Københavns Adresseavis, 1775-11-01
(Af Adresse=Avisen i Paris.)De bemærkninger, som vi her fremlægger for Læserens Øyne, kunne ikke gjøre nogen Paastand paa den Ære at være nye. Vor Hensigt er blot allene, at gjøre ham meere opmærksom paa en Sag, hvorom han allerede ofte, men desverre uden Virkning er bleven erindret. Den angaaer den hos Forældrene saa dybt indgroede Fordom, at vænne deres Børn til, at forrette alting med den høire Haand, og næsten slet intet med den venstre. Hvad vil for det første denne Forskiel imellem høyre og venstre Haand sige, En den grundet i Naturen, eller har man ikke meget meere blot vilkaarlig antaget den? Hvilken Urimelighed at forlange, at en Skabning med to Hænder skulde indskrænke sig til en eneste Haands Brug. Alle Dyr bruge gemeenlig baade den høyre og venstre Fod. Alle vilde Nationer, som have Naturen at takke for deres meeste Opdragelse, betiene sig af begge Hænder uden Forskiel. Ved hvilket urimeligt Jndfald har de meere polerede Mennesker opbragt en Forskiel, som, hvis den endog ved Vane maatte synes at have noget Behageligt, er dog i Grunden høyst skadelig. Den tiener til ingen Ting, undtagen til at berøve og den Tieneste, som den venstre Haand kunde giøre os, blot paa det at den høye skal beholde den Ære, at forrette alting allene. I det man ikke bruger den venstre Haand, bliver den uskikket og svag. Neppe er den endnu tienlig til den høire Haands Medhielp. Vi har ligeledes to Fødder, men bliver vel den ene subordineret den anden, med mindre det skeer paa Dandsegulvet, hvor man holder for, at det lader bedre, ved visse Bevægelser, at sætte en Fod for den anden, Børn ere næsten alle tilbøyelige til at bruge baade den høyre og venstre Haand, og man seer ikke, eller rettere man vil ikke see, at Naturen allene driver dem dertil, som herved i Tide vil forskaffe dem et Redskab meere, hvoraf de med Fordeel kunde betiene sig ved deres tilkommende Forretninger. Hvor meget skulde Menneskene ikke være dennem forbundne, som opdrager dem, om de vænnede dem til at bruge begge Hænderne paa eens Maade, eller om ikke den høire Haand, som dog visse lig ikke er smukkere end den anden, allerede i den første Ungdom tiltog sig et Fortrin for den venstre. Hvor er det mueligt, at Philosopher og Læger, Folk af en forsinet Smag, Lærremmestere af alle Arter ikke har sat sig imod den ne Misbrug, De mange Fordeele, som skulde følge deraf, for alle Livets Fornødenheder, for alle Kunsters Udøvelse, for et hvert Menneskes Beqvemmelighed, om vi alle kunde lige saa got bruge den venstre som den høire Haand, ere saa øyensynlige, at man uden megen Eftertanke strax kan indsee, dem. Man stoler vel derpaa, at man snart skulde lære sig til at bruge den venstre Haand, om man ved et Tilfælde skulde blive skilt ved den høyre Haands Brug; men man betænker ikke, hvor megen Tid og Umage dette udfordrer, og hvor stor den Fordeel er, naar man allerede ved en naturlig Færdighed besidder det, som man først ved en lang Øvelse maa vænne sig til. Hvad Nytte skulde en Krigshær forskaffe, som bestod af Soldater, der lige saa got kunde bruge den venstre som den høire Haand, som de syn hundrede Mænd af Gibea, af Benjamins Stamme, der vare keythændede. Den beste Opdragelse skulde altsaa være den, som var omhyggelig for, at giøre begge Hænder, lige skikkede og lige færdige til alle Livets Forretninger.