Jyllandsposten, 1838-09-17
Nyheds Post. Et yderst comisk Tilfælde passerede ved Væddeløbet i Randers den 3die dennes med en Landmand, som, eiende en Bondegaard ved Aarhuusegnen, fremstillede sig som Concurrent ved Bondeløbet. Personen begav sig nemlig, Dagen forinden Løbet fandt Sted, til en af Committee-Herrerne (en Major, for at anmelde sin Bestemmelse. Majoren, som formodentlig har anseet Agerdyrkeren for en Gentleman, svarede ham, at det ei kunde tillades ham at ride i Bondeløbet, da han ei kunde gaae for en Bonde. Denne spurgte nu Majoren: "Gjør da Vadmels Buxer og Trøie eller gjør Bondegaarden Bondene" Majoren, som mulig ei har villet indlade sig paa den juridiske Definition af dette noget næsvise Spørgsmaal, greb den trykte Plan for Løbene og udbrød nu med høi Stemme: Der staaer - Bønderheste, som rides af Bønder. Men ihvorvel Personen virkelig med egne Øine saae, at det netop stod der, vedblev han ikke destomindre sin Paastand, at han kun var en Bonde og hans Hest intet Andet, end et Bondebæst - hvorpaa han anbefalede sig. Næppe er han imidlertid kommen ned i Gaarden, førend han træffer paa en Landsmand af Bonde, laaner hans blaae Trøie med store Knapper, Uldhat m. m., stryger Haaret ned i Øinene, og nu begiver han sig atter til Majoren, som, i dette forandrede Costume og med fordreiet Dialect, aldeles ei skal have gjenkjendt ham. Han anmelder nu sig og Hest til Løbet, spørger og Reglerne ved Bondeløbet, og erholder den Besked, at han kan indfinde sig ved Hestenes Præsentation, hvor Committeen nærmere desangaaende vil bestemme sig. Dette skeer nu ogsaa samme Udklædning, og efter en kort Ordvexling, tillades det ham at ride. Ved Bondeløbet sees da omsider Personen at ville vove en Dyst med de andre Bønder, til hvilken Ende han har besteget en kaad 3-aarig Hest af vildt Udseende. Men hvor forundret bliver ei vor Bondemand, da han imellem Concurrenterne ikke finder en eneste Bonde, men lutter Bønderdrenge". Han troer, her er en Forvandling foregaaet, da Majorens Ord, rides af Bønder", endnu stedse surrede ham for Ørene. En fyndig Protest havde han nu ifinde at nedlægge, men fandt sig dertil ei oplagt, da han fandt sig generet af en hemmelig Anelse om, at hans Hest, som aldeles ei var traineret, vilde gjøre sig gal paa Banen og derved prostituere ham i en svær Tid. Der var nu ei Tid til Betænkning, Signalet, blev givet, Tusindes Øine vare heftede paa ham, 3 Aaringen bleve Sporerne indtrykte i begge Flanker, og med en lynende Fart fløi nu vor Landsmand frem i en strakt Carriere, der spændte Alles Opmærksomhed. Men til almindelig Forbauselse erfaredes det snart, at Personen mindst havde ifinde at berøve sine smaae Medconcurrenter den udsatte Præmie, et gandske andet Maal synes derimod at have svævet ham for Øie, thi i den meest ustyrlige Pileflugt, stillede han løs paa en udenfor Banen holdende Dragon, der erholdt saa eftertrykkeligt et Rygstød, at det sortnede for hans Øine, idet hans Casque fløi i Hovedet paa den derpaa styrtende Vædderytter, som blev kastet langt bort fra Hesten. Dragonen holdt sig tapper ved denne Attaque, og faldt ei eengang af Hesten. Bonderytteren skal imidlertid have aflagt gjentagne Prøver paa blindt Mod, idet han strax efter Styrtningen atter besteeg sin Ganger, som kort derefter paa nye styrtede med ham. At disse Farteer ledsagedes med stormende Hurraraab, er begribeligt, idet Enhver glædede sig over, at Durchløberen ei forsøgte at beskrive nogen Bresche igjennem Tribuneen eller den sammenkilede Folkemængde; og vist er det, at fremstiller denne formummede Bonde sig atter næste Gang som Concurrent i Bondeløbet, da vil næppe nogen jydsk Bonde, ved Siden af dette Kammeradskab, for udsat Gevinst af 80 Rbd., risikere at ride sig Aanden, ud af Livet, ligesom de vagthavende Dragoner visseligen ville vide at holde denne Bovehals 3 Skridt fra Livet, da man altid maa nære grundet Frygt for, at han en anden Gang med samme Lethed rider Folk Hjernen ud af Hovedet, som denne Gang Hielmen af Dragonen.