Berlingske Tidende, 1812-11-27
No. 1113. Maanedslieutenant Willerup paa Fæstningen Christiansørs Vegne, contra Skpr. Johan Reicke og Kiøbmand A. Kobberstein, Skibet Caroline. Thi kiendes for Ret: Det her omhandlede, af Skpr. Johan Reicke førte Skib Carolina kaldet, og sammes Ladning tilkiendes Fæstningen Christiansøe som god Prise. Retsomkostningerne af Priser, at udrede. (Afsagt den 26de August ) No. 111. Maanedslieutenant Villerup paa Fæstningen Christiansøes Vegne, contra Skpr. Johan Trudeler, Skibet Johan George. Thi kiendes for Ret. Det i denne Sag omhandlede, af Skpr. Johan Truddeler førte Skib Johan George, tilligemed dets Ladning, tilkiendes Fæstningen Christiansøe som god Prise; dog med Forbehold af Toldvæsenets Ret, for saavidt Skibet har passeret Beltet, uden at klarere. Retsomkostningerne udredes af Prisen. (Afsagt den 13de Octbr.) Nr. 141. Kaperfører Hans Rasmussen Brandt, contra Skpr. Henrich Jacob Ebeling, Skibet de Jaffer Ette Bus Thi kiendes for Ret: Det i denne Sag omhandlede, af Skpr. Henrich Jacob Ebeling førte Skib de Juffer Ette Buss og sammes Ladning tildømmes Kaperfører Hans Rasmussen Brandt som god Prise; dog med Forbehold af Toldvæsenets Ret, til den ved Skibets sidste Passage giennem Beltet ikke erlagte Told. Retsomkostningerne af Prisen at udrede. C. Hasselriis, Priserets Secretair. Hans Peter Holm. Nos Etko giald fra Biergets hule Skiød, og Noras Fielde dybe Sukke droge, de svæved af Nordhavets Ryg og lod ved Herthas Strand hvor Dana dem modtage. Heelt underfuldt de rædselsvangte Hvin forkyndte Heltefærd i Helte Toner; thi fra Naladens styrtende Ruin de hule Drøn gienlød til fierne Zoner. Og Mange faldt; men til den høie Lon Udødelighed, Dana dem indvier; men diervelig stod mangen Kampens Søn og lytted til dens høie Meloder. Hvo ledte Kæmperne i Striden den Hvo bod med mandig Røst den Helteskare? Du Havets Pryd og Flagets kaarne Ven som Occanets Bølger ofte bare, J bunke Skyer veier Danmark Flag, det stolte Dannebrog i Taager hæver, gienkaldende slaaer Bølgen paa sit Vrag mens vaade Dunster Vimpelen omsvæver, og Kampens Sønner staaer forgmodigen. i Toug og Takkel Vinden traurig klynker; thi han som stod i Kamp ei faldt i den, men lums en Braadsøe ham i Dybet synker -Men hæv Dit Hoved, høie Dannerslag, og vei i klare Skye, Du stolte Dannebroge; Slaae Bølge kun paa sønderknuste Vrag mens Vimlen speiler sig i blanke Vove; Sorg ikke meer Du Kampens raske Søn Blæs rene Storm og klynker ei J Vinde, thi Eders Yndlings Daad skal herlig, skiøn, evindeligen lyse i hans Minde, det min næstældste Søn ved Døden er berøvet mig under sit Ophold i StaAvanger; det bekiendtgiøres herved sørgeligst for fraværende Slægt og Venner, om hvis Deeltagelse i denne min Sorg jeg fuldkommen er forvisset, uden nogen skrivtlig Bevidnelse derom. Knudsen, Sognepræst for elsøe Præstegield i Christiansands Stift. sin gode Mand, Kammerraad og Toldinspecteur Krag, døde den 9de Vi d. M.; hvilket herved sørgeligst bekiendtgiøres for fraværende Familie og Venner. Ribe, den 11te November 1812. Else Krag, fød Hillerup. Efter tvende Aars lykkeligt Egteskab døde i Dag min elskede Kone KarenS Hofgaard, fød Rogstad, af Nærvefeber, efterladende sig en 14 Maaneder gammel Søn. Dette sørgelige Tab af en inderlig kiærlig og øm Hustrue, bekiendtgiøres herved for fraværende Slægt og Venner. Drammen, den 14de Novbr. 1812. Hans Jacob Hofgaard.