Ribe Stifts Adresseaviser, 1819-11-09
Ved at anføre det nu værende Tal paa Disciplene i Aarhuus=, Viborg= og Odense, lærde Skoler, har hiin Forfatter tilfølet, blandt Andet: "Til Haandværker ville endnu alt for faa af de saakaldte bedre Stænder sætte deres Drengebørn, de maae altsaa sættes til Bogen, dog meere for engang i Tiden at kunne i Embedsstilling leve paa Statens eller Med borgernes Bekostning, som, ihvorvel nyttige, dog stedse uproducerende Lemmer af Samfundet, end for ved stedse fremskridende Videnskabelighed og Humanitet vat gavne Tidsalderen og vorde Fædrenelandets Stolthed. saaledes som hyppigen fandt Sted i Danmark i forrige Tider, der vil sige indtil Midten af det 17 Aarhundrede, da - man ikke, som siden den Periøde, overlod Videnskaobernes Dyrrelse blot til trængende Folk, der ikkuns læse til de faae Brød. J sin, jo vel vist nok godt meente Jver, har han dog der ret ilde medhandlet de Allerfleste i de bedre Stænder, som nutildags sætte, deres Børn til Bogen; reenrudtillagt alle disse Forældre den Hensigt: at Børnene i sin Tid egenligst skal leve paa Medborgernes Bekostning og, som blot trængende Folk, ikkuns læse til de faae Brød og Kan Forfatteren med Grammatik og Sprogbrug paa sin Side, skaffe en mildere Meening frem af sine Ord - og den anførte er dog alt for afskyelig - saa tilstaaer Jndsenderen gierne sin Uret. Men i modsat Fald er der jo dog alt for lidet Overlæg i, saaledes ofentligen at beskæmme den allerstørste Deeaf Forældre, fordi saare enkelte, nu som forhen, af mindre ædle og rene Bevæggrunde - skiønt dog vel neppe i saa lumpen Hensigt, som den hist foregivne - bestemme deres Børn til et Fag, hvori Brødsandsen unegteligen bør være den meget underordnede - skiønt derfor vel hverken uden Naade fordømmes, eller engang characteriseres som uberydelig, Jkke mindre uheldig finder Jndsenderen - og nok enhver Upartisk - hiin, Embedsmændene nedværdiggende, Sammenligning imenem disse og Samfundets produdsrende Lemmer - som om den Producereugust var og bleve Hovedsagen, og den Sal, fra hvilken endog Embedsvirksomheden maatte laane det ringe Lys, den kan have, og denne Sammenligning staaer ovenikiøber hist paa saadan en Maade, at det maae synes en Lykke, at Forfatteren har indrømmer, Embeds=Standen dog nogen Gavnlighed! Srivkan han da nor ingen Embedsmand være - i det mindste ik den videnskabelige og humane, hans foranstaaende Perring, skulde vidne om J sin Overilelse mod Embedsmændene har han ogsaa glemt - som det synes - at selv blandt disse mangfoldige tillige ere producerende Statslemmer; hvilke i det mindste da følgeligen burde været forundt nogen Undtagelse fra den haarde Dom, han lod udgaae over de uproducerende Lemmer af Sanfundet. Men kan det nu være Andet end at Almuen - hvis Misundelse, Fordomme, Mistanke, mod Embedsclassen ere lige saa bekiendte som almindelige. og ellers paa saa mangehaande Maader, desværre, finde Næring - endnu meere maae styrkes deri og hidses imod denne Stand ved slige affentlige Udladelser, som de her paaankede, hvis mange og stemme Skiøvheder den ikke bliver vaer, men griber, hvad der saaledes kastes for den med denstørre Tillid, jo tydeligere den skiønner, at Forfatteren hører til den, der ogsaa veed Noget, da den itte ahver, at han uheldigviis har fortalt Mere, end ham vidste "Til Maade er Alting godt - er der sagt af de Gamle; men de Samme gave os og den vise Paamindelse: "For Lidet og sort Meget fordærver Altlug Den nyere Giæring i Statsseconomien og Produceringsvæsener hører unegteligen til vor Tidsalders lykkeligere Somprommer; men saasnart og hvor den bruser over, er det vel lige saa sandt - og sørgeligt - at Kraften spildes, og nye, og mangfoldig, end større, Skade finder Sted. "Det er Bonden, de Andre skal leve af - siger mangen Bønde selv, i et Selvfølelses=Øieblik, og han har Ret, saavidt hans Begreb nager: Men Folk som hiin Forfatter burde dog vel betænke, at Paulus havde mere Ret i sin Advarsel. "Dersom J leve efter Kjødet, skal J døe, For iøvrigt ei at giøre tilmeldte Forfatters Brøde værre end den er - som og for selv at undgaae Mistydning bør Jndsenderen bemærke, at han og ikke Forfatteren har lader udmærke de af Forfatterens Ord, som staae anførte med særskilt Tryk. I Avisens ovennævnte Rummer staaer hele Raisønnementet med ligeformige Bogstaver.