Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-17
De Varer, som ved Opfordring til Angivelse fordølges, ere Confiscation underkastede, og Angiveren erholder den halve Værdie til Belønning. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Under Vor Kongelige Haand og Segl. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 13de November 1810. Frederiks. Forordning, hvorved Udførsel af adskillige Varesorter fra Hertugdommene til Hamborg, bliver tilladt. - Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, &c. Gjøre hermed vitterligt: At, ligesom Vi ved Vor anden Forordning af Dags Dato have tilladt Udførselen af raffinerede Sukkere og Tobaksblade fra Vore Hertugdomme Slesvig og Holsteen til Hamborg, saa ville Vi ogsaa allernaadigst have tilladt, at nedenfor nævnte Vare-Artikler, der ifølge det keiserlig franske Decret af 12te Sept. d. A. maae indgaae til Hamborg, maae fra benævnte Vore Hertugdomme udføres derhen, 6. 1. Amerikansk Potaske. Raae amerikanske Huder. Tran. Stokfisk. Tørfisk. Elephant-Tænder. Skildpadde. Perlemoer. Amerikansk Riis. Catechu. Vanille. Rød Chinabark. Guul dito. Graae sammenrullet dito. Rhabarber. Jvecacanha. Smak. Jngefær. Allehaande. Cassialignea. Kanelblomster. Orlean. Orseille. Gurgemeie. Senegalisk Gummi. Arabisk dito. Tyrkisk dito. Gasat dito Copal dito. Bladet Gummilak. Clastisk Gummi. Amonia dito. Saga ven dito. Elemi dito. Gummigutte. Opoponax Gummi. Gajactræ. Atlastræ, Feroltræ. Citronegebark. Violtræ, Polyrandertræ. Rødt Træ. Rød Sandeltræ. Aloetræ. Blaae Sandeltræ. Rhodisertræ. Guul Sandeltræ. Tamarisktræ. Brasil= og Brasilettetræ. Caliaturtræ. §. 2. Den, som ønsker at indføre af disse Vare=Artikler, til Hamborg imod Erlæggelse af den i det keiserlige franske Decret bestemte Afgivt, skal paa den Maade, som i 1ste §. af fornævnte Forordning er bestemt, anmelde for Øvrigheden og Toldembedsmændene paa Afsendelsestedet for 20de d. M. den Qvantitet, som skal udføres, og er derved at lagt tage alt det, som ihenseende til de raffinerede Sukkere og Tobaksblade allernaadigst er anordnet i bemeldte Forordnings 2den, 3die, 6te og 7de C. §. 3. Ved Afsendelsen af de til Udførsel til Hamborg angivne Vare Artikler skal, foruden de hidtil anordnede Transit Afgivter, erlægges en Afgivt af 6 Procent til Stedets Toldcasse. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 13de Novbr. 1810. Frederikr. Hvad skal man sige om Bandsættelsen, som Ritualet og Loven ommælder, Af T. M. B. Galskiøt, Sognepræst for Hyllested, Vændsløb og Holsteinborg. (Fortsat.)Men enhver god Regiering, som handler efter Fornuft og overtænkte Grundsætninger, kan det ikke være ligegyldigt, hvorledes dens Undersaatter, tænker. Enhver Regiering skal ikke allene beskytte sine Undersaatter, men endog ved mangehaande Leiligheder bruge og benytte dem til Statens Tieneste. Alleneste, den, som ikke tænker moralsk ret, kan Regieringen ikke allene ei troe; (thi Han har intet Andet at følge og lade sig lede af end Egennytten, og de sandselige Lyster, hvilke ved 1000 Leiligheder ei kan slaae til, da de saa ofte ei kan finde Næring umiddelbar i Statens Tieneste).Men Regjeringen maa endog frygte for, at Han hemmelig, og altsaa ustraffet, skal kunne begaae enhver Udaad. Enhver conseqvent Regiering maa altsaa kiende den moralske Tænkemaade hos sine Undersaatter, for enten at tolerere eller ikke tolerere dem i sit Land. Men den moralske Tænkemaade kan ikke kiendes, uden for saavidt denne grunder sig paa god Dogmatik, der grundfæster den sunde Moral, følgelig ei svækker og tilintetgiør den i færre eller fleere vigtige Deele. Den Dogmatik altsaa, hvorpaa god Moral kan grunde sig, er uden Tvivl den, som lærer Een allerhøieste og fuldkomneste Gud, Verdens Skaber, Velgiører, Regent, som ikkun ved Fornuftighed og Retskaffenhed kan behages, Udødelighed og Giengældelse efter det korte Livs Beskaffenhed paa Jorden. Og altsaa at Naturalister, Jøder, Lutheraner, Reformeerte, og hvad de flere christelige Secter hedde, endogsaa Mahommedaner kunde tolereres i enhver Stat. Derimod Atheister, Deister, og Jesuiter ikke, fordi om end Atheister og Deister kunde ansee Moral og Dyd for den skiønneste Orden og Fornuftighed; saa passer den dog ikke med svage Mennesker, og er ej i Stand til at opretholde dem ulastelige imod udvortes og indvortes Forførelser. Og Jesuiternes høistskadelige Princip, Man maa giøre Ondt, at der kan komme Godt deraf, giør dem utaalelige i enhver Stat. Men det er nu ikke nok, at en Regiering kiender sine Undersaatters Grundsætninger. Disse maa være nok saa gode, naar de dog enten ikke tilbørlig indsees, eller følges af Jndividuerne, saa er det Regieringen det samme, som de slet ingen Grundsætninger havde, eller havde de sletteste. Det maa altsaa være den fornuftige Regiering om at giøre, at de tolererede Secter endogsaa understøttes ved dens Kraft, saa Grundsætningerne i enhver tolereret Kirke baade indsees og følges.