JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
I Tirsdags den 4de September var her ved Odense denne Sommers største Heede, uagtet Solen ofte skjultes; Sydvinden var i Middagsstunden, endog naar svære Regnskyer trak over som længe skjulte Solen, en næsten dræbende Sirocco, og Thermometret viste i Skygge 22 Grader i Middagsstunden. Næstsidste Nat iforveien frøes det saaledes, at Kartoffeltoppen laae som visnet. Alt bebuder en tidlig og følelig Vinter. Gudskeelov for det skjønne Høstveir, Udtog af en Skrivelse fra Kiel, af 7 Sept. 1821. Kornpriserne ere siden mit sidste Brev ikke stegne, saaledes som alle Landmænd ønskede det, og dersom ingen Krig udbryder i det østlige Europa, vil Kornet neppe blive meget dyrere, især da Sæden i Aar er saa godt indhøstet og er af fortrinlig Qvalitet. - Om de mange Vandringer, som for 10 Aar siden bleve foretagne til Sundhedsbrøndene ved Bramstedt og Ottensen, høres nu næsten slet intet. Enten Kilderne have tabt den lægende Kraft, som man maaskee med alt for stor Lettroenhed tilskrev dem, eller det er Moden, der formindsker Besøgernes Antal, maa man lade afgjort. Sundhedsbrøndene ved Oldesloe og Apenrade besøges derimod nu flittigen, baade af Jndenlandske og Fremmede, og det første Sted især af Hamborgere, der tillægge det fortrinlig Berømmelse. - En fra Kjøbenhavn ankommen Reisende fortæller, at have paa Veterinairskolen seet en fra Vestindien kommet Lama, hvilket Dyr, som bekjendt, i America paa en Maade erstatter Jndvaanerne Savnet af den for Africanerne og Asiaterne saa nyttige Kameel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Der gives neppe mange i vore Lande, som her have seet en Lama levende, og selv det færreste Antal kjender dette Slags Dyr endog kun af Kobbere og Reisebeskrivelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Det Nyerupske Forfatterlexicon, udenlands bedømt. (Slutning; see forr. No.) Har nu end dette Værk det tilfælles med alle Værker af samme og lignende Art, at der ikke er uden Mangler, saa tager Rec. dog intet Øjeblik i Betænkning, at erklære samme for een af de vigtigste nyere Frembringelser paa den danske Literaturs Mark. Ved dette afhielpes ikke allene en i de sidste 3040 Aar stedse føleligere bleven Trang, men med Maaden, som saadant, i det Hele taget, er skeet, vil ogsaa enhver, der interesserer sig for den dansk norskeislandske Literatur, være meget tilfreds, og finde en fuldkommen Stadfæstelse af den fordeelagtige Forventning, som allerede Worm for 36 Aar siden vakte om den da først 25 Aar gamle Nyerup, ved at give ham det Vidnesbyrd, at han har viist en udmærket Omsorg for den tredie Deel af hans lærde Lexicons Befordring." Til det Nyerupske LexiconsFortjenester høre, foruden de rige Bidrag samme indeholder fra de nyeste Tider, at deri ere optagne Personer af det smukke Kjøn, der have gjort sig bekiendte ved Skrifter, og som Worm ganske har udeladt; har nu end Norden, forholdsmæssigen, ikke at opvise saa mange Forfatterinder, som f. Ex. Tydskland, saa gives dog her i ældre som i nyere Tider Enkelte, hvis Navne ere en Prydelse for et saadant Lexicon. Hvo kjender f. Ex. ikke blandt andre Digterinden Fr. Brun, fød Münter, Et andet Fortrin erkjender Rec. i Forf. flittige Henviisning til Bedømmelserne over de blot efter Titlerne anførte Værker i inden og udenlandske critiske Blade. Derved faaer enhver, som er istand til at efterlæse de bekiendteste af disse Tidender, Leilighed til at forskaffe sig nogen Kundskab om Skrifter af saadanne Forfattere, han interesserer sig for. Gjerne havde Rec. ogsaa seet de vigtigste Værkers Bogladepriis anført. Ogsaa det Fortrin bør ikke blive ubemærket, at Hr. N. har føjet til mange af de vigtigste Skribenters Levnetsbeskrivelser de inden og udenlandske Hielpemidler, hvoraf enhver, som ikke føler sig fyldestgjort ved Fremstillingens aphoristiske Korthed, kan hente videre Raad. De Herrer Krafts, Flors og Bangs virksomme Deeltagelse synes man især at have at takke for Rigdommen af Efterretninger om norske og islandske Skribenter, i hvilken Henseende det Nyerupske Værk har saa meget forud for det Wormske. Jngen, som Nordens Literaturhistorie har noget Værd for, intet offentligt eller betydeligt Privatbibliothek kan undvære dette Værk. Udgiveren skyldes for hans møisomme og fortjenestefulde Arbeide hver Literaturvens Tak i hans Fædreneland og i Udlandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Blandede Efterretninger. Mumier. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Naar en ung Fellah er bleven mandbar, saa gaaer hans eneste Bestræbelse ud paa, at tilveiebringe 100 Piastre, for at kunne kjøbe sig en Kone og holde Bryllup. Har han fundet en Pige, der behager ham, saa gaaer han til hendes Fader og slutter en Contract omden Sum, han skal betale for hende. Saasnart Handelen er afgjort, holdes Bryllup. Huus væsenets Jndretning koster just ikke meget; tre eller fire Leerpotter, en Steen til at male Kornet med, og en Maatte til at sove paa, er Alt hvad han behøver. Paa Værelser kan der ikke mangle ham, da den første den bedste Gravhule tjener hertil. Naar den ikke mere behager det unge Par, saa vælger det en anden, da det har Valget iblandt hundrede. Børnenes Opdragelse koster heller ikke noget, saalænge de ere smaae, gaae de ganske nogne, eller svøbte i Laaser, siden lære Forældrene dem, hvorledes man tager de Fremmede ved Næsen og afpresser dem Penge. Særdeles raae ere Fellads fra Gournah, hvilke rose sig af at være de meest uafhængige Jndbyggere i Ægypten, og aldrig at have erkjendt hverken Mamelukernes, de Franskes eller Paschaens Overherredømme. Dette er virkeligen ogsaa Tilfældet, uagtet man har forfulgt dem saa grusomt, at deres Tal er smeltet fra 3000 til 300, have de dog vidst at forsvare sig i deres tilgængelige Smuthuller. Districtet Gournah danner en uafbrudt Kjæde af Klipper, omtrent 2 engelske Mile lang, der trækker sig østlig for Theben, ved Foden af Bjergkjæden, der skiller Nildalen fra Lybiens Ørk. J disse Klipper findes de konstigen udhuggede Gravsteder, som hverken kunne sammenlignes med Steenbrud eller almindelige Miner, men ere af en ganske egen Beskaffenhed, og overhoved kun lidet bekjendte, da de fleste Reisende lade sig nøie med at besøge og beskrive den Deel deraf, som man uden Vanskelighed kan komme til. Det kan heller ikke nægtes, at allerede Jndgangen i Galleriet, Trappen til de andre Gange ere interessante ved de mange indgravede og paamalede Figurer, som man finder der. Den Reisende, som kommer til disse snevre Gange, der føre ned i de dybe Huller, vender derfor strax om igien, fordi han ikke formoder mere noget Mærkværdigt paa disse rædsomme Steder. Men selv den meest utrættelige Forsker finder her en meget stor Hindring. J disse Gravhvælvinger er det nemlig saa qvalmt, at man er færdig at qvæles, og en fiin Støv af Tusinde forraadnede Ligs Uddunstning kaster sig paa Lungerne. Ogsaa Gangene, der føre til Klippen selv, ere saa tilstoppede med Mumier eller nedfaldet Støv, at man ofte maa krybe frem, liggende paa Maven, indtil man, igjennem 150 Toiser lange Corridorer, naaer til de egentlige Gravhuller, hvor Mumierne ligge i Hudrede, ja Tusindviis opdyngede paa hverandre. Dette Syn er rædselfuldt. De Hobe af Lig, man er omgiven af, Væggenes og Hvælvingernes Sorthed, det svage Lys af de Fakler, som bæres af Arabere, der, udtærede og støbedækkede, selv ligne Mumier, – alt dette maa vække Gysen hos den Europæer, der besøger hine underjordiske Boliger. Beloni fik ofte Ondt, ved sin Tilbagekomst fra disse Huller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Efter Herodet havde de gamle Ægypter tre Maader at balsamere deres Lig paa. Den første var at tage Jndvoldene ud af den Døde og borttage Næsen, naar Maven var renset og udvasket med Palmeviin, blev den indreven med Specerier. Derpaa blev den hele Hulling udfyldt med reen Myrtha, Kasia og anden Røgelse, og tilsyet. Siden blev Legemet saltet med Salpeter, og maatte saaledes ligge i 70 Dage. Efter disses Forløb blev det vasket, omviklet med fiint Lærred, forfærdiget af Bissus, og overstrøget med Gummi Nu modtoge Slægtningerne samme, hvilke lode forfærdige en Menneskeform af Træ, hvori de lagde den Døde. Denne, som var den kostbareste, og kun blandt Rige og Store brugelige Maade, kostede 4000 Rd. Den anden Maade var at fylde Bughulingen, uden at aabne Maven og udtage Jndvoldene, ved Hielp af en Elisteer, med Cederolie, og derpaa lægge Legemet den bestemte Tid i Salpeter. Den sidste Dag lod man den indsprøitede Olie løbe ud igjen, og denne var saa stærk, at den medtog alle Jndvoldene i en opløst Tilstand. Kjødet var imidlertid fortæret af Salpeteret, saa at der blev intet andet tilbage af Legemet uden Hund og Been. Den tredie Maade, som brugtes hos Fattige, var at udvaske Maven med Saltvand, og lade Liget ligge 70 Dage i Salt. - Belzoni, den nyeste Reisende i Ægypten, siger, at man endnu kan kiende paa Mumiernes bedre eller slettere vedligeholdte Tilstand til hvilken af de forskjellige borgerlige Stænder, de have hørt. De af første Classe har han fundet ganske uforstyrrede, hvilket deels hidrører af Jndbalsameringen, deels af deres Opbevaring. De lavere Classers Lig laae i ingen særlig Kiste, deres Tal forholdt sig til de Fornemmes som 10 til I. Det forekom ham, at man, efterat have ladet Cederolien løbe ud igjen, har tørret dem i Solen, da han ikke fandt det mindste Spor til Gummi eller nogen anden Substants hos dem. Det Klæde, de ere indsvøbte i, er af grovere Stof, og ikke saa stort, de have ingen Zirater paa sig, og ligge opstablede laqviis i Gravhulingerne, udarbeidede uden synderlig Konst. Disse Catacomber findes under Jorden tæt ved Foden af Bjergkjæden ved Gournah; men nogle af dem strække sig til den Grændse punkt, som Nilen naaer ved sine Oversvømmelser. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Otte Practicanter ved det Kongel. liniske Jnstitut i Berlin have nu i en temmelig spydig Tone taget til Gjenmæle mod Regjerings-R. Weinholds bemærkninger over den Underkjævebeen-Operation, som der er skeet (See Skild. No. 66.). De paastaae, at han har været for overilet i sin Dom og burde oppebiet den udførlige Beskrivelse, som med det første vil blive indført i den Berliner Journal d. Chirurgie, at der i General-Chirurg Mursina's hidtil udkomne Skrifter ikke findes et Ord om en Exarticulation. af Underkjæven; at een af de undertegnede Practicanter har paa Forespørgsel faaet den Forsikkring, fra ham, at han vel har udtaget Dele af Underkjæven, hvori Caries fandtes, og Kjæven ved Been masse restitueredes, men at denne Operation har været aldeles forskjellig fra den omhandlede, at Weinholds Foregivende angaaende Pellaton, heller ikke er grundet. Jøvrigt bemærke de, at her kun Talen er om Udtagelsen af Kiævebenet med sit Leddehoved; thi saadanne Tilfælde, hvorved Cariesstykker gik forlorne, ere dem noksom bekjendte. Weinhold vilde, dersom han ikke havde overilet sig, af den udførlige Sygehistorie have erfaret, at der af de første Læger i Staden, var i endeel Aar bleven forsøgt Alt, hvad Videnskaben lærer, for at afhielpe hiint Onde, og af Præparaternes Beskrivelse vilde han seet, at den Syge paa ingen anden Maade stod til Redning, end ved den degenererede Deels fuldkomne Borttagelse. J sin Bekjendtgjørelse har W. overseet de Ord i mangen Henseende, der hvor det hedder, at det Berliner liniske Jnstitut er det første i Verden; Adskillige af de Undertegnede kjende de chirurgiske Jnstituter i Tydskland, Frankrig, Engelland og Danmark, og vide at agte deres Lærere efter deres fulde Værd, men vide tillige af egen Erfaring, at foruden endeel Fortrin, er det i Berlin ganske særdeles egnet til at erhverve practiske Kundskaber i Operationer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Der taltes nyligen i de offentlige Tidender om to Cannibaler, Mand og Qvinde, der vare ankomne til London fra Brasilien. Følgende giver nogen nøiere Oplysning herom: Jmellem Caravallos og Rio Grande deel Bel monte (i Brasilien) leve i Urskovene forskjellige Stammer af Vilde. Patachos gaae ganske nogne og tilbinde blot Forhuden med en Plante, som giver dette Organ et besynderligt Udseende. Kunne de imidlertid tilbytte sig mod Voxkugler Huer og Beenklæder, saa gjøre de sig ikke lidet til af at eie samme. De ansees blandt alle fredelige Vilde for de mørkeste og mistænkeligste. Men i fuldkommen Raahed og i bestandig Krig med Portugiserne leve Botocuros, ved Rio Døre. Aabenbar er Skylden de førstes; thi ved en klog, venlig Behandling, vilde de sikkerligen alt længe ikke have viist sig mere fiendtlig findede. Skrækkelige ere derimod de Midler, man har anvendt til deres Udryddelse, f. Ex. Koppegiften &c.¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
J tre Aarhundreder har denne Urstamme forsvaret hvert Fodbred Land, og ladet sit Mod som sit Had gaae i Arv fra Slægt til Slægt. - For at afværge Botocudassernes Jndfald have Portugiserne Soldater, der bære et Slags Pantsersærker, varterede med Bomuld, saa at ingen Piil kan trænge der igjennem. Disse Soldater gjennemstreife, Skovene ved Kysterne af Rio Doge. Som bekjendt, bygge Edderfuglene deres Reder paa steile Klipper, og Kystbeboerne lade sig fire ned, ofte med Livsfare, for at tage Edderdunne ud af Rederne. Men i nogle Egne af Norge har man, for at spare denne halsbrækkende Forretning, allerede begyndt at gjøre Fuglen tam og til et Slags Huusdyr. Den lever nu fortroligen blandt Menneskene, bygger endog Rede i Kjøkkenet, og bliver saaledes paa en beqvem Maade et Middel til Velstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Raphaels Tapeter bleve, som bekjendt, virkede efter denne store Mesters Malerier i Flandern. Abbeden i Klosteret St. Peter i Gent benyttede sig af denne Leilighed til at lade forfærdige for sin Kirke til Malerier, der havde Hensyn til Apostelen Petrus's Historie. Ved Abbediets Ophævelse kjøbte en Privatmand denne kostbare Samling, som nu offentligen skal sælges i Brüssel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
J Marseille er Hr. Tedenat, en Søn af den franske Consul i Alexandrien, ankommen med de Oldsager, han har samlet i Ægypten. Han eftersøgte især Ruinerne i Theben, og opdagede i Gournas Granitbjerge nye Mumiekamre. Ogsaa i disse, der ofte ere 60 til 20 Favne dybe, og omgivne af Ligkamre, findes overalt Hieroglypher og Reliefer. Foruden Mumier fandt Hr. Tedenat især smukke Papyrusroller, og et Reb af Palmetrætrævler, der uden Tvivl blev brugt til at nedsænke Mumierne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-11
Kjøbenhavns Børs, d. 11 September. Cours. Hamb. 2 M. 262, a vista 265. Spec. 262. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 12 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1821. 75. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 4 Februari f. A.) 92 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 121 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 14 a 14 1/2. Svenske Sedler 65 1/2 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 90800000 Ra Attende Aargang. No. 74. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 16 September 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Literaturens Hovedperioder. Den danske Literatur lader sig deele i fireHovedperioder. Jndtil Begyndelsen af det attende Aarhundrede havde vi vel i adskillige Fag havt, med Hensyn til deres Tid, udmærkede Forfattere, som Arild Hvidtfeld i Historien, Simon Pauli, Bartholinerne og O. Rømer i Botanik, Naturhistorie, Lægevidenskab og Mathematik, Kingo og Bording i Poeste, og A. S. Wedel og Peder Syv i Sproggrandskning; men førend Holberg kan man ikke ret egentligen sige, at vi havde en Literatur. Dens Morgenrøde opgik med denne store Mand, der bødede paa Mangler, man i hele Aarhundreder, havde følet, og gav vort Skriftvæsen et Kjæmpe stød fremad. Han skabte ikke allene en ganske ny Skueplads, men han gav os ogsaa den første Fædrenelandshistorie, det første comiske Heltedigt, foruden saa mange andre for hele Folket bestemte Værker, og bragte, lig en Sokrates, Philosophien ind i Borgerstuen og Borgerlivet. Hvad det danske Sprog vandt ved ham, er uberegneligt, og hvad hans Værker bidroge til at vække Læselysten, uvurdeerligt. Han vil altid blive Kongen iblandt vore Skribenter, ikke blot fordi ei faa af hans Skrifter endnu længe ville vedblive at være uopnaaete Mønstre, men fordi han virkeligen grundede hos os et Skriftrige, som ene hans Pen har givet Kraft og Anseelse. Der manglede ikke paa lærde Mænd i hans Tid, men ingen af dem stiftede saa stor Almeennytte, eller vidste saaledes at virke paa Folkedannelsen, som han ved sine aandrige Arbeider. Efter hans Død (1754) medgik endeel Aar, førend Literaturen igjen vilde reise sig. Endeligen indtraf den anden, i det mindste for Sproget vigtige, Periode, da Sneedorf, Schytte, Kraft og O. Guldberg begyndte at udgive Værker, skrevne i et Sprog, der i Zirlighed langt overgik det Holbergske, og endnu længe vil kunne betragtes som classisk. Til samme Periode høre ogsaa Tullin, Ewald, Wessesom Digtere. Men ligesom den danske Literaturs skjønneste Blomster ere fra denne Periode, saaledes fremstod i samme ogsaa alt det Ukrud, der er bekjendt under Navn af Skrivefrihedsskrifter, og hvorover den critiske Fortegnelse allene udgjør tre Dele (trykte i Kjøbenhavn 177173).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Jndenlandske Efterretninger. Skilderiet har tilforn meddeelt Efterretning om det Forsøg, der er foretaget med den indbyrdes Underviisning i Lindalsminde Skole, Vestervig Sogn, Thisted Amt, i Jylland, ved Hr. Amtsprovst Bendix og Skolelærer Vorde. Vedvarende Held og udmærket Fremgang af Børnene er følgen af dette nyttige Forsøg, som, langt fra Hovedstaden, og uden de nødvendige Hielpemidler, af disse virksomme Mænd er foretaget. Nu, da Tabelarbeidet efterhaanden gaaer fremad, vil dette, og hvert andet lignende Forsøg, lettere kunne skee, og give endnu rigere Følger. – Hans Majestæt Kongen har allernaadigst udnævnt Amtsprovst Bendix til Ridder af Dannebrogen og Skolelærer Vorde til Dannebrogsmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Til Berigtigelse af den, i flere danske Blade optagne Efterretning, om en af det Kongelige Museum forskrevet, og dyrt betalt Mumie, kan man fra sikker Haand meddele følgende Oplysning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Det Kongel. Museum modtog, allerede for halvandet Aar siden, fra Hr. Dumreicher, Dansk Consul i Alexandtien, en udstoppet Nilerocodil, og en i sin velconserverede Sarophag liggende Mumie, hvilken fandt alle Kienderes bifald. Hr. Consulens ædle Jver lod det ikke blive ved denne første Gave, men han afsendte allerede forrige Sommer fra Alexandrien en langt anseeligere Foræring, som for et Par Maaneder siden er ankommet hertil. Denne bestaaer 1. 1. En meget skjøn, formodentlig qvindelig Mumie, hvis usædvanlige Udpyntning, med et af Glasperler dannet Net, og dobbelte Saxcophager, hvoraf den indvendige er færdeles smukt udarbeidet, vise tydeligen, at den maa være af en Person, som i levende Live nød ualmindelig Ære, 2.) Fem Dyremumier, og 3.) En stor Mængde ægyptiske Oldsager. Vore Lærde maa altsaa være Hr. Dumreichers aldeles uopfordrede Gavmildhed, Tak skyldig for disse sjeldne Mindemærker, af hvilke maaskee især Dyremumierne ville tjene til nye og interreffante Oplysninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Det Kongel. naturhistoriske Museum har i denne Tid faaet en Tilvext, som vilde være en sand Prydelse for ethvert, nok saa rigt, Naturaliecabinet, nemlig en stor Samling af europæiske Fugle, som Hr. Capitain v. Wøldike, en Søn af Hr. Provst Wøldike i Storehedinge, har anvendt 10 Aar paa at sammenbringe, allerede for 3 Aar siden forærede Hans Majestæt Kongen, og for nogle Uger siden selv bragte herover. Anmelderen, som flere Gange har havt den store Nydelse at betragte den, maa beundre den Kierlighed, Konst og Kundskab, hvormed dette Arbeide udførtes, saavelsom den ædle Følelse, der bestemte Giveren til at frasige sig den inderlige Fornøielse, at have et saa herligt Værk stedse under Øine, for at tilfredsstille Videnskabens og Fædrenelandets høiere Tarv. - Den hele Samling er opstillet i 316 større og mindre, med Glasrnder forsynede og veltilklædede Træcasser, som skulle indeholde over 700 Fugle. Der findes kun en Art i hver Casse, dog som oftest Han og Hun tillige, og ikke sjeldent deres Reder og Æg eller nylig udklækkede Unger. Den unge Fugl, hvis afvigende Farvetegning ikke sjeldent vildleder Ornithologen, seer man enten i den følgende Casse, eller den staaer sammen med den Gamle. Saaledes findes ogsaa Ryperne, Strandspurven, Brokfuglen, Maagerne og flere andre baade i Vinter- og Sommerdragt. - Udstopningen er for det meste fortræfselig, og Opstillingen er udført med en sjelden reen Natursands. Fuglens Stilling eller Bevægelse udtrykker dens Characteer og Liv med en saa stor Konst, at sikkert Malere selv kunne lære af at besøge Samlingen, da det forundes meget Faa at betragte de fleste Fugle i levende Live. Fordet Meste seer man Parret omgivet af de Naturgjenstande, som tjene det til Opholdsted, saasom Klippestykker, Træer, Strandbredden med Muslingskaller, Lyngheder, Buskværk o. s. v., som Alt med megen Sandhed og dog simpelt og uaffecteret er udført. Og selv, hvor det kunde gaae an, udtrykker en enkelt Scene et eller andet characteristisk Træk af Fuglens Liv. - Anmelderen maa overlade til Kyndigere at bedømme Samlingens Fuldstændighed i geographisk Henseende. Der skulle savnes omtrent 1/2 Deel af de europæiske Fuglearter. Hans Majestæt har for nogen Tid siden taget Samlingen i Øiesyn, i det Kongel. Museums Locale i Stormgaden, og i de naadigste Udtryk tilkjendegivet Hr. Capitain Wøldike Sit Bifald, især skal det have været denne særdeles belønnende, at høre Hans Majestæt yttre Sin allernaadigste Villie om, at de manglende Arter efterhaanden skulle anskaffes, og Samlingen, efter den lagte Plan, gjøres saa fuldstændig som muelig. Enhver Elsker af Naturvidenskaben maa ogsaa glæde sig ved denne Kongelige Yttring. Paa en saa fortræffelig Grundvold fortjener der at bygges, og saavel Museets Foresatte som vore Ornithologer ville vist med Jver bidrage til at see denne skiønne Plan udført i samme Aand, som den begyndtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Den forhenværende Finantsdeputeret Birch, der, ved Høiesteretsdom af 29 Juni d. A., for misligt Embedsforhold, er dømt til at have sin Ære og de ham betroede Embeder forbrudt, samt at hensættes i Fængsel sin Livstid, og hvis Embeds- og Rang-Bestallinger senere ere blevne casserede, er født den 29de Januari 1760 i Kiøbenhavn, hvor hans Fader var Byskriver og Kongel. Mineralinspecteur. Han deponerede 1778 og tog samme Aar Examen Juridicum, hvorpaa han i tre Aar studerede i Göttingen. Fra Fuldmægtig i Finantscollegiet, som han blev 1784, avancerede han efterhaanden til Deputeret for Finantser ne, og blev i denne Egenskab udnævnt til Conferentsraad, Ridder af Dannebrogen og Dannebrogsmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-16
Af de saakaldte forte Tirsebær, der bruges til Syltning, og som Bønderne bringe til Kjøbenhavn i Fjerdinger, ere i Aar saa saa, at en Fierding, som, i gode Aaringer, allerede solgtes for 2 Mark i gamle Penge, nu betales med 4 Rbdlr. Det er besynderligt nok, at den største Deel af disse Kirsebær kommer fra Holbeks Kanten, og at Bønderne i andre Egne af Landet lægge saa lidt Vind paa at opelske Kirsebærtræet, uagtet ingen Træfrugt lønner Møien bedre. Træet giver kun ringe Skygge, voxer hurtigen, er ikke vanskeligt at opelske og ynder Sand- og Kieseljord. Hvor mangt et Stykke Jord, der nu ligger øde, kunde ikke benyttes til saadan Avl, Mariboe, d. 6 Septbr. Høsten er nu næsten fuldendt med det ønskeligste Udfald. Paa enkelte Steder er den sildig faaede Byg endnu ikke høstet. Rugen er i Aar overordentlig givtig En Mand skal, efter Sigende, have avlet fra 20 til 28 Fold. Ved Høibygaard har Udgiveren seet en Hvedemark, der neppe har sin Lige her i Lolland, og som skal være frembragt derved, at Forpagtersken, Madame Madsen, har, foruden den reglementerede Hoveriepløining, ladet ved egne Heste og Ploug oppløie de underste Jordlag, der have hvilet i en heel Række af Aar.