Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1790-10-15
Odense, den 15de October. De, som i Aar bleve bortsendte her fra Gymuasium, og Skolen til Academiet, vare følgende: 1) Fra Gymasium, Hr. Hans Christian Wegener, en Søn af Hr. Wegner, Maler i Odense. Hr. Hans Christian Flemmer og Hr. Carl Gustav Flemmer, begge Sønner af Hr. Flemmer, Perukmager i Odense. 2) Fra Skolen. Hr. Berenth Lang, en Søn af Degnen Hr. Lang i Gieslev. Hr. Christian Christopher Jensenius, en Søn af afg. Hr. Jensenius, Sognepræst til Weilbye. Hr. Martin Richard Flor, en Søn af Hr. Johan G. Flor, Sognepræst for Bierrebye paa Thaasinge Hr. Thomas Trojel, en Søn af Hr. Birkedommer, Trojel i Odense. Hr. Christian Ludvig Fabritius, en Søn af Degnen Hr. Fabritius i Føns. Hr. Præben Lihme, en Søn af Degnen Hr. Lihme, i Horne. Hr. Peter Næraae, en Søn af Degnen Hr. Næraae i Sønderbrøbye. Hr. Otto Lang, en Broder til den første, og en Degnesøn fra Gieslev. Lasternes Skammelighed. (af Provst Dyssel i Lolland) mala ut me castigent Grammatici quam non intelligat populus. Drukkenskab. Fy, hvor vor Mads igaar kom fuld og fæl fra Staden, Langt større Fær og Beest, end Bestet, som ham bar, Han svinglede og sang hu heia langs af Gaden, Hver Dreng loe høit og skreeg, holt, holt, sid fast, Mads Nar! Vor Jens er meere snu, han pimper kuns her hiemme, Man hver Dag sundefuld gaaer Huus og Gaard omkring: Han væver, sludter, alver og brummer som den Slemme, Selv døsig, borsk og lad, bestiller ingen Ting. Spille=Lyst. Hvorfore gaaer vor Hans saa grublende og stille? Han spiirede i Nat, og spille ni Mark bort, Det ærerer ham og vil i Aften atter spille I Haab om bedre Held, O det forbandet Kaart. Bliv hiemme, lille Haug, bliv hos os i vor Stue, Her vinder du vist meer, end ved al Kaartenspil; Din Helsen svækker Du og øder din Formue, Du svækker kun dig selv, og sætter alting til Liderlig Kroergang. Kors, hvad jeg nylig faae, jeg neppe kan afmalle I Kroerhuset lad den slemme sorte Knægt. Da Michel raabte Trumphl Jeg vandt til den Mand gale, Men tydske Jochum vort du gjorst min Seel unrecht, Her fløi da alle op, fik Michel udi Totten, Slog Bord og Bænke om, med Flaske, Glas og Kaart, Her blev en Helveds Støi med grusom Gudbespotten, Man bandte, slog og skreeg, held mig, at jeg løb bort. Skidenfærdighed. Vor Luce roder om, maa kan til Væggen hænge, Af lutter Skidenhed, Møi flyder i hver Krog, Gulvskarnet, haandbred dybt, uredte skidne Senge, Uorden overalt; kort sagt: hun er et Drog. Den trætte Mand gaaer ind, seer Soen i sin Kone, J Huset Svinestie, hvad skal ham giøre glad, Jeg snap kan laste, om han leier Balderone, Al Ting er svinsk og inaus, om det end er hans Mad. Udsueren. Gud hielp den Bøndebye, hvor Aagerkarlen hersker; Blodiglen sner sig omsider eengang mæt, Men Jeppe Aagerkarl paa arme Michel terker, Med Skorpionens Braad, og bliver aldrig træt Vor Michel sit af ham til Laans en halv Snes Daler, Han Renten svarer ei, men blot til Villighed, Et Skieppe Sædelands Afgrøde ham betaler, Som Michel dyrket har med Fliid og suren Sveed. Grovhed. En grov Compan er Hans, han letter ti sin Hue End ei for Overmand, hvad Under han som Barn Saae aldrig Hoflighed udi Forældres Stue; Han voxte op, og blev et grøvt selvraadig Skarn, Det hænger endnu ved i Sæder, Ord og Lader, Slem Snak og ublie Ord ham syntes klogt og smukt. Hver høvist Mand ham skyer, hver ærbar Møe ham hader, Her har vi Følger af forsømmet Børnetugt, Prædikanterne paa 20de Søndag efter Trinit. Høimesse. Aftensang. St. K. K. Prof. Ancher. Hr. Wirth. Frue Kirke Hr. Seidelin. Hr. Dan. St. Hans K. Hr. Achen. Hr. Bunkeflod. Hospitals K. Hr. Mag. Gottschalck. Død, Glüchsborg. Den Durchlautigste Prindsesse, Charlotte Amalia af Holsten Glüchsborg, Faster til den i Aaret 1779 afdøde Hertug Friderich Henrich, Wilhelm af Holsten Glüchsborg, ved den 2 October i sit 80de Aar.