Aalborg Stiftstidende, 1835-01-01
Statistisse Noticer. Om Nationalbanken, især med Hensyn paa Attionairerne, læser man i Kjøbenhavnsposten en Artikel af Hr. M. L. Nathanson. Banken besad, ifølges det nu trykte 16de Aars=Regnskab, den 31te Julii 1) J Bankheftelser. 3,214661 Rbd. 35 s. 2) J Fordringer hos Bank Jnstitutet i Altona, som afdrages med 318,000 Rbd. aarlig . . . 6,08,752 Rbd. 8 s. 3) I Penge, Sølvbarrer og Vexler 3943, 415 Rbd. 60 s. 4) Udestaaende Laan efter Fradrag af Jndlaan, Actie=Jndskud o. s. v. 496,347 Rbd. 11 s. 5) Bankens Bygninger. 11,179 Rbd. 32 s. 14,110,985 Rbd. 53 s. Derimod hefter paa Banken følgende Gjeld: 1) Den ved Octroien paalagte Obligations-Gjeld 2, 135,820 Rbd. - s. 2) Til Finantsernes Reservefond, . . . . 723331 Rbd. 79 s. 3) For det af Hans Majestæt til Banken overdragne Guldtaffel. 150,500 Rbd. - s. 4) For de, efter Bekjendtgjørelsen af 21de Juni 1818 udstædte uopsigelige Obligationer. . 130,000 Rbd. 3, 140,600 Rbd. 79 s. Fra denne Sum afgaaer. den Deel, hvorfor Hertugdommerne hefte. 1427,210 Rbd. 34 s. Bliver tilbage 17713,041 Rbd. 45 s. Naar denne Summa fradrages den ovenanførte en Capital-Summa af 14,110,985 Rbd. 53 s. blive 12,697,944 Rbd. 8 s. i Sølv og Sedler tilovers. Dette er altsaa den meget betydelige Sum, som Bankens Jnteressenter besad d. 31te Juli 1834, og denne Capital forstørres naturligviis hvert Aar indtil den Tid, da Bankens aarlige Overskud kommer til Deling, som Udbytte mellem Actionairerne. Men - spørger man - naar er Banken forpligtet til at bestemme et aarligt Udbytte for Jnteressenterne? Bank-Octroiens 27de 9 bestemmer dette Tidspunkt, saasnart Udbyttet kan gives af Bankens aarlige Overskud, og dette kan skee, saasnart Bankens Sølv forraad staaer i det i 8 20 nærmere angivne Forhold til den i Omløb værende Seddelmasse. Denne forønskede Tidspunkt kan ikke være langt borte. J Følge det kongl. aabne Brev af 6te April 1818, er det nemlig gjort Bank-Bestyrelsen til Pligt, at indkomme med et allerunderdanigst Forslag om Jndløsning af Bancosedler med Sølv, senest da, naar Massen af de i Circulation værende Sedler, ved Jnddragning, er formindsket til 20 Millioner. Seddelmassen er nu reduceret til 16,709,309 Rbd., og altsaa er nu den Tidspunkt der, da det er bleven Bankbestyrelsens Pligt at indsende det omtalte Forslag, selv som den endogsaa skulde antage, at de 3,191,100 Rbd., som Banken endnu er skyldig for det ved Laanet af 4de Febr. 1820 anticiperede Seddelinddrag, ogsaa hører til Seddelmassen. Man tør derfor haabe, at Bankbestyrelsen ikke vil tøve med dette Forslag, der snart lover Actionairerne et ikke ubetydeligt aarligt Udbytte. Men er Banken i Besiddelse af en saa stor Sum rede Penge eller Vexler, at den paa Forlangende kan indvexle sine Sedler, Den 20de 8 i Octroien siger nemlig: "Naar den Tid ind stræder, da rede Sølv og Bancosedler, som paa Forlangende indløses med Sølv, blive de ene 1ste og lovlige Betalingsmidler i Landet, da ville vi paa allerunderdanigst Forestilling fra Bankbestyrelsen, bestemme, i hvilket Forhold Summen af de i Omløb, værende Sedler skal staae til den Sølv=Valuta, som Banken besidder til Jndvexling paa Anfordring, saaledes at denne Jndvexling kan være sikkret. Vel er det sandt, at Banken besidder Capitaler af omtrent 13 Millioner, som bestaae i den sikkreste og bedste Valuta, men disse 13 Millioner indbefatte udog ikke, hvad man forstaaer under rede Sølv=Valuta, hvormed Banken, til enhver Tid, kan indvexle sine Sedler, og denne Jndvexling maa dog være aldeles sikkret fra det Øieblik af, da man erklærer, at Sedlerne kunne realiseres. Banken maatte derfor, for at naae Maalet, endnu i 5 Aar blive ved med at anvende sit aarlige Overskud til at formere den rede Sølvfond, som derved vilde stige over 6 Millioliner, medens, paa den anden Side, aarlig 1/2 Million Sedler bleve tilintetgjorte. Paa den Maade vildeman da i Aaret 1810 med Sikkerhed kunne gjøre Begyndelse med Sedlernes Jndvexling, og tillige bestemme Udbyttet for Jnteressenterne. Men, er det billigt at udsætte dette endnu i 5 Aar, Kan det for Banken være vanskeligt at forskaffe sig endnu Millioner rede Sølv, foruden den Sum, den allerede besidder, Thi mere end 6 til 7 Millioner behøver Banken ikke, for med Sikkerhed at kunne vexle sine Sedler. Men skulde man ikke, med Hensyn paa Bankens Hovedbestemmelse for hvilken Folket har gjort saa overordentlige Opoffrelser og Anstrængelser, bestræbe sig, saameget som muligt, for, uden Forhaling at naae denne Hovedbestemmelse? J Octroiens 3die 8 hedder det: "Bankens første Bestemmelse er og skal være: at virke til at befæste og at sikkre Landets Pengevæsen. Til den Ende skal Banken 1) ved alle de Midler, den har i sin Magt, søge at befordre og vedligeholde Pari=Værdien af de nu circulerende, fra Rigsbanken overtagne, Rigsbanksedler og Rigsbanktegn, og 2) drage Omsorg for at samle og opbevare en Fond af rede Sølv i Mynter, Bar rer eller Banco, ved hvilken Fond den kan holde sine circulerende Sedler i deres Værdi, og paa hvilken Fond den kan grunde de Anviisninger og Sedler, som paa Forlangende omvexles mod Sølv.