Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-06-15
Frankerig. Neppe ere 2 Aar forløbne, for Paris atter har været Vidne til en af hine sørgelige Blodseener, som det civiliserede Europa burde have nok af og forlængst overladt barbariske Nationer som en Forrettighed. Denne Gang var det Dagene den 5 og 6 Juni, paa hvilke en Mands (General Lamarques) Liigbegjængelse, der selv havde været saa virksom i at bekjæmpe Borgerkrigen, skulde give Anledning til et frygteligt Udbrud af denne. Ved Troppernes Hielp har Regjeringen vel atter seiret; men Seiren er kjøbt med Strømme af Borgerblod, og den nærmeste Følge har været, at Paris er erklæret i Beleiringsstand og Nationalgardens Artilleries samt den polytechniske Skoles foreløbige Opløsning. Følgende Fremstilling indeholder det Væsentligste af de fleersidige og tildeels forvirrede Beretninger og denne Katastrophe. Allerede fra den tidligste Morgenstund trængte en utallig Mængde Mennesker sig til Sørgehuset, for at ledsage General Lamarques med treefarvede Faner og Krandse af Evighedsblomster prydede Liigvogn, til Austerlitz-Broen, hvorfra Liget efter hans eget Ønske skulde føres til hans Fødebye St. Sever, for her at bisættes. Henimod Middag satte Toget sig under et heftigt Regnskyl i Bevægelse. Overalt hvor det kom frem, sluttede sig nye Folkehobe til det, deriblandt endeel unge Mennesker, hvis Hatte vare prydede med den franske, pohlske og belgiske Kokarde, en Deputation fra Frimurer=Logen de 3 Dage, pohlske, tydske, italienske, spanske og portugisiske Flygtninge med deres egne Faner, de Juli Dekoreerte med Bastillestormerne foran, bærende en Fane med Devise: "Juli-Foreningen, Fædreland og Frihed!" nogle Tusinde af Folkevennernes Selskab, og flere Korporationer, hvorimellem Bogtrykkernes (Amsterdammer Blade have ved en Oversættelsesseil Farvernes). Den første Uorden forefaldt ved Vendome=Støtten, som Liget blev ført rundt omkring, og da den her opstilte Militairpost vilde modsætte sig, kom det til Haandmænge med Folket. Siden blev en Juli Dekoreret saaret af en Politie=Sergeant, og Allarmen tiltog stedse meere, da Politiet flygtede til alle Sider. Blandt andet raabte Man, at Hertugen af Fitz-James skulde træde ud og gjøre Honneur, og da det ikke skeete, regnede der Stene gjennem Vinduerne paa hans Hotel. Fra alle Sider lød Raabet: "Leve Republiken, Ned med Ludvig Philip! Pæren er moden nok til at falde, Ned med Politiet, Paa Lygtepælen med Aristokraterne, &c." Ved Austerlitz-Broen sluttede endeel af den polytechniske Skoles Elever, som havde faaet befaling at blive hjemme, sig til Toget, og blev modtaget med Jubel af det forsamlede Folk. Sørgetaler holdtes af Marskal Clauzel, Mauguin, General Lafarette o. Fl. Nauguin tillod sig heftige Udfald paa Regjeringen; men Lafayette besvoer Folket, ikke at besmitte Dagens Høitidelighed ved ulovlige Handlinger, og blev i Triumph ført til sit Hjem. Da saaledes det egentlige Liigtog var forbi Kl. 5 om Eftermiddagen, tog Uroligheden først for Alvor til. Paa Bastille Pladsen opkom Strid med et Dragonregiment, som strax huggede ind, hvorved flere Mennesker bleve saarede. Til samme Tid lod en Mand sig see tilhest med en rød Fane og den sorte Jndskrivt: "Frihed eller Død!" Fra flere Sider lød nu Skriget: "Leve Republiken!" og da Dragonerne gave Jld, voxte Allarmen. Overalt hørte Man skrige: Til Vaaben Borgere!" J flere Gader bleve Lygterne ituslagne, Stene opbrudte og Barrikader opkastede af omvæltede Vogne, Huusgeraad &c. Pøbelen bemægtigede sig end- og flere Vagtposter og Generalmarschen blev slaaet over hele Paris. Ogsaa Nationalgarden indfandt sig, men uden at vise stor Lyst til at kjæmpe imod Folket, og nogle af dens Artillerister gik over paa dets Partie. J Montmartre= og St. Denis=Gaderne begyndte en heftig Geværild, som varede omtrent 3 Timer. Efter Midnat fornyedes Kampen i disse og flere Gader, som vare bedækkede med store Troppe masser af Jnfanterie, Kavallerie og Artillerie. Flere Huse bleve givne til Priis for Folkets Raserie, stormede og atter tagne, ja i enkelte Gader ere næsten alle Huse gjennemborede af Kugler. Postamtet og Banken selv vare i Fare. Jnsurgenterne, som vare vel forsynede med Munition fra et overrumplet Krudtmagazin, fyrede saaledes ud fra Husene paa Tropperne, at disse flere Gange maatte vige. Ved Marais gav et Kompagnie Soldater, hvis Officeer blev skudt i Spidsen for det, ingen Pardon. Forbittrelsen var paa alle Sider saa stor, at Alt bebudede Kampens Fornyelse næste Morgen. Allerede tidlig lød Stormklokkerne i hele Paris; men da Oprørerne handlede uden egentlig Plan, og Tropperne, hvis Antal stedse forøgedes indtil 70,000 Md., som skulle have bortskudt 150,000 Patroner, havde besat alle Broer og offentlige Pladse, kunde Seiren ikke være tvivlsom, uagtet Oprørerne, hvis egentlige Antal kuns skal have været et Par Tusinde (?), hele Dagen igjennem gjorde den meest fortvivlede Modstand. Kongen som Aftenen for var ankommet fra St. Cloud til Thuillerierne, hvor Ministrene hele Natten vare samlede omkring ham, holdt Mynstring over den væbnede Magt og blev modtaget med stor Enthusiasme. Han erklærede, at han var bered til at leve og døe for Forfatningen. Om Middagen vovede han endog, ledsaget af Marskal Soult, Grev Montalivet og flere Generaler, at ride til St. Antoine-Forstaden. Alt var stille og intet: "Leve Kongen!" hørtes, hvilket dog modsiges i andre Beretninger, med det Tillæg, at da nogle Stemmer forlangte hans Hoved, gik han midt imellem dem sigende: "Her er Kongen, hvo der vil ham noget komme frem!" Henimod Aften blev Kampen endnu mere rasende; Paris lignede en med Storm indtaget Stad, og Forstæderne saae ud som en Valplads. Folket var i Besiddelse af Kornhallen; Thuillerierne og Palais=Royal vare lukkede. Jmidlertid kunde Jnsurgenterne intet udrette imod den regelmæssige Peloton=Jld og den vedholdende Kanonade men maatte efter flere forgiæves Forsøg paa at storme Kanonerne, flygte ind i St. Marie=Kirken, hvor de af Marskal Soult i egen Person bleve opfordrede til at overgive sig inden 10 Minutter paa Naade og Unaade; da de afslog det, lod han Dørrene skyde ind, Kirken bombardere, og Alt hvad ikke dræbtes, blev taget til Fange. Efter Nogle skal Antallet af de her forsamlede Oprørere have været 2000 Den 7de var Roligheden igjen tilveiebragt og Boderne aabnede. J de foregaaende Dage havde Carlisterne ladet uddeele en deel Penge iblandt Folket. En, som for sin Person havde faaet 2000 Fr., var saa ærlig at tilstille Grev Montaliver samme. Ogsaa skal Hr. Mauguin have tilskrevet Denne, at der vilde udbryde en Opstand, men at Oppositionen var uskyldig i den, hvorpaa Ministeren svarede: "han var ganske rolig, og havde et vaaget Øie med Alt." Den unge La marque vilde efter sin Faders Ønske have ladet Liget bortføre i al Stilhed; men maatte give efter for de mange Opfordringer. Befalinger vare forud givne til Tropperne i Paris om at holde sig færdige paa første Vink og være forsynede med skarpe Patroner. Koureren havde lovet sig, af Alt vilde løbe af i Orden og Ceremonien blive et Sidestykke til Folkeforsamlingerne i Birmingham, Hambach o. s. v.