Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-05-02
Græsketyrkiske Anliggender. At den anden Alt i det store Drama snart vil begynde (eller i dette Øieblik alt har begyndt) med Russernes Overgang over Pruth, synes saa afgjort, at Man hverken i Wien, London, Paris eller Berlin nærer mindste Tvivl meere derom, og vidstes, som sidst meldt, ganske officielt i Konstantinopel selv, hvor Storherren, uden at overraskes ved den første Efterretning herom, blot skal have svaret: "Nu saa maae Vi fægte." medens Ministrene derimod saae Fremtiden med Ængstelse imøde. Om Sultanen selv afgaaer til Hæren, var iøvrigt ikke saa vist; men de saakaldte OrduiHumajun (Embedsmænd for den keiserlige Leir) sagdes at skulle ufortøvet afreise til Adrianopel. Ved StorvizirensFraværelse paa længere Tid udnævnes nemlig et dobbelt Antal Ministre og Embedsmænd, hvoraf det ene Sæt følger ham i Feldten, det andet, som kaldes Rikiabi Humajun(Embeder for den keiserlige Stigbøile), forbliver i Resident sen, og saasnart der skrides til Udnævnelsen af disse forskjellige Embeder, ansees Krigen for erklæret. Men saa vis Man er paa, at der vil blive en Begyndelse, saa forvovent vilde det være, forud at bestemme, hvorvidt det vil komme, eller at sætte Maalet for Strømmen, naar den engang er brudt over sin Dæmning. J Berlin nævner Man ei allene den 25 April som Dagen, da den oftmeldte Pruth=Overgang skulde gaae for sig; men vil endog vide, at de første Garde-Regimenter den 13 April ere afmarsche. rede fra Petersburg, at Keiseren selv vilde afreise den Mai og den 17de indtræffe ved Armeen, samt at denne i sidste Halvdeel af Mai skulde gaae over Donau og først storme Fæstningen Schumla, der har en Besætning af næsten 8000 Tyrker. J Paris og London lever Man derimod den stadige Troe, at Hovedpunkterne for den russiske Mellemkomst ogsaa ere regulerede imellem de tree forbundne Kabinetter, uden Hinder for 6 Juli Craktaten, saaledes, at den russiske Hær vil gjøre Holdt ved Donauens Bred og nye Fredsforslag vorde aabnede efter Fyrstendommernes Besættelse. Denne Overbeviisning, at de russiske Operationer slet intet Skaar vil gjøre i Freden mellem de 4 store Magter, er ogsaa i Frankfurt saa stærk, at alle Statspapirer der ere betydelig steegne. Den Londonner Koureer erklærer udtrykkelig Rygtet, at Keiseren af Rusland skulde have opsat Overgangen over Pruth, ifølge Forestillinger fra Hofferne i London og Paris, for ganske ugrundet. Hverken - tilføier den - have disse Hoffer gjort, eller engang tænkt paa slige Trudsler. Deres eneste Ønske er, at Freden i Europa maa bevares, og denne Hensigt vilde vanskelig opnaaes ved Trudsler. At den russiske Armee vil gaae over Pruth, omtvivle Vi slet ikke; men haabe, at Sultanen, naar han seer, at han ganske ene maa fægte imod Overmagten, vil høre sindige Raad, og ved Underhandlinger søge at afvende den truende Fare, i hvilket Tilfælde Vi ikke heller troe, at Keiseren vil overspænde sine Fordringer, naar han kun er overbeviist om, at Sultanen mener det oprigtigt. Koureren modsiger fremdeles Rygtet om en Separat=Traktat imellem Frankerig og Rusland, og Times ligerviis det om en Neutralitets=Erklæring imellem Østerrig, Frankerig og Engelland. "Kan de ikke - hedder det - bringe Sultanen til at indsee sit eget Bedste, saa maae de erkjende Ruslands Ret til, særskilt at afgjøre sine egne Stridigheder. Ere de end ikke forpligtede til at staae Rusland bi i denne særskilte Kamp, saa kunne Frankerig og Engelland dog heller ikke ansees for neutrale, aldenstund Hensigten af den i Forening med Rusland indgaaede Traktat ikke er opnaaet, eller med andre Ord: de kunne ikke staae paa samme venskabelige Fod til Porten, med hvem de have afbrudt al diplomatisk Samqvem, som til Rusland, hvormed de endnu staae i de fredeligste Forhold. Vil Sultanen derimod tiltræde de i 6 Juli Traktaten fastsatte Vilkaar og erklære Grækenlands Uafhængighed, da ville de tree Magter, hvis det skulde komme til Fiendtlighed imellem ham og Rusland, ei allene blive neutrale under Kampen, men ogsaa lade sig det være magtpaaliggende, at forhindre Rusland fra, at drage ubillige Fordele (?) af den. - Jkke fordi disse Betragtninger just indeholde noget Nyt, men da de synes at give en Ledetraad i dette Dagens forvillede Anliggende og Øieblikkets Stilling saa temmelig deraf lader sig forklare, har Man troet at burde opholde sig noget længere ved sammes Meddelelse. At der imidlertid ogsaa gives Grublere, som befrygte, at det kunde faae samme Beskaffenhed med den fredelige Pruth=Overgang, som med det fredelige Navarinoslag, er ikke at undre over, hvorfor de østerrigske Konsulater i Jassy og Bucharest, som kun ansatte ved Hospodarerne, have befaling at ophøre med deres Forretninger og begive sig til Siebenbürgen, i Tilfælde af en russisk Jnvasion, uagtet der fra russisk Side skal være gjort Wienerhoffet den Erklæring: at Man vil søge ikke at forstyrre Serviens Rolighed, og at overhovedet de østerrigske Grændseprovindser i ingen Henseende skulle foruroliges. De mange Kontrakter om Krigsfornødenheder og deres Transport har sat nyt Liv i Odessas Havn, og den Omstændighed, at saa mange Transportskibe ere leiede til Sebastopol, lader formode en Expedition til Lille=Asien, som, understøttet af General Paskewitschs nu disponible Armee, vilde udbrede saa meget større Skræk imellem Tyrkerne, som ogsaa de derværende Undersaatter for en stor Deel bestaae af Kristne, der her som overalt sukke under deres dødelige Fienders Jern=Aag. Thi at Tyrken er og bliver Tyrk, hvis unaturlige Herredømme over Kristne aldrig burde taales, beviser atter det smukke Skue af 80 paa Seraillets Mure opstilte Græker=Hoveder, som Jbrahim Pascha, Trods allede Allieredes Opfordringer, endnu har sendt sin myrde lystne Herre.