Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1786-12-29
Efterat man med en lykkelig Følge har vovet at seile i Luften, og med mindre Lykke at flyve i Luften, saa vil man nu ogsaa vove at gaae i Luften. Der ere et Par Franzoser, som ville foretage med første dette halsbrækkende Arbeide for vores Øine, ved Hielp af en Luftmaskine, som han kalder Acrobaination *) Jndtil det bliver godt Veir, at han kan foretage sin Spadserctour i Luften, lader han denne Maskine see for en halv Krone, og forklarer de geometriske Grundretninger, efter hvilke den er bygget og blider bygget. Af de græske Ord ans Luft, og Lærer, gaae, Slutning af det afbrudte Stykke, fra Cleve den 18de Novbr. (See No. 97).Hr. von Hersberg gjorde i følgende Brev et nyt Forsøg paa at redde sin Nations Ære, som med følgende Note blev sendt tilbage: 7 Jeg skal nøie efterkomme Deres Majestets Villie Karbunkelstenen skal blive indflettet med. Jeg vil kun sette Navnet af den virkelige Forfatter Ebertitil Stedet af Heineccius. Deres Majestet har accurat nok erindret sig Aaret 1722. Jeg har fundet Bogen, som virkelig er af dette Aar. Thomasius skal ligeledes beholde sin Plads. Det er sandt at han har skrevet meget og fortreffelige Ting om Staats- og Lehnretten, som nøie ere forbundne med Historien. Mascow har overgaaet ham i Hensigt til det Tydske. Jeg har nok kundet begribe, at Deres Majestet tillader, at man betiener sig af Gottscheds Asiatische Vers. De Tydske, ville underkaste sig Deres Majestets meget retfærdige Censur, kun nogle nu værende (Recensentere) skulle bede Dem om Naade. Den 14de Novemb. Hersberg. Jeg kan ikke forandre meere paa disse Smaating. Efterat Trykken af Verket derpaa var begyndt, saa sendte Hr. von Hersberg det til Kongen med følgende Skrivelse: "Da Verkets Trykning, som Deres Majestet har behaget at anbetroe til Profesfor Thibault og mig, ikke førend i Slutningen af Ugen kan blive færdig, saa tager jeg mig den Frihed, at oversende Dem det første Ark deraf i Fransk og Tydsk. Deres Majestet saae, at man, paa nogle faa Trykkeil nær, som skulle blive rettede, har fulgt den franske Original, og jeg haaber, at De skulle blive fornøiet med den tydske Oversettelse, som er af Krigsraad og Archivarius Dohm, og er fuldkommen overeensstemmende med Originalen, skiønt den, i Følge Sprogets Natur, ei er oversat Ord efter andet. Da jeg atter giennemlæste dette beundringsværdige Skrivt, blev jeg endnu mere giennemtrængt og overbeviist om Sandheden og Rigtigheden i denne fortreffelige Lære, som Deres Majestet der giver Deres Nation. Berlin d. 19 Nov 1780. Hersberg. Hans Majestet svarede paa følgende Maade: Jeg takker Dem for den Bestræbelse, som De efter Deres Beretning af 19de har udviist, i at ville sørge for Verkets Trykning, som jeg har anbetroet til Dem, og hvoraf det første Ark er mig oversendt. Jeg vil forvente det Øvrige, naar det tilsammen bliver færdig. Jeg beder Gud at han vil tage Dem i sin hellige og fortiente Beskyttelse. Potsdam den 20de Nov. 1780. Friderich. Til Stats- og Cabinets Minister Hr. v. Hersberg. Kongens Skrivtefandt, endskiønt det for de tydske Lærde var meget strængt, alligevel den største Deel af hans Nations bifald. Man fandt der, de sande Aarsager til Dvælingen af deres Fremgang, i de skiønne Videnskaber, deres fortreffelige Lære og Forskrivter, for at have Fremgang deri, og forbedre Mangelen i Sproget og Litteraturen. Dette opvakte blandt de tydske Lærde en ny Jver og i Besynderlighed befordrede et Antal af gode Skrivter over samme Materie, saavelsom og Brevet fra Abbed Jerusalem til Hendes Kongelige Høihed, Enkehertuginden af Brunsvig, hvori han, i det han paa en beskeden Maade forsvarer den tydske Litteratur, erkiender Forskrivtens Rigtighed og Fortreffelighed, som Kongen har givet i sin Memoire. Frue Hertuginden, som havde forlangt Hr. Jernsaalems Mening over Kongens Skrivt, bevægede derved denne Lærde at tilskrive hende ommeldte Brev, som hun strax sendte Kongen. Hans Majestet communicerede samme strax ved en meget naadig Skrivelse af 28de December 1780 til Hr. von Hersberg, som da var angrebet af en meget farlig Sygdom. Ministeren tilskrev Kongen derpaa følgende Brev. Sire. At Deres Majestet har communiceret mig Abbed Jerusalems Skrivt over den tydske Litteratur, som ved Leilighed af Deres Majestets Memoire over den samme Materie er stilet til Hendes Kongelige Høihed, Enkehertuginden af Bruus vig, erkiender jeg som et dyrebart Kiendetegn paa Deres Majestets Erindring. Jeg har, saasnart mit meget svage Helbred har vildet tillade det, læst det, og ved Kancelliesecretair le Cog besørget en fransk Oversettelse deraf, som jeg herved oversender Deres Majestet, i Fald de enten ganske eller for en Deel vil læse samme. Abbed Jerusalems Memoire har sine Fortrin, og synes mig at være skrevet med Sandhed, Beskedenhed og Reenhed, Han bifalder deri overhovedet Grunden, som Deres Majestet anfører i Hensigt til den ringe Fremgang af det Tydske Sprog, nemlig Krigen, som i 200 Aar havde ruineret Tydskland, og berøvet det Beskyttelsen af en Overherre, han tilstaaer, at Veltalenhed for Retten og i Kirken aldrig kunde blive saa glindsende i Tydskland som i Frankrige, formedelst Constitutionen og Religionens Grundsetninger, hvorover han har anført meget merkværdige Sager. Han er enig deri, at det Franske Sprog overgaaer det Tydske i en behagelig Udtale, men paastaaer, at dette overgaaer hiint i Styrke, og at det er ligesaa vellydende, som det Græske, som har ligesaa mange Consonanter og flere Diphtonger. Han paastaaer endelig, at, siden Deres Majestets Regiering, og det store Exempel, som De har givet hele Europa om Videnskaber, nes Dyrkelse, har den Tydske Litteratur og Sprog faaet et Sving, som lover det inden kort Tid et Fortrin for de øvrige Nationer. Denne Prelat befæster endelig sin Mening paa Grunde og Exempler, som giør denne Memoire desto interressantere, da den i det Væsentlige kommer overeens med Deres Majestets Tænkemaade. Jeg har holdt det for min Skyldighed, at sige Deres Majestet min ringe Mening om dette Stykke, saa vidt min nærværende Svaghed tillader det. Jeg er med den største Respect a. Berlin den 3die Januarii 1781. Hersberg. Kongen besvarede denne Skrivelse paa følgende Maade: Jeg har med Deres Brev af Gaars Dato bekommet Oversettelsen af Abbed Jerusalems Skrivt over den Tydske Litteratur, som jeg herved tilbagesender Dem med mange Taksigelser, for den Besværlighed som jeg desaarsag har foraarsaget Dem. Jmidlertid maa jeg bede at tage Dem nøie i Agt, og efterlade alt Arbeide, som fra Deres Side skulle udfordre en vedholdende Anstrængelse, paa det at Deres Sundhed ikke derved skulle blive forhalet eller forhindret. Dersom De folger dette Raad, saa haaber jeg, at De snart skal faae Deres forrige Sundhed igien; hvorover ingen skal blive meere fornøiet end jeg; og vil bede Gud, at han vil tage Dem i sin hellige Beskyttelse. Friderich."