Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-20
Der har i disse Dage udbredt sig et Rygte, at Adgangen til at see den Molckiske Malerie samling skulde blive aabnet for enhver, og at enhver Konstner skulde have Tilladelse til at aftage alle de Tegninger der, som han ønskede Hidtil har man med Føie kun betragtet denne Efterretning som et løst Rygte. Jmidlertid har man dog Grund til at ønske, at det maatte være noget mere. De Mænd, som have Ævne dertil, synes virkelig at giøre alt for lidet for Konsten i vort Fædreneland, og det mindste, som man maaskee kunde fordre af dem, er dog vel, at de, der besidde Konstsamlinger, ikke burde skiule dem som en underjordisk Skat Vi have et Konstacademie, hvor unge Mennesker have Leilighed til at udvikle deres Ævner; men ikke en eneste Maleriesamling kan i egentlig Forstand kaldes offentlig. Paa Konstkammeret, Fredensborg Slot, Lethreborg 2, findes de skjønneste Malerier, som kunde bidrage uendelig meget til endmere at udvikle det sande Talent. Men de hænge der indelukkede, og de største Mesterstykker ere der, saa at sige, levende begravne. Hvor langt almeennyttigere er ikke nu det Kongelige Bibliothek, som tilforn næsten kun stod aabent for Møl Konsten i Dannemark vilde vinde særdeles meget, naar saadanne kostbare Samlinger stode her, ligesom i Paris og paa flere Steder, aabne for enhver. Nu ligne de en Blomsterhauge, som er omgiven af tykke Mure, og indslutter Naturskjønheder, der ikke gavne nogen Dødelig. Man maa overalt beklage, at næsten al Sands for een af de ædleste Konster - Malerkonsten synes at tabe sig hos os. Vi have et Academie, hvor der dannes en stor Mængde Konstnere, der udsættes Præmier for historiske Stykker, og man lader endog Konstnere reise, for at opnaae en større Fuldkommenhed i Konsten. Men til hvad Nytte. - Jkke en eneste Historiemaler kan som egentlig Historiemaler leve - det vil sige, nyde Livets Fornødenheder af sin Konst, om han end malede som en Raphael eller Rubens. Hvor meget og hvilket Arbeide kan en sand Konstner vente sig hos os. - Et Dørstykke, – et Portrait, og det er alt. De fleste af vore unge, virkelig talentfulde Konstnere visne som spæde Planter, førend de endnu ere komne frem, og kun i andre Lande kan den Konst føde dem, som de have lært i deres Fædreneland. Jkke nok med det, – endog de Konstnere, som have lagt sig efter den nyttigste Green af Malerkonsten, om jeg saa maa udtrykke mig, den Naturhistoriske, nyde ikke den mindste offentlige Opmuntring midt i en Tidsalder, hvor Naturhistorien er een af Nationens Yndlingsvidenskaber, og hvor man i alle andre Henseender gjør alt for at befordre den. Vi have Blomstermaler, hvis Navn jeg ikke har behøver at nævne, fordi enhver af hans Konstbrødre veed, hvem jeg mener, en Mand som efter at Kjenderes Mening, i det mindste her i Dannemark, er den eneste og bedste sit Slags, og denne Mand er endnu ikke i ringeste Maade ved noget fast Engagement bundet til si Fædreneland, hvis Botanikere maaskee for seent ville føle hans Savn, naar de ikke have ham mere. Var det ikke at ønske, at en Mand, der har bragt det saavidt i den Konst, at efterligne Naturen i alle dens Nuaneer, maatte blive ange med en bestemt Kon som borgns Maler, Breves Ombringelse. Hudsende. de Misbrug, der saa lettelig kunne indløbe .