Politivennen, 1802-01-01
Om den fremturende underlige Grille at begrave i Kirkerne. Siden Aarhundreder raaber man fra den ene Ende af Europa til den anden efter Oplysning. Lys synes i den almindelige Mening det eneste der mangler til moralsk og politis. Fuldkommenhed. Mangel paa Oplysning nævnes som Kilden til ethvert Onde. Te saa Ord, udtalte i en klagende Tone, Oxlysningen er endnu ikke stor nok, ere olte for Nok for Magthavende nek til at standseeller opsætte de herligste Jndretninger; ja til at vaage orer,at de svgge Øjne hist og her finde mørke Pletter nok at udhvile paa. Ja gid Oplysningen evig fremskride, men gid Foden tillige stedse følge den oplyste Bane! Hvad hielper det, at Lyset er klart naar man lukker Øjet? Head hielper det, at Fornuften tilsiger hvad ver bør gjøres, naar Millien desuagtet følger det Modsatte? Europa har allerede saa meget Lys, og dog haves saa saa Frugter deraf! Hvor er den Fyrste, der ikke veed, at Krig er den største Landeplage, at han aldrig bør gjøre Stands eller Persons Anseelse, at Publiciet er næst Retfærdighed Troners stærkeste Støtte, at Religionsfrihed er det herligste Samsundsbaand? Hvor er det Generalitet, som ikke veed, at den Hær vil, alt forresten lige, være stærkest, hvis Officerer og Mænd, kunne bedst udholde Sult, Tørst, Kulde, Strabads, ere bedst fødte og klædte, bedst drevne i Legemsøvelser, og meest forsynede med passende Kundskaber? Hvor er det Rederie, der ikke veed, at man ved Ventilatoder, ved Saltvandsd istillering, ved gode Længdenhre ofte kan redde Skib og Mandskab? o. s. v. o. s. v. Der er saamange Tilfælde hvor den oplyste Mand nødtvungen maae handle imod sin Oplysning, butde man da ikke vente at han greb med begge Hænder enhver Lejlighed til at handle derefter, naar han derved ikke gik imod Anordninger og paalagte Pligter? Men nej, og dette er netop en af de store Hindringer for Oplysning. Af Frygt for at støde en eller anden uvidende eller fordomsfuld Slægtning. Ven eller Patron, af Banghed for at synes eller kaldes sær, af den underlig-fromme Ængstlighed for at kunne forarge ved at handle fornuftigt, efterlader den Oplyste næsten i alle udvortes Handlinger, at følge Fornuftens Tilsagn, for at følge Mængdens Vaner og Skikke. Den Uvidende seer altsaa ingen Frugter af Oplysningen, og hvad Under, at han ikke agter et Lys, der brændee under en Skæppe. Det var let at bestyrke det her Sagte med mangfoldige Exempler paa, at vore fornuse tigste Medborgere daglig begage tvertimod bedre Vidende de samme Dabrligheder, som den meest uvidende Almuesmand. Jeg vil kun anføre eet, den Grille, den ikke blot latterlige men højst skadelige Grille, at ville begrave sine Venner, at ville selv begraves i en Kirke. Der er skrevet mere end nok imod denne taabelige Uskik. Fornuften erkjender strax at den barde afskaffes. Vor Regiering har viist, at den ikke ønsker dens Vedblivelse. Og dog er det et dagligt Tilfælde her i København, at Gulvene i vore Kirker opbrydes, for at nedsætte Liig, hvis Forraadnelse som oftest ike kan gaae for sig, uden at opfylde Bygningen med en modbydelig og usund Luft. Det er ikke fromme Uvidende allene, der glæde sig ved at eje den Ret, at skade sine Efterlevendes Sundhed. Langt fra; jeg kunde nævne Navne af vore oplysteste Embedsmænd vore største Lærde, vore højeste Gejstlige hvis jeg ikke paa deres Vegne undsaae mig. Og (Daarlighed er sig selv liig) det er ikke under hvelvede Bagkører, ikke ved Udkanterne af Kirken, hvor Træk kan anbringes, at man helst vil begrave og begraves. Jo nærmere man kan komme Midten af Kirken, køret, ja selve Alteret, jo herligere og ønskeligere holdes sligt Gravsted. Her skal den Svagnervede, den Svangre under sin Andagt inddrage en Luft, som man allevegne kan undgaae uden i Templt her indaander et allerede usandt Legeme Sviren til en dræbende og smittende raadden F. ber; hist knæler en skriftende Flok paa de Stene hvorunder et nys begravet Liig bruser i den hæftigste Forraadnelse; der har en Kristen, som i Live aldrig fornærmede nogen, lagt sig ved Alteret og forværrer ved hver Kommunien et Par hundrede Medkristnes Blodmasse. O at blot alle de, der ere frie for den Fordom, at det som Liig er bedre at ligge under en Domkirkes Alter, end paa en Mark end i en Have, end paa Havets Bund, vilde følge Snart vilde da den deres Overbevisning! Spor, og vore Kirker Uvidende følge deres Er det ikke dog billigt vinde saameget mere. at Enfoldighed retter sig efter Fornuft, og ikke denne efter hiin!