Jyllandsposten, 1839-12-24
Sammenhængen af denne mærkelige Tildragelse er denne: Skonnerten "Paradiis", ført af Capitain With, indstrandede sidstafvigte Vinter ved Treaa Mølle, omtrent 2 Miil fra Grenaae. De ved Strandingen antagne Bjergere blev, ifølge Randers Amts Resolution, tilstaaet en Bjergeløn af 600 Rbd. for Skibets Afgrundtagelse, som, da det lykkedes, skulde deles lige imellem alle 6 antagne Bjergere, eller 100 Rbd. til Hver Jstedetfor at udbetale Bjergerne Beløbet, som skal være af Amtet anviist Kjøbmand Hartvigson i Grenaae, som Capitainens Commissionair, udbetaltes de 4 af disse hver ikkun 27 Rbd. 3 Mk. og Skipper Jeppesen, 15 Rbd. i Douceur. Jfølge denne Hartvigsons Tilbageholdelse af den approberede Betaling, indgav Bjergerne en Besværing til Amtet i April 1839, hvori de klagede over, at Hartvigson, under allehaande Paaskud, nægtede at aflægge Rigtighed for Bjergelønnens Udbetaling, hvorpaa de formeente at have billigt Krav ifølge Frdn. 28de Decbr. 1836 § 6, da saavel den strandede Skipper, som dennes Commissionair, havde overladt til Amtet, at fastsætte Betalingens Størrelse. J denne Besværing bemærke endvidere Skipper, Jeppesen og Johansen, som tillige overværende og Arbeidere ved Udløsningen af circa 500 Tdr. Hvede, for at lette Skibet og befordre dets Afgrundtagelse, at de 500 Tdr. Hvede ikke bleve udmaalte af Skibet med løse Maal og strøgen Tønde, men derimod med fast eller haardt Maal, samt fuld Top paa Tønden, og desuden blev saameget fyldt i hver Sæk, som kunde udgjøre 1 a 2 Skpr. pr. Tønde, som idetmindste kunde udgjøre circa 50 Tdr. paa det hele udskibede Qvantum. Af autoriserede Mæglere vare her ingen tilstede, men af flere end 15 Mennesker paastaaes det, at denne Hartvig sons Adfærd kan bevises, uden at det er godtgjort, at Hveden med samme Maal (som var en Umulighed) er indmaalt i Skibet. Uagtet denne til Amtet indgivne Besværing, vedblev dog Hartvigson at nægte Bier gerne deres approberede Bjergeløn, hvorfor disse atter den 13de Juni 1839 indgik paa ny til Amtet, om at erholde, hvad dem tilkom, idet de tillige ansøgte om beneficium paupertatis for at sagsøge ham, i hvorvel det i Klagen bemærkedes, at det Offentlige var krænket ved Commissionairens uredelige Behandling af det strandede Gods, hvorfor man ventede retlig Undersøgelse anstillet. Følgerne af disse Besværinger bleve imidlertid, at Amtet ei har villet en officio forhielpe Jeppesen, med Bjergerne til deres Tilgodehavende, ligesom Amtet ei heller har indladt sig det allermindste paa Jeppesens Tilbud, med Vidner at ville bevise Hartvig sons uredelige Omgang med den ilandbragte Hvede. Det er ikke blot den Strandede, der ved det paapegede Forhold af Hartvigson er bleven forurettet, men dette maa naturligviis ogsaa være Tilfældet med Bier gerne, hvis Anstrængelse altsaa har været større, end for Amtet af Strandingens offentlige Tilsynsmænd, Øvrigheden og Strandingscommissionairen, er opgivet. Ligeledes ere de Bønder, som mod Betaling pr. Tønde besørgede Transporten til Hartvigsons Pakhuus i Grenaae, forurettede ved ei at have erholdt Betaling for det ei ubetydelige Overmaal, der, hvor lavt end Alt maatte anslaaes, ei vel kan antages, at have været mindre end 12 Procent. Fem hundrede og nogle og halvfjerdsindstyve Tønder er angivet bjerget, og et lignende Antal Tønder igjen udmaalt, men vel at mærke med ordinairt Maal. Jeppesen har anslaaet Overmaalet til circa 50 Tdr.; at det er og maa have været større, kan fast ikke paatvivles. For Rigtigheden af sin Paastand om Overmaalet, har Jeppesen erhvervet nedenanførte Erklæring fra de Folk der udførte Maalet fra Skibet eller derved vare tilstede: