Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1806-12-08
J Monitøren af 26 November findes paa 3 Supplement Ark Kongen af Engellands Deklaration og Fredsunderhandlingernes Afbrydelse med Anmærkninger, og de til bemeldte Underhandlinger henhørende Officielle Pjecer, 40 i Tallet. Som her først nu kommer for en Dag, var Anledningen til disse Underhandlinger heel besynderlig. Den afdøde Hr. For tilskrev nemlig den franske Statsminister Hr. v. Talleyrand under 20 Februari d. A. et Brev, hvori han, som retskaffen Mand, beretter den ne, at en vis Person, der kaldte sig Guillet de la Gevrilliere, havde forlangten Samtale med Hr. For, under det Paaskud at han nylig var kommen fra Paris, og havde Noget at sige ham, som vilde fornøje ham. "Jeg underholdt mig - skriver denne redelige Minister -med ham ganske allene i mit Kabinet. Efter nogle ligegyldige Discourser, havde det Afskum den Frækhed at sige mig at man, for at berolige alle Kroner, maatte ombringe Franzosernes Chef, og at man til dette Øjemed havde leyet et Huus i Passy (en Landsbye ved Paris) hvorfra man sikkert og uden Fare kunde udføre denne skjændige Plan. Jeg forstod eiret, om det skulde skee ved sædvanlige Flinter eller ved et nyt Slags Skydegevær. Jeg undseer mig ikke ved at tilstaae Dem, Hr. Minister! som kjender mig at min Bestyrtelse over at underholde mig med en erklært Snigmorder var saa overordentlig, at jeg befalede ham, paa Øjeblikket at rømme Landet. - Efter nærmere Overveielse indsaae jeg den Feil, jeg havde begaaet, ved at lade ham afreise, uden at underrette Dem herom. Jeglodham derfor anholde. Vore Love tillade erat holde ham længe tilbage; men han skal ikke slippe bort, før de kan være sat i Sikkerhed mod hans Anslag, om de ere mere end Pralerier, og naar han reiser skal jeg sørge for, at han lander i en Havn, som ligger det længste mueligt fra Frankerig. Herpaa svarede Hr. v. Talleyrand under 5 Mart., at han havde forelagt Ministerens Brev Keiseren, hvis første Ord, efterat have læst det, vare: Jeg kjender heri de Ærens og Dydens Grundsætninger, som stedse have besielet Hr. For Tak ham i mit Navn og sig ham at - enten nu hans Souverains Politik endnu længe forhaler Krigen, eller en for Menneskeheden saa unyttig Kamp ender sig saasnart som det er begge Nationers Ønske - saa glæder jeg mig dog overden nye Karakteer, som Krigen har faaet ved dette Skridt, der er et Forvarsel paa det, man kan vente sig af et Kabinet, hvis Grundsætninger jeg gjerne beregner efter den Mands, der i Alt indseer hvad der er Skjønt og virkelig Got." Af denne Skrivelse benyttede nu Hr. For sig til fra Engelsk Side at gjøre de første Fredstilbud, under 26 Mart. Engelland - skrev han - ønsker en varig Fred, og kan ikke slutte den uden sine Allierede, især Rusland. Med de Hjelpekilder Vi besidde, behøve vi sandelig ej at frygte for Krigens Fortsættelse; den Engelske Nation er den, som lider mindst ved samme; men vi beklage ikke desmindre Andres Ulykke a. Herpaa svarede atter Hr. v. Talley. grand under 1ste April: Vi ere villige at slutte Fred med hele Verden. Vi vil ingen imponere; men vi ville heller ikke lade os imponere. Keiseren vil det Tyrkiske Riges hele Jntegritet. De er Havets Souverain. Vi er en stor Continental=Magt. Ville De ogsaa ved en kombineret Magt vorde Fastlandets Herre, saa er Freden ikke muelig. Keiseren øn skeer Freden med Engelland. Han er et Menneske og ønsker ogsaa Rolighed &c. Nu følger de videre Aktstykker, Fuldmagter og Noter, hvoraf endnu fortjener at anmærkes, at da Lord Lauderdale havde forlangt Reisepas fra Paris, svare. de Hr. v. Talleyrand ham under 30 Septbr. fra Maynz at Keiseren ugjerne saae Underhandlingerne med Engelland afbrudte. Tiden vilde vise - og har nu viist det. - om en nye Koalition imod Frankerig vilde udrette meere end de forrige, Frankerig var kuns blevet større ved alle Anstrængelser for at undertrykke det. Men under alle Begivenheder var Hs. Majestæt beredt, igjen at fornye Underhandlingerne med Engelland, og det paa den Grundvold, hvorom man var bleven enig med den brømte Statsmand, som Engelland har tabt.