Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-11-06
Tydskland. Under Overskriften: "Danmark og Stormagterne" har Allg. Zeit. en Artikkel, hvori det hedder: "De Danske, vore nærmeste Blodsforvante mod Norden, have paa den senere Tid maattet høre mangt et haardt Ord af deres sydlige Brødre, fremkaldt ved deres Bestræbelse for at indpode Slesvig=Holsteen, et Land hvori den tydske Tunge er fremherskende, deres Stats= og Folkevæsen. Det vilde i Sandhed være beklageligt, hvis der af denne Tunge= og Pennekrig skulde uddanne sig et Had imellem os, der, langt fra at nytte nogen af os, tvertimod turde blive høist fordærveligt for os begge i Fremtiden. Hiin Stræben hos det danske Folk, der river Regjeringen med sig, har imidlertid unægtelig en Side, der ikke alene fortjener vor Agtelse, men ogsaa vor Anerkjendelse; thi hvad er vel Grunden. til dette tilsigtede Landerov, til den almindelige, dybtgribende Folkebevægelse i Danmark, Jngen anden end den rigtige Opfatning af, at Statsforholdene i den civiliserede Verden have forandret sig, og at Klodens politiske Ligevægt søger et nyt Tyngdepunkt, ingen anden, end den, vistnok uhyggelige Forudfølelse af, at denne Staternes forestaaende nye Bundsættelse ikke vil kunne skee uden haarde Stød og Kontrastød, hvorved Staterne af anden og tredie Rang gjerne pleie at være værst farne. Naar nu det danske Folk er gjennemtrængt af denne Overbeviisning, saa kan Man i Sandhed ikke andet end ære det derfor; thi det vidner om, at der hos Samme endnu findes hiin levende Almeenaand, der er det bedste Vidnesbyrd om en sund og livskraftig Organisme, der altid giver Haab om en fornyet Ungdom, og en ny Fremblomstren. Give Gud, at vi Tydskere ogsaa besad denne fine, ahnelsesfulde Almeenaand og vedligeholdt den som en hellig Flamme, istedetfor at tilintetgjøre den ved idelige Kjævlerier, Mistro og uophørlige Angreb paa hinanden indbyrdes; istedetfor den forvirrede og mørke Grublen og Roden, hvorpaa vore fleste Blade daglig give saa sørgelige Beviser, Men hvad er det da vel, som Danmark ahner, Hvad er det, som det frygter? Hvortil vil det styrke sig ved Besiddelsen af Slesvig=Holsteen, Svaret er let. Hidtil gaves der ikkun fem Stormagter: Engelland, Østerrig, Frankerig, Rusland og Preussen. Men allerede kaster den unge transatlantiske Kæmpe sin mægtige Skygge over det stille Oceans Vandørk; allerede hviler, bred og mørk, hans Skygge over Atlanterhavet, lige indtil Kanalen og Østersøen. Liig en anden Janus, skuer han med sine unge Øine over efter Japans, Chinas, Oceaniens Skatte, medens hans gamle Ansigt er vendt imod Enropa. Stjernerne i denne Kæmpes Banner formerer sig Aar for Aar, og dristige Hoveder og modige Hjærter trømme i tusindviis fra det forældede Europa over til ham, som til deres Lykkes rette Havn. Det er det unge Nordamerica, med sine 100,000 Qvadratmile overfrugtbart Land, fine Kæmpestrømme, Kæmpekanaler, Kæmpejernbaner. Endnu inden Haaret graaner paa vore unge Mænds Jøse, har dets villiekraftige, aandstærke Befolkning formeret sig til 35 a 40 Mill. Mennesker, deels ved dets egen, uhindrede Forplantelse, deels ogsaa ved den uophørlige Jndvandring af arbeidsvante Skarer af Tydskere, Jrer og Englændere. Allerede generer denne unge Kæmpe det mørske Gammel-England i dettes inderste Livsfunctioner, saavel i dets Colonier, navnlig i Canada og i Landene ved Hudsonsbay og Columbia, som ogsaa paa Gammel=Englands oprindelige Element, Verdenshavet, dets Storheds Vugge. Ganske umærkelig vrister Broder Jonathan (Nordamerica) lidt efter lidt Sceptret over Havet ud af John Bulls (Englands) Haand, medens Trykket af den uforholdsmæssig store Statsgjæld, samt Land- og Capital=Ophobningen tærer paa den engelske Nations inderste Livskraft og lader Kilden til Regjeringens sikkre Herskermagt udtørre. Det bliver nu snart paatide for England at lade sine Colonier i America og sine Bilande i Europa erholde fuld Borgerret og Sæde i Parlementet; thi Storbrittanien og Jrland tælle paa 5,633 Qvadratmile ikkun 27,500,000 Mennesker, medens de europæiske Bilande, tælle 400,000, Colonierne i Australien 300,000, i Africa omtrent ligesaa mange, i America 3,500,000 og i Asien 136 Millioner, i det Hele taget altsaa, paa 300,000 Qvadratmilie, henved 140 Mill. Mennesker. Heri ligger et aabenbart Misforhold; Basis er for svag for en saadan Masse; efterhaanden ville Colonierne komme til at regjere Moderlandet, istedetfor at blive regjerede af dette, og jo større deres Fremblomstren bliver, jo min(Forts.)dre bliver Regjeringskraften."