JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Søndagen den 5te Februar om Eftermiddagen Kl. 4 1/2 saae man en Kudsk jage ned ad lille Helliggejststræde med slig en Fart, at man maatte troe han ikke kunde holde sine Heste, saaledes snurrede han omkring Hjønet ned ad Amagertorv og Østergade; strax derefter kom han paa samme Maade tilbage; ved at dreje om ad Helliggejststræde havde han nær overkørt et par smaae Pigebørn, naar disse ikke betids havde retireret tilbage; man tvivler ikke at Herskabet til denne Kudsk (han havde guul Krave paa Kappen) vil for Fremtiden tilholde ham at køre ordentlig, og derved forebygge muelig Ulykke; men skulde dog Jrettesættelse mod Formodning ikke frugte, da kan Kudsken være forsikkret, at han bliver paapasset, og første Gang han drister sig til at køre saaledes igjen, til Politiet anmeldt. 2) Paa det ene Hjørne af Helliggejststræde og store Købmagergade mangler Gadens Navn. 3) Uden for No. 93 i Slotsholms Gade bag Børsen løber en Hob Udskylfra samme Gaard tvert over Gaden; dette kan om Vinteren i Frost være farligt, ligesom det ellers til alle andre Tider er ubehageligt for de Gaaende.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til større Brandsikkerhed for København. (Efter Tilsendt.) En Borger, som alt for haardt endnu føler det Tab, den københavnske Jldebrand tilbragte ham, og som tillige føler sig vedbørlig taknemmelig for den Omhu, som Regieringen ved ypperlige Foranstaltninger viser, for at forebygge lignende Tilfælde tillader sig at gjere Vedkommende opmærksomme paa Misbrug, som kunde tilintetgjøre de allermildeste og bedste Hensigter. Misbrugene bestaaer heri. Fra de flere uden for Byen liggende Kalkbrænderier, indkøres daglig til Byen Steenkalk, som Jndsenderen er overbeviist om, ofte Natten over bliver henliggende i Porte og Træskure, uden at blive læsket. For enhver, som kjender Kalks Natur og Egenskaber til at antænde, er det indlysende, at denne Omgangsmaade næsten kan antages at være færdeles farlig, endnu mere frygteligt er det, at see, hverledes Sibe ladte med Kalk ligge i Byens Kanaler (som ikke have Dybde nok til, ved paakommende Tilfælde at kunne synke Skibene) ubevægelig indsluttede imellem andre Skibe. Skulde det nu hænde, som Jndsenderen selv har seet Exempel paa ved Frederits, at et saadant Skib, formedelst Kalkens naturlige Lædskning pludselig antændtes, da blev det neppe muligt at redde de hosliggende Skibe og Jldens hastige Overhaandtagende i Skibene, vilde sikkerlig sætte Byen i en næsten uundgaaelig Fare. Jndsenderen troer at gaae Regjeringens vise Hensigter imøde, ved at foreslaae, at Anordninger i Fremtiden maatte byde: At ingen Kalk maae modtages i Byens Gaarde eller Huse, enten fra Kalkbrænderierne eller Skibene, som ikke forinden Natten kan blive udlædsket. At Skibene, som hidbringe Kalk, ikke maae indlades til Løsning inden for Toldboden, men anvises Steder paa Kysten, hvor de kunde udlade den Kalk, som de afhænde til Byens Jndvaanere.
Politivennen, 1804-01-01
Bøn til Adressekontoret. For at formere Nytten af Adressekontorets Efterretninger for Udenbyes, især paa Strøget fra Lyngby til Helsingør, var det saare nyttigt og ønskeligt, om de Exemplarer af Avisen, der vare bestemte til Udenbyes Abonnentere, med Helsingørs Posten bleve indleverede inden Kl. 8 hver Morgen. Man havde da Aviser samme Dag i Lyngby Kl. 11, i Hirschholm Kl. 1 og i Helsingør Kl. 4. Nytten heraf er indlysende. Foret Aar siden fik man Aviser ikkun tvende Gange om Ugen, siden skede den Forandring, at man fik Aviser tvende Dage efter. Men hvad Nytte og Deeltagelighed kan allerede passerede Ting have for den, som deraf vilde benytte sig. Om Muligheden af Ovenanførte er man overbeviist, da Aviser ere at faae om Morgenen Kl. 7. Ulejligheden vilde være den samme; og at der intet vilde være i Vejen fra Postkontorets Side, er indlysende deraf, at naar hamborger Post kommer inden Kl. halogaaen 9, har man alle udenlandske Aviser med Helsingørs Post samme Dag. Jeppe Nielsen. Studiosus.
Politivennen, 1804-01-01
Tanke underkastet Generalpostamtets Bedømmelse. Man maa undres over den Mængde uindløste Breve, der maanedlig bekjendtgjøres fra Generalpostamtet. Efter den seneste Anordning blive de uindløste Breve aabnede efter et Aars Forløb, Penge ifald de deri findes, udtagne, og Brevene brændte. Denne Fremgangsmaade er vist nok nødvendig, da ellers en skrækkelig Mængde Breve vilde opsamles, og saa maaskee efterspørges. Jmidlertid vare imellem de saa maaske nogle af Vigtighed, ej allene for den bestemte Person, men og for andre f. Ex. Bekjendtgjørelsen fra en Langtfraværende om en andens Død, eller sligt. Var det ej derfor nyttigt, om man ved Brevenes Aabning extraherede det vigtigste i en dertil indrettet Protokol, hvor Brevet foruden sit No. og Løbeno. havde Adressen d. Sligt maatte naturligvis være extraheret med al mulig Korthed, og kunde ej medtage saa megen Tid, helst da slig Extract kunde gjøres, naar intet andet vigtigt var at forrette. Brevene kunde da sikkert brændes, og Vedkommende ej tabe en Efterretning. der, fordi de enten vare Fraværende eller ej læse Aviser, eller maaske ej engang kunne læse, undgik dem.
Politivennen, 1804-01-01
Svar paa Resensionen over Tyendes Overdaadighed, i Politivennen No. 298. (Fortsat fra No. 393) Her vil Hr. Recens. vel atter skrige over Overdrivelse af Forfatteren. Hos Skribentere af Profession, der ikke kjende Verden, uden af Bøger, kan det vel ofte være Tilfældet. Men Forfatteren, Hr. Recensent er ikke Skribent, ej heller tragter han nogensinde efter at høste, enten Ære eller Fordeel paa en Bane, hvor han ikke henhører, eller har Ævne og Kald til at betræde. Han har blot anmeldt, hvad han ved Jagttagttagelsen har erfaret, og følgelig har større Vished om dets ubedragelige Sandhed, end Hr. Recensenten, om han endog havde en heel Boglade i Hovedet. Forfatterens Hensigt med Anvendelsen om Tyendes Overdaadighed er Dem bekjendt, og nu tillader Hr. Recensenten, at spørge: Hvilket Øjemeed de har sigtet til, med deres Recension og Anbefalinger? At fremme Almeenvel og Borgerheld, har det nok neppe været; at vise Deres Talent som Skribent - hvorfor har de da ikke valgt et Emne, hvorom de havde mere Sagkundskab, hvorved de kunde have gavnet og indlagt Dem Ære - var det for at opvække en Pennefejde, og derved faae Lejlighed til at vise Deres Vittighed og Styrke i Haarkløveri - da passer Forfatteren for sin Part, og overlader Dem villig baade Kamp og Sejer - eller var det (som nok er det rimeligste) i Haab om, at nyde en eller anden Gunstbeviisning og Villighed af en smuk Pige. Altsaa dog en Bevæggrund skjønt ikke den ædelste. - Men J elskværdige qvindelige Skabninger, Eder skylder Forfatteren den Erklæring, at han agter og ærer enhver af Eder, der fortjener dette, uden Hensyn til Stilling og Vilkaar, han elsker alt hvad der er elskværdigt hos Eder, Ømhed, Sagtmodighed, Blidhed og enhver qvindelig Dyd saameget, at hvor disse sindes, ville han neppe lægge Mærke til Eders Klædedragt, der har saare liden Værd i hans Øjne, og det ville just ikke være nogen Fordeel eller Ære for den Pige, om hvilken der ikke kunde siges andet Godt, end at hun klædte sig brilliant. Jntet Had, ingen Bihensigter, men Hengivenhed for Eders sande Vel har opfordret ham til en Anmeldelse, der sigtede til at forebygge, at ingen uskyldig og ufordrevet Skabning skulle blive forledt, eller som Recensenten udtrykker sig, smittet af slette Exempler. København, d. 25 Januar 604.
Politivennen, 1804-01-01
Til Udgiverne af CollegialTidenden. (Efter Jndsendt.) Da en Mængde Norske Embedsmænd ere Abonnentere af Collegial Tidenden, og lade den ved Aarets Slutning indbinde, for at benytte denne sare gavnlige Tidende i adskillige Tilfælde, saa er det naturligt, at man ogsaa behøver Registret til samme. Dette kan man da ogsaa faae, naar man har en Commissionaar i København, som kan købe det for 8 Skilling, og besørge det opsendt. Men foruden, at dette er byrdefuldt, maa man ogsaa ofte betale mere i Fragt eller Postpenge, end Registret koster. De Herrer Udgivere anmodes derser om, behagentlig at føje den Foranstaltning, at Abonnenterne kunde faae Registret, sælles med det øvrige af Tidenden, uden at behøve den besværlige Omvej, for at forskaffe sig samme. - Man har intet imod, om Prisen forhøjes for enhver Aargang med saameget som Registret koster, men man beder derhos, at Registret maatte for Fremtiden vinde noget i sin Fuldstændighed og Orden.
Politivennen, 1804-01-01
En indsnegen Uskik i Helsingør. Ligesom man siden Nytaar har med Velbehag seet Gaderne fri for Betlere, saa have derimod ofte indfundet sig endeel omløbende Grise og Sviin, som synes at ville paa Gaderne og i aabne Gaarde tilbetle sig Foden. Det er jo utilladeligt i enhver Købsted, og vil vel af Politiet blive paaseet og forebygget.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal Smaakanerne angaaende. Var der ikke en passende Maade, hvorpaa det kunde forbydes Ejerne af de Kaner som holde paa Amagertorv, for der at søge Fragt, at de, naar de ingen Fragt have, slaae Skrald efter Skrald med deres Pidske, og maaskee let kunde ramme en Forbigaaende og derved gjøre ham til et ulykkeligt Menneske sin hele Levetid. - Det her omtalte Tilfælde er virkelig paa meget lidet nær indtruffet.
Politivennen, 1799-01-01
Brevstumper om Helsingør. Hvad Magistraten angaaer, har jeg lagt Mærke til den Besynderlighed, at den, isteden for at indkræve Extraskatten, ifølge Forordningen, ved hvert Fjerdingaar, ofte lader den henstaae ufordret i omtrent tre Fjerdingaar. Ved dette Langdrag stiger den undertiden, især i store Familier til en stor Summe, som er vanskelig og trykkende for den Uformuende at udrede paa en Gang, og resiqveres der ikke, i Tilfælde af Dødsfald, letteligen større Tab i fattige Familier, end der behøves, efter den i Forordningen fastsatte Udbetalingstermin? Og hvem erstatter i saa Fald dette Tab? Som den der er ukyndig i slige Ting spørger jeg mig kun for. De mange Rendestene, som løbe tvert over Gaderne, ere til megen Ulejlighed, dog dette kan vel ikke være anderledes efter den engang gjorte Jndretning, men at der intet Bræt et over een eneste af alle disse Rendestene, saa at Vognene til alle Tider lide meget ved at køre over dem, at det ofte er saa serag ved dem, at ingen Gaaende i Frostvejr kan sige god for at komme hjem igjen med hele Arme og Been, især naar det er om Aftenen, selv tæt ved en eller anden døende Lamxe, alt dette kunde og burde være anderledes. - - - - - - Dette er saameget som jeg veed om Magistrat og Politi for nærværende Tid. Skulde jeg endnu kunne træffe noget Mærkeligt, skal jeg ikke undlade at meddele dig Efterretning derom.
Politivennen, 1804-01-01
En ny Opfindelse. Familier, som bee i anden, tredie, fjerde, ja endog i Stietagen, hvor der boer Folk i Kælderen, ere ofte meget forlegne, for at faae deres Køkkenkrænde, et Stykke Kjød, hver der er Been i, linget ener spaltet, da denne Dundren og Rystlse i Huset (som undertiden har svage Bjelker og enkelt Loft) ofte foraarsager Uvenskab mellem de neden under Boende, som unægtelig lide derved, fornemmelig om der ere Syge. Huusværten kan ikke heller være ligegyldig derved, at Skorstenshærden nedhugges, og Huset lider ogsaa. At man skulde bruge Brændet saaledes, som vore egensindige Saugskiærere hugge det, vil enhver indsee det ikke stemmer overens med Oekonomien, og at lade Brændet bære ned fra Bygninger, som foruden Kielderen er 4 til 6 Etasjer høje, for at smaahugge, og siden bære det op igjen, hertil hører megen Tidspilde, og undertiden kan Brændet formindskes undervejs ved utroe Tyende. For om muligt at forekomme al her beskreven Ulejlighed, har tvende Mænd overlagt denne Mangels afhjelpning, ved at lade forfærdige en simpel elastisk Jndretning eller Huggeblok, som man har prøvet at svare til Hensigten, nemlig derpaa spaltes Brænde, hugges Kjød, stødes i en stor Morter med mere larmende Arbejde, som forefalder i en Husholdning, uden at de Nedenboende høre en ubetydelig Lyd, og foraarsager ikke den ringeste Rystelse. Prøven af denne Jndretning findes i Studistræde No. 107 og 108 første Sal, og det Hele koster, saaledes som det forefindes, 3 Rdlr. Denne Priis er meget knapt ansat, for om muligt at gjøre dette saa nyttigt som almindelig muligt.
Politivennen, 1804-01-01
Til Chefen for Kongens Regiment. Da den Skik, at en Skildvagter anførende Gefrejder har Bajonetten paa, hos adskillige andre Nationers Militær er afskaffet og da den virkelig i trange Stræder om Aftenen er farlig, tør man af en saa veltænkende Chef haabe, at den enten maae ganske afskaffes, eller at det paalægges Gefrejderen at bære Geværet opvendt.
Politivennen, 1804-01-01
Opfordring. Dersom den Mand, der fortalte ifjorat han paa Ladegaardsvejen havde seet en Bonde paa en skammelig Maade anfaldes og kastes med Stene, vilde umage sig ind til Udgiveren af Politivennen i disse Dage kan han maaskee derved gjøre det Offentlige en betydelig Tjeneste!
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til Theatets Bestyrelse. (Eftet Jndsendt) J den Forudsætning, at Bestyrelsen, ligesom vist enhver, der under Theaterfornøielser, erkjender at vor nuværende Theaterbygning er langt fra at have en til Theaterbesøgernes Antal passende Størrelse, tør man med Tillid vente af Bestyrelsen Opmærksomhed paa ethvert Forslag, som gjøres til at formindske de af denne Bygningens Usselhed flydende Ubehageligheder. Man har borttaget en Deel af Parterbænkene, men uagtet dette har forøget Rummeligheden, har det havt den Følge at de levnede Bænke næsten altid findes besatte af unge Drenge og Dagdrivere, der have Tid til at være ved Haanden ved Husets Oplukkelse. Da disse Personer nu meget gjerne kunde staae, og de som trænge til at sidde ikke kunne komme til at sidde, hvi da ikke borttage alle de øvrige Bænke? herved vilde sikkert vindes Plads til 20 Personer. Derimod tør man haabe, at de to fatale Jndgange, hvori et Dusin Mennesker staaer som i et beklumret Vognskur, borttages, ved nemlig at sætte Døren i Flugt med Logerne. Bestyrelsens Meening er vist ikke, at nogen skulde staae der, men at de skulde gaae ned efterhaanden som de kom ind, og i Sandhed ingen kunde være bekjendt at tage 2 Mk. for de Kaar, der nyder naar man er kommen i denne stinkende Arrest hvori man holdes af de 6 forrest staaende, der ikke ville give Plads for de andre fordi de selv staae godt. Mangfoldige Parterregængere faae derfor ikke første Aft at see, men maa bie til en Mellemakt da der ved endels Udgang bliver Rum. Forandringen vil koste lidet og fornøje en stor Del af Pubikum.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske ved de sydske Breve. Tør man ikke haabe, at den gode Ting indførtes, at hænge Brevkorte ud, ligemeget om den jydske Post er kommet sildigere end Pakkeposten eller ej? Det er ofte meget vigtigt, at faae sine Breve strax.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. Den i Politivennen No. 203 anbragte Bøn, er strax af Vedkommende taget til Hjerte, og derhen børhørt, at den berygtede Slave er sat under Arrest, og hans nærmeste Foresatte og Medvidere til hans fri og utidige Omløben satte under Tiltale. For den derved tilsigtede og tilvejebragte Sikkerhed for Helsingørs Jndbyggere, være Vedkommende megen og varm Tak! 2) Det tilsendte Bidrag, om den Mand paa Hjørnet, der ved Slaverne skulde lade sin Renovation bære i sin Have, skal vorde indrykket, naar Udgiveren faaer talt med Jnsenderen. 3) Af de udenfor Svingelporten paaankede Lygter ere tvende strax opsatte. ønskeligt om endnu den tredie maatte ananbringes paa Bregaards Hjørne, da Rendesteenen der ofte er slem nok.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 6 Rd. Rug, Td. 28 a 30 Mk. Byg Td. 21 Mk. Havre Td. 15 Mk. Ærter, hvide, Td. 27 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 10 a 11 Mk. Æg Snesen 22 a 24 Sk. Smør, Pd. 20024 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Hjørnehuset af Rosenborggaden og Aaberaa mangler Gadernes Navne.
Politivennen, 1804-01-01
Fattigvæsenet i Kbhen angaaende. Paa følgende os meddelte skriftlige Komnunication. En fattig Kone, som kaldte sig Christiane, Enke efter Arbejdsmand Hansen, og foregav at boe i de nye Huse paa Toldbodvejen, samt at have saadan Skade i det ene Laar, at hun ikke kunde spinde, og vidste ikke at faae nogen anden Fortjeneste, sortalte i Fleres Paahør, at hun havde 2 Mk. ugentlig til sit og 4 Børns Ophold, samt, at naar hun havde anmodet om større Understøttelse, havde Direktør Blankenstemner truet hende med Tvanghuset og Forstanderen, som hun troede hede Veinvich, havde svaret, at naar Direktøren ikke vilde hielpe hende, kunde han ikke heller. Maae vi herved til Gjensvar mælde at der i 10de Distrikt ikke opholder sig nu nogen Enke af dette Navn, der har fornævnte Børn, og at det ikke er første Gang, at slige Usandheder fremsiges paa offentlige Steder, for at opvække Barmhjertiges Medlidenhed; hun opfordres derfor herved at fremkomme, for at vise om hendes Udsagn fortjener at reflekteres paa eller ikke, og i denne Henseende at anmælde sig hos Distrikts Direktøren. Kbhvn, d 21 Februar 1004.
Politivennen, 1799-01-01
Nogle Skikke i Egnen af Raadhusstræde og Kompagnistræde. Paa Hjørnet af Kompagni- og Raadhusstræde No. 127 haves for Skik, at stille en stor Hjulbør om Aftenen, enten midt paa Fortoget, eller naar det saaledes stikker Vedkommende, da fra Fortoget tvers over Rendestenen ud paa Geden. Ligeledes haves for Skik et Sted i den Egn, at holde en Gaardhund, der er saa stor en Hader af Dagbrækning, at den strax naar Dagen bryder frem, søger at modsætte sig saadant med en saa forskrækkelig Gøen og Tuden, at baade Naboer og Gjenboer maa sige Søvnen Farvel for den Gang, fandtes der endog blant disse, Syge hos hvem denne nu først aflagde sit kjerkomne Besøg. Disse Skikke synes Anmælderen slet ikke om, og da han troer, at Pluraliteten nok vil kalde den Uskikke, hvoraf Politivennen er en Hader, saa overlader han til Udgiveren af dette Blad om han maatte finde for got at indrykke dem deri, da de maaske vilde blive, udrykkede derfra hvor de nu findes.
Politivennen, 1804-01-01
Kongens Nytorvs bedre Belysning og mere Forskjønnelse. Denne skjønne store Plads, som er en af Københavns Sirater og Fremmedes Beundring, fortjener virkelig at gives al den Fuldkommenhed, som muligt. Det er umuligt, formedelst denne Pladses Størrelse, at de fire Lygter ved Hesten, og de, der brænde rundt omkring ved Husene, ere i Stand til i mørke Vinteraftener at oplyse samme; de ere langt fra ikke tilstrækkelige til at kaste deres Straaler saa vidt omkring, at de kunde oplyse enhver Punkt, og da ingen bestemt Køretur er for Kareter og andre Vogne, som her krydse hverandre paa langs og tvers, saa Fodgængeren meget ofte seer sig i Fare og Forlegenhed, som Mørket endnu mere mangfoldig forøger, saa var det meget at ønske, at i de fire Vintermaaneder November, December, Januari og Februari de fire paa Hjørnene ved Hesten staaende Lygter bleve ombyttede med fire antændte Beegkrandse, der brændte den Tid af Aftenen og Natten, naar her gaves meest Færsel og Passage. Det maatte være et underholdende Arbejde for den der staaende Skildvagt, at see til dem og passe dem, og stort mere end nu, vilde Belysningen vel ej koste. Paa denne Maade vilde hele Pladsen godt oplyses, og det vilde have sin store Nytte, i Særdeleshed, paa Komedicaftener. Naar der nu tillige anbragtes et Uhr i Frontespidsen af Hovedvagten, med saa store Tal, at man overalt paa Pladsen kunde om Dagen skjælne Timer, da vilde dette ogsaa bidrage mangfoldig til alle Forbigaaendes Nytte og denne Pladses Forskjønnelse. Det er et stort Savn for Byen, at Uhret paa Nikolai Taarn ej er mere; dette kunde ved et Uhr her meget erstattes, og da man paa denne Plads ved Tots Palais og ved Rømers Hus i Nyhavn kan see Flaget paa runde Taarn, saa kunde ved Hielp af dette Uhr paa Hovedvagten, mungfoldige af Byens Uhre berigtiges, naar man hver Onsdag og Løverdag udsatte paa det bestemte Klokkeslet en Post med Signal til Vagten ved et af benævnte i denne Henseende, Steder. N. H. Veinvich.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske Postpakkernes Ombærelse angaaende. (Efter Tilsendt.) Det er ikke alle bekjendt, hvad Postamtet har tillagt Postbudene, for at bære et Brev med Pakker, en Kurv, Kasse, Æske eller sligt, til sin Ejermand her i Byen. Jndsenderen af dette, troer at vide, det er 4 ss. for et Brev med Pakke, et St. Vildt, en Hare, en Kurv eller sligt, men med bestemt Vished veed han det ikke; det falder ofte i hans Lod at betale dette, og ønskedes Kundskab herom, samt om der skal betales for hvert Stykke, der maatte være i en Kurv, f. Ex. en Hare, to Kalkuner, to Gjæs og en And, de 4 ss. i Bærepenge, eller 4 ss. i Alt. Er det første rigtigt, hvorfor da ikke ogsaa, om der laae tolv Agerhøns eller 50 St. døde Spurver, 4 ss. for Stykket. Mangen Disput har existeret herover og kunde forekommes, naar Generalpostamtet offentlig tilkjendegav Postbudenes Rettigheder, som man smigrer sig med nok vil skee.
Politivennen, 1804-01-01
Om Københavns Broer. Det er allerede oftere i dette Blad sagt, at saa høj en Plads imellem Europas store Stæder Kbhvn end fortjener, for sine smukke og vel vedligeholdte Borgerhuse, saa slet er den udsiret med offentlige Bygninger. Dens Kirker ere, paa et Par taalelige nær, Bygninger som neppe fortjente Plads i den usleste lille Købstad. Men endnu i ingen Art af offentlige Bygninger staaer Kbhvn saa langt tilbage, som i Broer. Den har 1) ikke Broer nok, og 2) paa een nær ikke een eneste Bro, som er værd at see. København har inden for sine Volde kun 10 Færsels-Broer. De 6 forbinde Slotsholmen med København og Kristianshavn, to, nemlig Langebro og Bommens Bro, ere Fæstningsværksbroer, og altsaa kun for en Del Færselsbroer. De to øvrige forbinde Kristianshavns yderste og inderste Deele. De Broer, som København savner og som det kunde kaldes baade Skam og Skade, at den savner, ere: 1) en tvært over Nyhavns Kanal. 2) En fra Nyhavn over til Kristianshavn. 3) En bredere og altid aaben Bro istedet for Langebro. Broer, som vel ikke uomgængelig savnes, men som det dog vilde være nyttigt at have, i en Belejringstid maaskee endog til største Frelse, ere: 1) en Bro fra Bremmerholm over til Børsen 2) Endnu en Brotil Forening af Kristianshavn 3) En fire Gange saa bred Bro paa det Sted, hvor nu Knippels Bro er 4) en Bro fra Byen over til Slotsholm omtrent hvor Knabrostrædet ender. Jngen af Kbhvns Broer har den rette Brede, ikke engang den saa kaldede Marmorbro. De andre ere alle anlagte da Byen kun havde 1 Jndvaanere, og deres senere Ombygninger udkastede, uden at see hen til den Nødvendighed en fri og uhindret Samfærsel er i en stor Stad. Den Fremmede, som seer vore Broer, trækker paa Skulderne, og ynkes over vore Brobyggere.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Bidrag om Uordener og Slagterne i Helsingør, som vist fortjente Jndrykkelse, mangler een Formalitet. Forfatteren vilde derfor umage sig hen til Udgiveren for at give det samme.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 5 Rd. 5 Mk. a 6 Rd. 5 Mk. Rug, Td. - 26 a 30 Mk. Byg Td.- 21 a 22 Mk. Havre Td. 15 a 16 Mk. Ærter, hvide, Td. 27 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 11 a 12 Mk. Æg Snesen 22 a 24 Sk. Smør, Pd. 20022 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Hoppens Længe og store Kongensgade mangler Gadernes Navne paamalede. 2) Paa et Hus i lille Kongensgade er et Bogtrykkerskildt saa urigtig stillet over Gadedøren, at man ikke kan læse Numeret som er Aarsag i at man ikke engang kan nævne Huset, men da der ikte er flere Bogtrykkere i Gaden, er Tingen let fundet.