Københavns Adresseavis, 1774-02-09
Det Kongelige Landhuusholdinge. J et aarlige høytidelige Møde, som det Kongelige Landhuusholdings=Selskab, snart efter hvert Aars 29de Jan. pleyer at holde, til Erindring og Hans Majestæt Kongens høye Fødsels=Fæst og Selskabets egen Stiftelses=Dag, og hvorudi adskillige udsatte Præmier og andre ærefulde Belønninger offentligen tildømmes og tillægges, blev for indeværende Aar berammet til Torsdagen, den 3die Febr. sidstleden: Da en meget anseelig og talrig Forsamling mødte i Selskabets Værelser paa det Kongel. Palais; hvor Vice=Præsidenten, Hr. Etatsraad Hübner begyndte de høytidelige Handlinger med følgende merkelige. Tale. Den ypperlige Konst, at lede et Folk til varig Flor og Velstand, uden andres Fornærmelse, er Viisdoms heldigste Mesterstykke. Flere end een Old udkrævedes, 7 førend den kunde faae nogen Dannelse; og mange Aarhundrede vare forløbne, da den begyndte at yttre, og derpaa at udbrede, sin velgiørende Jndflydelse i den sædelige Verden. Dens overalt føielige Nytte bragte den omsider til større Fuldkommenhed: Og siden Erfarenhed og Eftertanke have gjort Statskonsten til en grundig og sammenhængende Videnskab, hviler de borgerlige Selskabers Lyksalighed, til den menneskelige Forstands Ære, paa langt andre og langt stærkere Pillere, end forhen. Moedne Overlæg og findige Mellemhandlinger anvendes nu sædvanligen i Tvistigheder med Fremmede, hvor Fremfusenhed og blodige Optrin, til de Vindendes og Tabendes fælles Ulykke, tilforn maatte afgiøre Tretten. Kloge og modige Krigs=Helte, fornrettede Nationers mandige Forsvarere, beholde altid deres Priis: men den falske Glands, som omgiver en Erobrer, forblinder neppe meere vore Tiders oplyste Borgere, der see og have Afskye for dens væmmelige Pletter. Den vidtudstrakte Videnskab derimod, der forudsætter saa mange andre, og hvis rette Anvendelse er saa " sielden; jeg mener den, viseligen at bestyre Staters Formue, er, med velgrundet Ret og Held, bleven " Grundvolden til Borgernes trygge Velfærd, og følge. ligen til hele Rigers visse Flor, Magt og indvortes J. Styrke: Og en klog og almindelig udbredet Vinskibelighed i enhver Stat er, tilligemed sunde og stadige Love, med samme Skiel at ansee, som det sikkerste og sande Middel, til disse væsentlige Fordeles Erholdelse. Hvilken Lykke for os, retsindige Patrioter, at disse unægtelige Grundregler ere kiendte, og at deres Udøvel" se ikke savnes inden disse Rigers Grændser, Hvilken Lykke for disse Riger, at det Tvistens=Æble, som saa mangen Gang haver reyst Uenighed i det Stormægtigste . Huus, for hvilket meere end heele Nordens Herredømme, er bestemt, omsider ikke er meere til! Hvilken Lykke for os og vore Efterkommere, at denne Tønder til farlig Krigslue paa vore Grændser, som Strømme af Blod ey havde aldeles udslukt, uden mindste Fare for Fremtiden, er forsvunden, Og det ikke ved Krigens Bulder og uvisse Skjebne; Jkke ved duelige Borgeres Forliis, men ved en viis og venskabsfuld Mellemhandling, der bliver et evigt Æreminde for begge høye contraherrende Magters mageløse Ædelmodighed. O! gid Du kunde, Glorværdigste Femte Frederich, " Du som først begyndte og længe fortsatte din Landsfaderlige Forsorg til dette høystønskelige Formaals Opnaaelse; Gid Du kunde see, med hvilken Jver Dit Fol fra Thronen og indtil Ploven, yder Taknemmeligheds Offere til Din hellige Aske, for denne Din store Velgierning, der er næsten ligesaa uforglemmelig, som Du est" Selv. Dog forgiæves ønske vi dette. Denne kronede Menneske=Ven er langt ophøiet over vore jordiske, end" og de vigtigste, Sysseler. Vi frembære derfor alle vore Taksigelser til vor Nor i den Syvende Christian dette fri og troeskabsfulde 1 Selskabs mægtige Beskytter, hvis høye Fødselsfest vi1 i Dag, i denne Anledning, ihukomme med dobbelt Glæde, og under hvis milde Regiering denne lykkelige Hand 1, ling, ved et heldigt Mageskifte, er bragt til endelig Fuldbyrdelse. Den sildigste Efterslægt, som vil have Deel i Følgerne heraf, vil betegne denne Begivenhed i " vore Aar=Bøger med igientagen Erkiendtlighed; og vor " Tiids=Alder, som veed, hvor meget vi skylder det Kongel. Huus i denne Henseende, vil derudi finde en nye 1 og stedsevarende Aarsag, til uforanderlig og fuldkommen Hengivenhed. Vi beundre med billighed den Viisdom, hvormed begge Konger have valgt de tienligste iblant Deres troe, " Raadgivere, til det ved denne langvarige Handling for1, nødne Arbeyde, Og vi blive, med sand Fornøyelse, 1 vaer, at Landets Fader Selv haver værdiget at udmærke en klog og dydig Bernstorfs store Fortienester i saadan Betragtning, ved et kostbart Klenodie, til et Kon" geligt Mindemærke for Familien, geleidet af en egenhændig høistnaadig Skrivelse og Erklæring. Et glim" rende og opmuntrende Beviis paa Monarkens stormodige Retfærdighed; og et lærerigt Exempel for alle Tiders Regentere. Vi strøe derfor, efter Kongens eget Exempel, friske Blomster paa denne udødelige Statsmands Grav, og vi ihukomme atter ved denne Leylighed, med forrigblandet Glæde, at han endog haver levet for os, som dette Selskabs første Fosterfader. En Erindring, der saare vel passer sig til Dagens Høytidelighed, som tillige paaminder os om vor Selskabs " spæde Alder og første Stiftelse. Det vilde være overflødigt, Jnsigtsfulde Landets m. Venner, her at opregne de mange og forskiellige Fordeele, som den heeldige Forandring med vore Grændser med" fører, eller giver Anledning til, for det Danske Norden. En næsten afbrudt Strækning af Land og Vand, fra Nord=Polen og indtil Elben, erkiender derved det Danske Scepters Herredømme. Jngen fremmed Magt kan herefter, med mindste Skin af Ret, gjøre Paastand, " paa nogen Deel af vore Kongers Provintzer. Jngen N. Fremmed er videre deeltagen i vore Fahrvande, til nogen merkelig Hinder for vore occonomiske Indretninger. " Jngen blandet eller fælles Regiering, der i sær giør de occonomiske Loves Jværksættelse vanskelig, standser fremdeles den Lovgivende Magt i sine vise Anordninger. Et frugtbart og allerede med god Fremgang dyrket Land, af " fordeelagtig Beliggenhed, tilbyder Kiøbmanden en Mængde overalt nødvendige og almeennyttige Produk" ter, til at sætte hans vel overlagte Anslag i ønskelige " Drift, til Nytte for ham selv og for det Almindelige. " Et paabrændsende og nu i Staten indlemmet Folk, hvis Fliid og Arbeydsomhed, fornemmeligen i Landbruget, er bekiendt, rekker sine gamle Naboer Handen, 1 til fælles Vinding. En nye og ypperlig, men hidindtil næsten ubrugt Havn, aabnes for de Danske, nu der hiemmehørende, Flag, og lokker Verfterne til at bygge, og Fabriker og Konstnere til, med fordobblet Omhue, at forædle Statens egne naturlige Rigdomme, for Landets, men i sær for fremmede, Markeder. Hvilke Udsigter for vores Viinskibelighed, Hvilket Haab for vore Fiskerier, vores Handel, vores Skibs 4 farth og vor hele Stats=Huusholding, hvis kloge Foranstaltninger end ydermere af Forsynet kraftigen under 1 støttes ved Jordens rige Afgrøde, og Levnets Midlernes nu værende lette Priser. Mig synes jeg seer allerede Jord=Dyrkningens høistvigtige Bestyrelse og Behandling æret, og anseet som skarpsindige og fornemme Borgeres meget værdige Videnskab. Mig synes jeg seer vore mange og forskiellige Fiskerier, i sær vore store Hav= og Strand=Fiskerier, disse uudtømmelige Rigdoms Kilder, der hidindtil mestendeels, i det mindste for os, have lignet ubrugte og unyttede Liggendefæ, dreven med Jver og Overlæg, " og igien aldeles tilvendte deres og Kysternes rette Eiere. Mig synes jeg seer den nyligen underlagte fortreffelige, 1, og flere Rigernes Havne, vrimle med Skibe og Fartøier, der ere færdige til at bringe Rygtet om vore sammenhengende nyttige Anlæg, tilligemed de visseste Beviis 1, paa den Danske Vinskibeligheds betydelige Fremgang, til de længst bortliggende Egne. Mig synes jeg seer mange Tusinde, forhen ørkesløse, Hænder, sysselsatte med at danne nye Rigdomme i Staten; hvilke hine kiekke Seilere, igiennem forstandige og erfarne Kiøbmands Hænder, udføre til Fremmede, til Stats=Formuens kiendelige Forøgelse. Mig synes jeg seer Lediggang og Trygleriets farlige Handværk afskaffet, og " vore mange milde Stiftelser selv, for en stor Deel, forvandlede til Flittigheds og Arbeidsomheds Værkstæder. Mig synes jeg føler den Overbeviisning, at de nu saa lykkeligen samlede og forenede Danske Staters Tilstand, vil og kan forbedres, og at den omsider, ved behørig varig og stadig Forsorg, kan og vil blive blomstrende Mig synes . . . . . . . . Men det hielper ei, ved smigrende Syn og gunstige Forestillinger, at bevidne " vores oprigtige Længsel efter bedre Tider. Der vil læg 1 ges Haand paa Værket, om Udfaldet skal svare til vores patriotiske Haab. 1 Denne uryggelige Sandhed, ædelmodige Medborgere, have vi, fra vores Forenings Begyndelse, stedse 1, havt for Øine. Det er derfor vi, med ligesaa ufor" trøden som uegen nyttig Fliid, have arbeidet. Det er til den Ende vi hverken have sparet Møie eller Bekostning, saavidt Kræfter og Evne det have tilladt, for at udbrede Vinskibeligheds velgiørende Virkning overalt i Staten, ved idelige Underretninger, Anviisnin1 ger, Opmuntringer og Belønninger. Og det er atter i selvsamme Hensigt vi i nærværende Forsamling for" nemmeligen agte at helligholde denne dobbelt høitidelige " Dag, ved at tildømme og tillægge adskillige iblant vore kiære Medborgere af begge Riger, der selv have udmærket sig ved deres beviiste Jndsigt, Kundskab, Duelighed og Flid, velfortiente og ærefulde Belønninger. Vi have derudi ci allene fæstet vores Øiemmeed paa det, som strax haver været nyttigt, eller som uden Forhaling " kan iværksættes: Men, i den vigtige Betragtning, at Stater ere udødelige, have vi endog lagt Mærke til de Anlæg eller Anviisninger, der kan ansees som Plantning " ger, hvilke vil have Tid til at voxe, førend de kan bære moed. " ne Frugter. Opnaaes fremdeles Selskabets redelige Hen" sigter, saa blive de i Dag belønnede virksomme Exempler, " for mange andre i disse Riger og Lande, og hele Staten selv bliver, med Tiden, det priisværdigste Mønster paa en almindelig blomstrende Vinskibelighed, og 1 et ærerigt Samquem og Opholds=Sted for lykkelige i Borgere. Saavidt Hr. Etatsraadens Tale. Efter at samme var til Ende, blev Hans Høifyrstelige, Durchlauchtighed, Printsen af Brunsvig=Lyneborg=Bevern, Ridder af Elephanten, General af Jnfanteriet og Gouverneur for denne Kongelige Residents=Stad, optagen til Selskabets overordentlige Medlem. Fire og Tive bleve valgte til ordentlige Medlemmer og een til corresponderende; hvorpaa Listen allerede i disse Blade er meddeelt. Endelig blev et betydeligt Antal af udsatte Præmier og andre ærefulde Belønninger, bestaaende i større og mindre Priis. Medailler i Guld og Sølv, som i rede Penge=Summer fra Et Hundrede Rigsdaler og derunder, offentligen til kiendte; hvorom vore Læsere ligeledes kan vente nærmere og omstændelig Beretning. Skue=Spil.