Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-06-06
Ritmester Souvent ved Husarregimentet Prindsregent angreb Fienden ved Morano, og tog 200 til Fange, i Gulia nuova et Antal Munitionsvogne, Bagage og Løzaretvogne, samt et til Ancona med Approvisionementsartikler ladet Skib tilligemed sammes Bedækning. General Senizzer indesluttede den 12te Pescara. General Skardt rykkede med sin Colonne ad en overmaade besværlig Vei, som Tropper endnu aldrig havde betraadt, over Amatrier til Aqvila, hvor han ankom den 9de, og hvorfra han den 10de rykkede frem til Napelli og den 11te til Popoli og Sulmona. Major Flette tjente ham med sit Detaschement til Avantgarde. Paa dette Tog tabte Fienden atter 500 Fanger. Feldtmarschallieutenant Bianchi ankom allerede den 12te til Aqvila med Armeens Hovedstyrke, som tog Veien over Terni og Rieti. Den toscanske Jngenieurcapitain Rainieri Virksomhed og Capitain Kochs Piontercompagnies ivrige Anstrængelse, hvilke allerede i Slaget den 2den og 3die viste god Tieneste, gjorde det mueligt for denne Colonne at tilhagelægge i saa kort Tid med Skytset en 7 tydske Mile lang Vei, der endog maatte gjøres fremkommelig ved at sprænge Klipper. Feldtmarschallieutenant Grev Nugent havde imidlertid sammentrukket alle sine Kræfter i Rom, og var marscheret at Valmontoneveien til Leprano, hvor en Afdeling fiendtlige Tropper syntes at ville sætte sig fast. Han angreb dem ved Leprano, slog dem tilbage og gjorde mange Fanger. Fienderne afbrændte Broen, og trak sig tilbage til St. Germano. Den bekjendte neapolitanske General Manhes, engang Calabriens Spøbe, commanderede her. Denne havde udøvet store Voldsomheder imod Jndvaanerne i nogle romerske Landskaber, der havde erklæret sig for os, og forsvaret sig mod hans Troppers Excesser. Kongen af Neapel var med Levningerne af sin Armee, der nu ikke bestod af mere end 12,000 Mand Jnfanterie og 3000 Heste, Natten til den 11te i største Hast marscheret forbi Sulmona. Tabet af et Slag, det hovedkulds Tilbagetog, det store Antal Fanger, den hyppige Desertion have i kort Tid bragt ham saavidt, at han ikke mere er istand til med mindste Sandsynlighed af heldigt Udfald at levere en ordentlig Fægtning. Feldtmarsch. Lieutenant Bianchi har nu forenet sin hele Armee. Han har under sidste Fremlykken aldeles intet Tab lidt, og forfølger uophørlig Levningerne af den neapplitanske Armee. Feldtmarschallieutenant Grev Nugent nærmer sig ham fra den modsatte Retning. Overlieutenant Lohr, Pladscommandant i Fermohavde den 9de dennes faaet den Efterretning, at tre fiendtlige Skibe vare seilede ud fra Ancona, forat lade male Korn til Fæstningen. Han bemandede strax to tilstedeværende Fartøier, seilede dem imøde, angreb dem den 10de dennes, og tvang dem til at overgive sig. Et fiendtligt Skib, som ilede til Understøttelse, og engaaerede en Fægtning, blev efter nogen Modstand ligeledes bragt til at give Signal og at give sig. Men da imidlertid ni andre bevæbnede fiendtlige Skibe vare ilede til, trak Overlieutenant Lohr sig fægtende tilbage henimod Havnen, hvor han, understøttet af Feldtmarschallieutenant Mohr, løb ind med sine Priser; men de fiendtlige Skibe bleve ved det paa Strandkanten opførte Skyts tvungne til at trække sig tilbage.