Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-09-12
Denne Paastands Rigtighed har nu "Fædrelandet gjort sig til Opgave kraftigen at modvise i sidste Mandagsnum mer, og her hedder det da: "Naar der spørges, hvorfor DoHods, Lehmann ikke har indbragt Constitutionssagen for den roeskildske Forsamling, saa har han selv gjort Regnskab herfor i sit udførlige Foredrag under den foreløbige Behandling af Sagen om de stænderske Committeer, idet han har erklæret, først at den nærværende Forsamling, hverken havde Kraft eller Sind til at føre den folkelige Udvikling saa høit ud over sit eget Standpunct, at Danmark der kunde finde Fred og Hvile, og dernæst, at Man ikke længer kunde blive staaende ved Spørgsmaalet, i dets ubestemte Almindelighed, men maatte paavise en practisk Vei til at opnaae det og navnlig først maatte have Rede paa det forviklede og forqvaklede Forhold mellem de forskjellige Statsdele, hvilket han antog vilde kunne opnaaes ved de af Regjeringen foreslagne stænderske Committeer. Et Vidnesbyrd om, at denne Lehmanns Mening om Forsamlingen er sand, giver fornemmelig den Skjæbne, hans ovennævnte Foredrag havde; han havde haabet derved at reise en Discussion om Forfatnings spørgsmaalet, uden at der var Tale om denne Gang at indgive noget udtrykkeligt Andragende desangaaende, men dette Haab var meget forfængeligt; Forsamlingen viste den bestemteste Ulyst til at gaae ind paa lignende Sager; ikkun Biskop Mynster indlod sig i en Disput, ikke om Danmark, men om - Tydsklands Fremtid. Til den almindelige Grund, der ligger i Forsamlingens hele Stemning og Tilstand, kunde Man maaskee endnu for Lehmanns Vedkommende føie en speciel, nemlig det Jndtryk, den Begegnelse, der vederfores ham i Forsamlingens andet Møde, maatte gjøre paa ham. Sagen selv var den største Ubetydelighed af Verden og fortjente end ikke den mindste Deel af den Omtale, den vakte; men naar Man har bebreidet Lehmann, at han, visselig langt mindre af utidig Ydmyghed eller i Erkjendelsen af en begaaet Feil, end af en paa fanatiske Partimænd spildt ridderlig Generesitet, frivillig gav Kammerherre Castenschiold en skriftlig Erklæring, saa maa Man i høiere Grad dadle Præsidenten, fordi han ikke strax afgjorde Sagen paa rette Maade og især Forsamlingen selv, fordi ikke en Eneste løftede sin Røst for hans med Urette ansægtede parlamentariske Ret; hvad enten nu denne Taushed i hans Sine tog sig ud som Desorganisation eller som Mangel paa Sympathi for ham, saa var den lige lidet egnet til at indgyde ham Tillid til Forsamlingen."Med Hensyn til at der nylig i Stænderne har været Tale om Krondyr udenfor Dyrehaver, oplyser Etatsraad Taarup i sin nylig udgivne "Den danske Stats Først- og Jagtstatistik, at i den aabne Vildthane, findes Kronvildt kun i den store Gribskov i Sjælland, paa Godserne Frysenborg og Silkeborg i Jylland, i Amterne Haderslev og Flensborg i det Slesvigske, i Amterne Rendsborg, Neumünster, Segeberg og Trittan i det Holsteenske, men især i Sachsenwald i det Lauenborgske. Daadyr træffes endnu som Standvildt i den kongelige Vildtbane i det nordlige Sjælland, paa flere Godser i det midterste og sydlige Sjælland, ligesom i Fyen samt paa enkelte Steder i Jylland, paa Als og paa Godserne i det sydestlige Slesvig og det østlige Holsteen. Vildsviin findes kun i den kongelige Vildthane i Lauenborg, og ere bestemte at skulle nedskydes udenfor samme.