Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1822-07-22
Forlangt Jndrykkelse. Enhver, som veed af Erfaring, hvor ubehageligt det er at kjøre forgiæves til Mølle, læser vist med Fornøielse de Bekjendtgjørelser i Odense Aviser, hvoraf Man erfarer: at Møllerne der i Egnen ere siden det sidst indtrufne Regnveir satte i Stand til at forsyne enhver Kunde med alleslags Maling. Forresten tjene disse Bekjendtgjørelser endmere til Beviser for den Mølletrang, som saa mange Huusfædre kunne og ville bekræfte. Minde ved S. T. Hr. Kammerjunker Cederfeld de Simonsens Grav. den 17 Juli 1822. Ved at læse det saa vigtige, mærkværdige og hjerterørende sande Vidnesbyrd om den hos Gud salige Kammerjunker Cederfeld de Simonsen ved de efterladte Børn og Sviger børn i Hr. Hempels Avis No. 93, da maae Enhver henhørende, enten, eller ikke, til Familien, naar den virkelig kjendte den nu indhimlede, forklarede Ædle, Gode, jo med fasteste Overbeviisning som Sandheds Ven sande, at der med største Bestedenhed er i samme Vidnesbyrd skildret det saa sande Ædle Carachteristiske hos denne ved den Christelige Religion dannede store og gode Mand. Mange Aar har jeg kjendt Den nu hos Gud Sallige, og nogle Aar, før jeg i Vacancen ved Gielsted og Rørup Menigheder blev den forrettende Præst var jeg som fattig Mand en om Gienstand for Hans virksom me Medlidenhed. Dog i de 3/4 Aar, jeg der forestod Embedet, fik jeg den bedste Leilighed til at kiende Denne retskafne og virksomme Menneske=Ven. Jeg erfarede da de øiensynligste Beviser ei allene paa Hans ømme faderlige Hjertelag til mig og mine, men endog paa Hans uindskrænkede Menneskekjerlighed. Desaarsag kan jeg et andet, end bevidne Denne J ES. Vens Vandel. Alle Den Gud hengivnes Andagts Øvelser gi ud paa at udøve i Gudsfrygt Barmhiertighed, derfor besiælede sand Christen Kjerlighed Denne Ædle saaledes, at Hans ædle dydige Vandel udviiste Hans høie og sande Adelskab Med Gjerning og Sandhed lagde Han for Dagen, at Han var Christelig ædelsindet Ægtefælle, Fader, Patriot, Herremand, Kirke= og Skole=Patron, som i alle Henseender, saa og især med at antage Sig paa det omhyggeligste de Syge og Nødlidende. Altid bivaanede Han den offentlige Gudstjeneste, naar Hans Alderdoms svage Helbred kunde paa nogen Maade tillade det. De Tilstædeværende maatte med glad Forundring være Vidner til Denne sande Guds Tilbeders store Devotion ved hele Gudstjenesten. Jsær nydede Han Den Hellige Nadvere, med en henrykkende Andagt. Kommer de af Denne Lærde forfattede mange Manuscript Bøger for Lyset, da vil nok mang Lærde holde dem i stor Værd, da Hans store Lærdom endog Hans faure Alder, blev fortreffelig bevidnet af Danmark saa bekjendte lærde Luxdorph. Men FESU CHRIS 11 Kors var og blev Hans høieste Viisdom. Altid gav Han Gud allene Æren for alt Godt. Naar man kom i Samtale med Denne J Ad Ven, saa var Hans Siel saa ofte oversvømmet med de gladeste Følelser over Den Himmelske Faders faderlige Førelser med Ham og Hans Huus, og især over J ESoCh RIS T. I Guddommelige Forsoning. Han vandrede med for og efter Gud, men ikke efter Verden. J Dag, den 17 Juli Hans Begravelses Dag fældes billigst mange Tusinde Taare, baade ved Hans Grav, og i fiærne Frastande over Denne saa Retskafne og Ædle. Enhver Oprigtig af Dem, som havde re Sind til at kjende, og saaledes kjendte Ham, vilde, naar Sygdom eller Forfald ei hindrede det, frivillig opfordre sig selv til i den store Liig=Skare at forene sine Taarer med de Oprigtiges som hædrer Ham, ved at begræde dette for Danne=Riget saa store Tab. Nu frydes og glædes Hans Siel i Herlighedens Rige. Sallige Haab om uadskillelig Gien=Forening i det bedre Liv med de Fromme, som ere og blive hos Gud evindelige Fred over Støvet, der forklaret skal forenes med Den Salliges i Aand! At leve var Ham Ch RISTUS, at døe var Hamen Vinding. Han er indgangen i sin Herre Glæde. Han hviler født, og skal opstaae i sin Deel ved Dagenes Ende. Han Minde skal, Herren vor Gud til Ære, være os uforglemmelig dyrebart, og i velsignet Erindring! Han var sin Un og KOVEtroe, Ernu ievig Fryd og Roe!