Københavns Adresseavis, 1771-08-23
Atter see vi en krybe ud af Satans Synagoge, som under en glindsende Gudfrygtigheds Masque udskyder sit onde Hiertes fordervede Pille; Forfatteren af den, ham, og hans Ligetænkende allene anstændige Blad, med Titel: Jeg ligger for Døden, kom og beret mig, venter vel aldrig at betegnes med andre Udtrykke, indtil han fyldestgiør den billige Begiering, der skeer til ham i Adresse=Contoirets Avis No. 135, der har ingen forlangt af ham at vide, hvilke de værdige Præster ere, thi hans Vidnesbyrd hverken reyser, eller fælder, men allene, hvilke de ere, som han i sit nederdrægtige Blad beskriver, som Uværdige; hvortil den Galimathias i Adres=Bladet No. 137, saaledes kan enhver Calumniantsom allene har, endog ikkun en megen liden Portion af den listige Slange Vittighed, snøe sig ud af enhver Forvikling; han er bange for at giøre Ondt værre; Stakkel! hvor om er ikke hans Samvittighed, gid han ikke blive syn, at han ikke og skulde nødes til at berettes; Ney, Ney, Nebul! nævn ikkun Manden, og beviis Sagens Rigtighed, saa skal du, end- og offentlig i Adresse-Avisen, friekiendes fra at være Løgnere; Det veltænkende Publicum selv skyldes en saadan Declaration. 2. Svar paa Svar i Adresse Contoirets Efterretginger No. 137. Ret nu er Auchor og jeg enige. Han er en Ven af alle brave Præster, jeg og; dog tillader De mig Hr. Anthor at troe om mig selv, at jeg er en større Præste=Ven end De; thi aldrig skulde det have faldet mig ind, om en forsætlig eller uforsætlig Forsømmelse af Embeds Pligt var begaaet af een Præst, derfor at angribe eller beskylde en heel Stads Præster. Dette nægter De, og nøder mig da her allerførst til at bevise det med Deres egne Ord, som De ville behage at efterlæse ifald De har glemt dem. Da De træder frem paa Skuepladsen skeer det i disse Ord: Det vil maaskee have sin Nytte, om ey (Jeg veed ey om flere har svedet med Dem, og hvad De har svedet) undersøger vore Præsters Vandel. Den har længe kommet os fordækt for, og ikke svaret til Hensigten og Pligterne det vigtige Siele=Sørger=Embede fører med sig. Derpaa vil De i sær betragte Hovedstadens Præsters Villighed. Endelig beklager De sig over at De ey paa et Ar kan igiennemgaae alle de Forsømmelser (saaledes lyder Deres egne Ord) der løber ind i vore alt for magelige Præsters Handlinger, men da nogle af dem ere saa skiendige (siger De) at jeg endog undseer mig ved at tænke derpaa, at de ere til, vil ey afmale dem med de rette Larver. Saaledes Hr. Anthor! har jeg læst Deres Ord, men aldrig før nu Deres Hierte, og forlader De mig altsaa, at jeg har holdt mig til Deres Ord, udi hvilke jeg har tænkt, at De ville udtrykke Deres Meening. Paa samme Maade og efter samme Grund har jeg af 4 angivne forskiellige Svar sluttet, at den Syges Bud har været hos 4 Præster, sær siden De siger hvad der hos den 1. 2. 3 og 4de er svaret; men nu er det kun een Budet har været hos. Een er her alt for mange, dog godt endnu at det er kuneen; men hvor har da Budet eller De faaet de andre Svar fra, De vil ey engang angive den Ene for ey at gjøre det Onde værre, men jeg troer, at der var mindre Ondt i at angive den De vil vide og lade ham svare for sig, end som det i det mindste i Piecen er skeet, at giøre de allerfleste mistænkte. De vil være saa raisonable at troe, at Skylden er paa Præsternes Underhavendes Side. Jeg tilstaaer at det er en Raisonablitet som Præsterne neppe skulde have ventet sig af Dem, der klager over Deres skiændige Handlinger, som De endog undseer dem ved at tænke paa. Tænkte jeg det ikke nok, at De ville have skrevet Pie cen imod Præsternes Tienere. Jmidlertid da vi begge ere Præste Venner, udbeder jeg dette af dem som en Venskabs Prøve for Præsterne, at De nu vil underrette den Mand, der har en saa grav og ubesindig Tiener i sit Brød. Jeg troer vist at De gjør ham og alle andre Præster i Staden en vigtig Tie neste, saa meget mere som jeg kjender adskillige, der i Anledning af Deres Skrift, har kaldet deres Folk i Forhør, og er har kunder komme efter Sagen. Derves vil og forekommes, at naar Prægerne gandske vist vil, som de bør, lade Mennis hedernes Bud komme til Dem Selvendog om Natten, at De ei af en Tiener, som dog vel maae lukke op for Dem Port eller Dør, skal uanhændig degegnes. Endelig allæder det mig Hr. Autor paa begges vores Venne, at De, siden De udgav Deres Klage Brev i Trykken, da Dfandt kun 2, har dog nu fundet 3 brave Præste=Mænd, her i Staden. Spørger De atter igien Folk af (skiøndt man maatte slatte af Deres foregaaende Beskrivelse at De dette er havde nødig) saa vil De maaskee finde flere. Far vel høyst ærede Hr. Author ! Oen Høstighed med hvilken Jeg har begegnet den Uhøflighed, som De i Deres Nød har maattet gribe til, haaber Jeg at De skiønner eller i det mindste et velskiønnende Publicum. Hvad og hvorledes De herefter skulle ville skrive, saa bliver dette mit sidste Forsvar for de Kiøbenhavnske Præster, tyn Jeg er vis paa, at De Selv i Deres Vandel skal allerdedst forsvare sig for Deres Meenigheder og det heele Publico 3 Adskilligt Nyn, Kiøbenhavn. I Gaar begyndte det Kjøbenhavnske Skyde Compagnie sin aarlige Skyden efter Papegojen paa den privilegerede Skydebayne uden Vesterport; da Hans Hør grevelene Excellente og Oberpræssigent Grev von Holstein gjorde første Skud for Hans Kongl. Majestæt, og andet Skud for Hendes Majestæt Dronningen; dernæst Hr. Oberst von Sammes for Hans Kongl. Høyhed Kronprinzen; og Hr. Oberst von Jansen for Hans Kongl Høyhed Arveprinz Friderich; derefter Fuglekongen Hr. Cancellieraad Haaber, og siden enh er efter Numer, og blev i Dag af Geviinsterne ned skude: Ringen af Tømmerhandler Hr. Aagesen, som derfor fik. Geviinsten prægtig Sølv Potagesker; Høyre Ving af Viinhandler Hr. Kaasbøll for Hr. Raadmand Hundevad som tilfald, en dito Spølkumme; Venstre Vinge af Kleynmed Hr. Beeschefor Gibser Hr. Fossan, som tilfaldt en min dre dito Spølkumme. Paa Mandag begynder Compagniet Skydningen igjen om de øvrige Geviinster.