Aalborg Stiftstidende, 1840-12-10
(Jndsendt.) Jeg tør forudsætte, at den plumpe og ublue Maade, hvorpaa en Ondskabsfuld har angrebet mig i Jyllandsposten Nr. 67, maa have vakt Jndignation hos de Fleste, som have været Øienvidner til min Vandel. Jnseratet i bemeldte Blad udgjør nemlig en Opstabling, af falske og fornærmelige beskyldninger, som jeg muligen vil have Forpligtelse i min Stilling til at paatale andensteds imod Vedkommende, og tillige af factiske Urigtigheder, som jeg allerede her, for at gjøre den Agtelse, jeg nærer for Offentlighed, Fyldest, skal søge at sætte i Lys, med den Besindighed, som den uanfægtede Selvbevidsthed, tilsteder. For nogle Aar tilbage, for jeg selv erholdt et Agerbrug. som Fæster af Østergaard, der giver mig fuld Virksomhed, ved Jordforbedringer, foranledigede jeg, ved at pønse paa Midler til at ophjælpe nogle af Bjørnsholms Godses fattige Gaardmænd, enkelte af disse til at lade oparbeide nogle raae eller ufrugtbare henliggende Kjær= og Hede= eller gamle lyngsprungne Jorder, ved Hjælp af Mergling, som paa disse Steder gaves, og et af Stederne ved Hjælp af Been støv= og Patent Gjøde, som af mig dertil anskaffedes, ligesom Merglingsarbeidet, Udgrøftning, samt det Meste af det optagne Stykke Lands øvrige Behandling, af mig blev bekostet, imod at jeg successiv skulde have mine Forskudde tilbagebetalte af de vundne Grøder. Det er altsaa usandt, indtil en høi Grad af Frækhed, at jeg skulde have foranlediget Bønderne til at udkjøre deres Gjødningsmasse paa Brakmarken til Raps, eller havt ulovlig Halvsæd med dem, hvorved jeg forstaaer at hjemfore Hælvten af Korn og Straa til hver Side. Ved Ligegyldighed paa Fæsternes Side for Fred og anden Omhu for det bearbeidede nye Agerland, lykkedes Foretagenderne ikke, og jeg trak mig tilbage med ikke ubetydelig Tilsætning efter min Stilling i Evne, men dog senere med den fyldestgjørelse, at see Virkningen af de ved mig fremkaldte Jordforbedringer, deels i en prangende Korngrøde, som er bleven den vedkommende Bruger, der har kunne udholde sin fortrykte Stilling, en Hjælp og Støtte, deels i et ved Exemplet fremkaldt kraftigere Agerbrug, og indtil den Dag idag viser sig i adskillige af Godsets Byer gavnlige Virkninger af Exemplet af mine nævnte Forsøg. Det er en umodsigelig Kjendsgierning, hvis Modsatte man jo efter Jnseratet skulde formode, at Velstanden, saavelsom Dyrkningsculturen er i stedse tiltagende Fremgang, paa Godset; hvilket Regnskaberne og Restancelisterne oplyse, og rigere Groder bekræfte. At Godset alligevel stundom maa renses for enkelte uduelige Fæstere, og en Saadan maa vel Udfaldene imod mig snarest tilskrives, er vel et overalt forekommende Onde. Hiint Foretagende fandt Sted, med al den Aabenhed, som ethvert formeentlig fortjenstligt Foretagende pleier at bære Præg af, og saavel Principer, som de specielle forehavende Experimenter bleve gjorte til Gienstand for Discussioner med Godsinspecteuren, og de Sidstnævnte paavistes denne ; ligesom jeg endnu vedkjender, mig den Anskuelse: at den sikkreste Jmpuls til forarmede Bøndergaardes Ophjælpning er, paa min Maade at bidrage, til et kraftigere Jordbrug, og til raae Jorders Opdyrkning. uden at angribe den ordinaire Gjødningsmasse eller at betage Jndmarken noget af samme, og jeg vilde fra mit nærværende Standpunct, som Fæster af 700 Tdr. Land Lyng. og Kjær Jorder, ansee mig saare vel tjent, om Nogen, paa hine Betingelser, vilde forvandle dem til merglede Markjorder. Ei heller kan jeg troe, at nogen fornuftig, privat Godseier ikke skulde ønske, at der paa hans Bøndergods for retoges Cultiveringsarbeider som de nævnte, uden at Bonden havde enten Bekostning, Gjødningsoffer eller tilbage. sættende Arbeide, dog saameget mindre kan jeg formode dette, som Selveierbønder have henvendt sig til mig om sligt Foretagende hos dem, som jeg dog ikke har havt Lyst eller Evne til at indlade mig paa Hvad Jnseratet indeholder og Restancers Henstand til Betaling ved de følgende Aars Afgrøder; om at jeg har havt Andeel i Fisteriet i Liimfjorden, i Teglbrænderiet, og har trukket svær Jndtægt af den Jord, jeg forberedede til Skovplantning, da burde jeg vel helst lade Yttringer ubesvarede, der i saadan Grad som disse røbe Ukyndighed i Forholdene og Letsindighed i Maaden at tilfredsstille Ondskaben. Sætningen: at Bønderne, imod den erhvervede Dilation, eller endog Forudbetaling, maatte indgaae paa at udkjøre Gjødning paa Brakmarken til Raps, er uforstaaelig, da Dilation og Forudbetaling ikke synes at passe sammen. Jeg maa imidlertid deels henvise til den Kjendsgierning, at Godsrestancerne aarlig examineres og documenteres i det aflæggende Regnskaber, og at det ikke staaer i Forvalterens Magt, saaledes som forudsat, at lade paa egen Haand Skatterne staae paa successiv Afskrivning af følgende Aaringers Avl.