JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-07-23
Proprietair Nyholm oplæste i Kammerraad Christensens Fraværelse og efter dennes Anmodning et af Samme indgivet Forslag om Offentliggjørelse af Regnskaberne over Justitsfondets Jndtægter. Det blev derefter med 35 Stemmer mod 10 afgjort, at der i Anledning af Forslaget ikke skulde nedsættes nogen Committee. Stiftsprovst Hald oplæste derpaa et Forslag om Midler til Forebyggelse af Løsagtighed. Jndskrænkning af Løsagtighed kunde bevirkes: 1. Ved at fjerne Hindringerne for den unge Alders Opdragelse til Gudfrygt og Sædelighed. 2. Ved at indskrænke Anledningerne til Løsagtighed. 3. Ved at gjenoprette en almindelig Erkjendelse af at Løsagtighed er en vanærende Last. 4. Ved at belægge gjentagne Løsagtigheds-Forseelser, med positiv Straf. Med 38 Stemmer mod 8 blev det afgjort, at der i Anledning af Forslaget skulde nedsættes en Committee, og efterat man var bleven enig om, at den skulde bestaae af fem Medlemmer, bleve hertil med Stemmefleerhed valgte: Biskop Øllgaard, Etatsraad BrinckSeidelin, Stiftsprovst Hald, Kammerjunker Lüttichau og Justitsraad Estrup.
Jyllandsposten, 1838-07-23
Sagen betræffende Udkast til en Placat angaaende en forandret Bestemmelse i Lovgivningen om Alimentationsbidrag til uægte Børn, blev foreløbigt discuteret. Præsidenten underrettede Forsamlingen om, at den kongl. Commissarius havde tilmeldt ham, at den for Kjøbstædernes 8de Valgdistrict valgte Deputerede, Cancellieraad, By, og Herredsfoged Rummelhoff, saavelsom den for samme District valgte Suppleant, Justitsraad Amtsforvalter Caroe, nu havde erholdt hans Maj. Kongens allernaadigste Tilladelse til at modtage de paa dem faldne Valg.
Jyllandsposten, 1838-07-23
Det af Justitsraad Holm, som Referent for vedkommende Committee, udarbeidede Udkast til Forsamlingens Betænkning over Udkastet til en Anordning, hvorved Frong, 26de Octbr. 1804 og Plac. 14de Decbr. f. A., som angaae Gjeldsforpligtelser, som indgaaes af Umyndige og Mindreaarige, forandres, blev billiget. Mødet den 30te Junii. Sagen angaaende Udkastene til 1) en Placat, indeholdende nogle yderligere Bestemmelser angaaende Brandassurancevæsenet for Landbygninger, og 2) en Placat, betræffende en forbedret Jndretning ved Møller til Forebyggelse af Selvantændelse, blev foretagen til endelig Behandling og afgjort saaledes, som nærmere vil blive meddeelt i dette Blad. Mødet den 2den Juli. Præsidenten anmeldte, at han ved den Deputerede for det 20de Landdistrict, Forligelsescommissair Kolbye, havde modtaget et Andragende fra endeel Beboere, i Brande med flere Sogne og en Forandring i Lovgivningen og Hævd, og ved den Deputerede for det 16de Landdistrict, Laurs Pind, et Andragende fra R. Schoubye om at den nye Matrikul ikke maa blive indført. Disse to Andragender ville blive afgivne: det første til den i Anledning af Lovudkastet og Hævd nedsatte Committee, det andet til Committeen i Matrikul Sagen. Den kongl. Commissarius forelagde Forsamlingen et Udkast til en Forordning, indeholdende nærmere Bestemmelser angaaende Fremmedes Handelsberettigelse. Til at tage dette Lovudkast under Overveielse blev det besluttet at nedsætte en Committee, og efterat man var bleven enig om, at denne skulde bestaae af tre Medlemmer, bleve hertil med Stemmefleerhed valgte: Tobaksfabriqueur Funder, Agent Nielsen og Kjøbmand Ludvigsen.
Jyllandsposten, 1838-07-23
Sagen angaaende Udkast til en Placat, indeholdende nærmere Bestemmelser angaaende nogle Apellen i criminelle Sager vedkommende Puncter m. m., blev foreløbigen discuteret. (Fortsættes.) Bemærkninger
Jyllandsposten, 1838-07-23
i Anledning af Discussionen over Assessor WithsForslag om Foreningen af begge de danske Provindsial-Stænder-Forsamlinger.
Jyllandsposten, 1838-07-23
(See Jyllands Stændertidende Nr. 5658.)¬
Jyllandsposten, 1838-07-23
J denne interessante Discussion har den kongelige Commissarius anvendt sin udmærkede dialectiske Færdighed til at modarbeide det nævnte Forslag. Hans to Hovedargumenter ere: At Propositionen gaaer ud paa en fuldkommen Tilintetgjørelse af de raadgivende Provindsialstænders Grundvæsen, saa at en Petition i denne Anledning vilde være at ansee som et Andragende om, at den hele Jnstitution skulde hæves og en anden sættes istedet. At Forsamlingen ikke er berettiget til en saadan Petition; at den er upassende, og at den ikke kan vente at finde Kongens bifald.
Jyllandsposten, 1838-07-23
Nyheds Post. under Behandlingen af Oberst Brocks Forslag om Stænderforhandlingernes Offentlighed bemærkede blandt andet Landvæsenscommissair Wulff. Naar det kunde gjøres muligt, at det her Forhandlede ligesaa hurtig kunde trykkes, som det indleveredes til Pressen, saa indsaae han ikke, hvorledes Publikum bedre eller med mere Sanddruhed kunde underrettes om Sagernes virkelige og udførlige Jndhold og Gang, end som nu skeer ved Stændertidenden. Journalisterne kunde dog ved aabnede Dørre ikkun levere Brudstykker, vel og opfatte Et og Andet urigtigt, som forvanskede Meningen; og skulde ved en eller anden Leilighed undslippe Nogen et bittert Ord, da vilde det neppe glæde Forsamlingen om Sligt meldtes Publikum. Det forekom ham imidlertid, at man kunde sammenligne Stats huusholdningen med en Huusholdning i det daglige Liv, hvor en god og kjærlig Fader meddeler sine ham elskende Børn et lige saa stort som uventet Gode, Børnene udbryde i glad Jubel, og kunne ei noksom udtømme sig i taknemmelige Yttringer, men efter kort Tids Forløb finde de dog, at den gode Fader kunde have givet dem meere, og nu overhænge de ham med Begjæringer og paatrængende Bønner om saadanne Ting, som han ikke skjønner at være nødvendige til deres egentlige Velværen m.m." Proponenter bemærkede blandt andet: at den af den foregaaende Taler, brugte Sammenligning mellem Kongen og hans Undersaatter og en Fader og hans Børn var upassende gjennemført, thi efter det Kjærlighedens og Tillidens Baand, der sammenknytter Kongen og Folket, maae det være Undersaatterne tilladt at frembære deres Ønsker og Trang for den kjærlige Landsfader og tillidsfulde at vente Bønhørelse, om ikke strax, saa dog naar Tiden kommer dertil. Det var vel sagt, at Forsamlingen havde erholdt, hvad den ansøgte om Optagelse i Stændertidenden af de Talendes Navne, men dette kunde dog ikke ansees tilstrækkeligt. Tilstrækkelig heden af Stændertidenden var, naar man betænkte, hvilken stor Jndflydelse den kongelige Commissarius og Præsidenten havde paa dens Udgivelse, og hvormeget deres Caracteer i denne Henseende kom i Betragtning, en ligesaalidet holdbar Grund for ikke at ønske en større Offentlighed.
Jyllandsposten, 1838-07-23
De danske Fyr forefindes paa Skagen, Anholt, Nakkehoved, Kronborg, Thunøe, Bornholm, Gjedser, Christiansøe, Flakkebjerg eller Guldstav, Bülck, Frederichsort, Fyr= og Lodskibet ved Eidermundingen, Stevns, Læssøe, Fehmern (Marienleuchte), Frederikshavns Havnelampe, Lygten paa Trekroner og Dragøe Fyr= og Lodskib. Naar Khvnsposten ved fornylig at meddele en Oversigt over disse 18 danske Fyr=Establissementer bemærker, at de senere Forbedringer hvorved Kulfyrene ere omdannede til Lampefyr og Fyrenes Antal er forøget med over 1, nye, uden at derfor Fyrafgivten er bleven forhøiet, neppe nogen vil kunde nægte, at vort lille Land i denne Henseende ikke tør skye Sammenligning med noget andet Land, men at det tilfulde har ydet sit forholdsmæssige Bidrag til Skibsfartens Veiledning og Sikkerhed – kan denne Mening dog kun betingelsesviis tiltrædes. Spørges der nemlig om det østre Løb for Skibe som komme Skagen ind og stile af Sundet til, da maa det indrømmes, at der er gjort Alt, hvad der i saa Henseende kan forlanges. Men ligesaa lidet, for et at sige intet, er der gjort for det vestre Løb, som aarlig be seiles af over 3000 Skibe, som søger de jydske, slesvigske, holsteenske, vestsjællandske, fyenske og lollandske Havne samt Havnene ved Travemunde, Wismar og Rostok. De danske Søfolk kan derfor ingenlunde rose hverken den tidligere eller nærværende Fyrbelysning paa de danske Kyster da de ei kjende nogen saadan, men kun de Farer de ravnsorte Foraars- og Efteraars=Nætter i de danske Farvande medfører Den anden Grund er ved de besynderlige Resultater, den leder til, ret mærkelig. Hr. Hald mener, at det Antal af Deputerede, den jydske og ostifteriske Forsamling tilsammenlagt nu tæller flere, end den forenede Forsamling vilde komme til at indbefatte, er en bedre Udbreder og Leder for Almeenaanden end Stændertidenden og den øvrige Presses Frembringelser, der ikke altid ere luttrede for Eensidighed, hvilket naturligviis er Tilfældet med disse Deputerede, der, som Assessor With siger, ligemed Doctores skulle have Ret til at holde Forelæsninger i deres Districter. Altsaa mener Hr. Hald virkelig, at denne Snees Deputerede, de to Forsamlinger nu tæller flere end den forenede og i Antal formindskede Forsamling (thi skeer ved Foreningen ingen Formindskelse i Antallet lader dette Skin=Argument sig ikke engang opstille) vilde komme til at tælle, og som formodentlig ville være de mindst dygtige blandt de Deputerede, da de Andre ville komme i den forenede Forsamling - vil være en bedre Udbreder og Leder for Almeenaanden end Stændertidenden og den øvrige Presse; det er visselig en Anskuelse, der er anglog med den tyrkiske, der foretrækker Afskrivningsfærdigheden for Bogtrykkerkonsten.
Jyllandsposten, 1838-07-23
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie,
Jyllandsposten, 1838-07-30
Fyllandsp. ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 31. Mandag den 30te Juli. Maa trykkes. Nielsen. Mere og Geistligheden. i Danmark.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Af denne Oplysning om dette Kobberfører-Compagnies Oprindelse, Jndretninger og Love, sees det tydeligt: at Compagniet, uden mindste Nytte for Landet, udsuer, lig Vampyren, Blodet af vore Aarer, og vil fremdeles vedblive dermed, naar ikke dygtige Talsmænd tage fat, for at faae saa skadelig et Dyr bortjaget, som nu næsten i 200 Aar har mættet sig med en Deel af vor Livskraft. At foredrage denne Sag for Hs. Majestæt er et værdigt Foretagende af den nuværende Stænderforsamling, og derved raade ham til, at ophæve den Kobber værkernes Eiere givne, af dem misbrugte, Tilladelse: at benytte dem som ikke ere Jndfødte, til Forhandling, af deres Vare, samt tillige at forbyde, at der fra nu af, ei længere maae indkomme, af de benævnte unge Drenge fra Udlandet, til at rekrutere Afgangen; og at i det mindste inden 5 Aars Udgang, skal Compagniet have opgjort sine Regninger med Landet, og derefter strax forføye sig ud af Riget, paa det at denne Plante, der længe nok har staaet i Danmark fede Jordbund, deri voxet op til et uhyre Træe, under hvis Grene, ingen Væxt har kunnet trives, maa vorde omhugget, for at skaffe Luft for Landets egne nær henvisnede Stammer.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Nyheds Post. J Anledning af det Flensborger=Dampskib Unionens uheldige Debut, som ifølge Avisberetninger formenes at være begrundet i Capitain C. Bottchers ukloge Forholdsregler, der efter Fortællingen har aflagt Prøver paa enten Sindsforvirring eller fuldstændig Mangel af fornødne Kundskaber til at fore nogetsomhelst Dampskib, forventer Publicum med Længsel at imødesee, hvilke Foranstaltninger der fra det Offentliges Side blive tagne mod den Mand, som saa uforsvarligen sætter de ham anbetroede ulykkelige Passagerers Liv i Vove. Vel har man tidligere i Landet seet lignende Farter af Skibsførere, som har anseet deres Passagerers Liv for Jntet, ved hvilken Leilighed man bør tilbageerindre sig en Hr. Oppert, som i sin Tid førende Dampbaaden "Jylland fra Aarhuus til Khon undertiden bemanglende Steenkul midt ude i Kattegattet maatte anløbe Nordsjælland for at indtage Tørv, men som Sidstegang er havde formaaet at bringe Skuden til Aarhuus Havn i Tilfælde de resolute Passagerer ei havde kastet Borde, Bænke, Dørre, Spytbakker, Madskaber m. m. under Dampkjedelen, og saaledes endelig dampet i Land; men med Billighed kan man vistnok fordre, at kun den prøvede Sømand anbetroes Førelsen af Dampbaadene, som stedse mellem de danske Smaader ere udsatte for saamange Farer og hvor den nøieste Kjendskab til Skjær og Grunde practisk maa være inddøvet til Forebyggelse for de Reisendes Forliisninger.
Jyllandsposten, 1838-07-30
J høi Grad maa man paaskjønne at den bekjendt duelige Skibsfører Luja er anbetroet Dampskibet Danias Forelse mellem Aarhuus og Kallundborg, som efterat have i mangfoldige Aar til almindelig Tilfredshed for Publicum ført Smakken paa dette Farvand paa det nøieste kjender de høist farlige Grunde, hvormed dette Løb er opfyldt, og ønskeligt var det, at de andre Dampfarter i Landet bleve bestyrede med samme Samvittighedsfuldhed og Kyndighed, thi høist beængstende er det for Reisende paa en Dampbaad, at erfare at Skibets Forer paa det aabne Vand endog ved høi lys Dag kan forvexle Syd med Nord eller Koster paa Møen med Kallehauge i Sjælland.
Jyllandsposten, 1838-07-30
- J Anledning af Statsregnskabet for 1836, som nu er meddeelt i Collegialtidenden, indeholder Kbhvnsposten i endeel Nr. en udførlig Fremstilling over Jndtægterne og Udgivterne for Aaret 1836, forsaavidt de henhøre under Finantsdeputationen og Statsgjeldsdirectionen, samt adskillige oplysende bemærkninger, hvoraf vi her i Udtog fremsætte enkelte Hovedpuncter. Efterat det saaledes i Nr. 185 Finantskassen vedkommende har sammenstillet en Udsigt over Jndtægterne i 1836 med Jndtægterne for 1835 og anført Posterne, i hvilken Jndtægterne i 1836 have været større end i 1835 bemærkes: "Den samlede Jndtægt for de danske Provindser og Hertugdommene Slesvig og Holsteen, har i 1836 været 10,855,000 og i 1835 – 10,937,000, altsaa Aaret 1836 82,000 Rbd. mindre; ligeledes har Overskuddet fra Lauenborg, som bemærket, været 12,000 Rbd. mindre, og Renterne af Activerne 11,000 Rbd. mindre, eller tilsammen 105,000 Rbd. mindre end i 1835. De vestindiske Jntrader have derimod udgjort 61,000 Rbd. mere, og Øre sunds Told 304,000 Rbd. mere end i Aaret 1835. Den hele samlede Jndtægt for 1836, naar Afdraget paa Acti verne ikke medregnes, udgjør 13,492,000 Rbd. i Sølv og Sedler, hvori dog atter afgaaer Tab ved Smaamynts Omsætning 45,000 Rbd., saa at den hele rene Jndtægt kun bliver 13,447,500 Rbd. Sølv og Sedler. - Hvad man ingenlunde tør oversee, naar man vil lægge det nu udkomne Finants-Regnskab for 1836 til Basis for de følgende Aar. er den Omstændighed, at der af Contribution og Landskat i Hertugdommene er i 1836 indkommet paa ældre Restance mere, end der for 1836 udestaaer, 76,000 Rbd., og ligeledes af kongelige Jordebogs-, Forpagtnings- og Forst=Jndtægter i Hertugdommene i ældre Restancer 130,000 Rbd. mere, end der for 1836 er blevet udestaaende, eller tilsammen 212,000 Rbd., hvorpaa der ikke i Fremtiden, idetmindste ikke i mange Aar kan gjøres Regning, da denne forøgede Jndtægt maa ophøre, naar de endnu udestaaende ældre Restancer som hvis Størrelse Regnskabet aldeles ingen Oplysning meddeler) ere nedbragte til en lige Størrelse med, hvad der for det løbende Regnskabsaar igjen forbliver udestaaende. Kun af Landskatten for Danmark ere de udestaaende Restancer for 1836 - 6000 Rbd. større end de ældre indkomne Restancer, men naar dette Beløb afdrages i hine 212,000 Rbd., bliver der dog endnu over 200,000 Rbd. tilovers, som ere komne til Jndtægt i 1836, skjøndt de egentligen ere Jndtægter for tidligere Aar, og som altsaa maae regnes fra naar Spørgsmaalet er og de fremtidige aarlige Jndtægter. Ballancen vil saaledes, selv med Hensyn til Jndtægterne ved nøiere Overveielse ingenlunde findes saa gunstig, som det ved første Øiekast kunde synes.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Khvnsposten Nr. 196 bemærker i Anledning af at den constituerede Politiemester i Aarhuus, Hr. Nielsen, har fundet Betænkeligheder ved at tilstæde Udgivelsen af Jyllandspostens Nr. 29, at et foregaaende Nummer (27 havde samme Skjæbne, men er dog sildigere sluppet fri og udtaler sig endvidere saaledes: Hvad der i dette Nr. 21 kan have vakt Anstød hos Hr. Nielsen er just ikke let at indsee. Det indeholder foruden et Optryk af en Deel af Orla Lehmanns Artikel i Khvnsp. Nr. 149 om den kongl. Bekjendtgjørelse, tvende Stykker, det ene om der danske Landsbye=Præsts Kaar i occonomisk Henseende", der andet om Borgervæbningens Vaabenøvelser især med Hensyn til Randers." Vi tør udlove en raisonabel Douceur, til den, som der hitter et Ord, der endog blot paa fjerneste Maade seer ud til at kunne vække Betænkeligheder." Ei kunne vi ved denne Leilighed tilbageholde at beklage hvor uforsigtigen Khvnspostens Redaction ved Udlovelsen af en raisonabel Douceur endog for et enkelt Ord, som her kunde have vakt Betænkeligheder, har udsat sig for en complet Bankerot, naar det berettes, at blot 1 s. i Douceur, for det første Ord og siden en dobbelt op for de andre som i Nr. 27 af Jyllandsp. bleve strøgne som betænkelige, men som dog alle nu uden mindste Forandring staae trykte, vilde opsummere et Beløb, som al Verdens Skatte ei kunde betale, meget mindre alle Hovedstæders Redactioner. Thi vid: hele Orla Lehmanns Artikel i Khvnsp. Nr. 149, som altsaa tidligere er passeret Censuren i Khvn., erholdt, overført paa jydsk Bund af Censor Paategning saalydende Hele denne Artikel maa udelades." Eftersom denne nu indeholder 174 Linier og pr. Linie c. 10 Ord, udgjør disse ialt c. 1740 Ord, – Regningen er snart gjort, men Betaad vanskel.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Tillægsblad, til Fyrrenophøren. Nr. 10. Mandag den 30te Juli. 1838. Maa trykkes. Nielsen.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Udtog af Forhandlingerne ved Provindsialstænderne for Nørrejylland. Mødet den 4de Juli.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Examinatus juris Schytte oplæste et Forslag angaaende Danmarks Finantsvæsen, hvori blandt Andet anførtes: "Naar man med Taknemmelighed paaskjønner den Utrættelighed, hvormed Regjeringen i saamange Retninger har viist sig virksom i at opfylde Folkets Ønsker, er dette kun en naturlig Følelse, der paatrænger sig Enhver, som med Opmærksomhed har fulgt de mang derhen sigtende Foranstaltninger, der i den senere Tid ere iværksatte, og nærmest maa denne Følelse være levende i den ærede Forsamling, som der blev givet en særegen Leilighed til at erholde Kundskab saavel om de betydelige Vanskeligheder, der i de fleste Tilfælde have været at overvinde, som om det omfattende og byrde fulde Arbeide, enhver Gjenstand medfører, og den Redebonhed, hvormed Regjeringen desuagtet har paaagtet Folkets Ønsker. Men med den dybeste Erkjendelse heraf kan det dog ikke tilbageholdes, at Opfyldelsen af Folkets Ønsker og Forhaabninger endnu er tilkommende i et Anliggende, hvorpaa dets hele Opmærksomhed i en Eenhed er hæftet, et Anliggende, hvorom der ikke et Meningslighed, hvori ingen Forskjellighed i Stand, i borgerlig Stilling eller Dannelse, fremkalder særskilt Jnteresser, men hvorom Alle nære eet og det samme Ønske, eftersom dettes Opfyldelse vil virke heldbringende paa alle borgerlige Forhold, hvilke disse end ere, medens dets Jkke-Opfyldelse letteligen bringer Mange til uskjønsomt at stille alle andre gavnlige Foranstaltninger i Baggrunden – jeg behøver ikke at nævne, at dette Anliggende er Rigets Finantsvæsen.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Det var allerede i Juli 1835 (see den Kongelige Commissarii bemærkning i Roeskildske Stændert. Paa 1842), at der blev givet Finantsministeren denne Befaling, og der er saaledes paa det Nøieste hengaaet Aar, i hvilke Folket forgiæves har ventet paa Frugterne af Kongens ligesaa vise som faderlige Foranstaltning At der til Udførelsen af denne Kongens befaling maatte hengaae nogen Tid, ligger i Sagens Natur, og kan ikke miskjendes, men ubekjendt med de Vanskeligheder, der kunne have foranlediget Opholdet, forrekommer det mig dog, at Noget i denne lange Mellemtid til Opfyldelsen af Kongens Villie maatte kunne have været fremvirket og Folket til Trøst bekjendtgjort. Overbevisende forekommer det mig, at Stændernes allerunderdanigste Jndstilling om, at en Commission, der ei udelukkende bestod af Embedsmænd, maatte nedsættes til at lægge den tilsigtede Plan, er ved denne lange Udsættelse retfærdiggjort, og det turde ligge ligesaa klart for Dagen at Stænderne, idet de nedlagde denne allerunderdanigste Bøn, have været sig fuldkomment bevidste, at Maalet, kun af denne Vei hurtigst og sikkrest kunde naaes Da de nødvendige Besparelser, hvortil Landets Forfatning saa trængende opfordrer, skulle begrunde Planen, forekommer denne mig ogsaa at være aldeles uafhængig af Finantsernes Forhold til Banken; thi hvordan end Udfaldet heraf maatte blive, saa ere Besparelserne dog absolut fornødne for Landets Vel, og de kan derfor ikke andet end vække Bekymring at erfare at Planen først kan ventes Hs. Majestæt allerunderdanigst forelagt efterat hiint Forhold er reguleret. Udsat telsen af et trøsteligt Resultat af dette Folkets vigtigste Anliggende nærer Mismodet, og forøger Tanken om at Finantserne ere saa ugunstige eller forviklede, at Udsigterne til en bedre Status endnu ere langt fjernede Jeg tillader mig derfor, idet jeg, som anført, antager for afgjort, at den ønskede Offentlighed Finantsvæsenet snarligst kan forventes, og at ingen mulig Besparelse vil tabes af Sigte, at andrage for den ærede Forsamling, at den efter den Anledning, de virkelige Forhold frembyde, vil, som den hurtigste og sikkreste Maade, hvorpaa Folkets Ønsker og Forventninger kunne gaae i Opfyldelse, gjentagende allerunderdanigst petitionere Hs. Majestæt om: At en Commission, der ikke udelukkende sammen sættes af Embedsmænd, allernaadigst maa vorde nedsat hurtigst muligt, til at undersøge Finantser, nes og Statsgieldens Tilstand, og at tage under Overveielse, hvorledes ved Besparelser og andre Midler Ligevægt kan tilveiebringes i Statens Jndtægter og Udgifter, samt derhos at udarbeide en Plan, der paa nærmere allerhøieste Approbation kan blive lagt til Grund for Statens aarlige Huusholdning og Gieldens Afbetaling."
Jyllandsposten, 1838-07-30
Justitsraad Fleischer yttrede, at det er billigt nøie at overveie nærværende Sag, men derfor turde han ogsaa ansee sig forvisset om, at dette forud er skeet af Enhver i Forsamlingen, og det forekom ham, at en egentlig Drøften af Realiteten vil endnu være aldeles urigtig og unødvendig. Spørgsmaalet synes at reducere sig dertil, om man, paa Grund af den kongl. Bekjendtgjørelse af 9de Mai d. A. eller det der givne Tilsagn, ikke bør indgive nogen Petition. Men der er i Forsamlingen udtalt den Overbeviisning, at Folket, der i Finantserne skuer Grunden til sin Nød, ængster sig over disse, og at det ikke ved de kongl. Løfter ere beroliget eller trøstet. Tang nu Forsamlingen, da maatte Kongen, da maatte Finantsministeriet, da maatte Regjeringen i det Hele have Grund til den modsatte Formening, til den Troe, at Folkets Bekymring og Uro havde lagt sig; men at fremkalde en saadan Troe, vilde være uforsvarligt. At der er nedsat en Commission for at ordne Finantserne, trøster ei, thi hvor ofte ere ei Commissioner blevne til, der aldrig have givet noget Resultat, og denne existerer allerede siden 1835, altsaa 3 Aar, uden at noget Udbytte er givet. Ved Reskript 5te Febr. 1813 blev ogsaa Finantserne paalagt offentligen ved Trykken at kundgjøre aarlige Budgetter; men indtil 1816 udkom der ei noget, og da bortfaldt de, naturligviis efter Jndstilling. Da Taleren derfor deeler den ovenanførte Overbeviisning om den almindelige Bekymring hos Folket, ansaae han det i en dobbelt Henseende, som af dette udvalgt og som Embedsmand, for en hellig Pligt mod Kongen at udtale samme, og han maatte derfor stemme for en Committees Nedsættelse i Anledning af Forslaget. Med 40 Stemmer mod i blev det derefter afgjort, at der i Anledning af Forslaget skulde nedsættes en Committee, men Valget af dennes Medlemmer blev udsat indtil et af Tobaksfabriqueur Funder indgivet Forslag, om samme Gjenstand var blevet foretaget. Tobaksfabriqueur Funder oplæste derefter et Forslag om Danmarks Finantsvæsen, og bemærkede deri blandt Andet: De bekjendte Besparelser indskrænke sig til følgende:
Jyllandsposten, 1838-07-30
1. Under Rubrikken andre Udgifter under Departementet for de udenlandske Sager og den africanske Consulatdirection ifølge Finantsregnskabet for 1835. 91,261 Rbd. 13 s.; Paa den aftagende Pensionsliske: 15,470 Rbd.
Jyllandsposten, 1838-07-30
Udgifterne til Christiansborg Slots Fuldførelse: 50,000 Rbd.; Ved Jnddragelsen af Præmierne for Robbe, og Hvalfiskefangsten, hvilken Besparelse dog først vil indtræde fra Aaret 1839. 20,000 Rbd. sammen 176,731 Rbd. 66 s.