Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-02-06
(Jndsendt.) Det anonyme Riim=Brev. Det vil vistnok endnu være i det theaterbesøgende Publikums friske Minde, at man, dengang det altid agtværdige Müllerske Selskab imod Slutningen af forrige Aar kom hertil Odense, i Begyndelsen nærede en vis Ængstelse for at man i et bestemt Rollefag vilde komme til at savne en begavet Skuespillerinde, som Hr. Directeur Müller tidligere havde havt, nemlig nuværende Madame SichlauBloch, ogsaa viste det sig, at denne Ængstelse ikke var saa ganske ugrundet. Den Dame, der ifølge sin Alder og sit Udvortes nødvendigviis maatte spille Sichlaus Roller, var en Begynderinde", havde ved det Rauske Selskab maaskee kun tarveligt faaet Opmuntring fra Publikums Side - og denne Spore er uundværlig, hun havde tungt ved at nemme sine Roller, havde et svagt Syn, der forhindrede Læsning om Natten og ofte gjorde den piinlig ved Dagen; hun savnede det lette og sikkre Overblik, hvormed Sichlau opfattede en Rolles Betydning. Jfru Sønderskou var imidlertid saa heldig at overvinde endeel af disse Vanskeligheder og da dette først var skeet, skjænkede Publikum hende ogsaa oftere en velmeent Opmuntring, der pegede hen paa, at man foreløbigt oversaae let tilgivelige Mangler, i den Forventning at man ved at sætte Med i den mulig Forsagte vilde bidrage til at hun med stigende Jnteresse og Varme vilde, saameget Omstændighederne tillade det, hellige sig Kunsten og et alvorligt Studium. Jndsenderen troer ogsaa, med Bestemthed at kunne forsikkre, at Jfru Sønderskou opfattede Sagen netop fra dette Standpunkt. - Saaledes stolende paa en Overbærelse, der saa ofte var blevet hende til Deel, gik Jfru Sønderskou i Fredags til sin Benefice. Faa Øieblikke for hun skulde fremsige Prologen afleverede imidlertid en Dreng et forseglet Brev, som Maskinmesteren skulde overrække hende, men dette skeete, uheldigviis for Anonymen, ikke for hun havde fremsagt Prologen. Hvad indeholdt nu dette Brev, Et langt Smædedigt, hvori hun ikke alene latterliggjøres, men ogsaa bebreides for Mangel paa Qvindelighed; "Begynderske rimes med Synderske", der forekastes hende, at hendes Fader har været Keglereiser o. s. v. Og dette Brev skulde efter Bestemmelsen have naaet hende, Begynderinden, der endnu med saa megen Lethed kan bringes udaf Fatning paa Scenen; hende, der formedelst sin Giensvaghed netop denne Gang havde havt saamegen Møie med at lære sin Kolle; der haabede den Aften dog nogenlunde at ville tilfredsstille skaansomme Fordringer og betale noget af den Gjæld, hvori hun staaer til Publikum, hvem hun veed at hun skylder Tak - netop i dette Øieblik skulde hun, ifølge en Enkelts kolde Beregning, modtage dette Brev, Jndsenderen skulde ikke have offentliggjort dette, hvis Brevet var hidrørt fra en eller anden skinsyg Skuespillerinde eller Skuespiller ved Selskabet - men dette er ikke Tilfældet; han skulde heller ikke omtalt Brevet, hvis det kom fra en ubetydelig eller borneret Person; nei, det stygge Brev bør netop omtales, fordi Formen viser, at det desværre er skrevet af en Mand, hvis Hoved sidder paa det rette Sted; Anonymen skal paa Moralitetens Vegne anmedes om ikke tiere i Løndom at begaae Noget, der neppe fortjener at komme for Dagens Lys som Supplement i "Mallingsstore og gode Handlinger; Anonymen skal vide, at om end Riddertiden er forbi, saa er det enhver Statsborgers hæderlige Pligt, at afvise Forhaanelser, der fremføres mod en værgeløs Qvinde.