Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-07-09
Opmærksom ved de frie bemærkninger i fremmede Blade om Hs. K. H. søgde Regjeringen og Politiet at komme paa Spoer efter Grunden til disse Yttringer, medens hine Ondskabsfulde udrugede Planer til at angribe Souverainens Authoritet, forfølge Ministeriet og styrte Politie og Love overende. Da Jntet er Portugiserne saa dyrebart som deres Konges Liv og Jntet saa forhadt som Frimureriet, saa brugte Man samme til Paaskud for at vildlede Prindsen. Nu bevises, hvor falske, modsigende og anarkiske de Bevæggrunde, hvorefter Man gik tilværk, vare. Prindsen, vil redde Kongen, som er i Bemposta og kommanderer Tropperne til Roscio, der ligger i den anden Ende af Hovedstaden. De fleste Sammensvorne, som skulde være paa Slottet, bleve arresterede i deres Huse og Familiers Skjød. J samme Øieblik da hans Fader skulde befinde sig i Morderhænder, taler Prindsens Proklamation om en Regjerings Reform, Handel, Lovgivning, ja endog om Expeditionen til Brasilien, hvilket beviser, at enten existerede der intet Komplot, eller at Hs. K. H. kun brød sig lidet derom. Alle Beviser for samme, som skulde have retfærdiggjort ham i Souverainens, Portugisernes og hele Europas Øine, bestod i nogle af hans Omgivelser opsatte Lister. Og imellem de vilkaarlig Hæftede befandt sig Hs. Majestæts Ministre, af hvilke den Ene var Hovedhjulet i Prindsens Foretagende den 27 Mai 1823 og den Anden først for et Aar siden vendt tilbage fra den Landflygtig hed, hvori Tronens Fiender havde sendt ham. Antallet af de Fængslede var uhyre; Privathad og Hævn kjendt ingen Grændser. Folkeretten agtedes lige saa lidet som Naturretten. Paa et hængende Haar var der skeet Brud, paa den en venskabelig Nation skyldige Agtelse, og Vi blevne Vidner til en uhørt Voldshandling imod en saa mægtig Nation og en saa gammel og troe Allieret som Storbrittannien. Ogsaa den franske Ambassadeur maatte protestere imod Angrebet paa den hans Regjering tilhørende Ludvigskirke. Hine Nedrige raadede endog Jnfanten, selv at forhøre nogle ulykkelige Slagtoffere og stille sig i Spidsen for den Militairkommission, som skulle dømme dem; saa at Hs. K. H. paa engang blev Part, Anklager og Dommer. Nogle af de Fængslede bleve førte til Quelut og i 5 Dage paa det grusomste martrede, for at tvinges til at bekjende Forbrydelser, som aldrig existerede. Til Slutning raades at kaste et Slør over det altsammen og trøste sig med, at Prindsen kun var et Redskab i ond Menneskers Hænder. De Grundsætninger, som de i hans Navn udgivne Love aandede, vare fiendske imod Kongens hellige Person og Ministrene, skadelige for Jnfanten sel og fordærvelige for den selskabelige Orden. Sammenligningen imellem den 27 Mai 1823 og 30 April 1824 i Proklamationen kaldes en Skjændsel for det portugisiske Sprog, thi naar har det været Eet, at styrte en gammel, erkjendt Regjering eller en Faktion i Var Loven imod Frimurerne ikke i fuld Kraft og blev ikke daglig Personer, som anklagedes derfor, enten straffede eller frikjendte efter Lov og Ret? Armeen maa stedse betragtes som den tvingende Magt Regentens Hænder. Tillod Man dem at modellere Regjeringerne, da vilde det snart være ude med al selskabelig Orden. J en velordnet Stat maa kun antages tvende Grene af Magten: den væsentlige, der ene tilkommer Monarken, og som Man blindt skal adlyde, og den deligerte, som Man er relativ Agtelse skyldig. Endelig viste Jnfanten ved sin følgende Lydighed, at han var en ganske Anden, saasnart han ikke meere stod under hiin Jndflydelse o. s. v.