Viborger Samler, 1848-02-15
Jtalien. Hvad de Begivenheder angaaer, som tildroge sig i Neapel for Proclamationens Udstedelse og Constitutionen, derom meddele sydtydske og franske Journaler en Mængde Details. Kongens Haardnakkenhed synes at være brudt ved Ængstelsen for Calabresernes Opstand; og efterat den 27de Jan. Folket masseviis, prydet med den italienske Cocarde, drog igjennem Gaderne under Raabet: "Constitutionen leve!" og man overalt havde fundet opslaaede Placater med den Jndskrift: "Jdag iagttage vi Morgen begynder Blodbadet!" fandt Kongen det raadeligt at antage sine Ministres indrakte Demission. Jmidlertid tilmeldte Salernitanerne, i Forening med Jnsurgenterne fra Foggia, Avellino og flere andre Stæder, Regjeringen, at de den 29de vilde rykke frem imod Neapel. Nu - saaledes melder Journalen Alba - tildeelte Kongen, for at give Folket en fyldestgjørende Erklæring og til samme Tid frygtende for en Reaction fra Ministeren Carrettos Side paa Grund af den store Jndflydelse som denne udøvede paa Gendarmerne, General Filangieriden fornødne Fuldmagt. Denne opsøgte nu den afskedigede Minister, tog ham under Armen og førte ham under Samtaler om Sagernes Tilstand til Darsen, hvor han underrettede ham om, at han (Carretto) var hans Fange, og at han strax maatte afreise. Forundret, søgte deel Carretto at modsætte sig befalingen, og paastod, at han først maatte tale med Kongen, klæde sig paa o. s. v. Dette afsloges ham. Han blev nødt til at bestige en Baad, der ventede paa ham og strax førte ham ombord paa Dampskibet Neptun, der fik Befaling til uopholdelig at stikke i Søen. De nye Ministre erklærede kun at ville antage deres Embeder paa det Vilkaar, at de vare constitutionelle Ministre. Allerede den 28de Januar om Aftenen, efterat Kongen mundtlig havde yttret, at han vilde give Folket en Constitution, herskede i Kaffehusene og alle offentlige Steder i Neapel en overordentlig Bevægelse, medens dog Mange endnu tvivlede om Løftets Opfyldelse. Men neppe vare den 29de tidlig om Morgenen de første Aftryk af det kgl. Decret udgivne, saa ilede Alle til Slotspladsen, til Toledogaden, og allerede Kl. 11 om Formiddagen var Sidstnævnte i Ordets egentlige Forstand fuldproppet af Kjøretøier og Fodgængere; de trefarvede Faner improviseredes ligesom paa Stedet, Hundredetusinder af Tørklæder vaiede fra Balconerne, og der opstod en Jublen og en Vivatstorden i hele den lange, maaskee en Fjerdingvei lange Toledogade, hvorom min Pen, hedder det i Correspondentartikken, ikke formaaer at give en Skildring. Disse Jubelraab gjaldt Kongen, Forfatningen, Jtalien etc. etc. Ogsaa Damerne, klædte i de tre Farver, smykkede med Cocarderne paa Hat og Bryst, modtoges med samme Jubel. Kl. 10 1/2 mødte Tropperne paa deres Samlings pladser, hvor de forholdt sig rolige; kun Rytteriet forhindrede Sammenstimlen foran Slottet, hvilket imidlertid skete med roesværdigt Maadehold. Umuligt er det at skildre den Begeistring, der opstod, da Kong Ferdinand reiste sig til Hest og med sit Følge reed ind i Toledo gaden. Paa hele Touren var Kongen tæt omsluttet af sit Folk, venlig talende til Nogle, trykkende Andre i Hænderne, hilsende Alle. Nationalgardisterne havde nok at gjøre med at bane Vei for hans Hest igjennem Masserne. Da han atter kom til Slotspladsen, lod han Tropperne defilere og trak sig derefter tilbage; de bølgende Masser, opløstes først Kl. 2 om Natten. Toledogaden og mange Huse i Staden vare illuminerede. Paa Theatrene herskede samme Jubel; Sangere og Sangerinder, Skuespillere og Skuespillerinder, Dandsere og Dandserinder vare smykkede med de tre Farver, Faner og Tørklæder varede fra alle Loger, i Mellemacterne hørtes tordnende Jubelraab. Ogsaa Søndagen, begunstiget af det skjønneste Veirlig, henrandt som en sand Festdag. Gjenstand for den almindelige Fest var Nationalgarden, som med sand beundringsværdig Jver vaagede over Ordens og Rolighedens Vedligeholdelse og understøttedes af mange Borgere i dens Tjeneste. Man paastaaer nu, at Lazzari, for en stor Deel ophidsede af Liberalismens Fiender, havde endog faaet Penge for at tilveiebringe Forvirring og Conflicter med den øvrige Befolkning. Masser af denne Folkebærme adspreddedes og arresteredes i Løbet af den 30te og 31te Januar af Civica (Borgergaden),men desværre ikke uden Blodudgydelse, og af hine Uslingers begaaede Voldsomheder, af deres ustyrlige Lyst til at rane og røve, kan man let forklare sig den Skræk, der udbredte sig iblandt Befolkningen i enkelte Qvarterer. Den 31te Jan. dannede Schweizerne, Linietropperne og Civicastærke Patrouiller. Toledo illumineredes atter. I Kaffehusene holdtes Taler; Kongen og hans Familie indfandt sig i det festlig smykkede og oplyste St. Carlotheater. Med uhyre Jubel hilsedes hans Jndtrædelse og Bortgang; flere Gange traadte Kongen og Dronningen fremfor at takke det glædedrukne Publicum. For et at mishage Kongen vare alle Cocarder forsvundne; kun røde og hvide Baand med Jndskrifter viste sig - saaledes som ogsaa den mere dannede Deel af Publicum allerede har aflagt Tricolortegnene (rødt, grønt og hvidt).