Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-03-12
Udenlandske Efterretninger. Den polske Opstand vedvarer og synes at tiltage i Omfang. Flere Beretninger stemme overeens i, at en betydelig Opstand er udbrudt i Wolhynien, uden at man dog erfarer noget Nærmere derom. J russisk Polen begynder man at røre sig. To Byer ved den preussiske Grændse skulle have gjort Opstand; Indbyggerne illuminerede Kirketaarnene og stillede sig under VaabenEt Foretagende af nogle faa Jnsurgenter mod Staden, Siedle omtales derimod i en Skrivelse fra Warschau som mislykket. De krakauske Jnsurgenter have havt et Par Sammenstød med Østerrigerne i Galizien, i hvilke Seiren har været paa disses Side, uden dog at have været forbunden med noget særdeles Tab for hine. Det første skeete den 26de Februar ved Flekken Gedow, hvor Jnsurgenterne overfaldt en Troppeafdeling, bestemt til at støde til General Collin; først efter en hidsig Fægtning, i hvilken mange Østerrigere vare blevne saarede af det hakkede Bly, hvormed Jnsurgenterne skjøde, bleve disse drevne tilbage ved Hjælp af det østerrigske Cavalleri, hvorefter de blodige og forrevne droge ind i Podgorze. En uhyre Mængde Mennesker strømmede nu fra Krakau over Pontonbroen til Podgorze, for at see disse Kæmpere og modtage Østerrigerne, af hvem et Angreb paa Staden ventedes. Flinter, Kugler og Krudt hidbragtes; Tagene og Vinduerne aabnedes, for derfra at kunne fyre paa Fjenderne; Begeistringen var overordentlig; man saae Qvinder og Børn knæle paa Gaden for Helgenbilleder; men en fast Overbestyrelse manglede, hvad ogsaa viste sig ved den Forvirring, der opstod, da General Collin med sit Artilleri, Cavalleri og Jnfanteri den 27de rykkede imod Staden. Kampen begyndte; der fyredes fra Husene mod de stormende Østerrigere, men man kunde Jntet udrette mod deres svære Skyts, og efter en Times Modstand flygtede Jnsurgenterne tilbage over Broen til Krakau, ved hvilken Leilighed Mange faldt for Kartætschilden; imidlertid skulle ogsaa Østerrigerne have lidt meget, og havde kort efter endnu en Kamp at bestaae med en anden Skare, der kom fra Landsiden, men som Generalen fortæller at han deels har fanget, deels dræbt og adsplittet. J Krakau, hvor man bereder sig til at forsvare sig til det Yderste, er Tyssowski bleven udnævnt til Dictator. Han har udstedt et Manifest til Jøderne, i hvilket han tilsikkrer dem fuldstændig Emancipation, hvorpaa strax 500 Joder ere gaaede overtil Jnsurgenthæren, og Jøderne i et langt Tog, med Rabbien i Spidsen, have begivet sig til Dictatorens Bolig, for at takke ham. Jnsurgenterne i Krakau skulle have Penge og Hjælpemidler i Overflødighed. Wilizka-Saltkassen, skal have indeholdt 1/2 Million Gylden. Meer end 20,000 Mand, som bestandig blive øvede, staae om Krakau, franske Stabsofficerer, som have lært Krigen i Algier, skulle være iblandt deres Anførere. J adskillige galiziske Kredse, navnlig i Tarnow-Kredsen, gjøre Bønderne, som bekjendt, fælles Sag med det østerrigske Militair i mod Oprørerne, der især ere Godseiere og Adelsmænd. En væsentlig Anledning hertil er givet af Kredsdirecteuren i Tarnow, der stod frem for en talrig Forsamling af Bønder, som vare komne til Staden for at understøtte et tilsigtet Angreb paa den af Oprørerne, og søgte i en Tale at overbevise Bønderne om, at Adelen forførte dem, for at benytte deres Bistand til dens egen Fordeel; han opfordrede dem til at yde Regjeringen Bistand og blive den tro, i hvilket Tilfælde han lovede dem al mulig Beskyttelse og 10 Gylden for hver Oprører, de kunde opbringe død eller levende. Denne lokkende Tale forfeilede ikke sin Virkning; Bønderne gik over til Kredsdirecteuren, som derefter lod Sabler og Leer uddele iblandt dem, og om Aftenen, da Oprørerne nærmede sig Staden til det aftalte Angreb, faldt Bønderne, der skulde understøtte dem, over de Bedragne, og anrettede et frygteligt Blodbad iblandt dem; der blev næste Morgen afleveret 130 Liig og 90 dødeligt Saarede, for hvilke samtlige Bønderne erholdt deres Belønning. Og andre Antoriteter fulgte Exemplet fra Tarnow: - udsatte Præmier for Mord og Røveri, Følgerne viste sig snart: Bønderne have kastet sig ikke alene over de bevæbnede Anførere, men over Adelen i det Hele taget, ikke alene over Mænd, men over Qvinder og Børn, over Borgerne og de fredelige Beboere i Byerne, kort over Alle, som ikke bære Bondekoften. J den lille By Dembice skulle kun tre Mennesker være blevne i Live, Bøndernes Grusomhed og Mordlyst lader sig ikke beskrive, for senere at kunne kjende Ligene, har man hist og her brugt at ihielslaae Offrene saaledes, at man knuste deres Lemmer med Køller, men lode Hovederne ubeskadigede. – J Posen fik Autoriteterne den 3die de om Aftenen Nys om, at der om Natten skulde gjøres et Forsøg paa at befrie de fængslede Deeltagere i Revolutionen. Der blev virkelig ogsaa to Gange gjort Angreb med Flinter, Sabler og Landser paa de udstillede Vagter og Patrouiller; disse besvarede Jlden og dræbte derved to af Angriberne og saarede to Andre, og toge desuden under Kampen den saarede Hovedanfører og 45 Oprørere til Fange, samt bemægtigede sig fire Vogne med Landser, Geværer og Patroner. Ved Dagens Anbrud var Alt roligt, og man saa ikke meere til Oprørerne. - J Sachsen har Regjeringen, udstedt en befaling, hvorved alle Polakker udvises af Landet. Dette har givet Anledning til en Discussion i det sachsiske andet Kammer, hvis Resultat blev, at Kammeret udtalte den Forventning til Regjeringen, at denne vilde modificere Bestemmelsen om alle Polakkers Forviisning saaledes, at de, som lovlig kunne legitimere sig, fremdeles kunne forblive i Landet.