Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-08-03
Nyeste Post-Efterretninger. Efterretningen om Grækernes Heltedaad bekræftes nu fra alle Sider. Den Østerrigske Jagttager selv beretter denne Begivenhed paa følgende Maade: Græske Brandskibe, som vare omdannede til Koffardieskibe og som havde Udseendet af at være ladte med Tobak, havde kastet Anker ved Thimiana og laae nogle Dage i Nærheden af den Tyrkiske Flaade, da de havde heiset Østerrigsk Flag og forte falske Østerrigske Passer, eller maaskee ægte men, siger Jagttageren, som de maaskee havde frarøvet et Østerrigsk Skib, saa bleve de holdte for uskyldige og ingen foruroeligede dem; man tillod dem endog den 19de Juni om Aftenen at lægge ganske tæt op til Admiralskibet; men om Natien derpaa satte disse Skibe Jld paa Capudan Paschas Skib og to andre Orlogskibe. Man veed ikke hvad det var for Materialier eller Redskaber, som de betiente sig af dertil. Det lykkedes Mandskabet paa de to andre Orlogskibe at slukke Jlden; men Admiralskibet sprang i Luften tilligemed Capudan Pascha og hele Besætningen. Man fandt Capudan Paschas Liig svømmende paa Havet og næste Dag blev han begravet paa Øen Chios. Grækerne havde tilforn gjort lignende Forsøg, men de vare mislykkede. Denne Gang maae de have været anlagte med megen List. Den Østerrigsk Jagttager forsvarer nu Capudan Pascha saa god som den kan, men tilstaaer dog at hans Død er er betydeligt Tab for Porten, og den siger, at det et tvivlsomt om hans Eftermand, Kara Mehmed Poscha, tilforn General over Artilleriet, og som forresten er en tapper Mand, ogsaa forstaaer sig paa Søevæsenet. Desuden er det slemt at han er ikke ved Haanden, da han for nærværende Tid opholder sig i Fæstningen Patras (hvor han allerede er bleven fixeret af Grækerne. J en Beretning om denne Begivenhed, som man har over Ovessa, meldes: at Grækerne satte Admiralskibet i Brand med Græsk Jld og Brandraketter, hvorved der opkom en ubeskrivelig Forvirring i den hele Tyrkiske Flaade. Henimod 1800 Tyrker styrtede sig i Havet. De 3 andre Orlogskibe ere blevne gjorte ubrugbar, og hele Flaaden tog Flugten, og søgte at naae til Tchesme. De Græske Brandskibe reddede sig lykkelig, i det Øieblik da alting var i Forvirring, og stødte til den Græske Flaade, som upaatvivlelig benyttede den Skræk, som var kommen over Tyrkerne, til at tilføie dem saa megen Skade som mueligt. J denne Efterretning spottes over den Østerrigske Jagttager, som havde sagt: at enhver Græker skiælvede med Føie for den Tyrkiske Søemagt, og at Capudan Paschaes Charakteer og Klogskab var et sikkert Borgen for at de Græske Brandere ikke kunde tilføie dem nogen Skade. – Endelig læser man i en Skrivelse fra en Græker: at den Græske Flaade havde flere Gange, men forgiæves, tilbudt den Tyrkiske en Fægtning; men at denne holdt sig under Kystbatterierne ved Tchesme. Da nu Grækerne ikke kunde betvinge deres Fiende i aaben Kamp, saa aflagde 200 unge Mennesker den Eed paa Korset, at de vilde enten udføre den af dem nu fuldførte Gierning, eller døe paa en hæderlig Maade; men det lykkedes dem at redde Livet, og at komme tilbage til deres Venner. Man har ingen Efterretning om den øvrige Tyrkiske Flaades Skjebne. Fra Berlin fortælles: at den skal være kommen tilbage til Dardanellerne; men i en meget beskadiget Tilstand.