Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-24
Nyeste Skilderi af K. søbenhavn. annammannanneUdgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Torsdagen den 24 Februar 1831. 28 Aargang. No. 32. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Frimodige Dreringer. avannaar Hvad Digteren Homer lader Nestor sige til Grækernes Konge Agamemnen: "Een bør alene regjere; det er ikke godt, at Regjeringen er i Fleres Hænder, er en Sandhed, som Erfaringen til alle Tider har bekræftet. Naar man end nuomstunder et eller andet Sted ønsker sig en ny, eller forandret Konstitution, skeer det derfor almindelig under hiin Forudsætning. Men alligevel gives der dog vist Mange, hvis Ønsker i den Henseende just ikke ledes af de bedste Bevæggrunde, og Mange desværre, som, uden deres Skyld, naar slige Urostiftere drive deres Uvæsen, enten lade sig henrive af Strømmen, fordi de ikke mægte at imodstaae den; eller og, om end Forandringen i sig selv var ønskelig, dog af alle Kræfter sætte sig derimod formedelst deres altformegen Vedhængenhed ved det Bestaaende. Den kloge Fyrste læmper sig efter Tiderne, og giver efter for sit Folkes Ønsker skulde de endog sigte til en Forandring i saa Henseende – naar og forsaavidt han finder det raadeligt. Hensigten af en saakaldet Konstitution, eller Statsforfatning kan ikkun antages at være en, ved en Grundlov stadfæstet og hensigtmæssigen organiseret, Regjeringsbestyrelse af Alt, hvad der hører til hele Samfundets Vel, og, ligesom det er Regjeringens Sag at vaage over, at dens Love og Foranstaltninger til den Ende efterkommes, saa maae det og være den ikke mindre vigtigt, at disse Love og Foranstaltninger, forsaavidt de tjene til at befordre Statsmaskinens vedvarende regelmæssige Gang - da denne som enhver anden, af flere Hjul og Fjædre kunstigen sammensat, Maskine ogsaa kan trænge til stundom at eftersees og forbedres – ikke alene ei tabe noget af deres Kraft, men endog ved deres Nyhed, i det Tidens Aand og tiltagende Oplysning tillige raadspørges, vinde en stigende Interesse hos dem, hvis Pligt det er, som Lemmer af Samfundet, ved fælles Medvirken at arbeide til dette Maal. J flere Lande har man derfor i den senere Tid seet slige Konstitutionsforandringer at foregaae; saaledes er i Preussen, Sachsen, Bajern, Würtemberg, Brunswig m. fl.St., allevegne efter Folkets Ønske, indført Landstænder. Jeg vil ikke tale om større Statsomvæltninger, hvorved Dynastiets Forandring tillige har havt en forandret Regjeringsform tilfølge. Ja selv i vort Fødeland, hvor dog vist Ingen, under en Konges - som vor Frederik den Sjettes milde og retfærdige Scepter, har Aarsag til at ønske nogen Forandring i den bestaaende Statsforfatning, kunne vi nu ogsaa, ifølge offentlig Bekjendtgjørelse, vente indført Provindsialstænder, ligesom i Hertugdømmerne, i den Form og efter de Grundsætninger, som ere fulgte ved de i Aaret 1823 i de kongelige preussiske Stater indførte Stænder, forsaavidt Landets Beliggenhed og Lokaliteten vilde tillade det. Da imidlertid Stændernes Myndighed ved Souverainitetens Indførsel i Danmark faldt bort, og Navnet med nogle Forrettigheder blot blev tilbage, er det klart, at Jngen af dem, som hos os endnu bære Navn af Stænder, saasom den høiere og ringere Adel, Geistligheden og Borgerne i Kjøbstæderne, vil i saa Fald, og som saadan, blive at betragte som en særskildt stemmeberettiget Stand, hvilket er Tilfældet i Preussen, hvor den høie Adel, Geistligheden og Ridderskabet udgjør den første Stand; Kjøbstæderne den anden Stand; Godseiere, Arvefæstere og Bønder den tredie Stand; men som stedse tidlig eller sildig leder til Splid, Uenighed og Anarchie. Disse Provindsialstænders Virkekreds, vil formeentlig komme til at bestaae i: a) at afgive deres Betænkninger over Udkast til nye Love, som angaae den Provinds, hvortil de henhøre; b) fremkomme med Forslag til Forbedringer i sammes indvortes Bestyrelse, med Hensyn til Agerdyrkning, Hedejorders bedst mulige Anvendelse, Skovanlæg, Fisker, og overhovedet alt hvad der vedkommer Landoeconomien, Manufactur og Fabrikvæsen, Handel og Skibsfart med mere; c) undersøge og erklære over Ansøgninger og Klager, hvad enten de vedkomme hele Provindsen, eller en Deel deraf, thi de, som blot angaae enkelte Personer og deres Tarv, vedblive sandsynligviis at gaae den hidtil officielle Vei; endelig i at a) meddele deres Betænkning over de i Provindsen værende Communers Anliggender, efter dertil given Anledning eller Opfordring. Hvilket omtrent stemmer med Indretningen i Preussen saaledes som den findes indført i GesetzSamlung für die Kongl. preuss. Staaten No. 13, des Jahres 1824. Hvad Voteringen derimod angaaer i Sager, der efter deres Natur kunne afgjøres ved bemeldte Stænders Dekret, da vil den formodentlig, efter hvad jeg overfor har yttret, betræffende Navnet Stænders nuværende Betydning hos os, blive at afgive viritim ikke curiatim, og Stemmeflerheden beregnes efter Personernes og ikke efter Stændernes Antal.