Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-15
Grosserer Kyhns Proces (fortsat). Paa Grund af det forhen anførte, og da Hovedcitanten Kyhns Mening, at Principalernes skrivelige Tilstaaelse, i Følge 31- 7 er det eneste antagelige Beviis for Regnskabets rigtige Aflæggelse, ei kunde bifaldes, efterdi bemeldte Lovsted, ved at anbefale denne Beviismaade, der i for sit er den sikkreste og mindst bekostelige, ikke kan siges at have forkastet andre lovlige Beviser, hvilket og vilde være uovereensstemmende med Lovens Aand, og hvorfor der ei lader sig anføre noget gyldig Motiv, maatte alle de af Contracitanten Kjøbmand Wull, paaberaabte Data, som ere bekræftede med to eller flere overeensstemmende Vidners Forklaring, under de forhen anførte Tingsvidner, ansees beviste og komme ham til gode Vidnet Joh. Christ. Menke havde under Tingsvidnet svaret paa 3die Hovedqvestion, at Regnskabet var blevet afleveret d. 21 Dec. 1796, men om det end af hans Svar paa 8de Contra Qvestion maa antages, at han ikke har havt aldeles tilforladelig Kundskab derom, saa viste dog hans Forklaring til sidste Qvestion, at han med Vished vidste, at Kyhn allerede efter Nytaar 1797 var i Besiddelse af Regnskabet, hvilket og sees af hans Forklaring til 4de Hovedqvestion. Ogsaa Mægler Bulls Forklaring under Vidneforhørerne indeholdte saadanne Data, som viste, at Regnskabet for 1796, eller i Begyndelsen af 1797. var i Hovedcitantens Værge. - Niels Ørum har aflagt en Forklaring, som opvakte Formodning om, at Regnskabet var blevet afleveret sidst i Decemb. 1796 eller først i Januarii 1797, og medførte bestemt at Kyhn, kort efter sidstnævnte Aars Begyndelse, saa vidt Vidnet kunde erindre i Februarii Maaned, havde faaet samme. Vidnet J. F. Grundtvigs Forklaringer lode ogsaa formode, at Regnskabet var blevet aflagt i Vinteren, mellem 1796 og 97. Vidnet Peder Brochs Forklaring, Henrik Schumans beedigede Attest og videre Forklaring, G. D. Schulzes Vidnesbyrd, og D. C. Pedersens Forklaringer bestyrkede, at Regnskabet var aflagt tidligere end Hovedeitanten har villet vedgaae. Fremdeles viste Menkes, Pedersens og Ørums Vidnesbyrd, at Regnskabet, efter den Titel, det førte fra først af, og medens det med Kyhns Vidende blev brugt paa hans Comptoir, blot var for 1796, og at Titelen, saavel i denne som i en anden Henseende, - hvorom i det følgende, - siden er forandret. Endelig er det med adskillige Vidners Forklaring bleven bevist, at Regnskabet var ledsaget med Billager. - J Henseende til Ballanceregningen af 2 Martii 1796 antog Retten, at det med Menkes, Bull, Petersens og Ørums Forklaringer maatte ansees godtgjort, at en Ballance over indkjøbte Frandede Materialier, med hvilken Kyhn ikke, efter Opfordring, har villet fremkomme under Vidneføringen, hvorfor den maa være den samme som den nu omtvistede, har med Bilæg været overleveret ham af Wulff den angivne Tid eller i det mindste længe for den Tid, som Hovedcitanten har foregivet at have modtaget den. Vidnerne forklarede tillige, at den Salde, der efter den omhandlede Ballance tilkom Kyhn, i Journalen paa dennes Comptoir er anført Wulff til Last, Vel negtede nu Kyhn, at dette i al Fald ikke var skeet med hans Samtykke, men da det ikke kan antages, at han vedvarende var uvidende om en saadan Anførsel i Journalen, hvilken han, efter Opfordring, heller ikke har villet fremlægge, under det Foregivende, at han ikke besad den Journal, hvori denne Salde findes indført, hvilket Foregivende, efter de foranførste Data, strider mod hvad der er oplyst at være Sandhed, saa bortfaldt Kyhns Benegtelse, og Ballancens Rigtighed maatte i Følge heraf ansees som vedgaaet af Hovedeitanten. Ved de afhørte Vidners Forklaring blev det fremdeles beviist, at Regnskabet for 1797 blev Kyhn. leveret d. 12 Febr. 1798. J Særdeleshed har Lysestøber og forhen værende Parykmager M. Hagstrøm bestemt forklaret, at Wulff den Dag, han forlod Hovedeitantens Tjeneste, hvilket med flere Vidners Forklaringer er oplyst at være foregaaet d. 12 Febr. 1798, og som Kyhn selv har vedgaaet at være skeet d. 15 s. M. - overleverede denne nogle Papirer, som han sagde, at indeholde hans Regnskaber, og at Kyhr, efter at have modtaget dem, tillod Wulff, som dertil udbad sig Tilladelse, at gaae. Dette Vidne var just den Gang hos Hovedet, for at frisere ham. Af denne Forklaring udledte nu Retten det Resultat, at disse Papirer virkelig indeholdte det omtvistede Regnskab, og forkastede Kyhns Jndvending, at de ikke indeholdte Regnskabet, efterdi han ikke har opgivet, hvilke andre Papirer det havde været. Desuden havde Vidnet Menke forklaret, at Hovedcitanten d. 12 Februarii havde Regnskabet i Hænderne i Stuen, hvorved der var en Haarskjærer tilstede, og at han nogle Dage derefter leverede Vidnet dem med Bilæg, for at henlægge dem paa sit Sted paa Comptoiret. Ligeledes har Ørum forklaret, at Regnskabet var blevet Kyhn leveret den 12 Febr. Vel har den sidste, foruden at benegte Rigtigheden af foranførte ved andre Vidners Udsigende bestyrkede Vidnesbyrd, anført, at Wulff selv i sit Svar paa to Beskikkelser, har antaget at Regnskabet først var forfattet d. 16 Febr. 1798. Men da Wulffs anførte Yttring strider saavel mod Vidnernes Forklaringer, som mod Regnskadets Datum, og altsaa maa ansees som en Feiltagelse, der er saa meget mere begribelig, som han den Gang ikke var i Besiddelse af Regnskabet, kunde den, dersom det for Resten havde Jndflydelse i Sagen, om Regnskabet var afleveret d. 12 eller 16 Febr. 1798, ikke komme i Betragtning. Ved de anførte Vidners og Pedersens Forklaring blev det iøvrigt oplyst, at der med det omhandle Regnskab fulgte de i samme paaberaabte Bilæg.