Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-05-02
Den spanske General Narvaez er et mærkeligt Exempel paa Lykkens Ustadighed. J det korte Tidsrum, af nogle faa Dage see vi ham, Seirherren fra Ardoz, Hertugen af Valencia, at omstyrte Spaniens Constitution, jage de Cortes fra hinanden, tilintetgjøre Pressefriheden, vende op og ned paa Alt i Landet, besætte de vigtigste Poster med sine Creaturer og indføre Sabel-Regimentet og den samme Narvaez, alene, forladt af Alle, (thi en i Unaade falden Minister har ingen Venner og Tilhængere) under Dragon-Eskorte at blive ført ud overGrændsen og ankomme til Bajonne, hvor han træffer den Prinds af kongeligt Blod (Don Enrique) som han, den før almægtige Narvaez, nys havde landsforviist. Der ligger i Narvaez's Fald en stor Lære, den raa Magts Tider forbi, man vil ikke gjøre nogen Napoleon mere mulig. Alle Beretninger ere enige om, at det er Ludvig Philip, der har styrtet Narvaez. Saasnart denne aabenbar begyndte at træde den spanske Constitution under Fødder, fik den franske Gesandt i Madrid, Grev Bresson, ei alene befaling til at nedlægge en kraftig Protest imod det Passerede og ethvert videre Skridt paa denne Bane, men Ludvig Philip skrev ogsaa egenhændig et til Dronning Jsabella adresseret, men egentlig til dennes Moder, Marie Christine, rettet Brev, der skal være et sandt diplomatisk Mesterstykke, og hvori han med levende Farver afmalte de Farer, der vilde blive uundgaaelige, dersom Narvaez længere forblev i Spidsen for Regjeringen, samt beviste, at Nationer, der engang have havt en constitutionel Forfatning, nuomstunder umuligt meere kunne bringes tilbage under Despotiets Herredømme; men at en klog Regjering ogsaa ad constitutionel Vei kunde finde Midler til at opretholde Orden og Rolighed i det Jndre og en god Forstaaelse med sine Naboer, uden derfor at bringe den offentlige Mening i hele Europa imod sig. Denne Skrivelse skal have gjort et dybt Jndtryk paa Enkedronningen; Uroligheder i Galicien kom til, de betydningsfuldeste Hoveder for det moderate Parti vendte Regjeringen Ryggen, en panisk Skræk traadte istedetfor den tidligere Sikkerhed, og Narvaez var uden Redning fortabt. En passende Leilighed, et Paaskud fattedes endnu men det var let fundet. J et Ministerraad den 4de f. M., som bivaanedes af Dronningen, fandt Narvaez uventet Modstand. Pezuela og Egana (Begge blinde Tilhængere af Marie Christine) vilde ikke som han i Henseende til en ny Børslov; Narvaez blev heftig, slog i Bordet og sagde: "Min Villie skal skee, eller jeg tager min Afsked! Den har de allerede, General, svarede den vel instruerede lille Dronning, der med det samme reiste sig og forlod Gemakket. Et Dødstille blandt alle Tilstedeværende overbeviste Narvaez om, at hans Fald var uigienkaldeligt, at han allerede var at ansee som moralsk død. Man bragte ham syg hjem, nogle af hans Creaturer søgte vel at hidse Tropperne til Opstand; men alle Forholdsregler til at tilintetgjøre saadanne Anslag vare iforveien trufne og to Dage derefter befandt Narvaez sig allerede paa Reisen ud af Landet, alle hans sidste Decreter vare ophævede, hans Tilhængere igjen afsatte, og han selv kun en Skygge af sin forrige Storhed, en anden Fredsfyrste, der engang i Tiden kan komme til at sælge sine Memoirer, til en speculativ Boghandler, for ikke at sulte ihiel. J Bajonne lod Narvaez Jnfanten Don Enrique bede omen Samtale; den blev ham tilstaaet, men varede kun saare kort. Man mener, at han nu vil begive sig til Paris. Hvad den østerrigske Regjering hidtil har gjort forat belønne sine kjære og troe galiziske Bønder, har saalidet tilfredsstillet disse, at de tvertimod føle sig paa det Bittreste skuffede og i Harme hvæsse deres Landser og Leer til en fortvivlet Kamp imod Regjeringen, medens en forsildig Anger over deres Grusomhed imod Adelen aabner deres Sind for en forsonlig Tilnærmelse til de saa endnu overblevne Adelsmænd. Disse vove sig atter frem af deres Skjulesteder i Bjergene, og Dembowski, der var Secretair i den krakaner Revolutions=Regjering og paa hvis Hoved der er udsat en Priis, leder endogsaa Opstanden. Resterne af det sprængte polske Parti samle sig i Galizien, og den polske Nationalsag vil maaskee endnu opnaae at blive forsvaret af de samme Bønder, der i Begyndelsen modarbeidede den med blindt Raseri. Stella, Bondekongen", skal endog have tilbudt DembowskiOverbefalingen over Bønderne, hvilket denne imidlertid har afslaaet, da Szela dog indgyder Bønderne meere Tillid, til de andre Officeerposter derimod har man allerede begyndt at vælge Adelsmænd. Russerne anlægge store Magaziner ved Grændsen og vente paa de Ting, som kunne komme.