Aalborg Stiftstidende, 1837-10-31
I et privat Huus i Christiania var d. 18de Octbr. endeel Mennesker samlede, da nogle af Husets Fruentimmer seent om Aftenen styrtede aandeløse ind og bad Mandfolkene for Guds Skyld at komme til Hjelp, da en stor Forbrydelse var i Gjære. De havde nemlig fra Kjælderen hørt en ynkelig Klagen af en Barnestemme, der bad om blot at erholde en Draabe, Vand; de formodede, at Lyden kom fra en 14aarig Pige, Datter af Huusholdersken hos Husets Eier, da dette Barn oftere skulde have været udsat for Mishandling af sin Moder, og de tilføiede, at det havde Mistanke om, at Barnet havde været nedstængt i Kjælderen lige siden Søndag Aften. De Tilstedeværende gjorde strax Allarm, nødte Husets Eier til at staae op og skaffe dem Løgte og Noglen til Kjælderen. Som man skulde aabne Kjælderdøren, styr, tede Barnets Moder, der efter de forefaldne Optrin maa være et Fruentimmer, i hvis Bryst alle menneskelige Følelser ere udslukkede, frem og vristede Kjældernøglen til sig. Hun blev imidlertid overmandet, Kjælderen aabnet, og Barnet fandtes i en forhungret i Tilstand med blodige Tegn paa stærk Mishandling. Barnet klagede over at have været i Kjælderen uden Nad siden Søndag Aften, hvilket dog Moderen be ægtede, men røbede sig i sin Forbittrelse ved det ord: hvorfor vilde Du ei spise i Mandags Mor ees, da jeg var nede hos Dig, vanartige Barn, Da Moderen uagtet det Forefaldne ikke vilde udlvere Barnet, og man matte befrygte at dette, ved at være alene overladt den til Raseri opbragte Moder, kunde være udsat for Fare, gik en af de Tilstedeværende hen for at erholde Politiets Assistence. Omsider traf denne en Politibetjent, som efter nogen Vægring om at blande sig i en aldeles privat Sag, fulgte med til Huset, hvor der nu blev skaffet Barnet Spise i de Tilstedeværendes Paasyn, derefter blev Barnet bragt i et eget Værelse, hvortil Politibetjenten erholdt Nøglen. Senere skal der, som ovenfor bemærket, være indgivet speciel Klage af den af de Tilstedeværende, der med Jver havde taget sig af denne afskyelige og oprørende Sag. Hvor helligt end Privatlivet er og bør være, saa maa dog nok her være et Tilfælde, hvor det bliver en Pligt for det Offentlige at blande sig ind i den Privates Forhold. For noget siden tildrog sig en sælsom Hændelse i Kaminieck. En ung Officeer styrtede eller sprang, i ethvert Tilfælde ufrivillig, ud fra øverste Etage i et Huus ned paa Gaden og saarede, medens han selv forblev ubeskadiget, en fattig wallachisk Arbeider, der i samme Øieblik gik forbi. Det Huus, hvorfra Russen gjorde Luftspringet, tilhørte en rig armenisk Kjøbmand, Christophor, og da denne nylig havde ægtet en ung, meget smuk Georgierinde, men Russen, GrevBalaban, slet ikke hørte hjemme i Huset, saa var det ikke vanskeligt at knytte allehaande Formodninger dertil, men dog umuligt at udfinde Sagens rette Sammenhæng. Dette skeete imidlertid ved en Klage, som Wallachen indgav mod Greven, for at tvinge ham til Erstatning for de foraarsagede Qvæstelser. Greven beraabte sig for sin Part paa Kbd. Christophor, der havde kastet ham ud af Vinduet, og denne beskyldte igjen Greven for at have fundet ham i et haltfor fortroligt Forhold til sin Nyformælede. Vidners Udsagn og andre Omstændigheder lode ingen Tvivl tilbage om Grevens Forhold til den skjønne Georgierinde, men Sagens Afgjørelse forblev ikke mindre vanskelig. Wallachen var bleven beskadiget af Greven, men denne havde gjort sin Luftreise ufrivillig; den fornærmede Gemal havde kastet Officeren, ud af Vinduet, men hvo kunde paastaae, at han ikke havde den meest grundede Aarsag i Verden dertil. Hvad skulde Retten nu dømme, hvem skulde den tillægge Skylden, den besluttede ikke at tage Hensyn paa den fornærmede Ægtefælles Klage mod hans Kone, og henvise den som en særskilt Sag til den geistlige Domstol, og gav, med Hensyn til det nærværende Tilfælde, følgende Kiendelse: "Vi Dommere, o. s. v. have eenstemmig besluttet: Efterdi en Ukasaf Hs. Keis. Majestæt Paul den 1ste fra Aaret 1799 siger: - at Hvermand tør kaste et unyttigt Meubel, som han forefinder i sin Bolig, ud af Vinduet, saasnart han kun tre Gange raaber ned paa Gaden: "Varsko!" og at han i modsat Fald har at betale en Mulct af 25 Rubler, og til Den, der er bleven beskadiget, en Skadeserstatning - fordi endvidere Grev Balaban er af Kbud. Christophorfunden i dennes Huus som et unyttigt Stykke Meubel, som han med fuld Føie kunde kaste ud af Vinduet, saasnart han kun tre Gange havde raabt: "Var. - endelig fordi Kbud. Christophor aldeles ikke har raabt og altsaa har handlet imod den keiser, lige Ukas - saa domme vi nævnte Christophori en Bøde af 25 Rubler, til 2000 Rublers Skades erstatning til Zahor Grodisko, til andre 2000 Rubler i Badskærløn og Salair til dennes Advocat, og desuden alle Procesomkostninger. Alt dette udredes inden 7 Dage. Grev Balaban frifinde vi, idet vi betragte ham som et unyttigt Meubel i det christophorske Huus; ligeledes frifinde vi Nikl. Christophors Hustru, men forbeholde Christophor Ret til at klage for den geistlige Domstol. Thermometer for mange Fruentimmer.