JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Frankrig. Med den af Krigsministeren anordnede Afvæbnelse af Fæstningerne, har man holdt inde, og Enden af Kongressen i Wien fastsættes som den Tidspunct, hvor den fuldkomne Fredsstand skal indtræde. De franske Fæstningers Volde og Udværker blive indtil videre besatte med Canoner og pallisaderede. Regimenterne skulle bringes til det Mandtal, som ved de Kgl. Forordninger bestemmes. Til den Ende kaldes de Soldater, der virkelig ere indskrevne i Regimentsrollerne, men som med indskrænket eller aldeles ingen Orlov, ere gaaede hjem, til deres Faner. Der tales ogsaa om, at der ved Jnfanterieregimenterne skal oprettes en fjerde Bataillon. Jmidlertid paastaaes, at ingen Troppesamlinger finde Sted i Frankrig, og at ingen Armeecorps dannes, for at forøge det Materielle af Armeen; men at Frankrig, i et Øieblik, da alle europæiske Magters Hære strae paa Krigsfod, antager en lignende Stilling, for at udvirke i de vigtigste Underhandlinger til en ny Statstarv befæstelse og en varig europæisk Ligevægts Bestemmelse, det, som en svag og urustet Regjering ikke engang er berettiget til at fordre. Vilde man kalde disse Militairanstalter Demonstrationer, saa vilde Tingenes Stilling undskylde dem, men imellem Demonstrationer og Udbrudet af en Krig er en stor Forskjel. - Talleyrands Brevvexling med det franske Cabinet er meget levende, der forløber næsten ingen Dag, hvor der ikke afgaae til ham og ankomme fra ham Depecher. - Belgien og Holland, hedder det, skal regieres af en egen Regjering og efter egne Love, Det engelske Ministerium nægter, at der er sluttet en Tractat mellem Storbritannien og Neapel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Wien, d. 28 Nov. Endnu vides intet Officielt angaaende Congressens Arbeider. - Det første tilendebragte Arbeide er Genuas Jndlemmelse i Piemont. - Til Galligien er der foreløbigen paa østerrigsk Side afsendt 10 Regimenter, Forstærkningstropper. - J Henseende til Kongeriget Neapel er man endnu ikke kommen overens om nogen fast Plan. Endskjøndt Keiser Franz er beslægtet med det forrige Kongehuus, saa lægger Fredstractaten mellem ham og Kong Joachim dog Hindringer i Veien for den gamle Trones Gjenoprettelse. Angaaende Polen er endnu intet afgjort. - Castlereagh har overgivet en Note. J Engelland vil man vide, at Havnen Sacket er bleven indtaget og Commodore Chauneys Flaade erobret. - Kongen af Preussen ventes ikke hiem, førend Aarets Udgang. - Ratificationen af Tillægs Conventionen med Rusland, Østerrige og 29 Juni 1814 er endnu ikke indløben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Preussen af i London. – J Jtalien er nogen Gjæring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Wien, d. 21 Nov. Hs. Majestæt, vor Keiser, kommer sig nu efter en Forkjølelse, som han havde paadraget sig i forrige Uge. Han har allerede forladt Sengen, men gaaer endnu ikke ud af sit Kammer. Hs. Majestæt Keiseren af Rusland har for nogle Dage siden forpredet sin Fod, og befinder sig derfor ikke vel. - Alle ere opmærksomme paa Kongressens Hovedanliggender. For nærværende Tid kan der endnu ikke tænkes paa Tydsklands Sag. Hardenborg og Stein gaa Haand i Haand. Fyrst Wrede udvikler et stort diplomatisk Talent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Wien, den 28 Nov. Endnu ere kun faa Gjerningssager, som angaae Kongressens egentlige Forhandlinger, komne til Publicums Kundskab, og det af den Grund, at de enkelte Kongresanliggender i større eller mindre Grad ere underkastede forandringer og Modificationer, saalænge det definitive Slutningsinstrument endnu ikke er udfærdiget. Desaarsag er alt, hvad hidtil er skeet, ikkun provisorisk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke Nyeste Skilderie af K. løbenhavn. ad Fodskal naar Ellevte Aargang. No. 99. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. i Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 10 December 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse) Anerede den 26 Dec. 1805 blev Freden imellem Østerrig og Frankrig undertegnet i Presburg, men det var en Fred, som maa let kan forestille sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Det tydske Statslegeme fik ved den en ganske ny Skikkelse, alle Dæmninger for den franske Magt og Jndflydelse bleve brudte, og en rædsom Udsigt aabnet for Tydsklands gamle Frihed og den østerrigske Stats fremtidige Skjebne. Frankrig beholdt, med Eiendomsret og Overherredom, alle de før Fredens Slutning i det franske Rige indlemmede, eller efter franske Love og franske Anordninger styrede Lande, hvoriblandt Genua og Parma; Østerrige maatte erkjende Gyldigheden af de i Henseende til Lucca og Piombino trufne Foranstaltninger; maatte afstaae til Kongeriget Jtalien den Deel af Venedig, som det, efter Campoformis- og Lunevillerfreden, besad, maatte erkjende Napoleon som Konge af Jtalien, og love det samme i Henseende til den, han i Fremtiden vilde udnævne til sin Efterfølger paa denne Trone, maatte stadfæste Churfyrstendømmerne Bayerns og Würtembergs Forvandling til Kongeriger, uden at deres Fyrster ophørte at være Lemmer af det tydske Statsforbund, som det nu kaldtes, og saavel dets som Churfyrsten af Badens Envoldsherredømme. Det maalte desforuden afstaae hele Landstrækninger og Stæder til Bayern, Würtemberg og Daden. 2) Det mistede ved Fredsslutningen 1000 Mile, med næsten 3 Mill. Jndvaanere, imod at faae 190 Mile og 200,000 Jndvaanere igjen, medens Bayern vandt 400, Würtemberg, 40. Baden 20, Kongeriget Jtalien 500 Mile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-06
Napoleon havde nu opnaaet sine meest glimrende Forventninger. Østerrige var siunket saa dybt, at det havde mistet al Jndflydelse i Tydskland; de mindre tydske Fyrster havde faaet en Tilvext, der, tilstrækkelig til at give dem hver især nogen egentlig Vægt i den politiske Vægtskaal, dog gjorde dem tilsammentagne, til en medstridende Kraft for Frankrig, som de ikke allene havde at takke for deres Tilværelse, men endog for deres Magts Forøgelse. Napoleon havde ingen mere at frygte for Østerrige maatte i sin Afmagt rette sig efter Seierherrens Villie; Rusland var traadt tilbage fra Krigsskuepladsen; Preussen havde sluttes en Tractat med Frankrig, hvorved det blev sat udaf Stand til at gjøre Brug af de russiske Tropper. *) Jvt. den udførlige Fredstractat i allgemeine Zeitung 1806 S. 93197. pr.) Ved denne Tractat, som er af 15 Dec. 1805, afstod Preussen til Bayern Anspach og til Frankrig Cleve og Neuschatel, imod at faae af Bayern en Landstrækning med 20,000 Jndvaanere og at Frankrig Hannover samt alle Kongen af Engellands tydske Stater. Preussen garanterede de i Underhandling værende Freds Resultater, Frankrig der
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Men ligesaa lykkelige som de Franske i dette Efteraar havde været til Lands, saa uheldige vare de til Søes. Ei at tale om de to spanske Skibe, som den forenede fransk spanske Flaade, under Villeneuve og Gravina, havde mistet i en Fægtning med Robert Calder, blev denne Flaade i Slaget paa Høiden af Trafalger saa ilde tilredt af Nelson og Collingood, at det halve Antal af dens Skibe ødelagtes. )
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Napoleon benyttede sig nu ogsaa af sin Overmagt med den meest grændseløse Selvfølelse, som hans ualmindelige Lykke indgjød ham. Allerede samme Dag han ratificerede Fredsslutningen med Østerrige, udstedte han fra Schönbruun en Kundgjørelse til sine Soldater, **) hvori han bebudede, at Neapels Dynastie havde ophørt at regjere", og befalede derpaa Massen at rykke med en Hær, under Joseph Bonapartes saakaldte Anførsel, mod de neapolitanske Stater. Vel havde Kongen af Neapel modtaget de der landede Russer og Engellændere meget venskabeligen, ja endog ladet sine Tropper støde til dem, men deels var han under imod alle Preussens gamle og nye Besiddelser, begge tilfælles den ottomanske Ports Heelhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Den forenede Flaade bestod af 33, nemlig 18 franske og 15 spanske, Linieskibe. Den engelske derimkun af 27. Villeneuve blev tagen til Fange, Gravina, som førte Levningen af Flanden tilbage, døde af sine Saar, og de Franske havde mistet over 10,000 Mand. Engellænderne havde 1214. Saarede, 449 Døde og maatte sende 16 af deres Skibe tilbage for at udbedres. Men hvad der var dem vigtigere end Alt, deres Nelson faldt, da de fiendtlige Skarpskyttere sigtede efter de Ordener, han var behængt med. Blandt de erobrede Skibe vare kun 10, der ikke vare ødelagte. J ti Aar, siger Napoleon deri, havde han gjort alt for at redde Kongen af Neapel, men denne havde gjort alt for at ødelægge sig. Han havde, da Kongen anraabte ham, tilgivet ham anden Gang, efter Slaget ved Marengo, og endnu for faa Maaneder siden, da de Franske stode for Neapels Porte, tilstaaet ham Neutralitet; fjerde Gang kunde han ikke stole paa et Hof, uden Tro Ære og Fornuft. Neapels Dynastie har ophørt at regiere. Han opfordrer derpaa sine Soldater, til at straffe Uordholdenhed, og vise; at hele Jtalien er hans eller hans Bundsforvandtes Love underkastet. enhver Omstændighed nodsaget til, den Gang at holde med hine, deels var han ikke bleven saaledes behandlet af Frankrig, at dette just kunde gjøre nogen grundet Fordring paa hans Venskab. Napoleon forlod Schønbruun, og gav Wiens Jndvaanere deres Tøihuus tilbage, men alt hvad der fandtes i det Keiserlige Tøihuus, saavel af Artillerie som Munition, lod han føre til Frankrig. Paa Hjempeien tilkjendegav han, under sit korte Ophold i München, i en Skrivelse af 12 Jan. 1806 det franske Senat, at han havde kaaret sin Stifsøn, Prinds Engen Beauharneis, Vicekonge af Jtalien og Erkestatskantsler af Frankig, til sin Søn og sandsynligvis til Tronfølger i Jtalien. 2) Dette skete uden Tvivl saa hovedkulds, fordi Napoleon endnu, under sit Ophold i Bayerns Hovedstad, vilde knytte Slægtskabsbaandet med eet af det sydlige Tydsklands regierende Huse. Engen ægtede den smukke bayerske Prindsesse Augusta Amalia og Formælingen blev uopholdeligen med største Pragt fuldbyrdet i Napoleons og Josephines Overværelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Man skulde formodet, at det blotte Rygte om Napoleons Seire vilde opfylde hele Frankrig med Jubel og end tættere befæste Baandet imellem ham af Folket. Men adskillige Tegn vidnede ganske om det Modsatte. J de vestlige Departementer og i Bordeaux opdagedes i Begyndelsen af Aaret 1806 en Sammensværgelse, hvis Hensigt var at kuldkaste den Keiserlige Regjering, og 5 Strafskyldige dømtes fra Livet, adskillige andre til evigt Fængsel. Alle Authoriteter indskjærpedes paa ny at have den største Omsorg i Bestyrelsen; i hele Riget foranstaltedes en nøiagtig Folketalling; de franske politiske Tidender fik en ny Jndretning, og i det store, vidtløftige Paris skulde kun fem saadanne Blade udgives, upaatvivlelig for desto lettere at kunne oversee dem, og for desto bedre at gjøre dem skikkede til at tale saaledes som RegjeDet er mærkeligt, at Napoleon i denne Skrivelse forbeholdt sig nærmere at bestemme, hvilken Forbindelse der skulde være imellem alle det franske Riges Foderativstater, hvis forskjellige, udbyrdes uafhængige Dele, skulde have et fælles Baand. Jndbyrdes uafhængige Dele med et fælles Baand synes, temmelig at ligne in Modsigelse. ringen ønskede og vilde. Moniteuren, det første blandt de daværende authoriserede Lognblade, havde under hiin pinlige Pressetvang den Frækhed, offentlig at paastaae: "i Frankrig gives ingen Censur. Senatet syntes at have udtømt sig saa meget i at overøse Napoleon med de uværdigste Hyklerier, at det nu maatte tage sin Tilflugt til et Skridt, hvorved det gjorde sig latterligt, for ikke at sige foragteligt, i hver oplyst og tænkende Mands Øine. Det decreterede Dagen førend Napoleons Tilbagekomst til Paris, at han fra nu af skulde hedde – den Store, Fortjente han virkelig dette Tilnavn, som i sig selv er saa aldeles ubestemt, og ligesaa godt er bleven brugt om Matedoniens Alexander som om Frankrigs Ludvig. da er det kun Efterverdenen, som det bør over des til, at udstede et saadant Decret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
J Keiserstaden modtog Napoleon snart ham sikkerlig ikke ukierkomment Budske bittreste Modstander Williem Pirtsdøende Ministers sidste Ord, og, my se, mit Fædreland!) betydede i en saadan Mand Mund meget, og opvakte ingen gunstig Mening om Storbritanniens Stilling. Vei havde Plet seet den meest truende Fare afvendt fra hans elskte De, men mørke vare ligefuldt de Skyer, der optaarnede sig paa Europas politiske Himmel, mange de Farer, der endnu forestode Engelland at beseire. Jmidlertid blev den brittiske Marine sig bestandt, selv lig. Endnu kort førend Pitts Død bemægtigede engelske Krigskibe sig een af Hollændernes vigtigste Besiddelser, Capstaden. – Der er ingen Tvivl om, at Efterretningerne om det uheldige Udfald af Fastlandets Anliggender gav den af Ungdomsudskielser, overdrevne henfaldenhed til Drik og vedholdende Aandsanstrængelse, saa særdeles svækkede Minister det sidste Banesaar. *) Pitt blev kun 27 Aar gammel, og desuagtet havde han i flere end 17 Aar staaet i Spidsen for Staten. Man har kaldet ham Engellands Polarstjerne. – J de sidste Aar af hans Liv kunde Vinen ikke mere beruse ham. Han maatte naar han gik til Parlamentet, drikke hele Øser fulde Portviin, for kun at blive nogenlunde begeistret. De Franske have især søgt at skildre ham med de hæsligste Farver; men selv hans Fiender, som ikke ville dømme ganske ensidigen, maa tilstaae, at han har en brændende Kjerlighed til sit Fædreneland; at hans Planer vel vare machlavelliske, men ikke desto mindre store og dristige. Kun som Britte maa han bedømmes, og som saadan ville hans Handlinger tabe meget af deres tilsyneladende meske Farve. Han maa betragtes som Skaber, af det System, Engelland i de sidste tyve Aar fulgte. Om hans Hensigt blot har været, som han foregav, at standse og forebygge de revolutionaire Grundsætningers videre Udbredelse, eller om han blot har betjent sig heraf som et Paaskud til at tilintetgjøre alle andre Staters Sømagt, vove vi ikke at afgjøre. Hvorvidt hans System i Tiden vil blive heldbringende for Europa, ja endog for Engelland, kan kun Fremtiden lære. oc (Jndsendt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Bemærkninger over det i Kjøbenhavns Skil om ere No. 94 indrykkede Svar til Recensenderen af den oekonomiske Pharmacoper. pilleboden et exo vicissim ridero. Nar. Apod. N. Ligesaa overflødigt som det vilde være for det medicinske og pharmacentiske Publicums Skyld nøiere at drøfte og end ydermere godtgjøre Rigtigheden af de i den Octobers Athene ledsagende Recension fremsatte Paastande, ligesaa nødvendigt synes det dog til Sandhedens Hævd og Fattigvæsenets Tarv, der foranledigede bemeldte Recension, endnu at gjøre Hr. Forfatteren nogle Modbemærkninger. - Han har i sin Fortale angivet: at han, ved at udgive Bogen, blot har havt det Øiemeed, at veilede den mindre erfarne Læge i at vælge de mindst bekostelige Medicamenter for sine Syge. Dette kjendriver han nu selv i sit Svar, ved at sige, at han med fuldkomment Overlæg har valgt de kostbarere Medicamenter, for desto hurtigere at ende Sygdommen og saaledes bevirke Besparelse for Patienten. Men, om nu ogsaa dette virkeligen havde været hans Hensigt, og den er istand til at bestaae for Lægevidenskabens Domstol (for Oekonomiens maae den fældes; thi ved et Lægemiddel til lettere Priis maae nødvendigen forstaaes et mindre bekosteligt, der nogenlunde kan erstatte et hidtil anvendt dyrere) hvorfor har han da anbefalet Surrogatter, der sjeldent eller aldrig tilfulde kunne erstatte det Virkelige, hvorfor har han i nogle Compositioner foreskreven Rad. Rheimedia for optima? (med knapt Forraad i Landet vil han maaskee undskylde disse Jnconseqventser; men denne Undskyldning er ikke overalt tilstrækkelig) og hvorfor har han da ikke ogsaa i sin Fortale ansporet de mindre erfarne Læger til sparsomt Brug af de mere kostbare og dyrere Medicamenter, Det er jo med den ene Haand at nedbryde hvad man med den anden søger at opbygge. – Forf. gaaer endnu et Skridt videre og vil bevise, at hans mere concentrerede Chinadecocter ere mindre kostbare end de offleinelle. Lader os engang undersøge, hvorvidt dette kan holde Stik! J hans bekonomiske Pharmacopee foreskrives 2 Unzer china regia optima til 12 Unz. Decoct. Disse 12 Unzer - uden Tilsætning af mel despumat koste, efter Taxten for 1813, som Forf. i sine Beregninger har afbenyttet, 22 Mk. 7 s., altsaa pro Uncia 29 til 30 s. Efter den officinelle Forskrift tages 2 Unger china ordinaria til 16 Unger Decoet, hvortil sættes 2 Unger Frup. communis. Her faae vi 18 Unzer for 15 Mk. 4 s.; hvilket bliver for hver Unde 13 1/2 til 14 s. Hertil er nu vel, som det sig bør, beregnet Syrup. Sacchari communis, som i Taxten for 1809 er foreskrevet til Brug for Syrup. Sacchari clarificati, hvor dette ikke udtrykkeligen forlanges; men lad os da efter Forf. - rigtig nok prange - Mening vælge det sidste, saa faae vi dog de samme 18 Unger for 19 Mk. 1s. Jevnføre vi nu med disse Beregninger Decoctum chinæ adum, hvortil der baade skal Suurt og Sødt, og det ikke af ringeste Slags, saa behøve vi vel neppe at spørge, hvo der har Ret. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Bekjendtgjørelse. Prisen for et Exemplar af Skilderiet, der forsendes med Posterne, er halvaarligen i Danmark 4 Rbdlr. 21 tz. N. V., og i Hertugdømmerne 1 Rbdlr. 87 s. i Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Indenlandske Efterretninger. Freds-Tractat imellem Hans Majestæt Kongen af Danmark og Hans Majestæt Keiseren af Rusland. Sluttet og Undertegnet i Hannover, den 8de Februar og ratificeret i Wien den 16de November 1814. J den hellige Trefoldigheds Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
J Onsdags opførtes paa det store Kongelige Theater, til Fordeel for Skuespillerinden Mad. Dahlen, i Betragtning af 30 Aars Tieneste, Syngestykket Naturens Røst, og Kildereisen af Holberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Det sidste Stykke, som i endeel Aar af ubegribelige Aarsager ikke har været opført, behagede især ved det tilhørende Jntermedium, som forestiller Dyrehaugen, der blev given med stor Livlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Skuespillerne og Skuespillerinderne, Danserne og Danserinderne kappedes her om at skildre os denne Tumleplads for de Kjøbenhavnske Sommerforlystelser med alle sine Spektakler og Optøier saa naturlig som mueligt. Man saae her Hest isk der Doctor da med hele sit Ensemble, Bajaz som Høræder, Mester Jækel med Dukkerne, en Kierling med to dansende Hunde, hvilke sidste vandt ualmindeligt Applaus, en Mand med en Perspectivcasse (Dr. Ryge), der gjorde sine Sager fortreffelig, en sjællandsk Bondepige (Mad. Haack),der sang en sjællandsk Vise ret vakkert. Det hele Mellemspil endtes med forskjellige Slags Nationaldanse. - Da Stykket var tilende fremtraadte Mad. Dahlen og fremsagde med megen Hjertelighed en Epilog, der blev besvaret med gjentagne Bifaldsraab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Man er nu i Færd med at nedrive Sidebygningerne af Nicolai Kirke. Taarnet og den egentlige Kirke bliver staaende. Men Kirkegaarden planeres, og paa samme skal nu alle de Boutiker henflykkes, som hidtil stode paa Ny-Amagertorv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Odense, d. 6 December. J Løverdags Morges, den 3 Decbr., skeete her i Odense den høitidelige Bisættelse af Hs. D. den afdøde Prinds Christian af Hessen. Skjøndt denne Bisættelse fra høiere Steder var befalet at skulle skee i Stilhed uden det den Afdøde tilkommende Ceremonier, saa ønskede dog Byens høie Øvrighed med Embedsmænd og Borgere ved denne Leilighed at lægge for Dagen deres Hengivenhed for et elsket Kongehuus og Deeltagelse i dets Sorg, ved at give denne Handling al den Høitidelighed, som var mulig. Kl. 6 om Morgenen begyndte det at ringe med alle Byens Klokker, mellem 5 og 6 samledes paa Slottet Hs. Exc. den commanderende General, Stiftamtmanden og Biskoppen med Byens geistlige, civile og militaire Embedsmænd, samt de anseeteste Borgere, omtrent Kl. 6 1/2 begyndte Processionen fra Slottet til St. Hans Kirke, i et deligt maaneklart Frostveir. Kisten, hvorpaa laae den Høisalig Afdødes Kaarde og Commandostav med øvrige Jnsignier, blev baaret af Officererne af det fyenske Dragonregiment, hvis Chef den Afdøde var; Gaden, hvorigjennem Toget gik, var illumineret, og paa begge Sider stode Militaire opstilte i Kiede, for at afholde Folkestimmel. Kirken, som var smagfuldt oplyst, modtoges det høie Liig med Sørgemusik af Regimentet; Kisten bares op i Choret, hvor adskillige Dannebrogsmænd paraderede, hvorpaa en af Hr. Professor Andresen i Vissenberg forfattet smuk Cantate blev afsjunget af 8 hvidklædte unge Piger, for en Deel Døttre af Byens høieste Embedsmænd, accompagneret med Harmoniemusik af det grevelige Ahlefeldske Capel. Derpaa fremtraadte H. H. Biskop Dr. Plum, R. 4. D., og i en Tale ved Kisten anstillede Betragtninger over Visheden af vor evige Tilværelse, hvorefter Slutningen af Cantaten blev opført, Kisten bekrandsedes, og Høitideligheden sluttedes med en overmaade skjøn Sørgemusik. Kisten blev derefter staaende den Dag i Choret til Skue for Enhver og under Vagt af Underofficierer, hvorpaa den om Aftenen ved Lys blev ført indi det for samme foreløbig indrettede Capel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Den høisalig Afdøde var en Søn af Feldtmarskal Prinds Carl af Hessen, en Datterson af Kong Frederik den Femte, og Broder til Hendes Majestæt vor regjerende Dronning. – Siden KongeFrederik den Fierde, som døde paa Odense Slot 1730, er intet Dødsfald af nogen fyrstelig Person nærmere indtruffet her i Odense.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Hempels Av.) Anledning af Spørgsmaalet: "Hvad kan være Aarsagen til, at vore saa blomstrende Klæde fabriker nu gaae i Staae, &c. (see dette Blads No. 97) læses i Jversens fyenske Avis af 6 Dec. følgende: "Det vil blive Tilfældet med de fleste af vore Fabriker, naar sammes Eiere ikke gjøre sig det til Regel, at holde Priis med Udlandet, Danmark er i sig selv ikke noget Fabrikland, uden i enkelte Tilfælde, i hvilke de raae Producter kunne haves hos os selv, og naar dertil kommer den almindeligen gængse Feil, at Fabrikantere, for at leve stort, ville berige sig strax paa de Kjøbendes Bekostning, ved at sætte deres Priser høiere end Varene udenlands fra kunne haves med Told og Fragt og Cours, i hvor trykkende end samme kunne synes eller føles, og naar dertil kommer, at Udlænderne give i det mindste 6 Maaneders Credit, imod den indenlandske Fabricant paastaaer contant Betaling, saa er intet Under, at Afsættelsen maae aftage. – Det er en gammel Grundsætning: at den Fabrik, der ikke kan eller vil holde Priis med Udladet, er en Uting, hvorpaa al Understøttelse er spildt. Danmark er skabt til Agerdyrkning, Handel og Søefart, og ved at sætte den danske Almuesmand, som Fabrikarbeider, i Sammenligning med Tydskere og andre Nationer, vilman finde, at hiin, ligesom Spanieren, æder for meget og arbeider for lidet, og overalt higer for meget efter Vellevnet. *) Gaakyndige og paalidelige Mænd have forsikke Udgiveren, at det langt fra ikke staaer saa ilde til med de danske Klædefabriker, som man af det anførte Spørgsmaal i Skilderiet skulde troe. Hvad adskillige af disses Standsning angaaer, da kan Aarsagen dertil ikke være Mangel paa Afsætning, og den omtalte Fabrik, som skal have havt 24 Stole i Gang, og nu har 6, har aldrig havt saamange i Gang som her paastaaes. De vigtigste Klædemanufacturer, som Hofraad Meyers og Jnteressenteres, Brock Hansens, Henrique& Philipsons, Branners paa Jonstrup u. ere endnu i fuld Drivt. De udenlandske Fabriker kunne ikke udholde Concurrencen med vore i Henseende til Prisernes Billighed. Hvor er det mueligt at forskrive fra Udlandet med Told og Omkostninger for 1 Specie pr. Alen saadant Klæde, som man kan have for nogle og tredive Rigsdaler. her i Kjøbenhavn
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-12-10
Kjøbenhavns Børs den 9de December. Cours. Hamb. 2 M. 550, a vista 658 3. Amsterdam 2 M. 620. London 2 M. 21 3/3 Rbd., vista 21 1/2. Spet. 656. - Specier solgtes til 332 Rbmk., for Committeesedler blev givet 63 pr. 100; Oblig. 280.