Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-11-26
Den forenede brittisk franske Eskadre holdtes endnu den 16 November af Modvind tilbage i Dünerne. Det franske Linieskib Suffren stikker for dybt til at krydse i de hollandske Vande, hvorfor Admiral villeneuve har maattet plante sit Flag paa Fregatten Sirene. Paa den Amsterdammer Børs har Rygtet gaaet, snart at en fransk og snart en engelsk Fregat var taget af de hollandske Krigskibe Jmidlertid vedbliver Opbringelsen af hollandske Skibe i de engelske Havne; dog har nedenstaaende mildere Forholdsregler fra Hollands Side havt til Følge, at alle hollandske og engelske Skibe, som for Embargoet allerede havde klareret i Engelland, ved en Kabinetsbefaling have faaet Tilladelse til at afseile. Paa Forespørgselen om Skibes Beskyttelse paa Farten til Elben er ogsaa svaret: at Sir Malcolms Eskadre, som stationeres ved Hollands Kyster og Nordsøen, vil være tilstrækkelig. Kapitainen paa et dansk Skib var paa Seiladsen til Antverpen bleven anholdt af en engelsk Krigs slup, som undersøgde hans Papirer og spurgde ham, om han ikke havde seet nogen russisk Flaade eller vidste noget derom J et stort Kabinetsraad i Haag, som Borgemesteren for Amsterdam ogsaa bivaanede, blev Spørgsmaalet, skal Antwerpen rømmes, besvaret med Nei; men paa Spørgsmaalene om Blokadens Bekjendtgjørelse skulde ansees som en Krigserklæring, og om de hollandske Tropper skulde rykke ind i Belgien, blev ogsaa givet benægtende Svar. Kuns er under 16 d. udstædt en kongelig befaling i Anledning af det franske og brittiske Embargo, hvorefter alle franske og brittiske Skibe inden 3 Dage skulle forlade de hollandske Havne, og alle herefter ankommende afvises derfra. En anden Forordning af samme Dato befaler, at Borgergarden, ufortøvet skal inddeles i "Reserve-Batailloner." Flere Dampskibe ere udrustede, for at krydse udenfor Floderne til Koffardieskibenes Beskyttelse; men endnu til den 17de var hverken den franske eller brittiske Charge d'Affaires afreist fra Haag, ligesom og den hollandske endnu opholdt sig i Paris. Allerede den 15de anmeldte Moniteuren Nordarmeens Jndrykning i Belgien, og den Rolighed, som herskede i det franske Ministeriums hele Forhold, bidrager til at bestyrke Fredshaabet. Dette er ikke Tilfældet med hiin Artikel i den preussiske Statstidende (S. 761), som virkede uheldigt paa den Pariser Børskours, hvormeget Journal des Debats end har stræbt at fremstille den i et fordeelagtigt Lys og vise, at det hverken er noget Nyt eller Uventet, at Preussen vægrer sig ved at deeltage i Tvangsforholdsreglerne og samtykke i samme, eller at det opstiller en Observationsarmee ved Maas floden, medens Oppositionsbladene der seer et formeligt Krigs varsel. Selv i Berlin har, uagtet de preussiske Rustninger, den Mening Overhaand, at en almindelig Krig endnu ikke er saa nær, som Man troede for 14 Dage siden. Men hvor villig Man end indrømmer Usandsynligheden af en almindelig Krig, saalænge det nærværende franske Ministerium holder sig, lade Følgerne sig dog ikke forudsige, ifald den revolutionaire Propaganda skulde vinde Seier. En anden mærkelig Artikel læses fra Preussen, i Algemeine Zeitung, som begynder saaledes: "Den Londonner Konferents har opløst sig eller i det mindste udsat sine Raadslagninger. Dette har Fyrst Talleyrands forroste Duelighed udvirket, Med hans Gienkomst til London blev den Tvedragtssæd udstrøet, som nu bærer disse Frugter a. J det Følgende vises, at alt Blændværk nu er forbi, og at enhver af Magterne har indtaget den samme ved Juli=Revolutionen anviste Stilling, og efter at have omtalt de preussiske Rustninger tilføies: meget maatte Man ønske, at den franske Regjering vel maatte betænke hvad den gjør; den kan ved sin Uforsigtighed tænde en Brand, som ingen menneskelig Magt formaaer at slukke, og som tilsidst kunde ramme Frankerig selv føleligst. Det er den franske Politik, som efter alle forgiæves, Forsøg paa at befæste sin nye Regjering paa fremmed Bekostning, gjør et nyt Forsøg paa at opholde et lige fra Fødselen forskruet System. Efter at have fundet Samlang i London ved Lord Palmerstons Eensidighed, troer den sig stærk nok til at optræde med aabent Vizir, skjøndt den burde betænke, at Erobringen af det Antverpener Citadel kuns vil forvikle Sagen endnu mere, og hverken afkjøle det franske Bevægelsesparties Krigslyst eller skrække det Haager Kabinet." Af slige Yttringer synes det, som Preussen blot oppebier det beleilige Øieblik, til faktisk at modsætte sig den franske Jndblanding, hvortil den erfarne og indsigtsfulde General v. Grollmanns bebudede Udnævnelse til preussisk Krigsminister muligt ogsaa hentyder. Jøvrigt lyde Efterretningerne og de preussiske Troppesamlinger ved Rhinen endnu lige forskjelligt. Efter Nogle vil Preussen her snart have en Krigsmagt paa over 100,000 Md., efter Andre skulle Tropperne samtlig forblive paa Fredsfod, ikke heller veed Man i Maynz selv noget om denne Forbundfæstnings Proviantering. Derimod skrives fra Wiesbaden, at det her seer heel krigersk ud; Tropperne staae slagfærdige, for efter Sigende at afmarschere til Luxemburg, ligesom og Kontingentet af Konskriptionsklassen for 1835 er fastsat til 840 Md. De vedvarende Rustninger til den franske Reserve= eller saakaldte Østarmee, vidne ikke heller om den bedste Tillid til Magternes Fredsforsikringer. Marskal Meliter skal være bestemt til Overanfører ved samme og Armeen deeles i 3 Hovedkorps ved Maas, Mosel og Rhinen, under Huldts, Pelets og Jaquinots særskilte Kommande. Selv fra de sydlige Provindser ere Regimenter paa Marschen, og til de vigtige Lov=Forslag, som ventes forelagte Kamrene strax efter Adressen, hører eet om en Udskrivning af 80,000 Rd., et andet om Mobilgjørelsen af 300,000 Nationalgarder og et tredie om et Laan af 100 Millioner for Krigsministeriet. Det eneste Oppositionsbladene synes at frygte er, at Krigen ikke skulde blive almindelig nok, i hvilken Henseende Koureren priser Ministeriets gode Beregning, der veed, at naar Kanonerne først tordne, glemme de Franske alt Andet og tænke allene paa Frankerigs Ære. "Det er nu - vedbliver den - ikke mere Diplomatiken, men Krigstilfældene, som maae afgjøre." Selv den officielle Moniteur melder fra Valenciennes: "at Kongen af Hollands Vægring har vakt den største Enthusiasme i Armeen." Ogsaa i alle franske Havne rustes vedvarende, og den erfarne Helt, som forestaaer dette Ministerium, søger at hæve Søemagten til den Grad, at den kan kappes med den brittiske. Man længes nu efter at erfare, hvorledes General Chassehar besvaret den franske Opfordring. Den 17 Novbr. blev udstukket en sort Fane paa Civilhospitalets Kirketaarn, forat betegne, at denne Bygning, i Tilfælde af et Bombardement, maatte skaanes. Børskræmmerne drive især deres Spil. Saaledes fik en Spekulant den 15de Koursen drevet iveiret paa den Pariser Børs ved det falske Foregivende, at han nylig havde læst en Artikel i den belgiske Moniteur, hvorefter Alt var berigtiget og Citadellets Nøgler skulde overleveres den 15 November. Den Londonner Koureer anseer Citadellets Forsvar for aldeles unyttigt, da det ikke vilde bringe Kongen af Holland nogen Fordeel, men drage stor Blodsudgydelse efter sig. J Paris haves det Rygte, at Man skulde være blevet enig om, at lade Citadellet besætte af engelske Tropper, indtil alle Stridspunkter vare berigtigede. Den Forsamling paa den Londonner Børs, hvori Adressen imod Krigen vedtoges, bestod af næsten 1200 Personer. Bladet Morning-Post antager hiin Beslutning for et Udtryk af Nationalstemningen og betegner Ministrene som Forrædere imod Storbrittanniens Ære og Jnteresse, medens Times vedvarende paastaaer, at de Tors ikke saa ivrig vilde antage sig Kongen af Hollands Sag, hvis han ikke var en Repræsentant for det legitime Princip, ligesom de for Absolutismens Skyld have tilgivet Don Miguel hans Rebellion. Jøvrigt forsikrer den, at Ministrene have indladt sig i de nærværende Tvangsforholdsregler imod Kongen af Holland uden allermindste Fiendskab til ham eller den hollandske Nation og med samtlige Fastlandsmagters Bifald." Anderledes dømmer den hannoverske Tidende, hvor det hedder, at Anvendelsen af dette sidste frygtelige Middel beklages af hele Europa, og at Skylden derfor ene og allene maa tilskrives de to Ministerier, som med Jkke=Jnd blandings-Theorien i Munden pønse paa den uretfærdigste Jndblanding i den Svageres Ret.