Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-10-26
Det af Vore troe Provindsialstænder med Hensyn til det dem til Betænkning forelagte provisoriske Patent af 29de Marts 1844, angaaende Brugen af det danske Sprog i den slesvigske Stænderforsamling, stillede principale Andragende om, at der overhovedet ikke maatte blive udgivet nogen Lovbestemmelse, hvorved der skal indrømmes danskalende Medlemmer af Forsamlingen den positive Ret, at betjene sig af det danske Sprog ved Forhandlingerne, saavelsom den Ret, at deres Foredrag i en tro Oversættelse blive tagne til Protocollen, er af Os ikke befundet egnet til allerhøieste Bifald, fordi samme ikke stemmer overeens med den i Vort allerhøieste Rescript af 2den December 1842 udtalte Grundsætning, at det vilde krænke de danskalende Deputeredes naturlige Rettigheder, hvis det i ethvert enkelt Tilfælde blev gjort afhængigt af Forsamlingens Samtykke, om det skal tilstedes en Deputeret at betjene sig af det danske Sprog. - Derimod have Vi i Overeensstemmelse med Stænderforsamlingens subsidiaire Jnstilling fundet for godt at give det til Betænkning forelagte Patent, Lovskraft, hvorved det skal have sit Forblivende indtil Erfaringen muligen maatte vise, at en Forandring i sammes Bestemmelser vilde være tilraadelig Med Hensyn til Vor tro Stænderforsamlings allerunderdanigste Andragende angaaende en Udvidelse af Skolelærerseminariet i Tønder, i det Øiemed, at ogsaa Eleverne fra den Deel af Hertugdømmet Slesvig, hvor Kirke- og Skolesproget er dansk, ved samme kunne opnaae en Uddannelse, der fuldkomment sætter dem Stand til at bestyre Lærerposterne ved Almueskolerne i disse Districter, have Vi allerede truffet den fornødne Foranstaltning. Vi have imidlertid derhos befalet, at Oprettelsen af et særeget Seminarium i Hertugdømmet Slesvig, hvor den fuldstændige Underviisning vil være at meddele i det danske Sprog, skal tages under nærmere Overveielse. Jøvrigt have Ve ikke kunnet finde Vore troe Stænders Andragende om, at de i Tønder dannede Seminarister stedse maatte gives Fortrinet for dem, som have forberedt sig paa Kongerigets Seminarier, og at dette ved Lov maatte blive udtalt, svarende til Forholdene, og Vi have derfor heller ikke kunnet finde samme egnet til Vort allerhøieste Bifald. Det bekjendte provisoriske Patent af 29de Marts 1844, angaaende Brugen af det danske Sprog i den slesvigske Stændersal, er da under 13de ds. udkommet som Lov. Skjøndt det kan antages at være enhver dansk Mand i friske Minde, skulle vi dog endnu engang give Læserne Leilighed til at indprente sig dets Bestemmelser: " 1. De Medlemmer af den slesvigske Provindsialstænderforsamling, som ikke tiltroe sig at være det tydske Spog tilstrækkelig mægtige, for at kunne betjene sig deraf ved deres Foredrag i Forsamlingen, og som af denne Grund ved deres Foredrag i Forsamlingen ville bruge det danske Sprog, have strax i den første Session, efterat Forsamlingen af Vor Commissarius er erklæret at være aabnet, eller, saafremt de først senere indtræde i Forsamlingen, i den første Session, som de bivaane, forinden der gaaes over til Dagsordenen, at tilkjendegive Forsamlingen deres Hensigt, at ville betjene sig af det danske Sprog ved deres Foredrag. De i saa Henseende afgivne Erklæringer, angaaende hvilke ingen Forhandling, maa finde Sted, blive at tage til Protocollen. Med Hensyn til de i Aabningsmodet afgivne Erklæringer skeer dette ved et Medlem af Forsamlingen, som hertil udnævnes af Vor Commissarius. – § 2. De Foredrag, som ifølge de i Overeensstemmese med foranstaaende Forskrift afgivne Erklæringer, af Medlemmer af Forsamlingen, under Sammes Forhandlinger, holdes i det danske Sprog, blive i det tydske Sprog at tage til Protocollen, og med Hensyn hertil skulle de Hjælpesecretairer ved Protocolførelsen, som i Overeensstemmelse med Patentet af 20de August 1841 af Os allernaadigst udnævnes, være saavel det danske som det tydske Sprog fuldkommen mægtige. – 8 3. Naar Medlemmer af Forsamlingen, som ved deres Foredrag bruge det danske Sprog, ville stille Andragender, som i Overeensstemmelse med Forretningsordenen skulle indleveres skriftlig, og disse Andragender af dem ere forfattede i det danske Sprog, saa have de ved en af Hjælpesecretairerne at lade samme oversætte i det tydske Sprog, og tilligemed det af dem forfattede Andragende at indlevere Oversættelsen til Præsidiet, hvilken sidste bliver at benytte ved Forhandlingen i Forsamlingen.