Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-01-20
En anden vigtig Efterretning er indløben, en telegraphisk Depesche fra Bayone forkynder, at en officiel Beretning er ankommen fra General Cara tala, om en Seier, som han har den 2den Januar tilfægtet sig ved Ormastogi over 8 carlistiske Batailloner. Jfølge de nyeste Efterretninger fra Paris er denne Efterretning bleven fuldkomment bekræftet. 78000 Mand portugisiske Tropper skulle staae paa Grændsen af Spanien for at rykke ind i Landet til Minas Biestand saasnart Penge ankomme fra Madrid. - Hertugen af Leuchtenberg var paa det Kongl. Dampskib Firebrand, commanderet af Kongens Søn, Lord Adolphus Fitzclarence, assisteret af Sir Thomas Fremantle ankommen med Følge fra Ostende til Gravesand, og kort efter til London; tre portugisiske Krigskibe ligge parate i Falmouth til hans Afhentelse. – Dronningen af Portugal har den 2den Januar aabnet de Cortes ordentlige Session med en Tale. Den nye Trykkeforordning var bleven publiceret i Lissabon. I Paris har man faaet nok at tænke paa. Moniteuren af 8de Januar indeholder følgende: Efterat Hs. Majestæt har modtaget Fyrsten af Talleyrands Demission, har Allerhøistsamme udnævnet GeneralLieutenant Greve Sebastiani til sin Ambassadeur hos Hs. Majestæt Kongen for de forenede Kongeriger Storbrittannien og Jrland. De udenlandske Blade ville vide, at Hertugen af Wellington skal være misfornøiet med dette Valg.) Fyrsten af Talleyrand havde under 13de November 1834 fra Valencay tilskrevet Udenlandsk Ministeren følgende Brev. Hr. Minister, da Kongens Tillid for fire Aar siden kaldte mig til Ambassadeursposten i London, bød netop Vanskeligheden ved denne Mission mig, at modtage dette Kald. Jeg troer at have opfyldt det til Gavn for Frankerige og Kongen, to Jnteresser, som foresvæve min Siæl, og stedse ere nøie forbundne med hinanden i mine Tanker. J disse fire Aar har Vedligeholdelsen af den almindelige Fred tilladt at simplificere alle vore Forhold. Vor Politik, som i Begyndelsen stod isoleret, har siden sammenslynget sig med den, som følges af andre Nationer; den er bleven erkiendet, paaskiønnet og agtet høit af retskafne Folk i alle Lande. Den Medvirkning, som vi have erholdet fra Englands Side, har hverken kostet vor Uafhængighed eller vor National Omfindtlighed noget Offer, og vor Agtelse for Enhvers Rettighed var saa stor, ligesom Oprigtigheden i vor Fremgangsmaade, at man for nærværende Tid er langtfra at nære nogen Mistillid mod os, og at man betiener sig af vor Garantie imod den Propagandismus=Aand, som foruroliger det gamle Europa. Saadanne tilfredsstillende Resultater maae vist nok tilskrives Kongens store Viisdom, og store Gave til at rette sig efter Forholdene. Jeg tilskriver mig ingen angen Fortieneste, end tidligere end andre at have giettet Kongens dybe Tanker, og forkyndet dem for Dem, som siden ere blevne overbeviiste om, Sandheden af mine Ord. Men nu siden Europa kiender og beundrer Kongen, og da just derved de største Vanskeligheder ere blevne overvundne nu siden England maaskee ligesaameget erkiender Fornødenheden af Forbundet med os, som vi med det, og da den Bane, som det nu synes at betræde maaskee bevirker, at det ønsker en Mand hvis Aand er mindre fængslet i Fortidens Traditioner end min, (som har mere havt Skaden af Aristokratiets Overvægt for Øie, nu troer jeg, uden at træde Hengivenhed for Kongen og Frankerige for nær, at kunne fuld af Ærefrygt bede Kongen om at modtage min Demission, og jeg beder Dem Hr. Minister, at overlevere ham den. Min høie Alder, de legemlige Svagheder, som den nødvendig fører med sig, den Rolighed, som den tilraader, de Tanker, som den opvækker, forklare tilstrækkeligt mine Skridt, og giøre det endog til Pligt. Jeg sætter min Tillid til Kongens velvillige billighed, at han vil bedømme det med Hensyn hertil.