Viborger Samler, 1836-11-26
Udenlandske Efterretninger. Portugal. Den 2den Novbr. Kl. 11 om Aftenen proclamerede Palladsgarden Don Pedros Charte, hvilken Bevægelse imidlertid snart undertryktes, og Anføreren, en Capitain af det første Regiment, blev greben. Regjeringen havde nemlig tidligere faaet Underretning om dette Forehavende, og Nationalgarden var traadt under Gevær. Man bemærkede Signallys fra det engelske Hotel, der besvaredes fra det engelske Admiralskib, hvorpaa Søsoldater og Matroser gjorde sig færdige til i Nødsfald at lande til Dronningens Beskyttelse; imidlertid erholdt de dog snart Underretning om, at Anslaget var mislykket og deres Nærværelse unødvendig. Nationalgarden forblev under Gevær, og den næste Dag gik Ministrene til Dronningen for at fordre deres Afsked, og at gjøre Hs. Maj. opmærksom paa den Fare, hvorfor hun udsatte sig ved at høre paa farlige Raad istedetfor at oppebie Cortes's Sammenkomst, og de Modificationer, disse vilde beslutte. Dronningen hørte meget opmærksom paa dem, og paa hendes Begjæring bleve Ministrene i Embedet. Kl. 9. om Aftenen sendte Grev Mafra et Bud til VizcondeSet de Bandeira, at Dronningen vilde drage til sit Pallads i Belem og forlangte Følge af Linietropperne, Ministrene, Provindsens commanderende General og Civilstatholderen. Efter en Raadslagning af Ministrene sendtes Tropperne; men kun een Minister, Hr. Vieira de Castro fulgte med, men vendte atter tilbage, da Dronningen yttrede sin Forundring over, at de andre Ministre udebleve. Paa en ny Jndbydelse Klokken 1 indfandt de sig alle, med Undtagelse af Vizconde Sal, hvorpaa de til deres store Forundring bleve indtil Dagens Anbrud indspærrede i et Værelse, da Marquis Saldanha forkyndte dem, at der var udnævnt et nyt Ministerium og udstædt et Decret, undertegnet af Dronningen, hvorved alle Anordninger siden Afskaffelsen af Don Pedros Charte, hvilket hun nu atter agtede at indføre, bleve anullerede. De nye Ministre vare: Vizc. de Banho for det Jndre, Baron Leiria for Krigsvæsenet, Vistonde Porto Covore Bandeira for Finantserne, Marq. Valenca for Udenrigsdepartementet og Hr. Oliveira for Cultus og Justits. Opbragte erklærede Exministrene, at Dronningen havde Ret til at vexle Ministre, uden derfor at behøve at arrestere dem. De vendte tilbage til deres Colleger og traf strax Anstalter til at beskytte Forfatningen af 1822. Nationalgarden samlede sig 8000 Md. stærk paa Campold'Outique og valgte Vizc. de Sal til deres Anfører; denne beordrede en stærk Magt til Broen ved Alcantara og de den omgivende Høider, for at afskjære al Forbindelse mellem Staden og Belem, medens andre Tropper posteredes paa hiin Side af Broen, hvor Dronningen ventede at inden nogle Timer Tusinder af Tilhængere skulde støde til hende; men der kom ei flere end 600 Md. under Marschal Saldanha. Oberst Lung, der sendtes til Lissabon, for at hjælpe til at forsvare Forfatningen af 1822, blev, idet han passerede Palladset, opfordret til Dronningens Forsvar; han blev, men erklærede, at ville støde til Nationalgarden i det Øieblik, da fremmede Tropper landede. Blandt Folket steg Forbittrelsen mod Englænderne til det Høieste Hr. Freire - tidligere Minister under Silva Carvalhos Ministerium - der uforsigtigt viste sig i Hofdragt, behængt med Ordner, blev dræbt af Nationalgardens Kugler, og det var nær gaaet Jndenrigsministeren Hr. da Silva Passos ligesaa. Da Dronningen endeligt indsaae, at hun havde forregnet sig, anraabte hun den britiske Gesandt og Beskyttelse, og sildigt om Aftenen landsattes 300 Søfoldater ved Jun geira, midt imellem de stridende Parter. Da Mange af Dronningens Tilhængere gik over, traad hun endeligen i Underhandling og fire Parlamentairer afgik efter hverandre til Campo d'Ourique. Deres Forlangende 1) at Nationalgarden skulde skilles ad og 2) at Dronningen der kun forlangte Bibeholdelsen af Pairernes Kammer, vilde afsende Marschal Saldanha for at underhandle, affloges. 3) En almindelig Amnestie for Dronningens Tilhængere tilstodes, naar Briterne igjen indskibede sig (hvilket ogsaa strax skete). Endeligen 4) lovede Hs. Maj. Bibeholdelsen af Constitutionen af 1822 med de Modificationer, Cortes maatte beslutte; disse skulde snarest muligt samles og Ministrene forblive paa deres Poster. Dette antoges, og Overeenskomsten feiredes ved Salver fra Georgsfortet og en portugisisk Krigsbrig om Efter midd. Kl. 1. Kl. 5 forlod Dronningen under lignende Salutskud Palladset i Belem og drog til Palladset, Necessidades, hvor Nationalgarden defilerede med høi Jubel og vendte tilbage til sine Qvarterer. J d. 6 Mennesker ere omkomne. Alle Forretninger ere standsede. Dhrr. Terceira, Palmella, Renduse o. s. v. ere flygtede ombord paa et engelsk Linieskib. – J en Efterretning fra Lissabon af 7de berettes, at Dronningen kjørte den foregaaende Dag med Prinds Fordinand i en Calesche gjennem Hovedstaden og lod sig (første Gang siden den 9de Septbr.) see i Operaen. Modtagelsen var kold. Ved en Misforstaaelse opstod samme Dag Tvist mellem Militaire af forskjellige Partier, hvorved 17 Mennesker mistede Livet og flere saaredes. Nationalgarden stiftede Fred. Et Decret af 5te udnævner Vic. Sal til Conseilspræsident, Hr. da Silva Passos til Jndenrigsminister og Hr. Vieira de Castro til Finantsminister.