Aalborg Stiftstidende, 1831-10-29
Hr. Etatsraad Fr. Taarup anmelder i Dagen: Et lidet, men kjernefuldt, vigtigt, i den danske Kirkehistorie saavelsom Literairhistorie mærkeligt Skrift er udkommet under Titel: "Om Jnjuriantens og den Jnjurieredes Stilling i Danmark. Et Ord til nærmere Overveielse af Dr. H. R. Clausen." Det er de bekjendte, vel af et retsindigt og oplyst Publikum med Foragt anseete, men dog mange svage Gemytter forførende Lindbergske Beskyldninger, som nu i sex Aar fortsættes og gientages, der har fremkaldt dette Skrift. Man under 21de Januar d. A. indsendte til den Kgl. Direction for Universitetet og de lærde Skoler om den utrættelige sycophantiske Virksomhed i dens Betydning og Følger. Directionen understøttede Forestillingens Jndhold, og androg paa nærmere Bestemmelse i Lovgivningen med Hensyn til Jnjuriers Paatale, hvorved det maatte blive den anklagede Embedsmand muligt ved Lovens Hielp at erholde Betryggelse mod Gjentagelsen af Beskyldninger, som vare befundne grundløse og dømte magtesløse. Det academiske Consistorium, der, som Universitetets Repræsentant, fandt, at fortsatte Angreb i den forargeligste Form paa et af dets Medlemmer ikke kunde være det eller Universitetet ligegyldige, yttrede ligeledes i et officielt Andragende til vedkommende Autoriteter Ønske om en eller anden offentlig Foranstaltning, ved hvilken videre Fortsættelse af de forargelige Optrin kunde forebygges. Da i næsten ni Maaneder intet Svar indløb - og Fanatikerens Færd med at fordømme og forhaane er bleven udstrakt til et Antal af geistlige Mænd her i Hovedstaden - har Hr. Forfatteren fundet passende, at meddele sine Medborgere til Overveielse hvad der oprindeligen har havt en meere indskrænket Bestemmelse. Han har anseet det for Pligt at lede det almindelide Omdømme om en Sag der har vakt almindelig Sensation." - "Den danske Kirke og dens Literatur har i nogen Tid frembudt en Tumleplads for raa og tøileløse Lidenskaber, der kunde friste os til at ønske os til Lykke med det ringe Bekjendtskab Fremmede have til det danske Sprog. Dog det indirecte Privilegium paa Pasquilskriverie, som man seer vorder mere og mere benyttet til at skamskjænde Næstens gode Navn og Rygte, viser sig ogsaa udenfor Kirken og dens Literatur. Personer gjøres kjendelige, ved Pleudonymitet øves nu dette Uvæsen, og et: "Maa trykkes" er, for at bruge Forfatterens Ord, "ligesom til Vitterlighed og Stadfæstelse." Enhver Retsindig maa vist nok ønske det bedste Middel udfundet og anordnet mod saadant Onde. Dette lidet Skrift faaes hos Forlæggeren, Hr. Universitets=Boghandler Reizel, for 24 s. Det vilde være interessant ogsaa at have Universitets-Directionens og Consistoriets ovenmeldte Jndstillinger; maaskee i det begyndte danske Ugeblad, eller i Collegialtidenden, eller Maanedsskriftet: Valkyrien. (Vi kunne ikke forlade dette høist mærkelige og til alvorlig Overveielse opfordrende Skrift uden at dele Forfatterens Haab om at det maa blive benyttet "som Anledning til fleersidig offentlig Drøftelse af en Gienstand, af første Jnteresse og Vigtighed," og hans Ønske: "at det maa lykkes vor faderlige Regjerings Viisdoms, at sikkre Folket Frihedens Besiddelse og Brug, ved at hemme Frækhedens Misbrug.)