Jyllandsposten, 1839-07-30
Nyheds Post. - En Konstnydelse som den, vor berømte Skuespiller, Phister i denne Tid forundte nogle af vore jydske Byer, var en af de sjeldne, af de indholdsrige og nydelsesfulde, som desværre kom altfor sparsomt vorde især de fra Hovedstaden langt fjernede Provindsialister til Deel. Jntet Under derfor, at han vandt det meest levende Bifald i de hinanden høist forskjellige comiske Scener. Hans Optræden som "Jødedrengen Joseph Goltz var mesterlig, idet han med en Sandhed og Troskab her gjengav det orientalske Præg, som nu engang saa eiendommelig klæder ved den jødiske Nation og som kun dybt Studium og sandt Genie formaaer at fremstille til en saadan Fuldkommenhed. Ligesaa mesterligt fremsagde han en Bondes Anskuelse af Axel og Valborg, i sjællandsk Costume, hvor han paa det meest overraskende afcopierede den sjællandske Bonde-Dia leet saa træffende, at det i alle sine pudseerligste Vendinger og sluddervorne Forkeertheder kom Idealet saa nær, som det vist nogensinde er lykket nogen Konstner paa den danske Scene. Jkkun flittig Øvelse og gjentagen Ordvexling med sjællandske Bønder maa have sat Konstneren istand til, med denne Sikkerhed at gjengive en Dialect, som paa det bestemteste betegnede det rundt om Kjøbenhavn gjængse Bondesprog, hvilken Fuldkommenhed kun kan opnaaes ved stedse at lade Munden beskrive aparte Stillinger, medens Tungen til mindst mulig Jncommodation (Næmheden blev stedse iagttaget baade i Ord og Lader af den danske Bonde) for Læberne lader udflyde en Ordstrøm, som, udtalt i det rette danske Sprog, aftvinger Taleredskaberne den mere end fordoblede Bevægelse. Altfor ofte hørte man den sjællandske Bondedialet aldeles falskt efterlignet paa den danske Skueplads, ei at tale om den jydske, som almindeligviis aldeles manglede al Liighed med Provindsial=Sproget, som man kun kunde slutte sig til ved Brugen af "a, hvorpaa man lagde Vægten, og hvilken sidste Dialect unægtelig er saare vanskelig troe at afcopiere. Ligesom en Holberg derfor med den nogne Sandhed saa sikkert og troe gjengav os de correcte Characteerskildringer i hans Commedier, som ligerviis de gamle Fresco Malerier til sildigste Tider bibeholde deres livsfriske Farvespil, saaledes er det her en Hovedsag for den fuldendte Skuespiller, ud af det virkelige Liv at indprente sig i Detaillen de Eiendommeligheder, som ved Beskuelsen uvilkaarligt maae henrive og begeistre Tilskuerne, og som her af Skuespilleren danner Mesteren. Vil Hr. Phister, i sjællandsk Klædedragt, derfor indfinde sig paa hvilket somhelst Marked i Sjælland han lyster, kan man være overbeviist om, at han, ved at provle Dagen bort med sjællandske Bønder, ei i mindste Maade vilde udsætte sig for at blive røbet, og hvilket Forsøg paa, hvor troe han afbilder Originalen her, er og bliver et vident Beviis langt mere afgjørende, end et enthusiastisk Publicums Bifaldsraab, paa hvorvidt Konstneren har gjennemtrængt Konstens Hemmeligheder og opnaaet det Maal, der til enhver Tid maa krone hans Bestræbelser. Med samme træffende Originalitet, hvorved vor udmærkede Konstner fremstillede Jøden og den sjællandske Bonde, lod han Klokker Link betræde Brædderne; det mesterlige i denne hele Præstation lader sig ei med Ord beskrive, og skulde vi have noget at udsætte paa denne Giftermaalshistorie, vilde det kun være, at Konstneren med saa mageløs Comik afgav denne Scene, at den almene Lungerystelse endnu mere forøgede den Hedegrad, hvorunder man med Begeistring - endskjøndt stønnende fulgte ethvert hans Ord. - Hvad man endvidere maa beundre i denne Konstners mesterlige Spil, og hvad man saaofte havde Grund til hos andre Comikere at dadle paa den danske Skueplads, er den Omstændighed, at man aldrig seer Hr. Phister, selv i de meest latterlige Moments, at overdrive sin Rolle, idet han uden Anfægtelse bliver denne troe, uden at lade sig blende ved Bifalds-Udbrud, ligesom det vistnok ogsaa kan henregnes til en af hans store Fuldkommenheder, at han aldeles ingen Vægt lægger paa indhøstet Applaus og ofte endog berøver Publicum Leilighed til at yde sig denne uden ved frembudte Ophold og korte Standsninger - hvor saadanne som oftest stormende vilde falde ind - fortsat i al Activitet at vedblive Spillet, hvorved dette almindeligviis vinder paa Bekostning af den tabte Applaus, hvorefter en Mester som nærværende ei spørger. Det var at ønske, at denne vor Scenes comiske Mester atter en anden Gang vilde gjæste vor Provinds, ligesom man vel kan haabe, at en Forening af vore kjøbenhavnske Skuespillere eftertidig mere og meere maatte faae Lyst til, i Sommerens bedste Tid at glæde vor Provinds, hvor Kunstsandsen saa meget er vakt. - Det var at ønske, at der med Dampskibet "Dronning Maria, vilde, som Rygtet siger, ankomme en Deel Reisende fra Kjøbenhavn til Aarhuus, for derfra den 1ste August at foretage Touren til Himmelbjerget, som unægtelig i sin skotske Vildhed frembyder et eiendommeligt Skue, som nok er værd at tage i Betragtning. Kunde imidlertid enten Hen= eller Tilbagereisen lægges om ad Niels Ebbesens gamle Borgplads, i Nærheden af Ristrup, som kun er lidet af Veien, vilde vistnok Touren særdeles meget vinde i Jnteresse, og det saameget mere som denne Omvei falder gjennem frugtbare og skjønne Skovegne. Men er det de Reisendes Hensigt at fryde Sandsen ved Beskuelsen af ægte skjønne Natur=Situationer, da forglemme man ikke slutteligt at tage Omegnen af Aarhuus ved Riis= og Marselisborg-Skove i Øiesyn, som langt overgaaer hvad Sjællands yndigste Egne har at opbyde.