Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1828-11-18
Udenlandsk. Rusland, Tyrkiet og Grækerland, Fra Petersburg, meddeles følgende Efterretninger fra Krigsskuepladsen, som naae til den 17de October: Den Jil, hvormed Omer Vri one Pascha, Natten mellem den 11te og 12te Oct. trak sig tilbage efter Varnas Jndtagelse, og end- og lod sine Munitionskarrer og Forraad i Stikken, tillod ikke Prindsen af Würtemberg at naae Fjenden paa dens Flugt, som først gjorde Holdt bag stærke Forskandsninger paa den høire Side af Floden Kamtschiks Strandbredder. Da Prindsen, efter de trufne Dispositioner ikke skulle forfølge, Tyrkerne længere end til Kamtschik, tog Hs. kgl. Høihed en Stilling ved Landsbyen Petrikior, og overlod til Generalmajor Dellinghausen med en Deel Tropper at observere Fjendens Bevægelser. Generalmajoren bemærkede da den 15de October, at et temmelig stærkt tyrkisk Detaschement Jnfanterie og Cavallerie var gaaet over Floden, for at opkaste paa sammes venstre Strandbred Forskandsninger til Forsvar for den opslagne Vindebroe. Neppe bemærkede Tyrkerne vores Avantgardes. Fremrykken, førend de begyndte Angrebet; men det 3die Jæger Regiments Mod, Artilleriets Jld og de udkastede Raketter, bragte Tyrkerne snart til at tage til Flugten og i Forvirring at styrte løs paa Vindebroen, som de endog drog op, inden at alle Deres havde faaet Tid at komme over, af Frygt for at vor 1ste Jægerbataillon, som fulgte dem i Hælene, skulle trænge over med paa den anden Side; Tyrkernes Tab blev derved meget anseeligt, da en Mængde af dem druknede, og den flygtende Masse af deres Tropper i lang Tid var udsat for deres Batteriers Jld. - Da Øiemeedet for vor Hærs Positioner for Schumla nu er opnaaet ved Varnas Jndtagelse, saa har det 6te og 7de Armeecorps faaet befaling til at cantonnere i Omegnen af dette Sted; det 3die Corps skal indtage en Stilling paa Veien fra Schumla til Silistria, for at dække Beleringen for sidstnævnte Fæstning. - J Varna har man fundet 162 Kanoner af forskjellig Caliber; men der skrives fra Odessa, at efter at Varna næsten i 70 Dage er bleven uafbrudt beskudt, saa er saavel Fæstningsværkerne, som Husene saa beskadiget, at de indrykkende Tropper næsten ikke kunne finde Tag overHovedet; man troede derfor i Odessa at de russiske Garderegimenter ville drage sig tilbage over Pruth og tage der deres Vinterqvarteer, fra Berlin skrives der, at de russiske Gardere skulle overvintre ved Tulezin, hvis Tyrkerne ikke ville foretage et Vinterfeldttog; for Schumla skal blot et Observationscorps blive staaende, som efter Omstændighederne vil blive forstærket. (Efter andre Efterretninger skal det være Russernes Hensigt at holde Feldten den hele Vinter, Tiden vil lære hvad der er sandt, Varna vil imidlertid blive stærkere befæstet, og en 800 Murere, Smede og Tømmer, mænd ere afreiste dertil. Naar det i Varnas Omegn har regnet blot en eeneste Dag, er Jordbunden, af en saadan Beskaffenhed, at Hestene synke ligened til under Bugen, og de med Leerskakter overtrukne Bjerge ere som bedækkede med en glat Jis og ufremkommelige for Heste, alle Vogntransporter hører derfor strax op, og man kan desaarsag om Vinteren kun opholde sig i de beboede og med Levnedsmidler forsynede Stæder. Tyrkerne have i dette, som i det tidligere Feldttog aldrig ladet sig bringe til noget aabent Feldtslag, men blot fra deres Forskandsninger gjort af og til enkelte Udfald mod de russiske Tropper, men naar disse blot holdt sig sluttede, formaaede 3 til 4000 Mk. Tyrker, intet at udrette mod 2 regulaire russiske Eskadroner. Tyrkerne ilede efter saadanne Angreb, burtig igjen tilbage til deres Forskandsninger, og efterlod sig da for det meste kun døde Heste paa Valdpladsen, da de udkaste Hager, som ere bundne med lange til deres Sadel befæstede Strikker, hvormed de fange deres døde Kammerater, og slæbe dem bort med sig. Der skrives ogsaa fra Odessa, at en Storm overfaldt Flaaden, hvorpaa Keiseren sidst havde indskibet sig i Varna, og det Skib hvorpaa Hans Majestæt befandt sig, var i nogen Tid i Fare for at strande paa den tyrkiske Kyst; (man erfarer at Keiseren allerede den 26de Oct. er ankommen til Petersburg, Fra den russiske Armees Operationer i Lille Asien, har man Beretninger, som naae til den 5te Octbr., og efter hvilke Gen. Paskewitsch beretter, at Stæderne Bayazid og Diadan vare erobrede af et russisk Detaschement under General=Major Tschiftschiwadzew. Gamme General har ogsaa bemægtiget sig Fortet Topra Kalk, som behersker Veien til Erzerum. Overalt blev den russiske Armee modtaget med Glæde af Jndvaanerne. - J Følge Depescher fra General Maison, har man nu den vigtig ge Efterretning, at Navarino, Modon, Coron og Patras er indtaget af de Franske, og hvad der er endnu mærkeligere, uden Sværdslag: Den 6te October lod Maison General Higonet opfordre den tyrkiske Commandant i Navarino til Overgivelse, da imidleriedenne blot brugte undvigende Svar, som løb upaa at Porten var hverken i Krig med de Franske eller Engelænderne, man ville ingen Fjendtligheder udøve; men heller ikke overgive Stæder, o. s. v.; saa rykkede de Franske frem i Forening med flere engelske Marin Officerer; Sapenrerne gjorde en gammel Bresche brugbar, og General Higonet klattrede i Spidsen for sine Tropper over Murene, og trængte ind i Staden og Citadellet, uden at finde nogen Modstand, og tog det Hele i Besiddelse. J Navarino fandt tes 60 Kanoner, hvoraf 50 stode opstilte og vare ladede, Levnedsmidler for flere Maaneder, 800,000 Patroner og Vand for 30 Dage; Besætningen bestod af 1 ægyptisk Bataillon paa 400 Mand, 7 Kanonerere og 60 Tyrker. De bleve ufortøve, med Vaaben og Bagage indskibede til Ægypten, Fæstningsværkerne vare i slet Tilstand, og Staden, kun en Hob Ruiner. Medens dette gik for sig med Navarino, opfordrede General Durrien Modon til Overgivelse; her, hvor Achmed Bej commanderede Ægypterne og Hassan Pascha Tyrkerne, fik man det samme Svar, og besluttedes derfor at sprænge Porten, der vendte til Landsiden, dette skeede i Garnisonens Nærværelse, som ikke voved at gjøre den mindste Modstand, men Commandanterne forlangte paa Nye at parlamentere, Paschaen erklærede da, at indtog de Fæstningen, saa haabede han at der blev tilstaaet ham samme Fordeel som Navarinos Garnison, efter at dette var lovet, sprængte man Porten; Søefolkene og Voltegeurerne havde imidlertid trængt ind gjennem Porten mod Søsiden, og Modon blev saaledes ogsaa taget i Besiddelse; den er en fast Stad, med en bedækket pallisaderet Vei, uhyre Grave, og dobbelte Mure. Den var forsynet med Levnedsmidler for mere end 6 Maaneder, Munition for 2 Beleiringer, 100 Kanoner og 1,078 Mand, hvoraf 508 Tyrker, og 570 Arabere. Samme Dag blev Koron opfordret, men Garnisonen var her i Begyndelsen bestemt til, ikke at overgive sig, da General Sebastiani mærkede, at Underhandlinger ikke nyttede, forsøgte han at bestige Murene, dog endeel fra Fæstningen nedkastede Stene, saarede nogle Sapeurer og Jngenieurcaptain Bontauld; men da jeg havde forbudet at fyre først, beherskede Generalen, skjøndt indigneret over den tilføiede Fornærmelse, dog sig selv saameget, at han trak sig med sine Tropper ud af Skudvide, hvilket var klogt handlet, da vi ellers havde havt Krig med Tyrkerne. Et russisk og engelsk Krigskib havde imidlertid forenet sig med den for Koronliggende Fregat; disse Krigskibes befalingshavere, forestillede Commandanten, at hvis han ikke overgav sig, ville Fæstningen blive angrebet baade fra Land- og Søsiden, og baade ham og Garnisonen tilintetgjort. Dette virkede, og den 9de aabnede Koron sine Porte for de Franske. Dette Stæd var i Henseende til Fæstningsværkerne ikke i saa slet Tilstand, som Navarino, men frembyder forøvrigt, ligesom dette, kun en Hob Ruiner. - General Maison tænker at overgive Koron til den græske Regjering, saasnart den sender regulaire Tropper. Man fandt 80 Kanoner og Mørsere, og forøvrigt Levnedsmidler og Munition i Overstod. - Den 3die franske Brigade under General Schneider som var opbrudt for at fordrive Tyrker. ne fra Patras og Morea=Castellet, underhandlede længe forgjeves om disses Overgivelse, men da Generalen endelig formerede sine 3 Regimenter en Colonne og rykkede frem mod Fæstningen, capitulerede den. Der fandtes kun 300 Mand deri, i det Hele har Jbrahim Pascha, der afseilede med 21,000 Md., kun efterladt 2500 Tyrker og Ægyptere i Fæstningerne, og i det hele ere 26 til 27,000 Mand blevne nødsagede til at forlade Landet og de faste Stæder i faa Dage.