Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-09-01
Spanien. Ligesom Operaen, den stumme i Portici fremskyndede den belgiske Revolution 1830, saaledes gav et Stykke, betillet, en Revolutionsdag i Paris, den nærmeste Anledning til Udbruddet af Opstanden i S. Jldefonso. Stykkets Jndhold, forenet med de fra Provindserne indløbende Efterretninger, satte Publikum i stor Bevægelse; men dog forblev Alt roligt, indtil nogle Provindsial-Militser, som vare trængte ind i Byen, istemte Riegos Hymne udenfor Theatret. Strax bleve Slottets Porte lukkede og Skuespilhuset rømmet. Man forlangte derpaa at see Dronningen, men da Klokken var 11 om Aftenen, og det altsaa var forsildigt at træde ud paa en Altan, modtog Hs. Majestæt en Deputation fra de forskjellige Batailloner, med hvem hun havde den bekjendte Samtale, der bevægede hende til at antage Konstitutionen. Da nu Roligheden herved var gjenoprettet i Byen, blev Konstitutionsstenen høitidelig indviet i Dronningens Nærværelse, medens Garnisonen paraderede og dens Officerer aflagde Eed paa Forfatningen. Krigsministeren Mendes Vigo kom Dagen derefter til S. Oldefonso, for at afhente Regentinden til Madrid; men Hovedmændene for Opstanden, i hvis Spidse en Sergeant, ved Navn Garcia befandt sig, vilde ikke tillade Hs. Majestæt at reise bort, og forkastede endog den franske og engelske Gesandts Æresord i denne Anledning. Alle Adgange til Slottet bleve spærrede, og Dronningen maatte love at give Nationalgarden i Madrid sine Vaaben igjen, at lade det Halve af den komme ud til S. Jldefonso, for at drage i Forening med denne Byes Garnison i Triumph til Hovedstaden, og endelig at afskedige Ministeriet. Man vilde endog med Nød og Neppe tillade Mende Vigo at reise med en Deputation af Underofficerer til Hovedstaden, for at overbringe nogle Dekreter fra Dronningen. Først den 16de om Aftenen, da Efterretningen om Konstitutionens Antagelse i Madrid rygtedes i S. Jldefonso og den nye Statsraads=Præsident Calatrava kom derud, nedlagde Sergeanten Garcia sin Kommando, og Slottets Beboere, befriedes fra deres Fangenskab. Dronningen begav sig derpaa den følgende Dag til Hovedstaden. Medens dette foregik i S. Jldefonso, vare voldsomme Optrin forefaldne i Madrid, som ikke blot var erklæret Beleiringstilstand af Ministrene, men endogsaa blev truet af en Bande Carlister, der stode omtrent 10 Mile derfra ved Meding Celi, og havde afskaaret al Forbindelse med de nordlige Provindser. Den 13 August hengik dog roligt, endskjøndt Man vidste, at sturiz og Quesaada vilde vove Alt, for at modsætte sig Folket, da de tillige havde erklæret Dronningens Handling for nødtvungen. Men den 14de lød Raabet: "Konstitutionen leve!" i Gaderne, som opfyldtes af store Folkemasser. Nationalgarden, væbnede sig hemmelig, og bevægede de mod Mængden fremrykkende Gardekuirasserer til at tage Folkets Partie. Paa Militair-Gouverneuren, General Barutellis Opfordring gik Fodgarden ogsaa omsider over til de Konstitutionelle, og Alt syntes at ende fredeligt, da den almindelig frygtede Quesada viste sig i Spidsen for en Eskadron Dragoner, der øieblikkelig fyrede paa Folket. En Kuirasseer-Officeer, der fornemmelig havde opmuntret sit Mandskab til at forene sig med sine Medborgere, blev arresteret, da han ikke kunde bevæge det til at gjøre Modstand. Flere Salver, vexledes mellem Nationalgarden og Tropperne, hvorved det naturligviis ikke gik af uden Blod. Om Aftenen vare alle Hovedgader besatte af Tropperne, og det var farligt at vove sig ud af Husene. Quesada, som uforfærdet havde trodset de utallige Stene og Stokke, der bleve kastede efter ham, lod endnu om Natten opslaae en Plakat, hvori alle Urostiftere truedes med Døden; men da hele Garnisonen imidlertid havde forenet sig med Folket, greb han tilligemed Jsturiz og de fleste andre Ministre med mange af deres Tilhængere Flugten. Den 15 August oprandt, og den nye Generalkapitain i Gammel-Castilien, General Seogne, bekjendtgjorde Dronningens Beslutning, at lade Konstitutionen antage i hele Riget. Den 16de blev, ifølge heraf, Konstitutionsstenen opreist paa den store Plads i Madrid, og Konstitutionen proklameret i Nærværelse af Garnisonen, Nationalgarden og utallige Tilskuere. Glæden, var ubeskrivelig; overalt gjenlød Riegos Hymne, Staden, var illumineret tre Aftener i Rad, og en uhyre Folkemasses grændseløse Jubel hilste Dronningen, da hun med sin Datter den 17de om Eftermiddagen holdt sit Jndtog i Hovedstaden. - Midt i denne Tummel besatte Hs. Majestæt de tre endnu ledige Ministerposter, og udnævnte interimistisk Corchado til Justitsminister, Camba til Krigsminister og Moreno til Marineminister. J Hr. Ferrers Fraværelse bestyrer Hr. Egea Finantserne. Naar Cortes iøvrigt blive sammenkaldte, er ikke afgjort endnu, da de nuvæBoghos Be rende Valg stride mod Konstitutionen af 1812. Vissere er det, at Folkepartiet fordrer sturiz, som med Magt vilde forhindre Konstitutionen, tiltalt for Domstolene. Jmidlertid var General Quesada, hvis ubøielige Stivsind trodsede Folket til det sidste, paa sin Flugt kommen til Landsbyen Hortaleza, 2 1/2 Miil fra Madrid, men der blev han kjendt, og under Forhaanelser kastet i Fængsel og myrdet. Jfølge nogle Beretninger blev han myrdet af en fra Madrid kommende Pøbelhob, der formelig sønderrev ham og bar Stykker af hans Legeme og hans Klæder som Seierstegn omkring i Hovedstadens Gader. Times derimod paastaaer, at han blev myrdet førend Skaren fra Madrid ankom. - Under disse stormende Optrin er den franske Gesandt, Grev v. Rayneval, død den 16 August i Madrid, af Brystsyge. Hans Efterfølger bliver formodentlig Bois le Comte, som for nogen Tid siden sendtes til Madrid for at overtage Gesandtskabets Forretninger i hans Sygdom. Denne, der har været Polignags Privatsekretair, roses for en duelig Mand, der nok kan behøves i en Krisis, som formodentlig i høi Grad vil beskjæftige Stormagterne. Saaledes lader det Dunkle og Vaklende i de foregaaende Efterretninger fra Madrid sig forklare. Fortsættelsen og den videre Udvikling følger imorgen.