Berlingske Tidende, 1811-01-07
Ved Frue Geheime-Conferentsraadinde Grevind11an just Vind Elises os paa Boller den 28de November 1810. ikke var det Din ophøiede Stilling i Borgersamfunden, Ikke den Dig anbetroede RiisdomIkke din tilbagelagte høie Alder, der bed Tanken at dvæle ved Busskibet om din Bortgang ;Men udmærket Religiøsie i Grundsætninger og Foleiser, Fast Tild til Gud i alle Tilfælde, Sand Fæddernelands Kierlighed, Sindig Overlæg for Beslutningen. og Standhaftighed i dens Udförelse, Retsind og Klogskib i ethvert Foretagende, Oprigtighed i Venskab, Trofasthed i Yndest Bldhed i Omgang, og vennehald De tagelse: Moderlig Omhed mod elskte hörn, og ivrig Omhu for deres Oplragelse i Gudslygt og Dyd Omsorg for Undergivne og Crede over deres Vel, Helpsenhed endog mod Fremmede, der syntes saaden Godhed værdige: Disse og flere fortrinlige Egenskiber, som prydede den Aand: maae hos enhver, der paaskiønnede de finde Værd, opvække det oprigtige Önske at Din ædle Tænke- og Handlemaade maae vorde de kommende Slægter et gavnligt Mønster, paa sand Christendom nik om et Dyd og virkson. Daad. selv de Marge, der efter dit Sten føle Takkepligten mod Dig skalle vel dit Minde tillige erindre hvid Da især en te hos dem, Takkepligten maa den Evige, i hvis Haand Da ansaae Dig alene som Redskab. nen Ham, som den vi alle bet takke og ære, elske og lyde Saaledes ville vi nu ogsaa forberede os tilmed Dig, Forklaredel at kunde prise den Algode Hisset, hvor alt er Fryd og salig Fred. Løverdagen den 22de December behagede det Gud ved en salig Død at bortfalde min tilskelige Onle Forvalter Christopher Fremmen ved Westerbyegaards Gods i Siælland, i hans Alder 66 Aar og næden er Maaned efter 4 Ugers haarde Lidelser; hvilket jeg ikke skulle undlade at bekiendtgiøre for den sal Afdødes og mine Venner og Familie Aunseegaard, den 29de December 1810. J. B. Selmer. orsdagen den 3die denne behagede den Almagtige des Døden at bortkalde vores ældste Datter, efter 3 Ugers smertefuld Sygdom, i en Alder af 13 Aar og 6 Maaneder; hvilket herved sørgeligst bekiendtgiøres fraværende Slægt og Venner at hendes sørgende Forældre. Kiøbenhavn, den 4de Januarii 1811. A. M. Waster J. Muslew. et blev min sørgelig Lod at bekiendtgiøre Familie Venner og Be endte: at min inderlig elskede 21 evig uforglemmelige Mand, Bil skop over Byens Stift, beder Hansen, er ikke mere iblandt os. J Onsdags Eftermiddag den 26de December endtes hars langvatige, mange og haa de ridelser, da han ved en rolig og salg Død overgik til den bedre Verden i sit 65 Aar. Ol Tabet af denne Retskafne er for mig og hans syv endnu levende tildeelt uforsørgede Børn meget stort, thi han ver Mand og Fader i Sandeste forstand, og alt for tidlig forlod han os Hvad der nyeter mit Hierte, der er fyldt med den døveste Vermod, et min bemagne Vins Troni Ser jeg deer, men Herren være med Eder kiendte ham i hans Embede og fra hans Hiertes Side, i kiærligt Minde, Ogsaa er jeg forvisset om, at den Hensovede vil være hos mange, de overbeviist til at om hans og mine Venners Deeltages i vores Sorg, uden at de behøve at ellige dem med skriftlig Bevidnelse. Odense Bspegaard, den 28de December 1810. Juliane Marie sal. Hansen, fød Rasch. i min inderlig elskede Hustrue Srstine, fød Lind, i sin Alders 62 Aar, Æ efter 43 Aars kierligt Ægteskab i Nat har omskiftet det Timelige med det Evige, bekiendtgiøres sørgeligst for fraværende Familie, med den fuldkomnere Overbeviisning om, at de, tilligemed mig, føle at det er smedte: ligt, i Livets Vinter at miste en Ven, man sin meste Levetid var levet lykkelig med uagtet mange af Sorhen tilføiede haarde Slag. Friderichssund, den 21de December 1810. O C. Smith.