Viborger Samler, 1813-04-12
Hamborg d. 6te April. Efter de af Hs. E. Grev Wittgenstein trufne Foranstaltninger, skulle de 3 russiske Kavallerikorps under Generalerne Dørnberg, Tschernitscheff og Tettenborngaae foran Armeen og passere Elben imellem Hamborg og Magdeborg. Jmedens denne Overgang iværksattes ved Ferchland, Havelberg, San dau, Werben, Lenzen etc., drog den franske Armee, sig sammen i Nærheden af Magdeborg og forstærkede sig med endeel af de Tropper, som stode ved Dresden og Leiptig. Dens venstre Fløi bestod af 3 betydelige Korps, som stode i Leir ved Ludevitz, Stendal og Gardelegen og hele Armeen anførtes at Marskallerne Davoust og Victor. General Dørnberg gik den 26 Marts over Elben ved Landsbyen, Guitjøbel, ligeover for Werden. Den 28de Marts kom de Franske 4 til 5000 Md. stærk over Arne burg, og nødte Dørnberg til atter at rømme Werden og gaae tilbage over Elben. Russerne tabde derved 1 Officeer og 18 Dragoner, som tøvede forlænge i Byen. Jmidlertid var og General Tschernitschefs Korps kommen til Havelberg, og efter holdet Krigsraad med de 2 andre Generaler Dørnberg og Benkendorf, gik General Tschernitschef først over Elben ved Sandkruge og besatte Seehausen og Lichterfeld. Da Planen var lagt, blev Major, Grev Puschkin, som stod i Lichterfeld med et Regiment Kosakker, heftig angrebet af 3 Batailloner fransk Jnfanteri, 200 Ryttere og 2 Kanoner. Denne brave Officeer opholdte Fjenden indtil Oberst Pahlen, kom til Hjelp med et Regiment Ryttere. Begge Regimenter angrebe nu de Franske, drev dem tilbage til Verden og fangede 2 Officerer og 60 Md. Generil 1813. ral Dørnberg gik derpaa den 31te over Elben ved Lentzen, og søgte med sit Jnfanteri Dannenberg, Kavalleriet under General Benkendorf gik til Luckow og General Thernitschef mod Wustrow; denne General sendte desuden 2 Kosakregimenter til Seehausen, for at angribe de Franske mellem Sten dal og Gardelegen. Da Russerne havde taget deres Stillinger, fik man at vide, at den franske General Morand, med over 3000 Mk. Jnfant., 11 Kanoner og 300 Ryttere trængte, over Tottstadt, frem mod Staden Lüneburg, for at straffe Jndvaanerne der, som havde grebet til Vaaben og i Samfund med 50 Kosakker, drevet en fransk Eskadron Ryttere tilbage, som ville besætte Staden. De russiske Generaler ilede nu Byen til Hjelp; men endskjøndt at Dørnbergs og schernitschefs Tropper marscherrte 10 Mile i 24 Timer, kom de dog ikke til Bienenbattel før den 2den April Morgen, 12 Timer senere end de Franske. Da de hørte, at der denne Formiddag skulle dømmes og henrettes adskillige i Staden, besluttede de, strax at angribe dem. Hovedangrebet bestemtes at skulle skee paa høire Side af Floden Elmenau og for at dække det, sendtes Oberst Pahlen til Flodens venstre Side med 2 Regimenter Kosakker for at omgaae Staden, Bienenbattel blev og stærk besat, for ei at omringes af Fjenden. General Dørnberg sendte og Kosakker til Dallenberg for at dække Veiene til Dannenberg, Gartorw og Lükow og besatte Overgangen ved Netze med 1 Kanon og 1 Comp. Jnfanteri. Saasnart begge russiske Korps vare paa høire Bred af Elmenau, 2 Kanonskud fra Staden, Lüneburg, opstillede de sig bag Krat og Hekker og Oberst Pahlen lod nu angribe fra den anden Side. Fjenden sendte 2 Bataill. Jnfanteri og 3 Kanoner, imod ham, for at afskjære ham fra Bjenenbüttel. Begge Partier kom levende i Fægtning; Generalerne Dørnberg, Benkendorf og Tschernitschef rykkede nu frem med Kavalleriet, hvilket overraskede de Franske, som troede blot at have at gjøre med nogle Kosakker, dog sendte de imod denne Side 1 Bataillon Jnfanteri 2 Kanoner og 150 Ryttere. Men baade Kanonerne bleve strax tagne og Rytteriet drevet tilbage. Det preussiske Jnfanteri med 4 Kanoner anført af Major Borke styrtede frem tilligemed Benkendorfs Kavalleri og drev den franske Bataillon tilbage over Elmenau og lige til Staden.