Berlingske Tidende, 1779-10-11
Tirsdagen den 2den Novbr. førstkommende, bliver foretaget Skifte=Samling i afg. Christiane Sophie Hjorth og forhen afdøde Mand Peder Hansen Lynge, deres her i Byen efterladte fælleds Stervboe; hvortil Arvingerne samtlig vilde behage at møde, baade for at fremlægge deres i Hænde havende eller inder samme Tid erhvervende Arve=Rettigheders Beviser, som og for at erfare Boets Tilstand, samt derefter at give deres Beslutning om et og andet Boet magtpaaliggende; til samme Tid indkalde og, om nogle uden Byes mod Formodning skulde gives, Stervboets Creditorer, at indgive deres lovmæssige Fordringer, da enhver skal vederfares hvad Lov og Ret medfører. Wordingborg, den 29de Septbr. 1779. Skifte=Forvalter. Beck. Skulde der være flere Arvinger efter afdøde Pige Cisse Hemmings Datter paa Petersgaards Gods i Wordingborg Amt, Kaklehauge Sogn og Bye, end allerede anmelt er, bliver de herved de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender 3de gange indkaldet, at møde eller møde lade her paa Petersgaards Skriverstue 6te og 12te Uges Dagen fra Dato at regne, saa vel som om nogen til denne Stervboe er skyldig eller og have noget at fordre, indkaldes de til samme Tid og Sted, at møde, da enhver skal vederfare den Ret, som dennem kan tilkomme og Loven befaler. Peters gaard, den 22de Septbr. 1779. Haagerup. i diskelige i min Gaard, saa vel i min Fra som Tilstedeværelse 11 indløbne mislige Uordener, foranlediger mig til offentlig at bekiendtgjøre, at ingen herefter, som aldrig tilforn af mig er tilladt, betroet nogen, enten af mine Contoir-Betiente, eller andre af mine Tieneste Tvende, endog det allermindste paa mi Navn, uden min egenhændige Underskrift og Qvittering ; ligesom jeg og nødes til formedelst visse indløbne, maaskee egennyttige Forespørgseler, fra dem jeg mindst burde vente det, at tilkiendegive, at hvo som haver noget hos mig at fordre, enten efter Obligation, Caution eller andet Beviis, hvorfor de af and kunne, eller er bleven krævet, vilde melde sig hos mig selv, de jeg betaler paa Forlangende promte enhver, uden at tillade min enten Fiender eller Velyndere, at betale, endog den allermindste Skilling for mig. Kiöbenhavn, den 17de Septbr. 1779. N. Flindorph. H. Hr. Christian Gierlevs Avertissement saa vel i Adresse=Con Cl toirets Efterretninger No. 157, som de Berlingske Tidende, under No. 77. erfarer jeg med Fornøyelse, at han haver opdage og veed en Person, som paa Anmodning at andre paatager sig at slaae Folk ihiel, naar han ey derfra bliver hindret; Og da jeden 4de Man sidstafvigte voldelig er bleven overfalden paa Gaden til at Hiem, og saaledes tilreedt, at om ey en medlidende Menneske Ven havde reddet mig, havde jeg vist fat Livet til; men de formedelst og ved Hr. Procurator Flindorphs mig visende Godda dighed saadel med Understøtning, saa længe jeg maatte lige under Badskiær Haand, som endog ved at besørge og betale en Feldtskiærer, som gik til mig, kom jeg mig endelig saa vidt, at le nu kan gaae ud, men maa, saa længe jeg lever, bære Tegn af slig voldsom Medtart. Jeg giør mig altsaa det visse Haab, at Hr. Gierlev bekiendtgiør og ey lægger Dølgsmaal paa denne Person, paa det jeg saavel som andre herefter kan være sikker, da det ikke er at formode, at der just findes mange saa umenneskelige, at paatage sig saadan Commission. Hvor liden Formue jeg en haver, lover jeg dog en Douceur af 20 Rdlr. til den som beviislig kan opgive mig Gierningsmanden, uagtet jeg haver temmelige Formodninger. Hans Wüngreen, boende i No. 69 paa Hiørnet af Lille Kongensgade og Jntegade. Toruden adskillige følelige Efterstræbelser, som jeg i lang Tid i og den Dag i Dag er hiemsøges med, som jeg dog haaber til Vedkommendes Beskiemmelse at gaae i Møde, haver jeg og maattet friste den Skiæbne, at være i Aaret 1776 eftersadt at en Person, som ventelig udsadt, søgte enten at lemlæste mig, eller maaskee skille mig ved Livet: Jeg lod vel herover holde et Politie Forhør, i Tanke, at faae den eller de nedrige Personer opdage de, som kunde have været første Aarsag til saadant umenneskelig Foretagende, men da intet deraf udkom til lovlig Oplysning nænte jeg ikke, at paastaae Straf over den Person, som jeg rimeligviis maatte siutte, var forført til dette Foretagende, dog lo jeg Sagen i Tilfælde, at noget deslige videre imod mig skulde forsøges, staae ham, som mistænkt aaben. Jeg haver Gud være lovet og for slige mordiske Anlæg, men som meldt ey for underfundige og lumske, været nogenledes frietagen, indtil for nogle faa Dage siden, da der ved min Lort er opserveret 2de Personer, den ene klædt efter Anseende som Soldat, og den anden i Matros Dragt, staaende om Aftenen som paa Post, hvilke ved mine Folkes Ind= og Udgang talede et særdeles Sprog; dette satte billig min Kone og mig i Frygt, hvorfore der og er bleven foranstaltet til vores fælleds Sikkerhed, en Løgte hengt i Porten, som tiener Vedkommende til Efterretning, foruden at jeg haver føyet at muelig Anstalt for at passe dem op. Dette alt haver jeg funden fornødent at bekiendtgiøre, i Anledning af Brygger Hr. Christian Gierlans Avertissements i nestforrige, saavel Berlings som Adresse-Aviserne, hvoraf erfares, at han haver opdaget en Person, som paatager sig, naar han kan komme afstæd dermed, at staae Folk ihiel, haabende, at han til min og Kones Sikkerhed, da vil og i visse Maader kan regnes iblandt hans Paarørende, er eller Slig paa dette Umenneske, forinden Anføreren for dette Matterie Partie beviislig bliver til heele Familiens Sikkerhed opdanet, og i saa Fald skal jeg med Fornøyelse betale saadan redelig Angiver en Douceur af et hundrede Rigsdaler. A. Flindorph. boende i min endnu tilhørende Gaard i Vimmelskaftet Nr. 162.