Københavns Adresseavis, 1785-12-06
Den til Fredagen den 9 December berammede Auction per Tömmerpladsen Nr. 13, over Agent Volts Boes Tømmer, Beholdning, er udsat til Fredagen den 16 December. De mathematiske og andre Jnstrumenter, som ere anfør ge i Boghandler Hegelunds Bog=Catalog Pag 84 blive bortsolgte Onsdag Eftermiddag den 7 December Kl. imellem 5 og 6. Samme Aften ophører Auctionen for denne Uge, og begynder næstpaa følgende Mandag. Til Hr. Jsenkræmmer Lassen. Ædle Ven! De har atter forandret Dem! - Den eenlige Stands Byrder for Huusfaderen, som savner en Medhielp, et andet Jeg, disse Byrder faldt den retskafne Borger for tunge; derfor søgte De, min Lassen, en dydig Mandinde, en om Ægtefælle, en god Huusmoder, der vilde deele Livets Besværligheder med Dem, og skiænke Dem forhen ukiendte Livets Sødheder. De anraabte Himlen, valgte som Fornuftig, som Dydig, og Himlen velsignede Deres Valg. Ved Deres Kyllings Barm fandt De, men ikkun alt for kort, den ren Fryd, den trofaste Medhielp De savnede for at blive lykkelig. Je, De følede sig lykkelig som Mand og Fader. Himlen gav, og Deres Hierte udøste sig i sønlig Tak til den Algode. Atter tog den, og De knurrede ikke mod Forsynets uspørlige Raad; skiønt disse gjorde Dom Deres Savn, Deres Bekymringer dobbelt tunge, da De i Deres andet Jeg tillige savnede en om Moder for Deres elskværdige, Deres da spæde Søn. Endogsaa midt under den billigste Sorg erkiendte De Algodhedens og Viisdommens Faderhaand. Og - Hæld Dem! Thi naar saarede Himlen den Dydiges, den stille Hengivnes Bryst, uden igien at læge? Naar tog den, uden igjen at give - ikke altid, hvad det kortsynede Stav; men hvad Viisdommen selv anseer som fuld Vederlag. Naar faaes den Retskafne forladt af Retskafsenheds og Dyders Fader, Skulde nogen tvile herpaa, skulde nogen være svag nok til, at opløfte Utaalmodigheds Klagesuk mod Almagten, naar denne overtrækker deres Livets Himmel med mørke Skyer, o min Lassen, da blive Deres Mynster er overbevisende Lærer for disse Er det ikke den samme algode Fader, der kaldte Deres Kyllings Siæl fra en elskende, en elsket Barm til hine Kierlighedens og de forklarede Dyders Borgerskab; den samme Fader, som nu igien skrænker den savnende Mand og Ægtefælle i Hans Vestengaard en om, dydig og ombyggelig Huusstroe, Mon ikke Deres lille elskværdige og haabefulde Søn, min brave Ven, vil fuldkommen see sit Tab af en god, og til Dyden veyledende, Moders Hierte oprettet, i Deres fromme, Deres kierlige og med mynstelige Dyder prybede Vestengaards Formanninger, Raad og Veyledning, O min Lassen, De har atter valgt som Dydig, som Forst tig. Himlens Velsignelse ledsage Deres Valg! Den blive en fast Eiendom for Deres Vestengaard, Dem og Slærter, til den graanende Alderdoms Mærke tegner de Dydiges Tindinger med Retskaffenheds rolige, muntre og af Graven, som en VelgiøFeret. rer, glad vinkende Træk, - Det skee, Strachs 40 Cap. 9. V. Betragtet. over den i Livet Velædle Madame, Mad. Anna Catharina Carlsen, hvis Liig blev fordet den 28 November 1785. Det Ord (at døe, er saa forskrækkeligt at høre, At Skabningen derved bestandig krymper sig. Det Ord (at døe) er i Roturens hange Øre, Et grusomt Tordenslag, som er urigneng. Alt Kiød er ikkun Høe, det veed enhver at sige: At fødes for at døe veed ogsaa alle; men Frimodigheden til at døe er heel ulige; En skrækkes for sin Død, en anden ønsker den. Den haver Grund til Frygt, saasnart at Døden truer, Som her Gud, Himmel, ja et Helved nægtede; Med Vee han sande maa i evig Helvedepuer At Gud og Himmel ey er til; men Heivede. Frimodig derimod den Dødens Bud anskuer, Som Gud for alle Ting har frygtet, elsket her Han paa sin Frelsers Dag skal over det han gruer, Forundre sig, at det han frygted intet er. Vil derfor den, som læg, at tælle sine Dag Som denne Sallige; (den viis i Hiertet er) Og sukker, naar min Guder, vil du mig til dig tage Hvor mange ere - Gud, dog mine Dage her, Bedrøvet Ægtemand, bryd ud i Sorg og Klage, Strachs 38 C. 17. V. J Møderløse to begræder eders Stand, Og seer, at Hendes Liv var ikkun visse Dage. Sirachs 4 C. 16 V. Ja, at en moeden Sæd og tilig høstes kan; Thi i Guds Øyne Hun blev tillig moeden funden: I Herrens Øyne var nu Døden kostelig; Psalm. Dav. Hun i Guds Lade for at samles blev indbunden; Det Jorden ey var værd, tog Himlen nu til sig. Høst da dybsørgende, med David denne Glæde, (Da Hun ved Eders Sorg ey kaldes kan igien) At J med Hende kan bekomme Æeens Sæde Hos Gud, som Centrum er for hele Skabningen. Af den Afdødes dydsørgende Forre.