Aalborg Stiftstidende, 1829-12-12
Blandinger. J Calcutta=Tidenden findes en Oversættelse af den persiske Prinds Allig Schahs skrivtlige Jndberetning om Mordet paa den russiske Gesandt i Teheran. Følgende er et Udtog deraf: "Fra Gesandtens Ankomst i denne Hovedstad blev han behandlet med den største Opmærksomhed og Agtelse. Dag og Nat pønsede Statsministrene paa at udfinde Anledning til at vise ham Behageligheder, og mange Ting, som indtraf, bleve for hans Skyld overseete. Saaledes dræbte f. Ex. to Armenier fra Teheran en Mahomedaner, og flygtede til Gesandtens Huus; da han interesserede sig for dem, tilgav Kongen dem og tilfredsstillede Mahomedanerens Paarørende. Men en Armenier ved Navn Rustam, som fra Barnbeen havde været Slave i Persien og var bekjendt som en slet Karl, tilligemed nogle andre, ham ligesindede Personer havde ledsaget Gesandten, som Førere og Veivisere; egentlig talt, som Spioner og Angivere. Disse Menneskers Adfærd var Folket modbydelig og utaalelig, de æggede Gesandten til Handlinger, der maatte vække Mishag imod ham og stode i Modsætning til den Regjeringen skyldige Agtelse. Saaledes fik f. Er en halv taabelig Kushih af en Green af den kongelige Stamme, Adgang i Gesandtens Huus, hvor han, i Tillid til Dennes Beskyttelse, snakkede saa ærerørigt og beskæmmende, som man kan tænke sig, om Schahens Regjering. Mirza Jakub, en armenisk Eunuch fra Eri man, der var Jnspecteur over Kongens hele Harem, og i mange Aar nød Agtelse og Tillid, tog Smykker og Kostdarheder af et betydeligt Beløb, og flygtede dermed til Gesandtens Bolig. Schaben opgav al Paastand paa Mirza Jakubs Person, og forlangte blot sin Eiendom tilbage; men Gesandten paastod, at Sagen først skulde undersøges, hvilket da ogsaa skete. Jmidlertid udstødte Mirza Jakub, stolende paa Gesandtens Beskyttelse, de taabeligste Ting imod Prophetens Lov og Jslams Tro, haanede Geistlighedens Overhoveder, gjorde den persiske Regjering latterlig og forhandede det persiske Folk, saa at Jndvaanerne af le Classer høiligen forbittredes derover. I dens Dagerne stode saaledes, befandt sig tvende Fruentimmer fra Tyrkisk-Armenien i Allad Jar Khaus Huus. Ogsaa herom blev Gesandten ved sine Speidere underrettet; men paa en urigtig Maade, i det de indbildte ham, at det var tvende Fanger fra Georgien og Karabag. Gesandten fordrede dem paa Grund heraf udleverede, og vilde paa ingen Maade troe, at de bare fra Tyrkiet. Paa Kongens befaling maatte Al lad Jar Khan sende disse Fruentimmer hen til Gesandten, for at han, ved selv at adspørge dem, kunde loverbevise sig om, at de ingen russiske Fanger vare. De Tjenere, som havde ledsaget dem did, bleve af Gesandten tilbageskikkede; men Fruentimmerne beholdt han. Som bekjendt maa i Persien intet Fruentimmer, under Tab af sit gode Rygte, blive Natten hver i en fremmet Mands Huus; desuden havde Mirza Jakub samme Nat et Drikkelag hos sig, og Gesandtens Folk havde hentet en Skjøge fra Staden. Da Fruentimmerne saae dette, begyndte de begge at klage sig; men desuagtet, og trods Pøbelens hele Natten igjennem yttrede Forbittreise, bleve de ikke udleverede. Da der i Morgenstunden kom Folk for at afhente Fruentimmerne, blev Sammenløbet først rehalvorligt. Et Klammerie kom snart i Gang imellem disse Folk og Gesandtskabs=Vagten, der først angreb med Geværer og Pistoler, hvorved de dræbte flere Folk af Byen. De dræbtes Slægtninge stimlede nu basaa til, og Forvirringen og Tumulten blev alminbelig. Saasnart Kongen fik Efterretning herom, afsendte han ufortøvet mig og Hs. Kgl. H. Prinds mann Wardth Mirza, befalingsmand for Garden, med 2 til 3000 Mk. af Palai=Garden og Citadellets Besætning. Med muligste Hast rykkede vi frem, straf sede Folket og drev det foran os, men inden vi naaede Gesandtens Huus, var allerede det skeet, som burde have været ugjort." J de Beklagelser over denne sørgelige Begivenhed, hvormed Beretningen slutter, siger Prindsen blandt Andet: "30 til 40 Personer af mit følge ere saarede; men jeg havde hellere seet, at de alle var omkomne og denne Catastrophee forebygget. Jeg sværger for Gud, ved Kongens Salt, at jeg hellere selv var død. Hellere vilde jeg selv, med alle min Børn, være myrdet, end have oplevet en saadan Skændsel!