Viborger Samler, 1848-12-23
(Jndsendt.)¬ J Anledning af den Avisfeide som er opstaaet formedelst Affairen med Hr. Baron v. Reichenbach, maa jeg tillade mig at give en nogenlunde omstændelig Skildring af denne Træfning, for at det ærede Publicum kan blive istand til at dømme Sagen fra den rette Side, hvilket først kan skee, naar den sees i sin sande Skikkelse. - Jkke langt fra Neder-Jersbal underrettedes vi (dHr. Lieutenant Jagd og Qvarteermester Bosse, samt Dragon Bunkene af 5te Dragon-Regiment og jeg) om, at en fornem, fjendtlig Herre, ledsaget af en tydsksindet Bonde var ankommen til Byens Kro, hvor vi og meget rigtig traf Hr. Baronen siddende tilhest udenfor, med nok en Hest ved Haanden. Det var upaatvivlelig den omtalte Bondes; thi han var formodentlig indenfor at høre Nyt fra Dansken. Som den gode Baron sad der i al Mag, havde han os paa Nakkenaf sig, og Hr. Bosse gav ham nogle drabelige Hug af Sabel klingen, som derved gik i 2 Stykker. Jmidlertid tog Baronen Flugten, før han blev omringet. Hr. Lieutenant Jagd og Dragen Bunkene forfulgte ham. Hr. Bosse, som havde faaet Bondens Hest paa Slæbetoug fra Kroen, og jeg, som skulde have snappet Bonden, der imidlertid klogt nok, et lod sig see udenfor, bleve derved forsinkede i den Grad, at vi blot i nogen Afstand kunde observere, hvad der tildrog sig foran os, og saameget er vist, at Baronen paa denne hans første Flugt fik de fleste og meest følelige Hug og Stød af Bunkene, som uddeeltes under hele Forfølgelsen. – Man nærmede sig imidlertid Landsbyen Beftofte, hvor man ved Synet af Andkiær, som holdt ved Kroen, og dersteds havde udhvilet sig en god halv Time, tilraabte ham at møde Flygtningen, som derved dreiede om efter Over-Jersdal, hvilken Retning Hr. Bosse og jeg afskar ham, og efter nu at Bunkenes Hest var falden 2 Gange med ham (saa træt og udmattet var det stakkels Dyr, maatte han give sig tabt. Hr. Lieutenanten og Andkiær forfulgte Baronen til Jardbro – ei fuldt 1/2 Miil – og paa denne Tour, saa sagde Andkiær selv, gav han Baronen nogle Sabelhug Det saae jeg rigtignok ikke, da jeg, ved at forebygge, at Baronen ei kom til Over-Jersdal, blev noget længere tilbage; men det saae jeg, at aldrig meere løftede han Sværdet mod Reichenbach og om det denne Gang kun var tom Pral, det tor jeg ei indestaae for. Hr. Bosse havde imidlertid byttet Sabel med Bunkene. Da man nu nærmede sig Jardbro, vendte Hr. Jagd og Andkiær tilbage til os af Frygt for, at der, som Rygtet lød, maatte være Tydskere i Byen, og foreholdt os det Mislige i at vove os derind. Desuagtet opfordrede Hr. Bosse os til at følge ham; men nu gav Hr. Jagd sig tabt, og undskyldte sig med, at hans Hest var træt. Andkiær og jeg vare villige som skyldige. J Spidsen for os red Hr. Bosse uforfærdet gjennem Byen, hvor der imidlertid ingen Fare viste sig, og hiinsides øinede vi snart Baronen. – Efterat være bleven opmærksom paa os, vilde han absentere sig ind i en nærliggende Skov, fra hvilken jeg mødte ham. Ved denne Svingning blev jeg nogle faa Skridt tilbage. Men nu maatte Baronen ud i et Morads. Her satte han sin Hest fast, Hr. Bosse ligesaa sin tæt ved hiins Side, og i samme nu holdt Andkiær og jeg lidt afsides paa fast Bund. Tilfods gik Hr. Bosse øieblikkelig paa Klinge med Baronen, tog ham strax tilfange, og afvæbnede ham, uden at enten Andkiær eller jeg hialp, eller i dette Øieblik kunde komme til at bjælpe ham det Mindste dermed, kun at Hr. Bosse, efterat han havde frataget Baronen hans Sabel og Taske a., overrakte det til Andkiær. Baronens Hest, som imidlertid var kommen iland, fik jeg efter Qvarteermesterens Ordre fat paa. Ligeledes listede Andkiær Qvarteermesterens Hest op af Moradset uden at være opfordret dertil, og det endog efter at Baronen allerede forud var overvunden, og afvæbnet af Hr. Qvarteermester Bosse. Saaledes er Historien efter den strængeste Sandhed, og til yderligere Bekræftelse derpaa er jeg villig at berigtige den med min Salligheds Eed, om saa skulde forlanges. Jdet jeg sluttelig beder, at dHr. Redacteurer af "Randers Avis" og "Aarhuus Stiftstidende godhedsfuld maatte forunde disse Linier, Plads i deres respective Blade, tør jeg haabe, at disses ærede Læsere let ville indsee, hvo Tak og Æren tilkommer for Rei C. S. D. Brandstrup, chenbachs Tilfangetagelse. hjempermitteret Dragon af 5te Dragon-Regiment.