Aalborg Stiftstidende, 1832-12-20
Dublinertidenden indeholder atter 4 Bekjendtgjørelser, af hvilke den ene handler om en vis Robet Nixons Mord, den anden udlover en Belønning af 200 Lstrl. for Opdagelsen af de Personer, som den 22de Nybr. satte Jld paa et Edvard Maddock tilhørende Huus, og da Beboerne styrtede ud, ihjel skjød disse tilligemed den Politiofficiant, der var indlagt i Huset til Familiens Beskyttelse, de 2 andre Bekjendtgjørelser, ere af lignende Jndhold. At OConnels Jntriguer til at bevirke en Ophævelse af Unionen bidrage meget til at gjøre det vanskeligt for Regjeringen i Jrland, er unægteligt, men tildeels ligger vel ogsaa Grunden i de høieste Embedsmænds Personlighed. Marquis Anglesey var unægtelig en Tidlang meget populair i Jrland, og intetsteds formaaer vel Popularitet. at udrette saa meget som der, men han har ikke været istand til at haandthæve denne i sin Kamp med OConnel, og Følelsen af at have tabt samme ufortjent har gjort ham fortrædelig og ladet ham antage en Caracteer af Strænghed, der, hvor en Vedbliven, ved hans forrige forsonende System lettere og sikkrere vilde have ført ham til Maalet. Om Hr. Stanley siger et offentlig Blad, at han ustridig er en talentfuld Mand, og det kunde synes sælsomt for en Arving af Huset Derby, at tage saa ganske feil i Jrland. Jmidlertid kan En passe meget godt for England og slet ikke for Jrland, og virkelig synes Hr. Stanley, med Hensyn paa Tiendesagen, ikke at have betraadt den rette Vei, idet han, miskjendende Landets og Beboernes Tilstand, først fordrede Lydighed mod de bestaaende fordærvelige Love, hvorpaa en gavnlig Forandring skulde følge, istedetfor at stræbe efter at gjøre Forandringens Hensigtsmæssighed selv indlysende for Folket og derved tilveiebringe Lydighed mod de forbedrede Love. Saaledes er i dette Øieblik, da et almindeligt Valg finder Sted, Folket ugunstigt stemt mod Regjeringen og ligesaa hinderlig for denne er OConnels Jndflydelse. Som man erfarer, ere Valgene ogsaa paa de fleste Stæder antiministerielle, da Candidaterne, hvis de ville gjøre nogen Lykke, maae forpligte sig til at arbeide for Unionens Ophævelse. Om nu denne Mening nogensinde vil trænge igjennem i Parlamentet, er et andet Spørgsmaal, hvorom man med Føie kan tvivle, til Lykke for Regjeringen har OConnel intetsteds været mindre farlig end i Parlamentet, kun vil man vist behøve at drage Omsorg for, at den lovmæssige Forkastelse af hans Bill ikke skal foranledige lovstridige Handlinger. Der tales atter om at Marquis Anglesey skal afløses af Hertugen af Richmond, en saadan Forandring vilde vist ikke være Marquisen selv imod, da den vilde rive ham udaf et ubehageligt Forhold; det irlandske Folkeparti (saaledes kan man vel kalde OConnels) vilde faae et af sine første Ønsker opfyldte, og i Hertugen af Richmand finde vist ikke bedre Hensigter, men dog en større Mildhed, end hos den strænge Kriger, Mere problematisk er det Hensigtsmæssige i at ombytte Hr. Stanley med Sir Hobhouse, den første kan have feilet i Valget af sine Midler, men har han, oplyst ved Erfaring, indseet dette, da mangler han visselig ikke Talent til at gjøre Feilen god igjen, Sir Hobhouse er derimod vel en dygtig Arbeider, men ingenlunde et fortrinligt Hoved og en saadan behøves dog vist til at bringe Orden i de irlandske Sager. Eutin.