Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1781-10-19
Virgiis anden Jdylle paa Dansk af W: vrig elskede Hyrden Coridon den smukke Alexis, sin Herres eneste Fornøyelse; Forgiæves var altsaa hans Haab, kun stedse omvankede han i de tykke Bøge=Træers kiølende Skygger. Her istemte han forgiæves for Biergene og Skovene desse vildre Sange. O! grusomme Alexis, altid foragter du mine Sange - aldrig ynkes du over mig Til sidst paanøder du mig Døden - Nu søger Qvæget Skygger og kiølende Afkroge - Tornekrattet skiuler de smidige Snoge - For Korn-Meyerne, trætte af den vansmægtende Hede hakker Kastylis Kaal, men medens jeg leder efter dig, giver smaae Buske Gjenlyd af mig og de hæse Græshopper under den brændende, Soel - at taale Amaryls smertefulde Vrede og spodske Foragt, at taale Me nal, mon det var ikke bedre, skiøndt han er grim og du smuk - O Deylige lille Barn, stoel dog ikke formeget paa din Skiønhed: Den hvide Ligust, den viis ner, de mørke Ko=Blomster, de opsamles - Skiøndt jeg eyer meget Qvæg skiøndt jeg har Overflødighed af den snehvide Melk, dog foragtes jeg af dig Alexis. Jkke engang spørger du efter mig Tusinde af mine Faar omvandrer paa de Sisiliske Bierge - Baade Vinter og Sommer har jeg frisk Melk - Hvad jeg pleyer, synger jeg som Amphion Direcnaar han sammenkaldte Qvæget paa Acteo Aracynth -Saa grim er jeg heller ikke, nylig speylede jeg mig i HavBredden da Vandet stoed blik stille, og jeg frygter ikke for din Dom. Daphne, hvis jeg ikke saae feyl O. Gid du kun med mig fandt Behag i de smudsige Landsbyer, Gid du vilde beboe de ringe Hytter skyde Hjorte drive Gjedde-Flokken paa de grønne Græsgange. Ene med mig skal du i Skoven efterabe Pan i at spille. Pan opfandt først at sammensætte mange Fløyter - Pan vær Omsorg for Faarene og Faarenes Hyrder, og det skal ikke fortryde dig, at du idelig har spille paa Fløyte - at Amynt kunde faae alt dette at vide, hvad gjorde han ikke das En Fløyte af Syv færskilte Toner har jeg denne forærede Damæt mig engang og døende sagde: Du er dens anden Eyermand. Dette sagde Damæt, den taabelige Amynt, han misundte mig den tilmed har jeg toe smaae hvidspraglede Bukke, som jeg med Fare har fundet i en Dael, og Faar, som daglig opdier to Lam, desse har jeg gjemt til dig. Nu nylig bad Thestylis at jeg vilde overlade dem, og det skal jeg ogsaa giøre, da mine Foræringer ere dig afskyelige. O! deylige lille Barn, kom til mig, see Nympherne skal tilbringe dig Kurve sul de af Lilier. Den smukke Nais skal plukke dig blege Violer og store Valmuer. En Poqvet skal hun giøre dig af Narcisser og Blomster af den vellugtende Vedbende; der skal hun sette Canel og andre behagelige Blomster; hun skal udskattere den med den bleg gule Cabeleie og med de bløde sorte blaae Violer. Smaae lodne Ebler og Castanier, som min Amaryl saa elsker, dem vil jeg samle og de voxgule Blommer dem vil jeg legge til, og af eder i Laurbær, og af dig dernest du Myrte-Træe, af eder vil jeg plukke og bekranse mine Foræringer, med, da i udgive saa behagelig en Lugt, men en Bonde er du jo Coridon, og Alexis skiøtter ikke om dine Foræringer, og hvis du ikke kappes i at forære, saa viger Jolas dig ikke. O! jeg Elendige hvilken Ulykke! Østenvindene har fordervet Blomsterne Vild-Svinene har oprodet de lislige Kilder. For hvem flyer du Eenfoldige, ogsaa Guderne har beboet Skovene, den Trojanske Paris Pallas selv beboer de Slotte, hun har anlagt, mig skal frem for alt, Skovene behage. Den fæle Løve forfølger Ulven og Ulven Gjeddene, og den kaade Gjedden blomstrende Smør=Urt, og Coridon dig, allerdeyligste Alexis! enhver sin Løst - See, hvor Oxerne hiemkomme med den fraspendte Plov og den dalende Soel kaster dobbelt voxende Skygger fra sig dog brænder Elskov mig. Hvem kan holde Maade i at elske? Ak! Coridon! Coridon, hvor er du dog ikke afsindig paa Alme-Træet staaer jo halv afsittede Vinranker for dig, var det ikke bedre, at du foretog dig noget nyttigt, at du bandt Kurve, En anden Alexis kan du vel finde, om denne foragter dig.