Aalborgs Stifts Adresseavis, 1825-04-20
America. Paa samme Tid, som den columbiske VicepræsidentsNote ankom fra America, indtraf ogsaa officielle Efterretninger, der bekræfte Bolivars Seiervindinger i Peru Det første derhen hørende Actstykke er en Beretning om Seieren ved Aacucho fra den interimistiske Chef Manuel Soler i Hovedqvarteret Lima, dat. 22de December f. A. Man seer deraf, at allerede den 8de begyndte Skjærmydslerne mellem begge Armeer, den 9de angrebe Spanierne, der efter de fundne Armeelister vare 9310 Mand stærke, den columbiske af 5780 Mand bestaaende Magt. Den 2den columbiske Division angreb med fældet Bayonnet og strax derpaa begyndte Spanierne at vige; derimod blev den peruanske Division trængt tilbage af Gen. Valdes Avantgarde, men fik snart Forstærkning og angreb paany Nu kunde Jntet meere standse Seieren; et columbisk Husarregiment gjennembrød Vicekongens Garde, hvilket gjorde Ende paa Slaget. Columbierne mistede af Døde 1 General, 8 Officerer og 300 Mand. 6 Generaler, 34 Officerer og 480 Mand bleve saarede. Spaniernes Tab bestod af Døde og Saarede i 26000 Mand, hvoriblandt Vicekongen la Serna blev stærkt saaret og 6 Generaler bleve paa Pladsen. Endnu samme Dag capitulerede Resten af den spanske Armee under Canterac paa Valpladsen. Den hele spanske Armee, 15 Generaler, alle Vaaben og Munition faldt i Seierherrernes Hænder. - Det andet Actstykke er en Beretning fra Gen. Sucre til Bolivar ogsaa om den tilfægtede Seier. - Det 3die er en Proclamation fra Bolivar, hvori han beretter Peruanerne, at Armeen nu har opfyldt det Løvte, som han gjorde i dens Navn, at den skulde fuldende Perus Befrielse i Løbet af forrige Aar. Og Tiden er nu og kommen, siger han, at han maa opfylde sit Løvte, at nedlægge Dictaturen paa den Dag, der afgjorde Perus Skjæbne. Kongressen skulde samles den 10de Februar som Aarsdagen efterat det Decret blev udfærdiget, der indrømmer ham den høieste Magt, og den vilde han nu give tilbage til det lovgivende Corps, der beærede ham med dets Tiltroe; dette, tilføier han, er ikke tomme Ord. "Factionerne, siger han til Slutning, ere forsvundne fra det peruanske Land; og denne Hovedstad, (Lima) har faaet sin dyrebare Frihed tilbage. Callao er indsluttet og maa ifølge Capitulationen overgive sig. Peruaner, Fred er fulgt paa Krig, Enighed paa Tvedragt, Orden paa Anarchie, Lykke paa Ulykke; men J, det beder jeg Eder, glemmer ikke, at J have de berømte Seierherrer ved Aacucho at takke for disse Velsignelser. Peruaner! den Dag, da eders Kongres forsamler sig, vil vorde en Hædersdag, vil vorde den Dag, der skal opfylde min Ær gjerrigheds varmeste Ønsker; spørger ikke meere!" - Det 4de Actstykke endelig er den mellem Generalerne Canterac- og Sucre paa Valpladsen ved Aacucho den 9de December afsluttede Capitulation. Der er deri stipuleret, at alle Provindserne i Peru skulde overgives inden 14 Dage og alle faste Pladse inden Udgangen af December Maaned; at det skal staae ethvert Jndivid af den spanske Armee frit for, at vende tilbage til sit Fædreneland, hvortil Regjeringen af Peru udreder Omkostningerne; at den Spanier, der vil gaae over i den peruanske Armee, skal beholde sin forrige Grad; at enhver Beboer af Peru skal, om han ønsker det, kunne drage til et andet Land &c. - Alt dette indeholdes i en overordentlig Regjeringstidende, udkommen i Lima den 23de December. Alle columbiske Blade ere fulde af bemærkninger over det forestaaende første constitutionsmæssige Valg af en Præsident og en Vicepræsident for Republiken. Alles Øine ere henvendte paa Befrieren, og Nogle mene, at, enten Bolivar nedlægger sin Post eller ikke, saalænge Loven ikke er derimod, maa han blive valgt; han alene er nu Manden &c. - Et engelsk Blad bemærker imidlertid herved, at om ogsaa Gen. Olaneta og Fæstningen Callao, hvor Gen. Rodil commanderer, vilde føie sig efter Canteraes Capitulation, hvilket især med Hensyn til den Første er tvivlsomt, saa bliver endnu Chilli- og den Egn sønden for Chili, mod hvilken Cochrane intet kunde udrette, at betvinge. Uagtet disse, som det for enhver Upartisk maa synes, paalidelige Efterretninger, vedblive dog spanske og franske Blade, saalænge de kunne, at gjøre Spanierne til det seirende Partie i Peru. Af disse ere de franske Blade de Værste. Etoile beraaber sig paa Depescher fra Vicekongen, som den endog lader blive bekræftet ved Efterretninger af 14de Januarii, en Datum, som den mener gjør alle londonske Agioteurs (den beærer dem og med Navnet Falsarier") til Skamme. Og Bladet Arislarque samler endnu engang i sit sidste No. alle forhen leveerte "sandfærdige, Efterretninger og Bolivars fortvivlede Stilling, og de gjentagne Nederlag, som Canterac har bibragt ham, og undersøger dernæst omstændelig, om det vel fornuftigviis lader sig antage, at den engelske Regjering skulde være uvidende om, hvad der er forefaldet mellem Bolivar og Canterac, og, hvis den ikke er det, hvorfor den da ikke vil ud med Sandheden, &c. Det spanske Blad Diario anmelder, at der er En, der vædder 20 Unzer Guld paa, at Efterretninger i de engelske Blade om Bolivars Seire ere falske, og at Pengene ere deponerede hos en Boghandler i Madrid. Men Deponenten har godt ved at vædde, da der er Jngen i Madrid, der tør yttre den modsatte Mening. - Jmidlertid maa dog Etoile, hvor nødig den vil det, i sit sidste No. til at tale i en anden Tone Det hedder deri, "at Rygterne og Royalisternes Uheld i Peru have desværre, stadfæstet sig", imidlertid "troer den ikke, at alt Haab om Redning skulde være ude, da Spanierne hidtil hverken kunde overvindes af Carthagenienser, ne, eller Romerne, eller Gotherne, eller Maurerne, eller Bonapartes Legioner". J modsat Fald vilde, siger den, ei alene Royalismen, men ogsaa Religionen gaae til Grunde.