Politivennen, 1809-01-01
Om Strandvejen og ønsker til sammes Forbedring. J Efteraaret er der arbejdet betydeligt paa endel Stykker af Strandvejen, nemlig paa Sidevejene langs Stenbroen ved Fælleden, paa Stykket fra Hellerup til Strandmøllen og siden et Stykke foran Skotsborg. Anmælderen tillader sig med den anstændige Frimodighed, som Trykkeloven befaler, at fremsætte sine Meninger om det skete Arbejd, og ønsker om det endnu Lævnede, i den Overbevisning, at Vedkommende ikke uden Nytte ville læse og veje dem. Det Stykke langt Stenebroen ved Fælleden har paa Sidevejene faaet den af Graavene og samme Sidevejes Kanter opkastede ord. Herved er at mærke, at dette Material dels er utilstrækkeligt, fordi disse Sideveje ere meget for lave, saa at det endog paa mange Steder er ikke vel gjørligt af Stenebroen at fare ned derpaa, eller derfra op paa hiin, dels er dette Material ser sig allene en meget ubekvem Fyldning, da det er en meget løs Muld, Dynd og Græsrødder. Herligt havde det været, om hver Fordybning i disse Sideveje havde modtaget en passende Mængde Smaastene af et Æbles Størrelse, om derovenpaa foruden hin Nuld o. s v. var i hvert med hin. Stene opfyldt Hul, strøet med Sand til Fyld i Mellemrummene, hele Sidevejen derefter paaført et halvt Kvarters Lag Ler eller leragtig Jord, og oven derpaa et heelt Kvarters Lag Grus, harpet rent fra Stene over en Valnøds Størrelse. Det Stykke fra Hellerup til Skotterup trængte paa meget faa Steder til Fyld af bare Sand og Grus, saaledes som sket er, men paa de fleste Steder til Lerfyld derimellem, for at binde saavel den Sand, disse Stykker tildels bestaae af, som den, der er paakørt. Denne sidste er desværre saa langt fra at være harpet nok, at den endog har havt store Stene. J Nærheden af Springforbi ere mange Huller af Vejarbejderne opfyldte med Stene, men disse ere ikke noksom udjævnede i eller passede efter Hullerne. J denne Egn er ikke saaledes sørget for Sidegrøvter, som man til Vandets Afløb kunde ønske. Det er herligt at Stenbolværket ved Emilie Kilde igjen opsættes. Men man vover her det ønske, at uden for samme gjøres en Skraaning af Sand og Grus, løbende fra Dæmningens Øverste, skraa ned, og en halv Snes Alen ud. Hvis denne Sanddosering ikke lægges, kan Stendæmningen staae eet, to, ti Aar, men sent eller tidlig kommer en Højvands Storm, som den, der sidst nedrev den, og river den atter ud. Sand er imod Brændinger det stærkeste Værn. Allevegne hvor en Vej løber paa en høj Brinke, var det at ønske, at et Rekværk sattes paa Udkanten langs samme. For alle dem, der ere plagede med Hovedsvingel, og disse ere flere end man troer, er det en Marter at køre paa saadanne Brinker, hvor intet Værn er mod Vandsiden. Hvad her er sagt er ikke for at dadle de Foresatte, der have anordnet denne Vejs Udbedring. Vejen er virkelig udbedret, mange St der gjort kredere og sikrere, - men for at vise, deels hvor slet Bønderne gjøre deres Vejstykker istand, naar der ikke uophørlig er Opsigt paa Nakken af dem, dels yttre Raad, som man troer gode. Dersom Vejarbejdet fortsættes længere ud, torde det ønskes at Vejen mellem Retræte og Aggershvile, lagdes en lige Linie længere ind mod Bakkerne, hvor den med meget mindre Møje kunde gjøres taalelig.