Norske Intelligenssedler, 1798-12-19
Lotterie-Seddel. Hr. Hiøring beholder Sedlerne i sin Værge for at skulde fornye, samme til 4de Classe ifald de ej udkom med nogen Gevinst. Omtrent medio Julii d. A. reiser Hr. Knud Tobroe til Christianig, og enten sidst i denne Maaned eller først i August kommer hjem til hans Boepæl i Soløer, da han under første August sender mig 2de Lotterie-Sedler som han paa mine Vegne havde fornyed til 4de Classe hos Collecteur Biltzing. Hertil havde Tobroe ingen Fuldmagt fra mig, og derfor kunde jeg hellere ikke begribe hvorledes Tobroe havde faaet fat i Sedlerne, men ved Samtale fortalte Tobroe mig, at ifald han ikke var kommen ind til Christiania og tilfældigviis faaet Beskaffenheden med Sedlerne at viide hos Collecteuren, havde disse mine Sedler gaaet ud og forfaldet til Lotteriet. Aarsagen hertil kunder jeg endnu ikke befatte, efterdi min Commissionair Hiøring dog forhen havde faaet Sedlerne jeg indsendte til Fornyelse. Da jeg kom til Christiania in medis Aug. derefter, taler Hr. Hiøring intet til mig om de 2de Lotterie-Sedler Tobroe havde fornyed, men fortæller mig allerne han havde forglemt at fornye den 3die Seddel og derfor kjøbt en nye for 10 Rdlr. Jeg tilbød mig da betale ham disse 10 Rdlr. tilbage, men han svarede dertil, ne, det skal Du ikke gjøre, thi det var Skam at du skulde forlise for min Forsømmelse. Han debiterede mig altsaa i Contra Bogen kun for 4 Rdlr., som blot udgjorde Jndskuddet til 4de Classe. Under denne Samtale foreslog han mig om jeg ikke vilde lade ham være Halvten i denne Seddel, imod at nyde mit halve Jndskud tilbage. Herpaa svarede jeg intet bestemt, men tog Sedlen til mig og gjemte den blandt mine andre Sedler, samt selv personlig fornyede alle Sedlerne hos Hr. Bilzing til 5te Classe. Under 1te September d. A. tilskriver han mig blandt andet: Lotterie-Sedlen hos Biltzing glemte baade Du og jeg meere at tale om, men derom kan Du skrive. En føje Tiid derefter skriver jeg ham til, og blandt andet efter beste Erindring disse Ord: Med Lotterie-Sedlen kan Du giøre hvad Du vil, hvorpaa jeg under 30te September 1798 bekommer hans Svar, indeholdende blandt andet disse Udtrykke: Lotterie-Sedlen bliver jeg halvt med Dig om den udkommer med noget, hvor jeg skal betale det halve af Fornyelsen. Dette var alt hvad Hr. Hiøring havde baade skriftig og mundtlig fra mig, og som een hans Rapport med den nye Seddel han i den forsømtes Sted havde kiøbt. Løverdags Eftermiddag den 27de October d. A., som var første Tingdag for Hoffs Præstegield, kom Hr. Hiøring ganske uventet reisende til min Faders Gaard Sonsterud, i Soløer, beliggende 17 1/2 Miil fra Christiania, Kiøbenhavns Post pleier i Almindelighed ankomme til Christiania hver Torsdag, altsaa den 28de October og med samme Post bragte Aviserne Efterretning om den udkomne Gevinst 50,000 Rdlr. paa Lotterie-Sedlen No. 3993, hvorimod Kiøbenhavns Post ikke arriverer til Sonsterud i Soløer førend hver Onsdag, og sielden Tiirsdag Aften. Hr. Hiøring fortalte, da han Løverdagen den 27de October i et nalmindeligt slet Veir og Føre ankom til Sønsterud, at han var reist fra Christiania Fredag Morgen den 26de October og havde lagt Natten over paa Giestgivergaarden Kiølstad i Næss Sogn. Den tilfærdigste Reise nogen kan tænke sig, i et saa misserabelt Føre, da Gaarden Kiølstad ligger 6 Mile fra Christiania og 11 1/2 Miil fra Gaarden Sonsterud. Under Hr. Hiørings Nærværelse paa Sonsterud bemelte Løverdags Eftermiddag og Aften, gleed Tiiden hen, uden at Hiøring udloed sig det mindste om Lotteriet, omendskiøndt jeg selv gav ham Anledning dertil, ved at sige jeg aldrig vilde spille i Lotteriet mere. end dette Aar, efterdi jeg stedse taber. Ved Kaffe-Bordet paafulgte Søndag Morgen fortæller Hiøring at han ej havde Søvn den heele Nat, omendskiøndt han havde haft en god Motion Dagen forud. Jkke destomindre var han mere veltalende end han ellers pleier at være, hvilket endog mine Sødskende bemærkede, med Formeening at han maatte være beskjænket, da han forekom Dem saa ualmindelig munter, men jeg derimod disputerede mine Sødskendes Yttring som feiltagende. Endelig efter at Hiøring, min Fader, og jeg, havde beseet alle Udhuuse paa Gaarden, og derefter spist Frokost, omtrent Klokken 11 Slet, Formiddag, siger Hr. Hiøring til Rig: kom følg mig paa Dit Kammer faaer jeg see hvordan det seer ud. Jeg følger med og efter en kort Samtale siger han: vi har vundet de 50,000 Rdlr. i Lotteriet og Du veed vel vi er halften, hvortil jeg svarede: ja ifald det er den Seddel som Du glemte, at fornye, og som kostede Dig 10 Rdlr. Ja sagde han med en dyr Eed, i det han trækker op af Lommen Lotterie Directionens Gevinst-Lister, og derfra viste mig at Sedlen Nr. 3993, det kommer derpaa an, var udkommen med 50,000 Rdlr. Den redelige glade Siel forglemmer at vogte sig for opstillede rænkefulde Snarer, og jeg forglemte at undersøge om dette Nummer tillige var den Seddel, som Hiøring havde kiøbt, men jeg, fatte blind Tillid og Troe til hans smigrende Udsagn; herunder, og under den særdeles store Haf han stedse yttrede, blev jeg overrasket til at tegne det par Linier bag paa et mig forelagt Brev, hvoraf han nu i et udtænkt sort Øjemærke synes at ville benytte sig. Jmmer igjentog han: vi har nok begge, vi ere Landmænd og opdragne Børn sammen, og det var en Lykke for Dig at jeg glemte at fornye Sedlen, da den jeg fik i Steden, er den lykkelige, med flere saadanne masquerede Forestillinger, hvormed han den hele Tid igjennem søgte at underholde mig. J samme Moment kommer min Broder op paa Kammeret, og til ham proponerede Hiøring at skiænke 4000 Rdlr. Strax derpaa kom ligeledes min Fader, som sagde, efter at Sagen og Sammenhængen var fortalt: De giver vel ogsaa mig 4000 Rdlr., hvortil Hiøring var villig, og spurgte mig om jeg dermed var fornøyet, hvilket jeg naturligviis begade. (Resten følger.)