Ribe Stifts Adresseaviser, 1800-01-10
Døbt i Fridericia. Den føde Januarii, lod Anders Michelsen Rebslager døbe en Søn, som blev kaldet Jørgen. Fadderne: Søren Krestesens Kone, Elisabet Magrethe Hammer, Hans Ravning, Lauge, Hørlykke og Jens Pedersen. Er der noget af vore Huusdyr, som vi burde agte og giøre vel imod, da er det sikkert Hesten, der formedelst den Nytte den viser os, unægtelig fortiener en bedre og menneskeligere Behandling, end den i Almindelighed faaer, thi hvilket Dyr yder os vel med mere god Villie dets Sliid og Slæb, endog ofte over dets Kræfter, og dog seer vi dagligen at den meest barbariske og afskyeligste Behandling, ofte bliver Lønnen for dens Sliid og Troskab, ja dersom den bedre kiendte sine Kræfter, mon den da ikke med Renter vilde betale dens Mishandling, naar enten en kaad Dræng, eller en grov Karl banker og pisker den, støder den i Munden indtil Blodet, og det ofte uden den i nogen Maade fortiente det, men af blot Caprice eller Ondskab, og hvorfra reise sig vel slig en afskyelig Behandling, sikkert ikke af anden Kilde, end af en skiær Domhed; det falder dem aldrig engang ind, at de har Pligter imod Dyret, som de bør opfylde, og om nogen vilde være saa skikkelig af Medlidenhed at overtyde dem om deres Grumhed, da Gud naade den det traf paa - Ja du Umenneske, som ofte kan giøre dig en Glæde af, at mishandle det uskyldige Dyr, hvad vilde du tænke og føle, om andre saaledes behandlede dig, ja Uret, Himmelraabende Uret, vilde du sige, tilføiede disse dig; men hvad giør du da ved Dyret, naar du behandler det paa samme og lignende Maade, skal da du, fordi du i visse Maader er ophøiet over Dyret, (ja ofte lidet nok, have Ret til ligen Mishandling? saa maae du ogsaa tilstaae, at enhver som er mægtigere og klogere end du, har Ret til at mishandle dig paa slig en Maade. Beklageligt er det, naar Børn og Tienestefolk ved saa afskyelig en Adfærd viser deres Grumhed imod Creaturet, og naar de uden Føie kan vise sligt imod det Umælende, sandelig, de skulde da heller ikke undsee sig ved at begaae den mod Menneskene; men endnu meere beklageligt er det, naar Forældre heri foregaaer Børnene, og Huusbonden Tienerne med slette Exempler, hvad skal man dog sige om hine Barbarer, der viser sig skiændige og nedrigtænkende nok til at trælle med det arme Dyr heele Sommeren igiennem, men naar Vinteren kommer med al dens Barskhed og gyselige Kulde viser de endnu en større Nedrighed i at jage det ud, for at fryse og sulte ihiel, og skulle det stakkels Creatur endnu være uhældig nok (med Grund kan man kalde det et Uhæld, for de arme Dyr) at vintre over, saa kroner Eiermanden ret hans Ondskab og Nedrighed ved strax igien om Foraaret at tage det hiem, for at trælle med det, til det endelig er saa lykkelig at styrte. - O du Umenneske, grummere end den vildeste Barbar, maaskee skal dit eget Barn forvolde dig den meestdræbende Hiertesorg og daglig fortærende Græmmelse, fordenne din grusomme Behandling, men for sildig vil du da erfare, at det lidende Dyrs Sukke og Jammerskrig ikke taber sig i Luften, men stige op til ham, som er din og Dyrets fælleds Skaber og Herre, og som frembragte begge disse hans Skabninger, for at tildeele dem saa meget Got, som enhvers Natur kan tage imod ham, som ogsaa sikkert vil fordre Hævn over din haarde og grusomme Medfart. Men, mon slige Umenneskeligheder ikke ogsaa noget kunde forebygges af Vedkommende, som er sat til at vaage over Uordener i Almindelighed, mon sligt ikke kunde give en passende Materie for en Præst at tale om, sandelig den som viser Ubarmhiertighed mod Creaturet, kan neppe vise det modsatte mod hans Medmennesker. Enhver som har Lyst til at kiende noget om Dyrets Natur, Bestemmelse, og de Pligter vi have at lagt tage mod samme, han læser vores berømte Doctor, Smiths Dyrelære, en Bog, som vel ikke forstaaes af enhver, da den undertiden fordrer en agtsom og øvet Læser, men da der dog falder meget af den i det simple og forstaaelige, saa kan den læses af alle med Nytte. D. Olsen.