Aalborg Stiftstidende, 1831-11-10
Det Kgl. Videnskabernes Selskabs udsatte Priis spørgsmaale ere følgende, deels nye, deels gjentagne: 1) Med Hensyn til alle Perturbationerne at bestemme den Bane, som Kometen af 1770 har beskrevet fra den 2den August 1770 indtil dens Jndtrædelse i Jupiters Attractionssphære i Juni 1779. 2) En paa anatomiske Undersøgelser og physiologiske Forsøg grundet Fremstilling om de saakaldte Spaltaabningers Struktur og Function hos Planterne. 3) En sammentrængt kritisk Historie af Philosophien i Storbrittanien siden Humes Tid. 4) At undersøge og oplyse Alt, hvad der vedkommer de efter det romerske Riges Fald af germaniske Folk stiftede, f. Ex. det østgothiske, vestgothiske, angelsachsiske og flere Rigers Handelsforhold. 5) Geographisk at oplyse de danske Kongers Waldemar den Førstes og Knud den Sjettes Krigstoge til Rygen og de pommerske Kyster. For det Thottiske Legat: 7) En hensigtspassende Sammenstilling af det, som er angivet om Farvning med Krap, og en udførlig, paa egen Prøve grundet Anviisning i denne Deel af Farvekunsten. Belønningen for den fyldestgiørende Besvarelse af det Thotiske Spørgsmaal er 200 Rbd. r. S., for hvert af de øvrige Selskabets Guldmedaille af 50 Du katers Værdie. Priisskrifterne indsendes inden Udgang af Decbr. 1832 til Selskabet Secretair, Statsraad H.C. Ørsted, Professor og Ridder samt Dannebrogsmand. "Præsten Gad for Herrens Alter, af Mag. Lindberg. Dersom Lindberg havde citeret "Præsten Gad for Herrens Domstol, da kunde hans Sprog ikke have været drøiere end i anførte Skrift. Dog maa man upartisk ikke kunne fordømme den Mand der paastaaer at enkelt Mand, og for enkelt Menighed, ikke kan have Lov til at foretage Reformer imod Anordninger og Retualer, som Gad efter Skriftet har gjort. Er der ikke skrevet meget angaaende saadanne Forandringer eller Forbedringer, selv af høitagtede Bisper, og alligevel stander det Gamle ved Magt, hvilket dog vist nok ikke skeer, især i en oplyst Stat, uden med god Overlæg. Men hvad der især maa bestyrke denne Mening er den Mærkelighed, at det Kongl. danske Cancellie har udstædt en fornyet Jndskjærpelse af Ritualens Efterfølgelse, der ikke er ældre end fra 16de August 1828. Den Omstændighed, her paaankes, er, at Pastor Gad i Tiltalen til Communicanterne istedetfor Retualens Ord: "den forsfæstede og atter opstandne Christus Jesus, som nu har Blod, hvormed han har fyldestgjort for alle Eders Synder, han styrke og opholde Eder derved i en sand Tro til det evige Liv, har gjort Forandring og sagt: "Den forsfæstede og atter opstandne Christus Jesus, til hvis Jhukommelse, J helligholde denne Handling, styrke og opholde Eder derved i en sand Tro til det evige Liv." En Snedkersvend, Gislesen, kunde ingenlunde taale det hellige Sacramentes Forandring til en blot Jhukommelses Høitidelighed, gik til Pastor Gad og bad ham for Fremtiden afholde sig fra saadanne Forandringer, men da han ikke herom kunde erholde Løfte, henvendte han sig til Siellands Biskop med Klage over Pastoren. (Om Udfaldet tales intet i Skriftet.) Til Lindbergs drøie Udtryk høre unægteligen, at mange Præster ikke kunne følge Ritualen uden at erklære deres egen Tro for falsk og deres egen Prædiken for Løgn. De fleste af Menighederne vide ei engang hvad Præsten efter Ritualen skal sige fordi de ere opdragne i en ukristelig Tid, i ukristelige Stater, under ukristelige Præster, i ukristelige Huse, i ukristelig Omgang. Naar de falske Lærere lægge an paa, at rive de væsentlige Stykker ud af Kristendommen, saa maa saadan plump Udflugt strax falde de Kristne i Øine, og begribe at naar Præsten troede, da kunde saadanne Steder i Ritualet ei forarge ham. Saalænge Forvirringen i Statskirken vedbliver, saalænge aabenbare falske Lærere danne de vordende Præster, og en falsk Lærers Disciple maa vorde som han selv, saalænge bliver det vigtigt at vaage over Ritualens Overholdelse. Clausenianerne anvende alle mulige Kneb og Rænker for at udrydde Troessætningerne. Men førend de selvgjorte og nybagte Reformatoret vilde paatrænge sig skulde de først have legitimeret deres Borgerret i Kirkesamfundet; thi vi har ligesaalidt i Sinde at taale Prof. Clausen, som nogen Jøde, Tyrk eller Hedning som Reformator. Først ud af Kirken, saa kan han reformere hvad han finder uderfor, men i Kirken har han med sit Anhang intet at bestille.