Extraordinaire Relationer, 1733-05-01
Den 8 dito haver det allernaadigst behaget Hans Kongelig Majestæt at lade en Forordning formedelst Trycken udgaae, angaaende Jagten i Norge, hvis Jndhold bestaaende af 11 Poster, lyder kortelig saaledes: 1) Maa ingen imod Loven fange eller skyde noget Els-Dyr eller andet Vildt paa de Stæder, hvor hand ikke haver Deel udi Grunden, enten ved Eiendom, Bøxel eller Leye-Brev, skulde nogen anden, som ikke have Bondens Minde dertil, sig herimod forsee, da straffes hand for hver gang hand antreffes med 20 Rdr. Mulct til Deeling imellem Angiveren, Grundens Eyere eller Leyere, og de Fattige i Sognet, og det skudte eller fangne Dyr være Grund-Eyeren hiemfalden; Og om disse Bøder ikke i Mindelighed betales, maa de søges ved Process, hvis Omkostninger skal hand svare til, men har hand ikke at betale med, da at arbeyde paa næste Fæstning til alting er aftient. 2) Ingen Under-Officier, enten i eller uden Tienesten, Lænsmænd, Gast giver, a. maa holde Støvere, eller Jagt-Hunde, ey heller maa Løsgiengere eller Jnderster dermed lade sig finde paa nogen Mands Grund, langt mindre sig af nogens Tilladelse betiene, hvad Tid det endog er. Skulde de der med betrædes, er det enten Grund Eyeren eller Forekommende tilladt at skyde May Maaned, de eller optage saadanne Hunde, og dend Skyldige være forpligtet at betale 10 Rdr. i Mulct, dog er ikke forbudt at bruge de smaae Fugle-Hunde, eller Bjørne-Hunde, eller Fæe Hunde, saa vidt det ikke strider imod denne Forordning. 3 Jntet Els-Dyr maae skydes eller jages i 3 Aar fra denne Forordnings dato af at regne, mindre Els Leer for dennem opsættes, da dend dermed betrædes, betaler 50 Rdr. Mulct paa 4) Jntet samme Maade som den 1ste Post paabyder. Vildt maa jages, skydes eller fanges fra 1 April til ultimum Julii begge inclusive, mindre Dyregaarde for dennem opsættes under Straf for dend Skyldige af 20 Rdr., dog er det ey forbudden, baade i dend og andre Tider at sætte Snarer for de skadelige Dyr, som Biørne, Gauper, Loss, &c. hvilke enhver frit maae ødelegge. 5) Intet Fugle Vildt maae heller fanges eller skydes fra 1 April til ult. Julii inclusive, mindre deres Egg dennem fratages i dend Tid, under Straf af 10 Rdr. med videre, som Forordningen om andre Fugle melder i samme Post, men Rov-Fugle, som Ørne, Høye, a. maae skydes paa hvad Tid det end er. 6) Skulde det nogen vorde overbeviist, i dend forbudne Tid at have soldt eller kiøbt nogen Slags Dyr, eller Fugle-Vildt, da skal saa vel dend Kiøbende som Selgende, enhver betale for hver Stykke 10 Rdr. i Bøder, eller arbeyde paa neste Fæstning, og er det en Qvindes Person, de samme Bøder erlegge, eller dennem i Spinde Huuset aftiene. 7) Ogsom det tilforn ved en Placat af 2 Martii 1730 er forbuden, Els Dyrs-Huuder ikke af Riget at maa udføres, bliver samme Forbud igientaget og alle Vedkommende allernaadigst befalet derover alvorligen at holde, med videre som samme Post formelder. 8) Bliver Amptmænd og Fogder anbefalede at have Indseende med, at Almuen paa de beqvemme Stæder til skadelige Dyrs Ødeleggelse indretter de sæd Aar 1792. sædvanlige Ulve-Graver, og betale de engang, tillagde Penge til dend Person, som saadant Dyr enten har skudt eller fanget, med videre. 9) Maa de som eye adelige og privilegerede Sæde-Gaarde holde Jagt-Hunde, og selv jage og skyde i deres Enemercker, men ikke andensteds, endog i de forbudne Tider, men bevilge de andre dertil i deres sted, skal samme medføre Proprietariens Jagt-Skildt, saa fremt hand ey vil opbringes og tiltales, &c. 10) Skulde det befindes, at nogen skulde imod disse Poster optinge, lade sig afkiøbe, eller see igiennem Fingre, da skal de Skyldige være samme Mulct og Straff undergiven, som forhen ved hver Post efter Sagens Beskaffenhed er meldet. 11 Bliver det endelig allernaadigst paabudden og forbudden, at ingen Heste-Gieldere, Svinsnidere, Skorsteens-Feyere og Natmænd maa lade sig finde med Jagt-Hunde eller noget Slags Gevehr af Bøsse, Carbin eller Kaarder paa deres Reyser, langt mindre paa nogen Mands Grund noget Vildt ødelegge, hvilket og strængelig forbydes alle Løsgiengere, som intet vist Tilhold eller Tienneste have Hvo sig herimod forgriber, henbringes til Arbeyde paa neste Fæstning paa visse Aar, naar hand beviislig ertappes, med videre, som denne allernaadigst udgangne Forordnings reene Bogstav klarligere udviser og til enhvers Efterretnig giver tilkiende.