Berlingske Tidende, 1785-07-01
Hs. Majestæts Grever og Friherrer, som selv ere Amtmænd paa deres Godser, skulle ligeledes, naar de æske Præmie for Heste Avl, eller søge Hingster af Hs. Majestæts Stutterier, lade deres Stutterier besigtige, og deres Beretning derom paategne af Amtmanden og de udvalgte stutteriekyndige Mænd i det Amt, hvor deres Gods er beliggende, naar de søge de Præmier, som for Amterne ere udsatte, og at Districts=Commissarierne, naar de søge de Præmier, som for Districterne ere udsatte. For de Hingster, som af Hs. Majestæts eget Stutterie efter Ansøgning overlades til Landstutterierne, skal herefter, som hidindtil gives en Kiendelse til Stutteriets Casse af 100 Rdlr., og for de Hingster af mindre Størrelse og Godhed, som overlades af bemeldte Stutterie til Stodhingsfor Bøndernes Avl, skal gives 50 Rdlrs. Kiendelse til samme Casse. Eierne, til hvilke Hingster af Hs. Majestæts Stutterie overlades, skulle derimod allene være forpligtede til at anmelde det for Stutterie=Directionen, naar og til hvem de sælge eller afhende disse Hingster, saasom de ikke maae sælges ud af Landet. Vil Hs. Majestæt aarligen og til bestemte Tider lade uddeele følgende Præmier: 1) For den beste Hingst, ei under 4 Aar, og ei over 6 Aar gammel, som ved ethvert af følgende 4 aarlige Heste Markeder, ved Roeskilde Paaske Marked, ved Odense Marked i Martii Maaned, ved Randers Marked i Midfaste, og ved Holstebroe Heste Marked i Julii Maaned, bliver foreviist, skal gives en Premie af 200 Rdlr. i Penge. For den dernæst beste ved ethver af disse Markeder foreviste Hingst en Præmie af 100 Rdlr. Disse Hingster skal bedømmes af de anordnede Districts Commissarier for det Stift, hvor Markedet holdes, og fuldstændige Attester vedfølge, at de ere tillagde af den Præmieæskendes eget Tillæg; men for en Hingst, som engang er ved et Marked foreviist og tilkiendt Præmie, kan oftere erholdes nogen af disse forbenævnte Præmier; og skal de Hingster, for hvilke ere Præmier tilkiendte, brændes og mærkes med Bogstaver P.M. 2) End videre skal hvert 3die Aar uddeeles følgende Præmier: For det beste Stutterie, ikke bestaaende af mindre end 6 Føll=Hopper med største Mængde ungt Tillæg, og hvortil Eierne selv holder en god Hingst skal i ethvert af ovenmeldte 4 Stutterie-Districter gives Præmie en Guldmedalie af 100 Rdlrs. Værdie, og af et tildette Brug bestemt Præg; og tilligemed denne Medalie skal følge 200 Rdlr. i Penge. For næst beste Stutterie i ethvert af de 4 Districter, og under samme foranførte Vilkaar, skal gives en Præmie af 200 Rdlr. i Penge. Og for det beste og største af alle disse 8 belønnende Stutterier i de 4 Districter, skal ydermere gives en Præmie af 300 Rdlr., og for det dernæst beste en Præmie af 150 Rdlr. Ved Bedømmelsen af et Stutterie skal altid fornemmeligen sees paa Stutteriets og Tillæggets fortrinlige Godhed mere end paa Mængden, dog saaledes, at ved Stutterier af lige Godhed foretrækkes et større Antal af samlede Føll=Hopper, med forholdsmæsse ungt Tillæg, for det mindre. 3) En mindre Guldmedalie af 50 Rdlrs. Værdie, og ligeledes af et til dette Brug bestemt Præg, skal gives hvert 3die Aar for den beste stutterie dygtige Hingst i ethvert af de 25 i Danmark nu værende Amtmandskaber, naar samme beviisligen haver bedækket en mindre end 12 Hopper, hvoraf Føll ere faldne; men for de Hingster, som efter foregaaende 4de Artikel ere af det Kongelige Stutterie afgivne, kan ei erholdes Præmie. 4) Fo at opmuntre Bønderne til Heste Avl, skal aarligen i ethvert af ovenmeldte Amtmandskaber udbetales 2 Præmier, hver bestaaende i en til dette Brug præget Sølvmedalie, eller 10 Rdlr. i Penge til Eieren af de 2de beste Bønder=Hingster, som beviisligen have bedækket ei mindre end 15 Hopper, hvoraf Føll ere faldne. De fastsatte aarlige Præmier skulle i næste Aar 1786 tilkiendes og uddeeles, og de Præmier, som ere bestemte at uddeeles hvert 3die Aar, skulle tilkiendes i Aaret 1787. De Præmier, som ere udsatte for de beste Hingster, som forevises ved Markederne, skulle paa Stedet af Amtmanden og Districts-Commissarierne tilkiendes og udbetales. De øvrige Præmier skulle efter de indkomne Anmeldelser og Beretninger fra Amtmændene og Med=Commissarierne i Amterne eller Stifts Districterne af Landstutterie Directionen tilkiendes, da det derefter i Aviserne skal hvert Aar bekiendtgiøres, hvem disse udsatte Præmier ere tilfaldne. Ved Hingsternes og Hoppernes Beskrivelse i de til Stutterie-Directionen indsendende Beretninger have Vedkommende at rette sig efter følgende Beskrivelse over det, som udfordres hos en god og veldannet Hest: 1) Hovedet bør være lidet, og ikke af stærke og brede Kiæver, ingenlunde indtrykt under Stiernen eller braknæset, men saa meget mueligt hellere krumnæset, eller, som det i Almindelighed kaldes, Ravnskop. 2) Den bør have smaae Øren, som hverken ere for lange eller for brede, ikke vidt fra hinanden staaende, og endnu mindre nedhængende, men lige ret opstaaende. 3) Øinene maae ikke være for smaae eller for dybt liggende, men være klare, og uden nogen Feil, som kan afarte paa Afkommet. 4) Halsen maae ikke være for kort men af smuk Reisning, ikke ved Manen indbøiet, eller den saa kaldte Hjortehals, ei heller hængende (spekhalset) men den bør gaae i en jevn Krumning fra Viderissen eller Skuld ten til Hovedet, og oven til have sin største Krumning, at Hovedet derved kan faae sin behørige Stilling, og ikke være fremstikkende. 5) Bringen maae ikke være for snæver for til men have fuldkommen Bredde efter Hingstens eller Hoppen Størrelse, 6) Ryggen maae være lige, ikke nedsynket, eller krumt opstaaende, ikke være skarp, ikke lavere for til end bag til, Krydset ikke nedhængende, eller skarp opstaaende; Hofterne maae ikke være fremstaaende, og Halen, ikke for lavt siddende, eller for tynd af Haar; Kroppen maae ikke være alt for kort, og ei for snæver eller flad, og Livet ikke indknebet eller opskiørtet. 7) Forbeenene maae være lige, og Knæerne ikke krumme ind ad imod hinanden, eller fremad, eller tilbage; de maae være stærke af Knogler, og ikke langkodede eller for kortkodede. 8) Fødderne maae staae lige, hverken ind af eller ud af med Taaen, ikke være platfodede, eller fuldhovede, eller enghovede, men have got og sundt Horn. 9) Bagbenenes Godhed er i Særdeleshed vigtig; Laaret maae være bredt, Skanken eller Hasen ikke stikke for meget bag ud, ikke heller Haserne skiæve ud af eller ind ad. Overalt bør Beenene ikke være for fine, de bør være reene, og frie for al Slags Spat og Galde, ikke være langkodede, men stærke og faste af Knogler; Beenenes Bevægelse bør være frie, let og dristig. J øvrigt bør Hesten være sund, have god Aande, og være frie for al Slags Koller, Angbrøstighed, og andre Feil, som kunne forplantes paa Afkommet. J Særdeleshed maae bemærkes, hvad der maatte findes efter denne Beskrivelse manglende ved de Hingster og Hopper, for hvilke Præmie forlanges, da ufuldstændige og utydelige Beretninger ikke kan tages i Betragtning til Præmies Erholdelse. Alle Æskninger og Præmier for Heste Avl maae være til Stutterie=Directionen indkomne inden hvert Aars October Maaned, da de usatte Præmier derefter inden samme Aars Udgang skal blive enhver tilkiendte og tilstillede.