Ribe Stifts Adresseaviser, 1796-04-22
Paris, den 4 April. Den 30 Martii havde den Spanske Gesandt sin Antrædelses Andients. Mange Borgere vare i den Anledning forsamlede i Direktoriets Palais. Ved Indgangen stod Kavallerie, og Grenaderer i Gaarden, lige til Trappen. Kl. 12 blev Audientssalen aabnet og Publikum indladt. Alting herved gik til med største Værdighed og Høitidelihed; Medlemmerne af Korps Diplomatique kom efterhaanden, og bleve saluterede af de Militaire. Jblandt dem vare adskillige Svenske og Spanske Officerer i deres Uniform. Kl. 1 gave Tambourerne Signal, at Gesandten kom. Han var i en Ceremonievogn, der tilhørte Ministeren for de udenrigske Anliggender. Denne Minister sad selv i Vognen, men paa Forsædet, og havde af hentet den Spanske Gesandt i sit Hotel, for at forestille ham for Direktoriet. Efter denne Vogn kom Gesandtens Vogne med hans Suite. Hans Livreebetientere vare klædte i Blaat og Rødt med Sølvtresser. Han blev indført i Gesandternes Sal, hvor han blev indtil hans Ankomst var meldt Direktoriet, og samme var samlet i Audientssalen. Nu gik han over Gaarden, og hans Sulte efter ham. Han blev modtaget i Gaarden af 6 af Direktoriets Opvarterre og ført igjennem Forgemakkerne, medens de Militaire præsenterede og Tambourerne stoge Marchen, 2 Stats bud modtoge ham ved Døren af Audientssalen, og øverst i samme stode Direktoriets Medlemmer tilligemed Ministerne, alle i deres høitidelige Embedsdragt. Gesandten traadde nu, prydet med Ordenen af det gyldne Vlies, ind i Salen, hilsede Direktoriets Lemmer venlig, paatog derpaa sin alvorlige Mine og holdt sin Antrædelsestale, samt leverede Ministeren for de udenrigske Anliggender sit Kreditiv. Hans Tale var følgende: "Den imellem Kongen af Spanien og den Franske Republik lykkelig sluttede Fred var af største Tigtighed for begge Nationer. Hans Katholske Majestæt, fuld af den oprigtigste Jver for at vedligeholde samme, og stedse omhyggelig for sit Folks Vel, vil giøre sig al Umage for paa sin Side at undgaae alt, hvad der kunde forstyrre samme. Ved min Udnævnelse som Gesandt til Republiken har han befalet mig saa hastig som mueligt at forføie mig til min Bestemmelse, hvilket beviser hans Oprigtighed og Jver. Under disse Omstændigheder, og beæret med min Souverains Tilliid, skal jeg anvende al Fliid paa at udrette hans befalinger. Hvor lykkelig skal jeg ikke være, naar jeg opfylder hans Hensigter, og kan fortiene den Regierings Velvillighed, som jeg har den Ære at vende mig til. Nu svarede Præsidenten med stor Værdighed: Hr. Gesandt fra Kongen af Spanien, Direktoriet modtager med levende Deeltagelse det ny Foreningspant, som De tilbyder den Franske Republik i Deres Republiks Navn; intet skal være Direktoriet behageligere, end naar det stedse kan see de Venskabsbaand imellem begge Nationer, der foreener deres indbyrdes Agtelse og Jnteresse, alt nøiere knyttede. Hvad Deres personlige Tænkemaade angaaer, Hr. Gesandt, saa har Direktoriet hørt samme med Fornøielse, og De kan giøre Regning paa dets Velvillighed. Gesandten nærmede sig nu Direktoriets Medlemmer, og derpaa blev Aubert Dubayet, indført til Afskeds Andients. Han var klædt som Brigadegeneral, og holdt sin Afskedstale. Da samme ligeledes var besvaret af Præsidenten, forføiede han og den Spanske Gesandt sig igien bort med de samme Ceremonier, som ved Ankomsten.