JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-05-12
J en Række af Aar har fornævnte Supplikant under trange Kaar med en talrig Børneflok været Sognepræst i et af de mindste Præstekald her i Landet. Ved Troskab i sit Kald, ved den nøiagtigste Opfyldelse af enhver Embedspligt, hvortil han besidder mere end almindelig Duelighed, og ved en ustrafselig Vandel har han for længe siden gjort sig værdig til et bedre Præstekald. Under Arbeide og Næringssorger er nu den største Deel af hans kraftfulde Alder henvunden. Børneslokken voxer til, dens Underholdning og Opdragelse fordrer mere, og de dertil nødvendige Bekostningers Udredelse i disse for Embedsmanden, især den ringe aflagte, høist trykkende Tider, er yderst vanskelig og for Nogle uoverkommelig. Maatte dog denne værdige Supplikants tunge Forfatning snart lettes ved Befordring til det allerunderdanigst ansøgte Kald. – Gauerslund, den allerunderdanigst 30te Septbr. 1817. N. G. Blicher, Amtsprovst i Veile Amt." Saavel paa Grund af de i Amtsprovstens allerunderdanigste Attestation anførte Omstændigheder, som min egen Kundskab om Løsning og Korning Sogne kalds nærværende Beskaffenhed, fordrister jeg mig allerunderdanigst at bevidne, at dette Embeds Jndkomster ere aldeles utilstrækkelige til en Families nødtørftigste Underholdning, og vover i Betragtning heraf og med Hensyn til Supplikantens Duelighed og retskafne Opførsel, i allerdybeste Underdanighed at anbefale hans Begjæring om Ansættelse til et mere indbringende Embede til Deres Kongelige Majestæts allerhøieste Opmærksomhed og allernaadigste Bønhørelse. Aarhuus Bispegaard, den 19de Octbr. 1816. allerunderdanigst A. Birch. See lidt mere herom i Aarhuus Avis Aar 1821 Nr. 186. J. Kjer, Præst i Skorup.
Jyllandsposten, 1840-05-12
(Jndsendt.) Fax officium taliter qvaliter & sta bene cum Domino Priore. (Forret Dit Embede løsligen, men hold Venskab med Prioren.) Holberg.
Jyllandsposten, 1840-05-12
Blandt mange andre Nærigheder paa de offentlige Veie, hvilke Krommanden paa Endelave, Hans Jens, synes at have fundet Velyndere i, har han, foruden at kunne i nogle Aar forhen hæve Kostpenge af Repartitionssondet, nu fordret af Endelave Sogn rede Penge istedetfor fri Befordring som Lægdsmand, og uagtet han kan reise med samme Baad som Mandskabet til Sessionen, hvor Enhver kan komme frem og tilbage for 2 Mark, og han aldeles uden Betaling kunde befordres til andre Tider med Postbaaden, som uden slig Brug er en unyttig Foranstaltning paa Sognets Bekostning, fordrer han dog 4 Rbd. for hver Reise til Aarhuus og 3 Rbd. for hver Reise til Horsens, samt endvidere 3 Rbd. for at kjøres derimellem og Glud. Man havde haabet, at ingen Contributioner mere skulde udskrives uden Kongens, Stændernes eller Contribuenternes Vidende, og at den kongelige Plakat f. A.
Jyllandsposten, 1840-05-12
En Samtale paa Mindebroen, ved Aarhuus imellem tvende Landmænd.
Jyllandsposten, 1840-05-12
(Jndsendt.)(Den Ene saae efter Vinden, og den Anden efter Røgen af det nye Dampskib.) God Dag Hans - J see, god Dag Christen, Hvor agter Du at reise hen idag? – Jeg vil saamen reise med Dampskibet til Kallundborg, for jeg skal ind til Hovedstaden. - Saaer Du kommet for sildig; thi det gjorde den sidste Reise sidstafvigte October. – Ja, det veed jeg vel Hans men jeg vil gaae med det nye Dampskib, for nu har jeg faaet min Havre saaet, og saa kan jeg nok gjøre Reisen og komme igjen til den Tid, jeg skal saae mit Byg. - Du vil gaae med det nye Dampskib, Ja saa vil jeg raade Dig at reise hjem igjen og saae Dit Byg først, for jeg har hørt, at det nye Dampskib ikke kommer til at gaae i Juni eller Juli Maaned. - Hvad siger Du Hans Men har Grosserer Sass ikke paataget sig Dampskibsfarten imellem Aarhuus og Kallundborg hele Aaret igjennem, med Undtagelse af een Vintermaaned? – Jo, men Du forstaaer Dig ikke rigtig paa den Ting; thi seer Du vel Hans - de 6 Maaneder tabes der Penge ved at lade Dampskibet gaae, og Hr. Sass, som er en fornuftig Mand, vil nok vogte sig for at tabe sine Penge, hvor han kan blive fri derfor. - Ja, Du har Ret, men han kan jo udsætte sig for, at Generalpostdirectionen smører ham Mulct paa Halsen, saa alle de mange tusinde Rbd., som man siger han skal have faaet i Gratiale, kunne gaae tabte. - Nu snakker Du igjen Hans, som Du ikke havde alle Fem; troer Du ikke, at Hr. Sass forstaaer det bedre end vi To, troer Du ikke, at Hr. Sass har sine gode Venner i Hovedstaden, ja maaskee endog i Generalpostdirectionen, som nok vil holde den beskyttende Haand over ham, og troer Du ikke, at enhver Anklage i saa Henseende letteligen fra hans Side vil kunne undskyldes og enhversomhelst Undskyldning gives Medhold, i hvor siden Grund saadan endog maatte være opført paa? –Men lader da et heelt Publikum sig slige Anstalter ge falde, uden offentligen at nedlægge Besværing over saadan Tilsidesættelse af den Folket tilkommende Ret, som er sanctioneret ved kongelig Anordning? – Nei, bedste Hans bild Dig ei saadant ind; man tier, man taaler, man finder sig i dette, som i det, hvad værre er, og under denne Langmodighed løber man omsider over i de 6 a 7 Maaneder, mulig endog ind i den ottende; man beundrer omsider det nye Dampskib, naar dette Vidunder endeligen kommer, og under disse Motioner glemmer man Hr. Sass's Overtrædelse af hans Contract og det gaaer dermed, som med saamange tusinde Ting, der blive slaaet i Glemmebogen. Betænker Du derfor Sagen og Din Reise rigtig, vil jeg endog antage, at Du kan tilsaae Din Rapsmark i Juli Maaned, forinden Du kan reise med Dampskibet; derfor Farvel, og tænk en anden Gang bedre over, i hvad Land Du boer, Opfordring, (Jndsendt.)
Jyllandsposten, 1840-05-12
Mandagen den 4de dennes, Kl. omtrent 9 Formiddag, tildrog det sig, at Rekrutten Poulsen, ved 4de Escadron af Dragonregimentet i Aarhuus, paa den Commanderendes Befaling, paa Byens sædvanlige Exerceerplads, blev i Escadronens Overværelse dicteret den haarde Straf af 20 Slag med Klingen. Aarsagen, hvorfor Afstraffelsen fandt Sted, skal efter Sigende alene have været den, at Rekruttens Hest var støvet, Karlen blev derfor befalet, at stige af Hesten og erholdt nu af en Corporal Huggene saa eftertrykkeligt, at han stedse efter hvert Hug skal have vredet sig omkring. Man vil vide, at den ulykkelige Karls Ryg baade skal see guul og blaa ud, idet Sabelklingens krydsende Slag tydeligen skal kunne spores tvers over Rygstykkerne. At Karlen under ulidelig Pine siden har maattet holde Sengen, er ei at undres over; hvorvidt imidlertid Karlens Helbred for Fremtiden er ødelagt, dette vil først Tiden vise, da Blodspytning mulig snart vil indfinde sig. Da Beretninger fra paalidelige Hænder imidlertid stemme overeens i, at man ingen Mangel paa Hestens Afpudsning fandt at udsætte ved Karlens Møde paa Samlingspladsen i Aarhuus, hvor den almindelige Visitation fandt Sted, forinden man drog paa Fælleden, og Karlen til enhver Tid maa ansees uskyldig i, at en Støvsky, ifølge Skjæbnens Tilskikkelse, mere lægger sig paa een Hest end en anden, er man af den Formening at man uden al Grund har ladet Karlen straffes, og saaledes til ingen Tid vil kunne forsvare en saa haard Afstraffelse, der her stod i intet Forhold til det Passerede, medens de militaire Love allene burde anvendes, hvor der befindes at være tilstrækkelig Grund dertil efter Forbrydelsens Natur. Jeg opfordrer derfor de respective Vedkommende, som en saadan Sag ingenlunde kan være ligegyldig, til uopholdelig at optage en Synsforretning over den formeentlige Mishandling af bemeldte Rekrut, og nærmere at underrette Publikum om, hvorvidt en lovlig Medfart her kan antages at være anvendt eller ikke. J. A. S. Schumann, Borger i Aarhuus.
Jyllandsposten, 1840-05-12
Hermed et Følgeblad. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbd. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-05-12
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Følgeblad til Jyllandsposten Nr. 19. Tirsdag den 12. Mai 1840. Eros og Herman von Bremen i erotiske og politiske Foraarsdigte Fr. Sneedorff Birch. Paulo majore canamus. Horat. Engang i et mismodigt Øieblik, da jeg forsagt og nedslagen gik, jeg harmfuld min Harpe slog itu; men selsomt vexler Menneskets Hu nu da Naturen paagner op, og Liv der strømmer i Jordens Krop, den gamle Lyst gjør sig atter gjældende som en Fisk, der ligger i Garnet sprællende, og utaalmodig dasker Sandet. med Halen, for atter at komme i Vandet. Thi har jeg mig skaffet en Harpe paany, hvis Toner skal mægtigt stige mod Sky og min Pegasus, som - med Tugt at melde var af den gamle trivielle, den jydske Race, er byttet om med en Hest, der ei for Blod er tom, men fuld af Blod, det vil sige Fuldblod og sparker i Stenene med sin Guldfod, det vil sige, dens Hov er beslaaet med Guld, og af Blod den selv er pærefuld.
Jyllandsposten, 1840-05-12
For Jyllandspostens Vogn behænde jeg vil nu trøstig Bæstet spænde og lade det gaae i Spring og Kourbetter, men ei i gammeldags Menuetter. Jeg synger om Politik og Cros, og med Navnet af Kjærlighedens Heros samt Holbergs politiske Kandestøber, jeg mine poetiske Unger døber, som jeg i Verden agter at sætte Gid Laurbær de om min Tinding maae flette Og skulde man sig ved min Humor gotte, da, meere salig end en Rotte, der graver sig ned i en hollandsk Ost, jeg frygter ei for Recensenternes Kost. Kjærlighed og Flesk. Wahntest du etwa ich sollte das Leben hassen, in Wüsten fliehen, weil nicht alle Blüthentraume reiften: Goethe. Hun holdt sig til det Solide. i dette prosaiske Liv. til Pølse, Gaasefedt, Smør og Flesk, og blev en Spekhøkers Viv. See Jyllandsposten f. 1839 Nr. 50, S. 202. Og den poetiske Werther, som sværmed for hende før, han traadte heel benauet indad Spekhøkerindens Dør. Mens han var borte saamangt et Aar, det unge Rosenblod, slog op med ham og slog sig til Flesk, thi var han i Hu saa mod. Endnu en Gang han vilde see, hvad fordum beruste hans Blik, før som en Philister han skød sig ihiel og bort a la Werther gik. Blegnæbbet, smægtende der han stod ak, Alt var ei som før han traadte, som sagt, benauet indad Spekhøkerindens Dør. Der sad Madammen ved Theebordet nu, og hun var lasket og feed: Hun glindsed af Flesk og Gaasefedt samt Spekhøkerkjærlighed. Der laae den liden Fleskeprinds i Vuggen, heel tyk og trind; og da han vrælte, en Skive Flesk, hun stak ham i Gabet ind.
Jyllandsposten, 1840-05-12
Der stod den tynde poetiske Fyr som truffen af et Lyn, og fæsted maalles de stive Blitpaa det uventede Syn. Jh, see god Dag velkommen hjem, god Dag, min kjære Herr Mads. Aa, vær saa god og sæt Dem ned og tag ved Theebordet Plads "Jeg veed ei, om De holder af Rum eller Fløde i Deres Thee, Med Rum min Mand den drikker helst, De ønsker Fløde maaskee et Ja, Fløde, svarte han - om jeg maa be ei Rum jeg skjøtter om; de jydske Theevandsknægte mig aldrig vel bekom." Og dermed endte den Diskurs: han slukøret tog sin Hat, han saae paa den liden Fleskeprinds og sagde rolig: God Nat! Og skød han sig saa for Panden, Nei thi om hans fortvivlede Sind.
Jyllandsposten, 1840-05-12
et kolende Plaster havde sig lagt af Flesk og Pølseskind. - Væk med Poest og Romantik. Lad kjækt os trampe dem ned Men Hurra for Pølse, Gaasefedt og Fleskets Herlighed! (Fortsættes.)
Jyllandsposten, 1840-05-12
- Den velsignede Maimaaneds=Regn, som faldt sidste Fredag Eftermiddag og Nat, kan man temmelig sikkert antage har været en velgjørende Landeregn; idetmindste tyder den Bekræftelse derpaa, som Smakkens Mandskab afgiver, der afgik under Regn Fredag Eftermiddag Kl. fra Kallundborg og uafbrudt under endog temmelig voldsom Regn indtil Kl. 4 om Natten under jydsk Kyst ledsagedes deraf. Hvor en saadan 14 Timers Regn falder i Danmarks Centrum, nemlig imellem Sjælland og Jylland, der er det at formode, at denne har omspændt det hele Land, især da Søfolket bevidner, ei i mindste Maade at have kunnet skimte den ringeste Lysning paa Himmelen, i hvorved dog første Qvarteer næsten var fremrykket, da hele Natten var aldeles forbunklet. En saadan Regns Velsignelse, efter 3 a 4 Maaneders Torveir, maa derfor virke til hele Vegetationens uberegnelige Fremme. Alt er derfor grønnedes i de senere Dage med utrolig Hurtighed, men det glædeligste Syn af Alt er Vaarsædens Spirring, som mange Steder under Torveiret aldeles ei vilde frem. Hidindtil lover derfor Foraaret alt Godt.
Jyllandsposten, 1840-05-12
At Dagvognsbefordringen nu ogsaa er iværksat mellem Aarhuus og Viborg er en for Publikum ønskelig Sag, da den tidligere Omvei ad Randers meget fordyrede denne Tour. Det hedder i Generalpostdirectionens Resolution af 5te dennes: "at der til Befordringen skal benyttes en holsteensk Postvogn med 3 heellukkede og veludstoppede Agestole, ligesom og Postillonen skal være iført en anstændig Postmundering, samt være forsynet med Posthorn og Postskildt." Dagvognen afgaaer Søndag Morgen, Kl. 6 fra Viborg og ankommer om Eftermiddagen Kl. 4 1/2 til Aarhuus, hvorfra den retournerer Mandag Morgen Kl. 6. og skal være i Viborg om Eftermiddagen Kl. 4 1/2. Af- og Tiltrædelsestedet er i Aarhuus hos Gjæstgiver Larsen.
Jyllandsposten, 1840-05-12
- Runkelroe=Sukker=Fabrikationen er i de østerrigske Stater i bestandig Stigen. Der tælles nu omtrent 66 Fabrikker, af hvilke alene 28 i Bøhmen. Østerrig bruger, aarlig 600 a 650,000 Centner Sukker, og deraf bliver omtrent 1 produceret i Landet selv.
Jyllandsposten, 1840-05-12
- Ogsaa Tydskland blive nu Ulve sjeldnere og sjeldnere, og det omtales som en Mærkværdighed, at der fornylig (13de Decbr. f. A.) er bleven skudt en saadan i Doustadter-Skoven i Würtemberg. Den var i god Stand, hedder det, veiede 87 Pd. og havde følgende Dimensioner Fra Snuden til Blommen 5 Fod 7 Tom., Høiden ved Forfødderne 2 Fod 6 Tom., ved Bagfødderne 2 Fod 5 Tom., Hovedet 1 Fod langt og 5 Tom. 5 Linier bredt. Standarten (o: Halen) 1 Fod 2 1/2 Tom. lang, Alt würtembergsk Decimalmaal. Dyret var af Hankjønnet og omtrent 5 Aar gammelt Kjøbenhavns Cours den S. Mai. Hamborg 2 M. - a vista . . . . Species=Cours. Obligationer, kongelige, i Sedler. . . . Nationalb., i Sølv . . . . 102. Rigsb., 4 pCt., r. S. . . 104 104 1/2. 1834, 4 pCt. . . . . . Engelsk Laan, 3 pCt. . Svenske Sedler, pr. Rd. R. S. . . . . 46 1/2 s. Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Filands Fren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de Aarg. Tirsdag d. 19. Mai 1840. No 20. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Skattebevilgningsretten. vil altsaa i Tilfælde samme blev Folket eller rettere Stænderne overdraget, ifølge vor første kjøbenhavnske Deputeredes Overbeviisning, lede til Uret og Vold eller med andre Ord, gjøre det rebelsk. Jsandhed en i flere Henseender mærkværdig Paastand, som, i hvor intetsigende og vrang den end er, dog har den bedrøve lige Side, at Folket, ved en saadan Bekjendelse af den meget betroede Deputerede, stedse med mere og meere Frygt maa grue for, at see Valgbarheden bragt i Anvendelse i Embedsklassen, hvor saamange Baand, Forhold og Forbindelser kun altfor ofte afføde en Conservation, der, som det sikkreste Hylster til at bevare Regjeringens Gunst og Naade, istedetfor at opbygge kun nedbryder Folkets dyrebareste Forhaabninger, ved med inconsequent Tale tilsyneladende snart at hæve og til en anden Tid i Virkeligheden at modarbeide de Jnteresser, som ligge Folket varmest paa Hjertet, og uden hvilke Nationen aldrig vil kunne svinge sig ud af det ensformige Kredsløb, hvori den hele brøstfældige Statsbygning nu gjennem Secler har været tømmebunden.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Ved et Raadstuemøde idag, sammenkaldt af den Committee, som har med Markens Udskiftning at gjøre, for at visere Jordeiernes Adkomster til de forskjellige Gaardsavl, blev jeg bekjendt med den kongl. Cancelli-Resolution af 11te Februar d. A., communiceret Magistraten ved Deres Høivelbaarenheds Skrivelse af 14de f. M., om hvilken jeg, saavel som Byens øvrige Borgere, hidtil havde været uvidende. Da det er klart af denne Resolution, at den ved et Raadstuemøde skal komme til Borgernes Kundskab, saa kan jeg ikke nægte at det i høi Grad forundrer mig, at Magistraten endnu fast i 3 Maaneder ikke har fundet Anledning til at afholde det i Resolutionen omtalte Raadstuemøde, hvor Borgerne, i Anledning af Markens Udskiftning, vilde have fundet Leilighed til denne vigtige Sags yderligere Drøftning; endvidere maa det forundre mig, at Magistraten og Commune-Bestyrelsen dog alligevel arbeider væk paa Markens Udskiftning, uden videre at bekymre sig om de Anskuelser, som Borgerne eller Grundeierne maatte kunne nære, efter at hiin Resolution var bleven dem bekjendt. Om det nu ikke er en absolut Pligt for Magistraten, ved et Raadstuemøde at gjøre Borgerne bekjendt med hiin Resolution, saa antager jeg dog, at den simple Høflighed maatte foranledige Magistraten hertil; men da saadant dog ikke er skeet, saa tillader jeg mig herved underdanigst at bede Deres Høivelbaarenhed, at De ville paalægge Magistraten, snarest muligt ved et Raadstuemøde at gjøre Borgerne og alle Vedkommende bekjendt med hiin Resolution, og at Magistraten derhos maatte paalægges at standse med videre Foranstaltning til Markens Udskiftning, indtil Borgerne have havt Anledning til at erklære sig med Hensyn til de Principer, der bør følges. Endelig tillader jeg mig, ikke alene som een af Byens betydelige Grundeiere, men og som Eier af 4 Gaards Avl i hver Vang, for Deres Høivelbaarenhed underdanigst at nedlægge Protest imod, at Magistraten og Commune Bestyrelsen foretager nogen Handling eller foraarsager Communen eller Jordeierne nogensomhelst Udgift i denne Anledning, før det ved et Raadstuemøde og Cancelliets eller kongl. Resolution, er bestemt, hvilke Principer der med Hensyn til Markens Udskiftning bør følges, og hvorledes Jndtægten af de 400 Tdr. Land, der blive Byen udlagt, skal anvendes, da jeg i modsat Fald maa ansee Magistratens og Commune=Bestyrelsens Handlinger af aldeles ingen Virkning paa mine lovligt erhvervede Eien Underdanigste. domme.
Jyllandsposten, 1840-05-19
At Stiftamtet vil tage sig af Borgernes Sag, derom tvivler sikkert ingen Borger. Efter at jeg nu har givet denne korte Skildring af hiint i flere Henseender mærkelige Raadstuemøde, som bliver endmere mærkværdigt derved, at det netop skulde afholdes en Søndag, maa jeg tillade mig at henvende til Magistraten og Commune Bestyrelsen følgende Spørgsmaal, nemlig: 1) Hvorfor har Magistraten ikke, strax efter at Stiftamtet under 14de Februar havde communiceret den Cancelliets Resolution, sammenkaldt alle i Markens Udskiftning Jnteresserede, og derved gjort dem bekjendt med hiin vigtige Resolution? Med hvilken Ret kan Magistraten og Commune Bestyrelsen træffe videre Foranstaltning til Markens Udskiftning, før den er sikker paa, at Borgernes i Raadstuemødet den 10de Decbr. 1838. trufne Overeenskomst er approberet, 3) Med hvilken Ret kan Magistraten og Commune Bestyrelsen accordere eller lade accordere med en Landmaaler om Markens Udskiftning og derfor bevilge en Sum af 1500 Rbd., naar andre ligesaa dygtige Folk, som Kammerraad Oxholm, tilbyde sig for 1200 Rbd.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Endelig tillader jeg mig at opfordre saavel Magistraten som Commune=Bestyrelsen til at erklære sig herover. Aarhuus, den 13de Mai 1840. Marcus G. Bech. billigt Forsvar. Som Mandatarius for Hr. J. P. B. Jensen, virkelig Ølbrygger og Brændeviinsbrænder, item characteriseret Kjøbmand udi Aarhuus, skulde jeg imødegaae alle de hadefulde Jnfluinationer; som man har behaget at opvarte ham med, fordi han, af beføiet Brændeviins begeistring, besvarede en vis Generalkrigscommissairs utidige Spørgsmaal.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Ligesom nu min Clarinet, var den Første, der egentligen opererede, udi Kartofler, for deraf at provindsere, den algemeine, Drik: "Brændeviin, saaledes maatte det i høi Grad inspirere, ham, at Bønhase give Mine til at fuske i hans glorværdige Profession, og uleilige ham med curiøse, Spørgsmaal, som han ikke, uden at handle imod sin velstuderede Politik, burde besvare, – men, saaledes som skeet er, feie til Dørs med Kritikens Hundepidsk 8. Dette har nu foraarsaget, at somme Folk, venteligen Brændeviinsfabriqueurer paa Landet, ere geraadede i Gavenhed, paadutte min Clarinet, at Alt hvad han skriver er Nonsens, og fortælle og Kartoflernes Løsladelse og sammes Omspringen i Naboernes Hauger osv.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Foruden en almindelig Benægtelse eller Modsigelse af hvad der saaledes er imponeret, min høitærede Clarinet, maa jeg specialiter bemærke: c. Hr. Jensen er en Mand, velbefaren i boglige Kunster, og da han især flittigen studerer saavel det danske som norske Penningemagazin, vil vel Jngen saameget forundre sig over hans Alsidighed. b. Hans Kartofler have opført sig saa fredelige, som man kan vente Kartofler skulle opføre sig; og hvis meerbemeldte misundelsesværdige Kartofler end ere forekommet Naboerne som Bomber og Granater, maatte, saa tykkes mig, dette kunne opvække Lystighed, eftersom vi nuomstunder ikke have andre Krigs skuespil. c. At han slet ikke har fornærmet Pressen, nei, pas J paa, som fører Skildtet: "Maa trykkes, – naar min Clarinet baade brænder og raaber: Her brygges. Med disse bemærkninger indlades Sagen til Publikums skaansomste Dom. Ami, Sagfører. Saavel min Clarinet som jeg betjene os gjerne af fremmede Ord og Talemaader ligesom danske Billedord, hvoraf vi have dannet os et eget Lexicon; men for at forstaaes af Hoben, der frydes ved deslige Kryderier, viljeg tillade mig, i nedentegnede Note at antegne Ordene saaledes som samme skrives af Lægfolk; Jnsinuationer. " Client." En simpel Kjøbmand vilde sige: "han giør, - "han har gjort ov. producere. " almindelige – hiint lyder bedre udi Tydsken, – ligerviis som Riemenschneidere.". indignere." odiøse. Ellers siger man Svøbe; men da nuomstunder baade Bryggere og Brændere gaae paa Støverjagt, falder det bedre i Munden at sige: Hundepidske. " imputeret.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Hermed et Følgeblad. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. Følgeblad til Jyllandsposten Nr. 20. Tirsdag den 19. Mai 1840.
Jyllandsposten, 1840-05-19
Jndsendt Spørgsmaal. Naar Hs. H. Hr. Biskop Mynster offentligen anklager En af Khvns Præster, nemlig Hr. Grundtvig, ikke blot for Ukyndighed i den gjældende kirkelige Lovgivning, ikke blot for at have fremført ugrundede Beskyldninger og Fordreielser, men ogsaa for Had til af Orden og Skik i Kirken, hvilken Anklage med tydelige Ord er at læse, uddragne af Biskoppens nyeste Skrift, i Hempels Bidrag til Tidshistorien Nr. 11. S. 43, er det da muligt, at en Jnjurieproces mellem disse Herrer kan undgaaes, Eller, med andre Ord: Kan og tør Hr. Grundtvig da undlade, ved Lov og Dom at fralægge sig disse Sigtelser, der ikke blot kaste Skygge paa hans personlige Charakteer, men ogsaa tillægge ham Egenskaber, der ere uforenelige med det præstelige Embedes Værdighed og gjøre al ret præstelig Virksomhed umulig? Dette Spørgsmaal ønskes besvaret. En Lægmand.
Jyllandsposten, 1840-05-19
(Jndsendt.)At Chefen for Brand=Corpset i Veile, Hr. BorgerRepræsentant Farver Dalgas, efter Rygte skal attraae sin Entledigelse fra denne Post, som han med sjelden Jver og Duelighed i mange Aar har beklædt, har blandt Corpsets Medlemmer og sikkert blandt hele Byens Jndvaanere vakt en ængstelig Frygt med Hensyn til hans Successor, som selv Tanken om, at denne muligen kunde blive en Commandeur - ja Commandeur=Capitain, neppe formaaer at tilintetgjøre. Vilde høie Vedkommende, ved denne Posts Besættelse, søge Valget blandt de flere unge raske Mænd af Corpsets Brandmestere (der, saavidt vides, ogsaa bør avancere ved denne Leilighed) og af hvilke vel neppe Nogen vil være bekjendt at undslaae sig for at overtage denne Hæderspost, da vil det vist ikke falde vanskeligt, blandt disse at finde en Mand, som Byens Jndvaanere i Farens Stund med Tillid kunne see lede Foranstaltningerne til deres Frelse.