Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-03-02
(Af Alt. Merk og Hamb. Corresp.) Spanien den 20de December. J Madridsavisen, læses: Læsere af sund Menneskeforstand, og alle Spaniere, der endnu føle nogen Kjærlighed til deres Fædreland vil indset, at Engelskmændenes videst udstrakte Kræfter, deres muligste Anspændinger, forenede med de tilfældige Fordeele, Seiren ved Aropilles (ved Salamanca forrige Sommer) forskaffede dem, ikke have havt anden Frugt end Andalusiens Rømning, og at denne Seir har kostet dem over 30000 Mand Døde Fangne, mange Millioner i Penge og en Trediedeel af deres Cavallerie, tilligemed den Overtydning. at deres samtlige Stridskræfter ikke kan holde Stand mod de keiserlige Tropper, naar disse anføres af et eneste Overhoved. De franske Hære have ved denne Leilighed viist en sielden Overeensstemmelse, de have opvakt almeen Beundring, da de fra alle Deele af Den have forenet sig paa en eneste Valplads. Lados kaste Dinene paa vort arme Spanien og føle, hvor dyrt Seiren ved Aropiles er kommen dette Land at staae. Vi see, som en Følge af denne Seir mange af vore Provindser hæriede, og forarmede ved at underholde talrige Armeer; vi see Markerne øde og udyrkede af Mangel paa Arbeidere, Qvæg og Sædekorn, vi see Jndbyggerne udvandrede og flygtede, vi see de folkerigste Stæder næsten tomme, og deres Beboere tvungne, andensteds at opslaae deres Bopæle for at undgaae Landsmænds Hævn og Forfølgelse. Midt under disse Ulykker have de gode Spanier kun eet Raad at følge, nemlig at indsee, at Engelskmændene ere for svage til at komme dem til Hjelp. De bande alle deres Stormænds Falskhed, der have krænket den Eed, de have svoret deres Konge, og ved deres salige Rænker gjøre deres Medborgere ulykkelige. Dem er det, siger Almuen lydelig, dem er det der have paadraget os de Hære, der fortære os, de Allierede der ødelægge os, Dog lader os haube, dette Onde vil vi see Ende paa. De Engelske have haabet i Spaniens Hjerte at tænde Ødelæggelsens Lue, medens Regen og udbredt i Europas Norden; men aldrig vil det lykkes dem at trænge de franske Hære ud Spanien, og fuldelig hærie denne Frankrigs gam vige Bundsforvandt. Maatte endelig de gode. er vaagne af deres Dødsdvale, deres Nedslag. og forene dem, en Kongens Person, den ene der kan redde Fædrelandet, ham de for 4 Aar side vor Troskab. Bostor den 4de December. En Reisende, der for omtrent Dage siden forlod Champlain, siger, at vore de ende regulaire Tropper bestaae af henved 5000 3d foruden 2 til 3000 Mand Landbevæbning. illige af Corpserne ere fortræffelige, og ville ve nok udmærke sig. For nogen Tid siden trængt. Hverst Galke allene to til tre Mile ind i Canada, og erfarede at 3 til 400 Jndianere stode i Nærheden. General Chandler afsendtes derpaa med 300 Mand, hvoriblandt et Compagnie let Artillerie og en Eskadron Ryttere befandt sig. Han begav sig om Aftenen til Landsbyen Orewtow, hvor der var et lidet kort forhen af Fienderne besat Fæstningsværk. Dette omringedes ved Middagstid, og vore Folk gjorde et Angreb derpaa. Men da de trængte ind fandt de ikke meere end een Soldat derinde. Vi fik paa vor Side to Saarede; man vide ikke om dette skeete ved den indianske eller ved vor egen Jld. Vore Tropper kom derpaa igjen tilbage, og gik atter næste Aften ud paa Recognoscering, hvis Resultat, man endnu ikke veed. Tre hundrede Mand gik ud med Oxer og Hakker for at gjøre Vei.