Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-01-11
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. J en Skrivelse fra Paris af 26 Decbr. meldes følgende: Saa overvættes, riig paa Rygter og Nyeheder af alle Slags har man ikke længe været paa Børsen som i Dag, Krig, Fred og Ministerforandringer varde Hovedgienstænde hvorom der blev handlet; især traadte ethvert Parthie frem med et nyt Ministerium. Det ene sagde, at Hr. v. Villele og de af hans Colleger, der ligesom ham vare imod Krigen skulde giøre Plads for Dhrr. de la Bourdonnaie, Hyde de Neusville og Chateaudriand (afgjorte Ultras). Andre forsikkrede at Grev Villele havde erholdet en fuldstændig Seier over sine Modstandere, og at de Herrer Jaucourt, Laine, Pasqvier og selv Decazes vilde komme i de Ministeres Sted, som ifølge Oppositionen imod Hr. de Villele havde taget eller vilde faae deres Afsked. Endelig erholdt det sidste Parthie, som havde forkyndet Grev de Villeles Seier, og en Partiel Forandring i Ministeriet efter hans Beskuelser, Overhaand, og Fonds gik igien rask i Veiret. Man fortalte den Maade, hvorpaa denne vigtige Forandring var foregaaet, saaledes: Preussens, Østerrigs og Ruslands Erklæringer til den Spanske Regiering vare ankomne i Paris, og den 25de December blev der holdet en MinisterConfeil, hvori den Erklæring skulde opsættes, som skulle udstædes fra Fransk Side. De Ministre, som stemte for Krigen forlangte, at den skulde aldeles indrettes efter de tre allierede Magters Erklæring; men Grev de Villele vilde, at den skulde affattes i mere moderate Udtryk formedelst Frankerigs særdeles Stilling imod Spanien. Han satte sin Mening igiennem og nu erklærede Hertugen af Montmorency, at han efter det Sprog, som han ifølge sine Jnstructioner havde ført paa Congressen ikke kunde tage Deel i Forholdsregler, som hverken stemmede overeens med disse Jnstructioner, eller med det System, som han havde søgt at giøre gieldende i Verona. Han tog derfore sin Afsked og Dhrr. de Peyronnet og Hertugen af Bellund ville, som man siger, giøre det samme Jfølge en anden Forklaring skal den Russiske Ambassadeur i Paris Greve Pozzo di Borg have den 23de December erholdet en Coureer med Depescher fra sin Monark, hvori Hs. Majestæt har givet ham sin Forbauselse tilkiende over, at det Ultimatum, som Kongressen i Verona har paadrevet endnu ikke var afsendt til Madrid og havde overdraget ham at drive paa en positiv Erklæring angaaende Krigen. Man tilføier, at Hr. Greve Pozzo di Borg havde forlangt et Svar af det Franske Ministerium inden 3 Dages Forløb, og at denne Frist var afløbet den 25de December. Nogle, som ville være nøie underrettede og hvad der er passeret i Minister-Conseilet paastaae, at fem Ministre have stemt for Krigen; men derimod at Hr. De Clermont Tonnere (andre sige Hr. de Laurision) og Grev de Villele have stemt for Freden. Dagen derpaa den 27de November opklaredes en stor Mængde af disse Uvis beder. Man erfarede nu, at uagtet Julefesten var der blevet holdet et Ministerial-Conseil den 25de i Hs. Majestæts Nærværelse, som varede fra Kl. 12 1/2 til Kl. 4 og som man forsikrede havde Hensyn til de Forholdsregler, som skulle tages imod Spanien. Jfølge denne Raadslagning har Hertugen Matthien af Montmorene taget sin Afskeed, som ogsaa Kongen har tilstaaet ham. Præsidenten for Minister-Conseilet Grev de Billeie har interimistisk overtaget Portefeuillen for de udenlandske Anliggender. Rygtet siger, at dette Ministerium har tilbudt Vicomten af Chateaubriand denne Ministerpost; men at han viiste Betænkeligheder ved at modtage den; endnu den 28de December var dette Ministerium i Grev de Villeles Hænder. – Hertugen af Montmorencys Afsked er bekiendtgjort i den Franske Moniteur med følgende Ord: Ludvig &c. Da vi have antaget vor Fetter Hertug Mathien af Montmorencys Demission som Minister Statssecretair for de udenlandske Anliggender, saa have vi befalet og befale: at Præsidenten for Minister Conseilet skal indtil videre overtage Portefenillen for de udenlandske Anliggender. Denne Forordning er dateret af 25de December. Ogsaa Hr. Hermann, som er Directeur for de politiske Arbeider i det udenlandske Departement har taget sin Afsked. –De Ultrablade, som saameget ønske Krig med Spanien, endskiøndt dens Udbrud kunde have uberegnelige forlige Følger for Frankerige og den Bourbonske Familie, ligesom for hele Europas Rolighed og Velfærd, hvorfor ingen god og fornuftig Mand bør ønske at det bliver til Krig, hænge nu med Hovedet og ere hartad fortvivlede over den forefaldne Forandring. Dog ere destoværre Udsigterne til Freden endnu ikke ganske sikkre og meget skal forhandles i Forveien, hvilket man ogsaa siden har indseet paa den Pariser Børs og alle Statspapirer som vare stegne ere siden igien faldne. – Endvidere giør det intet behageligt Jndtryk at Marqvis de Jumilhar som er Høistcommanderende i den 16de militaire Division har bekiendtgiort en parole befaling, hvori han erklærer: at de Officerer, som ikke ere i fast Tieneste og ikke ere gaaerede skulle stilles lige med de disponible gagerede Officerer, og at de derfore uden foregaaende Tilladelse af Krigsministeriet hverken maae forlade deres Opholdsted eller gifte sig. – Den 24de December har den Russiske, Østerrigske og Preussiske Minister afsendt overordentlige Courerer til Madrid, som overbringe Kongressens Beslutninger med Hensyn til Spanien. Den Franske Coureer er afsendt om Natten imellem den 25de og 26de. Blive disse Erklæringer af den hellige Alliance ikke antagne af Spanien, da have Ruslands, Østerrigs og Preussens Ambassadeurer i Madrid faaet Ordre til at forlade denne Stad. Den 26de bleve atter afsendte 2 overordentlige Courerer til Madrid. Den ene blev afsendt fra den Russiske Ambassadeur Greve Pozzo di Borgo og den anden fra Handelshuset Harduin og Hu bard. Den 27 Decbr. har den Spanske Ambassadeur i Paris afsendt en Coureer til Madrid og den Østerrigske til Wien. Ogsaa har Huset Rotschild afsendt en Coureer sammesteds hen. J den Franske Moniteur er derpaa bleven følgende indrykket: Vi tile med at meddeele Publikum det første authentiske Dokument, som vi have været istand til at levere siden Congressens Forsamling. - Med de Beslutninger som de forskiellige Cabinetter have taget i dette store Anliggende, ere saa mange Jnteresser forbundne, at det er vigtigt at bringe dem i det Øieblik til Kundskab, hvori man bar defintiv antaget dem. Dette Dokument lyder saaledes: Præsidenten for Ministerialconseilet, som interremistisk ogsaa er overdraget Portefeuillen for de udenlandske Anliggender, til Herr Grev de Lagarde, Hs. Majestæts Minister i Madrid. Min Hr. Greve, da deres politiske Stilling kunde lide en Forandring ifølge de Beslutninger, som ere tagne i Verona, saa udkræver den Franske Loyalitet at overdrage dem, at underrette Hs. Katholske Majestæts Regiering om hans Aller kristelige Majestæts Sindelag. - Siden den i April 1820 udbrudte Revolution i Spanien, har Frankerige, uagtet den Fare hvori denne Revolution satte dette Rige, dog anvendt alt for at forene begge Konger, og at vedligeholde de Forhold, som finde Sted imellem begge Nationer. – Men den Jndflydelse under hvilken de Forandringer, som have fundet Sted i det Spanske Monarkie ere tilveiebragte, er bleven selv mægtigere ved Resultatet, af disse Forandringer, hvilket var let at forudsee. - En Constitution, som Kong Ferdinand, da han modtog Kronen, hverken erkiendte eller antog, blev ham siden paanødet af oprøriske Militaire. Den naturlige Følge af denne Begivenhed var, at en hver Spanier, som ikke var tilfreds dermed, holdt sig for berettiget til at anvende det samme Middel til at tilveiebringe en Tingenes Orden der stemmede meere overeens med hans Meeninger og Grundsætninger. Brugen af Vold fremkalder Retten til at betiene sig af Vold. – Deraf fremkom derfore Gardens Bevægelser i Madrid, og at bevæbnede Corps lode sig see i forskiellige Deele af Spanien. De til Frankerige grændsende Provindser vare fornemmelig Borgerkrigens Skueplads. Denne uroelige Tilstand paa Halvøen nødte Frankerige til at sætte sig selv i Sikkerhed. De Begivenheder, som have tildraget sig siden Observations Armeen er bleven opstillet ved Foden af Pyrenæerne, have tilstrækkelig retfærdiggjort Hs. Majestæts Regierings Forsigtighed. – Jmidlertid traadte den i det sidste Aar berammede Kongres angaaende de Jtalienske Anliggenders Afgiørelse sammen i Verona. – Frankerige maatte som integrerende Deel af denne Congres meddeele Forklaring om den Udrustning, hvortil det maatte tage sin Tilflugt, og om den muelige Brug, som det kunde komme til at giøre deraf. Frankerigs Forholdsregler forekom dets Allierede at være retfærdige og Continental Magterne fattede den Beslutning at forene sig med Frankerige og at ville hielpe det dersom det bliver nødvendigt til at holde sin Værdighed og Rolighed opret– Frankerige vilde have været tilfreds med en Beslutning, som var lige saa fuld af Velvillie som hæderfuld, men Østerrig, Preussen og Rusland, holdt det for nødvendigt at tilføie en Forklaring, over deres Grundsætninger til denne særskildte Alliance=Tractat. Disse tre Magter udstædte derfore diplomaliske Roier til deres respective Ministre, i Madrid. Disse vilde de meddeele den Spanske Regiering og ved dens videre Forhold følge de Befalinger, som de have erholdet fra deres Hoffer Hvad Dem angaaer, min Hr. Greve, saa ville de ved Meddeelingen af disse Erklæringer sige den: at Kongens Regiering stemmer paa det nøieste overeens med Høistsammes Allierede i deres faste Beslutning at tilbagevise de revolutionaire Grundsætninger og Bevægelser; at den ligeledes foreener sine Ønsker med de Allieredes om at den ædle Spanske Nation maae selv udfinde Lægemidlerne for sine Lidelse, Lidelser, som ere afden Natur, at Europas Regieringer maae føle sig derved foruroligede, og som paalægge dem den Pligt at træffe Forsigtighedsforholdsregler, som altid ere trykkende. – De ville især bestræbe sig at give tilkiende: at Nationerne paa Halvøen, naar de igien erholde Rolighed ville finde i deres Naboer lovale oprigtige Venner. De ville derfore meddeele Kabinettet i Madrid den Forsikkring, at Understøttelser af alle Slags hvorover Frankerige kan disponere til Spaniens Fordeel, skulle blive det forundt for at sikkre dets Lykke og forøge dets Velfærd; men de ville tillige erklære den, at Frankerige med Hensyn til de tagne Forsvars forholdsregler ikke vil forandre det mindste saalænge Spanien er endnu deelt af Factioner. Hs. Majestæts Regiering vil selv ikke tage i Betænkning at kulde Dem tilbage fra Madrid, og søge Garantier for sig i de virksomste Foranstaltninger, naar dens væsentlige Jnteresser blive vedvarende conpromitterede og den taber Haabet om en Forbedring, hvilken man med Glæde forventer af det Sindelag, som saalænge har forenet de Spanske og de Franske i Kiærlighed til deres Konger og til en fornuftig Friehed. Dette, min Hr. Greve, ere de Jnstructioner, som Kongen har befalet mig at oversende Dem i det Øieblik, da Noterne fra Cabinetterne i Vien, Berlin og St. Petersborg, blive overleverede det i Madrid. Disse Jnstruktioner ville da tiene til at bringe ved denne vigtige Leilighed den Franske Regierings Sindelag og Beslutning til Kundskab. – De er bemyndiget at overlevere den Spanske Regiering, denne vigtige Depesche og paa Forlangende at meddeele en Afskrift deraf. Paris den 25de December 1822.