Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-03-13
(Forlangt Jndrykkelse. Nr. Jeg har nu 15 Aar holdt Fyens Stifts-Tidende, fordi jeg anseer den for den bedst redigerede Provindsial-Avis, navnligen hvad det Politiske angaaer, hvorvel jeg i dette Tidsrum og længe i Forveien oftere har havt Grund til at føle mig indigneret over den lave og uværdige Maade, hvorpaa den omtaler Efterretninger, som angaae det christelige Liv og sammes Udbredelse i vort kjære Fædreland. Stundom har den f. Ex. diverteret Publicum med alleslags Ammestuefortællinger om hvorledes det skal gaae til i de gudelige Forsamlinger, samt hadefulde Beskyldninger imod de Troende paa Mors, hvilke den har uddraget af den berygtede Avis, som udgives i Thisted, ja den har end ikke undseet sig ved, offentlig at fremstille i et tvetydigt Lys Provsten paa bemeldte Øe, en af Landets dygtigste og værdigste Embedsmænd, alene fordi han efter Pligt Undertegnede har for Curiositetens Skyld ikke taget i Betænkning at opfylde Hr. Sognepræst Mans Forlangende med Hensyn til dette Brevs Jndrykkelse, men maa dog bemærke, at det, efter hans Mening, havde været mere passende, om Hr. M. havde henvendt sig til selve Kilderne, til hvilke hans Klagemaal egentlig sigter, nemlig den berygtede Thisted Avis og den i Upaalidelighed lige Aarhuus Avis, hvilke Blade han for Fremtiden maa anbefale til Hr. Sognepræstens Besøg, saasom han i sit eget Huus ikke har passende Plads at modtage Hs. Velærværdighed i. Carl Bagger. og Samvittighed røgter sin Gjerning, uden Hensyn til Verdens Roes og bifald, og som en trofast Siælehyrde leder det christelige Liv, der tildeels ved hans kraftige Prædiken er bleven opvakt i hiin Egn, og til hvis Anbefaling det kan tiene, at Verden, i sin frugtesløse Bestræbelse for at undertrykke det, nødes til at tage sin Tilflugt til saa forgiftede Vaaben, som dem Thisted-Avisen m. fl. har benyttet. Ligeledes har Fyens Avis jævnligen meddeelt Efterretninger af Nordisk Kirketidende, snart om gudelige Forsamlinger, snart om Ritual Sagen, snart om kirkeligeliterære Frembringelser, men altid paa en høist uforsvarlig, samvittighedsles Maade, i det Red har udrevet enkelte af de meest picante Sætninger af den naturlige Forbindelse, hvori de staae, for at Christendommens hellige Sag kunde faae et saa ugunstigt Udseende som muligt, og derved Mistillid og Mistanke opvækkes hos de Lettroende mod de alvorlige Lutheraner i Danmark, hvilke efter det gamle bekjendte Kunstgreb fremstilles og betragtes som en Sect eller et Parti, skiøndt de baade i Ord og Gierning bekiende sig til den Tro og Lære, som skal ansees for den herskende i Landet og som Statskirken vedkiender sig, den evangelisk lutherske nemlig, efter Kongeloven og den Augsburgske Confession. - Flere Gange har jeg havt Lyst til at gribe Pennen, for at modarbeide en saadan foragtelig Stræben og gjendrive slige ugrundede Beskyldninger imod mine elskede Troesbrødre fjern og nær, men da jeg helst ønsker at virke i Stilhed og at leve i Fred og Ro, saavidt det staaer til mig, har jeg hidtil holdt mig tilbage, ved Tanken om, at jeg derved lidet eller intet vilde gavne den gode Sag. Men i No. 45 findes atter et Stykke, taget af Aarhuus Avisen (der i Upaalidelighed ligner den ovennævnte Tidende), hvilket er saa uforskammet og røber et saa hadefuldt Sind hos den anonyme Skumler, at Blodet kogte i mine Aarer ved at læse det, og jeg sagde til mig selv; nei, det er for galt, hertil kan og maa du ikke tie, her byder den christelige Broder-Kjærlighed dig at tale."¬