Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-11-24
Fabrikarbeidernes Opstand i Storbritannien. For en folkerig og næsten indtil Overdrivelse befolket Stat, som Storbrittanien, der er bebyrdet med en uhyre Nationalgield, som bærer aarlige Renter, hvilke Renter ikke kunde fremskaffes uden ved Paalæg, hvoraf det allerede bliver en Følge, at mange Jndivider, som leve af disse Renter, opholde sig i Udlandet, for at leve billigere der, hvorpaa samme Tid Jordbrugernes Interesse kræver, at Jordens Producter ved Indførsels-Forbud holdes i en overdreven høi Priis imod andre Landes, og hvor der lever en stor Folkemasse, som ikke ernærer sig af Agerdyrkning, men skal underholdes ved Handel og Fabrikflid, og derfor opfylde de store Stæder, hvor Uroligheder lettest opstaae og ere vanskeligst at dæmpe, for en saadan Stat er Jntet farligere, end naar denne Folkemasse begynder at lide Mangel paa Fortjeneste. Ethvert enkelt Tegn hertil er altid høist betænkeligt, blive Tegnene hyppige og voldsomme, saa forkynde de en stor Crisis, enten en velgjørende, nemlig store Udvidelsesplaner for Cultur og Jndustrie, eller en farlig og sørgelig, nemlig store Krige, for at sætte saadan en Stat i Enebesiddelse af Kilderne til en større Handel og Industrie, hvortil den har Trang, og hvilke den ikke kan deele med andre Stater. Da et nyt England, som indeholder 13 Millioner Mennesker, er opstaaet i den nye Verdensdeel, som kraftigen kappes med den gamle, da den almindelige Fred paa Havet aabner dets Bane for alle søfarende Nationer, da Manufacturerne paa det europæiske Fastland have taget et nyt og kraftigt Sving, da et Spærringssystem, imod udenlandsk Fabrikflid anvendes i de fleste store Stater af dette Fastland, og især i det saa udstrakte russiske Rige, og da de engelske Jordbrugeres og Bye-Indvaaneres Interesser ikke lade sig bringe i Harmonie med hinanden, saa er det begribeligt og kunde forudsees, at der snart vilde indfinde sig en Crisis i dette mægtige og næsten culminerende Riges Velfærd. Velgjørende er det derfor, at Østen netop nu, ved den beundringsværdige Styrelse af Menneskelivets Gang, aabner sine rige Porte for det trængende vestlige Europa, vi haabe, at man vil benytte dem, at Fredens uskatteerlige Gode vil blive vedligeholdt i vor Verdensdeels cultiverede Lande, og at Nationernes Ledere i deres Viisdom ville søge at fremme Nationernes Vel, ved med forenede Kræfter at befordre Menneskeslægtens store Maal: Culturens Udbredelse paa Jordkloden. De udførlige Efterretninger, som man har faaet fra England, vise, at det Symptom til en Standsning Fabrikerne, hvilket viste sig i Storbrittannien i afvigte Foraar og Sommer, ikke har været saa ubetydeligt. De værste Uordener fandt Sted i Manchester og det nærliggende Rochester. Den Stemning, som i nogle Uger havde hersket i denne Bye, og allerede engang havde yttret sig ved voldsomme Handlinger, brød atter ud med større Heftighed end tilforn. Kun den store Elendighed hos de Ulykkelige, som i adskillige Uger havde levet af magre Supper, kan nogenlunde undskylde de begaaede Voldsomheder. Her bleve de udøvede af Uld og Flonel Arbeiderne. Hos de Mestere, som havde nedsat Daglønnen, bleve ikke alene Maskinerne og Fabricaterne ødelagte eller røvede, men endog Dørre, Vinduer og Mure sønderslagne, ja selv personlige Mishandlinger udøvedes. En Fabrikherre, Chadrig, havde stillet store Fade for sine Dørre, forat spærre dem, men desuagtet trængte den rasende Hob ind i Huset, fordrev Arbeiderne der, og kastede endog nogle af dem igjennem Vinduet ud paa Gaden. Vel tililede de Militaire saa hastigt som muligt, gjenoprettede Orden for Øjeblikket, arresterede en Mængde Personer, men Ophavsmærdenne kunde man ikke udfinde. De Fængslede bleve frigivne, undtagen 16, som man nærmere vilde undersøge; men næste Løverdag, da de skulde bringes tilbage fra Forhøret til Arresten, samlede sig Pøbelen, og deriblandt mangfoldige Fruentimmere, udenfor Fængselets Dørre, for at befrie dem; Soldaterne angrebes med Stene, og en af dem blev saaret; de Militaire skøde i Begyndelsen blindt. og siden da det ikke hialp, skarpt; Kuglerne gik over Oprørernes Hoveder, en Dreng blev skudt i et Vindue. Da Pøbelen saae, at Jngen var falden, trængte den med stort Raserie ind paa Soldaterne, da lykkeligviis et Cavallerie-Detaschement kom til og adspredte den. Fem Mennesker bleve dræbte og 25 saarede; herpaa rykkede flere Tropper ind i Byen og Rolighed blev tilvejebragt igien J Manchestersvare Urolighederne vel ikke saa blodige, men de yttrede sig paa en langt farligere Maade. En uhyre Mængde Daglønnere forsamlede sig i Nærheden af denne Bye, og da Fabrik herrerne atter havde nedsat Vævernes Arbeidsløn, besluttede Arbeiderne, ikke at indfinde sig hos dem og sendte nogle Personer til Naboebyerne, for at opmuntre Indvaanerne til at gjøre fælleds Sag med sig. To Dage senere holdtes der atter en Forsamling, hvori Folketalerne tillode sig de heftigste Udtryk. En af dem sagde: J Tørstige og Hungrige, gaaer hen allevegne, hvor der er Noget at spise og at drikke, og hjælper Eder selv, thi Naturloven retfærdiggjør denne Fremgangsmaade. Folkehoben tiltog med hvert Øjeblik, og Politiet formaaede ingenlunde at tæmme den. Adskillige Fabrikbygninger bleve stormede, Fabricaterne ødelagte og kastede i Vandet. Vel kom de Militaire til Hjælp, men ikke betimelig nok, for at redde Hr. Parkers store Fabrikbygning, som først blev ødelagt indvendig og derpaa antændt og opbrændt af den rasende Pøbel. Adskillige Drenge paa 12 indtil 18 Aar toge Deel i denne Handling med det Udraab: "Hellere døe end sulte!" Uagtet Soldaterne patrouillerede hele Natten paa Gaderne, blev dog Folkemængden, samlet indtil seent ud paa Aftenen og plyndrede endog nogle Fodgængere. Næste Morgen kom mange Mennesker ind fra Landet, og henimod 20,000 dreve omkring i Gaderne. En Vogn, som var læsset med Brød, gav Anledning til Oprørets Udbrud, i et Øjeblik blev den plyndret, og nu begyndte Jndførselen hos alle Bagere; de Fleste af disse Bagere udleverede godvillig deres Forraad; de, som gjorde Modstand, bleve mishandlede. Det var et frygteligt Syn, da Oprørerne, ligesom hungrige Ulve, med vilde Skrig trængte ind i Bagernes Huse, og den Ene søgte at rive Rovet fra den Anden; Drengene toge Brødet bort fra Smaapigerne, og Voxne atter fra Drengene. Smaa Hobe droge, tiggende omkring i alle Retninger, og Folk gave dem Penge, for at redde sig. Alle Byens Tyve og Kjæltringer vare i Bevægelse. Diligencen fra Stamport til Manchester blev anholdt og plyndret, og i temmelig lang Tid var en stor Deel af Byen i Pøbelens Magt. De Militaires og Embedsmændenes fortrinlige Opførsel fortjener Roes. Oprørsacten blev læst, dog forefaldt ogsaa derefter mangfoldige Uordener. Theatrene og de fleste Kramboder bleve lukkede; efter Klokken Otte holdt alle rolige Borgere sig hjemme, derimod droge Folkesværme op og ned af Gaderne. Fra Birmingham og Coventry sendtes Dragoner derhen i største Hast, men ogsaa i hine Stæder skjælvede man for oprørske Scener. Det tredie Dragon-Regiment blev udcommanderet fra Edinburg, endskjøndt det heller ikke var roligt i Skotland, og selv fra det altid stormfulde Dublin bleve to Dragon-Regimenter indskibede til Liverpool. Efterat adskillige Troppe-Afdelinger vare indrykkede i Manufactur-Districterne, blev rigtignok Roligheden tilveyebragt igjen, men alligevel ventede man flere Tropper fra Jrland, endskjøndt det ogsaa der saae betænkeligt ud, fordt Kartoflerne vare stegne til den dobbelte Priis, og man ikke ventede sig meget af Høsten. J Spitalfields og Bethalgreen standsedes Urolighederne kun paa den Maade, at Fabricanterne lovede Arbeiderne den samme Løn, som i 1824, et Løfte, som de, efter Alles Formening, ikke kunde holde.