Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-10-29
Jndenlandsk. Under 4de d. M. er udkommet en allerhøieste Forordning, hvorved de Straffebestemmelser, som indeholdes i Lovens 6te B. 7de og 9de C., tilligemed andre Lovsteder og Anordninger angaaende Angreb paa Legeme og Frihed, ere forandrede. Efter samme Anordning vil i Almindelighed den, som herefter tilføier en Anden Hug og Slag eller anden personlig Vold, blive anseet med Bøder til vedkommende Fattigkasse fra 5 til 100 Rbd. Sølv; men har slig voldelig Behandling til Følge, at Nogen mister Haand, Fod, Øie eller andet Lem af lige Vigtighed, eller bliver uskikket til at udføre sine Kaldspligter eller det daglige Livs Sysler, enten for bestandig eller dog for en ubestemt Tid, saaledes at der ingen rimelig Udsigt er til at han igjen kan hjælpes, saa vil Gierningsmanden være at straffe med Fæstnings- eller Forbedringshuug-Arbeide fra 8 Maaneder til 4 Aar. Sætter nogen Livet til, anvendes samme Straf paa den Skyldige fra 3 til 6 Aar. Mindre Beskadigelser ansees med Mulct, Fængsel paa Vand og Brød og Fordedringshuusarbeide indtil 2 Aar, alt efter Gjerningens Beskaffenhed. Naar Voldsgierninger ere udøvede efter foregaaende Overlæg, bliver altid den sædvanlige Straf at skjærpe, saa at endog Fængsel paa Vand og Brød, i Stedet for Pengemulet, kan anvendes; drager sligt overlagt Angreb Lemlæstelse efter sig, kan Gierningsmanden vorde anseet med Straf af Fæstningsarbeide indtil 8 Aar eller flere, ja endog efter Omstændighederne paa Livstid. Samme Forordning giver ogsaa forandrede Bestemmelser angaaende Straffen for Angreb paa Embedsmænd i deres Kaldspligters Udøvelse og for Forseelser af Børn imod Forældre. Endeligen ophæver den de piinlige Dødsstraffe. Hr. Algreen-Ussing har i flere Artikler i "Dagens ogsaa udtalt sin Mening om Nødvendigheden af en Reform i vort Skolevæsen (især det lærde). En af disse har denne mærkelige Jndledning som Text: "Og det var i Aaret 1832, og see, to hundrede og tredive Studenter droge ind paa Studiegaarden. Og det var i Aaret 1833, og see, to hundrede og tyve Studenter, droge ind paa Studiegaarden. Summa Summarum: halv femte hundrede Studenter. Gjør i ti Aar: to tusinde, to hundrede og halvtredsindstyve Studenter. Herre. Hvad skal Enden blive!" Forfatteren viser, hvad det vil sige, naar Studenten efter stor Bekostning har opnaaet at blive Candidat, og spørger blandt Andet, om det Factum, at det lille Danmark i 10 Aar producerer over to tusinde Studenter, imedens det neppe kan skaffe Brød til en Trediepart af dem, ikke engang skulde lukke Øinene op paa Forældre, som saa tankeløst sætte deres Børn til Studeringer? – Naar, som Man tør haabe, – bemærkes i denne Anledning i Hr. Cancelliraad Hempels Avis – dette vigtige Emne kommer under alvorlig Drøftelse, maatte Man ønske at Vedkommende ogsaa vilde see lidt ind til de fleste af vore Borgerdottres aandelige Dannelse og Underviisning. Her var maaskee en Reform meere nødvendig, naar Man seer disse uskyldige Smaa fra Morgen til Aften hænge i den franske Grammaire eller andre Sysler, hvoraf de enten aldrig lære noget til Gavns eller aldrig faae sand Nytte i det tilkommende Liv Hvilke Koner, hvilke Huusmødre maa en saa forkeer, Methode ikke afgive. Paa Frugterne kjendes det allerede.