Berlingske Tidende, 1811-07-12
J den mærkværdige Skildring af Rigets Forfatning, som GrevMontallivet, Ministeren for det Indre, den 29de Juni overgav det lovgivende Corps, forekom, angaaende Religion, Retspleie a., ogsaa Følgende: Religiruse Tvistigheder, Følgerne af vore politiske Urolig heder, ere ganske forsvundne; der gives nu i Frankrige ikkun Præster i Forbindelse med deres Biskopper, og disse stemme overeens i deres religiense Grundsætninge, som i deres Hengivenhed for Regjeringen. Da 27 Bispedømmer i lang Tid have været ledige og Paven i to forskellige Epoker fra 1805 til 1807 og fra 1808 til nu har vægret sig ved at opfylde de Punkter i Concordatet, som forbinde ham til at instienere de af Keiseren udvalgde Biskopper, saa har denne Væggring ophævet Concordatet; det gielder ikke mere. Keiseren har derfor været nødt til at sammenkalde alle Rigets Biskopper, paa det disse kunne raadslaae om Middelet til at besætte de ledige Poster og udnævne til dem som for Fremtiden maatte blive ledige, saaledes som Brug var under Carls i den Store, Ludvig den Hellige og i alle Aarhundrider før Frants Concordat med Leo N. Saaledes her altsaa saa den berømte forhandling mellem Frants, og Lio K ophørt, mod hvilken Kirken, Universitetet og de souveraine Hoffer saalænge have ivret og om hvilken Publicisten og Magistratspersonerne dengang sagde, at Kongen og Paven giensidig havde inddrømmet hverandre Noget, som dog hverken tilhørte den ene eller den anden af dem. For Fremtiden er Bispedømmets Skjebne, der vi have saa meget Jndflydelse paa Religionens Skibne, afhangig af Conciliets Forhandlinger. Conciliet skal afgiøre om Frankrig som ogsaa Tyskland skal være uden Episcepet. Hvis iøvrigt andre Uenigheder have fundet Sted mellem Keiseren og Roms verdslige Behersker, saa har dog ingen Spiid sunden Sted, mellem Keiseren og Paren, som Religionens Overhoved; og der gives Jntet, som kunde opvække den mindste Bekymring, endog hos de frygtagtigste Siele. Civilie, Criminaleetten have bidtil været adskilte; den sidste Coder, som De have antaget, har forenet dem. Hs. Majestæt har ved de forskellige Embeders Besættelse taget Hensyn paa de Mænd, som endnu vare tilovers af det gamle Parlament, og som ved deres Alder og Kundskaber vare skikkede til at ansættes ved de Keiserlige Domstole. Der ere indkomne mange forestillinger over de forskellige Departementers Grændser. Man har ent og yttret den Mening at der skuldt sættes Stor Præficturer over de nuværende Præfteturer; men Hs. Majestæt har forkastet dem, da han har antaget den Grundsætning, at betragte Alt, som er skeet, for fast og varigt. Ubestandighed tilintetgiør Alt. Departementernes Organisation har været underkastet en stor Revolution; dette er som en Eiendoms-Act, hvilken Hs. Majestæt et vil forandre. Disse Departementer ere dannede under inaponerende Omstændigheder, som have bragt deres Beboere hverandre nærmere, og de skulle altid saaledes forblive forenede. Commural=Forvaltningen har overalt forbenæste. Allerede beløber Massen af Communernes Jndkomster sig til 80 Millioner. Aldtigtil ingen Tid, og i intet Land have Menighederne været saa rige. Overalt er ellers Octoien et soureraint Paalæg. Hr. Majestæt har overladt Menighederne samme.