Viborger Samler, 1835-01-25
Kjøbenhavn. Siden hiin mærkværdige Cancellie-Placat af 8de Juli f. A., hvorved det blev befalet, at ingen danske Undersaat maatte holde det i Christiania udkommende Morgenblad, have de Efterretninger, vi have erholdt fra vort fordums Broderrige, indskrænket sig til hvad Norske Rigstidende" har havt at fortælle. Jhvorvel denne Aandsføde ikke torde være fuldt saa mager som den, Nordmændene kom til at lade sig nøie med, hvis Berlings Avis blev deres eneste Nyhedskilde herfra, er den dog unægteligen meget knap og tarvelig, og vi kunne – da bemeldte Morgenblad er det eneste i Norge udkommende Dagblad, i hvilket Gjenstande af politisk eller literair Jnteresse foret med os saa nær beslægtet Folk komme under offentlig Discussion ikke tilbageholde det Ønske, at hiint Forbud nu, efterat have staaet ved Magt i over et halvt Aar, igjen maatte vorde hævet. Det vil, som vi tidligere have viist, jo dog ingenlunde kunne forhindre Jndsmuglingen og Udbredelsen heri Landet netop af saadanne Artikler som dem, hvis Publication her man har villet forebygge, og Erfaring har jo ogsaa i dette Tilfælde noksom viist, at de forbudne Frugter søges med størst Begjærlighed, idet at den famøse Artikel, der gav Anledning til Forbudet, og som fra det Offentliges Side saa strængt skulde unddrages vort Publicum, ved at udbredes ad privat Vei, blev langt meere læst, end om Forbud derimod slet ikke havde existeret. Vi see os for Øieblikket saameget mere foranledigede til offentligt at fremsætte dette Ønske, da en særdeles mærkelig og aandfuld literair Production af polemisk Tendents nylig har forladt Pressen i Christiania en Production, der, hvis Noget er istand dertil, sikkert ved Viddets Magt og Satirens kraftige Svøbe, maa have vakt et aandigt Liv og Røre, hvis Bevægelser og Yttringer det vist ikke vilde være uinteressant at efterspore og følge. "Norges Dæmring, et polemisk Digt af Joh. Vel haven kan siges at aabne en ny Acra i det frie Norges hidtil saa aandsarme æsthetiske Literatur, og vi vide, af privat Meddelelse, at dette Digt (der udkom i Christiania i Novbr. f. A., men først ganske nyligen er kommet i den danske Boghandel), i Norge har tildraget sig en saa overordentlig Opmærksomhed, at hele Oplaget paa meget kort Tid er blevet udsolgt, og at det alt i et Par Maaneder har udgjort Thema for en staaende Polemik i de norske Blade, isærdeleshed i "Morgenbladet." At Raaheden og Pobelagtigheden jo ogsaa i denne har spillet en ikke ubetydelig Rolle, drage vi ingenlunde i Tvivl, men har ialtfald ogsaa sin Jnteresse, at see hvor vidt Extremeerne i denne Henseende kunne gaae. – Det vilde unægtelig ogsaa være interessant, nøiere at erfare Yttringerne af den Deeltagelse, hvormed en ikke ringe Deel af det norske Publicum følger den friere Discussion, som i den sildigere Tid hos os har fundet Sted ihenseende til offentlige Anliggender. Vor Correspondent omtaler saaledes en Artikel desangaaende, som i Novbr. f. A. stod i et norske Blad, og som vi her ville hidsætte saaledes, som den af ham er citeret. Behovede man, hedder det her, et nyt practisk Beviis for den af alle oplyste Frihedsvenner forlængst anerkjendte Sandhed, at politisk Frihed er nødvendig for sand Almeenaands Udbredelse blandt Statens Borgere, da kan man blot gjøre en flygtig Sammenligning imellem den danske Avisliteratur for og efter den danske Konges endelige Beslutning om Stændernes Sammenkaldelse. Med Hensyn til den indre Politik kan man ikke tænke sig en større Tomhed end den, der forhen herskede i de danske Aviser, hvis indenlandske Meddelelser for det Meste indskrænkede sig til ubetydelige Artikler af Hverdagslivet og om Theatret; men neppe er den Smule politisk Frihed forkyndt, som Kongen har indrømmet, førend pludselig en anden Aand er udbredt over Folket og gjengives i Bladene. De sidst ankomne danske Aviser ere fulde af Afhandlinger, vedkommende Valgene til Stænderne, og rensede Begreber om det offentlige Liv gjøre sig meere og meere gieldende. Det kan ikke nægtes, at man i denne Henseende sees at gaae frem med endnu hurtigere Skridt end her i Landet; i Særdeleshed finder man, at den borneerte Frygt for at rore ved Personerne, som endnu for en stor Deel hersker hos os, allerede der er forjaget, idet mindste i Kjøbenhavn.