Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-06-10
En Den 10 Junii. 11de Oeconomiske Brev. Kiere Ven! De behager i Deres seeneste Skrivelse at giøre mig adskillige Spørgsmaale og Kløver=Sæden, og beder mig at besvare dem. Denne Deres Begiering forbinder vort Venskab mig til at fyldestgiøre, og følger da herved, efter min Jndsigt og egen Erfaring, mine Svar, Sp. 1) Hvilken Jord er beqvemmest til at bære Kløver: Sv. Den tunge leerede Jord. Jo nedrigere den er, dog at der ei staaer Vand paa den om Vinteren, jo beqvemmere er den til den Sæd, og, jo meere den ligger i Læe, jo bedre voxer Kløveren. Sp. 2) Hvor mange Pund Kløver bør saaes i en Tønde=Land. Sv. I det mindste 8 Pund, som er et Pund til hver Skieppe Land. Sp. 3) Hvilken Slags Kløver, enten den røde eller hvide, er best at besaae Jorden med Sv. Eftersom man vil bruge Kløveren til. Vil man bruge den til Heste at græsse, eller til at faae Høe af, er den røde den beste, men vil man alene bruege den til at græsse Køer paa, er den hvide best. Sp. 4) Hvilket Slags Kløver giør Jorden meest mager, Sv. Ufeilbar den hvide, som groer ikke saa stærkt, som den røde, og derfor ikke kan qvæle Ukruddet og Græsset, saa got som den røde. Sp. 5) Men magrer den røde Kløver da ikke Jorden; Sv. Det har Erfarenheden hos mig endnu ikke lært, men det veed ieg, at, naar den er saaet tykt og groer vel, giør den endog den nedrige og lerede Jord skiør og vel bereed, til at modtage den tilkommende Sæd. Det synes ei heller, at Kløver kan magre Jorden; Thi dens Rødder ligger ikkun oven i Jorden, saa den voxer ligesaa meget ved Solen, Dug og Regn, som af Jordens Fedme. Sp. 6) Kan man saae Kløver oven paa grøn Jord, uden at pløie dertil, Sv. Meget vel og got, hvilket ieg selv har prøvet; ligesom jeg og i Foraaret haver saaet oven paa Rugsæden, og jeg kan endog for nærværende Tid vise Prøve paa, at samme lykkes got. Sp. 7) Kanman vel, for Sviins Skyld saae Kløver i de Korn Marker, som skal ligge til Fælled Sv. Jeg haver gjort det, og det staaer, som kan sees, meget got. Men ieg saaede den ved Michaelis Tider 1772, da Havren var høstet. Vinteren derpaa blev den skiøre Havre=Jord, hvorpaa Kløver=Sæden ikke var kommen op, meget omrodet af Sviinene; den omrodede og med Kløver besaaede Havre=Jord lod ieg i Foraaret 1773. jevne med en Harve. Da nu Kløver=Sæden lod sig først see sidst i Julii 1773, kom den meget got op og i sær paa de omodede og med Harven jevnede Steder. Nu sidste Vinter har Sviinene ikke gjort den synderlig Skade, og nu i Foraaret, da der er Bygmark, staaer den meget got, og lover mig god Fordeel i sær udi det tilkommende Aar, da Marken bliver Rug=Mark og altsaa ligger i Fred. - Elendigt er det ellers, at man ei kan faae meenige Mand overtalte til at ringe deres Sviin - Haver gode Ven ellers andre Spørgsmaale at giøre mig i en og anden Henseende Land=Occonomien betreffende skal De med ligesaa stor Velvillighed som Fornøielse, efter min ringe Jndsigt, vorde besvarede af Deres Ven og Tiener. Deconomisk Middel, til at formere Brødet ved Melets Afsondring fra Klien. Den Klie, som man sigter fra Melet, hvilket man vil legge til Deig, setter man paa Jlden i en stor Kiedel, og til denne Klie kommer man Halvparten meere Vand end behøves, forat røre den ud, og lader den dermed got kage; de smaa Deele, som befinder sig i Klien, bliver derved opløste, og giver et Slags Klister eller tynd Velling, som man kommer i en Haarsigte og derefter blander med Brøddeigen. Af adskillige Forsøg har man befundet, at Brødet derved bliver formeret indtil den femte Deel, og det uden merkelig Tab af Klien; man kommer Klien i Bagerovnen efter Brødet er taget ud, og tørrer den, hvorpaa den kan gives Qvæget til Foder. Enhver seer, hvor god og nyttig denne Methode er, man blander Brødet ikkun med Klien, for at benytte sig af de Meeldele, som ere i samme, og hvilke man kan uddrage, men ikke for Kliens egen Skyld, man faaer ligesaa meget Brød, som naar man lader Klien være der iblandt, Brodet bliver bedre og finere, og man vinder dog Klien, hvilken, i det den tiener Qvæget til Næring, tilstrekkelig gotgiør Bekostningerne for Brændet; til Kogningen. Jndfald.