Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-12-19
Den franske Regiering har indskrænket sig til at meddele en officiel Kundskad om Loven af 17de Juni 1835, om de Pligter, som denne Lov paalægger den, og det Slags Erklæringer, som den er berettiget til at forvente. Det er falskt at denne Erklæring er ikke bleven besvaret; baade Meddelelsen og Svaret var mundligt. Paa samme Maade forholder det sig med Kommunicationen imellem den franske Udenlands Minister og den nordamerikanske Legations-Sekretair i Paris. De Papire, som angaae disse Konferencer skulle blive nedlagte i begge Kammernes Bureauer. Har det end ikke været mueligt at tilveiebringe en Overeenskomst, saa vil man dog i det mindste ikke finde noget i disse Dokumenter, som udviser at Forholdene imellem begge Stater, ere blevne forværrede. Men da Præsidenten har i sit Budskab i Fior gjort Forslag til Forholdsregler, mod den franske Eiendom, og den nordamerikanske Legations=Sekretair er siden bleven rappelleret, saa ere visse Forholdsregler blevne fornødne. Den franske Regiering maatte under saadanne Omstændigheder være istand til i mødende Tilfælde at beskytte de nationale Jnteresser. Det er Hensigten af Udrustningerne i vore Havne; men dette Formaal er blot defensivt. Der gives i dette Øieblik ingen gyldig Grund til en Krig imellem Frankerige, og de forenede Stater og under ingen Omstændigheder vil Krigen udgaae fra Frankerige. I en nye Artikel i Moniteuren hedder det: J Kommunicationerne saavel i Washington som i Paris var hverken Talen om at afbryde Forbindelsen imellem begge Lande eller om Krig; fra begge Sider var Tonen i dem lige fri fra Provocationen lige alvorlig og passende. Hele Striden dreier sig om to Qvæstioner, om et Retsspørgsmaal, som begge Regieringer forklare hver paa sin Maade, nemlig 1) om hvorvidt de forenede Staters Regiering er forpligtet til at meddele Erklæringer om Præsidentens Budskab til Kongressen. 2) Om en faktisk Qvæstion; nemlig om de af den amerikanske Gesandt i Paris, Hr. Livingston tilbudte Erklæringer om Antagelsen af Loven af 17de Juni d. A. kunne ansees for skikkede til at tilfredsstille den franske Regiering eller ikke. – Jmidlertid foretager sig saavel den forenede nordamerikanske som den franske Regiering Søendrustning; Qvæstionen kan endnu ikke i nogen Tid blive opløst, da man først i det tidligste forventer at erholde Præsidentens Budskab den 29de d. M. Alle Beviisstykkerne for Fleschis Brøde ere nu deponerede i Pairenes Palads, i en Sal i Luxemborg; ved Siden af Maskinen, som er saaledes retableret som den var i det Øieblik da Forbrydelsen, blev begaaet, bemærket man en Jernstang til et Vindue, en Hammer og et Stempel hvormed Ladningen blev dreven ind i Flinteløbet; desuden en Saug, en Meisel og den Jalousie, som bedækkede Vinduet, ogsaa seer man halv forkullet Træe, hvormed Krudtslangen blev antændt, ogsaa det Reel hvorved Fieschi nedlod sig af Vinduet, nogle Kugler og den Koffert, som er passeret igiennem saa mange Hænder. Ogsaa Fieschi har fundet en Lovtaler, Et fordrukkent og lumpent Menneske, som var ansat ved Gade-Rensnings Politiet, men for sin Opførsel afskediget derfra, som gaaer lurvet klædt, men er velskabt, havde opslaget en Plakat paa et Gade hiørne, hvori Fleschiroses for sin Udaad og Konger sammenlignes med Nebukadnezar. Han blev greben, forsvarede sig paa Vers, (her fik Holberg Ret, at Poesien er ofte Tiggernes Tungemaal); men omdet ogsaa havde været Gudernes, saa var han ikke sluppen; han blev dømt til Arrest paa et Aar og en Mulkt af 500 Franker. - Advocaterne Dupin og Marie ere udnævnede til Pepins og Boireaus Forsvarere. - Nu først er Dommen over de lune viller Underofficere bleven publiceret; alene Faroler, er friefundet, som de øvrige have hørt med Fornøielse, Sagen for Pairenes Kammer mod de øvrige April Anklagede fortsættes. - Kammernes Aabning er nær forestaaende, allerede ere 246 Deputerede ankomne til Paris.