Københavns Adresseavis, 1772-02-26
Helsingøer. Af Adresse=Contoirs Efterretningerne for sidstafvigte Uge erfarer man, hvorledes adskillige, endog de mindste Stæder i begge Rigerne ved Jlluminationer og andre Fryde Tegn paa vor allernaadigste Konges Fødsels Fæst den 29de Januarii have lagt deres allerunderdanigste Glæde og Fornøyelse for Dagen for Hans Kongelige Majestæts og det Kongelige Husets Frelse og Conservation fra al Fare og Ulykke indtil denne Dag; men da intet findes fra Helsingøer, hvorledes den sig ved denne Leylighed har opført, saa, paa det Publikum ikke skal tænke, at den har viist sig partiisk, og formedelst den stærke Melange af fremmede Nationer, ikke kundet blive enige om, paa hvad Maade den vilde vise sin allerunderdanigste Skyldighed og Tilgivenhed for det Kongelige Huus, har man kortelig villet bekiendtgiøre, at saadant ikke mindre end har været Aarsag til, at liden eller ingen Glæde paa den Dag har yttret sig; thi Villien fattedes ikke hverken hos Høye eller Lave, og veed man med god Grund, at Magistraten endog med betydelige Depencer vare belavede paa at lade illuminere Raadstuen, saavelsom deres egne Huse, og hele Byens Jndvaanere vare findede paa lige Maade at give deres Glæde tilkiende; men Commendanten paa Cronborg lod Magistraten forstaae, at en Placat udi Kiøbenhavn var udkommet, at ingen Jlluminationer den Aften maatte og endskiønt man ikke troede, at dette Forbud strakte sig til andre Stæder, holdte dog den største Deel inde med, hvad de havde foresat sig at ville lade skee, ikke desmindre fandtes dog en 30 Stykker Borgere, der gjorde sig det allerunderdanigste Haab, at Hans Kongelige Majestæt ikke med Ungade vilde ansee, at de, af en patriotisk Jver og Nidkierhed drevne, antendte Fryde=Jld i deres Vinduer, og med deres Venner, gjorde sig sømmelig glade. Til den Ende gav Regiments Officererne hos Postmester Hansen et magnisiqve Bal for Magistraten, de fremmede Consuler og andre Stands Personer, og var Huset illumineret heelt igiennem; hos Hr. Cantor Falch var Concert; Hr. Doctor og Regiments Feldt skiær Silchmüller havde ladet sine Værelser illummere med adskillige Jnscriptioner, men maatte efter Commendantens befaling lukke til. Formanden for de sexten Mænd, Sr. Lyche, havde i tvende Fag af sine Vinduer paa durchsigtig Papir ladet sætte følgende Stropher. Hver troe og ærlig Undersaat, Som bærer Navn af Patriot, Bær frem med mig Jer Tak til Gud Som hialp vor Landets Fader udFra Falskheds Snarer, Slangens Braad, Fra Ondskabs hemmelige Raad, Og trelste os en Konge, som Paa Jorden aldrig bedre kom Kom Tvilling Rigets Sønner frem, Som nys ey vidste, J var roelig J Eders ærlig Kald og Boelig, Og Himlens Naade aldrig glem; Nu aabnes for Jer Sukke Tone, En sikker Vey til Kongens Throre; Thi Helved Hær, som stod paa Vagt, Er nu i Baand og Lænker lagt. En glemmes bør vor Takke Sang. Til vor velsignet Juliane, Der saae med Puk den onde Vans, Som Ondskab selv fik bragt i Gang, Samt til Prinds Fridrik, Dydens Boelig, Som med foreenet Kræfter troelig Antog sig begge Rigers Saa, Og bragte Ondskab for en Dag. Tak store Konge Christian, Vort Tvilling Rige aldrig glemme At love Dig med Fryde=Stemme; Ja ! Spæde, som kuns alle kan, Skal Efterslægten undervise, Hvorfor, hvor høyt den Dig bør prise, Saa Ondskab skamfuld skal tilstaae, Den aldrig bedre Konge saae.