Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-02-10
Naar Hr. H. vil gjøre Udgiveren af Skilderiet til Boghandler, for derved desbedre at kunne finde Leilighed til at stille mig i et ufordeelagtigt Lys, og give mine litterariske Bestræbelser, et mercantilsk Anstrøg, saa erklærer jeg herved paa det høitideligste, at jeg i en Tid af sex samfulde Aar ikke har havt det allerringeste at gjøre med Boghandelen, hvilket alle Boghandlere i Kjøbenhavn eenstemmigen ville kunne bevidne?); og enhver skjønner let, at Redactionen af et Blod, som Skilderiet, maa medtage alt for megen Tid, til at jeg kan give mig af med mercantilske Sysler. Endog den mercantilske Bestyrelse af mit Blad, er aldeles fremmed for mig, og heel overladt til Hr. Höecke. J min Stilling maa altsaa Hr. Hs. polygraphiske Jndustrie, fra den mercantilske Side betragtet, kunne være mig aldeles ligegyldig. For mig maa han, om han vil, ligesom Maanedsduen, gjerne avle hver Maaned et nyt Aandsproduct. Jeg skal hverken komme ham i Forkjøb eller Efterkjøb. Hr. H. har gjort mig det til en Forbrydelse, at mit Fornavn er Salomon, i den Henseende er jeg rigtig nok vaabenløs. Men da Hr. H. endnu laae i Svødet, og tilredte dette, ligesom han nu tilreder Dagen, var det da ham eller hans kjere Papa og Mama, der gav ham det Fornavn Andreas *) At jeg hidtil har kaldet mig Boghandler, skede af lingen anden Aarsag end den, at mit Borgerskabsbrev lyder derpaa, og jeg nu eengang ikke har nogen anden Titel, men at jeg allerede for sex Aar siden er ganske udtraadt af den med min Broder A. Soldin i Fælledskab førte Boghandel, det har den Gang været bekjendtgjort i de offentlige Tidender. Hr. H. veed det ogsaa meget vel, men det synes, som om han ikke vilde vide det, da han skrev sit Angreb imod mig i Dagen. Krag, Krag er jo aabenbart en Forkortning af Krage, Vel har man nyligen i en Satire over mit Fornavn i et af Dagens Blade - hvilken han finder det passende at fralægge sig sagt, at der gives forskjellige Salomoner; men gives derikke ligeledes forskjellige Krager, f. Ex. Taage Krager, Skade=Krager, Allike=Krager o. s. v., Hans gode Forældte maa i et Slags prophetisk Aand have forudseet, hvad der eengang vilde blive af ham, baade som Polygraph og Recensen, siden de gave ham et saa caracteristisk Navn, Jøvrigt har jeg eengang gjort mig det til en Lov, aldrig at ændse Personligheder, uden i det Tilfælde, hvor jeg kan kræve Domstolen til Hielp imod mine Modstandere. Som Publicist er jeg naturligviis udsat for, dagligen at overøses med Angreb, endog for de Stykker, hvortil jeg ikke selv er Forfatter. Men dette Offer for Sandhedens, Oplysningens og Almeendeels store Sag, har jeg altid været beredt til. Jeg har altid søgt at undgaae endog det blotte Skin af Partiskhed. Jngensinde har jeg anbefalet noget paa min Broders, A. Soldins Forlag, udkommet Skrift, hvor ofte jeg end kunde have havt Aarsag dertil, endskiøndt jeg dog ved mange Leiligheder har anbefalet andre Forlæggeres og andre Forfatteres Bøger. Endog mine Fiender maae, naar de ville være oprigtige, indrømme, at Frimodighed og Upartiskhed altid have været Hovedsærkjender ved mit Blad. Havde jeg villet give mig ind i et eller andet Laug, og gjøre mig til et Redskab for Andres Hensigter, da havde mange af dem, der nu bagvaske mig, været mine Venner og Lovtalere. Men hvad havde Publicum vel vundet herved, Mit Blad havde da forøget Partiebladenes Tal. Min uafhængige Stilling giør, at jeg hverken behøver at hige efter kjøbt Roes, eller at ændse Skumleres Bagvaskelse. Mit Blad skal altid staae aaben for enhver Menings frimodig Drøftelse, trods alle de udvortes Ubehageligheder, der maatte kunne flyde deraf for mit Jndivid. Mit Skilderie kjender ligesaalidet som hele Videnskabernes Rige til Secterie. Som Verdensborger i Litteraturens store Fristat, staaer jeg her fri, som det første Menneske, Gud skabte, ligesaa uafhængig af Tiden, som af menneskelige Meninger. Udgiveren.