Viborger Samler, 1848-01-13
Storbritannien og Jrland. Londonerjournalerne bekjendtgjøre nu, som det synes med Hertugen af Wellingtons udtrykkelige Tilladelse, dennes Brev om Landets Forsvarsanstalter, og af hvilket Brev Morn. Chron allerede har meddeelt Udtog. Brevet er af 9de Januar 1847, adresseret til Jngenieurgeneral Sir John Burgoyne, og maa ansees som et Svar paa Sidstnævntes skriftlige Bemærkninger om en mulig Jnvasion fra de Franskes Side under Englands nuværende militaire Forhold. Hertugen, gaaer strax ind in medias res, og erklærer, at han allerede i længere Tid har beskjæftiget sig med Undersøgelsen af Dampskibsfartens Jndflydelse paa Krigens Førelse og til sin store Sorg forgjeves henledet de efter hinanden følgende Ministeriers Opmærksomhed paa den hielpeløse Tilstand, hvori de fleste Kystpuncter i England nu befinde sig. Han har nøie undersøgt hele Sydkysten fra North=Foreland indtil Selsey=Bill ved Portsmouth og fundet, at med Undtagelse af de Puncter, som Citadellet i Dover behersker, gives der paa hele Kysten ikke et eneste Punct, hvor til enhver Tid Jnfanterie med Beqvemhed jo kunde sættes iland, og hvor det jo vilde finde en for større Troppecorps practicabel Vei. Nærmest med Hensyn til Hovedstaden er for de Franske aabenbart Kysten ved Susser; alene fra Sø staden Brighton føre 11 store Veie til London, og den franske Hær maatte have forandret sig meget, naar den ikke i det mindste skulde være i Besiddelse af 40 Generalstabsofficierer, som fuldkommen vare istand til at anordne Alt, hvad der hører til for at indskibe i Frankerig et Troppecorps af 40,000 Md. med det dertil fornødne Artillerie, foretage en Landgang paa den engelske Kyst, og rette af den hensigtsmæssigste Vei Troppernes Marsch imod London. Faren var saaledes tilvisse stor, og Forsigtighedsforholdsregler maae tages prompte og i behørigt Omfang. Disse Forholdsregler bestaae i den fornødne Forøgelse af den staaende Hær, Militsens Organisering og i Oprettelsen af de nødvendige Kystværker. Blot til at forsvare alle Øerne i Canalen, og Fæstningsværkerne ved Plymouth, Milfordhaven, Cork, Portsmouth, Dover, Sheernes, Chatham og Themsen, anseer Hertugen 65,000 Md. fornødne; en betydelig Troppemasse, naar hensees til, at med Hærens nuværende Stat kunne - efter Hertugens egen Beregning - i det høieste 5000 Md. stilles imod en fjendtlig Invasion. Desuagtet formener han, at med en Forøgelse af Udgifterne for den staaende Hær til et Beløb af 400,000 Lstl. om Aaret vilde det Vigtigste kunde bringes istand, da han tillige foreslaaer Organiseringen af 150,000 Md. Militser til Felttjeneste, og troer ved Hielp af dette Mandskab at kunne levere paa en saa tilfredsstillende Maade alle fornødne Besætninger og mobile Corps, at han selv, – saa gammel han endog var - vilde kunne paatage sig at beskytte Landet. Betræffende de fornødne Kystværker forbeholder han sig nærmere Forslag. Hertugens Skrivelse, affattet med hans sædvanlige Præcision, erholder fra nogle Sider ubetinget Roes, medens Andre derimod synes neppe at ville tilkjende samme en succes d'estime. Saaledes erkjender the Standard vel Hertugens Auctoritet, men gjør tillige opmærksom derpaa, at Militserne ogsaa vilde koste mange Penge, og at man, naar man vilde antage Hertugens Forslag, maatte gjøre permanent den Forsvarstilstand, som existerede i Aaret 1804, da Napoleon, culminerede og beherskede en stor Deel af Europa. The Globe derimod er enig med Hertugen, og søger at godtgjøre, hvor uklogt et Sparsomhedssystem vilde være, naar Spørgsmaalet er om at sikkre de i London og sammes Omegn opdyngede uhyre Skatte saavel af ædle Metaller, og Kostbarheder som af Konstsager imod de vel bekjendte contributionsgridske Franskmænd.