Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-03-08
(Jndsendt. - See Avisen Nr. 39) 3. Valgret. Betragtes den direkte Skat som Hovednorm for Valgretten, udelukkes derfor ikke anden Adkomst. Enhver personlig Byrde i det Offentliges Tjeneste, enhver offentlig Prøve efter autoriserede Lærebøger kunne og betragtes som direkte Skatter, og vurderes saaledes at Skattenormen kunde benyttes Enhver konfirmeret myndig Person kunde saaledes faae Adkomst til Valgret, og denne forøges ved at tage Deel i Væbningen, i Communebestillinger, aflægge flere videnskabelige og nyttige Prøver, og udmærke sig derved. Universitetets og Geistlighedens Valgret maatte og begrundes paa denne Maade; men Valgretten bør ikke indskrænkes til nogle faa høitstaaende Personer. De mindre Valgberettigede maatte imidlertid nøies med middelbare Valg ved Valgmænd som valgtes Sogneviis eller Amtviis. Paa denne Maade kunde ogsaa Huusmænd og Boelsmænd faae Valgret ved en liden Forandring i de bestaaende Valglove. Den Dygtighed og de personlige Gaver, som ikke bleve normerede paa den anførte Maade, kunde blive anerkjendte ved fri Valgbarhed og Vælgernes tillidsfulde Stemmer. Hofadelens Jndflydelse bliver nu nedlagt i Vælgernes Hænder. Disse blive nu de formaaende Rangspersoner. Bliver Valgretten udvidet til hele Folket, bliver saaledes Enhver adlet. 4. Skolereformer. a) De fleste Circulairer til Præsterne kunde hurtigere og mere sikkert besørges ved Posten end ved Skolelærerne; baade disse og Geistligheden kunde derved befries fra en Deel Uleilighed. Forordninger og Schemataer til Jndberetninger kunde bedst udsendes ligefra Trykkeriet ved Posten til vedkommende Embedsmænd. Hvad der angik Stiftet alene, kunde meddeles i Stiftsavisen og Landemodsakten. Ved Posten og ved Pressen kunde Øvrigheden lettest bekjendtgjøre sin Villie og sine Befalinger, og vilde sjeldnere komme bag efter andre Folkeledere, hvis Ønsker og Planer ofte meddeles med Lynets Fart. Forordninger blive og bekjendtgjorte Regjeringens Tjenere saa meget tørt. En Collegialtidende til alle Embedsmænd, hvor Alt blev motiveret, hvor Regjeringens System og Hensigter bleve udviklede, var vist at foretrække. Skulde Postvæsenet udvides paa Landet, kunde igjen Skolelærere og Skolebørn være behielpelige hermed. Folkets høiere Dannelse kunde bedst ledes ved Skolelærerne og en Regjeringspresse. b) Ved Seminarie-Examen burde ikke blot Geistlige men ogsaa Skolelærere være Cenforer. J flere Retninger kunde duelige Skolelærere være mere kompetente Dommere end de Geistlige. Censorerne og alle Lærere burde tillige udgjøre et Seminarieraad, hvem Forstander og Direktion skulde raadføre sig med i alle vigtige Seminarieanliggender. c) Til at antages paa Seminarierne burde fordres flere Forkundskaber og Færdigheder, som vare bestemte, bekjendte for Alle, og eens paa alle Seminarier. Disse Fordringer og hvad der videre fordredes paa Seminarierne burde være saaledes, at det var hensigtsmæssigt for Enhver, der vilde have mere end Corfirmanddannelse. Til at antages burde dog de forretrækkes der havde været Hielpere hos duelige Skolelærere. d) Ved Hielp af confirmerede Hjelpere, der vilde danne sig til Seminariet ved Skolelærerens Hjelp, kunde en tredie Klasse dannes ved mange Skoler med mindst Bekostning, og den ældre Lærer faae mere Tid til den høiere Underviisning. c) De duelige Skolelærere kunde honoreres ved at søges til at meddele høiere Underviisning, navnlig til Antagelse paa Seminarierne, ved at udnævnes til Censorer og Skoleinspekteurer. Naar de mere øvede og dannede Lærere kom til deres Lige med Vennesind for at inspicere og Lærerne gjensidigen raadte og veiledte hinanden, kunde dette meget bidrage til Skolevæsenets Fremme. f) Dette vilde og hæves ved, at Skolelærerne fik Valaret og Valgbarhed, og at Dannelsesprøven fik stor Jndflydelse paa Valgretten.