Berlingske Tidende, 1800-02-28
Fra Trykken er udkommen Den rette Religion efter Fornufa ten, given Menneskene ved guddommelig Anordning for 1800de Aar siden, eller Grundene for Troen paa Jesus, hans Guddommelighed, hans Forfoning og den HelligAands Virkning til aandelig Fuldkommenhed, tilegnet Sandheds Venner. Selges hos Agent Gyldendal i Klarebodenne No. 9 for 5 Mk. paa Trykp. og 6 Mk. 8 s. paa Skrivpapiir. Man kan ikke gjøre sig rigtigere og nyttigere Begreb om Jesu Religions Lære, eller Evangelium, end ved at ansee dette, som en guddommelig Lyksaligheds Anordning for Mennester; thi ligesom Degrebet af jordiske Regenteres Anordning medfører den dobbelte Forpligtelse for Undersaatternet baade at mødtage, kiende og følge den bekiendtgjorte Anordning, saa og at bevare og bruge den uforandret, og som den er given. Saaledes og tillige Forhold maa Menneskene erkiende deres Forpligtelse imod Jesu Religions Lære eller Evangelium, i det de ansee samme som den alt behærskende Guds Anordning; in denne Forpligtelse maa endog i sidste Fald findes langt større end i et første, eftersom guddommelig Viisdom overgaaer den menneskelige, og giver langt mere Vished om Lovgivningens Garulighed. Enhver, som høret om saadan Anordning, har derfor høieste Pligt til at underrette sig om dens Virkelighed, modtage, kiende og følge den; ligegyldig Forsømmelse, og modtvillig Foragt kan efter Fornuften ikke andet, end dømmes for langt større Forbrydelse, end naar man paa lige Maade forholder sig imod Menneske Regentens Anordning. Men det et tillige den største Pligt at hædre, bevare og anvende slig Anordning saaledes, som Gud gav den, og paa den Maade, hvorpaa man dog forholder sig imod jordiske Anordninger; enhver verdslig Regent vil med rette, at hans Forordninger skal forkyndes, læses eller høres af Folket nøiagtigen, ja Ord til andet, saaledes, som de ere udgivne fra ham. Ere vi da ikke skyldige til samme Forhold imod Evangelierne eller den guddommelige Anordning ved Jesum. Grundene for denne Pligt og Nytten dera fremstillede jeg for 7 Aar siden i Skriftet: Jesu Christi Evangelium som eneste rette Lærebog og Religions Regel for Christne. Jeg sigtede derved deels til at befordre Agtelsen af dette Evangelium som guddommelig, altsaa tilstrækkelig, uforhæderlig og for alle gieldende Religions Anordning og Veiledning, deels til at indrette Folkets Underviisning saaledes, at alle Lemmer i den christne Stat blive fra tidlig Ungdom førte til at kiende og forstaae denne Anordning, paa det de derefter tunde selv giøre Brug deraf til Erindring, Efterlevelse og Fasthed i deres Troe. Men endskiønt dette Forslag ikke strax blev fremmet til sin Hensigt, saa tabte jeg ikke Ønsket og Haabet derom; jeg kan derfor ikke undlade at bringe det i nye Erindring, ved den beqvemme Leilighed, som nærværende Skrift giver: thi, naar dette har beviist, at Jesu Religions Lære eller Evangelium er en guddommelig Anordning, saa falder den Følge og karlig i Pinene, at det har fortrinlig Ret til at hædres og anvendes som Anordning. Den Høiestes Anordning fortiener og fordrer den høieste Agtelse og nøiagtigste Anvendelse. Jkkuns denne kan tænkes som meest overeenstemmende med Guds Villie, som meest passende til at virke Menneske=Aandens sande og almindelige Forædlelse, og som den Vei, hvorpaa Verdens Religien kunde komme til den Reenhed, Fuldkommenhed og Enighed, hvorom Jesus Taler Joh. 4, V. 23. 24 og Joh. 10, V. 10. Jo mere man er overbeviist om Rytten af et Middel, jo alvorligere bruger man det, og jo mere Rytte har man deraf naar det virkelig er nyttigt. Manglen af denne Overbeviisning er den fornemste Aarsaa hvorfor den uskatteerlige Nytte, som kunne haves af Jesu Religion, er saa liden og siælden. Jntet kan altsaa være vigtigere Formaal for gavnsøgende Flid en saadan Overbeviisning og Udbredelsen deraf. Mere behøver jeg vel ikke at sige for at vente den retsindige Mands billige Dom over Bestræbelsen ved nærværende Skrift. F. L. Bang, Med. Dr. og Prof. Læge ved Frederichs Hospital.