Aalborg Stiftstidende, 1846-12-23
- En af Stadens Bagere, Hr. Nielsen (den saakaldte Franskbager) har forskrevet nogle franske Møllersvende, under hvis Veiledning der vil skee Forbedringer ved Hr. Kreemers Dampmølle paa Vordroffsgaard udenfor Stadens Vesterport, ligesom der ved disses Hjælp vil finde en rigtigere Behandling af Hvedens Formaling Sted end hidtil. Man har nemlig ved Prøve overbeviist sig om, at der ved denne forbedrede Jndretning ved ovennævnte Mølle vil kunne leveres otte Gange saa meget Flormeel, ligesom flere Gange meere Hvedemeel af Nr. 1 af en Tønde Hvede, end der hidtil er blevet leveret ved den gamle Indretning. Naar Hr. Kree mers Mølle saaledes om en kort Tid kan levere 800 pCt. meer af første Sort Hvedemeel af den Hvede, man lader formale, er det sandsynligt, ja temmelig vist, at en heel Reform saavel med Kjøbenhavns og Omegns som Landets øvrige Mølleindretninger maa finde Sted, da jo Enhver vil have sin Hvede formalet der, hvor han erholder saa mange pCt. meer af fineste Sort Meel fremfor noget andet Sted. At som en Følge heraf Brødet af 1ste og anden Qvalitet af denne formalede Hvede vil kunne leveres til en langt lavere Priis end hidtil, ja muligen til næsten samme Priis for Pundet som Rugbrødet, og maaskee endnu lavere end i Udlandet, hvor Hveden staaer i langt høiere Priis end her, er indlysende. - Hambroes Mølle paa Amager har allerede i længere Tid havt denne nye Forbedring; men da det Meel, som males der, kun maa formales til Forsendelse, og ikke maa leveres til Byens Jndvaanere, er den heller ikke kommen Kjøbenhavns Indbyggere til Gode. (Vib. Av.) Stænderfors, i Viborg. (Fortsat.) I det sextende Møde anmeldte Præse, at han havde modtaget følgende priv. Andr.: 51) Andr. fra Katechet Fabricius i Horsens, ang. Forhøielse af Lønnen for Lærerne ved Borger og Almueskolerne (ved Schytte). 52) Et Præs, fra Borgerrepræst i Korsør tilstillet Andr., ang., at Stænderfors. vil fraraade Lovudk. om alm. Værnepl. 53) Lignende Andr. fra Thisted (ved Rummelhoff) og 54) et lignende fra Varde (ved Clausen. Disse bleve afgivne, det første til Committeen ang. Skolelærernes Kaar, og de andre til Com i Værnepligtssagen. Endelig anmeldte Præse, at der var indkommet Committeebetænkning i Søgerne ang. 1) Udk. til en Anordn. ang, en forandret Jnddeeling af Rigsbankdalerne, og 2) det af Holst indg. Andr. om Consumtionens Ophævelse. Til foreløbig Behandl. foretoges Sagen ang. Det af Jespersen indg. Andr. om Ophævelse af Negerslaveriet. Jdet Committeen antog, "at Forsamlingen, og med den Folket, Jntet vilde have at erindre mod at Staten, for at gjennemføre Emancipationen, bringer et i Forhold til Sagens Vigtighed og Landets Ressourcer passende Offer, navnlig naar dette kan præsteres ved Hjælp af Overskudet af Jndtægterne for de vestindiske Øer og de Staten tilhørende vestindiske Activer", indstillede den, at Forsamlingen petitionerer Hs. Maj. om at et Lovudkast til fuldstændig Emancipation af de Ufrie i de danskevestindiske Colonier maa forelægges næste Stænderforf. Rummelhoff foreslog at udelade Ordene: i Forhold til Sagens Vigtighed og Landets Ressourcer, samt den Passus, navnlig naar dette kan præsteres ved Hjælp af Overskudet af Jndtægterne for de vestindiske Øer og de Staten tilhørende vestindiske Activer, da han, saavelsom Commiss., meente, at det er ligegyldigt, om man tager Udgifterne af den ene eller den anden Kasse. Vilde Committeen ikke antage hans Forslag, saa forbeholdt han sig et Amendement, fordi han ønskede, at Emancipationen udtales som et uforbeholdent Ønske." Funder kunde ikke rigtigt stemme for Committeens Jndstilling om at Emancipationen skal være fuldstændig og samtidig, derimod meente Dalgas, at man burde gjøre Alt for strax at iværksætte Emancipationen. Ree meente, at da Midlerne ligge vore Statskræfter for fjernt, saa vilde det være det Retteste, om vi overlode Andre Udførelsen af hvad der bør skee, men som vi ei selv formaae, og det syntes ham derfor snarere tilraadeligt, om Regjeringen søgte at tilveiebringe Salg af Colonierne. Referenten, Jespersen, imo degik flere af de Taleres Yttringer, som ikke vare enige med Committeen, hvorpaa Nyholm foreslog, at den Sætning i Committeebetænkningen: "navnlig naar dette kan præsteres ved Hjælp af osv. skulde udgaae, eller at der dog idetmindste særskilt skulde afstemmes herom. Eftersom der her var Tale, om Penge-Udredelse, stemte Lydersen naturligviis imod Forslaget. Ree henstillede, at en Sætning i Betænkningen at Colonialinteressen er af underordnet Betydning maatte udgaae, og i modsat Tilfælde forbeholdt han sig i denne Anledning et Amendement. Krieger fandt, at de vestindiske Colonier i Henseende til Handelen yde for mange Fordele til at de burde sælges, og Jensen meente ogsaa, at man ikke saaledes burde udparcellere Staten. Lüttichau tilraadede den størst mulige Forsigtighed med denne Sag og han lod overhovedet til at være meget ængstelig for at Forsamlingen skulde gaae hen og brænde sig paa den, da man ikke kjendte Forholdene ofv. tilstrækkeligt. Efterat Reiersen havde yttret, at man vistnok burde fremkomme med Jndstillingen for Regjeringen, naar man først var paa det Rene med, om den danske Nation vil og kan gjøre Opoffrelser for Emanc., sluttedes denne Sags foreløbige Behandl. Til endelig Behandl. foretoges Sagen betr. Udk. til en Anordn., ang. Straffen for dem, som beskadigede Jernbaner. Flere af Committeen gjorte Jndstillinger antoges med betydeligt Stemmental. Dernæst foretoges ligeledes til endelig Behandl. Sagen, betr. Udk. til en Anordn. ang. Anbringelsen af Straa- eller Rørtag, Høstakke ofv. i Nærheden af Jernbaner. De i denne Anledning gjorte Jndstillinger vedtoges. – J det syttende Møde anmeldte Præs, følgende priv. Andr.: fra Cand. theol. Frølund, Skolel. Rugaard, Skjelderup og Andersen, som den dertil i Lærermødet den 2den Juni i Roeskilde nedsatte Committee, betr. en Reorganisation af Almue-Skolevæsenet (ved Ree); blev afgivet til den i Skolesagen nedsatte Committee. Præs. havde modtaget Committee-Betænkninger: 1) i Sagen betr. Andr. om en Jernbane gjennem Jylland, og 2) i Sagen ang. Udk. til en Pl. om at sikkre Præster og andre Offer berettigede for Tab ved Høitidsofferets ubillige Forringelse. Til foreløbig Behandl. foretoges Sagen ang. Udk. til Pl. ang. Contracter, hvorved Brugen af Parceller af Landeiendomme, overdrages for et særdeles langt Tidsrum, hvilken Sag man gjorde til Gjenstand for en temmelig levende og vidtløftig Debat. Herefter skred man over til den foreløbige Behandl. af Sagen om Udk. til en Pl., betr. Erstatning af den Skade, der tilføies en Jordbrugers Sæd eller Markfrugter af Kron- eller Daavildt. – J det attende Møde anmeldte Præs. følgende priv. Andr.: 57) Andr. fra flere Sognes Beboere i Ringkjøb. Amt, betr. en forandret Maade at udføre Arbeidet ved Sandflugtens Dæmning paa (ved Kirk); 58) Andr. fra Landvæsenscommissair Kolbye, ang at det aarlige Kirkesyn af Provsten og 2 Synsmænd ophæves m.v.; 59) Andr. fra Samme, ang. at Stænderfors. vil andrage, at den paa de nævnte Eiendomme ved den nye Matricul satte Taxt maa blive Gjenstand for en Undersøgelse. (Begge ved Boserup. Desuden vare indkomne tre Andr. (fra Nyborg, Horsens og Odense, som udtale sig imod alm. Værnepligt; de under Nr. 58 og 59 nævnte afgaves til Petitionscommitteen. Præs, havde modtaget Committeebetænkning over Udk. til en Pl., ang, hvorledes der vil være at forholde, naar Nogen maatte ansee det fornødent, over anden Mands Grund at anlægge Diger til Forebyggelse af Stormfloders Jndtrængen over Enge, Kjær eller Agre. Til foreløbig Behandl. foretoges Sagen, ang, det af Jespersen indg. Andr. om Organisationen af Landsoverretten i Viborg. – Til foreløbig Behandl. foretoges fremdeles Sagen, betr. Udk. til en Anordn., ang. Forbedring i de offentlig civile Lægers Embedsindtægter. Af det Mærkeligste og Jnteressanteste i denne Sag, og som Noget, der i og forsig er Mærkeligt og Jnteressant, hidsætte vi følgende Yttringer af Lydersen: "Med al Agtelse for de Herrer Læger, og med den bedste Villie til at komme deres Ønsker imøde, kan jeg dog, fra det bekonomiske Standpunct betragtet, ikke tiltræde Committeebetænkningen eller Udkastet, saaledes som Sagen fortiden stiller sig, og jeg maa herfor paaberaabe mig den høitagtede kgl. Commissarii Ord, ikke blot her, men ogsaa og fornemmeligen i Roeskilde, hvor han især gjorde Forsamlingen opmærksom paa, at Skattebyrden derved vilde blive forøget, ligesom han i Slutningen af sit Foredrag henledte Forsamlingens Opmærksomhed paa, at det var den bekonomiske Side af Sagen, der især vedkom Forsamlingen. Disse indholdstige Ord af den kgl. Commiss. maatte jeg ønske vare indgravede i Kampesteen udenfor Stænder døren, til evig Erindring; paa den ene Side skulde der da staae "Oekonomie" og paa den anden "Skattebyrde". (!) Forøvrigt var det meget behageligt, hvis Stænderne vare i Besiddelse af uudtømmelige Pengekasser eller Pengeskuffer, saa at, naar Landet krympede sig ved Skattepaalægene, Stænderne da kunde sige: vi skulle betale. Man kunde da skrive over Døren til Stændersalen Heibergs Ord: "Komme hvo som komme vil, komme Mand og Qvinde!" Da vilde Alle kunne faae deres Ønsker opfyldte; men, da vi nu kun have Skufferne, men ikke Pengene, saa er dette jo rigtignok et stort Uheld, – og samme Tilfælde vil ramme mange af vore Vælgere, skjøndt de ere duelige og bekonomiske Folk - da der ofte i den senere Tid af vore Vælgere er raabt Ac og Vee over de mange 4 Rbd., som de maae give til Stænderne, og, naar disse blive ved, om jeg saa maa sige, dagligen at skrive Plus istedetfor Minus, saa vil det deraf ikke blive bedre. Naar den ærede Committee har bemærket: det kan ei nægtes, at disse Embedsmænds Stilling i de senere Aar er bleven meget forringet ved det store Antal af Privatlæger, som overalt have nedsat sig, ikke alene i Stæderne, men ogsaa paa Landet", og den deraf vil hente et gyldigt Forsvar for Forbedringen af Districtslægernes Kaar, da forekommer det mig, at der der ligger, at der er Meget at fortjene, og Mere end de kunne præstere, naar private Læger kunne nedsætte sig og leve. Den samme Grund kunde med lige Ret anføres af alle Professionister, da kunde Skomageren, Sadelmageren og Skræderen komme og sige, at der var kommet Saamange og havde nedsat sig i den Egn, hvor han boer, at han ei længere kunde bestaae Concurrencen. Der udfordres Duelighed og Oekonomie for at bestaae under saadanne Forhold. Og jeg maa maaskee antage, at det har været Committeens Mening, at Districtslægerne skulde saaledes aflægges, at de kunde føre et mageligt Liv og lade de practiserende Læger udføre deres Forretninger. Districtslægerne have vistnok allerede flere ret gode Erhverv, t. Ex. ved Vaccinationer og ved det unge Mandskab paa Søsessionerne. Hvad Vaccinationerne angaae, er det ofte blevet mig fortalt, at Districtslægerne paa een Dag kunne derved tjene 40 til 50 Rbd., og undertiden derover, og det er dog en meget god Jndtægt.