JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Man læser en Fortegnelse over alle de forTiden ledige geistlige Embeder i Norge. De ere i alt 43. Af dem har tre i Nordlandene været ledige fra Nov. 1817, sex fra 1819, to fra 1820; de andre i kortere Tid. N. R. T. 29.) Fra Stokholm skrives under 3 April, at den med Ostindiefareren Sirene (see dette Blad No. 29) Capitain Molin, i disse Dage fra Batavia og Singapore hjemkomne Ladning berømmes almindeligen for det gode Valg af de Artikler, hvoraf den bestaaer, og er begierligere søgt end det sidst hjemkomne Calcuttas. Gouverneuren i Singapore, der fordum har som Militair tjent under H. M. Kongens Befaling, har paa alle mulige Maader søgt at bidrage til Expeditionens Fremgang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Anmeldelse. Atten Secler ere forsvundne, siden Jesus Christus – en fattig Jøde fra den lille By Nazareth - grundfæstede i tre Aar, indenfor Judægs snevre Grændser, en Kirke, hvis saliggjørende Lære har forædlet den, i moralsk Betydning, vigtigste Deel af Jorden. Jesu Christi Forhold til sin Samtid; hans Læres Værd, hans Plans Storhed; hans Foredrags Ypperlighed, ere ligesaa mange Gjenstande for vor dybeste Eftertanke, som for vor højeste Beundring. Atten Secler ere henrundne, – og indtil denne Time kunne vi med Sandhed sige med hine Tienere der haver aldrig et Menneske saaledes talet, som dette Menneske!" – Jesu Levnetsbeskrivere – de fire Evangelister – have ligesaa lidet givet en fuldstændig Characteerskildring af deres ophøiede Lærer, som de have meddeelt nogen pragmatisk Udvikling af hans Taler og Gierninger. De have ikkun optegnet det af hvad de saae og hørte, som isærdeleshed gjorde Jndtryk paa dem, de have ikkun leveret enkelte Træk til Maleriet af Verdens Frelser; men det, de have optegnet, er tilstrækkeligt for enhver sand Jesu Christi Tilbeder, til selv at udmale sig Dydens og Viisdommens personificerte Jdeal. Heldigen har en nordamerikansk Geistlig udført en kortfattet Charakteerskildring af vor Frelser. Jesu høje og elskværdige Eiendommelighed er her kort, syndigt og skjønt fremstillet. Oversætteren anseer dette lille Skrift, som en behagelig og opbyggelig Læsning for Christne af alle Stænder, i den nærforestaaende Juvelfest. Det udkommer om nogle Dage, under Titel, Characteerskildring af Jesus Christus, Anledning af Joh. Evang, 7 Cap. 46 V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Skulde der ved Salget blive noget Overskud fra Udgifterne ved Udgivelsen, er det bestemt for Missionskassen. Dhrr. Præster, her i Byen som i Provindserne, saavelsom enhver Anden, i hvis Evne det staaer, at bidrage til dette opbyggelige Skrifts Udbredelse, ønsker Oversætteren herved, foreløbigen, at gjøre opmærksomme paa samme. Kjøbenhavn, d. 22 April 1826.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Kjøbenhavns Børs den 25 April 1826. Hamburg 2 M.a vista 236. Species 232 Specier solgtes til 13 Rbmk. 15 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier 182 184 Rbd. Sed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Svenske Sedler pr. Rdlr. Rigsgield. 57 Rbs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 84 84 1/2 Rbd. Sed. Dito Dito. 71 171 1/2 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Nationalbank Obligationer af Laanet 4 Febr. 1820) 100 100 Rbdre. Dito Dito. 116 116 1/2 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Rbd. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 100 100 1/2 i Banc4 pC. Dito nye.... i Banco i Sedler Asiatiske Actier.... 3 pC. nye danske Oblig. L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-25
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numer J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes de med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Post contoirer mod 2 Rbd. Sølv ialt Qvartalet, for et Exemplar paa Trykpapir. J Kjøbenhavn er Prisen 2 Rbd. i Sedler. Her i Staden mod tages Subskriptionen i store Helliggeiststrædet No 144. Enkelte Numere overlades ikke. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-28
Brandere, den ene anført af Ciriakos, Ødelæggelse over Fjenden. – Til Hevn blev Jpsaras Erobring besluttet af Tyrkerne, og den faldt i Juli 1824, sandsynligt ved Forrædderie. Men under Kampen var Canaris ei uvirksom med Branderne. Efter Jpsaras Fald begav han sig under den tapre Viceadmiral Sachturis Commando, og udmærkede sig stedse. – "Ligesom han i Henseende til sit Mod er en Løve, saaledes have ogsaa hans Ansigtstræk en paafaldende Lighed med denne Dyrenes frygtelige Konge, hans Hud er farver brun af Solen, hans Pande fuld af dybe Rynker, hans Kindbeen staae langt frem, hans Øine ere graa, næsten runde og lidt rødstribede, de buskede Øiebryn ere kun buede i den yderste Ende. Hans Næse, noget forrykket ved Fødselen, har et Par opspilede Næseborer, og hans brede Kjæver ende sig i en fiirkantet Hage. - Hans Klædedragt simpel. Panden dækkes af en rød ulden Hue Paa Søemandsviis bærer han et Tørklæde af grovt Tøj slynget om Halsen; et Par vide Beenklæder, som kun naae til Knæerne, vise hans blottede muskuløse Been. Han er næsten altid barfodet ombord paa sit Skib, sjelden klæder han sig af, ei engang om Natten og paa Land; hvor kun en simpel Matte tjener ham til Leie. En saa streng Levemaade har hærdet ham mod alle Besværligheder. - En interessant udførlig Skildring af denne mærkelige Mand, og Beretning om nogle af hans vovelige Foretagender, læses i Riise's Arkiv, Marts d. A. Mathissons haarde Dom over Rousseau. "Rousseau - i Midten af sit Liv, ved sin Emil en af Ungdommens første Velgjørere, blev ved sit Livs Ende, ved det, for hele Verdens Øjne, i sine Bekjendelser, oprullede Register af de skændigste Tøilesløsheder, een af de største Ungdomsfordærvere. Efterat have læst hans Bekjendelser – som for Sædelighedens Skyld enten aldeles ikke skulle være skrevne, eller optegnede i Hieroglypher - har jeg draget en skarp Demarcationslinie imellem Rousseau som Skribent og Rousseau som Menneske; hiin kroner udødelig Hæder, denne brændemærker uudslettelig Skændsel. En godmodig Kone - hvis Svagheder jeg langtfra ikke vil tage i Forsvar – deler, da den unge Landstryger intet blivende Sted havde Huus og Eiendom med ham, og bliver sider hans største Velgiørerinde. Denne Kone, som havde erhvervet sig de retmæssigste Fordringer paa hans evige Taknemmelighed, see vi af han selv, ret med Velbehag, givet til Priis for Verdens Spot, som den meest foragtelige Bolerske Sandelig en Nederdrægtighed, for hvilken ethvert retskaffent og ædelt Gemyt maa gyse tilbage Aldrig - saalænge Menneskeslægten har aandet var et utaknemmeligt Hjerte tillige et godt En Mand af ægte Æresfølelse og fiin Takt, er vel heller aldrig endnu sjunken saa dybt, at han har betroet, endogsaa sin meest prøvede Ven ubetalte qvindelige Gunstbeviisninger." – Havde den ædle Mathisson, da han fældte denne haard Dom, erindret Rousseaus Devise: Vitom impen dere vero; havde han vistnok dømt mildere. n. I. m.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-28
Kjøbenhavns Børs, den 28 April 1826. Hamburg 2 M.a vista 235 Species 231.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-28
Specier solgtes til 13 Rbmk. 14 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. 189 190 Rbd. Sedl. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 50, 605 Rbs. Teg. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 84 1/2 85 Rbd. Sedl. 71 172 i Banco. Dito Dito. . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-28
Nationalbank Obligationer af Laanet 4 Febr. 1820) 100 1000 Rbd. Dito Dito. 153 116 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. - Rbd. r. 6. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, 100 1/2 101 i Banco. ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye..... i Banco i Sedler Asiatiske Actier .....L. Sterl. 3 pC. nye danske Oblig. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 1000000 Raa Treogtyvende Aargang. No. 34. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Et Par Ord om vore Fruentimres overdrevne og planløse Læsning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Harlekin siger et Sted i en italiensk Comedie: "J forrige Tider læste Man Jntet og vidste Alt, nu læser Man Alt og veed Intet. Kunde Man ikke sige det Samme om vore Fruentimre i Almindelighed. Jeg taler ikke omen Masse af Kundskaber – thi vore Fruentimre, skulle ikke være Professorer – men om Forraadet af Tanker, som er uendeligen at foretrække for hiin. Dette Forraad bliver ikke erhvervet ved Læsning, men ved Eftertanke, ligesom Manikke bliver rig ved at borge, men ved at erhverve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
En Huusmoder som vil gjøre sin Pligt, har ikke megen Tid til Læsning, men megen til Tænkning; thi den største Deel af hendes Forretninger giver hende Otium nok dertil. Dette er udentvivl Aarsagen, hvorfor en Tanke i hendes Hoved og en Følelse i hendes Hjerte, naar den eengang har rodfæstet sig deri, ikke let Løverdagen den 29 April 1826. lader sig udrydde, og at Kjerlighed og Had bygger sig ind hos Fruentimrene paa en Maade, hvorom vi Mandfolk ikke have noget Begreb, Naar de nu tale om Det, som de paa denne Maade have gjort til deres Eiendom, som de have betragtet fra alle Sider, som de have opløst i sine Elementer, og forenet med Hovedstolen af deres egne eiendommelige Tanker og Følelser, saa ere deres Samtaler altid belærende, altid interessante, fordi de lade os kaste et Blik i deres Inderste, hvori vi ofte - ganske ufor ventet – finde mere Sandhed, Dybsind og Viisdom, end vi ved al Eftertanke kunne opspore. Denne Eiendommelighed er det, som fortryller os i aandfulde Fruentimres Samtaler, og som ikke kan erstattes ved nogen Bogviisdom; men den forstyrres og ødelægges ved det grændseløse Læseraseri. Biens Arbejdsomhed har ofte tjent til Billede for Huusmoderen. Vi kunne ogsaa benytte os af dette Billede for vores Gjenstand, og udføre det videre. Aldrig bærer Bien Blomster verdenens Gaver i sit Huus, uden i sit Inderstes hemmelige Verksted, at have forvandlet dem til noget Nyt, og den kostelige Honning, som fylder deres Celler, er saa ganske deres eget Værk, at ingen Smeltekonst formaaer at opvise de Blomster, hvoraf den er tilberedt. Ogsaa Fruentimrenes Tanker burde være deres egen erhvervede Eiendom. Aldrig burde Man kunne sige: Hun taler som denne eller hiin Bog, eller overhovedet som en Bog; men Man burde kunne føle, at hun havde tilegnet sig Stoffet og forvandlet det til sin Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Dette Billede frembyder endnu en anden Lære. - Ogsaa Sommerfuglen slagrer fra Blomst til Blomst; men den lader sig nøie med at nippe af de søde Vægre, og - medens Bien ikke har Tid til Tidsfordriv – kjender den ingen anden Beskæftigelse, end at fjase om med sine Lige, og saaledes hendøer den, efter nogle faa bort spøgede Dage, uden at danne noget, eller efterlade Spor af Tilværelse. Var Livet en Leg saa kunde maaskee denne Tumlen fra Bog til Bog, hvorved Intet vindes, tillades som den bedste Tidsfordriv, men hvilket Fruentimmer vil vel tilstaae for sig selv, at hun kun lever for at fordrive Tiden, og at hun læser alene for at glemme sin unyttige Tilværelses utaalelige Byrde? Al Læsning, som ikke er Næring for Aanden, er Tidsfordriv, men ingen Læsning kan danne og undervise, hvorved Man ikke tænker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Fruentimrene klage over, at de blive skjødesløst behandlede af Mandfolkene. Sandt er det, at der nu viser sig, i det selskabelige Liv, en Afsondring mellem begge Kjøn, som forhen var ubekjendt. Lad den første og største Skyld længe nok være paa Mandfolkenes Side; men ere derfor Fruentimrene ganske brodefrie heri Og er maaskee ikke deres ørkesløse, aandsdræbende Læsning den første Kilde til vore Selskabers Aandsfattigdom: nem Det Kongelige Opfostringshuus. i Kjøbenhavn. (Af P. C. Becker.)(Fortsættelse; see No. 32.) Synge- og Musik-Skolerne. Hvad var alle Jordens Glæder. Uden dig, o Harmoni Held Enhver som dig tilbeder, Held os, vi tilbede dig! Pram Naar vi Glæden trindt os seer, Naar vor Stemme Jubel er, Naar os Vennesamfund fryder, Naar vi Glædens Stemme lyder, Hvad er da vor største Fryd? Harmoni. - din Himmellyd! Naar til sidste Hvilested. Vi en Broder fænke ned, Naar vort vemodsfulde Øie Seer med Taarer mod det Høie Hvad kan da indgyde Trøst: Harmoni. - din blide Røst. Naar til Kamp for Arnens Fred Vi med Kæmpestyrke stred, Naar os Død og Farer true Midt i Kampens vilde Lue Hvad opflammer da vort Bryst? Harmoni. - din Tordenrøst!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Naar i Templets Helligdom Vi som Herrens Dyrker kom: Naar vort rørte Hjertes Tone. Trængte sig til Herrens Trone; Hvorved hæved Sjælen sig? Blide Harmonil, ved dig! Evig skjønne Harmoni. Stedse du gjør Aanden fril Naar os Glædens Røst henrykker, Naar os Sorgens Vægt nedtrykker: Da er du vort Himmerig, Evig skjønne Harmoni! Dvæl da her i Barnets Kreds! Med sin Lod saa vel tilfreds Dig han barnligen tilbeder, Du, som Glæde ham bereder! Dyæl og sku i Barnets Færd Harmonii din høie Værd! Vel hans Yndest simpel er Ei din Helligdom han seer, Men han er uskyldig - liden, Modnes først til Kunst med Tiden; Barndomstiden er kun kort Nutids Smaat kan vorde Stort. VI.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Tegneskolen. Nur der Natur getrenes Vild gefalt. Shiller. Ven, Du, som under det Gode det Skjønne, Følg mig til Døren fortroligen hen Umagen skal jeg forvist Dig belønne; Der skal Du finde Dig frydet igjen. Nys sad Dit Øre, som Dommer paa Tronen, Medens Du lytted til barnlige Qvad, Og skjønt der ikke var Troldom i Tonen, Sad Du maaskee dog et Øieblik glad. Her skal nu Øiet Din Ledsager være, dømme med Skaansel som Ørerne før. Har Du Din Passer. - Dit Øienglas, Kjære Vel – saa trin ind af den aabnede Dør, Seer Du hvor rappe de Smaalingre løbe Hen over hvidglatte Flade paa Brædt, Mønsterets Former sig trolig afstøbe Under det barnlige Øie saa net. Her skygger Træets den herlige Krone, Jndbyder Elskov til venlige Ly Fjedrede Sanger den skjænker en Trone; Yngling og Pige til Skyggerne tye. Her boltrer Fisken med Fryd sig i Voven, Ahner forræderske Krog ei i Flod. Hist søger Hjorten sin Mage i Skoven, Drømmer ei Faren, som knækker dens Mod. Her breder Fuglen sin dunede Vinge, Synes at sjunge: "min Skaber er god Derfor jeg vil til hans Himmel mig svinge, Takke ham rørt ved hans Tronskammels Fod! Her staaer en Nar i de vindige Klæder, Spanker paa Flisen og praler af Daad. Hist seer Du Armodens Søn, hvor han græder, Smerteligt saaret af Kummerens Brod. Her stander Troens de kronede Helte, Petrus og Paulus paa klippefast Grund. Hist maa i Taarer Dit Øie hensmelte Ved St. Johanness Hoved i Blund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Her er Madonna, som Frelserens Moder, Himmelens Barn i det reeneste Skjød, Han, som Dig kjærligen kaldte sin Broder, Da han Dig frelste fra Rædsel og Død. Alt dette søger det barnlige Øie Troligt at fatte i Tanke og Form. Lad nu dets Stræben Dig synlig fornøie; Børner kun Børn - see det være Din Norm. Dog jeg har glemt Dig at vise det Bedste, Her end en Dannemand *) hæderlig staaer. Ræk ham Din Haand – hed ham venligen gjæste Armodens Fristed til sildigste Aar! Vel er han født hist paa Norriges Klippe, Dog er hans Haab ikkun Dannemarks Vel Ønsk ham, at Haabet ret aldrig maa glippe. Ønsk ham som Olding den Kraftfuldes Held, 2 Læreren. VII. Kirken.). Religion des Kreuses, nur du verknupftest in einem Kranze, der Demuth und Kraft doppelte Palme zugleich Schikler. Hvor skal Aanden sig et Fristed finde Midt i Livets grumme Trængsels-Jld? Hvor skal Trøstens blide Taarer rinde, Løsnede af Haabets Straale mild? Hvor skal Modgang staae for Støvets Øie Gavnlig her som Dydens Prøvesteen, Hvor skal Tanken sig mod Frelsen bøie Og forglemme Ondskabs aabne Meen, Hvor skal Kjærlighedens klare Lue Lyse for os gjennem Død og Grav, Medens vi i Tanken Korset skue Hist paa Golgatha som Livets Stav, Hvor skal fælleds Trang os høit paaminde At selv Svaghed boer paa Tronens Guld Og at Betleren skal Fyrsten finde Som sin Broder hist bag Gravens Muld Under Templets høitidsfulde Bue Er et Fristed for den pinte Aand! Der kan Skjæbnens Rædsler ei os true, Der skal Naaden løse Frygtens Baand, Ordet "Menneske som Rang kun gjælder Der, hvor Ordensbaandet "Afmagt er, Der, hvor Fyrsten sig som Synder mælder Og med Angersgraad til Himlen seer. *) Hvori ingen Gudstjeneste holdes. Der – o der vi ville ofte knæle For al Naadens Gud i Ydmyghed, Give Hjertets Takkebønner Mæle, Bede Himlens Fred til Jorden ned. Hør os da, vor Fader i det Høie Hør din svage Skabnings varme Bøn: Giv os efter Livets svare Møie, Salighedens Sejerskrone skjøn!" Giv at ogsaa dette Tempels JndreAtteraabnesmaasom Naadens Dør! Lad i det den klare Stjernetindre, Som os Livets Bane sikker gjør! Skjønt jo staaer ved Skolen Kirkens Tinde, Begge have jo det samme Meed; Ladda denne sig med hiin forbinde, For at give Hjertet Trøst og Fred! Roticer om det danske Sprog, (Fortsættelse; see No. 20) Bärens, Joh. Henrich. Død 1813. som Etatsraad og Ridd. af Dannebrogen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Dansk Grammatik for Jndfødte. 1805 L. 8. Udkom i August, og paa faa Maaneder var et Oplag af 700 Exemplarer udsolgt. Andet forbedrede Oplag. (Nov.) 1805. 35 S. L. 8. Dette lidet Skrift, som meget bruges i Døttreskoler, har følgende aatte Afsnit: I. "Hensigten og Fordelen af Tale og Skrift. 2. De forskjellige Ordklasser. 3. Sætning; dens væsentlige Deele, Periode. 4. Ortografien eller Retskrivningen. 5. Skilletegnenes Brug. 6. Anmærkninger i Henseende til Sprogets Renhed. 7. Deklamasionen. 8. Skjønskrift. De fornemste Regler for samme. Forfatteren brugte Fistedetfor Ph. For Ex. Filosofi, Fænomen, ikke Philosophie, Phænomen. K skrev han istedetfor C. forved a, o, u. For Ex. Katrine, Konsul, Kubikmaal. Sistedetfor Cforvede, i, y, æ. f. Ex. Seremoni, Sivil, Sypres. S. istedetfor Ti Porsion, Sanksion, istedetfor Portion, Sanction. Sistedetfor 8 i Sire, Septer, Svibel. Forfatteren brugte en i korte Lærebøger af denne Natur følgeværdig Regel, nemlig: at han ved at angive Regler, som han ansaae rigtige, tilføiede Andres Skrivemaade. Saaledes, til Exempel, var det hans Regel: "Vokalen, bør aldrig fordobles." Dog tilføiede han, at andre Skribentere derimod fordoble Vokalerne, og bruge det stumme e meget hyppigen", og nu bemærkede han de Regler, hvilke de herved følge. Jdeer om lovbefalet Retskrivningslære.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Jndført i Skandinavisk Litteraturselskabs Skrifter 1812. S. 302411. rec. i Litter. Tid. 1813. No. 48. Et Udtog af Afhandlingen stod i PeniHan udgav Anviisning til Skjønskrift 1808. (Lærde Eft. 1809 No. 26. 27. 37. f. Penia 1808 S. 528, 1810 Nr. 8 og 9. Bøgh, Math. Fr. Georg, Amtsprovst. Han var fra 1792 Lærer ved det Kgl. Landkadet Akademie, hvor han gav Underviisning i det danske Sprog; hvortil han brugte i omtrent 3 Aar en kort dansk Sproglære, forfattet af Abrahamson, og dennes Eftermand i Undervisningen, siden Amtsprovst Jensen. Derefter, omtr. 1795, udgav han: Udtog af den danske Sproglære til Brug ved Underviisning." Baden nævnte det fordeelagtigen i sit Udtog, og der blev valgt til Brug i Kjøbenhavns lærde Skole. 2det Oplag 1800. 55 S. st. 8, uforandret men med en Fortale, dat. 16 Apr. 1800. - 3die Opl. 1808. - 4de Oplag 1825., begge uforandrede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
Paa den Gyldendalske Boghs. Forlag. - Udgav sidden: Forslag om en Lov-Commission for det danske Sprogs Retskrivning. 14 S. i Minerva, Juniheftet 1805. Herved foranledigedes nogle Erindringer deels i Nyrups Skrivt og Retskrivningstheorierne S. 659, deels fra Rahbek og Schreiber; hvorved Hr. Amtspr. igjen foranlediges til en nøjagtig Gjennemgaaelse af Sagen, og de mod ham gjorte Jndvendinger og udgav derefter: Almindelig dansk orthographisk Undersøgelse. Et Forsøg 1807. 111 S. 8, hos Schulz; recens. med flere Skrivter om Sagen i Lit. Tid. 1813 No. 37 o. f. - Om Bogstavernes Navne; en Afhandling i "Videnskabelige Forhandlinger ved Sjællands Stifts Landemode." 1ste Bind. 1812. S. 244271. Forfatteren undersøger, hvorvidt det er rigtigt eller ikke, at forandre, som man har foreslaaet, de Navne, vore Bogstaver hidtil have havt. Resultatet bliver, at de fleste bør beholdes uforandrede. "Jmidlertid ere Navnene Aa (a), Æ, Je de rette Bogstavnavne, og uagtet de anførte Vanskeligheder troer jeg dog, vi bør forsøge at indføre disse. Af Hr. Forfs, ovennævnte Udtog hensætte vi følgende, der klart viser hans Retskrivning: Den første ortografiske Regel burde være. skriv, som du taler. Men da Alles Udtale ikke er eens, da Skrivningen ofte er forskjellig fra Udtalen; da Alfabetet er utilstrækkeligt til at betegne hver forskjellig Lyd i Udtalen; da manges Udtale desuden er urigtig, saa kan Udtalen ikke blive Regel, hvis vi ville have Fasthed i Retskrivningen. Man maa derfor lære, hvorvidt man kan forlade sig paa Udtalen. Skribenternes Brug kan heller ikke blive Regel, saasom samme er meget vaklende. Dog da man skriver for at forstaaes, bør man følge Brugen, for saavidt den er fast og almindelig. Meget hvad Retskrivningen angaaer, maa læres af Øvelse; thi Regler for alle Tilfælde haves ikke. Skriv ikke istedenfor k, ikke ph istedenfor f. ikke ti forved en Vokal istedenfor si, ikke 3 istedenfors, men brug allevegne k, f. s. Overalt bør Ord af andre Sprog som optages i Dansken skrives som danske Ord. Undtages kunne dog saadanne fremmede Ord, som endnu ere lidet bekjendte, item Egennavne, især Personers Bi navne." – Han skriver, veed, for ikke at forvexle det med ved Det understyttende e i Stoel, men Stole) og vaer, o. s. fr. Endeligen nævne vi samme Forfatters, Dansk Retskrivningslære, foredraget som selvstændig videnskabelig Lære, et Forsøg, Per varias nens artem experientis fecit. Khavn 182 trykt og forlagt af A. Seidelin. 248 S. 8.1 Rbd. 4 Mk. Rec. i Lit. Tid. 1825. No. 6. 6. Canel, Pierre. Udgav i Begyndelsen af attende Aarhundrede i Kjøbenhavn nogle faa grammatikalske Skrifter over det franske Sprog. Carstens, Ad. Gotthard ( 1795) Hans Arbeider i Selskabet til de skjønne Videnskabers Forfremmelse ere almeen erkjendte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-29
samme Selskabs Skrifter 6te Stykke læses af ham: om aabne Vokalers Medvirkning til det poetiske Udtryks Styrke og Livagtighed. Re af Jac. Baden i "Maanedlige Tillæg" 1767. S. 197 og i Sporons Breve S. 113. - Med Forfatterens Tillæg indført paa Tydsk i N. Biblioth. d. schönen Wissensch. IVV Th. Samtale om Vokalernes Sammenstød i danske Vers, i samme Selskabs Skrift, 6 Stykke (re. i Sporons Br. S. 149-152). - J Profes. Jac. Badens Fortale til første Udgave af hans Grammatik siger han: "En særdeles Værd har min Prosodie erholdt derved, at Hs. Excellence Hr. Geheimeraad Carstens, vor Metius og Aristark, har umaget sig med at gjennemlæst Hefterne førend jeg omarbeidede dem, og at meddele mig adskillige Rettelser og Erindringer, hvilke jeg har betjent mig af ved Omarbeidningen. Hvor ønskeligt skulde det været for vo Poesie, om denne Mands Alder og Embedsforretninger havde tilladt ham at lægge selv Haanden paa en dansk Prosodie, da kunde vi have ventet noget fuldkomment. Castberg, Peder Atke. 11823. Han Læsebog for Døvstumme. 1806. - Blandt han Programmer i Anledning af Døvstumme-Jnsttutets Aarsfester handle tre for Aarene 1809-II om Tegn, eller Gebærdesproget med Hensyn paa dets Brug af Døvstumme. - Forelæsninger over Døvstumme Undervisningens Methode. Med er Kobber over et Haandalfabet. Khavn 1818. 8 Chamereau, i sin Tid fransk Sprogmester i Kjøbenhavn; udgav 1737 en fransk Grammatik med Samtaler, og en Glosebog; 1744 et dansk, fransk og latinsk Lexikon. 2 Deele. 4. Eliau, Thomas, i 1764 i Bergen. Af ham haves, Journal over den orthographiske Krig. Khavn 1742. 4, imod v. Haven. Adde unum tribus &c. eller en Commentair over (Høisgaards) første orthographiske Prøve kaldet Tres faciunt collegium, af Rudolph Frederigsøn. ib. 1743. Colban. Fr. Andr. Læsebog for Begyndere. Khavn 1796. Colding, Pov. Jensen. Etymologi cum latino danicum. Rostoch. 1822, fol. Collin, Jon., Etatsraad, Finantsdeputeret, R. a. D. J Qvartalsskriftet: For Sandhed læses af ham: Nogle bemærkninger over Sprogphilosophie, Synonymer og Sprogets Rigdom. V.B. 193249. VI. 4346. (Fortsættes.)