Berlingske Tidende, 1780-11-01
Efterretninger fra Jsland. Den almindelige Tilstand over heele Jslandseer nu saa slet ud paa alle Kanter, at det kommer paa et ud, fra hvilken Synspunct man beskuer det, hvorfor her er inte andet at see, end Fattigdom og Besværlighed, og af Almuen hører man knapt andet end Klynken og Klagen, hvortil Aarsagerne ere meest almindelige, og aldeles Uafvendelge Tilfælde, iblant hvilke saasom den første og fornemste kan regnes den meget regnagtige forrige Aars Sommer for foraarsagede paa de fleeste Stæder ikke alleneste en gandske lidHøeavling, men og dessens Bederv og Forraadnelse, saa naar den skulde forrige Vinter bruges til Foeder for Kreaturerne, duede den saa lidet, at den knapt kunde holde dem ved Livet, end sige Malke=Køerne deraf kunde give nogen Føde for de arme Mennesker, som af saadan pleier at have sit Livs Ophold, hvorfor strax udi Efteraaret 1779 en svær Dyrtilbegyndt. begyndte, som endnu ikke alleneste continuerer men synes at ville jo meer tiltage, jo længer den varer, thi Fiskeavlingen var paa de fleste Stæder mindre end middelmaadig, og mange Stæds gandske liden, eller og saa nær som ingen: Og visseligen havde fattige Folk maattet døe af Sult udi Hobe, tal paa adskillige Stæder, i Fald Handelens Kiøbmænd havde ikke udlaanet de Victualier, som de havde tilovers, og da de havde intet meer at udlaane, og naar Trangen var haardest, indfaldt noget Fiskerie paa adskillige Stæder, hvilket endskiønt det syntes at være meget lidet, saa indfaldt det dog til den Tid, da man mest behøvede det, og saaledes ved ligeholdt mange Menneskers Liv, da Dyrtiden var bleven saa stor og saa almindelig, at saa nær som ingen kunde hielpeden anden, thi de Bemidlede var af Mængden og Tidens længde saa udsuede, at de neppe var i Stand til at forsørge deres eget Huus, end sige andre. Vinteren fra Michelsdag til sidst i Februarii var ikke haardere end middelmaadig, og paa somme Stæder endda bedre, men sidst i denne Maaned og ved Martii Indgang, begyndte et continuerligt Snee fald indtil in medio Aprili, som bedækkede Jorden saaledes over alt, at hverken kunde Kreaturerne have noget Foeder paa Marken, og ikke heller Mennesker eller Kreature komme frem formedelst Sneens Høyde. Det beste var i denne Nøds tiid at Frosten var aldrig meget gruelig, thi havde den og kommet til, saa havde neppe noget Kreatur beholdt Livet, thi af Laden eller Høestakken kunde Folk ikke biærge Kreaturerne, formedelst de Aarsager som ere ommældte. Midt i April optøede vel en stor Deel af Sneen, saa de mavre og udmattede Kreature fik nogen Hielp af Jorden, men da indfaldt et meget tørt og koldt Foraar, som continuerede indtil Julii Maaned, saa at først ved St. Hansdags Tider, fik Kreaturerne noget grønt Græs til Forfriskning; saa at Bonden havde ikke tilstrækkelig Mælk til Føde af sit Qvæg førend ved Midtsommers Tider. Af disse Aarsager voxte Græsset nu i Sommer gandske lidet, og da Høesletten begyndte indfaldt strax Regnveir, som har vedvaret indtil denne Tid, saa at man ikke førend 18de Augusti fik nogenledes reent og klart Veyr, da det nedslagne Græs havde alt 4 a 5 Uger ligget paa Marken, og var deels bleven Kraftesløs, deels ogsaa forraadnet, saa hvorhen man nu vender sig, er ei andet end slet Tilstand paa alle Stæder.