Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-09-16
Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 76. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 19 Septemler 1820. Strøetanker om de for skiællige Veie og Maader at komme til Kundskab og Oplysning, samt nogle lærde Mænds Domme om Nutidens Cultur og Oplysning, af Hans Christian Clausen, Sognepræst for Nordbye, Menighed paa Fanøe. Som der er adskillige Maader at blive riig paa, saa finder og det samme Sted i Henseende til Kundskabens og Jndsigtens Erhvervelse. At salig Biskop Balle, ved at freqventere i sin Ungdom den latinske Skole i Slagelse, og ved adskillige Aars Ophold ved Universiteterne i Kjøbenhavn, Leipzig og Göttingen, blev dannet til en lærd Mand, sees af hans Levnetsbeskrivelse, udgivet af Professor J. Møller. Jmidlertid har man adskillige Exempler paa, at Nogle ved at gaae andre Veie ere komne i Besiddelse af sieldne Kundskaber og Jndsigter. Den lærde Gram havde aldrig besøgt nogen offentlig latinsk Skole, oplært af Faderen, som var en fattig Landsbyepræst, blev han sendt til Academiet. Ved Examen Artium aflagde han Prøver paa sieldne Jndsigter, og den daværende Professor i det græske Sprog Paul Vinding fandt ham næsten ligesaa færdig i bemeldte Sprog som han selv var. "Vores berømte Hans Gram, skriver vor lærde Malling, havde ei nogensinde reist udenlands, han havde ladet sig nøie med den Underviisning, han havde havt Leilighed til her i Landet, og dog bragde han det dertil, at mange af de berømteste Lærde i Europa søgde ham, for at hente Oplysninger til vigtige Arbeider." Saa har man og Exempel paa, at Adskillige, der formedelst Trang og Fattigdom ei have havt Leilighed til at opholde sig ved noget Universitet, og der at høre Professorernes Forelæsninger, dog ere blevne lærde Mænd. Dette var iblandt andet Tilfældet med afdøde Conferentsraad Fleischer, der blot i nogle Dage havde opholdt sig i Hovedstaden for at tage de til et geistlig Embeds Erlangelse befalede Examina. Men uagtet Fleische savnede saadanne Hielpemidler, der ellers kraftig have medvirket til, at en Deel Studerende ere blevne til lærde Mænd, saa steeg han dog ved egen Dannelse og Veiledning til en temmelig Lærdoms Høide. Hans efterladte Skrivter vidne om, at han var temmelig bevandret saavel i Theologien, som Lovkyndigheden og Naturhistorien. Ligeledes melde historiske Efterretninger om, at Jsland har saavel i ældre som nyere Tider havt adskillige Geistlige, der uden nogensinde at have studeret ved et Universitet, ere blevne navnkundige ved dybe Jndsigter udi et og andet Videnskabsfag. Som der nu gives forskiællige Veie og Maader, hvorpaa Folk, der give sig af med Studeringer, kunne blive dannede, saa finde vil det selvsamme skee, hvad meenige Mand anbelanger. Det hidindtil værende Almueskolevæsen har vel Adskillige i de nyere Tider udraabt som slet og intet gavnende. Jmidlertid viser Erfarenhed, at Adskillige, ja Mange, der dannede i deres Ungdom udi de slet udskreegne Almueskoler, ere blevne til duelige Landmænd, Kiøbmænd og Professionister, og som have virket til Hæld og Gavn for sig selv og andre. Desuden har man Exempel paa den Dag i Dag er, at i Egne, hvor Skolevæsenet formedelst locale Omstændigheder er kuns maadelig organiseret, findes meenige Mand temmelig oplyst, En stor Hindring (skriver Præsten Aagaard i et Skrivt, der handler om Torning Lehn, S. 135) findes for Skolevæsenets bedre Indretning i disse Hedegne, hvor Byerne ere smaae, og ligge saalangt fra hverandre, at det er vanskeligt at forene saa mange Beboere til et Skoledistrict, som kunde give en Skoleholder tilbørlig Underholdning. Den nærværende Tids Trængsler gjøre det ogsaa betænkeligt at røre ved noget, som fordre nye Omkostninger. Desuagtet er maaskee Skoleunderviisningen her drevet med større Fliid end nogen Steds i Danmark. Faste Skoleholdere have kun været faa. Men en Bye eller visse Beboere leie for Vinteren en Karl for 8 a 16 Rd. S. H. C. at undervise deres Børn. Saadanne Skoleholdere kunde forhen erholdes ret gode, indtil Krigstienesten bortkaldte Mandskabet saavel fra Skolerne som Markarbeidet." Dyssel skriver i sit Forsøg til en indenlandsk Reise, trykt 1774. "Overalt i det Slesvigske oplæres Bønderbørn meget ypperligt i Skrivning og Regnekunst indtil Algebra. Bønderne søge en stor Ære i at lade deres Børn vel oplære, og det saa meget priseligere, da de uden synderlig Øvrigheds Tvang og Anstalt selv ivrig drive derpaa. Foruden de visse Sogneskoler lønner og holder hver fraliggende Bye om Vinteren sin egen Skoleholder. En herlig Kundskab er her og meget vittige Hoveder." Dr. Frost, p. t. Sognepræst i Ringkiøbing, melder i sin statistiskoeconomisk Beskrivelse over Vaarbasse og Heinspig Sogne (hvor Jordbunden i Almindelighed er temmelig sandig) om Skolevæsenet saaledes: "Uagtet Stedernes isolerede Beliggenhed lægger næsten uovervindelige Hindringer for Skolevæsenets heldige Fremme, saa hersker dog i disse Sogne en temmelig udbredt Oplysning. Videlyst spores overalt. Næsten hver Mand kan skrive, og alle Drengebørn, saavelsom de allerfleste Piger, holdes efter Forældrenes eget Ønske, flittig til anstad. Skrivning og Regning). Saadanne Relationer vise, at Kundskab og Oplysning kan fremmes og udbredes endog i saadanne Egne, hvor locale Omstændigheder legge Hindringer i Veien for vel indrettede Underviisnings=Anstalter. Pontoppidan, der i adskillige Aar var Biskop over Bergens Stift, fortæller i Skrivtet kaldet collegium pastorale practicum S. 679. "J Norge er man hvad Skolevæsenet angaaer, ei saa vel faren som i Dannemark, eftersom Bønderne boer der ikke samlede i store eller smaae Landsbyer, men hver paa sin Gaard separatim. Efter denne vanskelige Situation stræber man at rette sig ved ambulerende Skoler i de fastes Sted, hvor disse ikke kunde haves. To eller tree saakaldte Bøydelag holde tilsammen en Skolemester, hvilken fra Maaned til Maaned, eller endnu i kortere Tid, forandrer sit Opholdsted, tager nogle af Børnene med sig, og sætter de andre for, indtil han om nogle Uger kan komme igien." Uagtet dette omvandrede Underviisnings=Væsen skal efter Rygtet en stor Deel af Almuen være temmelig vel oplyst. J en Reisebeskrivelse, udgivet af den engelske Præst Henderson, og hvoraf visse Stykker, findes indrykkede i det theologiske Bibliothek 16 Bind, støder man iblant andre interessante Bemærkninger og paa denne: at i Jsland er Almuen i Almindelighed langt mere oplyst, end udi andre Landskaber, som allerede en rum Tid have været forsynede med faste Skoler. Forældrenes Lyst og Duelighed til at oplære deres Børn i Religion, Skrivning og Regning, bøder paa Savnet af Skoler. Lader man sig lede af Historien og Erfarenhed, da spores, at ligesom det guddommelige Forsyn paa forskiællige Maader forskaffer Menneskene det Fornødne til Livets Ophold, saa betiener det sig og af forskiællige Midler og Veie til at føre Menneskene til Cultur, Kundskab og Oplysning. (Fortsættes.) 9 Pag. 35. Meddelelser af gavnligt Nyt udenlands fra.