Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-07-07
Jndenlandsk. Hans Majestæt Kongen afreiste fra Louisenlund den 1ste dennes, Eftermiddag Kl. 2, og ankom paa Kjøbenhavns Toldbod den 2den, om Aftenen Kl. 7 1/2, i ønskeligste Velgaaende. Reisens sene Fremgang hidrører fra det tagede Veir, hvorfor der flere Gange maatte kastes Anker. Hs. Majestæt Kongen modtoges paa Toldboden, af Hs. Majestæt Dronningen, den kongelige Familie og deres Hofetater, samt af Stadens Embedsmænd og en utallig Folkemængde, der jublende ledsagede Hs. Majestæt til Amalienborg. Den glade Folkevrimmel forblev under det meest levende Udbrud af Glæde paa Amalienborg-Pladsen, og udbrød i en ubeskrivelig Jubel, da Hs. Majestæt, ledsaget af Hs. Majestæt Dronningen, fremkom paa Palaiets Altan og hilsede; Folket svingede Hattene og tilraabte høit deres elskede Konge velkommen, hvilket Hs. Majestæt besvarede, ved flere Gange at svinge med Hatten og høit at takke det kjære Folk. Derpaa trak Deres Majestæter sig tilbage til deres Gemakker, og det glædedrukne Folk drog bort. Under Titel: "Provindsialstænderne" er i to Nummere af "Dansk Folkeblade leveret en interessant, populair Afhandling af Algreen-Ussing. J den første Artikel af samme omhandler Forfatteren den Deel af Stændernes Virksomhed, som bestaaer i, at de skulle afgive Betænkning over de Lovudkast, som Regjeringen forelægger dem; i den anden Stændernes Forslagsret. J denne sidste skildrer han i kraftige og livfulde Træk Vigtigheden af den Rettighed, som saaleledes er lagt i Provindsialstændernes Hænder, og opfordrer til dens hensigtsmæssige Benyttelse saaledes som den er tilstaaet dem: i den videste Udstrækning og uden al Jndskrænkning. Han opfordrer selve Folket til i denne Henseende at komme de Deputerede til Hjælp og at benytte den Ret, der ved Stænderanordningen er tilstaaet Landets Undersaatter til at henvende sig til de Deputerede, for igjennem dem at see deres Andragender og Besværinger forelagte for Stændernes Forsamling, forat denne videre kan andrage dem for Regjeringen. "Det er denne Ret, siger Forf., som Man maa ønske, at enhver god og oplyst Borger vil afbenytte, og han tør være forsikkret om, at enhver af de Deputerede vil finde sig hædret ved den Tillid, hvormed Nogen i den Anledning maatte henvende sig til ham. Naar Folket ikke giør Brug af denne Rettighed, maa det tilskrive sig selv, hvis dets Ønsker ikke blive Regjeringen foredragne; thi de Deputerede kunne umuligen kjende alle disse. Men derfor ere jo netop Nationens Repræsentanter valgte. Kommer da! Andrager for dem, hvad der ligger Eder paa Hjerte, hvad det er, der trykker Eder; hvorledes det skulde være anderledes, naar det skulde være bedre; hvilke de Mangler ere, J ville have afhjulpne; hvilke de Jndretninger ere, J ville have omdannede; hvilke de Misbrug ere, J ville have afskaffede. Kommer, Nedlægger dette for Stænderne! Der behøves ingen lange Forberedelser dertil. Det kan skee i faa Ord og fordrer ingen ziirlige Udpyntninger." Artiklen sluttes med følgende Opraab til de Deputerede: "Om ogsaa de Deputerede ikke paa denne Maade (ved Medvirkning af selve Folket) oplyses om Nationens Trang og Ønsker, tør de ikke forglemme, at det, ogsaa uden dette, paaligger dem selv, som en hellig Pligt, at bringe Folkets Ønsker og Forhaabninger, forsaavidt disse ere dem bekjendte, for Tronen. Og i Sandhed det vilde være lidet glædeligt, om Nationen havde valgt sig saadanne Deputerede, som intet kjendte til Folkets Trang og Forventninger. Det vilde være lidet glædeligt, om vi kom sammen og gik fra hverandre, uden at gjøre Andet, end overveie de Lovudkast, som Regjeringen forelægger og som sandsynligviis ikke ville blive af stor Betydning. Da først vilde de triumphere, der erklære Stændernes Jnstitution for en ørkesløs og overflødig Statsindretning i Danmark. Da vilde de med Rette sige: "Seel Alting er jo godt og vel her i Landet og Jntet trænger til Forbedring. Stænderne ere sammenkaldte. De have kunnet andrage Nationens Trang og Ønsker for Kongen; de have kunne foreslaae Forandringer i Lovgivningen; de have kunnet paaanke Misbrug i de forskjellige Bestyrelsesgrene. Jngen Røst har ladet sig høre. De ikke blot have kunnet det; de have skullet det. Det er gjort dem til Pligt, at udtale deres bedste Overbeviisning om Alt, hvad de troe, at der kan fremme Nationens Vel. Jngen Rost har ladet sig høre. Hele Folket er blevet opfordret til at andrage dets Ønsker og Besværinger for Stænderne. De have kunne henvende sig til Enhver af de Deputerede med deres Ansøgninger og Klager. Jngen Røst har ladet sig høre Maa da ikke Alt være paa det Bedste i Danmark, J Sandhed Man betænker nok, hvad dette vil sige, og at dette endnu turde være den værste Følge af Stændernes Taushed. For at dette derfor ikke skal skee, saa lad os i Tide overveie, Enhver med sig selv, hvad han vil bringe under Omhandling paa Stænderforsamlingen. Lad ikke den Ene stole paa, at den Anden nok vil fremkomme med et eller andet Andragende; thi Enden turde da let blive, at Enhver antog, at hans Nabo vilde bringe vigtige Spørgsmaal under Omhandling, og at der tilsidst var Jngen, som havde noget at andrage, men at vi ved vor Sammenkomst alle stode der med tomme Hænder. Lad os huske paa, at der kun er tre Maaneder til at vi skulle samles, og at den Tid løber saare hurtig. Ere først Møderne begyndte, vil der ikke være Tid til at tænke paa at udarbeide Forslag og Andragender. Da ville de daglige Forhandlinger, Arbeiderne i Committeerne og andre Beskjæftigelser borttage Tiden. Hvad Enhver vil bringe under Omhandling i Forsamlingen, maa han derfor have paa rede Haand i Forveien; og det er dette, som Enhver i Tide bør være betænkt paa. Lad Enhver vælge sig den Gjenstand, som han anseer for vigtig nok til at sætte under Forsamlingens Overveielse, og i Forveien behørigt forberede sig paa at foredrage den i Forsamlingen. Om To eller flere træffe sammen i een og samme Sag, da er dette ingen Skade, men kun saameget destobedre; thi netop det vil vise, at Sagen er et desto almindeligere Ønske. Kun paa denne Maade ville vi fuldeligen røgte vort Kald, retfærdiggjøre den Tillid, vore Medborgere have sat til os, og opfylde Kongens Ønske, der gaaer ud paa at erholde den tilforladeligste Kundskab om Alt, hvad der kan fremme hans kjære og trofaste Folks Tarv. Det kgl. danske Cancelli har under 6te Juni resolveret, at det af Censor i Thisted lagte Beslag paa No. 55 af Thisted Avis for 14de Mai maa hæves. Nummeret er, som Følge deraf, nu uddeelt, og den deri under forlangt Jndrykkelses indførte Artikel, paa Grund af hvilken Censor troede at burde belægge Oplaget med Beslag, er følgende: "Det er noksom bekjendt, at Mange her i Byen holde Faar, uden at eie mindste Jordplet, hvorpaa disse kan fødes; men at Almisselemmer have havt saadan Frihed, er vistnok ikke forekommet i nogen Communes Fattigvæsens Annaler i hele Riget, førend Jndsenderen gjorde den Erfaring her, da forleden en Auction averteredes over et afgangen Fattiglems Efterladenskaber, hvoriblandt fandtes sex Faar med Yngel!!! Vel have vi i mange Aar været vidende om, at et Fattiglem her i Byen aarlig opdrætter og feder Sviin, men det er saa gammelt, at Personen vist bar erhvervet Hævd derpaa, og saa ofte gjentaget og forflidt for Vedkommende (som endogsaa fandt det underligt, at Man vilde berøre Sligt som noget Overordentligt), at Man er bleven kjed af at movere mere derom; men Faareavlen bliver dog langt skadeligere for Byens Jordeiere, end Svineopdrættet; thi Liebhaberen, af hiin spolerer i sin Jver, for at vedligeholde sine Faars og Lams gode Huld, mere af Jordeiernes Sæd og Græs, end hans Faar æde eller ere værd, naar Elskeren af dette derimod blot bedrager Fattigskatyderne for de Tønder Byg, ham aarlig er tilstaaet, og de barmhiertige Almissegivere for den Mælk og det Brød, hans Børn tilhvie sig ved Dørene, og siden kaste i Svinetruget. Heraf er det blevet Jndsenderen klart, hvorfor den inventerede Arbeidsanstalt ei kunde nyde Fremme, og hvorfor den mødte saa megen Uvillie, saavel fra den ene som anden Side; thi Man kunde jo ikke ret vel give Anstalten en saadan Udstrækning, at den kunde afgive Stalde for de Huusdyr, Fattiglemmerne maatte være i Besiddelse af, og som Man ikke vil være grusom nok til at lade dem afskaffe. – Ogsaa til Historien, om Fremgangen med Markfreden paa Thisted Jorder vil dette afgive et værdigt Bidrag; thi Man vil deraf see, at Aar 1835 vare Jndvaanerne, hvad Hegn angik, endnu ikke videre, end deres Forfædre i Aaret 1635. At ville tro, at Markfreden kan tilveiebringes ved 1 a 2 Gange aarlig at udtromme Byen rundt: at fra Dato vare Byens Jorder lyste i Hegn, og at Overtræderne vilde blive straffede efter den og den Forordnings hele Strænghed, er, mildest talt, latterligt; thi Overtræderne gaae mange Gange lige fra Udraaberne hen for at drive deres Faar ud paa de Græsgange, de ikke eie et Straae af. - At ville tro, at Fattigskatten, efter slige Oplysninger som nærværende, ret mange Gange tiere vil lade sig doublere eller triplere, er at stole for meget paa Ydernes Føielighed til at lade sig commandere at pleie Dovenskab og Uforskammenhed, og inden vi see os om, er Almisselemmernes nu allerede store Antal Legio. Jndsenderen, og upaatvivlelig flere med ham, mene, at der med Almissenddelingen af Fattigskatten burde vises nogen mere samvittighedsfuld Varsomhed, end hidtil er skeet, idet Man ikke nøie nok har undersøgt de sig meldende Personers Competence til at æde og drikke af Medborgernes Sveed. – Det var ønskeligt og gavnligt, om det maatte blive Jndvaanerne befalet, imellem dem selv indbyrdes, uden Vink fra nogen Autoritet, at vælge sine Fattig- og Skole-Commissioner. Det formenes da, at Man vilde betrygge sig selv, ved at vælge Personer, som vare Posten voxne, og ikke bleve aldeles ukyndige og villieløse Jabrødre. – Jdet jeg vil slutte, fortæller Man mig, at Fattigcommissionen, indseende den begangne Feil, privatim skal have kjøbt ovennævnte Faar og Lam til en hidtil ukjendt høi Priis og beregnet Fattigkassen den Sum til Jndtægt, for dermed at erstatte Noget af det, den Afdøde urettelig tildeelte Bidrag. Er dette sandt? Den ved sine Skrivter og sin patriotiske Virksomhed bekiendte Landinspecteur Gudme er den 10de Juni, i sit 56de Aar, død paa en Baderelse i Wiesbaden.