Berlingske Tidende, 1779-09-01
Fortsættelse af Efterretningerne og Chur=Pfalz. Saa mange roesværdige Bestræbelser svarede da og til deres Stifters Hensigt. Folkemængdens Tiltagelse i Frankenthal er særdeles stor. 1768 befandt sig der kun 1000de Siele, og allerede 1775 næsten 4000de. Jeg kan nu her forelægge Læseren en nøye og tilforladelig Efterretning om de Frankenthalske Fabriqvers nærværende Tilstand, hvorfore jeg har at takke de duelige og roesværdige Directeurer for disse Fabriqver, deres ugemeene Bevaagenhed. - Jeg vil først tale om de Fabriqver, som drives for Churfyrstelig Regning, siden efter om private Personers. Mange vil allerede finde Mishag i denne Jnddeeling, fordi de hellere ønskede den første Rubriqve, reent borte. Jeg kiender meget vel de Grunde, som kunde bevæge til et Ønske af denne Art, og jeg er fuldkommen overbeviist, at herskabelige Fabriqver aldrig kunde være saa fordeelagtige, som Privat=Borgeres. Aldrig skal man kunde give en Betient, hvis Løn ikke stiger og falder med Fabriquens Floer, den utrættede Jver, den Opmærksomhed paa ethvert Stykke, paa enhver liden Utroeskab hos Arbeyderne, enhver Fordeel i Konsten, enhver nyttig Anvendelse af Tiden, aldrig den Bestræbelse, at udforske Publici Nødvendigheder, og den opfindende Kraft, at tilfredsstille disse, som indgives Privat=Fabrikanten allene af denne Tanke, at det er ham selv, som han arbeyder for, og som al hans Flid og Sparsommelighed kommer til Nytte. Herskabelige Fabriqver koste altid meget meere, end private Personers, og levere dog næsten altid dyrere og slettere Vahre. Altsaa i ethvert foranderligt Tilfælde maae Privat=Fabriqverne foretrækkes de herskabelige. Men ligesom i Politiqven næsten ingen almindelige Regler gives, saa taaler og denne Lærresætning om Fabriqverne sine Undtagelser. Hvad, om en Fabrit fordrer saa stor Udlæg, Bygninger, o. s. v., at ingen privat Borger vover at paatage sig det, og om der alligevel gaaer mange Penge ud af Landet til Fremmede for denne Fabriks Producter, hvad om et forfaldent næringsløst Sted kunde ved en saadan Fabrik ophielpes, mange Fattige derved sættes i Arbeide, og bringes til Vindskibelighed og Velstand? Hvad om Landsherren kun banede Veyen til en Fabrique; paatog sig Faren og Omkostningerne ved Begyndelsen, overlod den sildigere Gevinst til Undersaatterne? Under disse Vilkaar, synes mig, er det Tilfælde, hvor Landsherren, om ikke skulde, saa dog kunde træde til Eller vilde man laste det, at Landsherren valgte denne Maade, at ophielpe sine trængende Undersaatter, da han lige frem ikke kunde vælge noget meere velgiørende, end dette, at sætte den i Arbeyde? Lad ved saadant et Foretagende være Forliifor Cammer=Cassen; hvad som giver Undersaatterne Arbeydsomhed og Velstand, det er dog ingen Forliis. Lad Vahrene ved mindre Bonitet have en noget dyrere Priis; jeg vilde dog ikke laste det, naar man (Vahre af Nødvendighed, eller andre vigtigere Hensigter undtagne) tvang de rige Jndvaanere i Landet, hellere at sætte deres fattige Medborgere i Arbeyde og ernære dem, end at berige endnu meere de riige Fabrikantere i fremmede Lande. Ved alle Vahre for Pragten, synes dette mig ganske billigt. -J det ringeste kan denne Anmærkning fuldkommen anvendes ved den første og vigtigste Churfyrstelige Fabriqve i Frankenthal, nemlig Porcellains=Fabriqven. - Denne Fabriqve udfordrer et meget stort Forskud, den har i Begyndelsen at stride med mange allerede blomstrende Rivaler Berømmelse; den maae med mange Penge aflokke disse duelige Arbeidere, og selv søge at udforske Hemmeligheder; og altsaa er det for en privat Mand næsten ikke mueligt, at paatage sig en saadan Fabriqve. Thi den fornødne store Fond fattes ham, eller og han har neppe Lyst at vore den i et Foretagende, hvis Udfald er meget uvist. Der fore seer man og, at de fleeste Porcellain=Fabriqver enten af Begyndelsen vare herskabelige, eller dog tilsidst ere forvandlede til saadanne; og i det mindste ere de meest blomstrende nu alle herskabelige, for Ex. den i Meissen, Ber tin, Fürstenberg, Rudolphstadt, Ludvigsburg, Cassel &c.