Aarhuus Stifts-Tidende, 1812-01-22
En Reisendes bemærkninger over Kiøbenhavn under sit Ophold der i Slutningen af Aaret 1811. At Alting stiger, medens vor Cours dagligen forbedrer sig, synes virkelig at være en sand Gaade, da man skulde troe, at Alting maae stige og falde med samme. Men undersøger man Sagen høiere, saa finder man, at dette virkelig er Tilfældet, og at Coursen er det store Hjul, hvormed og hvorom Altinaderier sig. Jllusionen ligger egentlig kun deri, at efter Tingens Natur kan kun faa Artikler kunne stige saa hastig som Coursen. Coursen løber i Galop, og Priserne paa alle andre Ting gaae i Trav. -Men uagtet den store Dyrhed, arbeides dog med største Jver paa to Bygninger, der tildeels allerede ere, og fuldfærdige end mere ville blive, Hovedstadens første Pryd, det nye Christiansborg og det nye Domhuus. Til det første haves lykkeligviis allerede de fleste Materialier, og det sidste er færdigt paa det indvendige nær. J Henseende til Pragt og overflødige Firater er det muligt, at det gamle Slot har overgaaet det nye, men hvad Smag og ædel Simplicitet angaaer, da er der ingen Tviv- og om, at det gamle maae i de fleste Tilfælde vige for det nye. Selv Steenhuggerarbeidet er langt finere og smagt fuldere. Bygningen bliver vel ikke saa stor som den gamle, da den hele Facade, hvor Riddersalen har været, ud til Ridebanen, er taget bort, og kun de to Fløie ere blevne staaende, men desto bedre og friere tager de indre Facader sig nu ud. Domhuset staaer paa samme Plads som det forrige Vaisenhuus, og er en herlig Bygning i temmelig stor Still. De store hvelvede Kieldere, der ere bestemte til Fængsler, ere temmelig lyse, rummelige, tætte og tørre, og vidne om en oplyst Regiering og et humant Aarhundrede. Efter Bestemmelsen skal ogsaa Landsoverretten, samt Hof= og Stadsretten, der, som De veed, hidtil holdtes i en nu meget forfalden Gaard paa Østergaden, henflyttes til Domhuset. - De to vigtigste Privatbygninger, der i denne Tid opføres, bygges af Capitain Eschildsen og Hørkræmmer Vinsløw. Vort eneste Skuespilhuus er endnu bestandig i Henseende til Størrelse og Omfang hvad det har været under Deres Ophold her, og det passer til Hovedstadens nærværende Befolkning som et Dvergehoved til en Kiempekrop. Som den vigtigste og næsten eneste offentlige Forlystelse for Folk af alle Stænder, maae Theatret nu, da Plutus underlige Luner have vendt op og ned paa de forskjellige Stænder, naturligviis besøges ideligen af Mennesker, der fordum ansaae sig for lykkelige, naar de hver Fastelavnsmandag kunde komme paa Comedie. Parquettet seer ofte heel broget ud, og det saakaldte Parterrenoble besøges alt for tidt af Folk, der ere intet mindre end noble. Paa det staaende Parterre finder De Tilskuere i Hobetal, der sige: "Vi kan gaae paa Commedle for at have Løier. Man skulde troe, at den sidste, vist ikke ubetydelige Forhøielse vilde giøre Theatercassen Afbræk, men dette er langt fra ikke Tilfældet. Gridstheden efter denne Siele føde synes ordentlig at stige med Dyrheden. Det bedste herved er, at de, som enten for 25 Aars Tieneste eller for et Originalstykkes Udarbeidelse faae en Aftens Jndkomst, belønnes derved paa en værdig Maade. Fordum var en Aftens Jndkomst i det Høieste 500 Rd. og deraf, maatte den Beneficerede betale de til forestillingen medgaaende Udgivter. Nu er hans Jndtægt ikke allene fra 3 til 6000 Rdlr., men han er tillige fritagen for alle hine Udgivter.