Berlingske Tidende, 1822-04-29
Jndsendt fra Norge. Brigskibet Anne Cathrine fra Kragerøe, bestemt til Holland med en Ladning Trælast, havde det Uheld at kantre og forlise i Nordsøen, den 25de November 101, om Morgenen Kl. 4, hvorved Skibets Fører, Tobias Hichmann, og en Matros, John Olsen, strax satte Liver til; men det øvrige Mandskab, 8 i Tallet, bleve liggende paa Vraget, og under en gruelig Storm dreve om paa det oprørte Ha indtil den 27de om Middagen, da de næsten vansmægtede af Kulden og Hunger bleve en Seiler vaer, der ogsaa fik Øie paa Vraget og nærmede sig til samme. Denne Seiler var Sluppen Jngeborg, tilhørende Kiøbmand Se dens i Marieboe paa Laaland, den førtes af Skipper Hans Hansen Christensen, fra Marstal paa Ærøe. Den var ladet med Korn og bestemt til Holland; men maatte formedelst det gruelige Veir søge til Norge for der at komme i Havn. Sluppen krydsede den hele Eftermiddag i Nærheden af Vraget, i Haab om at finde det muelig, at redde nogle af de ulykkelige Skibbrudne, men deels den svære Søegang, og deels de afbrækkede Master, som med Takkellagen laa omkring Vraget, var til Hinder heri. Dagen var kort, og det lakkede nu af Aften, Styrmanden paa Vraget, Salve Nielsen, kastede sig derfor i Søen og prøvede at svømme imod Sluppen for at faae fat i et af de fra samme udkastede Touge, hvilket ogsaa lykkedes ham, saa at han dermed blev halet giennem Bølgerne og kom ombord i Sluppen. En af Sluppen Mandskab, Christen Christensen Minor vovede sig nu med en liden Baad hen til Vraget, forsynet med en Trosse om Livet og en anden Trosse fra Sluppen befæstet i Baaden, men det blev ham ikke mulig at bierge meere end en Mand, nemlig Tømmermand Ole Andersen. Salve Nielsen opfordrede nu deels denne Ole Andersen og deels nogen af Sluppens Mandskab til at følge med sig i Baaden, for at redde de øvrige, men da enhver ansaae det umueligt at naae dette Forsøg uden at sætte Livet til, og altsaa ikke torde følge ham, saa erklærede han, at han hellere vilde døe med sine Kammerader end see sig reddet, og dem at omkomme. Med Skipper Christensens Tilladelse gik han da allene i Baaden, og arbeidede sig hen til Vraget, hvor han maatte opholde sig medens Sluppen gjorde en Bout. Det lykkedes ham da at faae alle sine 6 Ulyrkesbrødre ind i Baaden, hvor de alle maatte lægge sig ned for itte at kantre, og han arbeidede sig derpaa tilbage til Sluppen, men idet Øieblik de ankom til denne og havde netop faaet fat, deels i Fartøiet og deels i noget Tougværk, knustes Baaden under deres Fødder, dog bleve de alle biergede. Skipper Christensen og hans Mandskab beviste disse reddede Mennesker al muelig Velvillie og Godhed, samt pleiede dem paa bedste Maade, og da Sluppen den 29de November løb ind i Havn ved Stavern i Norge, bleve de der satte i Land, og kom siden hiem til Kragerøe. Styrmand Salve Nielsens kiekke og ædle Handling ved denne Anledning er her i Norge hæderlig paaskiønnet, men Indsenderen anseendet for Pligt, herved at bekiendtgiøre Skipper Hans Christensens og hans Mandskabs menneskekierlige og ivrige Bestræbelser for disse de ulykkelige Menneskers Redning, paa det disse hæderlige danske Mænd kunde erholde den fortiente Roes for deres berømmelige Forhold, og derved fremstilles som et hædrende Exempel for andre den maatte finde Anledning til lignende Handlingers Udøvelse.