Berlingske Tidende, 1784-06-11
Haag, den 1ste Junii. Arvestatholderen har den 24de sidstleden ei allene meddeelt Generalstaterne, men endog alle Provindserne den bekiendte Acte af 3 Maji 1766 imellem ham og Hertugfeldtmarskallen. Den er og egenhændig forseglet og underskrevet af dem begge, og samme Dag beediget af den sidste. Dens hele Jndhold bestaaer i 4re Artikler, hvorved Hertugen forbinder sig til redeligen at gaae Statholderen til Haande med Raad og Daad i alle Statens civile og militaire Anliggender, og stedse at opholde sig ved hans Person, ligesom han forhen har gjort hos hans høisalige Hr. Fader o. s. v.; hvorimod Statholderen giver Hertugen den Forsikring for sig, sine Arvinger, Efterkommere o. s. v., at han herfor ikke skal være nogen anden ansvarlig, end eene og allene Arvestatholderen. Med denne Acte fulgte følgende Skrivelse fra Hs. Durch. lauchtighed Arvestatholderen til Deres Høimægtigheder Generalstaterne: Høimægtige Herrer, De skadelige og ugrundede Rygter, som i nogen Tiid have udbredet sig, i Anledning af en imellem Hs. Durchlauchtig sted Hertugen af Brunsvig og Os den 3die Maji 1766 oprettet Acte, og som Vi holde ligesaa fornærmende for Vores, som Hertugens Ære, have bevæget Os til at bekiendtgiøre. denne Acte, for at aabne enhver Øinene og lade see, at det udspredte Sagn, nemlig: at Vi edelig havde forbundet Os til at forlange Hertugens Raad i alle Ting, og at følge ham, ikke er andet end en Forkleinelse. Men Vi have troet at det ikke anstod Os, at indlade Os med navnløse Forfattere, forat igiendrive hvad der i disse Skrifter var anført imod Os, men at Vi kunde opsætte Meddelelsen af denne Acte, indtil Deres Høimægtigheder eller nogen anden af de høie Confoedererte fandt for godt, at forlange en Efterretning derom. Dann de Herrer Stater af Holland og Vestfries land have den 22de hujus fundet for godt, at affærdige en Deputation til Os, for at indhendte Efterretning angaaende denne Acte, med Anmodning til Os, at indsende samme til bemeldte Herrer Staters Overveielse, saa have Vi lovet til et Tegn paa Vor Føielighed imod de Herrer Staters Forlangende, at meddele Deres Høimægtigheder inden faae Dage en authentisk Gienpart deraf. Men Ve have tillige holdt det for vor Pligt, at forsyne saavel Deres Høimægtigheder, som alle de andre Provindser med authentiske Gienparter. Vi paatvivle ikke, at dette Skrifts Læsning vil giøre en Ende paa de udspredte Rygter, og at enhver vil kunde see, at det ikke indeholder det allermindste, som kan ansees for skadeligt eller fornærmende for nogen af Staterne at Vi ikke have indgaaet nogen Forbindtlighed, som kan ansees for pligtstridig, og det saa meget mere, som det ikke uden deres Høimægtigheders foregaaende Villie og Vidende er skeet, at Vi have betient Os af Hertugens gode Raad og Bistand(Fortsættelsen følger.) Kort Efterretning om den Kongel. Danske Missions Tilstand paa Tranqvebar, den 5te October 1783. Uagtet den overmaade dyre Tiid paa nødvendige Fornøden heder, som Dag for Dag giør de Fattiges Nød mere og mere ynkværdig, har dog det naadige og faderlige Forsyn ikke lade sit Værk her hvile, men altid, naar Nøden syntes at være størst, forunderligen hiulpet, saa at vi øiensynligen ere blevne overtydede om, at det er Herren selv, som understøtter og opholder Værket; og omendskiønt vi i dette Aar have maattet undvære den Glæde, at see Europæiske Skibe fra Dannemark samt ogsaa denne Gang forgieves have ventet Fornødenheder fra Dannemark og Engeland, saa har dog Herren hiulpet os igiennem, og vi forhaabe af ham, at han fremdeles vil hielpe, om endog Nøden skulde blive større. - Klein, som efter vore Troes=Brødres igientagne Anmodning reiste til Ceylon i Januarii Maaned, hvor han rigelig har forkynd Guds Ord, og uddeelt Nadveren, kom ved Maji Maaneds Udgang tilbage ganske frisk og vel til vor store Glæde og Opmuntring til at love Gud for den mangfoldige Naade, som var ham vederfaret. Kort for hans Tilbagekomst besøgte op vor elskte Broder Hr. Pohle, og i Junii Maaned havde vi den Fornøielse at see vor kjære Broder Hr. Schard, hos os i 14ten Dage. Begge søgte adskillige Gange af opbygge vore Menigheder ved deres Foredrag. Os selv var dette Besøg til største Opmuntring. Under Anraabelse af Guds Velsignelse og Bistand gik vi i Raad med hinanden om Maaden, hvorpaa Herrens Gierning kunde vinde en bedre Fremgang og en saadan Menighed blive dannet, som var hellig i gode Gierninger. J Særdeleshed vendte vi vor Opmærksomhed paa Hedningenes Omvendelse og Skolernes bedre Indretning, paa det hine kunde bekomme en grundig Kundskab om Veyen til Livet, eller og blive afviste, om man imidlertid formærkede uredelige Hensigter; og disse blive saaledes indrettede, at de spæde Planter maatte opvoxe i sand Kiærlighed og Gudsfrygt til Nytte for det menneskelige Selskab og Ziir for Guds Rige. Denne vor Glæde leed imidlertid et Skaar ved et uformodentlig Overfald af Hederiske Røvere, som trængte ind lige til Papirmøllen og efter deres Sædvane anrettede stor Skade, røvede og saarede de meest Værgeløse. Tvende af vore Catecheter, som opholdte sig sammestæds, bleve nedhugne paa en ynkelig Maade. Dog har Herren forekommet videre Ulykke. Hr. Schartzes Reise blev ved dette Tilfælde opsadt i nogle Dage. Siden den Tiid nyde vi ved Guds Naade en bestandig Fred og Rolighed. Hr. Gericke, som i November forrige Aar flygtede hertil med sin Familie, og broderlig deelte alle Arbeider med os, er nu afgaaet til Madras, for der at afgjøre nogle Forretninger, Missionen angaaende. - Den ødelagte Sluse er igien istandsat, og altsaa have vi nu i dette Aar ved Herrens Naade faaet det til Agerdyrkningen uundværlige Vand, som vi allerede 2de Aar have savnet, hvorved Markene ere blevne vandede og frugtbargjorte. Dersom Menneskenes velgiørende Opholder endnu fremdeles bevarer Sæden, have vi det behageligste Haab om, at der vil blive sat Grændse for Hungersnøden og Elændigheden, og de Nødlidendes Bønner ere blevne høre te. - Høist glædefuld og trøstende var Efterretningen om Freden, som vi bekom i Begyndelsen af Julii Maaned, og just paa samme Tiid da Coudelur og begge de fiendtlige Armeer vare i de meest critiske Omstændigheder, hvilket vi maae ansee, som et besynderligt Forsyn over Missionen sammestæds, og giør os Herrens forunderlige Veie tilbedelseværdige. Denne os hidindtil vederfarne Hielp styrker vor Tillid til den levende Gud, at han vil vide at binde Hænderne paa den farligste Fiende Tippo Saib, med hvilken Freden endnu ikke er sluttet, og kan sætte ham et Maal, som han ikke skal overskride. Landpræsten Philip, har formedelst de bestandige Krigsuroeligheder ikke kundet giøre nogen Reise i Landet; dog gjorde Rajappen nogle, snart paa 8, snart paa 10 Dage.