Den Vest-Sjællandske Avis, 1841-11-05
Paagribelser. Forbedringshuusfangerne Lars Christian Wiig og Jens Peder Handrup undveg Tirsdag Aften den 26de f. M. fra en af Arbeids salene, hvor nogle og tyve Fanger paa samme Tid vare beskjeftigede ved Lys. Jgjennem en i Væggen anbragt Jernder krøb de ind i Kaminen, derfra gjennem Skorstenen ud paa Taget til Embedsmændenes Bolig i Seqvæsthuset, hvor de traf et Qvist vindue aabnet, gjennem hvilket de kom ind paa Loftet og derfra gjennem en Trappegang ned i Gaarden. Over en Have flygtede de nu ind paa Exerceerpladsen, hvor de skiftede deres Fangebeenklæder med andre, de havde medbragt, og kastede hine over i bemeldte Have tilligemed et langt af mangfoldige Stumper sammenbundet Reb, som de havde anskaffet til dermed at nedfire sig af Stiftelsens Tag, men ikke kom til at bruge. Samme Aften kastede de deres Trøier ind i en Port i Sølvgaden, og vidste at forsyne sig, den Ene med en Frakke og den Anden med en Trøie, og at skaffe sig Penge. Natten mellem afvigte Torsdag og Fredag, da Vægteren i Larsleistræde Nr. 89, Rasmus Larsen, skulde til at raabe 3, kom to Personer fra Nørrevold ind paa hans Post, men idet de saae ham, gjorde de en kort Vending og gik tilbage. Dette vakte hans Opmærksomhed, og da de to Fangers Undvigelse var bekjendtgjort Vægterne ved Paraden med Løfte og 20 Rbd. Douceur for at paagribe dem, ligesom han ogsaa havde seet Politiets Betiente hver Nat patrouillere efter dem, formodede han strax, at det maatte være Wiig og Handrup, og gik efter dem; den ene undslap over Volden og blev heller ikke funden af de Patrouiller, der senere udsendtes til Kirsebærgangen og tilstødende Steder. Den anden blev efter Vægterens Tilraab til Skildvagten forhindret fra at bestige Volden, hvorpaa han piilsnart løb ned af Nørregade. Her var den forfølgende Vægler endelig udmattet og maatte overlade den der posthavende Vægter det Videre. Personen løb imidlertid ind i Krystalgaden, og ligesom han kom om Hjørnet, standsede han pludseligt sit hurtige Løb og gik ganske roligt, saa at den derværende Vægter, der havde hørt sine Collegers Fløiten og antog deres Raab: "Stop for "Brand, spurgte ham, hvor Jlden var, og blev henviist til Nørregade, hvor han ogsaa vilde begive sig, da Vægteren derfra kom ind i Krystalgade og fortsatte Forfølgningen, men uden at kunne komme Personen nær, der ved at see ham med sin tidligere Hurtighed løb ind i lille Fiolstræde. Vægteren i denne Gade, som havde hørt Fløiten i Nørre- og Krystalgade, kaldte ved Signal store Kannikestrædets Vægter til Hjælp og ilede den Flygtende imøde. Denne undgik med sin sædvanlige Smidighed den første, men standset af den sidste løb han paa omtrent 20 Alens Strækning uden for den nye Provstebolig tre Gange frem og tilbage paa Fortouget mellem disse to Vægtere, som han ikke kunde komme forbi, og som heller ikke kunde gribe ham, for de endelig begge kom ham saa nær, at de samtidigt lagde Haand paa ham. Uden at abne det, havde de grebet Lars Christian Wiig, en af Stadens allerfarligste Tyve. Han havde et nyt Huggejern i Haanden, og den ene Vægter var saa forsigtig at tage den anden til Vidne, at han fratog ham det, hvilket bevirkede hans senere Tilstaaelse af at have havt det. Han har intet Forsøg gjort paa at værge sig dermed og, med Undtagelse af, at han paa Vægterens Spørgsmaal, hvorfor han havde det, svarede: " hvad kommer det Dig ved, aabnede han ikke sin Mund den hele Tid. - Just faa Øieblikke for Wiig og Haudrup, bleve sete i Larsleistræde, havde en Smed i et nærliggende Huus ved Nørrevold opdaget Tyve i i Boutiken og var gaaet ud af sit Vindue langs Volden for at hente Hjælp. Flere Omstændigheder sætte det uden for al Tvivl, og Wiig og Handrup kom ligefra Udførelsen af dette særdeles dristige Tyverie; men herom, saavelsom om deres øvrige Foretagender i de faa Dage, Wiig var paa fri Fod, er det endnu for tidligt at gjøre nogen Meddelelse. L. C. Wiig var indsat i Forbedringshuset paa 8 Maaneder for Løsgængerie. Handrup er den 1ste November ogsaa greben. (Dagen.)- Den Danske Skibsfart paa Brasilien.