Berlingske Tidende, 1791-07-01
Under Dato Christiansborg Slot den 25de Martii 1791. udkommet en Forordning, hvorved bekiendtgiøres: At, i Hs. Majestæt med landsfaderlig Glæde haver seet de først giørende Virkninger af de Anordninger, ved hvilke Aller ist amme i sit Rige Danmark i adskillige Henseender nøiere for bestemt Jordegodseiernes og Fæstebøndernes giensidige bettigheder og Pligter, samt løsnet Stavnsbaandet for hondestanden; saa er Hs. Majestæt end videre betænkt paa sted lige Hensigt til baade Jorddrotternes og Bøndernes Ret ligheder og Fordele, alt mere og meere at anordne, hvad Hs. Majestæt eragter tienligt til god Ordens Fremme, enhvers Entigheders Haandhævelse og Agerdyrkningens Forbedring, Porved Hs. Majestæt, under Guds Velsignelse, haaber at gge en sikker og varig Grund til Velstandens mere Udbredelse blant Sine kiære Undersaatter. Hr. Majestæt vil derfor, ligesom Han under Dags Dato mem Sit danske Cancellie har tilkiendegivet Sin allernaaVillie om adskilligt, Politivæsenet angaaende, herved ske, hvad Allerhøistsamme til god Ordens Haandhævelse gaveriet anseer fornødent: Maar den Hoveriepligtige Bonde tilsiges at forrette Ægt Arbeide, da skal han forrette det efter sin bedste Evne, i beensstemmelse med de Anordninger, som enten ere, eller ler vorde, udgivne. Han og Tienestefolk bør derved vise borige og lydige saavel imod Jorddrotten, som imod dem, En betroer Tilsynet ved eller Bestyrelsen af Arbeidet. Hoveriebønderne bør tilsiges Aftenen før de skulle møde, samt dem saavidt mueligt, tilkiendegives hvad Arbeide, der skal forrettes, paa det at de kunne belave sig dertil og være forsynede med de til Arbeidet brugelige Redskaber: dog maae det i Høe og Kornhøsten være Jorddrotten tilladt, alene at advare Bønderne Dagen forud om det Arbeide, som, ifald Veierliget vil tillade det, skal foretages, og derefter samme Dag, Arbeidet skal skee, først bestemt at tilsige dem til samme. Det forstaaer sig, at saadant Hoverie, som ikke af Jorddrotten kan forudsees, naar det behøves, saasom Høets Redning, ved hastigen paakommende Oversvømmelser: paa de Steder, hvor Tanggierder bruges, Tangens Biergning fra Søen, naar den af samme er opkastet: og hvad mere af lige Beskaffenhed, der maatte forefalde og ei taaler Ophold, maae kunde tilsiges strax, naar det er fornødent. Ligesaa forstaaer det sig, at hvad i denne foregaaende s. er befalet, allene vedkommer Fæstebøndernes Arbeide til Jorddrotten, og ikke Amts= eller Konge Reiser, eller andet for det Almindelige fornødent Arbeide, Reiser, Vagthold o. s. v., som det efter Lovene paaligger Hs. Majestæts Embedsmænd og tildeels Jorddrotterne at foranstalte. Saaledes skulle disse, for Exempel, i Tilfælde af Jldsvaade, Qvægsyge, eller andre ulykkelige Tildragelser, være berettigede at tilsige Bønderne, og de forbundne til, uden mindste Ophold, at møde hvad enten de ere Hoveriepligtige eller ikke, og at forrette det, som dem befales, da denne Forordning ikke maae mistydes til at lægge Hs. Majestæts Embedsmænd eller Jorddrotterne Hin Hindringer i Veien udi Haandhævelsen af Hs. Majestæts Anordninger. Saavel Jorddrotterne selv som de Betiente, de bruge ved Hoveriet, skulle vise Bønderne og deres Tienestefolk, uden Haardhed, til Rette, og søge ved god Begægnelse at opmuntre dem til deres Fæstepligters villige Opfyldelse. b) Ved det Slags Arbeide, som er tildeelt Bønderne efter bestemt Maal eller Andeel, skal enhver have Frihed til at gaae hiem, naar hans Arbeide er forrettet; dog skal Jorddrotten være berettiget at tilholde Hovbudene at arbeide 10 Timer, om Dagens Længde det tillader og Arbeidet ikke i kortere Tid er bleven fuldført; men ved alt andet Arbeide bør de gaaende Bud, indtil Hs. Majestæt bestemmer hvad der skal ansees for een Dags Gierning, arbeide 10 Timer til Hove, saa længe Dagen det tillader, og i øvrigt holde Hviletimer, efter Skik og Brug paa Godset; dog uden Afgang i de bestemte 10 Arbeidstimer. b) Paa den Tid af Aaret derimod, Dagene ere saa korte, at, naar Hviletiden fraregnes ikke 10 Timer blive tilovers, til Arbeidet, fra Solens Opgang til dens Nedgang, boHovbudene ikkun nyde 1 Times Hvile, fra Klokken 12 til 1 men dog møde til Arbeidet ved Solens Opgang, og ikke forlade det, førend ved dens Nedgang. e) Finde Bønderne, at de eller deres Folk ved let eller andet Arbeide kunne udholde længere, end 10 Timer, og de, for at fremme samme og spare Tiden, ønske at vedblive Arbeidet, da bør deres Tienestetiende dog ikke i saadanne Tilfælde vægre sig ved at arbeide længere. Den Bønde, som enten selv eller ved hans Hovbud uforsvarligen forretter Arbeidet til Hove, skal Jorddrotten eller hans Betiente være berettiget til at vise ud af Marken eller fra Arbeidet. Og dog skal Bonden, saasnart han igien tilsiges til det for ham da tilbagestaaende Arbeide, være pligtig til at forrette det, og desuden bøde til Sognets Fattige 1 Mk., for et gaaende Bud, naar Arbeidet ikke har været tilbørligen forrettet, i Høstens Tid, og ellers 8 Sk.; i Høst= og Pløie=Tid for en Vogn eller Plov 1/2 Rdlr., og paa andre Tider for en Vogn 24 Sk. End videre bør den Skyldige erstatte der Skade, som, ved saadan Forseelse, kan være forvoldet Jorddrotten. Kommer noget Hovbud for sildig, da skal det, for hver Time det forsømmer, betale 4 Sk. til Sognets Fattige. Udebliver nogen, da skal han tilsiges en anden Dag at forrette det forsømte Arbeide, og desuden, saafremt han ingen nomgiængelig Forhindring har havt for et gaaende Bud, som udebliver, 1 Mk., og for en Ægt 1/2 Rdlr.; men er det ik sten eller til at pløie, da skal han betale dobbelt. Viser nogen Bonde sig ulydig eller opsætsig ved Arbeida skal han derfor bøde fra 2 Mk. til 2 Rdlr.; men er det Tienestethende eller en Huusmand, da skal den Skyldig, de fra 8 Sk. til 1/2 Rdlr., alt efter Forseelsens Beskaffen Forseer nogen sig herudi, i flere til Arbeide samlede, P. ders eller Hovbuds Paasyn og derved giver disse et ondt Enpel, da skal den Skyldige straffes dobbelt. Og dersom er Fæstebonde eller Huusmand, da tillige have sit Fæstesebrudt, naar han 3die Gang heri forseer sig. Skulde nogen forgaae sig saavidt, at han søger at forandre Bønder eller Hovbud til lige Opsætsighed, maae Jo drotten lade hans Person arrestere, og han dømmes til at de fra 4 Rdlr. til 10 Rdlr., men, dersom Forbrydelsen, udmærket stor, til at hensættes flere Maaneder eller Aar in meste Tugte eller Forbedringe=Huus, og i sidste Tilfælde, stebonden og Huusmanden tillige have sit Fæste forbrudt. Hvo der ikke formaaer at betale de idømte Bøder, skal sone dem med Fængsel paa Vand og Brød, efter det, som Forordningen af 6te December 1743 er bestemt, og, i fælde, at noget Tienestethende er tildømt at betale saa Mulct, da skal sammes Hosbond være forpligtet at indeholden, saavelsom Processens Omkostninger, af dets Løn, so vidt denne tilstrækker. Skulde nogen, imod Formodning, vise sig saa opsælsigdristig, med Ord eller Gierninger, personligen at angre Jorddrotten, eller dennes Jnspecteur, Forvalter eller Rifoged, Skovrider eller Skytte, Ladefoged eller Bondefognaar disse ere i deres Hosbondes lovlige Ærinde, eller Forpagteren paa Gaarden, da skal den Skyldige dømmes en følelig Penge Mulct, eller til at hensættes i ForbedrinHuset, eller Tugthuset, eller nærmeste Fæstning, endog paa Livstid, alt efter Forbrydelsens Beskaffenhed, i He sigt til den Fornærmedes Person og Sagens øvrige Omstadigheder, og skal han, om han har forgrebet sig paa Jo drotten, tillige forvises Herredet. Den i Lovens 6te Bogs 5te Kapitels 5te Artikel tillaHuusstraf maae alene udøves af Jorddrotten selv, hans specteur, Forvalter eller Ridefoged Ladefoged, og Til rider eller Skytte, naar og imedens Hoveriet skeer under det Bestyrelse, saa ogsaa, hvis Gaarden er forpagtet, af Fipagteren, saafremt Jorddrotten overdrager ham det Myndighed; i hvilket sidste Tilfælde saadant bør bekiendtgires for Bønderne paa Godset. Dog vil Hs. Majestæt, Gaardfæsterne og deres Hustruer herefter ikke meere skal kunAalegges nogen Huus=Straf, da saadant strider imod den Agtelse, dem, som selv Huusfædre og Huusmødre, tilsammer. Ligesom Hs. Majestæt vil haandhæve Jordegodseierne og res Betiente i den Anseelse og Myndighed, som de nødven gen, naar god Orden paa deres Godser skal vedligeholdes, Ar have, saa vil Hs. Majestæt ogsaa: at dersom, imod Formodning, nogen Jorddrot eller hans Betiente, eller Prpagteren, skulde straffe en uskyldig eller mishandle nogen A Skade paa Helbred og Lemmer, da skal den FornærmedArfor, efter Lovens 6te Bogs 5te Kapitels 5te og 10de Ar Aller, være beføiet til at paatale sin Ret, som imod en Fremmed, og skulde den Fornærmede endnu, i Kraft af FokEdningen under 20de Junii 1788, være bunden til God at, da skal Dommeren, foruden anden Erstatning, dom de ham til at være strax frie fra Stavnsbaandet; og, i Til Alde, at nogen af Jorddrottens Betiente i denne Henseende skulle forsee sig, ham uafvidende, da skal Jorddrotten være rettiget til, uden Opsigelse, at afskedige en saadan Betient, i være pligtig at tilbageholde hans Løn, indtil den Foruretde er bleven tilfredsstillet. Skulde nogen, som af Godseieren er bleven overdraget at de Huusstraf, paa dennes Vegne, misbruge saadan Myn lighed mere, end een Gang, da maa Jorddrotten ikke oftere Herve ham Magt til at straffe.