Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-09-04
Blandt de Distrikter, hvis Valg til den forestaaende Rigsdag har Krav paa mere end almindelig Opmærksomhed, er ogsaa det sydligste i Ribe-Amt, det, der støder umiddelbart op til Friserne og det fanatisk slesvigholstenske Tønder, ja for en Deel selv endog bestaaer af den frisiske Befolkning paa Vesterhavets Øer; thi, naar man undtager dets danske Embedsmænd og Jnstitutioner, er Befolkningen her ellers under lige Kaar som den i det øvrige Sønder-Jylland. De henhøre til de samme Folkestammer, have de samme Handelsforbindelser og Erhværvskilder, ja ere tildeels endog spredte rundtom i de til Hertugdømmet Slesvig hørende Sogne, saa deres Stemme er et vægtigt Vidnesbyrd om de af et tydsk Embedsaristokrati upaavirkede Slesvigeres Tænkemaade. Derfor synes det os, at Valget herfra er af særegen Vigtighed; thi ved det vil det vise sig, hvorvidt Beboernes Danskhed strækker sig, og om de Beskyldninger, der i den senere Tid ere gjorte mod dem, ere sande eller ej, Beskyldninger, der blive saameget mere farlige, som Tydskerne jo ei blot ville indlemme Slesvig i det tydske Forbund, men ogsaa bortbytte Æro mod disse Enklaver. Ved Listerdylville de jo have deres bedste Krigshavn, som de allerede kalde et andet Cherbourg, og fra Ballum og Øerne ville de hente Søfolk. Ligeover for saadanne tydske Planer gælder det da at vise ei blot Norden og Tydskland, men England, Frankrig og den hele civiliserede Verden, at Befolkningen, langt fra at ønske at komme under det tydske Forbund, besjæles af et afgjort Had til det. Men har da ikke netop dette Distrikt i den sidste Tid viist den største Hengivenhed for det danske Fædreland, har Befolkningen ikke i denne Krig væbnet sig, og er den ikke, beredt paa at offre Liv og Blod for Danmark, gaaet mod det forræderske Tønder, Dette gælder nu vistnok om Distriktets nordlige Deel, men om ogsaa den sydlige Deel er vaagnet af sin lange Dvale og er bleven sig klart bevidst, at den er Dansk, dette vil bedst kunne vise sig ved de forestaaende Valg. Som det er dette Spørgsmaal, hvis Afgjørelse man nærmest vil søge i det forestaaende Valg, synes det ogsaa at være det, hvortil der først maa tages Hensyn ved Kandidaternes Bedømmelse, og, naar Pastor Gram i Dahler paa Valgmødet i Ribe, meente, at der i dette Distrikt maatte tages særegne Hensyn, saa har han visseligen Ret; kun er det Skade, at han, istedetfor at hæve sig til det nationale Synspunkt, bliver staaende ved det blot lokale. Nu er det rigtignok saa, at dette Distrikts lokale Forhold frembyde større Synderligheder end andensteds, men at kræve særegen Kjendskab til dem, endsige fremhæve denne Kjendskab som den første Betingelse for Distriktets Rigsdagsmand vidner og en saa fuldkommen Mangel paa almindelig politisk Dannelse, at man kun kan forklare sig denne Paastand og den gunstige Modtagelse, den navnlig i Distriktets sydlige Deel synes at have fundet, af den politiske Barndom, hvori Befolkningen endnu befinder sig, i det den ei formaaer at udvide Blikket ud over sin nærmeste Egn og de specielle Spørgsmaal, som der ere Gjenstand for Sognenes fælleds Raadslagninger. Om et Tinghuus skal opføres eller ei, om to Herreder, skulle forenes eller adskilles i Bestyrelsen, om nogle Beboere skulle henlægges under den ene eller den anden Jurisdiction, disse og lignende Spørgsmaal synes fra et indskrænket Synspunkt at være nogle af Statens vigtigste, og istedetfor at tage Hensyn til dem i Valget af Sogneforstandere eller Amtsraadsmedlemmer, i hvilke underordnede Kredse saadanne Spørgsmaal have deres ene rette Plads, troer man, at disses Besvarelse maa afgjøre Valget af Rigsdagens Medlemmer og det en Rigsdags, der ei engang sammenkaldes for at bestemme Landets sædvanlige Love, men for at give dets Grundlov, hvor der allermindst kan være Tale og slige specielle Forhold. Kjendskab hertil er det da ei, der maa gjøres til en nødvendig betingelse for den, Distriktet skal vælge, dette vilde jo kun være at stille sig paa den bornerede Spidsborgerligheds Standpunkt, og Resultatet af saadanne Valg Landet over vilde blive en Forsamling, som, langtfra at bringe noget det hele Land gavnligt for Dagen, vilde tabe sig i et uendelig Virvar af smaalige Stands- og Provinds-Jnteresser Det, der derimod maa gjøres til den uafviselige Betingelse er almindelig politisk og historisk Dannelse og et dansk Sindelag, og dette sidste, som ovenfor viist, ved dette Distrikt fremfor ved noget andet. 4. September 1848. See vi nu hen til dette Distrikts Kandidater, finde vi, at der paa hint Valgmøde i Ribe stillede sig tre, nemlig Pastor Hagen i Medolden, Landvæsenskommissær Knudsen i Forballum og Pastor Gram i Dahler, af hvilke de to første ere bekjendte som nogle af Rødding=Høiskoles Stiftere og Bestyrere, og begge have den sidste Tid ved mangfoldige andre Leiligheder lagt deres danske Sindelag for Dagen. Det var derfor naturligt, at Stemningen i Distriktets nordre og afgjort dansksindede Deel var meget gunstig for dem. Pastor Grams Danskhed har derimod aldrig været synderlig fremtrædende eller mere frastødende, end at han altid har kunnet vedligeholde god Forstaaelse og Omgang med sine tydsksindede Naboer, og, medens han blandt de Fordringer, der maatte gjøres til en Rigsdagsmand ikke nævnede Kundskab til Danmarks Historie, glemte han derimod ikke at kræve saamegen Kundskab i det tydske Sprog, at han med Lethed kan følge og opfatte ethvert Foredrag og enhver Diskussion i dette Sprog. Naar Distriktets sydlige Deel desuagtet synes at have udseet ham til sin Kandidat, haabe vi, at den dermed fornemmelig har taget Hensyn til den Dygtighed og Klarhed i Henseende til Egnens specielle Spørgsmaal, som man ikke kan nægte ham at besidde i ualmindelig Grad, og at den vel ogsaa, selv ubevidst, er bleven ledet af den Kjærlighed og Agtelse, den nærede for ham i hans præstelige Virksomhed. Men det sidste kan naturligviis intet have at gjøre med hans politiske Dygtighed, og det første kan, som vi ovenfor have søgt at vise, kun komme i Betragtning ved Valget af Amtsraadsmedlemmer, ingenlunde ved Valget af Rigsdagsmænd, og vi haabe derfor ogsaa, at naar den sydlige Deels mere oplyste vælgere nærmere betænke dette, og desuden hvormegen Betydning det har, at Distriktet vælger en Mand, der ei blot i sin nærmeste Kreds, men at Danmark, ja af Europa er kjendt for sit danske Sind, de da ville vende deres Opmærksomhed andetsteds hen.