Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-08-18
Kanonaden ved Volo er en Gienlyd af den ved Terceira; begge en Krænkelse af Retten og en Misbrug af Magten. Vor Ambassadeur i Constantinopel der skulde tale med Fasthed, staaer i Europas Øine kun som en underordnet Person. Al Opmærksomhed, al Høflighed fra Seraillets Side, kostbare og betydningsfulde Presenter f. Ex. smukke Arabiske Heste ere blevne den Brittiske Ambassadeurs Hr. Gordons Andeel. Gen. Guillimininot derimod har man foræret nogle Shavls, en saadan Gave til en Krigsmand ligner saa temmelig en Satire. Kort sagt, Sultanens Partiskhed imod den Engelske Minister kan ikke meere nægtes. Jngen tvivler mere paa at Mahmuds Haardnakkenhed og forstilte Ligegyldighed er kun en Virkning, af Østerrigs og Englands Løfter, som begynde at gaae i Opfyldelse. Den Brittiske Neptun vil løfte sin Stemme saasnart Stormen bryder ud i Rumelien. Man kan opkaste det Spørgsmaal om denne Stemme vil kunne standse Stormen, om Rusland vil være tilfreds med at frasige sig Lønnen for sine Opoffrelser og Formaalet for den nærværende Krig, og hvad vil Grækernes Skjebne blive midt imellem saadanne contrasterende Jnterresser, Dette Spørgsmaal lader sig endnu ikke besvare, men saameget vide vi, at Udviklingen af det store Drama er ikke langt borte. (Det er sandt) Naar man først slipper over Politikens tornefulde Bane, saa gaaer alting jevnt og let. Den udenlandske Post har ikke medbragt Efterretning om vigtige Begivenheder; men i det høieste kun vigtige Forbud om dem; den har ikke engang endnu fortalt os om Storfyrste Constantin er kommen tilbage til Varschau; men den fortæller os, at der giøres store Tilberedelser til Krigens Fortsættelse i Rusland. Fæstningsværkerne i Silistria sættes i Stand, og man bygger der er nyt Hospital for 2400 Mand. Det samme er Tilfældet med Varna, som er bleven giort til en langt stærkere Fæstning end den tilforn har været; men den brændende Hede, de kolde Nætter og de usunde Søevinde have foraarsaget der en pest agtig Sygdom, som har henrevet mange Mennesker. Ved hyppige Aareladninger ere mangfoldige dog blevne frelste. J Valachiet skal Sundhedstilstanden meget have bedret sig i den sidste Tid, og den keiserlige Livlæge Wylie, en født Englænder, har udgivet et Skrivt hvori han har viist, at de herskende Sygdomme ere ingenlunde den Orientalske Pest, men en ondartet Feber der er foraarsaget af den hurtige Forandring i Temperaturen. Men i den Tyrkiske Armee skal Pesten virkelig herske, og i de fire sidste Uger skal Armeen have lide et stort Tab paa sit Mandskab. – J Vallachier, hverves stærkt blandt de Jndfødte. Det Korps af Pandurer paa 3000 Mand, som staaer i det lille Valachie, har bemægtiget sig Staden Lomi sønden for Viddin og forsvaret den mod Tyrkernes gientagne Angreb, Præsidenten Zeltuschin vil forøge dette Corps med 2000 Md. General Geismar blokerer Rustschuk og Gjorgevo som snart skulle blive formelig beleirede; han har oprettet et Broe hoved ved Rachova, og man bemærker at han concentrerersine Tropper saa at man troer, at han har en stor Plan for. Gen. de Vitt er paa Marschen med Tropper for at afløse ham i det lille Valachie. Paschaen af Viddin Achmed skal vel have en Armee i denne Stad paa 30,000 Mand; men der er sprunget et Krudttaarn i Fæstningen hvorved mange Mennesker ere blevne dræbte, og hvad det værste er, de regulaire Tropper beskyldes derfor Fra Jassy berettes at friske Russiske Tropper marschere næsten dagligen over Pruth ind i Fyrstendom merne. Man skriver derfra, at de Russiske Militaire haabe ikke meget paa Freden. Skulde Sultan Mahmud bevæges til at slutte Freden (sige de) saa maatte man overlade denne stolte Despot til sin egen Skjebne, og de christelige Magter maatte ikke sende Gesandte til ham, hvorved de kun styrke ham i hans Hovmod. – Fra de Polske Grændser skrives, at man taler om en nye Ud skrivelse af Recruter over det hele Russiske Rige i et Forhold af 4 Recruter til 500 Personer. Den Keiserlige Ukase desangaaende forventes, dog kommer den maaskee ikke strax ud, fordi man vil oppebie om ikke Porten beqvemmer sig til Fred. Det er et Faktum: at den første Armees eller den saakaldte store Reservearmees Corps ere alle overcomplette, saa at den active Armee naar den behøver Forstærkninger, hvilket vist vil blive Tilfældet ved de store Fremskridt den giør, kan afsende betydelige Troppecorps uden selv at blive svækket. De Keiserlige Garder, som kantonere i Egnen ved Tulcziin, skulle nu virkelig haae faaet Ordre til Opbrud.