Berlingske Tidende, 1835-10-28
Toulonais indeholder følgende Artikkel over Ægyptens nuværende Tilstand. Allerede i lang Tid have Frankerig og England kastet deres Øjne paa hiint skjønne Land, som Nilen gjennemstrømmer. Napoleon meente, at Middelhavet skulde blive en fransk Landsøe, og ligefra hans Opkomst til Generals Værdighed indtil hans Fald, gjorde han bestandig Forsøg paa at sikkre sit Fædreneland Besiddelsen af alle Kyster, som hiint Hav beskyller J Besiddelse af en Deel af Jtalien, erholdt han en Armee, forat bemægtige sig Ægypten. Siden efter, da hele Jtalien, de joniske Øer og Spanien vare erobrede, tabte Kejseren dog ikke Grækenland og fornemlig Ægypten af Sigte. Det russiske Feldttog Slaget ved Waterloo gjorde en Ende paa Napoleons Planer. Restaurationens Regjering forfulgte, omendskjøndt paa en Omvej, om end ikke Napoleons Plan, som vilde erobre Grækenland og Ægypten, i det mindste dog den Jdee, at udøve en directe Jndflydelse paa hine Landes Skjebne. Slaget ved Navarino sikkrede os, idet det ødelagde den ægyptiske Flaade, Protectoratet af Grækenland, og det græske Folk elsker og beundrer os, thi det er meer taknemligt mod os, end dets nuværende bajerske Regjering. Nogle, Mehemed Ali udviste Tjenester have forskaffet os en vis Jndflydelse paa Ægyptens Anliggender. Enhver kan værdige de umaadelige Fordele, som Frankerig engang i Tiden kan høste af et fast Forbund med Ægyptens Vice-Konge. England stræber efter samme Maal, men det virkede ved andre Midler. Dets Flaade kom Ægypten til Hjelp, da Franskmændene besatte Ægypten; siden Sejren ved Navarino, som de bidroge til, blive Englands Flaaden i Station i Levantens Have, mindre i Storherrens Jnteresse end i Vice-Kongens. England vilde nemlig gjerne nærme sig sine Colonier, idet det aabnede sig en Vei ved Suez-Bugten, og det forsømmer Jntet for at naae dette Maal. Der hersker altsaa allerede længe en særdeles kjendelig Skinsyge mellem Frankerig og England over den større eller mindre Jndflydelse, som hine begge Regjeringer ville udøve paa Mehmed Ali. Frankerig maatte naturlig lade England beholde Forrangen, først fordi England manøvrerer med megen Snedighed, dernæst fordi i denne Fremskridningens Tidsalder Bevægelsen stedse faaer Overhaand over Status quo (?). Hr. de Ceris, endskjøndt af Paschaen ansat som Chef for Genivæsenet, er dog blevet i Hjertet Franskmand. Han tænkte sandsynlig, at han, i sit Fædrelands Jnteresse, som besidder saa faa Colonier, maatte modsætte sig en Gjennemfart gjennem Ægypten, for derfra at gaae til Jndien. Han saae der altfor store Fordele for England, og saaledes har han, som man forsikkrer, bekæmpet de tusinde Jntriger, man satte i Bevægelse, for at faae Paschaen til at tillade denne Gjennemfart. Hr. de Crisys Tilbagekomst til Frankerig beviser, at den engelske Jndflydelse har sejret. Som vi erfare, have allerede Selskaber dannet sig, for at udføre de uhyre Arbeider, som ere nødvendige, for at aabne Baner eller Canaler fra Kahiro til Suez. Vice-Kongen, en ellers kraftig, bestemt Mand, giver for let efter for deres Fordringer, som nærmest omgive ham. En Mængde fremmede Eventyrere, som alle ere underkjøbte af England, omringe ham, og han kan ikke ganske unddrage sig deres Jndflydelse. Man forsikkrer, at selv BessonBey, endskjøndt Franskmand, er forbundet med alle hine engelske Agenter, som af Ægypten ville gjøre en Landevei for Kong Wil lians Tropper og for de londonske Kjøbmænds Varer. De store Foretagender hue Vice-Kongen, og man forfører hans Jndbildningskraft ved store Planer. Man vil nu faae at see, om Mehmed Ali vil vorde tilfreds med den Andeel, som England tænker, at overlade ham af Foretagendets almindelige Nytte. Hvad os angaaer, saa modsætte vi os ingenlunde det Forslag, at oprette en Forbindelse mellem det middellandske Hav og MosambiqueBredden; thi Folkenes Stræben, stedse meer at nærme sig fra alle Sider, maa tilfredsstilles. - Ægyptens Stilling er i det Hele taget særdeles tilfredsstillende. Mehmed Alt kunde, da han allerede var fyrretyve Aar gammel, hverken læse eller skrive, og alligevel kunde man anføre Træk af ham, som vilde gjøre den meest øvede Diplomat Ære, og sætte vore store Statsmænd i Forundring Sverrig.