Berlingske Tidende, 1830-09-03
Moniteuren af 22de August indeholder atter en stor Mængde officielle Actstykker. Foran staaer en Beretning til Kongen fra Præsidenten i Statsraadet, hvori han andrager paa, foreløbig og indtil Statsraadets Omdannelse, at foretage den Forandring som Omstændighederne have gjort nødvendig i Henseende til dets Personal; fremdeles at redfæste Medlemmerne og atter at sætte den i Virksomhed, paa det at Forretningerne ikke længere skulde afbrydes. - Dernæst udnævnes en Commission, til at forfatte en Udkast til en Lov angaaende Statsraadets Organisation, for hvilken Benjamin Constant atter staaer i Spidsen. - Endelig afskediges ved en Forordning en stor Mængde Statsraader i ordentlig og overordentlig Tjeneste, saasom Maitres des Requets o. s. v. og andre udnævnes i deres Sted. Jblandt de nye ordentlige Statsraader bemærkes dhrr. Salvand, Keratry, der, ligesom B. Constant, meddeler Courrier francais sine bemærkninger, Thiers (den franske Revolutions=Historieskriver), Redacteuren af le Temps, o. a fl.; blandt de overordentlige: Redacteuren af National, Miguet, Odillon=Barrot, Politiepræfect Grod de "Ain, Professor Villemain, den bekjendte Dupin Faderne, Bertin de Vaux, Redacteur af journal des Debats, Mechin, o. fl. Altsaa bestaaer ikke allene Ministeriet og Majoriteten af de Deputerede, men ogsaa Statsraadet af den meget blandede gamle Oppositions=Medlemmer, med Udelukkelse af dette Parties Ultraer. Spørgsmaalet er nu, om det endnu har Nationens afgjorte Stemme for sig? Mad. Gerard, hvis Mand blev ihielskudt den 27de Juli, i det han gik fredeligen hjem, har anlagt en Civilproces imod de syv En ministre. Grunden til hendes Klage er, "at dette Mord, som berøvede Mad. Gerard og hendes Børn deres Forsørger, er en Følge af de blodtørstige befalinger, som Polignac. Peyronnet og Consorter i deres Qualitet, som Carl Xdes Ministre havde givet til Armeen, at skyde paa Folket." Flere Enker have allerede fulgt hendes Exempel. Forbittrelsen mod Ophavsmændene til de ulyksalige Forordninger af 25de Juli var ligesaa stor i St. Cloud som i Paris. Fyrst Polignac maatte døje Mishandlinger af gamle Hofmænd, der før havde smigtet ham, men nu lydeligen bebreidede ham hans daarlige og blodtørstige Planer. Endog Hoflakaterne vægrede sig ved at opvarte ham, og nogle Gange stod han Fare for at blive ihielskudt baade af Garde du Corps og af den Kongelige Garde. Hans Colleger, Grev Peyronnet, de Chantelauge a. bleve behandlede med samme Haan og Foragt. Men den ulykkeligste af alle Dem, der omgave Carl X. var uimodsigeligen Marskal Marmont, Hertug af Ragusaa. Hans Adfærd den 26de, 27de og 28de Juli havde i lige Grad opvakt Absolutisternes og Nationens Forbittrelse imod ham. Hine bebreidede ham at han havde overtraadt sine Instructioner, fordi han ikke allerede paa den første Dag havde ladet styde paa Pariserne med Kanoner, og den 28de ikke ladet de tilstædeværende Deputerede i Kammeret fængsle, uagtet han dertil havde de bestemteste befalinger; endeligen beskylde de ham for at have kjønnet fine Troppers Jver, idet han ved en Parolbefaling underrettede dem om, at man underhandlede med Rebellerne. Det er allerede før fortalt, at Hertugen af Angouleme mishandlede ham. Carl X havde megen Umage med at tilvejebringe en Forsyning imellem dem; omsiden samtykkede Dauphin. Jeg har havt Uret, sagde han til Marmont, men jeg er allerede straffet derfor, see mine Hænder (Dauphin havde nemlig i sin rasende Forbittrelse saaret sig, da han rev Kaarden fra Marmont). En saadan Skjæbne havde den tve tydige Hertug af Ragusa, Manden af 31te Marts, Han er ligesaa ulykkelig, naar han spiller en Forræders Rolle, som naar han viser sig troe! Forbandet i Paris, mishandlet i St. Cloud minder han om hiin portugisiske General, som proclammerede Cortesforsamlingens Constitution, atter kuldkastede den, og derved given til Priis for begge Partiers Had, udraabte: "Hvorledes, at skydes ihiel af det ene Partie, eller at hænges af det andet,