Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1808-08-08
Engellænderne og de Svenske have paa nogen Tid krydset med adskillige Smaafartøyer imellem Øen Rugen og Wolgast, og blant andet taget et Fartøy med 200 Tønder, Sild, som var bestemt fra Stralsund til Stettin. Nogle udenlandske Handelskibes Ankomst fra Gottenborg, til de Russiske Havne har givet Anledning til en Keiserlig Ukas af 4 Julii, hvorefter intet Skib, som maatte komme fra en Svensk Havn eller have anløbet samme, maae tilstædes Adgang i de Russiske Havne. Ei heller maae under noget Paaskud afsendes Skibe til de Svenske, ligesaalidet som til de Engelske, Havne. For det Engelske Parlament adskiltes, fremstod endnu Hr. Whitbread den 24 Junii og forlangte adskillige Oplysninger af Ministrene, saasom hvad Nytte man havde sporet af de bekjendte Kabinetsordre, om Fjenden derved var bleven mere eftergivende eller om man var kommet Freden nærmere, hvorledes Sagerne stode med Amerika og Sverrig? Hvad Aarsagerne kunde være til den Brittiske Erveditions Uvirksomhed i Gothenborg, hvorfor man havde spildt den beste Aarstid til Operationer, med at hente Jnstruktioner i London og Stokholm, som han kaldte latterlige Donquixottiader, Men Canning svarede herpaa heel gravitætisk, at ligesom hiint Armement som blev sendt til Kongen af Sverrigs Bistand, var underkastet den Allieredes Krigsplaner vare betydelige Forandringer i Sverrigs Anliggender og militære Conseils Aar. sagen til hiin Uvirksomhed. Fortjente Regjeringen Daddel, da var det for den Hurtighed, hvormed Expeditionen var bleven udført. Han haabede, at en Cooperationsstraktat angaaende Engellands Handelsvæsens Understøttelse fra Svensk Side, var i dette Øieblik undertegnet i Stokholm, (man fusker altsaa endnu paa Traktater 1). Endskjøndt Sverrig strax var tiltraadt samme, saa vilde man dog heller have en regulær Traktat. Med Amerika var Underhandlingerne endnu ikke tilende. Angaaende den bekjendt Tildragelse med Fregatten Chesapeak havde man tilbuddet Satisfaktion (hvor nedladende.) under den Betingelse, at Amerika skulde tilbagekalde den Proklamation, hvorved de Brittiske Skibe forbydes Jndløb i dets Havne. Dertihar Amerika ikke villet beqvemme sig. Regjeringen sætter stor Værd paa at fornye god Forstaaelse med Amerika og er bered til at tilkjøbe sig denne Fordeel ved enhver anstændig Udsning, men ikke ved at opofre de Grundsætninger, hvorpaa Storbrittanniens Søevade beroer. Jøvrigt var Ministrenes Fredstilbøyelighed uforandret (!) kun maatte det være en Fred, der er blot kunde bestaae med Landets Ære, men ogsaa garanterede dets tilkommende Sikkerhed og Uafhængighed. Under de nuværende Omstændigheder vilde imidlertid Jngen vente at Ministrene skulde erklære, at der var Udsigt til nogen Freds aabning. De føle saa got som nogen Landets kummerlige Forfatning, men vide ogsaa, at det ikke sattes paa Hjelpe. midler til fremdeles at kjempe for sin Magt og Uafhængighed. At ville sige meere herom, og bestemme enten mankunde haabe Fred eller ikke vilde efter hans Formeening blot tjene til, i det ene Tilfælde at slappe Anstrængelsen og i det andet at forøge det Onde. - Paa al denne Prælsvarede Hr. Whitbread kort og godt, at næste Parlaments møde vilde vise, hvad enten de samsse Kabinetsordre ere, som Ministrene foregive, et Viisdoms Foster eller, som Andre troe, et Beviis paa den største politiske Absurditæt at Verden.