Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-03-05
Fredagen den 26de Februar opløstes, som meldt Stænderforsamlingen i Roeskilde. Efterat Forsamlingen i et Møde, fra Kl. 9-1 havde tilendebragt sine Arbeider, blev et Slutnings Møde berammet til Kl. 5. Dette sidste aabnede den Kgl. Kommiss., Konf. Ørsted, med et ham værdigt og til Anledningen svarende Foredrag, hvori han, efter et Tilbageblik til det første Stændermøde og til de Forsamlingen da besiælende Følelser, ytrede sin levende Glæde over, at den samme umiskiendelige hengivenhed for Kongen og Fædrelandet, som da forenede de Deputerede i Forening med en fædrelandsksindet Virkelyst, Jver og Utrættelighed, havde stadfæstet sig i og betegnet Forsamlingens Arbeider, ligesom han og paa en rørende Maade erkiendte de Beviser paa Velvillie og Yndest, som han havde erfaret under sit Forhold til og Samliv med hver enkelt Deputeret. Efterat han med dyb Bevægelse havde omtalt det smertelige Savn af en høitagtet Ven og Medarbeider, som Døden i de sidste Dage havde bortrevet fra hans Side, ved hvilken Anledning han tillige taknemmeligen erindrede de Beviser paa Deeltagelse, han havde modtaget, sluttede han med at erkiende de Fortienester og det Krav paa Taknemmelighed, som baade Forsamlingen og han skyldte dens Præsident, Vice=Præsident, den Kgl. Tilforordnede i Toldsagerne, Redakteurerne af Stændertidenden og Forsamlingens Sekretairer. – Derefter tog Præsidenten, Professor Schouw, Ordet, og tolkede Forsamlingens og sin egen Tak til den Kgl. Kommissarius og de nysnævnte Embedsmænd, hvorhos han gav en kort Skibe af Forsamlingens Virksomhed, ved hvis Ledning han erkiendte at have mødt saamegen Velvillie og Overbærelse. Da han under denne Tale paa en ligesaa skiøn som sand Maade ydede den Klgl. Kommissarii Fortienester levende Erkiendelse, giorde samtlige Deputerede, ved uvilkaarligen at reise sig fra deres Pladser, Præsidentens Ord og Tak til deres egne. - Efterat derpaa Vice-Præsidenten, Etatsraad Hvidt i en kort, alene til Præsidenten stilet Tale, havde bragt denne Forsamlingens Tak for hans utrættelige Jver, Forretningsdygtighed, Humanitet og Gave til at fremskynde Arbeidernes Tilendebringelse, tog sluttelige Provst Birch Ordet og udviklede paa en ligesaa hiertelig som værdig Maade, hvorledes Forsamlingens Følelser i Adskillelsens Øieblik saa naturligen forenede sig i en dybt erkiendt Kierlighed og Taknemmelighed til Jnstitutionens ophøiede Giver, vor elskede Konge, for hvem derpaa Forsamlingen, efterat den Kongl. Kommisfarius i Hs. Majestæt Kongens Navn havde opløst den, udbrød i et eenstemmigt, tre Gange gientaget Kongen love, – Forsamlingen begav sig derpaa, efter foregaaende Jndbydelse af den Kongl. Kommissarius, til en Afskeds Diner, under hvilken de af ham for Hs. Majestæt Kongen og Dronningen sam Kongehusets Medlemmer udbragte Skaaler, saavelsom de af ham hertil knyttede Bønner og Ønsker mødte Forsamlingens levende Erkiendelse. – Efterat Stænder forsamlingens, Konferentsraad Ørsteds, Præsidentents og øvrige Forsamlingens Embedsmænds Skaaler vare tømte, endtes Høitideligheden med et hierteligt Udbrud af Ønsker for det elskede Fædreland, til hvis Held og Hæder Forsamlingens Ophold og Virksomhed i Roeskilde havde været helliget. Samtlige Deputerede, hvem eet Formaal i Maaneder havde forenet, og hvis Møde og Adskillelse derved havde erholdt en kiær og dyb Betydning, toge derpaa en hiertelig Afsked, saavel fra den Kgl. Kommissarius som fra hinanden indbyrdes.