Berlingske Tidende, 1835-03-28
Nordamerica. Nework. Slutningen af Februar. De herværende Journaler levere Udtog af de Depescher, Hr. Livingstone Tid efter anden har tilsendt sin Regjering fra Paris. Følgende er det Jnteressanteste deraf: "Paris, den 4de Octbr. 1833. J Mandags overrækkede jeg Kongen mit Creditiv; jeg sender Dem en Afskrivt af min Tale til ham. Hans Svar var langt og oprigtigt; jeg kan ikke ordret gjentage det, men i det Væsentlige indeholdt det en aaben Fremstilling af hans Sindelag mod de forenede Stater og af hans Jhukommen af det der nydte Gjæstevenskab. Med Hensyn til Tractaten vare hans Ord omtrent følgende: Forsikkre De Deres Regjering om, at kun uundgaaelige Omstændigheder have forhindret Tractatens hurtige Fuldbyrdelse, men at den troligt skal vorde opfyldt. Forsikkre De Deres Regjering - gjentog han – at de nødvendige Love skulle komme paa Tale i Kamrets næste Session. Dette siger jeg Dem ikke alene som Konge, men ogsaa som en Mand, hvis Løvter gaae i Opfyldelse Paris, den 22de November 1834. "Jeg talde i Gaar Aftes med en Deputeret, der besidder stor Jnflydelse. Han sagde mig, at Kongen havde talt om vore Anliggender og at han syntes at interessere sig særdeles for Lovens Antagelse. Dette gjentager jeg kun, fordi det, uden Hensyn til de officielle Forsikkringer, viser, at Kongen og hans Cabinet, mene det oprigtigt. De kan vel tænke, med hvilken Utaalmodighed jeg venter paa Præsidentens Budskab. Af Tonen i denne Tale vil for største Deelen, ikke alene Betalingen af vore Fordringer, men ogsaa Nationens Roes, med Hensyn til sin Energi, være afhængig. Jeg tvivler imidlertid ingenlunde om, at Talen vil være saaledes affattet, at den kan sikkre os disse tvende vigtige Gjenstande. – Paris, den 6te December 1834. Vore diplomatiske Forhold til den herværende Regjering ere af en høist ejendommelig Natur. Med den executive Magt har jeg saa godt som intet at bestille, thi vi ere enige om Fordragets væsentligste Punkter. Den største Vanskelighed bestaaer deri, at jeg aldeles intet officielt Samqvem kan have med den legislative Magt. Overtydet om den Vigtighed, Skadesløsholdelsens Erlæggelse har for mine Medborgere og Opfyldelsen af den høitideligt indgangne Forpligtelse mod Nationen for Landet, og endelig overtydet om, hvormeget det maa være Landet magtpaaliggende, at forebygge et Brud, den nødvendige Følge af en vægring ved at opfylde Tractaten, vil jeg anvende Alt, for at undgaae et saa beklageligt Resultat. Disse Betragtninger ere for mig en Kilde til stor Forlegenhed og fortsat Møje. Min sidste Depesche, af 6te Decbr., skrev jeg efterat Kamrets Votum var afgivet, der, som man havde ventet, sikkrede Ministeriet Majoriteten. Dette Regjeringens Fremskridt havde givet mig et virkeligt Haab. Den ministerielle Presses Tone, Kongens og de Ministres Sprog, med hvem jeg har underholdt mig om denne Gjenstand, lode mig imidlertid snart indsee, at disse ikke vare tilbøielige til, for dette Spørgsmaals Skyld at sætte deres Popularitet paa Spil. Dette Spørgsmaal, vil ikke vorde nogen af de Forholdsregler, af hvis Antagelse Ministeriet gjør sin Tilværelse afhængig. Dagen efter Discussionen erklærede det ministerielle Blad "Journal des Debats", at Ministrene, tilfredse med Kamrets billigelse af deres System, ikke vilde hindre Stemme-Friheden, med Hensyn til nogen Forholdsregel, der ikke dannede en væsentlig Deel af deres System, og de Sammenkomster, jeg senere har havt med Kongen og hans Ministre, have endnu meer bestyrket mig i den Mening, at den, til Tractatens Fuldbyrdelse nødvendige Lov muligt vil vorde betragtet som et af de, paa neutralt Gebeet liggende Spørgsmaal. Jeg bekæmpede denne Anskuelse og spurgte, om da ikke Troskaben i at opfylde indgangne Fordrag udgjorde en væsentlig Deel af deres System, og om den ikke burde optages i samme. Uden at svare herpaa, roeste man for mig den Umage, man havde gjort sig, for ved Beretningens Udfærdigelse hvorom jeg allerede har talt – at sikkre Lovens Antagelse.