Politivennen, 1802-01-01
Fortsættelse af Svaret fra det Oeconomiske Velfærds Selskabs Direction, see Politivennen No. 180 Pag 2875. De almindelige Regler, som Theori og Praxis have oplyst og bekræftet for Stueovnes Jndretning, troe vi her bør fremsættes, at man derved nogenledes kan vorde istand til at bedømme en Ovn i Henseende til dens Fordele og Mangler, dog bør man ved de forskjællige Constructioner, og Hensigten med hvers særskilte Bygning, selv overlægge hvortil man vil bruge en Ovn, og da vælge den, som til sit Øjemeed synes bekvemmest, thi det er vanskeligt at indrette enhver Ovn til al mulig Brug, og den, som ikke kjender Reglerne, arbejder kun paa Slump, naar han mener at frembringe noget Nyt. En Stuevarmer maae: 1) være en god Varmeleder, at man hastig og naar man behøver det, kan have Varmen og i den Grad man forlanger den, og kunne uden megen Vanskelighed, blive den qvit naar man ingen behøver. 2) Paa en liden Grundflade have en stor Yderflade, det er, Ovnen maae ikke optage stor Plads og dog tilstrækkelig kunne varme det Rum hvori den sættes; den maae altsaa ikke være en Klump, men være deelt i mange fristaaende Deele som ikke berøre hinanden. Straalvarmen bør benyttes og frembrin3) ges saa godt som muligt, hvortil hører, at Jldkassen for alting ej maae være for viid, (som har havt Sted næsten hos alle hidtil brugelige Ovne) thi ellers opholder der sig mellem Jlden og Ovnens Sider endel Luft, der hindrer Varmen fra med al sin Kraft at gjennemtrænge Siderne, f. Ex. man forestille sig hvad der vilde skee, om man mellem Jldens og Ovnens Sider vilde endnu sætte en tynd Plade. 4) Til Straalvarmens fuldkomne Benyttelse hører en Rist, hvis bedste Dannelse vilde være som en Spølkom, naar Figuren af Ovnen ikke var derimod, og Trækket maatte ledes under den, derved vil den ufejlbar træffe paa Jlden selv enten der var meget eller lidet, og ikke snige sig ved Siden af Jlden, for at stjæle Varme og undvige dermed i Skorstenen, derfor er Potovnen saa hensigtsmæssig. 5) Røgens Varme der er en større Qvantitet end Straalevarmen, maae godt benyttes ved at lede den igjennem Rør. 6) Rørene maae ikke have forstor en Viide thi ellers kan Røgen ikke ret udfylde dem som kanlsees ved vore Skorsteensrør, der alle ere for vide for Røgen) altsaa bliver Presningen ikke stor nok til at drive Varmen af Røgen gjennem dem, men den gaaer slet benyttet til Hensigten, op i Skorstenspiben. For at drive dette uden skadelige Følger til en høj Grad, gjves der tvende Maader. 7) Naar Ovnens sidste Røgrør, som skal lede Røgen i Skorstenen, opvarmes af Jldkassens Jld; saa kan man drive Cireulationen indtil 50 Alen, uden at være udsat for Mangel af Træk og den ubehagelige Sodoes. 8) Man kan forekomme dette paa en anden Maade, nemlig med Klap, hvorved man aabner for Nøgen en kortere Vej; begge Deele har Chryselins anbragt ved den Ovn som nedenfor anføres, og som fortjener at eftersees i hans Bog pag 100 - 102, og, hvis Bladet tillod det, fortjente at anføres med hans egne Ord. 9) Ovnen maae være saaledes indrettet, at man kan lade Trækken til Jlden komme baade udenfra og fra Stuen selv hvor Ovnen staaer, efter Behag, paa det man ej skal afkøle Stuen ved at lede dens varme Luft bort under Jlden, men man maae ogsaa kunne rense Stueluften undertiden, og ej, som hos Bilæggerne ulejliges af beklumret Luft. Hos efterfølgende Ovn, vil næsten ingen af ovenanførte Egenskaber savnes, men Manden har kjendt og anbragt dem, og den, at forkorte Røgkanalen horer ham til selv som første Opfinder. Den bekjendte saxiske Bygmester, Chruselius, som med megen Tænksomhed har udført mange og forskællige Arter Stueovne, m. m., syntes derfor at fortjene Opmærksomhed herudi. Efter hans trykte Opgave har dette Selskab ladet forfærdige en Model hvorefter blev støbt 2 Ovne. Man har kun prøvet den i Henseende til Trækken, som man fandt fortræffelig der hvor den staaer i Selskabets Værelser. Den er 30 Tommer lang, 12 Tommer bred, Døren til Jldstædet er paa den brede Side, og er dobbelt, Højden er 3 Alen, den underste Deel har en fritstaaende Røgkanal paa hver Side af Jldstedet og een under Jldstedet, og i Overdelen 4 fritstaaende Røgkanaler; mellem Under- og Overdelen er en Plads hvor man kan koge, bage eller stege. Den har en varmegivende Yderflade af 93 () Fod, eller omtrent 13400 f7 Tommer og 20 Alens Røggang, den kan og bruges som en Camin. thi man seer Jlden meget skjønt brænde naar Dørene holdes aabne, midt i Jldstædet staaer en Jernkapelle eller Potte, som indskrænker Jldstedets Plads, og som Jlden omspiller og virker paa med megen Hæftighed. Denne Ovn har den Jndretning, at man i mildt eller regufuldt Vejr, naar Ovnen ikke vil trække saa godt som ellers, kan forkorte Røggangen ved at oplukke en Klap hvorved Trækken befordres, saasnart Ovnen og Skorstenen bliver noget varm vender Trækken sig af sig selv den længere Vej under Ovnen og igjennem alle Røggange. Den sidste Røgkanal, som fører Røgen ind i Skorstenen, staaer paa det varmeste Sted og dens Bund er lige over Jlden saa at denne Ovn maae trække, hvor nemlig Skorstenen har Træk. Dette er en Sag som hidtil ikke meget er praktiseret, og som er af saa megen Betydenhed, at vi troe, at Forfatteren selv herom bør raadføres, og gjerne ville vi have tilføjet Oversættelsen af hans egne Ord, hvis det ikke streed mod Bladets Jndretning. Har man nogle Gløder at gjennemtørre den lidet med førend man den første Gang ilder, er det saameget desbedre. Med denne Ovn har Forfatteren varmet et Værelse af 4000 Cupikfod, som kan være et Rum, 10 Alen lang og bred og 5 Alen høj. Af alle, indtil 1790, (da Chryselii Værk kom ud) bekjendte Stuevarmere, som ere komne til offentlig Kundskab, har denne forekommet os den fortrinligste, da den er bygget efter gode Principer De tvende Stykker, som Selskabet har ladet støbe efter Chryselii Anvisning, ere noget kostbare og falde formeget i Vægten til at blive almindelige, og hver Mands Brug, men Hr. Hayssen har strax ved denne Ovns Forfærdigelse, da den blev bragt i Forslag, viist baade med Tegning og Model, hvorledes alle dens Indretninger og Fordele kunne beholdes, og den meget lettere og fastere construeres og opsættes, uden at falde meget i Vægten, og uden at blive dyrere, end alminde1) Den er hidtil kun prøvet i lige Ovne. Henseende til Trækken, som befandtes meget god, men ikke sammenlignet i Virkning med ) Da han alt for nogle Aar siden har indrettet 2de Bagerovne, som have adskillige Fortrin for de hidtil brugelige, og som kan indrettes store og smaae efter Behag; saa tilbyder han sig at være dem til Tjeneste, som have Lyst at forsøge og udføre det, naar de henvende sig til ham selv desangaaende. nogen anden, som først kan skee naar Kulden indfinder sig. Naar nye Jndretninger af Stueovne foreslaaes som brændselsparende, da er det vel en afgjort Sag, at de bør sammenlignes i Virkning, ikke med de maarguge og flet: men med de bedste, som indtil den Tid vare bekjendte, da kan først den nye Jndretnings Fortrin indlyse, og man kan deraf ste hvormeget det Nye er at foretrække, for hvad man *)9. har og veed af det eStore; hertil bør denne Ovn da vel anvendes, og kan være en Prøvesten for nye Jndretninger. Af Hr. Kammeraad Vith er foreslaaet en Stuevarmer, som paa enkelte Steder findes i Kjøbenhavn, den bestaaer af en liden flirkantet støbt Jldkasse og en Bliktromle med indvendige indstukne Flader, hvorom Røgen vender sig inden den gaaer ud i Skorstenen, den er meget let at rense og temmelig sikker for Jldsvaade. Men disse indstukne Plader give ingen Yderflade eller Varme til Stuen, de standse kun Røgen noget i sin Gang og hielper den derved noget bedre at gjennemtrænge Tromlens Sider. Beskrivelsen derover med Kobber findes i en liden Afhandling, som kaldes: "En Jndretning i Køkkener til Brændes Besparelse. 2det forøgede Oplag. København 1791. Uddraget af Minerva og udgivet af et Selskabv. Koster 8 ss. hos Popp. (Fortsættelsen følger)