Aalborg Stiftstidende, 1845-06-25
Hans Majestæt Kongen forlagde idag sin Residents til Sorgenfri Slot. (B. T.) Do. M. Kongen og Dronningen beærede igaar Eftermiddag Kl. 7, i Forening med D. K. H. Prinds Ferdinand med Gemalinde og den kongl. Hofstat, Tivoli med et Besøg. Ved Ankomsten modtoges D. Maj. med en Fanfare og Salutskud, hvorpaa Allerhøistsamme behagede at overvære en Forestilling af de fire Englændere paa Theatret, samt af det Guerraske Beriderselskab i Arena. Efterat have beseet Øen og Tivolis øvrige Seeværdigheder, besøgte D. Majestæter Concertsalonen, hvor de ligeledes modtoges med en Fanfare og Melodien "Kong Christian stod ved høien Mast, der udførtes af begge Orchestrene. Efter Udførelsen, af et Par Nummere af det Lumbyeske Orchester og Harmonimusikken forlode D. Majestæter Salen og begave sig efter et Ophold af 1 1/2 Time tilbage til Staden. Ved Bort kjørselen gaves en Salut af 27 Skud. (B. Td.) Hs. K. H. Kronprindsen forlod Kjøbenhavns Rhed. i Søndags Aftes Kl. 7 med sin Kutter Neptun", og seilede Syd paa for at gjøre et Besøg paa Smaa-Øerne, Endelig indeslutter Kjøbenhavns Volde den skandinaviske Ungdom. Alt Kl. 3 1/4 meldtes der fra Nicolai Taarn, at vore Gjæster vare isigte, og Studenter og Publicum, især en stor Mængde Damer, ilede ud imod Toldboden, hvor den Generaltoldkammeret tilhørende Nytoldbod, som tidligere fortalt, var indrømmet til Modtagelsen. Her opstillede Studenterne sig i en Halvkreds foran Toldboden; i Midten af Samme stod de tre Flag, paa deres høire Fløi ved Bolvær, ket en hvid Studenterfane med en svævende Minerva efter Thorvaldsens Basrelief og en gylden Ugle paa Stangen; paa deres venstre Fløi stod Studentersangforeningen under sin Fane, en Apollo ridende paa Svanen, Knappen paa Stangen bestod af en gylden Lyre. Anden Brigades Musikcorps havde, 40 Mand stærkt, velvilligen tilbudt sin Tjeneste. Kl. 5 passerede Dampskibet "Malmø. Bommen, krængende under Mængden af sine Passagerer, omtrent to hundrede Lidensere, og hilsedes af et tredobbelt Hurra; et Par Minutter sildigere viste "Gottland sig, fyldt af Upfalensere, alle med hvide Huer, og endelig kom "Carl Johan med Normændene; begge hilsedes paa samme Maade, efterat de fra den tætfyldte Langelinie og Toldbod rullende Hurraer vare hendøde. Nu førtes Gjæsterne iland og hilsedes hvert Hold for sig paa samme Maade. Derpaa begav man sig ind paa Pladsens Midte, hvor et paa en Forhøining bygget Skuur, danner Halvdelen af en Ottekant; her havde Studentersang foreningen taget Plads, og udenom denne samledes de Fremmede i en Kreds, hvorpaa følgende Sang af P. R. til en smuk ny Melodi af C. J. Hansen blev afsungen: Velkommen ved Furen, som Gesion drog, J Sønner af Fjeldets Marv. Den Længsel, som drev Jer fra Celle og Bog Den Tanke, som styred Jert Vikingetog, Er vor fælles mødrene Arv. Det er Stammens Tunge og Blodets Røst, Der hilser Jer, Brødre paa Danmarks Kyst Velkommen. Og Vidnesbyrd bærer Jer fredsæle Hær, At endt er Aarhundreders Kiv. Culturen har smeltet det hærgende Sværd; J Aandens Bedrifter, i borgerlig Færd Er der vakt et høiere Liv. Til sit Værk os kalder den nye Tid; Vi hilse Jer, Brødre, til Snillets Strid, Velkommen. Og Budskab J bringe, at ærerigt Nord Gjenfødelsens Daggry skal see, Da Kjæmper opstande i Kjæmpernes Spor, Da Fædre besegle, hvad Sønnerne svor, Og der vorder Een af de Tre. Det er Fortids Spaadom og Fremtids Haab, Vi hilse nu, Brødre, med Jubelraab Velkommen! Derpaa hilste Magister M. Hammerich som Bestyrelsens Ordfører Gjæsterne velkommen med en kort Tale og som sluttedes med et nidobbelt Hurra. Endelig satte da det uendelige Tog sig i Bevægelse, først en Afdeling af Bestyrelsen, de tre Flag, Musiken, Sangforeningen med dens Fane, Studenterfanen, Ordførerne og derpaa den hele store 1300 Mand stærke Flok, 6 i Geleddet; Gjæster og Danske med hinanden under Armen, midt i Toget fire smukke af Lundenserne medbragte Faner og en uhyre Masse af Tilskuere foran, paa Siderne og bag efter, saa at Musiken ofte maatte ophøre af Mangel paa Plads, og det kun med Møie lykkedes det ufortrødne Politi at bane Veien. Under vexlende Musik og Sang bevægede Toget sig langsomt igjennem Hovedgaderne til Universitetet; fra mange af de med Damer tæt besatte Vinduer regnede der Blomster og Egekrandse ned over Gjæsterne, og for at sige det med eet Ord, siden Thorvaldsens Hjemkomst og Begravelse har Kjøbenhavn intet (Fædrel.) lignende seet. - Som bekjendt tilbragte de fremmede Gjæster Aftenen igaar hos deres Værter, og som Følge deraf havde Regents alumnerne paa Regentsen foranstaltet en lille Fest (et Vauxhall for de derværende Fremmede. Gaarden var smukt oplyst med couleurte Lamper, som vare anbragte i Træerne, og Festen overværedes af det theologiske Facultets Medlemmer, Dhrr. Prof. Clausen og Scharling, samt Regentsprovsten, Prof. Petersen, som vare indbudne af Alumnerne. Efter at en Velkomstskaal var udbragt for de Fremmede, hvilken begge Nationers Repræsentanter besvarede, udbragte Prof. Petersen paa en ligesaa smuk som hjertelig Maade, en Skaal for Rigernes Konger, for Land og Folk og Videnskabernes Blomstren. Prof. Clausen frembar derpaa med den ham egne Fynd og Kraft sine Ønsker for, at den Tid snart maatte komme, da Nordens Studenter ikke skulde være bundne til deres egne Universiteter, men da de som Tydsklands Studenter kunde vandre fra det ene Universitet til det andet; da Læreren fra Kathedret kunde tale til Studerende fra Nordens trende Riger, og man ved Besættelsen af Lærerposterne ikke spurgte om Vedkommende var født i Danmark, Norge eller Sverrig, men kun om han var Posten voxen. Taleren afbrødes oftere af de Tilstedeværendes bifald, og denne ligesom de foregaaende Toaster besvaredes med et 9 Gange gjentaget Hurra. – Jmorges besaae de Fremmede Frue Kirke, hvor en talrig Mennemasse havde indfundet sig. Sangforeningen udførte trende Sange, og Secretair Hartmann forskjellige Ting paa Orgelet, deriblandt sin Sørgemarsch ved Thorvaldsens Bisættelse. (B. Td.)- Om Kjøbenhavnsreisen hedder det fra Christiania i den Constitutionelle": "Medens Kjøbenhavns Autoriteter, af hvem man dog hidtil alene havde frygtet nogen Modvillie lagt for Dagen mod det forestaaende nordiske Studentermøde, saaledes nu sees at vise Festtilberedelserne i denne Anledning Forrekommenhed, ja Hs. Majestæt Kong Christian den Or tende endog har indrømmet Studenterne et Banketlocale, saagodtom i sit eget Slot, komme de ugunstige Manifestationer fra en Kant, man mindst skulde ventet sig – fra vor liberale norske Regjering. Man fortæller nemlig, at efterat en Deel Copister og Extraskrivere i Departementerne havde tegnet sig til at deeltage i Kjøbenhavnstouren, og flere af dem endog havde erholdt udtrykkelig Reisetilladelse, fik et Par afDepartementscheferne Skrupler, og gav sine Undergivne det Raad, ikke at foretage Reisen. Dette Raad, som i saadanne Forhold kommer en befaling temmelig nær, skal ogsaa have havt tilfølge, at de fleste af hine Copister have udslettet sig af Listen paa de Reisende. Men ikke nok hermed, en Universitetslærer, Hr. Lector Monrad, der vilde deeltage i Studentertoget, er af Hs. Exellence Statholderen bleven nægtet den foreløbige Reisetilladelse, der var ham nødvendig, da hans Ansøgning derom ikke vilde kunne ventes tilbage fra Stockholm før efter Studenternes Afreise. Jkke at tale om det holdningsløse og Vaklende i denne Regjeringens Fremgangsmaade, maa man tillige i dens Grund erklære den for et stort Misgreb. Netop ved saadanne Demonstrationer virker man imod sin Hensigt; man bidrager til at stemple med et politisk og statsvigtigt Præg et uskyldigt Vennemøde af aands- og stammeslægtede Ynglinger, en Sammenkomst af nordisk Ungdom, der vistnok har sin store og fremtidige Betydning i aandig og social Henseende, men som idetmindste den norske Regjering skulde være den sidste til at misforstaae, ligesaavist som de norske Studenter ere de, der altid have holdt sig den politiske Side af Skandinavismen fra Livet. Vi tvivle derfor ikke om, at Hs. M. Kong Oscar høilig vil misbillige sin norske Regjerings Færd i dette Stykke og vi unde den af Hjertet en saadan Reprimande. Med Hensyn til Lector Monrads Udelukkelse, da bemærkes, at Universitetslærere, idetmindste Docenter, saavidt vides, ere med i Upsalastudenternes Tog. Det kan ogsaa være et Spørgsmaal om Universitetslærere her i Landet behøve nogen Reisetilladelse i Ferietiden."¬