Berlingske Tidende, 1778-04-03
London, den 17de Mart. Den 13de, som Kongen efter foregaaende Forespørsel havde bestemt dertil, ankom Gesandterne fra Staden London, under Lord Mayors Anførsel, til St. James, og overleverede Hs. Majestæt en Petition, for at bede Monarchen, saa hastig som mueligt, at slutte et Forlig med America, og skille sig af med visse Ministrer &c. Kongen svarede: Han kunde ikke troe, at hans troe Undersaatters Jver, hans Riges Magt, hans Floders og Krigs=Hærs Mod skulde være slet anbragt, fordi man ikke havde havt anden Hensigt, end at vedligeholde Subordinationen overeensstemmende med Constitutionen, saaledes som den skulde være i alle de Lande, som staae under hans Regiering, og uden hvilken den almindelige Velfærd ikke kunde være muelig. Han havde stedse beklaget den med Krigen forbundne Ulykke, og skulde paa sin Side biedrage alt, til at understytte de Messerer, som den Lovgivende Magt havde taget, for igjen at forskaffe Freds, Handlings, og Fortroeligheds Lyksalighed imellem det gamle Fædreneland og Colonierne, ved en anstændig og varig Fred. - Eftersom General Høwes Brev til LordGermarne dateret den 19de Januarii, beretter, vare denne Generals Tropper paa den Tid friske, og ved et got Moed i deres Vinter=Qvarteerer i Philladelphia, og overflødig forsynet med Proviant. Washington stod i Balleyfore-Treek, næsten 4 Tydske Mile fra Philladelphia i Hytter, og var forskandser; og i Wilmingion stode 1200 Mand af Fienderne ligeledes i en Forskandsning. Alting var reeligt paa begge Sider. Generalen lover ellers igjen at skrive, saasnart Floden Delaware er aaben. Fra America vil man, da over staaende Skrivelse er gammel, vide med andre Efterretninger, at et Detaschement af de Washingtønske Tropper have angrebet Redbank og Mud-Jsland, og allerede faaet Post sammesteds; men dog tilsidst have seet sig nødte til at marchere bort derfra med stor Forliis. - Om Marquisens af Nogillis Erklærings Jndhold, veed man: At Kongen af Frankerig har sluttet en Handels og Venskabs Tractat med de 13 forenede Provindser, da samme formelig har bekiendtgjort deres Jndependence for heele Verden. Men forde Hs. allerchristeligste Majestæt ikke har vildet give Hs Brittanniske Majestæt nogen Ombrage, saa er denne Tractat ikke sluttet saaledes, at den skulde udelukke, og skade andre Europæiske Staater, men man har allene paa begge Sider forbundet sig til venskabelige Tienester. Dog saafremt Engeland desaarsag skulde begaae Fiendtligheder imod de Kongelige Franske Undersaatters Skibe, saa havde Hs. allerchristligste Majestæt besluttet, at beskytte sit Flags Ære, og sine Undersaatters Handel. - Enhver troer her sikkert, at en Krig med Frankerig skal ufortøvet udbryde. Lord North har selv i Gaar udladt sig for Directeurerne over Banken, at den var uundgaaelig. Nogle ville sige, at vor Konge allerede i Morgen formelig skulle erklære den. Men dette er endnu meget uvist. Virkelig kan Kongen erklære Krigen efter sit Gotbefindende. Men Hs. Majestæt har denne gang ikke uden Aarsag beraadslaget sig derom med Parlementet. Det er og vist, at det nærværende Ministerium hidindtil har øn skeet, at dette Skrit kunne undgaaes, besynderlig, fordi vi sette og derved ud fra den Fordeel, vi kunde have af vore Allieredes Hielp. Med næste Post skal man herom kunne berette med meere Vished.