Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-03-15
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Doctor Gintrac i Bordeaux afreiste Natten imellem 27de og 28de Febr. i største Hast til Blaye; ham fulgte senere, ifølge en Ordre, som bragtes af en Staffet, tre andre Læger; den 1ste Marts og Aftenen var endnu Jngen af dem kommen tilbage, og man sluttede deraf, at Prindsessens Nedkomst var nærmere, end man havde ventet. Gazetten meddeler Sagen uden videre bemærkninger; men Courier de Europe, ogsaa et carlistisk Blad, fortæller, at saasnart som Hertuginden havde seet sit hemmelige Ægteskab publiceret i Moniteuren, var hun falden i en jammerfuld, ubeskrivelig Tilstand, og at man ved Postens Afgang kun havde lidet Haab om hendes Liv. Virkelig gik d. 5te og 6te Marts det Rygte i Paris, at Hertuginden var død; men man ansaae det for at være ugrundet. Constitutionel beretter, at Beboerne i Forstaden St. Germain have udspredt det Rygte, at den hemmelige Gemal er ingen anden, end - Ludvig den 17de, som paa en underfuld Maade skal have overlevet alle sin Barndoms og Ungdoms Farer og med de uigjendriveligste Beviser, godtgjort for Hertuginden sin Jdentitet. J saa Fald blev Hertuginden ikke blot Regentinde, men Dronning af Frankerig. Gazetten er bleven anklaget for en Række af Artikler med Overskriften, Gazettens Logik ", hvori den har forsøgt at bevise, den nærværende Regierings Uretmæssighed. Uagtet Gazetten syntes selv slet ikke at nære nogen Tvivl om et godt Udfald, og uagtet dens Forsvarer, Hr. Berryer, gjorde sig al mulig Umage for den og søgte at bevise, at Ludvig Philip selv ikke havde holdt sin Trondestigelse for retmæssig; saa blev dog Redacteuren, Anbry=Faucault, dømt til 1000 Fr. Bøder og sexmaanedlig Fængselstraf. - Forsamlingerne om Finantsbudgettet have endnu til Slutning taget en meget mærkelig Vending, og Ministrene have vundet en Seier, som Pariserbladenne sammenligne med den, efter hvilken den russiske General Soltikow skrev til sin Keiserinde: "vinder, jeg endnu een saadan Seir, vil jeg blive nødt til selv at reise til Petersborg, for at underrette Deres Majestæt derom, fordi jeg da vil have mistet alle mine trofaste Folk." Ministrene have nemlig, ligesom berusede af Seiten, vovet et Skridt, der har væbnet selv det ministerielle Parti i Kammeret imod dem. Hr. Bousquet fremkom nemlig d. 5te med et Forslag om en Tillægsartikel, hvorefter alle fra 1814 til 1830 uddeelte Pensioner skulde revideres, og de udstryges, som vare tildeelte for Tjenester, der ikke havde været Staten til Fordeel, men til Skade. Dette modsatte Ministrene sig, og uagtet Mange, deriblandt OdilonBarrot, Mauguin, Bagde og Dubois, talede for denne Tillægsartikel, blev den, efter at den første Afstemning havde været tvivlsom, forkastet. - Kammeret var i stor Bevægelse og Medlemmerne bleve, imod Sædvane, en heel Time tilbage, efterat Mødet var endt, under levende og heftige Samtaler. Dagen efter læste man i Moniteuren to kongelige Ordonantser, ved hvilke der. Dubois og Bande bleve, som en Følge af deres Yttringer Dagen tilforn, afsatte fra deres Embeder, Baude, som Statsraad, og Dubois, som General=Studieinspector. En saadan Adfærd, sigtende til at berøve offentlige Embedsmænd al Uafhængighed, som Deputerede, opvakte naturligviis den største Sensation. Odilon=Barrot tordnede fra Talerstolen imod Ministrene, som vilde forbyde Embedsmændene at være ærlige Folk. Hans Tale blev modtagen med larmende bifaldsraab, og man hørte de bittreste Udbrud imod Ministrene. Hr. Guizot, som vilde forsvare deres Forhold kunde næppe komme til Orde, og kun ved Præsidentens store Anstrængelse lykkedes det ham, skjønt under idelige Afbrydelser, at bive hørt. Destoopmærksommere blev Kammeret, da Hr. Beranger, hidtil een af Høvdingerne for det ministerielle Partii, tog Ordet erklærede sig reent ud imod Ministrene og sagde til Slutning, at, dersom Kammeret lod et saadant Skridt af Ministrene gaae den, uden alvorlig at paatale det, opgav det selv sine Rettigheder og lod sig træde under Fadder af Ministeriet. Brove, tonede ham imøde fra alle Sider, og det varede længe, førend den ministerielle Hr. Madier de Montjau kunde komme til at tale, hvormed han endnu ikke var tilende ved Postens Afgang.