Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-10-19
(Fortsat.) 1. A. Præsten ligesaalidet som Biskopperne efter eget Tykke kunne giøre Forandringer i Ritualet, veed jeg vel, men naar et Ritual er saaledes, at det i de fleste Stykker er ubrugeligt, og skaffer snarere Anstod og Forargelse end Opbyggelse, saa troer jeg det høilig Pligt, saavel for Biskop, som Præst, at giøre de Forandringer deri, som Omstændighederne kræve. – Efter Meningen om det anstændige, værdige og passende i Tidsalderens Aand, bør Ritualet læmpes, som alt andet, om noget derved skal kunne virkes. At giøre saaledes, er saa langt fra at være Forræderie (Hr. Svare ren kalder det Høiforraad, paa tydsk Hochverrath) imod Kristendommen, at det tvertimod er Pligt efter Pauli Formaning Philipp. 4,9. Ritual er ikke Religion, og Religionens Form og Religionens Bogstav er ikke Religionens Materie, eller Religionens Aand. Kun dette sidste er uforanderligt, men ikke saa det første. Der er heller ingen Strid herom iblandt kyndige og erfarne Mænd. Vor Regiering har gjort sig al Flid for at skaffe os et godt Ritual. Det vil nu nok komme. Og indtil den Tid giør enhver de Forandringer, som efter Tid og Omstændigheder kunne findes passende. Og naar vi giøre saaledes, og giøre det med Forstand og uden Ophævelse, saa handle vi ligesaa meget i Religionens, som i Regieringens Aand. Fornuftige Folk ville vide og Tak derfor, Hvad Spareren indvender mod den nye Palmebog er, som alt det øvrige, aldeles ubeføjet og ugrundet. Vel vil jeg just ikke, med den gamle værdige Mand, ansee det for en Nationalulykke, at den ikke almindeligen er indført, men heller ikke kan jeg ansee det for nogen Lykke eller Ære for os, naar vi i dette Stykke, der vist ikke er uvigtigt, ere tilbage. At den ikke allevegne har fortrængt den gamle Psalmebog i Jylland, dertil er vist ikke det Aarsagen, som Hr. Svareren siger, men det har andre Aarsager, som Forfatteren til Svaret nok ikke veed at angive. - Forkierlighed for det gamle, Frygtsomhed, Svaghed, Mangel paa Oplysning og Sands for det Bedre, vare og ere nok endnu her, som andre Steder, de sandeste Aarsager. - Er den gamle Psalmebog fortrængt paa Øerne, som Hr. S. udtrykker sig, saa har den ikke faaet andet end efter dens Fortieneste, og det er skeet med Regierings bifald og med alle Fornuftiges Samstemmelse. - Hr. G. kiender nok intet til Jylland, og har maaske aldrig været der. Hvorfore staaer Jylland i saa meget andet tilbage for Siælland og Øerne? Vii ere fiernede saa langt fra Regierings Sæde, for langt fra Stedet, hvorfra Liv og Virksomhed skal gaae ud. Alle duelige og drivtige Mænd ile til Siælland og Øerne, naar de kunne, som til en anseeligere og værdigere Skueplads for deres Virken. Man føler mindre at man er tilbage, fordi man seer Færre at gaae frem. Disse ere nogle af de vigtigste Aarsager, hvorfore man altid paa fiernere Steder staaer tilbage. Disse have ogsaa deres Deel i at den nye Psalmebog her som flere Steder endnu ikke er indført. – J øvrigt har jeg aldrig fundet den nye Psalmebog aldeles fuldkommen. - Men at den imod de andre Psalmebøger at ligne er som Guldet imod Messing, kan Enhver, der har sund Forstand, let selv overbevise sig om. Der er en stor Deel mesterlige, ægte kristelige og sielsopløftende Psalmer deri, meget faa maadelige, og ingen slette.