Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-01
Det er nu den niende Periode, Sorde Academie har oplevet. Fra et af den Absalonske Slægt stiftet Bernhardinerkloster, som det lige indtil dets Ophævelse 1580 havde været, blev det 1686 af Kong Frederik 11. indrettet til en Friskole for 60 unge Mennesker, hvoraf den ene Halvdeel skulde være Adelige, og den anden af Borgerstanden. De nøde Underholdning og Underviisning under en Præses, en Rector og 5 Hørere. J Fundatsen anfører Kongen som Aarsag til denne Skoles Oprettelse, at Skolebørnene i Trivialskolen paa Frederichsborg Slot meget forsømtes, og at de hverken kunde holdes tilbørlig i Tvang og Disciplin, eller til Lærdom og Optugtelse, fordi Kongen ideligen holder Hof paa Slottet, og de der daglig med gemeene Hoftjenere kunde have Omgjængelse, hvoraf Ungdommen bliver meget forført og forkrænket." Jkke unteressant vilde det være at høre nogle af Fundatsens Bestemmelser. De Lønninger, der bleve tilstaaede de ved Skolen Ansatte, vare ubetydelige, naar de sammenlignes med vore Dages Lønninger. Forstanderen skal have, foruden Underholdning for sig, sin Kone og sine Folk, fri Værelser, og aarlig Løn 200 Daler, 12 Alen engelsk Klæde, 12 Al. Foerdug, 12 Alen Sardug, 12 Al. Lærred. Skolemesteren, som skal være en Magister artium, aarligen 100 Daler, 8 Al. engelsk Klæde, 8 Al. Foerdug, 8 Al. Sardug, 8 Al. Lærred, hver Locat eller Medhielper 10 Daler, 6 Al. engelsk Klæde, 6 Al. Foerdug, 6 Al. Sardug, 6 Al. Lærred, en Hommelmand, som skal have Opsigt med Abildhangene &c., 4 Daler om Aaret. Forstanderens Hustrue paalægges det, at have Tilsyn med de Qvindfolk, som tjene Skolen, at der faaes Hørfrø, spindes og gjøres Lærred, og andet Boskab til Skolens Behov. Skolebørnene skulde gaae til Bords om Middagen Kl. 10. og om Aftenen Kl. 5. Førend de staae op at læse fra Bord, skal man lade oplæse et halvt Capitel af Bibelen, derpaa hvad vocabula der er lært den Dag, fremsige en Sentence og udtyde den &c. Naar første Lectie er læst, om Morgenen Kl. 7, skulle Børnene gives en Suppe af Øl og Brød og noget Smør og Brød. Hvor stræng en Skoletugt der end bestemtes, forbydes det dog Skolemesterne og Locaterne, "at bruge nogen Ferle eller slaae nogen under Ørene, hvoraf nogen kunde fange Skade paa Hørelsen, eller i anden Maade komme til Ulykke." – Christian IV. forandrede Skolen til et adeligt Academie, 1623. Selv en Ynder af og Mester i de ridderlige Øvelser, hvorom det kostbare Sølvstykke, han udenlands vandt i Ridderspil, og som opbevares paa Konstkamret, endnu vidner, vilde han skaffe den danske adelige Ungdom Leilighed til at kunne finde den Undervisning hjemme, de ellers med saa stor Bekostning maatte søge uden for Riget. J Begyndelsen blomstrede Academiet meget, deels fordi Christian IV. tog sig saa ivrigen af det, deels fordi Personer af høieste Rang studerede her. Det fik nu 5 Professorer, og Læremestere i Musik, Danse, Ride- og Fegtekonsten, saavelsom i Krigsøvelser. Jstedetfor at man i vore Dage vil skaffe unge Mennesker en høiere Dannelse ved at lade dem reise udenlands, saa søgte man den Gang ved det forøiske Academies Oprettelse at afholde dem fra saadanne Reiser, fordi, som det i Jndledningen til Christian d. 4des Fundats hedder, Adelens Børn med stor Farlighed, Møje og Bekostning sendes udenlands, og en stor Deel af dem ikke opnaae hvad de søge at finde, da de bortsendes for unge, og ingen Adeligs Søn skulde derfor have Tilladelse at reise udenlands, førend sit 19de Aar. Jntet Fruentimmer turde komme til Sorøe Academie, uden det kunde være en Moder eller Oldemoder til eet af Børnene, men de turde ikke tage nogen Jomfrue med sig, og Academiet havde saaledes i en vis Henseende faaet sin gamle Klosterform igjen. Jngen Academist skulde bære Kaarde, Rappiir eller andet Værge, og endnu mindre gjøre noget Parlement eller Slagsmaal. Lærerne blev det, besynderligt nok, paalægt, aldrig at bruge det danske Sprog, men selv give Ungdommen Anledning til Øvelse i fremmede Sprog. Ogsaa skulde der prækes Tydsk, ikke Dansk. De Jnstrumenter, der skulde læres at spille paa, var Lut og Viol di Gamma. Ved Academiet var ogsaa ansat en Boldmester, der skulde undervise i at lege med Bold og Raquetter. - Jkke allene Kongens egen Søn af andet Ægteskab, Grev Waldemar Christian, men ogsaa fire holsteenske Prindser, fandtes fra 164146 blandt Academisternes Tal. Ogsaa havde Stiftelsen udmærkede Lærere, som en J. Meursius, J. Burserus, S. H. Stephanus, V. Beringius, o. a., hvis Navn er berømt i Literaturen, og som ikke bidroge lidet til at forøge Stiftelsens Glands. Men adskillige Omstændigheder forenede sig om at give Academiet sit Banesaar. Hvad der i Freden fremblomstrer, henvisner lettelig i Krigens Dage, og hvad der hæves ved Nyhedens Glands synker alt for ofte igjen, naar denne bliver mattere. Den Krig, som Frederik III. indvikledes i, og den Afsmag, Adelen syntes at have faaet for en Jndretning, der paalagde dens Børn for mange Baand og Jndskrænkninger, var Aarsag i, at Academiet allerede 1665 maatte ophæves og gjøres til en latinsk Skole, halv for adelige og halv for borgerlige Børn. Denne vedligeholdt sig indtil 1734, altsaa i 79 Aar, men blev i samme Aar nedlagt. Kong Christian Vl. var betænkt paa at gjenoprette Sorøe Academie, og næsten af samme Aarsager, som Christian IV. stiftede det, nemlig for at sætte den adelige Ungdom istand til at undvære Udenlandsreiser. Men den skulde ikke lære her Alt, hvad der læres paa egentlige Universiteter. Begyndelsen blev gjort med at nedrive de gamle Munkeboliger, som paa den Tid endnu stode, og i deres Sted opført nye Bygninger. Men Christian Vl. døde uden at fuldføre sit Værk, og Academiet fik ikke sin ny Fundats førend 1747, af Frederik V. Det blev høitideligen indviet d. 27 Juli f. A. Aaret derpaa forærede Holberg Academiet sine Godser Tersløsse og Brorup, som f. A. bleve oprettede til et friherligt Lehn med Navn af Friherskabet Holberg. J Erections Patentet anføres som Grund for denne Ophøielse, den langvarige Tjeneste, som Holberg havde beviist Kongen, Sammes Fader og Farfader, og endnu herefter agtede at bevise. J sit Testamente af 1748 begavede han endvidere Academiet med sit øvrige Landgods, som ei var indbefattet i Baroniet, 12000 Rd. i Penge, sit Bibliothek, og 1000 Rd., hvis Renter skulde anvendes til dets aarlige Forbedring. Mærkeligt er det, at medens han saa rundeligen betænkte Sorøe Academie, bestemte han i sit Testamente en svag Søstersøn, han havde i Bergen, kun 30 Rdlr. aarligen. Stiftelsen var nu atter opstaaet af sin lange Dvalle i forherliget Glands, og mange Adelige tyede derhen. J denne Periode havde den Lærere, som Kraft, Sneedorf, Schytte o. a., hvis Arbeide endnu bære Præg af den blomstrende Tilstand, hvori Academiet befandt sig. Academiet havde sit eget Bogtrykkerie, fra hvis Presser Schyttes Værker, Krafts Mekanik og flere ypperlige Arbeider udgik. Men det synes aldeles ikke at ville længe trives som blot Stiftelse for den adelige Ungdom, og det fik en ny Fundats 1782. Foruden Adelens skulde nu ogsaa Embedsmænds og andre brave Mænds Børn have Adgang der Men Academiets Forfatning i denne sin sidste Periode, var maaskee den mindst heldige blandt alle. Academisternes Tal stod i de nyere Tider i alt for ringe et Forhold til Lærernes, og tilsidst blev Stiftelsen aldeles ikke besøgt. Dette foranledigede P. A. Heiberg til 1798 at gjøre nogle vittige Anmærkninger derover i sin Sproggrandskning. Fra 1747 til 1789 have studeret her 206 unge Mennesker, hvilket udgjør i Gjennemsnit omtrent 5 aarligen, naturligviis et ubetydeligt Antal, med Hensyn til den Bekostning, Academiet udfordrede, og de Midler, det havde at raade over. Dets Jordegods udgjør 3761 Tdr. Hartkorn. J Aaret 1813 rammede Stiftelsen det store Uheld, at Academiebygningen med Bogsamlingen og andre videnskabelige Apparater, afbrændte. Ogsaa kom den i en betydelig Gield ved anvendte Bekostninger og Forbedringer, og først nu seer man sig istand til at give den en fornyet Virksomhed.