Københavns Adresseavis, 1770-10-16
Da det var Jesuiter=Ordenens erklærede Hensigt, at arbeyde med utrettelig Iver paa Menneskets ævige Velfærds Befordring, saa bleve de derved naturligviis bragte til mange virkelige Sysselsettelser og Forretninger. Fra dens første Oprettelse af, betragtede de Ungdommens Opdragelse, som deres særdeles Embede. De søgte at blive aandelige Ledsagere og Skriftefædre. De prædikede ofte, for at undervise Folket. De reyste som Missionairer ud i fremmede Lande, for at omvende de Vantroende. Oprettelsens og Stiftelsens Nyehed, saavelsom Gienstandens Besynderlighed, forskaffede Ordenen mange Beundrere og Velyndere. Hovederne for Selskabet havde den Færdighed, at kunne benytte sig af en hver Omstændighed, som kunde være dem fordeelagtig, og inden kort Tid var Medlemmernes Antal og deres Jndflydelse blevet beundringsværdig sterk. Endnu førend det Sextende Aarhundredes Udgang havde Jesuiterne Opsigt over Ungdommens Opdragelse i ethvert af de Romancatholske Lande, i Europa. De vare Raader hos den største Deel af Monarcherne, og enhvers geistlige Ledsager og Anfører, som var ophøyet ved sin Rang eller sin Magt. Jmellem dem og det Pavelige Hof herskede den høyeste Grad af Fortrolighed og fælleds Jnteresse, efterdi de vare de nidkierste og dueligste Stridsmænd for sammes Anseelse. De Fordeele, som et saa praktisk og sig udmerkende Selskab, der foretog sig store Ting, kunde trekke af alle disse Omstændigheder, falder let i Øynene. De dannede Folkes Tænkemaade i Ungdommen og beholdt en vis Anthoritet over dem i de modnere Aar. De regierede til adskillige Tider de vigtigste Hoffer i Europa. De blandede sig i alle Sager, og og Deelsenhver Stats List og i enhver Revolution (b). Generalen kunde af de udførlige Efterretninger, som han fik, med den fuldkomneste Klogskab regiere alle Ordenens Foretagender, og ved sin uindskrænkede Magt lade udføre og iverksætte dem med den yderste Fyrighed og Eftertryk, Da Lopola i Aaret 1540 søge Paven om Ordenens Authorisering, havde han 10 Discipler. J Aaret 3608 og altsaa tredfindstyve Aar efter Oprettelsen var Jesuiternes Antal voxet til henved 10581. J Aaret 1710 besad Ordenen 24. Profeshuse, 59 Probationshuse, 340 Residentier, 612 Collegier, 200 Missioner, 150 Seminarier og Pensions=Skoler, og bestod af 19989 Jesulter. Ordenens Rigdom tog til ligesom dens Magt havde tiltaget. Man fandt adskillige Midler til at undgaae Fattigdoms Løvtets Forbindtlighed. Ordenen fik store Godser i et hvert Catholsk Land, og kunde settes ved Siden af den rigeste Munke Orden ihenseende til dens offentlige Bygningers Mængde og Pragt, samt Værdien af dens bevægelige og ubevægelige Formue. Foruden de Rigdoms Kilder, som ere fælleds for den samtlige regulære Geistlighed, besaad Jesuiterne endda en, som tilhørte dem allene. Under den Forevending at befordre Missionernes Fremgang og at lette sammes Vedligeholdelse, fik de en besynderlig Tilladelse af det Romerske Hoff, at maatte handle med de Nationer, paa hvis Omvendelse de arbeydede. J Følge deraf indlode de sig i en vidtløftig og høyst fordeelagtig Handling i Ost= og Vestindien. De aabnede Nederlage i adskillige Deele i Europa, i hvilke de solgte deres Vahre. Jkke tilfreds med Handelen allene, søgte de efter andre Handels=Selskabers Exempler, ogsaa at faae Eiendomme. De toge altsaa en stor og frugthar Strekning Land i Besiddelse i de Sydlige faste Land af America, og regierede som souveraine Herrer over nogle hundrede tusinde Undersaatter. Til Ulykke for det menneskelige Kiøn, har denne store Jndflydelse, som Jesuiter=Ordnen har erhvervet ved de hidindtil fortalte Midler, ofte tilveyebragt de forderveligste Virkninger. Den Disciplins Hensigt, som Selskabet brugte ved dets Medlemmers Dannelse og deres Forfatnings Fundamental=Love, vare, at enhver Jesuit havde at betragte Ordenens Jnteresse, som Hovedgienstanden, for hvilken alle øvrige Betragtninger (b) Franz Borgias Spaadom, som var Jesuiternes tredie General efter Lopolaa, er alt for interessant, og alt for nøyagtig blevet opfyldt, at den ikke her skulde fortiene et Sted. Der vil komme den Tid, siger han, naar J ikke meere vil sette Grændser for eders Stolthed og eders Begierlighed, naar intet andet vil sysselsette eder, end den Omsorg at samle Rigdom, og at giøre eder vigtige, naar J ville forsømme Dydens Udøvelse - - Da vil ingen Magt paa Jorden kunde bringe eder til eders første Fuldkommenhed igien; og om det er mueligt, at udslette eder af Jorden, saa vil man udslette eder deraf. maatte opofres. Denne Forbindtligheds Aand til Ordenen, maskee den ivrigste og nidkjereste, som nogensinde har regieret et menneskeligt Selskab, er Jesuiternes characteristiske Grundsetning og Nøglen til deres politiske Forfatning og til deres besynderlige Meeninger og Forhold.