Aarhuus Stifts-Tidende, 1820-10-13
Frankrig. Aldrig har nogen Michelsdag været frydeligere for os - skrives der fra Paris - end den negang; og aldrig nogensinde taltes Kanonskuddene med større Opmærksomhed end dennegang. Med det trettende, Skud, der tilkiendegav en Prindses Fodsel, jublede alle tro Jndvaanere, der i Hobeviis tilte hen at skue Barnet, der bebuder Landet Fremtids Held og Lykke. Føder jeg en Prinds - sagde Hertuginden nogle Timer for sin Forløsning - da vil jeg selv fremvise ham for Armeen og for Folket." Men Opfyldelsen af dette Ønske blev hende i ikke tilladt; Frue von Gontant tog Prindsen i sine Arme og viiste ham fleregange frem ved Vinduet. Luften gientonede af Udraabene: Kongen leve! Leve Hertugen af Bordeaux, Leve Hertuginden af Berry Strax efter at Hertuginden var forløst, tilte Kammertieneren Hr. Huet at paagne Kongen, og melde ham det frydelige Budskab. Dybt bevæget lod Kongen sig det sige tvendegange, at det var en Prinds, og udraabte kun : "Gud, min Tak!" Strax begav Hs. M. sig til Prindsessen; i Døren mødte han Monsteur, begge Brodrene omfavnede hinanden, og græd af Glæde. Da Prindsen viistes Kongen, raabte han: "Det er en ny Henrik!" Derpaa treen Kongen, Monsteur, samt Hertugen og Hertuginden af Angouleme ud paa Balkonen, hvorfra Kongen ved et Tegn med Haanden gav tilkiende, at han vilde tale til Folket. "Mine Venner - sagde han - Eders Glæde giør Min endnu hundredfold. Os Alle er født et Barn; engang vil det vorde Eders Fader; det vil elske Eder som Jeg og alle Mine elsker Eder." Længere op af Dagen tillades det Alle og Enhver at skue Barnet, der laae paa Ammens Skjød, omgivet af Æresdamer og Officerer. For at hindre Uordener paraderede adskillige Detaschementer Kongl. Garde i og udenfor Gemakkerne. Prindsen er allerede foreløbigen bleven døbt, og erholdt Navnene: Henry Charles Ferdinand Dieu donne (givet af Gud), d'Artois, Hertug af Bordeaux. Om Middagen var stort Tedeum i Slotskapellet og efter Messen Gratulationskour hos Kongen. Om Aftenen blev Nationalsangen: Vive Henry Quatre siunget i Skuespilhuset, hele Paris var illummeret, et Fyrværk, afbrændtes udenfor Thuillerierne og talrige Grupper af glade Mennesker dandsede i Gaderne. Allerede Dagen efter var der præget en Medaille paa den unge Hertugs Fødsel, med den Jndskrivt: "En Prinds er født, vore Ønsker ere opfyldte." - Om Løverdagen lod Hertuginden sin Seng fleregange skyde hen til Vinduet, for at vise Folket sig og Barnet giennem Vinduet. Om Eftermiddagen tog Kongen selv den unge Prinds paa Armene, og stillede sig dermed for Vinduet. De Pariser Fisker kiællinger sik samme Eftermiddag Tilladelse at bringe Hertuginden en Bouket; har fra Bordeaux have været til Taffels hos Chateaubriand. Grev Nantouillet, er bleven udnævnt til den lille Hertugs første Kammerherre, Hertugerne af Regio, Tarent, Belluno, Ragusa, Albusera, Luxembourg, Fyrsk Talleyrand, a. til Ridderkommandeurer af den Helligaands Orden. Alle Underofficerer og Soldater fik hver en Franc; alle Ammer til Børn som fødtes samme Dag, hver en Maaneds Løn udbetalt; for hver Dreng, som fødtes denne Dag skal der udsættes 200 Franc; tyve Gjældsarrestanter, skulde udløses og 50,000 Fr. uddeles blandt de Fattige.