Københavns Adresseavis, 1765-06-12
Af de 4000 Salistene, som efter Kongelig allernaadigst Resolution af 24 October forrige Aar ere foranstaltede præparerede af Sr. Friderich Wilhelm Hastser, og er et besynderlig nyttigt Middel saavel imod Faarenes som HornQvægets Sygdom, haves endnu nogle tilbage, som kand overlades enhver af Hans Kongelig Majestets Undersaatter, der maatte indsee at finde sig tiente ved saadart Hielpe Middel. Altsaa bliver det herved til alles Efterretning bekiendtgjordt, at de som nogen af disse Salt=Steen maatte forlange, sig derom paa Adresse=Contoiret til Hr. Agent Holck og Sr. Andersen kand anmelde, som samme udleverer imod Betaling a Pundet 20 Sk. Da ellers til Vedkommendes Efterretning her inddrages een af bemeldte Friderich Wilhelm Hastfer om disse Salt=Stenes Brug, og Nytte indleveret Notice. Rente=Kammeret den 3die November 1763. Notice! Angaaende de præparerede Salt=Stenes Brug og Nytte. 1.) Disse Stene ere af gandske subtil Salt, som i sig selv er Sal Medium, og giennemtrænger det allerfineste Blod og Saft=Canaler, samt opløser og af fører alle Forstoppelses Vædsker, som foraarsager, Jnflammation. 2) Deres Brug er uden Vanskelighed; Thi almindelig sættes de midt i Faare=Huset i en Træ Skaal, saa at Faarene kand komme til at slikke derpaa; Men skulle Faarene eller Qvæget ikke ville slikke paa Stenen, saa tager man ordinair Salt og gnier et eller to af Flokken i Munden, saa faaer de Smagen af Salt, og naar de begynder at slikke paa Stenen, saa faaer alle de andre derved Vane dertil. 3) Man kand ligeledes støde dem til et Gruus eller Pulver og dermed bestrøe Qvægets Høe, eller og slaae dem i Stykker og legge dem i de Vandkar hvoraf de drikker, men som Stenen er gandske compact, og ikke saa let at resolveres i Vand, saa kand den ligger i Jlden og giøres vel varm, og saa varm som den er legget i Vand, da den snart opløses. 4) Paa foranførte Maade bruges Stenen som et Præservativ, men naar Faarene haver Kopper gjør man allersikkerst, at til hver Haar, afdeles en Skeefuld af Stenens sønderstødte Gruus eller Pulver og blander det i varm Drant, hvilket settes til Faarene at drikke; Af Drunken tages omtrent en halv Pot til hver Faar, da man fral fornemme at Kopperne uddrives og affalder, naar man dem tillige agter for Luftens Kulde, saa længe Kopper ne paastaaer, og man ikke giver dem andet Vand samme Dag, som de faaer dette Medicament; Dagen derefter giver man dem saa meget varm og frisk Drank, som Faarene vil drikke, og er at mer ske, at den friske Drank er den beste. 5.) Jmod Qvæg=Sygen kand Stenen bruges, ligesom i nest foregaaende Post imod Faare=Kopper, dog tages til et Horn=Qvæg 6 a 7 Skeer fuld naar den til Pulver er stødt, og af Dranken halvanden Pot. Bester, at indgive det Qvæg, som ey synes at være syg, Thi endskiønt Sygdommen ikke udbryder med sædvanlige Tegn, kand Qvæget alligevel være inficeret af gangbar Sygdom, men kand reddes, naar dette Medicament bruges 1 a 2 gange om Ugen. Naar Stenen løsnes af det at Qvæget slikker derpaa, kand man legge den paa Jlden, da den igien bliver haard, dette kand man og giøre ved Stykker, naar Stenen gaar i tu, hvoraf Materien bliver finere og saftigere, naar den ofte kommer i Jlden. 7) Et Pund af denne Steen er tilstrekkelig for 33 a 34 Faar, som Pulver at indgives af Gangen, samt for 6 a 7 Horn=Qvæg. Som Stenene ere af ulige Størrelse og Vægt indtil 9 Pund, saa kand hver og een rette sig i Proportion af Antallet af Qvæg og Faar.