Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-08-31
Europa betragter vor berømme seværdige Revolution med en Forbauselse blandet med Beundring; det spørger sig selv, om Evil setionens og Arbet ets Magt virkelig er saa stor, at de kunne fuldbringe saa anne Hændelser, uden at den selskabelige Or en rystes. Lad os adsprede den sidste Tvivl, derom, en ligesaa regelmæssig, som den nationale Regjering, maa nu hurtig følge paa den absolute Magts Nederlag. Frihed, og offentlig Orden, dette er det Valgsprog, som Nationalgarden i Paris, fører i dens Faner; dette er ogsaa det Skuespil, som Frankerig fremstiller for Europa. Jnden nogle Da ville vi have Fædrelandets Roes og Ære sikkret for Aarhundreder. - Paris d. 15. Aug. 1830. Ludvig Philip. Dupont, Seglbevarer og Justitsminister. Hr. v. Salvertes Anklage Tale i de Deynteredeskammer er i flere Henseender mærkværdig, han gjennemgaaer der hele det Polignacske Ministeriums rænkefulde Opførsel, og den despotiske Maade hvorpaa det søgte at lede Valgene: "idet det hjælp til paa Sideveie, hvor Lovene af 1828, gjorde Udfaldet vanskeligt, bleve loyale Embedsmænd truede med Afsættelse, truende Circulairer forskrækkede Valgmændene, og i den sydlige Deel af Frankerig blev det ikke alene ved Trudsler. Samvittighedsfulde Valgmænd og deres Depubterede have ved Flugten maattet unddrage sig deres Snigmorderes Dolke. Skrig om at erklæres i Kirkens Ban, Mord-Anslag, et øiensynlig anstiktet Opløb, saameget strafværdigere som ingen af de Mennesker som toge Deel i samme, bleve drevne dertil af Lidenskab, dette have Embedsmændene i Montanbanseet, taale og undskyldt, at straffe disse Handlinger, som det ville have begravet i Forglemmelsens Skjød, har Ministeret vogtet sig vel for. En Undersøgelse vil ogsaa endelig opdage Oprindelsen til Jldebrandene i Frankerigs vestlige og nordlige Deel; just da Domstolene, vilde meddele noget Lys om disse gaadefulde idragelser, anvendte Ministeriet et Storskned, som skulle gjøre enhver Offentlighed umulig. Jeg indskrænker mig blot til følgende Kjendsgierninger: Ministeriet har bestræbet sig for, ved Bestikkelser, Voldsomheder og Mord, at kunne beherske Valgene; har opløst et endnu ikke constitueret Kammer, har ved en Forordning villet tilintetgjøre Trykkefriheden og omstøde Chartet. Naar selv efter Chartets Bogstav, saadanne Handlinger ikke ere grundede paa Majestætsforbrydelse, saa er Ansvarlighed en Drøm, Loven en Opdigtelse og Retfærdighed et tømt Ord; jeg foreslaaer derfor, at det Deputeredeskammer anklager de Ministre, som have undertegnet Beretningen til Kongen og Forordningerne af 25de Juli 1830, for Landsforræderie. Endelig er Hr. v. Polignacbleven arresteret i Granville, han blev under stærk Bedækning bragt til St. LoEn anden Person, som man antager for Hr. von Montbel skal ogsaa være bleven grebet, imidlertid troer man ikke, at disse forulykkede Subjecter ville blive straffede paa Livet, da de Deputerede ere beskjæftigede med at forbedre Criminellovene, og gandske at afskaffe Dødsstraffe. Ministeren for det Jndre, Hr. Guisot, har forlangt en Credit paa 5 Millioner Franks, for at sætte de ubeskjæftigede Arbeidsfolk i Virksomhed, og foreslaaer til den Ende Reparation af flere offentlige Bygninger; hvilket blev antaget. Gen. Grev Gerard er ophøiet til Marskalk, og Generallieutnant Lafarette er udnævnt til General-Commandant for hele Kongerigets NationalGarde. 4 overordentlige Gesandtere ere afreiste til St. Petersborg, Wien, Berlin og London. Efterretningerne fra Departementerne vedblive at lyde beroligende, men alle vidne om at en langvarig Borgerkrig havde været uundgaaer lig, hvis den provisoriske Regjering og Kammerne, ikke have valgt hurtige og virksomme Forholdsregler for Fredens Jgjenoprettelse i Hovedstaden; overalt i Provinsialstæderne har man fulgt Parisernes Exempel og der indsamles Bidrag til de Saarede. Subscriptionerne i denne Anledning skulle være meget betydelige; fra Engelandskalallene være indkommen 3 Millioner Franks. De herværende fremmede Gesandtere, have ikke forladt Paris, og hvad den østerrigske Gesandts Badereise angaaer, da var denne for bestemt; alle erfarne Diplomatikere ville let erkjende, at den forbedrede Restauration er national. Det hedder at den engelske Gesandt, Lord Stuart de Rothsay inden 8te Dage vil have sin Tiltrædelses-Audients hos Kong Ludvig Philip. Østerrig, Preussen og Nederlandene, have allerede for givet deres erværende diplomatiske Befuldmægtigede den Jnstruction: " at kun naar en Crisis i Frankerig skulle antage en Caracteer af Anarchie og Voldsomhed, ville de blande sig deri, man seer daglig Diplomater i Salonerne, de synes at vise en Symphatie for den nye populaire Regjeringsform, saameget meere, som den høieste Magt er gaaet over paa en Sidelinie af Bourbonnerne, ingen af det diplomatiske Corps har noget Øieblik havt i Sinde at anerkjende Hertugen af Bordeaux. Saasnart det nærværende Deputeredeskammer har forhandlet nogle faa vigtige Gienstande og Budgettet er voteret, vil det nærværende Kammer opløse sig, man vil indkalde de ny Collegier, for at vælge en med den nærværende Regjeringsform bedre i Samklang staaende Repræsentation; alle Generalprocuratorer, alle Præfecter og alle Divisionsgeneralsposter ere eller skulle tildeels besættes. Den nærværende franske Konge fører med sin Familie i Palais royal et meget sparsomt og simpelt Liv, Kongen og høie Gemalinde tale med Enhver, hver Aften Kl. 7 kommer Hs. Majestæt i en simpel bruun Frakke ud paa Balconen, ikke sjelden seer man en Student staae med Hatten paa og tale med Dronningen. Den 15de og 16de August vare der Opløb af en heel Deel misfornøiede Arbeidsfolk, der klagede over Mangel paa Arbeide de, skulle have begaaet nogle Uordener, paa Vendomepladsen, var Brandmajoren, Hr. Plazanet, nær bleven ombragt, da det heed at han paa Kampens Dage havde givet Ordre til at skyde paa Folket; men Oberst Fabrier lykkedes det at redde ham ved at indestaae for hans Fædrelandskjerlighed, men efterat Politiepræfecten havde udstædt en Advarsel derimod, blev Alting roligt. Den 17de August om Eftermiddagen, er den lille Eskadre med Carl den Tiende og Følge ankommen til Pors mouth, saasnart Ankomsten var bleven bekjendt i Spithead, heisede alle derliggende franske Skibe det trefarvede Flag, hvilket ogsaa de franske Krigsskibe førte, som ledsagede Paketbaaden, og aff rede et Salutskud. Fra engelsk Side fandt ingen Salut Sted. En Herre, som havde ledsaget den engelske Undercommandant; Sir Colin Campbell ombord, tittulerede Kongen med: "Sire!" men Denne svarede med rolig Mine, at han ikke mere havde Fordring paa en saadan Tiltale; men viste paa Hertugen af Bordeaux og sagde: "Denne er nu Konge af Frankerig! Carl Xhavde forladt Cherbourg den 16de August, det var i Porsmouth ikke tilladt Nogen, uden Land- og Søe-Officererne, at begive sig ombord paa de franske Skibe. En Deputation og Expresser afgik strax til London, og førend Svar indløb, torde Jngen uden i civil Paaklædning, stige i Land. Den franske Deputation som var sendt til London skal have bragt tilbage Tilladelse til at opholde sig en Tidlang i Engeland paa et Landgods, da Carl X kun har yttret, at han aldeles ikke ville føre den engelske Regjering i noget indviklet Forhold, men kun ønske Ophold for sig og Familie i Engeland, som Privatfolk, saalænge til et Svar kan indløbe fra det østerrigske Hof, om samme vil modtage Familien. Er Kongen og Dauphin vare derpaa med flere høie Personer stegne i Land i Cowes; Hertuginden af Berry havde yttret, at hun ville reise til NordAmerika. - Pariser Moniteur indeholder nu en Gjendrivelse af at en Jnsurrection skulle være udbrudt i Algier, som skulle staae i Forbindelse med 60,000 Beduiners Angreb, da de sidste indløbne Depescher aldeles intet melde derom. Jmidlertid havde General Bourmont for en Sikkerhed Skyld afvæbnet alle Tyrker, da der var disse som opvakte Mistanke. For fremtidig at gjøre Kabylerne, som havde spildt Generalen en saa slem Streg, uskadelig; var General Bertheene opbrudt mod deres Land med 10,000 Md. Be lida, hvor den sidste Affaire fandt Sted, ligger ved Foden af Atlasbjerget, 5 Mile fra Algier, den ar altid hørt til Algier og betragtes som Oplagsted i mellem Algier og det Jndre af Afria. Den er meget befolket, har mange smukke Bygninger og berømte Svovlbade, smukke Haver omgive Staden paa alle Sider, Citron og Orangetræer bedække Omegnen. Staden var lovet Beyen af Titterich, som Tillæg til hans Gouvernement, men Planen blev forandret og Overgeneralen stillede en Aga i Spidsen for Bestyrelsen, dette gjorde Araberne utilfreds; Kalyberne stege om Natten ned af Bjergene, besatte alle Høie omkring Stad nog angrebe næste Dag de Franske med en uhyre Forvovenhed, og Marskalk Bourmont maatte selv styrte sig i Trængselen, for at befrie General Despres, som var bragt i Knibe. Man begynder at indsee, at et moderat System ikke passer sig for et Folk, som kun kjender Magten, og anseer Ædelmodighed for Svaghed.