Jyske Efterretninger, 1780-01-28
Capitain Cook fandt sin Formodning, at der maatte ligge fleere Øer østen fra Sandvich Øen, rigtig. Han opdagede endnu nogle, hvis Navne og Antal jeg ikke erindrer mig. De vare alle frugtbare og folkrige, og Jndvaanerne af samme Nation, som de paa Otahiti. Ved en af disse Øer, som Jndvaanerne kaldte Ohythe, ankrede han i en Havbugt, og laa 2 Maaneder i en Havn, ved Navn Caraca-cossa. Jndvaanerne toge meget venligen imod ham, og pleiede at vise ham saadan en Ærbødighed, der meere skikkede sig for en Gud, end for en Menneske. Hans Mandskab blev overflødig forsynet med Sviin, Plantaner og andre Forfriskelser. Neppe havde han forladt Havnen, førend et Vindstød brækkede hans Formast og nødte ham til at vende tilbage igien, for at reparere den. Han satte Tømmerfolkene og sit Observatorium i Land, og vendtede intet Ont; men Øebeboerne bleve nu meere tyvagtige, end de før havde været, og tilsidst blev den til Skibet, Distovery, henhørende Cutter, som den var bunden til, stiaalen. Dagen derefter gik Capitain Cook tilligemed sin Lieutenant og 9 Mand i Land, og begav sig til det Sted, hvor den Fornemmeste Terre-oboo, opholdt sig. Han blev med den sædvanlige Ærbødighed imodtagen, men fandt en Hob forsamlet omkring deres Fornemmeste. Jmidlertid han forebragte sin Besværing over Tyveriet, bleve nogle af de omkring staaende meget uforskammet, og en af dem gjorde det saa grovt, at Cook fyrede paa ham med Skraa, men formedelst den Matte, som han havde slaaet omkring sig, gjorde han ham ingen Skade. Jkke destomindre udbredte sig en Murren iblandt den heele Hob, og da de fra deres Side begyndte Fiendtligheder, fyrede Lieutenanten, og dræbte en af dem. J Stedet for derefter at tage Flugten, vor vede de allesammen et Anfald, og omendskiønt Søesoldaterne fyrede med Virkning, bleve de dog forhindrede fra paa nye at lade. J denne Fegtning blev Capitain Cook ulykkeligviis ved første Anfald tilligemed 4 af hans Folk dræbt, og Lieutenanten tilligemed de øvrige, som meesten vare saarede, havde Møie for at drage sig tilbage, imedens Jlden fra Pinassen og den lange Baad, som laae ved Bredden, hold Fienden i nogen Fraværelse derfra. Capitain Clarke, som nu tilfaldt at have befalingen, saae ingen Muelighed til, uden betydelig Forliis, at hævne sin vakkre Landsmands Død, i det Jndvaanerne vare meget talrige, syntes at være krigske, og havde steen Muure paa Høiene til deres Beskyttelse. Han forholdt sig altsaa forsvarsviis, men loed alle Ting igien bringe om Bord, og sammesteds fortfare med Reparationen, imedens Jndvaanerne meget umagede sig for at komme i god Forstaaelse med ham igien. Midt i Martii Maaned forlod han denne ulyksalige Øe, Dewhyehe, og styrede nordlig hvor hæftige Vindstød mødte ham. Han bragte Resolution, som havde faaet et Læk, og endnu paa anden Maade var bleven beskadiget, imod Enden af April Maaned dette Aar til Havnen, Awatscha eller St. Peter og Paul Efterdi han her vilde foretage Reparationer, og Vinteren, i denne Egn endnu stedse vedholdt, saa gav han Major Behm, som er befalingsmand i Kamtschatka, sin Ankomst tilkiende, der og selv kom til Awatscha, forsynede Capitain Clarke med Qvæg og andre Levnetsmidler, saa mange, mueligt var, og beviiste ham al optænkelig Hof lighed. Den 4 Junii fra hvilken Dag Capitain Clarkes Brev er dateret, var han færdig at gaae til Søes i det Forsæt, endnu en Gang at gjøre et Forsøg imod Norden, at tage Øerne i Øiesyn, og om det gjordes fornødent, at komme igien til Kamtschatka, og tilsidst at vende tilbage igien til Engeland. - Da Major Behmventes hertil i denne Vinter, og medbringer Skibsbogen fra Resolution, saa og et Kort af Capitain Cook; saa vil man snart erfare meere. St. Petersborg den 15. (26. Decembr. 1779. Pallas.