Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-11-05
Denne sindrige Opfindelse er i de følgende Aar ei alene bleven eftergjort til Fuldkommenhed, men endog betydelig forbedret af en i Rendsborg levende talentfuld Kunstner ved Navn Louis Blank. Disse Billeder, der ikke lade sig udslette, egne sig fortrinligen til Stamblade, da de endnu efter flere Aars Forløb med Lethed lade sig mangfoldiggjøre. Hr. Blank har sendt Prøver af sin Methode til Wien, hvor de have fundet afgjort Anerkjendelse. Der skal ogsaa allerede være gjort ham anseelige Tilbud for Meddelelsen af hans Opfindelse, men som han har afslaaet; hvorimod han ikke skal være utilbøielig til, imod et anseligt Honorar, at lære Kunsten fra sig. (Rdsb. Ugbl.) Fra flere Sider – saavel i Hertugdømmerne som i Kongeriget høres der i denne Tid Klager over den stærke Udførsel af Landets Produkter, som frembringer en Stigen af Priserne, hvorved den fattigere Klasse især af Kjøbstadbeboerne lider. Saaledes ankes der i nogle af de seneste Numere af Loll. Falst. Av af tvende Jndsendere, der underskrive sig De og W., i meget nærgaaende Udtryk (som "Svine- og Smør pranger, og desl.) over en navngiven Mand, Godsejer Tesdorph til Ourupgaard paa Falster, om hvem det hedder, at han ikke blot sælger sine egne Produkter til fremmede Prangere, men ogsaa opkjøber Smør, Sviin og Flesk fra andre Herregaarde til Udførsel og dermed forøger Dyrtiden. Vi have selv ved flere Leiligheder udtalt som vor Anskuelse, at Handelen bør være fri, og at den Fattige ikke hjælpes hverken ved Udførselsforbud eller ved Jndskrænkninger af Handelens frie Gang, og vi kunne derfor ikke andet end glæde os over den forstandige og værdige Maade, hvorpaa den saa stærkt angrebne Mand i Lollands-Falsters Avis for 28 Octbr. har forsvaret sig med Hensyn til de imod ham reiste Beskyldninger og viist, hvad der efter hans Mening kan og bør gjøres for Kjøbstæderne. Efterat han næmlig først har erklæret, at han hverken har kjøbt, eller ladet kjøbe, eller ladet Andre opfordre til at sælge ham nogensomhelst af de ovennævnte Gjenstande, oplyser han, at han i August Maaned har solgt sine Fedesviin til Udlandet for en Priis, der betydelig overstiger den da paa Falster gængse, ligesom han dernæst lod sin Hollænder følge med Slagteren (der ikke var det danske Sprog mægtig) til adskillige Gaarde for der i dennes Ærinde at kjøbe flere. Ligeledes har Hr. T. solgt sit Smør for længere Tid siden for 21 Rbd. pr. Fjerding, en Priis, der havde været umuligt at erholde i Provindsen selv. Han tilføjer derpaa: "Skal jeg nu bebreides, fordi jeg har søgt at skaffe mine Produkter den bedst mulige Afsætning, at jeg har trukken fremmede Kjøbere indi Landet, der rigtignok have fordyret Flesket i en væsentlig Grad for Konsumenterne? Sandelig, jeg troer ikke, at nogen fornuftig, tænksom Mand vil kunne fremkomme med saadanne Bebreidelser. - Det er netop Mangel paa Afsætning, der har fremkaldt Mangel paa Produktion. J Løbet af 5 Aar har jeg solgt mine Sviin her paa Øen, har bedet og tigget Slagterne til at tage dem, har været nødsaget til at lade dem afhente enkeltviis lige til Juul for elendige Priser sammenlignede med de udenlandske. Jeg spørger, kan Kreaturholdet derved trives, Kan ved en saa vis og ubestemt Afsætning anvendes noget Ordentligt paa Fedningen af Kreaturer, Kunne vi virkelig tænke os, at ved det Misforhold, der tidligere har existeret hos os imellem Prisen paa Fedevarer og Prisen paa Korn, nogen vil være tilbøielig til at skjænke Kreaturholdet den Opmærksomhed, det under andre Omstændigheder vil finde, Visseligen et. En stadig Produktion er betinget af en stadig Afsætning, og jeg ved netop at have handlet i dette Stifts Jnteresse, naar jeg søger at aabne dets Jordbrugere gode og stadige Afsætningskilder. At Konsumenterne hos os derved blive nødsagede at finde dem i at give de samme Priser, som betales paa udenlandske Markeder, er en Selvfølge; men de ville aldrig, som nu, blive udsatte for temporær Mangel."Hr. Tesdorps viser til Slutningen, hvorledes Manges Stilling ved de høie Priser vel er beklagelig, men at Landmændene derimod intet andet kunne gjøre end at sætte saa mange af Kjøbstadhaandværkerne i Arbeide som muligt og at betale dem rundelig; ligesom han erklærer, at han under et Ophold i Kbhavn har opfordret de mest høitstaaende Autoriteter, som han leilighedsvis fik i Tale, til at tage den aarlige Godtgjørelse af 400,000 Rbd. i Landskatten fra Landmændenne og lade den komme Kjøbstæderne til Gode. (Milos Av.)