Aalborg Stiftstidende, 1839-08-17
J Søndags høitideligholdt Provst S. M. Beyer i Egitslemagle sin 99de Fødselsdag. Oldingen forkyndte paa denne skjønne Dag selv Guds Ord for Menigheden. (Slag. Av.) Hillerød (Frederiksborg), den 12te August. "Jeg havde lovet Dem tidligere at meddele nogle Efterretninger om vor By, som De ikke uden Grund undrer Dem over hidtil saa lidet at see omtalt i Bladene – et Savn, som imidlertid tør ventes afhjulpet ved et fra indeværende Qvartals Begyndelse ved Hr. Fabriqueur og Student Vosbøinudgivet Ugeblad, som, efter de første Nr. at dømme, med Kraft og Kundskab vil tage sig af Byens og Amtets offentlige Anliggender og hvis Udbredelse selv udenfor Amtet vilde være meget ønskelig. Hvad Byens Forfatning angaaer, da hører denne just ikke til de bedste og Klagerne over Nærings løshed ere her maaskee meere grundede end paa saa mange andre Steder, thi Handelen er i de senere Aar i høi Grad aftagen og Kjøbmændenes Antal saa meget tiltaget, at denne lille By, der for omtrent 10 Aar siden kun havde 10 a 12 Kjøbmænd, nu maa ernære circa 25. Hvad der ogsaa bidrager til at svække Handelen, er Byens Nærhed ved Kjøbenhavn og Asminderødro, hvilken Sidste har Privilegium paa at handle med Kramvarer. Desuden hvile paa de næringsdrivende Borgere saa svære Skatter og Tyngder, som vel i ingen Kjøbstad er Tilfældet, hvilket vel kommer af, at de egentlige Næringsdrivendes Antal er ringe mod den Mængde Embedsmænd, der boe i Byen og paa Slottet, hvorfor næsten hver anden Dame her har Prædicat af Frue eller Frøken, saa man næsten under et kortere Ophold her skulde troe sig hensat ved et lille tydsk Hof ved de mange Titler, man hører. Blandt en af de største Byrder, der hviler paa Byen, er den her stationerede Escadron Husarer, thi Jndqvarteeringsafgiften og Qvarteerpengene beløbe sig til en betydelig Sum og det vilde være til stor Lettelse, hvis Escadronen blev forlagt til en anden Kjøbstad, hvor de Nærendes Antal er større og de Tærendes mindre. Hvor meget de store Jldebrande 1834 have bidraget til at sætte Byen tilbage i Velstand er let at begribe. – Disse trykkende Byrder og denne Modgang har dog ikke afholdt Hillerodianerne fra at række deres trængende Medmennesker Haanden; dette beviser det ikke ubetydelige Beløb, Byen ydede de Vandlidte i Jylland og endnu mere Oprettelsen af et Asyl for Smaabørn, der om kort Tid vil begynde sin Virksomhed, Da jeg veed, at et Lignende er paatænkt i Aalborg, vil jeg opholde mig lidt herved. – Jmpulsen til dette Asyl skyldes fornemmelig nogle herværende Embedsmænd og Borgere, der i Slutningen af 1838 lode udgaae en Jndbydelse til Sagens Understøttelse, paa hvilken Endeel tegnede sig for Bidrag, saavel aarlige som eengang for Alle. For endmere at fremme Foretagendet foranstaltede nogle af Byens Jndvaanere i Februar en dramatisk Forestilling, der ikke indbragte saa Lidet, og Stifterne kunde nu sammenkalde ene foreløbig Generalforsamling den 12te Marts 1839, hvorved det Frederiksborgske Asylselskab constitueredes og dHrr. Katechet Schaper, Doctor Evertsen, Adjunct Krossing, Sagfører Hansen og Brændeviinsbrænder samt Borgerrepræsentant Krog valgtes til Bestyrelse. Jmidlertid var den Summa, Selskabet kunde raade over, endnu ikke tilstrækkelig til at paabegynde Noget, hvorfor nogle her boende Damer udstedte en Jndbydelse til Tilveiebringelsen af en Jndustri udstilling af qvindelige Haandarbeider, hvis Udbytte skulde tilfalde Asplet. Denne Jndbydelse havde et over Forventning glimrende Resultat; selv Damer i Kjøbenhavn offrede noget af deres Flid for det Frederiksborgske Asyl og der indkom omtrent 250 Nummere, hvoriblandt der findes særdeles vakkre Sager, Meget, som man kan takke fornemme Damer for. Disse Sager ere bestemte til at udloddes ved et Lotteri, hvortil allerede circa 1500 Nr. til 2 Rbmk. skulle være afsatte, hvilket i Forening, med det ved Udstillingen Jndkomne vel vil beløbe sig til omtr. 1000 Rbd. og saaledes kan man vente, at Asylet snart vil kunne komme istand. Til Afylbygning har Selskabet erholdt tillaans det gamle Thinghuus, der egentlig var bestemt til en qvindelig Haandgierningsskole, men som ikke er kommen istand; dog paa det Vilkaar, at Bygningen skal kunne fraflyttes med 1/2 Aars Varsel. Jmidlertid haaber Selskabet med Tiden at faae en egen Bygning. – Asylets Opsigt er betroet en lonnet Bestyrerinde, som antages af den ved den aarlige Generalforsamling valgte Bestyrelse, hvilken Sidste paaseer Selskabets Tarv, vælger Locale o. s. v. Af denne Bestyrelse vælges atter et Forstanderskab, der bestaaer af Formanden og et Medlem og som afvexlende har det nøiere Opsyn med Asplet. Det paaligger den saaledes at paasee Orden, at lade udføre de Forbedringer og Anskaffelser, som Bestyrelsen, bevilger, at modtage Anmeldelser, og, hvis fornødent gjøres, undersøge de Anmeldte i deres Hjem, for at forvisse sig om deres Trang og Sandheden af deres Angivelser. Ved Anmeldelsen af Børnene til Optagelse forlanges Forældrenes fulde Navn og Stilling, Bopæl, Forfatning (Børnenes Antal, om disse nyde Underviisning, hvad Huusleie de betale), Foreviisning af Døbe= og Vaccinationsattester. Alt dette indføres i en Protocol, naar Børnene ere fundne værdige til Optagelse. Naar Børnene have fyldt 7 Aar, udskrives de af Asylet og Forældrene underrettes betimeligt derom, idetmindste 6 Uger i Forveien, og man stræber at formaae dem til snarest muligt at sende Børnene i Skole. J Forbindelse med Asylselskabet vil der danne sig en qvindelig Forening, der kan bestaae af Damer, der enten som Hustruer, eller Døttre staae i Forhold til Selskabets Medlemmer, og desuden af saadanne, som bidrage til Asylet. Denne Forenings Øiemed er, ved at dens Medlemmer skifteviis daglig til ubestemte Tider besøge Asylet, at paasee Overholdelsen af moderlig Pleie, Orden og Reenlighed, hvilken Foranstaltning er saa meget mere hensigtsmæssig som den befrier Bestyrelsen for en Pligt, der vilde være byrdefuld og vanskelig at udføre. Gid al Held og Lykke følge denne glædelige og menneskekjærlige Stiftelse!