Berlingske Tidende, 1784-04-05
London, den 12te Martii. Endelig synes Coalitionisternes Hydra at være overvundet, og de offentlige Sager begynde igien at faae deres ordentlige Gang i Parlementet. Da Hr. For havde i Mandags gjort det sidste Forsøg, for om mueligt at sætte Hr. Pit i Frygt, og at trænge sig med sine Venner ind igien i Regieringens Embeder, men han kun ved en eneste Stemme var kommet igiennem med sin vidtløftige Resolution, om hvis Jndhold vi nyelig meldte, tabte Coalitionisterne Modet, saa at da Mutinybillen i Tirsdags kom fore, som man havde truet med at indrette kun for en Maaned, gik den igiennem for 12 Maaneder, uden at det kom til Omstemming derover, Følgende er det fornemste af hvad som forefaldt ved denne Leilighed: Mutinybillen var den første, som eftet Forretningernes Orden kom fore, og Huset forvandlede sig derover til en Committee, hvori General Helvard præsiderte. General Smith sagde, at han havde vigtige Gienstande, hvortil han maatte opfordre Husets Opmærksomhed, nemlig hvad der var forefaldet ved Armeen i Jndien, hvor det skulle være kommet til en Fegtning imellem de Kongelige og Compagniets Tropper, dersom ikke den høist Commanderende over de Kongelige havde ved Sindighed og Eftergivenhed forhindret Ulykken. Hr. Pitterindrede Generalen om, at dette ikke i mindste Maade havde at giøre med de nærværende Gienstande. Efter nogle andre Sagen uvedkommende Taler, begierede Krigssecretairen, at Mutinybillen maatte strække sig fra den 25de Martii 1784 til den 25de ejusdem 1785. - Sir Matthew Ridley begyndte en meget pathetisk Klagesang over at Unde husets Anseelse var falden, og at Overvægten kun af en eneste Stemme i forrige Nat, var desværre et sørgeligt Beviis derpaa. Hvad han i sin Livstid aldrig havde formodes at see, det saae han nu, nemlig at Lemmerne i Underhuses (han sagde aldrig Factionen i samme vare overvundne. Han følede alt det sørgelige og frygtelige, som var forbundet hermed, og hvad der meest smartede ham, var, at Nationen selv havde bestridet og overvundet dens egne Representantere. Aldrig drømte han om dette. Publicum havde gjort fælles Sag med Kongen, og ladet sin Representantere i Stikken. Men da det nu engang maatte saa være, og Nationen tog det nye Ministerium uforanderlig i Forsvar og Beskyttelse, saa var intet mere tilovers, end at man fra Oppositionens Side ikke længere opholdte de offentlige Forretninger. Han for sin Deel vilde, for at vise hvor meget Fædrenelandets Vel laae ham paa Hiertet, give sin Stemme til en Mutinybill paa 12 Maaneder. Da Fortrydelsen endnu engang tilsidst mindede ham, raabte han, at de nu værende Ministre havde saa yderlig fornærmet Huset, at han, og formodentlig flere andre i Parlementet vilde tage i Betænkning, om det mere var nogen Ære at have et Sæde i samme. - Hr. Drake meente, at dersom han tog det i Betænkning, saa vilde dog andre ærlige Folk holde det for en Ære. Han lykønske Nationen, fordi Constitutionen og Underhusets Ære fik Liv igien. Dersom det kom til Omstemming over Mutinybillen, vilde han give sin Stemme til en paa 12 Maaneder, og han haabede, at enhver i Huset vilde sig Amen, hvoraf reiste sig en Latter. – Hr. Porvis irettesatte sin Ven Hr. Ridley, fordi han havde sagt, at Ministrene havde Folkets Stemme paa sin Side. Efter hans Mening vilde Folket snart indsee sin Blindhed. Ham forekom det, som omden unge Minister var bleven ansporet til at overvinde Underhuset (han sagde heller ikke Factionen). Jdeen indeholdt noget Stort, og see, han udførte det. Derpaa skiældte han paa dem, som havde forladt Coalitionens Partie, og vare gaaet over til Ministrenes, hvorved Overvægten paa hans Venners, Lord Norths og Hr. For's Side stedse var blevet mindre. Han roeste Hertugen af Portland, talede om Underhusets, eller rettere hans Parties fornærmede Værdighed, delede Ministrenes Tropper i Underhuset i 3 Divisioner og declamerte endnu engang imod Overløberne. Hr. Pitt beundrede Hr. Povis's Jndsigt i at afdeele Tropperne, og troede, at han best kunde dømme derom, da han som en Mand der har Kappen paa begge Skuldrene, og som en Spion, der havde været i begges Leyr, rigtigst kunde dømme om begge Armeernes Beskaffenhed. Dersom Hr. Ridley vilde at det skulde ansees som et Tegn paa hans Patrotismus, at han gav sin Stemme til en Mutinybil paa 12 Maaneder, saa kunde dog dette ikke vel siges om Hr. For og Lord North, der endog for faae Dage siden havde erklæret sig for en indskrænket Bill. Man taler om, at Huset er bleven overvundet af Nationen; og af hvem, spurgte han kan det med mere Ret overvindes end af dem, som lade sig Repræsentere i samme, og af dem, som give dette Huus sin egentlige Tilværelse. Hr. Powis fandt sig fornærmet over at Hr. Pitt havde kaldet ham en Spion; hvorpaa denne svarede, at han ikke havde kaldet ham en Spion, men allene lignet ham ved en saadan. - Hr. For vilde ikke tillade, at Hr. Pitt fik Aarsag til at tilskrive sig Seyeren, og gik derfor heftig løs paa dem, som havde forladt hans Partie og gjort et med Ministrene Han kaldte dem Folk, som havde understøttet den Amerikanske Krig, og derfor aldrig vare til nogen Nytte, men holdte bestandig med dem, som havde Magten i Hænderne, ved hvilke Ord nogle ville have bemærket et Sideblik af Lord North, som han kastede til sin Ven Hr. For, og der syntes at tilkiendegive, at disse Herrers Venskab er blevet noget koldere. – Hr. Arden angreb Hr. For med Varme, fordi han dømte og udlod sig for frit om dem, der havde forladt hans Partie, da de ikke vilde skride til de Yderligheder, som han havde i Sinde. Hr. For undskyldte sig med, at han ikke havde meent alle, som understøttede Ministrene, men allene visse Folk. Der blev endnu talet meget; men da det kom dertil, at Stemmerne over Billen paa 12 Maaneder skulde samles, blev den bevilget, uden at det kom til Omstemming, - J Onsdags gik ogsaa Alting ganske roeligt af, og de til Søevæsenet fornødne Penge bleve uden Omstemming bevilgede. Ligesaa i Gaar, da de Ostindiske Sager kom for Directeurerne maatte i Underhuset indgive en nøyagtig Angivelse over deres Finandser og Formues Beskaffenhed, der er overdraget en Commission til Undersøgelse. Adskillige havde noget at indvende imod disse Angivelsers Rigtighed, og Hr. Lufhington, en af Compagniets Directeurer erklærede den selv for upaalidelig. Overalt synes man at være deri enig, at Compagniet kan i visse Maader ansees for insolvent; men om det vil treffe ind hvad Hr. For paastod, nemlig at Nationens, og dens Credits Undergang vil blive en uvilkaarlig Følge af Compagniets, er en Sag, som allene Tiden kan udvikle. - Man veed, at dersom Hr. For ved at mynstre sine Hielpe tropper i Parlementet ikke havde fundet, at han maatte giør Halt, vilde han i denne Uge lade følgende Resolutioner paa sere: 1) At Hr. Pitt havde ved sit Raad til Kongen foraarsaget Uenighed imellem Hs. Majestæt og hans troe Under huses Lemmer; 2) at Hensigten med dette Raad var, at indføre en uindskrænket Magt; 3) at Hr. Pitt skulde i Underhuset aflægge Regnskab for sit Forhold. Herpaa vilde han ved Stemmer have Hr. Pitteerklæret for ubeqvem til meere af have Sæde i Underhuset. Dog blev alt dette lykkeligviis tilintetgjort, og Hr. Honywood, en Parlementslem for Kent og en Ven af Lord North, kom endnu i Mandags Aften Klokken 6 til Staden, for at give sin Stemme i Underhuset, ellers skulde Coalitionisterne ikke engang have havt Overvægten af en eneste Stemme.