Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-05-26
Historiske Rotieer. Den Winslowske Slægt er ikke blot her i Landet, men ogsaa udenlands, meget berømt. Om den som Anatom saa navnkundig Jak. B. Winslow *) Faderbroder til den for nogle Aar siden afdøde Prof. F. C. Winsløw, findes følgende Notice i "Das Leben des Herren von Haller von J. G. Zimmermann, Zürich 1755. Den fortræffelige Winsløw, hedder det deri (S. 44) som man nu sætter ved Siden af Haller og Albinus, naar Talen er om de største Anatomikere, var paa den Tid (1727) ved sine fulde Kræfter. Han var en Mand, som Naturen havde nægtet Jndbildningskraftens Jld og Vittighedens flygtige Væsen, for at kunne skjænke ham den Rigdom af Taalmodighed, der er saa nødvendig for det menneskelige Legemes Grandsker. Winslow var vel blot Anatom, men netop derfor følte han ingen Tilbøielighed til at opføre nogen egen Lærebygning, det er, at tilskrive Legemets Dele visse Virkninger; han saae derfor ikke hvad han vilde see, men den blottede Natur udfoldede sig under hans grandskende Øine, og opdagede for samme dens meest skjulte Dybder. Han foresatte sig, at undersøge det menneskelige Legeme efter en egen Methode, der udmærkede ham paa en fortrinlig Maade fra de fleste Anatomikere. Jstedet for at andre udskiere de Deele deraf, som de vilde nøiere undersøge, lod han dem blive i deres Leie, derfor bleve hans Beskrivelser meget fuldstændigen, derfor overgik han uendeligen sine Forgiængere, og beskrev mange Dele af Legemet, paa hvilke der for hans Tid neppe var tænkt. - Haller anpriser de Winslowske Skrifter med sand Enthusigsmus, og paa mange Steder, hvor han taler om sine store Lærere en Boerhave, en Bernouilli, sætter han ikke sjeldent Winslow ved Siden af dem. - J. B. Winslow var født 1762 i Odense, hvor hans Fader var Præst til Frue Kirke. J hans Liv forekomme adskillige Besynderligheder. Han havde fra sin Ungdom af studeret Theologie, og allerede bragt det saa vidt, at han prædikede med Bifald, men lagde sig i en ) Hvorfor denne skrev sig Winslow (saaledes som hans Fader ogsaa skrev sig), og derimod hans Brodersen: Winslow, indsees ikke letteligen. Alder af omtrent 20 Aar efter Anatomie og Medicin, og blev en af Europas største Anatomikere og Læger; han var født og opdraget i den lange liske Troe, men fik, som det hedder, ved at læse Bossuets Skrifter paa sin Udenlandsreise, hvortil der forundtes ham Kongel. Stipendium, Skrupler, traadte i sit 30 Aar over til den papistiske Lære, og antog Bossuets Novn Jac. Benignus *); han reiste paa sin Regjerings Bekostning, for engang at kunne blive Fædrenelandet nyttig, men dette Haab blev uopfyldt; thi han bosatte sig i Paris, hvor han forfremmedes til store Værdigheder, og døde der 1760 i en Alder af 91 Aar. Han var et paa dansk Bund opvoxet og opklækket stort og herligt Frugttræ, hvis bedste Frugter, høstedes af Fremmede, der siden saa godt som tilegnede sig ham. *) Bossuet levede netop paa samme Tid i stor Anseelse som Dauphins Opdrager, hvortil han udnævntes af Ludvig XIV. Han anvendte sin store Veltalenhed og udbredte, theologiske Lærdom til Catholicismens Befordring. Det var vel derfor sandsynligviis ikke saa meget hans Skrifters Læsning, som hans personlige Indflydelse, der virkede paa Winslow.