Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-02-15
Den 5 d. M. aabnedes Kamrenes Møde med de sædvanlige Høitideligheder. En Deputation af 12 Pairs og 25 Deputerede kom Hs. Majestæt, i hvis Følge Dauphin, Hertugerne af Chartres og Orleans, Ministrene &c. vare, imøde. J en særskilt Loge befandt sig Dauphine, Hertug, inderne af Berry og Orleans, Hertugen af Bordeaux (i en Kuirasseer-Oberstes Uniform) og hans Søster Mademoiselle. Efterat Kongen havde budet de Pairs og Kantsleren de Deputerede at sætte sig, holdt Hs. Majestæt fra Tronen en Tale af følgende væsentlige Jndhold: Mine Herrer, Altid seer jeg Dem med samme Tilfredshed samlet om min Trone, og kommer her, for at gjøre Dem bekjendt med Frankerigs Stilling. Mine Forhold til Europas Magter ere vedvarende venskabelige. Blot de østlige Anliggender frembyde nogle Vanskeligheder; men vedden Craktat, som jeg har undertegnet med Kongen af Engelland og Keiseren af Rusland, er Grundvolden lagt til Grækenlands Fred, og jeg nærer endnu det Haab, at mine Allieredes og mine Bestræbelser, ville, uden Magtens Brug, seire over den ottomanske Ports Modstand. Den uforudseete Kamp ved Navarino blev baade en Anledning til vor Vaaben=Hæder og det meest talende Underpant paa de tree Flags Enighed. - Længe foraarsagede Halvøen Offere fra vor Side. Disse nærme sig deres Ende. Sikret paa sin Grændser, er Spanien vedholdende sysselsat med at qvæle den beklagelige Spire til borgerlig Tvedragt i dets eget Skjød. Alt lover mig, at jeg meget snart kan gjengive Fødelandet mine Soldater og befrie mit Folk for en tung Byrde. En stræng Blokade, som vil ophøre, naar jeg faaer den mig skyldige Fyldestgjørelse, holder Algier i Tømme, og beskytter den franske Handel. J fjerne Vande og under nye opstaaende Regjeringers vaklende Herredømme har vort Flag liidt nogle Krænkelser; men jeg har befalet at fordre, billig Erstatning og gribe Forholdsregler til at sikre mine Undersaatteres Eiendom i Fremtiden. Jkke mindre beroligende er Mit Kongeriges indre Tilstand. Af de Papirer, som skulle forelægges Dem, vil De see, at har end nogle Skatter indbragt mindre, ere Kilderne til den offentlige Velstand dog derfor ikke svækkede. Overordentlige Omstændigheder have voldt forøgede Udgivter, hvis Dækning den maa sørges for. Jeg har befalet mine Ministre at gjøre Dem bekjendt dermed, og tillige at beslitte sig paa en stræng og fornuftig Sparsommelighed. Min Søn har jeg kaldet til at deeltage i Militair=Befordringerne, og ved denne nye Foranstaltning givet Armeen det sikreste Beviis paa min Velvillie. Handelens og Jndustriens fremskridende Udvilling har bevæget mig til at indsætte en egen Minister for at vaage over deres Jnteresse. Hvor inderlig Foreningen imellem Religion og Menneskets Opdragelse end bør være, syntes mig dog den offentlige Underviisning og de geistlige Anliggender hver for sig at udkræve en egen Styrelse, hvorfor jeg har befalet deres Adskillelse. Da jeg stedse meere og mere vil befæste Chartet, som min Broder har givet og jeg svoret at ville haandthæve, i mine Stater, saa vil jeg vaage over, at der med Viisdom og Modenhed arbeides paa at bringe vor Lovgivning i Samklang med det. Nogle den offentlige Bestyrelse angaaende Gjenstænder af høi Vigtighed have tildraget sig min Opmærksomhed. Overbeviist om, at, næst den guddommelige Varetægt, Tronens sande Styrke hviler paa Lovenes Jagttagelse, har jeg befalet, at disse Anliggender grundig skulle undersøges, og Sandheden, denne Fyrsternes og Nationernes første Tarv, drages, for Dagens Lys. Mine Herrer, Frankerigs Lykke er Maalet for alle mine Ønsker og Tanker. For at sikresamme, vil jeg vide at haandhæve den min Krone tilkommende kraftige og beskyttende Magt. Ogsaa stoler jeg paa Deres indsigtsfulde Medvirkning og enige Sindelag. Jdet Deres Konges Ord opfordrer redelige Mænd til Enighed, kan det kun finde villige Hjerter til at høre og følge det." En saa kongelig Tale kunde ikke andet end gjøre det gladeste Jndtryk. Jsær yttrede sig største Tilfredshed over det bifald, hvormed Navarinoslaget omtales, fremfor de brittiske Ministres Veeklager derover. Da Talen var endt, bleve de tilstædeværende nye Pairs (deriblandt Exministrene Villeie, Corbiøre og Pepronnet) og de Deputerede, omtrent 300 i Tallet, beedigede, hvorpaa Hs. Majestæt under Kanonsalver, ligesom ved Ankomsten, og Jubelraabet: leve Kongen, vendte tilbage til Tuillerierne. Næst Dag forsamledes de Deputerede, for at gjøre Begyndelse, med Valgenes Gjennemsyn. Den venstre Side var samme Dag omtrent lige saa besat som den høire. Jblandt Andre saaes paa samme Hr. Hyde de Neufville (af Kontra-Oppositionen), Cafitte, Casimir Perier, Sebastiani, Constant ac Hr. de Praadt mødte i geistlig Ornat med Æreslegionens Storkors og det erkebiskoppelige Kors paa Brystet, og tog Plads paa Enden af den anden Bænk paa venstre Haand, ved Siden af Baron v. Louis, Karatri, Ternaux &c. . det uafhængige Centrum bemærkede Man Greverne la Rochefaucould og Sosthenes. Forrest paa Ministerbænkerne sadde Hr. v. la Bourdonnaye (som nu skal fortryde at han ikke har modtaget Minister=Posten) og Hr. Duplessis. Jhenseende til Flere af dem paa høire Side giver Oppositionen sig tilfreds med, at hvor de end sidde, ville de forsvare Forfatningen, og overalt venter Man, at dette Kammer vil blive det allermærkværdigste siden den konstituerende Forsamling. Det, hvorom Man ellers for Øieblikket baade snakker meest og yttrer meest Utilfredshed, er Hr. v. Vatismenils Udnævnelse til Stormester for Universitetet. Han blev nylig valgt til Deputeret for Korsika; men da han kun er 38, Aar gammel, er Valget ugyldigt. Jøvrigt er han en udmærket Jurist, men skal især have gjort sig navnkundig ved sin Deeltagelse i Loven og Kirkeran og Angreb paa Pressefriheden. Desuden er han et af Pepronnets Kreaturer, og hvad endnu er værre, skal være Jesuit, hvilket han dog ikke vil være bekjendt. Koureren troer, at Hr. v. Porta lis, som ingen stor Taler er, har i ham villet sikre sig en Medhielper i Kammeret som Kongelig Kommissair. Men herimod indvendes atter, at han som blot Statsminister hverken har Sæde i Kongens Konseil, eller maa føre Ordet, i Kamrene. Man er nu nysgierrig efter at see, hvad Jndretninger han vil træffe med Universitetet. J en udstæde Omgangsskrivelse til Rektorerne lægger han de bedste Forsætter for Dagen, anpriser Religion og Moral som en god Opdragelses første Støtter, men anbefaler dem i Henseende til de Elever, som bekjende sig til en anden Troe, aldrig at glemme den af Chartet, som han kalder, den største Velgjerning, og Lovene foreskrevne Samvittighedsfrihed. Koureren bebreider Ministrene, at de efter tree Ugers Forhandlinger tilsidst kun have bragt - Hr. v. Vatismenil til Verden, og vil ikke have det anseet for en slet Beregning, men for Mangel paa al Beregning.