Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-07-31
Endnu et mærkeligt fossilt Reptile er ogsaa først opdaget i England, nemlig Jguanodon, det menes at have været 60 Fod i Længden, at have levet af Planter og rimeligviis at have beboet fersk Vand. Det største nu levende Species af Krokodiler siges undertiden at naae 30 Fod i Længde, men er sjælden over 20. Jmidlertid opvække Perodaktylerne eller de vingede Fiirbeen, i en endnu høiere Grad vor Erindring om Eventyrernes og Sagernes bevingede Drager. Hine kunne maaskee have været ligesaa uskadelige, som de flyvende Drager (Draco volans Linn.), der nu findes i Asien og Afrika, men saavel den Størrelse, nogle af dem have, som deres lange med hvasse Tænder bevæbnede Kjæver og deres krumme Kløer vilde gjøre dem virkelig forfærdelige, hvis de atter skulde hjemsøge Kristendommen, som nu ikke længer staaer under de syv Ridderes Skjold. At vi finde nogle af Romantikens opdigtede Dyr saa nærved at være realiserede, efter pludselig at have faaet Adgang til – vi kunne kalde det nye Verdener, vil ikke forundre nogen, som er fortrolig med den organiske Naturs=Love, eller som vel har overveiet de Principer, paa hvilke den poetiske Fictions Tryllerier grunde sig. J at skabe phantastiske Dyr gaaer Fictionens Frihed ikke saavidt, at den krænker kjendte Analogier, men blot til at combinere Parter og Functioner, som endnu ikke vare seete samlede. Det er ikke længe siden Naturhistorikerne i Ny Holland opdagede i et levende Dyr, Ornithorhynchus, ikke blot Organisationen og Naturen af forskjellige Genera, men af 3 forskjellige Klasser, i det forrige System, alle forenede og sammenblandede i et enkelt Jndivid. At gaae ind i Betragtningen af de andre Klasser af organiske Levninger vil Rummet ikke tillade os. Men ogsaa Rigdommen paa visse Plantearter, fundne i Jordlagene i Europa og Nordamerika, bidrager, i Forening med de øvrige Grene af organiske Fossiler, til at bekræfte den paafaldende Slutning, vi fra Geologien uddrage, at den nordlige Hemisphæres Temperatur fordum har været meget varmere end den nu er. Da de fossile Species uddøde, saa kunne vi ene slutte fra Analogien, og bør derfor søge den størst mulige Evidence og en fuldkommen Harmoni i Beviserne. De fornemste Data, paa hvilke de Naturkyndiges Mening med Hensyn til dette høist interessante Spørgsmaal er grundet, ere følgende: Levninger af store græsædende fiirføddede Dyr træffes i det superficielle Kiesellag i Europa og Nordamerika, hvilke svare til Genera, som nu ere indskrænkede til de varmere Klimater. Deres Tal formindskes ikke, naar vi nærme os imod Nord, men tværtimod er den største Mængde fundet i Siberien, hvor Vegetationen nu er saa sparsom og begravet for saa lang en Tid under en Polarvinters Snee, at det er umuligt at begribe, hvorledes Hjorder af Elefanter nogensinde kunne have existeret der, hvis Klimatet altid havde været saa strængt, som det er nu. Forskjellige æglæggende fiirføddede Dyr, Skildpadder, Krokodiller, og hine gigantiske sauriske Dyr, findes i Jordlagene over hele Europa, endog i de nyeste Formationer af disse, uden at noget analogt med disse Dyrearter nu existerer i det tempererede Klima. Koraller og andre Zoophyter forholder det sig ligeledes med. Og skjønt vor Kundskab til de fossile Planter er mere indskrænket, saa give de endnu mere afgjørende Prover, end de organiske Levninger, paa Jorden forrige varme Temperatur. De Genera og Familier, der ere karakteristiske for de tropiske Klimater - som f. Ex, Palmen - findes ikke alene i Mængde, men af en Størrelse, som nu ikke engang træffes selv i de hede Lande, medens derimod de, som nu udmærke de kolde Klimater, og selv saadanne som ere fælles for den tempererede og hede Zone, aldeles savnes. Herved ere de meest udmærkede Botanikere, som have henvendt deres Opmærksomhed til dette Studium, blevne bragte til at drage den Slutning, at Heden, hvor hine Planter existerede, endnu har været langt større end den, der nu finder Sted imellem Vendekredsene; og saa forhavsende denne Mening end maa synes, saa kan den næppe forkastes, før man har givet os nogen Grund for at mistroe al Evidence, hentet fra Anglogien. Saadanne Facta have overbeviist de Naturkyndige, som ere meest competente til at danne en Mening om Gienstanden, om at successive Racer af Planter og Dyr have levet paa denne Jord – et Phænomen, maaskee ikke meere uforklarligt end et andet, som vi ere fortrolige med, nemlig at successive Generationer af levende Species forgaae, nogle efter en kort Existence af faa Timer, andre efter et udstrakt Liv af mange hundredaar. Ingen af disse fossile Planter eller Dyr synes at kunne henføres til nu existerende Species - med Undtagelse af nogle faa, hvis Leie er i de nyeste Jordlag - men dog høre de alle til Genera, Familier eller Ordener, som ere fastsatte for Klassifikationen af levende organiske Productioner. Ja de supplere endogsaa visse Led i den Kiede, uden hvilken vor Kundskab om de existerende Systemer vilde være i Sammenligning ufuldkommen. Det er derfor klart at Alle, i hvilkensomhelst Afstand af Tid de end ere skabte, udgjøre Dele af een sammenhængende Plan. De ere alle udsprungne fra det samme Ophav, og bære undsletteligen prægede paa dem Mærkerne af at være udkastede af een Aand. Med faa Ord, jo dybere vi trænge ind i dette Studium, destomere opvækkes vor Beundring for Høiheden og Mangfoldigheden i Naturens Operationer. Men vi føle ogsaa ideligen, hvor ubetydelig Summen er af Alt, hvad vi kjende, i Sammenligning med hvad der forbliver ukjendt, og denne bemærkning anvendes med særegen Styrke paa Geologiens Undersøgelser, og udgjør endeel af det Tiltrækkende, der anbefaler dette Studium til vor Opmærksomhed. "Det er ikke let," siger en engelsk Philosoph, "selv for den forstandigste Mand, altid at erindre Graden af vor Uvidenhed." Denne Uvidenhed giver et fuldt og tilfredsstillende Svarpaa alle Jndvendinger imod Systemets Fuldkommenhed, enten med Hensyn til den naturlige eller moralske Verden, og herfra imod begges fælles Faders og Opholders Viisdom, Retfærdighed og Godhed. (Uddrag af Quarterl. Revien.)