Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-07-14
Nyeste Fourdi hans egen benhavn. Vact Hvilke tør man alle 358 Par, en i Syvende Aargang. No. 80. og S. Forlagt af Boghandler Sex Soldis. Alle kan hasvebro. til al Hos Chrom Løverdagen den 14 Julii, 1819. Hendrickal De fem Sødskende eller hvor erklykkelig (Stutter.) rask StaAukDen gamle Rudolf forlod sin Søsterdatter med den Formanning: at hun engang med Anger vilde mindes hans Raad. "Mismodig over al den Elendighed, han havde seet, besluttede han nu at gaae Jesper, om hvem Rygtet havde fortalt ham saa meget Fordeelagtigt. Jesper var i de senere Aar bleven Kjøbmand, havde under Krigen vundet meget ved Speculationer, holdt sig en kostbar Equipage, boede meget prægtig, og førte overalt en glimrende Huusholdning. Her, troede Rudolf, han vilde kunde adsprede de mørke Tanker, der havde bemestret sig hans Siel i Lovises Huus. Men ogsaa denne Gang blev han skuffet i sin Forventning. Contoiret var i første Etage, og han troede at en Kjøbmand bedst maatte være at træffe i dette Værksted for al hans Virken og Stræden; han bankede gjentagne Gange paa Døren, men ingen lukkede op. Han gik en Trappe høiere, og fandt her et stort Segl for alle Døre. Han gik endnu en Trappe høiere, og fandt atter Segl for alle Døre. Det forekom ham som hele Huset var uddød. Til Slutningen gik han op paa øverste Sal, og her fandt han intet Segl. Han hankede paa Døren, og man lukkede op, han spurgte efter Kjøbmand Wulf, og man førte ham ind i et lidet Sideværelse ud til Gaarden. Her fandt han Jesper siddende bleg og mat i sin Læne HS stoel, indsvøbt i en Peltskjole. Han studsede over dette Synt, men søgte at skiule sin Forbauselse. Velkommen Morbroder!" raabte Jesper, og rakte de matte Arme ud efter ham. "Hvilken besynderlig Hændelse fører Dem til mig, efter at De i syv samfulde Aar ikke har besøgt mig?" - Rudolf. Jngen besynderlig Hændelse, Jesper. Jeg staaer paa Gravens Bredde og veed ikke hvilket Øieblik Døden kalder: løser af Jeg har ansees det for min Skyldighed at tale med mine Sødskendebørn førend jeg døer, og Du er nu den sidste af Dine Sødskende jeg besøger. - Jesper. Men hvorfor kom De ikke før; hvorfor besøger De mig just nu, da min Lykkes Soel er dalet? Rudolf. Fordi jeg altid har troet, at der gives nok foruden mig, der besøge den Lykkelige, og ville sole sig i hans Lykkes Straaler. Jesper, da jeg hørte det gik Dig vel, glædede det mig; da man sagde mig, at Du var bleven rig ved Speculationer, gjorde det mig ondt for Dig, og da jeg saae Dig om Søndagen kjøre til Dyrehaugen i en lateret Engelsk Karet med to brogede Dromedarer bag paa, blev jeg bange for Dig. Men slig mig, hvorledes er det gaaet til, at Du er kommen til at boe en Etage fra Himlen, som man kalder det? Jesper. Kiender De ikke Lykken, denne falske Qvinde, som caresserer os den ene Dag og sparker os fra sig den anden, For neppe fire Maaneder siden var jeg en Mand paa 80,000 Rdlr. og beboede hele Gaarden; nu skylder jeg meere end jeg eier, og mit Bo er under Skifterettens Behandling. - Rudolf. Mene, hvorledes kunde Dy komme til at tabe 80,000 Rdlr. i saa kort denTid, - Jesper. Ulykkelige Conjuncturer. Jeg havde Colonialvarer staaende, som jeg tabte over 50, ja 100 PC. paa. - Rudolf. Det kalder jeg rigtig nok at speculere. – Jesper. Ja naar man vil vinde 50 til 100 Pd., maa man ogsaa udsætte sig for at tabe 60 til 100 Pe Rudolf. Naar man ingen Ting, eier. Men naar man allerede har samlet sig en Formue af 80,000 Rdlr., saa synes mig dog man burde være lidt forsigtig. - Jesper. Kiere Morbroder, de simple Renter af 80,000 Rdlr. ere kun 3,200 Rdlr., og det kan en Mand ikke leve af som jeg hidtil levede, i Tider, hvor Alting er re, ja fire Gange saa dyrt som før. Min Equipage allene boster 1,200 Rdlr. om Aaret, altsaa Renterne af 30,000 Rdlr., kort sagt, naar jeg skulde kunne leve af mine Rentepenge, maatte jeg i det mindste have eier en Capital af 3 Tønder Guld For at kunne leve var jeg nødt til at vove meget. – Rudolf. Men kunde Du da ikke leve anderledes end Du levede 2 - Jesper. Jeg for min Part kunde nok, men har jeg ikke en Kone, som er en født Frøken Har jeg ikke voxne Børn, der ogsaa ville have en Stemme med Maatte jeg ikke gjøre Figurer, for at vedligeholde min Credit? – Rudolf. Det Ord maatte har Lucier skabt. Hvilken Mand paa Jorden maa naar han ikke vil. Dog, det er for sildigt at tale herom. Hvad er Du nu sindet at foretage Dig, Agter Du at begynde Din Handel igjen naar Du er kommen overeens med Dine Creditorer, – Jesper. Det er ikke mere at tænke paa. Min Credit er alt for svækket. Desuden har jeg faaet en Afsky for al Handel, især Speculationshandel. J de sidste tre Aar har den ganske nedbrudt min Helbred. For var jeg, som De veed, sund og stærk, nu er jeg en reen Skrantning. De kan ikke tænke Dem et ulykkeligere Liv, enden Speculants. Om Dagen levede jeg under bestandige Ængstelser. Saalænge Posten ikke var kommen, var jeg urolig, og naar jeg tog Brevene eller Aviserne i Haanden, rystede jeg som et Espeløv. Hørte jeg at King Georg havde Hovedpine, saa fik jeg Hjertebanken, talde man om en Vaabenstilstand, fik jeg Qvalme, og ymtede man om paa N. Fred, blev og spingel i Hovedet. Om Natten, sov jeg næsten aldrig mere end et Par Timet i Je tænkde ikke paa andet end mine Speculationer; drømte ikke om andet end Handelsrevolutioner, Udførselsforbud, Fredsrygter, Vaabenstilstand o. s. p., Var jeg i Selskab, saa interesserede mig intet uden alt hvad der angik Speculationshandelen, og midt i det gladeste Lag blev jeg ganske melancholsk, naar man fortalde mig en Efterretning om et Rygte eller et Rygte om en Efterretning, der kunde bringe Colonialvarerne eller Coursen til at falde. Saaledes piinte jeg mig i tre Aar, og var saa heldig at samle mig en Formue af 80,000 Rdlr. Denne og lidt mere til satte jeg i Kongothee til 22 Mk. Pundet, i Puddersukker til 8 Mk. Pundet, i Tobak til 9 Mk. Pundet, i Caffe til 2 Rdlr. Pundet, og pentede om en føie Tid, at see min Capital fordobblet. Men at, mit Haar slog feil Uden Vaabenstilstand, uden Fred faldt Priserne med eet saa betydelig, at jeg i en Tid af tre Uger tabte hvad jeg havde vundet i tre Aar. Nu har jeg reent forlovet at give mig, af med Rudolf. Hvad, vil D., da gribe Handel, til – Jesper. Jeg, vil kjøbe mig en Mølle paa Landet og leye af, at være Møller. RiHolf. Først Speculant og siden Møller, Jet. det samme som først Karper og siden tørre Jnder. det smaaer ikke. Nei, min Søn, Du skulde have lydt mit Raad og blevet Uhrmager. Det havde Du Lyst til Som Uhrmager havde Di nu havt Dit godt Udkomme, som Speculant maa Du begynde forfra Hvorledes mener Du desuden at Din Kone, som en en født Frøken, vil finde sig i at være Møllermadame, eller Dine Børn, som ere vante til at kjøre i en Engelsk Carosse, og boe i et Palais, til at leve paa Landet, som simple Møllerbørn. - Jesper. Ja, jeg føler selv, det vil koste megen Selvfornegtelse. Bedre havde det rigtig, nok været om mine Forældre havde ladet mig, blive Uhrmager. – Han kalde, nu meget om, hvor ukogt det var af Forældre at undertrykke deres Børns Tilbøielighed til et nyttigt Fag, og endte med den Begjering, om hans Morbroder ikke kunde laane ham 25 Rdlr., som han, saa høilig trængte til. Med Taarer i Øinene tog den gamle Rudolf en Hundrede Rigsdalerssædel op af Lomm. flyede sin Søstersøn den, og forlod han med det Løvte, at han snart skulde besøge ham igjen 12 on)