Som Frugten af forbuden Kierlighed have de allerede under Moderens Hjerte uskyldigen maattet deele den Angest, Krænkelse og overdrevne Anstrængelse, som Frugtsommelige udenfor Ægtestanden og i deres Herskabs Tjeneste, næsten altid ere udsatte for, og som sædvanlig bliver den føleligste Straf for deres Letsindighed. Overladte til leiede Qvinder, der af Trang eller Vindesyge blive Pleiemedre, ikke af Medlidenhed med den ulykkelige Spæde, forladte af en grusom Fader, der gav en Menneskeskabning Livet, uden at tænke paa at opholde det, henslængt i et Hospital og overgivet i fremmede Hænder af en følesløs Moder, der, værre end det umælende Dyr, hærder sit Hjerte mod hver naturlig Følelse, kan saadanne Ulykkelige sjelden vente et sundt og karsk Liv. Naturen synes ofte at forbarme sig over dem, og river dem ved en velgjørende Død bort fra en Jord, hvor de med den første Lysstraale kun mødte Grusomhed, Følesløshed og Vanære.