JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 73. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 13 September 1817. Fire Dages Reise i Sjælland. (Fortsættelse; see forr. No.) Den eneste Nat tilintetgjordes saaledes hvad syv Aarhundrede og i de meest forskjellige Tidsaldere have udgjort danske Mænds Stolthed og Hæder. Et næsten uerstatteligt Tab ved denne Brand var Archivet; thi uagtet de vigtigste Documenter upaatvivleligen haves i Afskrifter, og tildeels ere trykte i Langebeks Script. Rer. Dan., saa er sikkerligen ikke faa blevne brændte, der i den historiske Grandskers Haand mueligen kunde have ledet til vigtige Oplysninger. Den berømte Sorøiske Tavle, skreven af en Munk, omtrent 1524, er, saavidt jeg har kunne erfare, desværre, ikke bleven frelst. Vel har man en af Langebeck med ypperlige Anmærkninger forsynet, trykt Gjenpart deraf, men, som Originaldocument, af saa vigtige Jndhold, var det dog høist beklageligt, at den efter at have været opbevaret her i henved 300 Aar, skulde blive et Offer for Luerne. Et andet ubodeligt Tab var det, at det eneste Originalportræt af vor udødelige Holberg, som hang i Bibliotheksahlen, ligeledes brændte, og det er endda en Lykke at man foran den seidelinske Udgave af Peder Paars finder en heldig Copie deraf i Kobber, stukket af vor berømte Prof. Clemens. Det skulde siden været stukket i større Format til Holbergs udvalgte Skrifter, men da var det for sildigt. Det er ellers et sørgeligt Beviis paa en Nationallunkenhed, blandt Holberg samtidige Konstnere, at kun en eneste Maler fandt det Umagen værd at male ham; thi, saavidt man veed, gaves der hverken i Danmark eller Norge fler Originalportræter i Oliefarve af denne udødelige Skribent, end det, der fandtes i Sorøe, og som desuden nok har været malet, da han allerede var temmelig til Aars. Jeg har seet det hos Prof. Clemens, medens han stak den anførte Copie deraf. Saavidt jeg erindrer, var det fra Konstens Side intet Mesterstykke; det lod til at være malet i Holbergs 55 til 60de Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Blandt Klosterne i Danmark synes det Sorøiske at have været eet af dem, der holdt sig længe efter Reformationen; dog vare dets Abbedeforpligtede til, aarligen at svare Noget til Kjøbenhavns Universitet. Efterat det, fra Absalons Stiftelse af at regne, havde staaet i 420 Aar, blev det seculariseret 1580. Den sidste Levning, der endnu er tilbage deraf, ere to Stykker af dets Ringmure, ved Academiets nuværende Hauge, og den forhen omtalte Klosterport. J Christian d. 6tes Tid stod den gamle Klosterbygning endnu, men de gamle Munkeboliger bleve snart nedbrudte, og Academiets anseeligere Bygninger i en nyere Smag. opførte i deres Sted. De vare 1747 saa fuldkommen færdige, at Academiet kunde indvies d. 27 Julii f. A. En sørgelig Skjebne synes iøvrig at have hvilet over de vigtigste Bygninger fra denne Konges Tid, saavel i som uden for Kongestaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Det har allerede tilforn været anført, at Absalon lod komme Munke fra Frankrig, der skulde sætte Skik paa Klosterbrødrene i Sorøe, hvilke førte en alt for fri Levemaade. Hvori denne frie Levemaade bestod, sees af Pave Gregor VIII. Bulle, som udgik i den Anledning, og hvori det hedte: "Munkene i Sorøe skulle, under Trusel af evig Forbandelse, ikke understaae sig at gaae omkring uden for Districtet af deres Kloster; at spise Kjød, eller tilstede Fruentimmer Adgang til sig, eftersom dette strider mod deres Ordens Hovedforskrifter. Førend vi forlade Sorøe Kirke og Kloster maa jeg endnu omtale to Konstværker, der findes i Kirken, af ikke ringe Konstværd. Det er Meursius's Portræt, og Altertavlen, begge af Abraham Wugter. Denne Konstner var en Svigersøn af den berømte Carl van Mandern, og, ligesom denne, en Hollænder af Fødsel. Han var egentlig Portrætmaler, kom til Danmark 1639, og malede en stor Deel Portrætter af Kongelige og andre fornemme Personer. Det er derfor aldeles ikke usandsynligt, at alle Personerne paa den Sorøiske Altertavle ere, paa Christus nær, saaledes som Sagnet fortæller, Portræter. Tolv Bønder, fra en Lande by i Nærheden af Sorøe, have maattet tjene til Modeller for Apostlerne, og Overhofmester Jørgen, Rosenkrandses Børn for de ovenfor svævende Engle J ældre Maleres historiske Arbeider var det overalt ikke usædvanligt at finde Portrætter af virkelige Personer. Blandt andre anbragte Rubens baade sit eget og sin Kones Portræter i sine Værker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Paa den af Coffre malede Plafond paa Frederiksbergslot, ere alle Personerne Portræter. - Meursius's Portræt er uden Tvivl et af Abr. Wugters bedste Arbeider, og det maa være malet paa en Tid, da han endnu stod i stor Anseelse saavel ved Hoffet, som hos Adelen; thi at han, medens Carl den 10de bekrigede Danmark, malede denne sit Fædrenelands Fiende, og at dette Portræt, stukket i Kobber, tilegnedes ham formeligen, bidrog vel siden, da de fredelige Forhold vendte tilbage, ikke lidet til, at skille ham ved den Yndest, han stod i, uagtet man siden gjorde sig Umage for at udslette Tilegnelsen af Pladen. Man hører næsten intet til denne Mester efter denne Periode.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Foruden Murene er af Academiet endnu tilbage dets fortræffelige Hauge. Dens Beliggenhed ved Søen gjør den ganske fortryllende, og der er anvendt meget, ikke blot paa at forskjønne den, men ogsaa paa at gjøre den saa nyttig som mueligt. Her findes en Planteskole af alle Slags Træer, som overlades Godsets Bønder for en meget billig Betaling. Den lille De, Bøgholm, i den ene Ende af Sorøe Sø, som tilforn var tæt begroet med Skov, er nu indrettet til et sandt Opholdsted for en Calypso. Der er anlagt Gange, efter engelsk Anlæg, med Bord og Bænke for Spadserende, og man roer derover i Lyst baade. Man kan ikke forlade Sorø, uden at tænke med Veemod tilbage paa den store Holbergs Stiftelse. Han havde foræret Academiet sit Friherskab, der bestod af Herregaardene Brorup og Tersløse, Gaard *), foruden en Capital af tolv Tusinde, Rigsdaler. J levende Live nød han intet mindre end Herreliv, som Herremand, og aldrig synes han at have været mindre fri, end da han blev Friherre, thi hvor stor en Hader han end var af Proces, blev han dog indviklet i en vidtløftig Proces med sin Avlsforvalter, hvorved han paadrog sig megen Ærgrelse. Efter hans Død blev det Academie, som han havde skjænket næsten sin hele Formue, først et Offer for Omstændighederne, og tilsidst for Luerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Efterat vi havde opholdt os tre til fire Timer i Sorøe, reiste vi videre, for, om muligt, inden Kl. 10, at komme til Nestved; thi man havde sagt os, at der fra Sorøe til Nestved ikke var meget over to Mile, og i den Forudsætning, at man i Sjælland dog vel vidste hvor langt der var fra den ene Kjøbstad til den anden, tiltraadte vi vor Reise. Men hvor fandt vi os ikke skuffede i vor Forventning! Veien gik, for en stor Deel, igjennem Skov, hvor Vognen hvert Øjeblik sank til Hjulnavene i en Pøl. Vi kjørte og kjørte, over Banker og Bakker, igjennem Vandpytte og Søier, men det var ligesom Veien var uden Ende. Man havde sagt os, at en Miil fra Sorøe laae Her pleiede Holberg at føre et temmelige tvungent Liv. Gamle Folk fortælle, at han i Slaaprok og Tøffler, paa en meget lille Hest, pleiede at ride fra den ene Gaard til den anden. en Kro, Holløsemølle, kaldet. Denne var nu Maalet for vore ivrigste Ønsker. Efterat vi, i det mindste i Tankerne, thi Milepæle vare her ikke at tænke paa, havde kjørt 1 1/2 kjedelige Mile, begyndte vi at spørge os for hos de Bønder, vi mødte, men det gik os som saa mange Spørgere, der ere ligesaa efterkloge som forkloge. "Hvor langt er der til Holløsemølle?" spurgte vor Kudsk. En god halv Miil, svarede en Træskomand, der langsomt, som en Snegl, slæbte sig frem med sin stumpede Pibe i Munden. Vi kjørte videre, og hver Gang vi øinede langt fra Noget, der kunde ligne en Mølle, begyndte vi ordentligen at faae nyt Liv. Men efterat vi atter troede at have kjørt en halv Miil, spurgte vi længselfulde de os mødende Bønder; hvor langt er der til Holløsemølle, en god Miil var Svaret. Vi kjørte videre og kom til en Landsby, hvor adskillige Fruentimmer af Bondestanden stode og holdt en Aftenconversation. Hvor langt have vi til Holløsemølle, spurgte vi, Halvanden Miil svarede de Sjællandske Skjønne, ligesom med een Mund, paa ganske bredt Sjællandsk. Nu bleve vi reent fortvivlede. Vi befandt os her ligesom midt i det spanske Hav, hvor man gjør bedst i at overlade Alting til den store Neptun, der regjerer Havet med sin mægtige Trefork. Omsider mødte vi da en lang Figur, klædt som Kjøbstædsmand, med Stok i Haanden. Af ham troede vi da, i det mindste at dømme efter Klædedragten, at kunne vente os et fornuftigt Svar. "De skunde vel ikke sige os, hvor langt det er til Holløsemølle? spurgte vor Kudsk den blaa Mand meget høfligen. Men enten nu den blaa Mand ikke kunde, eller ikke vilde tale, nok er det, han løftede paa Hatten og gik stiltiende sin Vei. Efter Snese Gange at have været paa Veie at vælte i store Vandpøle, naaede vi da endeligen den saa ivrigen attraae de Mølle, og med større Glæde kan ikke en China capitain sætte sin Fod paa Cantons Bred, end jeg og Mine betraadte Dørtærsken af Holløsemølle. Jmidlertid lærte jeg paa denne Reise to Ting: 1) at man der, hvor ingen Milepæle findes, aldrig bør spørge sjællandske Bønder, hvor langt Veien er til det eller hiint Sted; 2) at man paa saadanne Steder altid bør regne en dansk Alen for en engelsk (Tard), og en engelsk Miil for en dansk (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Om den tydske og danske Læseverdens nyeste Smag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Man tordner nu løs paa Revolutionstiden; man kan ikke finde grimme Farver nok til at skildre den og dens letsindige Tænkemaade, og sandt er det, at man, især i Frankrig, gik meget for vidt. Men hvad var i det Practiske, og dette kommer det jo i Grunden meest an paa, denne Revolutionstidsalder mod den nuværende? – Sandt er det, at man den Gang lod Munden alt for frit løbe; men i Gierningen vare baade Sæderne og Tænkemaaden dog i det Hele - uden for Frankrig - langt bedre og renere da end nu. Ordholdenhed, Redelighed, Oprigtighed, Fordragelighed fandtes temmelig almindelige blandt Menneskene, og det var kun i de egentlige revolutionære Stater, hvor Folket begik Udskeielser. Men da man begyndte med at nedkalde Phantasien ligesom Prometheus Jlden fra Himlen; da man i hele Livet søgte at indføre en romantisk Poesie, og da Alt Nyt ikke skulde de mere, fordi det ei var Gammelt, ligesom en Tid Alt Gammelt ikke skulde due, fordi det ei var Nyt, da Alting skulde blive saa overordentlig fortræffeligt, saa flygtede de store Dyder, der før udgjorde Menneskeslægtens Stolthed, og man blev bedre i det Theoretiske, ligesom man blev slettere i det Practiske. Om Vesterport og Vesterbro.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Uagtet det i Almindelighed ikke tillades, at to Vogne kjøre ved Siden af hinanden igjennem Porten, saa er dette dog vanskeligt at forebygge; ligesaalidet er det mueligt altid at forekomme, at Vogne kjøre i stærk Trav eller endog i Gallop igjennem Porten. J saadanne Tilfælde ere Fodgjængere, der enten befinde sig i Porten eller paa Broerne ved Revelinsvagten, udsatte for stor Fare; thi Veien er for smal til at kunne undvige, og de smalle Sidebroer for Gaaende er, som bekjendt, ved Vindebroenes Forandring, blevne borttagne. Det er mødt Anmelderen selv, at han i Porten engang nær var bleven overkjørt af en Kareet med fire Heste for, som den ubesindige Kudsk gav sig til at pidske paa, og som derfor løb med Vognen lige mod Muren. En gammel Mand, som ikke saa hurtigen kunde undvige som Anmelderen, kom virkelig under Vognen, men slap dog med at faae Hovedet noget forslaaet. Denne store Ubehagelighed kunde forebygges ved en ringe Bekostning. Man behøvede blot i Porten, og paa to, tre af de smalleste Steder ved Vindebroen, at anbringe to Jernrækværker, som afdeelte Veien for Fodgjængere, og Kjørende og Ridende, saa vilde al Uleilighed være forebygget. Ved at aabne for Gaaende begge Laagerne til Staketerne, have Vedkommende gjort sig fortjente af Almeenheden, og mange Uheld, der især i Dyrehaugstiden kunde indtræffe, ere derved forekomne. De vilde gjøre sig endnu mere fortiente, ved at foranstalte en saadan Indretning, at kun en Vogn kunde kjøre af Gangen igjennem Porten, hvorved Gaaende vilde betrygges mod Fare. Ved Jordveien lige uden for Portene vilde det være godt, om der anbragtes paa begge Sider, en stor Tavle med en paaheftet Kundgjørelse om, at ingen under en Mulct af 1 Rbdlr. S. V. maa kjøre eller ride der. Vel kunde vedkommende Commissarer vaage over dette Buds tilbørlige Overholdelse; men deels er det altid bedre at forebygge Forseelser end at straffe dem; deels gives derMange, især Bønder, som enten ikke vide eller huske paa, at det er forbudet at kjøre her, deels kan Mulctens Jnddrivelse paa Stedet ofte give Leilighed til ubehagelige Optrin, og Forsinkelse for Forbudets Overtrædere, naar de vægre sig ved at betale Mulcten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Jndenlandske Efterretninger. Efter foregaaende Bekjendtgjørelse fra det Kongel. Jentekammer blev i Onsdags (den 10 Septbr.), i Rentekammer=Collegii Forsamlings=Sal, holden Licitation over Leverancen af følgende Partier Kornvarer til Kongelig Tieneste, til vedføiede Priser: I. Til Søe-Etatens Brug i Kjøbenhavn: 6000 Tdr. Rug, fra 14 Rbdlr. 5 Mk. til 15 Rbd. 2 Mk. Tønden; 1268 Tdr. toradet Byg, af 11 Rbdlr. 2 Mk. Tønden; 400 Tdr. Ærter, af 11 Rbdlr. 5 Mk. Tønden. II. Til Land-Etatens Brødbagning: 1) i Kjøbenhavn eller Citadeller Frederikshavn: 9500 Tdr. Rug, fra 15 Rbdlr. 3 Mk. til 15 Rbdlr. 4 Mk. Tønden; 2) i Helsingøer, eller paa Cronborg Fæstning: 800 Tdr. dito, a 15 Rbdlr.; 3) paa Frederiksværk: 270 Tdr. dito, a 15 Rbdlr. 3 Mk.; 4) i Hillerød: 120 Tdr. dito, a 16 Rbdlr.; 5) paa Hirschholm; 108 Tdr. dito, a 18 Rbdlr.; 6) i Nestved: 350 Tdr. dito, fra 13 Rbdlr. til 14 Rbdlr. 1 Mk.; 7) i Slagelse: 100 Tdr. dito, a 14 Rbdlr.; 8) i Nyborg: 500 Tdr. dito, a 15 Rbdlr. 5 Mk.; 9) i Odense, 600 Tdr. dito, a 15 Rbdlr. 4 Mk.; 10) i Fridericia; 100 Tdr. dito, a 15 Rbdlr. 4 Mk.; 11) i Horsens: 200 Tdr. dito; 12) i Veile, 100 Tdr. dito, a 15 Rbdlr.; 13) i Randers: 800 Tdr. dito, a 13 Rbdlr.; 14) i Colding: 200 Tdr. dito, a 15 Rbdlr.; 15) i Ribe: 200 Tdr. dito; 16) i Viborg: 60 Tdr. dito; 17) i Aarhuus: 60 dito. III. Til den Kongel. Maltmølles Heste i Kjøbenhavn: 438 Tdr. Havre, a 6 Rbdlr. 2 Mk. IV. Til Materialhestene ved Frederiksberg Slot og Hauge: 164 Tdr. Havre, a 6 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Den Spaadom, at vi efter en meget regnfuld Sommer skulle faae et fortræffeligt Efteraar, er nu virkeligen indtruffet. Landmanden har nu næsten faaet al sin Sæd i Huus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Korset paa Frue Kirketaarn bliver nu ægte forgyldt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
J disse Dage døde her i Kjøbenhavn een af Hovedstadens rigeste Privatmænd, Grosserer C. P. Bügel. Man anslaaer hans Efterladenskab, hvoriblandt et Jordegods, til 1300,000 Rbdlr., som, efter nærværende Cours, er henved 300,000 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Til det brodererielskende Publikums Efterretning fortjener et, i disse Dage af Hr. Kobberstikker Bagge udgivet Hæfte af nye Brodeermønstere, at anmeldes. Den Roes, Hr. Bagge har erhvervet sig ved sine forhen udgivne Brodeermønstere, vedligeholder han ikke blot ved denne nye Samling; men hvad Valg, Smag og udvortes Smukhed angaaer, da overgaaer dette Hæfte endog de af Ham forhen udgivne Brodeermønstere, og kan dette Hæfte fuldkommen staae ved Siden af det Bedste, af hvad Udlandet har leveret i dette Fag. Fortsættelsen af disse Brodeermønstere er under Arbeide, og Prisen paa Hæftet er 2 Rbd. Det faaes hos Hr. Bagge selv i Adelgaden No. 302, 3de Sahl, samt hos Hr. Blankensteiner, paa Kjøbmagergade, Hr. Hais paa Østergade; og i Provindserne hos Hr. Hempel i Odense, Enken Mad. Bagge i Frederitz samt hos Hr. Sadolin, i Aalborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Den saakaldte Keiser af Hayti har nu ladet prægge en Sølvmynt, hvoraf et Exemplar er kommet her til Staden med et dansk Skib fra St. Domingo. Paa Reversen forestilles et Frihedstræ, og derunder Canoner med Faner &c. Paa Aversen sees en Slange, bidende sig i Halen; deri; 26 C. (Centimer). J Omskrift læses: Republique de Hayti An. 10.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
J Mariboe Avis af 9 Septbr. læses følgende: "Søndagen den 31te August var Jndsenderen i Nysted, og forblev der om Natten Det var en herlig stille Aftenluft, og Maanen var i Færd med at skinne over Horizonten, da han besluttede at nyde Fornøielse, ved at gaae i den herlige Linde=Allee ved Christiansholm. Der vare mange Spadserende, af forskjellige Classer, som alle frydede sig ved at gaae der, men med eet forsvandt de, og hvorfor, En Skraalehals indfandt sig ogsaa der, og istemmede adskillige af de meest liderlige, og mod Sædelighed aldeles stridende Viser, og vedblev dermed fra den ene Ende til den anden, og accompagneredes af en Klynge Lapser, som kjærligen sluttede sig Arm i Arm til Skraalehalsen. Denne for høviske Øren stridende Qvad for og paa Øjeblikket ethvert anstændigt Menneske fra Alleen, og omsider vandrede de trallende Herrer, allene, og drev endelig ogsaa derfra. - Det er beklageligt i Verden, at naar en Eiers Godmodighed og Velville tillader andre Mennesker at nyde godt af hans Forskjønnelser, at da disse Mennesker endelig skal forstyrres i Nydelsen heraf, fordi der gives Æsler, der hverken have Sands for det Ene eller for det Andet, uden deres egen Ryggesløshed, mindre Agt for Sædelighed eller Følelse af hvad de skylder deres andre Medmennesker. Sapienti. sat!!¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
J Hr. Hempels Avis af 8 Septbr. læses følgende: "Til Efterretning og Advarsel for de mange Betlere og Omløbere, som især fra Kierteminde i flere Aar, uanseet Reglementet for Fattigvæsenet af 5 Juli 1803, daglig hjemsøge Hindsholm, bekjendtgjøres herved, at Vibye Sogns Beboere have vedtaget de fornødne Foranstaltninger til at standse dette Uvæsen, og fra dettes Bekjendtgjørelse, i Overeensstemmelse med Reglementets §. 63, lader opbringe og overlevere til nærmeste Øvrighed Enhver, som antræffes at betle i Sognets Distrikt. Ønskeligt og forventeligt er det, at andre Vedkommende ligeledes opfylde de dem i saa Henseende paaliggende Pligter, endskjøndt Politiet i Kierteminde, som Erfaring har lært hidtil, uagtet al anvendt Umage, ikke har kunnet forebygge de saa iøinefaldende Uordener, saaledes som formenes de firbenede Fodgjængere, deres sandsynlige hævdede Rettigheder paa Byens Gader. Jøvrigt have Vibye Sogns Beboere, endvidere til den gode Sags Fremme vedtaget at yde Kjerteminde Byes Fattige et aarligt Bidrag i Naturalprodukter, forat de virkelig Trængende ei ved Sognets aftvungne Foranstaltning skal berøves den Skjerv, Sognet hidtil kunne have bidraget til deres Underholdning. - Vibye paa Hindsholm d. 4 Septbr. 1817. Paa Beboernes Vegne. A. Rasmussen, Skolelærer og Kirkesanger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Odense. Mandagen den 8 Septbr. begyndte den aarlige offentlige Examen i Odense Kathedralskole, som vedvarer i denne og følgende Uge. Til denne Examen er iaar fra Skolen intet Program blevet udstædt, efterdi der ifølge Anordningen og Reformationsfesten skal til denne Høitidelighed indbydes ved et trykt Program. Skolen dimitterer iaar til Universitetet følgende 12 Kandidater: H. Møller fra Odense, C. Fahnøe, fra Bogense, C. Holm fra Brahetrolleborg, J.H. Kjerulf fra Jydland, S. V. Saxtorph fra Langeland, P. C. Petersen fra Biskops taarup, J. A. Lassen fra Qværndrup, J. C. Balslev fra Haarslev, J. Tommerup. fra Dreise, C. van Deurs fra Bøstrup i Sielland, H. Aabye fra Lyøe, og C. Paludan Müller, fra Kjerteminde. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Aalborg. Den 3die September holdtes en mærkværdig Høitid paa Grevskabet Lindenborg. Dets ærværdige Eier - som efter mange Aars Fraværelse glæder i denne Tid disse sine Godser med sin Nærværelse - havde selv foranstaltet denne Høitid. Dens Hovedøiemærke var at undersøge Tilstanden af de Lindenborgske Skoler, der allerede siden 1786 have været blandt de første velorganiserede Almueskoler i Danmark, og hvis Reglementer for deres Indretning ere ordnede efter de samme Grundsætninger, som siden ved almindeligt Kongebud ere blevne anvendte ved Reformen i alle danske Almueskoler. Fra alle Grevskabets Skoler vare en Deel Børn af begge Kiøn tilstæde. J Kredsen af dem sad disse Skolers ædle og menneskekierlige Stifter, omgiven af Stiftsøvrigheden, fra Aalborg, Amtsprovsten, mange af Omegnens Hædersmænd, verdslige og geistlige Embedsmænd, samt alle Grevskabets Sognefogder, Lægdsmænd og Skoleforstandere, der med hjertelig Deeltagelse bivaanede denne Ungdoms Fest. Tilstrækkelig overbevistes man om, at Børnene i disse Skoler under forstandige og duelige Lærere havde gjort saadanne Fremskridt, at de kunde ansees udmærkede i Sammenligning med Almueskoler i Almindelighed. De læse særdeles vel, de giorde fornuftig og god Rede for de Spørgsmaale af Religionen, som deres Lærere heldig fremsatte; paa deres Fremgang i Skrivning forevistes saadanne Prøver, at de fortiente at an prises som Mønster i den Henseende. Med Regning viste de at være vel bevandrede. Før Examen begyndte, blev afsiungen No. 194 og efter Examen 193 af den evangelisk kristelige Psalmebog. Der var ingen tilstæde, som jo glædedes ved Anledningen til denne Sammenkomst og ved at være Vidne til, hvorledes taknemmelig Erkiendtlighed for de mange Velgierninger, som disse Godser i en Række af Aar har nydt under deres nærværende Besidder, gienlød ikke blot fra Ungdommen, men fra disses Fædre og Mødre og de mange af Godset, der vare tilstæde, og som eenstemmig ønskede: gid Greve Schimmelmann leve længe til Held og Velsignelse for Borgersamfundet, hvis Pryd og Glæde han stedse var! (Wandalls Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Aarhuus, d. 9 Septbr. Aldrig kunde man ønske noget herligere Høstveir end det nærværende, der bringer Velsignelse og Overflødighed over hele Landet. Allerede spores velgiørende følger deraf: Landmænd tilbøde her i Løverdags at levere Rug til 15 Rbd. Td.; en stor Forskiel mod i Fjor, men da trængte ogsaa mange andre Lande til vor Hielp, som nu i Aar selv kunne forsyne sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Det er i de senere Dage en Varme her som om det var Midtsommer. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Viborg, d. 8 Septbr. J disse Dage vedvarer endnu, Gud skee Tak! det særdeles behagelige Tørreveir med Blæst af Sydost; saa Høsten gjør store Fremskridt her og allerede er endeel indkjørt. Havren er i Aar det sidste moedne. Rugen er indsvundet meget i Kjernen og Straaet er bleven skjørt af den megen Regn. Dog kan man haabe det bliver meelrigt. Rusten har indfundet sig i Aar, som forhen, dog i mindre Grad og sildigere end sædvanlig. Straaet vil af Rugen blive kraftløst; men det indeholder og meget Græs. Kleveren har groet ypperlig i Aar. Bygget er i Almindelighed særdeles got. Paa Torvet i Løverdags kostede ny Rug 2 Rbd. a 13 Mk. Skjeppen; for det gamle paastodes 2 Rbd. 80 s., for nyt Byg 9 Mk. Skjeppen, for det gamle 11 Mk. Nyt Byg er ellers i Vesteregnen tinget bort og solgt for 9 Rbd. Tønden. De sidste omtalte 2 Par Storke reiste med deres Unger i Fredags d. 6te Septbr. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Kjøbenhavns Børs d. 12 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 443, a vista 450. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. - Rbdlr. - s. Paris 2 M. - . Spec. 460. Specier solgtes til 27 3/4 a 28 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 106 pr. 100; Oblig. 93 1/2 a 94. Norske Rigsbanksedler 24. Dito Species. 19. Svenske Sedler 7 Mk. 12 s. a 8 Mk. Disconto 10 PC.