Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-01-03
Af hans vigtige Foretagender i Aar, fortjener her især at erindres nobringen i Chrbourgs prægtige Harn. Dø hævelsen af Halles An Byrder, medens dets Konge med Viisdom og Kjerlighed, styrede sin Obel, hvorpaa han ogsaa iaar gav Beviser nok 2, 4 medens ædte Borgere traadte i den ædle Konges Spor til at gavne Fædreland og Menneskehes ); lagdes af et i Fred, med os levende Nabo= og Broderfolk den sorteste Plan til vort hele Fædelands Søndersplittelse, en Plan, som manheller ikke tog i Betænkning at søge at sætte i Udøvelse paa den meest oprørende Maade. Allerede ved en Traktat af 24 Marts 1812, der dog først for ikke meget længe siden er blevet bekjendt, havde Rusland og Sverrig i en Trakent, som siden fornyldes ved Konferentsen i Abr. og hvis Jndhold gjenteges i den mellem Engelland og Sverrig udet 3 Aars 1813 indgaaede Kontert Ark, forenet sig. om et Kongeriget Norge skulde forenes med Sverrig en saa forunderlig Overeenskomst, at man, som en Skriven har anmærket, ikke veed om man meest skal un deres over den vidtil uhørte Fermannsmaade at give Anviisning paa en anden Souveræns Lande for at tilfredsstille en nedie hvis Rige man tilforn vældigt har beklippet eller over den Enfoldighed, der lod sig love et Kongerige, som først voldeligen skulde erobres inden det kunde bortskjænke eller over den arusomme Spet med al Retfærdighed, at ville opstille en saadan Forening og et saadant Løfte, som en Retsgrund til at fordre et Riges Afstagelse uden Svær slag. Da imidlertid dyre Erfaringer fra fordums Dage havde lært Sverrig, at det ikke et godt med Vold at gjæst Norges Klipper, lagde de den umenneskelige Plan, at udhungre et heelt Rige, og ved Sult tvinge et af Misvært og Uger trykket Folk, som selv under Hungerens Plager vogtede sine Fielde med uhøieligt Mod og Forbittreisens undslukkelige Harme, til at lægge sig selv i Lænk r. Overrig kaldte sin Chorgd'Affaires tilbage fra Kjøbenhavn; og Bernstorff, som var sendt til Engelland for at underhandle om Fred, afvistes haanlig, og man gik saavidt, at man tvertimod 2) Forordn. af 5 Januar samt gadent Brev af 30 Juli med øvrige hi hørende Lovbu, samt Rigebankens Oprettelse og Overdragelse til Nationen, og den Kongl. Gave af en Guldservise m. m. til samme. Reskript af 26 April, Resolution af 19 Mai, Forord, af 9 Juli, Retol. af 17 Fag, Plak. af 16 og 27 Aug., Bekr. f. 4 Skp., Ares a. 2 Sepebr. 8 Septbr., Plak. af 25 og 30 sk., Fororaf 13 Octbr., 14 Octbr., 25 Detor. 6 Nov., folk. af 22 Octbr., 24 Novbr. og flere vigtige Anordninger. Det norske Universitet sat i Virksomhed; Fortsætte en af Su udgivet paa Kongt Bekostning. Praf. Siveres, Roske o. fl. Udenlandsreiser paa Kongl. Bekostnin, 2 16) der bør med Høiagtelse for vor blive Biskop paa Iver og for vore Medborgeres Somit her nævne fyras Stiftsbibliotheks Oprettelse (om nu alle palle over 4000 Vind. - Daanebrogsman en c. enge: sens patriotiske Reise i Norge. - De flere i dette Rig stiftede Tarvelighedsforeninger. - Vore pottiotiske Selskabers Vi komhed a. 11) Ved hvilken Engell ind afstod Sverrig Den Guldesus, samt lovede det Norge giør at bevare Kornes UfoTroe og Lov, optog de med Frisersbreve forsynede til J. Norge besterate Kornskibe, og bragte dem ind i somske Havne. Men den ædle Prinds Kristian Frederik høvede høimodigen sit dyrebare Liv i en aaben Baad paa de stormende Bølger, og ankom som Norges Statholder, til det herlige Folk, samme Dag den 21 Mai) som vor ophøiede Bundsforvandte sidste Gang slog vore fælleds Fjender tilbage. Skjønt erkjendte Dannerkongen og hver gav Dangemand, at det var skjændigt at opofte et Broderfolk den stridigen hed Alt for ikke at stilles fra os, til en Konge, saa havde Hjette til at sulte det, at kun en velført Trig giver en ærefuld og sikker Fred, og at kunved en mandig Kamp kunde den Foragt aftvættes, som vore Fjender saa umiskjendelig viste mod os ved at byde os rykkenere Grændser et Par hundrede Wile tilbage; og med den Tillid til Gud og sin Konge, som er alle ægte Daan mænds rette og udedrag lige Mærke, svor hver god Borger i ste Hjerte: heller at opofre Liv og Blod, end taale en saadan Skjændsel. Med blødende Hjerte maatte da vor gode Konge efter at have under 10 Juli indgaaes en Traktat med Frankerig, ste sig nødsaget til, den 3 Septbr. at erklære Sverrig, og den 22 Octbr., ogsaa Rusland og Preussen Krig. Med Aarets Slutning er der endog lykkedes Lisse vore Fiender, skjøndt ei uden hellemodig Modskab af vore brave danske Tropper, at trænge ind paa vort elskede Fædrelands Grund, og oversvømme en Deel af Hertugdommen. - Efterslægten skal ansee det for uterligt, og dog gyse ved at høre det, at et fristelige Nabofolk kunde handle saa ukkisteligen mod er skyl igt og uforne mende Folk, Dog - i Himlen boer den Gud, der er alle Nationers Fader, Han har børt de Sukke, som er opsendte, han har seet de Taarer, som have rundet, han har talt de Øine, som have maattet lukkes, ved vore Fjenders grusomme Fremgang. Hans Foderøie vil igjen nedstraale Velsignelse til vort mishandlede Fædreland. Han styrke vor Konge og hans Rano, og hver Landets Borger i den haarde Kamp, at vi, om end med de største Opoftelser, maatte gjenkjøbe os en hæderlig Tilværelse! Gav velsigne Korgen og Fædrelandet !