Berlingske Tidende, 1814-06-24
London, den 4de Junii. Slutningen af den spanske Konges Decret, hvorved han tilintetgiør den af Cortes forfattede Constitution og ophæver deres Forsamling. (See Statstidendens Nr. 50) Saa uventede Omstændigheder have opfyldt Mit Hierte med Kummer, som ikkuns kan formildes ved de Beviser paa hengivenhed, Jeg erholder af alle dem, som langtes efter Min Ankomst, fordi de i Min Nærværelse haabede at finde en Ende paa al den Elendighed, alle de Undertrykkelser, som hvilede paa dem, der havde bevaret Mindet om Min Person i deres Hierter, og sukkede efter deres Fædrenelands sande Lykke. J Medfølelse af de Lidelser J taale, troe og redelige Spaniere, lover og sværger Jeg Eder, at Eders høimodige Forventninger ikke skulle vorde skuffede. J saadanne Forholde ønsker Eders Souvemin at sætte sig til Eder, og deri søger han sin Hæder, at han er Behersker over et heeltemodigt Folk, som ved udødelige Bedrivter har vundet Verdens Beundring, hævdet Frihed og Ære. Jeg haver og afskyer den despotiske Magt; Europas Folkefærds Oplysning og Uddannelse vilde heller ikke taale den, og i Spanien vare Kongerne aldrig Despoter. Hverken Landets gode Love eller Forfatning authoriserede Despotismen, om end fra Tid til Tid, som det hændes overalt og alle menneskelige Indretninger, desværre Misbrug af Magten kunne have fundet Sted, som ingen Constitution formaaer ganske at afværge, og hvis Aarsag ikke var at søge i den Constitution Landet havde, men hos enkelte Personer, og i Virkningerne af ulykkelige, men meget sieldne Tidsomstændigheder. Men for ogsaa at forhindre disse, saavidt menneskelig Omhu formaaer, ved Haandthævelse af den Kongelige Værdigheds Ære og Rettigheder, som, tilhørende den og Folket, ere hellige og uforkrænkelige, vil Jeg underhandle med Spaniens og Jndiens Procuratorer, og saasnart den Tingenes Orden og de gode gamle Vedrægter, under hvilke Nationen har levet, og som Kongerne, Mine Forfædre, efter deres Tiders Aand havde indført, atter ere blevne gjenoprettede, skal alt hvad der angaaer Mit Kongeriges Vel grundig og lovmæssig blive overveiet i lovmæssig forsamlede Cortes, paa det at Mine Undersaatter kunne leve glade og lykkelige under een Religion, og under en ved uopløselige Baand med den sammenknyttet Regiering. Deri og der alene bestaaer den timelige Lyksalighed, der kan vederfares en Behersker af et Kongerige, som fremfor alle har Tilnavnet det catholske; og der skal strax traffes Foranstaltninger, som kunne bane den korteste Vei til Forsamling af Cortes, i hvilke, som jeg tillidsfuld forhaaber, Grundlagene til Mine Undersaatters Lykke paa begge Halvkugler ville vorde lagte. Personernes Frihed og Sikkerhed skulle blive fast grundede ved Love, der, som Borgen for offentlig Tryghed og Orden, kunne yde Enhver den lidsalige Frihed, hvis uforstyrrede Nydelse adskillet et maadeholdent Monarkie for en vilkaarlig og despotisk Regiering, og hvorpaa Borgerne have helligt Krav. Denne Frihed skulle Alle nyde i lige Maade, at kunne bekiendgiøre deres Tanker og Meninger ved Pressen, dog med saadanne Jndskrænkninger, som den sunde Fornuft byder, for at den ikke skal udarte til Tøilesløshed; thi den Ærbødig hed, som skyldes Religion og Regiering, og den som Aste giensidigen ere hverandre skyldige, bør fornuftigviis ikke krænkes eller ustraffet trædes under Fødder. Ogsaa vil al Mistanke og Ødslen med Statens offentlige Penge forsvinde, da de der ere bestemte til Vedligeholdelsen af Min Kongelige Persons, Min Families og den Nations Værdighed, som Jeg har den Ære at regiere, ere afsondrede fra de Skatte, som med Konge i rigets Samtykke paabydes forat vedligeholde Staten i alle den Bestyi relses Grene. De Love, som herefter paalægges Mine Undersaatter, som en Rettesor for deres Handlinger, skulle ligeledes udfærdiges i i Overeensstemmelse med Cortes, paa det disse Grundsætninger kunne være en authentisk Erklæring af Mine Kongelige Hensigter med Hensyn til den Regiering hvormed jeg beklædes, at Jeg ikke agter at opføre Min som Despot eller Tyran, men som Konge og Fader. Da Jeg ogsaa af mange ved Jver og Viisdom agtværdige Personers eensstemmige Erklæringer, og af de Forestillinger, som ere indkomne til Mig fra Rigets forskiellige Dele, har erfaret den Uvillie, hvormed saavel den af de almindelige og overordentlige Cortes udkastede Constitution, som ogsaa andre af dem i Provindserne trufne Indretninger ere blevne optagne: da Jeg desuden tager de Uleiligheder i Overveielse, som allerede flyde deraf, saa erklærer Jeg, Overeensstemmelse med Mit Folks almindelige og afgjort yttrede Ønsker, samt i Betragtning af at de ere retfærdige og vel grundede: at det er Min Kongelige Hensigt, ikke alene ikke at beedige eller antage bemeldte Constitution, eller noget af de almindelige og overordentlige eller af de ordentlige nu forsamlede Cortes givet Derret, som navnlig dem der indskrænke Min Souverainitets Rettigheder og Prærogativer, der engang ere blevne fastsatte ved den Constitution og de i Love, under hvilke Nationen i forrige Tider levede; men endogsaa at n erklære ommeldte Constitutions Decreter for ugyldige, saa at de hverken e for den nærværende eller kommende Tid have forbindende Kraft, men at det er som om disse Acter aldrig havde været udstædte, og at de herved e fuldkommen ophæves, saavelsom enhver Mit Folks eller Mine Undersaatters Forpligtelse til at efterleve og lyde dem. Og ligesom Enhver, se, der skulde forsøge at holde dem i Kraft og at modsætte sig Min Kongelige Proclamation, som udstædtes med ovennævnte Samtykke og Befald, vilde giøre Indgred i Min Souverginitets Forrettigheder, være en Forstyrrer af Nationens Lykke og vække Ulyst og Ufred i Mine Riger; saa erklærer Jeg den, der maatte foretage sig Saadant, for en Landsforræder der har sit Liv forbrudt, hvad enten han saa begik Forbrydelsen ved Handling, Skrivt eller Ord, eller paa anden Maade vilde opfordre og opmuntre til Adlydelse af oftemelte Constitution og Decreter. Men forat Rettens Pleie ikke skal afbrydes indtil den offentlige Orden bliver gjenoprettet, og det førend disse nye Forandringers Jndførelse brugte System atter indført, er det Min Villie, at de ordentlige Øvrigheder skulle imidlertid vedblive som de nu ere, saavelsom Domstole, Andientser, Jntendantser og andre Tribunaler, hvor saadanne findes ; og i de politiske og administrative Grene Stædernes Menighedsraad i Overeensstemmelse med nærværende Constitution, indtil Cortes, som snart skulle sammenkaldes, vorde hørte, og en fast Orden i denne Deel af Rigets Regiering saaledes kan blive indført. Og fra den Dag, paa hvilken dette Mit Decret bliver bekiendtgjort, og meddeelt den nærværende Præsident for Cortes, skulle disse Cortes ophæve deres Møder, deres Forhandlinger, saavelsom der forrige Cortes, og ethvert Document, som findes i deres Secretariater og Archiper, eller er i nogen Enkelts Værge, skulle samles af den Person, hvem Udførelsen af dette Mit Kongelige Decret er paalaet, foreløbig nedlægges paa Staden Madrids Raadhuus, og det Kammer, hvori de opbevares, tillukkes og forsegles. Bøgerne af deres Bibliothek skulle bringes til det Kongelige, og hvem der vover at lægge hindringer i Veien for dette Mit Kongelige Decret erklærer Jeg for en Landsforræder, der fortiener Dødsstraf. Fra idag af skal ved alle Domstole i Riget enhver Undersøgelse af Fornærmelser mod Constitutionen bortfalde, og de, der af saadanne Aarsager ere heftede eller fængslede, skulle strax sættes i Frihed. dette er Min Villie fordi Nationens Velfærd og tykke fordre det. Givet i Valencia, den 4de Mai 1814. Jeg Kongen. Pedro de Macanaz, Secretair.