Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-04-12
Blandinger. J Aarhuus Avis læses følgende Jndrykkelse Til Hr. Kammerraad...... Nu vel da, saa vild: at jeg skal fremføre min Klage for Monarken, Han er mild og retfærdig, Han vil høre den høilig forurettede og dybt krænkede Pige, hvis eneste Brøde var, i Deres Huus at vise Dem en slavisk Ærbødighed, som De saa skammelig har misbrugt. N. V. R.......J samme Avis har Hr. Pastor emeritus Chr. Fr. Bagger meddeelt en Skildring af de med Skibet die Elbe fra Aarhuus Udvandredes Lidelser paa den intenderede Reise til Amerika. Hr. Pastoren, der selv var med ombord, beretter, at Skibet paa Udfarten heldigt passerede Skagens Rif, men maatte, da det var kommet indi Nordsøen, løbe ind i Flekkerøe i Norge, for at indtage Lampeolie, som skulde tjene til Compassets Belysning Olien havde nemlig en af Skibsdrengene spildt af Skjødesløshed. Canalen passeredes lykkeligt. J spanske Se blev Skibet lækt, og det uden at hun var løbet an mod Skjær eller skjulte Grunde." Vandforraadet afknappedes og tilsidst overtydedes Man om, at Skibets Styrer havde forfeilet sin Cours. Lods og Nødsslag sattes til, Natten, faldt paa, en Bølge borttog Skandseklædningen. Morgenen derpaa var det, at spanske Carlister kom til og udplyndrede Skibet, bortførte Capitainen og seilede derpaa væk. Efter modent Overlæg - vedbliver Hr. Bagger, blev Commandoen overdraget til Overstyrmanden i den fangne Capitains Sted; selv toge vi atter fat paa Pomperne, arbeidede ved Seilene og overalt hvor vor Bistand, var nødvendig. Lykkeligviis blev Vinden lidt fralands med jevn Kuling; vi fik Skibet vendt, hvilket det hidtil havde nægtet os, og vandt saaledes aaben Søe. Da Natten faldt paa, blev ingen Lanterne tændt. Denne Forholdsregel var vor Frelse. Thi da Carlisterne, hvad vi af sikkre Kilder veed, vilde vende tilbage, for at give os vor sidste Rest kunde de ikke see Skibet. J Daggryet heisede vi atter Lodsslag og fik strax efter et nyt Besøg af Spanierne; men disse vare disciplinerede Christinere, hvilke, da de havde hørt om den Behandlingsmaade, vi nyligen havde modtaget af Carlisterne, bandende disse, ikke alene ingen Overlast, tilføiede os, men gav os Anviisning paa en fransk Lods, der efter 2 Dages Forløb bragte die Elbe, synkefærdig ind i Bayonnes Havn nogle Dage for Juul. J Bayonne opstod heftige Stridigheder mellem Rheder og Passagerer, og et Par Dage efter - siger Hr. Pastoren - viste Rbederne en Grusomhed, som evigt maa skamplette dem. Under Paaskud, at Skibet strax skulde udbedres og istandsættes, joge de ubarmhiertigt alle Passagerer iland, uden at bekymre sig om de fattige Passagerers Skjæbne, og uden at uddeele iblandt disse end det ringeste af den overblevne ufordærvede Proviant, hvilken de dog selv havde betalt, - Den 7 Febr. forlod Hr. Bagger Bayonne og kom den 1 April til Aarhuus i den meest trængende Forfatning, efter at have gjennemvandret begge Hertugdømmerne paa sin Fod i den meest skjærende Kulde, arbeidende sig møisommeligt fremad de af Sneen næsten ufremkommelige Veie – J Thisted Avis omtales atter de Opvakte paa Morsøe, Ved en Forsamling, som Jnds. bivaanede den 3 Marts i Toving hos en Fæstebonde, hvis Stue i det høieste var 50 - Alen, vare, lavest antaget, 200 Menneskeer af begge Kjøn sammenstuvede. Trængselen var mageløs. Jnds. var selv, trængt af Massen, bleven indeklemt, og havde kun sin Lethed og hurtige Beslutning at takke for Livet, eller i det Mindste for Jkketabet af Bevidsthed. En Yngling paa 18 Aar og en ung Pige fulgte Sporet og kom ogsaa ud, men den Første tumlede halv afmægtig om paa en Bænk, og paa den Sidste stod Fraaden ud af Mund og Næse og Dinene syntes at ville falde af Hovedet. De havde udholdt den 5 Qvarteer lange Syngen i den tykkeste Masse, og ansaae næsten deres Redning for et Under Man kunde udenfor høre Enkelte som stønnede og vaandede sig. Da kom just i et lykkeligt Øieblik den aarvaagne, Politimester, Cancellieraad Rummelhoff, og et Ord af ham sprængte hele Massen og nødte de Bageste at give Plads. Det er afgjort, siger Jnds., at hans Romme reddede Menneskeliv.