Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-06-06
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn den 2 Junii. Glædet ved andre Souverainers Agtelse og fremmede Nationers Kjærlighed, kom Hs. Kongelige Majestæt, efter en Fraværelse af ni Maaneder, i Gaar tilbage til sit Riges Hovedstad, og modtoges her med de lydelige og eensstemmige Glædesyttrinter, et trofast Folk skylder den elskede Konge, der opofret egen Roe for at fremme sine Undersaatters Vel. Kongen indtraf henimod Klokken 2 i Nærheden af Frederiksberhvor Hs. Majestæt Dronningen og Deres Kongelige Høiheder Prindsesserne Caroline og Wilhelmine kom Allerhøist samme imøde. Kongen tog derpaa Plads i Hs. Maj stæt Dronningens Vogn, og kjørte i samme, efter nogle Øieblikkes Ophold paa Frederiksberg Slot, ledsaget af den kongelige Stab og Svite, samt eskorteret af Hs. Majestæts Garde til Hest, til Kjøbenhavn. Ved Grændsen af Stadens Gebret modtoges Hs. Majestæt Kongen med en Lykønskningstale af Stadens Overpræsident, Hs. Excellence, Hr. Geheime-Konferentsraad Baron Aaler, der med Kjøbenhavns Magistrat og Stadens 32 Mænd havde taget Plads noget nedenfor Frederiksberg Bykke. Da Hs. Maj stæt Kongen nærmede Sig Porten, hvor Fæstningens Kommandant og Stadshauptmand havde den Ære at modtage Aller. høistsamme, lysnedes fra Kjøbenhavns Volde 81 Kanonskud. og ligesaa mange fra Citadellet og fra Holmene. Fra Vesterport til Amalienborg var Militairet opstillet i tvende Reder i følge Orden: det borgerlige Infanterie og Artillerie; Hs. Majestæt Kongens Livkorps; Søe-Etatens Folk, sjællandske Skarpskytterkorps; Kjøbenhavns Jnfantrie Regiment; Hs. Høihed Prinds Christians Regiment, Hs. Majestæt Kongens Regiment; danske og norske LivRegiment; Gorden tilfods og Kongens Livjægerkorps; Søe og Landkadetkorpserne; paa Amalienborg Plads Guidekorp seet og en Afdeling Husarer. Ved Jndkjørselen i Byen modtoges Kongen af Jubelraab, som Hs. Majestæt med blottet Hoved og huld Nedladelse besvarede. Da den kongelige Vogn var kommen til Vimmelskaftet, spændte det glade Fol Hestene fra, og trak samme jublende til Amalienborg, paa hvilken Vii den tilstrømmende Mængde var saa stor, og Enthustismen saa levende, at Vognen blev ligesaa meget baarer som trukken. Kongen saavelsom Dronningen og Prindsesserne syntes levende at føle den eensstemmige Yttring af Folkets Kjærlighed, og efter Ankomsten paa Palaiet behøvede det Hs. Majestæt Kongen, ved at træde frem paa Balkonen, at give Tegn paa Tilfredshed og Glæde over i jen at befinde sig blandt sine troe Borgere. Om Aftenen var Staden almindelig og skjønt illumineret, og da Hs Majestæt kjørte i jennem Gaderne, modtoges og ledsagedes Allerhøistsamme i jen af det meest levende Fryderaab. J Aftes Kl. 6 behagede det Hs. Kongelige Majestæt ved en tilsagt Kour at modtage de herværende fremmede Gesandteres samt de høie civile og militaire Embedsmænds Lykønskninger Den Vogn, hvori Hs. Maj. Kongen med Dronningen og de Kongel. Prindsesser ved Jndtoget kjørte, var er aaben Kalesche med 6 hvide Heste for. Endeel konge Eqvipager og en Eskadron af den kongelige Livgarde sluttede Toget. Det herlige Veir, som forskjønnede Festeen; den i Luften gjenlydende Hurra- og Fryderaab; den militaire Musik; de mange Tusinde af hver Alder og Stand, der flykkede sig omkring den kongelige Vogn, for at yttre deres Glæde; de dundrende Kanonskud fra Volden, alting bidrotil at stemme Sielen til de høitideligste og meest fædrenelandske Følelser. Den paafølgende Jllumination var maaskee der prægtigste, der i mange Aar har fundet Sted i Kjøbenhavn; men og aldrig savnede Kongestaden for i hele 9 Maaneder sin elskede Konge Frederik den Sjette. Jblandt de Bygnir er, som tildrog sig Alles Opmærksomhed, fortjener fremfor alt et nævnes det kongelige Landkadetakademie, der vr. Allegorier omkrigerske Attributer i ypperlig Gjennemskin særdeleudmærkede sig. Samme var og Tilfældet ved det forrige Sukkerhuus i Bredgaden, hvor en skjøn Musik paa en Alten, der forestillede en Skovlund med en opgaaende Maane, meget glædede og fornøiede Tilskuerne, der til Vogns og til Fods passerede dette Strøg. Af transparente Dekorationer saaes i Frimurerlogen i Kronprindsensgaden i det midterste Fag over Indgangen en stor straalende Stjerne; paa den ene Side i næste Fag læstes: Frederica lucis tutori, paa den anden: Coitus gratus felix. Jndgangen var oplyst med brændende Lamper af alle Slags Farver. Paa Postgaarden saaes Danmarks Genius, som offrede paa et Alter, med Jndskrivt: "Dit Danmarks Kjærlighed den Livets Olie være Som huld dets Genius vil til Den Lampe bære. Endeel af de offentlige Bygninger var oplyst med Beegkrandse, og blandt de illuminerede udmærkede Hs. H. Prinds Kristians Palais sig. Gaderne vrimlede af en talles Mængde Menneskeer saavel til Fods som til Vogns, og ved Vagterne i Staden opførtes en skjøn Janitscharmusik af de forskjellige Korpsers Hoboister. De det Kongel. Herskab kjørte igjennem Hovedgaderne, for at tage Jlluminationen i Øiesyn, vilde det jublende Folk atter, ligesom ved Jndtoget, have fraspændt Hestene; men for ikke at afstædkomme Uorden i den store Trængsel, afværgedes det. Først ved Dagerye forsvandt Belysningen, og med den tillige den vrimlende Mængde. Saaledes endtes denne offentlige Nationalfest til Alles Tilfredshed, uden at mindste Uorden eller Uheld forstyrrede den almindelige Glæde.