Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-02-23
Nyeste Post-Efterretninger. J Paris vil man have den sikkre Efterretning, at det Østerrigske Hof har modtaget Depescher fra St. Petersborg, som ingenlunde lyde gunstige for Freden, og at saameget er sikkert, at Greve Wittgensteins Armee fortsætter sin Marsch uagtet de slette Veie, og at alle Divisionerne ankomme efterbaanden med deres Artillerie til Bessarabien og Pruth. - J Wien iagttager man en betydningsfuld Taushed og fra Constantinopel og de Tyrkiske Grændser ere alle Efterretninger forstummede; da Tyrkerne have ruineret Moldau og Vallachiet, istedet for efter Ruslands Fordring at sætte dem uopholdelig i deres gamle conventionsmæssige Tilstand, saa er ogsaa derved et Stridsæble udkastet, som vil blive vanskeligt at faae ryddet af Veien. Porten udviser desuden i alle sine Forhandlinger en temmelig Ubøielighed og Selvtillid, og den Eftergivenhed, som den har viist, synes meere at være en Følge af de andre Magters Overtalelse end af Frygt; den Omhue, som anvendes paa at conservere dens Magt biedrager maaske selv til at styrke den i denne for dens Existence saa fordærvelige Selvtillid, men dens sidste Time synes at nærme sig og alt at skulle biedrage til dens uundgaaelige Undergang. – Fra London fortælles, at Ministeren Marqvien af Londonderry har afsendt en Note til St. Petersborg i Hans Majestæts Navn, som den Engelske Ambasfadeur Herr Bagget skal overlevere, og som angaaer Fredens Veligeholdelse med Porten. J det Tilfælde at det skulde komme til et Brud imellem disse to Magter, som dog ikke ønskes, skal England erklære i denne Note at det vil iagttage den strængeste Neutralitet; men at det dog vil sende Forstærkning af Tropper til de joniske Øer, og en større Escadre til Middelhavet. Fyrst Cantacuzen. opholder sig for nærværende Tid i Dresden, hvor han vil oppebie sin Søns Tilbagekomst fra Petersborg. – Den Østerrigske Jagttager meddeeler en fuldstændig Skildring af Tilstanden i Grækenland, som den da paa sin Viis søger at sætte i et saa ufordeelagtig Lys som mueligt. Den fortæller os, at Grækerne ere kjæde af Krigen, at Enthusiasmen er forbi. At Nøden er allene Driveflæderen til alle Ting; at Grækerne ere indbyrdes Uenige; og at de gjerne underkastede sig enhver Regiering, naar de kun kunde faae Rolighed, og at de gierne ville underkaste sig Ali Paschas Herredømme, naar han blot kunde faae sine Fiender fordrevne. ChorschidPaschas Armee, som beleirer ham, angives til 25000 Mand. Paschaerne Omer og Mahmud Pascha commanderede under ham; men han forhindres fra at foretage sig noget alvorligt imod Alis Fæstninger; da han bestandig maae detaschere sine Tropper, forat byde Jnsurgenterne Spidsen som true ham fra alle Sider. Jmidlertid skal dog Ali være i stor Nød og nyelig have mistet sin bedste Jngenieur Caretto, som han havde tvungen ved sin Grusomhed til at tage Flugten, og denne skal have skildret Alis Tilstand som meget svag, og fortalt, at han kun har 480 stridbare Mand tilbage i sin Fæstning (maaske dette er en Krigslist.) Det mærkeligste, som læses i denne Beretning af den Østerrigske Jagttager er, at der fortælles at Ali skal have lovet Grækerne, at antage den christelige Religion, saasnart de kunne befrie ham. De Efterretninger, som den Østerrigske Jagttager tilforn har meddeelt om den Persiske Krigs Tilendebringelse skulle ikke være paalidelige i det mindste forsikkrer man fra Odessa, at Krigen varer ved imellem Perserne og Tyrkerne og at den Persiske Schak skal aldeeles ikke have meddeelt det Engelske Resident ved sit Hof noget tilfredsstillende Svar paa hans Mæglings=Forslag. - J Smyrna skal det igjen see meget uroeligt ud; thi da Jndvaanerne paa Øen Samos bestandig giøre Landgange paa Lille Asien og angribe Tyrkerne, saa voxer uafladelig deres Forbittrelse, og det er vanskeligt at holde dem i Tømme. Disse Samler have nu ogsaa udrustet Skibe for at befrie Øen Chios, og have udstædet en Proclamation for at opmuntre Jndvaanerne til at fægte for Friehedens Sag. Det kommer nu an paa om den Tyrkiske Flaade, som bliver udrustet i Constantinopel for at giøre en Vinter-Expedition vil formaae at standse disse Fiendtligheder, til Søes. Denne Flaade siges at skulle bestaae af 70 Skibe. – Det er især fra Livorno og Marseille at de Personer, som ville fægte for Grækernes Sag. afgaae til Morea. De som afgaae fra Livorno ville formere et Corps, som skal kaldes den hellige Bataillon. Fra Marseille ere afgaaede mange udmærkede Officerer og selv videnskabelig dannede Mænd, dertil; de have medtaget fortreffelige Apparater af Kaart, Maaleinstrumenter o. s. v., hvoriblandt selv et complet Steentrykkerie. Nogle af disse Officerer have benyttet Tiden i Marseille til at studere det nye Græske Sprog; desuden tiene de Grækere, som følge med dem paa Skibene til Tolke Det er paafaldende, og tillige et stort Beviis paa den Tyrkiske Regierings Svaghed, at den ikke foretager sig noget alvorligt for at undertrykke Oprøret i Grækenland, og at den overlader de Tyrkiske Tropper, som ere indesluttede i Fæstningerne til deres egen Skjebne. Jmidlertid organiserer dog den Græske Regiering sig stedse bedre, og med denne skal det have følgende Sammenhæng: Hver Landsbye vælger een eller to Valgmænd. Disse vælge igien andre til at regiere over deres Distrikt, og de Ældste i dette vælge igien Ephorerne eller Medlemmerne af Hovedregierirgen. Da Attica og Livadien ere befriede, saa bliver det egentlig gamle Grækenland deelt i det østlige og vestlige. J det første bliver Salona og i det andet Wrachori Hovedstaden. Begge disse Provinser have udvalgt to Deputerede som begive sig med Fyrsten Maurocordatos til National-Congressen i Argos. Ogsaa afgaae Deputerede fra Sulioterne og fra de allierede Albanesere dertil. - Fyrst Demetrius Bystlant har i Nationairepræsentationens Navn udstædet en Opfordring til Hydrioterne for at formaae dem til at indtage med Storm Fæstningen Napoli di Romanig som er den vigtigste Havn paa Morea, hvor en Flaade kan have sin Station. - Parganioterne, som ikke maae vende tilbage til de joniske Øer, have indtaget Staden Kitika, og afskiære al Forbindelse. med Prevesa, som skal være meget nær ved at overgive sig; men den Tyrkiske Garnison i Patras har gjort et Udfald om Natten paa Grækerne, som holder Staden besat, hvorved de have gjort mange Fanger, og bemægtiget sig 1200 Flinte. - Ogsaa skal det have lykkedes den Tyrkiske Garnison i Fæstningen Canca paa Øen Candia ved et Udfald at drive de beleirende Grækere langt tilbage. Hydrioterne have forgiæves søgt at formaae Paschaen af Ægypten til at afstaae fra sine Planer paa denne Øe. De havde sendt en Deputeret til Alexandrien, hvor han nu opholder sig, for at tilbyde ham Erstatning for de Handelskibe, som Grækerne havde taget fra ham; dette Tilbud blev modtaget med meget Tilfredshed, og man forenedes snart om de Godtgjørelser, som skulde betales; men da Gesandten kom frem med sit andet forslag, om at Paschaen skulde holde sig neutral ved Krigen, imellem Grækenland og Tyrkiet, saa blev der ham, sagt, at han om nogle Dage skulde faae Svar. Men kort efter fik han Ordre til strax at forlade Ægypten, da som det hedte, dette Forslag maatte betragtes som en Fornærmelse imod Paschaen. Han blev derpaa bragt ombord paa et Skib, og maatte strax afseile. Nogle troe imidlertid dog, at han kun saa stærkt har erklæret sig imod dette Forslag, for ikke at opvække hos Porten nogen Mistanke og sin Troskab, og at han ikke destomindre ikke vil forhindre Grækernes Foretagender paa de Øer, som endnu staae under Tyrkernes Herredømme, og at han ikke heller vil sende Tyrkerne paa Øen Candia nogen Understøttelse, hvilke der ere meget haardt angrebne af Jndvaanerne. - Paschaen af Ægypten har forresten erobret Kongeriget Cordojan, som ligger paa Grændsen af Nubien og Abyssinien, hvis Behersker faldt i Slaget paa Valpladsen, J det Engelske Underhuuses Møde den 8de Februar blev der forespurgt om man kunde vente, at der vilde blive foretaget en Forandring i den Russiske Toldtarif, og at Tolden paa Jndførselen af Engelske Colonievarer vilde blive nedsat; Ministerne lovede at ville indhente Oplysninger derom. Billen om Jnsurrectionen i Jrland er først passeret Overhuset. den 11te Februar, og har allerede erholdet Kongelig Approbation. J Overhuset maatte Ministerne udholde et haardt Angreb i Anledning af de Jrlandske Anliggender af Lord King, og i Underhuset af Lord Folkestone, som sagde, at Ministernes Skiødesløshed og slette Bestyrelse, var allene Skyld i de Jrlandske Uroeligheder. – Fra Jrland lyde bestandig Efterretningerne meget sørgelige. De hvide Drenge, som Rebellerne kalde sig, have paa nye angrebet flere Godseieres Huse, og med Magt røvet Vaaben og Ammunition; en ung Dame er bleven saaret af dem, 800 Mennesker have angrebet, et Huus, og opbrændt det. Rebellerne ville under følgende Betingelser nedlægge deres Vaaben: 1) at alle Fanger løsgiøres, 2) at alle Tiender og Afgifter paa Vinduer skulle afskaffes, 3) at alle resterende Leieafgivter skulle eftergives, og 4) at Forpagtnings Afgifterne paa Jorderne skulle nedsættes til en tredie Deel; de have ved opslagne Proclamationer bekiendtgiort, at de ikke føre Krig mod Kongen og hans Regiering, at behøver han deres Tieneste, saa vil han finde dem troe endtil den sidste Blodsdraabe, at de ikke heller føre Krig mod deres Ligemænd for Religionens Skyld, da enhver maae dyrke sin Gud paa den Maade han finder bedst, men at de føre en ivrig Krig mod Skatte- og Tiende-Jndkræverne, fordi de have bragt dem til Fortvivlelse. Jnsurgenterne have ved Bantry indtaget defensive Stillinger, og Tropperne lave sig til at fordrive dem derfra. Lord lieutenanten har befalet, at der skal foretages Huus undersøgelser efter Vaaben i Grevskaberne Tipperary og Killaney. – J Underhusets Møde den 11te Februar holdt Hr. Brougham en Tale, som varede i 3 1/2 Time om Landmandens nærværende Nød; han skildrede den som en Følge af de for store Paalæg og af Statsgielden, og han tilraadte Ministerne den største Oeconomie for at kunne lette Folkets Byrder. Ministeren Lord Londondern viste sig meget fortørnet over dette Forslag, og erklærede, at han i værende Uges Forløb vilde selv indkomme med et Forslag til at formindske de Byrder, som trykke Landmanden. (Dette Forslag seer man nu med en spændt Forventning imøde). Hr. Broughams Forslag blev derpaa forkastet med en Majoritet af 103 Stemmer. J Forhandlingernes Forløb sagde Hr. Niccardo: at det var passende, at Landmændene overdroge endeel af deres Eiendomme til Besidderne af Statspapirerne, da den største Deel af Eierne af Stocks dog erholde deres Renter for det meeste af Landmændenes Afgifter, saa at deres Eiendomme dog for en Deel tilhøre dem. Denne bemærkning giorde en stor Opsigt i Huset. - General Wilson er fremkommen med sit Forslag til, at den Correspondence han har ført med Hertugen af Bork skulde forelægges Huset; men hans Forslag blev forkastet, med 199 imod 97. Stemmer, da Krigsministeren, Lord Palmerston godtgjorde: at Generalen havde sagt til Soldaterne paa Dronningens BegravelsesDag: at det var vanærende for dem at vedblive med at skyde. - Overalt holde Landmændene i England Forsamlinger, hvorved de overalt giøre Paastand paa, at Regieringen maatte indføre Besparelser, for at deres Byrder kunne lettes. Oberst Drake sagde nyelig i en saadan Forsamling: at man burde indgaae til Parlamentet med et Forslag til at Sinccurer, eller Embeder uden Forretninger, skulle ophæves. Naar man vil giøre Besparelser, sagde han, saa maae det ikke bestaa i Osteskorper og Lysestumper; men maae afskaffe Rotterne og Musene selv, som fortære hele Oste og Lys, dette opvakte en almindelig Latter. J det sidste Aar skal dog Storbrittanniens og Jrlands Jndtægter have indbragt en Million Pund Sterling mere end i det foregaaende Aar. Kongen har holdet et stort Lever og er derpaa afreist til Brighion. – Man vil vide i Paris fra Madrid, at de foreslagne Repressiv, Love skulle have opvakt en stor Misfornøielse og skulde næsten eenstemmigen være blevne forkastede af de Cortes. Alle Ministerne skulde have taget deres Afskeed paa een nær, og de Cortes skulle have afsendt et Budskab til Hs. Majestæt, for at forlange hans Erklæring om hvilken Ansvarlighed Regjeringen kan tilbyde, naar nu næsten alle Minister Poster staae ledige. Kongen har udnævnt General Campoverde til Gouverneur i Sevilla. –Man seer at den ene Minister og den ene Embedsmand afløser den anden i det ulykkelige Spanien, og man kan sige, at Landet er i en indvortes fortvivlet Tilstand. Nyelig er optaget en Transport af Penge til Jnsurgenterne i Egnen ved Burgos. – Den gule Feber har forresten aldeles ophørt, og Spanien er dog i det mindste frie for denne Ulykke.