Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-12-10
(Slutningen af Forordningen for begge Riger, angaaende hvorledes Pensioner eller andre aarlige Præstationer, som det paaligger Private at udreedde skulle gaae over fra dansk Courant til Rigsbankpenge (s. No. 96 og 98.)s. 18. Hvor de Afgifter, som Leilændinger i Norge, Fæstebønder i Danmark, eller Huusfæsterne i begge Riger, have paataget dem, ei er større end de, der førend 11te Sept. 1807 bleve svarede af de samme Steder, bortfalder Reduction efter Omskrivningsforholdet, uagtet den nuværende Fæster senere er tiltraadt; men slige Afgifter bør, forsaavidt de ere forfaldne efter 30te Junii sidstleden, udreedes i Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler og Skilling for Skilling. Dog bør Fæsteren, hvis han har givet meere i Indfæstning end hans Formand, nyde Liqvidation for dette meere efter Omskrivningsforholdet for den Tid da han erlagde Jndfæstningen, forinden der kan affordres ham større Afgift, end den, der svarer til Omskrivningsforholdet for den Tid da han fæstede. Hvor derimod Afgifterne ved Fæsters Forandring, ere forhøiede, bør denne Forhøielse aldeles bortfalde, saafremt Eieren eller den, der træder i Eierens Sted, ikke vil lade det hele Beløb af den lovligen forhøiede Afgift reducere i Forhold til den Tid, da Foreningen med Fæsteren blev indgaaet. Ved denne Tid bliver ikke Fæstebrevets eller Bygselseddelens Datum ubetinget at forstaae, men, naar det kan oplyses, at Parternes Overeenskomst tidligere var bragt til Fuldkommenhed, bliver det tidligere Datum at lægge til Grund. s. 19. Hvor der ved Anvendelsen af de i forrige C. foreskrevne Regler maatte opstaae nogen Vanskelighed, paa Grund af, at den nærværende Fæster har faaet et større eller mindre Tillæg af Jord, end hans Formand havde, bør det, paa den i Lovgivningen om Jords Fratagelse fra Fæstesteder, foreskrevne Maade, afgiøres, i hvilket Forhold det Fratagne eller Tillagte staaer til det øvrige, og, efter dette Forhold, vil det være at bedømme, hvorvidt den gamle Jndfæstning samt Afgifterne maae ansees forhøiede. s. 20. De paa Arvefæstesteder hvilende uforanderlige Pengeafgifter tilsvares, forsaavidt de ere forfaldne efter 30te Juni 1813, i Rigsbankpenge Sølvværdie i Forhold til den Tid, da Arvefæstet først blev stiftet, uden Hensyn til, naar den senere Besidder har erhvervet sig slig Eiendom, og det hvad enten han har faaet et nyt Arvefæstebrev eller ikke. Ved de i den første Halvdeel af Aaret 1813 forfaldne Arvefæste=Afgifter forholdes der efter Forordningen af 5te Januar 1813. s. 21. Det Samme (S. 20) gjælder og om den i D. L. - 10 - 5 omhandlede Jordskyld samt enhver anden i en Eiendom radiceret uforanderlig Penge=Afgift, som gaaer over paa enhver Eiendommens Besidder. s. 22. Hvad der af de i denne Anordning nærmere bestemte Præstationer er forfaldet førend 1ste August sidstleden, bør kun tilsvares i Rigsbankpenge Navneværdie, med mindre den Paagiældende forsømmer at erlægge, hvad han haver at udrede, i mere end 4 Uger efter at Betalingen, i Overeensstemmelse med denne Anordning, er ham affordret. s. 23. Det Valg, som Forordningen af 5te Jan. 1813 s. 38 tilstaaer Afgiftøyderen, skal for de Tilfælde, som, ved nærværende Anordning, ere nærmere bestemte, være ham indrømmet til 1ste Mai 1814. Samme Valg skal tilkomme Landsbyepræster, i Henseende til de dem paaliggende Pensioner, saa og Yderne af de Afgifter, som ovenfor ere omhandlede i C. 21, for, saavidt det er af en Jordeiendom at Afgiften svares. Jndtil den Paagjældende erklærer sig for denne Ydelsesmaade, afordres Afgiften ham i Penge efter de ovenfor bestemte Regler. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kiøben rette. havn, den 16de November 1813. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R. (L. S.)