Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-06-10
Udenlandske Efterretninger. Efter en levende Discussion, som uafbrudt varede i 7 Timer, og hvori Hovedmændene for de forskjellige Partier opbød alle deres Kræfter, er det vigtigste Punct, Forfatningsspørgsmaalet, i den forenede preussisk Landdag den 2den de afgjort ganske saaledes, som de efter vor forrige Beretning var at formode, idet Forsamlingen med overveiende Majoritet androg paa, at Konge vilde fastsætte Landdagens Sammenkaldelse til hvertandet Aar. Den Bestemmelse, at 2/3 af Stemmerne udfordres til en Petition, havde nær bevirket, at sleingen Beslutning var bleven tagen, da hverken forskjellig Amendements i liberal Aand, som med stærkere eller svagere Paaberaabelse af Folkets Ret ifølge den ældre Lovgivning fordrede en aarlig Sammenkaldelse, eller Comiteens Jndstilling kunde opnaae det fornødne Stemmetal. All Partier vare i den største Bestyrtelse og aldeles udmattede af Anstrængelse, da Ministeren v. Bodelschwinghitfortræffeligt Foredrag fremstillede Sagens forskjellige Puncter, søgte at mægle mellem Partierne, og anbefalede et næsten forglemt Amendement af Hr. Puttkammer, som netop indeholdt den væsenlige Afvigelse fra Comiteens Jndstilling, som vi sidst nævnte. Dette blev da antaget med over 1/5 af Stemmerne, og med dette Resultat synes baad Oppositionen og Regjeringen, om end ikke det stive conservative Parti, at være tilfredse, hvorfor man vel kan ansee det som afgjort, at denne Begjæring vil blive opfyld Under de fortsatte Forhandlinger og de øvrige Puncter i denne høist vigtige Sag blev den 4de de næsten eenstemme besluttet at andrage paa Ophævelsen af de stænder ske Comiteer. Et Amendement af v. Vincke, sor gik ud paa at fordre denne Ophævelse som en Ret (i Forbindelse med Landdagens aarige Sammenkaldelse), sk. vel absolut Majoritet, men ikke de fornødne 2/8 Stemme, Dernæst besluttede Forsamlingen at andrage paa, at de Sager, som forelægges Provindsialforsamlingerne, derfor ikke maa unddrages den forenede Landdags Raadslagninger. Endelig kom den bestandige stænderske Finantsdeputation under Discussion. Comiteen havde eenstemmig besluttet at indstille, at denne Deputations Berettigelse til at træde istedet for Landdagen med Hensytil Afsluttelsen af Statslaan var uforenelig med Loven af 17de Januar 1820. Derimod fik den Anskuels at denne Deputations nuværende Indretning overhovedet er uforenelig med Loven, ikke Majoriteten i Comiteen. Dennes Jndstilling blev forkastet af Landdagen, som derimod antog et Amendement af v. Vincke: at bede Regjeringen ved Landdagens næste Sammenkaldelse at foranledige en Overeenskomst om dette Punct ved en kongelig Resolution. – Den Forlegenhed, hvori Regjeringen var kommen, ved at Præsidenten ifølge Hr. v. Canits berømte Erklæring havde modtaget Petitionerne om de udenlandske Anliggender, Krakaus Jnddragelse under Østerrig, den spanske Handel og Arvefølgen i Slesvigholsteen, har den paa en fiin Maade vidst at rede sig ud af. Da v. Cantz nemlig tilbagekaldte sin Erklæring, blev det indstillet til Kongen, om disse Sager maatte tages under Forhandling, og han har nu svaret, at da Petitionerne som Bilag ledsagede Forespørgslen, behøvede de ikke at henvises til nogen Comitee eller discuteres i Forsamlingen, thi Hs. Majestæt vilde, ogsaa uden en saadan Forhandling, tage deres Jndhold under Overveielse.