Aalborg Stiftstidende, 1839-03-01
Allerede kort efter Nytaar var det Ønske levende hos Mange, et give Algreen-Ussing et Beviis paa, at de anerkjendte hans Fortjenester, som Stænderdeputeret. Maaden, hvorpaa dette meest passende kunde skee, blev ofte gjort til Gjenstand for Samtalerne. Nogle meente, at der burde kjøbes en fast Eiendom til ham af saadan Beskaffenhed, at den gjorde ham valgbar; men dette stred mod Pluralitetens Ønske, at der, saa lidt som muligt, maatte være Gevinst forbunden med det Agtelsestegn, som skulde gives ham. En smuk Jdee var det ved denne Leilighed tillige at afhjælpe et føleligt Savn ved at lade en Bygning opføre, indrettet alene til det at holde offentlige Forsamlinger, og at tilskjøde Ud sing den; men dette lod sig ikke udføre, da det vilde være forbundet med alt for store Bekostninger. Den Mening fik derfor Overhaand, at der i det nævnte Øiemeed skulde samles en Sum ved Bidrag, der kunde være saa ubetydelige, at Enhver, som interesserede sig for Sagen, kunde subscribere. Endelig, den 25de Jan. udstedte sexten Mænd, næsten alle henhørende til Borgerclassen, følgende Jndbydelse: "Overbeviste om derved at imødekomme et almindeligt Ønske, tillade vi os at opfordre vore Medborgere til at forene sig med os om en Anerkjendelse af de Fortjenester af den folkelige Sag i Danmark, som give Kjøbenhavns Deputerede, Assessor Ud sing, en saa retfærdig Adkomst til Høiagtelse og Taknemlighed hos Alle, der føle varmt for Fædrelandet. Medborgeres Paaskjønnelse er den Løn, som den frimodige, talentfulde og nidkjære Folkerepræsentant kan fordre og som gode danske Mænd maae fole Trang til at bevidne. Men det er derhos ikke blot en Retfærdigheds Act, hvortil vi indbyde, men et Foretagende af høi fædrelandsk Betydning; thi den Hylding, der bringes den djærve Talsmand for borgerlig Frihed og fremskridende Udvikling, er tillige et Vidnesbyrd om, at hans Stræben finder Anklang og Understøttelse hos Folket, og en Garanti for, at den vil nyde en sikker og glædelig Fremgang. - Vi indbyde derfor vore Medborgere, som ville deeltage i en saadan Hylding, til herpaa at tegne deres Navne og de Bidrag, hvormed de ville fremme Sagen, og vi skulle, naar denne Jndbydelse nogenlunde kan have circuleret, tillade os nærmere at foreslaae et personligt Møde, hvorved Giverne kunne vælge en Committee, til hvem det formeentligt kan overlades at bestemme, hvori og hvorledes denne Hylding værdigst kan bringes." Jntet Exemplar af denne Jndbydelse blev offentlig fremlagt, men kun leilighedsviis foreviist. Fredagen den 22de fandt det i Jndbydelsen omtalte Møde af Subscribenterne Sted. En talrig Mængde indfandt sig. En af Jndbyderne, Proc. Balthazar Christensen, præsiderede. Efterat han havde udviklet den Jdee, som havde bevæget Jndbyderne til ovenstaaende Opfordring, berettede han, at omtrent 900 Personer havde tegnet Bidrag til et Beløb af 1500 Rbdlr., og satte under Debat det Spørgsmaal, hvori det paatænkte Agtelsestegn skulde bestaae, idet han tillige i Jndbydernes Navn foreslog en Guldpocal. Flere andre Forslag bleve gjorte, at der skulde præges en Skuemynt, at der af den indkomne Sum skulde stiftes et Legat til Fordeel for Ussing og hans Descendenter m. fl.;men Jndbydernes Forslag blev antaget næsten eensstemmigt. Til at udføre Forsamlingens Beslutning valgtes endelig en Committee, bestaaende af Balthazar Christensen, Prof. David, Jernstøber Lunde, Silke= og Klædekræmmer H.P. Hansen og Bager Schersig. Formodentlig bliver Pocalen overrakt ved et Festmaaltid. Subscriptionen fortsættes endnu.