JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Vist og sandt er det, at vi eie i de saakaldte Kjæmpeviser en uudtømmelig Guldmine, hvoraf den, der forstaaer at grave i de rigtige Schachter og veed at luttre det sande Guld fra fremmede Tilsætninger, i Smagens Digel, vil kunne faae er uberegneligt Udbytte, især naar man seer hen tilde gamle, fyndfulde, herlige danske Ord, Udtryk og Vendinger. Men hvad det egentlige materielle angaaer, bliver det saare vanskeligt med Bestemthed at sige, hvilke af disse Blomster oprindelig have havt hjemme i vort Norden, eller hvilke af dem blot er forplantede til og omplantede i dansk Bund. Jkke kan det nægtes, at man finder en vis Eensklang, for ikke at sige Ensskikkelse i de fleste af disse Sange, og at man næsten om dem alle kan sige hvad man med saa megen Grund har sagt om de Jflandske Skuespil, at de ere fande Familieportræter, Mueligen ligger Aarsagen hertil for en Deel i de Tiders jevne, ensformige Sæder, der just ikke altid gave Digteren Æmne til stor Afvexling, maaskee ogsaa deri, at Bogtrykkerkonsten, der blev et saa vigtigt Middel til nye Jdeers hurtigere Udbredelse, endnu ikke var opfundet, eller i det mindste ikke indført i vort Norden. Men dette uagtet vise dog disse Digte tilfulde, paa hvilket høit Trin den naive Poesie allerede for Aarhundrede siden har staaet i vort Fædreneland, og at den lige indtil Midten af det forrige Aarhundrede, paa enkelte Undtagelser nær, var gaaet med Kjæmpeskridt tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Jndenlandske Efterretninger. Jgjennem det Kongelige Slesvig=Holsteenske Cancellie er, under d. 25 Jan. d. A., udfærdiget et Patent af følgende Jndhold. "Det har allernaadigst behaget Hs. Maj. Kongen ved allerhøieste Resolution, dateret Wien den 7 Jan. d. A., at anordne følgende: I. Det skal herefter være enhver Skyldner i Hertugdommerne Slesvig og Holsteen tilladt, i Panteforskrivninger at forpligte sig til at erlægge Renter 5 Procento og i Vexler uden Hypothek, Renter 6 Procento. 2. J de Tilfælde, hvor Renter ikke udtrykkeligen ere betingede, men dog skulle tilkiendes, skal i begge Hertugdommerne 5 Procent ansees som lovlig Rente.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Paa Hs. Maj. Kongens Fødselsdag, den 28 Jan., bleve alle Fangerne i Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset uventet glædede ved tildeelt varmt Godtøl uden for det reglementerede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J disse Dage døde den ældste Bogtrykker i Kjøbenhavn, J. R. Thiele, i en høi Alder. hans Officin ere i en lang Række af Aar de vigtigste gyldendahlske Forlagsskrivter trykte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J Varehandelen er det endnu bestandig stille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Coursen var i disse Dage gaaet op til 620, begyndte derpaa at dale igjen, men er dog endnu bestandig 600 indtil 620. Aarsagen dertil fø ges deels deri, at der i forrige Aar er bleven forskreven saa overordentlig mange Varer, som nu skulle betales, deels i de mange Skibes Eqvipering, hvortil der er medgaaet mange Contanter. - Dadet rygtedes, at der skal begyndes med at betale Renter af Commiteesedler, stege disse i forrige Uge fra 61 1/2 til 65; de ere nu i 63 3/4 a 64. Kongelige Obligationer staae endnu bestandig imellem 245 og 250.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J Adresseavisen læses følgende Bekjendtgjørelse: "Da det usandfærdige Rygte har været udspredt, at trende her ved Universitetet Studerende skulle, formedelst en høist usømmelig Opførsel, være i denne Tid blevne paagrebne af Politiet, og straffede med Vand og Brød, anseer jeg det for Embedspligt, at hæve de academiske Borgeres Ære, og bekjendtgjør derfor herved, at Hr. Politiedirecteuren, Etatsraad, Ridder Haagen, har i Anledning af min Skrivelse til ham desangaaende d. 31 Jan. d. A. erklæret: at i det Tidsrum fra Begyndelsen af April Maaned f. A., da han tiltraadte Politiedirecteur-Embedet, og til Datum, har ingen academisk Borger for usømmelig Opførsel været anholdt af Politiet og hensat i Politie arresten paa Vand og Brød. - Kjøbenhavn, den 1ste Febr. 1818. - P. C. Müller, d. A. Universitetets Rector.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Odense, den 28de Jan. J disse Dage har overalt været holdt Klappelagt efter Løsgængere, og mange skal være blevne opbragte; men de farligste Forbrydere ere nok vanskeligst at komme paa Spor efter, formedelst det Tilhold de kunne finde paa de mange udsløttede Steder; (thi i Skovene have Vedkommende tilstrækkeligen sørget for, at nu ingen kunne skjules mere). Egentlige Lediggængere, af begge Kjøn, kan nok ingen mindes at have været saa mange af som nu, efter disse Krigsaar. Karlene, som i alle de Krigsaar have været vante fra Arbeide, drive hellere omkring, end at fæste sig bort til Arbeide, saalænge de hjembragte Skillinger kunne vare, og for siden at skaffe sig det Nødvendige, gribe disse maaskee ikke altid til de lovligste Veie. Piger, som, ved hines Hielp, have hørt op at være det, slænge sig med deres Unger hen i en Krog, og finde lettere Livsophold end ved at tjene og arbeide. Folkelønnen maa altsaa stige for de faa der endnu ville tjene og arbeide. - Det kunde maaskee hielpe noget, naar overalt bekjendtgjordes, at uden Forskjel af Kjøn skulde enhver Arbeidsfør i Tugthuset, der efter næste Skiftetid, fandtes tjenestledig og ikke kunde bevise at have meldt sig hos Stedets Politiemester eller Sognefoged om at søge Tjeneste. - Vinteren viser sig i Aar ligesaa vedholdende, som ifjor, kun hidtil ikke saa streng. Siden den 21de Decbr. har det nu med østlige og nordlige Vinde frossen uafbrudt i næsten 6 Uger, naar undtages 2 Dage, den 10de og 16de da Vinden sprang om til S. V. og gav Regn, men til fri Mark ikke egentlig tøede. Nu have vi i 3 Dage af O. S. O. haft et rasende Sneefog, heftigere fra Jorden end fra Luften. Veiene maae derved være blevne ufremkommelige, da tydske Posten, som skulde komme til Odense i Torsdags Formiddags, endnu ikke er kommen idag (Løverdagen) ved Avisens Slutning. Springer Vinden ikke efter dette Fog vestlig og lægger sig med Tøe, og Luften derimod klarer op med staaende Østen Vind, er endnu den strengeste Deel af Vinteren at vente, (som hidtil ved sin Langvarighed dog har været meget taalelig og beqvem, og kun enkelte Dage naaet 5 til 6 Grader eller for det meste kun et Par eller ved Frysepunctet). Dog i dette Tilfælde er at haabe, at Foraars Østen udebliver og Vinteren i rette Tid forlader os, endskjøndt naar Luften saalænge har været opfyldt af Kulde, bliver Foraarets Vestenvinde just ingen Zephyrs, men bringe os gjerne graae kolde Sluddage, og maadelig Sommer. (Jversens Av.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Kjøbenhavns Børs den 3die Februari. Cours. Hamb. 2 M. 620, a vista 628. London 2 M. 24 1/2 Rbdlr. Spec. 616. - Specier, solgtes til 37 Rbmk., for Committeesedler blev givet 64 pr. 100; Oblig. 250.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Da Keiseren af Østerrige nylig forlangte et Forslag, erledes man kunde bøde paa alle Fornødenheders nærværende høie Priser, saa har vedkommende Authoritet virkelig forelagt ham et saadant Forslag, der, efter Forlydende, gaaer ud paa, at forhoble fra Aaret 1815 af alle Lønninger, som ikke overstige 1000 Fl. - Ved Freden imellem Engelland og America faae ogsaa de østerrigske Undersaattere et nyt Afsætningssted. De bøhmske Glasfabriker, de steiriske Jerngruber, de Jdrianer Qvægsølvbjergværker ville snart igjen finde et Torv paa hiin Side af det atlantiske Hav, og Fordelene af denne Activhandelens nye Udbredelse, og Metal pengenes forøgede Omløb, kunne maaskee blive større for Monarkiet, end man ved første Øiekast troer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Af den Aarsag har siden den i Paris sluttede Fred ingen Nyhed opvakt saadan Glæde i Handelsverdenen end den om Udfaldet af Kongressen i Gent. Den nylig afdøde Fyrste af Ligne har efterladt adskillige Haandskrifter, som efter hans Død ere blevne tilstillede Grev Moriz Odonell, der ufortøvet besørger dem trykte. For ikke at foranledige nogen Misforstaaelse eller noget Misforhold efter sin Død, har den Afdøde paalagt Vedkommende, at udstryge Alt hvad der kunde mishage. (Hvorfor opsætter man da ikke Trykningen til en Tid, da de Gienstande, saadanne Yttringer kunde mishage, ere forsvundne, Ved en saadan overdreven Ømhed for at mishage, maa jo tilsidst Althvad der kaldes upartisk Historie gaae aldeles under.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J Bøhmen er nyligen udskreven en Levering af 800,000 saakaldte Metzen Byg og Havre, og Haandteringsskatten bleven forhøiet 50 PC. Den østerrigske Keisers Billede ophænges nu som en sand Prydelse i alle Skoler og Undervisningsanstalter i hans Stater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Den 23 Decbr. f. A. ankom til Moscau en persisk Gesandt. Paa Stadens Grændse blev han modtagen af Overpolitiemesteren. Han kjørte derpaa i Keis. Eqvipage til det for ham bestemte prægtige Hotel, hvor han vil bliver boende saa længe han opholder sig i Moscau. Dagen derefter var han indbuden til et Bal, som Adelsforsamlingen i Moscan gav i Anledning af Keiserens Fødselsdag. Han indfandt sig der i østerlandsk Dragt, besaaet be med Perler og Ædelstene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
I Paris indtraf nyligen en sørgelig Hændelse. Prindsessen af Leon, en Dame paa 24 Aar, Hertugen af Serents eneste Datter, befandt sig paa sit Værelse, og var i Begreb med, at begive sig hen til Hertugen af Orleans Taffel. Hun stod for Caminen; Jlden tog fat i hendes Klæder; hun ringer og løber omkring i Værelset; omsider kom Hertuginden af Serent; men Luerne havde allerede paa det skrækkeligste tilredt hende. Alle Lægernes Bestræbelser vare forgjeves. Efter de største Qvaler døde Prindsessen d. 10 Jan. (Dagen derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J Nationalinstitutet ere tre Pladse blevne ledige; Hr. Napoleon Buonapartes i den første Classe, Hr. Lucian Buonapartes i anden, og Hr. Joseph Buonapartes i tredie Classe. Som man forsikkrer, siger Quotidienne, ville disse tre Messieurs ikke findes i Almanac royal for 1815.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Den under Navn af Asmus bekiendte Udgiver af Wandsbecker Bothe og Yndlingsskribent Mathias, Claudius, er den 21de d. M. død i sit 75 Aar i sin Svigersøns Boghandler Perthes Huus i Hamborg. Han var født i Reinfeldt i det Holsteenske, levede i mange Aar i Wandsbeck og havde, som første Revisor ved den slesvig-holsteenske Bank i Altona, en Æres=Gage af Kongen af Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Sverrig. Den 7 Jan. ere af norske Embedsmænd Generalerne Hegermann og Sehestedt udnævnte til Commandeurer, Statsraad Motzfeld, Admiral Fabricius, Commandeurerne Fasting og Krebs, Oberst Nielsen, Oberstlieutenant Stabel, Major og Amtmand Sibbern til Riddere af Sværd ordenen, Statsminister Peter Anker, Statsraad Rosenkrantz og Grev Wedel Jarlsberg, Biskopperne Beck og Sørensen til Commandeurer af Nordstjerneordenen, Statsraaderne Sommerhjelm, Collet, Aal, Diercks, Treschou og Krogh, Kammerh. Løvenskjold, Christie, Hagerup, Bull, Falde, Etatsraad Knutzen og Dahl, Biskopperne Bruun og Krogh. Provst Houndt, Pastor Neumann, Pavels og Wergeland til Riddere af samme Orden. Amtmændene Collet og Sommerfeldt, Justitsr. Thrane, Politiemester Arnzen og Handelsmand Egeberg ere udnævnte til Riddere af Wasaordenen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
J Henseende til en for ikke længe siden fra Carlsruhe meddeelt Efterretning, at Prinds Gustav af Sverrig har aflagt sin Troesbekiendelse i det svenske og tydske Sprog, indeholder Hamborger Correspondenten af en Skrivelse fra Stockholm af 4 Jan, følgende: Det synes som om Efterretningen om en saa hellig Handling burde være bestemt, nøiagtig og sand i alle Henseender. Jmidlertid kjender man ingen Prinds Gustav af Sverrig. Troer man derved at betegne den forrige Konge Gustav IV Adolfs Søn, saa vil det være tilstrækkeligt, til Gjendrivelse at bemærke, at saavel han som hans Fader og alle dennes Efterkommere ere af Kongeriget Sverrigs Stænder i Aaret 1809 for bestandig udelukkede fra al Tronfølge i Sverrig og alle deri indbefattede Fordringer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Engelland. Den spanske Gesandt har i en heel Uge befundet sig uafbrudt i Statssecretairens Departement. Man troer, at Conferencerne angik det spanske America. Andre, som finde den engelske Gesandtes hastige Afreise fra Madrid paafaldende, mene, at det vil komme til et Brud mellem begge Magter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Neapel. Adskillige Courerer ere afgaaede til Wien. Man forsikkrer, at to af dem ere blevne anholdte underveis, og at man har bemægtiget sig deres Papirer, hvilket har foranlediget en Nore, som Ministeren Hert, deel Gallo har ladet overgive en stor Magts Minister. Siden dette indtraf ere to Officierer af høiere Grad blevne sendte til Wien med vigtige Depecher. Man taler om en høi Persons Afreise fra det neapolitanske Hof.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Frankrig. Ludvig XVI og hans Gemalindes Lig er efter Kgl. Befaling, d. 21 Jan. bleven bragt til St. Denis, og hensat under Choret, hvor de franske Kongers Begravelse findes. - Marsch. Davoust har endelig faaet Tilladelse at komme til Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Wien, d. 18 Jan. J nogle Dage fortæller man vort Publicum meget behagelige Ting; de offentlige Anliggender skal i den senere Tid være rykkede rask fremad til Maalet, saa man venter Kongressens Ende ved Midten af tilkommende Maaned. Forsikkringer af dette Slags ere imidlertid altid noget vovelige, da ved saadanne Forretninger let kan indløbe uforudseelige Hindringer. Overalt kommer det heller ikke an paa nogle Uger eller endog Maaneder, naar noget virkelig Godt kan fremmes. - Ogsaa den sidste Krig med Frankrig syntes mangen at vare for længe, men da de Bundsforvandte droge ind i Paris, fandt man det dog ret brav, at de ikke holdt op, førend de kom saavidt. De Utaalmodige maa altsaa endnu nogen Tid tæmme deres Nysgierrighed og lade sig nøie med den glade Overbeviisning, at deres billige Fordringer ville vorde opfyldt, Underhandlingerne fortsættes med Livelighed, men ingen Punct er endnu fuldstændig paa det Rene; thi hvorvel den polske og sachsiske Sag er ingen Tvivl meer underkastet, og ikke kan omgjøres, har man ikke derfor noget underskrevet og kundgjort Dokument, Fæstningen Maynz skal, som man forsikkrer, besættes enten af Preusser allene, eller af tydske Forbundstropper i Fællig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Hertugen af Wellington skal have bibragt Lord Castlereagh nye Begreber om Belgien og den venstre Rhinbred, og sammes militairiske Stilling i Henseende til Frankrig, som seent eller tidlig vil forsøge paa at erobre dem tilbage, hvilket Skridt Engelland og Preussen har lige stor Fordeel af at forhindre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Schweitzernes Anliggender skal i det Hele være afgjort, men man venter dog Vanskeligheder fra enkelte Cantoner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Negerhandelen er og for saavidt bragt til Omtale, at man har tænkt at nedsætte en egen Committee derfor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Da Tørveir har indfundet sig, frygter man, at den bestemte prægtige Kanefart vil blive udsat paa ubestemt Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Efter Hannovers, Würtembergs og Hessens Exempel venter man, at alle eller dog de fleste tydske Fyrster ville indføre Rigstænder, og en repræsentativ Forfatning i deres Lande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Adskillige Jtalienske National-Regimenter ere gangne herigjennem til Bøhmen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Keiseren har optaget Oberst Veigl i Adelstanden under Navn af v. Kriegslohn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Til en Subskription for de christne Fangers Udløsning fra de barbariske Søestaters Slaverie, har vor Keiser bidraget 1000 Ducater, Kongen af Preussen kommer ofte, uden alle Forberedelser, hen at spise til Middag hos sin Statscantsler Fyrst Hardenberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Her er udkommen en stor allegorisk Skuepenge; Forsiden forestiller Europas Genius, svævende over Jordkloden, hævende Udødelighedens Krands mod Himlen og sænkende Fredens Palme velsignende ned mod Jorden, med Omskrivt: Udødelighed for Europas Lyksaliggjørere. Bagsiden viser 4 i hinanden slyngende Krandse med de Ord: een Villie, eet Mod, een Kraft, eet Øiemeed."J Randen: "har forenet dem 1813, 1814." Stemplet er skaaren af Enledsberger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-04
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. hos Tolvte Aargang. No. 11. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Lovsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 7 Februari 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
Et Par Ord, tilegnet den Kongelige Theater Direktion.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
(Jndsendt.) Af de offentlige Blade erfares, at det saa yndede Jntermezzo af Kildereisen vil blive givet til Madame Spinders Benefice næstkommende 18 Febr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
J Anledning heraf være det Anmelderen af disse Linier tilladt at gjøre den Kongel. Theater=Direktion opmærksom paa følgende: Da dette Stykke sidste Gang blev opført ved Mad. Dahlens Benefice, glædede Mange sig længe forud over den for ventede Nydelse af denne nationale Fare, og iblandt disse Mange var ogsaa Anmelderen, som med sin Huustroe indfandt sig ved Skuespilhuset da Klokken slog 6 1/2 paa Hovedvagten, altsaa, efter hans Formening, betimelig. - Jmidlertid mødte ham ved Indgangen til Parkettet den ligesaa krænkende, som uventede behagelighed, at Controlleuren, i en meget høflig Tone, anmodede ham om at gaae til den anden Side ved Kongens Loge, da der ved denne Side ikke var Plads til eet Menneske meere. - Uagtet her var Anledning til en nøiere Disusion, fandt Anmelderen det dog ikke raadeligt at indlade sig videre, men saae sig nødt til at følge den givne Anviisning, hvis han ikke vilde udsætte sig for aldeles at blive udelukket. Da han kom til den anden Indgang, var det kun med Møie, at han med følge slap inden for Døren. En Borger af den mosaiske Troesbekiendelse viste Anmelderens Huustroe den Høflighed at tilbyde hende Plads, saa godt samme var at erholde, hos sig; men dette Gode varede ikke længe, da Trængselen, med hvert Øieblik tiltog, saa at ikke allene Mands personerne, men ogsaa Fruentimmerne, maatte staae deels paa Bænkene, deels paa Gulvet og lade sig kunge, uden dog at kunne see synderligt, formedelst den fiirkantede Pille, hvorpaa Kongens Loge hviler, og til Slutningen maatte de med Smerte erfare, at deres Peltse og Overkjoler, som de, formedelst Heden, maatte lægge fra sig, vare enten nedtraadte eller overspyttede. ) - Anmelderen selv, hvis borgerlige Stilling fordrer, at han den største Deel af Dagen er i Bevægelse, vel at mærke, til Fods, havde længe glædet sig over den Siels= og Legems-Recreation, han vilde nyde ved i Mag at sidde og gienkiende alle Dyrehavens Gjøglerier, der den Aften bleve givne med al den Natur og Sandhed, man kunde ønske; men ogsaa denne Glæde svandt, da Anm., efter fuldende Dags Syssel, maatte, liig en Statue, staae uafbrudt i 5 Timer i en Krog, uden at kunde røre sig af Stedet, og kun nu og da fik see et Glimt af hvad der foregik paa Skuepladsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
Anmelderen, der, saavelsom flere, har fundet sig fornærmet ved denne slette Behandling ved en Benefice, har tænkt over hvad der mueligen kunde være Aarsag til en saa utilgivelig Uorden ved et Kongeligt Theater. Han har tænkt sig følgende: enten a) kunde der have været uddeelt flere Billetter altsaa skrevne) til Parkettet, end der vare Pladser, men denne Grund vil Ann. aldeles ikke antage; thi han erklærer herved oprigtig, at han bærer for megen Agtelse for Mad. Dalen til at kunne tiltroe hende saa lav Egennytte, eller saa liden Agtelse for et Publicum, der ved enhver Leilighed viser, at det paaskjønner Talenter. Saameget mindre kan denne Grund mistænkes, som Prisen paa billetterne var saare moderat imod hvad ellers pleier at være Brug ved Beneficer *) b) eller at Theatrets mangfoldige Controlleurer enten af Uforsigtighed eller af utidig Høflighed kunne paa en saadan Aften, hvor Søgningen er saa stor, lade mange flere smutte ind, end Rummet tillod. Denne Grund bør og kan Anm. ikke antage, under en Theater Direktion, der bestaaer af saa erkiendte agtede Mænd, som nærværende. Tingen bliver altsaa for Anm., der ikke har kunnet skue dybere, en Gaade. 2) - Det er bekjendt, at Parkettet er indrettet saaledes, at der er anbragt til hver siddende Tilskuers Beqvemmelighed en ordentlig afpælet Baas, *) hvori ethvert Corpus skal og maae passe, ligemeget enten det tilhører et lidet, middelmaadigt eller fiirskaarent Subject. *) - Ved Mad. Clausens Benefice, hvor Anm. var nærværende, forespurgte han sig hos den i Parkettet patrouillerende Controlleur, hvor stort Antal siddende Tilskuere der kunde rummes, og fik til Svar, at den første Bænk kunde rumme 16 og hver af de øvrige 21. Naar Tilskuerpersonalet saaledes er nøie bestemt, saa ville det, efter Anm. uforgribelige Mening, være saare let at afværge ovenanførte Uorden, ved Alvorlig at paalægge vedkommende Controlleur, ikke at indlade Nogen, under hvilketsomhelst Paaskud, efterat de afdeelte Pladser i Parkettet eengang vare besatte. Vel var det maaskee tillige, om Overcontrolleuren, hvis Fuuction iøvrigt er Anm. ubekiendt, havde fornøden Jndseende hermed. - Saaledes har Aum. vovet at gjøre den Kongel. Theater Direction opmærksom paa en Uorden, der ligesaameget røber Ringeagt imod Publicum, som Ligegyldighed imod Directionens egne Foranstaltninger; og Grunden *) Læseren ville behage at undskylde et Udtryk, der maaskee kunne synes lidt stødende, men som Anmelderen imidlertid har fundet at være det, der nærmest betegnede Indretningens Beskaffenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-07
til ovenanførte paaankede Uvæsen hidrøre nu hvorfra den vil, saa smigrer Anmeld, sig med, at den høie Direktion vil udfinde Midler herimod, og vaage over, at Enhver, der besøger Skuespillene, maae nyde den Ret, ham tilkommer, og den Plads, han stundom dyrt nok kan have betalt. Saaledes som Tilskuerne nu som oftest findes sammenstuede i Skuespilhuset er det næsten umueligt for Damer, selv i Parkettet at være ordentlig paaklædt, uden at udsættes for at faae deres Klæder forkryllede, ja endog over spyttede. Naar Huset er fuldt, hvilket i disse Tider næsten altid er Tilfældet, kan man ikke, uden med den allerstørste Vanskelighed, komme ud, og kommer man end ud, saa kan man sædvanlig være viis paa, aldrig at komme paa sin Plads igjen. Man maa da saaledes blive staaende ved Indgangen, og ei nok med, at man ikke faaer noget at see for sine Penge, men man maa ogsaa midt i den stærkeste Trækvind lade sig trykke og puffe fra alle Sider.