Aarhuus Stifts-Tidende, 1802-10-30
Under 1ste October d. A. er, igiennem det kon lige Rentekammer, udfærdiget en Forordning hvorved paabydes en aarlig Afgift af Besiddelse, Nytte log Brug af faste Eiendomme i Kongeriget Danmark; dens Jndhold er følgende: Det er Hs. Majestæts samtlige kiære Undersaatter noksom bekiendt, hvilke Foranstaltninger under den nu tilendebragte Krig i Europa Allerhøistsamme har været nødsaget at føie til sine Rigers og Landes Sikkerhed imod fiendtligt Overfald og for at beskytte Handelen og Skibsfarten. De store Summer, som dertil af Kongens Kasse have maattet udredes, saavelsom de øvrige, formedelst de stigende Priser, paa alle Nødvendigheder, tiltagende Stats Udgivter, have ikke kunnet bestrides ved de imidlertid paabudne extraordinaire Afgivter, og de vedvarende Anstalter, som Hs. Majestæt endnu seer sig nødt til at træffe til Fædrenelandets Beskyttelse, udfordre saa betydelige Udgivter, at de nærværende, i ældre Tider paabudne, Afgivter ikke dertil ere tilstrækkelige. Nødvendigheden udkræver derfor, at i samtlige Riger og Lande anordnes et almindeligt Paabud, som for Danmark er bestemt til en aarlig Afgift af Besiddelle, Nytte og Brug af faste Eiendomme, der, forsaavidt den vedkommer Jordeienkomme, bliver uden Undtagelse at udrede saavel af privilegeret og benificeret, som af uprivilegeret Godses Besiddelse, Nytte og Brug. Thi anordnes og paabydes for Riget Danmark, som følger: I. Om Afgivt af Jorder. A) Af Hovedgaards-Jorder. 1) Af al Hovedgaards Jord svares Afgivten efter Tønder Land geometrisk Maal, hver Tønde beregnet til 14,000 T Alen. 2) Samtlige en Hovedgaards Tønder Land skulle ansættes til Værdie ikke lavere Jnd 50 Rdr., og ikke høiere end 1000 Rdr. pr. Tønde, og i Middellasser imellem bemeldte høieste og la beste Værd, nemlig til 62 en halv, 75 og 87 en halv Rdr. pr. Tønde. 3) Til Tønder Land geomefrisk Maal bliver ikkun at regne dyrket eller til Dyrk bing opbrudt Agerland og Eng, som kan slaaes til Høebiergning. Alle andre Jordstrækninger, saasom kovgrunde, Heder, Overdreve, Moser, Fiskedamme, og deslige regnes ikke efter 1 Maal, men tages, som Hjælpemidler til Culturen, eller som Midler til Fordele og Beqvemmeligheder for Eierne og Besidderne, med i Beregning ved Classisikationen af Ejendommenes Værdie pr. Tønde Land. 4) Flere Hovedgaardes Tønder Land Ager og Eng af omtrent lige Godhed og Beskaffenhed kunne anslaaes til en Middelpriis districtviis. Naar denne er sat, bliver at bestemme, hvorvidt de øvrige Tilliggender af Skov grunde, dog uden Hensigt til den derpaa staaende Skov, Heder, Overdreve, med videre, kunne for enhver Hovedgaard forhøie Værdien af dens Tønder Land. 5) Af hver Tønde Land skal, naar dens Værdie er ansat til 50 Rdr., svares .. . . 10 Sk. 62 en halv Rdr., . . . . 11 - 75 Rdr. . . . . . . 12 - 187 en halv Rdr., . . . . 13 - 100 Rdr., ) Af hvad, som er under eller ikke mere end en halv Tønde Land, svares Afgivten ikke. Men af hvad, som er under een, men dog over en halv Tønde Land, svares Afgivten som af een Tønde Land. 6) Naar og forsaavidt Eieren selv driver Hovedgaards Jord, eller har bortforpagtet den paa kortere Tid end eet Aar, betaler han den fulde Afgivt. 7) Derimod skal, naar og forsaavidt Eieren paa eet Aar eller længere Tid har bortforpagtet Hovedgaards-Jord, Forpagteren svare 6 Skilling pr. Tønde Land, og Eieren det øvrige af Afgiften. Er Hovedgaards Jords Avling bortforpagtet til een, og dens Græsning eller Hollænderie til en anden, da deles Udredelsen af disse 6 Skilling pr. Tønde Land imellem begge Forpagtere efter samme Forhold, som finder Sted imellem deres Forpagtnings Afgivter. Men, dersom Eieren har forbeholdt sig Avlingen, og alene bortforpagtet Græsningen eller Hollænderiet, eller omvendt, da skal det, hvor saadant allerede er Tilfældet, mindeligen afgiøres imellem ham og Forpagteren, eller i Mangel deraf ved de Commissioner, hvorom tales i efterfølgende 17de Afdeling, bestemmes, hvormeget Forpagteren af bemeldte 6 s. pr. Tønde Land har at udrede. Hvor derimod herefter Hovedgaards-Jords Avling og Græsning eller Hollænderie paa nysnævnte Maade deles imellem Eier og Forpagter, skal det altid ved Forpagtnings Contracten fastsættes, i hvad Forhold Forpagteren skal tage Deel i Udredelsen af Brugs=Afgiften, eller og den fulde Afgift falder Eieren til Last. 8) Er Hovedgaards-Jord udstykket til Eiendom, uden at Hovedgaards-Eieren har forbeholdt sig aarlig Afgift, da betaler Parcel Eieren Afgiften heel, naar han driver Jorden selv eller har bortforpagtet den paa kortere Tid, end eet Aar. For saavidt han har bortforpagtet den paa eet Aar eller længere Tid, deeles Afgiftens Udredelse mellem ham og Forpagteren efter de i forestaaende 7de 5 anførte Regler. 9) Dersom Hovedgaards-Jord er udstykket til Eiendom, Arvefæste eller Fæste paa Livstid imod aarlig Afgift, da betaler Afgifts-Eieren 2 s. af hver Rdr., som den aarlige Afgift, hvilken han oppebærer, udgiør, og Besidderen det øvrige af Paabudets Beløb. 10) Forsaavidt den aarlige Afgivt til Eieren er bestemt at ydes i Korn eller andre Producter eller i Tienester in Natura, skulle disse Natural=Producter eller Tienester anslaaes til Pengeværdie, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Jndtægt, af hvilken Eieren svarer 2 Sk. pr. Rdr. Naar Korn saaledes anslaaes til Penge, skal 1 Tønde Hveede beregnes til . 4 Rdl. . Rug . . . . . . 3 - Byg . . . . . . 2 -. Havre . . . . . . 1 - 32 s. Alt øvrigt bliver at beregne efter gangbar Værd i Egnen. 11) Findes fra ældre Tider Hartkorn, som til ordinaire Contributioner er matriculeret, inddraget og drives under Hovedgaard, skal samme i Henseende til Paabuddet ansees og behandles som Hovedgaards-Jord. b) Af Bondejord. 12) Al Bondejord eller til ordinaire Contributioner matriculeret Jord, være sig Selveier= eller Fæstejord, intet Slags undtaget, skal anslaaes til Værdie efter Tønder Hartkorn, ikke lavere end 150, og ikke høiere end 800 Rdr. pr. Tønde. 13) For at bestemme Værdien til bemeldte høieste eller laveste Sum eller derimellem, skal en Middelværdie deregnes districtviis, Districterne saaledes inddeelte, at i et og samme District saavidt mueligt ikke findes Hartkorn af alt for forskellig Værdie. Efter den saaledes beregnede Middelværdie skal Districtets Hartkorn ansættes tøndeviis, 14) Af en Tønde Hartkorn til Værdie 150 Rdr. skal betales Rd. 72 Sk. fra 150 til 200 Rd. . . . - 80 - fra 200 til 250 Rd. . . . - 88 - fra 250 til 300 Rd. . . 1 - . . fra 300 til 350 Rd. . . . 1 - 8 - fra 350 til 400 Rd. . . . 1 - 16 - fra 400 til 450 Rd. . . . 1 124 - fra 450 til 500 Rd. . . . 1 - 32 fra 500 til 550 Rd. . . . 1 - 40 - fra 550 til 600 Rd. . . . 1 - 48 - fra 600 til 650 Rd. . . . 1 - 56 - fra 650 til 700 Rd. . . . 1 - 64 - fra 700 til 750 Rd. . . . 1. 72 - og fra 750 til 800 Rd. . . . 1 - 80 - 15) Dersom Jorden er Selveierjord, betaler Sel eieren hele Afgivten. 16) Er den Arvefæste Jord da skal Afgivtseieren betale 4 Sk. pr. Rdr. af den Afgivtssum, ham er forbeholden; Arvefæsteren derimod det øvrige, som bliver tilbage af Paabuddets Beløb, efterat bemeldte Afgivtseierens Andeel er fraregnet. Naar Arvefæsteafgivten ganske eller tildeels ydes i Korn eller andre Naturalproducter eller Tienester, stal samme anslaaes til Pengeværdie, Korne efter den Taxt, som i foregaaende 108 er bestemt at men det øvrige efter gangbar Priis eller Værd i Districtet, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Jndtægt, hvoraf Afgivtseieren svarer 4 Sk. pr. Rdr. 17) Dersom Jorden er Fæstejord, skal Jordeieren betale 4 Sk. pr. Rdr. af sine Jordebogs Jndtægter af Fæstejorden i Penge eller Natural=Producter og Tienester anslagne til Penge. Til Naturaltienester bliver ogsaa alt Hoveriearbeide at regne, og dette anslaaes til Pengeværdie pr. Tønde Hartkorn, efter hvad i Districtet betales for Hoverie efter Middeltal. De øvrige Tienester og NaturalProdukterne taxeres paa den i næstforegaaende som mældte Maade. De 4 s., som Jordeieren saaledes haver at svare pr. Rdr. af sine Jordebogs Jndtægter i Penge eller Penges Værd, blive at fradrage, Paabudets Beløb pr. Tønde Hartkorn, og det, som da bliver tilbage, skal Fæsteren svare. c) Af Præstegaardes, Degneboeligers og andre benificerede og priviligerede Landjorder. 18) For saavidt saadanne Jorder henhøre til matriculeret frit Hartkorn, skal deraf svares samme Afgivt og efter samme Regler, som for Hovedgaards Jord ere fastsatte. Men, for saavidt de derimod henhører til matriculeret cortribuerende Hartkorn, skal deraf samme Afgivt betales og derved samme Regler følges, som for den til ordinaire Contributioner matrikulerede Bondejord ere foreskrevne. 19) Den Benificerede, være sig offentlig Stiftelse, Embedsmand eller anden, træder her i Eiers Sted, for saavidt Paa buddet enten heelt eller for en Deel, efter de i den foregaaende fastsatte Bestemmelser, falder Eieren til Last. 20) Dersom i øvrigt findes nogen Landeiendom i Jord, som ikke er matriculeret og ikke kan henregnes til den til visse Bygninger henhørende u matriculerede Jord, hvorom tales i efterfølgende 3,5, da skal af saadan Jord, skiønt den ellers ikke en privilegeret, Afgivten svares, som af Hovedgaards Jord. D) Af Kiøbstæd-Jorder. 21) Alle Kiøbstæd Jorder, hvortil henregnes alle til en Kiøbstæd henhørende Jorder, være sig enten de egentligen saa kaldede Kiøbstæd-Jorder, eller anden enkelte Jndvaanere tilhørende Jord, saavelsom ogsaa der ligge under Kiøbstæder la Tønde Land til 14,000 Alen efter deres gangbare Middelpris, eller i Forhold til den Afgift, som efter Middeltal deraf svares ved den Kiøbstæd, hvortil de ligge, Værdien ikke ringere, end 500 Rdr., og ikke høiere, end 100 Rdr. pr. Tønde Land, i øvrigt i Mellem Classer imellem 50 og 100 Rdr., som for Hovedgaards-Jorder er bestemt. 22) Af Kiøbstæd Jorder skal svares samme Afgivt pr. Tønde Land, som af Hovedgaards-Jorder, og i Henseende til dem, som have at udrede Afgiften, samt Forholdet, i hvilket den udredes af Eier, Forpagter, Leier, Arvefæster, Fæster paa Livstid, skulle ligeledes følges samme Regler, som i Henseende til Afgiftens Udredelse af Hovedgaards-Jorder ere fastsatte. Og skal, ligesom for Hovedgaards Jorder er bestemt, af hvad, som er under eller ikke meere end en halv Tønde Land, Afgiften ikke svares, men af hvad, som er under een, men dog over en halv Tønde Land, Afgiften svares, som af een Tønde Land. 23) For saavidt Kiøbstæderne have forbeholdt sig Afgift af Jorder, overladte til Andre, skulle Kiøbstæderne ansees som Eiere. Men naar Kiøbstæd-Jord er nogen overladt pro officio eller paa anden Maade uden aarlig Afgift, ansees Beneficarius som Eier. II. Om Afgift af Tiender. 24) Af hver Tønde tiendeydende Hartkorn skal foruhver af de 3 Tiender Andele, Konge, Kirke= og Præste=Tienden, svares: 1. naar Tienden er for bestandigt overdragen Yderen, . . . 4 Sk. 2, naar den er overladt Yderen for en vis Tid. . 4 en halv Sk. 3, naar den hæves i Kierven 5 Sk. 1) Dog sal, naar Tienden er afhandlet for bestandigt til Yderen imod mindre Afgift pr. Tønde Hartkorn end 1 Rdr. i Penge eller 1 Rdr. Værdie i Kornvarer, disse beregnede til de i foregaaende 10 bestemte Priser, ikke erlægges mere i Tiendeskat, end 14 s. pr. Rdr. af den Afgifts Beløb eller Værdie, som saaledes efter Contract hæves. 26) Naar i øv tigt Embedsmænd, Betiente eller andre, der efter Forordningen af 12te Juni 1770 ere pligtige at svare den ved samme paabudne Embedsskat, have beificerede Jorder eller Tiender, hvoraf de ved nærvægrende Forordning paabudne Afgivter erlægges, betale 3de ei videre Embedsskat, end for saavidt denne maatte udgiøre mere, end Jord= eller Tiende=Afgiftens Beløb III. Om Afgift af Bygninger. 4) Af Kiøstæd Bygninger. 27) Afgiften af Bygninger i Kiøbstæderne, paa sammes Grunde og under sammes Jurisdiction, svares ikke af Bygningerne som Bygnings-Eiendom, men af Nytten og Brugen, som Bygningerne give Besidderne, det være Eiere eller Leiere. 28) Bygningernes 1 Maal skal lægges til Grund for Afgiften. 29) J Kiøbenhavn skal ethvert Forhuus til Gaden eller paa aaben Plads, og ethvert Side eller Baghuus til Gaarden (Skurer og Halvtagshuseundtagne, som bruges til Brænde=, Tørv= eller Kul huse, eller til andre saadanne smaae Beqvemmeligheder) maales efter Udsiderne i Længde og Brede, og derefter beregnes i s. Alen etageviis fra Grunden, til Taget. Lofter og Loftværelser, hvis Vinduer ere igiennem Taget eller i Gavlene, tages ikke med i Beregning. Qvist=Etager derimod undtages ikke, men beregnes forholdsmæssigen til Afgiftens Svarelse. Naar en saadan Etage ikke gaaer igiennem Huset fra den ene Side til den anden, antages dens Bredde at være halv imod Husets. 30) paa samme Maade maales og beregnes ogsaa i de andre Kiøbstæder alle Forhuse og alle Side og Baghuse for saavidt de ere indrettede til Beboelse, Huusholdning og Værksteder. Men Udhuse til Avlingsdrift, Stalde, Skurer og deslige undtages, og naar i Forhusene eller Side- og Baghusene, foruden Vaanings, Huusholdnings- og Værksteds Værelser, ogsaa er Stald, Vognskuur eller deslige Leiligheder, afdrages Rummet, som disse Leiligheder indtage, fra det, som beregnes. 31) For hver I. Alen skal i Kiøbenhavn svares af Forhusene, etageviis, Kielderen deri indbefattet, 1 en halv Sk., og af Side og Bagbygninger, samt af Pakhuse eller Stalde til Gade eller Gaard, ligeledes etageviis, men Kielderen undtagen, 1 Sk. Dog skal af Leiligheder, som beboes af en Familie, og tilsammen ikke indeholder over 64 I Alen, ingen Afgivt svares. 32) J de øvrige Kiøbstæder skal af Forhuse, Sidehuse og Baghuse, for saavidt de bruges til Beboelse, Huusholdning eller Værkstæder, naar en Gaard eller et Huus med alle sine Bygninger tilsammentagne er taxeret ved Forsikring i Brandkassen etageviis svares, for en Sum af over 200 Rdr., men ikke høiere, end 300 Rd., gottendeel sk. pr. 1 Al. fra 300 Rd. til 400 Rd., en halv . . . fra 400 Rd. til 500 Rd., gottendeel . . . fra 500 Rd. til 600 Rd., 3fierdedeel . . . fra 600 Rd. til 700 Rd., 7ottendeel. . . fra 700 Rd. til 1000 Rd., 1 s. pr. 1 Al. fra 1000 Rd. til 2000 Rd., 1 enottend. . . . fra 2000 Rd. til 3000 Rd., 1 enfierded. . . . fra 3000 Rd. til 4000 Rd., 1 treottend. . . . fra 4000 Rd. og saa fremdeles, 1 en halv - . . Af Steder, der ved Brandforsikringen ikkun ere tax rede for 2000 Rdr. og derunder, svares Afgivten ikke. Af særskildte Pakhuse i Kiøbstæderne uden for Kiøbenhavn skal betales som af Forhusene, dog ikke høiere end en halv Sk. pr. Alen, men af Pakhuse, der ere indbygte med andre Bygninger, den samme Afgivet som af disse. 33 Naar Eieren selv bruger en heel Bygning, udreder han den fulde Afgivt. Dersom han derimod har bortleiet eller paa anden Maade til andre overladt Rytten og Brugen af Vaanings eller andre Værelser og Leiligheder, hvoraf Afgivt svares, udreder Leieren eller hvem han har overladt Nytten og Brugen til, Afgiften efter det 1 Maal, som til ham er overladt, (hvilket i Maal da, i Mangel af anden Forening med Eieren, kan optages af de bortleiede eller i anden Maade overladte Værelser og Rum indvendig) og Eieren det øvrige, som maatte blive tilbage af det, som den fulde Afgivt af Bygningen beløber. J øvrigt skal, naar en Gaard eller Huuscier beviser, at værelser eller andre Leiligheder i hans Gaard eller Huus, som ere bestemte til Bortleielse, have staaet uden Leier og aldeles uafbenyttede i et halv Aar eller længere Tid, Afgivten af disse Værelser og Leiligheder for samme Tid komme til Afdrag og Gotgiørelse for ham i den Bygningsafgivt, han har at erlægge. Og betales Afgivten heller ikke af Leiligheder, sam beboes af Almisselemmer. 34) Under Opmaaling og Ansættelse til Afgivten komme ikke de Kongen tilhørende eller offentlige Bygninger, undtagen for saavidt offentlige Bygninger beboes af Embedsmænd, Betiente eller andre, som deri have Vaaning, som Deel af Embedsindkomst, hvilke da svare forholdsmæssigen af de Vaanings- og andre Leiligheder, de have til Nytte og Brug. Have de deraf overladt til andre, betale disse som Leiere. B) Af Bygninger paa Landet. 35) Alle Hovedgaards-, Præstegaards-, Degneboe, liggers og Bondegaards Bygninger, der ligge paa eller henhøre til Jorder, af hvilke Afgivt efter det foregaaende svares, samt Huse med ingen eller med mere eller mindre Jord, naar de paa matrikulerede Jordlodder ere opførte til Brug og Benyttelse for Land boer, som leve af Jordbrug eller Fiskerie, saavelsom og Huse og Værksteder, der benyttes af de Haandværkere, som efter Loven maae opholde sig paa Landet, og Skolebygninger ere frie for Bygnings=Afgift. 30) Af andre Bygninger paa Landet, saasom Lyststeder for Kiøbstæd-Beboere, Bygninger, der ere indrettede for Fabriker, Krohold, Møllebrug og anden fra Jordbrug, Fiskerie og de paa Landet tilladte Haandværker forskiellig Næring, samt af Bygninger i de til Kiøbstæd Næring berettigede, men dog ei til egentlige Kiøbstæder henregnede mindre Steder, skal svares samme Afgivt, som af Bygninger i de mindre Kiøbstæder, og derved følges samme Regler, som fordenne Afgivt under denne Afdeelings Litr. A ere bestemte. Er nogen saadan Bygning paa Landet ikke forsikkret i Brand=Kassen, da bestemmes sammes Værdie ved Taxation, efter de ved Brandforsikkrings Anordningen fastsatte Regler, dog uden Bekostning for Eieren. 37) Dersom til deslige Bygninger ligger nogen Jord, hvoraf Jord=Afgivt efter det foregaaende skal svares, da betales denne foruden Byg nings-Afgiften. Jfald Jorden ikke er matrikuleret svares i Jord-Afgivtens Sted 16 Sk. pr. Tønde Land. Dog erlægges ikke Afgift af Jorden, naaden indeholder mindre eller ikke meere end en halv Tønde Land, og af hvad, som er under een, men deg over en halv Tønde Land, svares Afgiften som af een Tønde Land. IV) Om adskilligt, Udførelsen af de i denne Forordning indeholdte Bestemmelser og Oppebørselen, vedkommende, med videre. 38) Jord= og Tiende Afgivterne erlægges aarlig i de samme Terminer, som Matrikul=Skatten, med en fierdedeel qvartaliter. Bygnings Afgiften betales derimod aarlig i 2 Terminer, nemlig den halve Deel til 1ste A. pril, og den anden halve Deel til hver 1ste October. 39. Paa Landet oppebæres samtlige Afgifter af Vore Amts forvaltere, som derfor aflægge Regnskab. Af Kiøbstedernes Bygninger og Jorder, samt af Tienderne af disse for saavidt de ere tiendepligtige, oppebæres Afgivterne til Jndbetaling i Amtstuerne af Magistraterne, eller, hvor ingen ere, af Byefogderne, som for Bygningsafgiften selv aflægge Regnskab, hvorimod for Jord= og Tiendeafgivterne bliver af vedkommende Amtsforvaltere under eet med Jord og Tiendeafgivterne af Landjorderne at aflægge Regnskab. 40) J Mangel af Betaling til Forfaldstiderne inddrives Afgivterne paa den ved Forordningen af 30te Januarii 1793 foreskrevne Maade, ligesom Vore andre Skatter. 41) Skiønt Afgivterne ere fordeelte paa Eiendommes Besiddelse, Nytte og Brug, hefter dog deres fulde Beløb paa de Afgiftspligtige Jorder, Tiender og Bygninger, og bliver at indfordre hos Eierne, hvorimod disse ikke allerne have Regres til Besidderne og Bru gerne for den Andeel, disse af Afgifterne have at udrede, men have endog, for saavidt Jordafgivten angaaer, samme Ret til denne Andeels Jnddrivelse, som Forordningen af 30te Januarii 1793, den 12te 5, tillægger Jordegodseiere til resterende Skatters Jnddrivelse hos deres Fæste, bønder, og, for saavidt Bygningsafgiften angaaer, samme Sikkerhed for bemeldte Brugernes og Besiddernes Andeelaf Afgiften, som Huuseiere for resterende Husleie. 42) Fra 1ste October dette Aar beregnes Afgivterne, da Vort Rentekammer nærmere bestemmer, naar 1ste Termins Afgivter kunne erlægges.