Aalborg Stiftstidende, 1828-11-29
Bladet Courier francais af 12te d. indeholder, med Overskrift "Om Grækenlands Grændser og Hjælpemidler, et Udkast, hvori følgende forekommer: "Man tør desværre ikke vente, at see de Vanskeligheder jevnede, der fra de fornemste Cabinetters Side vilde møde en Grændsendstrækning, som maatte forene Provindserne hiinside af den lepantiske Havbugt med Pelopones. Der synes at reise sig mere end een rimelig Jndvending. Saa udstrakte Grændser vilde stille næsten uoverstigelige Vanskeligheder i Veien for et Defensiv=Systems Skabning, der er et nyeligt fritblevet Folks første Fornødenhed. Derimod vilde Grækerne, indsluttet i Pelopones, paa staaende Fod kunne opføre nogle Defensions-Værker, der gjorde deres Fordrivelse umueligt. At istandsætte og forstærke Fæstningerne i det Jndre, at omgive den corinthiske Jordtunge med uoverstigelige Forskandsninger, lader sig fuldføre i Løbet af nogle Maaneder, og saaledes vilde Grækerne med faa Omkostninger kunde byde ethvert Overfald Trods. Man tilføier ogsaa endnu den Jndvending, at man, strengt taget, kun skylder de Folkeslag Befrielse, der have sat deres Liv og deres Alt i Fare derfor, men nu har, næst nogle adspredte Punkter af Attika, Phokis og Ætolien, Pelopones været Opstandens eneste Arne. Desuden staaer, med Undtagelse af Halvøen, den christlige Befolkning i sammentrængt Antal ligeoverfor de stærkere og krigsvantere Musselmænd, saaledes at disse Egnes Uafhængighed stedse vil være voveligere, eller idet mindste vil være udsat for bestandige Kampe. Udsigten til saadanne næsten uundgaaelige Sønderrivelser skrækker den europæiske Politik, selv de Magter, der alt hemmelig maatte have glædet sig ved Forestilling af det befriede Grækenland, som Grundlag til en Stat, der var bestemt til rask Udfoldning, til en Udvidning af sine Grændser til Donauen og Sortehavet, for at adskille Asien fra Europa, og tjene til en Dæmning imod den moskovitiske Magt, selv saadanne Regjeringer vilde ikke uden Bekymring, kunde see det nyfødte Grækenland givet til Priis for stedsevarende Krige, der maatte blive fordærvelige for det selv, og bestandig kræve deres Mellemkomst. Den ne farefulde Stilling, vilde i ingen Maade tillade Grækenland, ved vise Love at befæste Grundlaget for Orden og Bestandighed, hvilket alene kan sikkre Staternes Velfærd og Varighed. Disse Overveielser skulle være anbefalede de Mænd, til hvilke det er overdraget, at bestemme Grækenlands Grændselinie. Vi berøre den meget mindre for at tilkjendegive vor Mening, end paa Grund af den Jndflydelse, de udentvivl ville have paa Grændsespørgsmaalets Afgjørelse. Hvorpaa, saa mene vi, Alting beroer, er, at Grækernes Uafhængighed bliver fuldkommen og ubetinget, de indsluttes da indenfor en meer eller mindre snæver Kreds Jngen Lehnspligtighed meere tilsløret under et Hospodarats Benævnelse. De i Londoner-Tractaten fastsatte Jndskrænkninger til Gunst for Porten, ere Betingel. ser, hvilke den selv har tilintetgjort ved halstarrig Forkastelse af hvert Forlig." Udkastet slutter med de Ord: "For Fremtiden afhænger Grækenlands Skjæbne og Uafhængighed ikke mere af Ruslands Militair=Operationer i Østen." Mon man ubetinget kan være at samme Mening? Vi tvivle!