Jyske Efterretninger, 1772-01-31
Den syttende blev Kongens Bud, At nogle skulde skifte Sæde. stor a) Hans Majestæt Kongen er fød 1749. den 29 Januar. Nr.) Hs. Kongel. Høyhed Kronprindsen blev fød 1768. d. 28. Jan. Par.) Hans Majestæt tiltraade sin Regiering 1766. den 14. Jan. og paa samme Dag 1769, holdt Hans Majestæt sit Jndtog i Kiøbenhavn fra Hans udenlandske Reyse. rere) Sidstafvigte 17. Januar. foregik en stor Forandring i Ministerio, og derpaa fulgte adskillige Avancements. Ne Ve 2de Forandring gav Forundring stor Til Straf for nogle, Lyst for andre; (Saa snart kan Lykken sig forandre) Men alle takke Gud derfor, At vi den Ni og Tyvende. Høyst glade nu kan ihukomme : Vor Chi den Syvende. Han, Prindsen, leve. - Alle Fromme Anraabe Himlens Gud derom: Gid alting sig saaledes føye, At det maae Kongens Huus fornøye, Enhver i Naade ihukom O! Fader læt dog Byrderne! Liv, Lykke, mange Aar og Dage Skiænk Kongen! og lad Rigerne. En hellig Fryd og Vellyst smage! Ne Slutningen af Beretningen om Prof. Klotzes Liv og Levnet. Medens han nu stod i Berraad med sig selv, og vidste ikke tilvisse, hvad Levemaade han skulde udvælge. enten han skulde søge. et akademisk, eller verdsligt, Embede, blev han i Aaret 1762. af Kongen i Engelland kaldet til Gottingen, som Professor extraordinarius i Philosophien. Kort derefter giftede han sig med Johanne Marie Saxe. Noget derefter fik Klotz næsten paa een Dag imod al sin Tanke og Formodning et dobbelt Tilbud, thi baade blev han af den Darmstadtske Fyrste kaldet, som Professor i de Østerlandske Sprog, til Giessen, og Kongen af Preussen lod ham ved sin høylærde General, Qvintus Julius, indbyde til Halle, som Professor i Veltalenheden med 800 Rdlrs. Løn Længe stod han i Tvivl om, hvor han skulde drage hen. Men, da han endelig fik Tillæg i sin Løn, og blev desuden Professor ordinarius i Philosophien, besluttede han fremdeles at forblive i Gottingen. Strax derefter fik han tilligemed Hofraad Michaelis befaling fra det Kongelige Raad i Hanover at forføye sig hen til det Jlfeldske Pædagogium, for der at tage de nye Lærere i Eed og giøre andre tienlige Anstalter. Dette bleve de klar med i en 14 Dages Tiid, og Raadet fandt sig saa fornøyet, med hvad de der havde foretaget sig, at de begge fik en anseelig No Foræring. Derefter blev han (uden Tvivl 1765.) paa nye ind budden af Kongen i Preussen til Halle, som Hofraad og Profesfor ordinarius i Philosophien og Veltalenheden. Dette Tilbud stod ham meget vel an, og da han havde erholdt en meget berømmelig Afskeed fra det Kongelige Raad, drog han til Halle, Professor Harles tør forsikkre, at det Halliske Akademie endnu aldrig har havt en vittigere og dueligere Professor i Veltalenheden, den berømmelige Cellarius ikke engang undtagen. Da den nu værende Konge i Polen havde i Sinde at anlegge et adeligt Akademie i Warschau, gjorde han Klotz anseelige Tilbud, for at formaae ham til at drage derhen. Men, da Klot forlangede sin Afskeed, lod Kongen af Preussen i en meget naadig Skrivelse ham viide, at han nødig vilde miste saa ypperlig en Lærer fra sit Akademie, og for at skaffe ham Lyst til at blive, hvor han var, gav han ham anseelig Forbedring i hans Løn, og ophøyede ham til sin Geheimeraad. Jmidlertid blev han dog atter paa anseeligere Vilkaar, end forhen, indbudden til Warschau. Men, deels for at vise sin underdanigste Taknemmelighed mod sin Konge, deels for at faae nogle Skrifter færdige, deels og formedelst den Uroelighed, som var opkommen i Polen, besluttede han at blive i Tydskland. 1767. blev han tillige Akademiets Bibliothekarius. Han var desuden Keyserlig kronet Poet, og Medlem af adskillige lærde Selskaber i Tydskland. Han har indlagt sig stor Ære og Berømmelse ved fine mange lærde og smukke Skrifter, som paa det fuldstændigste anføres af Hr. Harles i hans vakkre Skrift, De Vitis Philologorum nostraatate clarissimorum, Vol. 1. Edit. 2. Brem. 1770. p. 192. 222.