Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-12-28
Alle de til Forstærkningen hørende Mandskaber, der ikke først have tjent i Linien, ere i Fredstider forpligtede til paa befaling at indfinde sig i de for dem anviste Exerceerskoler, for at øves i Vaaben. J Krigstider ere de forpligtede til at gjøre samme Tjeneste, som de Regimenter eller Corps af Linietropperne, som ere dem anviste. Jøvrigt forbeholde Vi Os at give de nærmere og yderligere Bestemmelser angaaende bemeldte Mandskabers Jndkaldelse, som Vi, med særdeles Hensyn til den Udvidelse, Værnepligten har faaet ved denne Vor Forordning, maatte finde fornødne. – § 44. Med Hensyn til Borgervæbningerne skal det indtil videre have sit Forblivende ved de gjældende Anordninger; men Vi ville tage under nærmere allerhøieste Overveielse, i hvilke større Kjøbstæder Oprettelsen af active Borgermilitser, der ligesom andre Linietropper skulle staae under den i Provindsen commanderende Generals befaling, og til hvilke Byens 22 Aars Værnepligtige, naar de anmelde det for den aarlige Session, af denne kunne udskrives, maatte kunne tilstedes. – § 45. Ligesom Ansættelse i Krigsreserveneller ved Forstærkningen ikke skal være Nogen til Hinder i at erhverve Borgerskab i Kjøbstæderne saaledes kan heller Jngen, paa Grund af Tjeneste ved et borgerligt Corps, gaae ud af Reserven eller Forstærkningen, undtagen forsaavidt han bliver ansat som Officier ved et Corps, hvis Officerer udnævnes af Os Selv. Hvilken Jndflydelse derimod Borgerskab skal have paa Forstærkningsmandskabets Jndkaldelse til virkelig Tjeneste, vil blive bestemt i den i § 43 nævnte Anordning. – § 46. Jhvorvel Forpligtelsen til at tjene i Armeen i Regelen ophører med 38 Aars Alderen, vil dog enhver Undersaat være pligtig til, naar Fædrelandet udsættes for fjendtligt Overfald, da paa Opfordring af Os, eller af dem, som af Os dertil ere bemyndigede, at gribe til Vaaben, for, saavidt han formaaer, at medvirke til at afværge saadant Overfald, i hvilken Henseende, det vil have sit Forblivende ved den allerhøieste Forordning af 3die Juni Den i Onsdags Aftes i det skandinaviske Selskab afholdte Forsamling var ene og alene viet Erindringen om den ligesaa geniale som eiendommelige svenske Digter Bellmann. J den store Forsam 3 og lingssal var der i denne Anledning opstillet et Transparent, der optog hele Salens Baggrund, og hvori Jdeen og en Bellmansk Apotheose særdeles heldigt var udtrykt, og med stor comisk Styrke og poetisk Skjønhed componeret af vor fortreffelige Marstrand. Efterat Formanden havde meddeelt Selskabets Medlemmer en Beretning om flere af Selskabets indre Anliggender, hvoriblandt, at der denne Aften atter var indmeldt til Optagelse et Antal af 146 nye Medlemmer, aabnedes Festen med Afsyngelsen af en Sang af den bekjendte Poul Rytter. Derpaa besteeg Hr. Cand. Ploug Talerstolen og udviklede i et frit Foredrag Hovedtrækkene i Bellmans Liv og Characteer, hvilket han indledede med en Udsigt over hiin Tidsalders historiske Betydning for Digtekunsten i Sverrig, navnlig den Jndflydelse, Gustav III. havde havt paa dens Udvikling. Da dette Foredrag var endt, blev den Fredmanske Epistel No. 25 afsunget af Medlemmer af Studentersangforeningen, hvorpaa den ene af de her tidligere optraadte Bellmans-Sangere, Hr. Tellefsen, foredrog et andet Bellmansk Digt. Nu besteg den Digter - som Hr. Ploug yttrede sig - der allerførst har aabnet de Danskes Øine for Skjønhederne i de Bellmanske Sange, og ved at anvende dem i sine egne originale Arbeider har forplantet dem paa Folkets Læber, Prof. J. L. Heiberg Talerstolen, og udviklede i et aandrigt, med de fineste bemærkninger gjennemvævet og ægte attisk Salt kryddret Foredrag den æsthetiske Betydning af de Bellmanske Digte, et Foredrag, som det er at haabe, ligesom de tidligere i Selskabet holdte, vil blive trykt og saaledes skjænke en langt større Kreds den Nydelse, det i Onsdags Aftes beredte det skandinaviske Selskabs Medlemmer. Saavel efter dette Foredrag, som hele den øvrige Deel af Aftenen bleve flere Sange, for Størstedelen Bellmanske afsungne. Havde man saaledes al Grund til at være tilfreds med den Selskabet beredte aandige Nydelse, svarede derimod det trufne Arrangement med Hensyn til den øvrige Deel af Aftenen, som skulde være en Efterligning af en svensk "Sexad, ingenlunde til Deeltagernes Forventning, idet man i ingen Henseende havde taget de tilbørlige Hensyn til et saa stort Antal Personer, som det, der var forsamlet, nemlig henved 600. Man vil vel derfor i Fremtiden vende tilbage til den tidligere Maade at tilbringe Aftenen paa, naar de egentlige Selskabsanliggender ere tilendebragte.