JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
Disse maanedlige Jndberetninger indeholde interessante Bidrag til nærmere Kundskab om Læreanstalten og dens Økonomie, isærdeleshed om de landlige Arbeider, som derved forefalde. Man læser Brudstykker af deres Breve i bemeldte n.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
landsk. Efterretn. Den sædvanlige Sammenkomst af Naturforskere, som nu i nogle Aar har fundet Sted i Tydskland, og til hvilken Lærde fra alle Egne af dette Land have indfundet sig, blev ifjor holdt i München, (fr. Skild. f. A. No. 75). Berlin, blev aftalt at være Samlingstedet for dette Aar, og den berømte Humboldt bliver Foreningens Ordfører. Af danske Naturkyndige reise dHrr. Professorerne Hornemann og Ørsted, Lektorerne Bredsdorff og Forchhammer didhen. Fra Sverrig berettes, at Professorerne Bergelius, Dalmann og A. Retzius ere af Videnskabernes Akademi, og Professorerne Fries og Nielson fra Lunds Universitet valgte til at giøre Reisen; derhen, ligesom og ventes, at to Naturkyndige fra Upsala afgaae til Sammenkomsten. (Eft. N. Argus 52).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
Blandede Efterretninger. Prohibitiv-Systemets Skadelighed. Den preussiske Fabrikcommissair, H. Weber, siger i sine Beytrage zur Gewerbe und Handelskunde etc., at det i adskillige Stater herskende Prohibitiv=System strider imod vor Tidsalders Aand; at hvert Folk kun kan finde Velstanden i Udviklingen af sin Jndustrie, at hertil Friheden mere nytter end skader, og at man vil see sig nødsaget til at følge det af Engelland givne Exempel. Forfatteren fremsætter mange Kiendsgierninger som Beviser for, med hvilket Held allerede Fastlandet, især den preussiske Stat, er traadt med Engelland i Skrankerne, og hvorledes dette, ved fuld Frihed, ogsaa vil kunne skee i Fremtiden. Skildringen af disse Fremskridt er saa meget behageligere, som man lærer at kjende Forfatteren fra en meget saakyndig Side, og saa ofte vildledes af Klager, der netop paastaae, at Næringsvæsenet er i Forfald. Men dog tilraader Forf. ingen pludselig Afvigelse fra den hidtil valgte Vei, saalænge Handelsindskrænkningerne i andre Lande vedvare; ogsaa synes han ikke at misbillige de i Preussen fastsatte, tildeelt meget høje Toldafgifter. Han forsikkrer ved denne Leilighed, at den Crisis, hvori Storbritanien 1825, ved overdrevne Speculationer, var kommet, kun lidt har skadet de tydske Fabriker; Uld, Silke= og Bomuldsmanufacturer hæve sig tvertimod mere og mere, hvilket f. Ex. den tiltagende Jndførsel af Bom nid fra Engelland beviser; Lærredsfabrikerne have igjen Afsætning til America og den engelske Adel bestiller igjen Dækketøi med sine Emblemer i Tydskland. Statens Jndblanding er i Jndustriens Opkomst til Hinder. Jernstøberierne vilde have bragt det videre, dersom de tilhørte Private, og Porcellainsfabrikerne i Sevres og Berlin ere for dyre med deres Frembringelser. Et sjeldent Dyr. J Bengalen har H.A. Duvaucel fundet et Dyr, der synes at forene Hestens Egenskaber med Hjortens, og som han mener er den af Naturforskerne hidtil miskjendte Hippelaphus hos Aristoteles. Napoleon som Forfatter. J en Alder af 17 Aar forfærdigede Napoleon sit første Værk, en petite Histoire de la Corse, der ganske aander en Corses Frihedskjerlighed. Endskjøndt Abbed Raynal roste den, saa blev den dog ikke trykt, Manuskriptet er ikke til mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
J Aaret 1786 vandt Napoleon en Guldmedaille for Priisspørgsmaalet; hvilke ere de Følelser, der meest bør anbefales, for at gjøre Mennesket lykkeligt? Som Keiser yttrede han engaugfor Talleyrand det Ønske, igjen at ville læse dette sit Ungdomsarbeide. Ministeren lod det i største Hast komme fra Lyon. Efterat Napoleon havde kastet et Blik paa det, slængte han det i Jlden, fordi det indeholdt alt for republicanske Jdeer. Forfatteren af Præcis Justicatives har imidlertid meddeelt nogle Brudstykker af dette Priisskrift. Man maa næsten formode, at Napoleon ret godt erindrede sit Skrifts Jndhold, men at han gav Talleyrand Anledning til at lade det komme, for at tilintetgjøre det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
To Skrifter af Napoleon have vedligeholdt sig. Det ene er Lettre M. Buttafaco (a Dole chen Joly 1790) og Le sauper de Beaucaire.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
Skibsfarten. Jntet gjør Menneskelsaa stort som Skibsfarten. Den giver 19 Stjerner til Veivisere, baner Bølgegang ham til Alfarvei, og spænder Vindene som Herfor hans Vogn. Merkur 23. Slutning af et Brev, Prisen paa Olien - skrev en Kjøbmand i Marseille til sin Correspondent i Elberfeldt – falder, men det gjør ikke den Høiagtelse, hvormed jeg har den Ære etc. - ibid. 24.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
Kjøbenhavns Børs d. 18 Juli 1828. Hamburg 2 M.a vista 215. Species 217.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-19
Specier solgtes til 13 Rbmk. - s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler pr. 100 Specier Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . Asiatiske Comp. Actier, 3 pC. nye danske Oblig. 4 Rbd. Sedl. 51 3/4 52 Rbs. Tegn. 85 3/4 86 Rbd. Sedl. i Banco. - Rbd. S. Sedler. 99 1/2 100 Rbd. r. S. - i Banto. - i Banco. i Sedler. 59 3/4 60 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Blandede Efterretninger. Moldau og Wallachiet. Begge disse Fyrstendømmer, som i dette Øjeblik høre til Krigens Skueplads, underkastede sig i det femtende Aarhundrede den ottomanske Port. J Følge Capitulationen bleve de regierede af indfødte Hospodarer, som Porten forundte Titeler Woywoder eller Fyrster med store Rettigheder. De havde Rang af Bashaer af 3 Hestehaler og stode paa samme Trin som Vicekongen af Bagdad. Ved deres Udnævnelse tilstedtes de en høitidelig Audience hos Sultanen, plantede tre Hestehaler uden for Porten af deres Pallads, og bare, ved høitidelige Leiligheder, et Slags Hæderspelts, Capaniza kaldet, som ingen Bassa, men Vicekongen af Bagdad og Chanerne af Krimm turde bære. Dog, saadanne Forrettigheder nøde kun Bojarerne eller Herrerne; Folket var i strængeste Forstand deres Slaver. Jmidlertid gave de evige Tvistigheder blandt de fornemste Bojarer Porten snart Leilighed til, igjen at fratage dem de forundte Forrettigheder. Afhængige af Sultanernes Luner, beherskede af faste Pladser ved Donau og paa deres egne Grunde, bleve disse ulykkelige Provindser snart et Rov for en Horde Røvere. En krimmsk Chan, en latarisk Mizza, en Bassa i een af Fæstningerne efter rænkesyge Bojarers Jndskydelse, ja blot en Bagvaskelse kunde afsætte en Hospodar og endog stille ham ved Livet. Portens Ministere deelte da enten den Styrtedes Eiendom og hans Efterfølgers Bestikkelser med Angiveren, eller beholdt Alting for sig selv allene. - J Aaret 16 lykkedes det Portens Dragoman, Nicolas, Aamokordato, at blive Hospodar, og han var den første Græker, der svingede sig op til denne Værdighed. Det tykkeste Mørke herskede i Fyrstendommerne, intet Spor af Konstflid, Handel eller Civilisation overhoved, ni Tiendele af Landet laae brak. De græske Hospodarer begyndte at civilisere Landet; strax den første anlagde et Trykkerie og en Skole, hvor man lærte Slavonisk, Gammelgræsk og Latin. Hans Broder, Constantin Maurokordato, befriede de wallachiske bonder fra det meest trykkende Livegenskab, der nogensinde har været til, han indførte ogsaa den tyrkiske Hvede, som nu næsten er deres eneste Føde. De følgende Hospodarer gjorde ligeledes Nationen store Tjenester; de tode Bibelen og Liturgien for den græske Kirke oversætte i Landets Mundart. Hospodarene Alexander Ypsilanty, Ghika, Callimachy, Caradza bleve Landets Lovgivere, og endnu gielde de Lovbøger, som disse Fyrster lode trykke. Trods de Midler, som Græske Hospodarer raadede over, til at tilintetgjøre deres Medbeileres Cabaler, bukkede de dog hyppigen under for samme, og maatte, især siden den ulykkelige Krig med Rusland og Østerrige, leve i bestandig Frygt. Klage over Majestætsforbrydelse, over Forstaaelse med Rusland og Østerrige var for Storviziren eller Sultanens Yndling et ufeilbart Vaaben imod dem, ja de døde sjeldent en naturlig Død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Ved de i Canardza, Jassy og Bucharest sluttede Forbund kom Fyrstendømmerne under russisk Beskyttelse, naar de derved ogsaa unddroges Jndflydelsen af Chanerne, de tatariske Sultaner af Budzak og Cavouchan, Pashaerne af Jsmailow, Bender etc. saa bleve de dog udsatte for Drillerier fra Donaufæstningernes Besætning og den Sværm af privilegerede tyrkiske Prangere, der havde revet Enehandelen med alle Frugter, som Landet frembringer, til sig. Ruslands Beskyttelse og dets Consulers Aarvaagenhed formaaede ikke at forhindre disse Misbruge og den evige Krænkelse af Tractaten, efter hvilken en Hospodar i syv Aar beklædte sin Post og i denne Tid skulde være uforkrænket. - Men blandt alle de Onder, der endnu nedtrykke Fyrstendommerne, er Levningen af Feudalretten, som Constantin Maurocordatos's menneskekjerlige Tænkemaade ikke har kunnet afskaffe, den meest trykkende. Denne Byrde bestaaer i vilkaarligt Hoverie, som Bønderne maa gjøre for Godseierne. Det skal egentligen kun være elleve Hoveriedage om Aaret, men Herremændene forstode at forøge dem til 40, 50 Dage og derover, saa at de stakkels Bønder ikke kunde dyrke deres eget Land. Desuden finde endnu en Mængde Privilegier Sted, hvorved Afgifternes Vægt ganske falder paa Bønderne. - Hver Fanriote, der besad tilstrækkelig Færdighed i de orientalske Sprog og i det Franske, til at kunne blive Portens Dragoman (Tolk havde Krav paa Hospodarværdigheden, og denne Mængde Medbeilere blev paa den ene Side fordærvelig for Hospodarerne selv og havde paa den anden stor Indflydelse paa Fyrstendommernes Skjebne. Ypsilanty, Caradza o. fl. vare, førend de bleve Fyrster Storpostelniks eller Hospodarernes første Ministre, Porten ligesom og Grækerne og Wallacherne gave blot Hospodarerne selv Titel af Fyrster, deres Børn hedte Beyegades, Fyrstebørn, men deres Børnebørn arvede aldrig Titelen; de vare blot Bojarer. - Saa kort dette Hospodarernes Herredømme end varede, tjente dog disse Fyrstendommer alle paa andre Steder af Tyrkerne forfulgte Grækere som Tilflugtsted; en Mængde Macedonier, Thessalier, Epiroter dreve adskillige Haandværker i Landet, andre dreve Handel med Tydskland, især med Leipzig; men de fleste af dem berigede sig ved deres Agerbrug som Forpagtere af de indfødte Bojarers frugtbare Jorder. - Lyceerne i Jassy og Bucharest vare godt indrettede; man lærte der Græsk, Latin, Tydsk, Fransk, Naturvidenskab, Philosophie. J Districternes Hoved pladser vare Secundærskoler. Trykkerierne Jassy vare ret gode og for faa Aar siden aabnedes i Bucharest et Theater, hvor man opførte franske Stykker, oversatte i Græsk. Fremmede af hver Nation, hver Religion bleve godt optagne. En flittig Mand, som ikke manglede Talent, kunde regne paa at gjøre der sin Lykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Det græske Sprog var næsten bleven ganske almindelig, og Enhver forstod det, paa menig Mand nær, de Fornemme især talte det meget reent; ja adskillige Bojarer udmærkede sig ved Skrifter i det gammelgræske Sprog. De forskjellige Bojarers Koner vare græske Fyrstinder, og mange Grækere ægtede indfødte Herrers Døttre. Ved denne Sammenblanding udbredte de græske Sæder og det græske Sprog sig blandt de høiere Stænder. Paa den anden Side kom med de russiske og østerrigske Herrer, som gjentagne Gange beholdt Landet besat, europæiske Manerer, Luxus og skjønne Konster derind. Den fornemme Verden lærte Fransk og Tydsk; Dands og Musik bleve Bestanddele af Opdragelsen og man saae hos de rigeste Bojarer, franske Opdragerinder. Man kunde iøvrigt stedse bemærke, hvorledes i Fyrstendømmerne Letsindighed og Høflighed, Usædelighed med Dannelse gik Haand i Haand. (Uddraget af Histoire de la Greedepuis la chute de lempire d'Orient af Jovaky Rigo, der har gjort sig bekiendt vedskillige Skrifter, tidligere har været Storstelnik hos Fyrsten Caradza og nu befinder f. hos Grækenlands Gouverneur Greve Capodistria.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Jassy, Hovedstaden i Moldau, ligger 4 Mile fra Pruth, og har et Citadel, der er Helpodarens eller Moldaufyrstens Residents og tillige Sædet for den græske Metropolitan eller Neldaus Erkebisp. Jndbyggerne ere for det meste af græsk Religion, men dog have Catholikerne her fri Gudsdyrkelse. Den er en aaben, for størstedelen ødelagt, Stad, med 2000 Hust. Gaderne ere ikke brolagte, men belagte med Bielker eller Brotømmer. J Aaret 1739 og 1763 blev den erobret af Russerne, men begge Gange atter tilbagegiven ved Fredsslutning. I A. 1788 kom den i Østerrigernes Hænder, og d. 9 Januar 1792 blev her den sidste Fredsslutning mellem Russerne og Tyrkerne undertegnet. Om Bucharest, Hovedstaden i Wallachiet, har en dansk Reisende i sin Dagbog i Aaril 1824 og 1825 optegnet følgende Efterretninger: Staden ligger i en Dal, og allerede i Afstand viser sig ret anseelig ved dens store Mængde af Taarne og Spir. Staden har omtrent 80000 Jndvaanere, tilforn henved 90000; og har endeel ret gode Bygninger af brændte Steen. De fleste Huse ere dog af Træ, og lave. Gaderne ere ikke brolagte, men bedækkede med Planker, hvilket ikke blot gjør dem sølede ved enhver Fugtighed, men ofte vanskelige og farlige at passere, især i Mørke, da Plankerne næsten altid ligge i Uorden, eller have store og dybe Huller. Disse ere saameget farligere, som Gaderne i Midten under Plankerne har en betydelig Fordybning, for at modtage Vand og Skarn. Da nu tillige denne Beklædning paa Gaderne et meget kostbar at holde vedlige; (hvert 5te Aar regner man at Plankerne maa fornyes, har man i nogen Tid været betænkt paa at brolægge dem, men Gadernes Beskaffenhed, tilligemed din lave sumpige Jorbund gav dette Foretagende en Vanskelighed, som under Wallachiets hidtil havte Forfatning næppe lod sig overvinde. Blandt Jndbyggerne i Bucharest regner man omtrent 6000 Jøder, og 4000 Tydskere, hvilke sidste alle leve under den østerrigske Generalconsuls Beskyttelse. Desuden opholder den største Deel af Bojarerne eller de adelige Familier sig i Hovedstaden; og af dem regnes henved 500 i Wallachiet. Bojarerne leve i Bucharest næsten ganske paa europæisk Fod. - Hvad der især udmærker Bucharest i det udvortes Syn er den umaadelige Mængde af Kirker og Kapeller med smalle Taarne og Spir. Metropolitankirken er en styg gammel Bygning (i Forhallen slette, men meget gamle Fresco Malerier, som forestille Himmel og Helvede), men Udsigten fra Taarnet over den hele Stad, og dens Omegn er viid og interessant." - Palladset, hvor Hospodaren boer er en daarlig og liden Bygning, da Hospodarernes gamle Pallads for nogle Aar siden er afbrændt. - Hele Egnen omkring Bucharest er meget flad, lav, og skovløs. Gandske nær uden for Staden har Hospodaren sit Landsted, en lille ret pyntelig Bygning, omgivet af en Blomsterhave og en Lystlund. Den danske Reisende var paa et Hofbal hos Hospodaren. (Denne inleressante Dagbog læses i Professor Molbechs nordiske Tidsskrift 5te og følg. Hæfter.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Kalmukfyrsten Sered Dschab. Kalmukkerne have fra Krigen 181315, fra Toget til Tyskland og Frankrig bragt mangen ny Skik til deres Hjem. Sered-Oschab, som da havde Commandoen over alle Kalmukkerne, og som er russisk Ridder boer ikke, som ellers alle Kalmukker, i en Filthytte, men i et af Tømmer opført Slot, ved Volga, som han, efter sin Tilbagekomst fra Frankrig, har ladet sig bygge, og hvor man finder store Speile, Lysekroner, Billard, Fortepiano, Spille-Uhre. Til Slottet støder en liden, men nydelig Have. Ved en Diner, som han gav, forekom vist nok Hestemmelbrændeviin allerførst, men derefter en Hønse=Kjødsuppe i en Sølvterrin, Oxekjød, mere end en Steg, og af Vine, efter andre Slags, endog Champagne. hans Have havde til Bordet leveret endog Meloner Æbler Færskener, og under Maaltidet blev af et Chor Kalmukker under en russisk Kapelmester opført tyske Marscher og Simonier. Nu nægte man da ikke, at jo Krigen befordrer Humaniteten. Bemelte Efterretning læser man i Reise von Sarepta in verschied. Kalmückenborden &c. Von H. A. 3wick u. J. J. Schill, Leipz. 1827. (Allg. M. 3. 17.)De vide Sletter, der udbrede sig fra Søen Erie indtil den Mexicanske Bugt, paa en Strækning af omtr. 800 engl. Mile, ere bedækkede med Mindemærker. Tætte Skove have hidtil skjult dem for Grandskeren, men nu ere de blevne opdagede, undersøgte og beskrevne. De bestaae af Fæstningsværker, Høje og Tumuli, lange Mure, store i Jorden gjorte Aabninger, Klipper bedækkede med Emblemer eller Hieroglypher. Ogsaa fandt man smukke Vaser, Vaaben, Afgudsbilleder og Mumier. De ved Chellicothe opdagede Fæstningsværker bedække 300 Dages Pløieland. Murene ere 12 Fod høje og af Jord. En 20 Fod bred Grøft omgiver disse, foruden de Dele, som Floden danner et naturligt Værn for. Adskillige Høje paa Ohios Slætte bleve aabnede og undersøgte. De smaa vare opfyldte med Been, der alle laae uordentligen mellem hverandre. J de store Høje i Nærheden af Stæderne laae Benene derimod regelmæssigen. De have tilhørt Mennesker, der aldeles ikke have lignet de nuværende Jndianere, som i Almindelighed ere høie og velvoxne. Disse Skeletter lade gjette paa et Slags Skrællinger med lav Pande, bredt Ansigt, store Øine og tykke, korte Been.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Endnu langt mindre Mennesker ere fundne paa en Begravelsesplads ved Bredderne af Merrimach. Deres Gravsteder ere opførte med stor Omhyggelighed og indvendig beklædte med flade Stene, der ere stillede lodrette for at danne en Muur. De ere for det meste kun af 23 Alens Længde, der gives ogsaa langt større, men ingen er over 50 Tommer lang. Menneskene af denne Nation kunne derfor ikke have været større end to Fod! To lærde Læger begave sig did 1818, maalede omhyggeligen Gravene og stadfæstede det her anførte. Man finder der ogsaa Skrift paa Klipper, ligesom ved Gulland.) En meget udførlig Efterretning om disse Mindesmærker meddeler Warden i Memoires de la Societe royale pour la Geographie. T. 2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Den offentlige Udstilling af Paul Veroneses berømte Frescommalerier i London drager alle Konstynderes Opmærksomhed til sig. De have tilforn tilhørt Familien Morosini og været anbragte i deres prægtige Villa i La Sorranza, nær det adriatiske Havs Kyster. Ældre Reisende omtale dem med Beundring, men da Villaen blev nedreven og Grev Balbi just var nærværende, derved blev han de herlige Vægmalerier vaer, som man var i Vegreb med at ødelægge. Han standsede denne Vandalisme, lod dem forsigtigen løsrive og reddede den største Deel deraf. Vendramini, en bekjendt Kobberstikker, kjøbte dem siden og bragte dem til London, hvor de i adskillige Uger have været udstillede. De ere meget vel vedligeholdte. J Nürnberg blev Albrecht Durers Secularfest nyligen paa en meget høitidelig Maade feiret og ved samme Leilighed Grundstenen til hans Mindemærke lagt. Tilligemed den nedlagdes 1) en forgyldt Kobberplade, paa hvilken Kongens, Regjeringspræsidentens og fleres Navne, en kort Historie om Forhandlingerne i Anledning af Monumentet og en Beskrivelse over Planen dertil, en Fortegnelse over Bidragene og Udgivterne; dette Aars Korn- og Vinpriser; 2) en Kobberplade, hvorpaa Statuen er stukken; 3) en Crystalvase med Rigets Constitution, et Exemplar af Durers Reliquier; adskillige Guld-og Sølvmønter fra dette Aar, en Medaille med Durers Billede; 4) og 5) to Crystalflasker med Kirsebærspiritus; 6) 7) og 8) hermetisklukkede Glas rør med Kornarter fra i Aar; 9) et dito med 36 Frø sorter og en latinsk Opfordring til dem, der engang maatte komme til Grundstenen, til at gjøre Forsøg med at saae det; 10) Kongens Billede, malet paa Glas; 11) en Kobberbøsse med de fleste Nürnberger Kobberstikkeres, Graveurers etc. Af beider, og adskillige flere Gjenstande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Kjøbenhavns Børs, d. 22 Juli 1828. Hamburg 2 M.a vista 215. Species 217.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Specier solgtes til 13 Rbmk. - s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820. Dito Dito. . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. nye norske Oblig. ved Dito lydende paa r. S. 4 pC. Dito Dito. . . . Asiatiske Comp. Actier, 3 pC. nye danske Oblig. 158 158 3/4 Rbd. Sal. 52, 628 Rbs. Tegn. 85 1/2 85 3/4 Rbd. Sedl. i Banco. 102 - Rbd. r. S. 110 3/4 111 Sedler. 993,100 Rbd. r. S. 106 1 - i Banco. 96 r. S. 98 1/2 - i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-22
Rettelser. i Sedler. 59 3/4 - L. Sterl. Nr. 66 S. 89. 24 Lin. Jst. Skod. les Skjød, S. 895. 23. L. Jst. kan læs kun Nr. 58 S. 922 13 Lin, læs, ved en - 14 Lin. læs: 20 danske Dukater. S. 926. 9 Lin. Jst. Bergelius lasBergelius. - - 4 L. fra neden Jst. tildeel læs, tildeels. 927. 7 L. Ordet i udslettes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-07-26
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 60. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 26 Juli 1828. J Anleding af Biskop Absalons Ring. Ved Aabningen af Absalons Grav i afvigte Aar blev, som bekiendt, deri fundet en Ring, der antages for at være den samme, som Biskop Palladius, ved Gravens Aabning 1536, havde, efter Chytræus Veianus's Beretning, ka slet derned igjen, da han ikke vilde modtage den som Foræring af Kongens Haand. Det er besynderligt nok, at ingen ved denne nærkelige Opdagelse har fundet det Uleilighedin værd, at underrette Almeenheden om Aarsagen til saadanne Ringes Gravlægning i ældre Tider. En meget god Oplysning herom finder man i Dansk Magazin T. 1 S. 1819 i en Artikel med Overskrift: Om afdøde Folks Indseigle, hvorledes dermed fordum et forholdt. Brevskabers Troværdighed, siger Forsalteren, kom fortrinligen an paa de derunder hangende Segls Rigtighed. Man finder, at adskillige betydelige Documenter bleve for Retten kjendte magtesløse, naar Seglene enten vare borte, brudne eller beskadigede. Naar derfor en vidimeret Copie af et offentligt Docunent blev udstedt eller Documentet fremlagt i Atten til at bevise noget, saa maatte der udnykkeligen indføres, at det maatte forsynes med alle sine vedhængende Jndsegle, hele og holdne i alle Maader. Enhver, der vilde nyde Godt af sit Brevskab, maatte forvare Seglene ligesaa nøje som Brevene selv. Da Hænders Underskrift fordum ikke var brugelig, laae det Enhver saa meget større Magt paa, at gjemme sit Signet vel og vogte sig for, at det ikke kom i fremmede Hænder eller blev misbrugt af Uvedkommende. Naar derfor Nogen ved Døden afgik, da maatte de nærmeste Paarørende eller Executores testamenti enten sønderhugge Signetet eller kaste det i Graven med den Døde, paa det der siden, i Eierens Navn, ikke skulde forsegles noget dermed. Forfatteren anfører nu Gjenparter af to Breve, hvoraf det ene er efter en paa Pergament skreven Original, og det andet efter en Copie, hvis Original fordum gjemtes i Sorø Klosters Sacristi. Det første er angaaende en Fru Bodilds Jndsegl, som blev kastet i Graven med hende 1477. Det andet er angaaende en Fru Bendtes Signet, som blev sønderhugget efter hendes Død 1502. Begge Sognepræsterne og Capellanen bevidne, at Fri Bodilds Mand Agge Troelssøn, kastede hendes Jndsegl i Graven med hende, strax da hun var nedsat i Graven. Man seer heraf, at det endnu i det fer tende og sextende Aarhundrede ikke var ualmindeligt, at lade de Afdødes Signeter følge med dem i Graven.