Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-02-14
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Den 27de Januar blev de Franske Kammeres Session høitidelig aabnet af Hs. Majestæt Kongen med følgende Tale fra Thronen: Mine Herrer! Med Glæde seer jeg Dem hvert Aar forsamlede om min Throne for i Overeensstemmelse med mig at tage mit Folks vigtigste Jnterresser i Overveielse. Denne Glæde er i Dag saameget mere livfuld, som at jeg kan meddeele Dem behagelige Ting og har at overdrage Dem vigtige Arbeider. Mine Forbindelser med de udenlandske Magter vedblive at være venskabelige. De Forsikkringer, som jeg modtager fra mine Allierede give mig Sikkerhed for at Freden, uagtet de blodige Begivenheder i Orienten, vil ikke blive forstyrret i det øvrige Europa. For at beskynde Grækenlands Pacification, har jeg i Overeensstemmelse med England og Rusland afsendt en Afdeling af mine Tropper til Morea. Ved Synet af nogle tusinde Franske, som vare resolv rede til at opfylde deres ædle Kald, blev hiin berømte og altforlænge ødelagte Jordbund givet tilbage til Fred og Sikkerhed. Der, ligesom ved Navarino, har Flagenes Forening lagt det for Dagen for hele Verdens Øine, at de tre Kroner ville troeligt opfylde de af dem afsluttede Tractaters Jndhold, og mine Soldater fortælle med Velbehag om den endelige Understøttelse, som er blevet dem forundet af den Engelske Marine. En formelig, og Porten notificeret Erklæring, har stillet Morea og de Øer, som ligge i Nærheden af den under de tre Magters Beskyttelse. Dette høitidelige Document vil blive tilstrækkeligt for at giøre Occupationens Forlængelse ufornøden. Jeg vedbliver at hielpe Grækerne til at opstaae af deres Ruiner, og mine Skibe bringe de christelige Slaver, som Frankerigs religiøse Høimodighed saavel har paa nye forskaffet deres Fædreneland som deres Friehed, tilbage til deres Landsmænds Kreds. Saamegen Omsorg vil ikke blive frugtesløs. Jeg har Aarsag til at troe, at Porten vil nu efter at være bleven bedre opklaret, ikke midsætte sig Executionen af Tractaten af 6te Juli og man tør haabe, at denne første nærmelse ikke vil blive spildt med Hensyn til at gjenoprette Freden i Orienten. – Spaniens Tilstand har tilladt mig at kalde de Tropper tilbage, som jeg havde stillet til Hs. Katholske Majestæts Disposition. Mine Soldater have seet deres Fædreneland igien, efterat de paa Tilbageveien have modtaget af hele Folkemængden Vidnesbyrd om dens Agtelse og dens Beklagelse over at de have forladt den; og som de maae tilskrive deres ypperlige Disciplin. Angaaende de betydelige Forskud, som der ere gjorte den Spanske Regiering, saa er en Convention bleven afsluttet for at regulere dens Tilbagebetaling. – Det Haab, som jeg endnu bestandig nærer, at erholde af Deyen af Algier en billig Erstatning, har forhalet de Forholdsregler, som jeg ellers torde see mig tvunget til for at straffe ham. Jeg skal dog ikke forsømme noget, som kan tiene til at beskytte den Franske Handel imod Fornærmelser og Søerøverie, og glimrende Exempler have allerede lært Algiererne, at det hverken er let eller raadeligt at trodse mine Krigskibes Aarvaagenhed. Forpligtelser, som for en fordums Fransk Colonie(Domingo) havde indgaaet, vare blevne afbrudte i deres Udførelse. Da jeg havde overbeviist mig om, at denne Mangel paa Ordholdenhed var en Følge af Mangel paa Evner, saa har jeg derved fundet mig foranlediget til at modtage Aabningen af Underhandlinger med den for at befordre Colonisternes og Handelstandens Jnterresse. – Flere af mine Undersaatter have lidt ved Keiseren af Brasiliens Forholdsregler under hans Krig med Buenos Ayres, nogle Skibe vare blevne dem fratagne Jmedens den for kort Tid siden af mig ratificerede Tractat angaaende Blokaden, bekræfter et af Frankerige stedse opstillet Conversations=Princip, saa sikkrer den dem Tilbagegivelsen af deres Eiendom og en Godtgiørelse, som kan svare til deres Tab. Ved denne, som ved enhver anden Leilighed, skylder jeg at rose den Franske Marine, som viser sig sin høie Bestemmelse værdig. De gientagne Rystelser, hvoraf nogle af de nye Sydamerikanske Stater bleve bevægede, have tilveiebragt en Uvished om deres politiske Tilstand og giort den regelmæssige Dannelse af vore Forhold til dem vanskelig. Det Øieblik er udentvivl ikke langt borte, hvori jeg vil blive istand til at forskaffe mine Forbindelser med dem en for mine Undersaatter velgiørende Fasthed. Jmidlertid har jeg ansat Consuler for at vaage over vore Jnterresser. - Saaledes, Mine Herrer, er den glædelige Stilling af vore Forhold til de udenlandske Magter beskaffen. Hvilke Begivenheder forresten Fremtiden end maae have forbeholdet os saa skal jeg dog aldrig forglemme, at Frankerigs Hæder er et helligt Palladium, og at Æren, hvis Bevogter jeg er, er min Thrones skiønneste Forrettighed. – J det indvortes af Riget hersker Orden og Fred. Den Franske Jndustrie, som allerede har erhvervet sig saa fortient Agtelse, udmærker sig dagligen ved nye Fremskridt. Nogle Grene af vor Agerdyrkning og vor Handel befinder sig i en lidende Tilstand. Jeg haaber imidlertid at det skal blive mueligt at lindre dette Onde, om jeg end ikke skulde formaae at helbrede det. Veirligets vedvarende Strenghed, og den skadelige Forsinkelse, som Jndhøstningen af Afgrøden var underkastet, har i nogle Uger beskiæftiget min Regierings bekymrende Omsorg; men snart var denne piinlige Uvished, om vore Hielpekilders Tilstand forsvunden efterat vi have indhentet paalidelige Oplysninger. Livets Ophold er sikkret for alle, og om endog Kornpriserne, imedens de forøge Landmandens Velstand, skulde derimod for et Øieblik forhøie de Uformuendes Trang, saa har Forsynet fremkaldet Velgiørenhed for at komme de Lidende til Hielp. - Den friegivne Presse nyder en fuldkommen Friehed, naar Tøileløshed, dens uheld bringende Fiende, endnu lader sig see under Beskyttelsen af en høimodig og tillidsfuld Lov, saa veed Folkets Jndsigter, som stedse voxe i Fasthed og i Oplysning, rigtigt at vurdere saadanne Vildfarelser. Magistraturen bliver sine ædle Minder troe, kiender sine Pligter og vil til enhver Tid vide at opfylde dem. - Den Fornødenhed, at bevare vore Fædres Religion for enhver Antastelse, og at holde Lovenes Opfyldelse opret i mit Kongerige og paa samme Tid at sikkre Præstestandens Varighed hos os, har bevæget mig til efter moden Overveielse at tage Forholdsregler, hvis Nødvendighed jeg føler. De ere exeqverede med den vise Standhaftighed, hvorved den Lydighed man skylder Lovene, den Agtelse man bør bevise Religionen, og den billige Opmærksomhed, hvorpaa dens Tienere kunne giøre Fordring, lade sig forene med hinanden. - Der skal blive gjort Dem Meddelelse om vore Financers Tilstand. De ville med Velbehag erfare, at Jndtægterne i Aaret 1828 havde beløbet sig høiere end de vare anslagne til i Budget; denne Forøgelse af Jndtægter skal dog ikke være til Hinder for det Besparelses=System, som min Regiering maae dagligen lade sig være mere magtpaaliggende, uden bog at forglemme, at nyttige Udgifter ogsaa høre til Oeconomion. – De ville blive i denne Session beskiæftigede med talrige Arbeider. En Lovbog, som er bestemt for Armeen og som fortiener Deres alvorlige Opmærksomhed, skal blive Dem forelagt, ligeledes en Lov om Pairskammerets Dotation og flere andre Love, som alle fortiene Deres hele Deeltagelse. Et vigtigt og følgerigt Lovudkast vil fortrinligen beskiæftige Deres Omsorg: J lang Tid har man indseet Nødvendigheden af en municipal og departemental Organisation, hvis hele Tilstand maae bringes i Overeensstemmelse med vore Jnstitutioner. Med denne Organisation ere de vanskeligste Qvæstioner forbundne, som skal sikkre Communerne og Departementerne en tilstrækkelig Anseelse i Bestyrelsen af deres Jnterresser; men tillige ogsaa bevare den beskyttende og ledende Magt, som tilkommer Kronen, i den Kraft og Evne til at handle, som den offentlige Orden udkræver og dette i en usvækket Besiddelse deraf. For at opnaae dette Formaal har jeg ladet et Lovudkast, som kan blive Dem forelagt, udarbeide med Betænksomhed, ved hvilket jeg opfordrer alle Betragtninger af Deres Viisdom og over hvilket jeg betroer Discussionen til Deres Kiærlighed til det offentlige Vel og til Deres Troeskab. - Hver Dag overbeviser mig paa nye om mine Nationers Kiærlighed, og giør mig den Forpligtelse, som jeg har paataget mig, at ville opoffre mit Liv til deres Lykke, mig saameget mere hellig. Dette ædle Kald, til hvis Opfyldelse, at De mine Herrer, maae staae mig bie, maae Dag for Dag blive lettere. Erfaringen har adspredet ufornuftige Theoriers falske Skin. Frankerige veed ligesaavel som De paa hvilken Grundvold at dets Vel beroer, og vilde Nogen søge dette andensteds end i den oprigtige Harmonie imellem den Kongelige Auctoritet og de Frieheder, som Chartet har helliget saa vilde han tildrage sig Frankeriges lydeligste Misbilligelse. De mine Herrer, ere kaldte til nøiere at knytte og befæste denne Overeensstemmelse. De ville opfylde dette glæderige Kald, som troe Undersaatter og retsindige Franske, og Deres Konges Medvirkning vil ligesaalidet som Deres Medvirkning savne den offentlige Taknemmelighed. Denne Tale maatte naturligviis i høi Grad, behage det liberale Partie; dets Journaler tilstaae at den indeholder aabne og oprigtige At tringer mod Nationen og at den udviser at Kongen og Folket have indgaaet den nøieste Forstaaelse; fremfor alt billige de den Tillid, som Kongen har lagt i den for Dagen til Folkets Jndsigt; de forundre sig allene over at Talen slet ikke berører de Portugisiske Anliggender (man kan tilføie til denne Tales Fortrinligheder den fortreffelige Maade hvorpaa Trykkefriheden er omtalt og som maae indeholde en Opfordring til ethvert ædeltsindet Menneske at omgaaes med Forsigtighed og Honettitet med dette offentlige Gode, og tillige den Klogskab hvormed de geistlige Anliggender ere omtalte; de hemmelighedsfulde Vink mod Jesuitismen og Munkeaanden, og den alvorlige og tillige skaanende Maade hvorpaa Cleressets Modstræbelser ere blevne omtalte.