Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-10-10
Norge. J et den 26 Septbr. sidstl. afholdt norsk Statsraad har Kong Carl Johan afgivet en Erklæring og Beslutning i Anledning af de seneste Begivenheder i Norge." Følgende er det Væsentligste af dette mærkelige Attstykke, saaledes som samme findes meddeelt i et Følgeblad til "Helsingøers-Avisen af 5 d. M. J Jndledningen siges, at da Kongen ved Grundloven af 1814 og Rigsakten af 1815 indrømmede Nationen vidtudstrakte Rettigheder, kunde den Tanke ei opstaae hos ham, at Storthingets Medlemmer vilde, for Sekler vare forløbne, tabe af Minde de Rettigheder som Kielerfreden gav ham. - Odelsthinget har, ved at indstævne Statsministeren for en Rigsret, sammensat især af dem, som erklærede Storthingets Opløsning for skadelig gjort disse til Dommere i deres egen Sag; det har derved handlet lovstridigt og derhos fornærmet Kongens Prærogativ. Jngensinde har Kongen indhentet den norske Regjerings Betænkning om de forrige Storthings Opløsning Norges nuværende Tilstand fordrer ei saa langvarige Deliberationer, som fordum, navnligen i 1815 og 1816, da især Finantssager af største Vigtighed skulde ordnes. Det sidste Storthing har været meget tilfærdig med at afslaae de kongelige Propositioner, men ikke lige hurtigt behandlet dets andre Anliggender. Den Storthinget bevilgede Forlængelse i Tiden gjaldt kun indtil videre, men 2 Maaneder derefter vare Arbeiderne desuagtet ikke synderligt fremmede, og Kongen fandt det derfor nødvendigt at benytte Grundlovens 680. At Man har gjort Jndvendinger derimod, at Man har villet skræmme Statsraaderne, at Man har forvandlet Rigsretten til en politisk Domstol, at Man har begyndt med at diktere Bøder, for maaskee siden at gaae videre, Alt dette og meere opfordrer Kongen til at forebygge Anarkie og deraf flydende Følger. Erklæringen selv begynder dernæst saaledes: "Uagtet alt Anførte antager Kongen helst, at Storthingets Medlemmer levende ønske, at det norske Folk maatte vedblive at nyde de Garantier, som Grundloven af 1814 giver. Men Hs. Majestæt, har med Bekymring fundet, at uanseet 22 Aar ere forløbne siden Foreningen med Sverrig, uanseet den indre og ydre Freds Velgierninger samt den Lyksalighed, som deraf er er Følge, adskillige Storthingets Medlemmer endnu ikke ganske nøie kjende de Rettigheder, som tilhøre Kongen ene, og de, som tilkomme Hs. Majestæt og Storthinget tilfælleds. Sal Jkke destomindre forventer Kongen, at de nu opstaaede Stridspørgsmaale forsaavidt gavne, at en Udvei derved aabnes til at give fremtidige Storthings=Forhandlinger en rigtigere Retning. Spørgsmaalet, hvorom nu handles, er politisk og juridisk. Den politiske Deel har Kongen at bedømme og afgjøre. Da den juridiske Deel alt er decideret, angaaer den ei længere Kongen, uden forsaavidt vedkommer de anvendte Love, og, efter de i saa Henseende opstaaede Tvivl, har Kongen besluttet at overveie Sagen i Grund og Form ved næste ordentlige Storthing. Kongen anbefaler derfor den norske Regjering at overveie de Forandringer, som bør foreslaaes i Rigsrets Regl. af 1815, især med Hensyn til Medlemmernes Ansvar og Offentligheden af deres Voteringer, saavelsom i Ansvarlighedsloven af 1828, samt endeligen de Fortolkninger af enkelte og i Grundloven, som kunde behøves, for at skaffe Kongens Raadgivere, Statens Embedsmænd og Nationen i Almindelighed Garantie imod vilkaarlig Behandling.