JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Et nyt Embede her i Staden. Jdelig har man hos os Exempler paa, at fremmede Rejsende her blive ugudeligen optrukne af Verter, Opvartere, Vexellerere og andre. Dette er rigtig nok ogsaa Tilfældet i andre store Stæder. Og skede det, som nok ikke er troligt, oftere her, saa kunde det nok være en Følge af de Fremmedes Ukyndighed i Sproget. Men meget var det dog saavel for Nationsens Hæders Skyld, som for Stadens Moralitet at ønske, at sligt gandske kunde forebygges. Vel er dette vanskeligere end man i Førstningen troer; thi endskjøndt et aarvaagent og nidkjært Politi ogsaa her vil være af de mest velgjørende Virkninger, saa ere dog dets Medlemmer sjælden de fremmede Sprog mægtige, en Kundskab som man ikke heller kan fordre hes dem, men som dog for at gavne den Fremmede er nødvendig. Jeg troer at Magistraten, som slig Optrækkelse dog vist maae gaae til Hjerte, kunde heraf tage Anledning til at foreslaae og faae bevilget et nyt Embed, et Translatørskab eller Mæglerskab til Tjeneste for Fremmede. En ifølge heraf ansat Tolk, Mægler, Translatør eller Vejviser, skulde forstaae de øvrige europæiske Sprog, skaffe de Fremmede Logi, Lejetjener, Hyrekudsk o. s. v., besørge Mynter vexlede for dem og i alting give dem de bedste Raad, imod en fastsat billig Betaling. Og troer jeg sikkert, at en Mand paa denne Maade kunde leve anstændigen af at gavne de Rejsende.
Politivennen, 1806-01-01
Anmodning til nogle Husejere i Brostrædet i Helsingør. J ingen Gade i Helsingør er saa megen Færsel som i dette smalle Stræde, hvor man i Regnvejr udsættes for at overskylles af Vand fra trende Tage, der ikke ere forsynede med Render. De gode Husejere som der boe, anmodes derfor, at anlægge Tagrender, hvorved de meget vilde forbinde sig Publikum og fortjene dets Tak.
Politivennen, 1806-01-01
Bøn til Magistraten i Helsingør. Naar ny Taxt sættes enten for Bager eller Slagterlauget her, bedes at saadan Taxt maatte i Avisen offentliggjøres ligesom skeer i København, at de desto snarere maatte komme til Publikums Kundskab.
Politivennen, 1806-01-01
En meget slem Hund paa Landkadetakademiet. En hvid Pudel, som ofte mødes paa Trapper og Gange i Landkadetakademiet, og som man troer tilhører en der boende Offiser, er formodentlig uden dennes Vidende saaledes forvænnet til Glubskhed, at den angriber fremmede Personer, som have Ærende i Huset; J Mandags 8 Dage sled den en Mands Kjolskjød reent itu. Man forlader sig paa, at den enten dræbes eller bindes.
Politivennen, 1806-01-01
Markeds Underlighed. Man tør vel kalde det en Underlighed! at et Marked ansættes paa een Dag for 2de Købstæder i een Provins, ikke mange Miles Afstand fra hinanden. Det er skeet i Aar for Roeskilde og Helsingør, paa en og samme 2de Oktbr. Hiint vil ikke lide ved dette, men dette ved hiint, af mere end en Aarsag. Jmidlertid vil man ønske, at saadant for de kommende Aar vil forebygges af den eller dem, som regulere de aarlige i Almenakken ansatte og indførte Markeder.
Politivennen, 1806-01-01
Endnu engang et Ønske for Halmtorvet. Adskillige Gange er der og i Sandhed med megen Føje i dette Blad anket paa, at Halmtorvet, et af Stadens Axeltorve, er saaledes belemret med Broelægningsog Steenhugger-Steene, at disse næsten optage det Halve af Torvets Plads, hvorved det ikke allene forfeiler sin egentlige Bestemmelse, men endog vorder farligt for dem, der skulle passere det, og retteligere kunde kaldes Stentorvet. De ved Tilhugningen afspringende Stene, kunne sikkerlig, fornemmelig paa Torvedage, da Torvet er fuldt af Bøndervogne, afstedkamme Ulykke, naar f. Ex. Stene afspringe paa Hestene, og derved gjøre dem løbske; men ogsaa Mennesker kunne daglig der ved Forbigaaen vorde Udsatte, at beskadiges paa Øjne, Been o. s. v., da man har Exempler paa at Stenstumper endog ere sprungne en saa lang Afstand, at de have ituslaaet Vinduesruder i de paa Torvet liggende Huse. Filosofgangen der burde være en Helligdom for Stadens Jndbyggere som en Spadseregang, er nu ligeledes ikke blevet forskaanet for denne Stenhugning; allerede i en rum Tid har denne Uskik vedvaret; ja der har været Dage da Anmælderen heraf, som boer i Nærheden, har seet ikke færre end fire Stenbuggere, der tilhuggede Afvisere o. desl., og som stode omtrent en Favn inde i Gangen selv. Om man aldeles ikke vilde tale om hvor stygt dette seer ud, og hvor farligt det er for Forbigaaende, og derfor burde ændres, saa haaber man dog, at Vedkommende, da Gangen henhører til Stadens Volde, og da det endog er utilladt at hænge Vask imellem Træerne der, at de ej skulde beskadiges, demmer denne Uorden, da sligt Væsen er meget mere skadeligt saavel for de nylig satte som for de gamle Træer. Det var ligeledes ønskeligt, at hele Stenbugningen paa Torvet ophørte, og at der til den blev anvist en bekvemmere Plads, der sikrede saavel Gaaende som Kørende, ej at vorde beskadigede om Dagen, som før sagt ved de afspringende Stene, og i mørke Aftener og Nætter ved Stendyngerne; de første for at falde, og de sidste for at vælte.
Politivennen, 1806-01-01
Et Par gamle Forordninger som man ønskede paa ny indskærpede. (Efter Jndsendt.) Ved Forordningen af 1 Maj 1683 er det fastsadt at enkelt Brænde som sælges i Favnemaal, skal være 1 Alen langt. Ligesaa er det ved Forordningen af 21 April 1752 bestemt, at ingen Murstene fra Teglværkerne i de kongelige Riger og Lande maa indføres til København, med mindre de befindes det ene Slags efter Slotsbygningsmodel 93 Tommer langt, 4 1/2 bredt og 13 tykt, og det andet Slags efter Flensborg smaae Murstene, 83 Tommer langt, 4 1/2 bredt og 1 1/2 tykt. Det er bekjendt at hverken Brændet, især fra Jylland, ikke heller flensborger Mursten længere holde dette fastsatte Maal, og at det Brænde og de Sten, som holde Maalet, ofte blandes med dem, som ikke bolde Maalet. Dette er altsaa et aabenbart Bedrageri; men saavel det som og Blanding af raae halvbrændte slette Sten mellem de helbrændte kan vanskelig forebygges, med mindre det paalagdes Toldbetjenterne, enten ved Afladerstedet eller ved Lossestedet, paalægges at have Jndseende med, at disse Forordninger efterleves tilbørligen.
Politivennen, 1806-01-01
Tanker om Rosenborg Exerserplads. Det var Københavnernes Forsamling paa den skjønne Rosenborg Exerserplads, der har givet Anledning til disse Tanker. Pladsen er saa rummelig, at man saae 6 til 7000 Mennesker forsamlede der, uden at opfylde uden en liden Del deraf. Den overgaaer ved denne Rummelighed alle vore Pladser meget, selv Hallandsaas og Slotspladsen. Den er tillige saa skjønt jævn; den kan ved Frugthavens Sløjfning endnu udvides betydeligen. Alle disse Egenskaber gjøre det ønskeligt, at den til Statshøjtideligheder maatte anvendes, istedet for nogen anden offentlig Plads. For ret at vorde skikket hertil, uden derfor at tabe sin Brugelighed som Exerserplads, og tillige for at gjøre den til en Prydelse for Staden, kunde følgende være at foreslaae, 1) at Frugthaven fleffedes og Pladsen saaledes forlængedes lige ind til Slottet selv. Herved fik Slottet Glands af den store aabne Plads, og Pladsen ligeledes Forskjønnelse af Slottet, der ligesom flyttedes ud paa den. 2) At en Bygningslænge, i Højde og Længde svarende til Gardekasernen, opførtes paa den Side til Rosenborg Have, og 3) at ligeledes en Lænde indsluttede Pladsen fra Gottersgade-Siden. Midt paa denne, og lige for Slottet, vilde en anseelig Gitterport, der altid tillod de paa Gaden Gaaende at skue ind over Pladsen til Slottet, herligen pryde. Ved en saadan Jndretning og Ombygning af Pladsen blev det muligt, allene i Vinduerne at have Plads til et Par Tusinde Tilskuere. Gav man disse Bygningslænger en heel omløbende Altan vilde derpaa endnu, især om dennes Gulv gaves en indhældende Skraghed, et dobbelt eller tredobbelt Antal Tilskuere finde god Plads. Ved saamange Lejligheder, hvor noge: skeer til offentlig Skue, er det nu næsten altid Tilfældet, at Tilskuerne eller med andre Ord Folket, ved sin uordentlige Tilstimlen og Trængen skader Skuen, komme selv til Meen, og bagefter langtfra ikke allesammen komme til at beskue bekvemmeligen det som de ønskede. Ved det her Foreslagne blev alt saadant paa det fuldkommenste forebygget.
Politivennen, 1806-01-01
Nogle Københavns Mangler. En Stads Mangler kunne betragtes som en Gæld, der bør og skal afbetales, hvis man ikke ellers tilsidst, uden at blive Gælden løs, vil synke under Renternes Betaling. Som en god Husholder optegner til sin Efterretning hvad han har at udbetale, vil det ikke skade, men tjene som en alvorlig Paaminder, at optegne sig de Mangler vor Stad har, og som en med alle og alle med en bør lade sig være magtpaaliggende at arbejde den ud af. Vel kan man ikke, for at følge Lignelsen, vedtegne hvad Dag den eller hin Gældspost skal udslettes; der kan indløbe saa mange Ting, som gjøre Hindring der, hvor Hovedvirkningen skulde komme fra. Men skade kan det dog ej, og gavne maae det immer, at Tanken idelig henvendes derpaa. København mangler: 1) Et godt og velindrettet Fisketorv, hvor, i Skygge for Sol og i Læ for Uvejr, Fisken falbydes saa levende som muligt, og, hvis den er død, dog saalidet fordærvet som muligt; med eet Ord et Fisketorv, som det saa mange andre Steder haves, rummeligt og renligt, og bedækket, tjenligt for Varerne, for Køberne og for Sælgerne. 2) Et almindeligt Slagterhus for alle Byens Slagtere. Disse maatte nemlig aldeles ikke slagte inden Voldene, og heller ikke uden for dem, uden i dette Hus. Det kunde neppe staae nogetsteds bekvemmere end paa Vesterbro, paa den Side mod Kallebostrand. Ved et saadant Huses Jndretning blev meget Politiopsyn med denne Næringsvej muligt, som nu ikke kan anvendes, da der kan slagtes i hver en Krog. 3) En bedre Jndretning med Vandhusskarnets Bortførelse; og kunde dertil vel neppe tænkes bedre Jndretning, end den af Herr Anditør Sonnin i en liden Pjese foreslagne Jndretning med Tønder. Den nærværende har ikke andre Fejl, end disse, at den er bekostelig, ækel, stinkende, og højst urenlig og usund. 4) En offentlig Have eller en offentlig Spadseregang for Kristianshavn. 5) Et Vandverk, der, ved Heste Vind, eller Damp, drev Drikkevandet tillige Slukkevandet) op i saadan Højde, at man i Vaaningerne derfra kunde forsynes med Vand selv i de øverste Etasjer. 6) Bedre indvendig Samfærsel, dels a) ved flere og bedre Broer, da de vi have, som tit nok er skrevet, ere utilstrækkelige i Antal og Størrelse, og, næsten uden Undtagelse, usle og vansirende. (Fortsættes.)
Politivennen, 1806-01-01
Om Bommen ved Amagerport. Man veed det skrækkelige Uhæld, som for halvandet Aar siden rammede Præsten i Hollænderbyen, derved at denne Bom hverken var oppe eller nede, saa at Hestene løb under. Nylig er atter et Menneske bleven betydelig forslaaet paa denne samme Bom, af samme Aarsag. Man ønsker derfor, at denne Bom herefter maa, naar den skal være nede, være det belt, og i modsat Fald være helt oppe.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Den ny Ejer af Avlsgaarden i Landemærket har, ved at opsige de gamle Beboere af Gaarden og ved at fæste honette Familier i deres Sted, gjort Ende paa den Hurlumhej, som fra Tid til Tid foraarsagedes, endog til Skade for det i Gaarden værende holstenske dramatiske Sel9) Gadenavne fattes endnu paa Hjørnet af de paa runde Kirkegaard opbygte Kramboder.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) J Korset af Sgualdergaarden og Hummergaden er der kun eet af de fire Hjørnehuse, som har Gadernes Navne paaskrevne. 2) Den overmaade farlige Afviser som staaer i St. Jørgensgade uden for Barberens Hiørne ønskede man at maatte nyde samme Skæbne, som den, der blev bortskaffet fra Viingaardsstræde. 3) J store Larsbjørnstræde staaer en Vogn stedse paa Fortoget ved Tobaksfabrikørens, hvor desuden en stor Banke af Steen og Jord udmærker sig. 4) J lille Grønnegade er der ingen Forbedring skeet med de forunderlige Vognes Borttagelse, som tilsorn i disse Blade har været ønsket, dog maae man tilstaae at Vedkommende, for at advare de Passerende har lagt nogle af de store Strømtønder ved Siden, som om Sommeren advare Skibene for de farlige Grunde. 5) I den lille Gade fra Dyrkøb til Nørregade har en gammel Baad længe havt sit Leje.
Politivennen, 1806-01-01
Et Vink til dem, som lade bytte store Bankosedler. (Efter Jndsendt.) For at forekomme at tilsætte 4 Rd. paa 100 Rd. maa man indskærpe fine Folk, at de nøjagtig see dem for naar Femrigsdalerssedler sammenlægges, at da ikke en Eenrigsdalersseddel snildelig lægges over en Femrigsdalersseddel, som nylig er passeret, da den ene Mand har ladet bytte hos den anden; naar nu denne paastaaer at have givet rigtige Penge, maa jo Budet være en Bedrager eller Tyv.
Politivennen, 1806-01-01
Om færøeske Kuls Nedbringelse til København. Det har nylig været omspurgt i Trykken, hvorfor der ikke kommer flere Kul fra Færø? Jndsenderen troer, meget godt at kunne besvare dette. Da i de sidste Aar Fragterne have været særdeles høje, og Folkehyre ligesaa, da vil det ikke kunne godt betale sig, naar Skibe skulle fragtes til Fære fra Kbhvn med Baglast. Fik derimod Færgerne Frihandel med egne Skibe, hvilket aldrig kan paatvivles jo at ville forundes dem, naar de dertil findes skikkede, da ville Kullene kunne bringes bestandig fra Færgerne til Kbhvn, med egne færseske Skive, og disse da medtage tilbage de for Landet nødvendige Vare. Den driftige Kaptejn Nolsees Bestræbelser for at skaffe Færgerne, hans Fædreland, hvad de i lang Tid havde savnet Skibe og Sefolk, torde være den sikre Forberedelse til Færvernes mulige Frihandel med egne Skibe for Fremtiden. Man kan ikke heller andet, end heri vente al mulig Bistand af Handelens Foresatte; og sikkert vil det af dem, som af enhver, tilstaaes, at dersom Færgerne selv faae Skibe og Sefolk, vil dette være et stort Middel til disse saa dybt sunkne Landes Opkomst.
Politivennen, 1806-01-01
Et Ønske, Færøerne angaaende. Mænd, som kjende nøje disse smaae til den danske Stat henhørende Øer, have lagt Mærke til to Mangler (Meningen er ikke, at der ej skulde være flere) hvis Følger ere af ikke liden skadelig Jndflydelse paa det Hele, eller binderlige i Landets indvortes Opkomst. Den første af disse Mangler er den, at der er ingen Lejlighed for den som har samlet For nue, til der at gjøre den frugtbringende. Da Handel nikke er fri, kan den Formuende ikke deri hensætte sin Kapital. Fabrikker kunne ikke ventes i saadant et Land, der staaer saa langt tilbage, endskjøndt det dog vel ikke kan ansees umuligt, der at skabe en fordelagtig Klædefabrikation. At faae sine Penge gjort frugtbringende i Skibe eller Skibsparter, som andetsteds, er heller ikke at tænke paa, thi skjøndt det vel er enhver tilladt, at have Skibe, det vil sige, skjøndt der aldrig er tænkt paa at forbydden indfødte Færøbo at eje Skibe, vil dog en liden Eftertanke lettelig give, at Forbud paa fri Handel, eller paa Handel med egne Skibe, ikke kan opmuntre til at anskaffe sig Skibe, siden man ikke engang deraf kunde have den naturligste Følge, sin egen Forsynelse med de nødvendigste og nyttigst Varer. Den anden Mangel er en natuelig Følge af den første, denne nemlig, at da der ikke for den, der ejer Penge, er nogen anden Lejlighed til at gjøre dem frugtbringende, end at kaste dem bort, som det der kaldes, i Jordegods, bringer dette Jordejendommene til at stige i en uforholdsmæssig Grad. Den højeste Frugtbringelse, det ved Jordegods paa Færgerne er mulig at bevirke, er paa 1 1/2 til 2 Prosent, det vil sige, Jorderne betales med een Gang mere, end de ere virkelig værd, saa at en Mark Jord, der koster 400 Rdlr., egentlig kun er værd 200 Rdlr. Til heri at give Afhielp kan foruden Frihandel, der immer bliver højligen at tilraade for Landet, ønskes dette saa fraliggende Land en Bankes Oprettelse. Medens en saadan Foranstaltning vilde usigeligen hielpe fremad paa Handel og alslags Vindskibeligbed, vilde som en naturlig Følge, de Formuende ved en Banke kunne bruge deres Penge til Nytte for Staten og tillige til langt større Fordel, end nuomstunder.
Politivennen, 1806-01-01
Uordener. 1) J Pilestræde er, imellem Døren paa det høje Hjørnehus til Kronprindsens Gade og det dertil stødende Nabohuses Dør, opsat et Jerngitter med Pigge, der virkelig fortjener strax igjen at borttages, eller i det mindste Piggene at tages deraf. Allerede have flere end een faaet gode Klæder iturevne paa denne hæsselige Jndretning, og muligt vil den afstedkomme endnu større Skade. Det er højst forunderligt, at en Husejer kan være uvidende om, hvor meget der af Tode og mange flere har været skrevet derimod, og endnu forunderlige, at der behøves at skrives en Tøddel om et Uvæsen, som den sunde Menneskesands maatte være nok til at fordømme. 2) Det Thottske skjønne Pale har den hæsselige Uorden, at der istedet for Gadenavn til Torvet blot er at see en fortmalet Firkant, der vel for har tjent til Grund for Torvets Navn, men nu for al Verden seer ud som et saa kaldet fort Bret, til at sætte Forbryderes Navne paa. 3) Huset paa Hallandsaas, tæt op til det Thottske Palæ, har intet Husnummer paamalet. 4) Huset No. 166 paa Hallandsaas, tilhørende den engelske Skom ger, har hverken Hammer eller Ringetej. Samme Fejl findes ved Hjørnebygningen af Skvaldergaarden og Laxegaden, hvor der er Viinhandel i Kælderen. Denne Mangel har tit forgæves været paaanket. Man haaber, at Husejern dog engang vorder opmærksom derpaa. At anskaffe en saadan Ting paa sin Bygning er en ligefrem Pligt mod Beboerne. Det er Pligt mod det Offentlige i Jldebrandstilfælde. Det er endelig Pligt mod Ejeren selv, der gjerne kan indebrænde, førend man uden fra faaer stødt Deren itu. 6) Den gule Hjørnebygning af store Kongensgade og Hoppenslænge har endnu ikke, foregaaende Paaanke uagtet, erholdet Gadenavn paamalet. 7) Det Stykke Gade imellem store Kongensgade og Borgergade, der paa det ene Hjørne til store Kongensgade har det Navn Hoppens Længe, og paa Hjørnet lige over for intet Navn, har paa det ene Hjørne til Borgergade ligeledes Navnet Hoppens Længe, paa det andet staaer derimod Hindegaden. 8) Paa det ene Fortog i denne tvenævnede Gade ligger en mægtig Dynge Ler og Jord, som gjør Fortoget urø deligt. 9) Paa det gule Hjørne af Adelgaden og Sortekristianskrog er endnu intet Gadenavn.
Politivennen, 1806-01-01
Om en Post imellem børnholm og København. At en saadan Postindretning, der nu aldeles ikke haves, var højst ønskelig, saavel for Staten selv, som for Øen i Særdelesbed, kan ikke nægtes. Selv kongelige Befalinger og Embedsindberetningers gjensidige Afleverelse paa rette Sted beroer nu paa en Skippers Nøjagtighed, og der er indløbet uhyre Uefterretligheder og Forsinkelser. Det er ikke at omtvivle, at det Kollegium, der saa meget har udvidet og saa ivrigen stedse bedre ordner sin Virkekreds, ogsaa vil bevirke denne Mangels Afhielp. Vi have Postin retning for Ost- og Vestindien, vi ville ogsaa faae for børnholm. Over Sverrig bør børnholmerposten dog aldrig gaae. Tryghed i ethvert Tilfælde er første Krav. Det synes ej heller, at København blev det rette Affartssted paa Sjælland. Strømme, Grunde med mere tale derimod. Stevns ligger lige vester for børnholm. Paa dette er to Havne for Fiskere, den ene norden for, Kridtlinten nær Gjorslev, og en syden for, ved Landsbyen Lund. Med nogen Udbedring kunde de havne Søllingske Bade, der vilde bedst bruges til denne Postfart. Som Vinden var, maatte Postskibet fra børnholm anløbe den nordre eller den sydre Havn. Afstanden fra disse er ikke to Mile. Og Store Heddinge ligger omtrent midtvejs.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal. Om det er tilladt, at lade Heste gaae paa Fattiges Kirkegaard uden for Nørreport. At det skeer, kan bevises af det Efterladte?
Politivennen, 1806-01-01
Et Spørgsmaal i Permadsensgang. J Permadsensgang i Huset No. 26, baver Verten indlejet Beboere under det aabne Tag, paa et Værelse, hvor hverken er Køkken eller Kakelovn. Om Aftenen kan man see, at der er lyst hos disse Folk. Man spørger dem, som herpaa kunne give Svar, om ej herved maaske er Farlighed?
Politivennen, 1806-01-01
Anke over Stankmageri. (Efter Jndsendt.) J mange Aar har en afskyelig Stank, som foraarsages af at de paa Skidentorvet og Rosengaarden boende Feldtberedere og Fiskeblødere udskyllet raadent Vand i Rendestenen, inkommoderet Nabolaget, saavelsom Kultorvets og Købmagergades Beboere, da denne næsten utaalelige Stank fra Rendestenen indtrænger i Husene og aldeles bedærver Luften i Værelserne; hidtil har dette været upaatalt, da til bemeldte stilkende Vands Udskyllelse blot var valgt en eller anden bestemt Tid paa visse Dage om Ugen, men da man, til sin største Forundring, i den senere Tid har maattet erfare, at Vedkommende ikke undsee sig ved at foretage sligt Arbejd paa vilkaarlige Tider, som om Formiddagen og i Middagsstunden, saa haves grundet Aarsag til Anke. Da det imidlertid maa troes om disse Mænd, at de have saa megen Agtelse for deres Naboer og de flere, som maa lide ved denne deres brugte Fremgangsmaade, at de blot paa et Vink vælge en bestemt passende Tid til at udskylle Kar eller Samlingsstederne for Uhumskheder, f. Ex. Aftenen efter Klokken 10, eller allerhelst Midnatten, saa maa det for det første være nok med, her at bede dem sætte sig i andres Sted og handle som de selv vilde hændes og have.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Af Hr. J. G. Grøtsh er til Undervisningsanstalten for Pigebørn af Embedsmænd givet 4 Rdlr, som er en Differents i Anledning af en hos B. for nogen Tid siden vexlet 100 Rdlrs. Seddel. 2) Det tilsendte Bidrag om den fattige Mands Hus, den jødiske Grosserers Gaard, og Grevens Palæ, fattes en Egenskab for at indrykkes. 3) Det samme er Tilfældet med det Bidrag om den svenske Post.
Politivennen, 1806-01-01
Uordener. 1) Den nyopmalede Hjørnebygning af Pilestræde og Sværtegaden har endnu ikke faaet Gadenavne paamalede, skjøndt Oppudsningen alt for endel Uger siden var tilendebragt. Det haster saameget mere, som de tre andre Hjørnebygninger ere, hver paa sin Maade mere eller mindre uefterretlige. 2) J Adelgaden mangler mange Navne paa Hjørnerne i Nyboder. Det synes dog vigtigt nok og disse Navne paamales da man ellers saa let imellem disse mange hinanden lignende Gader kan fare vild, og i det mindste derved spilde Tiden. 4) Paa det gule Hjørne af lille Kongensgade og Halmstræde staaer blot Lille Kongens; til Halmstræde staaer paa samme Hus intet Læseligt. 5) Uden for No. 222 Lit. B. i store Grønnegade var Rendebrættet igaar og iddag saaledes skævtliggende, at mange Mennesker have faldet derpaa. Man haaber at Ejeren ufortøvet afhielper denne Uorden.
Politivennen, 1806-01-01
Forslag til Theaterdireksjonen. Man seer ved Uddelelsen af billetterne ej sjælden ved det store Theater, og hver Søndag Formiddag ved Hoftheatret, at Vagten, der staaer inden for Døren, har megen Møje, med at modstaae den Magt, hvormed Mængden trænger for at komme ind Søndagen den 26 Octb. var Trængselen om Formiddagen ved Hoftheatret meget stærk Kontrolløren havde nu det gode Jndfald, at postere en Underoffiser og to Mand uden for Døren. De bade høflig om Plads, og fortalte, der maatte ingen Trængsel være, det havde strax den gode Virkning, at Enhver nok saa velklædt, uden at blive klemt eller stødt eller besudlet, kunde gaae ind og hente sin billet. Man foreslaaer derfor: at sætte de fleste af Vagten udenfore, for at minde imod al Trængsel. Den første den bedste der gjorde Mine til at trænge, kunde jo først høflig anmodes, at lade være, og siden med Magt føres til Siden, og ej tillades at nærme sig, førend Mængden var borte. Den Bekvemhed, hvormed man da kunde vente sin Billet, vilde vist være meget velkommen, og saaledes vilde nok og Billethandelen - rettere Forprang med Billetter - ophøre; thi det er almindelig kun Sjorere, der foraarsage, og tør nære sig i den Trængsel. Mon ikke og Bortfjærnelsen af denne Trængen og billethandel vilde være fordelagtig for Theaterkassen? Spærværket, hvori Døren staaer paa Gangen ved Hoftheatret, knager stærk, og ofte seer man Stenpillerne sprængte udenfor Komediehuset paa Kongens Nytorv. Og de fleste af Komediegængerne maa nok ligesaavel tage Hensyn til deres Pung som Tid, om man skal gaae paa Komedie eller ikke. Men jo dyrere Billetten er, desto sjældnere kan man kun gaae, altsaa maa og Tilskuernes Tilløb som en Følge deraf være meget mindre; har man f. Ex. en Dag givet 4 a 6 Mk. for en Parterrebillet, maa man en a to andre Dage, man kunde faae den for den almindelige Pris, blide borte; disse 2 a 4 Mk. er jo et rent Tab for Theatret.