Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-04-12
Forfatteren af Artiklen: Surrogater i No. 44, troer ved sin senere Replik at forene Sandhed og Ret paa sin Side, i Henseende til de omtvistede Gjenstande; jeg er af modsat Mening, og saaledes beskue vi Tingen fra forskjellige Synspunkter. Saa meget har han imidlertid gjort mig begribeligt, at jeg nu forstaaer Forklaringen af den Sætning: at uskyldige Surrogater, der gjøres almindelig bekjendte, kunne misbruges af Egennytten til Skade for det Offentlige, nemlig ved Forfalskning, at Forfatteren vil have det forstaaet saaledes, var ikke saa let at begribe Naar et Surrogat gjøres almindelig bekjende, opgiver man dets Hovedbestanddele og hele Procedure, saaledes at Enhver i Almindelighed kan gjøre Anvendelse deraf, i denne bemærkelse har jeg antaget det, og i saa Fald kunde Egennytten neppe gjøre Misbrug deraf til Skade for det Offentlige. Forfalskning foregaaer med tusinde nydbare Ting det daglige Liv, og denne lader sig vanskelig fore bygge, saalænge Vindesyge forleder Menneskene dertil. Hvad mine saakaldte betingede Udtrykke, i Henseende til Svovlsyrens Brug angaaer - Betingelser, der kunne gjøres til Bruget af enhver relativ uskadelig Ting - maa jeg anmærke følgende, som jeg beder min Antagonist lægge Mær ske til. Naar det i Replikken hedder: at den med Svovlsyre forfalskede Sitronsaft er enten skadelig eller ikke skadelig, og i første Fald ikke bør nydes; at Graden af dens Skadelighed ikke kan komme i Betragtning, tager han, i mine Tanker, høiligen Feil. Troer De, f. Ex., at ægte og uforfalsket Sitronsaft, ja selv den i dennes Sted anprisede Berberissaft, er virkelig uskadelig, naar man gjør idelig eller umaadelig Brug deraf, og hvor indestaaer og for det sidste, troer De at Vinen, dette af alle Tidsaldere saa høit anprisede Styrke og Oplivningsmiddel, er sund naar den nydes idelig og umaadelig Troer De, at Brændeviin, som vore agtede Nutidens Læger ansee for nyttig og uundværlig, især for den arbeidende Klasse, i vort koldere Klimat, er sund og uskadelig, naar man udtømmer hele Potter om Dagen. Dette vil De vel neppe. Skulde da disse Ting, fordi deres Brug ere underkastede Betingelser, slet ikke nye des, skulde man ophæve Bruget deraf, fordi de ofte stifte megen Skade og Ulykke. Enhver Ting kan betragtes fra sin gode og onde Side, og dette bør skee, naar den skal underkastes upartisk Bedømmelse. Saaledes gaaer det og med selve Sitronsaften. Denne saavelsom enhver anden Syre kan vist nok vorde skadelig for Sundheden, naar man gjør Misbrug deraf. Om Svovlsyrens Skadelighed eller Gavnlighed vil jeg ikke stride. Jmidlertid have adskillige, hvoriblandt jeg selv, ofte i den varmere Aarstid, gjort Brug af fortyndet Svovl syre i Vand, uden mindste ubehagelige Følger for Sundheden; og selv det Brændeviinssurrogat, min Antagonist berører, nemlig Skedevand, som Russerne skulle gjøre Brug af, kan afgive et Beviis paa, at de meest herviske Mineralsyrer, uden Skade kunne nydes, naar de ikke misbruges. Dog vilde Salpetersyren, i Henseende til sin Virkning, være et slet Brændeviinssurrogat, uden at tale om dens Dyrhed; thi der er en saare betydelig Forskjel paa en Syre og en Spiritus. Det er forresten allene Graden af ethvert nydbart MiddelsVirkekraft paa det menneskelige Legeme, der kan bestemme Brugen og Qvantiteten. Af hvad Aarsaa hiin Forfatter vil have en Laborant af denne Art, promoveret, er mig atter ubegribeligt. Naar den sidste blot opgiver Jngredienserne af sit Surrogat og Fremgangsmaaden dermed for Sundheds kollegiet, troer jeg, han hverken behøver at svede for Doctorgraden eller noget academisk Stempel, da sligt kun afgiver et meget svagt Beviis paa reelle Kundskaber, Talenter og Selvtænken. Selv mangen Licenciat og velbestaltet Doctor, kan være en stor Stymper i sin Kunst, og staae langt under den upromoverede Selvtænker, som ikke har Forelæsning eller Manuduction at takke for sin videnskabelige Uddannelse, og herken er mecanisk Efteraber eller blind Slave af Commentarer eller Systemer, hvilket kun alt for ofte er Tilfældet med hiin. Hvorfor hiin Forfatter vil, at man ikke maa give sig af med at berede Kaffesurrogater, maa han selv bedst vide; imidlertid havde det været ønskeligt, at høre hans Grunde derfor, thi hvad han anfører om den saakaldte Miskmask af Agern, Malt og Cichorie, som han giver Navn af sjellandsk Kaffe og holder for skadeligere end den levantiske, kan vel ikke kaldes Beviis. - Der gives vist nok ogsaa langt andre og bedre Surrogater end de anførte. - Hvorledes levantisk Kaffe virker paa de menneskelige Organismer og den dyriske Oeconomie, hvorledes Agern, Cichorie &c., dette har hiin Forfatter ikke givet sig af med, i hvor nødvendigt det end synes at maatte være forat erhverve sig Tiltro, og for at kunne give sin Bedømmelse derover. Saavel Kaffe, som Cichorie drikkes daglig og har været drukket i saa mange Aar, at Erfaring vist nok maa være istand til at kunne afgjøre deres skadelige eller uskadelige Følger. Havde man sporet deres Skadelighed, var Brugen deraf sikkert nok bleven ophævet; man kan derfor med temmelig Vished antage, at det er blot Misbrugen deraf, som bevirker alle skadelige Følger, og det samme er Tilfældet med tusinde andre Ting i det daglige Liv. Enhver Kasseelsker kan altsaa ubekymret nyde sin empyrevmatiske Yndlingsnectar, den være levantisk eller siellandsk, saalænge han befinder sig vel derved. Gid Krigens Rædsler ikke efterlade sig andre og sørgeligere Følger end et maadeholdende Kaffebrug, da vel for Menneskeheden.