Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1803-05-11
Moreaus Fortienester vinde nu daglig flere Beundrere, hvor meget man end har været vant til at høre bitter Dadel selv i Lovtalerne over hans største Krigsbedrivter. Saaledes sagde man efter hans uforlignelige Retirade i Aaret 1796: det er en Retirade=General; da han 1799 frelste Frankerig ved efter Scherers Nederlag at opholde Østerrigernes og Russernes Fremskridt i Jtalien sagde man ganske kold: "Ja han forstaaer ret got Forsvarskrigen; uden at betænke, at slig en Defension er en Feldtherres sande Hæderskrone. Atter da han i Aaret 1800 førte Offens i vkrigen lige for Viens Mure, hvor han vandt Freden, hørte man endnu Misundelsen sige, han er blot Generale. Men nu, da man i ham seer en af de yderst faa, om ikke den Eneste, som har holdt sig reen i den almindelige Fordærvelse, veed man anderledes at skatte hans Værd. Andre kan bedre forstaae, den Kunst at sætte Rygtets tusende Tunger i Bevægelse, eller dog forsmaae det mindre end han. Slig en Reputation, som optrækkes i det politiske Charlataneries Drivhuus, er brostfældig og forsvinder snart. Moreans Hæder derimod kan lignes ved Raphaels Malerier, jo længere og nøiere man betragter dem, des meere indtage de. Det man har fundet at dadle hos ham, var ofte hans skiønneste Lovtale. Da saaledes Nogle yttrede det Ønske, at den første Konsul vilde bestemme Morean til sin Efterfølger, spranen Officeer og med disse Ord: "Hvor tænker J, at den Mand kan regiere? – han troer jo paa Dyden En ung Herre, som vilde giøre en Dame en Kompliment, sagde at hun var skiønnere end Foraaret; men de han i samme Øieblik huskede at det daværende Foraar var overmaade koldt og ubehageligt, lagde han i en Hast til jeg vilde bare ønske at Foraaret var saa skiønt som De Patriotiske Betragtninger over Nationalvelstanden, og de dyre Tider. (Størstedelen uddraget af Danmarks berømte oekonomiske Forfatteres Skrivter) Ønskeligt og nyttigt vilde det være, om en eller anden bekonomie= og statskyndig Mand vilde oplyse os om Aarsagen til de enorme høie Priser, vi vedblive at have paa Levnetsmidler og alle Livets Nødvendigheder, og hvorom Meningerne ere saa deelte. Mueligt, at slige Oplysninger kunde veilede til gode Følger, eller i det Mindste virke til nogen Beroligelse og Taalmodighed. Af Mangel paa noget Nyere torde det derfor ikke være mishageligt, her at læse hvad nogle af vore henfarne værdige Patriote have skrevet om denne Ting, og paa sine Steder see deres Tanker i Sammenligning med vor nærværende Forfatning: Saaledes siger vores yndede Rothe, i Bogen om vort Landvæsens System 1783, 2det Bind 3 Stk. Pag 40, Havde vi forbedret Agerbrug med Korn, Faar, Heste havl a., ikke smaae, men store Bøndergaarde, og ved disse Midler først livelig Jndenrigs=Handel, da skulde vore Naturfordeele skaffe os Middel til at vinde i Handel og Vandel med andre Folk, og da, isteden for at udtæres hved den aftige Vexelcours, skulde vi samle virkelig Rigdom. Pag. 45. "Skal der blive Jordlodder paa hvilke Bonden kun har de 2 eller 4 Køer, med de 8 til 10 Faar, hvad da paa Ost ville vi ikke engang tænke; men hvad Smør skal der falde, og hvordan Smør, naar Fløden skulde samles i den lange Tid inden man fik en liden ubetydelig Kierning; ca derfor er det endnu 1803 næsten umueligt at faae en eneste Halvotting Smør at kiøbe, uden med halv raaden og Sundhed fordærvende Smag og Egenskab) Hvorfra Ulden, den sande gyldene Fliis, og skulde den ikke gaae med til Vadmelets og Dynevaarets eget nødhvendige Brug, følgelig intet til Handel, Vi kunde spørge om mange andre Artikler; men det er nok at sige: hvo der vil skaffe Danmark det bedste Handels=System, og glemmer Uld, Ost og Smør Stud og Hest, Hør m. m., han mager det saa, at det skal gaae som hidtil, saaledes nemlig: at man mod Vexelcoursens og mod Handelsbalanens svære Tryk maae trøste sig blot ved lidt "Skin og lidt bedragersk Snak, Saa see vi da at vore nidkiære Statsbestyreres Bestræbelser til Landvæsenets og Jordbrugets Forbedring i Danmark, som eneste Grundvold til Landets Vel, har den ædleste og roesværdigste Hensigt. Men, prøve vi de forskiellige Skribenteres Jdeer, Planer og Forslag til det vigtige Foretagende, og ligne dem med Gangen i Udførelsen, saa staae vi atter stille med vore Tanker, og blot ønske det Gode vi ikke kunne vine i sær saalænge Vexelcoursen og de enorme høie Priser paa Kornvare og alle Levnetsmidler saa haardt trykker alle Uformuende, som nok er den største Mængde i Landet. (fort sættes)