Aalborg Stiftstidende, 1843-06-17
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 16de Junii. Fædrelandet er paa sin interessante Upsalatour uheldigviis strandet i Calmar. Tirsdagsnummeret, som indeholdt Fortsættelsen af den med levende Farver givne Beretning om Studentertoget til Udsalg, er lagt under Beslag, og Cand. Ploug, for den i Calmar holdte Tale, som er indeholdt i det supprimerede Nr., sat under Generalfiskalens Tiltale. Der forestaaer altsaa atter en Trykkefrihedsproces af stor Betydning. - Af "Corfarens" Upsalatour: "J de ni Dage, Reisen, varede, have vi levet under alle hidtil bekjendte Statsforfatninger. J Begyndelsen af Reisen landede vi paa Christians og betraadte saaledes Absolutismens steenhaarde Grund, vandrede under dens ladte Kanoner, og om dets Statsfængsels mørke, tykke Mure. Aarsagen, hvorfor vi kom hertil, var den stærke Storm og Søgang i Østersøen. Dennegang gav altsaa Absolutismen os et skjærmende Ly. Christians er forresten mærkelig derved, at ved dens Besættelse kom den danske Diplomatik ikke for silde. Det var dog som bekjendt, ikke ganske fordi de Danske ikke kom for silde, men fordi de Svenske kom endnu sildigere. – Sverrig er, som bekjendt, en constitutionel Stat; og vi mærkede det snart. Man tænke sig. J Calmar var en Kammerjunker, en Søn af en Biskop, Borgernes Ordfører, og fra War holm Fæstning kom svenske Officerer roende ud, og efterat have spurgt: "Er det Dhrr. Danske Studenter?" raabte de Velkomne, Danske Studenter!" Søcadetakademiet ved Stockholm hilsede os med Kanonskud, paa Veien imellem Udsalg og Stockholm havde svenske Soldater stillet sig i Række og hilsede os paa militair Maneer; i Stockholm drak jeg Broderskab med Redacteuren af et radicalt Blad, en Geistlig, og da jeg udtalte min Forundring over, at han som Geistlig turde skrive et saadant Blad, svarede han mig, at i Sverrig var kun Dygtighed og ikke Regjeringens Gunst fornøden for Geistlige. Man tænke sig danske Geistlige, dansk Militair, danske Socadetacademier, og fremfor Alt, en dansk Kammerjunker, Endelig, ombord, levede vi under den tredie Statsforfatning, den republicanske. J en Forsamling, der holdtes strax efter Afreisen, og hvori Stemmeretten ikke var knyttet til Grundbesiddelse, valgtes et Directorium af fem Medlemmer, som skulde overholde de Love, der vare vedtagne for Reisen. De overholdt dem uden at have en eneste Husar, ikke en Politistok, ikke engang et Skildt til Hjælp. Man vil indvende mod disse tilsyneladende Fordele ved den republicanske Statsforfatning, at det nok vilde gaaet anderledes, naar Massens Lidenskaber vare komne i Bevægelse; men her var netopdet tilstede, som meest pleier at oprøre Folk imod Orden, nemlig Kulde og Sult. Da Dampskibet var meget for lille til 230 Passagerer, vare vi inddeelte i 5 Sectioner, der efter hinanden ved Lodtrækning admitteredes til at spise og sove under Dæk. Nu er det aabenbart, at for Ex. 5te Sections Maver aldeles ikke rettede sig efter Lodtrækningen og ikke ved nogensomhelst Fornuftgrund kunde overtydes om, at de fire Sectioners Maver burde tilfredsstilles først. Jndehaverne af de sultne Maver, der vare nærmest til at komme ned, dannede en tæt Masse foran Kabyttrappen, som kun forsvaredes af en eneste Committeret; men ikke En traadte ned, for hans Sections Nummer opraabtes.