Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-08-05
Vi maae nu undersøge den Stilling hvori Nationen befinder sig og opsøge de tienligste Midler for at forbedre det Onde, som er fremkommet af gamle Aarsager og som derpaa er bleven formeret ved den fiendtlige Hensigt og det slette System, som man siden har fulgt. – Den Skildring som Finantsministeren vil overlevere dem om sit Departements Tilstand vil opklare dem om dets Forfald og Forlegenhed; den vil opvække de Cortes Jver for iblandt de Hielpekilder, som Nationen endnu besidder at udvælge de passeligste for at bestride de indgaaede Forpligtelser og Statens Byrder. Undersøgelsen af denne Gienstand vil bestandig mere overbevise dem om, hvor vigtigt og paatrængende nødvendigt det er, at den offentlige Credit bliver grundet paa den uomstødelige Grundvold af Retfærdighed, Troeskab og den samvittighedsfulde Jagttagelse af de indgaaede Forpligtelser. Denne Grundvold er Kilden til Creditorernes Rolighed og Lykke, til de inden, og udenlandske Capitalisters Tillid og til den offentlige Skats Overflødighed, og jeg opfylder en hellig Pligt, som min Kongelige Værdighed og min Kierlighed til mine Nationer paalægger mig, med det største Eftertryk at anbefale denne vigtige Gienstand, til de Cortes. Rettergangens Forvaltning, uden hvilken ingen borgerlig Selskab kan bestaae, har hidindtil ene og allene beroet paa Øvrighedspersonernes Ærefølelse og Retskaffenhed; men da den nu bliver bygget paa bekiendte og faste Grundsætninger, saa forskaffer den Borgerne nye og stærkere Grunde til at forlade sig paa den. Disse Sikkerheds Grunde ville endnu blive forøgede naar Reformen af vore Lovbøger erholder den Fuldkommenhed, som man kan vente af Aarhundredets Jndsigter og Erfaringer. – Den indre Forvaltning foraarsager Vanskeligheder, som ere foranledigede af gamle Misbrug hvilke endnu have taget til i de sidste Tider, de allerede trufne Indretninger ville ogsaa forbedre meget heri. - Land- og Søemagten udkræver især min Opmærksomhed. Jeg vil fremfor alting beskiæftige mig med at beskynde deres Organisation paa den fordeelagtigste Maade, da jeg vil forbinde denne saa agtværdige Classes Jnterresse med den fornødne Sparsomhed; for at opnaae dette Formaal regner jeg især paa Folkets Patriotisme og gode Villie, og paa dets Repræsentanteres Viisdom, paa hvilken jeg forlader mig med en fuldkommen Tillid. – Vi haabe, at Gien oprettelsen af det constitutionelle System og de Udsigter, som den lover for Fremtiden, ville tilintetgiøre alle de Paaskud, som en ond Villie i vore Colonier kunne betiene sig af, at de ville befordre Tilveiebringelsen af Roligheden i de Sydamerikanske Provindser, som endnu befinde sig i en Giærings= eller Oprørs-Tilstand, og at de ville giøre Anvendelsen af alle andre Midler ufornødne. Dette vil blive Virkningen af det Exempel paa Maadehold og Agtelse for den offentlige Orden, som denne Halvøe fremstiller. Den retfærdige Stolthed, som tilhører en saa ædel Nation og de vise Love som ifølge Constitutionen ville bringe Fortidens Lidelser i Forglemmelse, og forene alle Spanier om min Throne. - Vore Forhold mod de fremmede Lande udvise i det hele den fuldkomneste Harmonie. Jeg undtager blot derfra nogle Vanskeligheder, som, uden at have forstyrret den bestaaende Fred, dog have givet Anledning til Discussioner, hvilke ikke kunne blive tilendebragte uden de Cortes Medvirkning og Mellemkomst. Af dette Slags ere de standsede Undehandlinger med de Nordamerikanske Frie stater angaaende begge Floriderne og Louisianas Grændser. Der finde ogsaa Discussioner Sted angaaende Occupationen af Monteviden og nogle Spanske Besiddelser paa den venstre Bred af Platafloden. Omendskiøndt en Sammenstødning af forskjellige Omstændigheder hidindtil ikke har tilladt at bringe denne Discussion til Ende, saa haaber jeg dog, at den Retfærdighed og det Maadehold som finder Sted ved vore diplomatiske Grundsætninger ville frembringe et Resultat, som vil være ligesaa hæderfuldt for Nationen, som svarende til det politiske System, hvis Opretholdelse nu er Grundvolden for den Europæiske Politik. Regiering en i Algier synes at ville fornye sit gamle Forhold og sine Angreb. For at forebygge Følgerne af denne Mangel paa Overholdelse af de gieldende Traktater, saa indeholder den defensive Tractat, som jeg i 1816 underskrev med Kongen af Nederlandene, at en respectabel Søemagt skal forsamles i Middelhavet for at beskytte Skibsfartens og Handelens Frihed. – Det tilkommer Kongerigets Cortes at begrunde alles Lykke ved vise og retfærdige Love og at beskytte Religionens, Kronens og Borgernes Rettigheder. Det tilkommer min Værdighed at vaage over Lovens Udøvelse og Opfyldelse, og især at vaage over Monarchiets Grundlov, som er en Gienstand for alle Spaniers Ønske, og en Støtte for alle deres Forhaabninger; dette vil være min behageligste og bestandige Bestræbelse. Jeg vil anvende al den Magt hertil, som Constitutionen har tilstaaet den Kongelige Auctoritet, og jeg venter deraf al min Hæder. For at fuldende et saa stort og ædelt Foretagende anraaber jeg ydmyg om det Væsens Biestand og Oplysning, som er Aarsag til alt det gode, og om den aabenhiertige og eftertrykkelige Medvirkning af de Cortes, hvis Jver, Talenter, Patriotisme og Hengivenhed mod min Kongelige Person lader mig forhaabe, at jeg i deres Midte vil finde alle fornødne Midler for dette store Formaal, paa saadan en Maade ville de fortiene den Herviske Nations Tillid, til hvis Repræsentantere. de ere udnævnte. Præsidenten svarede derpaa.