Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-05-24
Blandinger. Dannevirke, indeholder en Artikkel, betitlet: "De tydske Blades Frygt for den Slesvigske Forenings Protest", og her hedder det blandt Andet: Den Maade, hvorpaa Slesvigholsteinerne og deres Medstridere i Tydskland have opført sig med Hensyn til den slesvigske Forenings Protest imod den holsteenske Stænderforsamlings Forvaringsakt og de tydske Forsamlingers Jndblanding i Slesvigs Anliggender, er ret mærkelig. Os har den imidlertid ikke forundret, thi vi kjende disse gode Venner af lang Erfaring, og vi tilstaae, at der for dem ikke har været stort Andet at gjøre. De have nemlig forhindret det læsende Publikum fra at lære Protesten at kjende, saa vidt de have formaaet, og for Resten have de søgt at gjøre den saa uskadelig som muligt ved at skielde den og dens Udstædere ud og ved at snakke Adskilligt frem og tilbage og derpaa forsikkre, at nu var dens Jndhold gjendrevet. De have heri ganske fulgt deres gamle Taktik, saasnart Noget udkommer, som i en ualmindelig Grad generer dem. - Vore Læsere have seet, hvorledes Jtzehoer Ugeblad negtede at optage Protesten, uden paa Betingelser, som vi ikke kunde indlade os paa (dens Nærighed, at indrykke den for Betaling havde vi maaskee nok fundet os i; men den vilde endda kun aftrykke den som Bilag, og vi indsaae meget godt, hvor særdeles let Redaktionen i saa Tilfælde kunde have det Uheld at glemme at lade dette Bilag følge med); fremdeles, hvorledes den preussiske Statstidende uden videre afslog dens Optagelse; endelig at Hamburger Børsenhalle vel optog den, men vi frygte for, at den siden efter har fortrudt det, thi den har undskyldt sig derfor, og meget takket for de (fuldkommen urigtige) fortræffelige Oplysninger" angaaende den slesvigske Forening, som bleve den meddeelte. Fra Redactionen af Augsburger Allgemeine Zeitung have vi til Dato slet intet Svar erholdt; men da den ikke har optaget Protesten i sit Blad, derimod nogle smaa Opsatser og Notitser, der skulle agere Gjendrivelser af samme, saa maae vi vel nu antage, at ogsaa dette Tydsklands vigtigste politiske Organ, der dog saa gjerne vil give sig Udseende af Upartiskhed, har besluttet at holde sine Læsere i Ubekjendtskab med dette Actstykke. Gebetet og Staden Tranqvebar, neppe 1 Miil stor, men med c. 2400 Jndbyggere (hedder det i Dannevirke"), erhvervedes af Kong Christian den Fjerde 1620 mod en aarlig Godtgjørelse. Serampore eller Frederiksnager, en Enklave, 4 Miil Norden for Calcutta, omfatte 12,500 Jndvaanere og erhvervedes i Aaret 1755. Sidstnævnte har især engang været vigtig for den dansk-ostindiske Handel. Den Sum, hvorfor hine Besiddelser ere afstaaede, synes, hvis Man ikke tillige saae hen til den Besparelse, som efter Salget indtræder for Statskassen, ikke stor, og det er et Spørgsmaal, som Handelskyndige vistnok maa besvare med Ja og hvortil vi maaskee senere komme tilbage, om vi ikke smertelig ville savne bemeldte Besiddelser, saasnart vor Handel paa Ostindien atter skulde vaagne. Danmark eier endnu de nikobariske Øer, 18 i Antal, med et Areal af 12 Miil. De ere meget frugtbare, men have et for Europæer usundt Klimaa, hvisaarsag deres Kolonisation har været vanskelig, og denne er derfor 1837 ved kongelig befaling ophævet. Senere have dog danske Handlende nedsat sig paa Øerne, og det synes, at de befinde sig saare vel i deres Stilling. At de nikobariske Øer ere usundere end f. Ex. de hollandske Besiddelser paa det nærliggende Sumatra og Java, der udgjøre Hollands Guldgruber, kan ikke antages. Jfølge Kbhposten skal Regjeringen have ifinde at anlægge en Forbryderkolonie paa de nikobarske Øer.