Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-04-05
Spanien. J et Cortesmøde den 13de Marts forelæstes en Beretning fra den angaaende Regjeringens Forlæggelse til Sevilla nedsatte Commission. Alt, hedder det deri, syntes at være i Orden, og Man ventede kun paa det Øieblik, som Regjeringen vilde bestemme til Afreisen, da der gjennem Ministeren indløb den Erklæring, at Pluraliteten af de, udentvivl af Kongen for hans egen Person sammenkaldte, Læger, var af den Mening, at H. Majestæts Sundhedstilstand ikke tillod hans Afreise, hvilket H. Majestæt havde befalet at bekjendtgjøre Cortes. Commissionen beklager inderlig denne Omstændighed, men erkjender tillige, at det med hvert Øieblik bliver nødvendigere at forlægge Regjeringen. Tilfældigviis fandtes der blandt dens 9 Medlemmer 6 Professorer i Medicinen, som altsaa baade kunde dømme rigtig herom og følte for Sagens Vigtighed. Disse vilde imidlertid først tale med Medlemmerne af hiint Consilium. Alle vare enige om, at Kongen havde et Anfald af Gigt, der havde varet i 3 Maaneder, og var nu i sin sidste Periode, altsaa i Bedring. To af Lægerne meente, at Reisen intet kunde skade ham, de andre 5 (hvoriblandt 2 Chirurger, hvis Dom ikke var af nogen Vægt) havde den modsatte Mening. Kongen manglede imidlertid hverken Appetit eller Søvn, og Commissionen maatte da være af den Mening, at naar Man kun sørgede for en passende Diæt, og iagttog den mueligste Omhyggelighed for H. Majestæts Person, vilde han i denne skjønne Aarstid kunne reise uden al Fare, da Historien endog indeholder Exempler paa Podagrister, der have leveret Slag, og opfyldt de møisommeligste Pligter. Faren voxer desuden daglig, og Man maa af 2 Onder vælge det Ringere. Fjendtlige Trop ders Anmarsch mod Hovedstaden vilde maaskee gjøre H. Majestæt det umueligt at undflye, og denne Fare vilde gjøre Sygdommen værre. Commissionen fandt sig derfor vertydet om, at Kongens Afreise aldrig havde været nødendigere, end i dette Øieblik. Allerede de Complotter, der ere stiftede for at forhindre det bevise denne Nødvendighed. Commissionen foreslog altsaa, at Cortes ved en Deputation til Kongen vilde melde ham, at de haabede, at H. Majestæt inden den 18de Marts vilde bestemme sig til Afreise, og fastsætte Dag og Time. Jndtil Svaret indløb, vilde Cortes forblive samlet. Forslaget blev antaget, og H. Majestæt svarede da herpaa, at han vilde reise den 17de, men kunde ikke bestemt angive Timen. H. Majestæt havde alligevel ønsket, at kunne blive til den 20de, naar ikke Cortes fandt nogen Hindring derfor. Efter en ubetydelig Discussion blev besluttet, at Hs. Majestæt kunde reise den 20de og en Deputation afsendt for at melde ham det. Man frygter for Uroligheder den 19de Alt skal være i Opstand paa Veiene til Sevilla. J Kongeriget Valencia er en almindelig Jnsurrection udbrudt. Ogsaa Estremadura staaer under Vaaben. Cortes ville blive nogle Dage længere i Madrid, end Kongen, og da redde sig, saagodt det vil lade sig gjøre. Grev Abisbal har i en Skrivelse til Kongen takket ham for Udnævnelsen til Commandant i Madrid, og føiet til, at kun den nærværende Tingenes Stilling kunde formaae ham til, ikke at afslaae et Embede, hvortil han, der vel forstod at føre Kaarden, men ikke Pennen, under nærværende vanskelige Omstændigheder ikke havde de nødvendige Kundskaber. De 3 ny valgte Ministre: Estrada, Calvo de Rosas og Torriis have dog antaget deres Ministerier, og desuden ere udnævnte til Jndenlandsminister Barros, forhen politisk Chef i Corunna, og til Justitsminister Welleja, forhen Krigsanditeur.