Berlingske Tidende, 1783-07-14
17. Skjønt Priismaterier, som i forrige Aars Lister vare udsatte, findes igjen i denne med den her tilføiede Forandring af Tid og Bestemmelse, askes de dog tillige ligefuldt, naar de for flere Aar ere udsatte, til den Tid og efter de Vilkaar, som i forrige Lister ere bestemte. 18. Naar Selskabet tilkjender enten Medaljer eller rede Penge, beroer det paa den selv, som Premien eller Belønningen er tilkjendt, hvilken af Delene den vil have. 19. Naar en Premie er tildømt nogen, som udi den for samme ved Premie=Listen bestemte Tid, har fordret den, og en anden siden efter ligeledes derom melder sig, kan den sidste, skjønt han ellers kunde være værdigere til Premien, dog ikke faae den. 20. Modeller, som af Selskabet. belønnes, bliver det berettiget til imod en billig Betaling at beholde, eller uden Betaling at lade tage Tegning af. 21. Tegninger, som belønnes, beholder Selskabet uden Betaling. 22. Af andre Arbeider leveres Prøverne Eieren til bage, om han det forlanger; uden saaer, at Selskabet ved Premiens Udsættelse har forbeholdt sig Prøver. 23. Enhver beholder saaledes sit eget Arbeide, endskjønt Premie vindes. 24. De skriftlige Afhandlinger, som vinder den beste Priis, bliver derved Selskabets Eiendom, og trykkes blant dets Skrifter, maae ei heller af Forfatteren oplegges. De Afhandlinger derimod, som vinder de andre Priser, maae Autor selv lade trykke, hvis Selskabet ikke inden to Aar efterTildømmelsens Datum indrykker dem i sine Skrifter. Vil Selskabet allene deraf lade trykke Udtog, da beholder Autor ogsaa Frihed, at lade hele Skriftet trykke. 25. Paa enhver Afhandling, som indleveres, skal være tegnet en Devise, og dermed følge en forseglet Seddel med samme Devise uden paa, men inden i med Forfatterens Navn og Opholdsted. Jngen saadan Seddel aabnes, med mindre Afhandlingens Forfatter vinder en Premie. De andre Sedler kunde tilligemed Afhandlingerne af vedkommende udi en ved Aviserne bekjendtgjort Tid fordres tilbage. 26. En Devise bør af samme Forfatter ikke bruges mere end een Gang, og maae de Afhandlinger eller troretiske Materier, som til Selskabet indsendes for at aske Premier, være skrevne med en Haand, som ikke tilforn er bekjendt i Selskabet, og, naar flere Afhandlinger til samme Tid fra een Person indsendes, da med forskjellig Hænder. Jkke heller maae nogen Forfatter i sin Afhandling nævne sit Embede, sin Boepæl, Stand eller nogen anden særskilt Omstændighed, hvorved han fra andre adskilles og kjendes. Handles herimod, da udelukker han sig derved selv fra al Ret til de udsatte Premier. 27. Dog maae Priis skrifterne være læseligen skrevne og indsendes sammenheftede, ikke i løse Ark. J samme ønskes vel helst det danske Sprog, men de, som ere forfattede i de andre meest bekjendte curopæiske Sprog modtages dog ogsaa. 28. Naar nogen i de Distrikter, i Norge, for hvilke de norske Selskaber udsætter Premier eller Belønninger, æsker Premie eller Belønning hos dette Selskab, skal han være forpligtet til paa sin Æskning skriftlig at tilkjendegive, om han hos vedkommende norske Selskab har forlangt eller agter at forlange nogen Belønning for samme Ting eller Handling. Og i Fald han forsømmer udtrykkeligen at melde dette, tager Selskabet ikke hans Æskning i Betragtning. 29. Skulde nogen, hvilket især ønskes af de Herrer korresponderende Medlemmer, behage at indlevere en eller anden ej alt for vidtløftig Afhandling til Selskabet, dets Hensigter angaaende, vil slige blive bedømte og efter Omstændighederne til Trykken befordrede. 30 Alle Premier og Materier, som ere udsatte i denne Liste, bedømmer Selskabet som sine egne og efter enhvers Fortjeneste; dog har Selskabet nu tillige maattet gjøre det til Lov, i Følge Mængden, af de indkommende Æskninger og Selskabets allerede bevirkede Forbedringer, nemlig: At naar tvende æsker Premie for samme praktiske Priismaterie med lige Mængder; saa vil Selskabet have besynderlig Hensigt til Egnene, hvori Vedkommende boer, og foretrekke den, som boer i Egn, hvilken meest trænger til Opmuntring i det, hvorfor Premien æskes. 31. Naar nogen om et eller andet, i hvad Flid, Kunst eller Materie det endog er, hvorfor Selskabet har tilkjendt eller og uddeelt Premie eller Belønning, ønsker at vide nærmere Underretning om samme, da, naar den henvender sig umiddelbar til Selskabet, vil det med megen Fornøielse give Oplysning derom: men agter ikke derfor, meget mindre i nogen anden Henseende, at indlade sig i nogen offentlig Brevvexling. 32. Vil nogen Medlem eller anden ædelmodig Borger fremdeles udsætte en eller flere Premier i Penge eller Selskabets Medaljer, som Selskabet herefter allene tillader private Premier, udsatte i; saa tillades det gjerne, naar Selskabet derom betids underrettes, Nytten deraf indsees, og Bedømmelsen overlades det: dog haver det gjort det til en Regel for Fremtiden, at vedkommende Patrioters Navne, til Exempel for andre, altid i Listen bliver trykte, med mindre det anderledes forlanges paa saadanne Grunde, som Selskabet ikke kan negte sit bifald. 33. Selskabets Love underretter for Resten om hvad videre ved Premierne maatte være at merke. 34. J øvrigt anmoder Selskabet alle geistlige og verdelige Embedsmænd, et de ved forfaldende Lejlighed, og hvor de troer det best kunde behøves, vilde betage Almuen de urigtige Begreber, som den hist og her, især paa Landet, kunde have om Selskabets Hensigter, og at overbevise dem om, at samme sigter ene og allene til, at Almuen vilde med større Flid, end hidtil skeet er, arbeide paa sin egen Velstands Befordring, i hvilken Hensigt Selskabet og, efter Kongelig allernaadigst Tilladelse, nu har begyndt at meddeele Land=Almuen især en og anden nyttig Huusholdings=Regel, eller anden Oplysning saavidt Rummet vil tillade det, i de aarlige udkommende Almanaker, hvorfor Selskabet tillige ved denne Leilighed ønsker at enhver, som haver nogen Jndflydelse hos Almuen, ogsaa vilde see Almanakkens Brug i denne Henseende paa beste Maade til den anbefalet. (Fortsættelsen følger.)