Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-06-23
Da Rigets Stænder i Underdanighed foresloge Landtoldens Ophævelse, formodedes at den Control, som mod Søtold-Svig og forbudne Varers Omspredelse ved førstnævnte Indretning var føiet, lempe ligen vilde kunne fremmes ved en sikkrere Sø- og Grændsetald, samt Kystbevogtning. Hs. Maj., som i Henseende til Land-Toldafgifte nes Natur, overlod til Rigets Stænder at tage en Beslutning heri, forudsaae vel, at et Forsøg, om hvis Fremgang man allerede længe har tvivlet, mueligen kunde mislykkes, men da Land-Toldindretningens Ophævelse i det mindste forskaffede de Handlende en større Frihed, saa fandt Hs. Maj. at Erfaringen burde ene afgjøre, hvorvidt Sø-Toldintraderne kunde, uden den indre Bevogtnings Bistand, controlleres og betrygges. - Snart overtydedes Hs. Maj. om, at ingen som helst Udvei førte til Maalet. Med en aaben Grændse af i det mindste 150 Mile og en dobbelt saa lang overalt tilgængelig Søkyst, paa flere Steder kun lidet afliggende fra Naboens ligefor værende Strand, med en vidtløftig Skiær gaard, opfyldt af Holme, Viger og skjulte Landings pladse, tilbyder Sverrig, ved dets eget Locale, Smug lernes lovstridige Foretagender en saadan Leilighed, at den meest udstrakte og bekostelige Grændse- og Kyst bevogtning, skjønt udført med Nidkierhed, Uegennyttighed og Ufortrødenhed, alligevel aldrig formaaer med tilbørlig Eftertryk at forebygge befrygtet Misbrug, uden at understøttes af Tilsyn med Varetransporter i Landet formedelst Visitation og Passe; et Tilsyn, ei indbefattende andet end en fortsat lovlig Control dermed, at Varene til Told pladsen indkomme og desto lettere lader sig iværksætte i den Grad Landet er couperet og faa Veie, der ere anlagte. Det var og i Betragtning heraf og for at bevare Statens skyldige Ret, at Hs. Maj. saae sig foranlediget til, i Sammenhæng med Land-Told-Oppebørslens Ophævelse, paa de fleste Steder at bibeholde indrigsk Bevogtning til Sikkerhed imod Sø=Told=Svig og til indenlandske Manufacturers Beskyttelse. - Er det saaledes man erkjender, at Sø= og Land-Told=Opsigten ene i Forening besidde tilbørlig Kraft, og at den sidste, om end indskrænket, maa fremdeles vedblive, saa følger heraf, at siden Landtolds-Oppebørsel er forhørt, næsten alle de paaankede Uleiligheder staae tilbage, med den Forskjel, at Afgivten nu mere udgaaer, under Navn af Land-Told-Erlæggelse, paa en ufuldkommen Maade og til et ringere Beløb. Men ikke nok hermed, Staten, som uimodsigeligen taber i Sø=Told-Jndkomsten ved de med Landtolden skeete Forandringer, er ikke allene bleven nødsaget til, betydeligen at forøge Sø=Told=Bekostningerne, men endog af Sø-Tolds Jndkomsten, for den i sig selv altid utilstrækkelige Jndrigsbevogtning, at lønne færre Landtoldbetjentere med 33,234 Rdlr. aarligen, hvilken Sum udgjør blot henved 17,000 Rdlr. mindre end Landtoldens ordinaire Etat i Aaret 1803. Og endelig vil efter Landtold Oppebørslens Ophævelse heel og holden savnes den i Henseende til Stagshuusholdningen saa vigtige Kundskab om indenlandske Producters til eller aftagende Beskaffenhed, samt af locale Forandringer i den indre Handel. - Ved disse og flere Omstændigheders Prøvelse med særdeles Hensyn paa Egenskaben af Skattevæsenet, som Spørgsmaalet her er om, har Hs. Maj. fundet, at Landtoldens Gjenindførelse, dog hvad selve Afgivten angaaer, med Jagttagelse af dens oprindelige Beregningsgrund, bør være et vigtigt Formaal for Rigstændernes Overveielse. Landtolden har fra dens første Oprindelse været og er forblevet en Bevilling. Denne Afgivt, lagt paa Varene, gives som Forskud af Sælgeren, erstattes af Kjøberen og standser tilsidst hos Forbrugeren. Den træffer saaledes den rigtige Person, uden at give Anledning til Klagemaal over urinlig Fordeling eller Restancers Optegnelse og Afskrivning. Den er desuden i sin Natur mindre mærkelig og betyngende, da den gradviis ved succesive Varebeholdninger af Consumenten afbetales. For Landkoldens Afskaffelse er blandt andet blevet anført den Grund, at Jndkomsten deraf, naar Betjenternes Lønning og flere med Jndretningen forbundne Udgivter afdrages, udgjorde et saaringe Beløb, at dens Oppebørsel ei burde sysselsætte en saa stor Mængde Personer, som befattede sig dermed, men denne Anmærkning bortfalder i det Øieblik Land tolden ene kommer til at udgjøre den primitive Grund med omtrent 3 PC. af Vareværdien, hvilket Tilfælde en simpel beregnet Priis viser i Calculen en Product af 6000,000 Rdlr., og saaledes næsten svarende til Søtold-Jndtægten, i samme Forhold formindsker den Deel af Bevillinger, som ved Taxation bør søges. – J Forbindelse med selve Told=Taxten kræver Accise=Anordningen og flere Toldvæsenet angaaende occonomiske Forordninger en efter Tiden lempet Rettelse, og vil Hs. Majest., som formoder at Rigets Stænder ville indsee Nødvendigheden af Landtoldens Gjen indførsel blandt Bevillingsforslagene, i saa Fald overdrage til en særdeles Committee af kyndige og erfarne Mand at udarbeide og i Underdanighed foreslaae hvad der udkræves til en med Landfoldens Oppebørsel forbunden Toldbevogtning, som paa mueligste Maade betrygger Kronens Fordeel og de Handlendes Beqvemmelighed, samt forebygger Uordner og Underslæb. - Hs. Maj., som i Naade har villet meddele Rigets Stænder, hvad H. M.i benævnte Sag har anseet nyttigt og tjenlig, overlader imidlertid til Rigets Stænder at prøve, hvorvidt til den fornødne Sum andre Midler maatte udfindes, som til større Lettelse for det svenske Folk kunde forene en ligesaa passende Fordeling af dets Byrder, som den, der ved To afgivter vindes. Vigtigheden af, til Betryggelse af Statens Ret, samt de svenske Manufacturers og Næringsveies Tarv og Fremme at standse Toldsvig og Smuglerie, og den lige vigtige Omsorg for ved en billig Consumtions=Skat at understøtte de almindelige Statsfornødenheder, ere de fornemste Formaal H.M. havde for Øinene og hvortil H. M. æsker Rigs stændernes forenede Opmærksomhed. H. M. forventer om alt dette Rigstændernes underdanige Erklæring, samt i den Deel, som angaaer Grundenne for saavel Søtoldens som Landtold-Afgivter nes Bestemmelse Rigstændernes Beslutning.