Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-03-02
Kammerherre Lowzow er udnævnt til Justitiarius i Høiesteret, og imod denne Udnævnelse har Kbhposten Adskilligt at indvende: 1) fordi Høisædet i Landets høieste Domstol synes især at tilkomme en Retslærd, der har lagt videnskabelig Dygtighed for Dagen, hvilket ikke er Tilfældet med Lowzow; 2) fordi Præsidiet i det øverste Tribunal i et Land, hvor Lovgivningens Fortolkning og Historie spille en saa anseelig Rolle som hos os, synes at være bedst tjent med en Jndhaver, der i et langt Liv har havt Øre og Øie for Udviklingen af vor Retsforfatning, hvortil Lowzow neppe, ikke engang om han var understøttet af den allerbedste Villie og udrustet med særlig Dygtighed, kan henregnes, af den gode Grund, at Amtmandsværdigheden over Kjøbenhavns Amt og Directoriatet i Toldkammeret nok ikke levne Tid til fortsat og vedholdende Studium af vore retlige Tilstande; 3) fordi det var ønskeligt, om Udnævnelsen af Justitiarius i enhver collegial Ret, nemlig i Høiesteret, i det mindste factisk, laae i Rettens egne Hænder, under hvilken Forudsætning Valget neppe vilde have truffet Toldkammerets Directeur; 4 fordi det er bekjendt, at Høiesterets Assessorer hav foretaget sig Skridt for at bevirke, at det forestaaende Avancement til Justitiarius blev inden Rettens Skranker, hvilket Ønske ligefrem involverede Lowzows Udelukkelse, 5) fordi Høiesteret i sin Vicejustitiarius, Conferentsraad Dr. juris Lassen - der rigtignok ikke er Adelsmand - synes at tilbyde en habil og qvalificeret Candidat til Justitiariipladsen. Som Man kunde vente det, have Jndbyderne til den kjøbenhavnske Gentlemensklube fundet en Forsvarer, men dog neppe paa det Sted, hvor Man kunde vente at have truffet ham, nemlig i "Dagen, neil i den "Berlingske Tidende. Forsvareren, der underskriver sig "8. 8, siger blandt Andet: "Ved at gjengive Jndholdet af et privat Jndbydelsesbrev, der var blevet trykt som Manuskript, og som allerede af denne Grund maatte synes at ligge udenfor den offentlige Kritiks Gebeet, har Fædrelandet, begaaet en Jndiscretion og røbet en ungdommelig Utaalmodighed, som kun lidet klæder politiske Ledere. Med lidt mere Taalmodighed og en lidt mindre aigreret Phantasie vilde "Fædrel. fornuftigere og retfærdigere have opsat at omtale det nys stiftede Selskab indtil dette, ved at lade udgaae en offentlig Jndbydelse, eller ved en anden hvilkensomhelst offentlig Handling, selv havde renonceret paa den aldeles private Charakteer, som det endnu bærer; det vilde ikke have ladet sig henrive til at give et saa lidet tro Udtog af en Jndbydelse, som Publikum ikke kjender, og som Jngen har moralsk Ret til at gjøre det bekjendt med, uden netop de Mænd, der have underskrevet den, eller til paa den Fremstilling, det selv havde givet, at begrunde en Advarsel, som den at, at vi haabe saamegen Æresfølelse af Enhver som ikke, ved Fødselen, henhører til dem, at han ikke vil trænge sig ind i deres forøvrigt vistnok meget belærende og dannende Selskab. Til at stifte dette nye Selskab have de i "Fædrel." nævnte Herrer indbudt dem af deres Bekjendtere, hos hvem de troede at kunne forudsætte en levende Jnteresse for Sagen, men Jndbydelsen omtaler ganske ligefrem andre Medlemmers senere Jndtræden i Selskabet som en Selvfølge og som noget Ønskeligt, og det forekommer mig derfor, at man af den Maade, hvorpaa denne, som anført og "Fædrelandet, neppe ubekjendt, ikke for Offentligheden. bestemte Jndbydelse, er bleven omdeelt, ligesaalidt som af de i den brugte Udtryk med nogen rimelig Grund kan slutte sig til det vordende Selskabs exclusivadelige Charakteer.