Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-02-01
For Regieringens Jndtægter synes det ogsaa fordeelagtigt i Henseende til Told og andre Paa leg, men man kan næsten med Vished paastaae, at der vindes et, og i Fremtiden tabes ti. Hvad nytter det en Fyrste, at han i nogle faa Aar trækker saa meget af sine Undersaatter, at han bliver tlig, men de derved fattige? Maa han ikke siden i fleere paa følgende Aar lade sig nøie med at fordre intet, eller ikkun en Trediedel, eller i det høieste Halvdeelen af det, som han forhen oppebar Den umaadelige, utilladelige og unaturlige Tilfredsstillelse af Elskovsdrift er en umiddelbar Følge af Luxus og den deraf udspringende Lediggang. Thi allerede Lediggang allene, uden dertil at regne Lækkerie og enhver Art Forfinelse af de sandselige Fornødenheder, ophidser til dette Slags Vellyst, som det skændigste af alle. Og heraf kommer det, at det andet Kiøn bliver nu omstunder af saa mange ugifte Mandfolk af alle Stænder, i en for dem saa vanærende Hensigt, ophøjet og næsten tilbedet, og at saa mange af det saa kaldte smukke Kiøn, langt fra at foragte denne nedrige Hensigt med den Ærbarhed, som klæder det saa skiønt, tvertimod bestræbe sig for at trække og lokke. Endog givte Mænd, og Qvinder, og iblandt dem især saadanne, som lode en Retskaffen allerede føle deres meget formaaende Magt, om de vidste, at denne vovede at tænke noget saadant om dem, drive forbuden Elskovspil, men forstaae bedre end de andre, den Kunst at skiule det. Er nu Hiertet og Sielen engang opfyldt med disse vellystige billeder, saa, for at realisere dem, opofter man Alting saalænge, indtil den physiske og bekonomiske Tilstand giør det umueligt. Forat kunde tilfredsstille sine tøileløse, dyriske Lidenskaber, giør man Gield, sælger eller pant sætter Gods, Klæder, Kostbarheder og tilsidst Æren med, nu er den borggerlige Kredit forloren, der giøres Jndførsel, Alting stilles til c) Ogsaa i den nærende Stand begynder Horeries Last meere, end forhen, at gribe og sig, uden at det falder Naboen ind derfor at foragte en troeløs Ægtemand. Og dette er, som jeg troer, den sikkerste Maalestok for Sædernes almindelige Tilstand i et Land. Auction, og Skyldnerens Elendighed giver ikke sielden Betroerens Formue et haardt Stød. Af Begierlighed efter, og Nydelse af det te Slags Vellyst, oprinder da Lyst til ugift Levnet, som siden en Snees Aar er bleven saa almindelig og daglig tiltager. Vel er det umaadelige store Antal af de saa kaldte Fornem me i den tærende Stand en Aarsag til dette ugivte Levnet, og giør det endog ofte nødvendigt: ligesom det og er Aarsag til, at Embederne i et Land deeles eller formeeres, og Lønnen, just forholdsviis formindskes, eller dog ikke forhøies, hvorfor altsaa Embedsmanden, omringer af de nærværende Fornødenheder, neppe er istand til at leve som ugivt. Men blev Luxus ikke herskende i et Land, saa vilde og dette med re gavne, end skade; thi man vilde da beqvem me sig til at indskrænke sine Fornødenheder efter sine Jndkomster; man vilde leve sparsom, tarvelig og fornuftig, og dermed sætte sig i Stand, til med en liden Jndkomme at kunde ernære og underholde Kone og Børn, og saaledes nye de den største af al Lyksalighed, nemlig den og teskabelige. Men da Luxus, eller rettere den indbildte falske Ære ikke tillader det, og Vil lyst ikke begunstiger det, saa have mange end- og gjort sig det til en Grundsætning, at blive ugifte, og tilfredsstille den ægteskabelige Drift paa en utilladelig og skændig Maade, og derved giøre sig og andre høist ulykkelige. Ja der fattes ikke paa saadanne Folk, som søger en Ære i slige for Menneskeheden og heele Stater vanærende Grundsætninger, og undsee sig ikke ved offentlig at rose sig deraf. Men Lyst til ugift Levnet føder mange Laster af sig, hvoraf igien andre udspringe, som enten tidligere eller sildigere, meere eller mindre bidrage til Armod. Af mange Exempler, maa følgende være nok. Naar mange unge Mænd i et Land ikke tage sig Hustruer, saa er det jo ganske naturligt, at ligesaa mange Fruentimmer maa forblive ugifte, de saare faa undtagne, som kunne blive gifte udenlands. Hos fornemme Pigebørn virker dette en Udsvævelse, hvis Navn er saa stændigt, at Undseelse ikke tillader at nævne det offentligen. Døe nu deres Forældre, uden at efterlade sig Formue, hvilket ofte indtreffer, saa formeere de Antallet paa de Fattige, men tillige paa de fornemme og altsaa kostbare Fattige, og falde Staten desto vissere til Byrde i at underholde, da de sedvanlig ikke have lært noget, eller endnu sedvanligere ikke ere vante til at arbeide, for derved at kunde ernære sig. Pigebørn af den ringe Stand, der ikke have en saa stor Trappe af Ærgierrighed at overstige, eller ret tere, som ere for naturlige til at giøre sig deelagtige i hemmelige Ungdomssynder, og som derhos for det meeste have faaet en elendig Opdragelse, tvinges, naar de nemlig ingen Formue besidde (thi ellers kunde de vel faae sig en Mand) hvilket er Tilfældet med de fleeste, til Horeriets afskyelige Laster formedelst Mandfolkenes Lyst til ugift Levnet. Dette giør dem til offentlige Skiøger, eller til privilegerede Hører for store og rige Mænd, hvilke, for paa nogen Maade at bedække deres stændige Rolle paa Verdens store Skueplads, tillegge dem det franske Navn Maitresse, eller det kierlige Navn Selskaberinde. Men da alle disse Pigebørn, fornemme og ringe, intet Haab have om at blive Koner, og saaledes at opnaae Tidspunktet af deres egentlige Bestemmelse, saa bringes de, formedelst Lyst til det ugifte Levnet som Medaarsag, til at forvende Naturen og blive Barnemordere. Ja hvorledes mange unge Mennesker, som af deres Forældre sendes hen paa Viisdommens, Dydens, Videnskabernes og Kulturens Bane, for der at legge Grund til i Fremtiden at blive værdige og nyttige Mænd i Staten, forføres ved Skiøger i store og middelmaadige Stæder, og forderves baade i moralsk, physisk og bekonomisk Henseende, det er nu ikke et sielden Exempel, men et sørgeligt Beviis for den Paastand, at vore Efterkommere ville blive langt svagere paa Sind og Legeme, end vi ere, og nær ved den Elendighed, som engang bliver en Ødeleggelse for alle Folk, naar de ved deres timelige Velstands Tilvext have ladet sig forlede til at vise deres Lidenskaber en uindskrænket Lydighed. (Fortsettelsen følger.)