Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-07
Neumünster er en nydelig Flekke med 369, for det meste nybygte, Huse og 3000 Indbyggere. Vindskibeligheden synes at have opslaaet sin Bolig der; thi skjøndt Flekken er ubetydelig, tæller den dog omtrent 30 Klædefabriker, hvoraf, een, Brødrene Rencks, endog sysselsætter henved fiirsindstyve Menneskeer dagligen. Regner man, at enhver af de øvrige kun beskjæftiger det halve Antal, saa kan man dog antage, at over 1200 af de 3000 Indbyggere finde deres Underhold allene ved Klædefabrication. Men det synes ikke at være de finere Klæder, man lægger Vind paa. Man holder sig i Særdeleshed til Mellemklæde, Flonel, Calmuk, Frakketøi, Bai, Gulvtæpper og Hestetøier. Her syes ogsaa Uldvanter, som ere en Udførselsartikel, og forfærdiges Metalknapper, hvoraf forhen 36 Familier levede; men da saadanne Knapper ere i nyere Tider gaaede temmelig af Brug, saa har denne Konstflidsgreen aftaget meget. Jeg opholdt mig ikke længer i Neumünster, end indtil jeg havde faaet frisk Befordring, og kjørte derfra til Bramstedt, som kun ligger tre Mile derfra. Det er en ret smuk Flekke med 500 Jndbyggere og 100 Huse, men omgiven af øde Heder og Tørvemoser og blottet for Skov. Noget egentlig Mærkværdigt indeholder denne Flekke ikke, undtagen i Kirken en Døbefont med Munkeskrift. Den største Mærkværdighed, en Rolandsstøtte, er i de sidste Aar af Krigen bleven omstyrtet. Om det var skeet ved Tilfælde eller Overgivenhed, af Russer eller Svenske, vides ikke. Den er forhen i Tidens Storme, og ved voldsomme Naturbegivenheder bleven kuldkastet, men hver Gang agtede man det for Pligt, at opreise den igjen. Denne Gang synes den tappre Roland at være styrtet, for aldrig at oprettes mere. Meningerne om denne Støttes Ælde og Betydning ere forskjellige. Den Fabel, at den forestilte en Brodersøn af Carl den Store, hiin navnkundige Frankerheelt, har allerede Arnkiel i sin cimbriske Heidenreligion bestridt, fordi de Rolander, han havde seet, ikke lignede Helte, men Oldinger, og altsaa Carl den Store selv. Arnkiel mener, at denne Støtte skulde betegne den ved Keiserlig Beskyttelse forundte Ro (Row eller Roh) og de de omvendte Saxer, tilstaaede store Friheder. Den var altsaa Betegnelsen af Ro-Landet (regionis pacat, en i Religion og Tingfrihed fredet Landstrækning; men denne Mening synes alt for søgt og usandsynlig. Andre troe, at Rolandsstøtterne i Almindelighed ere af samme Betydning, som de saakaldte Weichbilder, hvilke man finder paa Landemærkerne af forskjellige tydske Stæder. Et saadant "Veichbild (af Weich, Wyk, d. e. Stad, By og Billed) er Betegnelsen af Jurisdiction, og betyder at Staden har sit eget Ting og sine egne Statuter, og hvor langt samme strække sig. Til ydermere Beviis herpaa, har man anført, at saadanne Billedstøtter ofte bære Rigsinsignierne. Navnet Roland= eller Rutlandstøtte skulde komme af det i Tidens Løb misforstaaede Ord: Ruge, Rüge, der betydede fordum det samme som Ting, - Den sidste Mening nærmer sig nok Sandheden meest. J en Concession, som Jndbyggerne i Bramstedt 1651 fik til at gjenoprette deres Roland, hedder det: "Have derhos allernaadigst tilladt, at i meerbemeldte Vor Flekke Bram stedt, til Befordring afde der Bosattes Næring, en ophøiet Rohlandt paa en grøn Vang ved den aabne Vei, som fører til Hamburg, hvorunder de Brabandske Kjøbmænd og Studehandlere slutte deres Contracter og vente lovlig Kiendelse i Stridigheder, paa det i forrige Krigstider afbrændte Sted igjen maa oprettes o. s. v. Man seer heraf tydeligen, at der, hvor en saadan Roland stod, holdtes et Slags Ting, og at de Contracter, som der sluttedes, ansaaes for forbindtlige. Dankwerth formoder, at den Bramstedter Rolandstøtte er bleven opreist til Hæder for Greve Gerhard den Store, der, blandt andre tappre Gierninger ved Bramstedt slog Grev Adolph til Schawenburg, og selv hentede ham frem under den derværende Bro, hvor han havde skjult sig; men denne Forfatter anfører ingen egentlig Grund for sin Formodning. Det har altid været Indbyggerne ikke allene her, men ogsaa paa andre Steder, vigtigt, at faae deres Roland oprettet igjen, naar den ved Tilfælde eller Vold var bleven omstyrtet. 1696 fandt Arnkiel en ny Roland opreist i Bramstedt, opført tre Aar i Forveien af Stene og af Skikkelse, næsten ligesom den forrige. Havde det blot været en Hæderstøtte for en seierrig Fyrste, saa havde Indbyggerne neppe været saa begierlige efter at gjenoprette den. Den i Flekken Wedel værende Roland blev fornyet og af graa Sandsteen udhuggen gjenoprettet, efter Arnkiels Beretning, 1651, og efter en i den Anledning udstedt Kgl. Resolution 1653. Ogsaa i denne Resolution hedder det: "at under denne Ro landt de Stridigheder, som der forefalde ved Studekjøb og paa Stude markeder, uden Appellation og andet Remedium suspensivum decideres der. Arnkiel, som selv havde seet den 1685, leverer følgende Beskrivelse derover: "Den staaer paa et muret Postament; men da den i de forrige Krigstider er bleven ilde tilredt, er den for en god Deel med Jernklamre hist og her igjen bleven befæstet og bagtil understøttet. Den er over hele Legemet harnisket, bærer paa Hovedet en Krone, er oventil prydet med en Krands, holder i høire Haand et Sværd, i venstre en Verdenskugle, betegnet oventil med et Kors, seer af Ansigt ud som en gammel Mand med et graat kløftet Skjæg, der tildeels omgiver begge Kinderne." Westphalen beretter, at den Bramstedske Roland forestillede en bevæbnet Mand, holdende et Sværd i den ene Haand og de Holsteenske Jnsignier i den anden. Er end denne Roland endnu ikke gjen opreist, saa er der dog ingen Tvivl om, at det paa en Tid, der udmærket sig saa meget ved at frede om Oldsager, snart vil skee. (Fortsættes.)