Corsaren, 1842-06-17
Journalernes Stof og Føde ligner Dyrenes Føde, Græsgangene, deri, at det i de varmere Maaneder bliver tørt, og de fritgaaende Dyr - vi mene de uprivilegerede Tidender - have da ret Grund til at see misundelige hen paa det begunstigede Kvæg - vi mene naturligviis de politiske Tidender - der vel er bundet til Krybberne, men som ogsaa der faae rigeligt Foder, skjøndt - Vorherre veed, det kan ikke kjendes synderligt paa dem. - Jsær for os har Varmen indtørret og bortsvedet Stoffet. Folk blive i denne Varme saa dørske, at de endog tilsidesætte deres daglige Forretninger, hvorved naturligviis en beklagelig Mangel paa Daarligheder afstedkommes. Enkelte hæderlige Undtagelser gives der vel, som vi ogsaa med Tak maae nævne. Saaledes har Grundtvig offentliggjort sin Tale om den mageløse Kongelig-Danske Fædrelandskjærlighed og end ikke undladt at vedføie Sangen, den begynder saaledes: "Slaverne raadte paa Østersø, Skoven staaer deilig og grøn, Havfruen leged dog under Ø, Den Sommer og den Eng saa godt kunne sammen." og hvori, Danske Samfunds" Medlemmer sikkert først efter noget Hovedbrud har faaet Mening - hvis de ellers ikke for at spare Hovedbrudet have besluttet, ikke at gjøre nogen Undtagelse, men hjælpe sig uden Mening. Endvidere har Bang havt den Godhed at udgive en Brochure imod Constitutionsbestræbelserne, hvori han som væsentlige Støttepuncter anfører flere Yttringer af Bulow-Crummerow, med den bemærkning, at de for endeel ere feilagtige. Men det er da ogsaa Alt. J alt Øvrigt er der Hvile, ikke engang har Scholten endnu faaet Forlængelse i sin Functionstid som Generalgouverneur, og det uagtet, Kbhposten" siger, at de vestindiske Øer længes meget efter at høre det Modsatte. Men, naar saaledes den indenlandske Politik for Øieblikket er saa mager som en Extraskrivers Pension og saa tør som Hr. Hertzs Humor i "Perspectivkassen", saa indsee vi ikke rettere, end at vi for en kort Tid bør forlade den. For en kort Tid; thi længere end til den 7de Juli, naar Stænderne samles, naar de kongelige Lovforslag og Svar paa Petitionerne komme, naar Adressedebatterne begynde, naar al den Regn kommer befrugtende ned paa Marken - har det ingen Nød for os saavelsom for alle Journaler, saa reise de sig alle med glindsende Øine og slaae om sig for og bag saa glade som Hjorden, der kommer / ind paa den duftende Kløvermark. O, den velsignede 7de Juli! Vi have kun 20 Dage dertil, men, naar man regner den Tid bort, hvori der over hele Landet soves, egentlig slet ingen Dage. De gaae hurtig. Jndtil den Tid gjøre vi en lille Spadseretour i det daglige Liv. Det daglige Liv give Folk selv ved den største Varme ikke slip paa, de lode sig før slaae ihjel, før de opgave det, ergo er man dog vis paa, eet Sted at kunne træffe paa lidt Naragtighed. Vi levere nogle smaae billeder fra vor Promenade derigjennem, de kunde kaldes: Scener af Livet (i en Boutik.) A. Vi have nu taget en Logerende i Huset, han faaer Kost, Logi og Vadsk for 6 Rbd. om Maaneden. B. Det er jo urimeligt. De taber jo derved. A. Jeg skal sige Dem: Min Huusleie er 72 Rbd. om Halvaaret, og den betaler jo saa min Logerende. Principalen. Hvorfor raabte Du saa høit til den Dame? Drengen. Jo, hun var jo hæs. Mad C.- Er det sandt, at Deres Datter er bleven forlovet med en theologisk Candidat? Mad. De7 Ja, Gud skee Lov! Nu har jeg da faaet hende forsørget. En Tjenestepige. Tillader Fruen ikke, at jeg gaaer ud paa Onsdag Eftermiddag istedetfor Søndag Eftermiddag? Fruen. Hvor skal Du saa hen? T. Paa Frederiksberg. Fr. Kan Du da ikke gaae der paa Søndag? T. Jo Frue, men saa er der saa simpelt. (Fortsættes.)