Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-09-05
Den navnkundige General Bessieres har nu ogsaa afkastet Masken og givet Prøve paa sin undersaatlige Troskab. Den 16 August forlod han hemmelig Hovedstaden, for at stille sig i Spidsen for nogle Partiegjængere, under det gamle Løsen: at befrie Kongen af det Fangenskab, hvori han holdes af sine Ministre, Næste Dag erfarede Man, at 3 Kompagnier af det i Jetafe indqvarterede Regiment St. Jago havde gjort fælleds Sag med ham og vare afmarscherede til Brihuega (i Provindsen Toledo). Bessieres foregav her, at han kom i Kongens Navn, lod de roialistiske Frivillige, 50 i Tallet, passere Revne og medtog deres Vaaben. Efter et kort Ophold fortsatte han sit Tog, ventelig til Arragonien, hvor han stoler paa at finde mange Tilhængere. Man haaber imidlertid, at hans Rolle snart vil være udspillet da to Kolonner paa omtrent 3000 Mk. Jnfanterie og Kavallerie med 4 Kanoner, under Grev d'Es pagnes Kommando, eftersætte ham. Ogsaa skulle de 3 Kompagnier af St. Jago-Regimentet, som vare fulgte deres Oberstlieutenant Gomez i Kongens Navn, være vendte tilbage til de. res Pligt, saasnart de erfarede Sammenhængen. Allerede den 17 August udkom fra St. Jldesonso et Kongeligt Dekret, hvori Hs. Maj. tilkjendegiver sin Fortørnelse over denne skjændige Opstand, der har overtydet ham om Nødvendigheden af at gribe ener giske Forholdsregler til at baandthæve den offentlige Rolighed. For altsaa at lade, de Skyldige, hvad Paaskudder til denne Rebellion end maa være, exemplarisk straffe, befales som følger: 1) naar Rebellerne ikke, paa første befaling af Generalerne og Cheferne for mine Tropper, overgive sig paa Naade og Unaade, skulle de alle nedskydes. 2) Alle, som ere stødte til Rebellerne og have gjort fælleds Sag med dem, skulle ligeledes skydes. 3) De Rebeller, som fanges bevæbnede, skulle blot forundes saa megen Tid at de kunne berede sig til Døden som Kristne. 4) Samme, Straf bliver at anvende paa alle Militaire eller andre Personer, som paa andre Steder maatte gjøre sig skyldige i Rebellion. 5) Sergeanter, Korporaler og Soldater, som udlevere deres rebelske Chefer og Officerer, skulle gives Pardon. Ved at anholde en Koureer, som foregaves at være bestemt til Rom, lykkedes det Over-Politie=Jntendanten Hr. Recacho i de første Dage af August at komme efter Ultraernes hele Plan, der gik ud paa at tvinge Kongen til at frasige sig Kronen til Fordeel for Dou Carlos. Jblandt de anholdte Depescher vare 12 Pakker adresserede til forskjellige apostoliske Juntaer, som Koureren skulde afgive paa Veien. J samme førtes Klageover, at Restaurationen ikke var fuldstændig, og forlangtes endnu en Million Mennesker deporteret, og deres Eiendomme konfiskerede. Derhos beklagedes, at Planen af 15 Juni var strandet ved nogle Deeltageres Eenfoldighed, hvilke derfor benævnedes Faarehoveder. Med bemeldte Depescher begav Hr. Reracho sig til St. Jldefonso, hvor han indtraf den 12 August med Pas fra Hr. Zea, efterat han forgiæves havde forlangt det af Ministeren Colomarde. Saaledes maatte det da komme til aabenbar Kamp imellem begge Partier, som her stride og Regjeringen, og da intet Tilbageskridt mere er tænkeligt, gielder det kun Seier eller Død. Garnisonen i St. Jldesonso blev endnu forstærket med en Bataillon Schweitzere, Sikkerhedsjuntaen, var permanent, Man talede om et opdaget Komplot til at myrde Hr. Zea, og en overordentlig Forsamling af Statsraadet den 17 August, hvori Kongen, uagtet et fornyet Anfald af Gigten, selv vilde præsidere. Flere Personer, der paa Mistanke om at være Kongens Fiender hidtil vansmægtede i Fængslerne, bleve beordrede til Hs. Maj. og modtagne høist naadigt. Ogsaa General Cruz havde en Samtale med Hs. Maj. i Eenrum, som skal have varet i 6 Timer. Videre fortælles, at Hr. Zea alt havde forlangt sin Afsked og var i hele 24 Timer uden Portefenille, at Jnfanten Don Carlos's Partie var Seiren saa vis, at hans Gemalinde havde vovet i Fortroet lighed at raade Kongen til at aftakke, da det var Nationens Ønske. Men nu havde Kongen nødt Hr. Zea til atter at modtage Portefenillen, og vel tilgivet sin Broder, men med Erklæring, at dette var sidste Gang, hvorfor, han maatte begive sig til Frankerig eller Jtalien og Hertuginden af Beira til Portugal. Dette tildrog sig den 15 August, altsaa endnu før Gen. Bessieres Opstand. J. det store Statsraad den 17de skulde ogsaa handles om Jnqvisitionens Gjenoprettelse, og oplæses en Afhandling, hvori den skildres som uforeenelig med Aarhundredets Oplysning, den sunde Fornuft og Evangeliets kjærlige Aand. Dog haabede Hr. Colomarde at gjendrive dette, ved at vise, hvor nødvendigt det var, at have Dommere, som blot fulgte deres Samvittighed som de ellers have nogen?) imod slige revolutionaire Forbrydere, som Lovens Arm ei kunde naae.