Berlingske Tidende, 1833-06-15
Petersborg, den 1ste Junii. Den nordiske Bie indeholder følgende Privatmeddelelse om en Fest, som Hs. M. Keiseren den 25de Mai i Vinterpalladset har givet de Fabrikanter og Grundeiere, hvis Productioner pryde den nyelig aabnede Udstilling. "Den 25de Mai 1833 vil blive u uforglemmelig Dag i den russiske Jndustries Annaler, og i at taknemmelige Russers Hjerter. Paa denne Dag behagede det Hs. M. Keiseren, efterat have tilkjendegivet sin Allerhøieste Tilfredshed med Bestræbelser og Productioner, hvorved de virksomme Deeltagere i dette Aars Udstilling af indenlandske Frembringelse, have udmærket sig, at indbyde dem alle til det Keiserlige Taffe i Vinterpalladset, hvortil ogsaa Ministrene, nogle Generaladju tanter, de udenlandske Consuler, og det Petersborgske Kjøbmands skabs to første Gilder, havde den Ære at være tilsagte. Ved Landsfaderens Bord sadde de forskjellige Gjæster: Magnater, paa hvis Godser Fabriker og Manufacturer blomstre; rige Fabrikanter, som sætte mange Tusinde Hænder i Virksomhed og Millioner Rubler i Omløb; beskedne Haandværkere, der i deres simple Værksteder i Stilhed bestitte sig paa at bringe deres Arbeider til større Fuldkommenhed. J den ophøiede Keisers Øine udgjorde de alle kun een Stand af nyttige Borgere, som i Foreninstræbe at hæve den fædernelandske Jndustrie, at fremme det elskede Fædernelands Velstand, og at bidrage til at gjøre det afhængigt af Udlandets Jndustrie; alle troe Undersaatter, alle værdige Sønner af Landets huldrige Fader. - J den store Salved Siden af Concertsalen var Bordet dækket for fem Hundrede Personer; Bordet og ikke Bordene; thi der var ingen anden Adskillelse mellem dem, end Gjennemgange, der vare nødvendig for de opvartende Domestiker. Klokken halv fire viste Kirseren sig tilligemed den Keiserlige Familie og Hospersonalet og indbød Gjæsterne til at deeltage i Middagsmaaltidet. Hs. Majestæt sad midt for det øverste Bord, ligeoverfor han Keiserinden, Thronfølgeren, Storfyrstinderne Maria og Olga, og Storfyrst Michael; ved Keiserens høire Side sad Finantsministeren, og ved Siden af denne de fremmede Consuler. Paa venstre Side sadde Kjøbmændene, Fabrikanterne, Manufactur sterne o. s. v. Overhovedet vare Pladserne saaledes fordeelte, at den ene ikke var fornemmere end den anden. Ministre og Magnater sadde uden Forskiel midt iblandt de øvrige Gjæster. Kl. serinden bar paa denne Dag en Klædning, forfærdiget af To som var kjøbt paa Udstillingen og af Manufacturraad Kondranjews Fabrik. Deres Keiserlige Majestæter og Høiheder underholdt sig ved Taffelet, nedladende, venligt og ligefrem med deres Omgivelser. For Maaltidet var tilende reiste Monarchen sig og udbragte følgende. Toast: "Medarbeiderne til Landets Vel Denne besvaredes med alle Tilstædeværende inderlige og høi udtalte Ønske: Gud skjænke den af sit Folk høitelskede Russiske Keiser et langt Liv, Sundhed og Lykke, til Fædernelandets Hæder og Held!" Efter Maaltidet begave alle sig ind i en tilstødende Sal, hvor et nyt begeistrende Optrin ventede de rørte Gjæster. Keiseren lod den yngste Storfyrste og den yngste Stor fyrstinde føre frem, og forestillede dem for sine Undersaatter med de Ord: "Disse ere mine Børn! - Her er min General=Admiral!" sagde Han, og tog den unge Storfyrst Constantin ved Haanden; idet han blidt bøiede Barnets Hoved, tilføiede han, buk Dig!" Den herlige Dreng hilste Forsamlingen, klyngede sig derpaa fuld af barnlig Ømhed til sin Fader og slog Armene om Hans Hals. Keiseren løftede Storfyrst Nicolaus op paa Armen, for at vise Forsamlingen ham. Michael Nicolajewitsch, kunde ikke komme frem, da det var hans sædvanlige Sengetid. - J disse høitidelige Øjeblikke forsvandt det Keiserlige Hofs Glands for vore Øine. Vi saae kun den overvættes lykkelige Ægtefælle og Fader, den kjerlige, elskværdige, af sin Familie holtelskede, ædle Huusfader og Familiefader, der udbreder Lykke og Tilfredshed strindt om sig. Og denne dydige, retsindige, høihjertede Mand er vor Keiser og Beskjermer, Ord formaae ei at udtrykke de Følelser, som ved dette henrykkende Syn opfyldte alle Tilstede, værendes Hjerter. Deres Øine udgøde Glædestaarer, og hver Taare var en brændende Bøn, som opsteg til den Alvidendes Throne Riga, den 26de Mai.