Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-01
Samme Dag har den nuværende Gouverneur paa Elba, General Lapi, der kalder sig Hans Majest. Keiser Napoleons Kammerherre og Directeur for Den Elba, ladet udgaae en Proclamation til Elbas Beboere, der begynder med de Ord: Jndbyggere, Vor høie Souverain, kaldet af det guddommelige Forsyn til sin gamle Hæder, har maattet forlade vor Øe. - En Person, der fulgte med Bonaparte fra Elba til Frankrig, men som forlod ham, da han mærkede, at det gik ud paa en Borgerkrig, forklarede for Marschal Massen, "at enhver paa Elba troede, at Reisen gik til Neapel. Den blev meget hurtig forordnet, da en fra Fastlandet ankommen Oberst Bonaparte bragte nye Efterretninger. Paa Ove Sirten sagde Bonaparte, at adskillige Medlemmer af Senatet og andre Personer havde foranstaltet en Jnsurrection, og indsat en provisorisk Regjering, der atter kaldte ham paa Tronen. Efterat han var landet i Frankrig, forsikkrede han endnu, at man ikke vilde slaaes. Man marscherede meget hurtigen, og paa Marschen bleve alle gamle Monderinger opkjøbte. Hvad der meget maatte befordre Bonapartes Forehavende var den Omstændighed, at han strax i Grenoble forefandt, som man paastod, 150 Canoner og 100,000 Geværer. Grenoble var netop af den franske Regjering bleven gjort til et Depot for det Militaire, da den i det sydlige Frankrig samlede en Hær, der var bestemt mod Neapel. – Efterat Bonaparte i Grenoble havde (den 11te mønstret sin af 6000 Mand bestaaende Hær, modtog han Authoriteterne og underholdt sig tre Timer med Municipalcorpset paa en meget fortrolig Maade. Han talde med adskillige af dets Medlemmer om Handel, Agerdyrkning, Manufacturer og Politik. Han syntes meget opbragt mod Adelen. Landmanden, meente han, havde Aarsag til at beklage sig over ham. Den Kongelige Regjering havde begaaet mange Feil, og han troede, at om han end ikke var kommen, kunde Tingenes hidtil værende Tilstand i Frankrig alligevel ikke vedvare. Heraf uddrog han den Slutning, at der i alt Fald vilde opstaaet en Rebellion. Han vilde glemme Alt, kun ikke Marmonts og Augereans Fremfærd imod ham. Man har bebreidet ham, vedblev han, at han, forledet ved sin alt for store Ærgjerrighed, har villet beherske Verden. Han indseer selv, at han er gaaet for vidt. Hans Hensigt gaaer nu ud paa, at uddrage Frankrig, fra den Fornedrelse, hvori det er sjunket, og han vilde bestræbe sig for, at give det samme Grændser, som det havde ved hans Tilbagekomst fra Ægypten. ") Jsær har han bestemt yttret, at Belgien igjen maatte komme til Frankrig. *) Foruden de 83 Departementer, som det egentlige Frankrig bestaar af, og Belgien, talte det endnu følgende Departementer, som det havde faaet deels ved Erobringer, deels ved Fredsslutninger: J Lon lod Bonaparte udskrive store Reqvisitioner af Klæde, Lærred, Viin, imod Bons, der skulde betales i Paris, og med hvilke ogsaa hans Soldater lønnedes. Under Trudsel af militair Execution paalagdes Lyon en Contribution af 3 Vill. Fr. Han selv kom ikke ind i Byen; han opholdt sig i Forstaden Guillotiere. Han kundgjorde en almindelig Amnestie, men imidlertid skal han dog, efter nogle Beretninger, have sat en Priis paa Marmonts, Augereaus og Fyrst Talleyrands Hoved. Den sidstes Gemalinde er tilligemed Gener. Moreaus Enke allerede afreist til Engelland. Alt hvad der foregik stod i Forbindelse med en Sammensværgelse, der skulde udbryde d. 12te i Paris, og i hvilken Kongen skulde bortføres eller dræbes. Lefebore Desnonettes skulde indrykke i Paris, styrte Regjeringen, og nogle Dage derefter modtage der Bonaparte som Keiser. - J Paris er en Soldat blevet skudt, fordi han vilde uddeele Bonapartes Proclamationer i Barakkerne. Langs med Rhinen ere Skrifter blevne opsnappede, der af hemmelige Udsendinger vare bestemte til Elsats, Lothringen &c. for at forberede Gemytterne, og hvori foregives, at der med Østerrige er sluttet en hemmelig Tractat om ikke at modsætte sig Napoleon, &c. - De seer heraf, min Ven, at der allerede længe har været hemmeligen arbeidet paa den Plan, der nu endeligen er kommen til Modenhed. Endnu mere overbevises De herom, naar De seer hen til de Carricaturer, der allerede ere udkomne i Paris i September forrige Aar, og som man neppe kan betragte som blotte Speculationsarbeider. Jeg vil kun her anføre nogle til Prøve. Caspirant cher son tailleur (Aspiranten hos sin Skræder), tegnet efter Naturen, viser Aspiranten i Handel med en Marskandiser; han er i Begreb med at holde, med Briller paa Næsen, de Beenklæder, han staaer i Handel om, mod Lyset. Paa et andet Blad trasker han, raabende Place! Mont-Terrible, som siden forenedes med OverrhinDepart., Leman, Mont blang, les Alpes, Vaucluse, Mont-Tonnerre, Rhin og Mosel, Roer, Sare. Grændserne vare: mod N. Holland og Nordsøen; mod V. det atlantiske Hav, mod S. Spanien; mod Ø. Savoyen, Schweiz og Tydskland. Fladeindhold henved 12,000 QuadratmileJndbyggere 29 Mill. Place, holdende en Rolle i Haanden, paa hvilken det Ord Commission viser, at han endelig har faaet et Embede. Jkke saa lykkelige ere, trods deres paaheftede Epauletter, to andre, der ganske veemodigen vandre ved Siden af hinanden og i det de giensidigen støtte hinanden, for ikke at falde omkuld, raabe: nous avons en notre tems, (Vi have havt vor Tid!) Her rider en ganske moderne Donquixot paa en ussel Rossinante af Chemin de la fortune (Lykkens Vei, til Paris, at dømme efter Equipagen har han engang ført Ragekniven istedet for Kaarden. Et andet Carricaturblad viser en gammel Emigrant med krummet Ryg for Kongen og en ung Gardeofficier. Han siger skielvende: puisque le destinVous a rendu a la France, ne pourrier vous mes rendre l'activite? (Siden Skjebnen har skienket Frankrig Dem, kan De da ikke give mig Activitæten (et tvetydigt Udtryk). Under Titel af løs avantures de Mr. de la Jobardiere (Hr. J's Hændelser) bebudedes en heel, comisk Roman i Carcaturer, hvoraf adskillige Blade allerede i afvigte Efteraar vare udkomne. Paa det første udøser Drommenes Gudinde Equipager, Slotte og Guld over den ved sit Stammetræ blundende Landjunker, medens hans vaagne Ægtemage, med Briller paa Næsen, lapper en Søndagskjole. Paa det andet Blad ankommer han med comiske Equipager af en Hund, et Stammetræ, en Pareply og hans stump næsede Stammefader, i Paris, og møder her en gammel, ligesaa mager Ungdomsven. Det tredie Blad forestiller hans Samtale med sin Secretær, men denne er intet uden en Ecrivain (Skriver),der paa sit Skildt bebuder Couplets, Kierlighedsbreve for Bonnes og Militaire saavelsom Ansøgninger. Helten har endnu bestandigen sin røde Fløiels Søndagskjole paa, men den er allerede besat med Epauletter. En Hund. paa Stammefaderens Contrafsi. - Paa et fjerde Bladposserer han sig frem til de Store, men han er, trods sin Frisur a l'oile pigeon, endnu ikke kommen videre end til Døren, hvor en uartig Schweitser træder lige i Veien for ham.