Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-07-30
J denne Tilstand var Europa, da det blev overrasket af Grækernes Opstand. Hvorledes burde nu den hellige Allianre derved forholde sig? saaledes, som den har forkyndet i Erklæringen fra Laibach, at omgive dem med en Neutralitetscordon og at overlade dem til Tyrkernes Sværd (Her er Forfatteren inconseqvent i sine Raisonnements, der er en stor Forskiel paa at beskytte de legitime Regieringer og de roelige Statsborgere, som ere i Besiddelsen af Statens Gode imod et revolutionairt Angreb, da de førstes Mangler maae kunne forventes afhiulpne ved Tiden, og da det staaer enhver Statsborger frit for ved sin Flid og Duelighed at sætte sig i Besiddelse af dette Gode, og da det er altid i høieste Grad tvivlsomt om en Revolution vil føre til noget bedre, hvorfore enhver Revolution er et sandt Fortvivlelses Spil. Og der er en stor Forskiel paa at erklære sig mod en Nation for en Regiering, som ikke er dens lovmæssige Herre, af hvilken ingen lovmæssig Behandling nogentid kan forventes, og som ikke besidder nogensomhelst Adkomst til at nyde de Fordele, som den hellige Alliance indrømmer). Men der var ved denne Sag saamange Jnterresser og Omstændigheder i Spillet, at den hellige Alliance ikke kunde behandle dem efter Strengheden af disse Grundsætninger. Rusland har forglemt sin første Erklæring og offentlig antaget sig Grækernes Sag, (derimod vil Rusland bestemt protestere, det paastaaer kun at have antaget sig Menneskelighedens Sag i Grækernes Sag). Denne Magt var unægtelig den, som maatte meest interressere sig ved dette Lands Skjebne, da det er Naboe til det, og den hele sydlige Deel af dets store Rige hviler paa det, den har derfore ogsaa udøvet en Jndflydelse paa Grækenland, som er ganske modsat den, som den har udviist ved andre Leiligheder, den har nemlig hiulpet Undersaatterne mod deres Regiering (men under aldeles modsatte Forhold og med det mueligste Maadehold). Ruslands virksomme Neutralitet har hidintil beskyttet Grækerne; men det kunde have giort meget mere, det kunde have rakt dem Haanden ved at erklære Muselmændene Krig Det har ikke gjort det, ikke fordi det frygtede for Følgerne af en Krig; thi dets Folk og dets Armee vilde have seet den med Glæde (det er fandt, de lavere Classer af Had mod Tyrkerne og formedelst deres Hengivenhed for den Græske Religion, og de høiere Classer af personlige Jnterresse for at sikkre sig den frie Udførsel paa det sorte Hav af Productionen af deres Landgodser og endelig af Nationalhistorisk Jnterresse; det viser derfore en usædvanlig Aandsstorhed hos det Russiske Cabinet ikke at overile sig under saadanne Omstændigheder, ikke heller fordi det frygtede for de Hindringer, som dets Allierede kunde lægge det i Veien; thi det kiender den uafhængige Stilling, hvori det har fat sig med dem (ligeledes meget fandt, Rusland er den Stat paa Jorden, som har de fleste legemlige Kræfter, og den mindst angribelige og bedst defensive Stilling af alle, og det har overstaaet Experimentet; det har engang tilbagedrevet hele Europas Angreb, et saa frygteligt kan det aldrig vente sig mere). Høiere Betragtninger ledte dets Forhold, det vil være baade Orientens og Occidentens Voldgiftsmand, baade lede Krigen og Freden. Omstændighederne have kaldet det dertil. Jkke det selv; men Tingenes Gang har bragt det i denne Stilling, som lægger Borgen for den offentlige Rolighed i Ruslands Hænder. Begivenhederne i Grækenland, have aabenbaret denne Stilling, ligesom de i Jtalien have viist den forrige Stilling, hvori det befandt sig.