Berlingske Tidende, 1775-04-01
Jblandt Jndvaanernes Sæder ere og deres Liigbegiengelser, mærkværdige. De holde derved Græde=Qvinder, hyle jammerlig, og give de Døde med sig tvende Leer Potter, den eene med Vand, og den anden med Kus Kus (Hirse). De holde en Slags Ball, hvor Tkommen udgjør Musiken, og Dandsen ligner et Abespil, ey at tale om de uanstændige, mod af Skamfuldhed stridende Bevægelser. Deres Musklers Bøye, lighed er ret forunderlig. Hr. Adanson fandt den Øe Magda lena fuld af Klipper, og intet merkværdigt derpaa, endskiønt Udsigten er skiøn og fri, og en Mængde vilde Duer opholde sig sig i Klipperne. Negrene ere paa de fleeste Øer lade; den Franske Gouverneur, raadede dem at avle Patatos (Jordæbler) til deres egen Nytte, men forgiæves. Af Urter findes paa denne Øe et Slags saa kaldet Matros Salat, fordi man spiser den som Laktuk, dernæst et Træe til Føde for Abekatter, i hvis Bark fandtes nogle Europæers Navne indskaarne. Det eene af disse Træer var fra det 15de og det andet fra det 16de Aarhundrede. Bogstaberne vare omtrænt 6 Tommer lange, men indtoge i Breden ikkun en meget liden Deel af Navnets Omkreds, hvoraf man kunde slutte, at Træerne ikke have været unge, da man indskar Bogstaberne, og naar man meener, at disse Træer i deres første Aar ere blevne tegnede med Bogstaber, og i 2 hundrede Aar blevne omtrænt 6 Foed tykkere, saa kan man udregne hvor mange hundrede Aar der behøves til, at Træet naaer en Tykkelse af 25 Foed, som er det høyeste Maal. af dets Størrelse. Paa Bortreysen fra Øen Magdalena saae Hr. Adanson i October Maaned, at 4 Svaler fløy til Skibet, og søgte deres Natteleye paa samme. De lode sig alle 4 let tage, og man kiendte strax, at de vare Europæiske Svaler. Siden merkte Adanson, at de ligesom de saa kaldte Nippestiærter og Vagteler ikkun paa bemeldte Aarets Tiid sees udi Senne gal. De bygge og ikke her Reede som i Europa, de sove omNatten toe og toe sammen ved Havbreden, hvor de heller opholde sig, end inde i Landet. Lutter Beviser, at her er det Sted, hvorhen de om Høsten komme fra Europa. Hr. Adanson saae og her flyvende Fiske. De ere saa store, som Grundlinger, have 2 Fiske Finner, som ere næsten saa lange, som det heele Legeme, og disse tiene dem isteden for Vinger, hvormed de flyve over Vandet. Tvende andre Fiske Arter ere Fiender af hine, og jage efter dem. De flyve da i Luften, men kan ikke længer opholde sig der, end saalænge deres Vinger ere vaade, da de igien falde i Vandet, og man let kan fange dem. Jkkelangt bag ved Havnen af Maringions findes Crecodiller, som ere 18 Foed lange, og ere næsten 200 samlede en Hob. De kan næppe være nogle Minuter under Vandet, og maae snart op, for at drage Luft. Man seer da ikkun Hovedet og de aabne Øyne, med hvilke de fra alle Sider see til Strandkanten, og saasnart de blive et Dyr vaer, som vil drikke, dukke de sig under. Hr. Adanson saae der Sø Hesten, om hvilken det er merkværdigt at den allene opholder sig i født Vand i de Africanske Floder. Den ligner Oxen, allene at dens Fodder ere kortere, og Hovedet større. Med dens 4 Huggetænder river den de stærkeste Rødder op af Jorden. - Palmetræer, paa hvis Top voxer en Busk=Blade, af hvilke ethvert har en Skikkelse som en Vifte, bærer Frugter, som udvortes ligne Meloner. - De Elephanter, som her findes, ere 11 til 12 Foed høye. De æde Bladene af Gummi Træet. Hr. Adanson igien driver, den Fabel om den Egyptiske Strariote, en Plante, som skal spasere frem og tilbage paa Nilen og søge sin Fode derpaa, ligesom Dyrene. Han saae denne Plante paa den Øe Lamai. Den har den Beskaffenhed, at den driver smaae Buske af Blade i en merkelig Distance fra hinanden, hvilke staae paa en Stengel, som svømmer ovenpaa Vandet, men med den nederste Deel efterhaanden gaaer ned i Jorden, hvilket Poenomenon formodentlig har givet Anledning til hiin Fabel. - De Bier, som Hr. Adanson, traf paa sin Reyse vare af en vanskelig Art. Lugten af Skibsbæg lokkede heele Sværme af dem til Skibet. De sette sig og fast paa Haand=Seylene, og lade sig vanskelig, ikke engang om Natten, ved Jlden fordrive. De ere mindre end de Enropæiske, men deres Honning kan aldrig bringes til den Fasthed, som vores har, endskiønt den er bedre i Smag. De der værende Myrer ere besynderlige. Deres Hulet, som de anlægge udi Stammen af et Træ, ere ligesom opkastede JordDynger, i Form af Pyramider, 8 til 10 Foed høye, udvendig glatte, opførte af en leerig Jord Art. Jndvendig ere lutter Labyrinther af Gange, som alle gaae til een eeneste liden Aabning. Disse Myrers Legemer ere hvide, blode og olieagtige. Paa Gambia fandt Hr. Adanson og Træ Østers, som sidde fast paa Rødderne af Mangeltræerne. Skallerne ere tynde og længere end hos os, men Kiødet har samme Smag. Der vare og Græshopper, hvilke som en tyk Skye leyrede sig paa Marken og ødelagte alting. De vare saa lange og tykke som en Finger, og havde 2de Kindbakker, besatte med Tænder som en Saug, deres Vinger vare og stærkere end andre Græshoppers (vi erindre os herved, at just i det samme Aar, da Hr. Adanson saae disse Græshopper i Africa, nemlig 1745 og 1750, gjorde de og de største Ødeleggelser paa Marken i Preussen. Man kan ey vist bestemme, om de efter Træk fugles Art kan flyve herfra derhen, eller derfra herhid). De der værende Folk steegge dem paa Kull, andre støde dem, og giøre deraf en Saus med Melk, som beviser Mueligheden af Johannis den Døberes Spise i de Østerlandske Ørkener. -De af Græshopperne aspillede Træer kom snart igien i Stan og stode igien grønne. Jorden paa Gambia er næsten den frugthareste i Verden. Alle Kornvahre, Havevexter og Frugter, voxe 2den Jordens Dyrkning. Man seer der i Mængde Pomerantz og Citron Træer, Skove af Paradiis Figentræer, paa hvis Rødder voxe Jngefær og Peber. Jkkun Riis bliver dyrket. Hr. Adanson saae og et Slags smaae Jld Skarnbasser som ligge paa Marken og skinne stærk. Det te Skin kommer fra 2 Ringe paa deres Legemer, hvilke dog først maae sættes i Bevægelse, naar de skal skinne. Her findes og et besynderligt Træ, som kaldes Benten. Nogle af dem ere over 120 Foed i Høyden. Barken er hviid. Tarobier er et andet Slags Træ, dets Frugt ligner Erter, eller vælske Bønner, hvorudi ligge Korn som Lindser, hvilke haven sød og angenem Smag ligesom Peberkager. Uagtet Valsiske i de varme Lande er en Raritet, sandt dog Hr. Adanson her 2 af dem. Deres Længde var 500 til 60 Foed, og den Deel af Ryggen, som var oven Vandet, var 12 Ford lang og 4 Foed bred. De blæse ikke Vandet ud af Næseborene, som udi de Havne mellem Vendekredserne, man kunde ikke heller merke noget Spor hos dem til Fiske Finner.