Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-07-27
Kongelig Forordning. Under Datum Frederichsberg Slot den 15de 1 Junii 1792 har Hs. kongelige Majestæt, udgivet en Forordning af følgende Jndhold: at Hs. Majestæt, for at fremvirke Agerdyrkningens Forbedring i Danmark, ved Fæstejordernes Udskiftning af Fælledskabet, samt Gaardes og Huses Udfløtning paa de fra Byerne alt for langt bortliggende Jordlodder, saavelsom og, ved at befordre betydelige Hovedgaarders Jorders Udparcellering, at bane Jorddrotterne Vei til, med Fordeel at kunne formindske, og, efter Muelighed, afskaffe Hoveriet, allernaadigst vil forunde dem, som foretage deslige almeennyttige, samt for Bondestanden og Agerdyrkningen gavnlige, Jndretninger, billige Fordeele. I dette Øiemeed bydes og befales herved allernaadigst følgende. 1 s. Da de Jorddrotter, som bekoste Opmaalinger, Udskiftninger af Fælledskab, Udfløtninger og deslige paa de dem tilhørende Bønderjorder, selv ikke kunne høste nogen egentlig Fordeel af disse Forbedringer, saalænge de nærværende Fæstere af Jorderne leve, eller beholde samme i Fæste, saa ville Vi, til billig Lettelse for Jorddrotterne, saavelsom og i Hensigt til, at de nærværende Fæstere af udskiftede Jorder i Almindelighed snart komme til at høste, om ikke den fulde, saa dog betydelig Nytte af saadanne Forbedringer, bevilge: at, hvor Bøndergods herefter udskiftes, enten ganske, eller for en Deel, saaledes, at Fælledskabet imellem Mand og Mand paa fordeelagtigste Maade, efter ethvert Steds Beskaffenhed, ophæves, og til den Ende fornøden Udfløtning af Gaarde og Huse derved forbindes, maa det være Jorddrotten tilladt at fordeele, efter Hartkornet, paa de Gaard= og Huusmænd i enhver Bye, som have faaet deres Jorder udskiftede, og af dem, saalænge de beholde bemeldte Jorder i Fæste, lade sig aarlig betale, Beløbet af Renten, beregnet til 4 Procent, af den Capital, som beviisligen er bleven anvendt paa Bønderjordernes Opmaaling, Udskiftning mellem Mand og Mand, de fornødne Gaardes og Huses Udfløtning, Loddernes og Havernes forsvarlige Jndhegning, Jordernes Forbedring, ved skadeligt Vands Afledning, Stenes, Træers, Krats og Tuers Bortrydning, samt Brøndes og de fornødne Vandsteders Opgravning; i hvil den Rente=Afgivts Erleggelse og de Huusmænd, som have Jord, der ei er ansat til Hartkorn, skulle tage Deel efter deres Tillæg af Jord. 2 s. Forommeldte Rente=Afgivt skal ikke af Fæsterne erlegges, førend fra den Tid, da den af Udskiftningen flydende Forbedring afkaster saa megen Fordeel, af Rente Afgivten af samme kan afholdes. I Hensigt hertil skulle Jndboerne ikke, førend efter et Aars Forløb, at regne fra 1ste Januarii, efterat enhver af dem har tiltraadt sin Lod, være pligtige at svare Rente=Afgivteen; dog saaledes, at de, i det første Aar fra sidst benævnte Tid, ikkun betale det halve, men i de følgende Aar det fulde Beløb af Renterne; og hvad Udfløttere angaaer, da skulle disse, i de første 3de Aar, ligeledes at regne fra 1ste Januar, efterat enhver har tiltraadt sin Lod, være frie tagne for at svare Rente Afgivteen; hvorimod de i det fierde Aar skulle betale 1/2 Deel, i det femte 3/2 Dele, og i det siette og de følgende Aar det fulde Beløb af den bestemte Rente. De samme Terminer, som her ere bestemte til Rente=Afgivtens Begyndelse for Fæstebønder i Almindelighed, bør ogsaa finde Sted, for saavidt saadan Afgivt udreedes af Fæstebønder paa beneficeret Gods, som herefter udskiftes, eller udfløttes, i Stedet for at disse ellers, i Følge Forordningen af 23de April 1784, dens 26 s. 2 Post, skulde strax efter 3de Aars Forløb udrede de fulde Renter af Bekostnings=Summen, for Udskiftningen. - Endskiønt ved Udskiftninger i Almindelighed vil for Fæstere tilveiebringes langt betydeligere Fordeel, end Beløbet af Rente Afgivten for enhver især kan udgiøre, saa skal dog, naar det i enkelte Tilfælde maatte indtræffe, at en Fæster af en paa den ved denne Forordning foreskrevne Maade udskiftet Jordlod, endog efterat foran bestemte Terminer ere udløbne, formedelst særdeles Omstændigheder, og uagtet han fra sin Side har anvendt vedbørlig Stræbsomhed, ikke ved den foretagne Forbedring vinder saa meget, som Rente=Afgivten beløber, Fæstererens Friehed for Rente=Afgivt forholdsmæssigen paa fleere Aar, eller for hans hele Fæste Tid forlænges, uden at Jorddrotten derfor maa kunne fordre Godtgiørelse af de øvrige Fæstebønder, som tilligemed denne ere blevne udskiftede. - Hvad nogen Benificiarius maatte kunne afgaae derved, at en hans Fæstebonde fritages paa kortere eller længere Tid for at svare Renter af de paa sammes Fæstegaard anvendte Udskiftnings= og Forbedrings=Omkostninger, legges til den Godtgiørelse, hvilken Benesiciarius, eller hans Arvinger, efter Forordnirgen. af 23de April 1791, dens 26de Hs. 2 Post, have Ret til at erholde af Eftermanden i Embedet. 3 C. Jorddrotten skal allene have Ret til at bringe Bekostninger paa udfløttede Bygninger i Anslag til Rente=Afgivtens Bestemmelse, for saavidt de opførte Bygninger ere forsvarlige og gode, efter enhver Egns Bygningsmaade. For de beste Bygninger af dette Slags maa imidlertid ikke beregnes høiere i Omkostninger, end 7 Rdlr. for hvert Fag Stald, Lade, eller andet Udhuus, og, i Omkostninger paa et udfløttet Huus, 3 Rdlr. for Faget. Neden=Tømmeret til Bygningerne maa ikke komme i Anslag under Omkostningerne. 4 s. For at opmuntre Jorddrotterne til at forunde de Fæstebønder, som udskiftes og udfløttes, al muelig Lettelse, medens Udskiftningen og Udfløtningen gaaer for sig, maa det være tilladt, til Forbedrings Capitalen, af hvilken Renterne skulle svares, at anslaae Beløbet af de Kongelige Skatter, Landgilden og Hoverie=Penge, som enten for eet eller fleere Aar eftergives en udskiftet eller udfløttet Fæster; dog maa en Jorddrot, i Henseende til Restancer, som for længere Tid tilbage, end et Aar før Udskiftningen, ere Bonden crediterede, efter at han har anvendt dennes Kræfter og Fliid paa at udfløtte sin Gaard, ikke have Ret til, for saadanne gamle Restanceer, at søge Udfløtteren til Fæstes Fortabelse. 5 s. Naar Fæstebønderne i den udskiftede Bye kunne og ville inden en bestemt Tid, in Natura forrette enten alt, eller en Deel af Jndhegnings og Grundforbedrings=Arbeidet, med meere, eller Jorddrotten, i Overeensstemmelse med Forordningen af 22. April 1781, dens 12te C., lader Godsets øvrige Bønder med Jndhegningen komme de udskiftede Bønder til Hielp, da kan Jorddrotten, ikke være berettiget at beregne Omkostninger for saadant Arbeide i den Sum, hvoraf Bønderne skulle faae Rente=Afgivten. 6 s. Enhver Jorddrot, som, efter denne Forordning, vil vente at faae Renterne af de her omhandlede Forbedrings=Omkostninger hos sine Fæstebønder, bør lagttage følgende: a) At Jordlodderne ved Udskiftningen gives beqvemme Skikkelser, samt at ingen til den Hensigt fornøden Udfløtning efter lades. Jngen Hovedlod, for hvilken Rente Afgivt skal kunne forlanges, maa derfor være meere, end 4 Gange saa lang, til yderste Markeskiæl, som den er breed, naar ved længden, smaa Kiler og Bugter ikke tages i Betragtning, og til Breeden i det Heele tages Middeltallet. af Loddens største og mindste Breede. Dog, naar en Jordlod er ualmindelig stor, eller Bygningen ligger paa den ene Ende af Lodden, bor Lodden tillegges en større forholdmæssig Breede, at Besideren af en saadan Lod ikke har længere fra sin Gaards Bygning til Hovedloddens længst fraliggende Agerjord, end omtrent 1500 Alen. b) At Bønderne, til Udfløtning, Udskiftning, Loddernes Jndhegning og Grundforbedringer, hvor disse behøves, gives saadan Hielp, at de ikke ved Udskiftningen kunne med Rette ansees at være blevne bebyrdede over deres Kræfter, og c) At der for Bønderne ved Udskiftningen til veiebringes ikke mindre aarlig Fordeel, end Renternes Beløb. - De Fordeele, som ved Jordernes Reebning, tilfalde en eller anden Fæster, ansees at være Udskiftningen selv uvedkommen, de, og kunne derfor ikke tages i Betragtning. - Naar ovenanførte Puncter, ved forehavende Udskiftninger og Forbedringer, ikke lagttages, bortfalder, som meldt, Jorddrotternes Ret til at fordre af Fæsterne Renter af de paa saadan ne Udskiftninger anvendte Bekostninger. Ligeledes skal i det Tilfælde at Jorddrotten, efterat Byens Udskiftning er fuldbyrdet, vil foretage Udfløtning af en, for sine Jorder i en Bye ubeqvem liggende Gaard, Renterne af Bekostningerne paa saadan Gaards Udsløtning ikke kunne paalegges Fæstebonden, med mindre denne der, forud har samtykket. 7 §. Udgivterne ved Udskiftninger, med tilhørende Udfløtninger og Forbedringer, beregnes og sammenlegges af Jorddrotten særskilt for de ham i hver Bye, som udskiftes, tilhørende Fæstere, og, naar derpaa fra det hele Beløb er afdraget den Sum, som af Hs. Majestæts Kasse maatte være tilstaaet i Bygningshielp, beregnes Renten af det øvrige, for at inddeles paa de udskiftede Fæstebønder; dog skal, i det Tilfælde, at Jorddrotten til den foretagne Jord=Udskiftning og Forbedring maatte have erholdet Laan af Credit=Kassen, for modererede Renter: Beløbet af denne Nedsettelse i Renterne til Credit Kassen fradrages Renterne af den hele ansatte Bekostnings=Sum 8 s. Det skal være enhver Jorddrot tilladt, saavel før, som efter at han har begyndt, eller til endebragt Udskiftningen paa sit Gods, at treffe Forening med Fæstebønderne om, hvad disse, efterat de ere udskiftede, ville betale i forhøiet Afgivt. Og maa det staae Parterne frit for at fastsette Afgivten, ligesom de derom kunne overeenskomme, være sig til meere eller mindre, end Renterne af den paa Udskiftningen anvendte Capital. Dog skulle de i denne Forordnings 3 og 6 sk. foreskrevne Regler, i Henseende til Loddernes Dannelse og Bygningens Beskaffenhed, nøie lagttages. Saadanne Foreninger bør være skrivtlige og i samme tydeligen bestemmes, saavel Afgivtens Beløb, deraf enhver Bonde især aarligen skal erlegges, som fra hvad Tid den svares. Naar Foreningen er sluttet, skal den af Bønderne selv vedgaaes for Amtmanden, som til Beviis herom paategner samme, hvorefter den bliver til Regel og Følge for Contrahenterne. - Det skal og være beneficiariis uformeent at indgaae deslige Foreninger med Fæsterne paa det dem forlenede Gods; dog bør enhver saadan Forening, efterat den af Amtmanden er paategnet, indsendes i Cancelliet til Approbation. 9 F. Skulde Jorddrotterne eller Benesiciarii ei kunne treffe saadanne Foreninger med Fæstebønderne, om Bestemmelse af hvad enhver af disse ville vedtage at svare i forhøiet Afgivt for de paa Udskiftningen anvendte Omkostninger, bør Amtmanden og Landvæsens=Commissarierne derover, ligesom i Henseende til andre Landvæsens=Sager i Almindelighed ved Forordningen af 23de April 1781 er andordnet, give Eragtning; og dersom nogen af Parterne ei med samme er tilfreds, afgiøres Sagen ved Rentekammerets Kiendelse, ved hvilken det ganske skal have sit Forblivende. Til den Ende skal det i en hver saadan Sag paaligge Amtmanden og Landvæsens=Commissarierne: a) Nøie at gjennemgaae og efter Omstændighederne at nedsette Jorddrottens Regning paa Forbedrings=Capitalen, alt i Overeensstemmelse med de i denne Forordnings indeholdende Forskrivter, b) At undersøge og derefter bestemme, fra hvad Tid Rente=Afgivten af enhver udskiftet eller udfløttet Fæster, efter det, som herom i denne Anordning er foreskrevet, bør udreedes, eller, om den, formedelst Loddens Beskaffenhed, aldeles ikke af ham bør svares. c) At eftersee, om de opførte nye Bygninger ere forsvarlige og gode Bonde=Bygninger. efter hver Egns Bygningsmaade, samt derefter at bestemme, hvorledes Bekostningerne for disse, efter hvad desangaaende i 3 §. er foreskrevet, bør beregnes. d) At undersøge, om Jordlodderne ved Udskiftningen have faaet saadanne beqvemme og passende Dannelser efter enhver Byes locale Beskaffenhed, at Renterne af Omkostningerne kunne, efter den 6te C., fordres af Fæsterne. 10 s. De Fæstere, der ere i Besiddelse af Jordlodder, som, førend denne Anordnings Bekiendtgiørelse, ere udskiftede og af Fæsterne tiltraadte, kan ikke i Kraft af denne Anordning paalegges nogen forhøiet Afgivt. Derimod skal det være Jorddrotterne uformeent, naar saadanne, af Fælledskabet speciel udskifte de, Eiendomme blive fæsteledige, af de tilkommende Fæstere at beringe sig saadanne Afgivter, som de med dem kunne forenes om; hvilket ligeledes gielder for de Jordegods-Eiere, som giøre Udskiftning efter denne allernaadigste Forordning. 11 s. For de meere at opmuntre til Bønderjorders Udskiftning af Fælledskab, maa det ligeledes være Jorddrotterne tilladt at bortforpagte deres, af alt Fælledskab speciel udskiftede, Bøndergaarde, naar samme ere fæsteledige, paa tvende, eller fleere Personers Levetid, eller og paa et bestemt Aaremaal, dog ikke kortere end 50 Aar, for Forpagteren og hans Arvinger, eller hvem han eller de, i Overeensstemmelse med Contracteen, ville overdrage deres Ret; Dog at Forpagteren, naar det enten udtrykkeligen i Con trakten er bleven bestemt, eller Parterne derom, siden kunne blive enige, maa have Ret til, inden fornævnte Tids Forløb, at opsige Forpagtningen. 12 s. Til at befordre Hoveriets frivillige Afskaffelse og store Hovedgaards Jorders bedste muelige Dyrkning, skal det være sammes Eiere, naar de ville udparcellere, eller i mindre Lodder til særskilt Dyrkning inddeele deres Hovedgaarders Jorder, tilladt ei allene, til Udflytning af de fornødne Bygninger, at betiene sig af Bøndergodsets Hielp, efter rigtig Omgang, men endog at forøge de Parcellers Størrelse, som de ville dyrke, uden Hoverie, med tilstødende Bønderjorder, naar saadanne vorde fæsteledigede; dog med den Bestemmelse, at tilde Parceller som ikke have meere, end 50 Tønder Land Hovedgaardsjorder, ikkun i det høie ste maa legges halv saa meget af Bønderjorder, og til de Parceller, til hvilke henlegges meere, end 50 Tønder Land Hovedgaards=Jorder, ikkun en tredie Deel saa meget af Bønderjorder, som dem af Hovedgaards Jorder er tillagt. - Til saadan Hovedgaards Jorders Parcellering, samt Bønderjorders Sammenleggelse med Parceller af førstbemeldte Jorder bør i ethvert Tilfælde forud erhverves Rentekammerets Approbation 3 Ligesom og bemeldte Kammer, forinden nogen Parcel med eller uden Bønderjorder maa afhændes, foranstalter, at Parcellen, for saavidt den bestaaer af Hovedgaards=Jorder, paa den i Placaten af 2 August 1786 befalede Maade anseet tes til Hartkorn, i Forhold til heele Hovedgaardens frie Hartkorn; hvorimod de Bønderjorder, som henlegges til Parceller, bør, forinden saadant skeer, paa lige Maade være ansatte til Hartkorn. Af Hoved=Parcellen skal i slige Tilfælde udreedes alle de Hovedgaardstaxten paaliggende Byrder, saavidt disse ikke kunne deeles, dog med Forbeholdenhed, at nyde Godtgiørelse af de øvrige Parcellers Besiddere, i Forhold til enhvers Hartkorn. Under saadan Bestemmelse maa Eieren være berettiget til at afhænde de ind, deelte Parceller med Hovedgaardstaxts=Frihed, dog at i Skiøderne indføres det adtrykkelige Vilkaar, at Parcellerne, hverken nu, eller i Fremtiden, maae drives ved Hoverie af Bønder, som bruge Gaarde. – Naar en Hovedgaard paa foranførte Maade er bleven udparcelleret, maa det vel fremdeles, ligesom hidtil være Ef eren tilladt, uden Jndskrænkning af dens Bøndergods at afhænde alt det, som den deraf har meere, end 200 Tønder Hartkorn; men naar de 200 Tønder Hartkorn Bøndergods, som ellers udfordres til Gaardens Completering, eller nogen Deel af dette Hartkorn afhændes, maa det allene skee under det Vilkaar, at samme ingen finde maa tiene til at complettere en Hovedgaard. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Politisk.