Berlingske Tidende, 1783-10-03
Deres Ædelmægtigheders Skrivelse af 28 August har Vi bekommet, hvori De ansøge Os om, at bekiendtgiøre dem som den til Deres Høymægtigheders Forsamling brugte Beretning af 25 Julii, angaaende Deres Ædelmægtigheders Vedholdenhed i at vegre nogle Poster af dette Aars Krigs=Etat udbetalte, har været indrettet efter vor egen Jdee, og i Besynderlighed, hvilke vilde blive vore sande Tanker og Hensigter, ifald bemeldte Efterretning, imod al Formodning, kom til Generalitætets Beslutning, og Vi skulde blive bedet og befuldmægtiget til at bruge Execution imod Provindsen Friesland, Vitroe, at maae erklære Dem for i Veyen, at Vi aldeles ikke holde os forbundne til at aflegge Dem Regnskab for vor Mening, som Vi frembringer i Stadsraadet. Dog ville Vi i nærværende Fald, til Tegn paa Vores Velvillighed imod Deres Ædelmægtigheder, udlade Os noget desangaaende. Vi bede altsaa D. W. at erindre sig, at 1771 kom ligesaadan en Rapport af 28de October til Beslutning, da Staterne af Seeland ikke vilde betale nogle Poster af Krigs-Etaten. Den Gang foregav Deres Ædelmægtigheder ikke, at De fandt noget Constitutionsstridigt i denne Rapport. Da nu Stadsraadet fandt for godt, at foreslaae Rapporten, ligesom 1771, saa kunde vi ikke sætte os derimod, besynderlig da vi smigrede os med, at de foreslagne Anslag aldrig skulle komme til Udførelse og den imellem Deres Ædelmægtigheder og de øvrige Høye Confordererte saa nødvendige Endrægtighed. blive styrret. Den Hengivenhed, som vi bestandig har havt for Provindsen Frisland, lader os ikke uden stor Smerte erfare, at det skulde komme endog til den ringeste Usandrægtig hed, og intet stemmer meere overeens med vor Hensigt og de Embeder, som vi beklæde, end af alle Kræfter at arbeyde paa at vedligeholde Unionen, og at forekomme al Skygge af Splid imellem de Høye Confordererte. Deres Ædelmægtigheder kunde vare forsikrede om, at man alle Tider skal finde os færdige til at opofre Gods og Blod for det kiere Fædreneland, og besynderlig for Provindsen Frislands Frihed og Uafhængighed, og alle dens retmæssige Privilegier. Den til Generalitetet bragte Rapport angaaende deres Vægring, at betale nogle Poster af Krigs-Etaten i 5 Maaneder af dette Aar, og i det hele tilkommende Aar, kan ansees af dem, som en Borgen for vores og Statsraadets Tænkemaade, og hvor meget man søger at undgaae saadanne Messurers Tagelse, som kunde være Deres Ædelmægtigheder ubehagelige, da vi og Stadsraadet af Hiertet intet ønske hellere, end at opfylde Deres Ædelmægtigheders Ønsker, saavidt samme kan bestaae med den Eed, som Vi have gjort Conforderationen. Vi referere os og med Tillid til Deres Ædelmægtigheders Committerte, som kunde bevidne, hvorledes Vi i Conferencerne have bestræbet os for, at fyldestgiøre Deres Ædelmægtigheders Forlangende, for saavidt samme kunde stemme overeens med vor Pligt, og med det Forhold Vi staae med Unionen, og med enhver af de Confoedererte. Vi blive altsaa ved disse Tanker, og Deres Høymægtigheder kunde være forvissede om, at intet er længere fra vor sande Hensigt, end at give det Raad, at der virkelig maatte blive brugt saadanne Messurer, som kunde foraarsage den ringeste Usamdrægtighed imellem Confoederationen. Vi bede og haabe at det maatte behage den Almægtige, at skiænke enhver af Confoederationen Enigheds Aand, paa det at Republiken, som er bleven mægtig ved Enighed, maae blomstre og være lykkelig indtil Verdens Ende, hvornest Vi &c. &c.