Berlingske Tidende, 1836-09-29
J Gallizien skulle Carlisterne under Ramos's Commando have lidt et betydeligt Nederlag. Medens "Courier, næsten ganske synes at have opgivet den hidtil saa meget beskyttede Hjelpe-Legion i Spanien, formodentlig fordi dens Correspondenter, for det meste Officerer af Legionen have forladt den meddele Times" og "Morning Chronicle" fra Tid til anden udførlige Correspondents-Efterretninger fra San Sebastian, hvilke dog med hver Dag lyde meer utilfredsstillende. En stor Mængde af de dueligste Officerer have allerede taget deres Afskeed, blandt Andre for kort siden Brigade-General Kin lock, som commanderede Cavalleri-Brigaden. Paa Grund af gjentagne Mytterier har man ogsaa maattet sende Soldaterne hjem i stor Mængde, eller de ere deserterede, og Legionens virkelige Styrke er reduceret i den Grad, at den ikke længer kan befatte sig med meer udstrakte Operationer; sandsynligviis maaden indskrænke sig til at bevogte de af den besatte Linier, hvis nemlig ikke de endnu ubetalte Soldrestancer (hvilke dog tildeels vilde være betalte, hvis det er sandt, at den til Madrid hensendte Oberst de Lancey der har faaet 25,000 Pund) saaledes forstørre Utilfredsheden, at Legionens fuldkomne Opløsning maa blive en Følge deraf. At Tropperne mangle den rette Jver synes at være Resultatet af et Udfald, der foretoges den 9de f. M. mod de af Carlisterne besatte Høider ved Amezagana, ifølge Carlisternes Beretning, i den Hensigt at tage dem, men efter Christinernes Forsikkring, derimod kun for at udforske de der opkastede Batteriers Styrke. Det første Angreb skeete fra det paa Høiden af Alzaaf Christinerne opkastede Batteri, til hvilket Jlden fra otte Feldtstykker sluttede sig. De første Skud vare ganske uden Virkning, men da en Bombe faldt ned i de carlistiske Forskandsninger og dræbte flere Soldater og Arbeidere, rykkede to carlistiske Batailloner, ud, hvis Avantgarde angrebes af nogle Compagnier af det andet spanske lette Jnfanteri-Regiment. Det kom dog kun til en ubetydelig Geværild, der fortsattes flere Timer indtil det blev mørkt, uden at anrette store Skade; da Christinerne derpaa tiltraadte Tilbagetoget bleve de forfulgte af Carlisterne, men disse geraadede derved i en saa levende Geværrild fra Legionens fjerde Regiment, at de med Tab maatte trække sig tilbage. Hele Fægtningen indskrænkede sig altsaa i Grunden til en uophørliGeværild, der imidlertid havde været saa levende, at Legionens fjerde Regiment, der først henimod Aften tog Deel i Fægtningen, bortskjød ikke færre end 5000 Patroner. Christinernes Beretninger angive deres eget Tab til tvende Døde, deraf den ene en Officeer, og tolv Saarede, og Carlisternes til 50 60 Døde og Saarede. Legionen mistede ikke en eneste Mand. Den carlistiske General, Guibbelard, skildrer naturligviis Fægtningens Resultat som et skammeligt Nederlag for Christinerne, og paastaaer, at de have havt et meget betydeligt Antal Døde og Saarede, medens han selv kun vil have havt syv Døde og et forholdsmæssigt Antal Saarede. – "Morning-Chronicles Correspondent, der ikke ganske istemmer Times's, modløse Tone, skildrer ingenlunde Fægtningen som aldeles uheldig, og paastaaer, at samme ikke alene har tjent til at opnaae det nærmeste Øjemeed, nemlig at erfare, at Carlisternes Værker endnu ikke ere monterede, men endog til at vise, at Legionen er fuldkommen tjeneste dygtig, og at den, hvis Saadant havde ligget i Planen, vilde have været istand til at borttage de carlistiske Redouter. Samme Blads Bayonneser-Correspondent tilføjer, at Carlisterne have tabt 57 Døde og tvende Saarede, hvilket han har erfaret af den carlistiske Befalingsmands Privat-Meddelelser.