Københavns Adresseavis, 1775-05-23
J China have Forældrene, eller de nærmest beslægtede, naar ingen Forældre ere, en fuldkommen Magt over deres Børn i Henseende til Ægteskab. Bruden faaer intet Udstyr, men maa Brudgommen tvertimod betale noget vist til Slægtningerne, og derforuden giøre dem Foræringer: Have Forældrene ingen Søn, saa faaer Datteren et Udstyr af Klæder og Huusgeraad, og kan ogsaa arve en Deel af sin Faders Formue, dog maa han overdrage den øvrige Deel til en af hans Slægtninge paa Mands Siden, paa det at en af hans egen Familie efter ham kan giøre hans Forfædres Siæle det sædvanlige Offer. Giftermaalene blive meget tilig, og mange gange førende Børnene fødes, aftalte imellem Forældrene. En Chineser kan ikkun have een retmæssig ægte Kone, men saa mange Medhustruer som han vil, ved et retmæssigt Ægteskab bliver altid seet paa, at Personerne ere hinanden lige i Stand og Alder; men Medhustruerne ere deels fri, deels Slavinder, de blive anseede som Konens Tienestepiger, og Børnene bevise ikke deres naturlige Moder, men deres Faders ægte Hustrue, den børnlige Lydighed og Ærbødighed; Ægteskabs Skilmisse er under visse Vilkaar tilladt. Giftermaalene blive altid paa begge Sider mægtede af nogle visse Personer. Paa Bryllupsdagen paaklæder Brudgommen, sig saa prægtig som mueligt, og kne er paa Trinene af Templet i Huset, hvori Chineserne dyrter deres Forfædre, saa længe need, indtil hans Slægtinge have forrettet Offeret i Templet; derpaa bliver fremsat 2de Borde, et imod Østenfor Brudgommens Fader, det 2det imod Vesten for ham selv. Enhver sætter sig ved sit Bord, og Brudgommen, uddrikker et Bæggere med Viin, efterat han først har hældes lidet deraf paa Jorden. Derpaa knæler han need for sin Fader, som befaler ham at afhente sin Brud; han sætter sig da i en Bærestoel, forved hvilken mange Tienere gaae med Løgter (denne Skik er vedbleven, siden Brylluperne forhen skeede om Natten). Naar han kommer til sin tilkommende Svigerfaders Huus, bliver han staaende uden for den anden Gaard, for at oppebie sin Svigerfader; imidlertid foregaaer der næsten de samme Ceremonier med Bruden. Faderen og Moderen sidde den ene imod Østen og den anden mod Vesten, havende hos sig alle deres Slægtninge, Bruden, iført hendes prægtigste Klæder, staaer med sin Amme og Brude=Ledsagerinde i Indgangen; hun tager Afskeed med sine Forældre og Slægtninge, og med de samme Ceremonier som Brudgommen uddrikker et Bæggere med Viin. Til Afskeed formaner hendes Fader hende til Lydighed imod hendes Sviger=Forældre, hvorpaa Brude=Ledsagerinden leder hende ud af den inderste Gaard; Brudens Moder sætter hende et Halsbaand om, og en Krands paa Hovedet, og skiuler hendes Ansigt med et stort Sløer. Hendes Faders Medhustruer og andre paarørende Fruentimmer ledsager hende til Døren i Gaarden. Jmidlertid har Brudens Fade modtaget sin Svigersøn, naar de ere midt i den yderste Gaard, forærer han ham en vild And, som bliver bragt til Bruden. Naar Brud og Brudgom mødes og have hilset hinanden, tilbede de Himmelen, Jorden og Aanderne. Derpaa fører Brudgommen Bruden i en Rosenrød, Palanquin, og sætter sig selv i en anden eller og til Hest. Hans Tienere, som bære Løgter og al Slags Huusgeraad, ledsage ham. Ved Ankomsten fører Brudgommen sin Brud ind i den inderste Gaard, derpaa tager Bruden sit Sløer af, og de sætte sig til Bords, efterat Bruden har bukket sig 4 gange for Brudgommen, og han 2 gange for hende. For i Veyen hælder de noget Viin ud og sætter noget Mad heen til Offer for Aanderne. Jmidlertid giver Faderen og Moderen, hver i et Kammer for sig selv, deres Paarørende af begge Kiøn et særdeles Giestebud; tilsidst forrette Brud og Brudgom deres Guds Dyrkelse i deres Fædres Huus=Tempel.