Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-04-24
Jndledning. At betragte Religionsvæsenets Tilstand og Skjebne paa Jorden er baade glædeligt og sørgeligt. Glædeligt fordi det røber Menneskets Trang og Higen efter Kundskab om det Guddommelige, vidner om dets Naturs Adel, og er et Forbud paa dets Bestemmelse for Evigheden; sørgeligt fordi den menneskelige Siæl har ikke ved nogen Gienstand mere røbet sin Svaghed og mere overgivet sig til sine Lidenskaber end ved sin Bestræbelse efter at erholde denne Kundskab. Der staaer en Vei aaben for alle Mennesker for at komme til Kundskab om Guddommen; den som Apostelen Paulus har angivet i Brevet til de Romere 1ste Cap. V. 1920; nemlig den, at betragte Guddommens Aabenbarelse i sine Gierninger; men den menneskelige Fornuft er deels for svag, og deels for meget indbyllet i sin sandselige Natur til at kunne tilbørlig betiene sig af denne Kundskabsvei; og den vil først i en høiere Tilværelses-Tilstand blive Midlet for vore Siæle til de høieste Jndsigter og de saligste Følelser. Betragt di Religionens Beskaffenhed paa Jordkloden, saa ville vi finde, at Menneskene have for det meste ladet sig derved lede af deres Jndbildningskraft. De have dannet deres Forestillinger om det Guddommelige efter deres Forstillinger og Menneskelivet, troet at der vare mange mægtige Væsner i de himmelske Egne, som der ere mange mægtige Herrer paa Jorden, at der gives onde og gode Guder, som der gives onde og gode Mennesker. For det meste have de troet om dem, at de boe i Solen, Maanen og de andre Himmellegemer eller i Luftens høiere Egne, at de af og til kom usynlige, eller i forskiellige Skikkelser ned paa Jorden, og at man kunde virke paa dem, som paa Mennesker ved Bønner og Gaver: denne Tilstand befinder endnu Religionen sig hos de fleste af Jordklodens Beboere. Ved JesuChristi Komme, blev et himmelsk Lys, som hidindtil havde kun skinnet svagt og indskrænket, udbredet over en stor Deel af Jordklodens Beboere. Men der blev ved det guddommelige Forsyns Bestyrelse dog vedligeholdet en vis Grad af Dunkelhed ved det; det blev fremsat i Lignelser og det blev foreholdet de Dødelige som omgivet af en mild Taage, for at den men neskelige Fornuft skulde ikke sløves, men holdes vaagen og idelig være beskiæftiget med at adsprede den for at skue Sandheden i sin Reenhed. Apostelen Paulus klagede selv over, at al menneskelig Kundskab var kun et Stykværk. – Efter den himmelske Religionsstifters Hensigt, som fremstillede sig som et Mønster for alle sine Tilhængere paa Ydmyghed og Sagtmodighed; skulde denne Bestræbelse efter at fatte Religionen i sin Reenhed og Sandhed, være blid og from; ingen skulde afgjort troe, at han havde truffet det Sande; men i Godhed veilede sin Broder, villig lade sig veilede af ham, stille beklage den, som han troede at være vildfarende i sin Mening; men ikke derfor hade og fordømme nogen; idelig forbinde Betragtninger over det guddommelige Ord med Betragtningen over de guddommelige Gierninger; aldrig skye Lyset, men altid holde sin Fornuft aaben for Sandheden. Ved et saadant Forhold vilde Christendommens Aand give sig tilkiende hos Menneskene. Men betragter man hvad der er passeret i de Christnes Samfund i de hengangne 18 Aarbundrede og hvorledes det endnu seer ud deri, saa maae man med Kummer bekiende, at denne har kun lidet aabenbaret sig iblandt dem, som have baaret de Christnes Navn. Jstedet for at arbeide sig frem til Lyset, have de end mere indhyllet det i Taage og omgivet det med en Overtroe, som ofte har nærmet sig til Afguderiet; i mange Lande er den saakaldte Christendom ikke langt derfra. Hvor voldsomt have disse saakaldte Christne ikke hadet, forfulgt og mishandlet hinanden formedelst deres ReligionsMeninger, da ethvert Partie har holdet sin Synsmaade for den afgjort sande, og de øvrige Partiers for en Synd og en Ugudelighed. Apostelen Pauli Advarsel 1 Cor. 13, 13: at Troe, Haab og Kiærlighed ere tre Stykker; men at Kiærlighed er den største af dem, blev ikke hørt, og maatte ei gielde. – J hvilken Grad have ikke de Christne omvendt Christendommens sande Væsen, og istedet for at giøre den til en indvortes Gienstand for stille Andagt og fromme Følelser. til en Sag imellem Mennesket og dets Gud, have de omgivet den med Bram, sat den i det Udvortes og stillet den til Skue, som en Gienstand at prale og giøre Opsigt med. Hvor stort har ikke deres Antal været og er endnu, paa hvilke de advarende Ord ville blive at anvende: Jeg kiender Eder ikke. Skulde imellem et Fremskridt giøres til det Bedre, saa skeete det næsten aldrig paa Fornuftens og Overbeviisningens Vei. Det ene Partie kunde ikke fremsætte sine Grunde med Rolighed, det andet ikke høre dem med Opmærksomhed; derfor sees det store Beviis paa Menneskenes Syndefuldhed endnu i vore Dage, at de Christne deele sig i mange Religionssecter, uden at ville nærme sig til hinanden. Forandringerne i Religions Meningerne bleve i Almindelighed tilveiebragte ved en lidenskabelig og heftig Fremgangsmaade og ved at sætte Menneskenes Jndbildningskraft i Bevægelse; kun Protestantismens første Fremkomst var herfra en Undtagelse, siden udartede ogsaa denne paa mange Maader. Jkke de roelige, blide, forstandige Grandskere over de guddommelige Sandheder, formaaede at lede deres Medmennesker til en bedre Erkiendelse; men de som vilde bevirke en Forandring i deres Medmenneskers Troe, maatte tale heftigt, i en afgiørende Tone, fordømme de anderledes Tænkende, sætte Menneskenes Jndbildningskraft i Bevægelse; fylde deres Siæle med dunkle, grublevorne Forestillinger, vide at betiene sig af deres Tilbøieligheder og Passioner, naar de vilde opnaae deres Hensigter. Hele Christendommens Historie lærer at den roelige og sagtmodige christelige Viisdom forskaffer sig kun langsomt Indgang og med uudsigelig Møie, imedens at Menneskene ere uafladelig udsatte for at blive gjort forrykte af en snedig Hykler, eller af en fantisk Sværmer. Dette almindelige Blik paa Menneskelivet, denne Nutidens og Fortidens saa sørgelice Erfaring opvækker saa ofte og saa inderligt det Ønske at kunne forlade Skyggernes Land og at kunne hæve sig til Lysets rene og høiere Egne, hvor det er godt at være.