Berlingske Tidende, 1835-05-19
J No. 39 af den Vestsjællandske Avis læses følgende Udtog af en meteorologisk Dagbog for April Maaned d. A.: J denne Maaned havde vi et ægte April Vejr; thi det var fuldt af en uafladelig Forandring og Uro. Det skulde være en Foraars maaned; de skjønneste Forbud paa det gav sig tilkjende, og dog blev det ikke Foraar. Maaneden kastede sig ind i Vinteren, men denne fik ikke heller nogen Magt, nu faldt der Snee eller Hagel, og kort efter havde man den behageligste Foraarsfølelse; Vinter og Formiddagen og Sommer og Eftermiddagen, nu regnede det i Strømme, og strax ovenpaa det klareste Solskin, imellem stode de nys udsprungne Buske bedækkede med Snee; men om nogle Timers Forløb havde de rystet den af sig, og de saae nu saa muntre og friske ud, som der ikke var mødt dem noget Usædvanligt. Kort sagt, Veiret var i denne Maaned i høj Grad vægelsindet, og havde megen Lighed med Holbergs Lucretia. Naar vi ville forklare os Grunden til denne Forandring, saa maae vi holde os til Henriks Theorie, at det kom af, at mange Sjæle afvexlende førte Regimentet; thi Vindene ere Vejrets Sjæle, som virke i Atmosphærens Legeme. Vindenes Vægelfindethed kunde ikke være større end det var i denne Maaned, een Dag stod Vinden i eet Hjørne, den næste Dag i et andet; høiere end i tre Dage blev samme Vind aldrig staaende; Vindens Styrke og Svaghed var ligesaa afvexlende; kun to Gange hævede de sig i Storm, den 10de af Nordvest, og den 30te af Sydost; i det Hele taget havde dog Nordenvinden Overvægten; thi det blæste 21 Gange af Norden, 20 af Vesten, 11 af Østen og 10 af Sønden. At af disse Preumata Nordenvinden havde Overmagten, gav denne Foraarsmaaned et mere vinterligt Anstrøg, end næsten den hele Vinter selv. Det er moersommere at observere et vægelsindet Vejrligt end et vægelsindet Menneske, endskjøndt det ikke er meget godt at have noget med nogen af dem at gjøre, saaledes begyndte Maaneden med et stærkt Snee vejr, næste Aften lynede det; derpaa faldt en skyllende Regn, i sex Dage derefter folklare Dage til den 9de, først Nattefrost, Riim og om Morgenen Kulde, saa deligt Foraarsvejr. Den 10de svære Hagelbygger og Kulde, derefter mildt og deligt Vejr fra den 12te til den 15de. Herpaa fra den 16de til 21de Hagel, Snee, skyllende Regn og Kulde, hvorved dog Mildhed og selv Varme indfandt sig om Eftermiddagen. Den 22de var det det derligste Maimaaneds Vejr. Fra den 23de til 26de var Solen ofte stikkende og varm, afvexlende med kold Regn; derfra og til Maanedens Udgang en kold og skarp Luft. Hvor vægelsindet Veiret var kan alene sees deraf, at det i 16 Dage var Regnveir, og i 14 tørt Vejr, at Solen skinnede i 24 Dage, og at Luften var bedækket i 19, og at Barometret, uagtet det har sin aparte Siæl, idelig foer op og ned, og havde ingen Ro paa sig. Denne Aarets Lucretia havde det dog forud for Holbergs, at hiin fik sig iført en bestemt Dragt; thi under denne hele Qvaklen grønnedes Jordens Overflade fortreffeligt. Men dette havde sin gode Grund; thi ved Naturens som ved Menneskelivets Qvaklerier staaer en høiere Aand i Baggrunden, som bærer Omsorg for, at det sande og væsentlige Gode bliver tilvejebragt. J April i Fjor herskede vel ogsaa endeel Forandring i Veirliget og en Kamp imellem Vinter og Foraar, men Luften var den Gang meget klarere og tørrere end i Aar, og Foraarets Seier blev tilsidst langt mere afgjort end i Aar; April endte sig i Fjor med et Tordenvejr, istedet for i Aar med en vinterlig Østenstorm.