JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Mangel paa Hyrevogne. Onsdagen den 16de Maj bleve 2de Læger kaldte uden for Vesterport, til en fattig fødende Kone. Da Forretningen var tilendebragt, nægtedes dem at blive kørte tilbage, og da Kl. var næsten 12, var det med Nød og Neppe de undgik den Ubehagelighed, at blive udelukkede af Porten. Kammerrad Nellemann tilhørte den Vogn, som befordrede dem ud. Han bad Manden om Vogn ind til Porten igjen; men Folkene nægtede det, og vare endog dristige nok til at sige at det var dem utrykkelig forbudet af Hr. Kammerraaden. Denne Tildragelse, hvortil man næsten hver Dag kan opvise Mage, pæger tydeligt nok paa det Savn som Vesterbro, (forunderlig nok, endnu lider under, nemlig af en Hyrekudsk. Der har før i disse Blade været foreslaaet en ordentlig Karetgang imellem Staden og denne Forstad paa bestemte Tider af Dagen, men skulde dette endog synes en alt for skjøn Jndretning for os, saa maatte man dog ønske at en eller flere Hyrekudske maatte faae Tilladelse at nedsætte sig paa Vesterbro. De vilde sikkert have Fragter nok, og om de end ikke brugte deres Kareter til andet, end til at fare alle Eftermiddage om Sommeren fra Runddelen til Alleporten og tilbage, for at spare de mange Spadserende den støvede, brændende, stinkende Vesterbroes Gade, imod 4 Sk. af hver, saa vilde dette kaste klækkelige Jndkomster nok af sig.
Politivennen, 1804-01-01
Et Spørgsmaal til Jurister i Anledning af en Hyrekudsk og hans Karle Opførsel. (Efter Jndsendt.) Det har hændet sig, at da en agtbar Hofbetjents Kone, med Familie, nylig spise om Aftenen den anden Helligdag inde i B. og da hun, om Aftenen 9 1/4 slet, sendte efter en Hyrevogn for at køre ud til Fredriksberg, kom Vognen og strax, men da de vare komne i den, og man sagde ham til Fredriksberg, erklærede han, at han ikke kunde køre den derud; men da de paastod alligevel, at han maatte køre dem derud, kørte han dem i Stedet for til Fredriksberg til hans Husbonde op i Vestergade ind i en liden Tvergade, for at høre sin Herres Ordre, og samme paastod at de maatte stige ud igjen da Kusken ikke skulde køre dem til Fredriksberg; da de saa forlangte at køre til Politikammeret, loe han den ud, og tvang dem tilsidst med mange Grevheder at stige ud igjen; og da Tiden var forhalet og de ingen anden Vogn kunde faae saa sildig, maatte en sygelig Kone med sit Selskab spadser. til Fods hjem. En Hr. Misner, som boer i Nabolauget, og som var Vidne til dette Optrin, klagede dem meget, og var saa artig, at følge dem ud til Fredriksberge, og sikkerlig vilde have fulgt dem hjem, om han kunde naaet Porten igjen Dette er Spestes førend den lukkedes. Facti. Jeg tilstaaer at Kudsken skulde maaskee mange Steder hen og køre sine faste Kunder, men imidlertid troer jeg dog, at en Mand, hvis Nærings Vej det er, og som skal leve af Publikum og skal køre naar han har faaet Fragt, er straffældig for denne sin Handling? Man ønskede en Jurists Svar.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Paaanken i dette Blads No. 316 har mødt den forønskede Opmærksomhed og har man i den Anledning seet følgende Avertissement i Helsingørsavisen No. 41. i Ved det kongelige Generalpostamts Skrivelse til mig af 1 de d. M. er det mig paa lagt, at bekiendtgjøre, at jeg aldeles har misforstaaet dets Skrivelse til mig af 1ste næst forhen, naar jeg i min Bekjendtgjørelse af 3die samme Maaned har anført, at jeg af det kgl.Generalpostamtet var an horiseret, at bekiende øre, at Addresserontoirets Efterretninger kunde imod den til Bringeren proponerede i ss. Erlæggelse eller og et passende til ham givende Nytaar daglig blive hvilken som helst samme attraaende Abonent tilbragt. Da derimod det kongelige Generalpostamis Ord i dets forbemeldte Skrivelse til mig af 1ste denne Maaned, ere, at jeg maatte bekiendtgiøre: at enhver Abonent kan daglig de 6 Dage om Ugen, da Addressavisen ankommer til Helsingør, lade samme afhente paa mit Kontoir. Endvidere har det kongelige Generalpostamt ved Dets Skrivelse af 19de d. M. paalagt mig at bekjendtgjøre, at ligesom det er en Selvfølge, at Abonnenterne ikke ere pligtige at erlægge meere end den sædvanlige bestemte Betaling for Avisen, naar de selv afhente samme paa Posteontoiret, saaledes er der derimod en aldeles privat Sag, under hvilke Vilkaar Abonenterne med mig kunne foreenes om, at faae deres Aviser fra Posteontoiret tilbragte. J. Hansen, Cancellieraad og Postmesten.
Politivennen, 1799-01-01
Lygtemangel. Der er adskillige Steder her i Staden, hvori man kunde ønske nogle flere (og tændte) Lygter, end der allerede er, (et Bidrag til en Fortegnelse paa saadanne Steder vil man søge at levere,) men der er intet Sted hvor de saaledes mangle, som paa Vejen fra Østerport til store Kongensgade, hvor der ikke findes en eneste Lygte. Man finder det, og man har Ret deri, utilgiveligt at Gader, hvori megen Færsel har Sted, mangle den nødvendige Lysning; men skulde det være mindre tilgiveligt, at lade total Mørke hetske i en Deel af Byen, der beboes af en Klasse Mennesker, der for en stor Deel bestaaer af Folk som nu og da tillader sig Uordener, der slet ikke kunne være Fredeligsindede velkomne.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Det var ønskeligt, at Husejeren paa Rosengaarden uden for Huset No. 121 ville være saa god og lade henlægge det paaankede Rendestensbret i Bladet No. 314 formedelst de langt udstaaende Jernstænger, hvilke er manges Ulykke. 2) Huset eller Gaarden No. 168 i Borgergaden er virkeligen saa forældet og forfalden Tilstand, at det fortjente af ny at opbygges. Det kunde maaskee, inden man formodede, skride ud, og forvolde en Ulykke.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 36 Mk. Rug, Td. 25 a 29 Mk. Byg Td.- 21 Mk. Havre Td. 16 Mk. Ærter, hvide, Td. 50 a 32 Mk. gersk Flesk. Lpd. 10 a 12 Mk. Røget dito. Lpd. 12 a 14 Mk. Æg Snesen 18 Sk. Smør Pd. 24 a 26 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Lotteri-Spørgsmaal. Da Planen for Klasselotteriet fastsætter Præmie for og efter bestemte store Gevinster, saa ønskede man af Hr. Jnspecteur Bie eller højere Vedkommende, et Svar paa følgende Spørgsmaal: Naar mit No. Udkom første Træk med 50000 Rd. om jeg da, foruden Præme for første Lod, erholder Præmie for Gevinsten, ligesom den, der følger efter samme, erholder den derfor? - eller hvorhen denne til Udgift beregnede Præmie maatte falde?
Politivennen, 1804-01-01
ønske til Officererne i Portvagterne. Rosværdig er den Orden, som nu holdes i Kirsebærgangen, som sigter til Fornøielse for for enhver, som er berettiget til at spadsere der Men ønskeligt var det, at vedkomende Officerer udsendte Patrollerne eller i det mindste Gefreiderne af Folk, som nøje kiendte hvorlænge ethvert Tegn gielder (hvilket er let at see) for ej at volde de Berettigede Ubehageligheder, hvilket var Tilfældet Løverdageftermiddag d. 26 Maj. d. A. Kl. imellem 4 og 5, da rigtige Tegn blev tagne fra 3 Ejere og de udviste af Kirsebærgangen eller nødte til at følge til Vagten. Dette traf paa 3 Fruentimmer, som meget undsaae sig for at følge til Vagten med. Men da Tegnene af Gefreideren bleve foreviste den vagthavende Offiseer i Nørreports Vagt hvorfra Patrollen var udsendt, blev dem strax tilbageleveret deres Tegn. Sligt ønsker vist enhver berettiget af vedkommende Offiserer saa meget muelig forebygget. Kiøbenhavn d. 28 Maj. 1804 J. Trondhjem, Hosekræmmer.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til Fordeel for Fattig-Væsenet. 1) Ved enhver, - endnu langt ubetydeligere Ting, hvor der er noget at see for Penge, plejer der sielden at mangle Tilskuere. Dersom der med høje Vedkommendes Tilladelse, blev bekjendtgjort, at enhver der ønskede at see det hertil nylig ankomne sieldne mærkværdige Dyr - Bebra, kunde paa en bestemt Tid, tage samme i Betragtning, imod efter Behag at erlægge noget til de Fattige; troer jeg samme dermed ret vel vilde finde sig tjent, da nok ikkun saa lod sig slig Lejlighed gaae af Hænderne, til at beskue en saa stor Sjeldenhed. 2) Var det ej billigt, at de mange Uv dkommende, der nu omstunder køre, ride eller jage igjennem Friderichsberg Allee ved Porten til samme blev paalagt en Kjendelse til de Fattige; deels for den Gjenvej og Begvemhed derved vindes; deels for den Ret de derved uundgaaelig tiltage sig, i tørt Vejr at overstøve, og i vaadt Vejr at overstænke deres gaaende Medborgere. Sikkert kunde Frederiksberg Sogns FattigVæsen, endnu have en slig Jndtægs Kilde højligen fornøden.
Politivennen, 1804-01-01
Om Fisketorvet. Mange have forundret sig over, at vore Fiskevare paa Fisketorvet selv ere saa overdrevent dyre. Men Aarsagerne dertil synes at ligge lige for Øjne. Naar man køber af anden maaskee tredie Haand, maae man naturligviis betale dyrere, end naar man tager Varene fra første Haand. Bonden, der paa Vogne, og Fiskere eller Sømænd, der i Baade og Fartøjer indføre Fisk her til Staden, ere de, som man maae vente bedst Køb af. Købte af dem maae Varene for Københavnerne ansees tagne paa første Haand, skjøndt disse sædvanligst have enten tilpranget sig eller paa Salg modtaget dem af andre. Dette Slags Forprang er derimod, uagtet Varene derved faae en Grad af Fordyrelse, ikke skadeligt, men er til største Fremtarv for Stadens Forsynelse med denne Livsfornødenhed. Man vil vel sige, saa er der jo let bødet paa Sagen. Enhver Madmoder behøver blot, at befale sin Pige, eller selv iagttage, hvis hun ingen Pige har, at købe enten af Vognene eller af Baadene og Kvaserne. Men denne Ting er alt for let at falde paa, til at man skulde troe, at der behøvedes, at skrive derom for vore Madmødre. Sagen er, vi have en Politilov, som forbyder Fiskehandlerinder at købe af Fartøjerne eller Vognene for en vis bestemt Tid er forbi. en Lov der sigter netop til at skaffe Borgerne Adgang til at købe paa første Haand. Denne Lov haandthæves, men dersom der ikke kommer nogen anden Lov til, vil Hensigten ligefuldt uagtet den bedste Opsigt ikke opnaaes. Denne, som Jndsenderen synes, manglende Lov er den, at ingen Fiskehandlerinde paa omtalte for Borgernes Jndkøb bestemte Tid maatte sees paa Vognene eller Baadene, ikke heller siddende med Fisk tilfals paa deres Stader, ligeledes maatte ingen Kbhavnske Drenge eller Pigebørn findes paa Vognene eller Baadene. Med eet Ord: Fisken paa Vogenene skulde i den bestemte Torvetid ene cog allene udsælges af den, der havde kørt Vognen did, og Fisken paa Baadene blot af de Fiskerfolk eller Søfolk, der hørte til Baaden. Dette skeer næsten aldrig nu, men en Fiskehandlerinde har allerede afkøbt den hele Ladning eller Læs, og der sælges altsaa paa anden og ikke paa første Haand. Aarsagen til det Ønske, at hele Torvet paa den Tid var ryddeligt for Fiskehandlerinder og Fiskekurver, er den, at baade Torvet blev mere brugeligt for Borgerfolk, og Madammer saavelsom Piger da ikke afholdtes fra, at benytte sig af den Ret der tilkom dem, ved de Stikpiller eller Tiltaler, ofte af meget ærerørig Natur, som en eller andre mindre sædelig af Torvets Matroner kunde ødsle paa Dem. For at disse Handlerinder ikke skulde klage over Næringstab i Torvetiden, Byens Folk ogsaa tye til dem, naar ingen Vogne eller Baade vare der, kunde dem, saalænge Torvetiden varede, forundes Plads et andet Sted.
Politivennen, 1804-01-01
Om Dyrehaugen. Dyrehaugstiden er nu snart forhaanden. Med al den Spotten med, Præken imod og Pyken over Dyrehaugens Daarligheder, den Overdaadighed og Ødselhed den giver Anledning til, og den Kedsomhed man rejser ud for med Bekostninger at hente, seer man dog alle Spotterne, Prækerne og Ynkerne selv følg Sporet. Og man sige hvad man vil, det et naturligt og uskyldigt, at en Stads Jndvaanere om Sommeren tye ud, saa ofte Lejligheden tillader, til den nærmeste Skov. At mange der gjøre ganske andet, end at nyde og glæde sig ved den skjønne Natur, at forbedre sin Helbred ved sund Luft, maadelig Bevægelse og et landligt Maaltid - det er hverken Skovens Skyld, eller dens Ejers, der velvilligen aabner den for Publikum. At maaskee de deri tilladte Søglerier kunde hielpe til en forkert Anvendelse af Dyrehaugerejserne, er mueligt. Gid disse mange Gøglerier og Narrestræger, dem man nu kan see hver Dag uden for vore Porte, og indenfor dem med, maatte forvises fra Dyrehaugen. De forøge Rejsens Bekostelighed meget, og nedbryde, istedet for at forhøje, de fornuftiges Nydelse. Der var en Tid da man troede at det var formeget, i Dyrehaugens 4 Uger at aabne Adgangen for disse Nichtsmagere til vor lettroende Almues Punge. Bladet er nu vendt. De kunne nu indsamle Landets Penge hele Aaret, og man maae indskrænke sig til det ønske, at blot Dyrehaugen maatte forskaanes for dem. En af de Ting man maatte især ønske gjorte, for at udbrede Nydelsen af Skovrejserne, var at noget Middel kunde opfindes til at komme did for mindre Betaling. En ordentlig Diligense Gang imellem Kbh. og Dyrehaugen, i bemeldte Tid, vilde maaske tjene hertil, og lønne sin Foretager. Maaskee var det ogsaa tjenligt at sætte en Taxt for øndervognene; og at lade disse bestilles og betales paa et Kontor uden for Porten.
Politivennen, 1804-01-01
Anmodning til Hr. Prise. Da De i Deres Jndbydelse bekjendtgjør, at Børn betale intet, saa ønskedes at De vilde tillige fastsætte, hvad De forstaaer ved Børn; thi dersom den, der er Elsker af at see slige Forestillinger, medtager hvad han anseer for Børn, og disse da ikke ved Jndgangen til Huset skulle ansees for Børn, men enten blive ude, eller hvad man ikke havde belavet sig paa, betale, saa var dette en stor Ubehagelighed, som et ufuldstændigt Avertissement havde afstedkommet.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den saa ønskelige Skik, som først af Tode og siden af Politivennens Udgiver forhen har været foreslaaet, at Vedkommende, der bekjendtgjorde Slavers eller andre Fangers Undvigelse, ogsaa siden naar de paagribes bekjendtgjøre dette, for at berolige Egnen, - er nu nylig, til Ære for Kommandantskabet paa Kronborg, af samme fulgt ved en Bekjendtgjørelse i Addresavisen, at en undvigt Slave var paagreben. Man haaber, at dette skjønne Exempel af andre Vedkommende følges i lignende Tilfælde.
Politivennen, 1799-01-01
En bidsk Hund i Helliggejststræde. Jndsenderen af dette forespørger sig herved, om det ej kan tilholdes Husejeren i store Helliggejststræde No. 150 at binde sin Hund, da den ej allene bider Fremmede, men endogsaa Logerende i Huset, og den som hver Dag spise hos Mad. Rostvig.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Hyskenstræde er et Pakhus eller Vognremis, hvorved den Uorden har Sted, at begge Portene aabne sig ud ad og derved betage hele Fortoget. Man haaber at Ejeren retter denne Fejl, og lader Portene brækkede aabne sig indad. 2) Daglig seer man ved Gammelstrand Gaden, ved hvilken Fiskerkonerne sidde, overkastet med hele Fiskemaver og andre Dele af Fiske. Man ønsker at det maae blive dem paalagt at enhver holder Gaden ryddelig for slige Uhumskheder lige ud for sit Stade. 3) Ved adskillige offentlige Rendebretter og ved Slamkister sees den Uskik, at naar de skulle tømmes, Skarnet da opkastes paa Gaden, længe for Vognene komme, der skulle afhente det. Dette er en Uorden som altid for de Gaaende saavelsom Omboende er væmmelig, og desuden især om Sommeren skadelig for de sidstes Helbred. Vognene bør være der paa samme Tid, da der begyndes med Opkastningen.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 66 Mk. Rug, Td. - 24 a 27 Mk. Byg Td. 20 Mk. Havre Td. - 16 a 16 Mk. Ærter, hvide, Td. 50 a 33 Mk. Fersk Flesk. Lyd 9 a 11 Mk. Røget dito. Lpd. 12 a 13 Mk. Æg Snesen 16 Sk. Smør, Pd. 24 a 26 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Fortjeneste for en Fattig, som tillige er flittig. Dersom en eller flere vilde paatage sig den Umage, i forestaaende Kildetid, at rengjøre de til Dyrehaugen Spadserendes Klæder og Fodtøj, samt være forsynet med Spejl Kam og Haandklæder, m. v., maatte saadant sikkert give god Fortjeneste. Det bekvemmeste Sted hvor dette Arbejde kunde skee, var vel ved Enden af Kristiansholms vejen mod Dyrehaugen.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaaal paa Posthuset i Helsingør. Paa Helsingørs Posthus sees følgende Plakat opslagen, angaaende til hvilken Tid at Breve, som, skulle befordres med Posten til og over Roskilde, maae være indleverede i det kgl.Postkontor i Helsingør. Da det eragtes fornødent, at bestemme inden hvilken Tid de Breve, som skulle befordres fra det igl. Postkontor i Helsingør, til og over Roskilde, bør være indleverede, paa det Postmesteren kunde have den udfordrende Tid til at iagttage det Fornødne til Brevenes ordentlige og sikre Befordring; saa bliver til alles Efterretning herved offentlig bekjendtgjort, at saadanne Breve maatte i Postkontoret være indleverede Tirsdag og Løverdag Eftermiddag inden Klokken 4. At anførte, Tids Bestemmelse maa være forandret maa man slutte, naar man læser følgende trykte af Postmesteren Hr. Canselliraad Hansen udstædte Note: Da den kongelige Post imellem Kjøbenhavn og Helsingør efter GeneralPostamtets Ordre skal afgaae herfra hver Morgen Kl. 9, saa bekjendtgjøres herved til enhvers behagelige Efterretning at Kl. 8, er den bestemte Tid, inden hvilken Brevene skal indleveres, men at jeg dog vil imodtage samme til Kl. 6 1/2 om Morgenen, da efter den Tid ingen Breve, fra hvem det end maatte være, imodtages. Pengebreve og Pakker, som med denne Post skal afgaae, imodtages Aftenen forud fra Kl. 6 til 8 og Pengebreve, som afgaae uden egen Forsegling til Morgenen Kl. 8, til hvilken Tid og Toldpakker imedtages, naar sammes Jndlevering forud om Aftenen er tilkjendegivet. Rejsende kan og blive indtegnede til at følge med Posten, naar de melde sig inden Kl. 8 om Morgenen. Brevene til Provinserne, som afgaae med den hamborgske Post, maa være indleverede Tirsdag og Løverdag senest Kl. 3, og de til Hamborg og andre udenrigske Stæder Kl. 4, dog undtages derfra de Herrer Handlendes egne Breve hvilke ligesom hidindtil modtages men ønskes dog, at bemeldte Herrer vilde sørge for, at Brevene til Provinserne ligesom og de Skibsfarendes Breve blive afleverede imellem Kl. 2 a 3 1/2, da efter saadan Tidsforløb det ikke vil blive muelig, at kunne kartere samme med denne Dags afgaaende Post. Helsingøer den 2den Januari 1804, J. Hansen. Skulde imidlertid denne ikke være anthoriseret ved nogen senere end han, af det høj kgl.Gen. Postamt udstædt Anordning, saa have virkelig de mange, som bemeldte Postdage inden Kl. 4, have indfunden sig med Breve, men ere blevne afviste endog for Kl. 3 og 3,, sand Aarsag til at harmes over en Embedsmands i saa Fald tiltagne Selvmyndighed. Ved Dagspostens Ankomst Tirsdag og Løverdag gives vel disse Dage paa den Tid meer end sædvanligt at bestille, men Pligt bliver det dog for vel aflagt Embedsmand, ved Kontorfolkene at besørge den ene Post expederet, uden at standse den andens Expedition.
Politivennen, 1804-01-01
Trende Spørgsmaale, hvis Aarsager, man ønsker hævede. 1) Hvilken er den sande Aarsag til at adskillige Dele af Volden ere tillukkede for Spadseregængerne? 2) Hvorfor er Gangen langs Muren mod Gottersgade i Rosenborghauge tilspærret i Alleen. 3) Have de tvende Rebslagere, som sysle i Blankogaden, Tilladelse til at gjøre Fortoge til Reberbaner, eller haver de taget den selv? Jf ste Tilfælde ønskedes saadan Tilladelse tilbagetagen, i sidste at man ikke taaler saadan Frihed?
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) J Politivennen har været paaanket den Uskik hos Slagtere i Helsingør, at de vilde nøde Folk til under Navn af Paahæng at betale Skank som det bedste Kød. Endelig er een af dem bleven klapsetda han overbeviistes at have nægtet at sælge en Køber 17 Pd. Oxekjød til 10 Sk. Pundet, med mindre han vilde tage et Stykke Skank til lige Betaling. Sagen kom til Proses og dømtes saaledes: Thi kjendes for Ret: Slagtermester Andreas Grub bør, for sit lovstridige Forhold i denne Sag, bøde 4 Rd., hvoraf det halve tilfalder Helsingørs Bis Fattigkasse, og den anden halve Deel Canselliraad Frus som Angiver, saa betaler bemeldte Grub ogsaa de af Sagen lovlig lydende Omkostninger. - at udrede inden 3 Solemærker under Lovens Medfør. 2) Postmesteren i Helsingør Hr. Canselliraad Hansen, lader nu daglig Adresavisen tilstille alle Abonnenterne og besparer disse dens Afhentelse.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Porten paa Muuren til Rosenborghauge er øjensynlig faldefærdig; den er allerede revnet i det midterste af Buen, og styrter snart ned. At dette ikke kan løbe af uden Ubehageligheder, for hvem der i sligt Øjeblik befinder sig neden under, indsees let, og det er derfor at haabe, at i det mindste Byen tages bort. 2) J Søndags d. 8 Juni saaes uden for Kroen i Lyngby en Gig, hvis overflødige Tjenerbræt, (hvorpaa et voxent Menneske neppe kunde finde Plads, var beslaaet med spidse Jernpigge. Man venter den Menneskelighed af Ejeren, at han vil aftage disse Pigge. Hvor grusomt kan den Drengestreg, at slige op paa Giggen, blive straffet!
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Uden for Efterslægtens Gaard paa Østergade er der et slemt Hul imellem det Rendestensbræt, som ligger uden for Opgangen til Bogladen, og Fortoget; denne Mislighed rejser sig af at en af de brede Fortogsstene har mistet sin Kant. Naar Selskabet lader sætte dette i Stand, kunde det tillige sørge for, at Brættet kommer til at ligge noget fastere. 2) J Myntergaden foran paa venstre Haand, naar man kommer fra Gottersgaden, har en Marskandiser bemægtiget sig Fortoget, baade ved lys Dag og i Mørke. 3) Man ønskede Politiet gjort opmærksom paa tvende par Lemme i Løvstrædet, som næsten indtager hele Fortoget, den første er strax paa venstre Haand fra Købmagergade, den anden xaa samme Side noget derfra. Jndsenderen kjende cem nøje, da hans Vej daglig falder derigjennem, men for en anden der ikke kjender Stæderne, er det næsten en Umulighed at gaae der, uden at falde og maaskee resikere at brække Arme eller Been, og da det er dobbelt farligt i disse mørke Aftener, saa ønskes at disse Lemme maatte forandres. 4) Fortoget paa Østergade ved No. 50 er aldeles spærret af en Amagerkone, og da, der ej er noget Bræt, nødes Folk til at spadsere paa Gaden, derfore kunde det nok tilholdes Husejeren enten at lægge et Bræt, eller opsige Amagerkonen. Trykfejl i Politivennen No. 28. Side 477 L. 8 læs: kunde det vel med billighed paalægges dem, ogsaa tc. Side 439 L. 4 istedet for Husejer, læs: Haveejer.
Politivennen, 1804-01-01
Advarsel mod et nyt Slags Tyveri. For nogen Tid siden, hændte det sig, at man opdagede, at en Kudsk hos en Udg. landsk Minister havde fundet for godt, et udtage Bøsningerne af Karethjulene og sælge dem, samt ladet indsætte andre af Jærn. Dette grove Snyderi indbragte ham en god Profit, men hældigvis blev Vognens Ejere, som havde lejet den til Ministeren, det vaer og den tyvagtige Karl slap derfra med at betale 20 Rd. Dette bekjendtgjøres til Advarsel mod slige uhørte Bedragerier.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske for Stubbekøbing. Den Tid vi leve i, udmærker sig ved saa meget godt fer Skolevæsenet, at man desmere ønsker alt hvad der paa ethvert Sted, kan befordre dets Fremme. En god Skolelærer i en Stad er ligesaa vigtig for den, som en god Læge, en god Jordemoder. Derfor synes Anm., at disse tre vigtige Bestillinger aldrig burde staae længere ubesatte, end uomgængeligen nødvendigt. J Stubbekøbing har siden 24 Marts ingen Skolegang været, og for det Menneske, der tænker, er 2 - 3 Maaneder forsømte for Ungdommen et vigtigt Tab. Maatte dog denne Tanke bevæge Vedkommende til saa hastigt mulige at afbøde Savnet!
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det paaankede Rendesteensbret paa Rosengaarden No. 121 er bleven henlagt. 2) Det paaankede Hul i Farvegaden uden for Huset No. 21 midt i Gaden, er udbedret.