Aalborg Stiftstidende, 1836-04-30
Spanien. Man anseer det nu i Madrid at være udenfor al Tvivl, at det brittiske Cabinet, ifølge Depescher, som ere indløbne til dets Gesandtskab i Spanien, har fattet den bestemte Beslutning, directe at indskride i Halvøens Anliggender, og at et betydeligt Antal, af Parlamentet bevilgede, udsøgte Marinesoldater ufortøvet ville blive indskibede til Biscaya, for at tage de faste Kystpladse i Besiddelse, hvorved Dronningens Tropper og den engelske Hjælpelegion ville faae friere Hænder til at agere mod Prætendenten i det Jndre af Provindserne. J London gik tillige det Rygte, at 8000 Fransk mænd ufortøvet vilde rykke over Grændsen. Spørgsmaalet, hvad de nordiske Hoffer vel ville sige til en saadan bevæbner Jndskriden i Spanien fra Englands og Frankrigs Side, skal Lord Palmerston have besvaret ved at henvise til Begivenhederne i Krakau, der i denne Henseende altsaa kom han ret beleiligt. Medens man saaledes hos Quadruple=Alliancens Magter synes at være kommen overeens om, at paanøde Spanien en directe Hjælp til at qvæle Borgerkrigen, debatterer man Procuradorernes Kammer i Madrid, om man skal søge ellers endogsaa blot tilstede en saadan fremmed Hjælp eller ikke, og Ministeren Mendizabal synes dog nu forsaavidt at haves givet efter, at han begynder at gjøre Distinctioner imellem Cooperation og Jntervention. Ved den første, meente han, ydes den bestaaende Regjering en materiel Bistand, udens at den, som en virkelig Intervention, blander sig i Landets indre Anliggender. Af den tidligere meddeelte Correspondence, imellem den engelske Eskadrechef Lord Hay og Gen. Cordova, have vi seet, at den engelske Regjering begynder at gjøre Alvor af Sagen, hvorfor ogsaa Mendizabal selv ikProcuradorernes Kammer beærede det engelske Cabinet med den Yttring: at dets Beslutninger og deres Udførelsel følge paa hinanden som Tordenen paa Lynet. Det turde ogsaa være et Beviis paa, at det fra Englands Sidel er alvorligt meent, at den engelske Udenrigsminister i Parlamentet har undveget at give nærmere Erklæringer om de LordiHay meddeelte Jnstructioner, under Foregivende af, at ensaadan Offentlighed meget let kunde hindre deres Virkning. Saaledes forestaaer rimeligviis et kraftigere Felttog paa det spanske Krigstheater, af hvilket en af Procuradorerne undersDebatterne har gjort en jammerfuld Skildring. J Provindsen Larida i Catalonien ere 4000 Familier udvandrede; Alt ler i Skræk og Angst; i to paa hinanden følgende Aar er Høsten gaaet tabt og Jndvaanerne have neppe Levnetsmidler for to Maaneder. Vover man sig ud af de befæstede Pladse, staaer man Fare for at blive myrdet. De carlistiske Røver= og Morderbander have hyppige Fordele over enkelte Detaschementer af Linietropperne og Nationalgaden, uden at de officielle Beretninger omtale dem, imedens den ringeste Fordeel, man tilkæmper sig over Jnsurgenterne, udbasunes som en afgjort Seier. Dette Medlem sluttede sin Skildring med at udtale den Overbeviisning, at Frankrig og England ikke ville tøve med en bevæbnet Cooperation, naar de først vare overbeviste om, at det var den spanske Nationalepræsentations Ønske. Da vilde Prætendenten inden faa Maaneder maatte flye det spanske Territorium; hvis ikke, vilde han som Fange blive draget til Ansvar for Kammeret og han (Talleren, vilde være den Første, der fældte Dødsdom lover ham. Saa let vil Krigen imidlertid neppe være endt. Under Vinterens Forberedelser er D. Carlos's Armee blevet tilstrækkeligt forsynet med alt Nødvendigt til et nyt Felttog. De talrige Smuglerbander gjøre det vanskeligt at afskjære den Tilførselen til Lands; ogsaa til Søes er den, trods Englændernes Blokade, bleven rigelig forsynet, da den har hele Kyststrækningen fra St. Sebastian til Bilbao i sin Magt. Naturen af det Bjergland, som udgjør Krigstheatret, begunstiger D. Carlos's Hær. Denne har der sit Hjem. Provindserne Alavas, Guipuzcoas og Biscayas Hengivenhed forD. Carloss Sag udgjøre hans Hovedstyrke. De regjeres efter egne frie Love; istedetfor Afgifter betale de aarlig en bestemt Sum, som oppebæres af deres egne, selvvalgte Embedsmænd. Deres hele væbnede Magt, mere end 50000 stridbare og velbevæbnede Mænd, staaer til D. Carlos's Raadighed. Behøves kun en Deel af denne Hær, udgjør Resten en bestandig marschfærdig Reserve; skal en stor Plan udføres, rykker den heel og holden i Marken, efter et kort Varsel. J Vendeen er det Vanskelige i en saadan Krig alblerede tidligere blevet anskueligt; i det nordlige Spanien tilbyder Terrainet ulige større Fordeele. Med ringe eller ingen Afbrydelser besidder D. Carlos hele Bjergstrækningen fra den biscapiske Havbugt indtil det middellandske Hav. Tager man hans talrige Tilhængere i Navarra, Arragonien og Catalonien med i Beregning, kan hans hele Hær vel, uden Overdrivelse, anslaaes til 100000 Mand. Paa pecuniaire Midler synes den at lide mindre Mangel end DronninChristines Regjering, hvilket er forklarligt, naar man seer hen til, at det maa være en vis Politik af Vigtighed, at Spanien ikke hjemfalder til Quadruple-Alliancen. Prætendentens Hær koster vel ogsaa mindre end Dronningens, da dens Kjærne bestaaer af de trende Provindsers Befolkning, der ik hans Sag tillige forfægte deres egne Friheder og Rettigheder.