Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-05-20
Til Emigrant-Godtgjørelsernes Liqvide ring er nu udnævnt en Kommission med Marskal Hertug, af Tarent i Spidsen, og inddeelt i fem Sektioner, at hvilke enhver har sit visse Antal Departementer. Bud, gettet for det udenlandske Ministerium er den 10 d. antaget af de Deputerede, hvor haarde Angreeb Ministrene, end maatte udholde, iblandt flere af Hr. Labbey=Pompieres, som viste Nødvendigheden af at indføre en anden Oekonomie i Statshuusholdningen, og fremstilte Tilstanden, om ikke med smigrende, saa maaskee med des sandere Farver. Alt - sagde han - gaaer endnu som under den keiserlige Regjering, kun med mindre Orden og større Ødselhed. Man har sagt, at Skatterne betales uden Vanskelighed. Ol kommer ud til vore Landsbyer, J Finants mænd, hvis Overflødighed skyldes en Velstand, der opkom med Friheden og daglig forsvinder med den, kommer hid i J Bestyrere, Øvrighedspersoner, General-Direktorer, hvis Løn staaer i et omvendt Forhold til Nytten J stifte. kommer hid, J Ministre, som paa een Dag forøde hvad en heel Menighed ved sin Sveed behøver eet Aar for at tilveiebringe, og fremfor Alle du graadige Satrap, som har ødet 10 Departementers Skatte paa dit Palai og hvis Meublement overgaaer de pragtfuldeste Monarkers: J skulle da see hvorledes Retsbetjenterne bortrive det Leie, hvorpaa den trætte Landmand skulde samle nye Kræfter til den kommende Dags Byrder, hvorledes Exeqvererne fortære Familiens sidste Bid, hvorledes Skatteyderne tye til Aagerkarle, for at søge Redning, og med hvilken Lethed Skatterne overalt indsamles. Saaledes seer det ud i det blomstrende Frankerig! Det kunne Ministre udrette, Saaledes skuffe de Stædernes lykkelige Beboere, som ere uvidende om, hvad Sveed og Møie det koster at frembringe det Brød, de spise &c. Lovforslaget, om Magasinkornet er ogsaa antaget med 237 imod 31, Stemmer, i hvilken Anledning Hr. v. St. Crieg holdt varme Lovtaler over det snart af alle oplyste Statsmænd, forkastede Prohibitivsystem, som bevarede Landmanden fra endnu større Nød, hvorfor han meente det heller ikke kunde skade, om der afsattes noget mindre Viin til Udlandet, da Handelsballancen i Henseende til Sverrig, Rusland og Preussen netop er til Frankerigs Skade. Hs. K. H. Prinds Maximilian af Sachsen med Prindsesse-Datter ere alt under Navn af en Greve og Grevinde v. Plauen indtrufne til Paris, og bleve den 10 d. forestilte Hs. Majestæt og den øvrige Kongel. Familie i St. Cloud, hvor de tilligemed Prinds Friederich af Sachsen vare til Taffels og bivaanede Skuespillet. Den sig her for Tiden opholdende Gesandt fra Deyen af Tunis, Sidi Mahmouth, overgav den 6te Udenrigsministeren, Baron v. Damas, i et høitideligt Møde sit Kreditiv med en Arabisk Tale, som en Tolk oversatte. Da Man efter de diplomatiske Ceremonier spurgte hvorledes Frankerig anstod ham, svarede han: "Dengang jeg landede ved Toulon, fandt jeg mig overrasket; Lyon satte mig i Forbauselse; men i Paris glemte jeg Alt, hvad jeg hidtil har seet. J Spisesalen hilsede han de tilstædeværende Damer med megen Anstand. De franske Retter syntes han godt om, især forsmaaede han ikke den vare Champagner, dog som en rettroende Tyrk under det Foregivende, at hans Læge havde raadet ham at drikke den for sin Sundhed. Han taler færdig Jtaliensk, hvilket kom ham vel tilpas, for at kunne tage Deel i Underholdningen. Gesandten er en ung Mand paa 30 Aar, og har et smukt Hoved, men er forResten meget korpulent. Den 9de besaae han Raadhuuset, i hvor det morede ham meget at høre sig tiltalt paa Arabisk af Præfekten, Grev Chabrol, som i sin Tid bivaanede den Egyptiske Expedition. Paa Dennes Undskyldning, fordi Man førte Gesandten igjennem de Værelser, hvor der gjøres Tilberedelser til Kronningsfesten, svarede han, til at han priste sig lykkelig ved at være kommen til Frankerig, ti en saa høitidelig Epoke. Om Karthagos Ruiner, vidste han blot: at der endnu vare nogle Cisterner, som t have hørt til denne Stad; men ellers var der ikke meere 1 Spoer af den paa Jordens Overflade. Nylig er i Paris udkommet en Plan til Oprettelse af et Egyptisk Kompagnie, for at befordre Handelen især med Bomuld, som faaes saa smuk og for saa godt Kjøb fra Egypten. Molieres eller rettere Lysets Venner have endnu denne Gang seiret, thi den 7d. blev Tartuffe virkelig opført i paa Theatret i Rouen, efter dertil erholdt Tilladelse fra Paris, hvilken den Deputerede Hr. v. Martainville, (Maire i Rouen) skal have udvirket hos Monarken, som svarede: da Man overalt opfører Tartuffe, seer jeg ingen Grund, hvorfor den ikke skulde kunne spilles i Rouen. Derfor blev det Sted i 5te Alt, hvor det hedder: Vi leve under en Fyrste, som hader Svig, meget applauderet. som overalt ethvert Sted, der lod sig hentyde paa Ærkebiskoppens Hyrdebrev. Den Skuespiller, som gav Tartuffer Rolle og forrige Gang ikke var at formaae til at angive sig for syg, høstede ogsaa rigeligt bifald, og blev tilkastet en Krands. Der nedregnede Blomster paa Theatret og tilsidst blev Molieres Buste raabt frem og høitidelig bekrandset. For Resten løb Alt af i Rolighed, uagtet Politiet havde saa mange Krigsfolk paa Benene, som om Fjenden stod for Portene, og havde udgivet strænge Forbud i imod alle Opløb. Om Hyrdebrevet selv kan ogsaa siges, at det ikke gaaer saa haardt som Præsten prædiker, da endnu Jngens Navn er opslaaet paa Kirkedørene for Kirkeforsømmelse, hidtil kun en Marionetspiller er nægtet Jordspaakastelse, og for Skillingen kan Man kjøbe Tilladelse til at faae Barnedaaben opsat.