Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-23
Bonaparte foretog sig at benytte Contrarevolutionen til sin Fordeel; han gjenoprettede Tronen, Geistligheden og Adelen, et Monarkie, som Hr. Pitt sagde, uden Retmæssighed og uden Skranker, en Geistlighed, som ikke var andet end Despotismens Lovtaler, en af gamle og nye Familier, bestaaende Adel, der ikke beklædte nogen Øvrighedsplads i Staten, og kun tjente den absolut Magt til Stads. - Bonaparte lod komme nogle Senatorer til sig, for med dem i Forbigaaende at tale om den Tanke, som han endnu ikke var enig om med sig selv, angaaende det Forslag, man havde gjort ham, at lade sig erklære for Keiser. Han lod de forskiellige Regjeringsformer, som man kunde antage for Frankrig, passere Mønstring, en Republik, det gamle Dynasties Tilbagekaldelse og endeligen et nyt Monarkies Oprettelse. De, som han underholdt sig med, talte bestandigen med den bestemteste Heftighed derimod, naar han fremkom med Grunde, til Fordeel foren anden Magt end hans "Nu, sagde han, da J troe, at min Udnævnelse til Keiser er nødvendig til Frankrigs Lykke, saa bruger i det mindste Forsigtighedsregler mod mit Tyrannie, ja, jeg gjentager det, mod mit Tyrannie. Hvo veed, om jeg i den Stilling, jeg kommer, ikke vil ledes i Fristelse til at misbruge min Magt. Senatorerne forlode ham, rørte over denne elskværdige Oprigtighed. - Bonaparte havde læst Historien paa den meest forvirrede Maade; kun lidet vant til Studium, gjorde han sig ligesaalidet Regnskab for det, han havde lært af Bøger, som for det, han havde samlet af sine Jagttagelser over Menneskene. For Attila og Carl den Store, forFeudallovene og den østerlandske Despotisme, som han uden Forskiel anvendte, var imidlertid i hans Hoved bleven en vis Agtelse tilbage, i det han aldrig tog feil af det, der for Øieblikket tjente hans Magt. Han indsatte Majorater, han decreterede Substitutioner. Den ene gjorde han den Tjeneste, at skiule sit Liv under den ubekiendte Titel af en Hertug af Rovigo, og i det han derimod fratog Macdonald, Bernadotte, Massena deres Navn, som de ved saa mange Daad havde gjort berømt, bedrog han Hæderen i en vis Henseende for sine Rettigheder, og blev, som det var hans Villie, allene i Besiddelse af FrankrigKrigshæder. - Bonaparte endnu ikke tilfreds med, at have gjort det republicanske Partie foragteligt, i det han ganske ophævede Republiken, vilde ogsaa fravriste Royalisterne den Værdighed, de skyldte deres Udholdenhed og deres Ulykke. Han besatte de fleste Pladse ved sit Hof med Adelige fra den forrige Regjering, i det han blandede den med den gamle, og han selv hørte, da han forenede en Nybagts (Parvennes) Forfængelighed med en Erobrers Kjæmpekræfter, gjerne de forrige Hofmænds Smigrerier, fordi de bedre forstode sig paa denne Konst end de nye, og selv end de blandt dem, der lagde Vind derpaa. Hver Gang, en Adelig fra det forrige Hof bragte en Etiquette fra den tidligere Tid atter i Erindring, eller foreslog et Buk, en vis Maade at banke paa Døren til et Forgemak, en endnu ceremonisere Maade at overgive en Depeche, at lægge et Brev sammen, eller at slutte det efter den eller hiin Formular, saa nød han en Modtagelse som om han havde befordret Menneskeslægtens Lyksalighed. (Fortsættes.) Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.