Aalborg Stiftstidende, 1836-12-13
Journalerne publicere nu Anklageacterne mod de 2 Jndivider, som den 15de D. skulle stilles for Assiseretten for deres den 29de Juli paatænkte kongemorderske Anslag. De ere begge unge Mennesker, omtrent 17 Aar gamle, den ene Uhrmagersvend, den anden i Billedhuggerlære. Anklageacten viser, at de begge, lige til den 27de Juli, da de bleve hæftede, have udstødt Trusler mod Kongens Liv og kjøbt Klinger, som de lode forsyne med Greb, for at bruge dem som Dolke Disse Mordinstrumenter har man forefundet hos dem. Jøvrigt existerer aldeles intet andet Beviis imod dem, end det res egne Ord og Udsagn. Deres Tilstaaelser ere imidlertid lige saa udførlige som phantastiske. Den ene af dem, ved Navn Oursel, har i de forskjellige Forhører erklæret, at han selv er kommen paa den Idee, at myrde Kongen, og derpaa har meddeelt den anden Fontelle) sin Plan. Denne var ikke alene villig til at hjælpe ham, men tilbød sig endog strax at gjøre et nyt Forsøg, hvis det første skulde mislykkes Planen blev først lagt den 18de Juli. J Begyndelsen paa der tænkt paa at bruge en Pistol, men, ved nærmere Ober læg, foretrak man en Dolk, tildeels ogsaa fordi den var at faae for bedre Kjøb. Oursel skulde ved Revuen stille sig bag ved den 6te Legion Nationalgade, som pleier at have sin Plads omtrent midt paa Boulevarden. Naar han først var der, meente han let at slippe igjennem Geledderne, naar Kongen nærmede sig. Vel pleier Kongen at være omringe, af en Mængde Mennesker, men kun paa den venstre Side og bag ved; den høire Side er sædvanlig fri. Paa denne vilde han have vovet Angrebet og udovet Mordet. De de Sammensvorne erfarede, at Revnen ikke vilde sin de Sted, besluttede Oursel at fuldbyrde sit Forehavende, naar Triumphbuen blev indviet. Under alle Omstændigheder skulde Fontelle befinde sig i en Afstand af nogle 100 Skridt, og, naar Oursels Angreb mislykkedes, da selv gjøre et nyt Forsøg. Da man fik at vide, at Kongen ikke vovede at bivaane Triumphbuens Jndvielse, men vilde sende Hertugen af Orleans i sit Sted, blev det besluttet at myrd, denne, og Fontelle lovede da, sidenefter at nytte en anden Leilighed til at dræbe Kongen. Som Motiver til disse afsindige Planer angiver Oursel sin Antipathi mod det monarkiske Princip og sin Harme over, at Kongen, i Aaret 1832, havde ladet Paris erklære i Beleiringstistand. J Februar Maaned dette Aar havde han indsendt den Petition til Kongen, for at formaae denne til at optage hans Fader blandt sine Domestiquer. At der intet Svar kom, kan vel have bidraget til at vække hans Utilfredshed, men Planen til at myrde Kongen har først nærmere udvikslet sig, efterat Alibeauds Attentat var mislykket. J Tilfælde, at hans Anslag lykkedes, gjorde han sig Haab om at blive Kammertjener hos den første Consul, thi, at efter Kongens Død Republiken maatte blive proclammeret, antog han for afgjort. Fontelles Udsagn afviger kun i enkelte uvæsentlige Puncter fra ovenstaaende, Tilstaaelser og det kan desuden kun have ringe Interesse, i alle deres Enkeltheder at følge disse sørgelige Tidens Tegn, der bære et rædsomt Vidnesbyrd om de forskruede Anskuelser og den Mangel paa moralske Grundsætninger, der synes at herske hos den franske Ungdom. At de uafhængige Blade, ikke lade det mangle paa bidende Spottegloser over det daværende Ministerium, som lod 80,000 Bajonetter af Nationalgaden trække sig tilbage for disse 2 Dolkeklinger, kan man let tænke sig, men tillige ikke tilbageholde den Formening, at en saadan Tone i Bladene maa have en høist forværvelig Indvirkning paa allerede halvt forskruede Læsere.