Berlingske Tidende, 1814-08-15
Allerede i September Maaned 1813 tilkiendegav Grev Chaban mig de store Vanskeligheder, med hvilke han havde at kiær paa forat bestride Udgivterne og sikkre Gagen for October Maaned til Udgangen af Aaret 1813. Den 15de September overratte han mig en ny Beretning med et hosføiet Buger, hvor han søgte at bevise den uundgaaelige Nødvendighed af at udfinde et Middel til at bestride Udgivterne i dette Fierdingaar og de tre første Maaneder af næste Aar. Han lod mig vide, at han efter October Maaned ikke mere indestod for noget, og maatte erklære mig, at han ingen flere Fonds havde at anvises til Levnetsmidler, Artillerie og Jngentiuevæsenet. Af Krigscontrirutionen paa 48 Millioner vare først 10 Millioner indkomne, og disse vare sendte til Storarmeen ved Dressen. Det 13de Armeecorps kunde derfor intet erholde af denne Contribution, som i øvrigt umuelig vilde indkomme altsammen, da de Jndvaanere, som vare paalagt de nørste Bidrag til den, toge Flugten. J Begyndelsen vilde jeg, forat bestelde, disse Udgivter, giøre Brug af den Fuldmagt Keiseren havde giver mig, og ifølge hans Befaling af 17de Januar paatagde jeg de 3 Departementer i den 32te Militairdivision Centime additioner (S. c. en Cen time paa hver Franke af deres Afgivter). Men jeg erfarede snart at de indkommende Summer vare ubetydelige, at vor Stilling Dag for Dag blev betænkeligere, og at Skatminigeren, som befalede Cassererne at sende alle Penge til Wesal, satte os i den største Forlegenhed og saaledes overlod ostil de Midler vi selv havde sæhnde. Grev Chadan, som til samme Tid indsendte mig en Beretning om Kassens Behold, hvilken Beretning jeg havde forlangt af ham for rigtigere at kunne bedømme vor Stilling, løs mig vide at han ikke mere vidste hvad han skulde foretage sig; han havde udtøiet alle Hielpe kilder, ja endog laant Penge af Told- og Droits runis Kassen, at elle Tienestens Grene standsede, og at kun det hele endnu gik som ved et Slags Tryller. Jeg varede Grev Chaban, at Armeens Jnteresse i et Øeblik, da vi vare ganske at skilte fra Frankrig og fra Keiser Napoleon, kravede hastige Hielpemidler, at vi, i den critiske Stilling, hvori vi befandt os, vilde paadrage os Brøde hvis Tienesten skulde lide i en Stad som Hamburg af Mangel paa Penge, medens Banken frembød store Hielpemidler, og var det eneste Middel til at redde Armeen. Vid Decretet af 16de Juni og en Skrivelse, som indeholdt dette nærmere Forklaring, var angaaende Krigscontributionen fastsat, at 20 Millioner skulde erlægges i rede Penge, 10 Millioner i Bons af Staden Hamburg og 10 Millioner i Levnetsmidler og andre Leveringer. Af de 30 Millioner rede Penge skulde 10 Millioner sendes til 1 Dresden, for dermed at betale Storarmen, og 20 Milloner skulde til laanes paa den hamburgske Bank i Vexler, saaledes at der hver Maaned skulde indløses for 2 Millioner Vexler, fra første October af 1813 til 10de August 1814 at regne. Man kunde ansee disse Vex, 3 ler som Anviisninger paa Banken i Hamburg. Men denne sidste og f. yderste Forholdsregel skulde kun sættes i Værk i høieste Nødstilfælde, he og førend jeg forordnede samme lod jeg mig af Grev Chaban give en 3 Beregning over vore Udgivler og Fornødenheder. Efter Grev Chahans Beretning beløb de tilbagestaaende Summer, som egsaa min i Ordre af 13de December udviser, sig fra 1ste Juli 1813, med et Jndbefatning af Fornødenhederne til Enden af November Maaned, til en Sum af 12,542 664 Franker 30 Centimer. f. Denne uhyre Sum, Nødvendigheden af fremdeles at sørge for sig Udgivterne til Artilleriet, Jngenieurræsenet og Hospita erne tillade 6 mig ikke længere Betænkning med Hensyn til den Beslutnin, jeg u maatte tage; og en Ordre af 2den November bestemte, at Banten i skulde lægges under Beslag for Afdrag af de 48 Millioner, som Staden i skulde betale. Jeg forsøgte endnu at undgaae dette Onde, idet jeg i ved den Commission, som Bankens Forsegling var overdraget, lod og Kiøbmændene underrette om at jeg vilde afstaae fra dette voldsomme f. Middel, naar Hamburgs Kiøbmænd vilde forbinde sig til maanedlig i at lilveiebringe de for dette Aar nødvendige Fonds. Grev Chaban og General Grev Hogendorp, som vare Medlemmer i af denne Commission, meldte mig, at Kiøbmændene efter et Forløb af 3 fem Dage slet ikke vilde indgaae nogen Forpligtelse, og at der intet i andet blev tilbage end at bemægtige sig Banken. Efterat saaledes først alle Hielpemidler og Forsøg forgieves vare gjorte, efterat man havde gjort det muligt for Kiøbmandsskabet at 5 vedligeholde Bagter, gierde den assolute og fuldkommen beviste Nødvendi hed mig det til Pligt at bemægtige mig dette Depet, og overlod i jeg til Kiøbmændene forholdsviis at bestemme den Sum enhver kunde i faae at yde til Krigscontributionen, forat faae Banken tilbage. Jeg indgav Beretning om denne Forholdsregel til min Regiering, og udviklede de i Grunde, der havde gjort den nødvendig. Den Commission, som havde i modtaget Bankpengene, var sammensat af Mænd, hvis Rang og Redelighed ydede den største Garantie. Den aflagde ved et regelmæssig i offettet skrivtligt Document Vidnesbyrd om Bankens Behold, de forefundne Pengesorter, og forvarede med Omhyggelighed Bankens Bøger.De tagne Bankpenge bleve anvendte til Hespitalerne, til Troppernes og de franske Civil og Militairadministrationers Underholdning i og Lønninger, og til Fortsættelse af Artilleriets og Jngenieurer nes Arbeider, hvorved 25,000 Mand bleve bevarede for Fædrenelandet. Forat ordne Anvendelsen af disse Bankfonds paa tilbørlig Maade er befalede jeg, at man under Grev Chabans Styrelse skulde beholde de sædvanligen ved Skattens Administration iagttagne Former, idet jeg i forbeholdt mig at aabne en Credit i Overeensstemmelse med de til mig stilede Ansøgninger. Alle de Betalinger, som skeete i Hamburg, kunde betragtes som om de foretoges i Regieringens Navn. Det tilkommer derfor den Finantscommission, som kom i Grev Chabans Sted, at bevise, hvorledes og hvortil de tagne Bankpenge ere blevne anvendte. Man traf Anstalter til at smelte Sølvbarrerne, for deraf at præge en Mynt. Dette Foretagende er ledet med største Kyndighed og strængeste Redelighed. Commissionen kan, saasnart Deres ung, stæt forlanger det, aflægge et meget nøiagtigt og omstændeligt Regnskab om sin Administration.