Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Paa hans Gravsteen kunde man skrive Digterens bekiendte Ord: Flora, du, som hist i Østens Hjem, Har din rigelige Blomsterbolig, Drag fra Østen, gal for Graven frem, Hvor Din Ven i Norden slumrer rolig; J dit Fyldehorn tag Urter med, Rundt fra alle Jordens gronne Skove, Stroe dem yppigt paa hans Hvilested, Smiil og græd, og ønsk ham søgt at sove!"J disse Dage er udkommet: Malthusmod Crome, eller om Dannemarks alt for store Befolkning, Aarsagen til den overhaandtagende Armod samt om de, Midler, der herimod bedst kunne anvendes, veed F. C. Tryde (134 S. 8vot). Hovedformaalet af dette Skrift viser allerede Titelen tilfulde. Efterat Forf. har skildret Fattigdoms skadelige Jndflydelse, saavel i moralsk, som physisk Henseende, paa Statssamfundet, og søgt at godtgjøre, at den gjør det vanskeligt for de Fattige at afholde sig fra Lyster og overtræde de borgerlige Love, at ved den smitsomme Sygdomme avles og udbredes, gaaer han over til at vise, hvori Hovedkilden til Armod bestaaer og hvorledes vore Fattigvæsens Jndretning, istedet for at arbeide derimod, tvertimod understørter og forfremmer den, altsaa i sig selv indeholder det ødelæggende Princip, der drager dets stedse dybere og dybere Forfald med sig." Hovedgrunden til den overhaandtagende Fattigdom, paastaaer han, er Befolkningens uforholdsmæssige Til vært mod Productionens, hvilket Misforhold vores Fattigvæsen, i stedetfor at arbeide imod, bidrager til at forstørre." Forf. udbreder sig derpaa over dette Æmne, og søger at vise de skadelige Følger af en stedse voxende Befolkning, der staaer i Misforhold til Productionen, og beraaber sig paa Malthus, der antager, at dersom det tillodes de 1000 Mill. Mennesker, der nu menes at leve paa Jorden, uforhindrede at formere sig, efter den hos dem nedlagde Kraft, saa vilde deres Formerelse hver 25de Aar stige saaledes, at der om 8 Gange 25 Aar vilde leve her paa Jorden 286 Tusind Millioner Mennesker, medens at Nærings midlernes, Tilvæxt - om man end vilde antage, at Jordens Productiokraft i det Uendelige kunde forøges - i disse 8 Gange 25 Aar kun var steget saaledes, at den omsider var tiltaget 9 Gange saa meget som forhen. Antallet af Mennesker, der skulde finde deres Føde paa Jorden, vilde altsaa forholde sig til Næringsmidlernes Masse, som 266 til 9. Forf. troer derfor at det eneste sikkre Middel mod de ulykkelige Følger af en for stor Befolkning, saaledes som den er, Danmark har, er at indskrænke Populationens Forsøgelse; at forbyde Folk at indtræde i Ægteskab, naar de ei kunne beviisliggjøre at de dertil have det fornødne Udkomme; at indskranke, lidt efter lidt, Næringsvelene, hvoraf der nu er for mange, at forbyde Jorders Udparcellering i smaa Lodder; Fabrikanlæg, naar Vedkommende ikke kunne godtgjøre, at de ere i Besiddelse af den dertil fornødne Capital, og endeligen alle"offentlige Bordeller." Efter at have handlet om hvorledes bedre Tider kunne tilveiebringes for Fremtiden, gaaer Forf. nu over til Undersøgelsen, hvorledes Nutidens mange arbeidmanglende Trængende kunde hielpes sikkrest og med mindste Tab for Staten. Til den Ende foreslaaer han at oprette en Colonie paa de nicobarske Øer, og der at oversende de Fattige som Colonister. Forf. viser nu ved en udførlig Beregning, at naar man vil didsende 3000 Personer, ledsagede af 20 til 30 af de farligste Forbrydere, der i Førstningen skulde forrette de haardeste Arbeider, nemlig at opsætte Husene og bortrydde Skovene, saa vilde Fragten og Transporten beløbe sig til 3 Mill. Rbd. eller 450000 Specien. Endnu maa hertil lægges Omkostningerne med Colonisternes Underholdning i de første Maaneder, Lønninger til saavel civile, som militoire Embedsmænd, Udredelsen af smaa Skibe o. s. v., hvortil vel atter 450,000 Specier vilde medgaae. Hvad Udredelsen af denne Fond angaaer, da tilstaaer Forf., at den ei uden Vanskelighed vilde kunne tilveiebringes, men troer dog heller ikke, at det vilde høre til Umuelighederne. Han gjør Regning paa, at vore store Hundelshuse, med Hensyn til de betydelige Handelsfordele, deraf med Tiden kunne ventes, vilde indskyde Actier til Fonden; og at Communerne, som derved lettedes i de Fattiges Underholdning, vilde bidrage deres Deel dertil. At de Fattige ikke skulde vilde antage Tilbudet, at gaae som Colonister til Nicobaerne, er noget, som Forf. ingenlunde troer.