Berlingske Tidende, 1772-09-11
Den Bekiendtgiørelse og Advarsel, som Hs. Majestæt under 24de Aug. har udstædt, angaaende, i Tale og Skriften ey at bruge nærgaaende Udtryk om de forrige Partier, er at følgende Jndhold: "Da Hs. Majest. har seet sine høye Hensigter til almindelig Forening i saa Maade opfyldte, at Rigets Stænder eenstemmig have antaget en nye Regierings Form, hvorved al Anledning til Tvedragt bliver bortryddet, saa har vel Hs. K. Majestæt fuldkommen Grund til at haabe, at alt gammelt Partii, Had og Ueenighed fra nu af skal forsvinde, som beklagelig i de seenere Tider saaledes har adskilt Nationen, at de nærmeste ofte ikke have kundet forliges, hvorved Landet er blevet besmittet med de vederstyggeligste Sæder, som nogen Tid har kundet være i et Christeligt Selskab; men paa det at Hs. K. Msts. Ønske i denne Post desto vissere maatte blive opfyldt, finder Hs. M. sig høyst foranlediget, til alvorligen at befale, at herefter ingen ærerørige Udtryk, angaaende de forrige Partier, maae i noget Skrift indføres, ikke heller de forhadte Ord, som have tient til at betegne begge Partier, i saadan Forstand og Meening nogensteds bruges. Hs. bærer og den naadige Fortrolighed til samtlige sine Undersaattere, at denne hans befaling i Henseende til almindelig Tale og Skrifter bliver af Nidkiærhed og Kiærlighed for Fædrenelandets Tryghed og Rolighed, ligeledes i enkelte Sælskaber iagttaget, saa at baade Lov og Sæder maatte stemme over reens udi eet og samme Øyemærke, at giøre af det Svenske Folk et Folk, sammenbundet og foreenet i Ærbødighed for Gud Lydighed mod Øvrigheden, Kiærlighed til Fædrenelandet, og Udøvelse af alle borgerlige Dyder. Jblant de nu værende Prøver, som Svenske Mænd med den inderligste Glæde erfare af vor store Konges naadige Omsorg og Omhyggelighed for ved vise Forfatninger at lede sine troe Undersaattere til gode Sæder. og en saadan Agt for Lov og Dyd, som anstaaer retskafne friMænd, bør og med Underdanigst Erkiendtlighed anprises den naadige befaling, som Hs. M. nylig under 27de Aug. har givet saavel til Hr. Baron og Ober=Stadtholderen i Stock holm, om det saa bekiendte som forskrækkelige Rosen Kammers Afskaffelse, som og til alle Hof= og Ober Retter, samt Befalingsmænd, om deslige til piinlige Forhør indrettede Fængslers Nedbrydelse. Den Svenske Lov befaler, at ingen maae pines og plages til Bekiendelse, ey heller nogen efter en paa saadan Maade aflagt Tilstaaelse dræbes. Hs. Majest. har og derhos naadigst overveyet, at ingen Ting kan være mere stridende imod Menneskeligheden selv, og et ædelmodigt Folks Værdighed, end gruelige og haarde Straffer, og en plagende Omgang med dem, som for nogen Forbrydelse ere blevne angivne; hvorfor og denne sit Folks ømme Fader ikke har kundet taale, at saadanne Plage=Stæder, som allene kunde tiene til Redskaber for Vold, Forfølgelse og Tyrannie, nogensinde mere udi Sverrige skulle tilstædes, men saa aldeles forstyrres, at endog Erindring af dem for en lykkeligere Eftertid hos os burde reent bortfalde. - Med Postens Afgang imellem Stockholm og Dalar er til større Beqvemmelighed i Correspondencen gjort den Forandring, at Posten fra Dalars ankommer hertil hver Tirsdag og Løverdag Morgen, og afgaaer igjen herfra samme Dage Kl. 12 Middag, fra 1ste April til ult. Octobris; men paa den øvrige Tid af Aaret ankommer og afgaaer samme Post ikkun 1 gang om Ugen, nemlig Løverdag.