Ribe Stifts Adresseaviser, 1814-11-25
Om Wiener=Congressen a. af Journal la Qvotidienne. - Polens Gienoprettelse synes et uundgaaeligt Syndoffer, for at udslette Erindringen og alle de ved Magt udførte Omveltninger, som Delingen af de polske Provindser gav Anledning til. Man seer tet, at Rusland har nok at giøre med at cultivere maadelige Landstrækninger; at Østerrig maa have sin Opmærksomhed henvendt mod Donau og den venetianske Havbugt; at Preussen har Jntet tilfælleds med slavoniske Folkeslag, og at det er Alles Jnteresse, rigeligen at udstyre det lovmessig eristerende Storhertugdømme Warschau, fordi derved disse tre Magter faae en Middelmagt til at formindste deres giensidige Uenigheder. De tydske Stater, nemlig Sachsen, Hannover, Hessen, Bayern, Würtemberg. maae være souveraine. En formelig Tractat udelukker formeligen Gienoprettelsen af det tydske Rige. Hvorfor fordre da nogle tydske Skribentere endnu bestandig de forældede Former, hvorved de smaae Stater istedet for at beskyttes, bleve et Værktøi i de Størres Hænder til ærgierrige Planers Udførelse, og gjorde dem til Skuepladsen for en Krig, som var dem fremmed Man respectere de mindre Staters Neutralitet, man forstørre dem, da vil en fri og stærk Foederation for evig skille de franske, østerrigske og preussiske Vaaben, fra hinanden. Politiken fordrer Hollands befæstelse. Men naar Monarchiet Nederlandene faaer i Foræring et heelt Kongerige, langt større end det gamle Holland selv, saa fordrer billighed, at en saadan Accqvisition maa godtgiøres ved i det mindste med nogle Colonier, hvorved Handels=Ligevægten i Asia og America kunde giennoprettes. Desuden berettiger en formelig Tractat Frankrig til at deeltage i Underhandlingerne angaaende Nederlandene. Den europæiske Politik fordrer, at en stærk Magt dannes i Skandinavien; og Frankrig har samme Interesse. Hvilke ere Bestanddelene af dette skandinaviske Monarchie Retfærdighed og en viis Politik viser os dem i en nøie Forening af de tre nordiske Riger, under de forskiellige Grene af deres gamle, nationale og retmæssige Dynaster . . . . Italien giver et lignende Skuespil Syv Millioner i Kongeriget Jtalien vente ængstligen Afgiørelsen af deres politiske Skiæbne. Vil Østerrig, tilegne sig det Hele, da vil det der faae alt for stor Overvægt. Monarchiet i det sydlige Jtalien allene, forenet igien med de øvrige bourbonske Troner, vil kunne blive en Modvægt. Hvilket nedslaaende Exempel vilde det ei være at berøve et Dynastie en Trone, som det allene tabte, fordi det vovede Alt mod Usurpatoren. En uretviis Politiks Planer ville udsaae Spiren til tilkommende Omvæltninger i Europa, da derimod den strængeste Retfærdighed og billighed, allene kan lægge Grund til en fast og varig Ligevægt. Frankrigs Planer kunne ei være fordægtige, dets Jndflydelse ei farlig eller foruroligende. Hvis andre Magter, i dette Dieblik havde den fordærvelige Lykke ustrafset at turde overlade sig til Forstørrelsesdrømme, da vil Frankrig et misunde dem denne farlige Gunst af Skiebnen. Stedse mægtig nok til at afværge ethver Angreb paa sine egne Stater vil det ugierne men uden Frygt see paa at Europas Ønsker paa nye skuffes ved Egismens og Ærgierrighedens Aand. Men det vil have den Ære at nægte sin Tauction til Alt, hvad der strider mod Ret og billighed.