Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-11-30
Jfølge en til en i Kjøbenhavn værende Diplomat den 24de de indløben Beretning, har Centralmagten i Frankfurt tilmeldt Schleswigholsteinerne, at de ingen Hjælp mere kunne regne paa fra den tydske Centralmagt, der vel ogsaa kan døie nok med at bjælpe sig selv; thi er den hertil indløbne Privatmeddelelse om, at Tentralmagten allerede den 20de de, skulde være opløst, vel noget anticiperende: saa kan man dog vistnok gjerne betragte dens afmægtige Tilværelse som ophørt, selv om den efter sin Fiskenatur skulde sprælle noget endnu. Et andet Spørgsmaal er: hvilken Enhedsform, der efter Sandsynlighed vil afløse den erkebertugelige Centralmagt i Tydskland; thi at tænke sig den tydske Eenhedstræben opgiven, fordi det doctrinairdynastiske System har maattet opgive sig selv er vel et Haab, hvormed den russisk sindede Deel af Europa smigrer, men sikkert ogsaa skuffer sig. (Aalb. Av.)J Dannevirke, skrives fra Vidaa af 14de November: "J et af de tilgrændsende Districter stod i flere Aar Kammerraad Krogh (ikke nogen Slægtning til den berygtede Kjunker Krogb), som Lænsfoged og var, skjøndt Jkke-Friser (han er en Nordslesviger), dog paa Grund af sit venlige og folkelige Væsen, meget afholdt af de under mangehaande trykkende Forhold lidende frisiske Bønder. J Løbet af sidste Vinter og medens Alt endnu var roligt i Hertugdømmerne, blev han af Kongen forsat til Apenrade som Amtsforvalter. Ved Oprørets Udbrud hørte vi imidlertid, at han paa Grund af sin Troskabsfølelse mod Konge og Fædreland maatte forlade sin Post og flygte til Kongeriget med den kgl. Kasse, hvis Jndhold han saaledes sikkrede Statskassen. Nu fortælles her, at han i forrige Uge var vendt tilbage fra Kongerige til Apenrade, for at skaffe sit Jndbo bort, men afdette for hans Ankomst, hvorom Byens smaae opmærksomme Matadorer havde faaet Nys, var af Borgermester Schow blevet beslaglagt og forseglet til Fordeel for den slesvig holsteenske Statskasse. Fra Apenrade reiste Kammerraad Krogh til Niebøl for at ind kassere ikke ubetydelige Fordringer, hidrørende fra sit tidligere Ophold der. De frisiske Bønder vare glade ved Gjensynet af deres forrige Lænsfoged, og hans Skyldnere bestræbte sig for at skaffe de skyldige Peng tilveie. Men nu kom hans Ophold i Byen for Advocat Sarauws, Janssens og Fleres Ører, og som han i Søndags Eftermiddag, omtrent færdig med sine Forretninger, vandrede af Digen (Gaden), havde hine Herrer overtalt en Deel Drenge til at løbe efter ham under Raabet: "Der er Landsforræderen Krog, Fanden føre ham herfra, o. s. v. Under disse Omstændigheder skyndte han sig til sit Logis i Kroen i Lindholm en god halv Miils Vei derfra. Men om Natten Kl. 12 blev han vækket af Kromanden, som erklærede, at Degnen Janssen og Mølleren Feddersen fra Niebøvare ankomne udenfor Kroen med c. 50 Mand, holvi Huset omringet og fordrede, at den danske Landsforrædeøieblikkelig skulde forlade det frisiske Gebeet. En stor Steen, som kom ind gjennem Vinduet bekræftede dette Udsagn. Siden trængte Janssen selv ind og moraliferede omtrent som saa: "De har rigtignok forherværet vor Lænsfoged og som saadan opført dem som en brav Mand; men siden De som "Landesverratherer løben bort til Danmark, saa kan De umulig nu taales paa frisisk Grund, og de har øieblikkelig af forlade samme." Det var tilnød, at han fik Frist til at pakke sin Kuffert og spænde for sin Vogn. Mer snart forlod han under Frisernes Huen og Støier Lindholm for at naae den næliggende Geest (Høiland) der beboes af os, den danskeslesvigske Stamme. Det synes nu næsten - hedder det i "Flp." som om Stormagterne begynde at vise en større Jnteresse for vor Stilling, end man af mange Omstændigheder skulde formode, og at denne Jnteresse udtaler sig paa en Maade, der svaaer os lysere Udsigter for Fremtiden. Vi kunne nu med Bestemthed forsikkre, at den tidligere omtalte russiske Note virkelig existerer og virkelig ogsaa er bleven communiceret Centralmagten.