Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-02-12
Den Vest-Siællandske Avis, eller Ugeblad. Slagelse. den for uden og indenlandske Historie vigtigste Nyeheder. Dagens Redigeret af Pastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 16te Aarg.) Løverdagen, den 12. Februar 1820. No. 15.) 16te Aarg. Landsdagen den 10 Febr. 1820. Med Kongl. allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten til Danmark og Hertugdømmene. Om Spanien og dets Colonier. At Misfornøielsen imellem de Spanske Tropper, som skulle bringes over til Amerika, maa være stor, er begribelig, da de kunne forudsee, at de fleste af dem ville der finde deres Grav; Løvens Hule er afskrækkende, hvorhen alle Fodsporene sees at vende, og hvorfra intet sees at vende tilbage; de sidste Breve man har fra Havanna, og som naae til Enden af November, vise hvor farligt det Vestindiske Clima er for Europæerne; thi de sidste Tropper, som ere ankomne dertil fra vor Verdensdeel, have været meget syge, og over 1/3 af dem er bortdød i Fæstningerne. Jmidlertid følger det slet ikke af denne Grund til Utilfredshed, at den samme Misfornøielses Aand behersker Spaniens øvrige Folkemængde; det er vel sandt, at visse Foranstaltninger i dette Rige, som det strenge Bog=Forbud, Jnqvisitionen, den religiøse Jntolerance, vilde, i Forbindelse med Hjerarchiets Aag og Munkevæsnets Overtroe, være for os Protestantere høist modbydelig og aldeles undstaaelig; men hos den Spanske Almue, hos hvilalken Katholismen har fæstet saa dybe Rødder, op svækker alt dette slet ingen ubehagelige Følelser, dens Tilbøieligheder smigres endog derved, og den knyttes endog derved med et fast Baand til Landets gamle Statsforfatning; de Stores Jnterresse er forbundet med Geistlighedens, og endskiønt der vel de finder en levende Opposition Sted hos den mere oplyste Deel af Nationen, især af Middelstanden, saa er dens Antal dog alt for ringe til, at den kunde blive farlig for den offentlige Rolighed; hvad der derfore har givet denne Opposition sin Styrke og gjort den meest farlig, er, at Misfornøielsen har udbredet sig iblandt Militair-Etaten, især blandt Officererne; enten fordi dens Medlemmer virkelig høre til den friere tænkende Deel af Nationen, eller fordi den troer sig tilsidesat for Geistligheden, eller fordi Financernes maadelige Tilstand har foraarsaget, at deres Gage ikke er bleven dem ordentlig udbetalt, eller af Ulyst til Krigen i Colonierne, eller af alle disse Aarsager tilsammentagne; da Soldaterne ligeledes havde Modbydelighed for at lade sig overbringe til Amerika, saa gives dem derved en forønsket Leilighed til at formaae disse til oprøriske Bevægelser, som dog, hvilket Erfaringen allere de flere Gange har viist, ikke kunne svække deres Hengivenhed for deres øvrige nationale Jnterresser. Hvad der desuden kommer Regieringen til Hielp under de nærværende kritiske Omstændigheder, og giør det vanskeligt for de Misfornøiede, at sætte deres Plan igiennem ved at proclamere de Cortes og Constitunen, er, at de Cortes under den Franske Krig og Kongens Fangenskab slet ikke regierede godt, hverken Folket var tilfreds dermed eller den Engelske Regiering, som dengang stod i Forbindelse med dem, og som Ministerne sagde udtrykkelig i Parlamentet, Kong Ferdinand kunde derfor ved sin Tilbagekomst kuldkaste hele Constitutionen ved sin Forordning af 4de Marts 1814, uden at det giorde noget synderligt eller almindeligt Jndtryk, eller foraarsagede nogen oprørisk Bevægelse; nu kom det dertil, at den Constitution, som de Cortes indførte og som bestod af 10 Capiter og 378 Artikler, havde to væsentlige Mangler ved sig; først, at den var bygget paa forældede Principer, thi den Commission, som var nedsat for at udarbeide den, beviiste, at den slet ikke havde indført noget nyt, men at alle de væfentlige Bestemmelser i Constitutionen vare tagne af Rigets gamle Love og Retsbøger, og fandtes allerede i Kong Sisenands fuero Judage, saa at blot Sammenstillingen var nye; endskiønt nu vel dette i een Henseende kunde synes at tiene til Constitutionens Anbefaling, saa tiente det dog paa den anden Side til at svække Jnterressen for den; thi en Oldtids Kiole kan være os ærværdig uden at man derfor har Lyst til at bære den. For det andet havde denne Constitution den væsentlige Mangel ved sig, at den indskrænkede Kronens Rettigheder i den Grad, at Kongen beholdt kun saare liden Magt tilbage til en selvstændig Virksomhed, især da det var kun indrømmet ham to Gange at vægre sig ved at antage en Lov, som var foreslaget af de Cortes; men foreslog de den den tredie Gang, saa var han nødt til at antage den. De Cortes derimod havde tiltaget sig Magt til at indføre Nyeheder og at forandre den offentlige Tilstand efter Behag. Man kan derfore ikke undre sig over, at Kongen forkastede Constitutionen; thi ligesom man paa den ene Side ikke kan nægte, at allene det uindskrænkede Monarchie aabner Mueligheden for en overskuende, conseqvent, efter ædle og store Grundsætninger udført Statsbestyrelse, saaledes bliver enhver repræsentativ Statsform saameget mere fordærvelig, som at de forsamlede Stænder gaae over fra at være et blot raadslagende Corps, til at blive en selvregierende Forsamling, og naar de, i Stedet for blot at ville indskrænke og forebygge Magtens Misbrug, ville selv tage den i Hænderne, er i et saadant Tilfælde hver Borgerclasses Rettigheder ikke i Forveien tilbørlig sikkrede, da er alt Haab om Forbedring og det Almeene Vel tilintetgjort, som i de reent Monarchiske Stater dog altid kan bygges paa Lands faderens Hierte. Ganske anderledes er Tilfældet i de Spanske Colonier, der syer man sig Regieringskioler efter det nye Snit, som bæres i Nordamerika; man paastaaer vel, at de ikke ville saa lige passe til de Spanske Statslegemer; men man haaber, at de ville komme til at sidde bedre, naar de først have baaret dem en Tid, de Spanske Colonier have desuden samme naturlige Beqvemhed til at modtage republicanske Statsforfatninger som de Forenede Stater, nemlig en udstrakt Jordbund, som giør Statsbestyrelsen lettere, og aabner idelige Udveie for Misfornøielsen, da derved tilbydes en overflødig Leilighed saavel til Refourceer for Regieringen, som til Næringsveie og Forandring af Boepæl for Folket. Vil derfore Oprøret i Spanien ikke frembringe nogen betydelig Virkning i dette Land selv, saa vil det dog atter blive et af de forunderlige tilstødende Omstændigheder, som vil tiene til at befordre og at beskynde en af Menneslægtens største Begivenheder, de Spanske Coloniers fuldkomne Løsrivelse, og Amerikas fuldkomne Uafhængighed af Europa. Og hvor nær forestaaende er denne desuden ikke! hvor rykker ikke denne Tidspunkt med Kiæmpeskridt, fremad! saaledes høre vi fra Chili, at det nu er skeet, som man saalænge har havt Grund til at forvente, at Chileserne bestræbe sig for at fordrive Spanierne fra de sydlige Positioner af Chili, som disse endnu hidindtil have havt i Besiddelse, og hvor Oberste Sanches commanderer, nemlig Valdivig, og hele Kysten syd derfor, tilligemed Archipelet Chiloe; Republikanerne have, ifølge en Efterretning af 1ste September, indtaget Chillan og flere Stæder i denne Egn og vare i fuld Marsch mod Valdivia. – Og fra den 11te September hører man, at Lord Cochrane, som længe har lagt i Valparaiso for at udruste sin Flaade, er afseilet under anførte Datum med Admiralskibet O'Higgius paa 50 Kanoner, St. Martin paa 64 Kanoner, Lantaro paa 42 Kanoner, Jndependentia paa 32 Kanoner, Chacabuco paa 20 Kanoner, Golvarino paa 18 Kanoner, Auracana paa 14 Kanoner, og Puyerreddon paa 14 Kanoner, foruden to Brandere, for at opbrænde de Spanske Skibe i Callao.