Berlingske Tidende, 1832-03-15
London, den 4de Marts. Alle vore Blade have berettet, at de her, som Pairs af Overhuset, nu tilstædeværende Erkebiskopper og Biskopper, med Erkebispen af Canteerbury i Spidsen, nyelig have overleveret Hendes Majestæt Dronningen en Lykønskningsadresse, i den Anglicanske Geistligheds Navn. Men følgende Svar, hvilket Hs. Majestæt gav med Fynd og Energie, som vidnede om dets Oprigtighed, er først nu blevet bekjendt. - Jeg takker Dem, Mylordsfor denne Lykønskning. Jeg er forvisset om, at de kraftigen, som de hidtil med saa megen Hæder gjorde, ville anstrænge Den for, at bevare vor Kirke og vor Stat. Troer om mig, at jeg er hiin og denne af mit Hjertes Fylde hengiven! Den 2den Marts var det netop et Aar siden det Britiske, Ministerium første Gang bragte sin Reformplan ind i Parlamen. tet; hvor Meget er siden derom ikke jublet og larmet, derai, soneret, talet og skrevet; hvor Meget er derpaa slikket og forandret. Flere Tusinde Jndividuet have derover lidt paa deres Velfærd, mange Jndividuer ere derover blevne til Kroblinger, og ikke saa have mistet deres Liv derover!! Og dog er Reformplanen ikkun et Middel, - ja endog et fjernt og høist tvivlsomt Middel, til at opnaae det Øjemeed, som man paastaaer, at tilsigte, - nemlig at gjøre Nationen lykkelig. En vis snæver hjertet Tænkemaade hos vore Statsmænd vil under alle Omstændigheder gjøre sig gieldende, og hvor mægtig denne er, det aabenbarer sig i enhver Debatte, under hvilken høres Klager, over den saakaldte Handelsfrihed. Alle, Landmændene ene undtagne, ere enige om, at Kornindførselen burde være fri, og endskjøndt de Fattiges Forsørgelse, Fængslernes Vedligeholdelse, og andre offentlige Anstalter, i Provindserne næsten udelukkende maa bestrides af Grundejerne, mene de industrielle Folkeclasser dog, at denne forholdsmæssigen ringe Afgift er for høi. Saaledes kjøber ogsaa f. Ex. Enhver gjerne Franske Silketøier eller Berlinske Handsker for billig Priis, men det see Silkefabricanten og Handskemageren ikke gjerne. Thi Jdeen om een eneste stor Handelsfamilie, der, uden Hensyn til Landenes Grændser, indbyrdes tusker disses Producter og derved i det hele søger at gjøre Livets Behageligheder almindelige, kunde vel være indlysende for Statsmanden Huskisson, som hvert Qvartal oppebar sine Jndkomster af Statscassen, men hvorledes vil man vente, at en heel Nation skulde skjænke en saadan Jdee sit Bifald, naar Enhver i Staten blot søger, at berige sit eget Jeg Heri vil Alt vist blive ved det Gamle. - Naturligviis vil man paaskynde Besparelser i Statshuusholdningen, thi ikkun Faa kunne haabe, at vinde ved et ødselt System; derimod haaber enhver Skatydende derved selv at vinde. Endnu er Statsgjelden et helligt Ord; dog have allerede for længe siden Mange opløftet deres Røst, og erklæret dem, der have Coupons i Hænde, for Harper, forstandige Mænd frygte derfor ikke uden Føje, at man, med eller uden Reform, naar man allevegne forgjæves har søgt Lindring, omsider ogsaa vil forgribe sig paa denne uantastelige Statseiendom. - Det er altsaa af ringe Betydenhed, om Reformbillen nu eller til næste Aar, i dens nu værende Skikkelse eller væsentligen forandret, gaaer igjennem om dette skeer under det Greyske Ministerium eller om denne Ære maaskee er Hertugen af Wellington forbeholdet. Men hvad Billen selv angaaer, saa veed man jo allerede af vore offentlige Blade, at Torypartiet i Underhuset nyelig har vovet et desperat Angreb paa en af Billens Hovedelausuler, nemlig den, ifølge hvilken Hovedstaden faaer otte nye Repræsentanter, foruden det sædvanlige Tal. Vel blev Torypartiet overstemt med en Majoritet af 80, men ogsaa ved et temmelig betydeligt Antals Tiltrædelse, der hidtil udgav sig for Billens Understyttere, sat i Stand til at tilvejebringe 236 Stemmer imod Ministeriet. Man paastaaer, at mange af de fornuftigste Medlemmer af Torypartiet nu ere komne til den Overbeviisning, at det, da det ikke er deres Partie mueligt, at fordrive Whigerne, og disse, under deres Trængen af en kraftfuld Opposition, inter andet Opholdelsesmiddel har end Folkets Gunst, - vilde være viisest, for ikke tilsidst at miste alle Værdigheder og al Besiddelse, at understytte Whigerne og være dem behielpelige til at blive ved Statsroret; men - dertil er den nysnævnte Votering en slet Begyndelse. Snarere lader denne formode en Nærmelse imellem det høire og venstre Centrum, (som man i Frankrige vilde kalde det), hvoraf man dog tør vente, at et Ministerium vil udgaae, som kan haabe, en Tidlang at holde sig imod begge Extremer. J alt Fald maa Resultatet af hiin Votering der beviser, at Ministeriet, selv blandt dem, den udgive sig for at høre til dets eget Partie, har hemmelige Fiender, indgyde Billens Avindsmænd i Overhuset Mod til at styrte Billen, i det mindste i Henseende til enkelte Punkter, J Torsdags udnævntes i Underhuset en Committee til at undersøge Silkemanufacturerne og Jndførselen af Silkevarer, thi Ministeriet inddrømmede, at mange Silkevarer, uagtet Jndførsels toldens Hindringer, indsmugles, og man altsaa maatte være betænkt paa andre Spærringsmidler.