Berlingske Tidende, 1778-03-01
Paa denne selvsamme Grund var det, at den første Churfyrste af Familien Simmeren, Frederich den Tredie, succederede Otto Henrich, i den ældre eller Platziske Linie; og at i Aaret 1685, da Churfyrste Carl, den sidste af denne Linie, var død, Kryser Leopold tilkiendte den første Churfyrste af den Neuburgske Linie, Philip Wilhelm, hins Stater, tvert imod Leopold Ludvigs Fordringer, af den Veldenziske Linie. Og af lige de samme Grundsætninger skeede det, at det heele Romerske Rige satte sig imod de Fordringer, som Kongen af Frankerig, Ludvig den Fiortende, paa samme Tid, i bemeldte te Churførste Carls eneste Søsters, Hertugindens af Orleans, Navn, troede, at have Aarsag til at giøre. Noget om America. Ja alle tragte efter, at tilfredsstille deres Nysgierrighed i Henstende til den Deel af Jordkuglen, som for nærværende Tid drager heele Europa's Opmærksomhed paa sig; saa vil følgende korte historiske Efterretning om Nord=America maaskee ikke være ubehagelig. Det var i Aaret 1584, de Dronning Elisabeth af Engelland gav et Selskab af Kiøbmænd, og andre anseelige Personer i London et Patent, til at anlægge en Colonie paa det faste Land i Nord=America. Selskabet skiød en betydelig Sum Penge sammen, og sendte endnu samme Aar 2 Skibe derhen, som dog seylede henimod 1000 Mile af Veyen, da den korte Vey til de nordlige Egne af America endnu ikke den Gang var Engellænderne bekiendt. Om sider kastede disse Skibe Anker ved Kysten af det Land, som nu heder Virginien. Den Handel, de forde med de Jndfødde var ubetydelig; de gave dem nogle Smaating, og fik Pelts verker derfor. Amidas og Barlow, saa hedde de to Skibs Capitainer, vendte derpaa tilbage til Engelland; anpriiste Engellænderne ved deres Hiemkomst Landets Rigdomme, og bragte ogsaa nogle Perler og den første Tobak fra hiint Land med til Engelland. Dette Foretagende behagede Dronningen, og hun gav Landet Navnet Virginien, men Selskabet et Patent paa, at alle Lande, som det der inden 6 Aar endnu skulde kunne opdage, og som endnu ikke fandtes beboede af Christne, maatte det tage, og stedse beholde i Besiddelse, som sin Eiendom. Kronen forbeholdt sig blot den femte Deel af al Guld og Sølv Erts, som kunde findes i dem. Colonister ne og deres Efterkommere blev ogsaa givet frie Borgerret, med Rettighed, at giøre sig egne Bielove, som ikke vare imod Lovene i Engelland. Først i Aaret 1587 gik igien 3 Skibe, og med disse 1500 Personer af begge Kiøn, derhen, for at oprette et Establissement der. Disse bleve satte af paa Øen Ravnoke, hvor de byggedes et Fort og nogle Huse. Man kaldte Stedet Staden, Raleigh, i Virginien. Jkkun 115 Colonister bleve der; de andre gik igien tilbage til Engelland. Man lovede dem, som bleve der, at tilbringe dem i næstfølgende Aar tilstrækkelige Fornødenheder, hvilket Lofte dog først i Aaret 1590 blev en fyldt. Og, da man ankom med denne Hielp af Mandskab og Forraad paa tre Skibe, fandt man Colonien øde og ganske for ladt. Da man fandt Ordet Croatoan, et Sted paa det fat Land af Virginien, skaaret i Træerne, saa formodede man at de Colonister, som endnu vare blevne levende, kunde har begivet sig derhen, og besluttede, at seyle derhen med Skip ne; men Skibene mistede i en Storm Anker og Toug, er man blev altsaa nødt til, at vende tilbage til Engelland. Side blev, under Dronning Elisabeths Regiering, ikke tænkt med paa Virginien, og Selskabet havde forgieves opofret sine sire Omkostninger og mange Menneskers Liv. Dette Forsøg havde saaledes afskrækket, at 16 Aar forløførend man igien lod noget Skib afseyle til America. Endel foretog en erfaren Søemand, ved Navn Gosnol, som i brugt ved de forrige Forsøg, i Aaret 1602 en nye Reyse America. Han landede paa den Kyst af dette Land, som mi nu kalder Nye=Engelland. Han tilforhandlede sig af Jnd anerne Peltsværker, Cedertræ og Vahrer, og vendte dermidtilde: tilbage til Engelland. Denne Gosnol er det og, der fandt den nordlige og kortere Vey til Kysterne af Nord=America.