Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-01-21
(Fortsættelse.) Vi har tilforn omtalt München, denne opblomstrende Residencesstad har nu faaet sig en italiensk Opera, som vel har et Parthie imod sig; men som dog af den større Deel af Publikum optages med et levende bifald, og som vel har deels sin Grund i Jtalienernes meere livfulde Spil, og deels i Theatervæsnets nærværende Forfald i Müncheen; men fornemmelig i at de tydske Musici, ved at componere deres Operaer, tage for liden Hensyn paa at giøre Syngestemmerne fornemmelige for Øret; men derimod anbringe en saa heftig Allarm af blæsende Jnstrumenter, hvorved disse bedøves. – Da den nærværende Historie af Musikken fornemmelig omfatter forrige Aars Sommer, saa kan der ikke være meget at fortælle og Concorter her i Landet. En Organist, C. F. Paulsen, fra Flensborg gav i Sommer offentlige Orgel-Concerter i fleere af Jyllands Kiøbstæder: i Horsens erholdt han bifald og et talrigt Besøg, i Aarhuus var det sidste ikke Tilfældet. – Musiklærer J. P. Braase i Nykiøbing paa Falster fik kongelig Tilladelse til, ved Hielp af sin 12-aarige Datter, at opføre Concerter, i en Tid af to Maaneder, overalt i Danmark. Jfølge denne Tilladelse besøgte han med hende Fyens og Jyllands Kiøbstæder, hvor man beundrede den unge Piges musikalske Talent og hendes Færdighed paa Pianoforte; og man spaaer: at hun med Tiden vil blive en Konstnerinde af første Rang. Faderen vil reise til Foraaret med hende til Kiøbenhavn; hun har en Søn paa 9 Aar, som skal være en ligesaa færdig Fiolinspiller. - Nytaarsaften gav Hr. Capel Musikus Simmonsen en Concert i det harmoniske Selskabs Concertsaal i Kiøbenhavn for et meget anseeligt Antal af Tilhørere, hvori han blev understøttet af det kongel. Capel og af to af de første Sangerinder; hans egne Compositioner, saavelsom Boethovens Mesterværk, Slaget ved Victoria, bleve optagne med meget bifald. Den Veltheimske Familie, som i saa lang en Tid lod sig høre i Danmark, har begivet sig til Tydskland, og opførte i Brunsvig, i Efteraaret, Concerter, som bleve meget yndede. – Den første Sangerinde i Hamborg, Mad. Minna Becker, lod sig, som bekiendt, høre i Kiøbenhavn og i Odensee i Foraaret; hendes Sang blev meget berømmet. Baggesen tolkede denne Følelse hos det danske Folt i en tydsk Sang, (indrykket i den Hamborger Avis No. 74.) som viiste: at den danske Digter-Harpe ikke mindre formaaer at fremlokke høie Toner end den tydske Sangerinders melodiske Bryst. – Og dog synes Hamborgerne selv at glemme deres berømte Konstnerinde over den endnu berømtere Sangerinde Catalani, som har draget omkring i denne Sommer i en stor Deel af Europa og givet Avisskriverne næsten ligesaamegen Stof til Omtale som Napoleon i forrige Tider. Hun lod sig i Juni, tilligemed hendes Lærling, Englænderinden MisCorri, høre først i Hannover, og derpaa i Hamborg, og tildrog sig en almindelig Beundring ved sin skiønne Figur og hendes fortryllende Stemme. Mad. Angelika Catalani er født i Sinigaglig i Kirkestaten af respectable Forældre og blev til hendes 14de Aar opdraget i Klofteret Gubbio; hun sang allerede i denne Alder saa fortreffeligt, at man forbød hende at synge med Nonnerne, da hun gjorde alt formegen Opsigt; hun forlod derpaa Klosteret og udviklede i den Grad sit Talent at hun glimrede ved Siden af Jtaliens største Sangerinder paa Marchest og Crescentini. Hendes Berømmelse udbredte sig; hun blev kaldet til Lissabon, og fik der i Gage 24000 Crufader (16000 Rigsdaler).¬