Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-03-24
Stockholm, d. 8de Marts. J Overeensstemmelse med den af Rigsens Stænder paa sidste Rigsdag tagne Beslutning, har Hs. Majestæt, under 28de Febr. sidstl., reqvireret af Banken en Summa af 920,000 Rigsdaler Banco, hvilken vil blive sat til Almana-Magazins-Directionens Disposition, for at ophielpe de dagligen faldende Kornpriser. Rygtet om denne Foranstaltning havde paa Børsen i Forgaars den ønskelige Virkning, at Kornvarerne virkeligen stege, og at Jngen vilde sælge, i Forventning af endnu høiere Priser. Landmanden behøvede i Sandhed denne Opmuntring og Understøttelse, thi, som et Exempel paa Kornprisernes uforholdsmæssige Falden, bør alene anføres, at Havre, som i de sidste fire Aar altid har kostet imellem 6 til 8 Rd. Rigsgield, har i hele Febr. Maaned været solgt i Lidkjøping, Westeraas og andre Stæder, for 2 Rd. Rigsgjeld Tønden. Jntet Land i Europa har lidt mere af Finantsforvirring end Frankrig, Nationalbankerotter have været et temmelig sædvanligt Hielpemiddel At forhøje Myntens Navneværd, eller at nedsætte dens indere Værd, at reducere Statscreditorernes Capital eller Renter, har til alle Tider hørt til de heldigste Finantsoperationer. Uden at gaae tilbage til Oldtiden, til den hellige St. Ludvigs Regjering, hvem de Franske betragte som deres dydigste Monark, eller til Johan, der sagde, dersom Dyden var banlyst fra Jorden, skulde den finde et Tilflugtsted i Kongernes Hjerter - og som gjorde hvad de vilde med Mynten og deres Creditors Krav - uden at anføre to af de redeligste Mænd, Frankrig nogensinde har kjendt, Sully og Colbert, der dog begge vare Yndere af Bankerotter, maa vi tilstaae, at de Summer, Almeenheden i de sidste 100 Aar er bleven skilt ved, ere større end Engellands Nationalgield. Ludvig XIV., efter gjentagne Gange at have nedsat Værdien af Mynten, efterlod sit Rige en Gield af 130,000,000 Sterling, som den brave St. Simon for ramme Alvor foreslog at betale med en Bankerot. Dette Skridt modsatte Hertugen af Noailles sig vel med Ord, men antog det i Gierning, under Navn af en ny Mynt, Visa og Chambre Ardente: Forholdsregler, som gave Anledning til Exempler paa Ubillighed og Bestikkelse, der aldrig ere indtrufne i Engelland. Derefter fulgte Regentskabet, Laws System og fremdeles Ustadighed i Pengeværdien indtil Fleury, der, efter selv at have anvendt samme Midler, omsider gav Slip paa dem, og for Øjeblikket standsede disse Uordener. Den samme Elendighed og den samme Uoprigtighed vedvarede under alle Finantsdepartementets Bestyrelser, og Silhouttes, Boulognes, Sechelles Planer og Operationer vare ganske af samme Beskaffenhed. End ikke Quesnais oplyste Synsmaader, og de endnu vidtløftigere Projecter af Vincent de Gournat, kunde gjøre deres Landsmænd redeligere og forsigtigere, og 1770 tog Abbe Terrai sin Tilflugt til de samme voldsomme og ubillige Midler, der bleve Gjenstande for mange Sange og Epigrammer. Omsider kom Tourgot i Spidsen for Finantserne; han synes at have de sundeste Begreben, om Sagen, og blev derfor saa hastig afskediget. Efter ham fulgte Colonnes Plumphed, Neckers egensindige og uudførelige Selvtillid, og til allersidst Revolutionen. Denne Rædselstids Confiscationer kunne anslaaes til 1/2 af det franske Territoriums Frilehn. Reductionen af Renter næsten til en anden Trediedeel. Beløbet af Assignater, hvis Værdie Lovgivningen tilintetgjorde i den korte Tid af 6 Aar, var 1474 Mill. Pd. St. Da deres Efterfølgere, Mandaterne, bleve udgivne med den befaling, at Jngen under Dødstrafskulde vægre sig ved at modtage dem til deres paalydende Værdie, tabtes der paa dem omtrent 66 pC. J 15 Maaneder bleve 100 Mill. af. disse anullerede. (Edinb. Review.)