Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1799-02-15
Vore smukke Læserinder ville uden Tvivl tilstaae, at Jngen saa uafladelig besler til Deres Gunst og Bevaagenhed, som de Trondhjemske Tidender, et Beviis paa, hvor kjer vi have dem. Vi bekjende endog reent ud, at vi for en stor Deel skylde Dem vor Tilværelse, thi, hvad vilde der blive af os arme Trondhjemske Tidender, dersom de Smukke bød deres Mænd, Elskere, Kjerester, og deres andre underdanige Tienere, at de ikke meere skulle befatte sig med os, Al vi maatte døe af Sorrig! – Vi have i de senere 40 Maaneder opsøgt hver en Leilighed, forat sætte os i deres Gunst, iblandt andre Midler, vi betjente os af, qvædede vi en liden Jeremigde om Dands, men denne bekom os meget ilde. Erfarenhed lærte os, at dette ikke var den rette Methode, hvorved vi kunne komme i Krid huset hos dem: vi opfandt da andre Midler og vare saa lykkelige, at formindske vor store Brøde: forglemt bliver den nok aldrig, hvilket vi et heller kunne vente, men vi ville ikke slippe nogen Leilighed, hvorved vi kunne overtyde vore yndige Læserinder, hvor meget Deres Vel, Deres Fornøjelse, De selv og Alt hvad der hører Dem til, ligger os paa vore Hjerter Vi bede om Forladelse, fordi vi med saa megen Snaksomhed indfinde os i Deres dyrebare Selskab; Aarsagen gjettes ler. Vi elske Dem. Deres Klagemaale over slet og derhos dyr Thee er kommet os for Ørene. At høre Dem klage, og at være betænkt paa at afhielpe Deres Klager, dette er hos os et og det samme. Denne lykkelige Lejlighed at tjene vore kiøre Læserinder, er os dobbelt velkommen, saasom vi længe have gjemt i vort Faboratorium den kostelige Skat, vi i Dag underdanigst nedlægge for Dem. Vi forlange Jntet igjen, uden at blive med et Smiil modtaget, og at vorde taget Beskyttelse, dersom man vilde gjøre os Fortred, som vi dog ikke frygte for, i det mindste ikke directe. Overskrivten af denne vor Epistel er noget ubestemt, efter Ordene skulle vi opvarte med vellugtende Thee, men ikke efter Meningen, thi vi kunne umulig skienke Thee for Dem Alle. Hensigten er at navngive et Middel, hvorved Thee, naar den ikke er af den groveste Art, saafremt den ellers savner den livlige Lugt som den bør have, kan blive velsmagendes og faae en gromaDette Middel har i vore Veltisk Lugt. standsdage kostet os nogle Penge, men hvad siger dette Vi finde os belønnet, ved at kunne gratis overlevere det i vore yndige Læserindes smukke Hænder. De ville have observeret, at De mangen Gang have kjøbt Thee, som har en ganske behagelig, men fremmed Lugt, denne bliver paasat, saaledes som vi i Dag ville berette. Saadan parfumeret Thee kaldes da en extra fiin og super fiin fiin Thee, og strax koster Skaalpundet en Rigsdaler mere end ellers. - Den fremmede Kjøbmand, (thi hos os hænder Sligt aldrig) benytter sig af alle mulige Leiligheder for at fremme sin Fordeel, Slig kaldes af Ukyndige at snyde. Til eet Skaalpund saakaldet fiin Thee bruger man en højt to Draaber Rosenolie og fire Draaber Pergamptolie. Man kjøber paa Apotheket for 4 s. af hvert Slags. Det vil være ufornødent, at sige, at enhver Species maa være i et særskilt lidet Glas. Omgangsmaaden er denne. Man udbreder et stort Ark reent Papir paa Bordet, og slaaer Theen, (nemlig 1 Skaalpund, derpaa i en Dynge. Ovenpaa gyder man 1 a 2 Draaber Rosenolie og 4 Draaber Pergamotolie. Derefter maa man omhyggeligen røre Theen omkring i nogen Tid f. Ex. 6 a 8 Minutter, saa at Alt kommer om hinanden. Det er utroligt, at saa saa Draaber skulle kunne trænge igjennem den hele Masse, men Erfarenhed vil overbevise Enhver derom. Naar dette Experiment er gjort, saa maa Theen fyldes paa en Flaske eller Blikdaase og vel tættes. Efter otte Dages Forløb kan man brugerden.