Viborger Samler, 1848-08-29
Der tales i Viborg Amt om, at Etatsraad Bruun, Rector Olsen, Overrets=Assessor Bregendahl og Landsoverrets=Procurator Jespersen agte at stille sig som Candidater til de forestaaende Valg til Rigsdagen. Vi haabe imidlertid, at disse Mænd ville bestemt erklære sig om de Principer de hylde og som de agte at gjøre gjældende, thi ellers er det vanskeligt for Vælgerne at fatte nogen bestemt Mening herom. Etatsraad Bruun er en meget agtet og habil Mand, men han har i Stænderne med saa stor Moderation og Tilbageholdenhed udtalt sig om Princip=Spørgsmaalene, at det er sandsynligt, at han hylder Anskuelser, som nuomstunder ikke ville finde Anklang. Rector Olsen og Overrets=Assessor Bregendahl ere vel anseete forat være liberale Mænd, men de have ikke havt Leilighed til at udtale sig om flere af de Puncter, der ville komme under Forhandling, og det er som sagt nødvendigt for Vælgerne af have en fast Tilkjendegivelse; thi almindelige Talemaader afgive ikke tilstrækkelig Garanti. Hvad Overrets=Procurator Jespersen angaaer, saa har han vel havt Leilighed til at udtale sig i Stænderne, hvor han ofte har lagt Dygtighed for Dagen, men han har stundom viist en Halvhed og Jnconseqvents, hvorefter man maa antage, at han ikke altid har været paa det Rene med sig selv om adskillige Sporgsmaal, ja end ikke med saadanne, som han selv har bragt paa Bane, Man vil saaledes blandt Andet mindes, at han i Stænderne fremkom med et Forslag til en fri Forfatning, og at han, da Commissarius, herimod gjorde nogle meget uvæsentlige Jndvendinger, øieblikkelig bad om Betænkning til næste Dag, og derpaa indledede Mødet med den mærkværdige Erklæring, at han agtede at tage sit Forslag tilbage. Der laa nu hele Forfatningen, kastet til Jorden af selve Proponenten, som saaledes overgav sig uden Sværdslag. Hr. Jespersen har ofte udtalt sig for Presse-Frihed, men desuagtet har han dog i Stænderne anbefalet Cautioner for Blades Udgivelse, altsaa for Pressens Belemrelse med et for dens Frihed høist skadeligt og farligt Baand. Dette og Mere vidner om en Mangel paa Fasthed, som gjør det nødvendigt, at vælgerne erholde en fast Tilkjendegivelse af, hvilke Anskuelser Hr. Jespersen hylder. – Der er efter vor Mening navnlig tvende Puncter, hvorom Enhver, der stiller sig som Candidat, bør afgive en bestemt Erklæring, nemlig Eet- og Tokammersystemet og om det kongelige Veto bør være suspensivt eller absolut. – Jndførelsen af to Kamre vil efter vor Mening i høi Grad træde i Veien for Udviklingen af en sund FolkeAand; to Kamre ville skabe et Aristocrati, som vi nu tildeels ere frie for; de ville, om vi saa maae udtrykke os, tvedele Nationen. Man indvende ikke, at begge Kamre kunne udgaae efter frie Valg Normer; thi i selve Systemet ligger Spiren til Adskillelse, Tvedeling og Aristocrati. Folket er en Enhed, og maa derfor kun sende Repræsentanter til eet Kammer. Man vil maaskee sige, at ethvert Forslag bliver mere alsidigt drøftet i to Kamre; men denne Grund er næppe holdbar; thi Forretningsgangen kan i det ene Kammer meget vel indrettes saaledes, at Drøftelsen bliver grundig. Og frygter man for uoverlagte Beslutninger, saa har jo Kongen et Beto, som maa indeholde tilstrækkelig Garanti i saa Henseende. Og regner man det for Jntet, at to Kamre forhale og vanskeliggjøre Jndførelsen af enhver Reform, Man vil maaskee anføre, at de nordamericanske Fristater have to Kamre, Repræsentanthuus, og Senat; men hertil maa bemærkes: deels at Fristaterne danne en føderativ Republik, medens Danmark bliver et constitutionelt Monarchi, hvorved der tilstaaes Kongen et Beto, som man i en Republik selvfølgelig ikke kjender noget til, og deels, at det ikke er afgjort, at To=Kammersystemet har været til Held for America. Fristaternes Forfatning er vel et fortrinligt Værk, men behøver derfor ingenlunde at være anbefalelsesværdigt i alle Puncter. Debatterne om eet eller to Kamre, førtes i sin Tid med meget Liv i America, og Franklin, Adams og flere af Americas største Mænd, udtalte sig for Et=Kammersystemet, men bleve overstemte. Redacteuren af Fædrelandet, Hr. Carl Ploug, har i det i Hippodromet i Kbhavn. afholdte Møde meget naivt erklæret, at dette Spørgsmaal endnu ikke er uddebatteret. Skulle vi imidlertid vente med at tilegne os nogen Mening om dette vigtige Spørgsmaal indtil det i Europa er uddebatteret, saa maa vi give os en Taalmodighed, som vi haabe, at det danske Folk vil vise, at det ikke er i Besiddelse af. - Af megen Vigtighed er ogsaa Spørgsmaalet om Kongens Veto; dette maa efter vor Mening være suspensivt, et absolut Veto giver Ministrene Magt over Folket, medens dog det Modsatte bør være Tilfældet. Et absolut Veto er nemlig et partiel Absolutisme. – Vi have angaaende de forestaaende Valg, navnlig i Viborg Amt, ikke villet undlade at fremkomme med nærværende bemærkninger, i det Haab, at vælgerne ville lægge sig Samme paa Sinde. 1.