Viborger Samler, 1835-05-05
Gazette de Frange forsikkrer saaledes, at Hr. Livingstons Gesandtskabspersonale ligefrem skal have erklæret, at denne Tilsætning til Regjeringens Forslag vil have til Følge, at den hele Tractat vil forblive uopfyldt. Et Rygte siger, at General Bernard skal afgaae i en fortrolig Mission til Washington, for at jævne de existerende Vanskeligheder. Finantsministeren Hr. Humann har nemlig erklæret, at han maa ansee Valoze's Amendement for alvorligt meent, og at han altsaa ikke agter at udbetale en Skilling, førend en tilfredsstillende Erklæring fra General Jackson er indløben. Hr. Thiers trøster sig rigtigt nok med, at Udsigten til de 25 Millioner vil gjøre Præsidenten føielig; men Commodore Elliot ha høitideligen erklæret sin Overbeviisning, at Jackson, som Mand af Ære, vil nægte enhver Satisfaction og at den americanske Nation ei vil finde sig i nogen Fornærmelse, selv naar den opveies med 25 Millioner. - Fyrst Lubeckis Mission har taget en uventet Vending. Han underhandlede om Liquidationen mellem Frankrig og det forrige Storhertug dømme Warschau, og man var allerede belavet paa i Paris, at see ogsaa ham at reise hjem med et Parti Millioner. Men nu har han pludseligen bestemt sig til at vende tilbage, og som Grund anfører man, at Liquidationen var rykket saa langt frem, at det var upaatvivleligt, at det forrige Storhertugdømme, Warschau var i Frankrigs Gjæld, og da havde den russiske Underhandler, der ikke havde ventet sig et saadant Resultat, erklæret, ikke at have tilstrækkelige Jnstructioner for dette uforudseete Tilfælde og derfor i egen Person at ville afhente disse. Jmidlertid vil denne Liquidation, da den tilbyder gunstig Udsigt for Frankrig, nu sandsynligviis blive aldeles afbrudt eller i det Mindste møde uendelige Vanskeligheder. - Hr. Thiers, hvis Bestræbelser siden hans Embedstiltrædelse bestandigt have gaaet ud paa en systematisk Undertrykkelse af de ved Julirevolutionen erhvervede Friheder, tog den 25de April Ordet i Kammeret i følgende Udtryk: "Julidagens Aarsfest nærmer sig, uden at det ordentlige Budget tilbyder Midler til at forherlige denne store Solennitet. Vi forlange derfor til dette Formaal en Creditbevilling, der ikke behøver nogen videre Retfærdiggjørelse. Forrige Aar forlangte vi 400,000 Fr.; men De bevilgede os kun 200,000. J Aar andrager jeg paa 250,000 Fr. Vel veed jeg, at man til Nød kunde komme ud med 200,000 Fres; men dette Arrangement vilde ikke svare til den feirede Begivenheds Storhed og Publicums Forventninger og Følelse, der ere mere levende, med visse Folk gjerne vilde have os til at troe. Hvis Julifesten var en tom Forlystelse, da vilde jeg afholde mig fra dette Forslag, da det ikke engang kan bestride alle nyttige Udgivter. Men her tales om Celebrationen af en af de største Tildragelser i vor Historie, en ærefuld Epoche, der er lige dyrebar for Regjeringen og for Folket, og der fra Slægt til Slægt vil blive høitideligholdt med stedse stigende Følelse af Tak. (!) Revolutionen, der har hjulpet os til Monarchiet af 1830, erhverver sig stedse større Ret til vor Taknemmelighed, eftersom i Tidens Løb alle de Fordeele vise sig, der af hiint Monarchie ere udsprungne for Nationen. Allerede har Erfaring uimodsigeligen beviist, at hiin Revolutions Aand var en Ordens og Friheds Aand, og at den ved Klogskab forstaaer at opretholde, hvad den ved Mod tilkæmpede sig. Derfor er det passende, at Nationen paa en glimrende Maade feirer denne ærefulde Aarsfest. Skuepladsen for Begivenheden afgive ogsaa Skueplads for Festen. Her er Regjeringens Forslag: "Der aabnes Jndenrigsministeren en Credit af 250,000 Franes for Aaret 1835, hvilken tilligemed de Fonds, som Staden Paris yder til samme Øiemed, skulle anvendes til at høitideligholde Julidagenes Aarsfest."