Berlingske Tidende, 1835-07-28
Sultanens Reiseplaner ere endnu ikke satte i Udøvelse. Pesten har megen Skyld deri, men ogsaa Regjerings-Forretninger. Sultanen er virksommere end nogensinde for, han opoffrer sig ganske for sine Undersaatters Vel, og gaaer omkring med virkelige Kæmpeplaner, der ere beregnede paa Nationens Gjensødsel. Han kan derfor ikke godt forlade Hovedstaden for en Lystrejses Skyld. Hvis alt det, der udkastes i Jdeen, kommer til Udførelse, og finde alle de Forbedringer, saaledes som Sultanen forstaaer dem, Sted, da maa en ganske anden Verden inden kort Tids Forløb danne sig her, hvis Jagttagelse maa blive høist tiltrækkende, da den skal beholde det Gode af de herværende gamle Jndretninger, men optage fra fremmede Lande Alt, hvad disse kunne yde til Civilisationens Fremme. Der skal altsaa forsøges en Blanding af orientalskeuropæiske Jnstitutioner, forsaavidt saadant er gjørligt; men Alting skal ingenlunde, saaledes som man tidligere havde i Sinde, fra Grunden forandres og europæiseres. Dette er vistnok den sikkreste Maade at fremme det store Værk paa, der af Sultanen er saa modigt og raskt begyndt, men som vanskeligt vilde kunne tilendebringes, hvis man med Lune vilde forfølge det, uden at tage Hensyn til gamle, maaskee veldædige Jndretninger, og kun jage efter det Rye og det Fremmede. Kun saaledes kan man opnaae en Nations Gjenfødsel, der af misforstaaet Stolthed stod stille og ikke vilde slutte sig til Tidens Skridt. Ved at kaste et Blik paa Grækenland kan man overbevise sig om, at det kun er forgjeves Møje at ville fremtvinge en Forandring, der selv maa føles, selv forlanges og ikke udenfra tilskjæres og bestemmes. Grækerne have ikke vundet meget ved deres Revolution; de ere ikke komne stort videre end de vare. Til Beviis herfor kan tjene, at største Deelen kalder Sultanens Herredømme den gode gamle Tid, og at flere tusinde Grækere frivilligt give sig under hans Beskyttelse. Store Udvandringer finde virkelig Sted, og mangfoldige græske Familier nedsætte sig blandt Tyrkerne, som de iøvrigt hade. Jndtræder derikke under Kong Ottos Regjering nogen Forandring, der maa tiltale Nationens Aand, vedbliver man at regjere paa reent europæisk Viis, saaledes som Regentskabet begyndte, staaer man Fare for, snart at see Grækenland aldeles affolket, og paa det bittreste at krænke alle dem, hvis Kjækhed rev det bort fra Sultanens Scepter. Porten gjør alt Muligt, for at udsone sig med de Folkestammer, som den hidindtil med Ligegyldighed oversaae, fordi den ei forstod at regjere dem. J Syrien seer man jo nu Mebemed Ali, der engang hilstes som Landets Frelser, forbandet; men Sultanens Navn derimod er i disse Egne helligt, og Befolkningens eneste Ønske er at vende tilbage under hans Scepter Selv i Ægypten begynder man meer at spore Trang til at unddrage sig en Villie, der uden noget Hensyn byder, og som bringer sit eget Jeg Alt til Offer. J dette Land maa det snart komme til en stor, almindelig Udvikling, der, fremmet af Pesten, sikkert vil ende til Sultanens Fordeel. Mehemed Ali har udtømt Alt; han har intet Middel meer tilbage, hvormed han længer kan blende med sin fremkunstlede Storhed, og sætte hiin Skygge Civilisation igjennem, som han saa machiavellistisk har vidst at fremkalde. Han er netop nu mod Aftenen for Dagen af hans Tilintetgjørelse; han vil komme til at gjøre en System-Fallit, der maaskee kunde finde Gjenklang i mange Lande, især i Frankerig. Her i Constantinopel veed man dette bedre end noget andet Sted, og man er ganske fattet paa det Øjeblik, for at drage den størst mulige Nytte af Katastrophen. Mehemed skal selv være hildet i mørke Ahnelser, ikke uden Grund er han saa forekommende mod Sultanen, ikke uden Grund betaler han punktlig sin Tribut, der vistnok har kostet ham megen Anstrængelse at faae skrabet sammen. Directe Breve fra Sentari, af 19de Juni, fortælle om et heldigt Udfald, de storherlige Tropper den 15de f. M. havde gjort fra Castellet. De havde for Kanoner med og opstillede sig, da de angrebes af Jnsurgenterne, i en sluttet Carret. Jnsurgenternes Tab ved denne Leilighed skal beløbe sig til 150 Mand. Desuden lykkedes det de storherlige Tropper at aabne sig en Vei, af hvilken de let kunne skaffe sig friske Levnetsmidler, der begyndte at blive knappe, ind i Fæstningen.