Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-11-05
Blandinger. Det har nu i længere Tid i Lissabon været roligt, og det synes, som at den financielle Tilstand har noget forbedret sig, skjøndt Financerne i de senere Aar have været i en daarlig Forfatning; en anden Gjenstand, der med Grund klages over, er det slette Politi, især i Lissabon, der gjør det farligt for enhver Fremmed efter Solens Nedgang, at gaae ene paa Lissabons Gader, selv for de Capitainer, hvis Skibe ligge paa Rheden, er det forbunden med Fare om Aftenen at lade sig sætte ombord fra Quanen til deres Skibe, og saaledes fortæller en engelsk Skibscapitain, at han en Af en havde leiet en Baad med 2 Portugisere at sætte ham ombord paa hans Skib, der laae ude paa Tajoen; da han var kommen omtrent midtveis ud paa Strømmen, lagde han Mærke til at den Ene af Portugiserne gav den Anden et Vink, hvorpaa den Ene ville styrte løs paa ham med en Dolk, men Engelænderen, der for det meste gik bevæbnet i Land, greb øieblikkelig til en dobbeltlødet Pistol, skjød først den Ene og derpaa den Anden ihiel, kastede dem overbord, roede derpaa selv den til sit Skib, og da han havde naaet dette og var kommen op paa Dækket, kastede han Portugisernes Baad løs og lod den drive; men selv torde han ikke i den korte Tid han endnu laae paa Strømmen, gaae i Land, for ikke at underkastes Ubehageligheder. J Afvigte Aar opvakte følgende fandfærdige Begivenhed, der tildrog sig i Lissabon megen Sensation: En fransk Handlende, der allerede et Par Aar havde været bosat i Lissabon som Associe af et stort Handelshuus, befandt sig en Dag paa en af de største Kaffehuse i Staden; da tvende smukke unge Damer traadte som almindeligt i Lissabon, ind og forlangte Kaffe. Den unge Kjøbmand, der var en Elsker af det smukke Kjøn, indledede strax et Bekjendtskab med de indtagende "Senhoras" og disse synes at komme ham med Velvillie imode. Efterat Damerne havde nydt deres Kaffe, vinkede de til deres Kudsk der holdt udenfor, og da den unge Kjøbmand skulle samme Vei, tilbøde de ham at stige ind med i Vognen; de kjørte nu afsted og holdt omsider uden for en stor Bygning i en af Lissabons folkerigeste Gader. Damerne indbøde ham nu til at trine oppaa første Sal, som det heed for at gjøre sig bekjendt med deres Familie; men man tænke sig Kjøbmandens Forundring, da han efter at være kommen op af Trapperne, saae begge de unge Damer forsvinde, og han selv befandt sig i en rummelig Sal, hvor flere Herrer sadde og spillede Kort. En af dem traadte ham strax imøde, og saa godt som nødte ham til at tage Plads ved Bordet, hvor der spilledes et meget høit Hazardspil. Efter at have spillet i kort Tid, havde han tabt alle sine medbragte contante Penge, og da han erklærede, ikke at have flere, tvang de ham til at sætte sit Uhr paa Spil og da dette var tabt, alle hans Klæder, Stykke for Stykke indtil han var afklædt til det bare Linned. Herpaa stod en af Selskabet op og befalede ham, hvis han havde sit Liv kjært, at skrive en billet til sin Kone, hvori han opfordrede hende til at udlevere 10000 Piastre, som han skulde bruge til en uventet Speculation. Kjøbmanden fandt sig tvungen til at opfylde deres Ønske. Een af de spillende Herrer begav sig derpaa hen til Kjøbmandens Kone, foreviste hendes i Mands Billet og forlangte Pengene. Men denne, en indfødt snue Portugiserinde, hvem Sendebudet forekom mistænkelig, og som desuden lagde Mærke til, at hendes Mands Haandskrift var usikker og skjælvende, erklærede efter nogen Betænkning at det havde vist nok sin Rigtighed med det Forlangte, men da det var fornødent at han vidste hvad han modtog, saa bad hun ham at sætte sig ned og tælle de 10000 Piastre. Jmidlertid skikkede hun ved en Commis hemmelig Bud til Politiemesteren, og strax indfandt sig en Politie adjutant og heel Deel Politiesoldater og da hun havde ladet sin Vogn kjøre frem, blev den fremmede Herre tilligemed et Par Politie-Soldater befalet at sætte sig derind, og Fruen fulgte selv med til det af Spilleren betegnede Huus. Man var endnu saa hældig der at finde hele Spille selskabet samlet, men hendes Mand meere død end levende, sad i det bare Linned, med bagbundne Hænder paa en Stol midt i Værelset. Hans Kone blev nu for ham en frelsende Engel, og hele det øvrige Selskab, der var en Bande udlærte, Spitsbubber, bleve tagne i god Forvaring.