Berlingske Tidende, 1762-01-11
Paris, den 28de December. Fra Rochesort berettes, at vor der værende Esadre paa 8 Skibe af Linie holdes nu der indsluttede af meere end 20 Engelske Krigskibe, efterat vor Escadre adskillige Gange har forsøgt paa at løbe ud, men er hver Gang af Mod=Vind drevne tilbage. Man bliver ved at tale meget om den Spanske Krones Velvillighed mod os. Ja her gaaer endog det almindelige Rygte, at en i disse Dage fra Madrid til Versailles kommen Coureer skal have medbragt den Tidende, at Hans Catholiske Majestæt alereede skal have erklæret sig mod Engeland, og eftertrykkelig ville understøtte Frankrig med Krigskibe, Penge og Tropper, iligemaade, at adskillige Spanske Detachementer skulle være skikke til Grændserne, saasom det er at formode, at Portugal torde tage Engelsk Partie, hvorudover det Spanske Hof skal have affærdiget en Coureer til Lissabon, hvilken hvert Øyeblik ventedes til bage. Dag har man endnu ingen sikker Efterretning om, at Hans Catholiske Majestæt allerede formelig skulde have erklæret sig mod Engeland. Jmidlertid ere i Dags Hoftidenden, under Artiklen fra Versailles, Artiklerne kundgjorte af en Venskabs= og Forenings=Tractat, som vor Konge og det Kongel. Spanske Hof den 15de August. dette Aar under Navn af Pacte de Famille, (Pactum Familie. Familie=Forening) have sluttet, og hvorpaa Ratificationerne allerede sidstafvigte 8de Septemb. ere blevne udvexlede. Jndledningen til denne Tractat ligger de Grunde og den Hensigt for Dagen, som have bevæget begge Souverainer, ne til at slutte den. Grunden ere Slægtskabet, som foreener dem, og den gode Villie, som de have til hinanden. Hensigten er at gjøre de Pligter, som der ere en naturlig Følge af Slægtskab og Venskab, ævigvarende og uopløselige, og at oprette et ævigt og høytideligt Minde, " for deres fælles Jnteresse, hvilket skal være Grunden til , begge Monarkers Forlangende og deres Kongel. Familiers Lyksalighed. Ved den 1ste Artikel af denne Tractat, som i alt indeholder 28 Artiklerfastsætte, at de i Fremtiden ville ansee enhver Magt, som en Fiende, naar den skulde blive det mod den ene eller den anden af de contraherende Souverainer. Ved den 2den Artikel garantere deres Majestæter hinanden alle deres Lande, i hvilken Deel af " Verden samme end maatte ligge. Men det bliver udtrykkelig stipuleret, at denne Garantie angaaer alene de Høybemeldtes Eiendomme efter den Tilstand, hvori samme komme til at befinde sig, naar de saae Fred med alle andre Magter. J den 3die Art. bliver samme Garantie af begge Monarkerne tilstaaet Kongen af begge Sicilierne og Hans Durchl. Jnfanten, Hertugen af Parma, med den Betingelse, at disse 2 Princer ogsaa maatte garantere Hans Allerchristligste og Hans Catholiske Majestæt Deres Lande. Den 4de Art. indeholder, at, ommende skiønt denne uryggelige og fælles Garantie med al Magt skal blive opfyldt af begge Konger, have Deres Majesteter fundet for got at bestemme den Hielp, som først skal gives paa begge Sider. Den 5te, 6te og 7de Art. bestemmer Beskaffenheden og Størrelsen af denne første Hielp, som den til Hielp kaldte Magt haver at levere til den kaldende: Denne Hielp bestaaer i Krigskibe og Fregatter saavelsom Landtropper baade til Heste og Fods. Tallet derpaa er bestemt efter Stedet, hvor Anvendelsen skal skee, og efter Leveroncens Tid. J Følge den 8de Art. ere de Krige, som Hans Allerchristligste Majestæt i Følge Forbind lighederne af de Westphaliske Tractater, eller andre Alliancer med Fyrster og Stænder i Tydskland og i Norden. skulde have at føre, undtagne fra de Tilfælde, i hvilke Hs. Catholiske Majestæt haver at levere Hielp. Uden saa var, at nogen Søe=Magt tog Deel i disse Krige, eller Frankrig bler til Lands angrebet i sit eget Land. Ved den 9de Art. sluttes Forening om, at den Hielp fordrende Magt maae kunne afskikke een eller fleere Commissarier, for at indhente den Forsikring, at den til Hielp kaldte Magt har forsamlet den fastsatte Hielp til den bestemte Tid. (Det øvrige heraf næste Postdag.)