Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1783-03-21
Fortsættelse af Tanker og Amerikas Uafhængighed paa Handelen, m.v. (See No. 10.) Skal Amerika blive en erobrende Stat, Om ingen i mindre Folkeslag deelte, og ved et almindeligt Forbund confoedererte, Stater lader sig dette let tænke. Hos Schweithos Holland, falder det ikke nogen ind at formode, at de skulle faae Lyst til at giøre Erobringer. De forenede Nederlande ville sandsynligviis aldrig tænke paa at indtage de østerrigske Nederlande, ihvor misundelig Amsterdam endog maatte være. Blander Erobringgeisten sig i forenede Stater, saa udbryder den gemeenlig først ved indvortes Krige. Jnteressen er her meget nærmere, altsaa ogsaa Misundelsen større, og Colisionen eller Leiligheden til Splidagtighed hyppigere. Kræfterne ere ogsaa hinanden meere voxne, ligesom i Almindelighed borgerlige Krige føres langt lettere, og udholdes længere, end Naboe=Staternes offentlige Angrebe. Saa længe altsaa Nordamerika ikke udgjør noget Monarkie, synes Mexico og de vestindiske Øer at være ligesaa sikre for amerikanske Erobringer, som Skotland var det for de Engelske, saa længe der herskede 7 Konger i Engeland. Men blive de vestindiske Øer trykt af deres Gield, og plagede og indskrenkte af Handelstvang, ikke selv afkaste det europæiske Aag, og begive sig under amerikansk Beskyttelse: Jeg haaber, at vise Regieringer i Europa skal saa faderlig, og saa overeensstemmende med det almindelige Beste, omgaaes deres Colonier, at de aldrig skal faae de Tanker, at fornegte deres gamle Fædreneland. Jntet kan være mere anstændigt for Coloniernes Beste, end Frankrigs Anordninger i nærværende Krig. Og de have aldrig været saa rige og blomstrende som nu. Hvorfor skulde de da tænke paa Opstand, Vel siger man, at Jndvaanerne paa St. Kitts kaste sig i de Franskes Armee, efterdi de ikke vidste at redde sig fra Gield, og at de derfor heller undte Marquis de Bouille det ved Foden af Brimsione Hill liggende Krud, end at lade Fraadseren bringe det i Fæstningen, og at laane deres Lastdyr hertil. Men just dette Exempel, i Ligning med de Franske Coloniers Velstand, viser saa tydelig, hvor nødvendigt det er, at omgaaes vel med Colonierne, paa det ikke saadanne Tilfælde, som hine, lade sig formode. Endnu mindre er dette at formode om Mexico, da Nordamerica nu viser, ligesom alle Colonierne i de gamle Tider have viist, at Colonier ikke lade sig holde i Aag af Fædrenelandet, naar de ere komne til en vis Høide, men at de maae behandles som Bundsforvante, om de skal blive ved Hovedstaten som Brødre. Dette 181 R. R. gjorde fordum Grækerne og Phonicierne, dette gjøre nu ligeledes Chineserne, og Spanien selv kiender Nødvendigheden af en lemfældig Omgang i Mexico, da det bestandig har tilladt Mexicanerne at leve som Hedninger, omendskiønt det i Spanien og Lima endnu i den første Fierdepart af dette Aarhundrede brændte baade Maurer og Jøder. Skal Amerika blive en handlende Stat, og ved enhver Handelsgreen, som det bringer i Gang, tilsværre en Handelsvei i Europa, Jngen, som kiender Staternes hastige Tiltagelse, hvilke drive en fri Haandtering, vil vel kunne negte, at Amerikas fri Handel, selv i de Greene, som det allerede forhen i den Tid, det var Underdanere, kunde drive, efter erlangte fuldkomne Uafhængighed vil udbrede sig videre, men vi kunne dog derhos ikke ganske lade det forrige gaae af Øine, men vi maae nu og da antage det til en Maalestok. Saaledes vide vi, f. Ex, at Skibsbyggerierne i Nyevork have immer været drevne, og at de hvide Fyrretræer fra Nyehampshire have frembragt Master af Skovene, hvilke Kronen Engeland havde forbeholdt sig. Men uagtet, at Engelænderne paa denne Maade kunde blive forsynede med Skibe, Skibstømmer og Master for godt Kiøb, har dog de andre curopæiske Magters Skibsfart ikke tabt noget derved, men Hollænderne have meget meere i Fragthandelen vidst at beholde Overvægten. Den Rigaiske Mastehandel, ligesom den curopælske Handel med andre amerikanske Erporter, maatte man sige, kunde ved Amerika hidtil ikke lide nogen Jndvas, efterdi Engeland, alene forbeholdt sig den Handel derhen, og det øvrige Enropa tog ikke nogen Deel deri. Dette har en Grad af Sandsynlighed, omendskiønt, dersom Amerika havde ført rigelige Exportationer til Engeland, vilde de derfra have Nr 182 Aar. udflydet til andre Lande, da, i Fald den ringere Priis paa alle amerikanske Produkter var imod de europæiske saa stor, som man formoder, havde Engeland ligesaa godt kunnet føre med samme en Handel fra anden Haand, som Holland, giør med mange Slags Vare. Men jeg vil lade dette blive derved. Spørsmaalet bliver dog for Resten altid Hvorfor har Engeland ikke kunne blive forsynet fra Amerika med alle til Skibsbyggerie fornødne Materialier, især med Jern, Hamp og det deraf forfærdigede Seildug, og Tougverk, Beeg, Tiære o. s. m. og har meget meere endnu altid sluttet de største Contracter i disse Artikler, hvilke det, som bekiendt, giør, i Henseende til Seildug, med de beste Manufakturer i Rusland, og i Henseende til Jern, med Huset Arvidson i Stokholm, Herpaa kunde man vel svare, at Amerika hidtil ikke har kunne levere disse Artikler i saadan Mængde, som det herefter kunne levere dem. Er den Angivelse rigtig, at Engeland aarlig trak fra fremmede Nationer for 2 Millioner Pd. Sterl. Jern, Hamp, Hør, Bygningstømmer, Farverød og Aske, som det med en Gevinst af 30 Procent kunde vinde i Amerika, saa maae man visselig forundre sig, at den amerikanske Handel ikke er bleven dreven høiere, da dog engelske Capitalister kunde være Forlæggere. Med hvor mange Besværligheder nye Anlæg ere forbundne, allerhelst i et ganske raadt, og ikke noksom folkerigt Land, hvor det fattes paa Veie, Dæmninger og Broer, er let at tænke, og man betænke kunn, hvor mange sammenvirkende Midler der maae indtreffe, naar Biergverke, Manufakturer og Agerdyrk. ning skal komme i Drift i et Land. Et Exempel herpaa giver Hr. Hasenelevers Anlæg, hvorom af et engelsk Udkast i de kiøbmandske Hefter indeholdes nogle Efterretninger, og hvis Fortienester, i Følge det Nyeforkske Gouvernements Beretninger, dog ere unægtelige. Det er at Nr 183 R. formode, at Besværlighederne endnu ville blive større, om Amerikanerne skulde tilskyde egne Fonds. Den tiltagne Folkemængde synes vel, efter første Øiekast, at lette meget, da det ikke er at negte, at Handelens Udvidelse jo formerer, Folkemængden, og at heraf gemeenlig flyder billigere Arbeidsløn. Jmidlertid er dette dog kun sandt i de Stater, hvor der allerede er en tilstrekkelig Forraad eller Fond af Mennesker, for at sætte Handelen i Gang. Hvor det ikke er, der opkommer alt for megen Haandtering paa een Gang, for med Folkemængden, saa hastig denne endog tiltager, at kunne blive bestridet, allerhelst i et Land, der endnu er ganske raadt, tilmed formerer Handelen ikke saa hastig Menneskene, at Arbeidslønnen lettes, og Arbeidet befordres. Var dette, saa maatte Engelænderne i det ringeste have ført saa mange Menneskeer til Nordamerika, som de behøvede til deres Handel. Men vi finde, at det endnu stedse fattedes dem paa Arbeidere, og at Arbeidslønnen var dyr, omendskiønt Amerika meget hastig har tiltaget i Folkemængde, og ingen Hænder vare ledige, ligesom Burnaby i en Strekning af 1200 engelske Mile ikke saae en eneste Betler. (Fortsættelsen følger.)