Berlingske Tidende, 1836-02-22
J Mødet Dagen efter (den 11te) meldte Præsidenten, at Pöpin havde ladet ham bede at komme til ham i Fængslet, da han havde noget at meddele ham. Han havde opfyldt denne Bøn og Protocollen over Besøget lod i det Væsentlige saaledes: Efterat Pepin atter havde forsikkret os om sin Uskyldighed, erklærede han at være blevet et Offer for Fieschi. Til sine tidligere Erklæringer maatte han føje den, at Boreau rigtignok om Søndagen den 26de Juli var kommet til ham, for at bede om at laane en af hans Heste. Denne Bøn var blevet gjort i Beschers Navn (under hvilket Navn han kun havde kjendt Fieschi) og var blevet opfyldt af ham. Dagen efter havde da Boreau ogsaa gjort Ridetouren, uden at han (Pepin) vidste i hvilket Øjemed. Denne ubevidste Deeltagelse i Forberedelserne til Attentatet var ogsaa den eneste, han havde gjort sig skyldig i. Bescher (Fieschi havde bestandig indbildt ham, at han Fieschi forfulgtes i Anledning af nogle Vaabens hemmelige Opbevarelse. Fieschi og Boireau maatte vel have gjort Aftale med hinanden, for at ødelægge ham (Pepind." – Da Pepin adspurgtes, om han havde noget at føje til Jndholdet af denne Protocol, erklærede han, at han nu havde sagt den fulde Sandhed, og at han var blevet bevæget dertil ved sin Kones og sine Børns Taarer. Nu opfordredes Boreau til at forklare sig. Hvis jeg sagde han - har tiet slille i sex Maaneder, da er dette skeet med Hensyn til at Pepin er Familiefader. Men nu, da han søger at læsse paa mig, maa den hele Sandhed frem. Det var i Forbigaaende at jeg den 26de Juli lod mig hos Pepin, med hvem jeg ikke stod i noget videre Forhold, gives et Glas Absynt med Vand, da jeg vilde paa Bal og det var meget varmt; Pepin spurgte mig om jeg vidste noget fra Fleschi, og jeg fortalte ham, at jeg endnu samme Morgen havde seet ham, havde kjøbt en Jernstang med ham og laant ham en Borer. Efterat vi derpaa havde talt om den forestaaende Revue, og Pepin paa mit Spørgsmaal havde erklæret det for vist, at der vilde blive Spectakel, da en Galeislave vilde skyde paa Kongen, indbod han mig til at komme igien den næste Dag. Det gjorde jeg da ogsaa Jeg fandt ham i hans Hestestald. Nu erklærede Pepin, at han havde lovet Fieschi at ride over Boulevard du temple, for at han kunde give sine Flinteløb den rigtige Retning; men han var blevet forhindret og bad mi nu at ride i hans Sted, hvilket jeg da ogsaa gjorde, uden at betænke Følgerne af denne Handling. Jeg blev ikke længe paa Boulevarden, da det begyndte at regne. - Pepin modsagde dette og paastod, at det meget meere havde været Boireau, som havde ladet ham ahne noget af det Fieschiske Attentat, dog uden at instruere ham fuldstændigt. Da Borreauerindrede ham om, at han havde talt til ham om 40 forlængst Bevæbnede, svarede Pepin, at Boireau løi, hvormed han dog ikke vilde sige, at Boireau var en af Fieschis Medskyldige. Har De ikke opfordret mig – faldt Boreau ham ind i Talen paa mit Ridt forbi Fieschis Vinduer at holde stille, forat han kunde sigte?" Under gjentagne Benægtelser af alle hine Omstændigheder, gjorde Pepin opmærksom paa, at han, hvis han virkelig havde været Fieschis Medskyldige, ikke havde kunne – hvilket dog var skeet – gaae ganske rolig at spadsere med Kone og Børn i Vincennes-Skoven samme Dag. – Til Beviis paa Pepins Lognagtighed, berørte Boreauderpaa den Omstændighed, at denne ved Jndtrædelsen i Audientssalen i Dag havde sagt ham, at han (Boireau) skulde erklære, at Bescher (Fieschi) havde opfordret ham til at hente Hesten fra PepinsStald. De vagthavende Municipalgardister meente Boireau maatte have hørt det. Men disse havde imidlertid kun bemærket, at Pepin havde talt med Boireau, hvorpaa de havde skilt dem adBescher bevidnede, at Pepin havde rettet hiin Opfordring, hvis Mening han (Bescher) ikke havde fattet, som han overhovedet intet forstod af den hele Forhandling, til Boireau. Nu gjorde Fleschiden bemærkning, at om hans Defensorer end ikke turde anklage Popin, saa stod dog dette ham frit for, paa det at Sandheden aldeles kunde komme frem. Man skulde ikke tvivle om, at jo Alting endnu vilde blive tilstaaet. Mangt et Barn kom allerede i den syvende Maaned til Verden, mangt et først i den niende. Boireau havde brugt syv Maaneder til sine Bekjendelser; Pepin vilde nok følge efter. Efter nogle gjentagne Declamationer og Protestationer fra Papins Side, opfordrede Præsidenten Boireau til, at fuldstændiggjøre sine Tilstaaelser med Hensyn til det, hvad han vidste om Attentatet mod Kongens Liv paa Veien til Neuilly. Men Boireausvor paa, at han havde sagt Alt, hvad der var ham bekjendt om det foreliggende Attentat; men om hiint andet Attentat turde han ikke tale, da hans Samvittighed forbød ham at compromittere de i samme Proces Anklagede, for at sætte sig selv i bedre Stilling. Da man intet Videre kunde faae ud af ham, blev Hr. Patorni opfordret til at fortsætte sit Forsvar, hvilket ogsaa skete uden nogen Afbrydelse.