Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-11-23
Nyeste Post-Efterretninger. Den Belgiske Kongres har begyndt sine Funktioner. J Mødet den 11te November blev Hr. Surlet de Chokier valgt til Præsident og Dhrr. de Stassart og de Gerlache til Vicepræsidenter, hver Maaned skulle nye vælges. Den 12te blev valgt en Committee for at forfatte Svar Addressen paa de Potters Tale, hvilken var bleven hør med et jublende bifald. Nogle Medlemmer meente, at en saadan Addresse var unødvendig, da den provisoriske Regiering var en Magt, som hverken stod over eller ved Siden af Congressen, og Folket havde allene at henvende sig til denne. Andre meente, at den Enthusiasme, hvormed Medlemmerne af den provisoriske Regiering vare modtagne, efterat de havde vovet alt for at frelse Folket fra Anarchiet, fortiente at ogsaa Kongressen bevidnede den sin Taknemmelighed. Abbe de Foure meente, at den provisoriske Regiering havde ophørt at existere med Kongressens Aabning, som en ulovmæssig Regiering, og som blot Nødvendigheden havde fremkaldet. Committeen blev imidlertid udvalgt. Der blev snart giort en Ende paa denne Tvistighed, da Hr. Rogier, Præsident for den provisoriske Regiering, traadte indi Salen og erklærede, at denne nu nedlagde den udøvende Magt efterat den havde erfaret, at Congressen var constitueret. Men Hr. de Stassart erklærede, at det er nødvendigt at en udøvende Magt existerer i Staten, og foreslog derfor at man skulde anmode den provisoriske Regiering om at fortsætte sine Functioner; dette blev antaget, og Anmodningen tilligemed en Taksigelse for de Tienester den havde beviist Staten blev den til sendt; hvorpaa den svarede: at den vilde opfylde Congressens Ønske, indtil den definitiv har bestemt hvilken den udøvende Magt skal være. En anden Addresse blev ikke afgivet, da alle Stemmer paa fire nær erklærede, at intet videre Svar behøves. Dette er nu den store Qvæstion, paa hvis Opløsning Freden i Europa maaskee beroer, hvilken definitiv Bestemmelse vil Kongressen afgive angaaende den udøvende Magt? Rygter nok derom ere i Omløb, f. Ex. at een eller anden af Landets Stormænd f. Ex. Hertugen af Aremberg eller Hertugen af Croy skulle blive valgte til Statens Chef. For Prinsen af Oranien synes ikke at være megen Udsigt; mange vigtige Stemmer erklære sig paa det heftigste imod ham. Greve Vi lain Til har endog offentlig erklæret, at man hellere maatte ønske Deyen af Algier end en Fyrste af Huset Nassau til Statens Overhoved; i en Tidspunkt, som den nærværende maae man være beredt paa at høre extravagante Udtryk. – Det er mærkværdigt at et Hollandsk Blad er selv af den Mening, at en Prins af Huset Dra nien er ikke skikket til at giøre Belgien til et lykkeligt Land og at dette desuden vilde skee paa Hollands Bekostning, to saadanne fi udtlige Folkemasser kunne ikke stilles under samme Dynasties Regiering; dette Blad vil at en Østerrigsk Prins skulde sættes til Regent over Belgien i Spidsen for en Armee og dermed giøre en Ende paa altFriehedsvæsen; det lader desuden til som at Hollænderne alvorligen frabede sig nogensinde at blive forenede med Belgien. – Men hvorledes tage de andre Magter Sagen, En Artikel, dat. fra den belgiske Grændse, siger, at Prinsen af Oranien har for det første udspillet sin Rolle, at de Belgiske Blade tale om ham paa en foragtellig Maade, at Fanatismen vil endog tilskrive ham Antverpens Ødelæggeler. Men naar Belgien vil giøre sig afhængig af det Nassauiske Huus vil man da ikke gribe til Vaaben imod det; et fredeligt Udfald af denne Sag er vanskelig, uagtet de store Magters store Fredskiærlighed. – De Hollandske Blade advare imidlertid mod formegen Tillid til de udenlandske Magters Hielp, for at ikke Hollændernes egne Anstrængelser til Landets Forsvar skulle svækkes. - Det hedder i et offentlig Blad, at Kongen af Nederlandene har andraget paa at Foreningen imellem Holland og Belgien skal vedligeholdes ved en bevæbnet Mediation; men som Frankerige og England skulle have vægret sig ved at indlade sig paa Frankerige skal bestemt have frasagt sig enhver Udvidelse af sine Grændser; men tillige have protesteret imod enhver Jndblandelse i andre Nationers Anliggender, og England skal have erkiendt denne Grundsætning som Midlet til at vedligeholbe Freden i Europa. To Qvæstioner vare derfor i Forslag: at Belgien bliver en uafhængig Stat under en Europæisk Dynasties Regiering, eller at den vælger sig en særskilt Dynanastie, for at garantere en saadan Forfatning mener man, at saavel Velgien som Holland burde lade sig incorporere i det Tydske Forbund; hvorimod Østerrige skulle oprette under sin Protection et Forbund af de Jtalienske Stater, men man siger at Frankerige skal misbillige disse Planer.