Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-06-12
Den i Horsens Arrest i Aaret 1837 hensiddende Anders Hansen Gjessing, der i Forening med sin Fader og sin yngre Broder var tiltalt for at have forfærdiget falske Bancosedler, hvorfor han blev dømt til Odense Tugthuus paa Kongens Naade, og blev derpaa frigiven for 3 a 4 Aar siden, er nu igjen, for Røveri, Tyveri, Falsk a. bleven dømt til Tugthuusarbeide paa Livstid. (Hs. Av.) Af et Brev fra Fredericia fortælles i "Corfaren. følgende Curiosum og Retspleien sammesteds: "To Vægtere bleve en Nat seete i en Mands Svinesti(Manden og Konen saae begge Vægterne, men i Skumringen kunde de ikke kjende dem. Dagen derpaa savnedes en Griis, hvilket blev meldt Justitsraad Rahbek, med Hentydning paa, at Vægterne sandsynligviis havde forgrebet sig. Vægterne bleve ergo indstævnede. Grisen benægtede de ingenlunde at have i deres Værge, men erklærede, at de om Natten havde fanget den paa Gaden og endnu ikke formaaet at finde Eiermanden, uagtet at deres Umage. Da de saaledes vare aldeles uskyldige, faldt Dommen: at Vægterne burde frie at være, Manden fik sin Griis igjen imod at erlægge Alimentationsbidrag for den Tid, den havde været i Vægternes Værge, og desuden fik disse Erstatning for den Tid, de havde spildt fra deres Arbeide ved at møde for Retten. Tankespaaner og Jernbaner i Danmark. "Les pensees sont libres." Danmark, besindige og høit dannede Land, hvilken Kjæphest staaer Du ikke i Begreb med at bestige, og hvilket Phantom vil Du lade dit ellers klare Blik omtaages af: Med et Næt af Jernbaner agter Du at omspænde dit Archipel, gjøre Dig selv til en Fange, fornægte det Element, som Naturen har anviist Dig til Velstand, Handel og politisk Existence, Du raaber paa, og det med Rette, at man vil krænke Din Nationalitet, og Du vil selv ved Jernbaner bygge Broer for dens Fiender, til at give den Naadestødet, Alle dit lykkelige Øriger Radier støde i korte Mellemrum til Havet; miskjend ikke dette Naturens Fingerpeg; glem ikke, at Reptuns Trefork behersker Berden. Sammenlig ikke dit Land med de store Fastlandsriger, hvori Nødvendigheden byder Handelen at anlægge Jernbaner. Udlandet tilbyder Dig maaskee villigt sine Millioner til Anlægget af alle mulige, selv imaginaire Jernbaner fra Hamborg indtil Skagerak, men sestina lente, Skue omkring Dig, Danmark, hvorfor men Udlandet vel er saa villigt til at hidgive saa mange Millioner til din Tjeneste, Sikkerlig ikke for Ingenting, og vistnok ligesaa lidet for at fremme din Handels Flor. Nei, Udlandet calculerer, paa god Kjøbmandsviis, for sin egen Jnteresse. Det vil anlægge Dig disse Jernbaner, for at dets Polyparme kunne rive hele din Handel til sig og igien saa meget lettere oversvømme dit Land med Alverdens Producter. Hvor beklageligt, om Danmark skulde være forblindet nok til at bortdrage sine pecuniaire Kræfter fra Landets egentlige constante Eryvervkilder: Agerdyrkning, Handel og Sofart, og i det Sted ubesindigen hengive sig til en Sag, der forekommer mig fast ligesaa phantastisk, som den berygtede Zwiebelhandel i sin Tid i Holland. Hiin Tids store Tab i Tulipan Speculationer turde vore Jernbane-Actionairer maaskee altfor snart see fornyede. De vende dog blot deres Blik til Orienten og overveie i Stilhed, hvor hurtigt en europæisk Krig vilde være istand til at tilintetgjøre alle Fastlandets Jernbaner og reducere deres nu saa høit staaende Actier til O. Civiliserede Stater koppes gjerne om, hurtigt at tilegne sig alle nyttige Opfindelser; men Hvad Jernbanerne angaae, da synes Danmarks politiske og geographiske Forhold ikke at egne sig for Samme. Hvorledes vil man vel f. Ex. finde det intenderede Jernbane-Anlæg fra Hamborg op til Aalborg, overeensstemmende med en klog Politik, Alle den jydske Østkystes Søstæder vilde jo derved komme til at opgive deres naturlige og fordeelagtige Vandcommunicationer, og see deres nuværende selvstændige Handel nedværdiges til en Afhængigheds Tilstand. Er det maaskee et saaledes, Man adspørge blot Udlandet, om det ikke ligesaagjerne vil laane os sine, til vore Jernbaner tilbudne, mange Millioner til Anskaffelsen af en Dampskibs-Marine, og Bindet vil snart falde fra vore Øine. Men Prindsen af Jonvilles Memoires passe ogsaa paa vore Forhold. Verdenshistorien, selv op til de gamle Phoenicier, lærer: at store Misgreb i et Lands Handelsforhold kunne have høist fordærvelig Jndflydelse paa dets Fremtid. Lesagergaard, den 8de Juni 1844. C. L. Walther.