Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-07-05
General Boquet af Jngenieurerne indfandt sig Kl. 12 paa Bastillepladsen med Brandkorpset og en Bataillon Sappeurer. Nogle Huse bleve øieblikkeligt sprængte i Luften og nogle paa den Maade omgaaede Barrikader erobredes uden Tab. Paa nogle Steder havde Jnsurgenterne opkastet Forskandsninger, mod hvilke Artilleriet ikke kunde bruges. De skjøde bagved dem og flygtede, naar Tropperne nærmede sig, gjennem Gange, som vare aabnede i Kielderne under Husene. En stor Hob var om Middagen draget fra Forstaden til Øen St. Louis, hvor den opkastede en Barrikade paa Broen des Tournelles, som var under Reparation. Hoben holdtes i Skak af de Tropper, som vare posterede i Viinoplagene paa den modsatte Side, og bragtes imellem en dobbelt Jld. Jedhegningen St. Lazare tilbageerobredes om Formiddagen af Jnsurgenterne, der bortførte 10, til Chateau Rouge hørende Kanoner, som de ladede med Stene og Glasskaar. Paa Bakken Montmartre opførtes et Batteri og Forholdsregler bleve trufne for at forhindre Jnsurgenterne fra at bemægtige sig denne vigtige Stilling. - Det synes at være vist, at Carl den 10des forrige Adjutant, Grev de Narbonne og hans Tjener, som paagrebes medens de vare ifærd med at uddele Penge til Oprørerne, ere blevne skudte i Luxembourgs Have af Nationalgarden fra Landet. 44 andre Fanger skulle være blevne henrettede paa Greve=Pladsen. Det er endnu umuligt at angive Tabet paa begge Sider, men Myrderiet har været rædsomt. Blandt de gjorte Fanger var der ogsaa Fruentimmer, klædte i Mandfolkeklæder. En Korrespondent skriver under 25de Eftermiddag: "Endnu stedse lyder Trommernes Hvirvel, Geværsalverne og Kanonernes Torden, og den frygteligste Borgerkrigs Kamp, der nogensinde har fundet Sted. J dette Øieblik hedder det, at den af Nationalforsamlingen udnævnte Diktator, den fra de africanske Krige bekjendte og berømte General Cavaigna, hvis Ungdomskraft, Energi og kolde Mod synes uudtømmelige, ved Hjælp af Linietropperne, Nationalgarderne fra Provindserne, og den Deel af Hovedstadens Nationalgarde, som ikke var aldeles udmattet, har omringet Folket paa en saa virksom Maade, at det maa strække Gevær, dersom ikke den grusomste meest rædselfulde Begivenhed; Verdenshistorien skal indtræde, nemlig en Nedsabling i Masse af Folket, der kæmper med Fortvivlelsens Døds mod mod Borgergaardernes til det Yderste bragte Overmagt, der vel er sig den overhængende Fare bevidst, og hvis Tapperhed ved Kampens Langvarighed er stegen til Forbittrelse. Det Skuespil som Paris frembyder er et frygteligt, mørkt og rædselsfuldt, men stedse ophøiet. Fra alle Byer i Omegnen af Hovedstaden, hvor Begivenhederne i Paris have fremkaldt den dybeste Uvillie og Vrede, indtræffe med hver Time Nationalgarder for at forsvare Folkesouverainiteten, der er angreben i Regjeringen og i Nationalforsamlingen. J Rouen, Havre, Orleans, Angouleme, Cambrai, Blois, er Alt hvad der kan bære Vaaben, og hvad der paa nogen Maade kan undværes, ilet til Paris, og det samme er Tilfældet med Linietropperne. Tropper, som ere komne 50 til 60 Mil fra, leire sig overvældede af Udmattelse paa Fortougene, og sove ind under en 20 Graders Varme, for da at reise sig, og styrte sig ind i en Kamp, hvori Bygninger blive bombarderede, og Barrikaderne snart beskydes med Kanoner, og snart stormes med Bajonetten og med Sablen. Mod en enkelt Barrikade ved Barrieren Rochecourt har General Lamoriciere ladet opkjøre 20 Kanoner.