Berlingske Tidende, 1836-04-02
Ved den fjerde § af Placaten af 11te Marts 1829 er det blandt andet bestemt, at Lodtrækningen, om hvilke af de til Forstærknings=Bataillonerne udskrevne og iøvrigt i lige Forhold værende Reserver først skulle indkaldes til Dressur, skal foretages ved de Sø-Sessioner, som afholdes i de næstfølgende Februar og Marts Maaneder. Det er derhos sammesteds foreskrevet, at de paagieldende Reserver ikke skulle indkaldes til selv at trække Lod, men at Trækningen skal foretages ved Sessionens Deputerede, i Overværelse af alle vedkommende Lægdsforstandere, og Lægdsmænd. Med Hensyn til denne sidste Bestemmelse har Land- og Sø-Krigscommissairen i det andet Siellandske District andraget for Cancelliet, at i disse Districter have flere Lægdsforstandere og endnu flere Lægdsmænd ingen Forretninger ved Sø=Sessionerne, og at de, for at møde paa Stedet, hvor disse holdes, ofte have flere Mile at reise, da der ikke holdes Søe=Session paa alle Steder, hvor der afholdes Landmilice-Session. Han indstillede derfor, at de Lægdsforstandere og Lægdsmænd, som ikke have Forretning ved Sø=Sessionerne, maatte fritages for at møde ved den bestemte Lodtrækning. Som yderligere Grund herfor anførte han endvidere, at samtlige Lægdsforstanderes og Lægdsmænds Nærværelse ved den omhandlede Lodtrækning ikke syntes nødvendig, da Lodtrækningen skeer offentlig i samtlige tilstedeværende Lægdsforstanderes og Lægsmænds Nærværelse, som have Forretninger ved Sø=Sessionen, hvortil han føiede, at den Lodtrækning, der skeer paa den sidste Dag af hver Landmilice-Session for at bestemme, i hvilken Orden de Overcomplette skulle møde ved Regimenterne, kun foretages i Overværelse af de Lægdsforstandere og Lægdsmænd, som den Dag have Forretninger ved Sessionen. Heller ikke kunne de Reserver, som skulle dresseres, blive uvidende om, at Loddet har rammet dem, da de erholde Jndrulleringspasser tilsendte af Sessionen. Over dette Forslag indhentede Cancelliet Betænkning fra General-Krigscommissairen for Danmark, der var enig i, at det gjorte Forslag, paa de derfor anførte Grunde, fortjente bifald. Cancelliet kunde heller ikke finde Forslaget fra nogen Side betænkeligt, men maatte, formedelst den Lettelse for Lægdsforstanderne og Lægdsmændene, samt den Besparelse af Reiser m.v., som det vilde medføre, anbefale det til allerhøieste Bifald. Forsaavidt der ved denne Lejlighed, ligesom tidligere, har været Spørgsmaal om, hvorvidt det maatte ansees hensigtsmæssigt og meest stemmende med Mandskabets Ønske, at dette indkaldes til Møde ved Sø=Sessionerne, for selv at trække Lod, kunde Cancelliet derimod ikke ansee det tilraadeligt, da SøSessionerne afholdes om Vinteren, altsaa paa en Tid, da Reisen for Mandskabet, der kun nogle Maaneder tidligere har givet Møde ved Landmilice Sessionen, vil være forbunden med Besværlighed, ligesom det og var at forudsee, at der vilde mangle tilstrækkeligt Locale til at optage et saa stort Antal Mennesker, der ikke, som i den bedre Aarstid, kunne opholde sig i det Frie. Men man ansaae det iøvrigt for en Selvfølge, at det stod Mandskabet frit for at møde ved Lodtrækningen, naar det selv ønskede det, da det Ovenanførte kun talte imod at gjøre Mødet til absolut Pligt, og man ansaae det tjenligt, at dette, for at forebygge Misforstaaelse, udtrykkelig blev tilkjendegivet i den Placat, hvorpaa Collegiet maatte andrage.