Berlingske Tidende, 1836-10-21
Alle Beretninger, selv de fra den carlistiske Feldt lejr, stemme overeens i Anerkjendelsen af General Evans's og hans Troppers Fortjenester og indrømme, at den af dem vundne Sejr tilkommer dem med fuld Ret. Følgende nøiere Omstændigheder, meddeles endvidere om hiin saa til omtalte Fægtning: Om Natten til den 1ste d. M. sammendroge, Carlisterne alle deres i Nærheden værende Stridskræfter, hvoriblandt fandtes den største Deel af Jruns og Fuenterabias Garnisoner, foran San Sebastian og plantede fom Stykker Skyts paa de nylig opkastede Redouter paa Ametzagana-Høien; de indtoge desuden en Stilling paa venstre Side af samme og en Høide tæt ved den befæstede Landsby Alza. Dronningens Tropper, der allerede i længere Tid havde ventet et Angreb fra Ametagang, vare paa deres Post og stode længe for Dagens Frembrud under Vaaben. Henimod Kl. 5 om Morgenen begyndte Fægtningen med et maskeret Angreb paa den engelske Stillings yderste høire Fløi, hvor Chapelgorrierne og det syvende engelske Regiment stode, medens der umiddelbart derefter skeete et virkeligt og saare kraftigt Angreb paa det venstre Fløi, i den Hensigt, raskt at bemægtige sig Stillingen ved Alza. Angriberne bleve dog med stort Tab drevne tilbage af det spanske Regiment Frivillige fra Guipuscoa og et Detaschement spanske og engelske Artilleri, der udgjorde Algas Besætning. Ved Dagens Frembrud aabnede Carlisterne deres Jld fra Ametagana-Højen paa Christinernes ligeoverfor liggende Forskandsninger og søgte under deres Kanoners Beskyttelse at fornye Angrebet. Men allerede det første Blokhuus i Linien, der var besat af trende Compagnier af det tredie engelske Regiment, de saakaldte Westminster-Grenaderer, blev forsvaret med urokkelig Fasthed. Næsten 70 Kanonkugler gjennemborede Blokhuset, men ikke en eneste usaaret Soldat forlod det. Med lige Energi angrebes og forsvaredes de af det andet spanske lette Jnfanteri-Regiment besatte Poster. Under en, næsten hele Dagen vedholdende Kanon= og Geværild fra Carlisternes Side, der især besvaredes virksomt af Legionens langs med Linien opstillede Artilleri under Oberst Colquhounts Commando, gjentoge Carlisterne deres Angreb paa Alza, men bleve hvergang slagne tilbage med Tab. Ved et af disse Angreb blev Legionens første Regiment, under Oberst Kirby, beordret ud fra Passages til det truende Punkt, Ved sin Ankomst saae Obersten, at et der stationeret spanske Regiment studsede ved Angrebet paa en øjeblikkeligt af Carlisterne besat Stilling; han stillede sig strax i Spidsen for et Compagni af sit eget Regiment, angreb Fjenden og drev ham bort fra sin Position, men blev af en Flintekugle farligt saaret i Armen og Siden; en Major af Regimentet fik ved hans Side et Streffskud i Brystet. Ved et andet Angreb, midt i den tætteste Haandgemænge, blev General Evans truffet af en Flintekugle, der strejfede hans Pande og rev et Stykke bort af hans høire Øre. Det stærke Blodtab vakte i Førstningen nogen Bekymring; men det viste sig snart, at Saaret var ubetydeligt, og Generalen hindredes heller ikke i at uddeele sine videre Ordrer. Tæt ved ham skjødes Hesten bort under hans General-Adjutant Le Marchant. Carlisternes gjentagne Angreb gave ogsaa Legionens i San Sebastian liggende første Landseneer Regiment Leilighed til at udmærke sig. To af sammes Escadroner gjorde under Oberst Wakefields Command flere glimrende Charger, hvorved Carlisterne dreves paa Flugt, men ved hvilken Leilighed tillige to Officerer og elleve Landsenerer bleve saarede og tretten Heste dræbte. Den heftige Jld vedvarede til Kl. 4 om Eftermiddagen, da flere stærke Explosioner, fandt Sted i de carlistiske Linier, der uden Tvivlbevirkedes ved at nogle Munitionsvogne fløi i Luften og foranledigede Carlisterne til at standse med deres Jld og skaffe Kanonerne ud af Batterierne. Henimod Kl. 6 om Aftenen ophørte Jlden fra begge Sider, og paa General Evans Befaling blev der truffet de nødvendige Forholdsregler til at beskytte sig mod et natligt Overfald fra Carlisternes Side. Tropperne fordeeltes paa en hensigtsmæssig Maade, og en Reserve af Mandskab, Vaaben og Munition, holdtes i Beredskab i Nærheden af FranciscanerKlostret. Der udstedtes Befaling til at befæste et fjendligt Blokhuus, af hvilket Carlisterne vare blevne fordrevne. Desuden anbragdes strax store Afdelinger Arbeidere ved et allerede tidligere begyndt Batteri, der om faa Dage skulde være fuldendt, og som er bestemt til at sikkre et Angreb paa den endnu bestandig af Carlisterne besatte Ametagang Høj. Saavel Officerer som Goldater havde ønsket, strax at benytte den nylig vundne Sejr ved et Angreb paa denne Stilling, og selv General Evans yttrer i sin Jndberetning, at Udfaldet af et saadant Foretagende vilde have været utvivlsomt, imidlertid tilføjer han, at det ikke havde kunne ligge i hans Plan, efter en saa afgjort Sejr og efterat Rebellerne vare saa strengt blevne tugtede, paa et mindre vigtigt Resultat endnu at vove 4500 Døde og Saarede, hvilket Stormen paa Ametzaganas steile og befæstede Høje vistnok vilde have kostet, og det saameget mindre som det ikke engang laa i hans Plan at beholde hiin Stilling.