Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-13
Forfatteren lærte især det nye regulaire tyrkiske Militair at kiende i Smyrna, hvori han opholdt sit mod Enden af 1827, og hvor store Baræker bleve byggede. Han saae omtrent 300 Mand af disse regulaire Tropper at exercere paa en aaben Plads foran Paschaens Palads. Naar man tog Hensyn paa at disse nye Tropper vare først blevne organserede for et Aar siden, saa maa man tilstaae at de giorde deres Sager ret godt, de giorde en meget rask Brug af deres Gevære og med temmelig Præcision; men de havde ikke faaet den behørige Øvelse i at holde det militaire Skridt. Det som de giorde mindst godt, var at marschere, som kommer for det meeste af, at Tyrkerne have en tung Gang, og at disse Taktiker bare meget plumpe Skoe. Desuden var der en saa stor Mangel paa gode Underofficers saa at Overofficerene maatte paatage sig hele Arbeidet og giøre Sergeanttieneste, selv Obersten løb uafladelig omkring, skiendede og fugtlede saalænge, indtil han var nærved at falde omkuld af Hede og Mathed. Det saae underligt ud hvorledes de fleste Oficere bare mægtige Ridepidske, ligesom til Stads hvormed de bankede ubarmhiertigt løs paa de klod sede Soldater; den Taalmodighed hvormed disse fandt sig i disse Prygl, maa ved Tyrkernes bekiendte Stolthed, ansees for en af de overordentligste Virkninger af den nye Tingens Orden. Uniformen er meget europæiseret og tager sig godt ud hos Officerene. Troppernes Gevære og Bajonetter vare leverede af et Handelshuus i Marseille og vare slette franske Fabrikvarer, ikke heller bleve de holdte meget blanke. Gehængene og Patrontaskerne hængt for langt ned. Alle Exerceermesterne og Officerenevare Tyrker. J Begyndelsen betiente Paschaen sig af en Piemonteser; men han kunde ikke udrette stort, da han ikke forstod Sproget og forlod Tienesten, fordi han blev ikke godt nok betalt. Obersten og nogle af de ældre Officere havde lært Exerciisen under Sultan Selim, og hørte til de faa Personer af det regulaire Militair, som havde undgaaet at blive myrdede af Janitscharerne; disse faa bleve ansatte af Sultan Mahmud til at exercere det nye Militair ogsaa Paschaen af Ægypten, som havde tidligere indført den nye Taktik, havde sendt nogle Exerceer mestere. Man giør sig i Europa en ganske urigtig Forestilling om Antallet af de Kristne, som ere ansatte i Mahmuds Tieneste for at organisere de nye Tropper; det var kun nogle faa Personer, som bleve alene ansatte som Exerceermestere og uden al Rang og Jndflydelse i Armeen, og selv næsten alle disse afskedigede han i Begyndelsen af 1828, da Krigen brød ud med Rusland. Da de regulaire Tropper vare under Sultan Selim exercerede under franske Officere, og da Europæerne, som ere blevne ansatte under Sultan Mahmud, vare enten Franske eller Jtalienere, som havde tjent under Napoleon, saa er naturligviis det franske Reglement blevet indført blandt Tyrkerne. Mod Enden af 1827 vare 700 Mand blevne bragte saa vidt i Exercitsen, at de kunde lade sig see paa Paraden, hvilken Paschaen, der var klædt paa tyrkisk og sad paa en Throne, lod afholde med orientalsk Pragt. Musiken spillede uophørligt, og bestandigt tyrkiske National-Stykker, da Paschaen ikke havde bragt det saa vidt som Sultanen, hvilken havde indført den italienske Musik ved sin Garde. Foruden de store Trommer, som i Figur og Lyd meget afvige fra vore, vare Jnstrumenterne især et Slags lange Flageolets, af en meget skrigende Lyd, og Trompeter, en sand Qval for Øret. Musikstykkerne vare meget simple og monotone, nogle af dem vilde og klagende, og ikke ninteressante naar man hører dem i en Afstand; det gaaer med den som med den skotske Biergmusik, som lyder bedst naar den er langt borte.