Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-07-26
Om den afdøde Ramert meddeler "Dagen" følgende Recrologie: Generalrigscommissair, Professor og Stadsconducteur Jørgen Henrik Ramert er død den 14de d. M. i sin Alders 72de Aar. Som Mand af mange Kundskaber, virksom Aand, patriotisk Sindelag og Velvillie mod Enhver, er hans Minde hædret. Han er født i Christiania den 16de August 1751. Hans Fader var Compagniechef ved det Aggershuusiske National Regiment, Moderen var Anna Lund. 1758 fulgte han Faderen, som med de norske Tropper drog til Holsteen, hvor han med Regimentet forblev i 5 Aar. Faderens Uformuenhed gjorde, at Sønnens Lærdom indskrænkedes til den Kundskab, han selv kunde meddele ham; foruden almindelig Børnelærdom bestod den i Tydsk, Begyndelsesgrundene af det franske Sprog, og nogen Tegning. Efter Confirmationen 1766 ansattes Ramert som Underofficeer ved det samme Regiment, Faderen stod ved. Med Chefens Tilladelse tog han dog snart Contoir-Tieneste hos Sorenskriveren og senere hos Over-Jnspecteuren over Jarlsberg Grevskab, i hvilken Tjeneste han forblev indtil 1772, da Udsigterne til en nær forestaaende Krig kaldte ham tilbage til Regimentet, hvor han ansattes ved Feldt-Artilleriet. KrigsUveiret forsvandt: i Foraaret 1773 fik de sammenkaldte Tropper befaling til at marschere hjem. Den Post, Ramert som ovennævnt havde paa Over-Jnspecteurens Contoir, var i Mellemtiden besat med en anden, hvorfor han søgte om at blive antaget som Cadet ved den norske militaire Skole i Christiania. Han blev Cadet, 22 Aar gammel. Det var seent han begyndte at studere de militaire Videnskaber; men med desto større Jver lagde han sig efter dem, og udmærkede sig derved i den Grad, at han tiltrak sig General Huths Opmærksomhed, hvorfor og Generalen ved sin Tilbagekomst til Kjøbenhavn udvirkede at Ramert blev kaldt til Dannemark, hvor han 1776 ansattes som Designateur ved Jngenieur-Corpset. Hans udmærkede Talent for Tegning, forenet med grundige militaire Kundskaber, gjorde, at Huth, som dengang var i sin fulde Kraft, næsten udelukkende brugte Ramert til at udarbeide de mange og fortreffelige Planer, som Huths forrige og daadfulde Aand indgav ham. 1783 fik han Prædikat af Professor. 1786 ansattes han som Professor i Matheematik ved det militaire Academie i Christiania, i hvilken Post han forblev indtil 1790, da han udnævntes til Stadsconducteur i Kjøbenhavn. Nu forlod han vel den militaire Tjeneste, men General Huth vedblev at bruge ham til at arbeide for sig, ligesom han og i 10 paafølgende Aar holdt Forelæsninger over militair Landmaaling for Garnisonens Officerer og ledsagede samme med praktisk Øvelse og Situations-Tegning. J de Aar Hans Durchlauchtighed Prinds Carl af Hessen opholdt sig i Kjøbenhavn underviste Ramert de tvende Prindser Deres Durchlauchtigheder Frederik og Christian af Hessen i Mathematik, Fortification, Artillerie og Taktique. 1801 blev han Professor i Mathematik ved Academiet for de skjønne Kunster. 1802 udnævntes han til Medlem af Administrationen for Bygningsvæsenet under Rentekammeret, med Sæde og Stemme i bemeldte Kammer, naar Bygningssager der kom til Referat, hvilken Post han fratraadte i 1807 for at indtræde i Brolægnings-Commissionen, fra hvilken han nogle Aar derefter tog sin Afskeed. 1807 blev han Justitsraad og endnu samme Aar Generalrigscommissair. Frederiksværn, Christiansøe og Cronborg Fæstningsværker ligesaavelsom Batteriet Trekroner vidne om hvad Ramert udrettede som Jngenieur; mange af Armeens endnu levende Stabs-Officerer erkjende, at de skylde ham meget af deres militaire Dannelse. Medens den Afdøde var i sin fulde Kraft, var der saa almeennyttige Indretninger og dertil sigtende Commissioner og Selskaber uden han jo havde virksom Deel i samme. Han har bygget adskillige smukke Bygninger i Kjøbenhavn, deriblandt to paa St. Annæ Plads, og havde han vel ikke, som saamange andre, havt Leilighed til ved Reiser i Jtalien og Grækenland at uddanne det Talent han havde for Bygningskunsten, vil det dog vist erkiendes, at han ved sine Bygninger har mægtigen bidraget til at udbrede en bedre Smag og en bedre Jndretning i Kjøbenhavns private Boliger. Hans Skrifter findes som end ikke ganske fuldstændigen) anførte i Litteratur-Lexicon; hans "Forelæsninger over Landmaaling 1783" er med Rette anseet som det vigtigste blandt dem, og har saavel her som i Tyskland været erkjendt for et af de bedste Værker i dette Fag. Endeel af Kobberne i dette Værk ere stukne af ham selv, hvilket og er Tilfældet med dem i hans andre Værker. Af hans Skrift om Bygningskunsten udkom kun den første Deel 1802; Manuskriptet til de øvrige Dele, tilligemed en stor Deel af Kobberne, ere i hans Søns Værge, og at det var ønskeligt at de kunde udgives, derom kan man være forsikkret ved den gode Modtagelse den første Deel erholdt af sagkyndige Bedømmere. Saavel af danske som af fremmede videnskabelige Selskaber har Rawert erholdt Guld- og Sølvmedailler.