Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-16
Den irlandske Kirkesag blev afgjort i Mødet den 2den August i Underhuset efter Ministeriets Ønsker. Debatterne over Overhusets Amendements varede til Kl. 2 om Morgenen. De bleve aabnede af Lord John Russel, som giorde opmærksom paa den væsentlige Forandring, som var foretagen med den oprindelige Bill, nemlig ved at stryge AppropriationsKlausulen og ved at vandanne Titelen og Jndledningen. Han gik ud fra det Synspunkt, at Underhusets Privilegier vare derved blevne krænkede, eftersom Billen angaaer Pengebevilninger, og enhver Forandring, som Overhuset, foretager med en saadan Bill er af største Vigtighed for Underhusets Karakteer og Magt; ligesom ogsaa Folkets Velfærd udkræver, at dets Repræsentanter og Mandatarier ikke bortgive noget af deres Rettigheder. Han beraabte sig paa een af de tidligste og berømteste Autoriteter, nemlig Hr. Pym fra Karl den 1stes Dage, at Husets Privilegier ikke maatte betragtes som formelle og ubetydelige, men som høist vigtige og væsentlige. Efterat han nu havde udbredet sig over det Grunde, som maatte bevæge Ministeriet til ikke at antage Overhusets Amendements, saa skildrede han tillige med indtrængende Ord Nødvendigheden af konciliatoriske Forholdsregler med Hensyn til Jrland, hvorved han bragte Amerikas Exempel i Erindring, hvilket gik forlorent ved Haardnakkenhed. Han beklagede sig med Bitterhed over de anvendte Konstgreb, som man havde betient sig af for per faa et nesas at opvække paa nye det gamle Religions- og Nationalhad imellem Englænderne og Jrlænderne. Vilde Huset lade sig imponere af Overhuset og nægte Jrland Retfærdighed, saa vilde Agitationen i 1836 naae samme Høide som i 1828. Men Underhuset vilde vide at lagttage sin Værdighed og saa vilde Seieren blive paa dets Side. Han foreslog derfor at Forhandlingerne om Amendementerne skulde udsættes i 3 Maaneder, eller med andre Ord, at disse skulde forkastes. – Sir Robert Peel søgte at faae Privilegie=Qvæstionen sat til Side. og beraabte sig paa Talerens Autoritet, som ogsaa var af den Mening, at det vilde være at drive Privilegierne for vidt, naar man vilde betragte Strygningen af Appropriations=Klausulen, ifølge hvilken 50,000 Pd. St. skulle anvendes til offentlig Opdragelse; men som nu gives tilbage til Geistligheden, som en Krænkelse af Husets Privilegier. Flere Talere toge Deel i Debatterne, og iblandt disse især Hr. Shiel, med udmærket Talent; Resultatet blev at Ministerens Forslag blev antaget med 260 mod 251 Stemmer - Men endskiøndt Ministerne erholdt Majoriteten for sig, saa maa man dog erkiende, at Overhuset har i Grunden faaet Overhaand med at afværge to for Jrland saa vigtige Forholdsregler som Korporations- og Kirkebillen. Hr. O'Connell har vel truet med at han vil fremkomme med en Motion til en Reform af Overhuset; men dette har saalidet ladet sig intimidere, at det siden har forkastet den katholske Vielses=Bill og den staffordske Valg bestikkelses=Bill, begge udgangne fra Marqvien af Clanricarde, og hvorover de liberale Blade ere meget opbragte. Den første Bill er temmelig vigtig fordi den har til Formaal at afskaffe et Statut fra Georg den 2den, ifølge hvilket alle Ægteskaber imellem Protestanter og Papister, som stiftes ved Kopulation af katholske Præster, erklæres for ugyldige Denne Lov har ofte havt de skadeligste Virkninger og er saameget haardere, som den ikke gielder for alle Katholiker, men blot for dem i Jrland. Hvad Valgestikningen i Flekken Stafford angaaer, saa er det beviist, at af 850 Vælgere have de 700 lade sig bestikke; men dog for det meeste af Wighs. Og saa har Overhuset erklæret sig mod den londonsk brigthonske Jernbane, uagtet Hertugen af Richmond, beviste at der allerede vare anvendte 100,000 Pd. St. paa den. (Det synes ved denne store Strid imellem Underhuset og Overhuset, som at hiint har den sunde Fornuft, Billighed og den sande Patriotism. paa sin Side, men at Overhuset stoler paa Folkets religiøse Fordomme: det kommer nu an paa hvilket Retning Folkestemningen vil tage; en indvortes Kri fis synes at forestaae Storbrittannien.)