Viborger Samler, 1836-01-02
Storbritannien og Jrland have i det henvundne Aar givet et nyt og glimrende Beviis paa, hvad et oplyst og modigt Folk formaaer mod et rigt og mægtigt Aristocrattes og Hierarchies forenede fortvivlede Anstrængelser. Allerede for Udløbet af Aaret 1834 havde Kong Wilhelm, ledet af sine Toryministre, opløst Underhuset og decreteret et nyt Parlaments Sammenkaldelse til d. 19de Febr. Allerede ved Valgene viste sig den almindelige Stemning paa det Tydeligste. Alle Londons 16 Valg faldt ud i Oppositionens Aand, og ikke færre end 11 høie ministerielle Embedsmænd faldt igjennem overalt i Landet. Ministeriets Forsøg paa en Transaction med de moderate Whigs slog feil, og den i Ministeriet herskende Aand viste sig blandt Andet noksom ved Marquis Londonderrys Udnævnelse til Ambassadeur i St. Petersburg. Ministeriet viste den største Tillid til Kampens heldige Udfald. De fraværende fremmede Diplomater, med den ved denne Leilighed fra Paris til London forsatte Grev Pozzo di Borg i Spidsen, indbødes til at overvære Ministeriets Triumph. Den 19de Febr. begyndte imidlertid strax med et afgjørende Nederlag, da Oppositionens Candidat Hr. Abercromby ved Taler valget fortrængte den i Øvrigt agtværdige og at alle Partier høitagtede hidtilværende Taler Sir Ch. Manners Sutton. Den 26de f. M. antoges et Amendment til Adressen, hvori yttredes Underhusets Klage over, at "de fremskridende Reformer vare bragte i Fare ved Opløsningen af et Parlament, der alvorligt var betænkt paa at befordre Forholdsregler, paa hvilke Folket med Grund havde rettet sine varmeste Ønsker." Heller ikke denne følelige Correction var tilstrækkelig til at bevæge Toryministeriet til at træde tilbage, og først da Lord John Russells mod Ministeriets Princip aldeles stridende Motion angaaende Anvendelsen af Overskuddet af den irske Kirkes Jndtægter til almindelig Opdragelse for alle Samfundets Classer, uden Hensyn til deres Religionsbekiendelse blev antagen af Underhuset, bevægedes Ministrene til at resignere. Under Viscount Melbournes Præsidium overdroges Administrationen til et Ministerium af Whigpartiet, omtrent bestaaende af de forrige Medlemmer af det i Slutningen af 1834 opløste; kun Lord Brougham valgtes ikke paa ny, hvorimod Lordeanslerens Embede deeltes, og Geheimeseglet overdroges til en Commission af tre Medlemmer. Det nye Ministerium har hidtil nydt det radicale Parties ubetingede Understøttelse. Dets tvende vigtigste Forholdsregler ere Municipalreformbillen og den irske Kirkereformbill, der dog mødte megen Modstand i Overhuset og kun med meget vigtige Forandringer bleve antagne. Dog har Ministeriet foretrukket Antagelsen af disse Biller i deres mindre virksomme Skikkelse for en Kamp paa Liv og Død med Overhuset, der vilde have gjort Ministrene aldeles afhængige af deres radicale Allierede. J denne Session forekom den mærkelige Klage mod Orangelogerne og disses Udbredelse i Hæren ved en Hertug af kgl. Blod, der, som O'Connell offentligt sagde, skulde ville betiene sig af dem til at bevirke en Forandring i Thronfølgen og bestige Thronen. Bemeldte Hertug afreiste strax efter Sagens Begyndelse til Fastlandet. Den 10de Septbr. sluttedes Parlamentet. O'Connell gjorde nu en Reise omkring i Skotland og Jrland, hvor han overalt modtoges med Jubel og i sine Taler forkyndte et i næste Session forestaaende Angreb paa Overhuset. Storbritanniens Forhold til Udlandet er fredeligt, skjøndt noget spændt med Rusland, hvorhen istedetfor Marquis Londonderry Grev Durham er sendt. Quadrupelalliancen overholder England samvittighedsfuldt, og sin væsentligste Hjælp har Spa men faaet fra dette Land. Gjentagne haanlige Angreb af den modenesiske Regjerings Organ, Tidenden vore della Verit have foranlediget den engelske Regjering til at fordre Fyldestgiørelse af Moden, der dog har nægtet samme, hvorpaa de diplomatiske Forhold med denne Stat ere afbrudte.