Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-05-01
Udenlandske Efterretninger. Paris bleve Debatterne om Menniers Proces begyndte den 21de April. Det Jndre af Forhandlings-Salen var omtrent saaledes, som ved Processen imod Aliband; men udenfor havde man undgaae Alt, hvad der kunde vække Opsigt. Der gaves ingen usædvanlig Opstilling af Tropper. Forhandlingerne toge deres Begyndelse Kl. 12, og ved den Tid bleve ogsaa de Anklagede indførte. Meuniers Ydre udviste den sædvanlige Ubetydelighed; Lacaze syntes derimod meere nedslagen; men Lavaur frembød et interessant Ansigt, og hans hele Paaklædning, især hans Linned, var meget elegant. Meunier erklærede sig for 23, Lacaze for 22, og Lavaur for 27 Aa gammel. Ved Forhørene er Jntet mere af Vigtighed erfaret, end hvad allerede forhen er meddeelt. La var er befunden, at være forsaavidt Meuniers Deeltager i Attentatet, som han har trukken Lod med han om at fuldbyrde Mordet paa Kongen; og dette ha ogsaa været Tilfældet med Lacaze. Men til Undskyldning for denne tjener den Omstændighed, at har i de tre sidste Maaneder for Handlingen har ophold sig i Staden Auch, og at han siden sin Afreise fra Paris slet ikke har staaet i nogen Forbindelse med Neger, der kunde have Hensyn til det tilsigtede Mord Hvor fortrolig han ellers maa have været med Mer ner, seer man deraf, at denne har betænkt ham meget venskabeligen i sin sidste Villie, og det Brev man har fundet hos Lacaze, som var stilet til Mennier og vori han advarede denne om at afstaae fra sit tidligere Forsæt, troer man, at være opdigtet og kun skrevet i den Hensigt, at kunne gjelde som et Modbeviis for hans Deeltagelse i Meuniers Handling Som man formodede, er Undersøgelsen angaaende de spanske Anliggender endnu ikke afgjort, derimod har man skyndet sig meget med Bestemmelsen af Hertugen af Orleans Dotation. Foreløbigen talede man om, at forøge Kronprindsens Apanage med 1, 1 1/2 eller 2 Millioner, og desuden at overlade ham Slottet Rambouillet. Jsær stemmede General Sebastian for, at to Millioner aarligen skulde lægges til den Million, som han havde, og i det Hele taget var Meningen, at man ogsaa skulde tilstaae ham en er tra Foræring til hans Bryllup. Auguis og Garnier-Pages meente derimod, at een Million var mere end nok, da Prindserne af Engelland, Østerrige, Preussen og Rusland langtfra ikke erholde saameget. General Schneider paastod, at Kronprindsen kunde man ikke give formeget, da han anvendte sine Jndkomster paa en meget ædel Maade, især til Gavn for fattige Officerer. Denne Slutning maa nu vistnok forekomme Mange meget besynderlig. Jmidlertid bleve Commissairer udvalgte til at tage Sagen under Behandling. Valget herved traf paa Dupin og fire af Tiers Partiet og fire Guizotiner. Bladet National bemærkede i Anledning heraf, at Kammeret nu lader Tiers-Partiet vinde, da Guizotinerne for bestandig havde Overmagten, og at man altsaa kan see, at Majoriteten allerede retter sig efter Ministeriet, uden at følge egne Anskuelser; men at det forresten kan være ligegyldigt, hvem der faaer Overhaand i den nedsatte Commission, da begge Parter omgaaes lige ødsle med Statens Penge, naar det kommer an paa, at smigre Dynastiet. Dupin foredrog ogsaa strax Relationen angaaende DotationsProjectet. Det gik ud paa, at Regjeringens oprindelige Forslag paa følgende Maade kunde modificeres og udfyldes: Art. 1. Hertugen af Orleans Dotation skulde i det Hele beløbe sig til to Millioner om Aaret. Art. 2. Een Million skal tilstaaes, ham til Bryllupsomkostninger. Art. 3. Den forhøiede Dotation skulde begynde med Bryllupsdagen. Art. 1. Hans Gemalindes Enke-Apanage skulde bestemmes til 300,000 Fr. om Aaret. Endnu den næste Dag, den 22de April, vilde man skride til Afgjørelse af denne Sag, og ved Voteren blev Lovforslaget ogsaa antaget med 307 Stemmer imod 19. Barthe og General Demargay søgte vel at tale herimod, og at gjøre opmærksom paa Kongens store, private Formue, den betydelige Civilliste, Mangelen, som just nu viser sig paa flere Steder i Frankerige, og den aldeles overilede og lovstridige Maade, hvormed det Hele var bleven forhandlet, men Dupin paastod, at man ved en saadan Leilighed fornemmelig maatte tage Hensyn til det Passende og til Thronens Glands, og hans Mening seirede. Oppositionens Blade ere nu meget forbittrede paa Dupin, og de paastaae, at man har ilet saameget med denne Sag, for at v. Carmenin ikke skulde faae Tid til at skrive en nye Broschire desangaaende, og derved bevæge den forsagte Mole til at tage Forslaget tilbage. J det engelske Overhuus er den irlandske Municipal-Reform-Bill om Aftenen den 25de bleven anden Gang forelæst uden Afstemning, og herved er det af Tory-Partiet saa heftigen bestridte Princip i denne Bill nu bleven antaget. Dette er en Sag af Vigtighed, og det er ved samme lykkedes for Ministrene just i det Øieblik at beseire deres bittreste Fjender i Overhuset, nemlig Tory=Partiet, da Triumphskriget af dette Parties Blade troede paa Grund af Erklæringerne fra Hovederne for samme i Underhuset at kunne forkynde Whig Ministeriets Undergang. Lord Melbourne aabnede Forhandlingen om hiin Bill i en meget talrig Forsamling, især af Biskoppen, og han hentydede paa, at en Forbedring i de irlandske Stæders Bestyrelse var nødvendig, da man ellers maatte befrygte et Brud paa Unionen imellem Storbrittannien og Jrland. Det var paa Tiden, at gjøre Ende paa denne farefulde Kamp og de unaturlige Tvistigheder, som hidtil havde hersket. Lord Wellington, erklærede derpaa, at ogsaa han meente, at Noget maatte skee for Corporationerne i Jrland, endskjøndt han ikke vilde, at den øverste Magt kunde komme i Hænderne paa den laveste Folkeclasse, og at saaledes den protestantiske Religions Jnteresse kunde skades; men baade han og Lord Lyndhurst troede, at Billen kunde i Committeen blive saaledes emenderet, at den vilde blive passende baade til Husets Ære og til Jrlands Vel. Lord Melbourne svarede herpaa med stort Bifald af Tilhørerne, og erklærede frit, at han ikke ventede, at de omtalte Amendements kunde være af ikke 263. den Beskaffenhed at de vilde passe til Betingelserne for en god Regjering i Jrland. Man bestemte tilSlutning, at Billen i otte Dage skulde tages Overveielse af Committeen. – J Underhuset ere alde foreslagne Bestemmelser og Canada blevne antagne den 24de med mere eller mindre Modstand af de Radicale. – Sammenrottelse af Fabrikarbeiderne Manchester vedvarede endnu, men indskrænkede si dog, i det Hele taget, til at stiæle Brød fra Bagerne. Nogle af Hovedmændene herved ere arresterede. Over Newyork ere Efterretninger indløbne fra Merico, ifølge hvilke Bustammente havde forladt Hovedstaden, og sat sig i Spidsen for en Armee af 6000 Mand Jnfanterie, 1200 Ryttere og en Park Artillerie, for at agere imod Terianerne.