JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Da Raphael reev sig ud af min sidste Omfavnelse, da sønderreves min Siel, og jeg begræd Tabet af min skjønnere Halvdeel. Paa hiin salige Aften, du kiender den, da vores Sjele, for første Gang, fyrig berørte hinanden, bleve alle dine store Følelser mine, da gjorde jeg kun min evige Eiendomsret paa din Fortræffelighed, gjeldende. - Stoltere af at elske Dig, end at være elsket af Dig, thi det Første havde gjort mig til Raphael. Kjerlighed finder ikke Sted mellem eenstonende Sjele, men blandt harmoniske. Med Behag gjenkjender jeg igjen mine Følelser i Beskuelsen af dine, men med forig Længsel fortærer jeg de høiere som mangle mig. Den samme Reget leder Kjerlighed og Venskab. Den ømme Des demonda elsker hendes Othello formedelst de Farer han har gjennemgaaet, den mandige Othello elsker hende for de Taarer hun udste for ham. Der gives Øieblikke i Livet, hvori vi ere oplagte til at trykke enhver Blomst, enhver fjern Stjerne, enhver Orm og enhver ahnet høiere Aand til vort Bryst. - En Omarmelse af den hele Natur, liig vores Elskedes. Du forstaaer mig min Raphael. Det Menneske, som har bragt det saavidt at han kjender al den Skjønhed, Storhed, og Fortræffelighed i det Smaae og Store, som gives i Naturen og veed i denne store Mangfoldighed at finde den største Eenhed, er allerede rykket Guddommen meget nærmere. Den hele Skabning sammensmeltes i hans Personlighed. Naar et hvert Menneske elskede Verden, saa besad enhver Enkelt den. Vor Tids Philosophie frygter jeg modsiger denne Lære, mange af vore tænkende Hoveder have ladet sig det være magtpaaliggende med Spot at udrive denne himmelske Drift af den menneskelige Siel, at udslette Guddommens Præg og at opløse denne Energie, denne ædle Enthusiasme, i en kleinmodig Jndifferenses kolde, dræbende Aande. J den Slaviske Følelse af deres egen Uværdighed, ere de komne overeens med Egennytten, denne Velvilliens farlige Fjende, om at forklare et Phænomen, der var deres indskrænkede Hjerte alt for guddommeligt, af en ussel Egoisme have de spunden deres trøstesløse Lærer og gjort deres egne indskrænkede Siele til Maalestok for Skaberen. Vanartede Slaver, som under Klangen af deres Kjeder raabe Frihed. Stift, der drev Daarskabens Dadel indtil Jnfamie for Menneskeheden, og paa den Skamstøtte, som hans satte den hele Menneskeslægt, først skrev sit eget Navn, Stift selv kunde ikke give den menneskelige Natur et saa dødeligt Saar, som disse farlige Tænkere, der med Skarpsindighedens og Genniets Kraft udsmykke Egennytten og forædle den til et System. Hvorfor skal den hele Slægt undgjælde forat nogle Medlemmer mistvivle om dens Værd? Jeg tilstaaer det frimodig, jeg troer paa Virkeligheden af en uegennyttig Kjerlighed. Jeg er fortabt, hvis den ikke er til, jeg opgiver Gud, Udødeligheden og Dyden. Jeg har intet Beviis mere for Haabet derom, naar jeg ophører at troe paa Kjerligheden. En Aand, der blot elsker sig selv er et svømmende Atom i et umaadeligt som Rum.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Jnteressante Memoirs og Anecdoter. (Of the amatory Magazine. London 1824.) Gretua Green. Dette Sted, som endnu ikke ved nogen Parlaments Act er ophævet, eller kan blive det, da det hører til Folkets Rettigheder, er bygget i en triangulair Form, med et gammelt, lemlæstet Kors, og omtrent et Dusin Hytter for fattige Folk. Der er ogsaa et hvidt Huus, som omtrent ligner en anstændig Forpagter Bolig. En tredie Deel Miil nærmere Engeland ligger en ordentlig bygget, net skotsk Landsbye, bestaaende af en Gade, og maaske 60 smaae et Etages Huse, endskjøndt bygget af Steen og tækkede med Skifersteen. Omtrent i Midten af denne Landsbye, er et Værtshuus to Etager høi, og der er det, at saamange bortløbne Par fra Engeland feire deres Bryllup. Præsten, ikke en Grovsmed, som der fortælles siger man altid er færdig og paa sin Vagt for at holde Udtil efter Postchalser, der komme fra Engeland. Saasnart, som en saadan holder ved Døren af Værtshuset, gaaer han derhen for at høre om hans Tjeneste behøves eller ikke, svarer man ja, slutter han strax en Overeenskomst med dem om Betalingen, og retter sig derved efter deres velhavende eller fattige Udseende, hvori den lange Øvelse skal have givet ham megen Erfaring; udfører derpaa sin Deel af Ceremonien og overlader dem derpaa til - Ensomhed og Hymen. Fruentimmer i Jndien.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Medens Engellænderne klage over Slavehandelen og have afskaffet den, er det dog en Sandhed, at der gives Speculantere, der indføre smukke Fruentimmer til de brittiske Colonier i Indien forat sælge dem til rige Nabobber eller Europæere, der maae betale dem dyrt; men hvad der er værre, der spilles undertiden Hazardspil om dem. Følgende Avertissement i denne Anledning, læste man i Grimsby daily Advertiser Et Blad, der trykkes i Caleuttag, under 3die September 1818. Tærningespil om Fruentimmer: Herved bekjendtgjøres at sex smukke, unge Damer, med to føde, indtagende Børn; nyelig indført, fra Europa, med Sundhedens Roser paa Kinderne og Glæden funklende af deres Øie, i Besiddelse af et blidt Gemyt og velopdragne, hvem selv den meest Ufolsomme ikke kan beskue uden Udbrud af Henrykkelse, blive bortspillede, næste Dør ved the Britisk Gallery. Planen bestaaer af tolv Lodder, paa tolv Rupeer hver; de høieste Øine af de tra høieste Kast, vinder uden Tvivl ogsaa den meest Fortryllende. Hvilket Beviis paa Sæderne i Caleutta giver ikke dette Avertissement. - Et mere afskyeligt Jndgreb paa Moralitet og Dyd har man vel nepphørt, og saadant noget udøves aabenlyst, under brittiske Love og brittisk Regjering George den Fjerde. For næsten en 40 Aar siden, behøvede Hans Majestæt, den daværende Prinds af Wales, nødvendig 800 Pund Sterling, paa en Tid af Dagen, og anmodet paa en saa usædvanlig Maade, at den Herre, som forsynede ham dermed, blev nysgjerrig efter at vide til hvad Øiemed de vare bestemte. Ved Efterforskning kom han til Kundskab om, at Prindsen, strax Pengene kom, trak et Par Støvler, paa, tog hans Kjole og Vest af, trak en simpel Morgenfrakke paa, uden Stjerne; lagde hans Haar tilside, tog en nedslagen Hat paa og spadserede ud dermed. Denne Efterretning opvakte endnu større Nysgierrighed; og med nogen Møie opdagede denne Herre, Gienstanden for Prindsens bemmelighedsfulde Besøg. En Officeer i Armeen, var just kommen fra America med Kone og sex Børn, i saa fattige Omstændigheder, at han for at kunne tilfredsstille nogle graadige Creditorer, var i Begreb med at sælge hans Post, der ville have ruineret hans Familie aldeles, Prindsen fik hændelseviis Kundskab derom. Forat rædde en brav Soldat fra Mangel, skaffede han ham de Penge han feilede, og for at der ikke skulle møde nogen Friltagelse, bragte han ham dem selv. Da han; i en simpel Bopæl ved Coventgarden spurgte efter Officeren, blev han viist optil hans Værelse og fandt der Familien i den yderste Forlegenhed og Sorg. Dybt rørt ved Synet, forærede han ham ikke allene Pengene, men bad ham henvende sig til Oberst Lake, boende i den og den Gade og meddele nogen Efterretning om hvorledes det gik ham i Fremtiden. Da han havde sagt dette, forlod han dem, uden at nogen i Familien vidste, hvem de havde at takkefor deres Rædning.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Kjerlighed og Giftermaal.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
En ung Dame havde kjøbt en Deel Musikaliehos en Musikhandler, der boede i den vestlige Deel af London, da hun kom tilbage til Vognen, erindrede hun et Stykke, hun havde glemt at kjøbe. Herre, sagde hun, i det hun igjen traade ind i i Boutiquen, der er endnu en Ting, jeg har glemt, og som jeg maae bede dem om at lade mig faae." - Og hvad er det?" spurgte Musik handleren. "Det er, Herre: Et ømt Kys end, for vi adskilles." *) Den muntre Yngling var strax over Disken, og trykkede det forlangte Kys paa den skjønne Fremmedes Læber.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Anecdot. . En moersom Scene fandt Sted forgangen Aar i Rom i Karnevalet, under et Maaltid Kardinal, 1) En Arie, der begynder saaledes. Gonsalvi gav. Den østerrigske Ambassadeurs havde nogle Dage for givet en Fete, til hvilken de fornemste Engelændere vare indbudne og hvoraf næsten alle som en Mand afslog Jnvitationen. Faa Dage efter, gav Consalvi, for at gjøre det godt igjen et stort Diner, hvorved den fornævnte østerrigske Ambassadeur var nærværende, tilligemed. mange Engelske; under Maaltidet fyldte en Engelænder af Stand sit Glas, reiste sig, og frembragte med lydelig Stemme den Skaal: Hæld for Neapolitanerne, og Frihedens Sag, seire over hele Verden. De fleste af de tilstædeværende Engelændere stod op og drak den; Ambassadeuren blev som lynslaaet, den elændige Kardinal forvirret, og nogle af Gjesterne alarmerede; men den største Deel af dem, var neppe i Stand til at skjule den Glæde, de følte derover. Den øvrige Deel af Maaltidet blev tilbragt i Taushed og Forvirring af Ambassadeuren, Gonsalvi og Tilhængere; og de engelske Gjester og Verten skildtes saa at sige ad i Uvenskab.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Udenlandsk. Natten imellem 29de og 30te October har man i Mülheim, i Preisgau, sporet 3 Jordrystelser.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Ved Niederweiler, i samme Egn, tildrog sig i denne Maaned den besynderlige Begivenhed, at
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
en Bonde, som havde været ude at pløie paa sit Mart og drev sine Stude hjem igjen, saae disse tilligemed Ploven pludselig synke 12 Fod dybt i Jorden faa Skridt foran sig. Med sine Naboers Hjælp lykkedes det at faae Creaturene op igjen, og til Alles Forundring hørte man en Bæk risle i Dybden, paa et Sted hvor man i Aarhundrede, ingen Kilde havde bemærket.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Ved Oversvømmelsen i Kronstadt skal ikke. mindre end 12 aftaklede Linieskibe og 4 Fregattet være drevne fra deres Ankerpladse og kastede oppaa Land. - Det franske Blad Quotidienne siger, at Russerne betragte den sidste skrækkelige Oversvømmelse, som en Straf af Forsynet, fordi de ikke. have understøttet deres Troesforvandte, Grækerne. Saasom at der er Jntet saa slemt, at det jo bringer noget Godt med sig, saa have dette Aars frygtelige Storme, ved Vandets derved bevirkede stærke Ud- og Indstrømmen, betydelig forbedret Jndløbet til Memel, der nu har erholdt en Dybde af 16 Fod.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
J Portsmouth fornam man den 6te Dennes et Jordskjælv, som vedvarede i 4 Sekunder. J. Chichester ringede Klokkene derved.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Et engelsk Skib, med 1500 Soldater ombord, skal være forliist i næstsidste Storm.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
I Pompeji har man i et nys opgravet Badehuus forefundet tre Stole af Ers og af en hidtil ubekjendt Form. Paa den ene sad et qvindelig Stelet med Arm og Halsbaand af Guld, besat med Ædelstene, og af det skjønneste Arbeide. Vinduerne vare forsynede med overordentligt skjønt Glas.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
En Kgl. Fregat paa 41 Kanoner har aabnet Farten paa den ny, store nordhollandske Kanal. Kun 4 Heste behøvedes til at trække den. Alle vegne blev den hilset med Musit, Flagning og andre Glædesyttringer.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Indenlandsk. Den brave Skibscaptain Sewell, der reddede Besætningen af den i Spanskesøen sjunkne danske Brig, Hanna, og uden at ville modtage nogen Godtgjørelse forsynede dem med Alt og bragte dem til Limmerick, er af hans Majestæt Kongen bleven tilstillet en Guldmedaille med Hs. Majestæts Brystbillede og Paaskrift: Merito; Stormen den 20de Dennes, om Aftenen har i Hovedstaden været en sand Orkan, hvis Mag man ikke skal have oplevet i adskillige Decennier. Følgelig maa den der have været endnu voldt sommere, end den 11te Marts 1822. Saavel Philosophgangen, som paa Volden ere store Træer oprykkede og omblæste. Tagene have allevegne taget stor Skade. Endeel af Fruekirkes Kobbertag afblæste og fandtes om Morgenen liggende sammenrullet i Skindergaden. Bernstorfs, støtten, imellem Lundehuset og Lyngby, skal være aldeles omstyrtet. Bønderne, der skulde til Kjøbenhavn Dagen efter, kunde neppe komme frem paa Veiene for omstyrtede Træer.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Told og Consumtionscaserer i Nyekjøbing i Sielland, Kammerassessor Loventzen, er bleven erklæret umyndig, og Dr. Herholdt beskikket til hans Værge.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
En, Agent Ploug i Faaborg tilhørende skjøn Brig, er paa Hjemreisen toral forliist i Nærheden, af Stavanger; men Mandskabet bjerget.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
J Stormen imellem den 20de og 2de Dennes forliske paa Hirsholmen Skonnerten Forvard, Capt. O. J. Bakken af Christiansund, bestemt med Korn og forliste Søefolk fra Aalborg til Drammen. Natten imellem den 13de og 14de Dennes indstrandede paa Faltring Strand, omtrent 2 Miil, fra Lemvig, et preussisk tremastet Skib, hjemmehørende i Stettin, hvorfra det er gaaet, ladet med et Partie Havre, 60,000 Pd Zink, samt nogle Pibe=Staver og Ege-Blokke, bestemt til London. Besætningen, 7 Mand, ere alle bjergede; men omendskjøndt Skibet er aldeles nyt og denne er dets første Reise, saa kan det dog neppe bestaae mod det haarde Veir og Ladningen saaledes vanskelig bjerges.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-12-31
Kjøbenhavns Børs, den 28de Decbr. Cours. Hamb. 2 M. 220, a vista 223. Specier 227. Specier solgtes til 13 Rbmk. 10 s. Disconto 5 pC. 4 pC. Kongl. Obligationer (uden Renter) 87. Nationalbank-Obligationer af Laanet 4 Febr. 1820.) uden Renter 100 a 100; Rbd. r. S. eller 114 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. rede Sølv.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Louisa Benoni. (af M'Kenzie.)¬
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Sir Edward stod som naglet til Stedet af Forundring og Forvirring. Jeg kommer ikke for at gjøre Dem Bebreidelser, sagde Venoni, jeg er en gammel, fattig, svag Mand, der ikke længere er i Stand til at bebrede: jeg er blot kommen forat gjensee mit Barn, tilgive hende, og døe, Da De saae os første Gang Sir Edward, var det ikke saaledes. De fandt os dydige og lykkelige, vi dandsede og fang, og der var ikke et bedrøvet Hjerte i Dalen, hvor vi boede. Dog vi forlode vor Dands, vor Sang, vor Munterhed; thi De behøvede vor Hielp og vi havde Medlidenhed med Dem. Siden den Dag er aldrig Strengeleeg, hørt paa Venonis Marker. Sygdom og Græmmelse har næsten lagt ham i Graven, og hans Naboer der ynkede ham, have ikke siden været muntre. Og dog synes mig, at endskjøndt De røvede os vor Lykke, ere J dog ikke lykkelige, eller hvortil da det nedslagne Blik, som jeg, blandt al den Storhed, der omringer Dig, saae Dig fæste paa Jorden; hvortil hine Taarer, som jeg midt under den pragtfulde Dragt, saae denne stakkels bedragne Pige, fælde. Hun skal ingen flere udøse, raabte Sir Edward; Du skal blive lykkelig og jeg skal være retfærdig. Tilgiv mig ærværdige Ven, den Uret jeg har voldt Dig, og tilgiv Du mig, min Louisa, at jeg har vidst at sætte saa liden Priis paa Din fortræffelige Caracteer; jeg har seet hine høibaarne Fruentimmer, som jeg i Følge min Rang kunne have valgt, jeg har skammet mig ved deres Laster og er bleven kjed af deres Daarskaber. Lastefulde i Hjertet ere de, medens de affectere Reenhed, Slaver af Deres Fornøielser; uden at kunne føle oprigtig Kjerlighed og under Navn af Ære have de ingen Sands for Dydens Følelser. Du, min Louisal - dog jeg vil ikke fremkalde Erindringer, der kunne gjøre mig endnu mere uværdig til Din Agtelse. Vedbliv at elske Din Edward endnu nogle faa Timer og Du skal snart til en Kones Ømhed, kunne føie Titelen. Lad en Mands ømme Kjerlighed og Omsorg bringe tilbage Freden i Din Siel, og Roserne paa Dine Kinder. Vi ville for en Stund forlade den moderne Cirkels Forundring og Misundelse. Vi ville gjenskjænke Din Fader hans Fædrenehjem, under hint Tag, skal jeg endnu engang føle mig lykkelig, lykkelig uden Tilsætninger, fordi jeg skal fortjene min Lykke. Rørfløitens muntre Lyd og Dands skal paa nye lyde gjennem Dalen; og Uskyldighed og Fred blomstre i Venonis Hytte, Kappen i Bulderuper Kirke.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
(En Legende, meddeel i Staatsbürgerliches Magazin 4de Binds 1ste Hæfte, af Pastor Beier i Carlum. I den vestlige Ende af Bulderuper Kirke i Amtet Tøndern, hængte, dersom jeg er bleven ret underrettet, en tyk, med Pile udstukket, ulden Kappe, der var saa hensmuldret, at den faldt ned af sig selv og (1786 - 1790) blev udfeiet: med Skarnet. Til denne Kappe knytter sig følgende Legende, som jeg her fortæller saaledes som jeg erindrer mig som Dreng paa Stedet selv at have hørt af Fædrene: J gammel Tid regjerede her til Lands en Fyrste til Aarene, der havde to Sønner. Af disse havde den Ældste, saalænge hans Fader levede, begivet sig ud af Landet, og blev der indtil han var død. Derpaa vendte han tilbage, i den Hensigt at følge ham i Regjeringen. Denne Ret gjorde hans yngre Broder, der var bleven hjemme, ham stridig. Endelig forligede de sig saaledes, at de vilde overlade Afgjørelsen til den ældste Herredsfoged i Landet. Efter anstillet Undersøgelse fandt man, at Herredsfogden i Halstrup (Halstruphoff) iblandt alle i Landet var den ældste. Denne erholdt altsaa det Hverv, efter en vis Tid at afgive sin Dom i denne Sag. Dertil forberedede han sig blandt andet derved, at han lod sin gule (hvide) Ridehest forre med Hvedeknopper og Melk og dygtigt øve i at løbe og springe, og anskaffede sig en saa tyk ulden Kappe, at en Piil neppe kunde igjennembore den. Dagen kom, da han skulde afgive sin Dom. Dette skulde skee i Vornhøi, (Urnehøved) et Sted paa Veien imellem Flensborg og Hadersleben, i Nærheden af Tollstadt, hvor endnu en Strækning af Veien, brolagt med Stene (dengang, skal betegne Pladsen (til dette Øiemeed) hvor han fældede Dommen. Der reed Herredsfogden ned til bestemte Tid, indhyllet i sin Kappe. Begge Prindserne fandt han med deres bevægnede Ryttere paa det bestemte Sted, Da han nu skulde afgive sin Dom om hvem det skulde følge Faderen i Regjeringen, reed han for Fronten og raabte høit: "Jeg holder med den Herre, der er her i Landet," gav sin hurtige HefSporerne, og flyede, forfulgt af den ældste Prindses Rytteries Pile, lige til Boldersleben. Foran denne Landsbye var en Hække, der just var til lukket. En gammel Kone, der opholdt sig i Nærheden af samme, ilede til for at lukke Hækken op, da hun saae ham komme ridende saaledes over Hals og Hoved. Denne tilraabte han, at hun ei skulde lukke op, satte flux over den, og vandt derved et saadant Forspring, at de nu ikke mere kunde naae ham med deres Pile. Han tog sin Vei til Grunhofer Marken, der dengang var bevoxet med en saa stor og tyk Kratskov, at han, der kjendte samme, kunde holde sig skjult der J denne Kratskov opholdt han sig saalænge indtil han sikkert kunde vove sig ud, hvorpaa han vendte tilbage til sit Hjem. Af Taknemmelighed skjænkede den ny Fyrste Herredsfogden de Frihedde. for hans Gaard, som den endnu nyder. Til krindring om denne Begivenhed blev den med Pile gjennemborede Kappe ophængt i Taarnet i Bulderup Kirke, hvorunder Halstruphoff hører, hvor den endnu 1786 og maaskee endnu nogle Aar senere hængte, da den endelig ganske hen muret faldt ned, og blev udfeiet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Anecdoter. Mr. T. Sheridan sagde engang, at oman kom ind i Parlamentet nogensinde, ville han ikke handle efter hans Faders Grundfærninger og ødelægge sin Formue, men ville fæste en Seddel paa sin Pande, hvorpaa stod: Værelser til Leie. Det er meget vel gjort af Dig Tom., svarede Faderen, men forklar Dig tydeligere paa engang og skriv numeublerede Værelser.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Da man engang fortalte Sheridan at en vis Dramatisk Skribent aldrig loe, ved at see opføre hans Mesterstykke: Bagtalelsens Skole, sagde han satirisk, det er utaknemmelig af ham; thi jeg har aldrig nægtet at lead hans Tragedier.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Udenlandsk. J Magdenburg blev den 19de December med militair Honneur begravet et Fruentimmer, ved Navn Dorothea Geiger, der som Musketteer havde deeltaget i Frihedskampen, og havde de hæderligste Vidnesbyrd fra sine Officerer. Frederiksstad, i Norge har lidt meget i Stormen den 19de Novbr. Vandet gik ind i i Kjøbmændenes Pakhuse og beskadigede Vare Oplagene. -
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Indenlandsk. Den reisende Agent for det engelske Selskab til Gas Oplysningens Jndførelse paa Fastlandet, Hr. Will. Elliott, befinder sig i denne Tid i Hovedstaden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Af Pastor Hassing i Vraae læses i Aalb. Avis en Beretning om Børnekoppernes Forplantelse i forrige Aar til Vensyssel.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
En permitteret Soldat fra Kjøbenhavn kom nemlig hjem sidste Foraar, for at besøge sine Forældre i Borup, i Vraa Sogn, og en Dags Tid efter hans Hjemkomst udbrød Kopperne. Fra Øvrighedens Side blev gjort Alt for at standse Smitten: Patienten blev bragt til Sygehuset. i Hjørring og Vagt sat for Døren, samme Forholdsregel blev iagttaget med de Øvrige i Sognet som Tid efter anden blive syge. Amtmanden gjorde selv en Reise til Sognet for at overtal Forældrene til at lade deres Børn komme paa Sygehuset, en almindelig Vaccination blev foretaget i Omegnen (i Vraae Pastorat blev alene 196 Børn vaccinerede) og en Politiebetjent fra Sæbye kom til Sognet for at have Opsigt med Vagterne; men desuagtet udbredte Sygdommen, sig dog endnu Tid efter anden, og endnu ligge nogle Syge af Kopperne. Henved en Snees Personer have ialt været angrebne, men Jngen er død; selv en høifrugtsommelig Kone gik Sygdommen igjennem. Mange ere blevne meget koparrede derefter. Man saae ved samme Leiliglighed et tydeligt Beviis paa, at en rigtig Varcination kan forekomme denne Sygdoms Udbredelse; thi mange Børn, som i den senere Til vare blevne vaccinerede af Districtslægen, Hr. Synkenberg, der ved denne Leilighed viste sig som brav og nidkjær Embedsmand, have været i Huse ved de Syge, ja endog lagt i samme Seng med dem, uden at blive smittede. De som hidtil have lagt af Kopperne, have været vaccinerede af de forrige Districtslæger Hr. Simonsen og Næsted, hvorfor Hr. Synkenberg, er begyndt at omvaccinere endeel af de Børn, som tilforn have været vaccinerede af disse to omtalte Læger.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Ligesom der for nyelig meldtes fra Berlin, var der ogsaa i Aarhuus udspredt en Spaadom, der sagdes at være af en berømt Astronom, ifølge hvilken der den 27de eller 28de December skulde skee en megen stor Oversvømmelse paa Jorden. Denne Forudsigelse fløi som et Lyn fra Mund til Mund, og satte saadanne Skræk i mange Mennesker, at de med Ængstelse imøde saae den benævnte Tid. Oversvømmelsen i St. Petersborg, forøgede hos Mange Frygten foren lignende Skjebne. Den 27de kom stormfuld og mørk, som endeel af de foregaaende Dage; det høitstegne Vand i Aaen slog op over Broerne; Stormens Heftighed tog imod Aften til, og Frygten ligesaa. Men over Midnat sagtnedes Uveiret, og ikke Faa Sloge sig da først til Rolighed, Den 28de gled endnu bedre hen, og man takkede nu Gud ret inderlig for, at det kun blev ved Skrækken, samt indsaae tillige, hvor ilde mangjørved at fæste Liid til slige uhjemlede Rygter.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Stranding i Thisted Amt. Natten imellem den 2den og 3die Januar indstrandede Slup Galliasen, Louise Amalie, ført af Capitain Jocob Kreaft, og hjemme i Stralsund, hvorfra den var bestemt til Kjøbenhavn med en Ladning Salt. Skibet er forliist og af Ladningen blev intet bjerget.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Jndsendt. Meget ville Hs. Høiærv. Hr. Amtsprovstenvist forbinde sig Byens Jndvaanere, ved at paalægge Kirkebetjenterne, under Gudstjeneste, at lukke Kirkens Hoveddør, da derved, den for Helbreden skadelige Træk ville hemmes.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Efter nærværende Qvartal-Cours, gjøres Sølv Værdie til Navne Værdie, og Navne Værdie til Sølv-Værdie saaledes: Summen i S.V. divideres med 8 og Qvotienten adderes: Summen i N. V. divideres med 9, og Qvodienten. subtraheres: Ex. 400 Rdlr. Sølv. 45 Rbd. N. V.Er 145 Rbd. N. V. Er 40 Rbd. Sølv. Thisted, den 6te Jan. 1825. Brandt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-07
Kjøbenhavns Børs, den 4de Decbr. Cours. Hamb. 2 M. 216, a vista 219. Specier 223. Specier solgtes til 13 Rbmk. 6 s. Disconto 5 pC. 4 pC. Kongl. Obligationer (uden Renter) 85 ½ a 86. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820.) uden Renter 1004 a to Rbd. r. S. eller 112 3/4 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. rede Sølv.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-01-14
Sir Gamen.