Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-06-12
Efter den sidste Inddeeling er 44 Rdlrs. Grundtaxt førsten Koes Græsning, hvilket, naar man efter Hr. Møllers egen Beregning vil anslaae det i Pløie=Land blev det 11 Skpr. Jord, som ieg troer nok er temmelig nær truffen. Men naar det nu betragtes, at inden ieg skal kunde nyde 1 Koes Græsning, eller 11 Skpr. Land, maae ieg først besidde 44 Rdlrs. Grundtaxt, og da det er tilforladelig og vist, som Hr. Møller selv ved, at den største Deel af Huusene ei en Gang har 20 Rdlrs. Grundtaxt, følgelig ikke til en halv Koes Græsning; saa blev jo Følgen denne: At alle de som ikke havde den fastsatte Grundtaxt kunde ingen Kiør holde, og da nu som meldt, Kroemænd og Bagere i sær, der beboer slige smaae Stæder ikke kom til at ere nær til 1 Koes Græsning, bleve de jo nødte til gandske at aflægge Kiør, og som en Følge deraf deres Næring og Brug med, hvoraf Skatter og Udgifter skal udreedes. En herlig Fordeel. Ja Hr. Møller vil vel sige Disse kan leie Græs af dem, som har saa at sige, til øvers, men jeg troer vist, at Hr. Møller og fleere vilde svare, naar det blev forlangt; Herren har det selv behov. Jeg sætter, at slige Jorddrotter endog vilde bortleie Græs til nogle (thi til alle kunde det ikke skee) saa har Hr. Møller allerede sat Taxten i sit Forslag, nemlig: 5 Rdlr. 3 Mk. for en Koes Græsning, det er at sige; En Koe skulde da, koste lige saa meget i Græs som 3 Kiør koster nu. Atter en herlig Gevinst. Videre, Han vil vel sige: Slige Beboere af de smaae Grunde, kunde leie af hinanden. Det er got! Men betragt nu. Han giør selv Forslag til at Jorden skulle inddeeles, jeg troer i 6 Deele, de 3 saaes, og de 3 græsses: Herer mange af de smaae Huuse, som har ikkun fra 1 Rdlr. til 5 Rdlrs. Grundtaxt, hver Rdlrs. Grundtaxt fik efter Beregningen 1 Fkr. Pløielland, nu vil ieg sætte, at det ringeste Huus som holdt Kiør havde 5 Rdlr., det blev da 5 Fkr. Land saadanne Ejere fik. Disse 5 Fkr. Land skulle efter Planen deles i 6 Dele, følgelig fik disse fem stettende Deel Fr. Land paa hver Sted. Hvormeget udgjorde det til at tydre paa Jkke til et Faar mindre til en Koe. Ja! Han vil vel indvende: Saa kunde der leies saa mange af disse smaae Lodder som behøvedes. Men bliver og disse smaae Lodder just samlede 2 Billig Viis skeedde det ikke, thi efterfald Rimelighed, burde Jorden dec les i Marken efter Huusenes Nummer i Byen, og da faldt en liden Lod ved en Stoer, ligesom Huusene nu er beliggende. Da nu det lidet Sted ikke selv kunde benytte sig sit eget, fordi det var for lidet at tydre paa, saa blev saadanne oven i Kiøbet nød til at overdrage det til den stoere Naboe, venteligst for hvad han vilde give, eller og nøies med det Svar, Tag hvad dit er for dig selv. Og om saadanne endog fik den satte Taxt, nemlig 12 s. pr. Rdlrs. Grund, kunde da de 10 sk. forskiæl i Priisen paa da og nu, gjøre noget til Nærings Veie, naar man derimod blev forlegen for Græsning og kunde intet faae. Nu skiønt der faaes ikkun 2 s. af hver Rdlr. for dem som ingen Kiør har, saa haves dog den Fordeel, at ifald saadanne har en Koe, kand de faae den paa Græs for en taalelig Afgift. Hr. Møller snakker vel nok om 2000 Tdr. Korn som skulle kunde aules paa disse Jorder, Men hvem fik det De der intet havde at saae udi, kunde intet saae, følgelig entet høste, og sluttelig nød heller ingen Frugt, det blev da den eller dem til Deel som saaede og høstede, og hvem var det Det var Hr. Møller og andre som havde megen GrundTaxt. Et herligt Forslag; Men alene for de meest Formuende, meest Fordeelagtigt. Han mener vel fremdeles; at disse 20000 Tdr. Korn maatte dog skaffe bedre Tider og Kiøb. Men naar vi seer hen til de meget større, i mange Aar hvilede og nu i Brug værende Kongens Marker, hvorpaa aules endnu et større Qvantum Korn frem for tilforn, og dog er Korn=Priserne hver Aar stegne og desto værre utaalelige, saa falder, nok denne Pille need. Men lad det nu endog alt have sin Rigtighed, at Odense ved Deelingen blev saa herlig i Stand; lad endog den gyldene Tid som Hr. Møller spaaer saa herlig og en Gang derved frembryde, lad Græsset ved denne Omdannelse blive herligt. Skulde der ikke dog en mellem Tid til at istand bringe disse Jorder, Jeg vil tilstaae ham, at det ansatte Korn kunde voxe paa Jorden; Men han maae tilstaae mig igien: at alle baade Korn, og have tillige fornøden og herligt Græs til Byens Kiør paa en og samme Tid, det er umueligt. Her maatte dog pløies, gjødes, saaes og høstes i nogle Aar først. - Nu da J disse Aar, hvor skulle de arme Borgere hen med deres Kiør. Til Maanen? Nei, der groer vel ikke Græs... Hvor da? Jeg veed det ikke. Hr. Møller vel ikke heller. Kort sagt, de skulle afskaffe dem. Følgen heraf blev atter meest Fordeelagtig for de meest Formuende; thi disse kunde holde dog nogle Kiør, men jo mindre Antal Kiør, jo mindre Melk, jo større Trang for Melk. Man blev nødt til at taale, at dette eneste, endnu tilbage, efter forrige Tiders Priis lette Levnets=Middel for Fattige, blev da opskruet til dobbelt og maaskee meere, eller og man maatte søge Landet efter Melk. Men Bonden har og Forstand, han kunde ligesaa vel som Hr. Møller eller andre finde paa at tage meere, og om han ikke havde saadan Tænkemaade, saa gik Profiten alligevel bort med Tidens spilde at hente Melken, og den Forskiæl imellem 2 s. og 12 s. Betaling for en Rdlrs. Grundtaxt svandt bort. Var nu ikke alt dette en herlig Nytte for alle Jndvaanerne i Odense, Af foranførte kan det sees baade hvor Egennyttig for nogle, og hvor skadeligt for de fleeste at dette Forslag er. Dog maae jeg tilstaae, at det er dybt Tænkende, dersom den saa præcise Udregning af 401 Koes Græs, lignet imod Grundtaxten, har paa den Tiid været Grunden og Øyemeedet af hvad som nu næsten en snees Aar derefter først begyndes paa at fuldføre, i saa Fald kunde man kalde dette Project; Et Bagslag til det første Forslag, og man skulde troe, at en Bygning hvor til Grunden saa længe forud er lagt og bereed, maatte staae fast. Men der bliver nok intet af. Overvei dog fornuftig, skulde dette Forslag sættes i Værk, og Grundtaxten skulde være Regelen, saa maae jeg spørge: Bør dog ikke saa vigtig et Foretagende, meget nøie overveies forud, Bør ikke alle skee hvad Ret er derefter, Menskal Grundtaxten være en absolut Regel, saa bør Grund Taxten og være lige først. Nu veed Hr. Møller selv, at den er saa ulige, at een som ejer 20 Rdlrs. Grundtaxt har iblant meere Grund end andre som har 80 Rdlrs og derover, forinden da, at her kunde og burde skee nogen Deeling med Jorden, burde vist heele Byens Grunde først i sig selv opmaales. Sandelig dette, og dernæst Jordens Deeling, i 5400 Parter (naar man regner 900de Huuse og til hver Huus 6 Parter Jor vilde koste en hoben Penge og foraarsage en temmelig Skat paa Byen, just i Tider, da Byrderne uden dette er utaalelige. Herfor er jeg vis paa ingen blev forskaanet, hvad enten de siden fik Fordeel derved eller ei. Her møder ellers mange Vanskeligheder imod dette Arbeide, hvorved det let kan bevises, baade at Arbeidet eller Forslaget, er urimeligt unyttigt, skadeligt, og det som meere er, gandske ugiørligt, men da det blev for vidtløftigt at udføre her i Korthed, og tillige holdes for Overflødigt, saa vil jeg gaae sligt stiltiende forbi, lige det samme og, om de saa herlige Skin=Grunde Hr. Møller meget artigt indklæd har fremsat, deels om de 250 Rdlrs. Gierde= og Brænde=Penge, og Deels om de Frie=Portioner han kalder det; hvilket Alt siger slet intet, men naar det kom dertil blev imod ham selv. Jeg kunde selv ved Deelingen faae Part i Heeden for omtrent 600 Rdlr. Grundtaxt, jeg profiterede altsaa derved, og taler imod min egen Fordeel, naar jeg oplyser Deelingens Skade, Men det er at handle imod Pligt og Samvittighed at berige sig ved Næstens Tab, og derfor vil ieg hellere sige Sandhed, end være enig med at føre Folk bag Lyset, hvorved faa vandt, men fleere tabte. Derimod en jeg eenig udi at være paa Raad med, og hielpe til, at de faae uduelige Pletter som endnu er tilbage, paa Odense Heeder kunde for heele Byens Vel sættes i Stand, og forbedres. Jeg skriver faae Pletter med Fliid, thi efter Hr. Møllers Skrivemaade skulde der tænkes, at ald Jorden, var saaledes, da dog der i mange Aar ved De Hr. Magistraters Forsorg allerede er skeed Forbedring paa det meeste. Jeg vilde være enig i, endnu nøyere og meere bestemt og vist, at omtaxere Heeden, paa det at alt det som blev Græsset der, kunde blive græsset got, med videre. Kort sagt, reg vil være enig i alt det som kan geraade meenige Mand i Byen til Fordeel, men ikke nogle faae i sær, dog om det og skulle være for nogle allene, da hellere i det som for de mindste Formuende var meest Fordeelagtigt, end i det som for de meest Formuende var mest Fordeelagtigt. Odense den 11 Junii 1772. H. Dreier,