Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-02-26
J Underhusets Møde den 6te Februar bleve Debatten over Takadressen fortsat. – Hr. Bul ver var tilfreds med Throntalen i Henseende til de udenlandske Forhold, men ikke med Hensyn til Jrland. Han dadlede Anvendelsen af Tvangsmidler, og erklærede Statssecretairens for Jrland. Hr. Stanleys Embedsvirksomhed for i høi Grad. fordærvelig; han havde tabt Jrlands Agtelse og vil tilsidst skade Ministeriets Stilling i dette Huus. Her, sagde han, ere 300 af, de Whigs uafhængige Medlemmer, forsamlede; vil man nu begynde det reformerede Parlament med Bevilgningen af en Musketsalve og Ophævelsen af Jury for Jrland, saa vil den ene efter den anden forlade Ministeriets Partie, dog erklærede han sig imod Unionens Ophævelse. - Ordvexel, hvori han kom med Hr. Stanley, gav et andet Medlem, Hr. Tennyson, Anledning til ret at udvikle Reformpartiets Grundsætninger: Han yttrede det Haab, at Ministeriet vilde stemme for Jndførelsen af den hemmelige Ballottering og for en Jndskrænkning af Parlamentets syvaarige Varighed, og hvad Kirken angik, saa yttrede han det Ønske, at den vilde simplificere sine Lærdomme; thi dens nærværende Dogmer indeholde en Masse af Modsigelser, hvilket selv mange Geistlige erkiende (hvilket da vilde blive en Reform tilgavns.) Angaaende Jrland foreslog han det vigtige Amendement (som dog ogsaa tilsidst blev forkastet) at de først skulde tilstaaes Ministeriet en Forøgelse af Magt med Hensyn til dette Land efterat i Forveien Jndvaanernes Besværinger vare nøiede prøvede, og at man vel skulde beskytte Unionen mod en voldsom Ophævelse; men dog ikke udelukke denne Gienstand fra de parlamentariske Debatter. - Hr. Macauley forsvarede Throntalen aldeles med Hensyn til Forholdsreglerne mod Jrland; angrefO'Connel haardt for hans Machinationer for at hæve Unionen og skildrede omstændeligt de høist skadelige Følger af Unionens Ophævelse og af Foreningen af to Stater med særskilte Legislaturer under een Monark, hvorved Jrland vilde komme i et saadant Forhold til England som nu Hannover, og han beviste Skadeligheden deraf af Jrlands Historie for Unionen, og af den Crisis hvori de forenede Stater nu befinde sig. Han sammenlignede Jrland og England med de Siamesiske Tvillinge, hvis Navlesnor man ikke kunde skiære igiennem uden at dræbe dem begge (Hr. Bulver har skrevet en Roman om denne Gienstand). - Jrlænderen Hr. Sheil, Ordfører for det moderate katholske Partie, fandt en forunder rig Modsigelse i Hr. Macauleys Forhold, som paa den ene Side havde indladt sig i en vidtløftig Undersøgelse om Unionens Nytte og Skade, og paa den anden Side erklærede sig for en Addresse, som giorde Ende paa alle Discussioner; dette er at byde Jrland tie, at lægge det en Laas, for Munden, uden derfor at kunne faae det beklemte og fortørnede Hiertes Banken til at ophøre (Hør, Hør!) En Mand tiltager sig den Ret, som han frakiender 8 Millioner. Han fandt Lignelsen med de Siammesiske Tvillinge meget rigtig; det er vistnok et ulykkeligt Broderskab; een Navlesnor forbinder dem; men intet fælles Livsprincip, ingen National-Sympathie, og de ere kun forbundne med hinanden til deres fælles Ubeqvemmelighed. Han omtalte Hr. Macauley som en god Kritiker og Recenscent, og priste Greve Grey som en oprigtig Ven af Jrland. (Hr. O'Connel raabte Nei, Nei!) Han var det, vedblev Hr. Sheil, dengang der blev debatteret om Unionen; dengang havde Charles Grey spaaet de Ulykker den vilde volde, og han anførte nu flere Steder af den Tale Greven holdt i Parlamentet i 1799. Hvorledes lader denne Tale sig nu forene med den Greven har lagt Kongen i Munden, den forbyder al Raisonneren; Habeas Corpus=Acten, dette Friehedens Princip, skal trædes med Fødderne. Scepteret skal forvandles til en Jernkølle og Brittanniens Storhed, de Eedsvornes Ret skal ophæves i Jrland. Gode Gud, og det er Lord Grey, endnu straalende af sin Reformseier, der tilraader sligt. O, Nei, det maae være en anden ond Aand, der gaaer igiennem Cabinettet, som i Mørket udøver sin skadelige Jndflydelse. Taleren beskyldte Hr. Stanley for ikke at kiende noget til Jrlands Forfatning; han mindede om, at den nærværende Krigskatmester, Lord John Russel, havde selv fordum andraget paa Confiscationen af Kirkens Eiendom; han anraabte Huset om at tage sig med samme Varme af Jrland som af Portugal, og advarede mod de skrækkelige Følger af en Borger= og Religionskrig. (Hans Foredrag var udmærket veltalende). - Ministeren Hr. Charles Grant tog Greve Grev i Forsvar, og sagde, at man tænker anderledes 3 Aar førend en Begivenhed og 30 Aar efter den; dengang talte han af Theorie, nu derimod af Erfaring; han bad Huset at opsætte Forhandlingen om en Gienstand til den regelmæssig kunde bringes paa Bane, og erklærede at det var uretfærdigt at anklage Hr. Stanley for Jrlands Trængsler og tilstod, at alle Ministre vare enige med ham. - Hr. Har vey dadlede Ministerne fordi Throntalen ikke havde berørt Nationens egentlige Jnteresser, thi denne forlangte Concessioner uden Opsættelse, Nedsættelse af Skatterne og deres lige Fordeling, endelig en total Kirkereform. Lord John Russel forsvarede Talen, sagde at man ikke burde svække Folkets Tillid til Ministerne; men med Rolighed oppebie Udviklingen af deres Forholdsregler; han dadlede strengt O'Connels Fremgangsmaade. - Flere Talere opstode og Debatterne blev udsatte efterat de havde varet over Midnat.