Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1741-03-01
Den 26 Sept. behagede det Hans Kongel. Majest. Allern at de publicere en Forordning om Korn-Skatten i Danmark for ForAar 1742. For September Maaned. For at tiene den, som ikke ere det Tydske Sprog mægtige, meddeeles en Oversættelse af det Russiske Manifest imod Sverrig, lydende saaledes: Af Guds Naade Vi Johan III. Keyser og Souveraine Hersker over alle Reusser, &c. &c. &c. Giøre hermed vitterligt, endskiønt Sverriges Krone, siden vi kom paa den Souveraine Keyserlige Throne af gandske Rusland, saavelsom og tilforn i Vares i Gud hvilende Priisværdigste Forfædres Keiserlige Mejestæters Tiid, efterat samme Aar 1721. havde sluttet en ævFreds-Tractat med Rusland, og derefter oprettet et sterkt Fo bund, hvilket paa begge Sider kraftigst blev bekræftet, haver ved adskillige Leyligheder lagt en Vores Riger høyst skadelig og li imod de forrige Fordrage stridende Opførsel, for Dagen, og Særdeleshed i nogle Aar ladet see saa megen Fiendtlighed; Anmositet til Vores smerteligste Tort og til Vores Jnteresse og Vore Rigers Velfærds Skade, at man ikke kunde vente meer utaaleligt og smerteligt af en offentlig declareret Fiende, saades, som den gandske uparthieske Verden, for hvis Øyne i dette er skeet, ikke vil vegre sig for at bekræfte med et sandfædigt Vidnesbyrd; Saa have Vi dog, for paa Vores Side he lig og u brydelig at vedligeholde den med Sverriges Krone slu tede ævige Freds-Tractat og det oprettede Forbund, og derhos at lade Vores troe Undersaatter nyde Frugterne af den af Ge forlenede Fred i fuldkommen Røe, taalmodelig taalet alt i anførte, i Haab, at man endelig paa Svensk Side skulde kiendt Vores genereuse Begegning og bestandige Moderation, og paa en god Maade tragte at ophæve og fremdeles at afskaffe en saa stridig og lige imod Tractaterne løbende Opførsel, til Undersaatternes Nytte og Velfærd paa begge Sider; hvortil man paa Vores Side, af en Sand Begierlighed til at vedligeholde Fre og Rolighed uforstyrret; og baade flye en Gld ubehagelig Krig, og uskyldig Blods Udgydelse, ikke haver efterladt at a vende alle de Vores Keyserlige Dignitet anstændige Mi Veye. Aar 1741. Men disse Vores fredsommelige Hensigter have i Steden for den ønske gode Effect blot tient dertil, at denne Krone haver forøget ondt med ondt, og haver desto hastigere let til at sætte sit allerede for lang Tiid siden fattede Forsæt i Verk, at begynde en aabenbare uretfærdig Kriig, i det Efterretning nu er indløbet fra Stokholm, at bemeldte Krone Sverrig, efterat den gandske haver tilside sat den med Os sluttede ævige Fred og Forbund, forgangen 24 Julii virkelig haver declareret Kriig imod Os og Vor Keyserdom, og allerede ladet den offentlig bekiendt gjøre i Stokholm; da imidlertid dens Tropper til Lands, saavelsom og Floden og de øvrige armeerte Fartøyer have staaet i bestandig Bereedskab til Kriigs-Operationer. Ligesom det nu er gandske u-hørligt iblant de vildeste Nationer selv og vantroe, Hedninger, som have ingen Kundskab om Gud, og saa meget desmeere iblant Christelige Potenzer, at begynde en Kriig, uden at have forud aabenbaret Aarsagerne til sin Misfornøyelse, eller i det mindste have ført de ringeste grundede Besværinger, og derfor at have anholdet om en anstændig Remedering, som dette altsammen nu virkelig er skeet paa Svensk Side; saa blive Vi ved denne paa den Svenske Krones Side paafulgte FredsBrydelse, og imod Os og Vores Rige declarerte Kriig, formedelst den af Gud Os paalagte Forsorg for Vores Riges og Landes Sikkerhed, u-forbigiengelig nødte til deres Forsvar, under den Allerhøyestes Paakaldelse, at anvende de af ham Os forlenede Kræfter, og med væbnet Haand tilbørlig forsvare Vores Keyserdom og Undersaatter for denne meenedige og onde Fiende. Derfor have Vi befalet at giøre saadant hermed offentligen bekiendt, paa det at Vores troe Undersaatter kand være underrettede herom, og med brændende Hierter flittig paakalde den Allerhøyeste om hans Velsignelse over Vores til deres Sikkerhed og Beskyttelse grebne retfærdige Vaaben, og af ham, som er Kilden til alt Godt, maa udbede en lykkelig Befordring i disse Vores retfærdige Hensigter, hvori Vi saa meget des fastere og utvivlagtigere forlade og paa hans Almagt, siden han er Hævnere over all retfærdighed, og selv skal styrte Vores Fiender For September Maaned der i den Grav, som de have vildet tillave for Os. J det øvrige bliver hermed, saavel Vores Undersaatter, som alle andre, der ere Os forbundne med Eed og Pligt, Allernaadigst befalet, fra nu af ikke at holde nogen Communication, Handel eller Correspondence, hvad Navn den end kunde have, med den Svenske Krones Undersaatter, og forall fiendtlig Overfald, Spioner og deslige fiendtlige Folk og Foretagende altid at agte og vare sig, som og ikke mindre ved alle Leyligheder at sigte for Os, Vores Rige og Fæderneland, og forsvare det samme ved at vove deres Liv og Blod, saaledes som det efter Eed og Pligt bør troe Undersaatter, ved Straf af haardeste Ansvar og skarpeste Hævn. Til dette desmeere at bekræfte, have Vi befalet at forkynde dette Manifest i Vores heele Rige. Givet St. Petersborg den 13. (24.) Augustii 1741. Originalen er af Hendes Keyserlige Høyhed Stor-Fyrstinden, og Rigets Forvalterinde med egne Hænder saaledes underskrevet: I Hans Keyserl. Majestets Navn (LS.) Af N. A.