Aalborgs Stifts Adresseavis, 1820-04-10
Spanien. Rigets nuværende Statsforfatning med de saakaldte Cortes eller Stænder er et System af en meget stærkt indskrænket monarchisk Regiering: Kongen har ikke engang saa megen Myndighed som Kongen af England. Alle Midler til et vilkaarligt Regimente ere ham betagne, dog besidder han, ligesom Kongen af England, Magt til at giøre Godt, og hans Person, som er hellig, er udstyret med den Anseelse, som er nødvendig til Opretholdelsen af en Stats arvelige Overhoveds Værdighed. Han sanctionerer og kundgiør de af Stænderne foreslagne Love og har udelukkende Magt til sammes Fuldbyrdelse; han udfærdiger Forordninger, Reglementer og Forholds befalinger tienende til Lovenes Fuldbyrdelse; han besørger og paaseer Justitsens hastige og fuldkomne Udøvelse: han erklærer Krig, slutter og ratificerer Fred, hvorfor han har at aflægge Stænderne Regnskab; han udnævner salle Dommere efter Statsraadets Forslag; han besætter alle civile og militære Poster og udnævner, efter Statsraadets Forslag, Bisper, og bortgiver alle andre geistlige Embeder og Præbender, til hvilke han har Patronatsret; han uddeler Hæderstegn og Rangtitler i Medfør at Loven; han commanderer Krigsmagten tillands og tilvands og udnævner Generaler og Admiraler, samt bestyrer og omsløtter den væbnede Magt efter Tidens Tarv; slutter Stats- og Handelsfordrage med andre Magter og udnævner Sendemænd og Consuler; han lader slaae Mønt, hvorpaa hans Brystbillede og Navn præges; han bestemmer Anvendelsen af de til Statsforvaltningens samtlige Grene bestemte Penge; han benaader Forbrydere i Medfør af Loven a. - Stænderne ere aarlig samlede i Madrid i Maanederne Marts, April og Mai, og bestaae af Deputerede fra alle Rigets Provindser i og udenfor Europa, som vælges hvert andet Aar, en Deputeret for hvert 70000 Jndbyggere, og som ere afhængige Mænd, der ei maae besidde noget kongeligt Embede i den Tid de ere Medlemmer af Stændernes Forsamling, heller ikke søge om noget til sig selv eller Andre. De giøre Forslag til Love, tage Kongen i Ed, afgiøre enhver Tvivl om Thronfølgens Orden, indsætte Regentskab eller Regent, naar Behov giøres, vedkiende Prindsen af Asturien, sætte Formynder for Kongen i hans Mindreaarighed, antage de offensive Alliance-Tractater samt Subsidie- og specielle Handels-Tractater, før de kunne ratificeres, tillade eller forbyde fremmede Tropper i Riget, oprette eller afskaffe Dommer= og StatsEmbeder, bestemme aarlig efter Forslag fra Kongen, Krigshærens og Sømagtens Styrke i Fred og i Krig, udstede Forordninger for og om Armeen, Floden og Landmilitsen, fastsætte Statsforvaltningens Udgifter, bestemme aarlig alle Skatter og Paalæg, giøre Statslaan, vedtage Skatternes Fordeling paa Provindserne, paasee og vedtage Regningerne over Statens Penges Anvendelse, fastsatte Tolden og dens Tarif, bestyre Nationalgodserne, bestemme Mønternes Værd, Vægt, Finhed, Præg og Navn, antage det System af Maal og Vægt, som de ansee passeligst, fremme alskiøns Jndustrie og bortfierne dens Hindringer, lægge Planen til Underviisningsvæsnet i alle Rigets Provindser og have Opsyn med Prindsen af Asturiens Opdragelse, regulere Politi= og Sanitets-Anliggenderne, beskytte Trykkefriheden, paasee at Ministre og andre offentlige Embedsmænd virkelig drages til Regnskab, samt endelig at meddele eller nægte deres Samtykke i alle de Tilfælde og ved alle de Forhandlinger, hvor samme ifølge Ridsforfatningen behøves. - Saaledes, seer man heraf, har Spanien nu en Regering, som man ikke uden Føie benævner et "monarchisk Demokratie" Den Kongelige Magts Jndskrænkninger ere følgende: a) Kongen kan under intet Paaskud hindre Stændernes Holdelse paa den i Rigsforfatningen bestemte Tid og i de deri angivne Tilfælde og hverken ophæve eller opløse samme eller paa nogen Maade lægge hindringer i Veien for deres Møder eller Raadslagninger. De som raade ham til at forsøge Saadant eller ere ham behielpelige derved, skulle erklæres for Landsforrædere og lovmæssig tiltales som Saadanne. b) Kongen kan ikke uden Stændernes Samtykke bortfierne sig fra sit Rige, og hvis han giør dat, da ansees det som om han havde frasagt sig Kronen. c) Kongen kan hverken afhænde, afstaae eller paa hvilkensomhelst Maade til Andre overdrage enten den kongelige Magt, eller nogensomhelst af fine Forrettigheder; skulde han af en eller anden Aarsag ville frasige sig Kronen til Fordeel for sin umiddelbare Efterfølger, da kan han ikke gjøre det uden Stændernes Jndvilligelse. d) Kongen kan ingen Provinds, ingen Stad, ingen By, intet Sted, eller nogensomhelst Deel af det Spanske Herredømme, den være aldrig saa liden, afhænde, afstaae aller bortbytte. e) Kongen kan uden Stændernes Samtykke ingen offensive Alliance slutte med nogen fremmed Magt, ikke noget særligt Handelsfordrag. f) Ligesaalidet kan han uden Stændernes Samtykke forbinde sig til at betale nogen fremmed Magt Subsidier. g) Kongen kan uden Stændernes Samtykke hverken afstaae eller afhænde National-Krongodserne. ) Kongen for sig allene kan, uden at Stænderne have anordnet det, hverken giøre noget Paalæg eller hæve nogen Skat, ligemeget hvad Navn den fører eller Bestemmelse den har, i) Kongen kan hverken meddele nogen Enkelt eller noget Samfund noget udelukkende Privilegium. ) Kongen kan hverken bemægtige sig nogen Privatmands eller noget Samfunds Eiendom eller forstyrre dem i sammes Besiddelse, Nytte eller Brug, men skulde det i noget Tilfælde være nødvendigt til et eller andet Øiemed af erkiendt Nytte for Staten, at fratage Nogen sammes Eiendom, da kan Saadant kun finde Sted, naar han til samme Tid vorder skades holdt eller erholder behørig Godtgiørelse efter Sagkyndiges Kiendelse. 1) Kongen kan Jngen berøve hans Frihed eller for sig paalægge nogen Straf. Den Minister, som undertegner befalingen dertil, og den Dommer, som fuldbyrder samme, ere Nationen derfor ansvarlige, og blive at straffe som skyldige i Forbrydelse imod den personlige Frihed. Kuns i det Tilfælde, hvor Statens Vel og Sikkerhed skulde udkræve nogen Persons Hæftelse, kan Kongen udstede befaling dertil, dog under den Betingelse, at den heftede Person inden 48 Timer maa være overleveret vedkommende Dommer eller Domstol. m. Kongen skal, før han slutter nogen Ægteskabsforbindelse, anmelde Saadant for Stænderne, for dertil at erholde deres Samtykke, og giør han ikke dette, saa skal det ansees, som om han frasagde sig Kronen. Ministre (Secretaros de Despacho) ere syv, nemlig Statsminister, Ministeren for Spaniens og hosliggende Øers Regering, en for Regeringen af Landen hinsides Havet, sen for Naade og Justits, en for Finantser, en for Land- og en for Sø=Krigsmagten. Stænderne kunne giøre de forandringer i Ministeriernes Organisering, som Erfaring og Omstændigheder giøre fornødne. Ministrene ere ansvarlige til Stænderne for alle der Forordninger, uden at kunne paaberaabe sig Kongen befalinger.