Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-09-18
Jtalien. Keiseren af Østerrig har ved en Haand skrivelse til Erkehertug Rainer, dateret Mailland den 6te Septbr., udstedt en Amnestie for politiske Forbrydere i det Lombardisk-Venetianske Kongerige Deri bestemmes, at Straffetiden skal eftergives alle de Personer, der paa Grund af politiske Forbrydelser, lide Straf, at alle Undersøgelser, der ere begyndte i denne Anledning, skulle ophøre; at de Personer, som paa Grund af politiske Machinationer ere forpligtede til at opholde sig paa et bestemt Sted, skulle have deres Frihed; de politiske Flygtninger, som ønske at vende tilbage til deres Fædreland, skulle indgive Ansøgning derom til Keiseren selv, de, som ikke ønsker det, kunne erholde Tilladelse til at vandre ud; disse Ansøgninger skulle indgives inden et Aar efter Bekjendtgjørelsens Datum, da Flygtningerne efter den Tids Forløb i enhver Henseende skulle behandles efter de bestaaende Love. – En Livgarde, bestaaende af 60 Sønner af adelige Familier i Lombardiet og Venedig, ligemange af hver, er bleven oprettet. – Keiser Ferdinands Kronning, som Konge i Lombardiet og Venedig fandt den 6te Septbr. Sted med stor Pragt. Schweiz. Forbundsforsamlingen har den 3die Septbr. besluttet, at der først om 4 Uger skulde tages en Beslutning om Commissionens Forslag i Ludvig Napoleons Sag, den vilde i faa Dage ende sine øvrige Forretninger og derpaa skilles ad for igjen at samles den 1ste October. Bevæggrunden til denne Nølen ligger uden Tvivl deri, at de fleste Gesandter ikke ville paadrage sig Ansvarligheden for uden bestemte Jnstructioner at fatte en Beslutning, der maa være af saa vigtige Følger for hele Edsforbundet. Ufortøvet vil nu i ethvert Canton det store Raad blive sammenkaldt for at overveie, hvorledes Schweiz skal rede sig ud af sin nærværende Forlegenhed. Gode Raad synes under nærværende Omstændigheder, at være dyre, da Hr. Moles Skrivelse til Hertugen, af Montebello er af et saadant Jndhold, at Schweiz kun synes at have Valget imellem ubetinget Eftergivenhed og en Krig med Frankrig. - Dr. H. Elsner, der er bleven omtalt som en af Ludvig Napoleons Agenter, erklærer i et Schweizersk Blad, at han i det Asyl, han har fundet i Schweiz, ganske rolig studerer vor Tids Historie. Som Keiser Napoleons Historiograph er han nogle Gange bleven modtaget af Prindsen og af ham understøttet med vigtige Bidrag; men dertil indskrænker hans Forbindelse med Prindsen sig. - For noget siden have 3236 Reuschateller henvendt sig til Kongen af Preussen med en Petition til Fordeel for deres i 1831 proscriberede Medborgere. Kongen har nu ladet dem svare, at denne Petition har forundret ham saa meget mere, som han allerede ved en Cabinetsordre af 13de Februar 1836 har bekjendtgjort, at de mindst Skyldige kunde haabe Benaadelse, naar de meldte sig med Garantier for deres Anger og for en bedre Opførsel, alle de, der have villet benytte denne Naade, ere vendte tilbage til deres Hjem. Dersom Petitionen blev bevilget, kunde den ingen anden Følge have end at skaffe Flygtningerne en Gunst, som synes at være unødvendig for deres Velfærd, da de ikke gjøre sig den Uleilighed at søge om den, eller at føre Mennesker tilbage i Landet, som bestandigt vilde være beredte til at forstyrre den offentlige Rolighed, da de ikke ville indsee deres Uret og give Tegn paa Anger over den af dem begaaede Brøde. – J Forventning af et Brud med Frankrig har den Schweizerske National-Association, District Lausanne, offentliggjort et Project til et Reglement for SchweizerGuerillaer. Journal des Debats meddeler et Brev fra Konstanz af 5te Septbr., hvori der fortælles, at Prinds Ludvig Napoleon har under Keiser Nikolaus's, Ophold i det sydlige Tydskland søgt om den Ære at blive Keiseren forestillet og derpaa endog anholdt om Tilladelse til at tjene i hans Armee; men Keiseren har afslaaet begge Deele. Hofferne i Wien, Karlsrube, Berlin og Munchen have ladet Forstedet tilkjendegive, at de fuldkomment sluttede sig til Frankrigs Skridt, der havde Hensyn til Prindsens Bortviisning; Kongen af Würtemberg har yttret samme Anskuelse, og man maa nu vide i Luzern, at Würtemberg vilde slutte sig til de Forholdsregler, som maatte tages, naar Frankrig maatte skride til at bruge Tvang imod Schweiz Efter andre Angivelser omringes det lille Hof i Arenenberg af talrige Spioner, som forgjeves lure paa Leilighed til at kunne berette nye Machinationer.