Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-04-29
Baron Selbye paa Güldenstein, min tidligere Nabo, drer ved sin Meierigaard Rantzaufeld den engelske Vexeldrift med en Elegance, der henrykkede Øiet, men derhos, efter min Beregning, Jntet indbragte. Baronen regnede rigtignok anderledes end jeg. F. Ex. Aaret 1814, da jeg leilighedsviis, spadserede med ham paa en stor Kobbel med gule Rødder, paa hvilken jeg saae henimod 100 Fruentimmer og et Compagnie Rusere der udlugede Ukrudt, var mit Spørgsmaal: om der efter saadanne Bekostninger kunde blive noget Overskud, Han svarede mig i sit livlige Sprog Qui, Monsieur, une avance tres-grande, je vous en convaincrai che moi, et Jespere que mon cher voisin suivra bientet, les traces de mon agriculture" (Ja et meget stort Overskud, hjemme vil jeg overbevise Dem derom, og haabet at min kjære Nabo snart vil følge mine Fodspor i Agerdyrkningen.) Da vi kom hjem forelagde han mig sin paa kjøbmands viis førte Hovedbog over Agerdyrkningen, og opslog Contoen for gule Rødder for 1813. Jeg maatte forundres over de til den mindste Detail i denne Contos Debet anførte store Bekostninger, men desto større var min Skræk, ved i samme Con tos Credit at see et Overskud, der gik i de Tusinde, og omstyrtede alle mine landekonomiske Begreber. Med beskæmmede og tvivlende Følelser tillod jeg mig det Spørgsmaal, om der da virkeligen var indkommet saa mange rede Penge for Rødder, som Contoen angav, og hvor der i denne Egn havde været saadanne Kjøbere at finde. Nu faldt Bindet mig fra Øienene, thi Baronen svarede mig: "Juliimporte jeg vil ingen rede Penge have, jeg beregner mine Roer, Kartofler og min Kaal efter Kjøbenhavns Torvepriis, opfodrer Alt, og finder min store Fordeel deri, at jeg istedetfor at faae rede Penge, ved Gjødnings Forøgelse hvert Aar trænger en Tømme dybere med frugtbar en Agerskorpe." Dette Fodspor kunde jeg ikke følge. Nu til det sidste Exempel. Min Svoger, Fr. L., forlod i Aaret 1796 det juridiske Fag, i hvilket han i sit 22de Aar havde erhvervet sig Doctordiplom, for at tiltræde og drive sit store, gjeldfrie adelige Gods ved Oldesloe, der havde complet Jnventarium. En særskildt Formue paa 100 Specier lettede ham Foretagendet. Hans opvakte Aand og faste Villie ogsaa at udmærksig som Landmand, gav ham som Lærebog Thaers Skrifte om Landbruget i Hænde, og han blev efter nogle Aar den flittigste Medarbeider af de Thaerske landekonomiske Annaler. Endnu den Dag i Dag læser man med Fornøielse hans med Fr. L. undertegnede Afhandlinger. Men hvad han i Dag havde læst i Thaers Værker, blev allerede i Morgen overilet anvendt paa det store Gods, men ogsaa allerede Overmorgen fortrængt af noget Nyt; og denne Famlen omkring i hans store Mesters Lærebygning, fjernede ham stedse mere fra den practiske Simplicitet, og havde kun store Udgivter til Følge. Det for Landmanden saa nødvendige, roligt prøvende Blik, der Jntet overiler, Jntet forsømmer, og overalt viser sig virksom, manglede ham gandske, omenskjøndt han var en klog Mand, en udmærket Jurist og Forfatter. For at fatte mig kort efter 10 Aar havde han, uagtet en tarvelig Levemaade, tilsat 8000, skriver firesindstyve Tusinde Rigsbankdaler ved sit Landbrug. Han bortforpagtede derpaa sit Gods for 600, og solgte det senere for 150000 Rigsbankdaler. Disse ere nu alle de Facta over engelsk Vexeldrift, jeg i Danmark har seet og oplevet. Kunne de vel modsiges og stilles i Skyggen ved andre lykkeligere Resultater, De practiske Erfaringer og Fortjenester, Hr. Kammerraad Dalgas til Aldebertsminde besidder, vil al theoretisk Kunstsprog, saa stor dets Magt end maatte være, ikke kunne stille i Baggrunden, men en ny lykkeligere Æra vil ved hans Lys, Andres Fortjenester ubeskaarne, ufeilbarligen fremblomstre for Danmark. Dette er min beskedne Mening og mit Haab for Jyllands Agerdyrkning. Haraldslund, den 17de April 1834. C. L. Walther Min høistærede Møller eller Bonde. . . . . . . . Behag at reise til Aakjær og Dybvad, som drives uden Hoverie, og til Hr. Grev Frys's Gaard som og til Steenballegaard med Hoverie, og see saa paa Deres berømte Vexeldrift og Staldfodring, da troer jeg, De vil erfare ligesaa stor Forskjel i Frugtbarhed og Udholdenhed, som imellem engelsk Fuldblod og ægte gammel dansk Race. Den udhviilte Mand bærer den sværeste Byrde, ligesom den, der ingen Hvile kan faae, aldrig virker saa godt, som den, der har sovet ud, og jeg troer, at den som brakker og pløier godt, det være sig med eller uden Hjul, kan uden Vexeldrivt samle ligesaa megen Gjøde, som med Vexeldrivt. Hjemhøy, den 10de April 1834. Johan Hiempel. Skriv mindre og virk mere, Gjerningen priser Mesteren, Prøv med Lidet, vælg det Gode og Nyttigste, om det saa er Nyt eller Gammelt, Dansk eller Engelsk, og virk saa selv i det Store, som en og bliver villig efterlignet af jydske Bønder.