Københavns Adresseavis, 1764-09-21
Det berettes af Petrarcha de obedientia & side uroria paa. 601. at der i Piemont skal have været en rig og mægtig Marg=Greve, ved Navn Gualterus, som havde besluttet, ikke at ville gifte sig; men da hans høye Paarørende anholdte sterkt hos ham, at han til sit adelige Huses Fort plantelse dog skulde indlade sig i Ægtestand, besluttede han endelig at føye dem, dog med de Vilkaar, at han efter eget Behag vilde udsøge sig en Ægtefælle, med hvilken de alle skulde være fornøyede, og erkiende for hans Gemahlinde og deres Frue. Faa Uger derefter fastsatte han sin BryllupsDag, uden at nogen vidste, hvem Bruden skulde være. Da Bryllups Giesterne vare samlede, og der endnu ingen Brud var, reed Gualterus med nogle faa Betientere need til et Hyrde=Huus, hvor Hyrden havde en eneste Datter, hvis Skabning var smuk, og hvis Tugt og Ærbarhed var Marg=Greven bekiendt. Han lod udkalde Faderen Janicula, og spurgte ham, om han vilde give ham sin Datter til Brud, Ligeledes spurgte han Datteren Griseldis, om hun vilde være hans Gemahlinde, Da nu begge med høyeste Forundring saade Ja, blev Griseldis iført kostbare Klæder, og Vielsen gik for sig med megen Pragt. Men i Forveien havde Gualterus betinget sig, at Griseldis maatte føye hans Villie i alle Ting, og ikke være ham imod i nogen Ting, som hun og høytidelig lovede. Efter et Aars Forløb kom hun i Barselsæng med en velskabt Datter, og da vilde Gualterus forsøge, om hun vilde holde sit givne Løfte; hvorfor han vendte sig til hende med et alvorligt Ansigt, og sagde, at da hans Venner og Undersaatter ikke vilde erkiende de Børn, som vare avlede med en fattig Hyrde Datter for Adelige, saa var det raadeligt, at man skaffede dette Barn af Veyen og lod det ombringe, gav derpaa befaling til en af hans Tienere, at iverksette samme i næste Skov. Griseldts talede ikke et Ord derimod, men kyste Barnet, og leverede det villig fra sig til Tieneren, som efter Gualteri hemmelige befaling bragte det hen til Bononien, for standsmessig der at blive opdraget. Aaret efter kom Griseldis atter i Barselsæng med en Søn, hvilken Gualterus ligesom paa forbemeldte Maade lod befale at ombringe, med Foregivende, at ingen af hans Paarørende vilde erkiende ham for at være af ret adelig Fødsel. Denne Søn blev ligeledes bragt til Bononien, hvor Søsteren blev opdragen; og Griseldig talede ikke et eneste Ord, imod, at hendes Børn blev hende fratagne, men i alle Ting underkastede sig sin Herres Villie. Efter 12 Aars Forløb lod Gualterus sig forlyde med, at han havde udvirket Tilladelse ved den Pavelige Stoel, at han maatte indlade sig i et nyt Ægteskab med en Brud, som var af hans Stand, til hvilken Ende han befalede Griseldis, at aflegge sine kostbare Klæder, iføre sig fine gamle Pialter igien, og gaae hiem til hendes Fader. Hun gjorde det altsammen, uden ringeste Beklagelse eller Uvillighed. Jmidlertid kom Gualteri Svoger fra Bononien, og bragte med sig en deylig ung adelig Prinsesse, som en formenentlig Brud, samt en ung vakker Herre. Da alting paa det prægtigste var tillavet til det nye Bryllup, blev Griseldighentet, som i hendes fattige Pialter maatte giøre Opvartning. Endelig spurgte Gualterus hende, hvorledes denne hans unge Brud hovede hende, Griseldis roeste hende overmaade høyt, saa at Gualterus blev rørt derover, faldt sin Gemahlinde og Halsen, og aabenbarede hende, at det var hendes egen Datter, og den anden unge Herre hendes Søn. Hun kom derpaa i sin Herlighed og Anseelse igien, og Glæden blev større, end den forhen havde været. Øresund. Her laae i Gaar paa Rehden 27 Skibe, som til Nord=Søen ere bestemte, hvoriblandt Skipper Hans Hjort af Flensborg fra Dantzig til Lissabon, Sammel Samuelsen af Drøback fra Dantzig til Christiania, Palm Palmen af Drage fra Kiøbenhavn til Gotthenborg, og Philiph Klahn af og fra Dantzig til London. Det Fløyte Skib, som føres af Skipper Obbe Lübens af Frisland fra Amsterdam til Narva med Baglast bestemt, som i AdresseContoirets Efterretningers No. 86. og 88 er meldet ved Hornbeck 2 Mile uden for Sundet at være tilsadt og i No. 98, igien ved Stedets Fiskeres Hielp at være udkommen af Grunden, men atter i No. 101. at samme igien ved Storm var dreven ind paa Land saaledes, at ey mere Haab havdes om dets Redning, er dog ved den her værende Hollandske Commissaire Hr. van Deurs gode Foranstaltninger, imod al Formodning med 16 Mands Arbeyde lykkelig udbragt og i Onsdags Aften kommen til Ankers uden for Citadellet Cronborg, hvor det formedelst stille Veyer og stærk udgaaende Strømt tillige med 6 andre Skibe til ØsterSøen bestemte endnu i Gaar var liggende.