Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-10-04
Stænderforsamlingen i Roeskilde. (Fortsættelse af Finantssagen, see sidste Torsdagsavis.) Referenten, Etatsraad Bang: "Hvad Porcellainsfabrikken angaaer, da kan jeg fuldkomment dele deres Følelser, som finde det beklageligt, at en Jndretning, der i saa lang Tid har bestaaet, skal aldeles ophæves. Men jeg troer dog ikke, at en saadan Medfølelse, og Andet er det dog ikke, kan være en tilstrækkelig Grund til at vedligeholde en Anstalt, som maa ansees at være til Tab for Landet. Jeg troer, at det, naar statsøekonomiske Hensyn fordre det, ialmindelighed er nødvendigt at sætte sig ud over saadanne Betragtninger, der ellers i mangfoldige Tilfælde vilde træde hemmende i Veien for gavnlige Forandringer. Kammerherre Abrahamson reiste sig og udviklede i et længere Foredrag 2), at efter hans Formening kunde den Maade, hvorpaa Armeens Størrelse og Militairbudgettet omtales i Commiteebetænkningen, ikke holde Stand for nærmere Belysning. Kherre Abrahamson vilde have et større Budget, for Armeen. J Løbet af dette Foredrag brugte Kherre A. følgende Yttringer: "Derved, at Committeen paastaaer, at der er et Misforhold, ja, et aabenbart Misforhold (mellem Land etatens Budget og Landets Stilling og pecunaire Kræfter), dermed er Sagen ingenlunde beviist. Men, selv om det var den almindelige Mening, saa skal det dog først oplyses, om det ikke er en urigtig Mening, og i hvert Tilfælde vil det vist være rettest, at Sagen tilbørligen belyses. Nu kunde jeg vel forlange, uden at gjøre for stor Fordring, at Committeen burde begrunde sin Paastand, der er fremsat aldeles uden nogensomhelst andet Beviis, end at 9 Mænd her i Salen have underskrevet Paastanden. Men, idet jeg med Glæde gjentager min fulde Overbeviisning om de ærede Committee=Medlemmers gode Villie og subjective Overbeviisning i deres Paastand, skjøndt jeg maa tilstaae, at det falder mig mindre let at indsee, hvorledes en Officeer i Tjenesten, der umuligen kan være ubekjendt med de Hovedmomenter, der formeentligen her ere de bestemmende, kan deele slig, for vort Forsvarsvæsen saa ugunstig, Anskuelse, skal jeg indskrænke mig til at udtale, at jeg troer, at Committeen feiler, naar den paastaaer, at der er aabenbart Misforhold imellem vort Landmilitair=Etats Budget af henved 3 Millioner og Landets hele Stilling og finantstelle Kræfter. Kherre A. søgte derefter at vise, at vor Landmilitair-Etats Budget er et af de allermindste i hele Verden, og at det er aldeles umuligt at ordne Landets Forsvarsvæsen med en mindre Sum." "Jeg kan - sagde Kherre A. senere ikke dølge, at det hos mig, som Officeer, bar, for at bruge Committeens egne Ord, efterladt et dybt og smerteligt Jndtryk, at en af Armeens Officerer har kunnet være med at forfatte en Betænkning, som indeholder saa uheldbringende Anskuelser om Armeens, efter Committeens Formening, altfor høie Betaling og altfor høie Pensionering. Vistnok skal den Deputerede her, fremfor Alt, være Deputeret; men det er netop derfor, at jeg maa ansee det for tifold Pligt, at den Deputerede, i ethvert Forhold, hvori han her kommer, bruger sin Erfaring og sit Kjendskab til det Bestaaende, for tilbørligen at oplyse sine Meddeputerede i de Tilfælde, i hvilke de, ifølge deres Stilling i Samfundet, ikke kunne have den nødvendige Jndsigt, og om muligt at forebygge Domme, der røde ikke vel motiverede Anskuelser. Vil Man ikke - sluttede Taleren - ordne Forsvarsvæsenet tilbørligen, vil man nedsætte Militair Budgettet til langt under det Allernødvendigste, saa afskaffe man heller den hele Armee og Flaade, svare de 1 Millioner ganske, saalænge det vil gaae, og vente da, i Taalmodighed og i Ro, belavede paa at bøie Rakken for det første, bedste Aag, og at see Navnet Danmark forsvinde af Jorden. Jfølge alt det her Udviklede, ønsker jeg, at Committeen vil være enig med mig i at ansee det rigtigt, at de af mig paaankede Passus i Commiteebetænkningen ikke gaae over i den Petition, der i denne Sag rimeligvis vil blive indgiven, eller at de dog blive passende forandrede. Hvis ikke Committeen i saa Henseende skulde tage mit Ønske tilfølge, forbeholder jeg mig at stille de nødvendige Amendements i den af mig antydede Retning."(Fortsættes.) Om dette Foredrag siger Kbhposten, at naaret det røbede Talerens dialektiske Talent og store Kundskab, saa indeholdt det dog en Deel paaviste Urigtigheder, og gjorde, hvad der ogsaa lod sig vente, kun lidet Jndtryk paa Forsamlingen, hvilket den endelige Afstemning udentvivl ogsaa vil stadfæste."