Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1832-03-21
Politiske Efterretninger. Den franske Expedition. Capitulationen af Anconas Citadel er dateret den 23de Februar om Middagen, og deraf erfarer man kun hvad der allerede vides, at Tjenesten i Citadeller skulde forrettes af et lige Antal pavelige og franske Tropper, under en fransk Overbefalingshaver. Den franske Høistbefalende lover ogsaa deri, at naar østerrigske Tropper skulle vise sig forStaden, maatte de pavelige Tropper med Va den og Bagage trække sig tilbage derfra, dog under den Forsikring fra deres Side, at de efter deres Bortfjernelse fra Fæstningen, hverken i Faveur af Østerrigerne eller nogen anden Nation, ville fore Vaaben mod de Franske. Der skrives fra Paris under 9de Dennes, at Østerrig skal ved en dertil indtruffen Coureer, have indsendt den Erklæring, at det var villig til at ansee Anconas Besættelse af franske Tropper for en Kiendsgierning, og i denne Anledning at anvende sin Mægling mellem Frankerig og den opbragte Pave; imidlertid fortælles der i allgem. Zeitung, at det østerrigske Cabinet i to Tilfælde ville see sig nødsaget til Krig: 1) Naar ikke franske Tropper paa samme Tid rømte Kirkestaten, som Østerrigerne: og 2) Naar de Franske ville tvinge den hellige Fader til at indføre den franske Constitution i hans Stater; langtfra at Paven har villet ratificere de af Commandanten i Ancona, Prinds Ruspoli undertegnede Capitulation, skal denne og Oberst Lazarini (som ikke Natten mellem den 22de og 23de Febr. sov i Kastellet; men lod Porten til Slagterhuset staae aaben) være kaldte til Rom, forat gjøre Regnskab for deres Forhold, efter hvad man forsikrer, skulle de franske Tropper ogsaa have besat Pesaro og Recanati. J den første Note, som den rommerske Cardinal-Secretair den 25de Febr. udstædte til den franske Gesandt, fortælles de Franskes Overrumpling af Ancona og i den derpaa følgende Protestation, siger han: "den hellige Fader er underrettet om denne Tildragelse, og skjøndt han er overbeviist om, at saa svært et Attentat mod hans Sonverainitet, hverken kan være for retaget paa Hs. M. de Franskes Konges eller hans Regjerings eller Deres Excellences Befaling, saa har han dog bemyndiget Undertegnede til at bringe det Hele til D. Excellences Kundskab: Hs. Hellighed protesterer derfor formelig mod den Krænkelse af det pavelige Gebet, som fandt Sted Morgenen den 23de Februar af den franske Eskadre, saavelsom mod alle Jndgreb i hans Souverainitets Rettigheder, og mod Krænkelsen af Sanitets=Foranstaltningerne, ligesom han ogsaa gjør den franske Regjering ansvarlig for alle Følger deraf. Hs. Hellighed forlanger, at de i Ancona fjendtlig indtrængte franske Tropper øieblikkelig bortfjerner sig derfra. en anden Note fra Cardinal Statsekretairen til Grev St. Aulaire, siger han, at han i Hans Helligheds Navn protesterer imod den Deelegaten, som Hs. Helligheds Repræsentant, forøvede Vold og mod Fæstningens Besiddelsestagelse som Morgenen den 23de lod nemlig den franske Oberst Combes stillet en Skildvagt ved Delegatens Dør, og denne blev det ikke engang tilladt at tale med sin Betient). Hs. Hellighed har ogsaa givet Ordre til, at Prinds Ruspoli med de pavelige Tropper ufortøvet skulle rømme Citadellet og Anconas Gebet; dette er allerede skeet af endeel af de pavelige Tropper; Oberstlieutnant Ruspoli ville med endeel af Tropperne marschere i Retning mod Osimo; men Cardinal Benvenuti lod dem tage en anden Vei, da han ikke ønskede saadanne Folk i Nærheden. J Følge Privatbreve fra Rom, havde de derværende Engelændere gjort sig færdige til at forlade Staden, da de italienske Anliggender opvakte Bekymring hos dem: Forbittrelsen i Rom var mod de Franske ligesaa stor, som Forkjerligheden for dem i Provindserne. General Cubieres har i Ancona udstædt en Proclamation, hvori der erklæres, at de Franske vare komne for at stifte Fred, beskytte Borgerne og staae Paven bie.