Berlingske Tidende, 1834-05-06
Grækenland. Nauplion, den 14de Marts. - Her haves Efterretninger fra Samos, at Fleertallet af denne Des Jndbyggere vil paa ingensomhelst Maade underkaste sig Sultanen. De have tvertimod besluttet at forlade deres Øe og ved en Deputation til vor Regjering bønfalde om Tilladelse at nedsætte sig paa Regropent (Enboen), for der at anlægge en ny Stad. Vorder denne Begjæring dem bevilget, da vil maaskee disse Jnsulaneres Virksomhed og Formue snart bringe Regropont i en blomstrende Tilstand. Thi allerede har man besluttet Anlæget af en anden Stad, Exetria, som Psarioterne skulle beboe, og Planen hertil er allerede udkastet. Parads tappre Beboere, der foreløbigen for største Delen have nedsat sig paa Syra og Ægina, have modtaget denne Beslutning med Taknemmelighed og Glæde; og da Enboen har saa mange gode Havne, er der saaledes paa det Bedste sørget for deres Skibsfart. Regjeringen vil yde disse, den Græske Friheds modige Forfægtere, al muelig Understyttelse ved Anlæget af en Colonie. Naar Regjeringen holder sig aldeles fremmed for Anliggenderne paa Samos, paa det Omhygeligste undgaaer at indblande sig endog paa den fjerneste Maade og afholder og sig fra Alt, hvad der kunde retfærdiggjøre selv blot en Skygge af Mistanke for at understytte Samioterne – saa er vel denne Fremgangsmaade i og for sig selv meget priisværdig, da dens Stilling i disse Forhold, overfor Sultanen og de store Magter, maa være meget delicat; man kan dog imidlertid ikke antage, at samme vil udøve en hindrende Jndflydelse paa Samioternes Beslutning og Begjæring. Thi det er en hellig Pligt for Kongeriget Grækenlands Regjering, at yde enhver Græker velvillig Modtagelse og Beskyttelse, naar han ikke i fremmede Lande har gjort sig skyldig i nogen Misgierning; altsaa i saameget høiere Grad dets Pligt imod en Folkemængde, som i den hele Græske Frihedskamp har saa høiligen udmærket sig og aldrig kunde overvældes af Tyrkerne. Om endog saadanne politiske Jnteresser have været overveiende ved Slutningen af Fredstractaten med Porten, hvilke hindrede Samos's Forening med Kongeriget Grækenland, saa kan denne ulykkelige Combination, dog blot indskrænke sig til Bibeholdelsen af Land og Grund, men ingenlunde til sammes Beboere. Disse have fra Revolutionens Begyndelse til dens Ende viist sig som gode Grækere og ville altid blive det, Sultanen vandt derfor blot utroe, ham aldeles ikke hengivne Undersaatter, der blot af Tvang ville adlyde saalænge som der fattes dem Leilighed til at afryste det dem paabyrdede lag. Enhver Hindring, som man altsaa vilde lægge disse redelige Grækere i Veien, vilde allerede i og for sig selv være en Gruesomhed, en politisk Synd, der aldrig kunde undskyldes for Fremtidens Domstol. Men herom kan da vel heller ikke være Talen, da Ret til at udvandre er, i Kraft af Tractaterne i Constantinopel og London, tilstaaet alle Grækerne i det Tyrkiske Rige, saaat Grækenlands Regjering endog aabenbart tør understytte enhver Græker i Anvendelsen af denne Rettighed. - Besjælet af samme Aand er en Deputation fra Øen Symi, for Øjeblikket i Quarantaine paa Syra. Denne Øe ligger ved Jndløbet til den gamle Sinus Doricus, ved Cariens Kyst. Sammes Beboere have, efter Forlydende, ligeledes besluttet at udvandre til Kongeriget Grækenland. Uden Tvivl, ville de med Glæde vorde modtagne af deres Græske Brødre.