Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-10
Mellem Neumünster og Bordesholm ligger den ikke ubetydelige Sø. Einfeldter See, en halv Miil lang og en Fierding Miil bred, omgiven mod Ø. og S. af en uoverskuelig Slætte. Over et ikke meget over 100 Fod bredt Sandstrøg, tæt ved Søen, løber den store Chaussee fra Kiel til Hamburg. Paa dette Sandstrøg findes en med bruunt Lyng begroet Skandse, paa hvis største Høining og stærkere Bøining Landeveien trækker sig. Hele Egnen Nord og Syd for Skandsen er saa at sige bedækket af hine Gravhøie, hvoriblandt dog ikke en eneste er bekrandset med Stene, formodentligen fordi de efter Hedendommens Undergang ere blevne anvendte til andet Brug. Hr. Pastor Kruse formaaede Beboerne i de omliggende Landsbyer til at opgrave nogle af disse paa deres Hovmarker værende Gravhøie. De Oldsager, man var saa heldig at finde, og som Hr. Kruse har foræret Museet for Oldsager, vare: en stor Urne af rødagtigt Leer, temmelig vel bevaret, som laae to Fod under Toppen af en anseelig Høi af tyve Fods Høide, en anden af fortagtig brændt Leer, meget sønderbrudt, som havde været forsynet med Laag, Klingen til et Sværd, brudt i tre Stykker; en Stridshammer af Steen, særdeles vel udarbeidet, af en sjelden, hidtil ubekjendt Form; tre almindelige Steenkiler af Flint, en liden Ring af Metal; en lignende og en liden Naal af Metal, fundne hver især i en Urne. J en anden Høi fandt man istedet for Urner og forbrændte Menneskelegemer adskillige Lag af Menneskeskeletter, dyngede ovenpaa hverandre, hvilke sidste Levninger maa hidrøre fra en tidligere Tid end Brændeolden. J Landsbyen Einfeldt, der ligger i den sydligere Ende af Einfeldter=See, har man opdaget en stor og mærkværdig Klippehvælving, omsluttet af en Høi paa tyve Fod, 13 Fod lang og 7 Fod høi. Det Hele, dækket af to store Stene, hvoraf den ene i sin største Længde er 9 Fod og i sin største Tykkelse 5 Fod, bestaar af otte svære Kampestene, hvis glatteste Sider endnu vende ind ad og danne Væggene; en niende er kun halv saa høi som de øvrige. Over denne var en flad, omtrent 3 1/2 Fod i Gjennemsnit, lænet hen som Laag for Indgangen, men dog et Stykke derfra. Man fandt ved første Gravning deri forskjellige steensatte Urner, og da man grov videre, Skelettet af en lang Mand paa en steenlagt Grund, med Ansigtet vendt mod Norden, og ved Fødderne de til Museet indsendte Stridsøxer. Hr. Kruse gik selv ned i Hvælvingen, efterat den var gjort ryddelig; men opdagede kun en liden Rest af en Hjerneskal, et Stykke ægte Virak af en Valnøds Størrelse, hvoraf faa Smaakorn, gnedne og kastede paa Kul, gave den skjønneste Vellugt, som i et ikke just stort Værelse holdt sig over tre Timer. Udenfor Hvælvingen ved Jndgangen fandtes en Underkjæve, der lod til at have tilhørt en Hund. Ved Sammenligning erfaredes, at den fundne Hjerneskal var dobbelt saa tyk, som en stærk Mands i vore Tider. Dette kostbare Oldtidsminde var allerede nærved at forsvinde, da en Steenhugger der i Egnen alt var bered til at sprænge Klippestenene. Men til stor Lykke søgte Commissionen for Oldsagers Opbevaring, i Tide, gjennem det Holsteen-Lauenborgske Cancellie, at bevirke dets Vedligeholdelse. Upaatvivleligen har denne Gravhvælving tjent en Høvding til Hvilested.