Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-02-01
Skildring af Polens nyere Historie. (Sluttet.) Hævn og Forbittrelse rasede nu i alle patriotiske Polakkers Hierte. Man sammensvor sig hemmelig til en Opstand og holdt sine Planer skiulte. De Misfornøiede holdt deres Forsamlinger i Varschau. Rusland og Preussen ansaae Nationen for at være alt for meget ydmyget, til at en Opstand kunde være mulig; men den Russiske Gen. Jgel strøms Stolthed og haarde Behandling og en almindelig Misfornøielse i den Polske Armee gar Anledning til Opstandens Udbrud, især da de Polske Tropper bleve stukkede imellem de Russiske og holdte paa det strengeste i Ave. Kosziusko havde taget Flugten til Dresden, hvor han opholdt sig tilligemed andre flygtede Polakker. Han var en Søn af en fattig Adelsmand i Lithauen, men var bleven optaget i Landkadetakademiet i Varschau. Da han var bleven voxen, saa lod den rige Fyrste Cartorisky ham reise til Paris paa sin Bekostning for videre at uddanne sine Kundskaber, derfra gik han med Lafanette til Amerika, tiente under den store Vashington, steeg til en General majors Værdighed og kom tilbage i 1792 til sit Fædreneland, hvor han, som fortalt, tiente i Krigen mod Russerne Men da Feldtoget fik et ulykkeligt Udfald, og Kong Stanislaus gav ham Ordre til at ophøre med Fiendtlighederne, saa drog han sin Sabel ud, betragtede den og sagde med taarefulde Øine, Gud iad mig endnu engang bruge dig for mit Fædreneland. Han fik snart Leilighed dertil, da de Sammensvorne i Varschantilbød ham i 1794 at sætte sig i Spidsen for den Polske Armee. Han modtog Tilbudet uagtet han ikke havde meget Haab om at Polakkernes Foretagender vilde lykkes. Han lod nu først Polens Tilstand hemmeligt undersøge og erfarede da at Hadet mod Russerne vel var meget stort, men at man manglede alle Resourcer til at føre Krigen, og han opgav for det første sin Beslutning om at efterkomme de Misfornøiedes Ønske. Jmidlertid besluttede den Russiske Regiering i Marts 1794 at reducere Armeen, for at berøve de Misfornøiede alle Midler til at gjøre Opstand, men dettte Skridt, gav Anledning til Jnsurrectionens pludselige Udbrud. En Brigadeer Madalinski, som laae med sit Corps i Pultusk, vægrede sig ved at adlyde; han fik sine Underordnede til at holde med sig, bemægtigede sig den Preussiske Krigskasse og trak sig tilbage til Provinsen Sandomir. Kossinezkohavde imidlertid giort en Reise til Jtalien; har kom tilbage derfra til Dresden, begav sig strax til Krakau og blev modtaget med Henrykkelse (derfor har ogsaa Jndvaanerne i denne Stad udviist en saa stor Jnteresse for den nærværende Jnsurrection, endskiøndt man skulde troe, at de som Medlemmer af en Fristad nu skulde ikke have bekymret sig om den). Hele Woiwodskabet giorde Oprør, det udstædte en høist bitter, men grundet Erklæring mod Rusland og Preussen, hvorved Jndvaanerne forbandt sig til med al muelig Opoffreise at forsvare Frihedens Sag. Kosciussko valgtes til øverste Anfører og saavel den hele ci ville som militaire Magt blev ham overdraget (altsaa Dictator ligesom nu Chlopitzki.) Et over ste Nationalraad blev udvalgt; man bestemte, at begge Authoriteter skulde nedlægges saasnart Polen var blevet befriet fra sine Fiender, og man paalagde ham ikke at skiule noget for Folket, i hvad der saa mødte. (Men to Forskielligheder fandt Sted imell m hiin Periode og den nærværende; man havde dengang ikke som nu en ypperlig organiseret National-Armee og man maatte dengang strax gribe til store og trykkende Paalæg for at recrutere Armeen, imedens store patriotiske Gaver nu strømme ind fra alle Kanter. Folkestemningen erklærede sig ikke i hine Dage nær saa almindelig og varmt for Jnsurrectionen som nu, og Kosciusco maatte udstæde en Proclamation til Polakkerne for at opfordre dem til at tage Deel i Opstanden; denne var imidlertid skrevet meget kraftfuld og forstandig). Det kommer nu allene an paa om Ehlopitzki er en saa god General som Kosciuscovar det; denne rykkede strax imod Russerne og angreb de Russiske Generaler Denisov og Tormalov den 4de April ved Praclavice; Fægtningen varede i 5 Timer, og uagtet hans Folk vare kun lidet øvede, saa seirede han dog ved deres Tapperhed og sine kloge Dispositioner, slog Russerne aldeles, tog 11 Kanoner fra dem og mange Faner. Praclavere er en Landsbye som ligger nær ved Krakau. Da nu General Jgelstrom, som commanderede i Varschau lod endeel af den Russiske Armee, som laae der i Qvarteer, udmarschere imod Krakau, saa udbredte ogsaa Jnsurrektionen sig til denne Stad, da Seieren opflammede Polakkernes Enthusiasme. Forgiæves søgte saavel Jgelstrøm som Kongen at skrække eller at berolige det Polske Folk ved Proklamationer. En Somager ved Navn Kilisti satte Mod. i Jndvaanerne, som besluttede om Natten imellem den 16de og 17de April at bemægtige sig Arsenalet. En Deel af de Polske Tropper, som vare i Staden, forenede sig med dem De Russiske Tropper som, laae i Staden vilde giøre Modstand, men det kom til en bestig Fægtning og Russerne bleve tildeels drevne ud af Byen, hvorved de udplyndrede mange Huse paa Retiraden. Kongen blev vakt op af sin Søvn, han bad sin Garde om at beskytte sig, men ogsaa denne viste sig gunstig sindet mod Jnsurgenterne. Forbittrelsen imod Russerne gik til det yderste; de største Grusomheder bleve udøvede, og den Russiske Fyrste Ga garin blev dræbt. Jgelstrøm holdt sig endnu med endeel af Tropperne i Staden; Han opfordrede Kongen til at dæmpe Oprøret; men denne bad ham om at rømme Staden med sine Tropper; dette vilde han ikke, men qvæle Oprøret med Magt. Man fægtede nu hele Dagen indtil Aftenen som giorde Ende paa Blodbadet. Men den følgende Dag begyndte Kampen paanye. Jgelstrøms Pallads blev indtaget med Storm; mange Russer bleve dræbte; selv undkom han med 300 Mand. Man bemægtigede sig det Russiske Archiv og opdagede deri de udenlandske Magters Planer imod Polen. Oprøret udbredte sig til Lithauen (som dennegang har ikke villet lykkes) Oberste Josinski overfaldt Russerne i Villna og toge 1000 Russere til Fange. Den Polske General Kossakovsky, som holdt med Russerne, blev grebet og henrettet, og hele Lithauen tiltraadte den Krakauer Jnsurrektion.