Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-11-06
Skippere. J Kjøbenhavnsp. Nr. 302 læses en Ansøgning til Hs. Majestæt Kongen fra Jens Andreas Neumann, Arvefæster i Fjennesløvmagle under Sorø Birk, dateret Kbhvn, den 24de Octbr. 1838. Ansøgningen indeholder en Klage over Justitsraad og Byfoged Harhoff i Ringsted. Neumann fortæller deri, at Sognefogden i Fjennesløv den 26de Septbr. i Mørkningen kom til hans Gaard og forlangte, at hans Karl og hans Kone strax skulde følge med til Fjennesløv Mølle, paa Spørgsmaalet, hvad de skulde der, svarede Sognefogden, at han ikke vidste det. N. erklærede nu, at de ikke kunde komme efter saadan Ordre, da de begge havde vigtige Arbeider for, derpaa gik Sognefogden. Omtrent 1/2 Time efter kom han tilbage med 2 Mænd med samme Besled og sagde, at det var efter Ordre fra Justitsr. Harhoff, men da de endnu ikke vare færdige med deres Arbeide og i alt Fald vare berettigede til at fordre i det Mindste Aftens Varsel, undsloge de sig igjen for at møde, og Mæn denne gik. Atter noget efter, da det blev mørkt, kom Fogden igjen med samme to Mænd og Justitsr. Har hoffs Fuldmægtig og Kudsk. Da Konen, som var frugtsommelig, kom ned i Gaarden, blev hun slaaet, da hun ikke vilde gaae med til Møllen; N. kom til, truede de Tilstedeværende med Prygl, dersom de ikke gik, hvorpaa de alle løb ud af Porten. Det varede ikke længe, saa kom Justitsr. Harhoff selv, som havde samlet en 50 Mennesker, hvilke han lod omringe Gaarden paa alle Kanter; de havde 67 Lygter; Flere kom til, hele Byen blev raabt sammen. N. og hans Kone skjulte sig nu paa Loftet; Konen blev fundet og kjørt til Møllen, hvor der blev anstillet Forhør om lutter hende uvedkommende Ting. Da hun vilde gaae hjem, blev hun indhentet og slæbt tilbage, hvorved hun gjorde et voldsomt Fald, ende Han lig fik hun Lov til at gaae hjem. J Kammeret var imidlertid Skabet lukket op og Barbeerkasse, Tegnebog og Uhr borte; i Tegnebogen var 61 eller 62 Rbd. og i Barbeertøiet 155 Rbd. Konens Fald foraarsagede, at hun den 1ste Octbr. fødte et endnu ikke fuldbaaret Foster til Verden. Jmidlertid ledte Mængden efter Neumann, som havde skjult sig i den paa Loftet værende Halm; man jagede Høtyve og andet deslige ind i Halmen, hvorved N. blev truffet og saaret. Dog blev han ikke funden, men benyttede et Øieblik, da Mængden havde forladt Loftet, undløb igjennem en Lem og ilede til Kjøbenhavn. Slutningen af Ansøgningen lyder saaledes: "Jeg tager derfor min Tilflugt til Deres Majestæt, idet jeg vover allerunderdanigst at ansøge om: "at enten Justitsraad Harhoff maa blive paalagt at erstatte mig blot nogenlunde med 600 Rbd. det pecuniaire Tab (thi Menneskeliv og Helbred kan han desværre ei erstatte mig), som jeg led ved hans urigtige Adfærd, eller at der maa blive nedsat en Commission til at bedømme denne hans Adfærd og tilkiende mig Erstatning, uden at mig derved paaføres Bekostning." – Vi have her blot kunne uddrage det, der forekom os at være Hovedsagen i Ansøgningen; men det er klart, naar man gjennemlæser den i Sammenhæng, at der mangler Noget deri, navnligen Oplysning om, hvad det var for en Sag, som gav Anledning til denne Fremgangsmaade, der vistnok, dersom den virkeligt forholder sig saaledes, som den her er fremstillet, seer noget forunderlig ud. Det vil imidlertid være rigtigst at suspendere sin Dom, indtil man fra vedkommende Øvrigheds Side modtager Oplysninger, som efter Sagens Beskaffenhed neppe ville kunne udeblive.