Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-10
Oversigt. af Dagens udenlandske Nyeheder. (Fortsat) Over Europas opklarede og ved sine Sæder udmærkede Hoffer, maae man ikke forglemme at henvende sin Opmærksomhed paa de Monarcher, som har deres Sæder i de mindre cultiverede Deele af Jorden. En nye Kongestat er dannet paa Øen Haiti eller Domingo i Vestindien, og man har nye Efterretninger af 16de Juni d. A. om dette Lands Tilstand og Kongens Person, der, som bekiendt, var tilforn Negerslaven Christoph og nu Kong Henrich den første. Han er en Mand af en kjæmpemæssig Figur, besidder et rasende Mod, og er over alt Begreb hævngierrig, da han f. Ex. engang erfarede, at eet af hans Regimenter, som var commanderet af en Munk, var gaaet over til Fienden, saa lod han alle Fruentimmer af denne Farve i sit Rige nedsable. Han sætter megen Priis paa sin høie Figur, er forfængelig, meget haard, men holder tillige strengt over sine Love og beskytter de Fremmede, som respectere dem. Skatter inddrives med Nøiagtighed, Toldsvig og utilladelig Handel forhindres, og man kan reise med største Sikkerhed; Landet, men blot efter et af ham selv undertegnet Pas. Men han soutinerer sig dog vanskelig paa Thronen, da han er altformeget Tyran, for begiærlig efter Penge og tillige for ødsel, og han vil formodentlig engang ligge under for Pethion, som er af en ganske anden Charakteer og en langt bedre Mand. Forfatteren til disse Efterretninger landede i Cap Henry, fordum Cap Francais, i denne Sommer. En Neger-Officeer kom ombord for at visitere Skibet; han var klædt i en smuk blaae Uniform, havde et meget martialsk Udseende, var overmaade høflig og spurgte meget begiærlig om Nyeheder fra Europa. Captainen paa Skibet og Passagererne bleve bragte til Hertugen af Marmelade, en gammel africansk Neger paa 60 Aar, af et meget blidt og indtagende Udseende, og som er meget elsket saavel af de Jndfødte som af Fremmede; derpaa kom de til Baron Dupuy, Kongens Privat Secretair, som man udgiver for en anden Taleyrand, og som seer meget huul ud. Kongen kommer sielden til Cap, men Kronprindsen Johan var der, han seer ud som en god ung Mand, men uden udmærkede Evner, han udviiste megen Velvillighed Det giør et besynderligt Jndtryk paa Europæere, som komme fra de øvrige vestindiske Øer, og ere der vante til at see Negerne behandles som Slaver, at komme til Domingo, hvor de ere Herrer. Den prægtige Stad Cap Francois, hvor der tilforn boede 60 til 70000 Mennesker er aldeles forfaldet; hist og her beboes Husene af nogle Reger= og Mulat Familier; af mange staae blot Murene; Træer og Buske groe op imellem dem og Græs paa Gaderne; kun nogle faa Huse, som beboes af Engellændere, og Amerikanere holdes i fuldkommen Stand; samme Ødelæggelser af skiønne Huse og Plantager forefandt ogsaa Forfatteren paa sin Reise inde i Landet. Naturlige Følger af Krigens Ødelæggelser, Handelens Standsning og Folkemængdens Formindskelse, maaskee ogsaa af Negernes naturlige Ladhed. Christoph er dog ikke ligegyldig ved sin Lands Cultur, han søger at ophielpe den, at kalde Lærde og Konstnere ind i sit Land under store Løfter; han har for nærværende Tid en Deel Agentere i Hamborg, som giøre store Bestillinger. Aldrig formaaer Frankerige at tage denne Colonie tilbage, som i sin Tid var rigere og vigtigere end alle de vestindiske Øer tilsammen. (Fortsættes.)