Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-09-17
Udenlandske Krigsefterretninger. (Af Alton. Merkur og Hamb. Correspondent.) Om hine glimrende Bedrifter i Sachsen, saavelsom sammes nærmest foreløbige og paafølgende Begivenheder, er nu til Hs. Majestæt Keiserinde Regentinden, af Frankrige indkommen offficielle Beretninger, der fuldkommen stadfæster alt foreløbigen meddeelte. - De Bladets indskrænkede Rum ikke tillader at meddele hele disse Jndberetninger, og Udgiveren desuden anseer det for overflødigt at gientage hvad allerede er meldt, saa uddrages kun her det merk ligste deraf: - Ved Fiendtlighedernes Gienudbrud belandt den fiendtlige allierede Armee sig i følgende Stillinger: 80000 Russere og Preusere vare siden d. 10de Aug, indrykkede i Behmenfor at gaa af Elben. Denne Armer kommanderedes af Keiseren af Rusland og Kongen af Preusen, de russiske Generaler Barclay de Tolly, Wittgenstein og Miloradowiisch, og den preusiske General Kleist. Den russiske og preusiske Garde hørte med dertil. Med Fyrsten af Schwarzenbergs Armee udgjorde dette den store Armee, af 200000 Mand. Denne Armees Bestemmelse var at operere paa Elbens venstre Bredde. Armeen i Schlesien, der kommanderedes af de preusiske Generaler Blücher og York, og af de russiske Generaler Sacker- og Langeton, forenede sig ved Breslau. Den var 100,000 Mand stærk. Adskillige preusiske og svenske Korpser og Jnsucrectionstropper dækkede Berlin og vare stillede mod Hamborg og Hertugen af Reggio. Blandt Affairerne forinden Slaget ved Dereden var især en ved 3 blen den 19de, hvor et 12000 Mand stærkt russisk Korps kastedes i Doberen ved General Lauriston, og ved Goldberg, hvor de russisk preusiske Tropper forjoges af alle deres Stillinger. Her sloges en Kolonne af 25000 Preusere; 5000 Dræbte og Saarede bleve paa Valpladsen, Længere op til Høire toges og tabtes Fiendens forskandsede Stilling for Flensberg, men forblev endeligen i de 1000 Dræbte og 4000 Saarede. Og nu trak de allierede Armeer sig i al Jil af Jauer. - Slagene ved Dresden ere bekiendte. Den i Sachsen indrykkede østerrigske, russiske og preusske Hæresmagt angives til 180200,000 Mand stærk, med et uhyre Artillerie, og havde til Plan, ikke allene at fordrive de Franske fra den høire Eldbredde, men endog at trænge frem til Rhinen, og at føre Krigen mellem denne og Elben. Men i 5 Dage saae de deres Forhaabninger tilintetgjorte. 40,000 Fanger, 20,000 Dræbte og Saarede, og ligesaamande Syge af Strabadser og Mangel paa Levnetsmidler, (i 5 til 6 Dage var Armeen uden Brod) har næsten svækket hiin allierede Armee for 80,000 Md. Den tæller nu ingen 100,000 Mand under Vaaben, har tabt over 100 Kanoner, hele Artillerieparken, 1500 Krudtvogne, som de deels have sprængt i Luften og som deels ere faldne i de Franskes Hænder, over 3000 Bagagevogne, hvoraf de selv have opbrændt endeel samt 40 Faner eller Standarter. Blandt de Fangne ere 4000 Russer. Det første Kanonskud som giordtes af den Keiserl. Gardes Batterier, saarede dødelig General Moreau, der var kommet fra Amerika for at tage russisk Tieneste. Den 28de, 29de og 30te forfulgte den seirende Ar met sine Fordeele. Over 1000 Bagage= og MunitionsVogne og mange Fanger sammenbragtes i disse Dage. Byerne ligge fulde af fiendtlige Saarede, hvoraf man tællede over 10,000. Efter Fangernes Udsagn havde Fienden i de sidste Affgiver 8 dræbte eller saarede Generaler. Hertugen af Ragusa har havt adskillige derveAvantgarde-Fægtninger. Den 28de angreb General Vandamme, der kommanderede det første Korps, Hertugen af Würtemberg, fratog ham 2000 Fanger og 6 Kanoner, og drev ham tilbage til Bøhmen. Prindsen af Reus, en fortienstfuld General, dræbtes.