Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Ved den almindelige Indretning er det nødvendigt, for at Savningen kan gaae Hurtigt, at Vandhjulet er meget lidet, kun omtrent 1 Alen i Tvermaal, paa det at det hurtigen kan fuldende sin Omsnoening, da der skeer kunnet Snit for hver Gang det breies om. Dette gjør det da fornødent, at ethvert saadant lille Hjul faaer en meget stor Mængde Vand, siden dettes Vægt eller Stød kun virker paa en saa meget kort Vægtstang; men da det alligevel paa denne Maade ei kan gaae meget fort, saa erdet endvidere fornødent, at betjene sig af meget grove og plumpe Savblade, som ere i Stand til at udholde den Vold, der fordres til at gjøre et Onit af omtrent en heel Tomme eller mere. Men et saadant grovt Savblad, bortriver da og af den Stok, der skal saves, en halv Tomme eller mere i Breden, foruden at den Vold, hvormed det mere river end skiærer Træet itu, gjør Orettet ei alene meget laadent og skrubbet, og følgelig siden ei alene langsommere at glatte og behandle med Høvlen, men meget ofte rives det i Splinter, som gjøre det mere eller mindre ubrugeligt. Ved denne Behandlingsmaade, især til noget tynde Bord, bortgaaer i Savspor og Savspaaner lige indtil en Trediedeel eller mere af alt det Træ der saves, foruden at de saavede Bræder derefter blive af øiensynligere ringere Værdie end om de vare behandlede paa en lempeligere Maade. - Ved fine og tynde Blade spares nu ei alene mere end det halve af hvad der nu spildes og Produktet blev meget bedre, men ogsaa blev det mueligt at drive en Sav med meget mindre Vandmasse, naar det ved en ordentlig Mølle=Indretning anbragtes et Vandhjul af mangedobbelt saa stor Radius, som det almindelige. Men da hvert Savblad nu for sig kom til at udrette meget mindre end paa den gamle barbariske Maade, saa blev den forædlede Savningsmaade umuelig, dersom der ei endnu maatte anvendes mere end eet Blad ved hvert Møllehjul, thi hverken kunde det ene Blad udrette saa meget, at det kunde betale Omkostningen, paa det hele Mølleværks Anlæg, eller nær det fornødne Antal Bord skiæres. Desuden vil det da vel erkjendes barbarisk, at node en Maskineier til med sin Maskine ei at maatte udrette mere end en sjette eller ottende Deel, af hvad han ved den kunde udrette, eller tvinge nogen til med Tilsidesættelse af en bedre, fordeelagtigere og ædlere Mechanisme at vedblive en mere raa, for Eieren og Landet mindre fordeelagtig. - uden Forespørgsel eller Tvivls Opkastning havde derfor Consul Moe, som ei saae flere, forandret stie gamle Save til de finere Savmøller, hvormed, som sagt, ethvert Vandhjul kom til at drive 7, ja 9 eller flere Suvblade isteden for eet af Gangen. Sandsynligen skjære samtlige 7 eller 9 Blade alligevel tilsammen ikke synderligen flere Bord end forhen et eneste; men de skiære dem ulige bedre, de spare en betydelig Deel af det Træ, der ellers blev skaaret bort i Spaaner, og det saaledes behandlede Savfabrikar vinder i Handelsværd maaskee 16 a 20 Procent. For Consul Moes Anvendelse af denne Savemaade talede dertil den Omstændighed, at Aaen, som skulde drive hans privilegerede Save, havde efterhaanden ved Tilløbets Bortledning til andre Sider, eller af anden Aarsag aftaget, saa der med de gamle Save næsten ikke udenden kort Deel af Aaret kunde arbeides. Ved at nedbryde en af de gamle Save, flyttede han den nu fra den forrige Aae til en anden faa hundrede Skridt derfra, der, ogsaa paa hans Eiendom, var vendrigere, vel og ellers beqvemmere. Men nu gjordes ham den dobbelte Jndvending mod disse sine Saves Drivt, at han med Bevilling paa tre Save, hvorved fra Arilds Tid er forstaaet 3 Savolade, nu drives 28 eller flere Savblade, og at han egenmægtigen har nedlagt sine gamle Save, og ved et andet Vandfald anlagt nye, til hvis Drivt han altsaa ingen Bevilling havde. Han truedes altsaa med at miste sin Bevilling til at drive Savbruge, fordi han for dristede sig til at ombytte en gammel med en nyere ædlere, øiensynligen for ham 22 det almindelige fordeelagtigere Savningsmaade, at bortsave i Spaaner de to tredie Deele mindre af hans og hans norske Skoves Træ, at gjøre Skovproduktet en Snees Procent mere værdt, dertil at anvende et Forskud af sin Formue af nogle Tusinde Rigsdaler, og at gjøre dette Anlæg paa et Sted, hvor der var Vand og Adkomst, medens den gamle Bevilling, af hvilken han skattede, kun hjemlede ham Ret til at save slette Bord paa en ødslende Maade, ved en Aae, som nu havde ophørt at give Vand. Det er underligt nok, at der i Tider, hvor der gjøres Fordring paa Agtelse for Humanitet og det modsatte af Barbarie, kan gjøres ForædlingsJndustrien saadanne Jndvendinger. Udfaldet til hans og de bedre Saves Fordeel er da heller ikke tvivlsomt,