Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1776-11-11
En ung arabisk Qvinde indbød ham saa meget høfligen til at hvile sig i hendes Telt, at han ikke kunde undslaae sig derfor. Denne Kones Mand var da fraværende. Philosophen havde neppe sat sig ned, førend han, for at forsvare sig mod den Skiønhed, han begyndte at frygte for, tog sin Bog og gar 4) Melanges de Litterature orientale T. 1, Pag. 22 &c. sig til at læse der. Araberinden, fortrøden over dette, som hun ansaa sig til Foragt, siger til ham: "Denne Bog maa være meget vigtig, siden den allene fæster Deres Agtpaagivenhed, Kand man spørge Dem, om hvilken Videnskab den handler; Jeg har skreven den, svarede Philosophen; Den indbefatter Hemmeligheder, som ikke maa komme ud. Jeg meente, svarede Fruentimmeret, at man kun skrev Bøger for at lade dem komme ud; hvad behøves der at være lærd, naar man indelukker sin Kundskab; Det er jo at stiæle fra Sælskabet. Jeg tilstaaer det, varede vor Philosoph; men Materien i denne Bog er ikke for Fruentimmer. De forringe forskrækkeligen vort Kiøn, siger Dammen, fortørned til ham, Propheten har været gunstigere mod os, end De, og har ikke udelukket os fra Paradis. Philosophens Afslag opvækkede meere og meere Fruentimmerets Nysgiærrighed; Hun gik ham saa stærkt paa Klingen, at han omsider siger til hende: "Jeg er virkelig Forfatter af denne Bog, men Grunden er ikke af mig; Den indeholder alle de Renker, som Fruentimmeret har opspunden: Det skulde ikke være Umagen værdt at læse for Dem Deres eget Verk. Ja allesammen, svarede Philosophen, og just ved at læse om dem har jeg lært at ikke frygte meere for dem. Det var en særdeles Bog, svarede hun, smilende: Troe mig, store Philosoph! De forsøger paa en umuelig Ting; De vil slaae Vand i et Saald. Araberinden, baade flauevurren (coquette: og hevngierrig, forandrede Materien og gav sig til at give den indbildte Vise Øiekast, saa muntre, at han snart glemte sin Bog, og alle de Renker den indeholdt. See her min Philosoph saa indtagen, som nogen kunde være; Han tøvede heller ikke med at sige det. Araberinden, inderligen fornøyet over, at han af sig selv frembød sig til hendes Hevn, lod som hun gav ham Gehør. Han fattede det mest smigrende Haab, da den unge Kone saa sin Mand langt borte Vi ere om en Hals, sagde hun til sin nye Elsker, min Mand kommer strax over os: Hvad skal der blive af mig, Han er den skinsygeste og groveste af alle Mænd. J Prophetens Navn skiul Dem i denne Kiste. Philisophen, som ei saa anden Udvei til at redde sig fra denne slemme Sag, lagde sig i Kisten, som Fruentimmeret lukkede til over ham, og tog Nøgelen til sig. Derpaa gik hun sin Mand i Møde og gav ham Middags Mad. Mod Enden af Maaltidet, da hun saa sin Mand ret i et godt Sind, Jeg maa siger hun, fortælle Dem en særdeles Hendelse; I Dag er der kommen i min Telt en Art af Philosoph, som paastaaer at have samlet i en Bog alle de Renker, som vort Kiøn kand bruge. Denne falske Vise har talet med mig om Kiærlighed; jeg har given ham Gehør, han er ung, elskeværdig og i lende: De kom just tilpas, for at opholde min vaklende Dyd. Mand kand forestille sig, hvor rasende Manden, som virkeligen var af et skinsygt og hidsigt Naturell, blev ved disse Ord: Philosophen, som havde hørt altsammen i sin Kiste, bandede af Hiertet sin Bog, Fruentimmerne og de Skinsyge. Hvor er denne Forvovne i Skiul, siger Manden til sin Kone; lad mig opofre ham til min Hevn, eller lad mig opofre dig selv. Den Trædske anstillede sig meget lenge, viser ham Kisten og rækker ham Nøgelen dertil. Da den Skinsyge var i Begreb med at lukke op, siger, hans Kone til ham med en stor Latter, Betal mig, De har tabt Dladeste. Hav en anden Gang mindre Nysgierrighed og meere Hukommelse, Manden, som ansaae sig meget lykkelig ved at være sluppen derfra med denne falske Bestyrtning, giver sin Kone Nøgelen igien, betalende hende alt hvad hun vilde have, og gik bort, efter at han havde bedet hende ei tiere at sætte ham i saadan Frygt. Den unge Kone tog derpaa Philosophen af Kisten, hvori han var mere død end levende. Min Herr Doctor, siger hun til ham, glem ikke denne Stræg; den fortiener Sted i deres Samling. Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det bergenske Adresse-Contoir hos O. Brose.