JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-10-14
Charivari. Olger Danske. Det er bekjendt nok, at Trykkefrihedsselskabets Bestyrelse i disse Dage har udgivet et Aftryk af Olger Danskes Krønike, som Triblers Enke ellers pleier at sælge, og hvoraf hvert Barn i Landet idetmindste kan Halvdelen udenad. Som man let kan tænke, maa derfor dette Aftryk have en ganske anden Betydning, end det egenlig lader til. Fornuftige Mænd, der staae i Spidsen for et Selskab af 6000 danske Borgere og Borgerinder, gaae min Tro ikke i Taaget og spilde ikke store Pengesummer, saaledes som der i nogle Blade yttres, og, naar det desuagtet synes saa, kan man være ganske vis paa, at der stikker Noget derunder. Men hvad stikker der nu derunder? Ja, det er Knuden; men det vide vi. Seer J, Olger Danske er jo ganske det samme som Danske Olger, og, da det er et puurt Tilfælde, at han netop blev døbt Olger, kan det ligesaa godt være det Samme som Danske Jeppe, Danske Jochum, kort, hvilketsomhelst Navn, hvorved det Væsenligste er, at det nærmere betegner "Danske". Begribe J nu, hvad Trykkefrihedsselskabet egenlig har meent ved at fortælle Eder: Han blev født stor og stærk af Lemmer. Han var først bestemt til at skulle være en Trilling; men det gik ikke saa heldigt. Hvad vilde disse Tre, Brødre, med fælleds Herkomst, med fælleds Minder, ikke kunne have virket! Men det skulde nu ikke være saa. Skjæbnen var en snildere Diplomat end Olger Danskes Moder, og den forpurrede det. Strax, da han saaledes var bleven stillet alene, da man havde brændt den Flaade, ødelagt den Hær, han skulde arvet, blev han med Nød og Næppe frelst fra Døden og, skjøndt selv Konge, undergiven fremmede Konger. Og saaledes førte han hele sit Liv en Tilværelse, der vel var tilsyneladende fri, men dog aldrig anderledes fri, end en Ringere kan være det for en Større. Særkjender ved Olger Danske var: 1) Haus gode Appetit. Han kunde spise som en Børstenbinder; især holdt han meget af Grød. Der blev hver Dag kogt en halv Skjæppe Meel til ham for at forsøde ham hans Fangenskab. 2) Hans Troskab mod sin Herre. Han er for denne berømt over al Verden. - 3) Hans Taalmodighed. Han taaler ifølge Fortællingen uendelig Meget, han sled og slæbte, kjæmpede og døiede Ondt for Andre og kuurrede ikke, selv naar han blev lønnet med Utak. Men, bliver han først vred, da viser han: 3) Sin Seighed, som Ussing vilde kalde det. Han vilde hævne sig paa Karlot og stikke ham ibjel. Syv Aar sad han fangen derfor, og, da han efter de syv Aars Forløb som ud, var det Første, han vilde gjøre, at stikke Karlot ibjel. Bemeldte Karlot var Keiser Karls Søn. Keiseren bad Olger om Naade for Sønnen; men Olger svarede: Næ, jeg vil stikke ham ihiel. - Alle Rigets store Herrer bade om Naade for Prindsen; men Olger svarede: Næ, jeg vil nu stikke ham ihiel. Og han havde ogsaa stukket ham, var ikke en Guds Engel kommen. - Noral: Vogter Eder for at gjøre Olger vred, hvis J ikke have en lille Engel (eller i Mangel deraf en stor Diævel) i Baghaanden.
Corsaren, 1842-10-14
Da Hs. M. Kongen inspicerede det lauenborgske Jægercorps, blev en Capitain Michelsen paa Stedet udnævnt til Ridder formedelst hans Compagnies Rasthed. - Det var ganske, som naar Napoleon paa Valpladsen gav Ridderkorset til en Kriger for hans Bravour. Der mangler kun Balplads, Kriger, Bravour.
Corsaren, 1842-10-14
Hs. kgl. Høihed Kronprindsens Fødselsdag er, som man seer af Aviserne, bleven feiret ganske som Hans kongelige Faders. Det fyenske Militair paradePeer, Danske rede, derpaa gaves Cour. Til Slutning Taffel
Corsaren, 1842-10-14
Kammerherre, J. G. v. Levezau er under 8de dennes bleven udnævnt til følgende Værdigheder: Overhofmarschal (dog uden Titel), Chef for det kgl. Mynt- og Medaillecabinet, Chef for det kgl. Kunstmuseum, Chef for den kgl. Malerisamling. samt desuden tre andre Embeder, hvis Navne vi dennegang ikke have Plads til at anføre. - Hvad den Kammerherre Levetzau maa være for en dygtig Mand! - Foruden de andre civile kongelige Embedsmænd, for hvem der tidligere i vor nuværende Konges Regjeringstid er blevet anordnet Uniformer, er det nu ogsaa blevet befalet Embedsmændene ved Kjøbenhavns Toldbod at anlægge en saadan Der er vistnok noget særdeles Rigtigt i det gjennem disse Forholdsregler gaaende Princip. Der er noget Militairisk ved Uniformer, og ved det Militairiske er der Subordination - der burde uden Tvivl anordnes Uniform for hele den øvrige Deel af Nationen. Var Nationen saa engang urolig, commanderede man blot Uniformerne paa, saa fulgte al anden Lydighed af sig selv. Uniformijolen vilde være paa Folket som Olien paa Havet. J Rusland er dette System gjennemført allerconsequentest: enhver Civil, som der udmærker sig, faaer militair Rang. Det her paapegede System synes vel optaget derefter, men dog, som billigt, lempet noget efter tydsk Mønster. Det er naturligt, at Journalisterne i saa Fald ikke bor blive tilbage; tvertimod vil Regjeringen have en stærk Opfordring til at uniformere og militairisere disse, fordi man saa sparer alle de kjedsommelige Trykkefrihedsprocesser. Man giver simpelthen den Lov: I Uniform maa Jngen strve Andet, end hvad Chefen tillader. Hvad Journalisterne angaaer, befaler man saa blot, at en Journalist altid skal bære Uniform, see, saa er Alt i Orden. "Dagens" Uniform vil formodentlig blive anordnet guul med behørige isprængte Pletter. - "Dansk Ugeskrift for alle Stænder": galdegrøn med rødt Skjæri. Det røde Skjærf maa til, for at Kalkunerne skulle strige, naar de see den. Man bør jo vække Opmærksomhed hos Nogen. - "Berlingske" bliver hvid; thi det Hvide kan bedst modtage andre Farver. Derimod vil den frie Presses Uniform passende kunne være graa paa den ene Side og bruun paa den anden. En lille Lænke om Benet kunde passende anbringes for at antyde, at dens Frihed havde sine Grændser.
Corsaren, 1842-10-14
Blandinger. Theatret. Vilhelm Tell som Feftftykke. Som bekjendt havde Theaterdirectionen i Anledning af Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag ladet instudere og opføre Borgaards "Undine" - vi kalde den Vorgaards, thi denne Undine hører ham virkelig til - og det, uagtet Kongen ikke var nærværende. Hvad havde vel nu været rimeligere, end at dette Stykke var blevet gjentaget ved Kongens Nærværelse i Theatret første Gang efter hans Hjemkomst? - Men Kongen har en bedre Smag end Theaterdirectionen, og derfor ønskede han at see "Vilhelm Tell" paa denne Aften. Da Kongen traadte ind i Skuespilhuset, blev han modtagen med hvad den "Berlingske" vilde kalde almindelig Acclamation, - hvor naturligt! Varketterne og første Etage var, som det paa en saadan Aften sig hør og bør, besatte med Uniformer og Diamanter; Kongen befandt sig saaledes iblandt sine daglige Omgivelser og blev. som altid, modtaget der med aabne Arme. Men. Folket, - her det samme som Parterret - vilde ogsaa vise, at det havde opfattet Aftenens Betydning rigtig, og derfor da 3die Acts Finale kom, hvor det undertrykte Schweitzerfolk begynder at ryste Lænken af sig, og idet Getzlers Hat rives af Stangen, Frihedsluen slaaer frem, blev den høitidelige Taushed, som ved slige solenne Leiligheder er fremherskende, men denne Aften kun var bleven forstyrret ved nogle fornemme Klap for Jfr. Nielsen, aldeles brudt ved mægtige og vedholdende bifaldsraab, der endog overdøvede Frihedsraabene paa Scenen. Vi haabe, at Hs. Majestæt med megen Tilfredshed har overbeviist sig om den Sands for Frihed og Ret, hans troe Undersaatter her lagde for Dagen, og fandt det ikke mindre tilgiveligt, at Folket lader sig henrive af Frihedens Seir, end den fornemme Verden af en Dandserindes.
Corsaren, 1841-01-08
Vi have længe gaaet og grubliseret over, hvoraf det dog egentlig kommer, at der er saa stor Forskjel imellem Folk i Henseende til deres politiske Meninger, idet jo Nogle ere frisindede, Andre servile, atter Andre conservative o. s. v., men nu har endelig Skibsklarerer Kirck i Helsingøer hjulpet os til at finde Grunden. J sin Tale til Vælgerne erklærede han nemlig forleden, at han er frifindet, fordi han spiser de frie Nordmænds Brød. "Aha," tænkte vi, "nu er den ene Side af Spørgsmaalet løst, nu komme vi nok til Resten." Vi gik ud til et Sted, hvor der er et meget stort Bageri paa det Offentliges Regning, og spurgte en af Arbeiderne: Hør, gode Mand, er det norsk Rug, som de bruge her. - Norsk Rug?" svarede Manden, "er De gal? Hvor skulde vi her komme til norsk Rug? Der eristerer nok ikke engang Noget, som hedder norsk Rug." - Jh, jo vist, kjære Mand," sagde vi da, alle frisindede Folk spise jo norsk Rug." - "Ja," svarede Manden,det forstaaer jeg mig ikke paa ; her bruge vi ikke Andet end russiskrøstersøisk Rug." Ei, bliv ved! Hvilke Folk faae Brød herfra?" Det gjør nu de Militaire ..Ogsaa Officiererne?" - Ja, netop de; og saa desuden mange Embedsmænd, høie Embedsmænd, saa Brødet af vor Rug vel altid er ligesaa godt som det af den norske. Desuden have vi ogsaa Leverance til Hoffet .... - - Stop! Stop! gode Mand! det er nok! Alt er i sin Orden."
Corsaren, 1842-10-14
Ganthiers Menageri*). "Hvordan Exemplet smitte kan Kun altfor vel Erfaring lær, Og dog saa let tillader man Den vilde Yngel Jndpas her?" "Hvad om den hele Hjord, som nu Bestaaer af lutter fromme Lam, Blev ved Exemplet gram i Hu, - Hvis var da vel den hele Skam?" Saa spørger ikkun den, som seer Med altfor overfladisk Blik, Som øiner ei bag Alt, hvad skeer, En velberegnet Politik. Hvor kan man være dog saa dum, At man ei seer det Fine i', Naar opstilt blier for Publicum Et velbesat Menageri? Der andre Dyr ei findes vil Fordi ei andre findes tør - End de, som vænnes let dertil, Og de, som fri ei være bør. Seer Folket nu en Abehær. Bag Gittret drive muntert Spil, Det tænker: Ja, hvad vil man"meer, Naar man har Mad og Huusly til? Og seer det Ulvens Tænder blot, Saa hæver det og stemmer i: Hvor er det dog saa saare godt, At slig Karnallie ei blev fri! Men, havde Vogteren i Buur Engang en Ørn, en Løve sendt, Kort, Dyr af ædlere Natur, Som havde Frihed vel fortjent: Som rusked Gittret i sin Harm, Som Mad og Drikke urørt lod, Som Tanden slog i egen Barm, Og derpaa styrted i sit Blod, - Nei, det Exempel var for slet, Ei fundt, at derpaa Folket gloer: Saalidt man vilde taale det, Som nu - det altfor frie Ord. *) Under Titelen "Neue Lieder aus Hamburg" indeholder Wandsbecker Omnibus? - in parenthesi: et af de bedste Blade i Hertugdømmerne - et Digt, som vi her have tilladt os at localisere. Vi bemærke, at bemeldte Digt to Gange har passeret tydsk Censur.
Corsaren, 1842-10-14
Den Comiteebetænkning, som i Roeskilde blev afgivet i Trykkefrihedssagen af Dhrr. Ussing, David, Hvidt, Larsen og Münster, jamrer, som bekjendt, forstrækkelig over Pressens Misbrug, over den Sorg og Nød, Regjeringen har med at styre den. Vi bede lagt Mærke til, hvem det navnlig er (Ussing, David og Münster o. s. v.), der saaledes klage paa Regjeringens Vegne - Homer siger: "Og de jamrede og klagede Alle, tilsyneladende vel over Patroclos, men i Hjertet for deres egne Sorger og Smerter." - "Dagen" kalder nævnte Trykkefrihedssags-Comiteebetænkning, moderat. "Dagen" kan sagtens hovere - man har Jngen nævnt ved Navn.
Corsaren, 1842-10-14
Fra paalidelig Haand ere vi gjorte opmærksomme paa, at Hr. Frdr. Klee endnu ikke - som i et foregaaende Nr. fortalt - har fundet den gamle Jordaxel, men at han kun er paa Veie til at finde den. Efter forgjæves i Forening med Hr. Postmester Wolder. at have gjennemreist Jylland, agter han nu at drage til Africa. Hr. Wolder vil ledsage Hr. Klee og, medens denne graver efter Axelen, staae beredt med Tjærekanden for strax at smøre den - maaskee den saa bliver brugelig paany.
Corsaren, 1842-10-14
Som bekjendt var Mandagen den 3die Octbr. stor Revne paa Nørredfælled, over Infanteriet, hvoriblandt Livjægerne var. Ved Hs. Majestæets Ankomst, red beviislig en af Dhrr. Adjutanier hen til Livjægerne og befalede dem at raabe Hurra for Kongen. - Det er mærkeligt, at man vil opfordre Livjægerne til at raabe Hurra for Kongen. De bør dog ikke sættes Sammenligning med enhver Soldat.
Corsaren, 1842-10-14
Hr. Corsar! J Anledning af Artiklen i Deres forrige Nr. om, at Lindbergs Jdee med Statsgjældsafbetalingen er laant fra Spanien, maa jeg gjøre dem opmærksom paa en for nogen Tid siden forefaldet Begivenhed, der viser, at man har foiet flere nye Jdeer til denne gamle. Paa den sidste offenlige Samling fulgte jo et Efterspil, hvorved flere Statsgjældsafbetalere fik svære Prygl. Anseer De det for tilfældigt? Seer De ikke deri den nye Jdee, Statsgjældsafbetalerne have fattet: at betale med at bøde med Kroppen?
Corsaren, 1842-10-14
Som Pendant til vor Tegning om det Øresigen, Hr. v. Saabye forleden uddeelte, tillade vi os idag at levere en Afbildning af det Øresigen, som Hr. Havnecontrolleur Rhode ikke har givet en Klarerende, paa det kongelige Contoir, og som to underordnede Toldembedsmænd saae paa, at han heller ikke gav.
Corsaren, 1842-10-14
Skizzer. I. Oversigt over de Roeslildske Ttænder 1842. II. Ny Maade at læse Klassikerne paa. 11. "Undersaatten Bør vaage for sin Konges Silkerked" "Axel og Valborg, 5te Act. 12. "Jeg er ei ræd Kun lidt forsigtige". "Fostbrødrene", 1ste Act. III. Scener af Livet paa Østergade. 3.
Corsaren, 1842-10-14
J en statistisk Oversigt over Skoleunderviisningen i Frankrig, meddeelt i et fransk Blad, bemær- kes, at over 3/8 Delen af Landets Ungdom ingen Skoleunderviisning modtager, fordi Forældrene ikke ville udrede Betalingen til de af Staten knapt lønnede Skolelærere, og paa den anden Side - ligesom i det Hele den franske Middelstand generer sig ved at modtage Understøttelse af Regjeringen - heller ikke af Staten ville modtage Gratistpladser for deres Børn.- Hvilken Modsætning til Danmark, hvor endog de rigere Classer med Begjærlighed søge enhver af de utallige directe og indirecte offenlige Understøttelser og endog ansee det for en Ære, at deres Børn f. Ex. gaaer i Skole,for Kongens Regning-. Men derfor er der naturligviis ogsaa her i Landet forholdsviis langt flere gode Borgeret hvilke det efter Hs. M. Kongens Ord i en af de jydske Skoler fortrinsviis er en Skoles Pligt at levere.
Corsaren, 1842-10-14
Samtale. Manden. Nu, Moer, nu da vor Dreng er confirmeret, er det vel bedst, at han kommer i Skrædderlære, som Aftalen er. Konen. Ja; men Du maa sætte ham hos Fleron eller Proschowfsky. M. Hvorfor just.... K. Jh, jo vist, for saa bliver han dog strax Hofskrædderdreng.
Corsaren, 1842-10-14
Til "C, en Mand fra Landet" henligger Brev. Til Dhrr. Thortil og Spes: Det gjør os ondt at maatte svare Nei. Vi have bragt i Erfaring, at flere have staaet i den Formening, at vor Bekjendtgjørelse om en Nytaarsgave og Subskriptionsplanen til den, kun skulde være en Charivari-Artikel; og at disse efter at gjennemlæst Planen ærgerlige have udraabt: "Hvad vittigt er nu deri!" - Høistærede Læsere, hvem dette er hændet! Det gjør os hjertelig ondt. Det er slet ikke Spøg, det er vort ramme Alvor med denne Subskriptionsplan, ja, selv om Nogen tegner sig derpaa for Spøg, tage vi det for ramme Alvor, og han kommer for Alvor til at betale sine 5 Mk. J slige Ting! forstaae vi ikke Spøg. - Vi advare derfor Alle og Enhver fra at tegne sig, som ikke vil risikere at blive tagen paa Ordet.
Corsaren, 1841-01-08
Nogle vente af Aaret 1841 store Ting af følgende Grunde: 41 er egentlig det samme Tal som 14; altsaa vil Kong Christian i 1811 gjøre det Samme for Danmark, som han gjorde for Norge 1814. nemlig give det en Constitution. Endvidere er der imellem 1814 og 1811 et Tidsrum af 27 Aar, og 27 er et heldigt Tal; det er 3 Gange 9 og Holmens Ret; altsaa ville vi ogsaa af denne Grund faae en Constitution. -, Corsarens"Mening herom er denne: 11 er accurat det Omvendte af 14. Deraf følger, at det, som en Mand har gjort 1811, vil han søge at vende om igjen 1841. Derfor troer "Corsaren" ikke paa nogen Constitution iaar.
Corsaren, 1842-10-21
En til Forsendelse med de Berlingske politisk og Udgivet og forlagt af Broderen Berling. Kongelige Brevposter ikke-privilegeret Avertissements-Tidende. Med paaholden Pen M. L. Nathanson.
Corsaren, 1842-10-21
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 21de Octbr. 1842. "Fædrelandet." Vi have i vort Nr. 157 for 1840 gjort opmærksom paa, at Forfatteren af en Artikel i nævnte Blad i Anledning af vore bemærkninger og Consumeringen af Fedevarer i England, sammenholdt med hvad jeg har yttret i "Danmarks National- og Statshuusholdning" Pg. 305, kun har lagt en saare liden Sagkunskab for Dagen. Han er nu i Julii Maaned samme Aar atter kommen tilbage paa denne Gjenstand (han har altsaa brugt en heel Maaned til sit Svar), og vi skulle i denne Henseende, næstefter at henviie til, hvad jeg i mit ovennævnte Værk Pg. 401 har yttret, kun foreløbig gjøre opmærksom paa at Danmark consumeter over 500,000 Tdr. femerste Gryn om Aaret, hvilket Sir Robert Veel slet ikke har omtalt i sin Tale, denne Gjenstand betræffende. Dette bliver 2 3651/5897 Skpr. pr. Hoved. Vi forbeholde os at komme tilbage til dette mærkelige Resultat.
Corsaren, 1842-10-21
Theatret. Som vi tidligere have meddeelt vore Læsere, blev igaar Aftes første Gang opført "Undine", Melodrama af Hr. Borgaard. Stykket vandt et almindeligt, udeelt Vifald, saa vidt vi kunde skjønne, klappede idetmindste 2/3 Delen af Bublicum. Af de Spillende fremhæve vi især samtlige de Rollehavende, men fornemmelig Jfr. Andersen, som den, der især har tiltalt os. Vi skulle i vort Søndagsnummer komme vidtløftigere tilbage paa denne Gjenstand.
Corsaren, 1842-10-21
Handel med levende Kreaturer. Vi have hidtil holdt os aldeles passive i den Stridder har verseret mellem flere Blade og "Dagen" angaaende sidstnævntes Underhold ved Regjeringen. Vi finde os dog nu foranledigede til at bemærke, at vi ikke troe, at "Dagen" er solgt.
Corsaren, 1842-10-21
Tilbageblik paa Aaret 1841. LXXVXII. Det er følgelig et af den saakaldte liberale Presses velbekjendte Kueb, naar den paastaaer, at vi skulde være i et Slags Umyndighedstilstand, fordi vi skrive under speciel Ceniur. Vi have aldrig følt os i mindste Maade generede ved den lovbefalede Censur, og vi skulde derfor mene hvad vi oftere forhen have udtalt, efr. "Berlingske Tid" 1836 Nr. 306, 1837 Nr. 211, 1838 Nr. 25, 1839 Nr. 87, 1810 Nr. 107, 1841 Nr. 59, 1842 Nr. 85 samt 1843 (hvor vi agte at komme tilbage til denne interessante Gienstand), vi skulle derfor mene, sige vi, at vore liberalistiske Skraalhalse ved saaledes at fremture i deres agitatoriskese Bestræbelser -- (Fortsættes)
Corsaren, 1842-10-21
Tyveri. Set vore Neddelelser af Høiesteretsdomme.
Corsaren, 1842-10-21
Jndbrudstyveri. Den slittige Compilator, Hr. Adam Howiz, agter til Nytaar at udgive en ny Samling originale Digte.
Corsaren, 1842-10-21
Hurraerne over "Wilhelm Tell" (ved Kongens Nærværelse i Theatret). Vi tie om disse, thi, da vi sidst brændte os saa meget paa de Hurraer, der ikke bleve raabte Kongen, hvor- ledes vilde vi da ikke brænde os paa de mange Hurraer, der her bleve raabte, men ikke for Kongen!
Corsaren, 1842-10-21
Berigtigelse. J flere Blade har været berettet, at der hos den Tyv, som blev arresteret her sidstafvigte Mandag, forefandtes 5 Lommetørklæder og 3 Vibehoveder. Vi ere fra paalidelig Haand satte i Stand til at meddele at dette ikke forholder sin saaledes, idet der var 6 Lommetørklæder og kun 2 Vibehoveder.
Corsaren, 1841-01-08
De Liberale skade efter vor Formening Constitutionssagen betydeligt ved at anprise Constitutionstiden som den Tid, da alle Misbrug skulle for Dagens Lys og afskaffes; derved faaer Sagen særdeles mange Modstandere. "Corsaren" er i denne Henseende langt forsigtigere og agter at tilmelde en Mængde mægtige Folk, at de ikke skulle være bange: en stor Deel Misbrug skulle faae Lov at bestaae. Senere narre vi dem dog alligevel: Naar Constitutionen kommer, skulle Misbrugene rigtignok faae Lov at bestaae; men vi ville selv udøve dem.
Corsaren, 1842-10-21
Mærkeligt i Literaturen. Hr. Professor Sibbern har udstedt Subskription paa et Tidsskrift "Dicaiosyne". Han har derpaa allerede faaet tre i Subskribenter. Antallet af den, der kunne komme til, er saaledes uberegneligt.
Corsaren, 1842-10-21
Uretfærdighed. Formedelst en privat Jnju- esag, som Hr. Generalgouverneur v. Scholten er anlagt imod en kgl. Fuldmægtig i Vestindien, Hr. Heilbuth, er denne bleven suspenderet fra sit embede. - "Fædrelandet" begaaer den Uretfærdighed dadle dette.
Corsaren, 1842-10-21
Literatur, Hos vor driftige af den svenske Literatur saa fortjente Boghandler, Hr. Langhoff, fra en Anonym udkommen: "Theevand", Roman tre Dele. - Forfatterens Navn borger for dens godhed.
Corsaren, 1842-10-21
Kunstnydelse. Den berømte Sanger Runi vil om kort Tid foretage en Reise fra England til Rusland. Dampskibet vil paa Veien anbe Kjøbenhavns Rhed.
Corsaren, 1842-10-21
Embedsjubilæum. Afvigte Mikkelsdag feide den almeenagtede Vægter Ole Andersen sit aarige Jubilæun. Vi have om denne Solenset fra en agtet Haand, der i mangfoldige Aar har kjendt den værdige Jubelolding, modtaget en anstændelig Beretning. Allerede tidlig om Mor nen, da Jubeloldingen foretog sin sædvanlig bigentour, efter et kort men kvægende Blund i sethokerens Kjælderhals, og med sin Morgensernes lydelige Banken purrede Urtekræmmer- egene ud af Reden, kom alle Gadens Folk i vinduerne og bragte den værdige Gamle deres sønskning, idet de tillige ydede ham det paa denne Dag sædvanlige Høitidsoffer, hvilket han ers moisommelig maatte stige saa mange Trapper for at indsamle, ved denne Gang at tilkaste den det indsvobt i couleurt Papir. Kjendelig leget, takkede den i sin og Statens Tjeneste sanede med nogle faa men hjertelige Ord, idet n ønskede samtlige Gadens Beboere, der havde staget til at forskjønne denne høitidelige Stund, lykkelig Mikkelsgaas. Om Aftenen feirede den derkronede Jubelvægter Dagens Betydning i sin milies Skjød ved en fortræffelig Bolle Punsch en med Svedsker og Æbler fyldt, hos Bageren atis stegt Gaas, af hvilken han medtog et godt ykke, da han til sædvanlig Tid begav sig paa sin Post. - Enhver, der har havt den Lykke at boe i den Gade, han raaber i, vil vist istemme det Onske, at han endnu længe med sin sonore Røst regelmæssig maa kunne vække alle Gadens Beboere, saa ofte hans Kalds Pligier byde han det (Fyenske Aviser.)
Corsaren, 1842-10-21
Oldsag. Der er nu kommet Brev fra vedkommende Entrepreneur betræffende Underhandlingerne om Stadens Belysning med Gas.
Corsaren, 1842-10-21
Udenlandske Efterretningen. Vi have idag modtaget udenlandske Aviser indtil 18de dennes, som indeholde vigtige Nyheder. Som man vil erindre, have vi for længe siden sagt, at Arbeider-Urolighederne i England nok vilde blive dæmpede. De ere dæmpede. Af Morning Chronicle, som vi have liggende for os, meddele vi det Nærmere, hvortil vi henholde os. Hvad der vil skee i Fremtiden, er meget vanskeligt at sige. Dog er det vor Mening, at hvis Regjeeingen vil følge en liberal Politik, og hvis Handelen atter aabnes i China og Ostindien, og hvis der aabnes det americanske Korn Adgang til de engelske Markeder, og hvis Jndustrien igjen taaer det Opsving, den havde for 1840, samt hvis Fabrikherrerne ville behandle deres Arbeidere med Billighed og betale dem godt, saa ville Arbeiderne nok fole sig tilfredse. Fremtiden vil vise, om vi have Ret. - Fra Frankrig er intet Nyt. - Fra Spanien Jntet af Betydenhed. - Fra Portugal ligesaa lidt. I det Hele er den sidste Post fattig paa Nyheder. Vi henholde os til nedenstaaende - Artikler Af Handelsefterretninger have vi at meddele o. s. v.
Corsaren, 1842-10-21
Charivari. Man seer tillidsfuldt til de jydste Stænder med det Haab, at disse ville opbygge, hvad de roeskildske, for Ex. i Stændercomiteesagen, have nedrevet. For dem, der kjende Forholdet mellem Regjeringen og Stænderne, er det imidlertid temmelig indlysende, at de roeskildske Stænder alt have nedrevet, hvad de jydske Stænder ville opbygge.
Corsaren, 1842-10-21
Mag. Lindberg er nu - i Adresseavisen for i Onsdags - kommen til den Erkjendelse, at der er Noget, der rører sig i Folket - nemlig Markstykkerne i Folks Lommer. Nu er Touren til os at sige: der er intet Nøre i Folket.
Corsaren, 1841-01-08
Det var dog et gevaltig godt Stykke (af en Bonde at være), der stod forleden i "Dagen", dette Brev fra Niels Nielsen i Rødoure. Aa, sig os engang, Niels Nielsen: hvem har skrevet dette Brev for Dig?
Corsaren, 1842-10-21
J Flensborg føres i denne Tid en Pressesag, der har sin Oprindelse fra, at en Advocat Bremer i Sangforeningen udbragte en Skaal for denne "saa langt den tydske Tunge rækkede".