Berlingske Tidende, 1811-06-07
London, den 13de Maji. Generallieutenant Grahams Retfærdiggiørelses=Skrivelse til Hr. H. Willeslet. Jsle de Leon, den 24de Marts 1811. Min Herre! De kiende uden Tvivl den Modbydelighed jeg maatte føle ved at indlade mig i Discussioner, for at fralægge mig de Beskyldninger, for hvilke, eftersom De og mange Andre have forsikkret mig mit Forhold har været udsat, ved de Rygter, som ere blevne udbredte i Cadix, formedelst Udfaldet af den sidste Expedition; men da en tryk Beretning af General Løben er bleven mig forviist, der kaster hele Skylden for det udelige Udfald paa mig, saa kan jeg ikke andet end toge Pennen til mit Forsvar. Da jeg allerede har sendt Dem en Afskrivt af mig Depesch til Lord Liverpool, tilligemed en Beretning om Affairen, saa vil jeg ikke indlade mig i nogen Detail over Armeens første Bevægelser, men allene ind Franke mig til, i Henseende til samme at bemærke at Tropperne, ved at marschert om Natten, have maattet udholdet megen Stradadse, som de havde kunne undgjøe. Den Tienestes Beskaffenhed vi havde at giøre, fordrede at jeg maatte lade det være mig aldeles magtpaaliggendt, at Armeen ikke i udmattet Tilstand skulde komme i Haande mæng med Fiender, eller blive udsat for hans Angreb, for den var bleven godt samlet; og ikolgt de Beretninger, som med Hensyn herpaa bleve mig givne, følte jeg, at Eftermiddagsmarschen den 4de maatte være kort, paa det man om Natten kunde tage en Position ved Conil, og til den Ende bleve Officerer af begge Nationers Generalstab sendte i Forveien med en tilstrækkelig Escorte. Armeen fortsatte desuagtet hele Natten sin Narsch, i det den hvert Øieblik blev trættet ved at giøre holdt, formedelst Nødvendigheden af at recognostere Veienne. Da den engelske Division forlod Stillingen ved Barrosaa for at besætte Bermeje, lod jeg Generalen blive paa Batroses Høi, saasom jeg ikke vidste at han vilde forlade samme, og da jeg befalede Divisionen at marschere tilbage til Skoven, var det min Hersigt at understøtte de Tropper, som vert blevne efterledte til dens Forsvar, endskiøndt sig i øvrigt slet ikke tvivlede paa, at jo Senitalen selv var personlig tilstæde der. J denne Overbeviisning har jeg ingen Beretning indsendt, om det Angreb, som fandt Sted ganske nær ved Pladsen, hvor jeg troede at Generalen var ; og skiøndt jeg havde den største Tillid til de engelske Troppers Topperhed, saa havde jeg dog ikke gjort mindre Regning paa den Blstand jeg skulde have af den spa ske Armee. Omendskiønt Frastanden fra Detmeja ei var stor, afsendtes dog ingen Befaling fra Hovedqvarterret, om at lade spanske Tropper afmarschere, for at understøtte den engelske Division og forhindre dens Ødelæggelse i Kampen, eller komme den til Hielp med at indsamle Frugterne af en saa dyrekiøbt Fordeel. 2 smaae Batailleners (af den mallaniske Garde og Cruvad Real Jver, gjordt at de allere kom tilbage fra Storen; men at deres Anstrængelse uagtet, naaede de dog først Komppladsen, da Fægtningen saa godt som var forbi Havde man lader hele det spanske Cavalleriecorps, tilligemed det ei dende Artillerie, i Hast marschere over Sørkysten, for at formere sig paa Sletten og indeslutte Fiendens venstre Flanke; havde den største Deel af Jnfanteriet marscheret igimmem Granskoven, som vi havde i Ryggen, for at omgive hans venstre Fløi, hvilke Fordeele kunde man da et have været berettiget til at haabe af saa afgistende Bevæget skienden skulde da enten i samme Øieblik have været rødt til et trætte sig tilbage, den at kunne tilføie den engelske Division mindste relentlige Skade, eller ogsaa have udsat sig for den Fart at vorde eldeles om rykket, sor sit Cavallerie ved Overmagten aldeles ødelagt og tabe alt sit Artillerie. Vore udmattede Soldater havde da igien faaet Kræfter og Mod, og tillige kunne haabe at finde Vederqvægelse og svlle i Chiclana. Men dette Øieblik lod maa rolig slippe sig af Hænderne. Generalen, som holdt til Hest 1/4 Miil fra det Sted hvor Kampen forefaldt, forblev den hele Tid uvidende om hvad der skeete - og man for retog sig intet. Man sige dog nu ikke, at Slaget ved Bartosa førte til det almindelige Resultat af det, som skeete denne Dag. Denne Affaire er et eget Tilfælde, et isolert Tog ; den er ikke Resultatet af en Combination. Den er et Factum, som den spanske Generalstad, ligesaa lidet har forudseer som altalt. Den engelske Division har, overladt til sig selv, tabt over Trediedelen af sine Soldater, og sattes derved ud af Stand til at giøre nogen nye Anstrængelse. Behøver jeg at sige meere for at retfærdige giøre den Beslutning jeg tog : ikke at cooporere mere med mine Tropper til noget Militairforetagende, der havde til Hensigt at forfølge Expeditionens Gienstand? Jeg troer imidlertid at kunne erklære, at jeg, de jeg med mine Jnstructioner havde givet mie, saave som og den engelske Division, under den spanske Overgenerals Commando, der skulde have Overbestyrelsen af Toget, ikke troede at kunne have forsvaret det for min Konge og mit Fædreland, om jeg anden Gang havde udsat mig for den Fare, at see min hele Division ødelagt, i det jeg anden Gang exponerede den paa samme Maade. Men min forhen viste Adfærd giver mig maasker Ret til at fordre nogen Tiltroe; og jeg vil spørge om det er mueligt, at man efter den hver jeg havde viist for overalt at medvirke i alle Expeditionerne, og efter den hastige Hielp jeg havde bragt de Tropper der vare blevne paa Høien ved Barrosa, kan tvivle paa at den samme Jver for den spanske Armees Sag skulde have besielet den engelske Division under hele Toget, saafremt man havde understøttet os, som vi vare berettigede til at vente det. Jeg vil slutte denne Skrivelse med den Erklæring, at den eneste Bedrøvelse man yttrede for mig i Hovedqvateret den 5te om Morgenen, over at man et havde vidst min Hensigt, at lade de engelske Tropper passere over Floden ved Santi Petri, var, at man derved havde tabt Leiligheden til at trække de spanske Tropper tilbage, og at man, da jeg forsikkrede, at man intet Angreb havde at befrygte af Fienden, ivrigen vedblev at paastaae den modsatte Mening. Det kunde ei heller her være upassende at anføre et Par Ord i Anledning af de Rygter man har bekiendtgjort om Fiendens Magt i Santi Petri, og som man angav til 3500 Mand af Divisionen Vilatte. Alle stemme overeens derom, et General Villattes Division havde den Bestemmelse, at forvare hele Linien; men hvor stor maa ei Divisionens Styrke have været, naar man kunde afsende 3500 Mand allene til Punktet Santi Petri For ved anthentiske Papirer at bekræfte Sandheden af de Kiendsgierninger, der have kunnet vorde omtvistede, hosføier jeg her, som Tillæg.) Beretningerne fra de forskellige Officerer ved denne Division. Jeg har den Ære med dyb Hølagtelse at være &c.