Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1808-12-20
Udenlandske Efterretninger. Søndagen den 18de var for Baroniet Brahetrolleborg en høitidelig Dag. Det var nemlig paa denne Dag for 25 Aar siden, da dette Baronies Skolevæsen af sal. Greve Ludvig Reventlow blev organiseret, og derved Grunden lagt til den Fuldkommenhed paa hvilken det nu til uforgjængelig Hæder for dets Stifter, og til Glæde for Menneskevennen, der beseles af Kjerlighed til Fædreneland, efter hver den Kyndiges Dom, kan gjøre Paastand, og saaledes fortjener at anprises som Mønster for alle Danmarks Landskoler. J Aaret 1783 begyndte dette Skole. væsens skjønne Epoke. Førend denne forbedrede Jndretning var i Brahetrolleborg Sogn ikkun een Skole, eller rettere sagt, een Skolestue i en faldefærdig Hytte, - som det endnu desværre findes flere - beliggende paa Brahetrolleborg Kirkegaard, omtrent 12 Miil fra Haagerup, hvor Skolelæreren boede. Gjerup, Grønderup og Haagerup Skoler oprettedes da i denne ene Skoles Sted. Tvende nye grundmurede Skoler ere i de sidste Aar i hiin Egn opførte hvis rummelige, lyse, og i alle Henseender til Øiemedet svarende Skolestuer og øvrige Jndretninger, samt Værelser til Beboelse for Lærerne, sætte hver den Besøgende i glad Beundring. Den ene af disse Skoler er Ludvigsminde, næsten fuldført i salig Grevens Tid, men først indviet efter denne Herliggjortes Hengang til de Salliges Boelig. Krarup Skole er den anden af de anførte Skoler. I dette sidste Skoledistrict høre meget enkelte Beboere under Baroniet; ikke desmindre er denne saavelsom Ludvigsminde Skole ganske opført for Baroniets Regning. For disse Sognes Skolevæsen, synes det saaledes som Forsynet har ladet alle de Omstændigheder sammenstøde, hvilke ere høist fornødne, for at arbeide frem til Jdealet om et vel organiseret Skole=System for Landalmuens Ungdom. - En Mand, hvis Hjerte, paa hans korte Livets Bane, i muelig ste Grad var udvidet af Kjerlighed til Mennesker, lagde Haand paa dette priselige Værk. Selven skarpsindig Tænker havde han paa Reiser i fremmede Lande, og ved et fortsat Studium i det pædagogiske Fag, forenet med Kundskab om Mennesker, samlet de Materialier af hvilke det hensigts. mæssige Skolevæsen bør organiseres. En ærværdig Stand, haftighed i hans Karakteer lod ham seire over mødende Hindringer, hos sig selv sin gode Hensigt bevidst, og gjennemtrængt af Sagens Vigtighed for Fædrenelandet og Menneskeheden. De ringeste hindringer vare ham de store Summers Anvendelse til at realisere sine Skoleplaner; thi langt fjernet fra Ødselhed og Forfængelighed i sit daglige Liv anvendte han den ham af Gud betroede Formue til villigt Offer, og har Byrden hellere ene end at standses i sine ædle Hensigters Udførelse ved Andres ofte nøie Beregninger, hvorvidt Deeltagelse i Udgifter kunde finde Sted. - Forsynet lønnede hans ædle Velvillie, ved at tilføre ham adskillige af lige Kundskaber og af lige Aand beselede Redskaber; skjøndt han derfore ikke var frietaget for Menneskehedens Lod, at bedrages af Skinnet. - Endelig er det og Forsynet at tilskrive at den Afdødes Enkefrue og Søn, den nu værende Besidder af Baroniet, af hans Aand besielede, paa ge over hans hellige Dagværk, og virke til dets Fremgang. Til den omtalte 25 Aars Jubelfest vare derfore af Begge, foruden 280 Børn, alle de Mænd indbudne, hvilke i det res Ungdom havde lagt Grunden i Ludvig Reventlovs Skoler, til den Lykke de nu som agtbare Statsborgere i forskjellige Veie nyde. Af dem og flere vare tilstæde, tilligemed Biskoppen, nogle af Omegnens Geistlige, og Skolernes samtlige Lærere. Efter at Gudstjenesten paa sædvanlig Maade var begyndt, og hvortil Kirken smagfuld var dekoreret med Guirlander af Gran og tvende Medaillons, af hvilke den ene viste Aarstallet 1783 da Brahetrolleborgs Skolen, bleve indrettede, og den anden den salig Greves Navn L. R., blev afsjungen en af Professor Olest forfattet Vexelsang, af endeel dertil underviste Skolebørn, og af Seminarister, nes Chor. Sognepræsten Hr. Knap holdt en Tale passen. de paa Dagen og dens Høitidelighed, over Aftensangs Texten Philip. 4, 47. for en Forsamling, til hvilken den ellers rummelige Kirke var for liden. Af den angivne Hovedsætning: De blide Udsigter, som ved vor fen og Tiveaarige Skoleindretning aabne sig for os, uddrog Taleren: at Skolevæsenet her fremdeles vil vorde et kjert Anliggende for dem, der kunne bidrage til dets heldige Fremgang - At det aabnede Udsigt til et ad lere Borgersamfund - At det giver Haab om en bedre Menneskeslægt. Det Hele udførtes med en Fyndighed i Tanker, en Skjønhed i Sprog, og med en Jnderlighed for Sagen, der hos Enhver, som kjender denne talentfulde Taler og høistagtværdige Religionens Lærer, vil forudsættes; men som tillige give de Tilstædeværende Grund til at ønske og at haabe, at den ved Trykken maatte vinde forøget Jndflydelse og Gavnlighed. Efter Talen blev ligeledes afsjungen en Vexelsang. H. H. Biskoppen fremtraadte derefter, og opmuntrede Skolens Ungdom tilligemed den forsamlede Menighed, at følge sig til den Hedenfarnes Grav, hvor hans Aske i en Have ved Gaarden hviler iblant Brahetrolleborg Sogns Hensovede. J en kort Tale viste H. Høiærværdighed, at Historien opgiver os sørgelige Exempler, da Menneskeheden jublede over Tyranners, Voldsmænds og Menneskefordærveres Bortgang fra Verden, hvilke efterlode de sørgeligste Spor og Virkninger af deres Tilværelse paa Jorden i fierneste Slægter. At her derimod i Da føltes Jubel ved en Mands Grav, der efter 25 Aar efterlod sig Mindet om alle de Velsignelser han havde udbredet over nuværende Slægt, og derved lagt Sædefrøe til utallige Velsignelser i fjerneste Slægter. At de Taarer, hvilke for nogle Aar siden flød ved denne Mands Nedsættelse, at Hustruens, Børns, Families og et rørt Folks Kinder, i Daggjenflød, af Taknemmeligheds Følelser frembragte, for alt det Gode han havde stiftet. H. Høiærværdighed sluttede med den Tanke: herliggjorte Ludvig Reventlov, vi lønne ved denne liden Steen, der hviler paa dit Hoved, og paa hvilken Dit Navn er nok til at sige os hvad Du var, Dir Daad med høifortjent Taknemlighed; hisset nyder Du hos Jesus Christus en Løn, den vi i sin fulde Omkreds her eifattelt - Fra Graven forføiede det indbudne Selskabsig til Gaarden, hvor, efter en Forfriskning af Hr. Greven fremsat, at den Afdødes Enkefrue, efter Lodder, trukne af 280 Børn, til hver især blev uddeelt en Foræring af nye og forskjellige Klædestykker, saa anseelig og rigelig, at de i det hele til en betydelig Summa kunde beregnes. At kunde skildre denne Dame, her staaende som den blide og ømme Moder, omgiven af hendes egne, og 280 umyndige fremmede Børn, dertil maae Anmelderen overlade Penselen i en Heldtgeres Haand, end han tiltroer sig at være. Denne talrige Flok af Børn blev derefter under Musik og Sange beværtet med et Middags Maaltid, ligesom det indbudne Selskab af Hr. Greven. Efter Maaltidet udbade endeel af Børnene sig med deres Lærere, at bevidne den grevelige Familie deres Taknemmelighed. De afsang i deres eget og alle de øvriges Navn en Choral, og tvende af hver Skole en Dreng og en Pige, reciterede i saa Ord en Dialog, der indeholdt den varmeste Tak, og de ædelste Forsætter. Anmelderen følte levende det Henrykkende i hiin hellige Sangeres Ord: af de Umyndiges Læber haver du beredet dig en Lovl efter Maal. tid fornøiede Ungdommen sig med Dands, hvori nogle af Selskabet blandte sig, og saaledes endtes denne Dag Kl. 10. med det levende Ønske hos alle Tilstædeværende: o. J Jordens Ædle og Formuende, sætter saaledes Eders Skatte her paa Rente hos Menneskene, at disse engang med Glade kunde modtage Eder i de evige Boeliger!! Da det neppe vil fortryde Læserne, at dvæle noget længe. re ved en Beskrivelse af saa sjeldent, saa hjerteopløftende, saa trøsteligt et Slags, tilføies her endnu ovenmeldte ved denne, Menneskeheden, Oplysning, Dyd og Uskyld helligede Fest afsjungne skjønne Sange: