Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-05-13
Helvetien. "Syv friske Noter!" - skrives der fra Zürich – "saa stort er Antallet af dem, der nylig ere ankomne, og inden kort Tid venter man en ottende fra den tydske Forbundsdag, og maaskee endnu en niende fra Neapel. Alle disse Noter ere udfærdigede i Anledning af det Svar, som d. 18de Marts blev givet paa de tidligere Noter, og alle gientage de de forrige Klager, Fordringer, Bebreidelser og Trusler. Den sardiniske Note er igien den drøieste med Hensyn til Sprog og Jndhold. Den forlanger, at Schweitz skal drage alle Deeltagere i Savoyertoget til Ansvar, forvise de Fremmede og straffe dem, som have hjemme i Landet. Ere de Fremmede ikke borte ved Maimaaneds Ende, saa truer den sardiniske Regjering med de strengeste Forholdsregler til at afbryde alt Samqvem, selv med de Cantoner, der hidtil have staaet i det venskabeligste Forhold til Sardinien. Noterne fra Rusland og Preussen understøtte Sardiniens Ønsker og Fordringer, men ere dog affattede i en langt mildere Tone. Noterne fra Østerrig, Baiern, Würtemberg og Baden besvære sig over, at man ikke har taget Hensyn til de tidligere yttrede Forestillinger og Ønsker, og fastsætte ligeledes den sidste Mai, som den Termin, inden hvilken Schweitz maa være renset fra alle de Fremmede, som toge Deel i bemældte Tog, da i modsat Fald disse Magter ville see sig i den ubehagelige Nødvendighed, at træffe fælles Foranstaltninger til at underkaste Samfærdselen med Schweiz de strengeste Jndskrænkninger. Ja efter et Rygte har Østerrig endog indsendt en Navneliste paa saadanne Personer, som det vil have forvist, fordi de, om de end ikke have taget Deel i Savoyertoget, dog paa en indirect Maade have bidraget til at forstyrre Nabostaternes Rolighed; Disse Noter vil man for det Første ikke besvare, men fremlægge dem for samtlige Stænder. Sandsynligviis vil intet Svar blive givet, førend Berner-Regjeringens Beslutning angaaende Polakkerne bliver bekjendt, og man vil iøvrigt formodentlig lade det blive derved, at forvise dem, som have taget Deel i oftbemældte Tog, men for alle andre Fremmede, som leve fredelig i Schweitz, opretholde Asylretten i dens fuldeste Omfang, trods alle Trusler og chicanerende Forholdsregler fra Udlandet. - En Deel af de til Afreise opfordrede polske Flygtninger har allerede taget Passer hos den franske Gesandt og forladt Canton Bern. Andre vare reisefærdige; men Nogle vægrede sig ved at følge Opfordringen, og med Hensyn til dem skal Regjerings raadet have besluttet at andrage hos det store Raad paa, at de ufortøvet blive bortviste. Ogsaa Regjeringen i Canton Basel har den franske Gesandt opfordret til at udlevere Flygtningerne fra Lyon; men han har derfra faaet samme Svar, som fra Freiburg. Tydskland. Den 2den Mai om Aftenen blev der i Frankfurt gjort et Forsøg paa at befrie dem, der sidde fængslede formedelst Deeltagelse i Urolighederne d. 3die April forrige Aar. Noget for Kl. 10 advarede en Soldat, som siden er arresteret, den ved Tøihuus vagten staaende Skildvagt om, at han maatte trække sig tilbage, da Fangerne skulde befries. Dette blev strax anmældt af Skildvagten, hvorpaa hele Vagt mandskabet traadte under Gevær. Strax efter nærmede sig en Hob Mennesker, som dog adspredte sig, da en Patrouille sendtes ud imod dem. Men kort efter rykkede en stærkere Hob frem, som fyrede paa den atter udsendte Patrouille, denne blev da nødt til at give Jld, hvilket kostede som Mennesker Livet. Paa samme Tid forsøgte 5 af Fangerne at undvige. To af dem lykkedes det virkelig at komme bort; men den Ene blev siden igien paagreben. To, som kom til Skade ved at nedlade sig fra deres Vinduer paa Gaden, bleve førte tilbage, og Een, Student Rubner fra Wunsiedel, blev dræbt. Saaledes omtrent lyder Senatets Beretning til Borgerskabet i Frankfurt; derimod fortælles Sagen noget anderledes i den Hanauer Tidende og i det Amsterdammet Handelsblad. De strengeste Undersøgelser skulle anstilles, og Senatet har til den Ende opfordret alle Borgere til at opgive for Øvrigheden Alt, hvad der maatte være eller i Fremtiden kunde blive dem bekjendt om denne Sag. Den hanoverske Tidende vil i dette Befrielsesforsøg finde et Beviis paa, at den Sammensværgelse, hvoraf Urolighederne i Frankfurt d. 3die Apr. f. A. vare en Følge, den Gang kun for en Deel kom til Udbrud, og at det langt større Antal Deeltagere endnu ikke er fremtraadt. Den taler tillige om oprørske Skrifter, som i den sidste Tid ere blevne udbredte i hele Omegnen af Frankfurt, om et opdaget Vaabenforraad og mere Andet, hvorved denne Mening bestyrkes. - J Strausberg i det potsdamske District gjorde Dugmagersvendene sig nylig rebelske. De forlangte høiere Løn, og da man ikke vilde til staae dem denne, søndersloge de flere Maskiner og droge i Masse til Borgermesterens Huus, for at tiltvinge sig deres Fordring. Da Borgermesteren heller ikke vilde give dem Gehør, trængte den vilde Skare sig indi hans Huus og ødelagde, hvad der faldt den i Hænderne. Borgermesteren selv maatte tage Flugten.