Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-10-30
Paa samme Tid havde Capt. Walker, som kommanderer den tyrkiske Flaade, opfordret den lille Stad, Tyr til Overgivelse og efter modtaget Afslag bombarderet den. Da overgav den sig, og 560 Fanger faldt i Seiervindernes Hænder. Strax efter Saidas Erobring indtraf de fire Magters Consuler som havde forladt Alexandrien, til Napiers Eskadre, og meldte ham, at Mehemed Ali var bleven syg. Da de forlode Alexandrien havde Paschaen tilstillet dem en meget ironisk Afskedsskrivelse, hvori han ønskede dem en lykkelig Reise." Kort derefter havde Chefen for de ved Alexandrien stationerede brittiske Krigskibe forlangt Audients hos ham, for at overlevere ham hans Afsættelses=Firman, men han blev ikke modtagen. "Det er den tredie protesterede Vexel (havde Mehemed Al sagt) Sultanen præsenterer mig, Mehemed Ali havde nylig tilkjendegivet de i Alexandrien værende tyrkiske Søofficerer, at det stod dem frit for, naar de vilde, at vende tilbage til Constantinopel. Da de fleste af dem, paa Grund heraf, erklærte sig for at reise, lod Vicekongen dem tilsige at møde paa Citadellet for at modtage deres Pas, men siden har man hverken hørt eller seet til dem. En fransk Jngenieuroberst var kommen dertil, for paa sin Regjerings Vegne at tage Stadens Forsvarsværker i Øiesyn. Det var paa hans og Hr. Cochelets Forestilling. at Paschaen afstod fra sit Forsæt, at lade en Deel af sin Flaade løbe ud for at jage Blokeringsflaaden bort derfra. Man vil vide, at de allierede Magters Gesandter i Constantinopel havde nylig faaet Ordre tilat erklære Porten, at hvorvel deres Regjeringer anerkjendte dens Ret til at afsætte Mehemed Alt, vilde man dog bede ham om at lade Naade gaae for Ret, og lade ham beholde Ægypten saafremt han uopholdelig vilde underkaste sig Julitractatens Bestemmelser og tilbagelevere den tyrkiske Flaade. Andre Beretninger forsikkre tvertimod, at det brittiske Ministesterium har besluttet at fuldbyrde 15de Julitractaten i dens fuldeste Strænghed. Porten havde erklæret, at Mehemed Alis Afsættelse er ugienkaldelig (Fra Paris meldes som tilforladelig Efterretning, at Thiers skulde have i Sinde, uden Kongens Vidende, at lade udføre en Coup i Middelhavet (Corresp. mener: en Troppelandsætning i Alexandrien. Der formodes end- ogsaa, at Planen allerede nu er udført.)J Frankrig er indtraadt en stor ministeriel Krisis. Thiers havde, i Forening med sine Medcolleger, udarbeidet en Throntale, som Kongen skulde oplæse ved Kamrenes Aabning, og hvori Ministeriet vilde aabenlyst fremlægge sin Politik for hele Verdens Øine. Men der var noget deri, som Kongen fandt Betænkelighed ved, og ikke vilde oplæse. Det kom herover til en heftig Discussion, som endte med, at Kongen hævede Konseilet, for, som Hs. M. havde udtrykt sig, at Heftigheden kunde faae Tid til at sætte sig. Følgen var, at Hr. Thiers, i alle sine Med collegers Navn, havde forlangt deres Afskeed. Og Kongen havde sagt "Ja!" dertil med den bemærkning Vand i Blodet, mine Herrer!" Dagen efter lod Kongen dem kalde til sig igjen, men Ministrene paastode atter, at naar Hs. M. ikke vilde antage Talen som den var, saa var det deres urokkelige Beslutning, at gaae af, hvorpaa Kongen havde svaret, at han vilde hellere resignere end holde slig en Tale. Derpaa skiltes man af igjen, men Kongen lod Soult, Villemain, Mole og Broglie strax kalde til sig paa Slottet, for med deres Binand at danne et nyt Ministerium. Tillige var Guizot ved en Telegraf depesche kaldet tilsomst hjem fra London til Paris. Hertugen af Broglie havde været hos Thiers for at bringe ham til at give efter for Kongens Villie, men forgiæves. Hele Paris var herover i stor Sensation, Ministrene lavede sig til at flytte ud af deres Hoteller, og nogle af de fremmede Gesandter glædede sig allerede over at Thiers er styrtet. Under alt dette Virvar erklærer Quotidienne" det Hele for et Comediespil, for at Ludvig Philip kan vise, at han har gjort alt Muligt for at opretholde Freden. Paa Gaderne i Paris hørtes store Folkehobe synge Marseillaisen, ledsaget af Raabet: "Vive Thiers: Rygterne fra Paris og Kongens Drab vare Gudskelov Usandhed. Men tilstaae maa man, at Stemningen er ikke god der i Staden. Forhørerne over Darmes skulle have ledet til vigtige Opdagelser. Man troer almindeligt, at han hører til et hemmeligt Selskab, som har svoret at rydde Ludvig Philip af Veien, og at Den, som Loddet træffer paa, maa vove Forsøget, om han endog derved seer sin egen uundgaaelige Død for Øine. Dette hemmelige Selskab, siger man, tæller mange tusinde Medlemmer i Paris og Omegnen. Paa Boulevarderne arresteres jevnligt Personer som føre det afskyeligste Sprog og lydeligt beklage, at Udaaden ikke var lykkedes, men tillige udtale deres Forhaabning om, at det nok vil gaae bedre en andengang. Man siger, at Ludvig Philip bestormes af sin Familie med Bønner om at resignere, men da han troer, at redde Frankrig fra Undergang, ved at gjøre alt Muligt for at opretholde Freden, saa lader han sig neppe formaae dertil for det første.