Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-06
Blandede Efterretninger. Den for sin besynderlige Skjebne saa bekjendte General C. F. Dumouries er nyligen død i en Alder af 85 Aar. Han var een af Veteranerne paa den franske Revolutions Skueplads, betraadte den som Jacobiner, forlod den som antirepublicansk General, og endte sit urolige, omflakkende Liv i – London. Det var et reent Tilfælde, at han under den Rolle, han spillede, kunde opnaae en saa høi Alder. Havde han ikke gjort det uhæderlige Skridt, at udlevere de fire Commissairer og Ministeren Bournonville, som det var paalagt at arrestere ham, efter det tabte Slag ved Løwen, til Østerrigerne, saa havde det den Gang allerede været ude med ham; tyl Conventen erklærede ham snart derefter fredløs og lovede den, der kunde levere ham død eller levende, en Belønning af 300,000 Livres. Selv Frankrigs daværende Fiender nægtede ham deres Agtelse og Beskyttelse. Da han strax efterat han var erklæret fredløs, vilde nedsætte sig i Mergentheim, vilde Churfyrsten af Cöln ikke tillade ham det, og da han siden vilde vælge sit Ophold i Engelland, maatte han, paa Lord Greenvilles skjærpede befaling, igjen strax forlade London. Han levede nu som en Flygtning snart i Schweitz, snart i Tydskland, og nedsatte sig om sidder paa dansk Grund i Nærheden af Hamburg, hvor han skrev sin berygtede Levnetsbeskrivelse, der i sin Tid gjorde megen Opsigt, skjøndt den ikke kunde retfærdiggjøre hans Fremfærd i Verdens Øine. Men, selv uden Fædreneland og stadigt Opholdsted, kunde hans urolige Aand ikke styre sig selv. Han vedblev i Flyveskrifter at hylde snart den ene, snart den anden Faction, men kun faa bekymrede sig mere om hvad han skrev. J hele Sverrig er i denne Tid den rige Hr. Fillen en Gjenstand for alle Samtaler, Sange, Gadeviser &c. Ved en Arv efter en i Vestindien afdød Broder er denne Mand kommet i Besiddelse af en Formue, der næsten aldeles ikke staaer i noget Forhold til de øvrige Jndbyggeres i dette Land. J Begyndelsen blev den anslaaet til 5 Mill. Svensk Banco; men Boets Administratorer vente, at bringe den til 8 Mill. S. B., eller 6 Mill. 400,000 Rbd. r. S. Grev de Geer, der eier 600 Gaarde (Hemman), ansaaes hidtil for den rigeste Privatmand i Sverrig. Antager man, at hver Gaard er 6666 2/3 Rdlr. værd, saa udgjør det Hele dog ikke mere end Halvdelen af den Arv, der tilfalder Fillen. Denne uhyre Arvepart er saa meget mere paafaldende, som Fillen forhen kun har været en ganske ringe Embedsmand (Actuarius), og end ikke ganske fri for trykkende Omstændigheder, veltilfreds, naar han om Aftenen kunde spille sin Potte Kegler. Han bliver endnu ved sin vante, jevne Levemaade, og har ikke fjernet sig fra sine gamle Venner. En Sum af 80,000 Pd. Sterl., der have været deponerede i engelske Fonds, er overleveret ham til egen Raadighed; det Øvrige beroer paa Salget af en Plantage med 900 Slaver, for hvilken der allerede skal være ham budet 4 Mill. Svensk Bco. En Befuldmægtiget, der har paataget sig at realisere den, er allerede afreist fra Sverrig. Men det Værste af Alt er, at Hr. Fillen allerede har naaet en Alder af 70 Aar, og Fru Fortuna ordentligen synes at have villet gjækkes med ham; skjøndt Wessels, den Prosit, som kom seent, er bedre end aldeles ingen, ogsaa gielder her. Han har to Døttre uden for Ægtestanden, men hvilke, efter Moderens Død, ikke kunne lyses mere i Kuld og Kiøn. Disse faae en anstændig, men, i Forhold til Arvepartens overordentlige Størrelse, ubetydelig Gave. Mindre Summer ere allerede anviste nærmere og fjernere Beslægtede. Ogsaa siger man, at Hr. Fillen har bestemt en Fjerdepart af sin Formue til gudeligt Brug.