JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-05
Viborg, d. 28 Novbr. Man er disse Dage her i Byen bleven opmærksom paa, at der ere to Slags falske Sølv-Rigsbankdalere i Omløb. Udgiveren troer at gjøre sit Publikum en sand Tjeneste, ved hastig at underrette Det derom, samt at opgive de Mærker, hvorpaa de ufeilbarligen vil kunne kiendes fra de ægte. Dog er det en Nødvendighed, at have een af de ægte ved Haanden, for at overbevise baade sig og andre om Forskjellen, især da de ere got eftergjorte. Det ene Slags falske Sølvdalere er præget; Præget kommer got og skarpt ud; Randen synes skarpere og mere ophævede end paa de ægte; de ere af Tinkomposition, have ingen Klang, men god Glands, og om Dagen en blaalig Skiær, de ere og lidet større i Omkreds end de ægte, men det bedste Kiendetegn er deels at Kongens Hoved, maalt fra Øiehuulheden til Baghovedets Rand, er meget bredere, end det skulde være, ligesom og Haaret selv bredere, end paa de ægte, og endelig at de ægte ere i Brystbilledets underste Kant at Halsen afrundede i to Fordybninger, da derimod dissefalske kunshave een Huulhed. Dette sidste Mærke er i Hast det bedste, og vil, tilligemed den blyagtige Lyd, naar man kaster dem paa et Bord, let røbe dem. - Det andet Slags falske ere støbte, formodentlig af et med Messing stærk blandet Metal; de klinge bedre end de ægte, og have særdeles megen Lighed med dem, som ere noget slidte; thi da de ere støbte, kommer Præget ikke saa skarpt ud, som det burde, der især ved Kongens billede er kjendeligt, baade paa Haaret, Øinene og Ansigtstrækkene, der alt ere utydeligere, end de ægtes. Da de vist nok ere afstøbte i een efter de ægte gjort Form, ville de for Svagtseende eller Ukyndige i en Hast være vanskelige at kiende, dersom ikke endnu det bedste Mærke var tilbage, nemlig den udvendige Rand i Kanten, som baade paa de ægte og førstnævnte falske Slags er ordentlig punkteret med fine paa skraa løbende Streger. Denne er paa sidste Slags falske maadelig gjort, da Stregernedeels ere for langt fra hinanden, deels uordentlige, dybe og ulige. Anmelderen har hørt, at der endnu skal gives et tredie Slags falske med Stierne i Kanten; men af dem har han ingen seet. A. F. Just. Viborg. J Fallitzgaarde Præstegaard. blev den 9de October holdt offentlig Examen over de af Omegnens Skolelærere, som Hr. Pastor Lund i det sidste Aar havde givet seminaristisk Underviisning; foruden Stiftets Biskop vare dHrr. Amtsprovst Stochholm og Sognepræsterne Meldal og Bastrup nærværende, og de examinerede Skolelærere erholdte følgende Characterer: 1) Peder Jensen, Skolelærer i Raunstrup, udmærket got; 2) Jens Larsen, Skolelærer i Romlund, udmærket got; 3) Peder Andersen, constitueret Lærer i Dollerup, meget got; 4) Mads Jacobsen, Hielpelærer, i Mønsted, meget got; 5) Søren Jensen, Hjelpelærer i Pederstrup, got; 6) Anders Huus, const. Lærer i Navntoft, meget got.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-05
Anecdot. En fransk Soldat, som af sin Formynder var bleven underrettet om sin Faders Død, tilskrev i Aaret 1815 hiin saaledes: "Min kjere Formynder! "Jeg takker Dem for Efterretningen om min Faders Død. Deslige smaa Familieubehageligheder indtræffe ofte. - Hvad mig angaaer, da befinder jeg mig ganske vel i Lazarethet. J Affairen ved Abukir har jeg mistet et Been, men det er, Himlen skee Tak, blevet mig endnu eet tilbage, hvormed jeg har den Ære at forblive Deres ærbødige Tjener."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-05
Kjøbenhavns Børs d. 4 December. Cours. Hamb. 2 M. 254, a vista 260. Amsterdam 2 M. - , a vista 240. London 2 M. 10 1/2 Rbdlr. Paris - . Spec. 266. - Specier, solgtes til 16 Rbmk. 3 s., for Commiteesedler blev givet (foruden Rente) 101 pr. 100; Oblig. 92. Norske Rigsbanksedler 21. Svenske Sedler 70 sk. - Disconto 8 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-05
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. dog vathosoFemtende Aargang. No. 98. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 8 December 1818. Epigrammatisk Theater-Critik. Parterret. Dag Parkettet vi staae; men vi har Fødder at staae paa Piber til lyde Næver til føleligt Ja ligt Nei! Galleriet. Over dem svæve vi tolv Dom-Tylte med doppelte Vinger; Dækkende dem med vort Skiold, hører man os, eller ei. Logerne. Vi kunne see kun, og, keede vi os, vi slaae det i Snak bort Men, nær ved, o Parket, hvor kan du holde det ud Parkettet. Vi tør ei mukke. "Hvorfor" Vi sidde for Pøbelens Domstol, Over os Pøbelens Dom, mellem os Pobelens Gud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Glædelig Tidende. Thalia lad os Holbergs Skaal iskiænke Nu har det i hans Ladegaard ingen Nød; Da Diævelinden der er bleven Enke, Maa Melpomenes Fanden være død. Apologie for mit Muk Alt hører jeg i alle Kroer og Kipper, Hvor Kruses Oehlenschlagers Skaal nu vipper, Slaaes Hænder sammen: "Gud forbarme sig, Nu vil han og med Kruse have Krig! Hans Daddel lader ingen Ludlam være, For ham har ingen ugivt Muse Fred; En stakkels Pige rev han nylig ned, Og nu kan Enken selv ei døe med Ære!" Hvor man er blind, nei, hvor man blender sig! Som om min Stemme mod et daarligt Stykke Var ikke nok til Gjøren af dets Lykke? fik Kleist ei Klap blot for at trodse mig? Ol var jeg grusom, hadede jeg Kruse, Misundte jeg ham Ærens fulde Huus, Jsteden for at snerte lidt hans Muse, Jeg drak i lutter Roes med hende Duus. Baggesen. Til Tylten. (Benævnelsen betræffende.) Da man har Fade, Skeer, Knive, Gafler, Tallerkner, Glas, saavel til Vand som Viin, Og hvad der bruges meer til dækte Tafler, Selv indtil Viskeklæder – i Dusin Jer undres udentvivl, hvi jeg ei kalder Et heelt Dusin Jer halve store Snees, Jsær hvergang er ind det Taffel falder, Hvorpaa, som Stager uden Lys, J sees, At jeg Jer kalder Tylt, med det, jeg vædder, Veed ingen af Jer ret, hvor jeg vil hen; Hvad Lighed har vel Jeres med tolv Brædder, Hvad Lighed har tolv Brædder vel med den? Saamænd, det skal jeg sige Jer Forening. (Der kaldes Rudeel sonst am Bach paa tydsk) Jeg vil forklare Jer min Hiertens Meening Med Tylt, paa fynsk, paa siællandsk, og paa jydsk. Tolv Brædder - (blir for Rimet kun ei bange, Dem alle giennembore vil dets Kolv) Tolv Brædder i en Tylt er alle lange: J ere lange Rækler alle tolv Hvor lange, veed jeg ei til Punkt og Prikke, (Maaskee har hver af Jer ei Maalet fyldt) Thi Tal og Længde kun, men Maalet ikke Paa Brædderne, bestemmes af en Tylt. At J er Rækler, J jo ikke nægte: Hver af Jer er jo hvad man kalder brydsk, Og fordrer ud, man kaldte slige Knægte "Die Recken (Ræklerne) paa gammest Tydsk, Og gammelt Tydsk er nu omstunder Mode: Jsær i Kiøbenhavns Latin og Fransk, Og Malabarsk – tilstaaer det med det Gode, Hvis ei, beviser jeg jer det paa Dansk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
En Brædde=Tylt har reent forladt sin Stamme, For ei at tale om den gamle Skov. Jer Yngel har jo netop gjort det samme, Mens Eders Moder, Alma Mater, sov - En saadan, stundom flodset op paa Stranden, Og fordret fra en Tømmerplads, Gemeenlig ligger oven paa hinanden, Som Buk paa Buk, hos Jer, og Mads paa Mads. En Bræddetylt jo til Stillads kun duer Saa længe den er upoleert og raa; For Jer jeg ogsaa tidt paa Gaden gruer, Og meer endnu for dem, som paa Jer staae: Muurmestren af Dag=Huset, for Exempel, Facade=Maleren fra Vrøvlevad, Og alle de Haandlangere, som Hempel. Til sin Opbyggen selv ei bruge gad. En Tylt af Brædder under andres Fødder, Og over Hovdet, hvor man og den seer, Skiøndt den har blomstret, uden Saft og Nødder Som Tylt, dog blomstrer sikkert ikke meer: Saaledes J, der, hver for sig florerte Maaskee, som ung, og end utrykt Student, Nu ligge der, tilsammen, mig leverte Foruden allermindste Blomst, paa Prent, Saa trøsketørre, som om, længst opgravet, J vare, med Jert Oehlenschlager-Jav, Portstolpekæmpen selv igiennemsavet Til tolv Liigkiste=Fiæle for dens Grav. En saadan Tylt, før selv man den kan bruge Til Tvilling=Baaren, maa skruphøvles først. Og J maatvende Gange nu, hver Uge, Før Jblirgode, have Jeres Børst. Baggesen. Til Hønsefableren. (See Dagen No. 276.) Om under 2, med eller uden Prikker, Den bedste Perle paa den Mødding stikker, Hvor Du, som Hane, kroer Dig, saavidt skiøn's, Jmellem Tyltens Baggaards blinde Høns, Det veed jeg ikke Hvad Hønse=Dumhed angaaer, der, som saa, Om Dine Perlehøns de simple Høner stikke Deri, det veed jeg ei til Punkt og Prikke; Men da, som Hane, Du det vide maa, Lad gaae! Om, naar de kagle for Dig der i Krogen, De ei forstaae hinanden eller nogen, Lar jeg derhen med meget andet staae; Kan gjerne være. Men, selv Din Kiøgereise i al Ære, Og Kiøgekunsten, man af den kan lære, Hvad jeg, o Fabler, frit tør sværge paa, Er, at i Vittighed, hvormed Du stikker (Og stikker feil) paa Perler og paa Prikker, Du sikkert Kiøge=Høns ei saae Baggesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Skildring af den danske Handels Skjebne fra Aaret 1807 til 1818. (Fortsat, see No. 96.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Priserne paa alle Livets virkelige og indbildte Fornødenheder vedbleve nu at stige. Alle skyndte sig at kjøbe, fordi det, der kjøbtes dyrt i Dag, var godt Kjøb i Morgen, og alle frygtede for at sælge, fordi det, de fik godt betalte den ene Dag, var meget billigt den næste. Det var et giensidigt Udhungringssystem, uden Mage. Det var en almindelig Jldebrand, hvor enhver løb med Sit og kun tænkte paa at ville redde Sit. Gjemme og conservere var Løsenet. Den, som havde Courantsedler, søgte jo før jo heller at skille sig ved dem, ligemeget hvori han end skulde sætte dem. Alting er bedre end Sedler, hedte det almindeligen. Mange kjøbte endog forfaldne Bøndergaarde og betalte dem med 60 til 100,000 Rdlr. D. C., uden at agte paa, at selv de Bønder, der solgte dem, ikke kunde finde deres Regning ved at eie dem. Nu bleve Klagerne over Opkjøb, Prangerie og Opskruerie, ligesom Ønskerne om faste Priisbestemmelser, Jndskrænkning og Tarvelighed endnu hyppigere end nogensinde. Det gik endog saavidt, at man i et offentligt Blad førte Anke over, at et Selskab i Kiøbenhavn anvendte 20,000 Rdlr. C. (3333 1/2 Rbdlr.) paa sine Vinterconcerter, hvilken Opoffrelse ansaaes for stridende mod de offentlige Opfordringer til at fremvirke Besparelse ved gode Exempler. De fleste Handlende vare i denne Tidspunkt, blevne betagne af Sølvtørst i deres store Papirskræk, og det gik saavidt, at mange tilbøde sig, at sælge for 4 Sølvskillinger hvad de i Banksedler vilde have 8 Rdlr. for. En Tienestepige kjøbte sig f. Ex. et Shawl, som skulde koste 20 Rdlr. i Sedler, for 40 Skillinger, i Sølv, en Anden et Par blaa Jydestrømper, som skulde koste 10 Rdlr. i Sedler, for 2 Mk. i Sølvskillinger, hvoriblandt endog adskillige rødagtige. En Spekhøker vilde sælge det Pund Smør, som han forlangte 8 Rdlr. for i Sedler, for 4 Skill. i Sølv. Som det gik med dette i det Smaa, saaledes gik det med alle øvrige Artikler i det Store. Det var en evig Forvirring, og det Hele et babylonisk Taarn, hvor enhver dannede sig sit eget Sprog, sine egne Jdeer, sin egen Beregningskonst. Den ene Haandværksmand tog 25 PC. mere end den anden, den ene Kræmmer 28 PC. mere end hans Nabo eller Gjenbo. Opkjøbere kastede sig ligesom graadige Tigere paa Livets første Fornødenheder. Coursen vedblev at stige uophørligen indtil midt i September Maaned, da den endog steg 600 til 1000 Points dagligen. Paa Auctioner blev et Lod Sølv betalt med 75 Rdlr. D. C. og Statspapirerne vare faldne saa dybt, at man tilsidst kunde kjøbe for 4 Lod Sølv eller to Specier 100 Rbdlr. S. V. i Obligationer. Ved en Børsauction over endeel Varer d. 14 Sept. opnaaedes Priser, som man ikke havde seet Mage til under hele Krigen. Caffe betaltes med 32 Mk. (Rigsb.), Peber med 19 Mk., Formelys med 16 Mk. 8 s., Tjære med 104 Rbdlr. Tdn., Voxlys med 11 1/4 Rbdlr. Pdt., Havanna Sukker med 5 Rbdlr. 6 s., Congo Thee med 17 Rbdlr. 4 Mk. 8 s. v. s. v. Men endeligen havde denne Stigen naaet sin høieste Pynt, da en Specie betaltes med 144 Rdlr. D. C.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Coursen begyndte d. 17 Sept. med eet at dale. J nogle Dage gik Specien ned til 98 Mk., og Caffeen, som allerede gjeldte 38 Mk., til 22 Mk. Spurgte man om Aarsagen til denne pludselige Forandring, saa var ingen forlegen med Svar. De mange Jndbetalinger, i Sølv og Sedler, til Banken, og den herskende Pengemangel, angaves som Hovedgrund. Vist nok skeete der paa den Tid store Jndbetalinger til Banken, men at dette var Tilfældet, vidste man jo allerede førend Coursen var stegen saa høit, og hvorfor virkede det ikke før til Fordeel for Pengevæsenet, Men Sagen var, at Mængden gik i Blinde. Alting saae den ligesom i een Feberdrøm, og den Ene satte Skræk i den Anden. Børsen var en Samling af Søvngjængere, der klavrede omkring paa Speculationens Tage, Gavle og Skorstene meget raske, saa længe de ikke forstyrredes i deres Klavren enten ved Tilraab af en og anden politisk Efterretning eller eet og andet Rygte, men det ringeste Hanegal kunde styrte dem hovedkuls nedfra deres Høide. Enhver, som kun vilde tænke lidt efter og ikke lade sig henrive af den Svimmelhed, der havde betaget Mængden, maatte ogsaa let indsee, at denne uhyre Stigen maatte have sine Grændser. J Skilderiet af 21 Sept. 1813, S. 1208, da Coursen dog endnu stod 10,000 D. C., sagdes: "Det er indlysende, at den circulerende Seddelmasse aldeles ikke staaer i noget Forhold til Prisernes urimelige Stigen. Antager man, at der til Circulationen i Fredstider kun udkræves 25 Mill. Rdlr. i Banksedler, saa maatte denne Masse nu, da de fleste Ting ere opdrevne til en Cours af 10,000, være 250. Mill. Rdlr. *) (over 400 Mill. Rbdlr.), og hvor skal denne uhyre Seddelmasse komme fra Men Fornuftgrunde kunde her kun nytte lidet. Endog forstandige Kjøbmænd meente, at naar vi vedbleve at beholde Krig, maatte vor Cours kunne stige til 20, 30, ja 40,000. Saadan urimelig Snak hørte man paa alle Gader og Stræder, paa Børsen og i alle Restaurationer. Den begyndte først at standse, da Folk erfarede, at Banco kunde gaae ned fra 14 til 10,000, og da syntes Mange ligesom at faae Øinene op. Jmidlertid var dette en ulykkelig Tidspunkt for Danmark, og de fleste af de Selvmord, og huuslige Ulykker, som nu ere saa almindelige, have deres Hovedudspring fra denne Cours Manie. (Fortsættes.)*) Som bekjendt, var Massen af de circulerende Courantsedler kun 160 Mill.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Jndenlandske Efterretninger. Hos Postebager Chady paa store Kjøbmager gaden Nr. 59 sees i Vinduerne to Vaser, med levende Blomster i den ene, som, især om Aftenen, ved Lys tildrage sig mange Forbigaaendes Opmærksomhed. Adskillige troe, at Vaserne ere af Vox, og Blomsterne af Papir, Andre at hine ere af Dei og disse af Silketøi. Jmidlertid glæde sig dog Alle ved Formens Skjønhed og Blomsternes Naturlighed. Man seer her alle Slags Roser, Pioner, Tulipaner, Aurikeler &c. i deres fulde Flor. Men man troer neppe sine egne Øine, naar man erfarer, at Vaserne ere af Smør, at Blomsterne ere udskaarne af Gulerødder, Rød beder, Hvideroer, &c., og at de grønne Blade ere sammensatte af Persille, Purreblade, &c. Jmidlertid forholder det sig virkeligen saa, og, hvad man især maa beundre, er, at alle disse Blomster ere forfærdigede med en simpel Pennekniv i et Par Timer. Det Hele kan virkeligen gielde for et sandt Konststykke, og Mesteren er Hr. Chady.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Nyborg, den 2 Decbr. J Søndags Aftes faldt en fattig Kone her af Byen, som tildeels ernærede sig af at samle Klude paa Landet, af Vaade i Jndløbs=Kanalen og druknede. Den stridige Strøm voldte, at Liget ikke blev fundet før næste Morgen. Odense, d. 4 Decbr. Den 10 Januar næstk. ventes Hs. Durchl. Prinds Friederich hertil med sin Generalstab. - For ikke længe siden gjæstede et Kunstrider-Selskab vor Bye. Nu er her opstaaet en ny Mirakelmand, som foruden SaltoMortale, Trambulinspring og Styltedands, dandser paa Line med sin Oldemoder, der udgives for at være 248 Aar gammel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Aarhuus, d. 4 Decbr. Afvigte Nat er her skeet et mærkeligt Jndbrud i de bortrømte Kjøbmænd Musmann & Schwedlers Kontoirbygning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Ved Godset Stockelsdorf nær Lybek i det Holsteenske, er i disse Dage henrettet med Øxe den berygtede gamle Røver Peter Maus. Han var 63 Aar gl., fød i Nürnberg. Først var han Soldat; men da hans Ryg fandt Korporalens Fugtel ildesmagende, deserterede han og gav sig til en Zigenner= og Røverbande ved Rhinen; her svingede han sig op til Bandens Chef og, begunstiget af den franske Revolution, øvede han de største Røverier i 19 Aar paa Kysten af Frankrig, Jtalien, ja selv Spanien. Han talte og disse 3 Sprog ligesaaget som Tydsk. Siden allierede han sig med den berygtede Røver ved Rhinen, store Hermann (der af de Franske blev halshugget i Hamborg). Efterat Hermann og flere af Banden vare fangne, gik han til Mecklenborg, og sluttede sig til Mehls Bande, der blev greben i Bützow. Denne Bande mishandlede almindelig de Bestiaalne, og var den, der bestial Amtskassen, i Wittenberg. Endelig gjorde Maus med Consorter Jndbrud 1811 i Stockelsdorf hos Forpagter Hart, mishandlede og kneblede Beboerne og det uagtet Politiet i Lybek havde givet Politimesteren i Stockelsdorf Efterretning om, at Rovet den Nat skulde forøves. Patrollen, som fra Stockelsdorf udsendtes, gik for tidlig hjem, fordi det var meget koldt, og Maus fik altsaa Tid nok til at røve. Endnu samme Dag fik Fogeden Otrock i Lybek Banden arresteret, som fik fortjent Straf i Kiel og Stockelsdorf, men Hovedmanden Maus var borte. Han flygtede til Münster, stial Heste 1815, og blev dømt til 1 Aars Tugthuusstraf, da man ikke kjendte ham der. Den fortjenstfulde og aarvaagne Politimester Justitsraad Christensen i Kiel, kan man takke for, at denne, som flere Kieltringer, have faaet deres fortjente Løn. Han udvirkede hos den Preussiske Regjering, at han blev udleveret og bragt til Kiel, hvor han blev overbeviist og dømt fra Livet. P. Maus var overordentlig modig. Hans hele Legeme var bedækket med Skrammer og Arr, til Beviis paa de Smører, han som Røver havde faaet. Hans Udseende var vildt. Ansigtstrækkene malede hans Lidenskaber. Altid bar han Dolk, Gift og Pistoler hos sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
J Hr. Hempels Avis af 27 Nov. læses følgende: "Jndsendt. Jndsenderen formoder, at Mange med ham have glædet sig ved at see vort Stifts patriotiske Selskab udsætte Præmier for Frugttræers Plantning og for en populær Afhandling om Melkens bedste Behandling til Smør &c. Ligesom han haaber, at de første ville foranledige, at Frugttræer endnu i dette Efteraar blive plantede, for desto snarere at kunne concurrere til Præmierne; saaledes haaber han, at den sidste saa betydelige Priis vil forskaffe en god Veiledning til Frembringelsen af Smør og Ost, der kan gives menig Mand i Hænde (omtrent som Rønnes Biebog eller nogen anden saadan populær og dog videnskabelig rigtig Fremstilling). -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Da Forædlingen af Smørfrembringelsen i Bondestanden er saa vigtig for Fædrenelandet, tillader Jndsenderen sig i denne Anledning at meddele en agtværdig og saakyndig Mands Ord herom, som fortjene at være almindelig bekiendte. De lyde saaledes: "J Jylland slaaes Smørret ikke i Træer uden i store Meierier; Bonden bringer det i større eller mindre Stykker til Torv hver Uges Torvedag. Bondekonen kærner altsaa medens Fløden er sød, Kjøbmanden kjøber Smørret saaledes i Stykker, hans Kone sorterer det, lader det ved dertil vante Fruentimmer alte sammen, saa Vallen kommer fra, forsyner det med Lyneborger= eller dog finstødt Salt, og lader det saaledes tilberedt slaae i Tønder eller Fjerdinger. Bondekonen i Fyen derimod nedslaaer det selv i Fjerdinger, Ottinger, eller Halvottinger, fristes derved til at samle paa Fløden til den bliver sur, ja vel og best og fordærvet. Vallen æltes ofte ikke tilbørlig fra, Saltet er grovt, gjør lange Furer naar det bredes paa Brødet, og knaser under Tænderne. - See her een af de vigtigste Aarsager, hvi det fyenske Bondesmør er ringere end det jydske og holstenske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Blandede Efterretninger. Jfølge den sidste i Sverrig skeede Folketælling Aar 1816 fandtes der af alle Stænder og Classer som følger: i Lærer-Faget: 25986 af begge Kjøn, (3193 Geistlige, 763 Lærere, 3163 Studerende, 3763 Kirkebetjenter); i Civil-Faget: 24652 b. K., (4344 Embedsmænd, 391 Læger, 4165 Underbetjenter ved Told-, Forst, Politie og Skatte=Væsenet); i Militair=Faget: paa Fredsfod 113,465 b. K. (1856 Officerer, 42,615. Soldater og Kron-Matroser); Søfolk, 221877 b. K. 9435 Søfarende og Lotser; Borgerskabet: 160,922 b. K. (21834 Kjøbmænd, Fabrik Eiere og Haandverksmestere, 4034 Handelsbetjenter, 45256 Fabrik=Arbeidere, Haandverks=Svende og Drenge); Privatpersoner: 79814 b. K. (16573 Afskedigede af Lærer, Civil- og Militair Faget, 2233 fordums Kjøbmænd og Haandverkere, 412 Godseiere uden Titel og Embede, 217 Forpagtere, 5487 Arbeidsfolk i Stæderne); Bondestanden, 851,400 af Mandkjøn og 540,206 af Qvindekjøn; Herskabs=Tienestetiende: 31595 af Mandkjøn og 12064 af Qvindekjøn; Fattige og Fangne i offentlige Stiftelser: 43092 af Mandkjøn og 1039 af Qvindekjøn; Forældreløse og Hittebørn i Stiftelser og hos Private: 13757, Qvinder, som ernære sig alene: 517139 med 38,307 Børn (83719, der leve af deres Midler eller hos deres Børn, 1662 Jordegods Eieres, 9319 Bønders og 1356 Haandverksmænds Enker, der fortsætte deres Mænds Haandtering, 6030 tjenende, 2858 fattige Enker, 29296 Koner, der ernære sig ved eget Arbeide, 365,557 Bønderdøttre og tjenende, 1496 Boutik og Fabrik=Piger, samt 12647 fattige Piger. Summa 1, 176,967 Jndvaanere af Mandkjøn, 1,288,099 af Qvindekjøn, tilsammen 2 Mill. Til de forhen anførte Noticer om Theater personalet maa endnu føies følgende: Hr. Lund, spiller især Tjenerroller ikke uden Liv, og har vundet Bifald i Roses Rolle i den forladte Datter og som Tony Lumpkin i Feiltagelser ne: en Rolle, hvori i ældre Dage Hr. Gielstrup glimrede og siden Hr. Heger udmærkede sig. De siden 1805 tilkomne Solodansere ere: Hr. Funk, upaatvivleligen den første blandt vore yngre Dansere, udmærket ved Lethed og Gratie Hr. Pedersen, meget duelig i sin Konst. Af Solodanserinder ere tilkomne: Mad. Jansen (forhen Jomfr. Børresen), i Lethed uden Tvivl den første og i Gratie Mad. Schall nærmest; Jomfr. Olsen i de gratiense Partier af stor Fortjeneste. Hun besidder udmærket Lethed i Forening med en rank Figur og megen Anstand; Jomfr. Didrichsen, umistelig især i de større galeottiske Balletter; Mad. Ring (forh. Jfr. Rønne, den fjerde i dette Fiirblad, danser med Smag og Lethed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Blandt Danseleverne bør udmærkes August Bournonville, der ogsaa spiller nydeligen i adskillige Stykker, f. Ex. Salomons Dom &c., Jomfr. L. Weile. - Forfatteren heraf, som har havt Leilighed til at være en Jagttager af vort Skuespilvæsen, baade i ældre, nyere og nyeste Tider, maa oprigtigen tilstaae, at Skuespillet i sin Heelhed (Ensemble) sikkert er saaledes, at vi kunne være tilfreds dermed. Klagerne over en henrunden Guldalder ere i Almindelighed overdrevne, baade naar Talen er om den sceniske og den saturniske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-12-08
Aarsagen til Forkjerligheden for det Ældre bør som oftest søges mere i os selv end i Tingene.