Viborger Samler, 1780-11-13
Under hvilken Sag Herredsfoged Høier skal have confirmeret Forbuddet og derved formeent Bønderne videre Brug og Afbetiening af Jorden, uagtet betimelig af Appellanterne med Forbuddet og Vidners Førelse gjorte Erindringer, deels paa Grund deraf, at Vederparten selv kalder Eiendommen Fællig, hvoraf Citanternes Bønder ogsaa i mange Aar har betient sig til Agerland, deels at Forbudet ikke er bleven Lodseierne ankyndiget, ligesom deres Bønder ei heller ved sammes Forkyndelse deraf har kundet nyde Copie, deels at der til Grund for Forbudets Confirmation ikke har været origingle Beviser tilstede, og Forbudet ei heller til næste Ting forfulgt, og deels fordi denne Sag burde afgiøres ved Amtmanden og Landvæsens Commissarierne &c. 3. Procurator Peder Lund til Schivehuus indstevner til Svækkelse, og Underkiendelse et Tingsvidne ført ved Schive Byeting, begyndt d. 19 Maji sidst, under forrige Selveier Bonde Friderich Overgaards Rettes Administration, baade som Dommer og Skriver, efter erholte Constitution paa Bye= og Herredsfoged Selmers Forestilling i alle Sager ved bemeldte Ret imod Citanten. Under hvilket Tingsvidne (som af ermeldte Byefoged Selmer er forstevnt, for derved at faae den Omgang skyvlt, hvilken. ken han skal have brugt d. 24 og 25 Februarii sidst, imod udgangne Anordninger, Høieste Rets Dom, og gjorte samt confirmerede Forbud, ved i en Tid, da Blodsvagheden grasserede, at have ved Natmændene ladet Ureenlighed nedføre igjennem Schive Gader, uden Schive Byes Jurisdiction, i Schive Aae, som en Eiendom til Schivehuus, og hvor af samme tager sit fornødne Vand, ligesom og imidlertid dette uhøyske Arbeide passerede, nemlig 2de Dage i Rad, ladet Citantens Gaard Schivehuus besætte med Militair Vagt, udrustede med Geværer, og opplantede Bajonetter) Sættedommeren i Forening med Byefoged Selmer, skal have overtraad Loven og Forordningen om Vidners Førelse, uanseet de af Citanten første Rettes Dag i Sagen frembragte Erindringer, deels imod Dommeren, som tillige skulde betroes Protocollen, deels imod Stokkemænde, som Tiggere og Døve, af Byefoged Selmer leiede i Steden for de lovbefalede, deels imod Vidnerne og deres Førelse imod fældede Domme, og deels fordi de forhen afhørte Vidner ikke vare stevnede til Paahør, med videre. 4. Bemeldte Proc. Lund indstevner til Underkiendelse et Tingsvidne begyndt ved Schive Byeting den 28 April sidst efter Forstevning af Byefoged Selmer i Schive, under Administration af Friderich Overgaard, som Dommer og Skriver, reisende sig derfra, at Byefoged Selmer d. 24 og 25 Februarii sidst, mod Høieste Rets Dom, samt confirmeret Forbud skal have gjort Citantens Vandsted ureen, som under et andet Tingsvidne skal være beviist, under hvilket Byefogden beskylder, at Vidnernes Svar urigtig er tilført, som han under det her paaankede Tingsvidne har vildet bevise. Bemeldte Tingsvidne paaankes fordi, at Sagen skal have nydt sin Fremme, og Byefoged Selmer være tilladt at handle, som han vilde, ihvor vel betidelig derimod skal være gjort lovgrundede Protester, deels i Hensende Demmeren, samt at Retten manglede lovlige Stokkemænd, foruden at indskrevne beviislig vare Citantens Contra Parter, og Sagen dem selv angaaende, deels i Henseende Stevning og Sag, formedelst de i Forveien førte Vidner, hvis Udsigende skulde tilintetgiøres, ei vare indvarslede til Paahør, saa og i Henseende til de af Byefoged Set mer fremsatte lovstridige Spørgsmaal, med meere. 5. Christen Toft af Stadil indstevner til Cassation og Underkiendelse, en Dom, afsagt paa Ulfborg hind Herreders Ting os d. 28 Junii sidst, af Herredsfogden sammesteds Johan Jngksang udi en Sag, som Sr. Niels Timmermann imod Appellanten havde anlagt efter Øvrighedens Constitution, grundet paa en Kongel. Ordre af 15 December 1779, efter foregaaende beskyldninger fra Consumptionens Vedkommende i Ringkiøbing, ligesom Citanten ved en hos ham foretagen Brændeviins Jnqvisition, og da forefundne Papiirer, som til Hs. Majestet er bleven indsendt, skulle være gjort mistænkt for at have begaaet Landprang deri, som det heeder, at han af Kiøbmændene i Ringkiøbing havde kjøbt Vahre, samt igien udhøkret samme, saavel som og Forprang, ved at opkiøbe Vahre, som paa Axel Torvet burde sælges, men i Særdeleshed, for at have utilladelig handlet med Arsenicum, hvilket dog anderledes skal være beviist, og at Appellanten aleene, for at tiene sine Naboer, efter Begiering, som en betroet Mand, har ført deres Vahre hen og hiem, uden at have søgt eller taget Fordeel, ligesom han ogsaa, uden Hensigt til Profit, har anskaffet sig Arsenicum til sine og Naboers Kreatures Helbredelse, m.v. 6. S. T. Hr. Kammerherre og Landsdommer Schinkeltil Hald, som største og nesten eneste Lods-Eiere (Præstegaarden undtagen) af Lundum Bye, indstevner til Underkiendelse, total Cassation, Mulcters Betaling og alle forvolgte Omkostningers skadesløse Erstatning et Syns og Taxations Tingsvidne med derunder givne Kiendelser og alle andre Behandlinger, begyndt ved Voer og Nimb Herreders Ret den 25 Aug. indeværende Aar, og sluttet d. 22 September nest efter, under Administration af Hr. Cancellieraad Flensborg, som Herredsfoged og Skriver ved bemeldte Ret, angaaende Jord og Eiendoms Udskifte fra Lundum Bye, til Lundum Præstegaard, foretaget af Præsten sammesteds Hr. Pontoppidan, som aldrig for dette Syns og Taxations=Tingsvidne skal have ladet Hr. Appellanten stevne, enten til at anhøre de 4re Syns mænds Udmeldelse for Retten, overvære ved deres Forretning paa Agestederne, eller bievaane den sammes Afhiemling inden Retten; Men tvertimod allernaadigste Lovens Bydende udi 1 Bogs 4 Cap. 1 Act, uden foregaaende Kald og Vardsel, søgt at tilsnige sig det beste af Byens Eiendom, Hr. Appellanten og hans Bønder til største Skade og Fornærmelse, a.