Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-02-22
Major v. Baggesen af Generalstaben er beordret til, indtil videre, at overtage Posten som Kommandor for Fyens og Nørrejyllands Geneneralkommandostab. J en Artikel i Dansk Folkeblad under Overskrivt "Sammenstød af Nationaliteterne", hedder det: Fra dansk Side siger man: Regeringsforslaget vil, naar det bliver Lov, knække vor nationale Udvikling, det bringer Staten Danmark i Afhængighed til det tydske Forbund, det vil bidrage til at Statens Todeling (Slesvigholsten og Danmark) realiseres. Fra Modpartiets Side siges: Vor nationale Udvikling gaaer tilgrunde, vi staae Fare for at lide Prægravation, fra dansk Side, der vil opstaae evig Splid og Kiv paa Grund af de mange Forskjelligheder, og Holsten faaer sin Hovedstad i Kbhavn i Stedet for i Frankfurt. Altsaa Fra det første Øjeblik møde Vedkommende hinanden med Uvillie, Mistro, Utilbøielighed til Forsoning. Enhver Leilighed vil benyttes til Spaltning; selv den mindste Klagegrund vil man gjøre stort Væsen af. Hvorledes skal en Forsoning da komme i Stand? Hver Dag vil man være Vidne til de uhyggeligste Nationalkampe, der ville lade Frihedens og Oplysningens Sag træde i Baggrunden, Hvorfor da ikke foretrække strax at indtage et fast og hensigtssvarende Standpunkt, som vil vinde, hvorledes man end regner, en stor Deel Tilhængere i Nationen? Hvorfor ikke gjøre strax, hvad der maa og skal gjøres i Tidens Løb? Hvorfor ikke strax modarbeide de i Fare, hvormed vi ville trues fra et stort og mægtigt Parties Side, som, naar det virker i Forening, kan sprænge Staten, men som sondret vil være afmægtigt? Der vil hvorledes man end handler være mange, der blive misfornøiede, men paa hvilken Side er Retten, See det bliver Spørgsmaalet. Holsten fordrer Udsondring paa Grund af Forholdet til det tydske Forbund, men mange i Holsten og i det tydske Slesvig fordre tillige Udsondring af Slesvig, paa Grund af dets Forhold til Holsten. Konsekventsen af denne Udsondring er, hvilket, dersom det ikke tidligere var klart, tilfulde fremlyser af den slesvigske Stænderforsamlings Optræden, at Slesvig indtræder i det tydske Forbund. Slesvigholstenerne sige: "Slesvig er tydsk, dets Forbindelse med Holsten kan ikke sprænges, men bør blive inderligere. Den tydske Befolkning i Slesvig lider ved den nærmere Tilslutning til Danmark, ved Adskillelsen fra Holsten; de Baand, som mange fælles Love, fælles Domstol, fælles Administration have knyttet, ville opløses. Vi indrømme det. Vi beklage de tydske Slesvigere, der vilde finde sig bedre hjemme i et ægte tydsk Land; vi vilde høilig ønske, at Befolkningen i Sydslesvig var dansk. Men nu findes der i næsten alle Grændselande en blandet Befolkning. Dette lader sig ikke forandre. Vilde man trække en Grændselinie efter Sproget, maatte man stadig klippe af og føje til Stater. Det lader sig ikke gjøre. Og staaer der ikke ved Siden af den tydske Befolkning i Slesvig en talrigere dansk, Har den ingen Ret, Bliver den ikke ganske anderledes undertrykt ved Forbindelsen med Tydskland, end den tydske Befolkning ved Forbindelsen med Danmark, Og er den statsretlige Forbindelse af Slesvig med Danmark ei betydningsfuldere end den administrative med Holsten Ved at opløse denne saarer man vel manges Følelse, som glæde sig ved Fælleskabet, men ved at opløse hiin sprænger man en Stat. Kan man fra dansk Side vakle, naar Spørgsmaalet stiller sig saaledes: Faren for et konsekvent Skridt er maaskee mindre end man troer. Det er umuligt bestemt at sige, hvorledes Partierne ville stille sig, men det er sandsynligt, at de ifølge Forholdenes forskjellige Ordning, ville fremtræde omtrent saaledes: 1) Holsten udorganiseres som Unionsstat, og Slesvig indorganiseres i Danmark med specielt Hensyn til dets særegne Forhold. Herfor vil Majoriteten af den danske Befolkning og de danske Slesvigere erklære sig. Jmod den ville de tydske Slesvigere og de slesvigholstenske Holstenere være. Massen i Holsten vil sandsynligvis være indifferent, og mange af dem, der nu tale i slesvigholstenske Toner, ville hemmeligt glæde sig over Forholdenes endelige Ordning, og lidt efter lidt vil man anerkjende den Retfærdighed, der er vist. En slesvigholstensk og en dansk Unionsstat. Herimod erklære alle Danske sig som een Mand, ligesom ogsaa de danske Slesvigere. De tydske Slesvigere og et Parti i Holsten ville være tilfredse. 3) Fællestaten. Holstenerne og de tydske Slesvigere ere imod den. En stor Majoritet i Provindsen Danmark og i det danske Slesvig vil være imod den. Naar Regeringen altsaa skal beslutte sig, maa den vel vide, at den for det første Alternativ sandsynligvis har en stor Majoritet, ligesom den imod de to sidste har en mægtig Majoritet i Nationen.