Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-23
Om nu Ejerne af de paa Rente staaende Capitaler mere end alle andre Samfundets Lemmer, have eller bør have Fritagelse for de Pligter, der skyldes Statssamfundet, det overlades til den ærede Modsiger og Andre at oplyse og bedømme. Den 1/4 pCt. Skat, der vedvarede endeel Aar, borttog dog nok langt mere end den Risico kan udgjøre der er foreslaaet, og som mueligen neppe i Virkeligheden vilde blive mere end 1 eller 2 pCt. Hvilken Fremgangsmaade der skulde bruges mod de Capitaleiere, der hverken vilde eller kunde afgive det foreslaaede Hypothek," Dette Spørgsmaal forundrer Forfatteren meest. Blev en saadan Laaneindretning af Hs. Maj. Kongen allernaadigst bifaldet og befalet, uden hvilket vel enhver Fornuftig indseer, at den ei kunde ex stere, hvor kunde da sige, han vil ikke deeltage deri, Kunde de faste Eiendommes Eiere have sluppet med dette Svar, hvad havde Nationalbanken da erholdt? De, der af Hs. Maj. overdrages, at nedlægge allerunderdanigst Forestilling om en saadan Indretning, vilde vist finde de Midler og Maader at udføre samme paa, som fandtes meest passende. Hvilken vidtløftig Bestyrelse vilde Indretningen, efter den opgivne Plan, ikke udkræve?" - og Udlaanerne skulde endog bebyrdes med det forhadte Opsyn. Saa vidtløftige Finantsforvaltninger, som de store Staters, og en Direction, som det engelsk ostindiske Compagnies, bestyre saa mange Tusinde Millioner Indtægter og Udgivter, og et Laane fond af nogle Millioner, endog fordeelt blandt Provindsialadministrationer, skulde i en Stat, som den danske, være et saa skrækkeligt og uovertageligt Arbeide, som Modsigeren synes at formene, Og at holde Orden og nøje Tilsyn med, at de Capitaler, som fra et Laanefond udlaantes for at stifte Nytte i Staten, ikke misbrugtes, eller uhensigtsmæssigt anvendtes, skulle ansees for et forhadt Arbeide, hvorledes vilde det da, om denne Mening var almindelig, kunne tænkes, at noget Godt i Staten skulde kunne udrettes, Skeer ikke ogsaa, og bør det ikke skee ved alle Statssamfundets Bestyrelsesgrene? Den ærede Modsiger har endog selv peget paa, hvorledes de fordums offentlige Udlaan ere for størstedelen forsvundne; mon ikke mange af disse Tab kunne tilregnes uduelige og uredelige Laanere, skulde det da være overflødigt, at brug al muelig Forsigtighed for Eftertiden, især da det synes, Modsigeren sætter liden Tillid til Laaneres Duelighed, Retskaffenhed og ordentlige Levemaade, om denne end er bevidnet af Øvrigheder og Andre. Forfatteren maa derimod tilstaae, at han sætter mere Tillid til slige Egenskaber hos Laanere, end til Cautioner af Folk der ofte Intet ejede, eller til Pant i Jndbo der ofte var Lidet værd. "Hvorledes kunde Provindsial-Administrationernes Forhold revideres af Banken, som Overadministrator, naar Udlaanene ikke skeete mod anordningsmæssig Sikkerhed? Her har Modsigeren øiensynligen atter overseet, hvad Forslaget virkeligt indeholder. Banken er ikke foreslaaet til Overadministrator, men kun anseet som Laanefondets Generalcasserer, der, mod det stillede Hypothek, skaffede Betalingsmidler, og derfor erholdt Betaling En Bank er jo mod Betaling, Casserer for enhver Handlende eller Andre, der forlange det, altsaa kunde den vel og være det for et offentligt Laanefond. Overdirectionen, paa de nær, Hs. Maj. Kongen allernaadigst behagede at tilføie, er opgivet at skulle vælges og instrueres af Repræsentanterne, og de provindsiale Administrationer at staae under den, og controlleres af Provindsernes Repræsentanter, for vel bedst kunde dette. De anordningsmæssige Sikkerheder vilde da vel neppe blive saadanne, som Banken forlanger for sine Udlaan, hvormed faa Næringsdrivende kunne være tjente, men saadanne, som Repræsentanterne fandt, at ville være baade for Laanefondet og Laanerne de hensigtsmæssigste til Øjemedets Opnaaelse. "Naar Laantageren ikke opfyldte sine Forpligtelser, skulde den laante Sum inddrives, men i dette Fald kunde med Vished antages, at Lidet eller Jntet ved Indretningen var at erholde. Besynderligt nok, den ærede Modsiger, frygter for, at ikke anordningsmæssigt, formodentligt sikkert Pant, nok skulde erholdes; han frygter endog for, at Administrationerne vilde efter Behag skalte og valte med Laanefondet, og dog skulde det være urigtigt, at tvinge Laanerne til at opfylde deres Forpligtelser; dette synes ikke at være uden Modsigende. Aflader vel nogen Retskaffen at indgaae Forpligtelser, fordi han veed, at han kan tvinges til sammes Opfyldelse; hvad vilde ellers Forpligtelser nytte til, og skal alt, hvad der kunde blive Nyttigt, efterlades, fordi Misbrug kunne skee derved, eller fordi Uordener, Bedragerier m.v. ere seete ved Noget, skulde det aldrig mere kunne lykkes. Hvem der vil maa have denne Tro; Forfatteren har den ei. Ogsaa den, for Letheds Skyld, foreslagne Stemmeret ivrer Modsigeren, imod. J nu, saa lad alle Hypothekstillere give Stemme, naar dette er bedre. At forbinde alle Fattige i hele Riget til Tvangsarbeide", nemlig dem, som forlange Understøttelse og kunde, men ikke vilde arbeide, opløfter ogsaa Modsigeren sin Basstemme imod Formodentlig vilde han da vel, at de skulde fødes og klædes, for at gaae ørkesløse, medens de, der skulde udrede Fattigbidragene til dem, kummerligen maatte arbeide derfor, og under nærværende Tingenes Gang snart vilde blive faa, der formaaede Bidragene, saa at Byrden tilsidst vilde falde ene paa Capitaleierne. "Disse nye Papirer skulde ei blot occonomisk og physisk, men og moralsk forbedre Folkets Tilstand, de skulde fremme Dyd, Retskaffenhed og gode Sæder; men hvo føler ikke, at den under Krigen i Omløb satte alt for store Papirmasse netop var Hovedkilden til Sædernes Forfald m.v. Atter har Modsigeren udledet urigtige Slutninger af det Fremsatte. Jkke ved Laanene, hvormed de nedtrykte Næringer formeentes ophjulpne, men ved de øvrige omtalte Indretninger, nyttige Selskaber, der søgte at virke til Arbeidsomhed og Maadehold, samt til at udbrede en rigtig Nationaltænkemaade; at de Unge indpræntedes dette, og Øvrigheder og Embedsmænd indskjærpedes samme m.v., derved ventede Forfatteren de nævnte Goder i Tiden, og mon det var de mange slette Penge, der under Krigen virkede saa skadeligt paa Sæderne, eller maaskee snarere de mange lette Maader at fortjene Penge paa, Kaperier, Speculationer m.m., I det hele Modsigende spores tydeligt, at Hastværk har ledet Pennen; de mange urigtigt fremstillede og derefter bedømte Steder af Forslaget, og de mange maadeligt valgte Udladelser skrives derfor paa denne Regning. En Dom over Rossini.