Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-04-15
Denne sørgelige Efterretning er næsten ogsaa den eneste Efterretning som man har faaet fra Amerika, thi vel har man faaet nye Efterretninger fra Columbien; men ingen Bekræftelse paa Fortællingen om Bolivars Seier, og overhovedet intet nyt fra Peru uden et bunkelt Rygte om at Callao har capituleret; man siger at Aarsagen dertil er, at Efterretningerne ankomme altid til Søes over Panama, og at disse kunne udeblive af forskiellige Aarsager. Derimod har man faaet et Udtog af det Budskab, hvormed den Columbiske Vicepræsident Santander aabnede Kongressen i Bogota den 2den Januar. Han omtaler ikke deri Seieren ved Guamaguilla, som endnu dengang ikke var bekiendt i Bogota, men blot den fordeelagtige Affaire ved Junin, og han yttrer det Haab, at Krigen vil blive lykkelig bragt til Ende. Jkke heller vidste Vicepræsidenten endnu noget om at den Storbrittanniske Regiering havde besluttet sig til at erkiende Republikens Uafhængighed; men han formodede dog at den maatte være nær forhaanden. Da de Consuler, som fra Engelsk Side vare sendte til Republikens Handelstæder, ke vare addresserede til Republiken, men kun til de vedkommende Authoriter paa hver Sted i Columbien; saa kunde han ikke erkiende dem; men han havde erklæret de Brittiske Commissarier, at han vilde beskytte dem som Agenter, der vilde paasee de Engelske Handlendes Jnterresse. Samme Fremgangsmaade var bleven brugt ved den Kongelige Nederlandske Commissair Hr. v. Qvartel. Regieringen paa Haiti havde sendt en Agent til den Columbiske Regiering med Forslag til at afslutte en defensiv Alliance til fælleds Forsvar ved ethvert Jndfald i deres Distrikter; det Friehedens Sprog, som hersker i dette Forslag, og den menneskekiærlige Modtagelse som Libertadoren og Præsidenten Bolivar har tilforn fundet paa denne Øe, da han maatte tage sin Tilslugt til den, havde bevæget den udøvende Magt til at lagttage et passende Forhold ved denne deelicate Forhandling; men saa rigtigt som det havde været handlet af Republiken at indlade sig i Forbindelse med de øvrige forrige Spanske Colonier for at beskiærme sig mod et Angreb fra Spanien, saa uklogt vilde det have været at paadrage sig ved at indgaae en saadan Alliance med Haiti. Frankerigs Uvenskab, som ikke havde fortørnet den og i en Tidspunkt hvori Svennien gjorde sig den yderligste Umage for at erholde Frankerigs Biestand imod sine forrige Colonier, desuden havde Præsidenten paa Haiti i 1822 bemægtiget sig den Spanske Andeel af Øen, uagtet Jndvaanerne, som havde er erklæret sig for uafhængige havde plantet den Columbiske Fane. Forslaget til en Alliance var derfor blevet afviist og henviist til en tilkommende Forsamling af de foreenede Befuldmægtigede fra de Amerikanske Regieringer. Frankerige vilde af denne Fremgangsmaade erkiende Republikens Bestræbelse for at tilvende den Hs. Allerchristelige Majestæts Yndest og den Columbiske Regiering ikke tilskriver den Franske de Personers mistænkelige og forræderiske Forhold, som ankom til Columbien med Fregatten Tarn, og hvis Besøg syntes kun at have til Formaal at udspionere Landets Forfatning. Den øvrige Deel af Vicepræsidentens Budskab handlede om de indvortes Anliggender, hvori han skildrede de talrige Vanskeligheder, som endnu finde Sted inden den fulde Nydelse og Fordeel af Uafhængigheden kan erholdes, og tillige med Alvor opfordrede Congressen til at tage de fornødne Forholdsregler for at opnaae dette Formaal.