JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Alle Sagkyndige ere nu enige om, at en Modefication i de til andet Aar efter Freden forfaldne Capitalers Udbetaling er nødvendig. Men hvorledes denne, især med Hensyn til Prioriteter i faste Eiendomme, kan og bør skee, uden at forvolde alt for stor Forlegenhed gjensidigen, det er det store Spørgsmaal. Forfatteren er af den Mening, at det bedste, og næsten eneste Middel, til at forekomme her store Uleiligheder, er at træffe en billig Accord. Saaledes kunde det fastsættes 1) At alle Terminbetalinger, som ere under en vis bestemt Sum f. Ex. 500 Rbdlr., skulle uforandrede holdes, men 2) at derimod de Capitaler, der overstige 500 Rbdlr., som ere forfaldne til Betaling paa eengang, eller de Capitaler, der skulde afbetales i Terminer, men som ere saa betydelige, at Debitor ikke seer sig istand til at præstere dem, skulde erlægges i 10 paa hinanden følgende Aar, hver Termin med 1/2 Deel. Vilde man følge en anden Vei, og f. Ex. fastsætte, at det skulde overlades til Debitor, enten at betale de forfaldne Capitaler strax i Sølvværdie eller lade dem henstaae i en Række af Aar, imod at erlægge Betalingen naar disse ere udløbne, i rede Sølv, og imidlertid ogsaa svare Renter i rede Sølv, saa vilde dette foraarsage uberegnelige Uleiligheder. Jngen Huuseier kan taale, at betale høiere Renter, end der allerede nu svares, ligesaalidet som nogen Leier kan taale, at betale høiere Leie, end der allerede gives. Skulde der endnu desuden svares Renter i rede Sølv af de Capitaler, som ikke betales i det andet Aar efter Freden, saa vilde Udgivterne blive saa trykkende, at hverken Eier eller Leier vilde kunne være tjent dermed, og der er ingen Tvivl om, at de fleste Capitaler vilde komme til at svare rede Sølv, da de fleste Debitorer ikke see sig istand til, strax at præstere Capitalernes Betaling. De vilde blive nødsagede til at lade deres Forskrivelser gaae over i rede Sølv, og til at betale Renterne i rede Sølv, uagtet de selv indsee, at de ikke vilde kunne holde deres Forpligtelse. Den Jdee, at der hefter en saa stor Gield i rede Sølv, som eengang skal betales, paa Landets Eiendomsbesiddere, vilde heller ikke virke heldigen paa vor Cours. - Hvor Creditor og Debitor befinde sig i ligestor Forlegenhed, er den eneste Udvei - en billig Accord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Indenlandske Efterretninger. Redactionen for Tidsskriftet Kieler Blatter, har ladet bekjendtgjøre følgende: For nogle Dage siden er uden Opgivelse af Trykkersted eller forfatter, udkommet et lidet Skrift, under Titel Ansichten bet der Beleuchtung der von R... umgearbeiteten und umgranderten patriotischen. Gedanken aber Landstande in den Herzogthumern Schlesvig und Holstein." J dette Skrift beskyldes Farfatterne af Kieler Blatter, i de bestemteste Udtryk, for Opfordring til Opstand (S. 26) og Stræben at forstyrre Roligheden i Fædrenelandet (S. 36); der tales om det berygtede saakaldte Bundlervæsen, og Generalfiskalen bringes i Erindring. Uagtet Anklagelser af en Forfatter, der yttrer den Grundsætning, at man ikke kan med uskrømtet Deeltagelse høitideligholde sin Konges Fødselsfest, og alligevel ønske en Forfatning af Stænder (standise Verfassung) (S. 1 og S. 26. v. f.); der kalder Algier en Fristat (S. 49) og Nyrnbergkram det vigtigste, tydske Fristater have frembragt (S. 46); der (som Buonaparte og Davoust) kun erkjender Hamborgere, Lybekkere, Hannoveranere o. s. v. men i hvis Øine en Tydsk er intet andet end en Land- og Herreløs Æventyrer; (S. 35) der, naar nogen rækker sine Landsmand Haanden til en fælles Bestræbelse for Fædrenelandets Vel, uden at blues siger: "denne Opfordring æsker til Opstand (S. 26); der ved en Sammenstilling med Montesquien, Gibbon, Hume (S. 21 troer at beskjæmme Kieler Blatter; der holder for at kun den, der tænker som Schmalz, fortjener den gode Borgers Løn, og anfører til Bekræftelse af denne Grundsætning Galletti (S. 103); der afskyer Engellands Historie, og fremstiller den store Burke som solgt til Ministeren og som sin Modstander Payne uvoxen (S. 82);der end i Graven vil sværte salig Hegewisch med Mistanke for revolutionært Sindelav (S. 100);der vrimler ligesaa meget af historiske Urigtigheder som historiske Eftater, Egensindigheder og Trykfeil (See hele Bogen) – uagtet Anklagelser fra en saadan Forfatters Side rimeligviis ikke vilke være af nogen Vægt hos de bedre Sindede, saa er dog denne Beskyldning af en saa forhadt Natur, faa kan det, selv ved den fasteste Bevidsthed om den strængeste lovnæssige Handlemaade, især i nærværende Øjeblik, ikke være ligegyldigt fra hvilken Mund det kommer. Forfatteren har angrebet navngivne Embedsmænd, han nævne sig altsaa selv (thi den almindelige Æresfølelse forbyder, som Forf. vil (S. 44) at indhylle sin egen Person i Mørke, medens han angriber Andre) og vi ville, saafremt han ellers overhoved kan drages til Ansvar, videre tiltale ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Ribe, d. 2den Januari. Søndagen den 21 Decbr. tildrog sig den sørgelige Begivenhed at en liden Baad hvori var 4 Personer som ville sætte over Aaen der løber imellem Allerup og Darum, kantrede ved at komme sidevært op paa en Jisskorse. Tre Mennesker tilsatte derved Livet, nemlig en Mand, en Enke og en halvvoxen Pige. Manden efterlader sig Kone og 5 smaae Børn i trængende Tilstand. Den saakaldede Færgemand reddede Livet ved at komme op paa en Jisskorse. Al Eftersyn uagtet, har man endnu ikke kunnet sinde de Druknede. Strømmen har formodentlig revet dem med sig ud i Havet. (Riber Av.) Af et Brev fra Lemvig, d. 21 Decbr. 1815. Som nyt, der mueligt kan fortjene Plads i Avisen, meldes: at der afvigte Lørdag den 16 dennes rasede her i Egnen en orkanmæssig Storm, der anrettede megen Skade, ved at omstyrte forskjellige Huse, adsplitte Kornstakke m.v. Blandt særdes tes Uheld bemærkes det, som traf Sædegaarden Bekmark, midt i Høst afbrændte denne Gaards samtlige Ladegaards Bygninger, tilligemed alle Gaards- og Avlsredskaber samt den indbjergede Høeavl. Eieren Peder Berregaard, som saa i indskrænkede Formues Omstændigheder, blev den Gang ved Egnens Beboeres sædvanlige Godgiørenhed taget under Armene, og derved samt ved egen yderlige Anstrængelse havde han nu bragt det saavidt at samtlige 3 Huuslængder igjen vare opbyggede, og saa nær færdige, at Dagen var bestemt, da de igjen skulde forsikkres i Brandkassen, men under hiin Storm, blev ikke allene Laden og Fæhuset, som stode tomme, ved et Orkanstød omstyrtede og Materialierne for det meeste spolerede, men hans Kornstakke som han havde været nødt til at sætte ude, bleve ogsaa adsplittede, og ved dette sidste Uheld er saaledes denne Mand, der ikke endnu havde forvundet sit første Tab, aldeles ruineret. Ønskeligt var det, om nogen ved hans saa paafaldende Uheld kunde bevæges til at skiænke ham nogen Hielp. (Viborger Saml.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Aalborg, d. 1ste Januar. Sidstafvigte Onsdag Eftermiddag Kl. 2 Slet, modtog vi med Glæde, den 1ste Bataillon af vores her garnisonerende 3die Jydske Jnfanterie Regiment, som den 10 Juli afmarscherede herfra under Commendo af S. T. Hr. Kammerherre og Oberstlieutenant von Moltke, for at støde til Auxiliair-Corpser. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Kjøbenhavns Børs den 5 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 682, a vista 690, Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 28 1/2 Rbdlr.,a vista - . Spec. 68. - Specier solgtes til 40 1/2 a 41 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 78 pr. 100; Oblig. 62. Norske Sedler 33 a 34.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Blandede Efterretninger. Christiania, den 27de Decbr. Den 30te Novbr. er afskediget Oberst fra Dansk Tieneste, N. Tidemand, Ridder af Dannebrog, udnævnt til Oberst a la suite i den Norske Armee, og Major ved det Norske Jngenieur-Corps, N. V. Gedde, til tjenstgjørende Major ved Corpset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Gaverne til Hs. Høihed Prinds Christian Frederik fra Arendals Bye beløbe 354 1/2 L. Sterl., 79 1/2 Lod. Guld, 1771 1/2 Lod Sølv og 2875 Rbd. N. V. - Giverne have deraf taget tilbage 129 1/2 L. Sterl., 9 1/2 Lod Guld, 652 Lod Sølv og 810 Rbdlr. N. V., hvorimod de øvrige 225 L. Sterl., 69 2/3 Lod Guld, 1212 1/2 Lod Sølv og 2065 Rbd. N. V. ere bestemte til Stipendier for Studeren, de fra Arendals Bye deels ved Universitetet deels ved Christiania lærde Skole. - - Dødsfald. H. P. S. Landstad, 15 Aar, d. 6te Oct paa Rommerige, Madam M. Anderson, født Øster dahl, d. 4 Decbr. i Drammen; forrige Told-Casserer O. Hjortaas, 86 Aar, d. 7 Decbr. paa Ringerige; Sadelmager L. Bodin, 58 Aar, d. 9de Decbr. i Christiania; Enken A. K. Lund, født Lilløer, 57 Aar, d. 12te Decbr. i Drammen; Oberst f. A. Falck, 76 Aar, d. 11 Decbr. paa Hedemarken; Frøken A. F. Stabell, 18 Aar, d. 16 Decbr. i Christiania; Lieutenant Chr. Collett, 42 Aar, d. 17 Decbr. i Christiania; F. Meyer, født Rathien, 82 Aar, d. 5 Decbr. i Bergen; V. A. Schram, 65 Aar, i Bergen; M. H. Smith, 58 Aar, d. 15 Decbr. i Skien; Enken K. N. Tyslew, 45 Aar, d. 18 Decbr. i Christiania; Maler Jaspersen, 46 Aar, d. 19 Decbr. i Christiania; Muurmester Petersens Kone, J. Olsen, d. 19de December i Christiania. (Norsk Rigstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Christiania. Den 16de December holdtes Lagthing, hvori 17 Medlemmer mødte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
J Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subscriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-06
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. os os Paaske Trettende Aargang. No. 3. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 9 Januari 1816. Til en Ven paa Landet. Dennesinde faaer De intet om Theatret eller hvad dertil hører. Derimod vil jeg underholde Dem med en Gjenstand, som mange ansee for saare vigtig og hvorom tales meget. Jeg selv indseer ikke tilfulde dens Vigtighed, men denne paastaaes i den Grad, som om Danmark ikke kunde bestaae, dersom den ikke betragtes fra sin rette Synspunkt. Ene den - siger man gjorde det mueligt, at man allerede i Aaret 1773 kunde bygge en Papiir-Circulation som rede Penge, hvilket England først kunde i 1797, og hvilket ingen Stat med Sikkerhed kan gjøre, dersom Handels=Balancen ikke er til dens Fordeel. Vel syntes allerede da, at Balancen var Danmark ugunstig, men det maa have havt Jndtægtskilder, der ikke ere bragte i Beregning, og som dog maa have været betydelige, siden vore Papirer kund holde sig, hvilket ingen Konst og ingen Tvang vilde kunne udrette. Vedkommende - paastaaer man fremdeles - have ufeilbarligen indseet dette, thi de vilde ellers ikke vovet at anvende et Middel af uberegnelige Følger. De have indseet Vigtigheden af den Jndtægtskilde, som tilveiebragte Overbalancen i Danmarks Handel, og vidst at benytte den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Denne vigtige Jndtægtskilde, hvorom jeg her taler, er – Fragthandelen. De Skibe, som fore paa Fragt, brugte en betydelig Deel af de fra Rusland og andre Landeundførte Fornødenheder til deres Udrustning, som saare meget bidrog til at Balancen syntes at være ugunstig for Danmark. De medtoge til deres Reiser for lang Tid Provisioner, som ikke kunde komme i Regning for Landet. Dette er vel sandt, men ligesaa vist er det, at der baade for Skibet selv og for Assurancen kom rede Valuta ind i Landet. Denne Handel er det, man haaber, igjen skal oplives for os. Vel meene nogle, at, om den lover Fordeel, ville Fremmede, som eie Skibe, tage Deel i den under vort Flag, da det ikkun koster en Toldbodeed. - Men denne Misbrug af Eeden kunde og uden Tvivl, er dette den eneste Maade forekommes, ved ikke at tillade noget Skib at føre Dansk Flag, som ikke var bygget i de danske Stater. De Fordeele, man haaber af Fragthandelens Fornyelse, ere mange og vigtige. Derved vilde vi faae gode egne Skibe, til hvilke kunde bruges, meget af den Eeg, der nu skjæres til Stolper og Løsholter, og er bleven solgt af Bønderne til ringere Priis end Fyrretræe. Man vilde da anvende større Flid paa at opelske Egeskove og nødes til at bygge flere Huse af Steen. Da vilde vi igjen faae duelige Skibstømmermænd, som tilfulde forstode deres Konst, som ellers efterhaanden omsider uddøer. Saadanne egne Skibe vilde vinde større Tillid og vorde respecterede, kostede de end i Begyndelsen meer end kjøbte Skibe, vilde de dog være varigere og betale sig i Tiden. Vor Skibsfart betragte mange - maaskee ikke uden Føie - som den eeneste til Landets Tarv svarende Fabrik, hvorved Fremmedes og vore egne Producter forædles, hvortil Nationen i Særdeleshed har Haandelag, og som derfor er lykket. Den gav os erfarne Sømænd, der tildeels altid vare Landets Styrke, og har havt den veldædigste Jndflydelse paa Agerdyrkning og Handel. Dersom vi - paastaae de - i de feeneste 40 Aar allene havde brugt egne Skibe, vilde vi ikke have opvakt nogen Misundelse, men havt større Fragter, da de fleere Skibe, som gik under Dansk Flag, strax nedsatte Fragten, naar noget var at fortiene, og vor Fortjeneste forringedes endog, fordi Folkehyre og Victualier da bleve dyrere. Nogle troe, at dette kunde anvendes paa at vor Søehandel i Almindelighed, og at den ostindiske er den eneste, i Henseende til hvilken Undtagelse burde skee. Andre indvende derimod at ogsaa denne Handel er meget precær, og at det mueligen var raadeligst, ikke at vove noget i den. Da jeg ikke har Jndsigt nok i dette Anliggende, tør jeg selv ingen afgjørende Dom fælde, men indskrænker mig blot til at anføre andres Meninger herom, hvermed jeg beder Dem, fordenne Gang at tage til Takke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Paa en Tid da de nordiske Oldsagers Studium finder saa megen Opmuntring og saa mange heldige Dyrkere, har det forundret Forfatteren af disse Linier, at adskillige antiquariske Skrifter endnu ikke ere komne for Lyset. Saaledes har han længe ventet paa antiquariske Anna lers andet Binds andet Hefte, der, efter Sigende, allerede et heelt Aar skal have været trykt, og han studsede meget ved i et Brev, som han for nogen Tid siden modtog fra en svensk Lærd, at finde omtalt en deri indeholdt Afhandling, nemlig Pastor Palludans Beskrivelse over Røddinge Kougens Begravelse paa Møen, den han forsikkrer at have læst med megen Glæde, og som foranlediget ham til at ønske, at der maatte findes en Mand som Forfatteren paa hver betydelig De i Norden. Denne fordeelagtige Dom overbeviser nærværendes Forfatter end mere om, at hans Ønske om Udgivelsen af Annalerne er grundet, og han haaber, at Vedkommende ikke ville giendrive den bemærkning, der tillige findes i det ommeldte Brev, nemlig, at de danske Lærde give deres Naboer et følgeværdigt Exempel i Henseende til Oplysningen af Fortidens Levninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
En Ven af nordisk Old=Literatur har, med megen Fornøielse, gjennemlæst Herr Pastor Grundtvigs Prøver af Snorros og Saxos Kroniker med en Jndbydelse til Danske og Norske. Den Aand som spores hos Herr Pastor Grundtvig i dette Arbeid, viser hans Lyst til Værket, og lover gode Frugter. Ligesom Sangenes poetiske Oversættelse er for Oversætteren et besværligt Arbeid, men for Værkets Værd og for Læsernes Jnteresse et særdeles takværdigt Foretagende, skulde det da være enten tildeels umueligt eller meget vanskeligt, at pryde Saxos Krønike, med den udødelige Erke-Biskop Absalons og Sapos Afbildninger, heller end med Wedelssom er fjernere beslægtet med Krøniken, end hine. Absalons Afbildning findes, saavidt mig mindes, udhuggen i hans Gravsteen, bag Altaret i Sorøe Kirke. - Give Gud, at Danmarks Konger, efter Waldemar den 1ste, havde havt og maatte faae mange Mænd, af dansk Ær og Sind, til Ven, Raad og Tiener, som Statsmanden og Helten Absalon, J uformørket Glands vilde da Tronerne urokkeligen hvile paa Løvernes Rygge, blandt Landets frodige Blomster, og Trædskhed og Smiger, gjennemskuede og foragtede, hensmuldre i Støvet!! Jkkun Sproget synes at fordre lidt mere Luttring, at ei Nutid og Eftertid, formedelst Ufattelighed, skal sige med Herr Pastor Grundtvig selv i Fortalen S. XXXIII i Anmærkningen: "Skylden er ikke min; men deels de gamle Skialdes, der ikke bedre har betænkt vor Leilighed." Vel ønsker Horatz, at Skribenten skal indbyde de gamle Cetheger, til et ukiendt literair Giestebud; men aldrig paa almeen Fatteligheds Bekostning, i det som skal forstaaes af Almenheden. Saaledes iblandt Andet: Side 14, nybagt Raab er Bondeganning; hvorfor ikke nybagt Raad har Bonde følge, skjøndt Sætningen i sig selv vel ikke er saa rigtig; thi Almuen har tilforn, meer end nu, hængt ved Sædvaner og Vedtægter; da Lovene i Oldtiden, for det meste, bestode heri, og Bonden da, som nu, tilligemed Oldingen været vanskeligere at skille derfra, end en Østers fra sin SkalS. 16, troer Hænde, S. 32. Jstedetfor Gadestævne, maaskee rettere: Stævne; thi at tænke sig en Armee stævnes paa Gade, synes underligt; og man bruger jo endnu Stævne i flere bemærkelser, enten særskilt eller sammenføiet, som Kirkestævne, Aftenstævne o. s. v. S. 32: denne hersens Olav og S. 33. dennehersens Olav, dette Udtryk er nok ikke hjemlet i Sprogbrugen, men blot hos enkelt Almue. S. 36, det kommer nu derpaa an om, vel rettere, det kommer nu an derpaa om. S. 42) Blodskrig, mon det ikke var rettere: Til Vaaben; eller: Griban, thi jeg anseer det for enstydigt med Tyrkens: Allahl eller vore nuværende lette Troppers Hujen, naar de falde an, eller løbe Storm; hvilken Mening det Næstfølgende synes at ynde; da de strax efter: "skød med Spyd og med Pile Gud ledsage Selskabets for de nordiske Old skrivters Udgivelse a. udødelige ædle Daad, fuldkomment lige saa herlig, som den, der hviler paa blodige Laurbær, Skrevet i Kjøbenhavn, d. 26 Decbr. 1815. Ludvas Ferdinand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Propheten spaaer for sand Hr. Wosemose, At kvalt han vorder i sin Vaasepose, Og faaer end ikke i de Dødes Rige, Det mindste Muk, end sige Ord at sige. Grundtvig. Til den ene Stemme i de Dødes Rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
(See forrige Skilderie.) Uskyldig Barnligheds naiveste Natur jeg seer Udi Din ene Stemme; Blev jeg ei lige saa naiv, end blev jeg det vel meer, Hvis jeg Dit Navn nu kunde glemme, Og yderst barnlig lille Med det som med en Rangle spille, Og Baggesen til Næsegab forandre? Nei, i sligt barnligt Fodspor vandre Jeg hverken vil, ei heller kan. Tael som en Mand! Hans Christian Wosemose.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Beskrivelse over Jndustriens Tilstand i Fridericia og Omegn, af Justitsraad og Ridder Bruun. Khavn 1815. 82 Sider. Hos Bogtrykker Seidelen. Dette Skrift er et særskilt Aftryk af Selskadet for indenlandsk Konstflids Skrifter, 2det Bind. Det fortjener tilbørlig Publicitet, da det frembyder et godt Exempel paa, hvorledes den Deel af et Steds Topographie, som angaaer Jndustrien, bør fremsættes, for at være tydelig og belærende. Slige Oplysninger ere ikke uvigtige, uden et klart Begreb om ethvert Sted, kan ikke haves et samlet Lys over det Hele, som i Kameralistisk Forstand, er af megen Værd. Kastes et Øje paa disse Efterretninger fremstaaer en Mængde Kiendsgierninger, som fæste Opmærksomheden. Fridericia har omtrent 5000 Tdr. Land, for største Delen gode, og vel opdyrkede Jorder. Jndavlingen af dem var i Aaret 1813 til den moderate Priis af 12 Rbdlr. for Rugen, 8 Rbd. for Bygget, 5 Rbd. for Havren, og 76 Rbd. pr. 100 Pd. Tobak, den Sum 291,284 Rbd. N. V., og dog heri forbigaaes Jndtægten af Kartofler, hvis Avl er der meget stor, og af Køerne, hvis Tal maa være over 200 Stkr. Man seer deraf at Jorderne til denne Bye indbringer 400,000 Rbd. N. V. Tilvisse en stor Jndtægt, af et Areal af en halv Qvadrat Miils Størrelse, hvoraf en stor Deel ikke kan hensigtsmæssigen benyttes, da Byen ligger i en Udkant af dens Jorder; den har i Fælleds Drivten 600 Tdr. Land, som bruges som Græsning alene, 1500 Tdr. Land, som Eiendoms Jord, inddeelt i 126 Lodder, hver Lod af en bred Ager 25 Alen bred og 3000 Alen lang, og en smal Ager paa et andet Sted i Marken 14 Alen bred og af lige Længde med den forrige. Kan altsaa en halv Qvadrat Miil under saadanne Omstændigheder indbringe et saa stort Product, hvad maae da ikke kunde indbringes under gunstigere Forhold, naar Lodderne udskiftedes eqvadenter, og det tilledes at bygge paa de længst fraliggende? Ved næsten alle Danmarks Kjøbsteder er Agerdyrkning den vigtigste Næring, og overalt findes væsentlige Mangler i hensigtsmæssig benyttelse af den Herlighed. De fri Jorder som ere inddeelte til Eiendom, de benyttes vel, men ikke Fælledsjorderne. De sidste burde udskiftes af Fælledsskab, eller bortforpagtes til visse Aars Dyrkning og visse Aars Græsning. Hvorfor udsættes sligt, som Alle ere enige om burde skee, Forbi intet Menneske tiltales for en slet Bestyrelse, en Overbærenhed som ligesaa lidet burde taales i det Offentlige, som det taales i det Private.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
De senere Aar have været gunstige for Tobaksavlen i Fridericia; i Aaret 1813 var 283. Tdr. Land beplantet med Tobak, og der indavledes 250,000 Pund, som stærk søgtes, og betaltes med 50 til 100 Rigsbankdaler for hundrede Pund. Planteuren faaer de 2/2 og Jordtjerne 3/2 Dele af hvad der avles. Det er de Reformeerte, som have begyndt og vedligeholdt den Næringsvei, som man maatte ønske videre udbredt, da Tobakkens Cultur lønner sig vel, og giør Jorden beqvem til en herlig Afgrøde af Hvede og anden Sæd, saaat den der aldrig hviler. Af Fabriker gives i denne Bye flere. Den Kongelige, som bestyres af Schwartz's Enke og Søn, productrede 1813 circa 13000 Al. Klæde af indenlandsk Uld og beskjæftigede 82 Personer; Justitsraad Bruns leverede 14000 Al. Klæde; B. Moses beskjæftigede 30 Personer og leverede 5000 Al. Klæde, Kocks beskjæftigede 33 Mennesker og fabrikerede omtrent 4000 Al. Klæde. Afsætningen fra disse Fabriker har været overalt i Landet, dog meest til Kjøbenhavn; tillært Folk haves i de forskjellige Fabrikarbeider, saa at nu udenlandsk Hielpe kan undværes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Afsætningen under Krigen har været god, og har foranlediget betydelig Udvidelse, som formenes vil aftage, da man i Fredstid ei kan holde Priis med Udlandet, formedelst Arbeidslønnens og Materialiernes Dyrhed. Forbud mod den raa UldsUdførsel og flere Skæferiers Anlæg af den ægte spanske Faarerace, liig den paa Brahetrolleborg i Fyen, vil bidrage til Klædefabrikernes Fremme, og til at bøde paa den Mangel, som haves paa fiintild.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-01-09
Af andre Fabriker haves: en Tobaksfabrik, som beskjeftiger 20 gamle Mennesker og 20 Børn; dens aarlige Afsætning har været fra 70 til 120, 900 Pd., Et Garveri, hvori aarlig kan barkes 800 Stude- og Kohuder, samt omtrent 2000 Kalve og 2000 Lammeskind. Af den afbenyttede Bark dannes aarlig omtrent 30,000 Tørv, der afbenyttes som meget god Brændsel. Afsætningen er til Kjøbenhavn, da Egnens Skomagere selv garve det Læder, de bruge. En Hattefabrik, som aarligen leverer omtrent 300 fine og 3000 ordinaire eller Uldhatte, som leveres til Hattefabrikerne i Kjøbenhavn for største Tæn, og i Fredstid til Udlandet. Et Maskin= og Møbel=Værksted anlagt af Dalgas; her forfærdiges saavel Maskiner for Klædefabrikerne, som og alle Slags Møbler til Salg. J Værkstedet arbeider 12 Svende, foruden flere Haandværkere i Byen, som næsten ene arbeide for dette Værksted. Et vel sorteret Møbelmagazin i Provindserne er færdeles gavnligt; man maatte ønske at han ogsaa udvidede sit Værksted til Forfærdigelse af Agerdyrknings Redskaber.