Viborger Samler, 1849-04-10
Jndenlandske Efterretninger. J Anledning af flere til Justitsministeriet indkomne Forespørgsler om den rette Forstaaelse af de Bestemmelser angaaende Stilling og Numerbytning, som indeholdes i den 26de og 28de § af Loven om almindelig Værnepligt af 12te Febr. sidstleden, skulde jeg tjenstligen meddele Landmilice Sessionen Justitsministeriets Anskuelser i Henseende til følgende Puncter: 1) Egentlig Stilling med den Virkning, at Stilleren derved aldeles fritages for den Tjeneste, hvortil han er udskreven, kan kun finde Sted til den staaende Hær, altsaa ikke til Forstærkningen. – 2) Naar derimod Lovens § 33 tillader de der omhandlede mindre tjenstdygtige Værnepligtige, der ere udskrevne som Trainkudske eller til Tjeneste ved Armeens Depoter, Lazarether og destige, at stille en anden til samme Klasse hørende Værnepligtig, som ikke selv er udskreven og af Sessionen dertil findes duelig, da er saadan Stilling alene at ansee som en Bytning, saa at de Paagjeldende gjensidig indtræde i hinandens Sted, og som Følge deraf Stilleren kun fritages for Tjeneste indtil den af ham stillede selv kommer for Udskrivning, da han i saa Fald maa indtræde i dennes Plads. – 3 paa samme Maade kan en Forstærkningsmand træffe Overeenskomst med en anden til samme Klasse hørende Værnepligtig, som ei er udskreven, om at bytte Vilkaar med ham, saaledes at den Sidste indtræder i den Førstes Plads med Hensyn til en vis bestemt Tjeneste eller en forestaaende Udcommando, imod at Stilleren igjen indtræder i den Stilledes Sted med Hensyn til dennes Forpligtelse til eventuel Jndkaldelse. – 4) Saalænge der endnu ere fuldkommen værnefrie Jndfødte tilbage, som kunne lade sig stille, er der Jntet til Hinder for, at Forstærkningsmænd eller de i Lovens 33te § omhandlede mindre tjenstdygtige Værnepligtige stille saadanne til at paatage sig en vis bestemt Deel af den dem paa hvilende Tjeneste, dog at Stilleren er derved berettiges til at erholde Afskeeds- eller Frihedspas, men forbliver staaende i vedkommende Klasse indtil hans Tjenestetid ved samme er udløben. – 5) Med Hensyn til de under Nr. 2, 3 og 4 omhandlede Stillinger eller Bytninger bemærkes, at det ved Brevvexling mellem Krigsministeriet og Justitsministeriet er antaget, at da ingen egentlig Stilling her finder Sted, kan det ikke fordres, at den, der paatager sig en Andens Tjeneste, ei maa være over den i Lovens § 26 ommeldte Alder af 28 Aar, der er Grændsen for den, som vil lade sig stille til den staaende Hær, ligesom heller ikke Bestemmelsen i den kongl. Resolution af 10de Decbr. 1808 om at Jngen maa stilles til Forstærkningen med høiere Alder end 30 Aar, nu længer kan komme til Anvendelse, hvorimod det, under Forudsætning af den fornødne Tienstdygtighed, er tilstrækkeligt at den, der paatager sig en Andens Tjeneste ved Forstærkningen eller som Trainkudsk og deslige, ei er ældre end den, der stiller ham. Krigsministeriet har derhos tilladt at de Paagjældende stille for sig til al den Tjeneste, hvortil de i Anledning af nærværende Krig ere indkaldte. Det er iøvrigt en Selvfølge, at saadanne Stillinger ikke kunne skee paa anden Maade end den, som angives i Lovens § 26 og 28, nemlig enten for den samlede Session eller efter dennes Afholdelse for vedkommende Troppeafdeling. – 6) Den bemyndigelse, som hidtil har været meddeelt Amtmanden og Land- og Søkrigscommissairen til at berigtige Stillinger i Mellemtiden imellem Sessionens Afholdelse og de Udskrevnes Mødetid, bortfalder ifølge Lovens § 26. – 7) De Stillings-Kiendelser, som ifølge den tidligere Lovgivning skulde erlægges til Landmilicefonden og Christians Pleiehuus, bortfalde for Fremtiden. Forsaavidt Nogen, der er udskreven i Henhold til Anordningen af 23de Septbr. f. A. og derefter har stillet for sig, i den Anledning har betalt Kiendelse, bliver samme at tilbagebetale ham. Det Samme bliver ogsaa at iagttage med Hensyn til de Stillingskjendelser, som maatte være erlagte af Andre, naar Stillingen er bleven berigtiget efter den 12te Februar sidstleden, da Loven om almindelig Værnepligt blev udstedt. Dog undtages herfra saadanne Tilfælde, at Nogen i Mellemtiden inden Loven blev bekjendtgjort ved at stille for sig til Forstærkningen har erholdt Fripas, i hvilket Tilfælde Kiendelsen bliver at beregne til Jndtægt som hidtil, da Fripasset beholder sin Virkning. – 8) Da de af den hidtilværende uværnepligtige Befolkning i Kongeriget, som ere fødte i Aaret 1826 eller senere, ved Loven af 12te Februar ere blevne inddragne under Værnepligten og saaledes henhøre til Udskrivningsmassen for indeværende eller de følgende Aar, er det en Selvfølge, at saadanne ei kunne stilles for Udskrevne. - Justitsministeriet, den 30te Marts 1849. Bardenfleth.