Berlingske Tidende, 1813-03-26
Kiøbenhavn, den 26de Marts. Under 9de Marts er udkommen følgende Forordning for Danmark og Norge, angaaende de Pengefordringer i Dansk Courant, hvilke førend Bekiendtgjørelsen af Forordningen af 5te Januar 1813. ere enten lovligen paatalte, eller ved Dom eller Forlig afgjorte. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. &c., gjøre vitterligt: At da Vi have fundet det nødvendigt, at fastsætte Bestemmelser i Henseende til de Pengefordringer i Dansk Courant, hvilke, førend Bekiendtgiørelsen af Vor Forordning af 5te Januar sidstleden, betræffende en Forandring i Pengevæsenet, enten ere lovligen paatalte, uden at være ved Dom eller Forliig afgjorte, eller ere paa en af disse Maader blevne afgjorte, uden dog ved Betaling at være opfyldte, saa byde Vi i den Henseende hermed, som følger: s. I Naar en Kreditor, forinden Bekiendtgiørelsen af Forordningen af 5te Januar 1813, har været nødsaget til, ved Klage til Forligelsescommissionen eller paa anden lovlig Maade, at paatale en Fordring i Dansk Courant, skal han, uden Hensyn til, om Gielden er af det Slags, der omhandles i Forordningens 5 23, eller blot kan indbefattes under §. 31, være berettiget til at nedlægge Paastand og Betaling i Rigsbankpenge, i Forhold til det Værd, som Fordringen, i Medhold af den ved bemeldte Forordning fulgte Omskrivnings=Tabel, havde paa den Tid dens Paatale i lovlig Form blev iværksat; og skal denne Creditors Ret ikke være bunden til det Jndskrænkninger i Henseende til Forretning og Betalingstidens Udsættelse, som i Almindelighed finde Sted ved Betalinger efter fornævnte Tabel; men, naar Creditor derimod, i Følge sin Fordrings Beskaffenhed, i Overeensstemmelse med Forordningens §. 23 er berettiget til at paastaae Betaling i Forhold til et tidligere Datum, og han deraf vil benytte sig, er han pligtig til at underkaste sig hine Jndskrænkninger. S. 2. De ovennævnte Regler skulle ogsaa være anrendelige paa de Fordringer, som ere anmeldte paa Skifter, førende Forordningen af 5te Januar sidstleden blev bekiendtgjort, dog skal Creditor i saa Tilfælde være berettiget til at paastaae Betaling efter Forordningens §. 30, saafremt hans Fordring er af det der omhandlede Slags. H. 3) Hvor der søges Erstatning for en tilføjet Skade, som ved lovligt Skiøn eller paa anden forbindende Maade er bestemt til en vis Størrelse i Dansk Courant, bliver, istedet for Søgsmaalets Anlæg, den Tid, da saadan Bestemmelse skeete, at lægge til Grund for Reductionen til Rigsbankpenge, med mindre nogen af Parterne ved et nyt Skiøn kunde oplyse, at Forholdet, med Hensyn til Gien standens særegne Beskaffenhed, derfra er afveget; thi i dette Tilfælde bliver saadan Skiøn Regien. Saaledes bør, til Exempel, Jnventarii Stykker, som i Forpagtnings=Contracter eller Fæstebreve ere ansatte til noget vist i Dansk Courant, antages at være af den Værdie i Rigsbankpenge, som, efter Documentets Datum, svarer til Omskrivnings Tabenen, saafremt ingen af Parterne godtgiør, at Priserne paa Ting af det omhandlede Slags have forandret sig i et andet Forhold. H. 4. Den Creditor, der, inden oftebemeldte Vor ForFallitboer, ei hiemle Creditor Ret til en fordeelagtigere Betalings maade, end den, som bestemmes i §. 30 af Forordningen af 5te Januar 1813, samt i denne Vor Forordning. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, den 9de Marts Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.