Aalborg Stiftstidende, 1839-10-10
Udlandet. Tyrkiet og Ægypten. Efterretningen om Ha fig Paschas Overgang til Ægypterne er opdigtet, idet han den 14de Septbr. er indtruffen til Constantinopel, hvor han strax havde lange Conferentser med Chosrew Pascha. Den ulykkelige Hærfører var meget sørgmodig og nedslagen. Størstedelen af hans Armee har deels forenet sig med Kurderne, deels opløst sig i formelige Røverbander, der udplyndre Caravanerne fra Syrien. En af disse med 600 Cameler fra Bagdad og Gods til Beløb af 6 Millioner Pastre er saaledes opfanget. Siden Hafiz's Ankomst har i Constantinopel udbredt sig den Efterretning, at Jbrahim af sin Fader havde erholdt befaling til, saafremt han ikke forinden modtog Contraordre, den 25de Septbr. at rykke fremover Kutahia mod Constantinopel. Jmidlertid anseer man i Pera, uagtet Divanets vedvarende Raadsforsamlinger, dette Rygte kun som en Fanfaronade af den listige Mehemed Ali. Jøvrigt har man Efterretninger fra Alexandrien af 11te Septbr., ifølge hvilke Vicekongen har befalet et Opbud en masse. 5000 Mand Kjernetropper dække Hovedstaden og Mehemed leder selv Forsvarsanstalterne, imedens han dagligt forsikkrer, at han ikke vil vige et Haarsbred, fra sine Fordringer, selv hvis de engelsk franske Flaader, der endnu dvæle i Biskika Bugten, skulde vise sig foran hans Hovedstad. (Efterretningen om foregivne Concessioner fra Mehemed Alis Side er altsaa ugrundet.) Fra Smyrna berettes ogsaa, at Jbrahim Pascha i Marasch har erklæret til sine Tropper, at han med det Første vilde fortsætte sit Seirstog. Af de europæiske Magter skal England være meest tilbøielig til at anvende Tvangsforholdsregler med Mehemed Ali og den engelske Consul skal allerede have truet med en Landgang i Suez og en Demonstration mod Alexandrien. Vicekongen regner imidlertid fast paa Magternes indbyrdes Uenighed. Jmidlertid nærmer sig Krisisens Udvikling, da de forestaaende Æqvinoctialstormes Aarstid snart ville bevæge Admiralerne til at agere. – Fra de øvrige tyrkiske Provindser indløber den ene Hjøbspost efter den anden. Opstanden i Kurdistan udbreder sig bestandigt meer og meer og Jbrahim har sendt Kurderne 40 ægyptiske Officerer for at lede deres Operationer. Salonicht, Rigets 3die Hovedstad, er, som bekjendt, ødelagt ved en Jldsvaade, som man nu ogsaa tilskriver Mehemeds Udsendte, og de øvrige Provindser ulmer Oprørsilden for ved den første gunstige Leilighed at bryde ud i lys Lue. Spanien. Espartero holder som Pacificator sine Triumphtoge i Navarra. Den 20de September indtraf han til Pampelona og blev ved Stadens Port modtagen af en jublende Menneskemasse. Paa en med 6 Muuldyr forspændt Vogn holdt han sit høitidelige Jndtog under Folkets Raab: "Viva el Pacificator de la Patria!" Tog af Piger overrakte Seierhertugen Laurbærkrandse. Landmænd, forhenværende carlistiske Soldater, droge ind i Staden med Faner og Tambouriner og bleve omfavnede af Christinerne. Espartero forsamlede Stadens Autoriteter, modtog deres Lykønskninger og holdt en Tale, der gjorde overordentlig Jndtryk. Han yttrer heri om sig selv. "Man har talt meget om min personlige Ærgjerrighed, om Projecter til et Dictatur; Ærgjerrighed har jeg vistnok altid havt og har jeg endnu, men denne Ærgjerrighed er: at gjøre en Ende paa Borgerkrigen og bringe Fædrelandet Freden. Er denne lykkelige Dag, og forhaabentlig, vil den ikke længere være fjern, først kommen, saa vil jeg gaae til Madrid, fuld af Ærefrygt nedlægge min Commandostav for Dronningens Fødder, og hun vil da ikke nægte mig den sødeste Løn, efter hvilken jeg tragter, nemlig Tilladelsen til, som simpel Borger at vende tilbage til min Fædrenestad Logronno, forder, hvis mine Medborgere vælge mig, at yde dem en Alcaldes (By fogeds) eller andensomhelst Embedsmands beskedne Tjeneste. Dette er min dyrebareste Ærgjerrighed." Navarra og de baskiske Provindser ere nu saa temmelig rensede for Carlister, skjøndt enkelte Carlistbander endnu hist og her drive deres Uvæsen. J Azpentia indfandt sig en Hob Carlister i General Jturbes Bopæl og bleve af Generalens Moder, da han ikke selv var hjemme, gjæstevenligt modtagne; men om Natten trængte de ind i hendes Sovegemak og tvang hende til at give dem 100 Unzer Guld samt ødelagde Moblerne og Huusgeraadet – Alt, som de sagde, til Straf for hendes Søns Forræderi, idet denne var den Første, der gik over til Maroto. Et lignende System, kun i større Maalestok, vedblive Carlisterne at udføre i Catalonien, især indløbe de skrækkeligste Beretninger om Greven af Espanas Tiger-Grusomheder, hvorom Staden Campredon paa en frygtelig Maade har været Vidne. Søndagen den 22de, just da Jndvaanerne ved Musik og Dands feirede Fredens Fest, angreb Espana denne Stad, Kanonaden varede 5 Timer, indtil Jndvaanerne endelig overgave sig og den lille Garnison trak sig tilbage i Citadellet, et gammelt halvt forfaldent Slot fra Riddertiden. Den stakkes Stad maatte imidlertid føle Espanas Hævn. Hele Staden afbrændtes, Fruentimmerne bleve skjændede og derpaa myrdede, Born og Oldinger dræbte og Alt, hvad der ikke flygtede til Frankrig, nedsablet. Den 24de droge Carlisterne afsted igjen. Cabrera har, efter Espanas Exempel, udnævnt en øverste Junta, der, under Kong Carlos den Femtes" Fangenskab, skal regjere uindskrænket i Arragonien, Valencier, og Murcien. Maroto har fra Bilbao udstædt en ny Proclamation, hvori han med meget Heftighed protesterer mod den Bebreidelse, at han skulde være kjøbt med Guld - Guld, som han aldrig har elsket og som han ogsaa nu foragter." – Paa Dronning Jsabellas 9de Fødselsdag den 10de ds. (idag) ventede man i Madrid at see en Amnestie publiceret.