Viborger Samler, 1846-10-08
Fra Over-Elben, den 28de Septbr. Havde Kongen. af Danmark ikke udstedet det aabne Brev, vare Agnaternes Protester og Stændernes Besværinger ikke paafulgte, da vilde Forbundsdagen istedetfor den for Tydskland velkomne Beslutning angaaende Opretholdelsen af tydsk Nationalitet, og Jntegritet have regaleret os med en Beslutning angaaende Pressen, hvilken Ret vilde have fremkaldt mange sure Miner. Alle Forberedelser vare trufne for at give den 13de Artikel i Forbundsacten en definitiv Bestemmelse. Ere vi godt underrettede, saa have Sagerne fremstillet sig, som følger: Karlsruher=Cabinettet, bestormet af de bestandig eenstemmige Reclamationer fra det andet og for kort Tid siden ogsaa fra det første Kammer om Jndførelsen af den forfatningsmæssige Pressefrihed, overbeviist om Utilstrækkeligheden af al Censur, den milde saavelsom den strenge, og indstændig ønskende at undgaae de mange ubehagelige Forlegenheder og Conflicter, hvor Regjeringen netop paa Grund af Censurens Haandhævelse geraadede med den offentlige Mening og Stænderne, var beredvillig til at tilstaae Baden Pressefrihed, baseret paa en streng Presselov. - Men at der i dette Anliggende Jntet er at gjøre ved Hielp af egen Lovgivning, maatte Baden vide af Erfaring, da det allerede i Aaret 1832 havde for en kort Tid frigivet Pressen og derefter af selve Forbundet, d. r. ved Forbundsmagt, blev nødsaget til atter at indføre Censuren. Pressen er en Reservatret, – en Ret, den tydske Forbundslovgivning har forbeholdt sig, og Frankfurter=Forsamlingen har stedse vidst at bevare og gjøre denne Ret gieldende, hvorved dog tillige de fleste Forbundsstaters Jntentioner ere komne Forsamlingen velvilligen imøde. Karlsruher-Cabinettet skal nu i Mai d. A. have affattet en Note, hvori det udleder Pressefrihedens Anerkjendelse af Lov, Ret og Politik, erklærer sin fuldkomne Beredvillighed til at gjennemføre samme og erklærer sin Beslutning til paa selve Forbundsdagen at overtage Jnitiativet i et dertil sigtende Andragende. Denne Note, saa hedder det, er meddeelt de constitutionelle Forbundsregjeringer, hvis Grundsætninger ligeledes love Pressefrihed, og hvis Kamre (Stænder) ligeledes med voxende Eftertryk erindre om Opfyldelsen af den ophævede Artikel, – og, med Undtagelse af Sachsen, og Kurhessen, ikke ugunstig optagne af de constitutionelle Forbundsregjeringer. Det lader sig ikke negte, at et Andragende om Pressefrihed reist og stærkt understøttet i selve Forbundsdagens Midte, vilde have vakt stor Opsigt i hele Tydskland og fundet en mægtig Allieret i den offentlige Mening. Men i Karlsruhe vidste man formodentlig ikke paa hvilken Contramine der til samme Tid arbeidedes i Wien. Faa Uger efter Noten fra Baden udgik fra det keiserlige Hof= og Stats-Cancellie en saa kaldet "Circulair Note", der betragtede den tydske Presses Tilstand, fra aldeles modsatte Standpuncter, og der desaarsag, med Undtagelse af det overeensstemmende Andragende om en definitiv Bestemmelse og Presseforholdene af Forbunds lovgivningens Vei, kom til ganske forskjellige Resultater. Wiener=Noten betegnede den provisoriske Presse som rø bende en ganske destructiv Tendents, som tillige misbrugende den Lettelse eller mindre strenge Censur, man paa enkelte Steder udviste imod den, til en systematisk Opposition og til de farligste Statsmachinationer. Hovedbeviserne for denne vægtige Beskyldning udlededes af den i høieste Grad uloyale og stødende, holdning, som Fleerheden af de tydske Tidender havde udviisk ligeover for den sidste Opstand i Polen og Urolighederne i Galizien. Deraf godtgjordes Nødvendigheden af en Udvidelse og Skjærpelse i de allerede bestaaende Præventivforholdsregler imod Pressens Misbrug, Nødvendigheden, af en i alle Forbundsstater ligedan, paa bestemte Grundsætninger baseret Censuradministration og tillige, saasnart som muligt, Nødvendigheden af Ophævelsen af den i mange Forbundsstater indførte Censurfrihed for Bøger over 20 Ark. Denne østerrigske Note, der iforveien havde circuleret ad diplomatisk Vei iblandt alle Cabinetter, var omsider kommen til Forbundsdagen med det Andragende om snarest muligt at gjøres til Gienstand for Behandling. - Jmidlertid kom det slesvig-holsteenske Spørgsmaal imellem, og dettes Uopsættelighed have vi at takke for, at Forbundsdagen midlertidigen har prorogeret sig selv, uden at have kunne finde den fornødne Tid til Discussion angaaende Presseanliggendet. Meget kan imidlertid forandre sig inden Forbundsdagen atter træder sammen, og om endog, saaledes som Sagerne nu staae, Karlsruher=Noten just ikke har synderligt Haab om at trænge igjennem, saa ville vi være ret vel tilfredse dermed, naar Wiener=Noten heller ikke trænger igjennem, hvorved Alt saaledes vilde forblive in statu quo.