Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-07-19
Europas Tilstand maae derfor betragtes som fuldkommen beroeliget paa et eneste Punkt nær, nemlig Tyrkiet med Hensyn til Grækenland, et Anliggende, som ikke kan bringes tilende ved Portens egen Magt og som er vanskeligt at bielægge. Conferencerne paa Johannisberg hos Fyrsten af Metternich ere sluttede; Ministrene ere igien afreiste derfra. Man veed ikke hvad der er bleven forhandlet, men man maatte ønske, at de Europæiske Magter maatte forenes om at underkaste det Græske Folk, som hverken kan blive indbyrdes enigt eller som Tyrkerne kunne formaae at betvinge, en Russisk Storfyrstes monarchiske Regiering, som ved Religionens Baand er nærmest knyttet til det. – Saare mærkeligt er det, som som berettes fra Wien: at Lord Strangford har forlangt et skriftligt Svar paa sin sidste Note og Fyrstendømmernes Rømning; men endnu ikke faaet det; men de Tyrkiske Ministre skulle mundtligen have sagt Lorden: at de vel ville holde alle deres gjorte Løfter; men hvad Fyrstendømmernes Rømning angaaer, saa udkræver det nogen Tid inden Foranstaltningerne dertil kunne træffes; men saasnart disse have fundet Sted skal ogsaa Rømningen gaae for sig; men denne mundtlige Erklæring skal ikke have tilfredsstillet den Brittiske Ambassadeur; men skal have havt en nye Communication fra hans Side til Følge. – Den Østerrigske Jagttager tilstaaer: at der er ikke noget bekiendt om den Tyrkiske Landarmees Operationer. Og fra Constantinopel selv skrives der i den nyeste Efterretning under 11te Juni, at der hersker der den største Taushed saavel om Tyrkernes Operationer til Lands som til Vands, hvorfor mange troe, at det maae staae slet med Portens Anliggender i Peloponnes, eller at i det mindste intet er passeret til dens Fordeel. Man maae virkelig troe, at det forholder sig saaledes, da man nu atter har faaet nye Efterretninger fra Widdin selv, hvor den nuværende Seraskier Dervisch Pascha tilforn havde sit Sæde, og som ligeledes gientage Rygterne om, at Tyrkerne ere blevne slagne ved Zeitun eller Thermopylerne. De nævne endog flere bimbaschis imellem de Tabte som tilforn have været i Widdin. - Ogsaa vil man vide i Paris, at den Fregat, som har bragt General Guilleminot til Constantinopel og som er kommen tilbage derfra, skal have bragt Efterretning om at Grækerne skulle have tilfægtet sig betydelige Fordeele over den Tyrkiske Flaade ved Sciato. Men forunderligt er det dog paa den anden Side, at man faaer ligesaalidt udførlige Efterretninger om Krigsbegivenhederne fra Grækenland, som fra Constantinopel Hvorledes Tilstanden forresten er beskaffen i Grækenland er høist tvivlsom. De Franske Blade sige vel, at alt er roeligt inde i Landet; men den Østerrigske Jagttager paastaaer det Modsatte. Den tilstaaer vel, at Colokotron har med sin ynste Søn forladt Tripolitza; men siger: at han har kort efter opspundet nye Uroligheder, og en af hans Partie ved Navn Petimezza har overfaldet Staden Calavrita, hvor Zaimi, en af Senatets Agenter, kun med Møie reddede sit Liv, og at Colokotrons ældste Søn Pano, endnu den 2den Junii holdt Napoli di Romania besat, saa at Medlemmerne af det udøvende Raad maatte opholde sig paa et Skib uden for Staden. Den paastaaer endvidere: at de Engelske Officere ere blevne bortkaldte fra Grækenland, og at Oberste Stanhope skal fra Zante af have udstædet et Afskedsbrev til Grækerne hvori han paa det indstændigste formaner dem til Eenighed; men tillige har erklæret, at de Penge som vare ankomne af det Græske Laan ikke kunne udbetales ved Landets nærværende sønderrevne Tilstand uden nærmere Jnstructioner (hvad maae man derfor ønske Grækenland mere end en christelig Konge?) og man siger, at Lord Byron skal inden han døde have sagt følgende Ord: Jeg døer tilfreds i det glade Haab, at Grækenland snart vil blive befriet fra sine barbariske Undertrykkere, og at de christelige Monarker ville giøre sig det til en hellig Pligt at erkiende dets Uafhængighed. Maatte dog min Død indgyde disse mægtige Potentater et gunstigt Sindelag imod Eders heltemæssige Fædreland; men J tappre Grækere rykker fremad paa Eders hæderfulde Løbebane, og lad det stedse være Eders Valgsprog: Enten hele Grækenland frie eller Døden. – Den Østerrigske Jagttager paastaaer, at Jbrahim Beys Opstand i Cairo er en Fabel, at Opstanden af de fantiske Wechabiter i Over-Ægypten er bleven dæmpet og at Paschaen ikke har opgivet sin Plan at ville operere imod Grækerne.