Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-09-03
Den 22de August slog Lynilden ned i Hover Sogn, et Par Miil fra Ringkjøbing, og af 9 Fækreaturer, der stode tøirede omkring paa Marken, dræbtes de 5. De 4 bleve derimod ubeskadigede, saavelsom en gammel Mand og en Dreng, der laae i en Ager-Reen nær ved det ene Kreatur, som dræbtes. Efter denne Ødelæggelse foer Lynet i Jorden, hvor det har efterladt sig tvende meget dybe smaa Huller. J Randers Avis læses, under "Jndsendt, Følgende: Skulde der ikke i Nibe By eller Omegn, eller i det nærliggende Aalborg, iblandt Borgere, Landmænd eller Embedsmænd være een eller flere Ædle, der ved en offentlig Opfordring til Publicum vilde søge at komme de arme nødlidende, og ved Sildefiskeriets pludselige Aftagen til Bettelstaven bragte Fiskere og Haandværkere til Hjælp i deres ynkelige Forfatning, og tillige ved en hertil nødvendig Local-Kundskab siden paatage sig den meest passende Uddeeling af de indkommende Bidrag til værdige Trængende. – Efter No. 127 af Randers Av. ere blot i selve Nibe ikke mindre end – 73 (!) Steder og Huse, tilhørende de ved Fiskeriets Aftagen ruineerte Fiskere og Haandværksmænd, formedelst Skatterestance, paa een Gang averterede til Salg i Viborger Samler; og det er derfor med Grund at haabe af den Ædelmodighed, som vore brave Landsmænd ved lignende ulykkelige Tildragelser med saa megen Beredvillighed og saa ofte lægge for Dagen, at vist ikke Faa, ved at yde en Hjælp - der, om end nok saa ubetydelig, her dog vil kunne have de meest velgjørende Følger – ville bidrage til at redde de mange, uden Skyld fra egen Side, lidende Famlier, som uden denne nødvendigen maa see den skrækkeligste Fremtid imøde, og som ved en saadan Deeltagelse, foruden at see Øieblikkets første Fornødenheder tilfredsstillede, tillige vilde kunne samle Mod og Evne til, om end ingen gunstigere Udsigter i deres forrige Haandtering skulde aabne sig for dem, dog ved en eller anden ny Erhvervegreen at berede sig et tarveligt Ophold, og saaledes afværge sig fra den Elendighed, hvorfor en saa talrig Classe af Mennesker i en saa fortvivlelsesfuld Stilling uundgaaeligen er udsat. – At der, naar ved en saadan Privat-Deeltagelse den øieblikkelige Nød for en Deel bliver afhjulpet eller formildet, vistnok ogsaa fra vor brave Regjerings Side, efter vedkommende Autoriteters kraftige Jndstilling desangaaende, ved Eftergivelse eller Formindskelse af Skatterne eller andre Forholdsregler, vil blive virket kraftigen til de forarmede Medborgeres Bedste, lader dens overordentlige Humanitet og faderlige Omsorg for sine Undersaatters Vel os tilstrækkelig Grund til at haabe."J Anledning af det urolige Høstveir, vi have i Aar, anbefales i No. 199 af den berlingske Tidende følgende Maader at tørre Kornet paa: 1) Sæden bindes ikke op, men samme Dag som den meies lægges den, uden Veiring, armtyk paa to Stykker Træ, satte i Jorden, med Tværtræ over, saaledes at Halmen rører ved Jorden, men Axene staae i Veiret, og dækkes af en Neeg med Halmbaand om. Træerne staae i en Afstand af 1 1/2 Fod fra hinanden, og række 1 Fod over Jorden. Saaledes kan Sæden henstaae i flere Maaneder ubeskadiget paa Marken. 2) Man sætter forsviis 4 Reg sammen, og i de 4 Hjørner igjen et Neeg i hvert; omkring disse 8 Neeg stilles de øvrige, hvilende paa de 8 i Midten og hævede 1 Fod fra Jorden. Paa denne Maade dannes en Pyramide af 30 Neeg, og over den sættes en større Neeg, som Hat, med to Baand om. Vipperne paa Sæden bøies med Haanden over hinanden i det Pyramiden dannes, og ethvert Neeg maa med Axene være i Midten af Hoben og med Roden i fri Luft. Hr. Kemper paa Friedrichsheff, i Holsteen, tørrede i den vaade Host 1830 af Sæd 500 Læs, under bestandig Regn, paa anførte Maade. Hr. Kammerjunker og Major de Bretteville i Aalborg offentliggjør, at han efter at have foretaget en Deel Forsøg er kommen til den Overbeviisning, at naar Korn har faaet en muggen eller vret Smag, kan den bekjendte Ovn eller Luft-Tørring ikke befrie Kjærnen for denne Sygdom, hvilken sandsynligviis er foraarsaget ved en foregaaet Gjæring, foranlediget af Fugtighed og Varme. Derimod bekjendtgjør Hr. de Bretteville følgende Maade, paa hvilken det fordærvede Korn kan betages dets ubehagelige Lugt og Smag og igjen blive fuldkommen uskadeligt for Sundheden: "Jeg indsaae siger han – at Kornet først maatte sættes i en Tilstand, i hvilken Man kunde komme til at virke paa dets indre Kjærne; til den Ende blev en Deel Rug, som havde en meget stærk muggen Lugt og Smag, lagt i et Kar med koldt Vand, og efter en Times Forløb blev Vandet aftappet, som da befandtes fyldt med Ureenlighed. Det saaledes udblødte Korn blev derpaa blandet med fiin stødt Beenkul, nemlig 1/2 Pd. til en Tde., hvorefter Karret fyldtes igjen med reent Vand; jeg lod det ligge i 3 Timer, i hvilken Tid Kornet blev nogle Gange omrørt med en sædvanlig Skovl, hvorefter Vandet igjen aftappedes, som da befandtes særdeles ildelugtende, frisk Vand fyldtes atter, i Karret, Kornet om rørtes nogle Gange og efter to Timers Forløb blev Vandet bortkastet, og da dette nu befandtes uden Lugt og tilstrækkelig reent, blev Kornet udtaget og udbredt saa tyndt som muligt paa Loftet, og der af og til om rørt. Efter omtrent 36 Timer befandtes Kornet fuldkommen tort og afgav ved Maling lige saa godt Meel, som om Rugen aldeles ikke havde været beskadiget, og det deraf udbagte Brod var sundt og velsmagende. Dette vigtige Resultat kan altsaa erholdes for 4 s. pr. Tde. Korn, eftersom fiin malet Beenkul koster hos Apothekerne kun 12 s. Pdt. Paa de Steder, hvor dette Slags Kul ei er at erholde, kan Man selv let forskaffe sig det, ved at brænde nogle friske dyriske Been, hvilket skeer paa følgende Maade: Benene lægges i en dertil passende Jern- eller Leerpotte, og dækkes vel til med Leerjord, dog saaledes, at et lidet Hul forbliver aabent til Dampens Udtrækning; denne Potte sættes derefter paa Jlden, og naar Varmen har gjennemtrængt Benene vil de selv antænde sig, naar ingen Rog meer bemærkes gjennem Aabningen, lader Man det hele af kjøle sig. Vil Man nu bruge en Deel af disse brændte Been, maa de forst stødes eller males saa fiint muligt, og Resten bevares i en vel tillukket Potte eller Kasse, da de derved beholde en større Lugt=Jndsagningskraft. Hvor saadanne dyriske Been ei letteligen ere at erholde, kan Man i disses Sted og med samme Proportion gjøre Brug af ligeledes fiinstødte og især nylig brændte Trækul, hvilket jeg har overbeviist mig om, giver samme Resultat; men disse maa stødes til meget fiint Pulver, for siden desto lettere, ved Vadskningen, at kunne skilles fra Kornet, eftersom disse Kul ere en halv Gang specifisk lettere end Beenkul." (Sluttes i næste No.)