Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-01-13
Ribe. Som Gierningsmænd til det i Læborg forøvede Tyveri ere tvende fra Arresten i Odense undvegne Fanger mistænkte. Uagtet vi have yttret, at vi maatte ansee Gaade=Sagen for sluttet med Philalethes's sidste Artikel, kunne vi dog ikke nægte efterstaaende tvende indsendte Stykker Optagelse. Selve Faktum, hvorom her strides er en stor Bagatel. Det er afgjort, at Stemningen hos Ribes Borgere var eenstemmig, og fuldtonig, men at Udtrykket med med Grev Geert ikke er ordret, eenstemmig rigtigt, da Enkelte kunne have brugt andre Udtryk, som dog vare ganske meningsovereenstemmende med dette. Vi indrømme, at det har sin Vanskelighed paa det politiske Gebet altid at holde sig paa det moralske, men at man dog stedse bør det, og det er farligt saavel for Staten som for de enkelte Jndivider under hede politiske Kampe at gjøre det Tilladeliges Grændser vide, at man meget mere stedse maa søge at indskrænke disse, at overvinde sig selv og sine Lidenskaber, selv om disse ere nok saa ædle, hvis man ei vil staae Fare for at synke ned uformærket i den aandelige og moralske Tilstand, hvori intet Liv, og altsaa heller ikke det politiske, kan trives og bevæge sig med Sundhed og Kraft. Forsaavidt dette er den ærede Jndsenders Mening, ere vi enige med ham. Men desto værre fører Politikken og dens hele Gebet med sig, at de almindelige abstracte, saavel moralske som logiske Begreber og Sandheder undertiden ere utilstrækkelige til at regulere Pligten og Samvittigheden, efter, fordi de concrete Tilfælde her ere saa mange og særegne, Forholdene kunne være saa usædvanlige, ofte, om vi saa maae sige, umenneskelige, at den almindelige abstracte Sandhed, her anvendt, er alene ikke passer, men endogsaa bliver en Usandhed, fordi alle de specielle og concrete Phænomener ei lade sig bestemme ved og opsummere i et System eller theoretiske Almeensætninger. Her indtræder Collisionen. Derfor ere Jndsenderens Tallemaader – i sig fuldkommen sande – "Sandhed fremfor Alt, "bedre at falde med Sandhed end seire med Usandhed, heri dette Tilfælde omtrent meningsløse. Naar Talen er og en saa fortvivlet Sag som Rigets Opløsning og Sprogets Undergang, saa stiller Spørgsmaalet sig saaledes: hvilke Vaaben imod et saadant Forræder kunne ansees for nædle og hvilke for uædle hvilke Vaaben er det overhovedet muligt at bruge formedelst Forholdene, og hvor ædle Vaaben tillade disse Sandhedens og Fædrelandets Ven at betjene sig af, Dette Vaaben, der i nærværende Sag er brugt, er i alt Væsentligt overeensstemmende med Sandheden, ifølge Forholdene var et Andet ubrugeligt og ifølge samme Forhold maa det ansees forædelte. Det er uædelt at slaae Folk ihiel, men i Krigen mod Fædrelandets Fjender er det den største Dyd at fælde saamange Modstandere som muligt. Gaaden, er ingenlunde "Sagen", men "Sagen hvorfor vi have taget til Orde, er den Utidighed og den nationale Synd, at Nogen vover - under disse uhørte Forhold - med Haardhed offentlig at fordømme en Yttring af en ædel Nationalfølelse og indirecte at opkaste sig til Beskytter af Schleswigholsteinismen, og saa endda driste sig til at fortælle om sin Fædrelandskjærlighed under sin saarede Sandhedskjærligheds Vinge. Dette er Sagen. Det havde været smukkere, forekommer det os, og Jndsenderen havde anvendt sit fædrelandske Sind til at vise, at dette Optrin snarest maa tilskrives en Malconduiteved at ville vise, hvor loyal eller nationalløs en By Ribe var, end til Undskyldning for sammes feilagtige Beregning at skrive imod det danske Sind, som endnu er tilbage i den eneste Kjøbstad indenfor Slesvigs Grændser, smukkere at vise, at dette Optrin finder sin Begrundelse ved de tydske Anmasselser imod en agtet og elsket høitstaaende Embedsmand i Byen af den høitstaaende Embedsmand (!). Jeg haaber nu, at den ærede Jndsender indseer, at vi i Grunden ikke ere enige, og at, om vi have misforstaaet ham, han dog vil forstaae os. Skjøndt disse Linier kunne give Borneertheden Anledning til mange Skrupler, megen Forargelse osv., hvorved Striden vil kunne forlænges i det Uendelige, saa kan de dog ei fremkalde dette hos den ærede Jndsender, der synes at være en dannet og fornuftig Mand. Derfor er dette vort sidste Ord i denne Sag, og hermed ansee vi denne Gaade for opløst. Til Hr. Filalethes.