Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-08-29
Stænderforsamlingen i Viborg. Debatterne om Oliemøller Schyttes Andragende om Statseenheden m. m. (see Tirsdagsavisen,) ere nu sluttede, og vi henvise isaahenseende til de igaar hertil ankomne No. af Stændertidenden. Resultatet blev følgende: Referenten, Landsoverretsprokurator Jespersen, yttrede ved Debatternes Slutning: Nærværende Sag maa vistnok nu være tilstrækkelig uddebatteret, og, saavidt jeg har kunnet opfatte Discussionerne, ere næsten alle enige i Commiteens forandrede Jndstilling, og det af den ærede Vicepræsident stillede, af Commiteen optagne Amendement. Derimod er der vist forskjellig Mening om de øvrige omhandlede Amendements; men jeg skal blot tillade mig, at rette den almindelige Opfordring til hver især af Forsamlingens Medlemmer, at han ikke, fordi den Anskuelse, som han hylder, ei ved Afstemningen i saa Henseende bliver tagen tilfølge, maa finde sig bevæget til at stemme for det af Kammerherre Benzon og Kjøbmand Müller forbeholdte Amendement. Sagen er saa vigtig, at det forekommer mig, at man vil paadrage sig stort Ansvar, ved at lade den gaae hen, uden at indgive en Petition, navnlig er det ved de Forhandlinger, der her have fundet Sted, almindeligt erkjendt, at Forholdene til Hertugdommerne ere saa faretruende, at det maa være Regjeringen kjært, fra denne Forsamling at erholde et Raad, som kan virke til Held for det elskede Fædreland. Da Sagen derpaa sattes under Afstemning, med Forbehold af til Slutning at stemme over Kammerherre Benzons Amendement, blev Udfaldet følgende: 1. Comiteens forandrede Jndstilling: At Hans Majestæt allernaadigst vilde indkalde de fire Stænderforsamlinger til en extraordinair Session saa snart som muligt i 1845, for at udvælge de ovennævnte Deelegerede til, i Forening med de af Regjeringen dertil Udvalgte, paa nærmere befaling at træde sammen i det Øiemed, deels at medvirke til Ordningen af de indbyrdes Forhold imellem Statens forskjellige Dele, og deels for at udarbeide Forslag til en Statseenheden og alle Hans Majestæts Undersaatters Vel betryggende Udvikling af Stænderinstitutionen til senere Forelæggelse for de enkelte Stænderforsamlinger, blev, med Forbehold af at stemme over de Deelegeredes Antal og Maaden, hvorpaa de skulle vælges, antaget med 45 Stemmer mod 3; hvorved Proprietair Boserups Amendement bortfaldt. 2) Comiteens første Amendement: At hver Stænderforsamling udvælger 6 paa den Maade, at een udvælges ved separat Valg af de Deputerede for hver Valgclasse, og at 3de udnævnes af Forsamlingen in pleno." Antaget med 39 Stemmer mod 9, hvorved Forpagter Bøggilds Amendement bortfaldt. 3) Comiteens andet Amendement: "At Hans Majestæt i Alt udnævner et Antal af 8 Mænd enten i eller udenfor Stænderforsamlingerne." Antaget med 40 Stemmer mod 8; hvorved Justitsraad Estrups Amendement bortfaldt. 4. Kjøbmand Ree's Amendement: At der i Comiteens Majoritets Jndstilling foran Ordene "Udvikling af Stænderinstitutionen sættes Ordet folkelig." Forkastet med 29 Stemmer mod 19. 5. Professor Larsen's af Comiteen optagne Amendement: At der i Motiverne til Forsamlingens allerunderdanigste Andragende fremsættes og nærmere udvikles Nødvendigheden af, at Hs. Majestæt først og fornemmelig vilde træffe hensigtsmæssige Foranstaltninger til Statseenhedens Opretholdelse, navnlig ved at anordne virksomme Forholdsregler imod de statsopløsende Bestræbelser, der saalænge have holdt Hs. Majestæts Undersaatter i Uro og Spænding." Antaget eenstemmigen med 48 Stemmer. 6) Comiteens Minoritets dissentierende Jndstilling: "At det i Præmisserne til Forsamlingens Andragende udtales: at der hersker en Trang i Nationen til en Udvikling af Stænder-Jnstitutionen, som leder til en friere Statsform, og, om Meningerne end ere deelte om Betimeligheden af, samt Midlerne hvorved og Maaden, hvorpaa en saadan Udvikling af Jnstitutionen kan og bør skee, dog idetmindste alle samle sig i en fælles Attraa efter at erholde en besluttende Medvirken paa Statens finantsielle Anliggender." Forkastet med 26 Stemmer mod 22. Paa derom af Præsidenten rettet Forespørgsel, erklærede Kammerherre Benzon, at han, efter det Udfald, Sagen nu havde faaet, ingen Paastand, gjorde paa, at det skulde sættes under Afstemning, om Petition skulde indgives. Men da Kjøbmand Müller vedblev sit Forlangende om, at der herover skulde afstemmes, stillede Præsidenten under Afstemning: Skal Petitionen indgives, hvilket Spørgsmaal med 47 Stemmer mod 1 blev besvaret bekræftende.