Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1783-08-15
Paa et Sukkerland paa St. Croix havde, efter en gammel Jndvaaneres Beretning, i 24 Aar efter hverandre, Rødderne skudt nye Planter. Der sættes altsaa ikkun hvert Aar nye Rør paa saadanne Steder, hvor de gamle Planter ere udgaaet. Naar Rørene ere moedne, begynder Høsten, som paa store Plantager varer over 6 Maaneder. Det er godt, naar Rørene ej strax skiæres af efter at de ere blevne moedne; Naar ingen alt for sterk Tørke indfalder, kan de staae over en Maaned, og give da meere Sukker og mindre Malatz eller Sirup, de afskiæres først ved det tredie eller fierde Led, og siden tet ved Jorden. Bladene som mestendeels ere tørre, stryges af, og bruges til at tække Negernes Hytter og andre Bygninger med. Toppen bruges, at forre Heste, Eseler, Muulesler og Sviin. Rørene bindes i Knipper, og bringes ved Heste eller Muulesler til Mølle. Hovedsagen ved en Sukker Mølle bestaaer i 3de Ruller, som paa et Horizontal liggende tykt og to Fod bredt, Stykke Træe, som kaldes Broen, staae lige op i en Rad tet ved hinanden, og ere forsynede med Tænder, som fatte i hverandre, saa at de alle tillige bevæges naar den mellemste drives ved en Veyr=Vand eller Heste-Mølle. Alle tre ere lige tykke, nemlig en Alen i Tvermaal, og neden til indfattede med en glat Jern Cylinder, som er over en Alen høy, og kaldes Cassen. Den mellemste kaldes Kongen, og er 23 Fod lang, af de to andre, som ikkun ere korte, kaldes den ene Sukker=Rulleren, og den anden Macatz=Rulleren, siden Rørene først gaae imellem hiin og Kongen og siden imellem Kongen og denne. Da disse Ruller staae ganske tet ved hinanden, saa blive Rørene to gange knusede, og Saften derved fuldkommen udpressed. Denne løber igiennem en Rende, som er under Broen i et Kar, af hvilket den ligeledes ved Render ledes i Huset, hvor Sukkeret koges. Naar Sukkeret skal presses, staaer en Slave for og en anden bag ved Kongen. Hiin stikker en Haandfuld Rør efter den anden imellem Sukker=Rulleren, og Kongen, hvilke strax indtrækkes og knuses. Denne tager paa den anden Side imod de een Gang udpressede Rør, som nu kaldes Macatz, og stikker dem imellem Macatz=Rulleren og Kongen. Naar de anden Gang ere udpressede, kaste nogle Negerbørn dem ud af Møllen, hvorpaa de tørres, bindes i Knipper og bruges til at giøre Jld med under Sukkerkiedelen. Saaledes koges Sukkeret ved sit eget Rør og intet gaaer til Spilde af denne Plante. Naar Casserne gaae sterk, trække de alting, med saadan Magt ind, at en Slave i en Hast kan trækkes igiennem og sønderknusees, naar han med en Finger, eller med en Flip af sine Klæder rører ved Stedet, hvor Casserne støde sammen. En HesteMølle kan ved saadant et Tilfælde strax standses, men en Veyr=Mølle ikke, derfor er i disse altid en sterk Øxe ved Haanden, hvormed, den, der har Opsyn ved Arbeidet, i det samme Øyeblik afhugger dens Haand eller Arm, som Rullen haver faaet fat paa, og saaledes med Forliis af en Arm søger at redde saadant et ulykkeligt Menneskes Liv. Saften eller Sukkervandet, som er en behagelig Drik, maa snart koges, siden det efter to Dages Forløb bliver suur og uduelig. J et Sukkerhuus ere sædvanlig 8 store Kiedler. Sukkerkokken, en Neger, lader Sukker vandet af Karret løbe i den første Kiedel, efter nogen Tiid øser han det i den anden Kiedel, i begge maa det koge saalænge, indtil det begynder at blive noget tyk, derpaa kommes det i Batteriekiedelen, hvor det koges til Sukker. J den første Kiedel kommes nogle Haandfuld Ulæsket Kalk, hvorved Ureenligheden drives over paa og afskummes. Naar Sukkeret vil koge over, kommer man nogle Draaber Capat-Olie, eller noget Fidt i det. Koger Batteriekiedelen for sterk, saa forbindes Sirupen med Sukkeret og giør det sort. Naar Sukkeret ikke meere spruder, men giør store Blærer og hænger ved Skeen som Korn, saa er det kogt nok, og fyldes igiennem en Trægt af Træ i Kølefadet. Førend det er ganske koldt, kommes det i Oxehovederne, igiennem hvilke nogle Sukkerrør, stikkes, at Sirupen kan løbe ud, og samles i Malatzisbakken, en muuret Hvelving hvorover Oxehoveder ne og Kølefadet staaer. Dette Sukker er det brune Puder-Sukker, som paa disse Øer af de fleeste bruges som det er, dog ere paa St. Croix nogle Raffinaderier. Af Skummet, som er samlet ved Sukkerets Kogning, aftager Brændevinsbrænderen et sort Materie hvormed Heste Esler, Sviin, Hunde, Høns og Kalkuner forres. Af det øvrige og Sirupen distilleres Rum, som i Førstningen er meget hidsig og usund, men bliver god naar den ligger et Aar og længere. (Fortsettes.)