Aalborg Stiftstidende, 1835-05-14
Prof. David, siger han, ger ingen liberal Ultra, hvilket man udenlands maaskee kunde slutte deraf, at han fremfor alle Andre er bleven sat under Action for Overtrædelse af Trykkelovgivningen. Ultraerne i Danmark, som i ethvert andet europæisk Land, fortvivle og ere tanse; de Moderate tale, fordi de, i Bevidstheden af deres gode Hensigt, endnu ikke fortvivle om Talens heldbringende Virkning. Det er netop dem, som bestandig paany appellere til den baandige, ikke til den physiske Magt; det er dem, som, i Tiid til den aandige Indflydelse, ikke frygte for den physiske Magt, og som netop derfor saameget destolettere og hyppigere blive Offeret for denne sidste. Det være os tilladt, her endnu at tilføie en bemærkning. Naar Ønsket som et herskende Systems Modification i en eller anden Stat almindeligen udtales, er det i Almindelighed for sildigt for den omtalte Stats Rolighed. Thi, saaledes som Omstændighederne engang ere, udfordres der altfor Meget, inden den almindelige Stemme fatter Forsættet og finder Midlerne til at udtale sig. Kommer det endelig dertil, saa vil denne Stemme, netop fordi den saa længe og undturligen har været qvalt, kun altfor let yttre sig revolutionairt. I Danmark erkjendte Kongen i sin Viisdom Nationens Ønske, endnu forinden dette yttrede sig; det vi 1ste den almindelige Jubel, hvormed de nye Jnstitutioner bleve modtagne; men ogsaa her vilde denne Erkjendelse være frugtesløs, dersom, for at bruge en nyere dansk Skribents Ord, Almeenaanden kun skulde bevæge sig i Præmisserne til Forordn. af 28de Mai 1831. Folket maal, som Prof. David fuldkommen rigtig har sagt, plægge Kraft i sine Udvalgtes Beslutninger, og den nylig stedfundne Petition om Vedligeholdelsen af den gamle Trykkelov, er det første Exempel, det danske Folk har giver paa, hvorledes en saadan Kraft kan vise sig paa en ganske lovformelig og fredelig Vei. - Jeg kommer, vedbliver han, nau til det andet Punkt, - der, som det er at forudsee, maa ligge enhver loyal dansk Undersaat paa Hjert den danske Regjerings Ære. Bekjendt for Vedden er den Mildhed, hvormed denne Regjering, siden den store, i det 17de Aarhundrede af Folket foranledigede, Forandring i Statsforfatningen, stedse har ledet de offentlige Anliggender; men denne Milshed, langt fra at tave i Væ høi, vinder meget mere i Betydning, naar man veed, 12 Fædrelandet ikke skylder Takken derfor til det Tilfældig i personlig Hjertensgodhed eller i Regenternes Svaghed, men derimod Efterfølgelsen og den conseqvente Udførelse af et bestemt Regieringsystem. J denne Henseende er det Actstykke saa betydningsfuldt, som Procurator Haagen, citerer i sit Forsvarsskrift for Prof. David, et Responsumsom den berømte agtværdige Jurist og Publicist Hermann Conring, kort efter den fuldbyrdede store Statsforandring, sendte Christan den 5te paa dennes Spørgsmaal om, hvorledes den nye Forfatning bedst kunde styrkes og bevares. Dette Actstykke findes allerede tidligere aftrykt i Minervefor Aaret 1792, og det hedder der blandt Andet: "Souveraine Monarkier bestaae ikkun sjelden længe, hvorfor man, for længe at vedligeholde Kongedømmet, ikke maa holde for stærkt paa den kgl. Magt; thi, som Aristoteles siger over jo færre Sager Regenterne udøve deres Magt, deste længere varer Regimentet." Videre anbefales det Kongerne at beslitte sig paa Humanitet, at holde de kgl. Embedsmænd til et høfligt Compartement, at bevare Fred og Rolighed, at vaage over Justitsens rette Administration, at fremme Handel og Haandteringer, endvidere at sørge forat de Skatteydende ikke fatte Mistanke om, at deres Sved og Blod bortødsles paa en utilladelig Maade, hvorfor og saa Aristoteles bevidner, at nogle Despoter have aflagt Regnskab over Indtægter og Udgifter; endelig at sammenkalde Stænder, for at erfare Undersaatternes Sentiments, hvorved opnaaes, at den høie Øvrighed kan opdage, hvad de particulaire Embedsmænd ellers vilde have skjult; men fremfor Alt, at Nationen vedbliver at være Regenten stærkt hengiven. Nu spørger jeg Enhver, der føler som sand Patriot for Daniens Ære, om ikke alle Danmarks Konger siden hiin Tidsperiode samvittighedsfuldt have regjeretefter dette System, Kun tvende Puncter vare endnu tilbage at opfylde: Stændernes Sammenkaldelse og Finantsernes Offentlighed; det første har Frederik den 6te allerede opfyldt, og det Andets vil fremgaae af det Første. (Kbhpst.)