Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-11-19
Det russiske Tidsskrift Sewerna a Potschuindeholder følgende Efterretning om adskillige Russers Skjebne, som vare komne i japansk Fangenskab. "Det russiske Skib Diana, som i Aaret 1811 beseilede det østlige Hav, lagde i Juli an ved den japanske Øe Kunaschir, for der at indtage Brænd og færsk Vand. Jndbyggerne, der i Begyndelsen havde intet imod Russerne, overfaldt dem pludseligen, og toge 3 Officierer, 4 Matroser og 1 Kuriler til Fanger. J Førstningen behandlede de disse Ulykkelige meget haardt, førte dem deels til Fods, deels i smaa Fartøier til Staden Chakodade, og derfra til Staden Matmai. Paa begge Steder bleve de kastede i Fængsel. Som Aarsag til denne Behandling anførte Japaneserne det Angreb, som for nogen Tid siden var gjort paa dem af et russisk Skib, og vilde ikke troe den russiske Officiers Forsikkring, at hiint Angreb var skeet ved et russisk Kjøbmandsskib, uden Regjeringens Vidende eller Villie. Jmidlertid bleve Fangerne bragte 1812 fra Fængslet til et Huus, hvor de behandledes bedre. Uden Haab om Befrielse besluttede Russerne, paa 1 Officier nær, at tage Flugten, søge at naae Strandbredden, bemægtige sig en japansk Baad, og flygte enten til Kamtschatka eller langs med den tartariske Kyst. Natten den 24de April udførte de ogsaa deres Forsæt ved at undergrave Husets Mure. Men efter 9 Dages Vandring over høie Bjerge og ved Strandkysten, hvor de hverken fandt noget Fartøi eller vidste at forskaffe sig Føde, blev de indhentede af et efter dem udsendt japansk Detaschement, og satte under strængere Bevogtning. - J September Maaned ankom Capitain-Lieutenant Rilord med Skibet Diana til Øen, spurgte efter sine Reisefællers Skjebne, og erfoer det opdigtede Rygte, at de alle vare dræbte. Til Lykke var han klog og forsigtig nok, til ikke at bryde sig om denne Hevnens første Jndskydelse, førend han havde faaet ganske paalidelige Efterretninger. Han bemægtigede sig til den Ende en japansk Baad, og erfarede nu af en paa samme værende Embedsmand, at alle Russerne endnu vare i Live. Rikord talte med Inderlighed til denne Embedsmand, frigav igjen Fartøiet, men medtog hiin og 4 Matroser, som frivillig fulgte ham, til Kamtschatka. Han tillod i Forveien sin Fange, at skrive til sin Familie, berette den hvad der var mødt ham, og forsikkre den, at han i næste Aar ufeilbar vilde vende tilbage. Dette virkede, at den japanske Regjering besluttede at indlade sig i en Underhandling med de russiske Skibe. Den sendte derfor til sine Havne et Papir med den Befaling, at forevise samme det første russiske Skib, som landede der. Da nu i Foraaret 1813 Rikord atter ankom til Den Kunaschir, viste man ham Papiret, hvis Jndhold var: at den japanske Regjering begierte af den russiske Grændsecommandant en officiel Bekræftelse paa, at det paa det japanske Gebet skete Angreb var et Privatioretagende. Rikord forføiede sig nu hurtig til Ochosk, og bragte i September en saadan Bekræftelse fra Civilgouverneuren i Jrkuk og Commandanten i den Ochoskiske Havn. Jmidlertid havde Gouverneuren i Matmai allerede faaet befaling, at sætte Russerne i Frihed, naar Rikord holdt Ord, de fik ogsaa bedre Værelser og Føde, en bedre Behandling. Den 7 Oct, havde Rikord den Glæde, igjen at kunne omfavne alle sine Reisefæller, som af Japaneserne rigelig forsynede med alt hvad de behøvede, ankom d. 10 Oct. velbeholden til Komtschatka.