Københavns Adresseavis, 1777-01-27
Da nu Veyrliget den 22 Febr. 1775 var meget godt, saa lod jeg samme Dag ikke allene saae 4re Skiepper Vinterrug paa en Ager, som var noget sandblandet, og som i 3 Aar ey havde faaet nogen Giødning; men for at udføre denne Prøve endnu videre, afdeelte jeg og et Ager beed af Sommermarken, i Mangel af nogen anden ubesaaet Vinter=Ager; og i dette Agerbeed, som ikke just var af den bedste Beskaffenhed, lod jeg saae, fra Matthia Dag af, indtil den 20 Martii 1775, hver Dag en Skeefuld Vinter=Rug om Formiddagen Kl. 8, og atter en Skeefuld om Eftermiddagen Kl. 2. i en tvert over Beedet gjort Fure, og da jeg allerede i Forveien havde gjort alle disse Auction, Onsdagen den 29 Januarii. Furer, (som vare i alt 50, fordi Saaeningen varede fra den 24 Febr. til den 20 Martii, i 25 Dage,) kunde ingen Forandring af Veyrliget hindre, at Udsaaningen jo dagligen kunde fortsættes. Veyrliget var i al denne Tid mestendeels mildt, undtagen nogle Dage og Nætter, da det frøes. Men jeg havde i Forveien beredt mig paa saadanne Tilfælde, i det jeg tilforn havde ladet indbringe tør ufrossen Jord under Tag, hvormed jeg kunde tildekke den i de frosne Furer udsaaede Rug, paa det at jeg hver Dag og tilforladelig uden nogen Hinder kunde fortfare med Rugsæden, og overbevise min Ven, at, naar Veyrliget tillader det, saa kan man saae Vinter=Rug meget sildig ud paa Vinteren, og vente en god Høst deraf. De 4re Skiepper, som jeg havde saaet den 22 Febr. satte Skud 10 Dage seenere, end den øvrige Vinter=Rug, og gik næsten ligeledes saa mange Dage sildigere i Blomster; de øvrige Prøver kom paa samme Tid frem med deres Ax, og der var næsten ingen Forskiel paa Tiden, de satte Skud, undtagen at de allersidst saaede bleve nogle Dage sildigere modne, imidlertid dog saaledes, at da jeg havde saaet Vinter=Rugen, vare alle disse Prøver og saavidt at de kunde høstes, efterdi alle Korn vare fuldkommen modne og haarde. Paa denne Maade overbeviste jeg min Ven, at man ved forefaldende Forhindringer kan under vor Himmelegendogsaa udsaae Vinter=Rug imod Foraaret. Længere hen paa Aaret, nemlig over den 20 Martii, har jeg vel aldrig gjort Forsøg med Vinter=Rug, men jeg troer dog, at man kan saae den indtil i April, i sær naar Jorden er i sig selv god og vel gjødet, uden at man skulde vove eller tabe noget derved. De Anmerkninger, som jeg gjorde ved disse mine Forsøg vare følgende: Forekommer der Tilfælde, at den Vinter=Rug, som er saaet paa den sædvanlige Tid om Efterhøsten, lider Skade af Kulden og Foraaret, naar den skal gaae i Blomster, saa treffer saadant allermindst den sildig saaede Rug, efterdi denne blomstrer sildigere, og altsaa naar Dagene allerede ere varmere, og kan da ogsaa lettere sette Kierne. Kornene i den sildig saaede Rug befinder man næsten altid, at være større end sædvanligt og at have en tyndere Skalle. Halmen er lige saa lang, og herved kommer det fornemmelig an paa, om der i Skudtiden indfalder meer eller mindre tørt og koldt eller fugtigt og varmt Veyrligt? Kun deri er nogen Forskiel, at Halmen af den om Foraaret, saatte Vinterrug bliver stedse gjerne noget grønagtigt, og ikke saa hvidt, som af den Rug, der er bleven saaet omEfterhøsteen; men det skaber i ingen Maade, og den er derfor ikke mindre brugelig.