Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-18
Franz Syvsover eiede ved Krigens Begyndelse 7000 Specier, som han havde arvet efter sin Farbroder, en gammel Studepranger i Holsteen. Da han havde faaet disse Penge, vidste han ikke hvad han skulde foretage sig, for at anvende dem paa den bedste Maade. Han gik hen til een af sine Venner, Hr. Busk, og bad ham om et godt Raad. "Sæt dem i en Gaard, sagde hans Ven. Huse og Gaarde kunne let brænde af, og desuden sætter hele Verden nu sine Penge i Eiendomme, svarede Syvsover. Sæt dem i Obligationer. Krigen kan jo blive ved, hvad har jeg saa Sæt dem i Jorder. Der gjør ligeledes hele Verden nu tilVags. Kjøb Sukker eller Caffe. Det kan falde ved den mindske Forandring og hele Verden speculerer de Saa kan jeg min Sjel, svarede Hr. Bust, som ærgrede sig over sin Vens Særhed, ikke give dig noget bedre Raad, end at du lader dig gjøre et Jernskriin, og gjemmer deri dine Specier, det er just noget, som ingen i hele Verden gjør Hr. Det finder jeg rimeligt, sagde Syn sover og gik. Som sagt, saa gjort. Han lod sig giøre et Jernskrin, lagde deri 6000 Specier, og gjemte de øvrige i sit Chatol, for at kunne tage deraf ligesom han behøvede Penge. Alle loe, men Syvsover kjerte sig intet derom. Han var en Elsker af Søvn, og reiste sig derfor aldrig førend Klokken havde slaaet 10, aad og druk og bestillede ingen Ting, og forunderligt nok, jo længer det varede, jo færre Specier behøvede han til at leve af. Naar han hørte andre prale med hvad de havde vundet og bebreide ham hans Uvirksomhed svarede han bestandig ganske phlegmatisk: "Herre Gud, det hvad jeg skal have, der faaer jeg nok alligevel." Saaledes blev han ved at tale indtil Aaret 1818. Nu kom alle hans Venner løbende, og raadte ham, at han for Himlens Skyld ikke maatte skille sig ved sine Contanter. "Og hvorfor ikke spurgte Syvsover. – "Jh, fordi ingen gjør det. Ved Jlda ikke, at jeg altid gjør hvad ingen giør, og ikke gjør hvad alle gjør Syvsover lod sit Skrin bære hen til en Vexeleer solgte alle sine Specier for 135 Rdlr. Stykket, lagde Sedlerne igjen paa samme Sted, hvor Spicierne hidtil saa rolig havde ligget, og bleve ved, efter Sædvane, at sove til Kl. 10, æde og dritte og drive ørkesløs omkring. Coursen gik ned til 2700, og alle hans Venner kom nu løbende og raadte ham, at han for alting ikke maatte skil sig ved sine Sedler. "Og hvorfor spurgte Syvsover. – "Fordi alle Folk sige: at det vil gaae høiere." Veed J da ikke nok, at jeg altid gjor hvad ingen giør, og ikke gjør hvad al giør, spurgte Syvsover, og gik slux hen tilVexeleer, for igjen at indkjøbe sin Specier til 27. Rbmk. Stykket. Ved saaledes at gjøre det Modsatte af hvad alle Folk gjorde, forvandlede Frans Syvsover sine 5000 Specier til 20,000, uden mindske Arbeide eller Hovedbend. Om smaa Ting og store Ting. At smaa Ting blive til store Ting, og at store Ting blive til smaa Ting, derom vidner vort hele Livs Erfaring. Drengen anseer sin Kjephest for store Ting; han voxer til, og han agter den forsmaa Ting. Sundhed, Udkomme, Sindsro ere i Ynglingens Øine smaa Ting; han bliver gammel, og han betragter dem som store Ting. Hver Alder anseer sine smaa Ting for store Ting, og saaledes bliver vort hele Liv med alle dets Taabeligheder og Smagheder en Række af store Ting. - Held den, der ikke gjør store Ting af smaa Ting, han vilikke saa let komme i den Nødvendighed, at gjøre smaa Ting af store Ting, Spørgsmaal.