Aalborg Stiftstidende, 1836-12-10
Blandede Efterretninger. De Vanskeligheder, det danske Sprog har at kæmpe imod i det Slesvigske (Sønderylland, har foranlediget et Forredrag af Hr. Candidat Orla Lehmann i Trykkefriheds selskabets Generalforsamling den 4de November 1836. Det indeholdes i Kbhvnspstn. Nr. 335 og 336. Det er Hr. Lehmanns Hensigt at foranledige benævnte Selskab til at anvende passende Midler, til at bevare det danske Sprog i Sønderjylland, idet mindste i den Deel af samme, i hvilken det endnu er Hovedsproget, paany at opfriske dets Reenhed og saaledes at forhindre dets Undergang blandt de circa 185,000 Mennesker, der i benævnte Provinds endnu enten udelukkende eller dog fortrinsviis tale det, og af hvilke en stor Deel bruge det, ikke blot som det daglige OmgangsSprog, men tillige som Kirke= og Skolesproget. Af den historiske Skildring af Fortidens Forhold, forsaavidt de have havt Jndvirkning paa at fremme eller hindre det danske Sprogs Almindelighed i denne Deel af dets gamle Hjem som Forfatteren begynder sit Forredrag med, tillader Rummet os kun at optage følgende Brudstykke: "Af stor Big tighed vilde en Anordning af Frederik den Tredie have været, at nemlig alle Slesvigske Sager skulde afgives til det danske Cancelli, hvis dette virkelig var kommet til Udførelse, men han døde et Par Maaneder efter, og dermed faldt denne Sag reent bort. Jkke meere frugtede et Andragende fra det kjøbenhavnske Universitet, at alle Studiost i i Slesvig og - som man desværre tilføiede - i Holsten, skulde tilholdes paa Kjøbenhavns Universitet deres Studia at fortsætte. Om Frederik den Fjerde fortælles vel, at han gjorde sig megen Umage for at faae den danske Kongelov indført i Slesvig, men for det danske Sprog gjorde han, saavidt vides, ikke det allermindste. Dette kan imidlertid ikke siges og Christian den Sjette; thi dreven - mere af sit religiøse Sind, end af Statsklogskab, bestræbte han sig for at faae det Danske indført som Kirkesprog overalt, hvor Menighederne vare reent danske. De udførlige Undersøgelser, som i denne Henseende bleve anstillede, give et sørgeligt billede om den Forfatning, hvori det tidligere Sprogtyranni havde kastet den danske Almue i Slesvig, men de derimod trufne Foranstaltninger vare kun halve Forholdsregler, og bleve det endnu mere ved deres Udførelse, som for største Delen betroedes til Tyskere; - i alt Fald indskrænkede de sig til Skole- og Kirkevæsenet. Vigtigere er derfor, hvad der er skeet i den senere Tid, hvilket, som bekjendt, især bestaaer deri, at Anordningerne, - idet mindste nogle iblandt dem - ved Siden af den tyske Orginal medgives en dansk Oversættelse, at der i Skolerne gives nogen Underviisning i Dansk, og af de vordende Embedsmænd fordres et Slags Beviis for nogen Jndsigt i dette Sprog. Men deels ere disse Forholdsregler, som man seer, meget ufuldstændige, deels vakte de lige fra Begyndelsen af megen Opposition derved, at de udvidedes til Holsteen. Om dette Punct troer jeg at have udtalt min Mening med tilstrækkelig Tydelighed. I Hovedsagen er det derfor endnu som for, Landet regjeres paa Tysk af tyske Embedsmænd, og efter tyske Love og Sædvaner; Retten pleies paa Tysk, ja det gaaer saa vidt, at Dommene, hvor ingen nye Anordninger indeholde udtrykkelige Bestemmelser, afsiges efter Romerretten, uagtet den, ne ikke blot ikke er gjældende Lov, men det endog er forbudt, at citere den for Retten; Contracter, Skjøder, Testamenter o. s. v. affattes paa Tysk af tyske Advocater, og alt det endog der, hvor Almuen ikke forstaaer et Ord Tysk Gudstjenesten og Skoleunderviisningen holdes paa mange Steder i dette Sprog, hvor det store Fleertal af Befolkningen er dansk; - med eet Ord, det er kommet saa vidt, at hvor det Danske ikke endnu er aldeles udryddet, der bliver det meere eller mindre behandlet og for en Deel ogsaa betragtet som et Povelsprog. Jeg skal ikke længere dvæle ved at udmale Billedet af den Fornedrelse, hvori det danske Sprog og Nationalitet, og dermed den danske Almue holdes i Slesvig; thi jeg er vis paa, at jeg her har berørtyen Streng, som lettelig vil finde Gjenklang i ethvert Bryst. Kun skal jeg, forinden jeg forlader denne historiske Udsigt over dets hidtilværende Skjæbne i det omtvistede Grændseland, endnu tun anføre, at Oprettelsen af det for Slesvig og Holsten fælles Regjeringscollegium paa Gottorf Slot, og af en fælles Overappellationsret i Kiel, samt den uventede Redligeholdelse af det fælles Statholderskab, mere end nogensinde tilforn har sammenknyttet Slesvig til Holsten, og fjernet det fra Danmark. Jeg tiltager mig ikke nogen Dom over disse Foranstaltningers Hensigtsmæssighed, men indskrænker mig til den bemærkning, at det danske Sprogs Udsigter i Slesvig derved have lidt et større Rederlag, end ved alt, hvad der hidtil er skeet i denne Retning.