Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-04-05
Dersom Klitten i nogen betydelig Grad bliver gjennembrudt og opreven, da ere Stanning, Skjern, Egvad, Lønborg, Hemmeth, Nørre og S. Bork og flere Sogne øiensynligen udsatte for Ødelæggelse eller Undergang. Ved at iagttage hele dette Terrains for største Delen ringe Høide over Vandfladen, vilman let kunne overbevise sig, naturligviis ikke om at Ulykken vil indtræffe, men at Sandsynligheden derfor er kun altfor vel begrundet. – Dog Klitten er der endnu, og saa længe den staaer, er der med Guds Hjælp heller ingen Fare. Men derfor bør man ogsaa pleie og bevare dette med Hensyn til den Magt, det skal trodse, kun svage Værn, og fremfor Alt holde enhver fjendtlig Haand borte, der vil komme det ødelæggende Hav til Hjælp; derfor bør Klitteen holdes hellig, og Menneskehaanden bør idetmindste ikke vove noget Brud paa den Fred, som Landets Love, Fornuft og Menneskelighed nu engang have lyst derover! Jnds. veed det vel, at mangen En kommer hertil med sit: det har ingen Fare, og det uagtet har man her de tydeligste Vidnesbyrd for sig, om hvad Havet har taget lige fra de fjerne Tider indtil de sidste Dage, da en stor Strækning fra Bovberg indtil Agger Canal er gaaet under 19. J Sandhed en ubegribelig Rolighed! Men at vi desværre maae udtale det – denne Rolighed opfylder i Reglen ogsaa kun dem, der staaer udenfor den nærmeste Fare. For Beboere af den omtalte Egn derimod er Klittens Gjennembrud en Livs-Sag i dette Ords egentligste Betydning. Ligesom nu Livets Bevarelse er det vigtigste af alle timelige Hensyn, saaledes maa i dette Tilfælde det første og vigtigste Spørgsmaal være, om der ved Klittens Gjennembrud er nogen slig Fare at øine, og det beggende Svar heraf maa afgive det Hovedmoment, bagved hvilket alle de andre skulle ordne sig. Forf. mener dernæst, at Gabets Forflyttelse er uundgaaeligt nødvendigt, og det af følgende Grunde: En tilstrækkelig Oprensning af det nuværende Leie vilde maaskee være aldeles ugjørlig. Herimod maa Jnds. nu først tillade sig den bemærkning, at man, som bekjendt, ikke kan slutte fra Mulighed til Nødvendighed. Dernæst er det ingenlunde beviist, at en Oprensning er ugjørlig. Dersom den hidtil brugte Fremgangsmaade skulde anvendes, da maa den ærede Forf. vist gives Ret; men at man ved Anvendelsen af hensigtsmæssige Redskaber vilde komme til et ganske andet Resultat, derom er sikkert ikke at tvivle. Navnlig vilde det af Forf. til den jydske Halvøes Vestsiden paaviste Redskab, sat i Bevægelse ved et Dampskib, sikkert gjøre en særdeles gunstig Virkning. En Jndklemning af Strømmen vilde bevirke en alt for høi Vandstand. Der maatte man vel være enig med Forf., dersom hele Vandmassen skulde have sit Løb igjennem den smalle Rende. Men naar man indrettede Terrainet paa sammes Sider saaledes, at det stod lidt under Nivean med Vandfladen, da vilde Fjordens overflødige Vand sikkert let finde sit Afløb derover. Naar Forf. derfor siger: *) Naar den saakaldte Sybillinske Spaadom siger, at Havet engang *) Naar den saakaldte Sybillinske Spaadom siger, at Havet engang skal gaae op til Oddums Kirke, da er det naturligviis Terrainets Beskaffenhed og de øvrige locale Omstændigheder, som have op bøiet den paa det Sandsynlige grundede ældgamle Mening til en Sandsigers Udsagn.