Berlingske Tidende, 1829-06-24
Augsburg, den 12te Junii. (Fortsættelse af Protocollen over den i London i Departementet for de udenlandske Sager den 22de Marts 1829 holdte Conference.) Amnestie og Udvandringsret. Den ottomaniske Por skal proclammere en fuldkommen og total Amnestie, saa at ingen Græker i Fremtiden paa det tyrkiske Gebet kan foruroliges for den Andeel, som han maatte have havt i Grækenlands Jnsuret tion. Den græske Regjering skal paa sin Side inden Grækenlands Grændser lade alle Christne eller Musselmænd, som have tage Deel i det modsatte Partie, nyde samme Sikkerhed. Porten skal tilstaae dem af dens græske Undersaatter, som maatte ønske at forlade det tyrkiske Gebeet, et Aars Frist, til at sælge deres Eiendomme og til at drage ud af Landet. Samme Ret skal den græske Regjeringen tilstaae dem af Grækenlands Jndvaanere, som maatte forstrække at vende tilbage til det ottomaniske Gebeet. Handelsforholdene imellem Tyrkerne og Grækerne skulle strax, efterat de i nærværende Protokol specificerede Punkter ere ordnede, nøiere bestemmes. Det skal overdrages Frankrigs og Storbrittanniens Gesandter, af Porten at reclamere Opretholdelsen, af Vaalastilstanden, om hvilken Reis=Effendi, i en Skrivelse af 10de September til Repræsentanterne for Alliancen i Archipelagus, har erklæret, at den fra Tyrkernes Side factisk bestaaer. De tre Hoffer ville ligeledes, idet de beraabe sig deels paa denne factiske Vaabenstilstand, deels paa de Skridt, som de gjøre for at sikkre dens Opretholdelse, og endeligen paa de Underhandlinger, som de ville aabne i Constantinopel, for at bestemme Grækenlands endelige Skjæbne, reclamere, at Grækerne ufortøvet indstille Fjendtlighederne paa alle Punkter, og at Grækenlands provisoriske Regjering igjen lader de græske Tropper vende tilbage inden det af Alliancen garanterede Gebets Grændser, som disse have overskredet, uden at dog dette sidste Skridt paa nogensomhelst Maade skal være præjudicerlig ved Afgjørelsen af Spørgsmaalet om Grækenlands fremtidige Grændser. Saaledes som de nævnte Dispositioner engang med Porten ville blive afsluttede, saaledes skulle de, overeensstemmende med den 4de Artikel i Tractaten af 6te Juli, stilles under Garantie af de undertegnede Magter, som maatte holde det for nyttigt eller muligt, at indgaae denne Forpligtelse. Følgerne af denne Alt skulle da vorde Gjenstanden for videre Stipulationer imellem de høie Magter, saaledes som det i bemeldte Artikel er antydet. Dog er det allerede nu en Selvfølge, at den omhandlede Garantie vil sikkre Grækenland imod ethvert Foretagende eller fjendtlig Handling fra Portens Side. Frankrigs og Storbrittanniens Gesandter ville ingen Overeenskomst kunne afslutte, der afviger fra det ovenanførte Grundlag. Skjøndt Rusland har indvilliget i ved denne Underhandling ikke at blive repræsenteret af nogen russisk Befuldmægtiget, saa forstaaer det sig dog af sig selv, at denne Underhandling ved Repræsentanterne for Hofferne i London, og Paris vil blive ført saavel i Ruslands som i Englands og Frankrigs Navn ; at alle Forslag udtrykkeligen skulle gjøres i alle de tre Magters Navn, som have undertegnet Tractaten af 6te Julii, og at ingen Fordring, der sigter til middelbar eller umiddelbar at udelukke Rusland fra de paagieldende Underhandlingen eller deres Resultater, nogensinde kan blive tilstaaet. Frankrigs og Englands Gesandter ville, ved alle i deres Magt staaende Midler, bestræbe sig for i den mulig korteste Tidsfrist at erholde Portens Jndvilligelse i de Forslag, som det er dem overdraget at giøre. J ethvert Tilfælde skulle de af den tyrkiske Regjering, udbede sig hurtigt Svar paa disse Forslag. De officielle Betaninger, til hvilke disse Underhandlinger turde give Anledning, skulle i Forening forfattes af begge Befuldmægtigede, og underskrives i tredobbelt Udfærdigelse, hvoraf et Exemplar skal over sendes til hver af de contraherende Magter. Nærværende Protokol vil i Alt, hvad der angaaer Grundlaget for de Underhandlinger, som Gesandterne skulle aabne med Porten, og med Hensyn til den Plan, som de under Løbet af disse Underhandlinget have at følge, tjene dem istedet for en Jnstruction. H. M. Keiseren af Ruslands Befuldmægtigede har formeligen erklæret, at han af sin Souverain er autoriseret til at indvillige i, at Frankrigs og Englands Gesandter underhandle med den tyrkiske Regjering i Hs. keiserl. Majestæts Navn, og at han fra dette Øieblik af betragtet bemeldte Gesandter, som forsynede med de fornødne Fuldmagter, til fra Ruslands Side at underhandle efter de ovenfor angivne Grundlag og Betingelser. Frankrigs og Englands Gesandter have tilkjendegivet, at ifølge denne Erklæring, og i den Hensigt, at fuldbyrde den nærværende Protokols Øiemed, ville deres Hoffers Repræsentanter hos Porten holde sig tilstrækkeligen autoriserede, uden at der behøves nogen videre Formalitet, til at underhandle, saavel i Keiseren af Ruslands som i deres respective Souverainers Navn, og at de ville erholde befaling til ufortøvet at begive sig til Constantinopel, for der at aabne Underhandlingerne i de tre Allieredes Collectiv=Navn, overeensstemmende med de foranførte ved fælleds Overeenskomst bestemte Grundlag og Betingelser. Undertegnet: Aberdeen. Fyrst v. Polignac. Lieven."