Berlingske Tidende, 1797-09-11
J den Tale, som han holdte, forsikrede han den cisalpinske Republiks særdeles Taknemmelighed, hvilken ved de Franske har faaet sin Tilværelse, og hvis Skjæbne var saa nøie forbundet med den franske Republiks Varighed. J det mærkværdige Svar, som Directoriets nye Præsident, Borger Revellaire Lepaux gav, sagde han i det væsentlige følgende: Borger Minister fra den cisalpinske Republik, hvor stor er den Dag for den franske Republik, paa hvilken den imodtager en Gesandt fra et Folk, som ved den er bleven frit ; et Folk, som u tager Rang blandt Magterne. Ney, den cisalvinske Republik er ikke af nogen usikker Varighed, den skal med Berømmelse bestaae, og være Frankrigs Allierte. De Nationer, af hvilke den bestaaer, kunne herpaa giøre Regning. Vet have Mennesker, som paa en slet Maade misbruge deres Forfatning til at fortleine alting, ladet deres Consur høre Liig Slangen, som ligger skiult under Blomsterne, have de midt under Berømmelser, hvortil Frygten bevægede dem, eller som List indgav dem, søgt at udbrede en giftig Tvivl om Retmæssigheden af Generalens Opførsel, og om Resultatet, af hans uforsagte Armees Operationer. Efterat de herpaa havde taget en Deel af Masken, hvormed de havde bedækket sig af, have de været saa forvovne, at erklære Eder Cisal. vinere, at J ikke anderledes kunde være frie, end ved deres Villie. De Ufornuftige. (Som bekiendt var nylig i 500des Raadet bleven opkastet et Spørgsmaal, om det kunde billig ges, som var bleven gjort af Buonaparte i Jtalien, og om den cisalpinske Republik kunde existere, ifald det, som var stedt i Henseende til den ikke blev antaget og sauctioneret af det franske lovgivende Corps.) Friheden, vedblev Laxeveillere, er alle Nationers Rettighed og Pligt, og naar de bruge deres Ret, og ville opfylde deres Pligt, hvilken Magt i Verden, kan da have en lovmæssig Autoritet til at bevilge eller nægte dem sin Sauction, Saadan Tale skulde synes at være den største Daarskab, dersom ikke alt, hvad der foregaaet omtring os, gav og den bedrøvelige Vished, at hine adspredte Træt staae i Forbindelse med er System, at udslette Friheden paa den ganske Jordtreds, at forstyrre den franske Republik, og følgelig alt, hvad der kan befæste eller giøre den Ære. Og hvad er tienligere til at opnaae denne dobbelte Hensigt, end at den franske Republe har ved Siden hin talrige Befolkning i Jtalien, som bliver regieret af lige Grundsætninger Er der desuden ikke besynderligt, at visse Mennesker i vor Republik søge at stillet Resultater i et ugunstig Lys, som vore despotiske Kongers meest oplyste Ministre ansaae for et Mesterstykke af Politiken, der var ligesaa vigtig for Menneskeheden i det hele, som for Frankrig og Jtalien i Besynderlighed; Resultater, som, ifald de for vare paafulgte, skulde 3 til 4 Aarhundrede have afværget Krig og utallige Ulykker. Nei, udødelige Krigere, J skulle ikke have gjort saa mange Undergierninger i Jtalien, uden at efterlade Eder der et varigt Mindemærke og Eders Berømmelse en frie Stat og Allierte, som ere Eders Fædrenelandtroe. Nei, cicalpinske Folk J skulle ikke have smaatUafhængenhedens første Frugter, for igjen at blive lagte i Lænker. Nogle elendige Jntriquer, som blive ledede af bekiendte Begunstigere af Despotismen og de meer eller mindre. tvetydige Taler af hine Mennesker, som have været Tilhængere af alle Partier, skulle ikke bestemme Eders Skjæbne i Den vindsyge Slange skal brække sine Tænder itu paa Filen. en Dværge skulle ikke kuldkaste Kæmpers Værk. Jtaliens Armer er endnu der; dens berømte Chefer ere redebønde til at lige deres Mod, og Buonaparte er endnu i sammes Spidse. Deres Gouvernement og Deres Nation, Borger Minister, kunne altsaa forlade sig paa den franske Nations Storhed og Redelighed, paa dens Krigeres Mod og Duelighed og paaDirectoriets Standhaftighed a. Efter denne Praadenens Tale spillede Militairmusicen Seierssange og for kyndte General Bernadottes Ankomst, som overbragte og erobrede Faner, der hidtil vare blevne tilbage i Jtalien. den Tale, som Krigsministeren, Borger Scherer, boen til Directoriet, sagde han : "ader see de endnu nogle ere Faner, som Chefen for hine uforsagte Legioner, den me Rette saa beundrede unge Helt (Buonaparte, har betedet i Generals seierrige Hænder, som saavel i Sønden som i Norden har udmærket sig ved Triumpher. Maatte dog disse ble dire Trophæer, som erindre om Feldtslage, være Forbudepaa Freden, paa hiin ærerige Fred, som er Hensigten og Eders Arbeider og Maalet for vore uovervindelige Armen Anstrængelser. J den Tale, som General Bernaden derpaa holdte, sagde han : "Jmodtag De, Borger=Directeurer, den Forsikring, at den italienske Armee, som er udstikkelig gareen, skal indtil Døden forsvare det tredie Aars Constitution og den republikanske Regiering. Jeg skal ma reise tilbage til hiin tappre og frygtelige Armee, til hvilket Deres Tillid og min høitagtede Generals Ønske kalder mig tilbage. Maatte jeg dog ved min Ankomst sammesteds kunne give mine Vaabenbrødre den Forsikring, at Urolighederne, og Allarmens Tider ere for bestandig forsvundne i Frankrig, Og De, øverste Depositarier for Lovene, fuldende De overtydede om Fædrenelandets Soldaters constitutionelle Ledighed i det store Fredsværk, Menneskeheden fordrer det den ønsker, at ingen Strømme af Blod bliver mere udgydet Men dersom vore Fiender giøre Regning paa vore Tvistiheder, eller endnu mere paa deres Forbindelser med dem. som have forladt Frihedens Sag; og dersom vore Fiender giø overdrevne Fordringer, skulle vi igien gribe til Vaaben, og frygtelige, overbeviste om vor Sags Retfærdighed, ma chere til Kampen. Herpaa svarede Presidenten Lareveiere: "Forgieves, ta re General fordoble den franske Frieheds ævige Fiender deres Bestræbelser, for at kuldkaste samme, forgiæves have, som at understøtte dem, frie Deserteurer fra den republitanske Salved et skiændigt Forbund solgt deres Ære og Fædreneland Fremmede og Bourbonernes Familie, forgiæves under grave daglig deres strafværdige Hænder vore Løves Bygning. forglædes søge de, at bevæbne fiendtlige Borgere imod hverandre, og at antænde den borgerlige Krigs Fatteligien, at nedrive Republiken og opbygge Monarkiet igien paa den blodige Ruiner; forgieves svække de den exeentive Kraft; for giæves kaste de Skiændsel paa dem, som lede samme, for først at kume sige, at den republitanske Regier og var forsvag til at erholde Fred og den offentlige Orden, og for det andet for at finde mindre Modstand mod deres ødelæggende Profecter, forgiæves udstrøer man blandt os Surden en til den farligste Giæring, og søger at antænde en vig Tvedragtvild i det man i talrige Bander kaldet Fa nat smens og Arristoeratiets Statter tilbage til Frankrig, paa en Tid, da man i Stedet for at befæste Constitutionen for ger at svække og vanzire den, og giøre et formlest Styggebillidenden Consistener og Farve af den; forgiæves har man bestandig søgt, at qvæle Almeenaanden, saaledes, at man har bragt det dertil, at en af Naturen ædel Ungdom, som ved Fribedets første Udraab viste sig saa rørt og henreven, har fornedret sig skal vel Efterverdenen troe det til at forlange en Herre, og Lunker - Lænter for Hænder, som bestandig kunne blive frie forgiæves forøger endnu den bedrøvelige Mangel Omstændighedernes Vanskelighed; men lig en Herentes skal den opkommende Republit dræbe alle Slanger, som leire sig omtring dens Vugge. - Nei, ædle Soldater, Frugten af Eders mange Triumpher skal ikke gaae forloren, de offemtlige Fienders Forsøg skulle blive overvundne, og hine Menneskere Mørthedsværk, som uophørlig raabe paa Constitutionen, medens de uden Stye fornærme samme, skal ikke blive fuldendet. Allerede er Republicanernes Jver igien vaagen, allerede komme mange af dem, som berlagede Forliset af den forrige Regiering, paa fornuftigere Tanker; - og Directoriet skal grødse alt, for at giøre de Franskes Frihed, deres Constitution, deres Eiendom, deres Rolighed og deres Berømmelse, disse kun alt for vel fortiente Frugter af gaarige Bestræbelser og Viderværdigheder og af en uhørt Række af beundringsværtige Seiervindinger, sikre; det skal ikke slutte Forbund med Republikens Fiender, for at drive dermed en skammelig Handel, dets Pligter allene skulle være dets Regel, det skal ligesaa lidet lade sig skrække af de visseste Farer, som forføres at bedragerske Løfter. Det skal bestandig erindre sig, at ingen ved Constitutionen indført Magt har Ret til, at forandre det det hele eller i een af dens Dele (Artk. 375), og at det franske Folk har anfortroet den nærværende Constitutions Depot, lette allene til alle constituerte Autoriteter, men og til Familiefædres a Aarvaagenhed (Art. 3769. Dette, tapre Genetal, er Directoriets Tænkemaade. Synet af de af Dem overbragte Trophæer fordobler dets Energie; det sværger ved National=Villien og vore Krigeres Tapperhed; Republiken, skal blive reddet; den skal blive mægtig, ærerig og rolig. - Hvor behageligt er det tillige for Directoriet at have en saadan General til Tolk imellem sig og Tropperne, og hvor født formig, at trykke den til mit Bryst &c. Vore catholske Geistlige forfølge hinanden, medens de Protestantiske leve med hinanden i den broderligste Samdrægtighed. I Gaar prækede den svenske Legationspræst Gambs i den reformerte Kirke St. Louis for Borgeren Marron, som havde beskadiget den ene Haand. J det svenske Capel prækede Repræsentanten Rabond Pommier, Medlem af de Gamles Raad, og bad i Litaniet for Kongen af Sverrig, Hans Brud, Enkedronningen og den hele kongelige Familie. Da man spurg. den en han itte tog i Betænkning, at giøre denne saadan, de Tider ere forbi, da nogle Factionister. ere deres Nations vilde støde alle Jordens Kon Repræsentantere af en frie Na kommer det, ved vort Exempel at vise, at vi respectere. alle Regieringer, og at det anstaaer en Repræsentant, som er Religionslærer, at bede for en Konge, som er Frankrigs Bundsforvante.