JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Ogsaa en Modehandlerinde fra Hovedstaden havde indfundet sig her med alskøns Damepynt. En Jtaliener med alle Slags Nürnbergerkram og en Conditor havde ligeledes deres Stade her. En stor Deel Bønder vare komne fra Skovegnen med alle Slags Træsager, som Rivere, Vognstænger, o. s. v. Hestemarkedet var vel betydeligt, men af ret gode Heste vare her just ikke mange. Veiret var Markedet meget ugunstig; thi den største Deel af Dagen regnede det stærkt, og Kjøges Gader ere, som de fleste Kjøbstædsgader, just ikke alt for fremkommelige i Regnveir. Kyeholm, en liden ubeboet Øe, omtrent 3 Miil i Omkreds, under Grevskabet Samsøe, er adskilt fra Den Samsøe ved et Sund, 1/4 Miil bredt. Kyeholm blev, efter Engellændernes Angreb paa Kjøbenhavns Reed i Aaret 1801, befæstet, fori en paakommende Søekrig at kunne vedligeholde Communicationen imellem Kallundborg og Aarhuus. Der blev ansat en Commandant, og et Detachement af Jnfanterie og Artillerie henlagt der. Der blev bygget en temmelig betydelig Bygning af Grundmuur med tvende Fløie, til Vaaning for Commandanten. Under den i Aaret 1807 begyndte Krig, bleve Fæstningsværkerne udvidede og adskillige Casserner opbyggede, hvoriblandt een af Grundmuur, til Qvarteer for 160 Mand. Denne, tilligemed Commandantboligen, staaer endnu paa Holmen. efterat de øvrige Bygninger ere nedrevne og Fæstningsværkerne demolerede. - Disse Bygninger kunde maaskee indrettes til en Straffeanstalt med liden Bekostning, og ved at lægge et lignende Detachement der, som i det Mellemrum fra 1801 til 1807 kunde Fangerne upaatvivleligen paa et saa isoleret Sted holdes i tilbørlig Ave.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Mariboe, den 28de Julii. Den 26de dennes blev her i Mariboe foretaget den allernaadigst befalede Stutterie-Besigtigelse, i Overværelse af Hs. H. Hr. Stiftamtmand v. Jessen, Ridder af Dannebrogen og af den preussiske røde Ørns Orden. Hingstmødet var i Aar just ikke talrigt. Den første Priisbelønning tilkiendtes Forpagter Aagaard paa Christianssæde og den anden Ole Rasmussen paa Trudstolpegaarden. - J Saxkjøbing har en Peder Bager, der var sigtet for Tyverie, druknet sig selv. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Nakskov, den 26 Juli. Hr. Kjøbmand og Giestgiver Krøyer i Nakskov har i denne Tid kjøbt. Niels Skaftes Gaard i Skovbølle, forden Summa 33,300 Rbd. N. V. - Onsdagen den 23de Junii reiste det Kongelige Skuespillerselskab herfra til Svendborg. - Som noget usædvanligt i vore oplyste Tider er en saakaldet klog Kone her i Nakskov sat under Tiltale for formeentlig Hexerie, hvoraf man tydelig kan see hvorledes Overtroe og Uvidenhed endnu driver sit Spil hist og her. - Tvende Skibe her fra Nakskov, der vare afseilede til Kjøbenhavn med Hvede, ere i denne Tid komne tilbage igjen med deres fulde Ladninger, formedelst Prisernes Mislighed der. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
J Hr. Hempels Avis af 28 Juli læses følgende snurrige Avertissement: Et kierligt LevVel!! - Omendskjønt jeg, formedelst deels ind bilt, deels virkelig Svaghed, ganske har trukket mig tilbage fra Verdens Daarligheder, Moder m. m., naar jeg undtager Nydelsen af et vel besat Bord og en god Viinkielder, saa finder jeg dog den nu brugelige Maade at tage Afsked fra sine Bekiendte og Venner, naar Man paa nogen Tid forlader en Egn, saa indbydende, at jeg ikke kan nægte mig den Fornøielse at efterfølge den, fornemmelig da jeg for bestandig nu flytter fra min hidtil havte Bopæl hen til en fraliggende stille Egn. - Af mit ganske Hjerte takker jeg den aarvaagne H. K., som hver Nat sørgede for min Sikkerhed, for den Opmærksomhed han hver Morgen viste mig. P. Fr. L. N. I. L., den haabefulde I. H., alle disse Ædle være takkede for deres Velvillighed, for deres Omsorg for mig og mine Forretninger. - Endelig siger jeg et hjerteligt Farvel til de 24 skjønne Dyr, som udgjorde, fornemmelig om Vinteren, mit Selskab i en Række af Aar. - Maatte det stedse gaae Hine og Disse vel Med Veemod forlader jeg det kjære Opholdsted og flytter til min nuværende Bestemmelse, for ved Spiritus at forskaffe Spiritus. - T....... den 1 Juli 1817. - F. W. Viborg, den 26 Juli. Hovedgaarden Palstrup er i disse Dage solgt underhaanden for 52,000 Rbd. rede Sølv. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Kjøbenhavns Børs d. 1 August. Cours. Hamb. 2 M. 462, a vista 470. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 19 Rbdlr. 72 s. Paris 2 M. - . Spec. 475. Specier solgtes til 28 1/2 Rbmk., Toldspec. 28 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 104 1/2 a 105 pr. 100; Oblig. 84. Norske Rbksedler 24. Dito Species. 19. Svenske Sedler 7 Mk. 14 s. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Blandede Efterretninger. Under 3 Juli er udfærdiget en Kongel. Placat for Norge, hvorved Præget paa de Sølvmynter, hvilke efter Loven af 14de Juni 1816, Pengevæsenet angaaende, skulle sættes i Omløb, bestemmes at være følgende: a) Hele Specier af 14lødigt Sølv og 9 1/4 Stykker af en Mark fiint Sølv, Cøllnsk Vegt: paa Aversen Kongens Brystbillede med Omskrift: CARL. XIII SVERISES NORGES G. O. V. KONGE, og paa Reversen Norges Vaaben med Krone over og Jndskrift: I Sp. 9, ST. I Mk. FS. b) Halve Specier af 14lødigt Sølv og 18 1/2 Stkr. af en Mark fiint Sølv Cøllnsk Vegt: paa Aversen Kongens Brystbillede med Omskrift: CARLXIII SVERIGES NORGES G. O V. KONGE, og paa Reversen Norges Vaaden med Krone over og Jndskrift: 1/2 Sp. 60 Skill. 18 1/2 ST. 1 Mk. FS. c) Femtedeels Specier af 11lødigt Sølv og 46 1/4 Stkr. af en Mark fiint Sølv Cøllnsk Vegt: paa Aversen Norges Vaaben med Krone over og Jndskrift: Ca XIII SVERIDES NORES C. O. V. Kon 2/3 Sp., og paa Reversen 24 Skilling Species. d) Femtendeels Specier af 8lødigt Sølv og 138 3/4 Stykker af en Mark fiint Sølv Cøllnsk Vegt: paa Aversen Norges Vaaben med Krone over og Jndskrift: CARL XIII SVERIGES NORGES G. O V. KONGR 1 Sp., og paa Reversen 8 Skilling Species. e) Fireskillinger af Klødigt Sølv og 306 Stkr. af en Mark fiint Sølv Cøllnsk Vogt, paa Aversen Norges Vaaben med Krone over og Jndskrift: CARLXIIISVERIGES NORGES G. Og V. KONGE, og paa Reversen 4 Skilling Species. f) Toskillinger af 4lødigt Sølv og 612 Stkr. paa en Mark fiint Sølv Cøllnsk Vegt: paa Aversen Norges Vaaben med Krone over og Jndskrift: CARLXIII SVERICES NOR GS G. O. V. KONGE, og paa Reversen 2 Skilling Species. (Efter. Norsk Rigstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
Under 3 Juli har Kongen resolveret, at de af de midlertidige Norske Laane= og Disconto Indretninger udstedte Repræsentativer paa Norske Speciesdalere, herefter ikke maa modtages som Betalingsmiddel i Statscassen. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-02
J et i Magdeburg i Aaret 1815 udkommet Skrift: der Brand in Waizen, findes en meget udførlig og for hver practisk Landmand høist vigtig Undersøgelse om Aarsagerne til, og Virkningerne af, saavelsom Forebyggelsesmidlerne mod Branden i Hveden. Forf. betragter den som et Smittestof og sammenligner den med adskillige andre Smittestoffer i dyriske Legemer. Det Korn, hvori der er Brand, er dødt og forplanter sig ikke, men Støvet deri er Smittestoffet. Spiren til det unge Sædekorn kan allerede have Tilbøielighed til Brand, naar hiint Støv hænger derved. Gandske brandstofrent Udsædskorn, som imidlertid er vanskeligt at overkomme, maa betragtes som det bedste Forebyggelsesmiddel. Man har villet bemærke, at Branden egentligen bestaar af smaa, kugledannede, sammenhobede Stykker, der kun ved at vædes og sees i største Forstørrelse blive synlige. Man bliver paa disse var et Slags ledløse Svampe, uden Stilk, som høre til den tredie Orden. Man har villet henregne Branden til Dyreriget, fordi man opdagede hos den smaa Jnfusionsdyr, men dette kommer deraf, at Phosphorsyre er een af dens Hovedbestanddele, San 8 for det kongelige kjøbenhavnske Skyde sælskab og danske Broderskab, den 31te Juli, 1817, til dets afgaaende Fuglekonge, Herr Uhrmagermester. C. Halgreen. Tone; "Mit fulde Gins og Sangens raske Toner." Den stærke Eeg, som trodser Stormens Vælde, Slog dybest Rod i Vodans Lund; J Sagas Bog de gamle Runer mælde Om Heltefærd i Dødens Stund: Fostbroder heed hiin ædle Rod, Som vædedes med Kjæmpers Blod. Henover Egens Krone Secler runde, Og Mange krandsede dens Løv Trindt Rolf her Bjarke, Hjalte, Vigo blunde; Hist Vilhelm skjermer Axels Støv, Paa Mindets Vinge, deres Navn End vækker Hjertets dybe Savn. Af Oldtids stolte Kjæmpe-Eeg end stander Et frodigt Skud paa Herthas Øe: Fredsælt kun Druens Blod vort Samfund blander, Dog veed og vi som Mænd at døe; Thi, stormer Leding, Fredegod! Vi ofte Dig og Dan vort Blod. Og Dig, vort Sælskabs gjæve Drot, vi byde Til Afskeed danske Broderhaand! Som vi, Du høien Nornes Bud maa lyde, Og løse os fra Hyldings=Baand, Men, hver Din Undersaat som Ven Du finder i Din Kreds igjen, Blok Tøxen. re Trykfeil. – J Digtet om Tordenskjold i Skilderiets No. 57, P. 899, Lin. 9 nedenfra, staaer ved en Trykfeil: Røveren, istedet for: Føreren, hvilken Trykfeil Læseren ombedes selv at rette. Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. ----- nooseFjortende Aargang. No. 62. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 5 August 1817. Fire Dages Reise i Sjælland. Erloschen sin die heitern Sonnen, Die meiner Jugend Plad erhellt, Die Jdeale find zerronnen, Die, einst das trukne Herr geschwelt; Er ist dahin, der suse Glaube, An Wesen die mein Traum gebar, Der rauben Wirklichket zum Raube, Was eins so schen, so gottlich war. F. Schiller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Digterne have ikke uden Grund sammenlignet Livet med Aarstiderne: Ungdommen med Vaaren, Manddommen med Høsten, Alderdommen med Vinteren. For Barnet og Ynglingen er Livet en Vaar, hvor Alting i Blomster og uudviklede Knopper opfylder Sielen med længselfulde Forventninger om det, der skal vorde; Høsten kommer, og Regn, Storm og Hagel have ofte tilintetgjort Gjenstandene for vore sødeste Forhaabninger. Ormen har fortæret Hjertet af de herligste Frugter og en brændende Soel har borttørret Blomsterne førend de endnu bleve til Frugtkuopper. Saaledes opløses vor Ungdoms favreste Drømme i en Taage af skuffende Billeder, saaledes bliver Maalet for vore Arbeider, Jdrætter og Bestræbelser intet uden Lygtemænd, der, over Moser og Krat, gjøglende lede os til Tomhed og Hensigtsløshed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
J Roeskilde Kro fandt jeg ikke meere saadanne Jnskriptioner paa Vinduesruderne, som Tapper i Gulddaasen allerede for nogle og tyve Aar siden med Føie klagede over; men derimod vare de gibsede Vægge, som endnu for 6 Aar siden vare ganske ny og bemalede med Landskaber, heel oversmurte med Navne, Tankesprog og andre Anmærkninger. De lignede mere Blade i en Stambog end Vægge i en Gjestgivergaard. Man maa næsten ansee det for en Lykke at saadanne Vægsmørere lader sig nøie med at besmøre Vægge; hvilken Plag, vilde det ikke være for den læsende Verden, om deres Skrivesyge havde taget en anden Retning, og de havde ladet Presserne udsvede deres saakaldte Jdeer i bunden og ubunden Stiil, i Poestesamlinger og i Tidsskrifter, Langsomt nærmede vi os Roeskilde og dets Domkirke, hvis høiærværdige, stolte Taarne allerede blive synlige i henved en Miils Afstand, og efter at de adskillige Gange vare forsvundne og atter komne frem, med Ærefrygt indgydende Alvor, ligesom ønskede mig velkommen til Danmark gamle Kongestad, til Skjoldungernes trygge Hvilested.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Roeskilde Domkirke staaer nu tilbage som den eneste Levning af denne endnu for 600 Aar siden saa store og berømte Stad. Alt fra Chatolicismens og Munkealderens Tid er, paa Kirken nær, forsvundent, og næsten skulde man troe, at man her mere end paa andre Steder i Sjælland, har givet sig Umage for at udrydde hvert Spor af Munkevæsenet. Af alle de Klostere, Roeskilde har havt, er ei et eneste, end ikke som Ruin, tilbage. At Byen i Oldtiden har været omgivet med dobbelte Steenmue, og ved Siden af en stor Port der førte til Jsefjorden, endnu havde havt to mindre Porte, det saaes tydeligen paa et Blad af en Altertavle, som blandt andre Oldsager, der gjemtes i det nedbrudte St. Birgittecapel i Domkirken, bleve solgte ved Auction i Aaret 1806.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Det var ikke meere Freyas Præster, der i Herthas hellige Lund kunde drive deres lønlige Gøglerier, men det var Pavens skumle Leiesvende, der nu kunde blænde Folket med alskens List og Koglerie. Kirken turde ikke indvies førend Bispen ved to af Capitlets Lemmer havde ladet hente fra Romen Relique af den Helgen, den skulde helliges. Den hellige Lucius's Hovedskal, som han selv havde givet een af de udsendte Prælater Anviisning paa i Drømme, blev slæbt til Roeskilde, og Domherren fordrev dermed et Søuhyre - formodentlig en Hvalfisk eller Hader i Jsefjorden væltede hvert Skib, som ikke offrede det en Mand. Klerkeskabet var dristig nok til at begive sig i et høitideligt Tog hen til Strandbreden med dette Hoved, der siden til Belønning for sine vidunderlige Virkninger blev indfattet i Guld og besat med Ædelstene. Længe gjemtes det som en Helligdom i Kirken. Endnu i Christian den Andens Tid, da Grev Christopher af Oldenborg kom med sin lybske Armee til Danmark, og skilte Domcapitlet ved endeel af sit Sølv, var Lucius's Hjerneskal til, og fandtes blandt de Skatte, Capitlet tilbageholdt. Hvor dette Hoved siden er bleven af, vides ikke formodentlig besad det mindre Kraft til at bortgjenne Uhyrer i sin Guld indfatning, end den Gang det i sin naturlige Tilstand bragtes fra Rom til Roeskilde. Domkirken, saaledes som vi nu see den, er, Murene iberegnede, 145 Alen lang, og 40 Alen bred, dens Høide, fra Gulvet til Hvælvingen 41 Alen. Men uagtet den i Størrelse langt fra ikke kan komme i Sammenligning med det afbrændte Christiansborg Slot, saa blev der dog arbeidet i fire Gange saa lang Tid paa denne Kirke som paa hiin Kongeborg, hvoraf man maa formode, at Muur- og Tømmerarbeidere ikke kunde haves i saadan Mængde i det ellevte Aarhundrede som i det attende. En Medaarsag til, at det varede saa meget længere, var uden Tvivl den Omstændighed, at Murene af Roeskilde Domkirke ere 3 1/2 Alen tykke, og at dens Hvælvinger hvile paa sexten Piller, for det meeste af sexkantet Form, hvoraf hver er 13 1/2 i Omkreds. Men det er ogsaa kun saadanne Mure og Piller, der formaae at trodse otte Aarhundreder. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Blandinger. At belægge enhver af sine Paastande med en Eed ligesom en Procurator med et Document, og kalde alle onde og gode Aander til Vidne paa at man siger Sandhed, er en stor Uskik, og saavel Qvækerne som Hernhutherne gjøre heri de fleste andre Menneskeer til Skamme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Da Tropperne i sidste Krig laae i Holsteen kom en tydsk Soldat ind til en Urtekræmmer i Christiansfeldt, for at kjøbe en Carduus Tobak Man havde i Forveien betydet saavel ham som hans Kammerater, at Hernhutherne hverken selv tillade sig at bande, eller taale at Andre bande. Han vogtede sig derfor saa meget som mueligt for, at udstøde nogen Eed, hvor ødsel han end ellers var med Eder og Forbandelser. Men da Urtekræmmeren, efter hans Formening begiertelidt vel meget for Tobakken, sagde han, uden at husk paa med hvem han talede: das ist hohl mich der Teusel, men slugede i det samme "Teusel i sig. Aldrig saasnart havde Hernhuthen hørt det Ord: "Teusel, førend han ganske forskrækket løb sin Vei, og lod Soldaten blive staaende mutters allene. Denne tilbød sig nu, at han gjerne vilde betale hvad han begierte, naar han kun maatte faae Tobakken, undskyldte sig endog med at det var hans Vane, at bruge der Teusel ved hvert andet Ord, han talede, og at det just denne Gang var sluppet ham uforvarende af Munden, men Hernhuthen, blev staaende indenfor, og bad ham indstændigen, kun at gaae sin Vei, da han til ingen Priis kunde sælge noget til Folk, som saaledes førte Fanden i Munden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
J en vis Kirke læses følgende Gravskrift over en Postmester, ved Navn Peter Mortensen, Jil ikke Vandringsmand Som paa Posten; Endog Extraposten kræver At man beder; Herunder hviler Støvet Herr Peter Mortensen, Velmeriteret Postmester i X. Som en fremmed Reisende. Ankom han med Morgenposten, Til denne Verden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Den 17 Juni 1754, Og blev strax indskreven i Postkortet; Reiste derpaa med Dagsposten, Jgjennem Randers Skole og Kjøbenhavns Universitet, Ankom med Middagsposten, J et godt Embede som Postmester, Hvor han ved indløbende Jobsposter, Rettede sig efter de guddommelige Trøstebreve. Endeligen afreiste han med Aftenposten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Til det ukiendte Land, Hvor han uden at tage frisk Forspænd, Og uden at bede Ankom den 6 August 1798, Haabende Jgjen at vende tilbage med Himmelposten Til Slægt og Venner Naar den yderste Dags Post-Horn blæser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Om en Forsamlingsstue for de i Forligelsescommissionen Mødende. J det ny Domhuus i Kjøbenhavn har ogsaa een af de meest velgjørende Indretninger - Forligelsescommissionen - faaet meget skjønne og passende Leiligheder. Men hvad disse endnu mangle er en Forsamlingsstue, saaledes som de øvrige Jndretninger i Domhuset have den, hvor de dagligen mødende Personer, hvis Tal er 70 til 80, især omVinteren kunde opholde sig, indtil deres Sager bleve paaraabte. Den Forsamlingsstue, som nu en Commissionen anviist fælles med Brandassurancen, ger temmelig langt borte fra Forligelsescommissionens Locale, og mange af de Mødende ere et heller ligegyldige ved deres Paakaldelse i benævnte Forsamlingsstue, hvilken de ansee for et fremmedt, deres Anliggender uvedkommende Sted. Følgen heraf er, at de især om Vinteren udsættes for en for Sundheden høist farlig Trækvind baade fra Raadstuebørsen og de tilstødende Gange. Det vilde derfor være høiligen at ønske, at Forligelsescommissionens Forsamlingssahl, der gjerne kunde være mindre end den er, maatte faae en Forsamlingsstue, umiddelbar ved sine øvrige Værelser, hvor Parterne kunde opholde sig og af det opvartende Bud paakaldes, naar deres Sager skulde foretages. Ynglingen og Pigen, ved Albons og Hermildes Grav. Ynglingen. Elskte Pige, her, ved Klosterets Fod, Her, hvor Rosen staaer, den røde, hvide, Slumrer der en Yngling, from og god, Og hans Pige slumrer ved hans Side; Skjæbnen var dem, at saa grum og haard Blegned begge i den skjønne Vaar, Hun for ham, og han for hende døde Midt i Livets skjønne Morgenrøde. Pigen. Sødt de slumre naar de døde saa; Dog saa tungt den kjære Vaar forlade, Dog saa tungt fra denne Jord at gaae Just naar foldes ud de bedste Blade, Just naar Solen snuler venligst ned Naar man mindst af Grav og Slummer ved Tænk dig, Elskte, tænk, om vi nu døde, Just i Livets skjønne Morgenrøde? Ynglingen. Pige, tyst her bør ei Døden smerte, Her den spreder ud sit Vingepar Selv for os, der Livet elske lærte, 9, fordi det uden Sorger var; Sødt de slumre, thi de de døde saa Vi udbryde som her forgfri staae, Men, om Skyer mørkned Morgenrøden, Sød var Slumren, doppelt jær da Døden. Pigen. Døden, ja, thi eene den kan døde Tornene, som Livet mattres ved, Jkke Blomsterne, de uskyldssøde, Jkke Livet, Livets Salighed! Albon og Hermilde segned her For at vaagne, doppelt salig, der; Støvets Torn dem martred, – i der Jndre Smiled Blomsten, den skal evigt tindre! Ynglingen og Pigen. Takket være Gud, at han os lod Blomster hidtil uden Torng finde; Taarer fælde vi ved Klosterets Fod, Graven slutter her de Fromme inde. Elske vil vi, inderligt som de, Skulde os end ramme deres Vee; O, snart kaldes jo de fromme Døde Op af Mulm, til evig Morgenrøde. L. Fischer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Indenlandske Efterretninger. Fredagen den 1ste August afreiste Deres Majestæter Kongen og Dronningen, samt D. K. H. Kronprindsesse Caroline og Prindsesse Wilhelmine til Oldeslohe. Hds. Maj. Dronningen og begge Prindsesserne kjørte fra Frederiksberg Slot om Morgenen Kl. 9, og Hs. Maj. Kongen, fra det Kongel. Palais her i Staden samme Dags Eftermiddag Kl. 2. Allerhøistsamme mødte hinanden i Corsøer i bedste Velgaaende henimod Kl. 8 1/2 om Aftenen. Overfarten over Beltet den paafølgende Dag varede henved 8 Timer. Fra Løverdagen til Søndagen overnattede det Høikongelige Herskab i Nyborg. J Odense, hvortil De ankom Søndag Morgen Kl. 7, behagede det Allerhøistsamme at opholde sig en halv Time, og fortsatte derpaa Reisen over Middelfart i bedste Velgaaende til Apenrade samme Dag. Efter Bestemmelsen reise Deden 4de fra Apenrade til Louisenlund. Den 11te fra Louisenlund til Kiel og den 13de fra Kiel til Oldeslohe. Suiten bestaar af: Damer: Kammerfrøken v. d. Maase, Hofdame Frøken Gall, Mademoiselle Jensen, Kavalierer. Overhofmarschal Hauch, Overhofmester Brochenhuus, Generalmajor v. Bülov, Kammerh. Staldmester v.d. Maase, Kammerherre Søssel, Etatsraad Brandis, Major Trepka, Assessor Feddersen, Assessor Müller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Her i Staden er i denne Tid aabnet et Magazin, det Eneste i sit Slags, ei allene hidtil i Kjøbenhavn og i hele Danmark, men maaskee endog i alle Østersøens Stæder. Det er Fortepianofabrikør og Dannebrogsmand Herr Uldahls Fortepiano-Magazin, paa Østergade No. 68 Stue=Etagen. Man finder her Jnstrumenter, som ei alene i Tone, Stemmeholdning og udvortes Skjønhed, kunne staae ved Siden af de Udenlandske; men endog i flere saadanne Henseender, overgaaer disse; hvortil kommer det meget vigtige Fortrin, at de i Prisen ere langt under de Udenlandske. Man seer her hvad en dansk Mand, ved Genie og Flid, har kunne udrette, skjøndt han først for nogle Aar siden begyndte Værket. Saaledes forefindes her: I. Flygler med Tromme- og Klokkespil eller den saakaldte Janitscharmusik. 6 Octaver. Dito med ægte Bronce . . 3. Dito uden Bronce 4. Dito simplere Disse 4 første Numere ere alle med 4 Forandringer. S. Pyramideformede med Bronce og 3 Forandringer. 6. Bureanformede med 2 Forandringer 7. Girafformede med 2 Forandringer 8. Taffelformede med een Forandring. 9. Reise-Jnstrumenter med Toilet. 10. Wolusharper med og uden Vindbretter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Herr Uldahl indestaaer Kjøberne, i det første Aar efter Kjøbet af et Jnstrument, for enhver Feil det, uden Vold eller uforsigtig Brug, maatte paadrages, og er villig til, i denne Tid, naar Jnstrumentet bringes og siden igjen afhentes hos ham, at istandsætte samme, uden nogen Betaling. Magazinet er aabent hver Søgnedag fra Morgenen Kl. 8 til Aftenskumringe, Det var at ønske, at denne og andre danske Konstneres Flid maatte opmuntres, ved god Afsætning, og at man ikke vilde nære den Fordom, som vistnok undertiden er grundet, at en Ting altid er bedre, fordi den er udenlandsk. Men skulde Nogen alligevel ansee det Udenlandske fortrinligere, kan man jo vel faae paasat: London, Wien eller Berlin, og saaledes maaskee Jnstrumentet, i visse Personers Øren, fik en langt behageligere Lyd!!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-05
Ogsaa Forbryderne i Glückstads Tugthuus have nylig forsøgt paa at gjøre Oprør. Den 21 Juli tidlig om Morgenen lykkedes det 9 af dem at bryde ud, efter at have mishandlet Fangevogterne; men ved Militairets og Borgernes forenede Bestræbelser bleve disse farlige Mennesker lykkeligviis strax paagrebne og indbragte, og vente nu i afsondrede Fængsler deres Dom. (Hempels Av.)¬