Politivennen, 1799-01-01
Glidebaner. Den vedholdende Frost giver Kjøbenhavns gadebesøgende Drengeungdom overflødig Lej1) Dersom der ved Licitation af Gaderensningen ikke er tilstaaet nogen Fritagelse i Tilfælde af overordentlige Snevintere, saa bør Renovationskontrahenterne, enten med egne, eller, hvis disse ikte strækte til, med andres paa deres Pung hyrede Vogne, bortføre Skarnet, Sneen og Isen af Gaderne. Og dette kan ikke kaldes ubilligt; thi om en usædvarlig lang Tørke om Sommeren indtræffer, da er jo den deraf flydende Lettelse Kontrahenternes umisundte Fordeel. 2) Kan nu et overmaadigt Snefald gjøre det umuligt for Kontrahenterne saaledes at gjøre Gaden røddelig i rette Tid, da ligger det jo i Kontraktens Natur, at Magistraten, som Mod. kontrahent, lader det Ubortførte paa deres Regning bortføre. 3) Vil Magistraken skjænke dem dette, da ligger det i al Magistrats Natur, at Vorgerne kunne spørge: Hvorfor? 4) Vil Kongen forunde dem Hielp ved Artilleriets Materialvogne, da er dette en Raade, hvorved (efter min individnelle Mening) den ene Part umiddelbart hjelpes, medens den anden middelbart taber. Dog vil ingen vel misunde dem denne Hielp, kun at de ansee den som en Naade. lighed til Moerskab med Kanefarter og Glidning. Men denne sidste Tidsfordriv ønsker vist alle de, der ej deltage deri, og dog maae gaae endel om dagen, at maatte vorde ind5) Vil Magistraten anvise Kontrahenterne en Losseplads for Sneen inden Byens Volde, for at lette og befordre Rensningen, og tillige fremme Gaardenes Rydning for Borgerne selv, da kan Magistraten fordre Godtgjørelse af Kontrahenterne derfor; thi Kontrahenternes Pligt var at føre den ud af Byen paa de anviste Steder. Fordrer Magistraten ingen, da kunne der spørges atter: hvorfor? 6) Førend Magistraten beslutter at anvise en indenbyes Losseplads bør Magistraten betænke Følgerne. Thien Magistrat bør det, aldrig at angre. 7) En uhyre Mængde af opdynget Sne frembringer ikke allene i sin frosne Tilstand en forøget Kulde for alle de omkringboende, men selv under Tøningen bindes en utrolig Mængde Varmestof i det smeltende Vand. Beboerne omkring Lossepladsen lide derfor et virkeligt Tab, hvorfor de har Ret til Erstatning. s) Paa en saadan Losseplads kan ingen Magistrat ville, at Skarn eller skarnblandede Isstumper henføres; men for at forekomme dette fordres en Hoben Folk ansatte ved hver Losseplads, for under Aflæsningen at besigte enhver Ladning, og strax lade den oplæsse igjen hvis Skarn forefandtes. Disse Menneskers Lønning kan ikke uden Synd skrænket. At Drengene gjøre sig Glidebaner overalt er meget rimeligt; men urimeligt er det, at der ej paalægges Husejerne, eller hvem der besørger Gadernes Renligholdelse, strax tages af Stadens, og endnu mindre af Landets Kasse. De som have Gavn af Lossepladsene nemlig Renovationskontrahenterne og de Borgere, der have udført, (men ingen andre Borgere) ere de eneste der bør betale disse Lønninger. NB. at der ved vore Lossepladser nu ikke har været tilstrækkeligt Tilsyn, kan skues, og vil ved Tø blive føleligt for flere Sandser. 9) Naar et saadant Snebjerg optøer hastigt, da ville Kæderne i Nærheden staae i stor Fare for at fyldes af Vand, med mindre Stenbroen omkring Dyngen opbrydes, for at gjøre en Afløbsrende for Tøvandet. Gjøres dette da indsees af foregaaende paa hvis Bekostning det bør gjøres; gjøres det ikke, vil Kælderbebverne sættes i Bekostning med idelig Øsning. For dette Tab have de Ret til Erstatning. 10) Naar et saadant Snebjerg nu er optøet og efterlader sig en Fod af Dræk, da er det Rendvationens og de føromtalte visse Borgeres Pligt paa det hastigste at borttage denne. 11) Dersom Havnekommissionen kan være fuldeommen overbevist om at intet Skarn vil følge med, da kan deu med frelst Samvittighed give sit Minde til, at der styrtes Sne at lade disse Baner ophugge: da Gaaende ikke blot om Aftenen ere meget udsatte for at falde paa dem; men ogsaa om Dagen, især naar der er falden megen Sne.