Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-12-25
Nyheder fra Udlandet. Fra Paris erfares, at den meget frygtede Dag(Napoleons Liigbegjængelse) den 15de Decbr. er lykkelig overstaaet uden nogenslags Forstyrrelse. Jngen Tumult, ingen Ulykke har afbrudt den store verdens historiske Høitidelighed; den uhyre Folkemængde viste, ved al sin Begeistring, en værdig, imponerende Holdning. Alt ved Dagens Anbrud strømmede over 700,000 Mennesker, uagtet den strænge Kulde (8 Sr.), til alle de offentlige Pladser hvor Toget skulde passere. Allevegne blev Keiserens Liig modtaget med en ubeskrivelig Enthusiasme. Paa Revolutionspladsen raabte Folket og Nationalgarden: "Ned med Englænderne! Ned med Keiserens Arrestforvarere, Ned med Forræderne!" Paa andre Steder raabtes: "Ned med Udenlandsministeriet, Ned med Guizot!" &c. Nogle Legioner af Nationalgarden sang Marseillaisen og raabte efter hvert Vers: "Ned med Tractaten 1815. Ned med Ministrene," osv. Liigvognen var et Kunstværk af Pragt og Skjønhed; den var 25 Fod lang, paa fire massive forgyldte Hjul, med en halvrund Forbygning, hvori der stode forgyldte Genier med Carl den Stores Krone og Berømmelsens Trompet. Paa en syv Fod høi Piedestal, hvorfra der nedhang to pragtfulde Keiserkaaber og mange trefarvede Faner, stode 14 Statner i Legemsstørrelse, der forestillede Napoleons fjorten Seire, og som bare et uhyre Guldskjold, hvori den antike Sarkophag hvilede. Det hele Monument af Guld og Fløiel var 50 Fod høit. Paa Liigkisten, laae Keiserkronen, Scepteret og Retfærdighedens Haand, Alt af pure Guld, besatte med funklende Diamanter. Vognen blev trukket af 16 sorte Heste i Fiirspand, med hvide Fjederbuske og hvide fra Mankerne nedhængende Fjedre, heelt behængte med Dækkener afDrap d'Or. Hestene førtes af 16 Tienere i keiserligt Livree, Foran Liget førtes Keiserens Yndlings hest, der havde baaret ham i mangen Kamp, en Blaa skimmel; den har samme Saddel som Napoleon havde brugt og var heel bedækket af et violet, med gyldne Bier oversaat Krev-Slør. Under Domkirkens Portal modtoges Liget af hele Geistligheden, violet klædi: den dybeste Sorg. Fra høilbyggede Stelladser, lød Musik af dobbelt Caracteer: en Triumphe og Sørgemarsch. Liget bares af Soldater og Matroser, omgivet af Frankrigs 86 Departementsfaner. Hvor Liget kom forbi, stode Alle med blottet Hoved. Mange af Jnvaliderne faldt paa Knæe da Kisten kom forbi En mageløs Høitidelighed! J dette Øieblik kom Kongen og den hele kgl. Familie ned fra Alteret hen til Kirkens Skib, hvor Kisten sattes ned. "Sire, sagde Prindsen af Jonville (der som bekjendt havde hjembragt Liget fra St. Helena). Jeg overleverer Dem Keiser Napoleons Liig!" Hvorpaa Kongen svarte: "Jeg modtager det i Frankrigs Navn!" Derpaa tog han Keiserens Sværd, overrakte det til Bertrand og sagde: General! Dem overlader jeg det til, at lægge dette Sværd paa Keiserens Kiste!" Og General Gourgeaud tog imod Keiserens lille trekantede Hat og stillede den ved Siden af. Derpaa sattes Kisten paa en pragtfuld Katafalk, omgivet af Hertugen af Regio, Marschal Molitor, Admiral Roussin og General Bertrand. Gudstjenesten, der begyndte med Mozarts Reqviem, varede i to Timer. Kongen sad paa en Throne ved den venstre Side af Alteret, omgivet af de kgl. Prindser og sine Adjutanter; Dronningen, Prindsesserne og Hoffets Damer paa en lavere Tribune; Erkebispen af Paris og hans Geistlighed befandt sig ved den venstre Side, rundt om Katafalken samtlige Ministre og Marschaller. Først om Aftenen Kl. 6 var Høitideligheden forbi. Da begav det sig, at 7 a 800 Studenter, med en trefarvet Fane, havde sjunget Marseillaisen i Gaderne; tilsidst var Hoben voxet til 7 a 8000, der udenfor Udenlandsministerens Hotel havde raabt: "Ned med Ministrene, Ned med Guizot! Afsted til Grændsen!" (Dagen efter hed det, at Guizot havde forlangt sin Afsked.)