Berlingske Tidende, 1787-03-09
Landhuusholdings=Selskabet. Plovredskabernes beqvemmeste Dannelse er, som bekjendt, en vigtig Omstændighed for Jordebrugets fuldkommere Drift, og at disse Redskaber her i Dannemark endnu kunne modtage merkelige Forbedringer, tvivler ei heller nogen erfaren Landmand paa. Jsær er den sædvanlige Siellandske Plov meget maadelig dannet, for med de færreste Kræfter mueligt at pløie Jorden tilgavns. Selskabet formoder derfor, at en Efterretning om en forbedret Plov, hvis Brug, udfordrer langt færre Kræfter, end den ellers hidindtil brugelige, vil være den arbeidende Landmand velkommen. Denne beqvemmere Plov er opfunden af en Mand ved Navn Johan Ludvig Michelsen Schouv, som for nærværende Tiid opholder sig i Frederichsborg her i Sjelland. J Aaret 1785 anmeldte han denne Opfindelse for Selskabet, og indsendte tillige adskillige gode Attester fra nogle kyndige Mænd, som alle bevidnede Plovens store Fortrin fremfor den sædvanlige, hvorfor de og til deres eget Jordebrug havde anskaffet sig samme. Efterat Selskabet havde faaet sig een af Manden selv deraf eftergjordt, lod det dermed under Opsyn af udnævnte Commissarier anstille vedbørlige Forsøg. Dens Fortrin fremfor den almindelige Sjellandske befandtes da at være følgende: 1. Aasen er over 1 Qvarteer kortere til Lættelse i Trækningen. 2. Sulen er skarp for til og forenet med Muldfielden, saa at den udgjør en spids Vinkel, og altsaa er gjør nogen Modstand, som de sædvanlige Sjellandske Plov=Suler, men tvertimod hjelper at fremskyde den afskaarne Jord, uden at gjøre Hindring i Furens Væltning. 3. Skjerets Beliggenhed er saaledes beskaffen, at samme ikke allene med den sædvanlige Tap oven over Løbet igjennem Sulen med en Skrue er fastgjort i Løbet, men sammenføjes ogsaa dermed ved en Hage under Løbet indsattet i Jern, hvilket foraarsager, at Stjeret ikke kan forandre sin Stilling ved Jordens Brækning som ellers er en Feil ved de sædvanlige Sjellandske Plove, der forvolder, at den Sjellandske Pløinings=Maade bliver en virkelig Rødning, og følgelig tungere Arbeide for Kreaturene. J. Muldfielden og Strygen ere saaledes indrettede, at denne med 2de Skruer ikke allene kan fastgjøres, naar den Tid efter anden forrokkes, men at den endog kan stilles lavt eller højt, alt som man vil have Furerne lagte. Ved den dermed anstillede Prøve befandtes Ploven, formedelst dens beqvemme. re Indretninger, at kunde trekkes af et Par gode Heste, og ellers mageligen af 4 af de sædvanlige smaa Siellandske Bester, da den meget let kaster Furen efter 4 til 5 Tommers dyb, Pløining. Da Selskabet saaledes var bleven overbeviist omdenne Plovs Fortrin fremfor den almindelige Sjellandske, tilkjendte det bemeldte Johan Ludvig Michelsen Schouv for denne hans Opfindelse og Forbedring af Ploven en Beløn, ning af sin 3die Sølv=Medalje og 50 Rdlr. i Penge. Opfinderen tilbyder sig nu herefter at forfærdige af disse Plove, for hvem som maatte forlange; og i den Henseende tjener de Lysthavende til behagelig Efterretning, at der er føjet den Anstalt: 1. At der her i Kiøbenhavn hos Sr. Niels Jensen i Gjestgivergaarden: de tre Ruller kaldet, No. 54 paa Nørregade, haves et Exemplar af bemeldte Plov, hvor de Lysthavende altsaa kunne faae samme at see, og om forlanges, naar flere end een deraf er færdig, tilkjøbs, men i Tilfælde ingen skulde være færdig, er benævnte Niels Jensen villig til at besørge samme for Vedkommende hos Johan Ludvig Michelsen Schouv bestilt. 2. Paa det Vedkommende kunde være sikkre paa, at Ploven er af Opfinderens eget Arbejde, er den stedse forsynet med det Merke N. S. P., som vil sige: Nye Sjellandsk Plov, og brændes ind med et Jern=Stempel paa Sulen oven over Aasen og øverst paa Løbet. 3 Prisen, til hvilken han for nærværende kan levere dem frit indtil Oplagsstedet, er: For en Plov med fuldt Tilbehør uden Plade og Skruen paa Muldfjelden 12 Rdlr. 1 Mk. 8 s. For en med Skruer og Plade paa Muldfielden 13 Rdlr. 3 Mk. 8 s. og For en med Staal i Skjeret og Langjernet, samt Skruen og Plade paa Muldsjelden 14 Rdlr. 4 Mk. De, som maatte have nærmere ved at henvende sig til ham selv i Frederichsborg, og saaledes kunde spare Transporten indtil Kiøbenhavn, erholder noget ringere Priis efter Omstændighederne. Kiøbenhavn, den 7de Martii 1787. C. Martfelt, Selskabets Sekretær. I Gaar lagde Vagtskibet til Sundet ud paa Reden, og Brikken, De Junge Frederich, Capit. Harder, gik til St. Croix i Vestindien med lidet Cargaison.