Berlingske Tidende, 1829-10-23
Alexandrien, den 30te August. Det er ikke længere tvivlsomt, at en Misforstaaelse finder Sted imellem Porten og Vicekongen. Sultanens Forlangende at Mehemed Ali skulde sende Tropper til Constantinopel, synes hertil at have givet den første Anledning. Vicekongen undskyldte sig med Vejennes Vanskelighed og Ægyptens beklagelige Tilstand, Der ere imidlertid ogsaa indre og vigtigere Grunde til Uenighe- og Mistillid imellem Overlehnsherren og hans Vasal. Divane, agter nemlig at foretage en Reform i Henseende til Rigsbestyrelsen, for at indskrænke Paschaernes Magt. Udførelsen af en saa dan Plan vilde sikkert først ramme Mehemmed Ali, der, formedelst sin Navnkundighed, og den Agtelse, som Europa har for hans Personlighed og Magt, frygtes meer end de øvrige. Lykkedes det, 1 at styrte ham, saa maatte hans Fald drage de øvrige Paschaer, efter sig. Selv Barbaresk Staterne, der nægtede at yde nogensomhelst Bistand, maatte da uden Tvivl dele Ægyptens Skjebne, til ene en saadan Forholdsregel mægter at formaae dem til Lydighed, Porten har stedse med avindsfuldt Blik skuet vor Paschas ophøiede Stilling. Allerede for længe siden vilde han være faldet som et Offer for hans Herskers Hevngierrighed, dersom han ikke stedse havde vidst til rette Tid at skaffe Overbringerne af Silkesnoren af Veien, blandt disse endog engang selv den, der var bestemt til hans Successor. Efter Moreas Capitulation skal et nyt Døds=Firma være bleven opsnappet i Syriens Ørkener. Portens Had er i Vidnesbyrd om dens Uretfærdighed og Utaknemmelighed, thi en alle Paschaerne har ingen ydet den saa meget Bistand, som M. bemed Ali. Ene han har under den sidste Krig baaret hele Byrde, af Krigen med Grækenland, hvorved han har udtømt sit Ska kammer, og opoffret sin Flaade; tilsidst maatte han vel vær ulydig, for at redde Levningerne af sin Hær og sin egen Søn Det sidste Firman, der fornyer den befaling, at sende 20,00 Mand under Jbrahims befaling til Constantinopel, byder tillig Paschaen at aflægge Regnskab for sine Jndtægter og Udgiften og erkjende, at han, ligesom de øvrige Paschaer, ikkun er en af Porten lønnet Agent." En saadan Tiltale er under de nu værende Omstændigheder alt for diærv. J en Familieforsamling der bestod af Paschaen, hans Søn og to af hans Svigersønner, besluttedes, paa ingen Maade at adlyde denne befaling. Man tvivler endog om, at en Pascha, ved Navn Jbrahim, som Divan har hidsendt, for at reclamere de her liggende tyrkiske Skibe, fa snart seiller bort med dem. Brudet er imidlertid endnu ikke offenligt, thi Øjeblikket er ugunstigt for Porten; den har derfor nu ikkun villet tilkjendegive Paschaen sin Utilfredshed, for at sva den Virkning, som Exemplet af hans Ulydighed kunde frembringe hos de øvrige Paschaer, paa en Tid, da de ere alt for meget stemt til at efterligne et saadant. Mehemed Alt har intet at vind ved en Krig imod Sultanen og søger at undgaae Skin af Uret; han vil derfor neppe selv begynde Fjendtlighederne. Jmidlertid er han betænkt paa det Yderste, Kysterne sættes i Forsvar stand; i Abukier og ved Arabernes Taarn, de eneste Landgangs punkter, anlægges Forter. Hæren forøges ved nye Udskrivningen til 35,000 Mand Infanterie og 3000 Mand Cavallerie, foruden Tropperne i Mekka og i Kordusan. Med Hielp af de næturlige Forsvarsmidler, som et af Ørkener omgivet Lands Beliggenhed frembyde, er disse Stridskræfter tilstrækkelige til at afværge et Angreb, dersom nemlig de arabiske Tropper vedblive at være troe; thi dette er det store Spørgsmaal. Man agter at lægge 8000 Mand ind som Garnison i et Fort hiinsiden Orkenen, paa Grændserne af Syrien og Ægypten. Fra Søesiden kunne Tyrkerne, især om Vinteren, ikkun saare vanskeligen foranstalte en Blokade. Paschaens fire store Fregatter, der alle erHurtigseilere, vilde være frygtelige for den fjendtlige Eskade, Dog ogsaa til Søes kan Frafald frygtes. Paschaen kan inte bedre gjøre end at formaae de europælske Magter til at interessere sig for hans Uafhængighed. De maae alle ønske et Land Held, der vil befrie Europa fra endeel af den Tribut, som det nu yder Amerika, ved Forøgelse af de Produkter, der nu maa hentes saa langt borte. Russernes Seire opvække her ingen Sensation; thi Ægypten er faktisk løsrevet fra det ottomanske Rige, og Fanatismen er her tillands udslukt.