Aalborg Stiftstidende, 1835-12-14
Jndsendte Stykker.) Ligesom de aarlige Regninger af Fattigskatten blive fremlagte til Eftersyn, saaledes var det ogsaa ønskeligt, at Ligningen af den saakaldte Skillingstaxt eller Jndqvarteringsskat paa lige Maade blev offentliggjort, for at enhver Vedkommende derved kunde gives Leilighed til, betimeligen at iagttage sin Tarv i saa Henseende Kjøbmand og Høker; disse to staae, egentligt talt, i et besynderligt Forhold til hinanden her i Byen; en Høker maa ikke handle med Urtekram og s. v.; dette er i sin Orden, men Kjøbmanden maa nok, saaledes som jo og er Tilfældet i de fleste Boutikker, handle med alle Slags Høkervarer og holde Skjænk, altsaa, naar vi ret betragte Sagen, har Høkeren kun meget lidet for sit Privilegium; thi det er jo begribeligt, at Daglønneren og Smaamanden hellere kjøber sit Smør og Ost, samt drikker sin Dram der, hvorhan ikke alene kan faae de øvrige nødvendige Artikler, men end og lokkes ved Tilgift af Sukker, Skraatobak o. s. v., hvilket Ho teren vel ikke engang, som Tilgift betragtet, maa føre i sin Boutik, - Dette giver mig tillige Anledning til at omtale den hæslige, for Kjøbmanden nedværdigende, Skik, der for Tiden er saalle almindelig i Svang, ja endog i den Grad er bleven til Vane, at det er noget, som fordres, nemlig - Tilgift. Jndsenderen veed flere Exempler, hvor Forældrene have hilset deres Børn ved Hjemkomsten fra Kjøbmanden, naar de ere blevne henskikkede blot efter for 2 s. af en eller anden Artikel, med Prygl og Skjælds Jord, fordi de enten slet ingen Tilgift have faaet, eller faaet for lidet!! Kan Kjøbmandstanden da ei blive enig om Afskaffelsen af denne Uskik, der endog kan betragtes som moralsk fordærvende for vedkommende Børn af ufornuftige Forældre. Hvortil nytter endelig denne Tilgift, der vel meest maa betragtes som en Yndlingssag af Tjenestepersonalet paa Hosbondens Pung; det er jo for disse en let Sag at give bort, da deres egen Lomme ei taber derved. Men jeg spørger nok engang, hvortil nytter Tilgiften, har Kjøbmanden gode Varer til billige Priser, behøves den ikke, har han daarlige Varer, besøges han blot at de Kunder, der rende efter Tilgiften, og deres Søgning kan ei være stort bevendt. Har han endelig begge Dele, gode Varer og billige Priser, og endda giver brav Tilgift, maa Aarsagen dertil søges i Concurrencen med en eller anden af hans Medborgere; denne nødes da ogsaa til at give dygtig Tilgift, for ei at tabe Søgningen. Den Ene giver mere end den Anden, søger at overtræffe den Anden i Godhed; det gjælder da, hvem der længst holder ud; - et farligt Spil! Men - for at komme tilbage igjen til det Første, da er dette en Sag, der af Flere end Jndsenderen lægges vore Deputerede, paa Hjerte, naar de i sin Tid indkaldes at ordne og værne om borgerlige Friheder og Rettigheder, at de ville lade det være dem magtpaaliggende, at afsondre Kjøbmandens og Høkerens Privilegier, for at den Sidste dog kan drive sin Næringsvei ukrænket og erholde Noget for den Rettighed, han har betalt; hvoraf han skal svare sine Skatter og ernære sin Familie. Hvad forstaaes ved anordningsmæssig Skolejord, Er det Sultføde til 2 Køer og 6 Faar med Lam, Eller er det et Stykke Jord, hvoraf en Deel giver rigeligt Græs, medens en Part deraf er under Ploven, Er Skolelæreren forpligtet til at blade det hele udlægge med Græs til evig Tid, hvortil skal da den samlede Gjødning bruges, som Skolelæreren ikke maa afhænde? Og vil der ikke ved varig Græsning blive Lyng paa den tørre og Siv m. v. paa den fugtige Ager, Kan Skolelæreren aldrig vente, at det vil gjøres hans Skoledistrict til Pligt, at besørge det fornødne Markarbeide gratis, Har Danmark Landmænd, der ville paastaae, at anordningsmæssig Fourage : 128 Lpd. Hs, 192 Lpd. Halm, kan afgive fornøden Fra der til 2 Køer og 6 Faar i 200 Dage? Hvad ville Stænderne svare? Hvad svarer Publicum,