Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-06-26
Vi ville i Korthed fatte vor politiske Troesbekiendelse, saaledes som den stedse har været og stedse vil blive Fred forenet med Frankerigs Uafhængighed og Værdighed; (hvori ere disse blevne krænkede af de udenlandske Magter, naar Hertugen af Modena alene undtages,) Uforanderlig Troeskab imod Juli-Revolutionens Jdee, som er en Jdee og Nationalitet, Retfærdighed, Orden, Hæder, Maadehold, Friehed og den almindelige Civilisation, en hæderlig og reen Jdee, som vi gjerne ville mangfoldiggiøre, som troe har betegnet alle vore Noteringer, som aldrig har forraadet vore Hierter. Det er langtfra at vi ville efterligne vores Modstandere i deres Lidenskabelighed og Bagtalelse; men Mændene af 13de Marts maae svare os, om kun eet af deres Lofter er blevet opfyldt, De ville have forenet alle Meninger omkring Thronen, og de have tilveiebragt ulyksalige Misforstaaelser iblandt de ædleste Mænd, som vare bundne til hinanden ved Friehedskiærlighed og Følelsen af Fædrenelandets Fare. (Det er dog lykkedes den ganske godt, naar den kunde have Majoriteten i Kammeret, paa 41 Personer nær, paa sin Side.) De vilde befæste Revolutionen og de have ved at opløse Nationalgarderne i de krigerigste og meest hengivne Stæder brudt deres naturlige Stotte, (som i Strasborg, hvor den greb til Vaaben for egenraadig at forandre Toldafgifterne, istedetfor at betiene sig af sin Petitionsret; i Lyon for at tilveiebringe en anden Tarii, i Grenoble for at understøite en forhaanende Procession. En Lovløshed Friehed, hører man til et frit Folk, hvor man er idelig udsat for Fornærmelser og Forhaanelser, for vilkaarlige og despotiske Handlinger; til borgerlig Friehed hører at være frie for disse. -De vilde begunstige Frankerigs Frelser Trykkefriehed, og de have indskrænket den ved deres Forfølgelser, ødelagt den ved deres Paalæg, fordærvet den ved deres Opkiøb, undertrykket den ved deres Pengestraffe. (Klager man endnu over Mangel paa Trykkefrihed i Frankerige, hvor alle Blade ere fulde af Løgne, falske beskyldninger og personlige Forhaanelser, skal da ene Regieringen til og lide, skal den roelig tillade Lidenskabelighed og Ondskab at forføre Ungdommen og de Udannedes Siæle, Den uindskrænkede Trykkefriehed er just derved saa skadelig, fordi Lidenskabeligheden er altid mere virksom og meere høirøstet end Sandbeden. Jntet kan være mere velgiørende end den fornuftige og sindige Meningsfriehed, der taler i en kraftfuld, men ædel Tone, intet skadeligere end den ubegrændsede Skrivefriehed; hvorved det er enhver tilladt, at udgyde sin Ondskabs og Lidenskabeligheds Gift i alles Hierter.) De vidste, at Nationens udyre Majoritet og det Deputerede Kammer vilde afskaffe Pairiets Arvelighed, og de have udskieldet den nationale og parlamentariske Villie for Sværmerie og Daarskab. De have erklæret, at de vilde indføre den lovlige Ordens Herredømme, og der gives ingen Lov, hvis Anvendelse de ikke have fordreiet eller forfalsket; (og alt dette har Kammernes store Majoritet ikke følt noget til; og disse Skieldsord fremsættes saaledes uden alle Beviser; de bevise kun at Regieringen respecterer Pressens Friehed, da den taaler saadanne Udladelser. En fortræffelig Declamation for at forberede saadanne Dages Begivenheder som d. 5te og 6te Junii.) De have lovet at ville understøtte Kammerne og de have undertrykket deres Jnitiativer; de have ved Giestfriehed villet afbetale Frankerigs Gield mod Polens, Spaniens og Jtaliens Patrioter; men de have brændemærket den ved skammelige Betingelser, som de have forbundet dermed. (Junidagene har retfærdiggjort Regieringens Forsigtighed, ikke Oppositionens Skieldsord; allene Polakkerne er Frankerige forbundet og det dog kun paa en inddirecte Maade.)De lovede os indvortes Sikkerhed; men som bestandig bleve forstyrret ved Opstand, ved voldsomme Collisioner imellem Folket og Embedsmændenne og ved stedse dristigere Angreb af den styrtede Regierings Tilhængere. (Udgivelsen af denne Protestation udviser hvor vanskelige det maae være for Regieringen i en Friestat at forhindre at Gemytterne ikke blive uafladeligt irriterede.) De forkyndte os en almindelig Afvæbning, og have forviklet os i en saa uopløselig Labyrinth af diplomatiske Jntriger, at det er dem næsten umueligt at sætte en Grændse for denne Spændings Tilstand, som hverken er Fred eller Krig, som dræber vor Handel og Jndustrie, (det kommer af de Misligheder, som det liberale Partie har uafladeligt opvakt i alle de omtalte Lande; et for udbredet Slægtskab generer. Regieringen kunde ikke giøre til at indvortes Uroelighed udbrød i det ene Land i Europa efter det andet, eller engang forudsee dem.) J hvilken Forfatning er Frankerige bleven dragt efter to Aars Erfaringer ved dette Qvasilegitimitets=System, Er ikke Kongernes Forbund udenfra blevet mere truende end nogensinde tilforn, (hvori bestaaer det ja Rusland er blevet mægtigere ved Polens Betingelse; men saa er ogsaa Belgien og det reformerede England vundet for Frankerigs Jnteresse ved Regieringens Klogskab; kun Partieaanden kan fortie denne Sandhed). En ikke en Borgerkrig udbrudt i det Jndre, (nu følge mange Declamationer i denne Anledning; de 41 tænkte ikke paa Borgerkrigen i Paris.) Restaurationen og Revolutionen staae ligeoverfor hinanden; den gamle Kamp, som vi troede tilendebragt begynder paa nye. Regieringen maae vælge (Frankeriges Deputerede, Parises Borgere have valgt); dens nærværende tvetydige Stilling kan ikke længere holdes; den giver den hverken Kræfterne af en uforsonlig Restauration eller af en ophisset og mistroisk Revolution; Frankerige af 1830 var som Frankerige af 1789 af den Mening, at et arveligt Kongedømme omgivet af liberale Jnstitutioner ikke indeholder noget, som ei kan forenes med Friehedens Grundsætninger; maatte derfor Julii-Revolutionen vende tillidsfuld tilbage til Betingelserne for sin Tilværelse, Verden veed hvilken Kraft den Franske Revolution giver dem, som overlader sig til den; men denne vil ogsaa, at man uigienkaldelig og uden Tilbageholdenhed overgiver sig til den. Vi forenede i Hengivenhed for den store og ædle Sag, hvorfor Frankerige nu kjæmper i 40 Aar, vi ville hverken være dem utroe i Lykke eller i Ulykke, vi have opoffeet den vort Liv, og vi leve i Troen paa dens Seier. Paris, 28de Mai 1832. (Nu følge de 41 Underskrifter.)(Syv Dage derpaa lærte Erfaringen, at disse Misfornøiedes Klager og Jnvectiver, ikke vare det Franske Folks Stemme; den har lært at Regieringen kan soutinere sin Stilling; og denne kan glæde sig over Udbruddet af en Statsygdom, som kan lede til at helbrede den. Det er nu at haabe, at det constitutionelle Kongedomme vil erholde Fasthed i Frankerige og Europa Fred,