Viborger Samler, 1809-12-18
Den 3die Decbr. Kl. 10 1/2 kjørte Hs. M. Keise, en med Kongen af Vestfalen i Kronningskarethentil Fruekirken. Kongen af Neapel, Prindserne og Ministrene vare kjørte foran. Toget gik under det i Gaderne opstillede Militær til Kirken. Geist ligheden modtog Keiseren ved Kirkedøren og under sen Himmel blev Han, ledsaget af sin Bedækning, ført til Choret. Kongen af Vestfalen som fransk Prinds og Kongen af Neapel som Storadmiral, Stordignitarierne a. toge deres Pladse. Paa Chorets Pulpitur befandt sig Hs. M. Keiserinden, den keiserlige Familie, Dronningen af Vestfalen, samt Kongerne af Sachsen og Würtemberg. Keiseren forrettede sin Bøn og blev ført til Thronen. Een af Kejserens Almisseuddeelere læste Messen, Biskoppen af Trojes holdt en passende Tale og H. Emin Kardinal Fesch istemte Tedeum (en Deputation fra Kapitlet, havde forud bedet Kardinalen derom) som det fulde Orchester derpaa udførte. Da Velsignelsen var læst, forrettede Kejseren atter sin Bøn for Alteret. Derpaa begav Hs. M. sig til Lovgivningskorpsets Palæ. Her vare og de samme keiserlige og kongelige Personer tilstæde som i Kirken, de samme omgave og Thronen. Vesen derhen fandt Keiseren strøet med Laurbær, en utallig Mængde sendte Ham sit Vivatraab imode og Keiseren lod ofte sin Vogn holde, for at modtage Ansøgninger. Efterat Keiseren havde taget Sæde og modtaget Eeden af nogle nyvalgte Medlemmer, blottede Lovgiverne deres Hoveder og Hs. M. holdt en Tale af saadant væsentlig Jndhold: "Mine Herrer Departements Deputerede, Siden Deres sidste Session har jeg undertvunget Arragonien og Castilien og forjaget det listige af England dannede Gouvernement af Madrid. Jeg var paa Marsch til Cadix og Lissabon, da jeg maatte vende mine Skridt tilbage og plante mine Ørne paa Wiens Volde. J 3 Maaneder begyndte og endtes denne tredie puniske Krig. Frankrigs Genius har ført den engelske Armee, den har fuldendet sin Skjebne i Hollands pestagtige Moradser. Under denne vigtige Tildragelse var jeg 400 Mile derfra, sikker paa, at mit Folk ville indlægge sig ny Ære Mit Haabopfyldtes. Jeg skylder Borgerne af Departem. Pas de Calais og Norden min særdeles Tak. - Franske, alt hvad der modsætter sig Eder, vorder undertvunget; i mange Aar have J endnu Ærens og Sejrens Bane for Eder. J har Hertules Syrke og Kraft. - Toskana har jeg forenet med Frankrig, dette blide Folk, der bestandig viiste sig Frankrig, hengivent og bidrog saa meget til Europas Kultur, er denne Forening værd - Det Forefaldne foreskrev mig mit Forhold mod Rom. Paverne have stedse viist sig som Fjender af Jtaliens fornemste Magter og anvende deres geistlig Jndflydelse til deres Skade, Jeg saae altsaa, at deres Jndflydelse ville stride mod Frankrigs Uafhængighed, Værdighed, og min Krones Ære, Men da jeg indseer den første Hyrdes nødvendige Jndflydelse paa Efterkommerne, saa kan jeg ikke paa anden Maade forene disse store Gjenstande, end ved at ophæve mine Forfædres de franske Keiseres Gave, og indlemme den romerske Stat i Frankrig - Ved Traktaten i Wien have alle Konger og Fyrster, mine Allierede, som gave mig saa stort Beviis paa deres Standhaftighed og Venskab, faaet Forøgelse af Lande eller ville herefter faae det. De illyriske Provindser giøre mig til Nabo med Tyrkiet; jeg maae vaage over min Handel i det midlandske og adriatiske Hav og til Levanten. Jeg vil beskytte Tyrkiet, naar det unddrager sig fra Englands skadelige Jndflydelse; jeg vil straffe det, om man følger falske og troløfe Anslage." Sveitserfolket har jeg søgt at befrie fra alle videre Bekymringer, ved at kalde mig deres Mægler.