Aalborg Stiftstidende, 1839-08-27
(Jndsendt.)¬ J Anledning af den i Aar uus Stiftstidende Nr. 132 indførte Dom, afsagt inden Frederikshavns Politiret den 27de Juli 1839, kan jeg ikke i Tiden udtale mig som jeg ønskede. Kun maa jeg for Øieblikket bemærke, at Dommeren, skjøndt jeg vistnok med Grund har exciperet imod ham, som min aabenbare Avindsmand, har nægtet at vige sit Sæde og derved mig Ret til at lade Sagen foretage under en anden Dommer, samt saaledes tiltvunget sig Sagens Behandling, in Specie Optagelse af Thingsvidnerne over Procurator Rørbye samt Dommerens eget Contoir-Personale. Om Dommeren lovmedholdelig har gjort dette og om han i sin Dom har udhævet Sagens Omstændigheder, som de frembøde sig for det upartiske Blik, vil nu blive undergivet Overdomstolenes Paakiendelse. Hvorledes Begivenheder af ringe Betydning, ja endog der fornuftigste og hensigtsmæssigste Foranstaltninger kunne fremstilles i et hadefuldt Lys, er noksom bekjendt. – Jeg nægter ikke, at det uagtet Procu ator Rørbyes Tilbud, havde været forsigtigere og rigtigere af mig, ganske at have nægtet at imodtage de i Dommen omhandlede 30 Rbd., men da Beløbet paa nogle faa Rigsbankdaler nær, var mit rene contante Udlæg for Jelstrup i Anledning af en Overretssag, da jeg vidste, at min Mandant Hr. S. A. Jacobsen ingenlunde vilde miskjende mig derfor, og da desuden Tabet vilde være mig, som daværende ung Begynder, føleligt, undslog jeg mig ikke for at imodtage Summen, noget maaskee ei heller nogen anden Creditor i samme Stilling havde gjort og hvori vistnok ikke laae noget Ulovligt. Da Procurator Rørby imidlertid nægter at have ladet mig Beløbet udbetale og da jeg efter 2 Aars Forløb ikke med positiv Vished kunde erindre, hvem der betalte det, indbetalte jeg, for at undgaae flere af de uhørte Chicaner, jeg da dagligen maatte lide, Summen til Skifteforvalteren. At det baade var fornuftigt og hensigtsmæssigt, at jeg paa Skifteforvalterens Opfordring erklærede mig for Salg ved offentlig Auction af de i Dommen ommeldte uvisse Boggjældsfordringer, Kjøbmand Simon Larsens Fallitbo tilhørende, er saa klar en Sandhed, at ikkun smaalig Skadelyst og Hevnsyge kan give det et andet Udseende. Det maa vel mærkes, at af nogle uvisse Fordringer, til Beløb circa 710 Rbd., havde Skifteforvalteren successive indcasseret 178 Rbd. Resten 531 Rbd. udestod hos for største Delen insuffisante Personer; Skifteretten indestod hverken for Fordringernes Virkelighed eller Godhed, om Fallentens Bøger vare ordentlig førte (hvilket de ikke vare), eller om Debitorerne maatte have Contra krav. Jkke mindre end 123 forskjellige Sogsmaal skulde have været anlagte for at forsøge, inddrevet disse 531 Rbd. – Enhver Fornuftig og Rettænkende vil saaledes indsee, at det vilde have været aldeles hensigtsløst, at bebyrde Boet med Omkostninger til Sagfører, Sallair og Dommerens Retsgebyhrer, der vare visse og uundgaaelige, og at Boet var langt bedre tjent med at erholde det endog høie Bud af 56 Rbd. for hine uvisse Fordringer. J sin Dom har Overauditeur Lassen, glemt at berøre, at han, endog længe for han havde ind casseret de 178 Rbd. af disse Fordringer, selv havde under Skiftet ved en anden Leilighed gjort opmærksom paa, at Jnddrivelsen vilde være forbunden med betydelige Bekostninger. – Om Dommeren, Overauditeur Lassen, og saa kan have næret personlig Uvillie imod mig, fordi jeg under Boet saae mig beføiet til, paa Creditorernes Vegne, at indgaae med Besværing til det kgl. danske Cancelli over, at han som Skifteforvalter ikke havde søgt at oplyse, hvorledes der formeentligen fra Fallenten manglede Rigtighed for en Sum af circa 3 a 4000 Rbd., kan jeg ikke paastaae, men dette synes dog ikke utroligt. - At kjøbe ved offentlig Auction, det være sig uvisse Boggjælds=Fordringer e er Andet, hvad enten man kjøber selv eller ved Andre, er ingen formeent, uden Auctions-Directeuren selv (og i Strandingstilfælde tillige nogle andre Embedsmænd. Derhos er det ganske sædvanligt, at slige uvisse BoggjældsFordringer sælges ved Auction. For ikke lang Tid siden, under min Sygdom, tilslog saaledes Hr. Overauditeur Lassen, som Auctionsdirecteur, sin Fuldmægtig Kahlen Boggjældsfordringer i Kjøbmand Cornelius Hansens Bo, til et Beløb af 686 Rbd. for 12 Rbd., og iblandt disse vare dog Adskillige efter Forlig og Haandskrift, hvilket Auctionsbud Hr. Overauditeuren derefter selv som Panthaver i Boet approberede. Hr. Dommerens Lyst til at give min Handlemaade et hadefuldt Anstrog synes, blandt mere, klart at indlyse deraf, at han udsiger, at have ved Skiftesamlingen den 11te Juni 1838 opfordret mig til at erklære, om hine Boggjældsfordringer skulde inddrives. paa lovlig Maade eller bortsælges ved Auction, hvilke første Ord, der synes at involvere, at Bort salget ved Auction skulde være ulovligt eller ialfald mindre lovligt, aldeles ikke findes tilført Skifteprotocollen. – Betræffende det i mit Jndlæg tilsatte nu har jeg for udtalt mig. – Om fornødent skulle eragtes, skal jeg nærmere fremkomme med nogle Commentarer til Vidnet Procurator Rørbyes Forhold til Jelstrups Bo, hans Vidnedygtighed og til Dommerens, Hr. Overauditeur Lassens, Raisonnement i Dommen om Oprigtighed og stræng Redelighed. Frederikshavn, den 21de August 1839. G. Hansen.