Viborger Samler, 1831-02-12
En Person ved Navn Carlile blev den 12te f.M. tiltalt ved Assiseretten 1) i London, for at have, ved Trykken, kundgjort Addresser i Form af Breve, til de til Tumult forledte Arbeidere og Næringsmanglende Hvilke derved opmuntredes til at fortfare med den Slags Optøier hvorfor allerede Adskillige have maattet bøde Livet for Bødelens Haand. Efter at nogle af Tiltalte fremsatte formelle Exceptioner vare af Retten blevne forkastede, lod Actor oplæse de paatalte Smæde= eller Skandskrivter (libels), Hvilke vare af en meget ophidsende Natur. Derpaa fortes Vidner til Beviis for at Tiltalte var den, der havde kundgjort Samme. Tiltaltes Forsvarstale til Jury gik fornemmeligen ud paa at vise Lovens formentlige Ubestemthed og Utydelighed angaaende hvad, der maae, og hvad, der ikke maae, skrives, og en tilvant Overbærelse i Sammes Anvendelse, i det at flere Døgnblade, som 1) en periodiske fungerende Ret lig forsaavidt vore forrige Landstinge; dog at Assiseretten dømmer i 1ste Jnstants, og sædvanligt betjenes kun af een Dommer. See Rey uber die Grundsatze der Rechtspstege in England, 2ter Band p. 110 og 120. han foreviste, efter hans Tykke, indeholdte grovere Angreb paa Regjeringen end hans Skriverier indeholdte, og vare dog ikke blevne paatalte; hvis Aarsag han i hvert Fald fandt det ubilligt, at han var bleven udseet til Sonoffer; ligesom det især forundrede ham at erfare saadan Behandling af et Minsterium, der giver sig Anseende af at hylde liberale Meninger. Dommeren (e Recorder kaldet) gjennemgik omstændeligt Sagen for Jury, sluttede sin Fremstilling med at caracterisere Skrivterne som tøilesløse, ryggesløse og afskyelige Producter, og overgav dernæst Sagen til Juris Præliminairkjendelse. Dette skeede Kl. 9. Kl. 11 sendte Dommeren Bud til Jurykammeret, for at erfare om det var sandsynligt, at man snart vilde blive enige, og i modsat Tilfælde at forlange Juris Mode i Retten. Juri kom, og Justitssecretairen (Clers of theHerdigus) spurgte, om den var bleven enig? Juriformanden svarede: vi ere enige om, at Tiltalte er skyldig i de paatalte Skrivters Kundgjørelse. Dommeren. Finde De ham da skyldig? Et Jurymedlem. En eller To af os, Mr. kunne ikke enes om, hvorvidt det Kundgjorte kan ansees som Smædeskrivt. Dommeren. De maae enes derom førend jeg kan modtage Deres Kiendelse. Paa Grund af Deres lange Fraværelse lod jeg Dem kalde, for at erfare om der er noget Lovgivningspunct, hvorpaa jeg kan vise Dem tilrette. Et Jurymedlem. Skulle vi bestemme, hvorvidt Kundgjørelserne ere strafbare? Dette er det Punct, hvorom vi ere uenige. Dommeren. Jeg har meget tydeligt forklaret Dem Lovene om denne Materie, og De maae give en Kiendelse paa den hele Sag.) 2) Kjendelse paa den hele Sag, vil sige: at Jurihar ikke alene at bestemme om og hvorvidt den eller de paatalte Handlinger ere beviste men i det bekræftende Tilfælde tillige at antyde hvilken Art af Forbrydelse derved er forøvet. En saadan Kjendelse, som kaldes et Generalverdiet, synes det at Retterne ædvanligen søge at erholde hvor den er at faae. Men hvor dette ikke er mueligt enten fordi Parterne, eller Retten tilke tør betroe de indledende Retsspørgsmaal om Forbrydelsens Art eller Gierningens Caracter til Juris Jndsigt, eller denne ikke tør paatage sig Sammes Afgjørelse. tager man til Takke med et saakaldet Specialver. ditt, hvorved alene den paatalte Handlings Tilværelse eller Jkke=Tilværelse erkjendes; da i saa Tilfælde saavel Gjerningens Caracter som, i alle Tilfælde, Straffens Art og Grad, bliver at udfinde ved Dommeren. Der som ogsaa, hvad det Følgende vil vise i nærværende Sag virkeligen kun et Specialverdiet ud af Juris Deliberation. Efr. Rey 2ter B. p. 454 og Samlerens No. 77 for forrige Aar. Tiltalte. Er det mig tilladt, Mhrr., at gjøre en Anmærkning? Dommeren. Jngenlunde. De maa være rolig. Dhrr. Juries! De maae igjen træde tilside. Jeg skal tøve endnu en Time, og dersom De ikke imidlertid blive enige, vil jeg imorgen modtage Deres Kiendelse. Jury gik tilbage i sit Værelse. Kl. 12 lod Dommeren Jury atter kalde og sporge, om den nu var enig. Formanden. Nei. Dommeren Er der Noget, hvormed Retten kan assistere Dem, Et Jurymedlem. Vore Vanskeligheder ere de Samme som før. Jeg kan ikke med god Samvittighed deeltage i at erklære Tiltalte skyldig. Jeg vil sige Dem mine Grunde. Dommeren. Jeg kan ikke indlade mig paa et Jurymedlems Grunde, thi jeg er pligtig at troe, at de ere samvittighedsfulde og gode. De maae vende tilbage igjen, Mr., og overlægge Deres Kiendelse, som jeg vil modtage imorgen. Et Jurymedlem. Skulle vi lukkes inde den ganske Nat, Mr. Dommeren. Tilvisse, saafremt de ikke imidlertid blive enige." Tiltalte. Mhrr. Jeg haaber, at jeg ikke skal forblive her den hele Nat. Jeg kan stille 2de bosatte Mænds Borgen for mit Møde igjen imorgen. Dommeren. De er i Rettens Forvaring, Herre! og om de end kunde stille Tusinde bosatte Mænds Borgen, saa kunde jeg dog ikke demittere dem. Det kan kun Juri gjøre ved at afgive sin Kiendelse. Et Jurymedlem. Er det os tilladt at nyde nogen Vederqvægelse Mhrr. Vi skulle ellers blive ganske udmattede til imorgen. Dommeren. Jngenlunde. Efter Landsloven kan Medlemmerne af en Jury hverken tilstædes Spise, Drik, eller anden Forfriskning medens de overlægge deres Kiendelse. (Juries kastede mismodige Blikke paa hverandre." Formanden. Maa os forundes Noget at ligge paa, Vihrr. Den ynkelige Tone, hvori dette blev fremført, vakte almindelig Latter. Dommeren. Den Person, som maatte gjøre sig skyldig i saadan Usømmelighed, vilde blive tilkjendt Fængselsstraf for udvist Ringeagt (i det danske Rets sprog: Uskikkelighed, efr. Lovens 1 B. 12 Cap.) for Retten. Herrer, De maae igjen vende tilbage til deres Raadslagning. 1, Juro maa, i Mangel af Eenstemmighed uafbrudt, fortsætte sin Deliberation i 12 Timer. Efr. næst forrige Citat. 4) beviste Nødetilfælde dog undtagne. Rey 2ter B. Formanden spurgte, Paae vi faae Færelset opvarmet Mhrr. En af os befinder sig meget ilde, og jeg befinder mig selv ikke vel. Dommeren. Det giør mig Ondt. (efter en for Pause). Herrer, Jeg skal tøve endnu een Time i Vente paa Deres Kiendelse. Et Jurymedlem. O Tak Mhrr. Jeg haaber, til Gud, at vi skulle blive enige. Jury aftraadte, men kom tilbage Kl. 1 med den Erklæring, at man ikke kunde blive enige. En Retstjener tilkjendegav Tiltalte, at han nu imod at stille Borgen, kunde vente Tilladelse til at gaae hjem indtil næste Morgen. Nu udbad Juri sig blot 5 Minutters Deliberation, hvorefter den kom igien og afgav sin Kjendelse, som erklærede Tiltalte skyldig i at have henvendte sig til Arbejdsklassen i et lidenskabeligt Sprog, hvori gjordes den bemærkligt, at jo mere taalmodig dervar jo mere vilde den blive trykket, og at kun er Udvilling af dens physiske saavelsom dens moralske Kraft vilde kunne astvinge dens Tyraner Fredsvilkaar, formanende derfor til Standhaftighed i dens retfærdige Fordringer, og til indtil Døden at modstaae Angreb paa Samme. 3) Dommeren lod nu Tiltalte indsætte i Arresten, med Tilhold, at vente sin Dom næste Dag.