Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-10-27
Nyeste Post-Efterretninger. Man har faaet mangehaande forskiellige Efterretninger fra Constantinopel, som alle bekræfte: at Sultanen begynder at frygte for de allierede Magters Trudsler og er tilbøielig til Eftergivelse. Dette forsikkres i det mindste i de nyeste Handelsbreve fra denne Stad af 20de Septbr., som ere ankomne til Bucharest. Ogsaa skal en Engelsk Coureer, som den 17de forlod Constantinopel og som er ankommen til Vallachiet have overbragt denne behagelige Efterretning. Det er maaskee den samme Coureer, som siden er passeret fra Vien igiennem Frankfort og siden hvis Ankomst et Rygte har udbredet sig der om, at en Minister congres skal holdes i Vien angaaende Grækenlands Pacification. – J Berlin tales ligeledes meget om en Circulair=Note fra en stor Nordisk Magt, som gaaer ud paa at vise Nødvendigheden, af at denne Pacification paadrives med ligesaa megen Eftertryk som Hurtighed, da derved allene kan forebygges en større Ulykke end den man bestræber sig for at giøre Ende paa. (Det er vistnok af en ubeskrivelig Vigtighed at Porten kan blive formaaet til Eftergivelse i denne Sag, da det ellers let kunde lede til, naar den vilde vedblive at giøre Modstand, at den lod alle sine christelige Undersaatter myrde og styrtede sig derpaa i en Desparations=Krig. Man kan derfor i nærværende Tid ikke ønske noget høiere end at Porten vil antage de allierede Magters Forslag; men man maae derfor ikke troe at en fuldstændig Pacification vil derved for Fremtiden blive bragt tilveie. Man kan sige der er bleven lagt et Plaster paa Saaret; men som ikke vil kunne afholde det fra paanye at bløde.) Fra Constantinopel skrives vel under 20de Septbr., at Sultanen ligesom Divanet synes at blive fast ved deres Beslutninger, men at dog den Omstændighed, at de Dragomanns vedblive at underhandle med Reis Effendi har meget formindsket den Skræk, som de allierede Magters Ministres Demonstrationer havde foraarsaget, og da man desuden har det Rygte i Constantinopel at Jbrahim Pascha har ifølge en Underhandling med Admiral Codrington antaget Vaabenstilstanden, saa troer man ikke at Porten vil længe vægre sig ved at antage Traktaten af 6te Julii. Det hedder ogsaa, at da det er blevet anmeldet for Porten ved Tatarer, som ere ankomne fra Larissa, at de allierede Magters Admiraler have erklæret, at Grækerne staae under deres Beskyttelse, dersom en truende Fare skulde møde, saa er den Græske Patriark kaldet til en høitidelig Audience i Seraillet og det synes som at Porten vil betiene sig af ham for at indlede en Concession. - Den Østerrigske Jagttager meddeler endelig følgende nyeste Efterretning fra Constantinopel under 25de September: at Jndvaanerne i de Provinser af det Græske Continent udenfor Peloponnes, som tilforn havde været i en Opstands Tilstand, havde for nogen Tid siden sendt to Deputerede med Bønskrifter, som vare underskrevne af alle Capitanis og Distrikts forstandere til Patriarken i Constantinopel, hvori de lovede Troskab og Underkastelse, og bad om en almindelig Amnestie foruden om at den Bandsættelse, som deres geistlige Overhoved havde proclammeret imod dem maatte ophæves. Denne Underkastelsesakt blev den 18de Septbr. høitidelig overleveret til Porten af den Græske Patriark Agathangelos, ledsaget af 12 Medlemmer af den høie Græske Geistlighed. (Det er vel denne Begivenhed som har givet Anledning til det forhen omtalte Rygte.) Her blev Patriarken modtaget af Kiaya=Bey med alle de Æres-Beviisninger, som tilstaaes høie Autoriteter; han foredrog derpaa sin Begiæring med de Ord, maatte den Allerhøieste borttage Baandet fra de øvrige Forblindedes Øine, og lade dem erkiende Portens Naade i sin fuldkomne Klarhed, hvorpaa han overlevere de Bønskriftet. Kiana Bey svarede: at endeel af det Græske Folk havde vel haardt forseet sig imod Porten, og at de myrdede Fruentimmers, Børns og Oldingers Blod raabte imod Oprørerne; men at det bestandig havde været en Grundsætning hos den høie Port at tilgive rebelske Undersaatter, naar de angergivne underkastede sig.