Berlingske Tidende, 1834-04-16
Udenlandske Efterretninger. Berlin, den 8de April (Fortsættelsen af det i Gaars No. afbrudte Stykke.)Et andet Punkt angaaer de forberedende Forholdsregler til Jndførelsen af en Constitution i Kongeriget Begge Sicilierne Hvorvidt denne Plan er lykket, kan man endnu ikke med Vished bestemme. J ethvert Tilfælde synes man der, i de høiere Regioner, ikke at være ugunstigen stemt imod det farlige Spimed liberale Jdeer, og mangfoldige Omstændigheder hentyde paa Frankriges tiltagende Jndflydelse i hiint Kongerige, saavelsom paa dettes Fjernelse fra den Østerrigske Jnteresse. Vel ville vi ikke drage de gode Principier i Tvivl, der besjæle Politieministeren, General Carretto og Ministeren for de udenlændske Anliggender, Fyrst Cassaro; Begge have imidlertid i den sidste Tid viist en mærkelig Velvillie mod Frankrige, og givet efter for Jnd virkningen fra hiint Land, hvorved det liberale Partie i Stilhed befordres. Tager man tillige saa mange politiske Flygtninges Tilbagekomst i Betragtning, for hvilke i Særdeleshed en høi Dame, der staaer i uafbrudt Brevvexling med sin ophøiede Reven, paa den meest deeltagende Maade interesserer sig; den ligeledes histfra anbefalede Befordring af Muratisterne et Sidestykke til de Spanske Josephinos eller Afrancesados) til Stats embederne; Schweizer-Regimenternes Capitulation, der udløber med dette Aar, og hvis Fornyelse der vel ikke er at tænke paa saa kan man vistnok imodesee vigtige Begivenheder i det sydlige Jtalien, især, da Spaniens Exempel neppe kan undgaae at vække Deeltagelse og Efterlignelse i Neapel, formedelst den inderlige, gjensidige Sammensmeltning af Sæder og Traditioner, bevirket ved hundredaarig Forbindelse. Med Hensyn til dette sidste Forhold bliver da ogsaa det vigtige Værk: det Neapolitanske Hofs Udsoning med det Spanske, betegnet som det tredie Punkt i ovennævnte Underhandlinger. Men her synes man at være stødt paa store Vanskeligheder. Det er et bekjendt Factum, at den Reapolitanske Gesandt, Marchese Antonini, i Forening med den Østerrigske Ambassadeur, Grev Brunetti, og den daværende Spanske Premierminister Calomarde havde allerede bevæget den nuværende Regentinde-Dronning - under Kong Fordinands betænkelige Sygdom – til at erkjende Jnfanten Dou Carlos som Thronfølger, saavelsom til at samtykke i hendes Datters, Prindsesse Jsabellas, Formæling med hans ældste Søn, hvori ogsaa den Franske Ambassadeur og den Engelske Gesandt, vare enige: da det lykkedes Jnfantinden, Donna Luisa Carlota, Jnfanten Don Francisco de Paulas Gemalinde, at tilintetgjøre Alt, i det hun udøvede sin Jndflydelse paa Dronningen, saavelsom paa den ved langvarige Lidelser svækkede Konges Sind der i den sidste Tid var paa en vis Maade betagen af panisk Skræk og troede at lugte Spioner selv i sit Cabinet og i den fortroeligste Samtale. Heraf fulgte da Calomardes Afskedigelse, Jndførelsen af den antisaliske Lov og derved den ulykkelige Forvirring, der nu truer at ryste Halvøen i sine Grundpiller. Thi det Spanske og det Portugisiske Spørgsmaal ere gjensidigen afhængige af hinanden, og saalænge Don Miguel holder sig, behøver Don Carlos ikke engang at vise sig i Spanien, for at vedligeholde Borgerkrigen. Jmedens nu paa den ene Side det Carlistiske Partie lefter Hovedet i Veiret, rykker paa den anden Side det liberale Partie frem med flere og flere nye Fordringer, og ligesom Zen Bermudez's Ministerium, hvor meget det end afveeg fra det foregaaende Ministeriums Fødspoer, blev som et tilbagegaaende fortrængt af Ministeriet Martine; de la Rosa, saaledes staaer igjen dette allerede paa det samme Punkt, med Grev Torreno i Baggrunden, der synes bestemt til tidligere eller sildigere at afløse den nuværende Premiermimster, og paa den saakaldte Fremskridens Bane at befordre Anarchiet, hvortil den uhyre Forvirring i Finantserne ligeledes bidrager Sit. Under slige Omstændigheder vil det maaskee endnu have lange Udsigter, førend de tre Magter proclamere den hidtil nægtede Erkjendelse af Dronningen i Spanien; ja, det er at formode, at hine Magter ville tilbagekalde deres Repræsentanter fra Madrid, dersom det engang lykkes de Ultraliberale, hvis Plan er gaaer ud paa noget Ringere end at fortrænge Dronningen, at komme til Roeret.