Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-02-20
(Fortsat.) Forhøret over Nina Lassave er allerede omtalt; hendes hele Navn er Virginie Josephine Nina Las save. Hun sagde at Fleschi havde besøgt hende i April i Hospitalet Salpetriere, hvori hun en Tid lang havde opholdet sig formedelst en Sygdom, og inviteret hende til at komme til ham i Boulevard du Temple. Da hun traadte ind i Retssalen bemærkede man et Liv i Fleschis Øine, han lagde Haanden paa Hiertet, som syntes at slaae heftigere Mennesket tager gjerne paa det Sted af sit Legeme, hvor det føler en Affection; denne Gestus have de Gamle ogsaa vidst at lagttage i deres Malerier, Han syntes kun med Møie at undertrykke nogle dybe Suk, og han bøiede sig for over for at høre bedre til. Nina talte i Begyndelsen med en svag Stemme; men efterhaanden lydeligere og meere bestemt, altid med megen Lethed, og hun ledte ikke efter Or denne naar hun skulde svare. - Hun besøgte ham, saae Maskinen og spurgte ham hvad det var, har svarede at det var en Maskine til Bomuldspinderie; hun lod ham høre at han fabrikerede Maskiner, som han siden tabte paa; men han trøstede hende med, at det dennegang vilde lykkes bedre. Hun besøgte ham flere Gange, fra den 26de Julii var der en Uroe over ham; han satte hende Stevne hos en Kone ved Navn Agarithe, og derpaa hos Annette Bocqvin; men udeblev, eller talte kun med hende et Øieblik. Da Ulykken var skeet og hun aabnede af Fieschi var Ophavsmanden, løb hun hen til Pepin- og Morey, fordi Fleschi havde lovet hende i April at disse to skulde sørge for hende ifald der tilstødte ham nogen Ulykke. Pepins Kone svarede, at hun ikke kiendte Fieschi, uagtet hun ofte havde seet ham. Morey bad Nina om at hun ikke maatte sige til hans Kone at Fleschi havde begaaet Gierningen; han opbrændte en Deel af Fleschis Papire og stevnede hende til en Samtale ved Barriere du Throne. Nina sagde: min Gud, hvilken Ulykke at skille 50 Personer ved Livet for at dræbe een, naar jeg vilde have dræbt Ludvig Philip, saa havde jeg taget to Pistoler med mig, skudt den ene af paa Kongen og den anden paa mig selv. Morey havde endvidere sagt, at han havde ladet Geværene paa tre nær, og disse vare just sprungne, ogsaa havde han sagt at Kongen skulde ikke undslippe. Morey havde sendt den bekiendte Koffert til hendes Logie (den hvori man havde transporteret Geværpiberne.) Hun havde lukket den op fundet fire Bøger og den omtalte Portefenille, som Morey tog med sig. Han lovede hende 60 Franker om nogle Dage; sagde hun skulde faae flere naar hun vilde begive sig til Lyon og opholde sig deri to Aar indtil Sagen var gaaet i Forglemmelse. - (Herpaa passerede det som er fortalt i det næstforrige Nummer af dette Blad). - Fleschisagde, at hans Bøger vare deponerede hos en Por tier ved Navn Schwarz, som havde bevaret Kugle formene. Han blev atter meget veltalende, sagde at han havde aldrig tigget om Naade; men at Nationen og hele Verden vilde vide at sætte Priis paa ham i hans sidste Øieblikke. Han fremkom herved tillige med den Mistanke, at Morey, som er en af de bedste Skytter i Frankerige, havde ladet Geværene saaledes at han (Fleschi) skulde blive dræbt derved; thi naar man lader et Gevær saaledes at der bliver et tomt Rum imellem Krudtet og Kuglen, saa vil Luftens Tryk bevirke at Geværet springer.