Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1809-03-25
Hvor velgjørende Indretning et Assistents huus vilde være for Bergen, har vel neppe været mere indlysende end nu Allerede i endeel Aar har den meere formuende Borger have et ypperligt Tilslugtsted i indtræffende Penge mangels-Tid, nemlig: Laanebanken, hvor han kunde hypothisere Varer, Obligationer, Sølv og Guld mod en billig Rente. Men den fattige Haandværksmand, den endnu mere beklagelsesværdige Daglønner, der nu intet har at fortiene, finder ingen saadan Nødhjelp. Den Smule Linned, det Helligdagsklædebon m: m., som de i bedre Dage lagde sig tilgode, maa nu laanes paa, eller sælges for at skaffe Penge til Brød. Den hungrende Ulykkelige løber ofte fra Sted til Sted for at faae Noget laant paa sit kjære Klenodie - men forgjæves, nu er intet andet tilbage end at søge at faae det solgt, der var bestemt til at pantsættes. Men hvo kiender ikke den lave Egennytte, der søger at gjøre sig Fordeel af Andres Skade, Jngen behøver det Falbudne, uden for en Spotpriis, som den Trængende nødsages at sælge for, og seer sig nu for bestandig berøvet disse høist nødvendige Sager. Har Ovenanførte nogenlunde godtgjort Nødvendigheden, af et Assistentshuus i Bergen, især i denne Nødens Tid, var vel dets Oprettelse at ønske saa snart som mueligt. Hvorledes det burde indrettes, hvor Penge skulde faaes fra, m: m:, vil den Saakyndige bedre kunne fremsætte endjeg. Jmidlertid vover jeg at gjøre følgende Forslag. Nogle tusinde Rigsdaler, mener jeg, vilde vorde er tilstrækkelig Fond, da blot de Fattigste burde have Adgang til denne Jndretning. At en Ansøgning til den høie interimstiske Regjeringscommission om et Laan af denne Sum til saa nyttigt Brug, vil vorde bevilget, er neppe at tvivle om. Men Nøden er presserende. Maaskee nogle af vore rige ædelttænkende Medborgere imidlertid fandtes villige ved Sammenskud at iværksætte dette forSlag. Det højeste Udlaan maatte nok være 10 eller 15 Rdlr., det mindste 3 Mk. For at skaane Jndretningen for saa megen Udgift som mueligt, troer jeg, at fire Borgere maatte formaaes til at paatage sig Bestyrelsen af samme, under en dertil valgt Overbestyrelse, saaledes, at den Laanende fandt Adgangen aaben 4 For, eller Efter-Middage om Ugen til dette Assistentshuus, hvor en af de udnævnte Borgere burde være tilstede, for at bestemme, hvormeget der kunde laanes paa det indsendte Pant, og for at modtage Penge for det Pant, der indløstes. At der behøvedes en Skriver, for at anføre Pantet under No., tilligemed den laante Sum, falder af sig selv. At finde et beqvemt Locale for liden eller ingen Betaling, vil maaskee vorde vanskeligt; men dog muligt. Om det Laante skulde henstaae en Tid rentefrit, eller ej, eller hvor stor Rente, samt hvorlænge Pantet burde ligge uindløst, førend det solgtes ved Auction, m: m:, er her ikke Stedet at indlade sig paa. Sid kun dette forslag, snart maatte vorde realiseret! Jeg stedse vil erindre dig. J. M. Formedelst et Dødsfald er en Plags ledig til Erholdelse af een Rigsdaler maanedlig af det Clitanske Legat for en fattig stokblind Qvinde, som er ugift, nødlidende og uden Slægt og Venner, som kunne være hende til Hielp, eller om ingen saadan Qvinde gives, da for en fattig blind Mand, som har ingen Kone, Børn eller Venner. Findes nogen saadan blind Qvindes, eller Mandsperson her i Byen, helst i Korskirkesognet, da ville samme melde sig jo før jo heller hos Undertegnede, Ephoros forClitans Legat til stokblinde. Bergen den 22de Marts 1809. Fleischer, Lund, const: Stiftprøvst og SogBorgemester. nepræst til Domkirken.