Berlingske Tidende, 1790-02-01
Brüssel, den 17de Januarii. Af de 22000 Flinter, som Staterne af Flandern have kiøbt i Engeland ere allerede mange ankomne, og 27 Engelske Familier, hvoraf nogle allerede have leiet sig Huse her. Korn prisen er her og i Flandern temmelig faldet. - Prindsen af Aremberg, Grev de la Mark, og hans Broder Prinds Ludvig af Aremberg, ere med mange Høitideligheder blevne antagne ved Borgercompagnierne, og have aflagt deres Eed Den første er bleven valgt til øverste Chef for samme. - J Staternes almindelige Forsamling den 11te hujus blev og besluttet, ved en Skrivelse til alle Provindserne at formaa Kiøbmændene i enhver til at forfatte en Afhandling: 1) Over Midlerne til Udvidelsen af Stædernes og Landets Handel; 2) Over Midlerne til Forøgelsen af enhver Provindses Handel i Almindelighed, i Forening med forommelte særskildte Han deels Fordeele. 3) Over Midlerne til at forøge og begunstig alle de forenede Staters Handel. Den, som inden 1ste Martii indsender den beste Afhandling herover faaer en Medaille paa 100 Ducater. For de tvende næst beste Afhandlinger er bestemt en paa 30 og en paa 20 Ducater. De indsendes til Hr. Henrich van der Noot og Prisen tilkiendes at nogle dertil udnævnte Commissarier. Staterne af Flanderne have besluttet, ikke at antage nogen, der vil træde i deres Tieneste som Officeer, høiere, end som Secondlieutenant, naar han ikke kan bevise, at han allerede har tient forhen; derimod skal enhver saadan stige en Grad høiere. - Den af de Nederlandske Provindsers Deputerte den 11te hujus underskrevne Unionsstractat begynder saaledes: Da Enke=Keiserinden og Dronningen, Marie Theresia, af Østerrige, var død, erkiendte det Folk, som nu udgjør de forenede Nederlandske Stater, Keiserindens ældste Søn, Joseph den Anden, for sin Souverain, og underkastede sig hans Herredømme, dog under saadanne udtrykkelige Forbeholdelser og Jndskrænkninger, som disse Provindsers Constitution fra Arilds Tid medbragt haver. Disse i Hyldingsforbundet fastsatte Jndskrænkninger vare endnu langt ældre, end det regierende Huus, og, saa at sige, fødte med Folket. De bleve og høitidelig antagne og beedigede, og intet manglede i den Pagt, som Folket efter sædvane oprettede med sin Fyrste førend de overgav sig. Vedligeholdelsen af den gamle katholske, apostoliske og rommerske Gudstieneste, Haandhævelsen, af Constitutionen, Privilegier, Friheder Skikke og Vedtægter, saaledes som de vare indragne i Acterne, og Ærværdige ved deres Hævd, og fornemmelig alt det, som i Brabant heder Joyeuse Entree, alt dette blev tilstaaet, med Løvte om at holde den gjorte Eed. Dette laae Jndvaanerne saameget meere paa Hiertet, som de i lang Tid havde været vandte til at betragte alle disse Punkter som væsentlige Deele af deres Constitution, og denne igjen som Brystværnet for deres Frihed og Velstand. Men uagtet Souveraincus, udtrykkelige Eed, og uagtet alle Stænders igientagne Forestillinger imod de utallige Overtrædelser af Hyldings=Forbundet, betraadde dog Souverainen i endeel Aar stedse en Vei, som ikke kunde lede til noget mindre, end at omdanne alting og uden Ophold at indføre Forandringer, for at skille Jndvaanerne ved en Constitution, der laae dem paa Hiertet, og som han dog ikke, uden med Uret og ved at bryde sin Eed, kunde berøve dem. Fra Tiid til anden saae man en Mængde Forordninger at komme ud, der angreb Gudstienesten i dens Moral, Udøvelse, Læresætninger og Tienere. Nationens Domstole bleve afskaffede, Lovene vilkaarlig forandrede eller ophævede, og Frihed og Eiendom, for hvilke Nederlandene stedse have viist saa megen Jver, vare ikke meere sikre for constitutionsstridige Foretagender. Lovene tang og bleve afmægtige imod Krigerens Sværd; de gamle Skikke bleve overalt af skaffede eller forandrede; en nye Ordre fulgte paa den anden, og afløste vilkaarlige og foranderlige Befalinger fra Fyrsten, eller fra dem, som regierede i hans Navn og udøvede hans Magt. Til en saadan Høide var vor Ulykke steget, Alle Hielpemidler vare frugtesløse, Gouvernementet forhærdede sig ei allene imod alle vore Forestillinger, men lukkede endog, ved en nye og den sidste Voldsomhed, Døren for disse Forestillinger, ved at tilintetgiøre Joeuse Entree, Forbundet, hvis Forbindtlighed ophører, naar det ikke holdes af begge Parter, blev endelig aldeles brudt paa Souverainens Side, og hvad blev altsaa tilbage for Folket, uden den naturlige og umistelige Ret, der endog retfærdiggiøres ved Forbundet, at bruge Magt mod Magt, og igien at tage tilbage en Regiering, som man allene for det almindelig Bestes Skyld havde bortgivet med saa megen Forsigtighed og under de udtrykkeligste Jndskrænkninger. Dette er Sagernes Historie og paa disse Grunde have Provindserne erklæret sig for fri og uafhængende. Himmelen har øiensynlig velsignet et i Tillid til samme udtænkt Foretagende og Menneskeligheden har tilønsket det en god Fremgang. Men det er ikke nok, at have været lykkelig, man maatte og tænke paa at befæste det, som var skedt, og giøre det varigt. J denne Hensigt ere de Nederlandske Stater, efterat have knyttet endnu fastere de gamle Baand til en sand Forening og et varigt Venskab, blevne enige om følgende Punkter. (Bemeldte Punkter ere i forrige No. af disse Tidender anførte.)