Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-07-16
(Jndsendt.) Almindels Hospitals Direction har allerede for flere Aar siden erfaret og indseet de skadelige Følger, hvilke den til samme Tid aldeles uindskrænkede Samfærsel imellem Byens Folk og de Syge saavelsom de faste Hospitals Lemmer medførte. En uforstyrret Rolighed er en ligesaa stor Nødvendighed til den Syges Kuur, som en passende Tvang er fornøden til at forebygge, saa meget som mueligt, den Uorden, der blandt Hospitals Lemmerne indsniger sig ved Betlerie, Drukkenskab, egne Klædningsstykkers Salg, ja vel ogsaa ved en Deel af Hospitals-Jnventariets Forvanskning og hvortil den nærmeste Aarsag maae søges og vil findes i den uindskrænkede Tilladelse til Udgang af Hospitalet paa enhver Tid i Ugen, hvilken den senere Skik og Brug har indført, tvertimod Lovens Bydende. Man behage i denne Anledning at gjennemlæse danske Lovs 2 Bogs 19 Capitel, den 7. og 8de Artikel. Det var altsaa ikke blodt en Nødvendighed, men ogsaa en befalet Pligt for Hospitalets Direktion, i Henhold til den 55 og 56 s. af den Kalapprobeerte Plan for Kjøbenhavns Fattigvæsen, herudi at gjøre en Forandring; men til strax at udføre det dertil fornødne, fandtes adskillige Mangler ved Hospitalets Locale, hvilke ikke strax, ei heller uden betydelig Bekostning kunde afhielpes. Saasnart man saae sig i Stand dertil, blev Porten paa Syge Hospitalet for bestandig lukket. Den Tid fra 12 til 1 om Middagen og fra 3 til 4 om Eftermiddagen blev efter Overeenskomst med Lægerne bestemt som den beqvemmeste og eneste Tid paa Dagen, til hvilken det kunde tilstædes Folk fra Byen at besøge deres paa Hospitalet til Kuur indlagte Beslægtede, Venner og Bekjendtere. Man var dernæst betænkt paa, at adskille og aflukke Syge Hospitalet fra Lemme Hospitalet til mere Betryggelse for Opfyldelsen af hiin nødvendige Bestemmelse. Man har endelig med megen Vanskelighed og Bekostning opnaaet den dertil sigtende Jndretning. Men for dog i dette Mellemrum at gjøre noget til at hæmme den iblandt Lemmerne allerede herskende Uorden, blev Tilladelsen til deres Udgang af Hospitalet indskrænket til alle Søn- og Helligdage samt til hver Onsdag. Saalænge som Hospitalets Gaard var fyldt med Haandværksfolk, lod det sig ikke gjøre at holde Lemme Hospitals Porten ordentlig lukket. Hospitalets Direction blev ved den Misbrug, hvorudi Lemmerne fremdeles gjorde sig skyldig, ved at snige sig ud uden Tilladelse i den forbudne Tid, ved at blive truffet og af Politiet opbragt for Betlerie, ved at komme beskjænket og seent ud paa Aftenen hjem og ved flere den indvortes og offentlige Orden forstyrrende Foretagender, end mere overbeviist om Nødvendigheden af at sætte yderligere Skranker for Hospitals Lemmernes Udgang i Byen. Man har nu seenere bestemt, at holde Porten for Lemmehospitalet, ligesom for Sygehospitaler, bestandig lukket. Man har som en almindelig Regel indskrænket Lemmernes Udgang i Byen allene til Søn- og Helligdagene. Det er gjort dem til Pligt dertil at modtage af Jnspektøren en Udgangsseddel, som maa forevises Portneren ved Udgangen af Hospitalet og afleveres til ham ved Hjemkomsten. Nytten af en saadan Indretning har man allerede i et Par Aar erfaret ved St. Hans Hospital. Direktionen har gjøre allerunderdanigs Forestilling om, og erholdt allerhøiest Resolution og Tilladelse til Gudstjenestens Holdelse saa betimeligen om Søndag Morgen, at Lemmerne kunne i en rummeligere Tid af Dagen end forhen, nyde Omgangen med deres Velyndere, Velgjørere, Venner og Beslægtede, uden derfor at forledes til Gudstjenestens Forsømmelse.