JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Vi udøste mange Velsignelser over Kaptainen, bad ham Farvel og fulgte den Anviisning han havde givet os. Alt, var ikke destomindre nær ved at blive opdaget, i hvilket Tilfælde vi enten ville have bleven skudte eller hængte. Da Vinen virkede paa mig, og jeg var noget opblæst af min nye Paaklædning, gjorde jeg en usædvanlig Blæst paa Værfet, vi bleve strax omringede af en heel Deel virkelige Søeofficerer. Nogle af dem gjorde den bemærkning: at jeg gjorde en forbandet Mudder, det synes jeg ogsaa, sagde en Anden, hvem Fanden er han, brølede den Tredie; men medens de brød deres Hjerne desangaaende, stødte Kaptainen paa Packetbaaden fra Land og vi gik klar af dem. Sluppen var bemandet med 5 stærke Negere, og en hvid Kaptain, det lykkedes os dog at bemægtige os Fartøiet, og at komme næste Dag til Montserrat, hvor vi meldte os selv for den kommanderende, Officerer, og forblev der nogle faae Dage. Derfra seilede vi, under Convoi af en fransk armeret Skoner til Guadelope, hvor vi snart ankom, og hvorfra vi reiste til de forenede Stater med et americansk Skib, dog ikke før vi foreløbigen havde lidt meget ved den franske Kaptains Forræderie, som ved hans Ankomst til Basseterre, paa denne Øe, (den Havn hvortil vi vare bestemte, gi i Land angav os for en god engelsk Prise, og lod os ved en Soldatervagt bringe i Fængsel, Paa vores Vei dertil, var Gaderne illuminerede, og Soldaterne i deres Glæde prikkede os saa smaat med deres Bajonetter. Vi bleve der indsperrede, men næste Dag blev Kaptainens Forrædere bragt for Lyset ved en Ven af Proviantforvalteren, som han havde underrettet om hans ubehagelige Stilling, og som gik til Governeuren og oplyste den hele Tildragelse. En Ret blev nedsat for at undersøge Sagen, vi bleve friegivne og den franske Kaptain blev arresteret for at for høres og dømmes ved en Krigsret."
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Kong Ferdind IV Indtog i Reapel, 15 Mai 1821. Af Dr. Müllers Briese. Den samme Pøbel af Lazaroni, Tiggere og Dagtyve, som for et halvt Aar siden havde, huse rende udenfor Slottet, nødte Kongen til at underskrive Constitutionen, var i Dag i Bevægelse paa alle Gader, - fordi Kongens Triumphindtog blev anmeldt. Hovedjubelen var paa den udvidede Plads i Toledo Gaden, hvor der nu var bygget et Stillads, ned fra hvilket den Spanske Constitution blev oplæst for det uforstandige Folk. Den 10de Deel af de 10,000 Forsamlede kunde naturligviis ikke forstaae Oplæsningen; men Alle bejaede Antagelsen af den fremmede Constitution, fordi man lovede dem Frihed for Afgivter, a., hvorunder de forstode Friraadighed, Logn og Bedrageri især mod Adelen og de Rige, som ikke vare Carbonari.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Authentic Memoirs of the most eminentPhysiciens and Surgeons of Great Britain ect, ect. Second Edition 1818. p. 477. Man kan uden Betænkning sige, at de skjønneste Vinterelimater i Europa findes i den Deel at den Spanske Kyst, som grændser til Middelhavet. Climatet i Lissabon er lang mildere, end i England, og Cintra, i 16 Miles Fjerne, skaffer et sikkert Tilflugtsted for en hæftig Hede paa ethver i Aarstid. Dog er der meget ubehageligt Veir i Lissabon, hver Vinter. Heftige Stormvinde og Regn komme strygende tværts over det Atlantiske Hav, med en Magt, hvortil vi ere kun lidet vante, og Gadernes slette Broelægning og Ujevnhed forbyder næsten al Bevægelse tilfods. Der er ingen Part, selv i Frankrigs sydligste Yderkant, som er fri for meget koldt Veir om Vinteren, skjøndt det just ikke er af lang Varighed. Det samme skjøndt i mindre Grad, alt som man gaaer Syd efter, kan siges om Jtalien, hvor det i det mindste to Maaneder af enhver Vinter, i det Hele taget, er umueligt at undgaae Vaadt, Kulde, og ubehageligt Veir, hvis Ubehagelighed upaatvivleligen bliver forøget ved Muursteens=Stuks og Marmorgulvene, og ved den hyppige Mangel paa Kaminer i Værelserne. Pisa siges at nyde det i bedste Vinterelimat i Jtalien, og derefter maae Neapel stilles. Rom er meget behagelig om Forlaaret, og Florenz om Sommeren. Men det er i saadanne Steder som Barcelona, Valentia a., hvor der blot er Vinter i mild Temperatur, klar Soel, og agurblaa Himmel, og som blive søgte af Emigranter fra vore nordlige Climater.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Redacteuren af den vestsjellandske Avis, Hr. Pastor Bastholm, anstiller i bemeldte Blad et Forsøg paa at opløse Spørgsmaaler, hvorledes vil den Tid blive beskaffen, som vi gaae imøde, Han fortæller: hvorledes han tydeligt erindrer sig, at da han var et ungt Mennesker og studerede i Göttingen, hørte han den da meget gamle og berømte Geograf, Hofraad Gatterer, en Dag at sige paa sit Collegium Mine Herrer, dersom Amerika havde været saa tidlig opdyrket som Europa, saa vilde man ikke kunne have brugt Guld og Sølv som Penge, ligesaalidet som Jern; thi Massen af de ædle Metaller er saa stor i Amerika." Af den Omstændighed, at de engelske Bjergværkscompagnier begynde at drive de sydamerikanske Bjergværker med alle den nyere Kulturs Apparater og en kjæmpemæssig Kraft, holder Ridder Bastholm det ikke vanskeligt at forudsee hvad Virkning hine overordentlige Omstændigheder ville have paa de europæiske Staters Tilstaand og paa Danmarks i Særdeleshed. - Hvad der foregaaer i England - hedder det til Slutning - bebuder os hvad der vil møde os selv. Det giver sig tydelig til tilkjende af alle Omstændigheder, at Pengene vælte ind i England i saadan Masse, at Folket bliver stedse meere forlegen med hvorledes de skal anvende dem. Jndustriens og Handelens, tilligemed Folkemængdens Tilvæxt bliver en naturlig Følge deraf, dette vil gaae saavidt, at tilsidste Engeland og de øvrige Fabriklande ikke længere kunne brødføde sig selv; Spørgsmaalet efter de raae Productioner vil idelig tiltage, blive Aarene noget mindre frugtbare, saa vil Kornvarene stige. overordenligt, Circulationen eller Pengemassen, vil voxe til en uhyre Grad; alle faste Eiendom dom ville stige i Forhold, Fastlandsstaterne ville i i Fremtiden let kunne befrie sig for deres Statsgield, da dens Beløb vil successive svinde i indvortes Værdie. Capitalisterne ville af samme Aarsag blive forarmede; Eierne af Varer og faste Eiendomme ville profitere. - Hvo handler derfor klogt i denne Tidspunkt? – den som anvender sine Capitaler til at opkjøbe faste Eiendomme og til at fylde sine Magaziner med Varer, imedens det endnu er Tid dertil.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Anecdote. Den Engelske Kong Carl den 11, blev vedhans Tronbestigelse, overrakt et Digt, af en dengang meget yndet Poet, ved Navn Waller. Kongen gjennemlæste det med Opmærksomhed: Hr. Waller, sagde han derpaa, adisse Vers ere meget smukke, men det forekommer mig dog, som deres Digt til Cronwels Ære var bedre. Deres Majestæt kan have Ret, svarede Waller, athi det lykkes altid os Digtere bedre, naar vi følge Plantasiens Løb, end naar vi besynge Sandheden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Da Jacob den II. Hertug af York, en Morgen kom tilbage fra Jagten, traf han sin Broder, den daværende Kong Carl i Hydepark, uden alt følge, og det endog paa en Tid, da det kunne ansees for en Uforsigtighed. Hertugen tilkjendegav ham sin Forundring derover, og anbefalede ham med broderlig Deeltagelse meere Forsigtighed. Broder Jacob, svarede Kongen, evær ubekymret, jeg har intet at frygte, thi der gives vist ikke et eneste Menneske i England, der ville myrde mig, for at hæve Dig paa Thronen."
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Indenlandsk. Aarhuus. Paa Gaarden Hovedgaard, i Voer Herred, mellem her og Horsens, udbrød, den 28de Marts, om Morgenen Kl. 4, en pludselig Jldebrand, som i kort Tid lagde hele Vaaningshuset og en Deel af de tilstødende Fløibygninger i Aske. Nær havde Gaardens Eier, Hr. Greve Baudissin, og Familie omkommet i Luerne, dersom ikke Jldens Knittren og Bragen havde vækket Forvalteren og Huusholdersken, der havde deres Værelser i en tilstødende Fløibygning, og som, da de gjennem deres Vindner saae Stuehusets Tag i Luer, ilede at vække og redde Herskabet. Næsten intet af Jndboet blev reddet.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
J Mandsdags gav det dramatiske Selskab i Aarhuus atter en Forestilling til Bedste for de Vandlidte, hvortil var valgt, a Skumlerne" af Katzebne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Af Thisted Kjøbstæd er indsamlet til de Vandlidte 204 Rbd. 26 s. Sedler og Tegn og 257 Rbd. 64 s. rede Sølv, af hvilke Summer De Herrer Kancellieassesfor Toft og Krigsassessor Caroc, hver have skjenket 100 Rbd rede Sølv, med det. Ønske, at det Halve af disse Gaver maatte anvendes til Fordeel for de ved Oversvømmelse Skadelidte i Agger Sogn under Thisted Amt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Kjøbenhavns Børs, den 5te April. Cours. Hamb. 2 M. , a vista 216. Spec. 217. Specier solgtes til 13 Rbmk. 1/2 s. Disc. 5 pC. 4 pC. Kgl. Oblig. (uden Renter) 94 a 94 3/8. Banco 87. a 87 3/8. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 102 Rbd. r. S. eller 111 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-08
Avertissement. Ved min hyppige Fraværelse i dette Efteraar ved Stranden, blev jeg sat et Nummer tilbage med mit Blad, i det jeg altsaa har den Ære, at gjøre min Undskyldning derfor for samtlige respective Abonentere, beder jeg Samme ville behage at modtage dette Nummer isteden for det Manglende. Joh. C. Lund.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Krigen.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
En Fortælling af Montgomery, of the literaar, Companion, New Tork, America.) Julia Maria P1111t var Datter af en Officeer under Revolutions Perioden i America som var faldet, kronet med Seierens Laurbær i det blodige Slag ved Bunker Hill. Hans to Sønner, som begge beklædte en høi Charge i Armeen og Marqvis D'Estanville, Oberst ved Dragonerne og Julies Forlovede, vare hans Adjutanter paa Ærens Dag.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Persiens gamle Historie vakte hans Videbegierlighed, og da han havde gjort sig bekjendt med den besluttede han at forherlige den ved Digterkunsten. For at indgive nogle Besværinger vandrede, han til Gasno, hvor Sultan Mahmud holdt, Hof og samlede Digtere og Lærde omkring sig. Han traadde ind i en af det keiserlige Palladses Haver og fandt i et Lysthuus to af Keiserens Digtere, som underholdt sig med at improvisere Vers. Ferdusi nærmede sig dem og blandede sig i deres Underholdning. Ansari, een af hine Digtere, berømt som Lyriker, forhausedes ved at høre en Yngling i Bondeklæder yttre sig med saa megen Aand og fortsatte Samtalen med ham. Han fik at vide, i hvad Hensigt han var kommen og fortalte Sagen for Sultanen, som gav Ferdusi befaling, efter først at have prøvet ham, at besynge de gamle Perserkongers Bedrifter og lovede ham et Guldstykke for hvert Vers. Ferdusi anvendte en Række af Aar paa dette Arbeid og bragte et stort historisk Digt af 60,000 Vers (kaldet Shahnameh, (Kongernes Bog) tilveie, hvilket indbefatter Persiens Historie fra Nushirvan indtil Jesdegard og egentlig bestaaer af en Række historiske Epopeer. Helten Rustan, den persiske Herkules's Bedrifter udgjøre et af de skjønste Episoder i samme. Ferdusi overgav sit Værk til Sultanen, som indtaget imod ham af en Bagtaler, kun lod ham udbetale en Sølvmynt for hver Vers. Digteren, fortrydelig over at see sig saa uværdig behandlet, forærede Pengene bort, udstrøg en Mængde Vers til Mahumeds Roes som han havde indflettet i sit Digt og hevnede sig ved en bitter Satire. Nødt til at flygte, begav han sig til Thus, hvor han levede skjult. Jmidlertid fortrød Mahmud sin Uretfærdighed, og, da han fik at høre at Digteren levede i Mangel, lod han belæsse 12 Kammeler med rige Foræringer til ham. Da de ankom for Portene af Thus mødte de Ferdusis Liigfærd. - Hans Shahname, er et af de meest udmærkede blandt Asiens Digterværker; det persiske Sprog har intet Værk, der kan sættes ved Siden deraf. For Historien er det af uskatteerlig Værdie, men endnu kun lidet brugt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
En engelsk Oversættelse, som Champion begyndte paa 1790, blev ufuldendt. Enkelte Fragmenter findes oversatte i Jones's Commentarier i Wilkens persiske Chrestomathie, i Schlegels Europa og i tydsk Merkur. Det hele skal nu udkomme, trykt i Ostindien. Et Fragment udkom i Caltutta 1814 under Titel af Schred. Om gudelige Forsamlinger.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Hvad mon Elskerne og Befordrerne af den gammeldags Kristendom i Kirken vilde svare paa slig Tiltale? Mon de kunde modsige Sandheden i den Eller kunde man ved denne Tilbagegang vel undskylde sig med: at et mystisk, et ubetvingeligt Element yttrede sig i nogle Forvirredes Hjerner, der kuns befandt sig vel i Mørket, og maatte overlades til sig selv. Jeg kan for min Deel ei dølge den Frygt, at jeg vilde udsætte mig for velgrundet Dadel af Enhver, der kjender Sagen tilstrækkelig og nøie nok, ved at forsvare de gudelige Forsamlinger, i hvilke dette Element viser sig virksom baade i og udenfor deres Medlemmers Samfund, Forsamlinger, som Hr. Grundtvig. Sandheden tro, saa træffende skildrer, som maadelige Surrogater for det kirkelige Liv og maadelige Planteskoler for sand Gudsfrygt, Ydmyghed og Kjærlighed; Forsamlinger, hvori en sygelig Pietisme let parrer sig med forskruede Jndfald og fører) Ringeagt for Lærestanden og omsidder forSkriften selv. Det er derfor glædeligt, at en Mand, som Grundtvig, giver os denne Skildring og paa en Maade opfordrer til at yttre sin Mening om slige Selskaber ligesaa frimodig og oprigtig som ham. Dette er skeet i disse Linier af en Mand, der forener oprigtig Sandhedskjerlighed ved overbevisende Erfaring. Og ønskeligt var det, om flere ville gjøre ligesaa, at Sagen ei skal blive eensidig betragtet; men at vor vise og for alt Godt aarvaagne Regjering saae den i sit sande Lys og fik Leilighed til at bevise, at den ligesaa vel, som den har vidste at sætte Grændser for smitsomme Sygdomme paa Mennesker og Qvæg, ligesaavel som den vidste i fordumstid at afskaffe den mægtige Chatolicisme, endnu vil vide ved kraftige og passende Midler at forebygge, at denne aandelige Syge ei skal smitte Alle dens Undersaatters Sjæle. Dette er sikkerlig alle dens troe og fornuftige Undersaatters, Haab og Ønske. Den, der fremsætter dette, nævner sig ei her, thi Navnet gjør intet til Sagen. Men saasnart det behøves og kan gavne, skal han villig vedkjende sig baade sin Mening og sit Navn. A.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
(Kbhvns Skilderie.)
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Blandet. En Skrivelse fra Ostfriesland af 20 Marts indeholder blandt andet Følgende: Erfaringen, har i afvigte Februarii Maaned atter lært os, hvorLidet vi Mennesker formaae at udrette imod Elementerne, i det vore, i en Strækning af 30 Mile fortræffelig vedligeholdte Søe og Emsdiger ikke have kunnet modstaae en eneste Springflod; men ere paa Tusinde Steder blevne beskadigede og tildeels gjennembrudte. Efter nu anstillet Undersøgelse beløber den Skade, som er foraarsaget paa Digerne, sig i det mindste til 400,000 Rdlr. Skjøndt meget Fæe er druknet, er det dog ikke saa betydelig som andensteds. Til Lykke ere heller ikke meere end 12 Mennesker omkomne. Aarsagen hertil er alene denne, at de fleste Byer, efter de gamle Frisers Skik, vare anlagte paa Høie eller Værfter. En anden Omstændighed, der ikke mindre har været til Held for Provindsen, er denne, at alle 80 Suser, der for Størstedelen, tillige ere beboede Søehavne, holdt sig, saa at man efter nogle Dages Forløb var istand til, at lade det indtrængte skarpe Søevand tildeels igjen løbe af, medens det andensteds blev staaende og gjorde Jorden ufrugtbar. Disse massivt byggede Sluser have rigtignok tildeels kostet 20 til 40,000 Rdlr.;men de have ogsaa ved den Leilighed gjort langt større Nytte end de slettere, meest ikkun af Træe opførte Sluser ved Elben og Weseren, der rigtignok have været langt mindre bekostelige, men nu ei heller have ydet nær den Nytte. - J en anden Skrivelse fra Emden selv hedder det derimod, at Kornet (Vinsæden) næsten overalt synes at være tabt, da man meget let kan rykke Rødderne op, som næsten overalt begynde at raadne. Ogsaa Rapsæden uddøer, da der i Rødderne og Stilkerne vise sig Maddiker i stor Mængde. Faarene, der have staaet i Saltvand, døe næsten allesammen; de begynde med Hoste, hvorhos de endnu æde godt, men blive efterhaanden magre; snart kunne de ikke mere gaae, og bortdøe saaledes.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Vort Statsliv - skrives der fra Holland - bevæger sig stort og kraftigt. Fra Amsterdam indtil Helder indrettes en Canal, som langt overgaaer den Languedoske; thi den er 30 Miil lang. 120 Fod bred og 25 Fod dyb. Over 10000 Arbeidere ere derved ansatte; Omkostningerne anslaaes til 10 a 12 Mill, Gylden. Dentallige Vande og denne Egns løse Jordbund, lægge Vanskeligheder i Veien, som kun ved den meest sindrige. Kunst og de høieste Kraftanstrængelser kunne overvindes. Den fordeelagtige Jndflydelse, denne Canal vil have paa Handelen, kan ikke beregnes. Hvilket Syn for denne Egns Hyrder, naar de see China, og Ostindiefarene og store Linieskibe seile det, hvor kort iforveien deres Hjorder græssede.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
J Stockholm havde man det Rygte, at der for nærværende Tid opkjøbes i det sydlige Sverrig flere tusinde Stude for engelsk Regning.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Franske Qvæghandlere gjøre i denne Tid store Opkjøb af Creaturer i de nederlandske Provindser.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
I Brasilien vil Sukkerhøsten iaar neppe beløbe sig til det Halve af hvad den ellers pleier. J England og Holland ere Sukkerpriserne derfor allerede stegne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
J Provindsen Estremadura skal en vis Don Mariano Tamarin have opdaget flere rige Guld og Sølv-Gruber.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Indenlandsk Skonnerten Speculation, Capt. Petersen.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
fra Christiania bestemt til Kjøbenhavn, er Natten, imellem 11te og 12te f. M. i Tykning og Sneefor stødt paa Grund ved Hornbek. Fartøiet, som blev svært læk og meget beskadiget, er, efterat være losset bragt ind til Helsingøer. Ladningen, der meest bestod i Kommen og Fuglevildt, er som beskadiget bortsolgt ved Auction. Imellem Snekkersteen og Skotterup er indskrandet et engelsk Barkskib fra Hull, fort af CapiLaukaster.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Skibet Thetis, Skipper Kock, bestemt fra Mallaga til Buenos=Ayres, er strandet ved Gibraltar. En Skipper har forklaret, at han den 25de Marts har seet 3 Skibe paa Grund ved Trindelen og et Skib paa Skagen. Det Nærmere herom er ubekjendt.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
J Fredags Morges kom et Skib paa Grund ved Sprogøe. Man viste endnu ikke om det stod til at reddes.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Det danske Skib, som den 27de Marts er total forliist paa Øen Whalsen, var ladet med Tømmer.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Handelshuset Duntsfeldt & Comp. bekjendtgiør, at Subscription til Deeltagelse i det østersøiske Handelselskab i Kjøbenhavn staaer fremdeles aaben indtil 1ste Mai næstkommende. 1,200 Actier ere allerede tegnede ved private Subscriptioner. Til Digebrudenes Jstandsættelse paa ØenPelworn vil udfordres 40 til 50,000 Mk., en Sum, som dette fattige Land ikke ved egen Evne. vil kunne tilveiebringe.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Thisted. J Mandags indtraf den ulykkelige Hændelse, at en saa kaldet Skibningskaag eller Baad, der var opreist paa Land og skulle repereres, faldt ned over en gammel Professionistes Søn heri Byen, og forknuste ham saaledes, at han døde paa Stedet. Saameget tungere var dette Tabde gamle Forældre, som de ogsaa havde den Sorg for nogle Aar siden at miste en Søn, der faldt i Jsen her i Fjorden og druknede, omtrent lige ud for det Sted hvor den Anden satte Livet til.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-15
Kjøbenhavns Børs den 8de April. Cours. Hamb. 2 M. , a vista 215. Spec. 216. Spec. solgtes til 12 Rbmk. 154 s. Disc. 5 pC. 4 pC. Kgl. Oblig. (uden Renter) 94 a 944. Banco 87. a 87 3/8. Nationalbank-Obligationer af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 102 a 102 1/3 Rbd. r. S. eller 110 1/4 a 110 3/4 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-22
Krigen.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-22
(En Fortælling af Montgomery, of the literar Companion, New-York, America.)(Sluttet.)J Julias kummerfulde Møde med hendes Broder og Marqvien, søgte de at skienke hinanden gjensidig Trøst. De gjorde hende det Forslag at hun strax skulle vende tilbage med dem til Boston. J Aftenskumringen naaede de Staden, som de blot for faa Timer siden havde forladt, med en oplivende Følelse om deres tilkommende. Lykke. Hvor sørgelig var dette Haab bleven tilintetgjort. Julia engang omringet af Slægtninge og Venner, var nu næsten berøvet Alle. Et Aar var neppe henløben siden hun havde seet Levningerne af en inderlig elsket Modernedsynkes i Graven. - Men hun havde dog endnu Nogle tilbage, der kunde lede hendes fremtids Fjed. En skrækkelig Dag var forsvunden og intet Spor deraf var efterladt tilbage, uden den sørgelige Erindring om Storheden af hvad hun havde tabt og det Marmor i hvilken den sidste tappre Handling i deres Liv, stod udgravet. Onkler, Beslægtede, Broder alle var faldne. Hendes Broder Carl var nu hendes eneste Beskytter. Næste Morgen forlod den Styrke, som under den foregaaende Dags Scener havde holdt OberstLieutnant Paaskopreist, ham ganske. Svækket ved Lidelser og Smerte, fængslede en farlig Sygdom, denne rastløse Mand, der tørstede igjen efter at møde sit Fædrelands Fiende, til hans Leie. Den spendte Tilstand hans Siel var i, forvandledes til et skrækkeligt Raserie, og hiin stolte Skabning, som engang havde været beundret af Venner og frygtet af Fiender, - ham der kold havde gaaet kjæk gjennem Blodsudgydelse og Død, og anført det blodige Slag, hvor forandret nu Øiets klare Glands var fordunklet, hine Læber hvorfra før hørtes Commando Ord, zittrede af Smerte og udstødte en smertefuld Stønnen. Hiin stærke mussculense Haand, der havde svinget en Helts Sværd, havde ladt dens sædvanlige Kraft, og skjælvede af Svaghed. Timer svandt efter Timer, men endnu lovede Lægens Kunst intet Haab - enhver Dag bragte ham nærmere til Graven.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1825-04-22
J to lange, kjedsommelige Uger, sad Julie ved Siden af hans Seng, for at pleie den Syge, og vaage over de hurtig svindende Øieblikke af Broderens Liv. Destanville opofrede enhver ledig Time, for at hjelpe hende i denne før gelige Beskjætigelse. En Aften sad Julie og Marqvien ved Siden af Carls Seng, da en Soldat traade ind, og overleverede Marqvien et Brev. Han brak hurtig Seilet og læste de uvelkomne Linier. - Julie, sagde han, gjeg maa forlade Dig. Jeg har modtaget Ordre til at marschere strax med mit Regiment, for at forfølge en Horde af Vilde, der have plyndret og brændt en Naboelandsbye.