Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-03-23
(Jndsendt.) Til Berigtigelse af de Puncter, Hr. Godsforvalter, Andersen i Sundby har anført til Forsvar for den Fremgangsmaade, der er brugt imod Gaardfæster P. A. Bøn i Flintinge, og som findes anførte i Lollands-Falsters Stiftstidende Nr. 28 af 5te Marts d. A., oplyses herved: ad 1. At P. A. Bøn ved Synsforretningen den 24de April 1844 hverken havde Føde- eller Sædekorn, er urigtigt, thi det Fornødne deraf var paa Loftet. ad 2. Da flere Heste og Kreaturer vare døde, solgtes en Deel Ho for at complettere Besætningen, og da Foderet ikke altsammen kunde gjøres i Gjødning, solgtes endog Fylden af Dynerne, for derfor at kjøbe Gjødning, hvilken, istedetfor det frasolgte Hø, kom Gaardens Jorder tilgode. ad 3. Ved den sidste Synsforretning havde P. A. Bøn fuld Besætning ved Gaarden, og at den var laant ham af en anden Mand til at forevises ved Synsforretningen, samt at den Dagen derefter var borte derfra, er aldeles falsk, thi hele Besætningen af Heste, Vogne, Plove, Harve, Seletøi m. m. blev ved Gaarden efter Synsforretningen, og Gaardens Bestyrer har, med Undtagelse af de Jnventariesager, som Hr. Forvalter Andersen den Dag P. A. Bøn blev kastet ud, nemlig den 29de Juli 1845, lod flytte til Skolelærer Olsens i Fæste havende Gaard, med den samme Besætning siden drevet Gaarden. Hvorfor berører Hr. Forvalter Andersen ikke denne Flytning af Jnventariestykkerne fra P. A. Bøns til Skolelærer, Olsens Gaard? ad 4. Af det beslaglagte Korn havde P. A. Bøn kun solgt nogle Tønder, og dermed betalt de ham dengang affordrede Hoveripenge, samt 1/2 Tde. Byg til Gryn til Føde for Familien og Folkene. ad 5. At P. A. Bøn ikke havde større Afgivter at udrede end Godsets øvrige Bønder, er ligeledes usandt, Nabogaarden, som havde 2 Fæstere, hvilke kort efter hinanden maatte forlade Gaarden fordi de ikke kunde svare Afgivten, modtoges af 3die Fæster, Niels Jensen, der dog erholdt Moderation, uden at P. A. Bøn nød saadan, skjøndt hans Gaard i Eet og Alt kan sættes i Klasse med Niels Jensens. ad 6. Hvorledes det, at P. A. Bøn forundtes beneficium paupertatis kan anføres til Fordeel for Hr. Forvalter Andersens Adfærd imod ham, forstaaes ikke, og hvad Hr. Forvalteren mener med, at P. A. Bon er bleven favoriseret ved at meddeles foranførste beneficium er ogsaa uklart. Er det rigtigt, Hr. Forvalter, at en i Embede værende Skolelærer, nemlig Olsen i Flintinge, har en Bondegaard i Fæste, at en Eiendomsmøller, nemlig Peder Madsen, ligeledes er Gaardfæster, og derhos endog har en Huuslod i Fæste, hvorpaa Huset er nedrevet; at De fornylig nægtede Gaardmand Christen Høy i Nagelstider paa Grund af Alderdom vilde overlade Gaarden til sin Søn Jørgen Christensen, at kunne fæste Gaarden til denne Søn, skjøndt han tilbød den samme Jndfæstning, enhver Anden vilde give. Saadan Begjæring har De nægtet flere gamle Mænd, og af hvad Grund, Er det sandt, at naar Fæsterne levere deres Landgilde og Tiendekorn, de, foruden at give topmaal Tønde, maae give Overmaal paa hver Tønde leveret Sæd, der endog er affordret og erlagt f. Ex. af P. A. Bøn med 1 1/2 Skpr. af 1 1/2 Tde. Hvede, og naar de ikke have villet give et saadant Overmaal, ere hjemviste med deres Læs, Hvis det er sandt, hvormange Tønder Sæd andrager da saadant Overmaal aarligen, som Fæsterne have leveret Hr. Forvalteren meere, end den, de skulde levere til Herskabet, 8.