Berlingske Tidende, 1777-11-01
Da Kongen har bragt i Erfaring, at en Landmand i Schlesien besidder et Middel imod galne Hundes Bid, som fra en adelig Familie er kommet til ham, og efter troeværdige Personers Sigende aldrig har slaaet feyl, naar den, der var bidt, strax efter den ham foreskrevne Orden har betient sig deraf, saa har H. M. ikke taget i Betænkning, herom at indhente den nøyeste Underretning; Og til den Ende anbefalet Ober=Collegio Medico, til bemeldte Sted at sende en Konsterfaren, og at underrette ham, paa hvad Maade han skulle anstille Undersøgelsen, for først at erfare, om det havde sin Rigtighed med Sagen. Efterat alt, hvad derom var sagt, ved afhørte Vidners Udsigende, var bekræftet, og Kongen havde aflagt Eieren af dette Middel med en anseelig Summa; har denne ikke allene foreviist den af Ober Collegio Medico hensendte Kongel. Pensionair-Chirurgo de Deele, hvoraf dette Arcanum bestaaer, men er og gaaet ud med ham paa Marken, og har med ham indsamlet det Slags May-Orme, som ere det fornemste Stykke deraf, og tillige lært ham Maaden hvorledes de ska behandles, og hvorledes dette Lægemiddels heele Tilberedning maae indrettes. Ober=Collegium Medicum opfylder altsaa H. M. Hensigt naar det trolig overleverer Publicum bemeldte Middel, og meddeler det Compositionen saaledes, som det har erholdet samme af Eieren. Og paa det intet deraf skal gaae forloren, har det agtet det for nyttigt, lidet eller intet at forandre i hans Beskrivelse, eller at indrette den ziirligere, men har heller villet beholde Eierens Egne Ord, saa ofte som kun Tydelig heden intet skulle lide. Men paa det man kan vide, hvad der egentlig under det Navn May=Orme forstaaes, og at man ikke skal blande den med den almindelige Oldenborre (Maykaser Scarabæus melolontha Linn.), hvilken af mange Læger er anpriist, som et sikkert Hielpemiddel imod galne Hundes Bid; saa vil det være fornødent, at meddele en egen, og endskiønt kort, dog saavidt mueligt nøye bestemmende Beskrivelse over denne saa kaldede Man=Orm. May=Ormen er et Jnsect, som af Linne sættes under Coleopterorum Klasse, og kaldes Meloe. Der gives 2 Acter af May=Orme: 1) Det ene Slags er den saakaldede Meloe Proscarabæus Linnei (Systema Nat. T. l. p. 49. Faun. Suec. p. 286.), ogsaa Anticantharus kaldet, og hvoraf man finder den beste Afbilding i Schafers Elem. Entomol. T. L. RII. Den er vel en Finger tyk, og undertiden 1 1/2 Tomme lang: Hunnen er større end Hannen. Den har ingen Vinger, men vel ganske smaae Vinge dekker, hvilke bedække ikkun Halvdelen af Legemet, ere bløde, nesten som Corduan, sorte, puncterede, og uden Glands derfor kan den ikke heller flyve, men kun langsom gaae. Dens hele Legeme er overhovedet blødt og sort, omgivet med brogede Ringe, blandede af blaae, grøn og guul. Hovedet, Fødderne og Bugen see meere røde en violette ud. Følehornene bestaae af 12 Leed, hvoraf de mellemste ere tykkere, end de ved Enderne. Paa de forreste og mellemste Fødder har den fem, men paa de bageste ikkun fire Leed. Dyppes Man=Ormen: Olie, saa døer den strax. Den har endnu den besynderlige Egenskab, at den, naar man berører den, giver en tyk, feed, guulagtig Saft, der er olied, og farver Fingrene, fra sig at alle Ledene; denne Saft, saavelsom Jnsectet selv, giver en behagelig Lugt fra sig, naar det gnies. 2) Det andet Slags er den egentlige saakaldede May=Orm, Meloe majalis Linn 10. (Frisch Beschr. von Jnsecten Th. V. Tab. V. Fig. 4.) Dette Slags er mindre, og har røde Ringe paa Underlivet, hvorved den adskiller sig fra den forrige, med hvilken den har Slimens Adskillelse tilfælles, naar den berøres. Disse Man=Orme udgiøre Hoved-Jngredientsen i det Arcanum, som her bekiendtgiøres. De opholder sig mestendeels paa Fæ leder, Enge eller paa Høye i Solen, og maae i May=Maaned indsamles i tørt og varmt Veyr. Da de ved den ringeste Berørelse. rørelse give den ovenmeldte Sliim fra sig, som skal være den beste til Lægemiddelet fornødne Jngredients, saa maae man, paa det at dette ikke skal skee, slet ikke røre dem med Fingrene, men de maae tages op med et Par Træpinde, som med en Tang, dog uden at trykke dem, og lægges i en Potte eller Glas. Saasnart de ere bragte hiem, maae Hovedet, dog uden at røre ved dem, over et Glas med reen Honning levende afskiæres med en Sax, og kastes bort, men Legemet lægges i Honningen. Derpaa tilbindes Glasset, og sættes paa et frisk tempereret Sted. Skulle Honningen maaskee efter nøgen Tiid meges indtørres, øses noget frisk paa, og de sættes igjen paa et frisk tempereret Sted, hvor de kan gjemmes i to til tre Aar, og i fornøden Fald, efter følgende Recept med Nytte anvendes. Naar man skiærer Ormenes Hoved af, maae man vel tage sig i Agt, at den flydende Materie, som derved viser sig, ikke spildes, men kommer tilligemed Kroppen i Honningen, da samme høre til det virkende. Naar Orme skal indlægges, maae til en Berliner Qvart Honning tages 200 Stykker af de sorte, eller 175 Stykker af de guldfarvede.