Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1797-12-02
Gravskrift. raae Haars Krone, om den Retskafnes Isse, er Himmelens udmærkede Gave, Menneskets sande Prydelse. Vel den, som blev gammel i Fred og gode Dags, som deelte sit Liv mellem christelige Pligter, om Under alle dets Sydster, B. ihukom de sidste Ting, som brugte Verdens Gods uden Misbrug, som gjorde godt uden Egennytte, som var Dydens Ven og Lastens Eiende, som glædede Armod og undveg Smiger, 5 som tænkte, talede, handlede, for omsider at henfare med Fred, og lønnes, med vor Guds Salighed. Saaledes HEN hvis afsiælede Söm her hviler, Den 1 Livet Hæderlige og Velædle Mad. ANNAHERSTER, som ARNA. Hun faae første Gang Lyset d. 8de Jan. 1718. Hom blev første Gang, Bekkelig Kone til Velærværdige lærde mis Hr. PEDERWANS G. BASBERet. den 3die October 1747. Hun blev ligesaa lykkelig 2den Gang Ægtefælle i til HENDES genlevende höitbedrøvede OldtKiøbmand Hr. NB. den 3de Januarii 1759. de Hun gik ind til Guds Folks Hvile i der 25de Movbr. 1797. HEN nærmede sig sin Banes Maal. med dette idelige Valgsprog: Saa bæres jeg i Graven ned, Der er mit Sove-Kammer, Der er saa söd, saa dyb en Fred, Saa langt fra Livets Jammer, 3 Og derfra skal jeg engang gaae, For i min fulde Pragt at staae, OJEsu for din Throne - Da skal din dyrekiöbte Brud Med Sallighed gaae prydet ud, Og bære Ærens Krone. HENDES Erindring tiltaler Igienlevende og 16 Et saadant Tankesprog; Oat Vi fölge HENDES Fied, I Dyder HENDE ligne Da Gravens tanse Hvilested, Som Hun, vi skal velligne. Tilfreds vi da vor frelske Aand, Skal anbefale i hans Haand, Sontsamme og har giver -ToRagningen Støv, chm usle Ret, og Beherliggjort fremkalder det pain, Til Salighed og Livet. og B. Børretten, er Blandt de gode Ordener, der bør derske, en Byern og At Folk bør kunne passere Byens Gader, uden at være i Fare for, at tabe enten eet eller begge Øinene ved en undertiden maaskee lidt for manter Ungdoms uforsigtige Sneeholde Kasten, og ikke mindre bør Kiørende og Saaen de, sær gamle Folk og Børn, betrygges mod den Fare, at miste Liv eller Lemmer ved Overkiørsel; og, skiønt meere end een Gang mod ovenmeldte Uordener er kundgjort det Høikongelige Rescript af 5te Julii 1715, og Placaten af 5te Februarii 1767, der strængelig forbyder deslige formeenes dog, at en gientagen Advarsel ikke vil være over stødig, i det velgrundede Haab, at Forældre og Haandværkmestere vil med de dem undergivne unge Drengebørn have i dette Fald at vaaget Øie, uden hvilkes Medvirkning det er umueligt for Politiet allene herudinden at overholde den forønskede Orden, da dets Betiente ei altid og allesteds kand være nærværende. Og, skiønt ligeledes forhen er averteret mod den Støi, som flyder af Leie-Kanernes Holdelse paa Torvet om Aftningerne, hvorved uforsigtig Ungdom, deels af Haandværksdrenge, deels af andre deslige, finder Leilighed at kiøre giennem Byens Gader, tildeels saa lidet vaersomme, at Fodgiængere staaer i Fare for Overkiørsel, deels med Skrig og Raab, hvorved Indbyggernes Natterøe forstyrres; Ligesom det er bleven bemærket, at deslige Leie-Kaner gemeenlig ere de fra Harvbakke, Tarleboe og nogle fleere deslige Stæder udenfor Byen, der paa den bemeldte Maade tager Brodet fra Byens Kiørere, uagtet de ei svarer til Byen med Kiørsel i Jldebrands Tilfælde. For de af forbemeldte flydende Urdenner at hemme, seer man sig altsaa nødsaget, i Conformitte de derom forhen ergangne Anordninger, paa nye at bekiendtgiøre: 1 mo. At der herefter bliver føiet Anstalt til, at anholde deslige, som maatte befindes, om Aftningerne eller Nætterne, at kiøre med Ad larm, Skrig og Skraal, eller paa anden uforsigtig Maade, giennem Byens Gader, og disse paa anordningsmæssig Maade, efter Forseelsens Beskaffenhed, anseede. 2de, At den Kiører eller Kane-Eier, der udlaaner til deslige uforsigtige Mennesker sin Hest, og Slæde, maae vente at blive ansvarlig, ligemed den Skyldige, til den Skade eller Ulæmpe, som deslige Kiørende maatte foraarsage. 3to. At, skulle denne Advarsel, mod Formodning, ikke frugte, vil man see sig nød til, for Eftertiden at søge den Anstalt føiet, at ingen Leie-Kaner faaer Tilladelse at holde paa Torvet. Bergens Politiekammer den 2den Detember 1797. T. Olsen. Ne Det Nyttige Selskab.