Jyske Efterretninger, 1772-02-07
Sidstafvigte Sødag skeede her i alle Byens Kirker offentlig Taksigelse af Prædikestolene for Guds forunderlige Forsyn og naadige Varetægt over Hans Kongelige Majestæt, det Kongelige Huus og heele Landet. Sognepræsten (S. T.) Hr. Doct. Herm. Pet. Gudme prækede i Budolphi Kirke til Høymæsse og betiente sig til Indgang, af Moses Ord om det forjættede Canaans Land, hvor Guds Kirke da havde sin Boepæl. 5. Mos. B. 11. v. 12. Det er et Land, som Herren din Gud har nøye Agt paa, og som Herrens din Guds Øyne see stedse paa, fra Aarets Begyndelse indtil Aarets Ende. Ved Skibet, der taltes om i Evangelio Matth. 8. v. 23. 27, som Christus med sine Disciple og andre fleere vare om Borde paa, og hvor de komme i yderste Havs Nød, erindrede han sig vores kiære Fædreneland, som den Christen Kirke har, som sin Hoved Boepæl udi tilligemed den Nød og Elendighed, Frygt og Forskrækkelse, det paa nogen Tid uformodentlig har været geraadet udi paa dette urolige Verdens Hav, og forestillede derfor af Evangelio: Et Lands store Lyksalighed, der har Guds naadige Forsyns Øyne bestandig over sig her i Verden. Visende derudi, l. Hvorudi denne et Lands store Lyksalighed bestaaer. Og da bestaaer den derudi, 1) At Gud seer bestandig efter og veed meget nøye, hvorledes det i alle Maader gaaer til derudi for at styre og regiere alle Ting til sin Ære og dets Beste. 2) At Guld, uagtet hans naadige Forsyns Øyne, synes iblant at lukkes, og han ligesom at sove, er dog alle Tider aarvaagen og opvagt til dets Varetægt, og endeligen 3) At Gud, hielper omsider fuldkommeligen, imod Formodning afvender al Ulykke og befordrer dets Rolighed og Lyksalighed; hver Deel blev ey allene viist af Evangelio og andre Skriftens Sproge, men og appliceret paa Fæderneland. nærværende Tilstand og Omstændigh. H. Hvortil denne store Lyksalighed bør opmuntre os. Og da bør den opmuntre os til 1) At holde fast ved Gud i al Nød med Bøn og Paakaldelse for os selv og andre. 2) At rense os selv fra de Besmittelser og Synder, der vende Guds naadige Forsyns Øyne fra os, og endeligen 3) At love og priise Guld baade indvortes i vore Tanker og Tilbøyelighed ved at forundre os over og ophøie hans Viisdom, Almagt og Godhed, saa og udvortes i Ord og Gierninger ved at vise, vi retteligen skiønne paa hans Velgierninger. Hver Deel blev ligeledes oplyst af Evangelio og med andre Skriftens Sprog end videre appliceret paa denne Dag. Til sidst skeede en almindelig Tilægnelse paa alle Landets, og i sær dette Stæds Jndvaanere. Efter Prædiken, blev siunget den Psalme: O. store Guld vi love dig, da der og til Høymæsse i Budolphi og til Aftensang i Frue Kirke, baade for og efter Prædiken blev opført en smuk Musiqve, derefter blev blæst ud af Kirke=Taarnene og 27 Skud hver Gang affyrede af de Byen tilhørende 9 Canoner, der vare plantede paa Nye=Torv, hvilke igien vexelviis bleve besvarede af de her ved Byen liggende Fartøyer, der alle havde deres Vimpel og Flagge hidsede. Om Aftenen var heele Byen illumineret, da enhver, uden Forskiel betegnede sin inderlige Glæde over Guds særdeles naadige Forsyn og Varetægt over Kongen, det Kongelige Huus og det ganske Land, for hvis bestandige Velgaaende der paa denne Dag i sær var gjort ydmyggelige Forbønner og Taksigelser. Jblandt de adskillige smukke Jlluminationer, der ret forlystede Øynene, havde den Kongelige Told=Controlleur Nielsen meget pynteligen anbragt nogle af sine bekiendte vare Konststykker, der af ham ere forfærdigede, og bleve her forestillede 1) Det Kongelige LystSlot Rosenborg af Perlemoder og Bernsteens Taarne i Prospect. 2) Et Uhr=Fouteral af Eenhiørnings Been og Bernsteens Taarn med Kongens Navn i Ciffre af Perlemoder, og øverst i Taarnet en Bernsteens Klokke, hængende i et af hans graae Haar. 32 Munkholms Fæstning af Eenhiørnings Been, med alle sine Canoner af Perlemoder. 4) og 5) To store Pokaller udskaarne meget konstig af Chocos Nødder, og med Sølv Foed under. 6) En Lystjagt af Skilpade=Planker og med behørig Takelage udi Prospect.