JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1688-01-01
Kiøbenhavn Nyt-Aars Dag. theel lyksaligt aar for Kongen og hans rige, Paa hvert et Solegaand skal tusind lykker stige Med Nytaars Sol her ind: det Tidens Herre vil Og lægge hos vor høn fuldkomne gaver til. Sit Bliant-hængel an vil Vinteren nu tage, Og hvidver Jorden ind for vel at kunde rage Al Jule-ruskforbi, som vare vil for Kund Om hand vil komme barsk at gienne Julen ud. Det Rettens liberi behagis saa til Hove At mand i aften vil en kane tørning vove veldig Herre-færd og age udi ring, 12 Hvor i det hele Hof giør lysten kiønne sving. til Fredriksborge-Slot Monarken er i veje, En døgen, eller to, for hannem der maa nejeHand JANARIIMERCURIUS. Hand er her strax igien. Til Lykke i hans færd Som Majesteten dog er alle Lykker værd. Dunkirken høris fra, hvor trende vore Skibe, Som til Vestinden gaar, har været udi knibe, Saa et er tørnet der for Vinterkny og vold, Dog kommen udigien i sikker hinderhold.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Ungern. Pressborg 15. Paa Konge er vi vis, i hvor det sig vil vende Kong Joseph riget alt ved kroning har i hænde, Dog det ved sverdet ej aldelis der er knyt, Før alle Tyrker ud af Fæsterne er flyt. De Tyrker midlertid ny Kæjser høris tage, Som dem til Vaaren steck skal følge hid tilbage At vinde ind igien hvis de har ilde mist. Dog er vel Freden god til bedre natte frist. Gaar Mongaskbort endnu som vore er i tanke, Saa skal vel Tekkeli, ej mere paa os vanke: Stulveisenborrig og til Korset krybe maa Hvor vil da Tyrken stand i dette Rige faa. Tydskland. Cøln 7. Det Coadjutor val Chur-Cølen fik til ende, Sligt har den Cardinal af Førstenberg i hænde. Det IANNARII. MERCURIUS. Det gik i Venne-vold paa hvilken lod det falt: Mon Paven dette saa behage udi alt.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Paris 2. De Svidsers Sendebud paa deris høihed stode, Hvorfor mand dennem hiem saa ærindløse lode, De nytten for respect i tavshed lode staa, Og mellem fem og sex Geneven være maaDet Pavelige Bud til Hove ej maa trine, før vor Gesant til Rom maa giøris bedre mine, For Pave synis nok vi ej forliggen er, Dog, at hand er betænkt, ser gierne een og hver.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Engeland. Londen. 26. Dee. Mand byder Himlen tak for Livis frugt og grøde, Som hendis Majestet er svanger til at føde: Jegtænker Kronen volt at Kraften grøde fik, Den hielpe Læger alt til modhed udSværig.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Riga i Listand. 28. At Muscovlænger e kand tvende Sole lide, Har nogle Poster alt hos grander ladet vide Den IANUARIIMERCURIUS. Den lste Czar, maaskee, har Closter-Levner fat Og mand den ungste har paa tronen ene sat. Solhverve udi aar da meget har at sige, Saa vel paa tronen der som udi Tyrke-Rige, Hvad meer forandring sligt vil med sig føre fremForvidenhede seer, men stillis tiden hiem Tyrkiet.
Danske Mercurius, 1688-01-01
Constantinopel. 6. Constantinopel hør hvor er det med det Rige. Maa store Sultan hen i ævigt Fængsel vige: Det Mahomete Navn skal det i mørket gaa Monslige verk ej meer til videvove spaa. Hans broder Soliman, skal hand paa tronen side To snese aars arrest kand den af vælde vide. Er Gross Visteren valt med andre Rigets Mænd. Hvo skal regere da 2 hvo kand det sige end Skal gamle Soliman her i sin Navne leve? Paa sligt jo ingen har fra Himlen haand og breve, Dog kand en kronning vel forandre Savls gemyt, For noget maa det skee, at dette saa er byt¬
Danske Mercurius, 1688-01-02
JANVARIIMERCURIUS. ANNOM. DC. LXXXVIII. ANUARII.
Danske Mercurius, 1688-01-02
MERCURII. SEGUNDUS. Danmark. Kiøbenhavn 24. Siv-gvardens Oberst er i denne høje naade, At Majestæter selv vil i hans bolig traade: Ham giæster vor Monark og hendis Majestæt, Samt Rigets arve-Printz og anden Konge-æt Som Giæsterne de er, saa seer mand tafel brede Paa Konge-vis det alt i prunk og pral er redde Slig naade hærde maa en Heltis tapper mod, Som skylder Kongen dog at vove liv og blod. Al anden tids fordriv til sindene at more Commoedier formaa i een og anden fore Det unge Herskab og i Dyd og Ridderspil Den kolig vintertid saa jevnlig sætter til. EndJANVARII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-01-02
Endnu har kulden fat paa Kyndelmisse kiude, Dog den ej saare hart er knyttet til her ude, Men snart at løsne er, naar Blidel lidet vil Paa Smilebaandet og i mildhed drage til.
Danske Mercurius, 1688-01-02
Altona. Den Herresamling her har lidet nyt at byde Foruden det, at de hver andre puncter yde, Det hine drive høit, og svaris højt igien, Hvor med saa tiden gaar og driver kulden hen Kiil 20. Holstenske Førstis mand, Her Ulke, udi live J denne travel tid ej længer maatte blifve Udi hans Cancelli med sine sunde raad Ti døden brød nu af hans livis leve traad, Tydskland. Heidelberg 25. Stadt Cøln, vi og Genft staa for den første ckke, Om Mars for alvor vil i haare atter trække: Princes af Orleans tiltale til os har, Og franske Kongen sig den sag til haande tar. Stadt Cølens gamle saa Chur-Førsten og vil rippe Og synis sin fordeel der ej at vilde slippe, Dog er hand syg til Sengs, hvad ende det end tar, Vi for det første veed, hand Coadjutor har. Hvad IANUARII. MERCURIUS. Hvad siger mand om Genft hermange er i tanke, At franske tropper sig til dens berenning sanke, Hvorved de Svidser og tør vækkis udaf slum Dog Sindigheden vel giør dennem aande-rum. End Pavens stridig dont og hæftig Kirke-feide Skal den i riget og bekomme nogen leide; Nej, nej, ti Peders Sverd i balgen rustet staar, Og mand ei altid hug paa Malchiøre faar. Det skaar i midlertid i Pavens hat maa være. At hand og irre kand i Kirkeskik og lære, det hand bandsat har den franske Levardin, Det lader ikke vel at høris ofver Rhin hi Frankerig igien for favt vil Kirken skylde. Hvad raad vil komme da at læge denne hylde: Concilium vil til, som fordom til Trident. Og det vil falde tungt, saavidt at blive vent. Forlig er gierne best, og tiderne at føje, Det er jo ingen lyst med feide ud at døje; At dreje af i aar vi alle gierne see, Og mellem frygt og haab forhaabe det at skee. Ungeren.
Danske Mercurius, 1688-01-02
Pressborg 19. Til afskeds hænde-kys de ungrisk Stænder trine til hove flittig op, og giør mand atter mine Til Wien hiem at gaa, ti Kroningen er klar, Og Kongens værgemaal hans store Fader har. JANVARII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-01-02
Et afskeds Ridderspil den Badens Hertug førte Med den af Lichtensteen, og sperret artig rørte J den Tornere-færd, hvor hver sig holte vel. Alting var i triumph og gjorde Lykken skiel. Triumphens palmegreen maa Mongask ogsaa yde, Den brave Tekkelin dagtingning til maa byde. Hart Sverd jo hunger er, hun gaf sig som en Caraffa fik den pris, at vinde her i felt. Helt.
Danske Mercurius, 1688-01-02
J van-held Tekkeli er midlertid paa reise At see hvor Tyrcken sig en anden Sultan keise. Det gielder mangens knap, hvor det hans vil gaa, di mand kand ingen lid til de barbarer slaa. Der synis hver Soldat som Sultan selv at raade, Og hos det løse folk er ingen stadig naade: Ny Sultan maa vel selv i frygt og fare staa, Om ei hans Skat og Mod til Sommer-tog kand naa.
Danske Mercurius, 1688-01-02
Jtalien. Venedig 9. Der levis til Athen i gammel Grækisk glæde, Der overflod i alt har fattet boe og sæde. Saa vore Folck er vel, og styrke sig til vaar. Da de paa ny igien i marken gierne gaar.
Danske Mercurius, 1688-02-01
FEBRARIIMERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVIII. FEBRARII. MERC PRIMUS.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Danmark.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Kiøbenhavn 4. bort Krigsfolk hører jeg, at Commissarer syne, Om hver er ferdig nok at bære sverd og bryne Mand vrager dog kon faa, som længe have tient, Ti hver værdagtig er og vel med Krigen kient. til maals Monarken og seer dennem vel at skyde, hver giør sit beste til den billed-mand at bryde, Hvo ligest ramme kand en naade-pending faar De fleeste findis net at ramme paa et haar. Vor store General af Vyrtenberg tillige Den hele magt beseer runt om i dette rige Og finder magten god til feide og til fred; Ti bedre finder ei disse i tider sted. TilFEBRARII MERCURIUS. Til lykke Hr. Grev Friis med Kongens gunst og ære, At hand til Hove skal een Cammer-Herre være, Og træde udi Rang, hvor dyden gerne gaaer, Hans æt og eget held til dette høje naaer. Vor Kongens store mand skal Puffendorfer være.
Danske Mercurius, 1688-02-01
En mand, hvis rare Dyd skal tiene denne ære At gaa som Envoje til Regensborg i sær, Hvor hand Monarkens bud for Kejser-raadet bær. Slessvig 10.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Vor Doctor Langeloth, som hand har vildet ride Tvert over Eders iis, lod Døden hannem vide, At hand for vattersot der maatte læggis ned Og svede under iis den kolde Dødsens sved.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Sverig.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Stokholm 21 Jan. Her modner vinter frugt paa vore kolde fielde Den Kongelige Sed slig grøde har at gielde Her fødis en Princes til Konge-husets fryd. Uldrie-Lenoræ navn betegner denne dyd Vi her som andenstæds paa been maa magten føre, For det kand klinge højt i vore venners Øre: Det ej foruden er, vi har en vakker magt: Vi mange grænser og maa have udi agt. ForFEBRARII MERCURIUS. For troskab og for dyd at æris i vor rige Skal Kongens største Raad til Greve-titul stige. De mindre trine op til god Barone-stand: Saa prydis gierne dyd i dette klippig land.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Frankerige.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Paris 7 Febr. Vor nidkier Rommer-tro saa meget ej vil rente At vi hos Paven maa den minste føje vente. sted Saa oplyst er mand dog, at Band ei nogen Slaer klare øjne ud, hvor næve ej er med. Hand bande, men hand vil, vi korse os og signe, Om ej kand findis paa vor stridighed at ligne, Da kand vel Franckerig en Patriark formaa, Saa længe dette saa i kogning hen maa staa. Ungeren.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Offen 28. Jan.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Ved store Veradin er Teckeli i leje Med nogle tusind mand og hvis hand har i eje, Hand der forskandset staar og plukker runt omkring Hvor hand paa forring kand med sine giøre sving. Stulveisenborg er mat og vil ej længe dvæle, for den for Rommer-stoel maa underdanigst kræle En fangen Aga det her fuldelig bestaar, At de mod magten ej to maaneder formaar. TydFEBRARIIMERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Tydskland. Hamborg 13 Febr. Vi ud til Altona med lange ørne lyde, At høre hvor det ud med Førstens Sag vil bryde, Om samlinger de kand i noget her formaa, Da synis at hand vil til nogen evne naa Holland.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Amsterdam 8.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Sex tusind Engelsk folk, som nogle aar og dage Os have tient til laans, vil Kongen nu behage, At kalde fra os hiem, vi strutte der imod, Gid denne Modstand kon maa blive for os god Til Fardag veed mand nok at leye bliver eje, Sligt længer Retten ej kand bringe os til veje At tage aflagt er, hver raader jo for sit Hvi skulde det da er en Konge stande frit.
Danske Mercurius, 1688-02-01
Jtalien. Rom 3. Den Franske Levardin tør bandsat ikke blive, Men som Ambassadeur besøgelser maa give, Ti det hans Konge vil, den første skeer i dag. Den Dronning Majestet af Sverig til behag. Hand til forhør endnu sig trede gang vil byde, Der paa fornemmis vil hvad Paven lader lyde, Om hand i høris maa, da agtis det dog ej, Pasqvinus midlertid til samme finder vej.
Danske Mercurius, 1688-02-02
FEBRARII.MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-02-02
ANNOM. D. LXXXVIII. FEBRARII. JJ. MERI. SEOENDUS. Zanmark.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Kiøbenhavn 15. sonarkens hastig fart skal himmelsvagten følge, J hvor hand dagis op sig lykken ei maa dølge. 3 troer hans naade-sol paa grænsen rin døJe. der frem: Hans vejis himmellis ham lyse sikker hiem Hand kommer happendis, dog finder alt i gænge troskab og i dyd, som varer vel og længe, Naar Majesteter helst et øje kaste did Sligt er saa nyttigt som naar Solen ganger hid. See hvor den gamle Lybk og Hamborg hannem ære, Saa snart de høre ham i nabolav at være. De ære ham med frygt og store vaabenbragtjo kommer ej af sindets tanke nag. Den fryg NuFEBRARII MERCURIUS. Nu seer hand Oldeslov, nu Rensborg, Kremp, og flere Nu Glykstad, ogsaa fort tilbage hiem at kere Er i den fuldeagt, ei Vinter-kny og vind Kand tvinge Beltet til at sætte for ham pind. Velkommen da igien vort Faderlandis øje, Tak store Majestet for flittighed og møje, Som vogter os i fred og giør den fodefast. Tak for hand naadigst bær sit kronis store last J mandags hørte mand Amagrer frydig stride. Paa Fastelavns Olymp, det Gaasen fik at vide: En helt af Nille-art bar Sejerkrandsen hiem: Ded krands var Helten værd og melkebytter fem Den Kat mand stødte og heel mandig udaf kynde: Til denne strid at see var tusindtallig lynde Tilstæde udaf Folck, og gik det saa oppaa Som mand den glubske Grif og Løve skulde slaa End lit paa Fastelavn fra Tydsland er at høre, Hvor een af Herrestand parti har vildet giøre, Og fik en liden kurv, for hand var muligt svag. Ti der vil evne til at giøre gode tag. Hvad skeer, den Herris Kok tog dette an at hene: Hand ladsket var af Steeg og havde Herre-evne Hand fik Paruqve paa og saae hispanisk ud. Gik saa i Herrenavn at vinde denne Brud. MandFEBRARIINERCURIUS. Mandhædret ersom klædt, maa smudderkokken sige. Hand gildede i løn den stolte lille Pige, Det bryllup drukket blev, den sag blev kant og klar. Saa seer mand Kokke og til bryllup lykke har. En døgen gik forbi til bryllupet fik ende: Saa kaltis Kokken hiem sin Herris Steeg at vende Men hand hos Damen blev. Nu ladis det til restAt giette hvilken part blev gikket allermest. Ungeren. Erla 11.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Ved store Veradin har Heusler været ude Paa Tekkelis parti, som for ham maatte lude Ved nogle hundred mand, saa stakkels TekkeliKand ej saa lykken til at staa sig meere biCaraffa henne er i Sibenborger-lande At see hvor der maa til med Kæiser-Folcket stande, Ti Førsten frygter for i ag at blive spent, Og mueligt vilde vel, at Lykkens blad var vent.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Tydskland. Lyneborg 24. Den Holster-Førstis dont har alle udi tanke, At see om der af vil forandrings erne vanke: Dog FEBRARII MERCURIUS. Dog det vitløftigt er og kommer andre ved, For resten elsker hver at blive udi fred.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Frankerige. Paris 20. Vi veed vel mange har paa disse kanter øje, For Lykken synis os i store Ting at føje, Dog er her intet nyt den Pave-dont saa staar, Og hellig adfærd har i hvad den end formaar.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Holland. Amsterdam 22. Det slipper stelden ud hvad Uven har i munde, Sligt om os Engelland vil sige nu om stunde, Vi laan til eje giør og finter forreslae, Ti end kand deris folk ej mistis vel her fra Sverig.
Danske Mercurius, 1688-02-02
Stokholm 16. Fra Riga høris vel, at kroningen har ende, Saa landets stænder om til hiemmen atter vende, Hver veed sin arve-pligt og huse maa sin eed, Skrifværdigt udaf nyt vi ellers ikke veed.
Danske Mercurius, 1688-03-01
MARIII. MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVIIII. MARIII. JR. ERO.
Danske Mercurius, 1688-03-01
PRIMUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Kiøbenhavn 1. Martii Valet her dansis om, de sig til Hove more, Mens Vinteren forbi i fulde streg og spore Bortløber Nord oppaa og skifter her qvarteer, Fordi den Vaaren mild at komme til os seer. Velkommen føde Vaar, som atter hid vil vende Naturens Sæde-Løvjeg seer dig alt i Hænde, Saae vel i Luft og Vand, saae hele Jorden til, GUD selv hand planter med og vexten give vil. Men sig mig hvor det kom, du med dit Maane-Øye Saa kiged for dig ind med vunder af det høye En døgen for du kom, og skeled tre for it Saa de der Maanen saae, blev bange meer end lit Regn MARTII MERCURIUS. 2 Regnbuens farve stod som en Triumphe bue, Der i sin fulde glands stod dobbelt til at skue, To lange straale sper der under Luften bar, Og tvende Sole-glands ved Maanens sider var: Kand Luft og jordens dunst saa i Naturen lege Og ej paa noget vist i Tide-løbet pege? Den som sit Himmel-løb er allerbest bekient Veed helst at sande-spaae hvor denne syn er vent.
Danske Mercurius, 1688-03-01
En Kammer-junker her, von Støkken, er paa veje At ønske Førstenberg Chur-Cøln udi eje, Ti denne Cardinal ved Coadjutorval Chur-Førstendommet der i tiden arve skal. Feg troer Hr. Gersdorf og til Engelland skal fare Monarkens store ver der vel at tage vare, Som extra. Envoye, til lykke i hans agt Hvorpaa vel udentvil skal ligge megen magt. Glykstad 11.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Fra Hamborg rygte er, at fremmed er for døre, Chur-Førsten udaf Sax skal did en reise giøre Og tør vel uformerkt alt være der paa stand: Hvor videre vil hen, jeg ikke sige kand TydskEr seet for Kiøbenhavns Toldbod 8 Martii om natten fra Klokken halvgaaen tre indtil imod Fire slet. MARIIMERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Tydskland. Cøln 7. Det har mand fra Chur-Cøln-Chur-Førsten er i dvale Og tvilis saare om hand meere skulle tale Ti Kiødeligt er svagt. J hvor med hannem gaar, Da ønsker jeg, at hand et ævigt rige faar.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Polen. Varskav 3. Til Grodno Rigsdag er, men rigtig ej skal være, Ti alle prippen er om deris polske ære: Saa er, hvor mange Raad i store handel gaar Hvor faa og gode er, der staten sikkerst staar. Ungeren. Eessee 25 Febr.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Her tegner alt paa ny et Hattefug vil blive De Tyrker alt igien i flokke sammendrive, Og paa Slavonen gaa, og tør os gieste med, Med al den store magt de komme kand afstæd. Og synis Tekkeli ei heller hart at sove, Hand muligt end eengang en torning torde vove: Hand byder mange op og vil fortvivlet gaa Mand haaber, at hand dog skal vingen stækket faa. Hand tør imidlertid i Sibenborgen møde At klage paa hvor nær de Keiserlige øde Alt i qvarteret op, hand Førstens fuldmagt har, Til Og ind og ud i fred hos vor Caraffa far. MARTII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Østerrige. Vien 6.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Til Trenskin kommen er den kikke Tekelinde Og sig med første her i Staden lader finde: Cardinalen Collonisk og Greve ZiakiSkal lære hendis Søn at gaa sin Leve-sti Frankerige.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Paris 4. Printz Conty hører jeg paa frieri at gange Om Damen af Bourbon i Brudeseng at fange. Hun tør vel ham saa snart i klemmen sikker faa, J hvor det end gaar til vel begge vinde maa Jtalien.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Rom. 2. Her synis nok endnu at voris gamle Pave Gesværlig komme skal med Frankerig i lave. Paa Faderlig respect hand synis end at staa. Det dog vel til forlig vil udi tiden gaa Holland.
Danske Mercurius, 1688-03-01
Amsterdam 5. End staar det saa der hen hvad Engeland vil giøre, fordi vi ei hans Folk vil lade overføre, Vi troe umuligt dog, at Freden for saa lit Skal vide vores Mars en skilling til prosit.
Danske Mercurius, 1688-03-02
MXXXXII. MERCURIUS. ANNOM. DG. LXXXVIII. MARTTI. J.R. XI. S. EONUS.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Kiøbenhavn 2 Martii. Udi sin tørre tro en Tørk er fundet tørste, hvorfor ham ledske lod den VyrtenbergerFørste.
Danske Mercurius, 1688-03-02
J Daabens rene strøm med Livsen klare Vand Hvor ved hand christnet blev og kaldis Ferdinand. Stor Cansler Alefeld, prisværdig udi Minde, J stadigt Testament har venner vildet binde, At de paa Langeland hans lig needsætte skal Udi den lange roe blant salig dødis tal Saa er hand skrinlagt der, det landis første Greve Om hvilken i hans liv al Verdens vise skreve. At hand var Hercules og Solon udi dyd hov født Hr. Alefeld, lev vel i ævig fryd At MAXXII MERCURIUS. At høre Lerke-sang oc gresset frem at skride J denne søde vaar mod Solens Sommer-sidde, Monarken ude er paa Jegersborg en stund, Oc giver Solen kyss paa straale skegget mund. Højædle Christen Skeel, geheime Raad til Hove, Har og den skele død at fælde tordet vove: En skiøn Huusholder selv, en Kongens trofast mand Hvis dyd var fyldig verd hans ædt og høje stand. Hid sendis fra Chur-Sax endeel af Tyrkisk Heste, Som nok til syne er at være af de beste: De fendis vor Monark, og nogle Tørker med, Som aldrig hafde tænkt at komme saa af stædHarthusen, Envoye ved samme Hof og flere, J Velstand udigien til hemmen seis at kere Med god forrettet sag, som Kongen gierne seer, Hvorfor hans Naade og ad hannem mildig leer.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Tydskland.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Hamborg. 24. Churføsten udaf Sax var hemmelig herinde, Men om en liden stund var atter ej at finde, Fordi hand uformerkt, maaskee ad Holland gik, At fare saa fordet er store Herrers skik ChurMARXII MERCURIUS. Cøln. Churførsten høris om at vaage op af dvale, Saa hand i denne gang vil sige sidste vale, Men kantris smuk igien, ham sundhed ønskis til, Den vi i denne Stad ham gierne unde vil.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Vien 22. Nu er alt kommen hid den gode Teckelinde, Som udi Helte dyd var meget haard at vinde: geg troer og samme dyd giør hendis naade god, Naar hun maa trine op for Kæjserlige for. Ungeren. Debrezin 16. End er fra Debrezin, at Heusler var paa veje, Paa Tekkeli igien med store strab at feje, Men hand advaret blev og gik til VaradinSaa gaar da Tekkeli tilbage alle trin, Hand viger paa fordeel, vil ogsaa mange sige, Ti hand i vente har fra Tyrkens store Rige som ender skeet, En overmaade hielp saa stor, Og om en taalig fred er haabet hans Prophet.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Polen. Lemberg 12. Den Sultan Nuradin og Tarter os bedrøve, Ved indfald i vort land de uden skaanseel røve Til hundred tusind tal de arme Siæle fik, Og saa udi behold igien tilbage gik De MARTIIMERCURIUS. De staa for Caminieck, og atter paa os true, Som de det hele land vil velte som en tue. Og voris krigs forraad de snart kand snappe hen Om dette og gaar an, hvad har vi da igien: Frankerige.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Paris 19. Nei Paven af forlig vil ganske intet vide Mon hellighed saa hart i Kirken kunde lide: En sonlig frygt den jo bor faderlige gunst, Om ei hans myndig bud vil blive ham omsunst.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Engeland. Londen. 16.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Fra Holland bydis hiem hver indfødt i vort Rige, Ti de i Stater og her hiemme kunde stige, Krigsstat dog i sær, ti den i opkompst er. Der ved sig Martis børn vil glæde een oc hver. Det Holland muligt og i andet sind kand være, i naar de vore folk i landet maa ombære, Da maa al deris lid paa Nordiske bestaa, Ti egne land ej nok for dennem kand formaa Jtalien.
Danske Mercurius, 1688-03-02
Rom. 10. Paa Paternoster-baand vi ufortøgret slide, Og os som orme om i pænitentze vride At fælde der med ned hvad Franske sætte paa De net paa deris nip vil endeligen staa.
Danske Mercurius, 1688-04-01
APRI MERCURIUS. ANNOM. DC. LXXXVIII. APRII. UJ RI MERC PRLMUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1688-04-01
Kiøbenhavn XV. April. pril forlad mig det, jeg tæller dig tilbage, Og springer i dit tal, ti Tider det behage, At tælle først i dag den femtende April. For den bør ære heist i vor Calender-stil. En frydig leve-dag for Livsens Helt og Herre, Paa hvilken hand i Sejr for Helved til lod sperre: Opstandelsen og Liv med ævig Regiment, Har HErren udi dag til Troens Siæle vent. Ja salig Fødsels dag for dette hele Rige, Hvorpaa alt Rigets Liv af mørket maatte stige Sit første leve trin til Kongerigets Stol At være udi Nord dens Livis leve-Sol. Ja end som Rettens Sol hanthæver Rettens gænge, Mod Helveds Vold i dag og kunde giennemtrænge Til Rettens Himmel-stol at herske udi dom, Saa hver en Helgen-Siæl er fredelig og from, Saa. APRILMERCURIUS. Saa seer jeg Nordens Sol at skinne over Fielde For Rettens Trone ned og Naade-straaler helde Til hver en Bye og Bøgd, hver Skibbred og hver Baad, Som mod al vold og ran behøver raad og daad. See Kongens Norske Mod til Fødsels stæd at træde. Den fødis udi Dag til Nordens heele glæde, Den avled vor Monark, og er den hannem lig, Som hand paa Naade, Dom og Ret er mægtig rig.