Berlingske Tidende, 1769-04-17
Rom, den 6te Martii. For de Læsere, som attraae Oplysning om Cardinals-Værdigheden ved den hell. Stoel, vil følgende korte historiske Fortælling derom ikke være ubehagelig: "Cardinal Navnets og samme Værdigheds første Oprindelse ere lige uvisse. J gamle Dage kaldede man den Cardinaler eller Cardinal Præster, som vare SognePræster i de Stæder hvor Bisperne residerende, og som paa Embeders vegne havde at gaae Bispen til Haande, naar han paa Skærtorsdag, samt Paaske= og Pintse-Aftener viede Olien, samt naar han høytidelig velsignede Daaben. Saaledes finder man i Staden Trøyes i Champagne dens gamle Biske Bog meldet og Cardinal=Præsterne i samme Stad; med dette Navn kaldede man og Præsterne i Staden Soisson. - Jkke at indlade sig i Skriben. ternes forskiællige Meeninger, hvoraf nogle henfore Cardinalernes Oprindelse til først eller midt i det andet Aarhundrede, under Euaristes og Hygenii Pavedom, men andre til det 4de Aarhundrede, under Sylvester 1., da Kæyserne allerede havde antaget Christendommen; bliver det ganske sandsynligt, at Cardinalerne have ingen andre været end de, som, under Bispens af Rom Overindseende, vare besynderlig anbetroede hvert Kirke=Sogn i denne store Stad, det er at sige, de vare Sogne Præster i Rom, som toge sig Navn af den dem anbetroede Sogne=Kirke. Platinus i sin Pave, Historie beretter, at Pave Leon V. afsatte en Cardinal fra den Titel af St. Marcel, fordi han i 5 Aar havde været fraværende fra samme Sogn. - Det er uimodsigeligt, at disse Sogne Præster i Rom vare fra første Tider af Bispernes i samme Stad Raad samt deres fornemmeste Vælgere; men den verdslige Høyhed og Glands, som nu følger deres Værdighed, den har ikke begyndt førend Paverne saae sig faste i Enevolds Magten over Kirken, hvilken de uformærket tilegnede sig over de øvrige Bisper, samt saae sig uafhængende af Kæyserne, mod dem de endnu Aar 590 vare saa ydmyge, at Gregorius i ville ikke uden Kayser Mauritii Jndvilling tage imod Bispestolen, men endog bad at Kæyseren ville forordne et nyt Valg. Den nøye Forbindelse, som var imellem Bil pen af Rom og hans Bisiddere, udkrævede nødvendig, at med Hovedets tiltagende Høyhed maatte tillige følge Bisiddernes, hvilke formedelst saadan Forbindelse, havde største Jnteresse i at vedlige holde den Magt og Anseelse, til hvilke det Pavelige Sæde ved Hielp af Middel=Alderens taabelige Jver var steget. Jmidlertid er den at mærke, at Cardinalerne ikke førend i Aaret 993 have bivaaner Concilierne. Udi det Consilio som samme Aar blev celebreret under Johanni XVI Pavedom, til St. Ulavii Canonisation, meldes første gang derom, og de underskreve den der forfattede Acte nest efter Bisperne. Ligeledes underskreve de Conciliet i Clermont Aar 1090 under Urbans II., og man formoder Engenius IV, i det 15de Aarhundrede at have været den første som forordnede, at Cardinalerne skulle rangere over Briserne. Hvad deres Ret til at vælge en Pave angaaer, da synes de ikke førend hen midt i det 11te Aarhundrede at have været Vælgere, da denne Ret blev dem stadfæstet af Jnnocentius 18 og siden Aar 1059 af Nicolaus 11., som paa det Latranske Concillio lod lundgiøre en Lov, hvorved blev forordnet, at dersom nogen satte sig paa St. Peders Stoel uden Cardinalernes og Geistlighedens Villie og Minde, da havde disse Ret til at lyse ham i Band. Et hundrede Aar derefter, neml. Aar 1159, blev denne Ret tillagt Cardinalerne allene, og den øvrige Romerske Geistlighed derfra udelukket, formedelst en Bulle af Ale rander 111. Endelig har Bonisacius Vil som henimod det 13de Aarhundredes Udgang bragte den hellige Stoel til den høyeste Spidse af sin Magt, med en og den samme Haand bragt dem til høyeste Grad af Pragt og Høyhed, som ere Stolens og dens Herredoms fornemmeste Pillere. - Saasom man har eragtet, at de Geistliges Værdighed burte ophøyes ved en udvortes Glands, som gjorte Jndtryk hos Almuen, har man og bevilget Cardinalerne adskillige Distructions Tegn. Udi det Lyonske Concilio, som holdtes Aar 1245, og blev bivaanet af den Constantinopelske Kæyser Bandon, og af den Franske Konge St. Ludvig, blev dem af Jnnocentius 18 bevilget den røde Hat, som et Distiuctions Tegn, og for at binde dem desto fastere paa sin Side imod Kæyser Friderich Barberosse: Aar 1298 bevilgede Bonisacins Vill. dem Purpur=Kappen, ligesom de Romerste Raadsherrer brugte, og Paulus l. forordnede Aar 1464, at de skulle bære den røde Callot, til Tegn paa deres Hengivenhed imod den hellige Stoel. Jndtil Urban lil Tid gav man den kuns den Titel 11. lustrillimus, men som man i Jtalien, hvor Ceremonialet saare ombyggelig tages i Agt, er alligevel meget rund paa høye og skrydende Titler, og den Titel Ulustrillimus gives endog uadelige Personer, saa forordnede bemeldte Pave Aar 1630, at Cardinalerne skulle efter den Dag fore Titel af limmentilliine Desuagtet have dog de Cardinaler, som ere Fyrster af Fødsel, holdet for at denne Titel var for ringe i Henseende til deres Herkomst, og derfor beholde de den Titel Durchlauchtighed. Eftersom Cardinalerne i de første Tider vare kuns de overste Præster ved Sogne Kirkerne, saa rettede deres Antal sig efter de Kirkers, til hvilke de henhørte. Da Jnnocentius 18 blev valgt, vare Cardinalerne luns 9. Constance=Conciliet fastsatte deres Antal til 34. Uden Henseende hertil ereerede Sixtus 18. 53 Cardinaler, og Leon R forøgede deres Antal til 65. Endelig i Aaret 1685 fastsatte Sixtus Underes Antal til 70, nemlig 6 Bisper, 50 Præster og 14 Diacon, thi omendskiønt i de første Tider var kuns den eeneste Præstelige Orden, af Cardinaler, creerede man dog siden 7 Cardinaler Diacon, hvis Antal Gregarius den store forøgede indtil 14, efter de 14 Capellers og Quarterers Antal i Rom, som de betiente. Man har tillige foroget til 50de Kirke Titler, som Cardinalerne=Præsterne føre. Cardinalerne Bisperne ere 6, neml. de som besidde de 6 under det Romerske Erkesæde hørende Bispedømmer, hvilke ere Bispedommene Ostie, (hvis Bisp stedse er Decanus i det hellige Collegio,) Porto, Sabine, Palestrine, Frastatt og Albano. St. Rusini var det 7de, men det er indlemmet med Porto. Disse 6 Bisper havde ikke Sæde i det hell. Collegio for Alexandri 111. Tid, og de bleve ikkun indbudne til at indvie Bisperne af Rom; men denne Pave optog dem i det hell. Collegio omtrent midt i det 12te Aarhundrede. - J de første Tider, da Bispe-Titelen var under Cardinai=Titelen, afsagde en Cardmal sin Værdighed for et Bilpedom; og Konradus, Erkebisp af Maynz, er den første af denne Orden som blev gjort til Cardinal, hvilket skeete Aar 1160 af Ale rander 11. Nu omstunder have Cardinalerne, de 6 omtalte Bi per undtagne, om de endskiønt ere Bisper, kuns Rang iblant Præster og Diaconi. Det er en Cardinal-Diaconus tilladt at træde over i Pristernes Orden, da han tager Sæde oven for de Cardinaler Præster, som ere ungre Cardinaler, skiønt ældre Præste end han Den 14de Martii. Saasom Storhertugen af Toscana ikke havde besvaret det Brev, hvorved Pavens Død blev ham indberettet, syntes det hell. Collegium at være utilbøyeligt til at give dam de tilbørlige Æresbeviisninger; men da Storhertugens Minister den 4de huj. reyste ham i Møde 18 Miile fra Rom, blev en Courier affærdiget med en Billet til Cardinal Ale rander Albani, hvorved Ministeren, udi Størhertugens Navn og paa hans vegne, beder Cardinalen at forsikre det hellige Collegium, at Hs. K. H. forhaler kuns med sit Svar indtil det Wienske Hoffes ankommer, til hvilket Hof Storhertugen har sendet sit erholdte Kundgiørelses=Brev. Denne Billet er for Tiden vorden antaget i Stedet for Svar, og da Storhertugen den 6te hidkom incognito, under det Navn Græve af Pitigliano, blev ham af Conclave=Gouverneuren Rizzonico, paa det hellige Collegii vegne, Dagen derpaa tilstillet den Foræring, som man sædvanlig giver Regentere, bestaaende af 120 Fade med Vildt og andre Æderahre, 8 Casser med fremmede Viine, og 2 Kalv prydede med Baand af adskillige Farver. - Den Romerske Kæyser er her ankommen denne Morgen Kl. 5 1/2 Saasnart det hell. Collegium erholdt Kundskab om Hs. Msts. Ankomst, udnævnede det 8te Fyrstel. Personer til Hs. Msts. Opvartning og Sælskab, hvilke fulgte Conclave=Gouverneuren, da han begav sig hen at complimentere Kæyseren i Collegii Navn: Han tilbød Hs. M. den hele Schweitzer, og anden Garde; men Hs. M. gav tilkiende at ville hellere undvære den. Endnu vente vi hen efter Paaske=Fæsten at see Kongen og Dronningen af Sicilien her tilstæde.