Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-01-13
Ligesaa fredeligt lyder nu Talen om Orienten, der, eftersom Allgemeine Zeitung, forsikkrer, ikke længere frembyder nogen Bekymring for Almeenfredens Vedligeholdelse i Europa. "Skulde endnu - tilføier den - nogle Misforstaaelser herske, skulde Man endnu spore nogen Spænding imellem Porten og Mehemed Ali, da vil alt dette, ved alle Kabinetters fælleds Virken, snart være hævet Frankerig. Afstemningen angaaende Andragendet om Bevilgelsen af en Sum, for at bestride Omkostningerne ved at indrette en ny Pairssal, der vilde være stor nok til Afbenyttelse ved den store politiske Proces, har fundet Sted, og Ministeriet, har seiret; men saaledes, at Oppositions=Pressen udraaber: "Endnu een saadan Seier for Ministeriet, og den er forbi med det." Regjeringen havde oprindeligen forlangt 360,000 Fr. til en midlertidig Sal; men da denne efter Afbenyttelsen ved hiin Proces ikke vilde være til nogen væsentlig Nytte, foreslog Kammerets Undersøgelses=Kommission, at bevilge 1,280,000 Fr. for en difinitiv Pairs sal, hvilket Forslag Ministrene ogsaa billigede. Men den kraftige Opposition, som det mødte, har dog nogen FrugtKommitteens Forslag forkastedes næsten eenstemmigt Kun fire Medlemmer reiste sig for det. Man gik nu overtil det oprindelige Andragende, som, efter et Amendemenaf Hr. Moreau, bragtes under Afstemning i følgende Form: "Der bevilges Jndenrigsministeren en Kredit af 360,000 Fr., for at træffe de nødvendige Foranstaltninger til Jnstruction, og, ifald det skulde komme dertil, til Forhandling og Dom i den Proces, som for Øieblikket svæver for Pairsretten." Antallet paa de Voterende var 390, den uundgaaeligen nødvendige Majoritet altsaa 196, og kun tretten Stemmer over denne bleve Ministrene til Deel; thi 209 Stemmer vare for, og 181 imod Forslaget. Naar Man nu betænker, at iblandt disse 13 vare 6 Ministre, 3 General=Sekretairer, samt Hr. Martin (du Nord), der fungerer som Anklager ved Pairskammeret, og hvormange af de næsten 40 Embedsmænd, som Kammeret tæller, der stemme meere med Ministrene som saadanne, end med deres System, da kan Man ikke andet, end at betragte en slig Majoritet som yderst ringe ved et Spørgsmaal, til hvilket Ministrene saa nøie havde knyttet deres System, efter en Diskussion, hvori de have lidt saa heftige Angreb og næsten ikke have fundet nogen Forsvarer udenfor deres egen Midte, Medrette synes derfor Oppositionen at drage den Slutning at et Ministerium, som havde andraget paa en Amnestie, istedet for en Retssal, vilde have fundet en betydelig Majeritet. Kort efterat Resultatet af Afstemningen var blevet bekjendt udbredte sig derfor ogsaa Rygter om en forestaaende Ministerforandring, og at Marskal Gerard atter skulde stilles i Spidsen for Kabinettet. Hr. Thiers - hed det skulde forblive i samme, fordi han under denne Discussion atter havde viist sig som en varm Tilhænger af Revolutionen; Hr. Guizet skulde derimod i ethvert Tilfælde træde ud. Man vilde endog vide, at Hr. Thiers selv havde, da han bragte Sørgebudskabet om den ubetydelige Majoriter til Hoffet, reent ud erklæret, at dette Resultat ene maatte tilskrives Hr. Guizots Upopularitet og hans qvasterestaurerende" Jdeer. Jmidlertid torde flere Omstændigheder bevæge Ludvig Philip til, for Øieblikket at holde fast paa sit Ministerium. Derimod synes saavel Oppositionspressen, som Publikum at være enige i, at den store Proces, uagtet den nu bevilgede Sum til en Sal, slet ikke vil finde Sted.