Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-01-17
Høivelbaarne Hr. Kammerh., Baron af Adeler, Storkors af Dannebrogen og Stiftamtmand. Anm. Referenten bør tilføie, at de Udgifter, som vare forbundne med Kirkesanger Benners Reise, nemlig de medgaaende Diætpenge, har Hr. Stiftamtmand og Baron Adeler udlagt af sin egen Lomme, for at fremme denne gode Sag. Anviisning til at virke Salt af Tang. Til Tangsalt er den lange Tang, kaldet Bendeltang, tjenlig, den maa ei være udvandet at Regn, eller fortørret; dens Godhed erkiendes deraf, at den er grøn og salt at smage paa. Tang brænder meget villig, saasnart den er veiret et Par Timer; til den Ende vendes den, og udspredes ligesom slaaet Græs. Tangen brændes ved Stranden, og man vedbliver at lægge af den veirede Tang paa Jlden, som bør brænde med jevn, meest ulmende Jld. Asken tildækkes for Regnskyld med Lang, eller og bringes i Huus. Asken udludes til Lage i en udbrændt Tjæretønde, eller i et Ølkar, hvori der er lagt Bund af Grene og Halm, som ved Ølbrygning. Tønden fyldes med Aske, hvorpaa heldes saa meget koldt Vand, som Asken kan drikke, og bliver saaledes staaende at trækkes i 16 Timer. Derpaa udlades Tanglagen af Taphullet. Den seer da klar og blank ud, som gammel Viin. Er Lagen da ei tilbørlig stærk, formedelst Askens mindre Godhed, at den kan oppebære stærkt et frisk Hønseæg, at paa samme kan ligge en Kobberskilling, gydes Lagen paa frisk Aske. J en reen indmuret Kiedel, eller i en Jerngryde, igydes Lagen, og bringes i stærk Kog et Par Timer. Derpaa udtages Jlden, at Lagen ophører at koge, og den renses nu fra sin Ureenlighed, som har udviklet sig under Kogningen, enten med raaden Oxeblod, eller frisk Lammeblod, som heldes i Kiedelen efterhaanden, omtrent 1 Pot Blod til 60 Potter Lage. Ved stærk Omrøring med en Skee fra Bunden af, bringes Blodet til at blande sig med Luden, og man vil da see Ureenligheden opstige, og den afskummes. Naar Luden er renset, og fri for al Ureenlighed, sættes den paa ny i jevn Kog. Eftersom Vanddelene bortdampe, kan Saltet ei længere holde sig opløst, men synker tilbunds, og kan da optages med en Rage. Har man ei Blod, renses Lagen med et Leerfad, eller en Jernpande, som passer til Kjedelen, den sættes ned paa Bunden, og hænger i Strikker over en Stok, af og til optages den, og Ureen ligheden afvaskes. Man kan og rense den kogende Lud ved at helde den paa en Kurv, eller et Sold, beklædt med Lærred og Halm, og fyldt med strid Sand det foretages en Timestid for Saltet sætter sig. For at forsikkre sig om Luden er tilbørlig renset ved Blod, eller gjennem Sand, er det godt at nedlade Fadet eller Panden i Luden, for at see om der et skulde være mere Ureenlighed tilbage. Naar Luden trækker en Salthud over sig, optages Skaalen. Det første Salt, som optages, er det Bedste, det er hvid som Snee og har en reen Saltsmag; det sidst optagne Salt er brunlig, og noget bitter; det fraskilles fra det først Optagne. Derfor smages under Saltets Optagning paa den afdryppende Lage, om den ei begynder at blive bitter. De sidste Par Potter Lud i Kiedelen ere meget bittre; det opbevares, ligesom Sildelage, til Qvæget og Faarene om Vinteren, blandet i deres Drik. Af 50 Porter stærk Lud haves 12 Pund Salt af bedste Sort, og 6 Pund af mindre Godhed. Det af Kiedelen optagne Salt lægges paa et Trug, eller i en spids Lærreds Pose, at Lagen kan fraløbe. Derefter rages Saltet i et Melkekar eller et Træesiekar, over samme bredes et linned Klæde, saaledes nedlægges det i Tangaske, at Lagen kan dryppe af Salket i Asken. Efter 12 Timers Forløb er Saltet hvidt og tørt. Skal det opbevares længe, eller forsendes, tørres Saltet i en Bagerovn, eller paa en varm Kakkelovn. Tangen brændes til Aske om Sommeren, og henlægges i et Udhuus til om Vinteren, da Asken udludes og koges til Salt, thi naar Lagen staaer en Nattestid i Kulden, sætte de fremmede Salte sig paa Siden af Karret, som Jistappe, i naale formig Gestalt, disse gjøre Saltet bittert, og at det ei korner sig. Tangsalt er fiint, som stødt Salt eller Sukker. Med den blotte Tangaske kan Flæsk saltes og conserveres. Man gnider med en vaad Klud vel det Flæsk, som skal saltes, derpaa nedlægges Flæsket i den tørre Tangaske, vel tildækket, med et godt Underlag af Aske. Til Flæsket af et Sviin behøves en Skoe, Aske. Saaledes henligger Flæsket sikker for al muelig Fordærvelse, indtil man vil bruge, eller røge det. Derpaa optages Flæsket, afvaskes vel, og ophænges i Røg Sligt Flæsk er sødere af Smag, og giver mere Fidt under Stegningen, end det som er saltet. Tanglagen er tjenlig til Ludfisk, og Kjød, som skal saltes og røges. Tangsaltet er tjenligt til enhver Ting i Huset, da det har en stærk, reen Saltsmag; dog er det uvist, om det kan længe conservere Smør, Sild og Aal. At virke Tangsalt er en qvindelig Beskjeftigelse, og ingenlunde kostbar. Et Menneske kan om Sommeren i fire Dage brænde 8 Tønder Aske, naar Tangen er ved Haanden og veiret, deraf kan udludes saa megen Lage, som behøves til en Tønde Salt, og til at koge det, medgaaer et Læs Grenebrænde, eller et godt Læs Tørv. Kammerraad Reiche, paa Gaarden Røgen ved Eckernførde, har i disse Dage, ved det Kgl. Occonomie- og Commerce-Collegies Anbefaling, erholdt et Laan af Kongens Casse til Hampavl i det Store.