Berlingske Tidende, 1836-05-26
Skjøndt det er blevet anført, at den directe Erlæggelse af Lastepengene kan ansees som en Afgift paa Skibseiernes Fragtfortjeneste, maa det dog vist nok antages, at ved Afgiftens Ophøren Skibsfragterne under den nærværende Concurrence ville falde i samme gien Forhold, og Varernes Committeent, og nem ham Forbrugeren, saaledes i den lavere Fragt faae et fuldkomment Æqvivalent for det ringe Tillæg i Jndførselstolden. Jmod denne Mening, som i Forsamlingen har fra adskillige Medlemmers Side fundet Understøttelse, er paa den anden Side blevet anført: at Lastepengene baade efter deres Natur, og efter Alt, hvad hos de handlende Nationer er indført, maa ansees for at være en Afgift, hvilende paa Skibsfarten, der maa udredes af Skipperen eller dennes Reder og af Skibets Fortjeneste, men at paa den forestaaende Maade Byrden væltes over paa en ganske anden Gjenstand og navnligen paa en Gjenstand, som det, efter Retfærdighedens Grundsætninger, ei tilkommer at bære den, thi der synes ikke nogen retfærdig Grund at kunne opstilles for, at Handelen med fremmede Varer til Forbrug her i Landet skal betynges med en Afgift, og disses Priis saaledes fordyres for Consumenterne, blot for at lette fremmede Varers Gjennemførsel igjennem Landet: at den Skibsfarten derved forundte Lettelse vilde blive aldeles partiel, da den indenlandske Skibsfart og den, som beskjæftiger sig med Udførselen af Landets egne Producter, ingen Deel der vilde have, og komme den Deel af Skibsfarten, som allersidst maatte kunne gjøre Fordring derpaa, til Gode. Naar nemlig en Stat henvender sin Opmærksomhed paa Handelens og Skibsfartens Befordring, da skeer Begyndelsen vist nok rettest med den indenlandske, thi det er denne Handel, som bringer hele Statssamfundet de største og væsentligste Fordeele. Ved den indenlandske Handel omsættes den Kapital, som derved beskjæftiges, altid to Gange i selve Landet, ved den udenlandske aldrig meere end een Gang og ikke sjeldent aldeles ikke. Ved den indenlandske Handel skeer Omsætningen langt hurtigere end ved den udenlandske og følgeligen kunne langt flere Omsætninger af Kapitalen i et vist givet Tidsrum bevirkes, hvorved naturligviis Summen af den med saadanne Omsætninger forbundne Gevinst forøges. En saadan Handel og den Skibsfart, der er dens væsentligste Befordringsmiddel, bør derfor vist, nok ikke staae tilbage for den, der beskjæftiger sig med Jndførselen af fremmede Varer, ligesom den Handel, der befordrer Udførselen, af Landets egne Produkter og saaledes opmuntrer og fremmer dets producerende Kraft, heller ikke bør stilles i Skygge mod denne, at den Maade, hvorpaa det ved en saadan Afgifts Ophævelse foraarsagede Tab for Finantserne skulde dækkes, heller ikke synes at fortjene bifald, thi Forsamlingen har allerede yttret sin Beklagelse over de høie Toldsatser, som i Lovndkastet ere opførte, og sit Ønske om tildeels at kunne foreslaae disses Nedsættelse, og det maatte altsaa være aldeles overveiende Hensyn, der skulde bestemme den til at forandre et Princip, der har sin Grund ei alene i Sagens Natur, men ogsaa i Statens locale og individuelle Forhold. Det er vel rigtigt, at andre Nationer, og navnligen England, har tilstaaet Skibsfarten en saadan Lettelse ved at ophæve alle de paa samme hvilende Afgifter til Staten, og det er ligesaavist, at Forsamlingen maa ønske, at Regjeringen maatte være i Stand til at følge et saadant Exempel; men det skete ei i England til en Tid, da denne Stat var nødt til at kaste Byrden over paa en anden Gjenstand, men først da dens Finantser vare i Stand, til at bære et saadant Tab uden Erstatning, og naar denne lykkelige Tidspunkt indtræffer i Danmark, maae upaatvivleligen Lastepengene være den Gjenstand, som fortjener fortrinlig Opmarksomhed. Af disse Grunde har Forsamlingen ikke kunnet antage dette Forslag for hvilket ved Afstemning 26 Stemmer erklærede sig, medens 31 erklærede sig derimod, ligesom den ogsaa med 44 Stemmer imod 15 afviste et andet Forslag, der gik ud paa, at Lastepengene skulde nedsættes for alle ind- og udgaaende Skibe til det Halve af de i Tarifen anførte Satser, og at det derved opstaaede Tab skulde dækkes ved et Tillæg af 4 pCt. til al Jnforselstold; hvorimod den med 48 Stemmer, imod 11 besluttede allerunderdanigst at henstille til Deres Majestæt, om ikke, naar Told intraderne i Tiden maatte give Overskud over den calculerede Sum, dette Overskud da først og fremmes maatte anvendes til at nedsætte og tilsidst aldeles ophæve Lastepengene, dog at Udførselstolden af Uld i denne Henseende maatte agtes lige berettiget med Lastepengene til at erholde en saadan Nedsættelse. Et andet Forslag til en Forandring i denne Paragraphs Bestemmelser, forsaavidt de udenrigske Lastepenge for Jndkommende angaaer, fandt i Forsamlingen en talrigere Understøttelse, end hiint lignende nyligen fremsatte. Dette gik ud paa, at der, ligesom ved Creditoplaget, maatte gives Credit paa saadanne Lastepenge og disse tilskrives Varemporteurens Conto, samt igjen fraskrives samme Conto naar Varerne udførtes, hvorimod de, naar Varerne enten strax ved Jndførselen eller siden angaves til Fortoldning, maatte blive at erlægge tilligemed Tolden; og der anførtes for samme, at naar saaledes de fra fremmede Steder kommende Skibe bleve frie for Laste pengene, disse da vilde blive opmuntrede til at tilføre Varer, hvilket uden Tvivl, maa ansees for det Vigtigste, da, naar ingen Tilførsel skeer, al Lettelse ved Udførselen neppe kan hielpe; at den af Deres Majestæt Tilforordnede har i Forsamlingen oplyst, at dette Forslag var det blandt de flere forkastede, som mmissionen havde anseet for snarest Tari. at fortjene Opmærksomhed, og at man der havde troet, at dets Jværksættelse, skjøndt forbunden med flere Vanskeligheder, ikke var umulig; imedens paa den anden Side imod dette Forslag blev bemærket, at det medførte de samme og derhos endnu flere Vanskeligheder end det lignende, som nyligen var bleven fremsat, men ei af Forsamlingen antaget. Det tog nemlig Byrden fra Skipperen eller Rede ren, som den efter Sagens Natur rigtigst paa hvilte og førte den over paa Consumenten, ligesom og derved ikkun Jmporteuren af de til Transit bestemte Varer opmuntredes, men ingenlunde disse Varers Exporteur, der dog var det væsentligste Hjul i Transithandelen. Det vilde desuden, da, efter Opgivende afTransittolden, som aarligen beløber sig til 24000 Rbd., de 18000 indkom fra Kjøbenhavn, 4000 Rbd. fra Helsingøer og 2000 Rbd. fra alle andre Toldsteder, ikkun tjene til at begunstige de tvende første Steder paa alle de andres Bekostning, forsaavidt disse indførte fremmede Forbrugs-Artikler. Det vilde fremdeles ei lade sig udføre, medmindre tillige et kongelig Lovbud udkom, hvorved almindeligen bestemtes, at alle saadanne Lastepenge for Fremtiden skulde tilsvares af den, som indførte Varerne og ei, som hidtil, af Skipperen, thi ellers vilde denne i nogle Tilfælde, nemlig naar Varerne strax ved Jndførselen anga ves til Fortoldning, komme til at svare denne Afgift, og i andre, nemlig naar Varerne toges paa Oplag, blive fritaget derfor, og han kunde aldrig, naar han paa et fremmed Sted sluttede sin Fragt, vide, hvilket af disse tvende Tilfælde vilde indtræde, da Saadant aldeles beroede paa Varernes Modtager. Endeligen vilde det medføre Vanskeligheder ved og saaledes blive til Hinder for Vareomflytningen fra eet Oplag til et andet og for Varcomførselen fra een By til en anden. Ved Afstemningen over dette Forslag fandtes imidlertid 30, at have erklæret sig derfor og 29 derimod, og Forsamlingen skal saaledes: i dybeste Underdanighed indstille :at Lastepenge af Skibe, kommende fra fremmede Steder, maae fordeles efter det gieldende Bestuvningsforhold pr. Commercelæst paa de indførte Varer i runde Tal efter en Tabel, som nærmere maa blive at forfatte; at paa de saaledes beregnede Lastepenge gives Credit ligesom paa Tolden; at de ved Varernes Udførsel fraskrives Oplaget, men at de ved enhver Fortoldning til Forblivelse her i Landet tillægges Jndførselstolden og betales tilligemed denne. C. Om Fyrafgiften. 66. Til Fritagelse for Fyrafgiften tillader Forsamlingen sig eenstemmigen allerunderdanigst at foreslaae: Fartøier paa 5 Commerce Læster og derunder, naar disse bruges til Fart paa forskjellige Steder i en og samme Provinds, og at henvise i denne Anledning til det angaaende Lastepenge ved § 57. Anførte.