Viborger Samler, 1832-08-12
2veste Postefterretninger. Frankrig. "Deutsche allg. Zeit." indeholder følgende mærkelige Skrivelse fra Frankrig i Juli. Ved den bekjendt Proces, som Le National havde at bestaae med de saakaldte Assommeurs, kom Meget, der angik det lavere Politie, for Dagens Lys. Ved den næste Process, som samme Blad har at bestaae i næste Maaned angaaende Begivenhederne i Juni, vil vel meget blive bekjendt angaaende den høiere Politieregionshøiere Agenter. En saadan høiere Agent kan være rig (en af disse, General Paræk har 40,000 Fr. Renter, som han allerede erhvervede sig i Revolutionen da han vidste at forskaffe sig en Assignatplade til sin Privatbrug); hos en saadan Agent er det ofte vanskeligt at afgjøre, om han er blot Jntrigant eller blot Agent; thi sædvanligviis er han begge Deele. En vis Gulbert spillede Hovedrollen i Junibegivenhederne. J Julirevolutionen spillede han sandsynligviis allerede en Provocateurs Rolle hos General Dubourg. Men da Tingene dengang toge en uventet Vending, undlod han ikke at skrive sig sine tidligere Yttringer tilgode, og saaledes kom han i Ny som en ivrig Patriot, især ved General DubourgsVidnesbyrd. Den 5te Juni spillede han en lignende Rolle; han kom til Carrel og sagde, at han havde det Ærinde, at bringe denne til Marschal Clauzel. J Forveien havde han sagt til Clausel, at Carreønskede at tale med ham. Da Begge nu vare samlede i hans Nærværelse, ventede Enhver af dem paa Meddelelser af den Anden. Carrel troede tilsidst, at Marschal Clauzel havde betænkt sig, og gik igjen. Guibert ledsagede nu ogsaa Carrel til Laffitte, idet han ligeledes foregav, at Laffitte ønskede en Samtale; denne fandt Sted i Salonen i Damernes Nærværelse; man sagde intet Andet, end hvad der alt for længe siden havde staaet i Tidenderne; Laf sitte spurgte, om et Ministerium af venstre Side var muligt, Carrel meente, at der var ingen Forsonning, mulig mellem Kongen og den venstre Side, og at Ludvig Philip intet bedre kunde gjøre, end at træde af. Denne sidste Yttring lægges nu baade ham og Marschal Soult i høi Grad til Last. Guibert foregav nemlig, at handle efter Marschal Soults Ordre, og, for at skaffe sig Tiltroe, fortalte han nogle Jntriguer, der senere ville blive bragte paa Bane i Kammeret. J Øvrigt er det vist, at, Marschal Soult den 5te Juni gav Kongen det Raad at opgive sit Spil og takke af, og dette er Grunden til hans nærværende Unaade. Hans militairiske Bestræbelser den 6te Juni kunde ikke bringe hans Raad den 5te i Forglemmelse. Guibert havde altsaa sikkert en Mission; men han spillede to Roller; Udfaldet gjorde nu, at han forlod det nye, allerede tabte, Partie og vedblev at spille det Gamle, nemlig at agere Angiver. Man er nu ogsaa paa Spor efter den, der ved Ligtoget bar den røde Fane. Lafayette paastaaer at kjende ham, og siger, at det er en Jtaliener, ved Navn Borgia, som han selv tidligere har anbefalet til en liden Post ved Politiet. Ved Toget viste Farverne sig med en egen Fane Farverne skulle ogsaa først have givet Jld paa Dragonerne; men nu have et stor Antal Vidner meldt sig, der forklare, at Farvernes Tog bestod med faa Undtagelser af Politiespioner. J dette Tilfælde havde altsaa Politiet selv provoceret Blodsudgydelsen. Polakkernes Anliggender, der skulle sendes til Algier kan vel afgive et Beviis for vor Politiks Foranderlighed. Da Ostrowski første Gang havde en Samtale med Rigni om dette Anliggende, sagde Sidstnævnte: "Men, mine Herrer, hvad have De da for en Jnteresse i denne Sag; det er jo ikke Dem, man vil sende bort." Dette var meget paafaldende af Rigni, i hvis personlige Characteer der ligger meget Hæderligt. J Øvrigt sagde han saa Minuteefter hiin drøie Yttring: "Mine Herrer, Man vil ingen Polakker sende til Algier, selv ikke dem, der frivilligen ville gaae derhen; thi med det Første have vi Brug for Polakkerne her. En Uge derefter sagde Rigni til den samme Ostrowski: "Regjeringen bliver ved sin befaling og Polakkerne maae til Algier.