Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-25
D. 24de Nov. slog han Piemonteserne ved CastelGeneste, Bree, og bemægtigede sig Figaretto; d. 16 April slog han et østerrigsk Corps ved PontediNeva, ovenfor Tanaro; d. 17de benystrede han sig Ormen, og bidrg mægtigen d. 29de til Seiren ved Saorgio. Da han siden var bleven udnævnt til Divisionsgeneral, commanderede han 1795 den italienske Armees høire Fløi, og vedblev at udmærke sig ved sin Virksomhed, sin Duelighed, og sin Tapperhed. D. 25de Junii tilbagebrev han Østerrigerne, som havde angrebet Stillingerne ved Vado og Tersand, og forsvarede med samme Held Positionen ved det lille Gibralter d. 20 Sept. 1796 bidrog han meget til Seirene d. 10, 11, 14, 15, 16, 17 April, som siden aabnede General Buonapartes glimrende Feldttog, D. 14de Maji indrykkede han i Spidsen for den franske Avantgarde i Mayland, og d. 25de i Verona. D. 22 Junii rykkede han frem mod Roverede, og tilbagedrev, efter en levende Fægtning, Beculicus Forposter. D. 6te Julii styrede han Angrebet mod de østerrigske Linier mellem Adige og Floden Gaarde, og det lykkedes ham at indtage dem. Mindre heldig d. 29de mistede han den vigtige Post ved Corona, og da han, efter Overgeneralens befaling, vilde d. 2den angribe Londo, blev han kastet, omringet, og han havde allerede mistet 600 Mand og 3 Canoner, da General Buonaparte med Hurtighed, ilede ham til Hielp, befriede Fangerne, gienerobrede Canonerne, og fordrev Fienden. J den øvrige Tid af denne Maaned vandt Massena den ene Fordeel efter den anden; han forcerede den forskandsede Leir, ved Peschierg, gjenerobrede Posterne ved Corona, Montebaldo, Preabold, Rivoli, og fratog Fienden mange Folk og Canoner. D. 4de Septbr. bidrog han til det gode Udfald af Slaget ved Rovereedo, eller Jndtagelsen af Linierne ved Santo-Marco, og næste Dag rykkede han ind i Trente. D. 10de bemægtigede han sig de Batterier, som forsvarede Broen ved Brenta, og trængte ind i Bassand. D. 7 Nov. led han et Tab i Nærheden af Scaldaserro. 1797 slog han et østerrigsk Corps, som var rykket frem mod Verona. D. 13 Martii angreb han i Nærheden af Cabon en af General Lusignan anført fiendtlig Division, omringede den, og tog Generalen selv til Fange. Nogle Dage derefter bemægtigede han sig Fortet Chinsa, forcerede Veien til Cassa Spla, kastede Fienden, trods hans Forskandsninger, fratog ham 600 Mand Fanger og alle hans Magaziner. Jmod Slutningen af samme Maaned tilfegtede han sig nye Fordeele ved Tarvis og Clagenfurth. J April afsendte General Buonaparte ham i et Ærinde til Wien i Anledning af Freden, og d. 1 Maji begav han sig derpaa til Erkehertug Carl i Durlach. Efterat han havde opholdt sig der nogle Timer, fortsatte han sin Reise til Paris, hvorhen Overgeneralen havde sendt ham, for at faae Fredspræliminærerne ratificerede. Han blev paa en glimrende Maade modtagen i Hovedstaden. D. 18de Maji gav man til hans Hæder i Odeon en Fest, der endtes med et Bal og et Maaltid for 800 Personer. Efterat han havde tjent paa en udmærket Maade som Divisionsgeneral, stod endnu tilbage for ham, at vise sine Talenter som Overgeneral, thi endskiønt man indrømmede ham Udførelsesævne, saa nægtede sian ham dog i Almindelighed den til en stor Armees Anførelse saa nødvendige Overskuelsesævne. Men Feldttoget 1799, i hvilket han tappert modsted i Schweiz Erkehertug Carls Anstrængelser, og endte med at bringe den russiske Armee, under Korsakow, i Norden, beviste, at om man end ikke kan sætte ham i een Classe med Morean, Pichegru og Buonaparte, saa maa man med billighed dog sætte ham først blandt Generalerne af anden Classe. Hans uheldige Feldttog i Aaret 1800 i Jtalien, langtfra at kuldkaste denne Dom, stadfæster den tvertimod. Med en haandfuld Soldater, manglende Penge, Levnetsmidler, Mynderinger, Munition, udrettede han alt hvad han kunde mod den af General Melas anførte Magt "), og Genuas Forsvar hædrede en General, der i saa lang Tid, og med et svagt Troppecorps vidste at tilbagedrive Fienden med Fordeel, holde de talrige Jndbyggere i Tømme, lære dem at taale Hunger, og med Soldater, der udholdt saa meget Arbeide, Elendighed, og Savn, i lige høi Grad. Napoleon lod hans Talenter og Topperhed vederfares Ret; han overdrog ham, efter Slaget ved Marengo, Overcommanden over den italienske Armee. Hans senere Bedrivter ere bekjendte. Napoleon kaldte ham Lykkens Yndling, men Lykken er ligesom saa mange Store ustadig i sine Yndestbeviisninger, og den synes heller ikke at have tilsmillet Massen i den senere Tid lige mildt. (Fortsættes.)*) Denne General, som var bedst istand til at be domme Massenas Fortjenester, og de under ham staaende Troppers Tapperhed, skrev til ham under Ginnas Jndslutning: General Lykken har ikke understøttet Deres Tapperhed, som ene giør Dem værdig til hele Verdens Høiagtelse. Med et lidet Antal Tropper maa De bukke under for mine Anstrængelser, og De vil bukke under med Ære. Men De offre den Ære, at forsvare Dem indtil sidste Blodsdraabe, for Menneskeligheden, og den Beundring, som intet Menneske kan berøve Dem. Jeg tilbyder Dem en hæderlig Capitulation &c. Dersom det er umodsigeligt, at 2 Gange 18 er 36, saa er det og ligesaa vist, at hvad som er anført i Kjøbenhavns Skilderie No. d. A. angaaende Salget af et Huus, nemlig No. 161 i store Helliggeiststrædet, er et Nonsens; thi det blev tydeligt for Tilstædeværende forkyndt ved 4de Auction, at foruden de ved 3die Auction bundne 1800 Rbdlr. S. V., Fulde Kjøberen, indfrie de i Conditionernes 3die Post ommeldte Prioriteter 1800. Rbdlr. S. V. Hvad enten man nu sagde: det hele budne er 3600 Rbdlr. S. V., eller der er buden 1800 Rbdlr. S. V., foruden Prioriteterne 1800 Rbdlr. S. V., det kom jo ud paa et, og burde aldrig kunde underkastes nogen Tvivl, eller give Anledning til slig en underlig Bekiendtgiørelse. J. H. Baagøe, Auctionarius, ved denne Auction.