Københavns Adresseavis, 1778-12-16
Saasnart paa Qvæget udi nogen Bye eller enkelt Gaard i den Tid det er paa Stald, maatte yttre sig Kiendetegn () af den almindelige Qvægsyge, skal den Beboer, i hvis Huus eller Gaard Sygen saaledes yttrer sig, under Straf af 50 Rdlr. naar det maatte befindes at være den virkelige Qvægsyge, hvilke tilfalde Angiveren, ufortøvet anmelde det for Hosbonden eller største Lodseier i Sognet, som under en passende og følelig Penge=Straf, uopholdelig besørger det anmeldt for Stedets Herreds= eller Birke=Foged. Erfares det da ved Rettens Betiente og 2de tiltagne kyndige Mænds Undersøgelse, at det virkelig er den almindelige smitsomme Sygdom, som paa Qvæget haver yttret sig, da anmelder Herreds= eller Birkefogden det il Amtmanden, og imidlertid lader han ei allene det syge, men og det til Anseende endnu friske Qvæg, som udi saadan Gaard eller, Huus befindes, og ei forhen() Disse ere: Hoste, rindende Øine, Slims Udflodaf Næsen, stinkende Aande, Stønnen, Hede over Krydset, kolde Horn og Øren, Melkens Op binding ved Køerne a. haver igiennemgaaet Qvæg=Sygen, vurdere, ihielslaae og nedgrave i Kuler med Hud og alt, saa dybt, at den Jord, hvormed det skiules, bliver i det mindste 2 Alen høi over det nedgravede og jevn med Overfladen, samt paa saadant et Sted, som ei allene er afsiddes, men og er eller bliver saaledes indhegnet, at hverken Sviin eller andre Kreature kunne komme ind. Skulde Beboerne i den befængte Gaard ei selv kunne overkomme at besørge Kulen gravet saa hastig som udfordres, da have de nærmest boende dermed at hielpe, dog uden at Beboerne eller andre af den smittede Gaard i saa Fald maa komme dertil, saalænge de Folk fra ubesmittede Gaarde ere tilstæde ved Arbeidet; og maa Qvægets Nedslagning ikke skee førend Kulen er opkastet, saasom intet maa ligge endog den allermindste Tid nedgravet. - Taxationen over det Qvæg, som ihielslaaes, forrettes af vedkommende Rettens=Betient med 2de tiltagne upartiske og kyndige Mænd, hvorefter Beløbet foranstaltes erstattet. Det allerede syge Qvæg taxeres til 1/2 mindre end det Qvæg af samme Værdie, som ved Jhielslagningen befindes sundt, Bemeldte Mænd, saavelsom Rettens=Betient selv, bor bruge den yderste Forsigtighed med Omskiftning af Klæder og Skoe eller Støvler paa et ubefængt Sted; Til hvilken Ende de og ved Forretningen skulle, saavidt mueligt, betiene sig af linnede Klæder. - Rettens Betient skal dernæst strax foranstalte Byen indsperret ved Bønder af nærmeste Byer hvor ingen Syge er. Posteringen udsettes saaledes, at al Adgang til og fra det befængte Sted aldeles betages, til hvilken Ende hver Vei og Indgang, som fører derhen, ved tvende Mænd stedse skal holdes besat. Den saaledes afgivne Vagt afløses efter 24 Timers Forløb, Enkelte Gaarde i en Bye, som ligge saaledes for sig selv afsides og fra de øvrige Gaarde i samme Bye saa langt afsondrede, at al Communication imellem hine og disse gandske kan hemmes, behandles ved denne Jndsperring, naar Sygen sammesteds indtreffer, paa lige Maade som eenlige Steder. Naar Beretning om Sygens Udbrud til Amtmanden er indkommen, og han finder militair Postering nødvendig, reqvirerer han samme, hos nærmeste høist commanderende Officierer, som uvegerlig haver at afgive det i saa Maade behøvende Mandskab. Skulde da saa stor en Commando, som efter Stedets Beskaffenhed behøves, ikke kunne afgives, da have Herredets Bønder efter Omgang at tage Deel i Jndsperringen; og hvor det saaledes maatte indtreffe, at Posteringen udsettes baade af Militaire og Bønder, maa den medfølgende Officeer tillige have Commando saavel over Sogne= og Bonde=Fogden, som over Bønderne, Forsømmer eller forlader nogen Bonde sin Post, eller og udebliver naar han til Postering, er reqvireret, forfalder han i en Mulct fra 1 til 10 Rdlr. efter Omstændighederne. Mulcten tilfalder Rettens=Betient efterat deraf er betalt hvad en anden som i den Udeblivendes Sted antages, kan blive tilstaaet. Kan Mulcten hos den Skyldige ikke erholdes, skal han efter Amtmandens Foranstaltning aftiene samme med Arbeide i Fæstningen, saaledes som Forordningen af 6 December 1743, Art. 13, 14, foreskriver, med 1 Mark daglig. Naar ellers nogen Bye eller Sted i den Tid, medens Mark=Arbeidet og Foraaret begynder, er indsperret, da fløttes Posteringen ud omkring Byens eller Stedets Mark. - Skulde Sygdommen, efterat den er begyndt i en Bye, udbrede sig videre i samme, da fortfares med Nedslagning, indtil Rentekammeret foranstalter, at dermed skal op høres. Saa skal og strax, saavel i samme Bye, som tilgrændsende Egne, det Qvæg, som forhen har havt og overstaaet Sygdommen skilles fra det øvrige, og indsettes i særskilte Stalde eller Huse i Gaarden. Naar Sygen begynder i en Bye, skal fælleds Vanding sammesteds ophøre. - Findes Faar paa det af Sygdommen angrebne Sted, da blive samme, naar Gaarden er renset, at vaske; Og da Smitten ofte udføres ved Sviin fra en Gaard til anden, saa skulle de løse Sviin, som findes i den af Sygen befængte Gaard, strax indsluttes, eller og holdes bestandig uden for Byen, og om nogen haves paa Stie, maae disse ikke udlades, men, saavel som Giæs, Ænder og Høns, holdes indelukte, indtil Gaarden og Husene ere rensede. Katte holdes, saavidt muligt, hiemme ved den befængte Gaard, og Hundene indelukkes eller settes i Lænke. Ligeledes skulle og ved alle øvrige Steder i den samme Bye de der befindende Sviin, Faar og Hunde indeholdes, at de ikke komme til det befængte Sted. Treffes af disse Creature nogen i den befængte Bye løse, maae de strax skydes eller slaaes illiel, og Eiermændene paalegges desuden en Mulct. Vil Eieren benytte sig af saadanne dræbte Sviin og Faar, da bliver det ham uformeent, naar han strax paa Stedet af Svinene afskoller Haarene og af Faarene aftager Huden, som skal nedgraves. Ud lige Mulct forfalde og de, som drive deres Qvæg til fælleds Vanding. - Efterat Qvæget er ihielslaget og nedgravet, anvendes ved Gaardens Rensning følgende. Forsigtigheder. 1. Al Halm, hvorpaa Qvæg haver lagt udføres tilligemed Gødning og opbrændes, men hvad deraf formedelst Fugtighed ei kan brændes, det nedgraves. 2. Hvad Høe og Halm, som maatte være oplagt over Stalden eller de Huse, hvori Qvæg haver staaet, bør enten efter foregaaende Taxation opbrændes, eller hvis det maatte behøves til Beboerens Heste eller til den i sin Tid ny indkiøbende Besætning, førend det bruges, giennemluftes, i det mindste i 2 Dage. 3. Grunden i Stalden og de Huse, hvori Qvæget haver staaet, bør, om den er med Steen er broelagt, opgraves 1 a 2 Qvarteer dybt, udføres og nedgraves; men er den broelagt, bliver Steenbroen nogle Gange at afstruppe og med Vand at afskylle. Huset eller Stalden bliver derefter overalt at rense og Væggene tørt at overskruppe, samt Træverket i Baase, Dørre og videre, saavelsom alle Staldredskaber med skarp Lud, eller, hvor den ikke kan haves, med heedt Vand at vaske, ligesom og Dørrene maae aftages og i fornødent Fald giøres flere Aabninger, at fri Luft i det mindste i 8te Dage kan indtrekke. 4. Mødding=Stedet, saavelsom Gaarden selv, renses ligeledes med al Fliid. Den derved faldende Giødning henlegges paa et for sig selv indhegnet Sted til Uddunstning, hvor ingen Kreature kunne komme. 5. Samtlige i Gaarden værende Folkes Klæder, som i Sygens Tid og ved Rensningen ere brugte, skal vel udvaskes, og tilligemed brugte Sengeklæder, i en Bagerovn uddampes. Alle de Folk, som findes paa et af Qvægsygen hiemsøgt Sted, bliver det strengeligen forbudet, med andre i Byen at søge Samqvem, førend Rensning er besørget; og endnu mindre maae de understaae sig, under Fæstnings= eller TugthuusStraf paa 2 a 3 Maaneder, at begive sig til andre Steder uden for den Bye eller det Sted, hvor Qvæget ved Nedslagning er udryddet. Byens, eller Gaardens Jndsperring vedbliver i de første 6 Uger efter at Sygen er ophørt, eller længere, efter Omstændighederne, og maae ingen ny Besætning igien paa Stedet ind settes, førend Gaarden behørig er renset og Posteringen ophævet: dog indsettes bemeldte nye Besætning, endog efter denne Tids Forløb, for det første ikkun i de Stalde, hvor intet sygt Qvæg har staaet.