Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-12-26
Den Berliner Statstidende meddeler et langt Mindestykke om den berømte Afdødes Levnet, Karakteer og Regieringshandlinger, hvori forekomme følgende interessant Yttringer: "Verden har et stort Dødsfald at begræde. Det er ikke her allene de almindelige Omstændigheder, som stedse ledsage en stor Monarks Hedengang, der betegne Tabets Størrelse; men det er tillige de overordentlige Hensyn, der kjede sig til de største Verdensbegivenheder og den ædelste Personlighed, der fremstille et riigt Stof til Betragtninger. Virkelig danner her Forceningen af de sjeldneste Aands= og Gemyts=Egenskaber, som nogensinde saaes paa den jordiske Tilværelses høieste Stand. punkt, i Samling med en dybt bevæget Verdensdeels Nystelser, en Række af store, følgerige Begivenheder, hvis velsignede Virkning Vi overlade en tilkommende Historieskriver at udvikle. Ved vis Omhu fra tidlige Ungdom omgivet med alle Elementer til en høiere Dannelse, tilegnede han sig fortrinlig Alt, hvad der kunde svare til et ædelt Hjertes Fiinhed, en velvillig Siels Ynde og en lys Aands Fordring. Dog blev alt tidlig denne skjønne og lysere Dannelse formørket ved bittre Jndtryk, saavel af en i Kam og Ødelæggelse bestædt Verden i Almindelighed, som at egen personlig Erfaring, hvis Prøvelse i fuld Maade var ham beskjæret. Men ædle Gemytter styrkes kun ved Prøvelser. Større og reenere fremtraadte Alexander af disse. Den indre Kjærn af en sand, dyb Religiøsitet formaaede Tidens forvirrede Begivenheder aldrig hos ham at rokke. Hvad han har gjort for Rusland, saavel i dette store af mangfoldigt Liv opfyldte Riges Jndre ved Menneskevennens uafbrudte Omhu og Monarkens velsignede Virksomhed, som uden fra til Landets Beskyttelse: Udvidelse og Hæder, Virkningerne af dette Alt ville endnu længe vedblive at yttre sig for de taknemlige Folkeslag, som hans Scepter forenede, og Vi ville ikke her foregribe Erkjendelsen af samme. Men ikke Rusland allene, hele Europa - Tydskland og Preussen i særdeleshed - have ham Meget at takke, og for saavidt tilhører han os Alle, som hans Tab nu rører os Alle. Efterat saa mange Forsøg baade af Modstand og Forsyning for at dæmpe og indskrænke den umættelige, vilde Erobringssyge, det Aag af troløs Vilkaar, hvorunder Europa sukkede, vare udtømte, sattes endelig disse Lidelser, et Maal ved Alexanders heltemodige Beslutning og høimodige Udholdenhed i den kjempemæssige Kamp, som begyndte 1812. Den indre Bevidsthed og Tillid til Gud indviede ham til det store Kald, og gjorde, at den alt ødelæg i gende revolutionaire Magt blev brudt paa hans Modstand. Ogsaa i disse glimrende Følger, som i de tidligere gjennemgaaede Prøvelser fornægtede Alexanders Karakteer sig intet Øieblik. Ædel Velvillie og Menneskekjerlighed betegnede overalt hans Virken. Ved ham saae Verden første Gang et Forbund stiftet, som i Politiken allene erkjender Religiøsitets, Fredens og det almene Velfærds Grundsætninger, og som, ved alle Ufuldkommenheder, den klæbe ved Anvendelsen af de menneskelige Forsætter, for stedse vil blive det ærefuldeste Mindemærke paa, hvorledes Seier og Magt hylde de reeneste Formaal. Muligheden af sligt et Forbund kunde allene grunde sig paa samme Sindeelag hos de Medforbundne, paa deres lige religiøse, menneskekjerlige, fredelskende Tænkemaade. At have erkjendt og værdiget denne, at have forenet den til en fælleds Forpligtelse, bliver Alexanders høie Fortjeneste. Stedse strængere, stedse samvittighedsfuldere at tilhøre og følge, dette med Rette benævnede hellige Forbund, stedse at virke reenere og kraftigere for det, blev hans ivrigste Bestræbelse. Det vidste han at bringe Offere, som vel kunde falde hans Tilbøielighed, men ikke hans Samvittighed tunge. Dog, han var ei blot sine Medforbundnes Allicrede; han var som saadan tillig deres Ven. Dette maae Vi Preussere især sande &c. Efter en saa herlig og hæderlig Løbebane, hvis lykkelige Jndflydelse sildige Slægter endnu taknemlig ville paaskjønne, tør Vi med Sandhed sætte Alexander mellem de ædleste og største Monarker, som Verdenshistorien opviser. Den viser Os i ham et sjeldent Exempel paa den fromme, den menneskekiærlige, den fredelskende Behersker af det største Rige. Med Rette maa Europa begræde en af sine Velgiøreres Hedenfart, som det nu, da han ikke meere vandrer mellem de Levende, mindst kan ville miskjende.