Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-08-18
Efterat Hr. Overkrigskommissairen havde gjennemgaaet og beskrevet de locale Omstændigheder paa begge Stæder tilbød han sig selv for egen Regning at udføre det ene af Forslagene, nemlig at gjøre Guddenaae seilbar, naar ham dertil blev given fornøden Authoritet. Han forlangte hverken forud eller siden nogen Slags Erstatning for de dertil medgaaende Bekostninger, kun udbad han sig, at man af en eller anden offentlig Casse Midler ville forskaffe ham en Tønde Guld til Laans, deels til dette og deels til hans øvrige private Brug, imod lovmæssig Prioritet i hans Godser, og imod at afbetale Capital og Rente med 6 PC. aarlig i 28 Aar. - Sagen blev forestillet Hans Majestæt og der blev sendt Hr. Major nu Oberst lientenant og Ridder Reche (som har anlagt Canalen ved Esserum i Sielland, for at tage det Locale i Øiesyn. Efterat han havde afgivet sin Beretning om Sagen behagede Hans Majestæt, paa Finants-Collegii allerunderdanigste Forestilling under 13 Junii 1806, at bevilge Hr. Overkrigscommissairen det forlangte Laan af 100,000 Rdlr. og at approbere hans Forslag angaaende Guddenaaes Oprensning paa hans egen Bekostning, dog med det Tillæg, at ved Siden af Aaen skulde anlægges en Trækkevei, saaledes at Prammen, som brugtes i Aaen, kunde trækkes af Heste. Jøvrigt var Hoved=Bestemmelsen, at Aaen overalt skulde gjøres 3 Fod dyb, og 16 til 20 Alen bred, saaledes at den kunde befares med Pramme, som kunde føre 100 Tønder Korn eller 10 Favne Brænde. Nu blev der da lagt Haand paa Arbeidet. Siden udkom det Kongelige Reskript af 12te Junii 1807, til Hr. Stiftamtmanden over Aarhuus Stift, i hvis Amt Silkeborg ligger, som foruden adskillige andre Bestemmelser i den Anledning, paalægger vedkommende Lodseiere, hvis Grunde støde til Guden Aae, i Overeensstemmelse med Placaten af 31 Julii 1801, at afgive den fornødne Jord til den ved Siden af Aaen anlæggende Trækkevei, imod derfor at nyde Godtgjørelse efter de samme Regler, som bestemmes for Jords Afgivelse til Landeveie m.v., og derefter blev denne Trækkevei ved een af det Kongelige Rentekammer udnævnt Vei-Officier, som var paalagt at vare Hr. Overkrigskommissairen assisterlig, bestemt til 3 Fods Bredde og afstukket for det meste tæt ved Aabredden. Vel fremkom nu een og anden Klage til Kongen og de høie Collegier fra adskillige Lodseiere, som enten ikke kunde indsee, eller ikke vilde erkjende, at de vandt ulige mere ved at faae Seilads directe til og fra deres Eiendomme, end de kunde tabe ved at afgive den Smule Jord for Betaling, der brugtes til Trækkeveien, men de bleve uden Virkning, og de ergangne Kongelige Resolutioner bleve uforandrede. Jmidlertid skal Hr. Overkrigskommissairen dog have havt mange baade offentlige og hemmelige Skikaner for den Sags Skyld, og var maaskee bleven forsagt og havde trukker sig tilbage, naar han havde været en mindre prøvet Mand. Til de øvrige hindringer, som mødte, kom endnu denne, at den udbrudte Krig drog Arbeidere bort; men ogsaa denne Vanskelig hed lettede, for nogen Deel, Krigens Skjebner selv igien; thi efter svenske Fangers Ankomst, og den Kongelige Jndbydelses Kundgjørelse til at skaffe disse Arbeide, var Hr. Overkrigscommissairen mellem de første, som modtog af disse, og i nogle Maaneder fandt 70 af dem Arbeide og Underholdning hos ham, og siden bestandig 50, indtil de ved Fredens Slutning med Sverrig bleve udleverede. Statens Casse sparede derved disse Fangers Underholdning, og Canalarbeidet blev færdigt. (Fortsættes.)