Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1738-08-01
Ungarn. Er det vist og u imodsigeligt, at Pesten og allehaande smitsomme Sygdomme ordentlig viis pleye at indstille sig udi det Land, hvor Kriigens blodige Sæde kort forhen har været fæstet; Saa maae en stoer Deel af dette Kongerige nu føle Kriig og Pest, som 2 af de stoere allmindelige Lande-Plager tillige; Thi sidste Plage har udi Wallachiet, Siebenburgen, det Temeswarer Bannat og en Part af Ober-Hungarn taget saadan Overhaand, at fast all Communication med disse Provintzier, For Auguske-Maaned. vintzier er bleven ophævet. For at undgaae denne fordærvet ge Sygdom, som ikke ved nogen Dapperhed og Vaaben kand overvindes, har den Kayserl. Armee udi Ungarn holdet for raadeligt at trække sig tilbage, og, som yngste Efterretninger mælde, staaer nu ved Semendria og udi Egnen af Belgrad, i henseende at bedække samme vigtige Hoved-Fæstning. Jmidlertid ere alle de Poster og Indgange udi Siebenburgen, hvor Tyrkerne kunde brække ind, af Fyrsten af Lobkowitz blevne besatte og den saa høyt Magt paaliggende Fæstning Ny-Orsova har ligeledes erholdet en god Forstærkning af Folk, Kriigs-Munition og Levnets Midler, og i all Fald ere de Christne ikke sindede, at lade omtalte Plads i stikken, eftersom man udi Belgrad giør alle muelige Anstalter, til Vands at undsætte denne Fæstning, der nu af Tyrkerne ikkun holdes bloqveret. Disse Barbarer have efterfulgt den tilbagemarscherende Kayserlige Armee paa Foeden, og opslaaet deres Leyer ved Lugos udi det Temeswarer-Bannat, hvor de, i Følge af seeneste Breve fra Ungarn, endnu ere staaende, og neppe skal kunde finde Leylighed at trænge sig videre ind, siden alle Passer og Tilgange af de Kayserlige enten ere forhugne eller og vel besatte; Herforuden forsikkres og bestandigen, at Stoer-Vezieren har seet sig tvungen til, at afskikke et stoert Detachement af sine beste Tropper til Bender, hvor allehaande soorte Skyer i henseende tilden anmarscherende talrige Russiske Krigs-Hær begynde at trække op, Vel have Tyrkerne gjort deres yderste Fliid, at forbyde Russerne under Hans Excellence af Münnich denne deres Anmarsch, men de ere udi 2 Trefninger med Forliis drevne tilbage igien, og have maattet tage deres Retirade over Diester Strømmen til Fæstningen Bender, hvor de nu, efter den omtalte Succurs, i Mængde ere posterede, og der ere sindede at oppebie Russernes Ankomst, som ville udføre deres Dessem imod bemeldte Fæstning Bender, saa man let kand forud see, at det for det første ved Overgangen over berørte Dniester-Strø ikke vil afgaae uden stoer Bloeds Udgydelse, og i fald det skul lyk Aar 1738. gere Luerne, uden synderlig foris af vestre den er all det ved Attaqven af Staden Vender sew blive ret blodig Thi af denne Fæstnings Conservation eller Forliis hænger for le Krigens Lykke paa Tyrkernes Side, efterdi ved dens Lad Russerne med Sværdet have aabnet sig en blodig Vey ind udi Kiernen af de Tyrkiske Europæiske Lande, ikke at tale om, at saa Maade Russernes Conjunction med de Kayserlige over alle Maader vilde blive faciliteret, og de vantroende Mahomeraner torde efter all Anseende, omsider blive nødte til, at give de allierede Kayserlige og Russiske Hoffer en eclatant Satisfaction. Merkværdigt er det imidlertid, at man ikke fornemmer det mindste til nogen Retraite, som Tyrkerne i Henseende til omtalte fordærvelige Contagion have taget eller og ere sindede at tage, efterdi de stadeligen troer, og efter deres fordærvede Religions-Principia holde for, at man ikke kand undgaae Pesten, hvorfore de ogsaa udi 1000de Tall af denne Plage bortdøe. Herved maae man dog ogsaa sige dette, at de til denne stoere Plage ere vante, siden man jo veed, at Pesten fast hvert Aar grasserer udi Tyrkiet, som skal komme deraf, at Tyrkerne udi deres Societæter, saavel i Stæderne som udi Landsbyerne, holde en uteerlig og u-reenlig Leve Maade, hvoraf Luften siges at blive inficeret, og deraf siden reise sig Pesten, som formindsker disse Vantroendes Tall, og undertiden ødelegger heele Stæder og Districter.