Viborger Samler, 1849-09-03
Efter et endnu uhjemlet Rygte skal et forenet østerrigsk og russisk Troppecorps (30,000 Russer) opstilles imod Schweiz. J Genf og i London udklække Revolutionsmændene bestandig nye Planer. Kongeriget Preussen. J det første Kammers Møde den 24de Aug, fremlagde den kgl. Commissair, Understatssecretair Grev v. Bülow, den imellem Preussen, Sachsen og Hanover afsluttede Tractat, Udkastet til en tydsk Forfatning, en Afskrivt af de i Protocollerne udviklede Motiver, og endelig Regjeringens Forslag til Østerrig for at bevirke Østerrigs Optagelse i Forbundet. Grev Bülow erklærede i sit Foredrag, at det ikke var lykkets den preussiske Regjering at tilveiebringe en Ening med Nationalforsamlingen i Frankfurt, der istedetfor at imodekomme den kgl. preussiske Regjering havde udtømt sig i Decreter, der kun egnede sig til at lade Conflicter opstaae med Regjeringerne. - De 28 Regjeringer, som i Begyndelsen havde vandret Haand i Haand med Regjeringerne, forlode det, sluttede sig til Nationalforsamlingen og saaledes syntes den tydske Sag forloren. Et forbrydersk Parti, der kun havde til Formaal at omstyrte enhver Forfatning, opplantede som sit Banner den af Nationalforsamlingen eensidig opstillede tydske Forfatning, under hvis Beskyttelse det søgte at styrte de monarchiske Regjeringer og fremkalde Republiker; dog blev dette Parti snart kastet til Jorden. Under saadanne Forholde maatte Preussen tage Jnitiativet. Det kunde vende tilbage til det Princip, der laae til Grund for det gamle Forbund, og naar man skuer tilbage paa Preussens Stilling i Statsforbundet, saa overskue vi et Tidsrum af 33 Aar, riigt paa Prosperitet. En Simplificering kunde finde Sted i Forbundets indre Organisation. Mange Smaastater ere ikke istand til et selvstændigt Liv. Havde Preussen villet gaae denne Vei for at udnævne Conflicterne, da kunde det have erholdt Understøttelse fra mere end een Side. Men den preussiske Regjering formeente, at en Afgjørelse af denne Vei ikke svarede til Nationens Fordringer, og den besluttede derfor rent at adskille hvad der var tydsk og kraftfuldt i det tydske Folks storartige Bevægelse fra de fremmede og skadelige Bestanddele. Fra dette Synspunct maae den preussiske Regjerings Foranstaltninger, maa Forbundet af 26de Mai betragtes. – Man har i officielle og officiøse Documenter udslynget Beskyldninger imod Preussen, man har ikke undseet sig ved at udsprede nederdrægtige Rygter om Preussens Stræben efter at udstøde Østerrig af Forbundet, efter Hegemoniet i Tydskland, efter Udvidelsen af sin egen Magt. Den Stilling, Preussen indtager, er ikke en Følge af dets frie Valg, men Productet, af alle dets Foretagender og af selve Begivenhederne. Hvad man end tænker om Forbundsstaten, maa man stedse have for Øie to Hovedbetingelser, saafremt Forbundsstaten skal svare til Forhaabningerne. J Spidsen for Forbundsstaten maa staae en kraftfuld Executivmagt, kraftfuld med Hensyn til Udlandet, kraftfuld til at opretholde Orden og Rolighed i det indre; een Lovgivning maa omfatte alle 40 Stater. Den først opstillede Fordring kan ikke opfyldes, naar et Directorium eller naar to Stormagter staae i Spidsen. En Betragtning af de østerrigske Forhold fører til den Slutning, at Østerrig ikke kan staae i Spidsen for Tydskland. Østerrigs Tyngde punct ligger udenfor Tydskland og trods den bedste Villie for Tydsklands Vel kan Østerrig Jntet udrette; det kan ikke underkaste sig et tydsk Parlement.