Københavns Adresseavis, 1767-09-16
Opfindelse. Den første Begyndelse med Bogtrykker=Kunsten var, at man indgravede Bogstaverne i Træe=Tavler, ligesom Steenhuggerne udhugge Bogstaver i Steen eller Kobberstikkere indgrave i Kobber=Tavier, da Hullerne bleve opfyldte med en sort Farve, der allene blev tillavet af Kønrøg og Vand. Og paa den Maade ere Coster Tabulæ, Speculum humanæ salvationis, Ars memorandi per siguras evangelistarum, Ars moriendi og en Chiromantisk Bog trykkede, og blev der kun trykket paa den ene Side, og siden tvende Blade sammenklistrede. Derefter paafandt man at skiære ophøyede Bogstaver i Tavlerne, men som man kunde ikke bruge disse Tavler til andre Bøger, og det var altsaa besværligt og tilligemed kostbart at skiære nye Tavler til hver Bog saa ophittede man at skiære enkelte Bogstaver af Træe, hvilke man kunde sette sammen, og tage fra hverandre, naar man vilde; Som dette Arbeyde og var af stor Besværlighed, saa søgte man at kunne giøre det lettere. Til den Ende støbte man Tin=Bogstaver, hvilke bleve støbte i uformelige Former, og siden efter forbedrede med en Kniv; Som dette baade kostede megen Umag, og disse Bogstaver bleve snart opslidte, saa forfærdigede man Bogstaver af adskillige Metaller, og støbte dem i bedre og beqvemmere Former. Og som den forommeldte Vand=Farve løb ud paa det trykkede Papiir, naar det blev vaadt, opfandt man den nu brugelige Bogtrykker=Farve, der bestaaer af adskillige Oliefagtige Materier, og sidder fast paa Papiiret, naar den først bliver tør. Hidindtil havde det endda været et overmaade møysommeligt Arbeyde, da man, naar man skulde trykke en Bog, maatte med Hænderne trykke paa Papiiret, der var lagt paa Bogstaverne, at de kunde alle blive kiendelige og saaledes maatte man anvende en lang Tid paa en Bogs Trykning; Herudover udfandt man en Maade at kunne fordentligen sette Bogstaverne sammen, og gjorde beqvemme Presser til at kunne bedre trykke end tilforn med de blotte Hænder, Men da de første Bogstaver ikke vare af lige Størrelse, ikke heller stode i lige Linie; Saa har Aldus Manutius i Venedig indført lige formelige Latinske Bogstaver, hvorudi han strax blev efterfulgt af Johanne Frobenio i Schweitz. Saa besværligt var det med Bogtrykkeriet i Begyndelsen, indtil det siden efter Haanden er kommen til den Fuldkommenhed, det nu er udi Det var længe, at den Kunst kom ikke uden for Muurene i Mayntz, men da den Tvistighed Aar 1455. opkom imellem J. Guttenberg og J. Faust angaaende Forlags=Omkostninger, saa blev denne Kunst bekiendt paa andre Stæder, og efter Haanden udbredede sig over hele Europa. Angsburg var det første Sted, hvor man fik Bogtrykkerie, og den første Bogtrykkers Navn var Joh. Bemler eller Beumeler, fra hvis Bogtrykkerie man har en Latinsk Bibel 1466, og en Tydsk 1467. Hidindtil havde man kun havt et Slags Bogstaver, nemlig de Latinske, men man begyndte da og efter Haanden at støbe Bogstaver af fremmed Sprog, og blev Begyndelsen, gjort med Grædske og Hebraiske Bogstaver. Og blev den første Hebraiske Bibel trykt til Brescia i en liden Octav 1490, under den Titel: Urolig Hebraica per-Gersonem den Mose Soncinatem, hvilken er overmaade var, og det er den, af hvilken den Sal. Lutherus betiente sig, da han oversatte det gamle Testammente paa Tydsk.