Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-12-24
De Begivenheder, som nu fremstille sig og de Efterretninger, som nu modtages fra alle Punkter, ere af den Natur, at man ikke kan undgaae at bygge den Slutning derpaa, at Krigen med Porten vil udbryde til Foraaret. Herved ville vi ikke beraabe os paa det Engelske Blad Courerens Udeladelser, uagtet det kaldes i England selv. Regieringens halv- officielle Organ, naar det siger i et af sine nyeste Nummere: at Rusland vel kun af den Aarsag ønsker at see Frankerige beskiæftiger med en Krig mod Spanien, for at det saameget meere uforhindret kan kaste sig paa Tyrkiet; da disse Ord maa kun regnes til de lidenskabelige Yttringer, som saa ofte forekomme i de Engelske Blade; men vi ville herved holde os til meere paalidelige Kiendsgierninger, hvoraf følgende to ere de vigtigste: først at uagtet Kongressen nu kan betragtes som tilendebragt, der dog ikke udkommer nogen Bekiendtgiørelse og Resultatet af dens Forhandlinger, og at der gives ikke engang underhaanden noget Vink om hvad Udfaldet af den er blevet; og for det andet, som er det vigtigste, at man har faaet Efterretning fra Frankført om, at der er afsluttet et nyt Laan imellem den Keiserlige Østerrigske Regiering og Huset Rotschild paa 36 Millioner Gylden. Det synes som at denne Regiering har, siden den Catastrophe, som er forefalden i Constantinopel, opgivet alt Haabsom Fredens Vedligeholdelse med Tyrkiet. Ogsaa er det mærkeligt, at den Østerrigske Jagttager vedligeholder en fuldkommen Taushed om hvad der passerer i dette Land. Derimod meldes fra Vien under 10de Decbr.: at der er afsluttet nye Leverance-Contracter for de Russiske Armeer i Sønden og Vesten, hvilket er et sikkert Beviis paa at disse Armeer, ikke skulle saasnart opløses og sættes paa Fredsfod. – Om disse Armeers Stilling ere følgende Efterretninger indløbne. Den anden Armee nemlig Greven af Bitgenstrius og Storfyrstens, hvortil ogsaa den skiønne Polske Armee hører, staaer endnu bestandig vel udrustet og færdig til at slaaes paa sit sædvanlige Sted; dog mærker man endnu ingen Bevægelse hos den. Man haaber, hedder det videre: at det Svar som Porten vil give, paa de Forslag som Lord Strangford skal overbringe til Constantinopel, vil falde saaledes ud, at Hs. Majestæt den Russiske Keiser ikke bliver nødt til at drage Sværdet. Chefen for General Staben for den anden Armee Greve Kiøselev, som var afreist til Berlin i Familie Anliggender, bliver med det første forventet tilbage. Ogsaa meldes nu at Greve Voronzoffs atsøndrede Corps hvortil der endnu er føiet en meget smuk Division Huforeikke skal marschere til Kamentichek, men for det første blive staaende paa den Osterrigske Grændse indtil Resultaterne af Begivenhederne i Verona have videre udviklet sig. – Man har ikke hørt noget videre om, at Lord Strangfort vil begive sig til Constantinopel med en Mission fra Kongressen, og der som ogsaa denne Plan har været i Værk, saa den formodentlig igien bleven opgivet, efter at de vilde Janitscharer have tiltager sig al Magten, denne Hovedstad og forstyrret enhver fornuftig moderat Raadslagning, i det mindste hersker destørste Vildhed, og det meest krigerigske Udseende i Constantinopel ifølge de sidste Efterretninger ma har fra denne Stad; thi der er publiceret et Fi man, hvori det er bleven befalet at alle Muselmænd skulle bevæbnes, hvoraf Følgen er blevet at man nu lever der i en fuldkommen Krigstilstand. Man frygter meget for de Christne, Skjebne, da Janitscharerne skulle have spore paa at ville ombringe dem alle. Jsær er Frygten derfor tiltaget, siden den Græske Patriark har faaet Ordre til af Divanet, inden faae Dage at indlevere en Liste paa alle de Grækere, som opholde sig i Constantinopel. En Græsk Olding paa 85 Aar i Philippopoli er bleven henrettet, ble fordi man havde fundet hos ham en christelig Avi som han havde faaet fra Vien. En Aarsag til den almindelige Bevæbning i Constantinopel har ved ogsaa den sørgelige Efterretning været, som maa har faaet fra de Provinser, som ere truede af Perserne. Der meldes fra Aleppo under 30te Sepbr. at Efterretningenre fra Egnen ved Bagdad er meget foruroligende: Perserne have gjort betydelig Fremskridt og i denne Stad er man i den største Bestyrtelse. Ogsaa har den Efterretning giort en stor Sensation i Constantinopel, at den Tyrkiste Garnison i Fæstningen Canen, som var nær ved at døe af Sult, overleverede Paschaen, som paa ingen Maade vilde overgive sig, til Grækerne, og overgav derpaa sig selv. – Den forbittrede Stemming imellem Janitscharerne vil endnu blive forøget meget, dersom den Efterretning er san, som man har faaet fra Triest under 7de Septbr. og som er den nyeste man har fra Grækenland og hvor der meldes: at da den Tyrkiske Flaade laae for Anker ved Tenedos, saa tilbød de samme Græske Søefolk, som havde sprængt Capudan Paschas Skib i Lufte ved Chios, at foretage det samme VovestykEfterat den Græske Admiral havde givet dem vil ladelse dertil, saa nærmede de sig den 10de Navember Klokken 7 om Aftenen med Brandere til det Tyrkiske Admiralskib. J det Øieblik hvor man der syntes at øbne den Fare, som nærmede sig, kastede den Græker som ledede heele Foretagenet, brændbare Materialier i Branderen hvorpaa Explosionen i et Øieblik adbrød. Admiralskibet tilligemed Capudan Pascha og alle de Folk, som vare ombord derpaa sprang i Luften. 2 Fregatter begyndte at brandt og en anden paa 35 Kanoner faldt i den Forvirring og Bestyttelse, som denne Begivenhed foraarsagede, i Græternes Hænder. (Denne Efterretning er vel den nyeste som man har. Ogsaa taler det for dens Sandsynlighed, at man veed, at den Tyrkiske Flaade har den 7de November lidt af Storm, og at Grækerne kunne have betient sig af denne Leilighed til at udføre deres Plan, men det seer dog meget oventyrligt ud, at denne Begivenhed skulde anden Gang være passeret, man bliver saameget mere mistænkelig, som at man saa mange Gange bliver bedrøget med falske Rygter, om hvad der foregaaer i Grækenland, saaledes erfarer man nu, at det Rygte, om at Napoli di Rømania er indtaget er atter usandfærdig; thi der berettes fra Salamate under 24de November, at der Begrydelsen af Revember udbrog Uenighed imellem Kildkotten og Piers Bei, om Napoli di Romanias Besiddelse, Tyrkerne benyttede sig af denne Strid og det lykkedes dem al proviantere Napoli gaaet Maaneder, 2000 Tyrkere begave sig nemlig med og stor Conseitieapoli 10 Cortner, men bleve slagne paa Tilbagemarchen af Grækerne, Kolekorron og Bil fortrøde forsigtigt deres Uenighed og nede sig med haanden den 13de November i Tripolisa Grækenland er i Grunden ingen Fristat længere, thi Herredømmet er nu deelt imelem 4 Anførere, nemlig Piers Bei, Koldkothron, Badstue og Maurstordet, at den sidste har slaget Omer Brion ved Hesselongi er fandt. Tilstanden Grækenland selv, et virkelig ikke saa god som den har været. Deyeste Efterretningt fra Verona naae til den i December; men de indeholde intet videre, end Deres Majestæter ved live at lage de offentlige Jndretninger og andre Mærkværdigheder i denne Stad i Tilsen. Journal des Debats meddeler et Ber de af 4de December, hvori berettes: at der indsattes Ti stand i Parmon og Naadel nu betages for faaa borderet, ondeldte de Østerrigske Trodder stalle tacame dette gaar i Lidelinger, af de den sidste skal forlade det den 1ste Juli, de Plettigste Tropper skulle vel i alle om r. Kongeriget Bragel, med deres Antal deri skal det dem neske og dette Rigts Bidrag i PenSubuer og Præsigtioner skulde beindeligt ned2143. De Moniteuren siger, at Planen til Co rettelsen af et Jtaliensk Forbund er for det første udsat. – Man forventer i Wien, at Kongen af Neapel vil, naar han forlader Berona, begive sig til Wien, og en Coureer, som er ankommen til denne Hovedstad fra Congressens Seede, har overbragt Ordret til at man skal sætte en Boepæl i Stond til hans Modtagelse (herved bliver det Rygte bestyrket, at Hs. Majestæt vil nedlægge Regieringen og tilbringe sine sidste Levedage i Wien. Hs. Majestæt Kongen af Preussen forventes tilbage til Berona den 17de December fra sin Reise i Jtalien, hvorpaa han vil directe begive sig tilbage til Berlin. Begge Keisernes Afreise over Venedig vedbliver at være bestemt til den 15de. De Ministre, som ere blevne tilbage i Verona, forvente blot Greve Zichys Tilbagekomst fra Paris for ligeledes at forlade denne Stad. – Det Engelske Blad Coureren meddeler følgende paalidelige og høist vigtige Efterretning om Gangen i de Underhandlinger, som have fundet Sted paa Congressen, den blev aabnet med at Fyrsten af Metternich forelagte den et vigtigt Dokument, som angik fem Hovedgienstændehvoraf de to første vare Neapels og Piemonis Anliggender, det tredie Spanien og det 4de og 5te de hemmelige Selskaber. Hvad Spanien angik, saa blev, ifølge det Franske Kabinets Fordring om en bevæbnet Mellemkomst, denne paakiendt paa en bekræftende Maade. Man havde ikke i Sinde at rykke ind i Spanien med en stor Armee, naar ikke de Cortes ville haardnakket vedblive at holde Kongen i Fangenskab og forkaste en monarkisk Statsforfatning; man vilde ikke foreskrive dem en saadan, men blot opfordre dem til feievilligt at give sig den selv. Men England erklærede sig herved imod Landmagternes Ploner, da dets Politik gik at paa, at man skulde vaage over den fuldkomneste Fredstilstand, og undgaae enhver Leilighed til at gribe til Vaaben; det lykkedes og saa den Engelske Ambassadeur ved sine Jndsigelser at forhindre for det første, at denne Plan ikke blev almindeligen antaget, og at bevirke, at den første an blev lagt til Side. Talen var nemlig om at in skibe en Østerrigsk Russisk Armee til de østlige Kyster af Spanien, imedens den Frønske Armee skulde trende from til Madrid. Det var dengang og ten første store Rystelse i Statspapirerne blev foraarsaget det en Goureet, som den Engelske Ambassadeur i Paris fik fra Vernaag. Jmidlertid bande det Franske Kabinets Forestilliger gjort det stærkeste Jndtryk paa den Russiske Keiser. De 24de October blev der holdet en lang Sammenkomst imellem Hertugen af Vellington, Fyrsten af Metternich og Vicomten af Montmorency. Man forventede en Note fra den Spanske Regiering til Svarpaa de Communicationer, som vare gjorte den i følge de foreløbige Conferenter, som vare blevne holdte i Vien. Men Coureren kom tilbage og overbragte en fuldkommen Vægring fra det revolutionaire Parthie i Madrid om at foretage nogen Forandring i dets Constitution. Det blev derfor besluttet eenstemmigen paa Fyrsten af Metternichs Forslag i en Minister Forsamling den 25de Octbr., at en officiel Forestilling skulde overgives til den Spanske Regiering, i alle Magternes Navne; denne Erklæring blev underskrevet og afsendt over Paris til Madrid. Jmidlertid drev den største Deel af Cabinetterne, og især en stor Magt paa ved Congressen, at de Cortes skulde aldeles ophæves, og man besluttede dersom det afsendte Ultimatum blev forkastet at kalde Gesandterne bort fra Spanien og at overlade Frankerige at føre Krigen med dette Land imod at erholde de øvrige Magters Understøttelse, dersom det imod Forventning skulde blive nødvendigt; men i dette Tilfælde erklærede England bestemt at det vilde forblive neutralt. – Paa Grund af denne Fremstilling vedbliver Bladet Coureren at paastaae, at det maae nødvendigt komme til Krig imellem Frankerige og Spanien, og den har gangte nyelig i et Stykke, som er indrykket i dette Blad den 9de November sagt: at man ingenlunde maae troe, at den Franske og Engelske Regiering have handlet i Overeenstemmelse med hinanden hvad de Spanske Anliggender angaae, men at det Engelske Ministerium har hvergang eftertrykkelig modsat sig enhver Fordring i denne Henseende fra Fransk Side, baade fordi Freden er nødvendig for alle Enropas Magter, og fordi England misbilliger det Princip at indblande sig i andre Magters indvortes. Anliggender, med mindre der stulde gives en Aarsag, som giorde det aldeeles nødvendig; men det erikke Tilfældet med Spanien, da der vel indbyrdes. kjæmpe i dette Land to revolutionaire Parthier imod hinanden, men Spanien dog endnu ikke har søgt at udbrede sine revolutionaire Grundsætning er til andre Lande og uagtet alle Stater ere interessere de for at den Kongelige Spanske Familie beskyttes imod alFare og Fornærmelse, dette dog vilde meere befordres end forebygges ved at rykke ind med en Armee i Spanien. Man maae derfore ønske at Freden maae blive vedligeholdt imellem disse to Magter. Men kommer det desuagtet til Krig og vi man ikke høre Englands raadgivende Stemme, at vil det i det eneste ingetage den strengeste Neutralitet. – De Engelske Oppost ions Brade ertrære sig imod Coureren, troe ikke at det vil kommetil Krig imellem Spanien og Frankerige; men paastaae, at dersom det kommer dertil, saa kan England ikke forblive neutral; men alle ere enige i at priise Hertugen af Villingten for den Modstand, han har gjort de øvrige Magter paa Congressen. Han var den 14de December endnu i Barts og havde havt Audience hos Kongen. Underhandlingerne blive fortfatte i denne Stad. – Da Bladet Etoile har begyndt at tale i en fredelig Tone og da Journal des Debats har i et langt Stykke, hvori det deels søger at lykke og deels at true de Spanske Cortes til Eftergivenhed, istemt samme Tone, saa ere Statspapirerne stegne noget igien: men de ere atter paa nye faldne, thi Udfaldet af Underhandlingerne er meget uvist, og det er tillige sikkert at den Franske Armee beindeligt forstærkes. Det er vist at en Engelsk Escadre udrustes under Commodore Qvins Befaling; men formodentlig er det dens Bestemmelse at afgaae til Vestindien og besætte Landa som er Englands store Formaal for at drage den Mexikanske Handel til sig og for at forhindre de skadelige Virkninger af at de Forenede Stater ere komne i Besiddelse af Floriderne.