Viborger Samler, 1813-01-04
Senatet, hvis Præsident Grev Lacepede holdt en Velkomsttale, der tolkede Senatets Lykønskning til Monarkens Tilbagekomst. "Sire! sagde han, blandt andet, D. M. Fraværelse er altid en Elendighed for os; Deres Nærværelse en Velgierning, som fylder det franske Folk med Jubel. Uagtet D. M. har lagt alle Grundvoldene til det store Riges Jndretning, ere dog mange Gienstande at befæste, Meget at tilendebringe, og den ringeste Udsættelse af vor Fuldstændiggjørelse er en Nationalulykke. Jmens D. M. befandt sig 800 Mile fra Hovedstaden i Spidsen af en seierrig Hær, have nogle Mennesker, som vare slukne ud af Fængslerne og som D. M. Naade allerede havde tilgivet forudgangne Forbrydelser, der fortjente Døden, søgt at større den offentlige Rolighed. Men, de have allerede liidt Straf for deres ny Forbrydelse. Meer en eengang. Sirel saae man under de forrige Dynastier, Monarken befale, at alle Franske skulle sværge Thronarvingen Troskabserd; ofte blev, naar Alderen det tillod, en Krone sat paa Hans Hoved, som et Underpant paa hans tilkommende Magt, som et Billede paa Regjeringens Vedvarenhed. Hele Nationens Kjerlighed til Kongen af Rom beviser saavel de franskes Hengivenhed for Deres Majestæts Blod, som den indvortes Følelse der beroliger enhver Borger og lader ham i dette ophøiede Barn see Sikkerhed for Sine, hans Lykkes Beskytter, en uovervindelig Hindring for alle Gjæringer og borgerlige Uroligheder, som ere et Folks græsseligste Plager - Ved at omtale Keiserens seirrige Fremskridt i Rusland og Mos kans Brand, sagde han "Dire, de som ved denne barbariske Taktik, fornyede deres vilde Forfædres Bedrivter, kjende ikke D. M. Hjerte. Hvor gjerne havde D. M. ikke frasagt Dem disse Seierstegn, der har kostet Menneskheden saa meget Blod og bragt saamegen Elendighed over den J Keiserens Svar paa denne Tale forekom disse mærkelige Stæder, "Min første Tanke er den, at gribe alle de Midler, som sikre mit Folk indvortes Rolighed og beskytte det mod Factioner og Anarkiets Grueligheder - - Frygtsomme og feige Soldater tilintetgjøre Nationens Uafhængighed; men frygtsomme Øvrigheder forstyrre Lovenes Rige, Thronens Rettigheder og den selskabelige Orden - Soldatens Død, der døer paa Kamppladsen vilde være den skjønneste, dersom ikke den Magistratspersons, der døde i at forsvare sin, Souveræn og Lovene, endnu var ærefuldere. Da jeg paatog mig at gjenføde Frankrig, bad jeg Forsynet om et vist Tal af Aar. Man forstyrrer let i et Øieblik, men man kan ikke igjen opbygge uden Tidens Bistand. Statens største Fornødenhed ere behjertede Øvrigheder. Vore Fædre sagde enstemmig: Kongen er død, Kongen leve! og betegnede derved kortelig Arvemonarkiets Fordeele. Jeg har studeret denne Aand, der besjælede mine Undersaatter i de forrige Aarhundreder, jeg har eftertænkt hvad der er skeet i de forskjellige Tidsrum og, vil endnu videre eftertænke det Den Krig, jeg fører med Rusland, er en politisk Krig. Jeg har ført den uden Vrede, Gjerne havde jeg spart Landet det Onde det har paaført sig selv. Jeg kunde bevæbnet den største Deel af dets Jndbyggere imod det, ifald jeg ville have proklammeret Slavernes Frihed. En stor Deel af Almuen bade mig derom, men da jeg lærte at kjende disse Menneskers Raahed, ville jeg ej gjøre det, fordi mange Familier derved havde mistet Livet og bleven dømt til de grueligste Straffe. Min Armer har tabt noget; det er skee. ved Vinterens tidlige Strenghed." Derpaa blev Statsraader indført for Thronen, Statsminister Grev Defarman holdt en Tale omtrent af lignende Jndhold. Keiseren takkede i sit Svar Statsraadet for dets Hengivenhed og gode Sindelag.