Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1829-09-08
Udenlandsk. Russisk-tyrkiske Anliggender. Endelig har da Porten antaget Tractaten af 6te Juli 1827. Den engelske Gesandt har især bidraget hertil, i det han forsikkrede Porten, at den, naar Tractaten antoges, kundgjøre sikker Regning paa Englands Hjælp og Beskyttelse. Denne Efterretning har opvakt stor Sensation, og man venter nu efter at erfare, hvilken Jndflydelse den vi have paa Russernes Marsch; men disse vedblive at rykke fremad med saadan Jilfærdighed, at de rimelig viis ere i Besiddelse af Constantinopel inden der foregaaer noget tilfredsstillende Freds-Tilbud fra Portens Side; thi at denne blot nu tiltræder Tractaten af 6te Juli 1827 angaaende Grækerne, vil vist neppe bilægge Stridighederne. - Allerede den 21de August sagdes almindelig i Petersborg, at General Diebitsch var rykket ind i Adrianopel og at General Paskewitsch havde indtaget Trapezunt. Dette trænger imidlertid til Bekræftelse. Derimod har en Coureer, der ankom til Petersborg den 17de August, medbragt bestemt Efterretning om en alvorlig Fægtning ved Jambol, som de tyrkiske Tropper maatte rømme. Russerne forefandt der 35,000 Patroner, over 1 1/2 Mill. Pd. Tvebakker, et stort Forraad af Hvede og Meel og en stor Deel Qvæg. Som Følge af denne Seier vare de russiske Forposter i Nærheden af Adrianopel den 2den August, og det syntes, som om denne Stads Jndvaanere ikke havde synderlig Lyst til Modværge. Dens Garnison ansloges kun til omtrent 6,000 Mand; men Nogle vil vide, at Storvezieren, der med 15,000 Mand var ilet ud fra Schumlahavde, tvunget dertil af General Roths Avantgarde, kastet sig ind i Adrianopel. Saameget er ganske vist, at ved disse Efterretningers Afgang var den store Landevei aaben Tirsdagen den 8 September 1829. til Adrianopel og Constantinopel. Om General Diebitsch, der endnu den 6te August havde sit Hovedqvarteer i Aldos, først vil erobre Schumla eller begive sig mod begge det tyrkiske Riges Hovedsteder, derom tier Efterretningerne fra Hovedqvarteret; men fra Semlin heed det den 16de August, grundet paa Skrivelse fra Belgrad, at Armeen gjorde Anstalter til at marschere mod selve Hovedstaden, for hvilken den kunde være den 7de August, da Afstanden fra Kirk=Kilissa derhen kun er 21 1/2 tydske Mile. Veiene ere gode og Landet frembyder Underholdning i fuld Maade. - Hvad der end skeer, synes det, som om der ikke vil foregaae stor Blodsudgydelse, da Tiden har været for kort til at sætte Adrianopel i Forsvarstand, og Sultanen skal have besluttet, at Constantinopel, i det Tilfælde Russerne rykke saa vidt frem, ikke skal udsættes for de congrevske Raketter, men overgives ved Capitulation. Kommer det dertil, saa vil Sultanen begive sig til Brussa, en Stad i Natolien med 100,000 Jndbyggere og omtrent 20 danske Mile fra Constantinopel. Jkke destomindre anstrænger Storherren, som snart er i Terapia, snart i Ramis-Tschiftlik, sig for at haandhæve Orden, hvilket er især nødvendigt, da flere af Rigets Store raade til Fred og der selv i Divanet ønskes det samme. Den fremrykkende russiske Overgeneral har i en Proclamation til Jndvaanerne i Rummelien opfordret dem til at blive rolige i deres Hjem, men derhos forpligtet dem til at aflevere alle deres Vaaben, der skulle gjemmes paa et sikkert Sted og efter Freden tilbagegives dem i uskadt Stand. De ere tillige lovede fri Religions=Udøvelse. Ogsaa er det tilladt dem, at gjøre de sædvanlige Bønner for deres Souverain, Sultan Mahmud. Jngen russisk Authoritet maa blande sig i Muselmændenes indbyrdes Anliggender, Jndvaanerne kunne uforstyrrede høste deres Korn og enhver Muselmand er fri for Jndqvartering. Derimod fordrer Generalen Regjeringens Eiendom, f. Ex. Kanoner, Vaaben, Proviant o. s. v. strax udleveret til den russiske Armee.