Jyske Efterretninger, 1768-05-13
Afhandling om Punch. Jndvaanerne paa Øen Jamaica (som de Engelske ind 10 toge fra Spanierne Aar 1596. og bleve fuldkomne de kalde Punch. Dette Navn er uden Tvivl En Eyere af 1655.) bruge en stærk og hidsig Drik, som gelsk, og da betyder det i vores Sprog en Preen, GravStikke, noget spids, prikkende; thi Punch stikker ligesom, og prikker, formedelst det spirituense i den, vores blødfaste Deel le sætter den i en hæftig og unaturlig Bevægelse, foraarsager derved Blodets og andre Vædskers hastige Omløb, ligesom en Opkogning i dem, og en Heede og Brynde i vore Legemer. Rum eller Punch kaldes og Killdevil, en Diævel til at dræbe, saaledes læser man i Agemeine Geschichte, der der Lander und Volker von America, 21 Theil, p. 730, uddragen, saavidt Jamaica og andre Engelske Colonier angaaer af Histoire des Antilles Angloises & de la Jamaiques, traduite de I Anglois par M. a Londres 1751. Tom. 1, 11. 12.) Thi der gaaer neppe noget Aar forbie, at jo i det ringeste 1000 Mennesker døe deraf sen stor Deel af en 20000 eller lidet meere Engelænder, som ere der paa Øen; Thi 100000 Negres eller Slaver, som bruges der til Plantagerne vil jeg ikke regne, eftersom deres Herrer, og de af dem over dem satte Opsyns=Mænd, neppe tillade disse Elendige at drikke saa megen Punch, at de skulle blive syge, og døe deraf. Dersom Fremmede bruge for meget af den, ere de Fare underkastede; thi denne Drik hidser Blodet, og foraarsager Feber, som inden saa Timer giør Ende paa dem : Den bestaaer egentligen af tvende Deele, Brændeviin Rum, destilleret af Sukker=Skum og Sukker=Vand, og af en Deel Vand: Hertil kommer man Kancel, Citron, Moskat, et Stykke rister Brød=Ring, og det guule af Reg, hvoraf det bliver som en Pap. Man holder dette for et skiønt Bryst og Nærings Middel, Undertiden kommes i Stedet for Vand Melk dertil, og denne Slags Drik agtes meest man bereder den vel og af en tredie Deel Brændeviin og to tredie Dele Vand, med Citron, Sukker og Moskat. Denne Drik kan da ikke andet end være meget usund, farlig, ia dødelig, deels formedelst den Mængde Brændeviin, som den indeholder, og det desto meere, jo større Deel der af den er i den, og jo mindre Deel Vand eller Melk at den er blandet med: Deels formedelst den daglige og jævnlige Brug af den, og deels ogsaa formedelst den store Heede, som er paa Jamaica, da den ligger 17 og 18 Grad i Nordlig Brede. Engelænderne ere da de, som drikke sig ihiel i Jamaica af den stærke Punch, de ere ogsaa de, som først have lavet den i Europa, som der drikke meest, og frem for andre, af den sig selv ikke til liden Fordervelse og Skade; De have lært andre Nationer at berede den, baade ligesaa stærk, som den Jamaiske, saa og svagere end den, og fra den have vi den der i Norden, hvor den dagligen bliver meere og meere brugelig gelig og almindelig. Den Punch, som man fornemmelig drikker i Engeland, bestaaer ssom Th. Shorl skriver i hans Discourses on Thea, Sugar, Milk, Made Wines, Spirits, Punch, &c. Lond. 1750.) af to Deele Vand, en Deel Spiritus Vini (Brændeviin, af Citron eller Pomerantz Saft og Sukker. De beste Citroner eller Limoner disse sidste ere ikke andet end et Slags mindre og syrligere Citroner, Malus Limonia Acida. Baul. pr. 436. komme fra de varmere Lande, saasom fra den Genuesiske Ri viere, fra St. Remo i Jtalien, fra Niece og Mentone i Sardinien: De maae være store, bløde, af en Aromatisk Lugt og Smag, have en tynd Skal og megen Saft: Den mindste Plet paa dem forderver Punchen. Udi Dictionaire de Commerce de Mr. Savary, Kiøbenhavnske Edition, Tom. 4. Ordet Ponche, siges, at Engelænderne lave deres Punch helst af Arak Riis=Brændeviin eller og i dets Sted af Fransk Brændeviin, eller og af Rum (Sukker Brændeviin af Vand, Citron=Saft, lidet af dens Skal, af Sukker og af reven Moskat. Skal man nu give den omtalte Punch sit rette og tilbørlige Skudsmaal, da kan man i Almindelighed ikke rose og recommendere den, ja vil man sige Sandheden om den, da har den gjort megen Skade i Verden, og liden Nytte, og dette samme gjør den endnu dagligen: Den har ødelagt, og ødelegger bestandig et stort Tal af de Engelske, ikke allene i Jamaica, men end og paa andre Stæder i Vestindien, hvor denne Nation opholder sig. i Ostindien, hvor den handler, og udi Europa, saavel inden som uden for Engeland. Andre Folk, som have efterfulgt Engelænderne i at drikke denne stærke Drik, gaaer det ikke bedre. Hører, hvad Hr. Rømer, der saa lang Tid har opholdt sig i Vestindien og Guinea, og der nøye har agtet og beskrevet ikke allene Negernes, men end og de der værende Europæers Skikke og Levemaade udi hans tilforladelige Efterretning om Kysten af Guinea, p. 335, fortæller om Punch, og om den Skade, som dens overflødige og uordentlige Brug tilføyer hans Landsmænd i de Danske. Jeg vil anføre hans egne Ord: En styg Vane have alle Europæer, pæer nemlig i Guinea) ved deres Sammenkomster med Drik de bestaae ikkun i Overdaadighed, og det meest i Punch, de ringere Europæer i Brændeviin, saavel som Negerne: Vilde men iblant dem vegre sig ved at drikke, saa blev han holdt for et egensindigt og ondt Menneske som vilde holde sig ædrue, ikkun for at philosophere over andre, og den Mand holder man for at have et godt Gemyt, som jo før jo bedre, drikker sig fuld, og alle vil være ham behielpelig at komme til Sengs. Jeg troer, at Punch er særdeles skadelig for os Nordiske Folk, som ere opfødte med Øll, og vi svække dermed vores Sundhed, baade paa Kysten Guinea og Vestindien; Thi de fleeste Tider bestaaer den i halv Brændeviin og halv Vand. De Engelske derimod ere vante ved Punch, og naar de paa Kysten have været i et Selskab, hvor de ere blevne nødte til at drikke, saa tage de den følgende Morgen en Dosis af " Tartar. emetico, Sale Absinth. &c. og kan begynde. paa frisk igien, men vi andre hænge med Hovedet hele 14 Dage. Kunde den styge Vane ved Acra blive afskaffet, som ved Cap Cors, hvor den ikke har været i Brug i mange Aar, saa vilde man see, at vi levede længere, og vare fundere, end vilere. Vi og vore Under=Betientere see dog godt ud imod de Hollandske paa deres Forter, de see ud som Been=Rade og visnede Mennesker. Saavidt Rømer. Enhver derfor, som finder Behag i denne Drik, han tage sielden og maadeligen til sig af den, agtende paa, hvor stor en Mængde Brændeviin at han faaer i sig, naar han nyder den, og hvad Virkning samme monne gjøre i hans Legeme. Vel er det sandt, at Vandet og Citron=Saften betager Brændeviinen noget af sin Kraft, men de ere dog ikke tilstrækkelige nok, naar den er i en stor Mængde i Punchen, tilbørligen at svække den. Men som en og anden ellers skadelig Ting, ja Giften selv naar den bruges sielden, naar den tages i en ringe Mængde, naar den blandes og formildes med andet, som dertil er beqvemt, kan skilles ved sine skadelige og dødende Egenskaber, og ikke allene uden at tilføye Legemet noget Ondt, kan kan nydes, men end og blive det til Helbred og Nytte; Ligeledes kan ogsaa Punch, naar Brændevinen, Vandet, Citron=Saften, Sukkeret, hvoraf den laves, komme i den i saadan Forhold Proportion, som passer sig paa Tiden, Legemernes Beskaffenheder, som nyde den, Svagheder og andre Omstændigheder; Thi naar det er koldt, fugtig Veyr, om Vinteren, i kolde Lande, kan den bestaae af en større Deel Brændeviin, end naar Luften er varm, om SommerDage, i varme Lande. Ligeledes taale Phlegmatici, gamle Folk, de som have slappe Maver og Tarme, svage Legemets blød faste Deele, et sagte omløbende Blod, mindre empfindtlige Nerver, ja maaskee de som ere vante til denne Drik, en stærkere Punch af Brændevinen, end Sangviniske, end Choleriske, end unge Mennesker (Børn tiener ingen Viin. Galenus raader fra at give dem den, førend de ere 18 Aar. Plato vilde ikke, at man skulde drikke Viin førend i det 25de Aar. Og hvor meget meere bør unge Mennesker holde sig fra Brændeviin og de Drikke, som indeholde Brændeviinen i nogen Mængde 2) end de, som have stive, stærke, spændte Legemets blødefaste Deele, gode Maver, og Tarme, end de, som have et flygtig Blod, Nærver, der let kan settes i Bevægelse. Naar der spises til Punchen, og naar der nydes fede Ting, da kan den taale meere Brændeviin end ellers, og drikkes en større Mængde af den. En behagelig og ikke for hidsig Punch, der passer sig for de fleste, kan man tillave, naar man blander en Deel Araf den. ne Brændeviin bruge Engellænderne helst til deres Punch, eftersom den frem for andre Brændeviine indeholder meere Olie, der for sin Fiinheds Skyld letteligen foreener sig med Vandet, er lenere, og derfor giør mindre rusende, eller og i dens Sted Rum hvilken efter Araken har meest Olie, dog ikke saa fortyndet som dens eller og i begge disses Sted en god Fransk Brændeviin, med 6, 8 til 9 Deele reent, klart, velsmagende, kogt varm Vand. Denne Mængde Vand raader og foromtalte Shorl til, naar han taler om Punch, som er tienlig at drikke om Sommeren. At Vandet bruges varmt er ikke uden Aarsag; Thi derved ryge noget af Brændevinens flygtige, spiritueuses, Deele bort Oli Olien af Sukkeret indvikler de øvrige bedre, det saavelsom Vandet og Citron=Saften foreener sig nøyere med den, og Drikken bliver meere leen, griber mindre an, og giør rusende, skaber ogsaa mindre. Derpaa kommes 2 Deele eller lidet mindre af Citron=Saft til forrige man kan ikke saa fastbestamme Mængden af denne Vædske, Thi en Citron=Saft kan være meere suur, skarp og kraftig end den anden, og en Person vil have, eller og kan taale sin Punch surere end en anden endeligen maadelig fiint Sukker, og det i den Mængde, som det best kan smage. Vil man kryde Punchen med lidet af den revne Citron Skal, da kan dette ogsaa ikke være utienligt. Slig en Punch, naar den ikke bestandigen, og i alt for stor en Mængde nydes, setter vores Blod i en maadelig Bevægelse, opvarmer Legemet, opmuntrer Sindet, opvækker Geisterne, bringer en jævn Uddampning og Sveed tilveye, bekommer Maven og Brystet vel, opløser deres Sliim, er ikke unyttig for dem, som ere plagede af Podagra og Steen. Men da man ikke alle Tider kan faae Citroner til denne Brug, og de, naar de haves, ikke ret længe kan holde sig, men fordærves somendskiønt dette kan skee i en rum Tid, ved at sette dem paa et svalt Sted i et tørt Sylteglas, hvis Aabning tillukkes med en oven over den sat Tin=Tallerken, hvorpaa bestandigen er Vand, som ofte med andet koldt omskiftes, og ved nu og da at aftørre dem, eller ved at indsvøbe dem i graae Papiir eller Flonel, derpaa at legge dem i en Jern Ovn, eller pakke dem ned, sette dem paa et koldt Sted, og iblant at viske dem af saa kan man forskaffe sig Citron Saft, blande den med Rum hvilken Blanding Engellænderne kalde Shrub, eller og med anden Brændeviin, og da holder den sig i lang Tid, og man kan da, naar man lyster, Sommer og Vinter, fornøye og muntre sig ved Punchen.