Berlingske Tidende, 1793-05-10
Paris, den 26de April. J Forgaars den 24de mødte Marat virkelig under en Ja staaer Vagt for Bevolutionsstribunalet, og havde den forings ugemaade Trimod, at han høitidelig blev frikiende, seret maa ham fremsarte Klager. Det fremstøde som Viddet 2 Sgelandere, Pedero, Saving og Thomas Pavne, men disse sagde mere mod Brissot, end mod Marat. Marat selv erklære for Retten : "At dersom den Brissotske og Girønde Factionen (de moderatte), ikke uophørlig forfulgte Patrioterne acobinerne), og udtrykkelig havde stedse afskildres ham som en Blodtørstig og Oprørskifter, skulde han aldrig have tilladt sig at indrykke saadanne Meninger i sit Blad, forhvilke han nu var anklaget. Hans retskafne Hensigter og gode Tænk maade vare almindelig bekiendte, med alt hvad han havde skrevet, havde han aldrig haft nogen ond Hensigt. Hans foriaste Omsorg havde stedse sigtet til, at forskaffe N.C. Folkets hele Fortroelighed, men ikke at ophæve den. Man skulde nøie undersøge hans Forhold. Han forlangte hverken Naade eller Eftergivenhed, men Retfærdighed og Straf dersom man sandt ham skyldig. Hans Anklagelse var blevendecretert paa den meest oprørende Maade og den Brissotske Faction havde derved benyttet sig af adskillige af Biergværtiets Medlemmers Fraværelse, for ved Stemmeovervægter. at virke imod ham. - Den første af de beedigede Dommere, Dumon, erklærte herpaa : "Jeg han nøie overveiet Stæderne i Marats Skrift, og derhos især agtet paa den Anklagedes Characteer og den Revoulionstild, paa hvilken han skrev. Jeg kan ikke tiltroe denne uforsærdede Folkerettens Forsvar, rere nogen onde Hensigter. Det er vanskeligt for en førig Patriot, at skiule sin billige Misfornøielse, naar han seer sit Fædreneland forraadt fra alle Sider, og jeg har ikke sundet noget i Marats Skrifter, som kunde bevise de Forbrydelser, maa har beskyldt ham for. Alle øvrige Berdigede bevidnede eenstemmig denne Erklæring, og han blev da friekiendt. En utallig Mangde Folk opfyldte og omgav det Huus, i hvilket Retten blev holdt. Den friekiendte Marat blev herpaa baaret i Triumph til N. C. Sahl, hvorved man holdt en Borgerkrone over hans Hoved. - General Harambure, som formedelst Monsteurs Proclamation var anklaget, blev den 22de friekiendt af Revolutionsstribunalet, omarmes af de Dredigede og baaret omkring i Triumph af Folker, som raabte: Nationen leve i Harambure leve! Derimod blev den unge Søelieutenant Dugnini, den 21de henrenet, som Emigrant og Royalist, og døde med det største MedEn Tilskuerinde formanede ham medynksom til, at han skaldes. raabe, Nationen leve, men han saade med Foragt : I Dag mig, i Morgen maaske dig. Ligesom Jacobinerne have ladet deres Marseilliske Bolonteurer komme dertil i Tusind, tal, saa have ogsaa de Moderate beordret 8000 Balanteurer, fra Girande=Departementet hertil, saa at det ene Saard og altsaa vil holde det andet i Skeden. De første 20000 Mai seillere, som nu ere paa Marchen hertil, staae under en forhenværende Periodist og nu Districtsyndsens Capons Commando, som man ikke tiltroer, at han vil lade sig bruge til blodtørstige Hensigter. Paa Marchen hertil har han i Avignon ladet den berygtede Hovedafskiærer Jordan, samt hans Medskyldige Sabler, Tournal og Mairen Duprat fra Avi non med sin hele Familie ærrestere.