Aalborg Stiftstidende, 1832-11-10
Reisende, som den 22de October ankom til Gothenborg, fra Drammen, berette, at Sygdommen der har antaget en foruroligende Caracteer, og at flere Mennesker ere blevne Offere for den, efter faa Timers Forløb. En Officeer var fra Gothenborg afreist til Baghus Lehn, for, om det maatte ansees nødvendigt, at besætte Lehnets Grændse og Kyst imod Norge med Militair. Øen Pitteairns Colonie. (Slutning; see Avisen J 175.) Tyve Aar vare henrundne; Christan, hans Colleger og deres Forbrydelser vare glemte, da et amerikansk Skib blev kastet imod en med Klipper omgiven Ø, hvoraf der i det stille Hav gives saa mange; Skibet undgik Stranding og kom til Pitttairn, hvor Captainen til sin store Forundring, forefandt en engelsk Colonie. 37 Siele dannede denne liden patriarkalske Republik, hvis Høvding var John Adamssalias Smith) een af Christians Sammensvorne. De talte alle engelsk. Den største Enighed herskede imellem dem, og alle vare tilfredse med deres Kaar. Captainer (Folger) meddeelte de engelske Autoriteter denne høist mærkelige Opdagelse der imidlertid, da Krigen med Napoleon udfordrede hele Regjeringens Energie, kun lidet blev ændset. 1814 forefandt Capt. Briton af St. Thomas Colonien forøget med 3 Personer: "Hvordan end John Adams Adfærd monne have været under hiint ulykkelige Oprør - siger denne Captain - saa er han dog nu en ærværdig Olding, hvis Vandel fortjener Beundring; han har som patriarkalsk Lovgiver af en liden Colonie, bibragt ethvert af dens Medlemmer det religiøseste og ædelste Sindelag. Man adlyder ham som en Fader, og aldrig hører man her til nogen lastværdig Handling." En anden engelsk Captain, Pipon, der ligeledes var forhauset over at antræffe Englændere og engelsk Cultur i - det stille Hav, har ogsaa der forefunden en Søn af Christian og en othaheitisk Moder, et elskværdigt ungt Menneske, der vidste god Beskeed og Faderens Sammensværgelse. Pipon blev forestilt Adams; ved Synet af førstes engelske Uniform, som A. i sin Ungdom ogsaa havde baaret, skjalv Oldingen støttende sig til sin Hustru, der selv var meget gammel og næsten blind. Han var af den Formening, at der var Bud efter ham fra den engelske Regjering, men Captainen forsikkrede for, at dette ikke var Tilfældet. Adams fortalte nu om sin Andeel i hiint Oprør og erklærede sig villig til at drage til England og der at staaer for Retten og at lide Dom, nu henfløde alle Omkringstaaende i Taarer, og en af Adams Døttre, en sand Skjønhed, kastede sig i Armene paa Faderen og besvor ham, ikke at forlade sin Familie, da ellers hans Børn vilde fortæres af Kummer. 1825 kom Capt. Beechey til Øen og forefandt endnu den gamle Adams rask af sin Alder. Colonien bestod nu ialt af 66. Paa Øen herskede endnu samme gode Orden, Agtelse for Lovene og Religiøsitet. Søfolkene, sige at et givet Ord hos disse Mennesker, bliver overholdt som en hellig Eed. 1830 sendte den engelske Regjering til disse Jndbyggere, 79 i Tallet, Klædningsstykker, mange Frøsorter og Haandværksredskaber. Man kan ikke andet end føle en levende Jnteresse for denne blomstrende Colonie, hvis Vugge, var dyppet i Menneskeblod, og hvis Udvikling blev begunstiget af Tilfældet. Muligt at de mange Grupper af Venskabs=Øerne engang ville faae deres grønnende Klipper og frugtbare Høie bebyggede af en ny Befolkning og europæisk i Sprog, Religion og Sæder. Og hvad der ved denne, Forsynets besynderlige Combination frem for Alt maa beundres, er, at det var en Morder, der havde lagt Grunden til dette nye Rige: En Matros, der havde stiftet Oprør mod sin Captain, bliver en tilbedet Velgiører, og Lovgiver for et arbeidsomt, dristigt og fredeligt Selskab, hvis Fremtid maaskee vil omgives af Vælde og Storhed. Siden denne Epoke var det nær ved, at denne vakkre Colonie ved en ny Katastrofe næsten aldeles var bleven ødelagt. Da Adams saae Befolkningen stige, frygtede han at Colonisterne tilsidst skulde lide Vandmangel og nu ansøgte han den engelske Regjering om Tilladelse til at flytte med sin hele Colonie og etablere den paa Othaheiti. Dette blev bevilget og sat i Værk. Da de ankom til Othaheitiblev dem anviist en Landstrækning og Proviant paa 6 Maaneder. Men de slette Sæder, den Løgnagtighed, Tyveri og Fylderi, der nu gaaer i Svang paa Othaheiti opfyldte Colonisterne med saadan Afsky, at de opførte en Slags Muur om deres Strækning, for aldeles at være isolerede. Tvende af dem døde af Græmmelse fordi de vare dragne fra Pittcairn, hvilket ogsaa strax var mange imod, men de eftergav for Adams indstændige Bønner. Tolv af dem droge tilbage, til deres forrige Ø, 2 af disse døde underveis. De 48 som bleve paa Othaheiti droge ogsaa sildigere tilbage til Pitteairn, hvis Jndbyggere nu igjen bestaae af 58. Den gamle Adams er nu død.