Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-07-24
Den officielleste af de Østerrigske Beretninger angaaende dette Slag, er publiceret af det Keiserlige Gesandtskab i Berlin. Den bekræfter, at det Franske Angreeb den 5te fornemmelig var rettet imod Østerrigernes Centrum men at disse paa denne Dag forsvarede alle deres Stillinger, og gjorde en Mængde Fanger, hvoriblant mange Sachsiske Badenske, Jtalienske og Portugisiske Soldater. Den 6te om Morgenen Kl. 4 fornyede Fjenden sit Angreeb med end større Heftighed, men forgiæves. Den Østerrigske høire Fløi fik endog saadanne Fordeele, at man var berettiget til at vente en fuldstændig Seier, da Fjenden med overlegen Magt trængte den venstre Fløi tilbage, og derved nødte Erkehertug Karl til at lade hele Armeen over Hamsdor- og Bisambjerget trække sig tilbage, hvilket skeete i Orden og uden betydeligt Tab. De Franske have tabt 6000 Fanger hvoriblant 3 Generaler, og 12 Kanoner. Ogsaa vare de saa svækkede, at de ikke forsøgde at forfølge Østerrigerne. Disses Tab er og betydeligt. J General Normann have de tabt en ganske fortræffelig General. Generalerne Veczai, Despre og Vukasowiz ere uden Haab. 5 andre Generaler, hvoriblant Erkehertug Karl selv, ere let saarede. Uden videre her at opholde Læseren med de mange og forskjellige, tildeels modsigende Rygter og Privatberetninger om denne haardnakkede Kamp og sammes nærmeste Følger som i næste Avis skulle meddeles, synes det meest passende, strax at gaae over til dette Slags nærmeste vigtigste og glædeligste Resultat: Vaabenstilstanden, mellem begge krigførende Keiseres Armeer, som den 12te Juli er sluttet i Leiren ved Jngym imellem Fyrst Alexander af Neuschatel, Major General ved den Franske Armee, og Baron v. Wimpsen, Chef for den Østerrigske Armees Generalstab. Den bestaaer af 5 Artikler. J 2den bestemmes følgende Demarcations=Linimellem begge Hære: den Grændse, som skiller Østerrig fra Bøhmen; den Znaymer og Brünner Kredses Grændse i Mæhren, og en Linie, dragen fra det Punkt, hvor March Floden berører sidstnævnte Kredses Grændse langs denne Flod indtil dens Forening med Taya; derfra til St. Johan og Landeveien til Presburg, og en halv Lieues uden om denne Stad; derpaa den store Donau til Raabs Munding; Byen Raab og en Lieue i Omkreds; Floden Raab til Steyer. marks Grændse; Karnthen, Jstrien og Fiume; (dog hvad Fru me angaaer, med Forbeholdning af Erkehertug Karls Ratifikation). Artikel 3 bestemmer, at Brünns og Grats Citadeller strax skulle inddrømmes de Franske. Art. 4. De Østerrigske Tropper skulle rømme Tyrol og Vorarlberg; Fortet Sachsenburg skal overgives de Franske Tropper. Art. 5. De Magasiner med Levnetsmidler og Monderingsstykker, som befindes i de Lande, Østerrigerne skulle rømme, og tilhøre disse, kunne først udtømmes. Art. 6. J Polen skulle Armeerne (ogsaa Russerne?) blive i de Positioner, som de den 12te Julii havde inde. Art. 7. Denne Vaabenstilstand skal vare een Maaned, og ifald Fjendtlighederne atter begynde, skal man underrette hinanden derom 14 Dage i Forveien. Art. 8 og 9. Kommissarier skulle udnævnes til at bringe denne Vaabenstilstand i Udøvelse. Den 13de skulle Østerrigerne begynde at rømme ovennævnte Lande, og Fortet i Brünn den 14de overgives. Saaledes kjøbtes ved Strømme af Blod hvad den Østerrigske General Weisenwolf 8 Dage i Forveien ved Underhandlinger forgiæves søgde at erholde, men ventelig og paa langt andre Vilkaar; thi, da Napoleon afslog hans Forslag til en Vaabenstilstand, yttrede Generalen, at Erkehertug Karl endnu havde 200,000 Mand. Svaret var at disses Skjebne inden et Par Dage skulde være afgjort, og Weitzenwolf fik befaling imidlertid at begive sig til sin Familie i Wien. Hvilken Jndflydelse denne Vaabenstilstand vil have paa Roligheden i hele Tydskland, især for nærværende kritiske Øieblik i det nordlige, er let at indsee. Det er ikke usandsynligt, at den hemmelige Expedition, som er ifærd med at afseile fra Engelland, havde en Landgang ved Weseren til Øiemed. Det hedder endog i Franske Blade, at Grev Münster af Kongen i Engelland er befuldmægtiget til at organisere Hannover. Expeditionen selv beskrives som den frygteligste, Engelland nogensinde har udrustet. Søemag. ten bestaar af 23 Linieskibe, 6 Fregatter og 20 mindre Fartøier. Landmagten, der har samlet sig i Leire langs hele Kysten fra Portsmouth til Margate, og bestaar af 4 Divisioner, begyndte den 8de d. M. at indskibes. Den fører Munition og Artillerie til en 6 Maaneders Beleiring. Ogsaa bekræftes ovennævnte Formodning ved den Efterretning, at 6000 Mand Vestpfalere under General Reubelere fra Erfurt brudte op til Hannover, hvortil Hs. M. Kongen af Vestphalen selv, som den 16de endnu var i Erfurt, med sin Garde snart ventedes, samt at 3000 Sach. ser ligeledes skulde have Ordre, langs Weser at marschere til Kysterne ved Nordsøen. Ventelig er det de Engelske Demonstrationer mod disse Kyster, og ifølge heraf den Vestpfalske Armees forandrede Marschhdirection at tilskrive, at det lille Østerrigske Korps i Sachsen og Franken atter har gjort nogen Fremgang. Den 14de d. M. besatte Østerrigerne igjen Dres den, og bekiendtgjorde en Efterretning om en Seier, som de den 8de f. M. under Baron Kienmayer ved Hof ville have vundet over Hertugen, af Abrantes (Junot), der med 8000 Mand og 16 Kanoner søgde at forene sig med Kongen af Vestpfalen. Østerrigerne, hedder det, tilintetgjorde ganske Hertugens Plan kastede ham over Amberg tilbage mod Donauen, erobrede 3 Kanoner, gjorde nogle hundrede Fanger og befriede paa ny det Bayreuthske fra Franzoserne.