Aalborg Stiftstidende, 1836-05-13
Fædrenelandet. Stænderforsamlingen i Viborg. (Fortsat.) Propr. Høier oplæste derpaa et Forslag til, Forandring ved Fattigforsørgelsen, og Stiftamtmand, Grev Sponneck et Forslag til en Petition angaaende Forandring i det Tidsrum, hvori Hjemstandsret efter den gjældende Lovgivning kan erhverves. Af disse falder Propr. Høiers Forslag sammen med Justitsr. Fleischers, forsaavidt det gaaer ud paa en Forandring i Fattialovgivningen i Almindelighed; men adskiller sig dog derfra i det Specielle. Da Fattigskatten paa Landet, hvor den meget mere udredes som en paa Eiendom og Grund hvilende Skat, end som et Paalæg paa Formue og Næring, hvilket den ifølge sin Natur og Lovgivningens Aand bør være, i mange Districter er stegen til en Høide, der kan anslaaes til omtrent 2 Rbd. pr. Td. Hartkorn, saa foreslog Proponenten: at Ægteskaber imellem øiensynlig Trængende, saameget muligt, bør hindres, og Børneaul uden Ægteskab tillægges glovbudet Foragt, samt i Gjentagelsestilfælde corporlig Straf, at der bestemmes 6 Aars Ophold i Communen, som Termin for Adgang til Forsørgelsesret i denne; at Forsørgelsen ikke maae ansees som ubetinget Rettighed, men kun tilstaaes i den yderste Nød, og rettes efter den Trængendes Opførsel; at Almisseydelsen skal være forbunden med Frihedens Jndskrænkning og Eiendoms Tab, saaledes at den Nydende ikke længere kan raade over sine nærværende og tilkommende Eiendele, med mindre at det Oppebaarne erstattes, og at den iøvrigt bør forrette Hvad han eller hun af Fattigcommissionen paavises, i hvilken Henseende Proponenten formeente, at Arbeidsanstalter i Communerne vilde være fornødne, og at de Communer, der maatte behøve det, burde til Jndretningen tilstaaes Laan af offentlige Stiftelsers Midler af indtil 600 Rbd., hvis slige Arbeidsanstalter, hvilket endnu vilde være hensigtsmæssigere, ikke maatte kungne indskrænkes til een i hvert Herred; samt at endelig den naturlige Pligt, som paahviler Børn til at forsørge deres Forældre, maatte skjærpes. - Stiftamtmand Grev Sponnecks Forslag har derimod en mere indskrænket Tendents, idet Sam mme kun gaaer ud paa: at 15 Aars uafbrudt selvstændige Ophold maa fastsættes som den Tid, der for Fremtiden udfordres til at erhverve Ret til Forsørgelse i en Commune. Dette Forslag grunder sig fornemmelig paa, at Patentet af 7de Decbr. 1829 for Slesvig og Holsten har ophævet den Liighed i Forsørgelsesprincipet, som i en Række af Aar har været imellem Danmark og Hertugdommerne, og at i Særdeleshed de i det nordlige Slesvig beliggende danske Districter have følt Virkningen af denne Overgang i Principet. Ved Knipleriet blandt den qvindelige Ungdom, og blandt den mandlige deels ved Søfarten, deels ved den Omstændighed, at Karlene gjerne tage Tjeneste i de sydligere Sogne af Hertugdømmerne, fordi Folkelønnen derer høiere, end i de nordlige Districter, opstaaer en Mangel paa Tjenestefolk blandt Egnens egen Ungdom, der igjen erstattes ved Personer fra Nørrejylland; men for Egnens Fattigvæsen har dette til følge, at imedens de i Sognene hjemmehørende Folk, som tjene i Hertugdømmerne, behøve 15 Aar for at kunne erhverve Hjemstedsret, opnaae derimod de jydske Tienestefolk og Dagleiere Forsørgelsesret hos dem i det korte Tidsrum af 3 Aar, og de til Nørrejylland hørende Fattigdistricter lide saaledes ved dette Misforhold. Men ogsaa andre, ikke uvigtige Grunde, tale for, ogsaa her i Landet at forlade det nuværende Princip. Erfaring har nemlig lært, at uagtet den korte Termin af 3 Aar er beregnet paa at aabne en tidligere Adgang til Erholdelse af Hjemstedsret, er Opnaaelsen deraf tvertimod vanskeligere; at Bestemmelsen fremkalder Tvistighed imellem Communerne og hemmelig Anvendelse af ulovlige Midler, for at standse Rettigheden inden den erhverves m. m. Saaledes udrives, efter Overeenskomst mellem Sognebeboerne, Tvender, med hvilket Huusbonden er tilfreds, af sin Stilling, formedelst den fjerne Mulighed, at en saadan Person kunde falde Sognet til Byrde; Haandværkere og Dagleiere, som ere istand til at ernære en Fahuulie, finde intet Tilholdsted og Jngen, som vil benytte deres Arbeide; de tilskyndes endog, ved forskjellige Midler, til at tage Understøttelse af Fattigvæsenet, for at Forsørgelsespligten kan finde Afgjørelse før Udløbet af den lovbestemte Tid, der mange ler heller ikke Exempler paa, at Beboerne i et Fattigdistrict have ved hemmelige Sammenskud underholdt Familier i et andet District, alene for at Forsørgelse pligten kunde føres over paa den Forsamlingen havde besluttet, at ogsaa disse tvende Andragen i der skulle komme under en Committees Behandling, blev det tem, at samme Committee skulde behandle alle 3 Andragen er, og at den skulde bestaae af 5 Medlemmer, hvortil valgtes Stiftamtm. Grev Sponneck, Propr. Høier, Provst Schmidt, Justitsr. Fleischer, Tobaksfabrikeur Funder, Møller Wulfs og Biskop Øllgaard. - Propr. Høier oplæste endvidere en forslag til Forandring i Fædrenes Forpligtelse til at udredeAlimentationsbidrag til deres uægte Børn. Forsamlingen fandt sit Forslaget burde behandles af en Committee; men da Kammerraad Christensen tilkjendegav, at han agtede at indkomme med et beslægtet Forslag, saa blev Valget af Committeens Medlemmer indtil da udsat.