Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-03
Vægten af de Substantser der indeholdes i de i Pompeji fundne Been, som man erholdt af Analysens anførte Resultater, er altsaa omtrent følgende: Kalkphosphat . . 48 Dyrisk Stof. . Phosphat af Magnesia med Soda, 8 Kalk og Kulsyre. 12 Tabet af 5 1/2 Gran flyder af fra de oven fornævnte Substantser, nemlig af fluorisk Syre, Kiesel, Jernoryd, Allun o. s. v. Sammenligne vi nu disse Been med andre Been af det menneskelige Legeme, saa er Forskjellen af sig selv indlysende. Med Hensyn til Farven ere de ikke alene forskjellige fra friske Menneskebeen i sund Tilstand, men ogsaa fra de i Grave længe opbevarede; i hvilken Hensigt man maa efterse § 3, o. s. i det anførte Værk, saaledes ogsaa forskjellig fra Benene af udtørrede naturlige Mumier, hvoraf man finder mange i forskjellige Lande; ogsaa i Tydskland; og som alle ere mørkebrune af Farve. J saa Henseende adskille de sig ogsaa fra de i flere Huler fundne Been af Dyr de i Gallenreuther Hulen fundne vare hvide, de, som ere i Scharzfelder og Baumannshulen, ere graa o. s. v. De naturlige Mumiers Tænder ere ogsaa i dette Hensyn forskjellige fra de i Pompeji fundne, saaledes ere de, som jeg har seet i Blykjælderen i Bremen, meget fremstaaende og sneehvide. Med Hensyn til deres Haarhed eller meget mere Blødhed ere de meget forskjellige fra de ovenfor anførte, i gamle Grave fundne, Been; saavelsom ogsaa fra de paa Valpladser og lignende Steder saa ofte fundne. De synes, hvilket vistnok er værdt at bemærke, i saa Henseende at komme de i Surthhulen paa Island fundne Dyrebeen nærmest, som ere saa møre, at de let falde sammen, eller i det mindste meget let kunde knuses med Fingrene; men hvorhos disse sidste har beholdt deres naturlige Farve. Med Hensyn til deres Væv har Benene fra Pompeji aldeles ingen Fibreløb efterladt, ja ikke engang viser sig en forskjellig, der hvor man turde tro at skulle finde den forskjelligartet. De synes, som sagt, at danne et eneste, sammenhængende skrøbeligt Væv, som er af den Beskaffenhed, at det synes at ville ved den ringeste Flydenhed forvandle sig til en gallertagtig Masse. Værd at bemærke bliver det ogsaa, at næsten alle Protuberanzer, Apophyser, saavelsom næsten alle Fordybninger i disse Been synes at være ligesom udglattede eller udslettede ved Tidens Længde. Naar derfor den fortræffelige Professor Schubert (Ansichten von der Nachtseitte der Natur, S. 177) i en høist udarbeidet og genial Fremstilling over Levningerne af vor Jordklode, med Hensyn til Benene siger: Man har vel opbevaret alleslags menneskelige Legemer, som ere udtørrede til Mumier i hele Aarhundreder; men ved nogle befordrende Omstændigheder fra det Ydre, saasom fra Vandet eller den fugtige Luft, raadnes Liget af et Menneske meget hurtigere end det af et Dyr; blandt Been af forskjellige Arter sammenfalder det menneskelige først, og Naturen synes, ved dets Legemes større Phosphorindhold, for dets Yndling, Mennesket, at have forkortet Tiden til Legemets sidste Forvandling, saa maa dette vistnok lide nogle Indskrænkninger efter vor Beskrivelse over Benene i Pompeji. Jmidlertid maa herved nødvendig blive bemærket, at disse Been laae meget dybt begravede i Jorden, og at de derhos, saa vel som hos mig, meget vel ere blevne opbevarede forden ydre Lufts Paavirkning. Jeg benytter denne Leilighed for endnu at sige to Ord om det i Pompeji fundne Skelet. Det blev fundet foran Staden i den rige Salusks Huus (see Capitain v. Goros Vandringer i Pompeji). Denne store Villa er underneden omgiven med en bred, næsten mørk, meget stor, firkantet Hvælving, som havde en Udgang til den tilstødende Plads. Her blev denne Beenrad funden med en Pose fuld af Guld. Jeg har formange Aar siden seet den, og kan kun erindre mig saa meget, at det af bruungul Farve var temmelig fuldstændig og godt opbevaret. Ogsaa min højtagtede Ven, Bjergraad Schubert, har ikke under sit Ophold i Neapel kunnet faaet det at see. Saaledes er det ogsaa gaaet andre Lærde som ønskede at see det. For min sidste Reise har jeg ogsaa gjort mig al mulig Umage for at bekomme det, men forgjeves. Jeg gik ogsaa af den Grund kort for min Afreise fra Neapel til Pompei; det findes vel ogsaa ikke der, dog er Hovedskallen deraf at see i Sallust's Bolig. Den er temmelig godt vedligeholdt, næsten bruun eller bruungul af Farve, meget flad og glindsende; hist og her findes Spor af Værktøi, hvormed man graver, f. Ex. af Spader. Hovedskallen har flere Traade, ogsaa nogle Vormianske Been, er sværere end sædvanlige Hovedskaller, dertil haard og fast kort meget forskjellig fra det Hovedskalstykke, som jeg besidder. Jeg bød forgiæves en betydeliSumma, for at erholde denne vist nok meget mærkværdige Hovedskal. Ogsaa fik man den kun et Øjeblik at see; Aftegning, saavelsom enhver nærmere Undersøgelse er strængt forbudt. Saavidt ere mine Undersøgelser af de i Pompeji fundne Been hidtil komne. Om de kunde have været bragt videre, veed jeg ikke at afgjøre men jeg tør haabe, at de dog, saaledes som de ere, ville for Læger og Naturforskere have Deeltagelighed.