Kiøbenhavns Postrytter, 1797-08-18
Mayland, den 29de Julii. Følgende er den af Jouberts Division 10000 Mand stærk underskrevne Adresse til den indenlandske Armee, Royalismen hæver sit diærve Hoved, og mangfoldiggiør Mordene i alle Departementer. Præstedømmet blænder Øynene, hidser Hovederne, og hvæsser Dolkene. Øyensynlig følger man i Lovgivningen en aftalt Plan til Thronens Gienreisning. Neppe er een friehedsmyrdende Lov giennemdrevet, før man foreslaaer en ny lignende. Skamløs anklager man Directoriet, hvis Hænder den af vore Armeer og alle franske antagne Constitution er betroet. Man anklager hiin Borger, der har viist Fædrelandet de meest udmærkede Tienester, og nu er sysselsat med det vigtigste Arbeid, at krone alle Armeers Arbeider ved en ærefuld Fred, der skal befæste Republiken, ødelægge alle Partier og Factioner, og lade Regieringsvenner ene bestaae. Hertil lægge man, at Emigranterne hobviis vende tilbage, at man i Lovgivningen lydelig fryder sig derover, man tage de royalistiske Journalers Declamationer, og man seer den vordende Contrarevolutions Sørgescene. Og vi, Kammerater, skulde have udgydet saa meget Blod for Fædrelandet, for paa ny at see det styrtet i Anarchie og Borgerkrig, og Kongedommet gienreist, Volontairer ved indenrigs Armeen, de samme Mennesker, som J saa ofte have ydmyget ved Rhinen og Qviberon, ere nu i Paris, og alle Departementer. Bliver standhaftige, lyder Directoriets Stemme, og danner et Bolværk om Constitutionen. Armeerne i Tydskland, der vente paa Fredens Afgiørelse, henvende deres Øyne paa eder. Overvindes J, da være eders Foreningspunkt midt iblandt os. Vi sværge alle ved Skyggen af de Helte, vi ære, og ved det Mod, der saa ofte var vore Fienders Død, Mand for Mand, Factionisterne Død, Constitutionen fra 1795 Seier. (Mage til denne, kun endnu hæftigere, er den fra Massenas Division til Directoriet: "Da Freden - hedder det der – giør Ende paa vore Strabadser, ansee vi det for Pligt, at kaste et Blik paa Fædrelandet. Hvilken hiertesønderrivende Udsigt viser det os, Constitutionen krænket, Regieringen fornedret, de Emigrerede tilbagekomne, de lovstridige Præster beskyttede og ærede, de retskafne og dydige Republikaner rettede og myrdede, Royalisternes Dolk endelig farvet med Fædrelands Forsvarernes Blod. Hvorledes, troe da disse Uhyrer, at 8 Aars Opoffrelser, Slag, og Besværligheder have udtømt vort Mod, troe de, vi ikke have Mod nok tilovers til at forsvare den af os besvorne Constitution. Zittre skulle de disse Sammensvorne, vi skulle holde dem denne frygtelige Eed. De Sværd, der tilintetgjorde Kongernes Hære, ere endnu i Rhiin, Sambre- Maas og italienske Armees Krigeres Hænder. Har maaskee Veien til Paris flere Vanskeligheder, end den til Wien, Nei, de Republikaner, der ere blevne Frieheden troe, ville aabne os denne, foreenede skulle vi forsvare den, og vore fælles Fienders Dage skulle være talte). 4 Divisioner, blandt andre Serruriers og Bernadottes, have vægret sig ved at underskrive, da de troede, det ikke tilkom væbnede Corps, at sende Adresser. Nidda, den 7de August. J Dag vare de Franske paa hele Linien i Bevægelse. De i vor Egn cantonnerende Compagnier forsamlede sig alt i Morges Klokken 4. Der forelæstes dem en Art Proclamation fra deres Overgeneral Hoche med Efterretning, at Royalisterne vare nærved at faae Overhaand i Paris, dette kunde ikke være sande Republikaner ligegyldigt; han, som deres General spurgte dem da, om de vilde have en Konge, Alle raabte: vi ville ingen Konge have over denne Stemning opsattes strax en Protocol, hvor blandt andet sagdes, Sambre, og Maas=Armeen var reede at iile Directoriet til Hielp mod Royalisterne, og slaae disse til Jorden. Denne Erklæring underskrives af alle Officerer indtil Sergeanter. Det hedder, Buonaparte har opfordret Hoche og Moreau til dette Forhold.