Københavns Adresseavis, 1779-01-19
Ved den unge Sengers Død, den 11 Januarii. Hvor er Du unge Ven, den halve Nat er borte og Du endnu, og ei man veed, hvordan og hvor, det veed vi Dyd og Fliid Dig leder, hvor Du gaaer, og Haabet giver os end nogle Smiil, men korte, som Solens sidste, til vor Qval, vi veed Din Skiebne, og veed ei vist, om det er Din - og Natten gaaer med lange mørke Skridt, Skrek reiser hvert et Haar, thi Haabet er forbi, og hvilken Magt skal væbne - og Moderlige Hierte. vor Siel i denne Kamp. har Skiebnen levnet Dig, den unge var Din Trøst. Din kloge gode Søn, som saae sin Lov og Lyst, naar Han Din Mine saae, som deelte Fryd og Smerte og Siel, og Bøn, og alt med Dig, men aldrig meere, O mørke Dag meer mørk, end selv den sorte Nat, som skabte vores Qval; - hist flød den skumle Hat, der er Hans fælle Grav, der blev Han, skiønt dog flere saae, hvor Han fank, hvor nær, hvor let det var at redde Vi fandt Ham snart, for snart, nei at for seent! omsonst, midts Auction, Torsdagen den 21 Januarii. var al vor Fliid og al Forsøg og alle Kunst, død er Han, længe død, for længe til at redde død er Han, er alt Lys, som denne Dag os giver, død er Han - see Ham ei Du ømme Moder, thi Du døer med Ham! - see op, saa godt Du kan, og bie den store Samlings Dag! Din Sorrig hellig bliver, J seer den Mødre, J, som elsker Eders Sønner, og alle seer Din Qval, og Himlen seer den med, og i Dit klemte Bryst skal den udbrede Fred; Thi høit den fører os, og naar vi mindst det skiønner, Men Du vor unge Ven, Du haabefulde unge for os, for Verden med - og Du i Livets Vaar skal rykkes vek, og ei en Ven i Døden faaer at styrke Dig! - at hvo skal styrke os, thi tunge, som Blyet, synke vi med Dig, og i vort Hierte har Ømhed gravet dybt Dit Minde, og vor Aand den sukker efter Din; - - men i Guds egen Haand, den er, og evig er, og langt fra Suk og Smerte. Om Jordkuglen. For at lære at kiende Jordkloden, denne store Klump, paa hvis Overflade vi leve, maae vi i Forveien mærke følgende: 1) At den er en Kugle, Erfarenhed beviser, at dens Overflade er rund; thi man kan reise den ganske omkring, og finder ingensteds Kanter paa den. Af andre Grunde bevises, at den er kugelformig. 2) At den ikke hviler paa noget, men svever frit til Himmelrummet. Naar man troer, at Jordkuglen behøver en Understøttelse, har man et urigtigt Begreb, om Tyngden. Tingenes Tyngde kommer af Jordkuglens tiltrækkende Kraft, følgelig er alt det, der er omkring Jordkuglen, tungt imod den, det trykker og falder fra alle Sider mod den, men Jordkuglen selv har ingen Tyngde. 3) At der altsaa paa den os modsatte Side af Jord kuglen ligesaavel boe Folk, som paa vor Side. Den Uvidende tænker, at de maatte falde ned fra Jordkug, len, og synke ned i Afgrunden af det uendelige Verdens Rum. Denne Vildfarelse kommer ligeledes af det falske Begreb, som man har om Tyngden. Man bilder sig ind, at Tyngden gaaer i Evighed frem i den samme Direction, som den har hos os. Men da Tyngden, som meldt, bestaaer deri, at Tingene trykke og falde fra alle Sider mod Jordkuglen, saa er det aabenbart, at Tyngden strekker sig ikke videre end til Jord kuglen, at altsaa dens Direction paa den os modsatte Side af Jordkuglen, er modsat den Direction, som den har hos os, eller at Tingene paa vor Side og de paa den anden Side trykke og falde imod hinanden. Jordkuglen har altsaa ingen øverste og nederste Side, men det er overalt eens, overalt har man Himmelen over, Jorden under sig. 4) At Jordkuglen uophørlig dreier sig omkring, og ikke, som det synes, Soel, Maane og Stierner dag lig løbe omkring Jordkuglen. J det Jordkuglen dreier, sig og sig selv fra Vesten mod Østen, kommer det os for, som Soel, Maane og Stierner gik omkring Jord kuglen fra Østen mod Vesten. Synet bedrager os altsaa her, som i mange andre deslige Tilfælde, f. E. naar vi seile forbi et stille liggende Skib, synes det, ligesom dette gik forbi os. - Med Jordkuglen dreier, sig tillige Luften omkring, der omgiver den, tilligemed de der svevende Skyer. Dog Skyerne har, som bekiendt, ogsaa deres egen Bevægelse, nemlig de drives af Vinden snart hid, snart did hen.