Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-02-04
Jeg har nu fortalt alt det om Videnskaberne i Frankerig, som er mig bekiendt og som jeg hidindtil har bemærket; jeg veed meget godt at det er overmaade ufuldstændigt; men jeg beder mine Læsere vil undskylde mig, da der endnu ikke er trykt noget i det mindste ikke noget samlet derom, og man maae selv samle det sammen saa godt som man kan, imidlertid haaber jeg dog at have den Fryd deraf, at man efter at have læst dette, indseer at Videnskaberne ikke blive undertrykte i Frankerige, som man engang beskyldte det for, men tvertimod er der intet Land der gives paa Jorden, hvor der er gjort saa mange og store Anstalter til at fuldkommengjøre dem, udbrede Oplysning, og altsaa til at befordre Menneskeslægtens Vel, som her, og at man med Grund kan haabe at Frankerige engang bliver det meest dan ende og lykkeligste Rige, der nogensinde har været. (Det var mit Haab i mit 22de Aar; dog ere store Fremskridt gjorte siden den Tid i Videnskaberne, især i Naturvidenskaberne.) Endskiøndt jeg frygter for at jeg allerede har trættet Læserne ved al for megen Vidtløftighed, saa kan jeg dog ikke ende disse rapsodiske Bemærkninger over Paris, uden kortelig at berøre nogle Gienstande, som er af stor Vigtighed, og som fortiene en større Opmærksomhed end den, som jeg kan anvende paa dem, og som udkræve en kyndigere Jagttager end jeg Rettergangens Tilstand kiender jeg ikke noget til endnu, her er som bekiendt, den gode Jndretning, at de Eedsvorne bestemme Forseelsers Rigtighed og Dommeren Lovens Anvendelse derpaa. Jndvaanerne rose den ellers meget. Hvorledes den militaire Opdragelse er, veed jeg ikke heller; men den er upaatvivlelig fortræffelig, da de Franskes mathematiske og militaire Kundskaber ere bekiendte; vil man ikke troe det saa kan man ikkun spørge sig for hos de combincerte Magter. At fortælle noget om de Franskes Seiervindinger vilde formodentlig være overflødigt, da jeg er vis nok paa at de Hamborger=Aviser indeholde næsten intet andet i denne Tid, det er dog virkeligt et stolt Syn at see en seierrig Armee være Videnskabernes Beskytter. Jeg veed ikke om de har læst det smukke Brev fra Buonaparte til Astronomen Oriai i Mailand, hvori han siger, at alle Lærde ere Republikens Venner; han har ogsaa befalet at Universitetetet i Pavia skal sættes i Activitet; saa temmelig har han allerede havt sine Fingre i de Jtalienske Konstværker og litteraire Skatte, og nu vil han tage sig den Friehed hos Hs. Hellighed, at søge en 500 Manuskripter ud i Vatikanet, foruden andre Smaaeting. Buonaparte er en meget ung Mand; han har skrevet hertil, at han troede at Baulieuvar den største Østerrigske General; men det er ham ubegribeligt, at han er gaaet i alle Snarer som han har lagt for ham; Fabritius kiendte Folk, som have læst dette Brev. Citoyenne Buonaparte har været heri Byen, hun blev kaldet Dame de la Victoire; hun er en Enke af General Beauharnis. Fabritius var just hos La Reveillere Lepaux da Efterretningen kom at Moreau var gaaet over Rhinen. La Reveillere Lepaur glædte sig ubeskrivelig derover. Ordren til Overgangen er givet Moreau af Direktoriet; den hører til den beundringsværdige Plan, som Carnot skal have lagt. Krigen med de Chouans er nu ogsaa snart forbi. Professor Dessontaines har sagt mig, at Grunden til deres lange Modstand, er at man tilforn lovede dem Pardon, og naar de overgav sig myrdede man dem, nu derimod pardonerer man Folket og lader Cheferne emigrere. J Paris er en utroelig Mængde Vagter, som er nødvendig for den offentlige Sikkerhed; de bestaae deels af Garde nationale istaa ende Tropper) eller af Garde sedentaire (Borger=Vagt, da enhver Borger er efter Constitutionen Soldat. Denne Lov er gavnlig for den Fattige, som den magelige Rigmand maae betale for at staae sin Tour. En urigtig Handling af den Engelske Regiering maae jeg dog fortælle. Med de Skibe, som vare udsendte for at opsøge Peyrouse, og som i Begyndelsen af Revolutionen, løb ind i Batavia og heisede det hvide Flag, var ogsaa den naturkyndige Billardiere (som nu er sendt til Jtalien med de Lærde Buonaparte har forlangt); han havde samlet paa sin Reise i Syd søen en Deel sieldne Naturprodukter; disse vare sendte med et Skib til Europa, som Englænderne optoge. Nu fordrede den Franske Regiering Samlingen tilbage, paa Grund af at man ikke pleiede at beholde saadanne Ting, og at de havde sendt Englænderne Cooks Samlinger, som de havde taget i forrige Krig. Men den Engelske Regiering svarede, at den kunde ikke levere den tilbage da Samlingen var allerede foræret til Dronningen. Aarsagen til de Spanskes Venskab med Frankerige skal Hertugen af Alcudia være, som skal være deres store Patron. Og med ham Dronningen. Kongen er kun et Appendir, i Neapel er det derimod omvendt, derer rigtignok Kongen ligeledes ikkun et Appendix; men der er Dronninden og hendes Minister imod de Franske. (Anm. Det er vel bekiendt at Hamborg har maattet betale 10 Millioner Mark til Republiken i Godtgiørelse fordi de paa Keiserens Forlangende have forviist dens Minister.) Jeg kommer fra at tale og Krig og Krigssager til de fredelige Manufakturer og Agerdyrkningen. Det er upaatvivleligt at disse to Hovedgrene af Næringsveiene ville stige om nogle Aar til en høi Grad af Fuldkommenhed (dette er siden indtruffet). Regieringen giør alt sit dertil ved offentlig Underviisning, ved at tilstaae Fabrikerne store Summer, ved at belønne Opfindelser, saaledes har Direktoriet nyelig sendt et Forslag til et Blyants=Fabrik til Nationalinstitutets Bedømmelse, og efterat det er blevet roest, befalet at i alle Bureaus skal bruges Blyanter, af dette Fabrik. Tilforn gik mange Penge ud af Landet derfor til Tydskland og England. Her er et eget Jnstitut for Agerdyrkningen, som udgiver et Ugeblad Feuille de cultivateur.