Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-25
For Speculanter i det Store er denne Maade at sælge paa meget vigtig; thi de kunne derved faae de mindre til at løbe med og opdrive Priserne, naar det findes fordeelagtigt. Handel paa Præmie sluttes ofte fra een Dag til den anden. Den drives i Paris for det meste af de Speculanter, der kaldes Coulissieres, fordi de gjerne trænge sig hen til det indsluttede Rum, hvor Vexelagenterne opholde sig, for at erfare de øieblikkelige Priser, og af hvilken Aarsag Coulissen er opfyldt med Mennesker. De, som saaledes indbyrdes speculere paa Statspapirer, bruge ingen virkelige Mæglere. Men Benævnelsen Coulissieres maa ophøre med den nuværende usle Børsbygning, naar den allerede siden Napoleons Tid under Bygning værende pragtfulde Børs bliver færdig. Deres Speculationer medføre ofte de sørgeligste Resultater. De have vel en egen Mægler, men som med Rette ikke staaer i nogen Agtelse. - Paa de andre europæiske Børser er Handelen med Statspapirer ikke meget forskjellig fra den i Paris. J Løbet af forrige Aar oplevede Papirhandelen en egen, vigtig og mærkelig Epoche. Det være nu, at de Privates Tillid til Regjeringerne steg, eller at Mangel paa andre Veie at anbringe Capitaler tvang dem til at sætte de ledige store Summer i saadanne Effecter, nok er det, den største Deel af de Statspapirer, der hidtil befandt sig i de første Laan Entrepreneurers eller andre Specu vates, som endnu kunde have til de Priser, de kjøbte, 5 PC. af deres Penge. Dette Forhold vedblev til den franske Regjering i Juli 1823. negocierede 23, 114,516 Fr. Renter. Paa Børsen stode 5 pC. Renter kun i 88 1/2 Fr.; men det Huus, som paatog sig Laanet, antog det for 89 Fr. 55 Centimer. At paatage sig et nyt Laan over Børscoursen syntes høist voveligt, saaledes som Tingene da stode. Den franske Statsgield var i Navneværd dog bleven forøget med 462,290,320 Mill. Fr., og Udfaldet af Krigen i Spanien var endnu usikkert. Men ved sine egne mægtige Midler og Forbindelser vidste det contraherende Huus for en Stund at kjøbe alle de Fonds, der forekom paa Børsen, mod Contant, til sig, og igjen at sælge dem under Haanden til en høiere Priis. Derved holdtes ikke allene Coursen, men var endog i Slutningen af Aaret 91 til 92. Alt, som forefaldt i Papir, havde imidlertid kun havt ringe Jndflydelse paa Priserne af andre Staters Fonds. De østerrigske 5 PC. Metalliques holdt sig i Dec. 1823 paa 81 og 82, de preussiske 4 PC. paa 74 og 75, det preussisk engelske Laan paa 93, det norske 6 PC. paa 97, og de danske 4 PC. uopsigelige paa 80 Rbdlr. N. V. - Nu gjorde i Begyndelsen af Aaret 1824 Østerrige et Laan, paa 2,500,000 Pd. St. i London til at liquidere dets Gield til Engelland. Contrahenterne paatoge sig det til 82 for 100. Da den største Deel af den østerrigske Statsgield hefinder sig, ikke i Privates, men i Speculanters Hænder. saa maatte man befrygte, at det ny Laan vilde have en skadelig Tilbagevirkning paa de ældre Papirers Cours, og et ganske andet Manøvre, var her altsaa nødvendigt. De ældre Papirers Priis maatte drives i Veiret og siden holdes. Operationen begyndte nu i Jtalien. Allevegne fra gjenlød, at i Mailand 5 PC. Effecter af MonteLombardo-Venitio vare stegne til 88. Strax betaltes nu paa Wiener Børs Metalliques med 31. Det Rygte udbredtes, at disse fra nu at vilde blive en Artikel paa Londons Torv; Engellændere betalte deres egne 3 PC. allerede med 87, hvorfor skulde de da ikke kjøbe østerrigske 5 PC. for samme Priis. Det ny østerrigske Laan, lanters Hænder, gik efterhaanden over i de Pribetaltes med 3 til 4 PC. Præmie i London. Da Alting nu var saa godt paa Gled, kom Rentereductions-Projectet i Frankrig. Underhandlinger havde desangaaende allerede en Tidlang fundet Sted. Alt i de første Dage af Marts stege de franske Renter til 104. Paa samme Tid blev Projectet bekiendt og en Gienstand for Debatter i de forskjellige Partiers Blade. Efter den Pariser Børs rettede nu alle andre Staters Børser sig. Alting gik som om en eneste usynlig Haand ledte det Hele. De østerrigske Metallique nærmede sig Pari, og allerede den 5 Marti var paa Børsen i Frankfurt Tale om indgangne Forpligtelser til 100 med 1 1/2 Præmie. Med Bestemthed taltes og skreves og Rentereductioner i andre Lande. Men, formodentligen som en Følge af Standsningen imellem de franske Ministeres og Banquierernes Underhandling, sank de Franske Renter til Pari, og efter dem fulgte alle andre Staters Papir, som en Flok Lam efter Klokkefaaret. Dette varede med ringe Afvexlinger indtil ved Aabningen af Kamrernes Møde, da det blev officiel bekjendt, at Reductionen virkeligen skulde gaae for sig. Nu stege Renterne igjen over Pari og alle andre Statspapirer med dem. Alt, hvad der kun havde Navn af Papir og svarede Renter, steg, fordi man meente, at naar den franske Stat med en Gield af over 4 1/2 Milliarder kunde faae sine Renter betalte over Pari, saa maatte andre Staters Papirer være lige saa meget værd.