Norske Intelligenssedler, 1814-11-04
Christiania Jntelligentssedler. 52de Aargang. Lovbr. J. Udgives to Gange ugentlig, Med allernaadigst Tilladelse forsendes med Brevposterne i Norge og Danmark. Samlet, trykt og forlagt af N. J. Berg Til Foratteren af Charaden i Intelligentsedlen Nr. 82. Fordeer ikke Hr. Forfatter, Retfærdighed, og veed De, om vor Løve billiger, at Den, der er dristig nok til at fremsætte vanærende Udladelser om sine Medborgere, maae være forpligtet til at godtgiør Fiint, uden Hensyn til, om Den, mod hvem disse Udladelser ere ud orte, er navngiven eller ikke, naar det er aabenbart, at det ved paralteristiske Masker er skildret saa nøie, at man aldeles ikke kan atstvivle om, hvo det Jndtviid er, som Beskrivelsen sigter til, Eller an man, under Anenymitetens Maske, være frisk Fyr, og ubehindret jøre alle de Spillup man uheldigviis under en Pinal har forbundet sig i at udføre, De vil undskylde, at jeg denne Gang uleiliger Demi De synes at være en Mand af Jndsigt, til hvem jeg har troet at unde henvende mig. Dersom De skulde fattes Pecunia - som ved an hende den Bedste - da betaler jeg gjerne Bogtrykkerlønnen; thi deres ærede Svar, som jeg tor udbede mig i Prosa, er mig mere om gjøre, end Savnet af de Skillinger samme muligens vil medtage, 3 er en Mand, som undertiden ikke seer saa nøie paa Skillingen. Haabet om at kunne gavne mit Fødeland bragte mig til at opofrasin særdeles lykkelige uafhængige Stilling, for, efter allernaadigst Ud Deres ærede Svar, som jeg tor udbede mig i Prosa, er mig mere om at gjøre, end Savnet af de Skillinger samme muligens vil medtage at jeg er en Mand, som undertiden ikke seer saa nøie paa Skillingen. Haabet om at kunne gavne mit Fødeland bragte mig til at opoframin særdeles lykkelige uafhængige Stilling, for, efter allernaadigst Udnævnelse, at gaae ind i offentlig Embeds-Post. Allerede den 27de Mai i d. A. indgav jeg min allerunderdanigste Ansøgning til Hans Majestæt i Kongen, om at erholde min Afsked fra Stads-Raadet, men fik den et ikke, dog, ved gjentagende at anholde derom, blev samme mig meddeel de under 20de Juli sidstleden. Bladet Tiden No. 127 viser at jeg ankom til det Norske Hoved-Qvarteer den 7de August, med Forslag, og ved at være befalet dertil, nærede jeg saa meget mere Haab om, at kunne derved gavne mit Fødeland, som det stod til Hans Majestæt Kongen, at antage eller forkaste dem, alt eftersom han maatte finde samme tjen ige eller likke tjenlige for Norge. Jmidlertid har Hans Kongelige Majestæt ved den, ligesom ved enhver Leilighed, viist, at intet uden hvad der kunde befordre det Norske Folks Vel, og afværge Plager forDet, kom i Betragtning hos ham; hvorfor han heller ikke under Parlementeringen bestemte noget, uden i Forveien at have overlagt det med sit Statsraad, med de Fleste af Præsidenterne fra Rigsforsamlingen paa Eidsvold, og med Adskillige af de høistcommanderende Officierer, af den Norske Armee, og Resultatet deraf blev: Vaabenstilstanden. Naar man i Bladet Tiden No. 12 læser hvad den elskværdige Konge bevidner, at denne Vaabenstilstand var for Øieblikket m. m., saa kan man vel neppe nægte dette, at Jngen der føler varmt for Norge, uden Bihensigter, kunde ønske sig større patriotisk Tilfredshed, som retskassen, Mand, end at have medvirket til hiin Vaabenstilstand, og letteligen faaer man derved Kraft til, med behørig Foragt, at see udover Calumniers lave Angreb. Der gives desuden, som en berømt Skribent siger, Tilfælde, hvor ikkun den Stumme, den Dumme eller Løgneren kan vente sig at blive fri for Forfølgelse. Rød ved Frederikshald den 20de October 1814. C. Tank. Ved Hændelsesviis at være kommen tilstede hos Commandanten Herr Oberste von Wynbladt, efter at der var fordret af Hr. Student H. A. Biettegaard tilligemed de tvende andre Herrer Studentere, Herr Capt. von Arnten, og endeel Norske Sømænd at aflægge Eed til Kong Carl den 13de, og det paa en Tid, hvor man hvert Øieblik ventede Efterretning om, at Vaabenstilstanden var brudt, hvilket da muligen kunde have forhindret at de kunde blive behandlede i Overeensstemmelse med sammes Betingelser, bragte denne mig yderst ubehagelige Tanke for mine Landsmænd mig til at forestille dem, at de Svenske som Seierherrer endog kunde tvinge dem til at gjøre Eeden, men med det utrykkelige Tillæg: at jeg vist ikke vilde overtale dem til at gjøre den. Efter nærmere Samtale med Herr Commandanten, blev mig overdraget, at begjære Bestemmelse om, hvilket de foretrak, enten at gjøre Eeden, eller reise tilbage til Gothenborg som Krigsfanger, hvilket sidste de valgte, imod at de bleve bekostede derhen, dog med Tilføiende af, at de ansaae, at efter Vaabenstilstands-Vilkaarene, burde de kunde reise, hver til sit Hjem, uden at affordres Eed. - Hvilket jeg ikke alene begaaede, at de havde Ret til at paastaa, men endog tilbød mig, at derom giøre Forestilling til Hans Excellence Feltmarschal Herre Greve m. m. von se Essen, som jeg uopholdelig gik hen og gjorde, hvorved de ikke alene blev de, fri for Eeds Aflæggelse (endog den de selv skulde hare tilbude Herr Comte mandanten, nemlig, for ikke at tjene imod Kongen af Sverrig) men Hans Excellence var endog saa gunstig tillige, at paalægge Hr. Commandanten, at tilbyde de fire førstnævnte Herrer Reisepenge. En af n Dhrr. Studentere, ved at møde mig paa Gaden og Eftermiddagen, retakkede mig endog forbindtlig for min havte Uleilighed for dem; men tiderimod belønner Herr Student Bierregaard mig meget slet, for at have følt og handlet pligtmæssig imod mine Landsmænd under deres Forlagenhed, og forbeholder jeg mig min lovlige Ret til Tiltale imod Herr H. A. Bjerregaard for hans usandfærdige Bekjendtgjørelse udi Jntelligentssedlen af 14de October d. A. De herpaa anførte Attester af Hans Excellence Feldtmarschal Herr. Greve p. p. von Essen, og Herr Oberste og Commandant von Wynbladt, vil end yderligere bekræfte Sandheden af hvad jeg ved ovenmeldte har fremsat. Frederikshald den 20de October 1814. C. Tank. Att forestaaende for dette Stats Radet Herr C. Tanks Berttelse, sa vidt den rører hvad som i det ifragavarande Amnet forefallit hos Hans Excellence General Gouverneuren ofver Norrige, Faltmar Skalken m. m. Herr Grefve von Essen, at till alle deelar med verklige forloppet ofverenstammande; det har jag, 4 Hans Excellences viguar at pa Dess befaling, harmedelst bordt intoga. Fredrikshall den 20de October 1814. P. Wahlstrøm, Regerings Rbd. At ovenstaaende Attest stemmer ordlydende overeens med Originalen, der er i mit Værge, er jeg ansvarlig for C. Tank. Alt hvad som f. d. Stats Rædet Heer Tank omnamt fosom hbrande till mit Vitsord; varder intygat, vara enligt ratte forhollandet. Fredrikshall den 20de October 1814. C. Wonbladt, Ofverste og Commendant. At ovenstaaende Attest stemmer ordlydende overeens med Originglen, der er i mit Værge, er jeg ansvarlig for C. Tank.