JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Forslag. Gaaer jeg ud fra den Forudsætning, at Regjeringen med Redebondhed fremmer enhver Ting, der kan bidrage til Gavn, det være i større eller mindre Ting, saa kan jeg heller ikke tvivle om, at jo ethvert Forslag nyttes, der fremkommer i denne Hensigt, og desaarsag fremfører jeg følgende Forslag: Uden for enhver af Byens Porte skal de Indpasserende i Acciseboden angive de Varer, af hvilke der skal betales Konsumtion og ved Porten skulle de lade sig visitere; men da det nu ikke fjelden er Tilfældet, at Regn, Storm og Slud gjør Vejrliget saa ubehageligt, at man, endogsaa naar man ører allerstærkest til, kjeder sig over alt, saa vilde det være en saare ønskelig Ting, om der saavel ved Aceiseboden uden for enhver af Kjøbenhavns Porte, som især ved selve Porten, hvor Rejsende skulde visiteres, opbygtes saadanne Skuur, i hvilke de Rejsende deels selv kunde staae i Tørre, deels ogsaa udpakke deres Tøj, uden at behøve at frygte for at faae det fordærvet, hvilket under nuværende Omstændigheder lettelig lader sig gjøre, især dersom Omstændighederne føre det med sig, at Visiteurerne see sig noget længere om. Rimeligviis vil man gjøre nogle Indvendinger herimod, men neppe kunde de være af nogen Betydenhed, maaskee vilde man troe, at deslige Skuur hindrede Visiteuren fra at kontrollere saa nøje, som de nu kan. da Udsigten er fri; men hvorlet var ikke denne Vanskelighed ryddet af Vejen; deels skulde Visiteurerne opholde sig i dem, og da maatte de jo kunne see ligesaa godt som ellers, og deels kuude jo enhver som blev visiteret faae en Seddel, ved hvilken han godtgjorde ved Bommen, at han var visiteret. Vist nok vilde denne Indretning koste en Deel; men Told og Konsumtion indbringer ogsaa saa klækkelige Skillinger, at det var en Ubetydelighed at gjøre denne Udgivt, der næsten intet kunde koste at vedligeholde. P. H. Mønster. Kandidat i Theologien.
Politivennen, 1798-01-01
Om Assistents Kirkegaardene. Var det ikke mueligt at det saa passende Sted for Begravelser her fra Byen, de saa kaldte Assistents Kirkegaarder uden Porten, med mere Omhue kunde blive bevogtede, end hidindtil er skeet? Mange Familier har med megen Bekostning tilkjøbt sig Pladse der, og udmærket samme med adskillige Hæderstegn, efter enhvers Formue, for derved at bringe i Hukommelse det af enhver selv bevidste nydte Gode her; der sees saa mange Uordener og Beskadigelser foregaae, samt Kreaturers Græsning med videre, at dertil ikke længere kan ties. Burde dermed altsaa ikke være bedre Tilsyn, og hvorledes kunde dette best skee? Derom ønskedes de Deeltagendes Betænkning? Da Pladsen er forsynet med gode Porte, synes samme stedse at kunde holdes lukkede, og naar nogen af de Deeltagende og Ejere af Pladserne der vilde besøge sit Erindrings Sted, kunde Graveren eller Opsynsmanden, som boer paa Stedet, besørge disse ind og udlukkede, og ved sin og Folkes Paapasning der, tage vare paa disses Foretagender; dette kunde ogsaa ved en liden Kjendelse til disse Folk blive en Opmuntring og skaffe dem en nye Jndtægt, foruden hvad de desuden uden Nytte oppebære af de fleste betydelige Ejere af Pladser der. Ligesaa vel som der i Rosenborg-Have opslaaes trykkede Plakater, at ingen Hunde der maa taales, kunde der vel ogsaa sættes slige ved disse Kirkegaarders Indgang, til Advarsel for de sig der indfindende uordentlige Folk?
Politivennen, 1799-01-01
On Ureenlighed ved udkastede Dyr i Peblingesøen. Ved Plakat af 12 Nov. 1687 er det blevet forbudet i Peblingesøen at toe Klæder eller andet hvormed nogen Ureenlighed medfølger, langt mindre noget. Bæst deri kaste eller kaste lade. Grunden til dens Udgivelse var, at Pompevandet ikke skulle fordærves og Sygdom derved foraarsages: dens Hensigt var altsaa meget velgjørende og man kan derfor troe, at den snarere er skjerpet end hævet. Jkke destomindre treffer der ofte Forseelser imod samme og det var at ønske, at disse bleve undersøgte og Forbryderne afstraffede. Man finder ikke sjelden udkastede Dyr især Hunde i Peblingesøen, og godt var det, om der engang blev sat Skranker for denne Væmmelighed. Denne Søe er Hoved-Vandsamlingen for Byen og da den ved sin Beliggenhed falder enhver i Øjet, som passerer ind eller ud af Nørreport, saa maa det ikke give den Rejsende synderligt Begreb om Reenlighed her til Lands, naar han finder saa grove Synder mod samme ved første Øjekast. Een af de første Fornødenheder for en Bye er godt og sundt Vand, og man kan ikke, uden at være ubillig, klage i denne Henseende; men ligesaa billigt bliver det at fremføre Anke, naar nogen enten forsætlig paa ovenanførte Maade forringer dets Godhed, eller om dette ved Mangel af tilbørlig Reenholdelse skulle skee. Ved den Kant af Peblingesøen, som ven der hen mod Ladegaarden, finder man ellers jevnligst Ureenligheder. Der har f. Ex. i nogen Tid lagt et Par druknede Hunde og Falkoneraaen, som er et vigtigt Tilløb for Peblingesøen, kan man vel ikke kalde ureenmen Tvivl vil der neppe være om, at den kunde være renere. Selv den Skik, som mange har, at lade deres Hunde svømme efter udkastede Træstumper, deels for derved at faae dem vaskede og deels for at fremvise deres Konster, burde ikke tillades i Peblingesøen. Der er Steder, nok her ved Byen, hvor sligt kunde skee, og saa vist som det er Pligt at skaane vore Medmenneskers Sundhed og undgaae alt, hvad der kan foraarsage dem Væmmelse, saa afgjort er det, at man neppe skal kunne gaae for vidt i Reenlighed og Orden, og at disse altid blive umiskjendelige Beviser paa Cultur hos Mennesket. Redacteuren.
Politivennen, 1799-01-01
Noget om den Ureenlighed, som Slagterierne foraarsage paa Vesterbroe. I Anledning af Slagternes Gaarders Indretning for Eftertiden i Kjøbenhavn med videre Slagteriet vedkommende er der ved 85 i Placaten af 11 Dec. 1779 gjort følgende Bestemmelse: Naar et Sted bliver af Magistraten agtet begvemt til Slagterie og Anviisning dertil af Stadsbygmesteren er givet, skal ved Indretningen iagttages: at Gaardsrummet ikke maa være mindre end 10 Alen bredt og ikke under 324 Qvadrat Alens Indhold, samt at det bliver overalt forsvarligt broelagt og ordentlige Rendestene anbragte; at Slagtehuset bliver fuldkomment og Gulvet derudi lagt enten med Planker eller Muursteen og har fornødent Fald til Gaarden; at Skarnkisten i Gaarden bliver muret 3 Alen dyb i Jorden; og at Udløbet fra Gaardens Rendesteen bliver forsynet med en Jernrist, saa at intet Skarn i Gadens Rendesteen kan udskylles, men at Slags Ureenlighed og Affald kastes i Skarnkisten, hvilken ingen Tid maa fyldes over Jorden, men stedse især om Sommeren skal renses og bortkjøres. Man spørger om denne Paragraf i ovenanførte Placat kan henføres paa de uden forByen paa Vesterbroe værende Slagterier hvor Ureenligheder af Blod ete. paa nogle Steder løbe ud i Grøvterne ved den offentlige Vei og derved foraarsage saa meget mere Stank, som disse Grøvter kun have maadeligt Afløb. Var det ikke rigtigere, at der blev gjort Affald til Gaarden paa alle Slagterter og at dette blev ligesaa nøje paaseet som her i Byen? Det er højst ækkelt at see den Mængde Blod og Ureenlighed, som flyder til Grøvten paa den ene Side af Vejen og i Rendestenen paa den anden Side. A. Seidelin.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Badstuenræde har Marskandiseren ganske borttaget Fortouget med sine udsatte Skabe, Borde og øvrige Skramlerier. Da der bygges lige over for i Badstuestrædet, saa er dette Fortougs Borttagelse saa meget farligere i Tilfælde af løbske Heste. Fodgjængeren havde da ingen Retirade. 2) Ligesaa benytter Marskandiseren paa Hjørnet af Rosenborggaden og St. Gjertrudstræde sig af fit Fortoug, til Skade for den Gaaende, hvis eneste Vej gandske derved spærres især om Torvedagene, da Gaden almindelig er opfyldt med Bøndervogne. Enhver som handler, det være hvormed det vil burde skaffe sig Plads til sine Varer. Professionister har ikke Tilladelse til at anlægge sine Verkstæder paa Fortonget for deres Boepæl og man troer, at Lovene ikke favorisere Auctionsmændene mere end hin saare agtværdige Stand. 3) Paa lille Kjøbmagergade høire Haand fra Kultorvet ere to Rendebrætter, som meget trængte til Reparation. Det ene har allerede engang været paaanket. 4) Paa Hjørnet af Springgaden No. 48 er foruden de der før omtalte Tønder endnu lagt en halv Snees meget store Steen paa Førtouget, formodentlig for at forbedre een Feil ved at begaae den større. *) De ved Rundekirkemuur i Springgaden liggende store Stykker Træer have maaskee ingen Ejer, siden de efter den saa ofte igjentagne Anke om deres Borttagelse, endnu ligge urørte. Der synes dog paa dette Sted at være Fortoug. 6) I Aabenraae fattes paa mange Steder Rendesteensbrætter. Man vil kun til exempel anføre No. 256 og 260. 7) I store Helliggeiststræde er ligeledes kuns et eneste Rendesteensbræt i den hele Gade. 8) Ligeledes er der megen Mangel paa samme i store Fiolstrædet, hvis Fortong især kunde trænge dertil formedelst dets Smalhed. F. Seidelin.
Politivennen, 1799-01-01
Postuordener imellem Hamburg og Kiel. Fortræden over den Omgang jeg mødte paa min Rejse fra Hamborg herhid, og uvis om den Klage, jeg derover kunde forfatte her til Postens Foresatte, kom i rette Hænder, vælger jeg i Politivennen at søge en Plads for min Beretning, i det Haab at de veltænkende Vedkommende derfor ikke mindre ville raade Bod paa det ufuldkomne, til Ære for dem selv og til bedste for dem, som herefter paa denne Vej vorde overladte til egennyttige og grove Postillioners Raadende. Fredagen den 18de Oct. rejste jeg fra Hamborg med den danske Kieler Post. Istedet for komme fra Hamborg Kl. 4 som den bestemte Tid, skede dette ikke før Kl. omtrent 4- Paa adskillige usle Foregivender nølede Postillionen saaledes, at vi først Kl. 10 kom til Ahrensborg, hvor Postmesteren selv forundrede sig over den sene Rejse, og annoterede Postillionens Udsigende over Aarsagerne dertil. Fra Ahnborg til Oldeslo gik det os slet ikke bedre; ikke allene optoge Postillionerne en Mængde blinde Passagerer, der ikke kunde faae Plads uden at genere os, og uden at oversnavse os med deres skidne Støvler, men den uendelige Tid det optog inden Postillionerne i hvert Krohull kunde faae tinget on Betalingen med disse Blinde, var endnu det værste. Dette Ophold var endog over en Time, og skulde varet længer, dersom vi ikke havde gjort alt for stor Larm derimod. Paa denne Vej havde vi desnden den Ubehagelighed at man kastede os over paa en mødende Returvogn, hvorved ikke allene vore Sager lede betydeligen, da Postilioner og Vognmeftere i Amndelighed mmle med Fusetter og Pakker, som om det var Jern eller Steen, men vi lede selv ved at maatte vade over en moradsig Gade, for at bestige den npe Vogn. B ken aljag iike il Oderlo forend henmod Kl. 41. Alle disse Ophold havde den ubehagelige Følge at vi ikke naaede Fiel seng al 127 al Fngeng sa oggng. Palsser e. f n sgen g jgog sinnag de e, Msaa. a e gngg Vnd skar a maane gaae omlov ygg a Pakeilaad, jjedet for, at fnde en fre 8i na ka, a  gjæg agang vgg Forretninger i Kiel. Sikkert ville Postvæsenets Forefatte søge at raadde Bod paa en virkelig Uorden. Nogle Postillioners Afsættelfe vilde sikkert have god Virkning, og et Tog af et Par uinterresserte Vidner, der midt paa Stationerne mødte Vognen, og opskreve de blinde Passagerers Navne og Antal, for herefter at lade dem betale den fulde Fragt, foruden hvad de havde betalt Postillionen, vilde være det bedste Middel imod disse uretmæssige Gæsters Paahæng. Kiel d. 20de Oct. 99.
Politivennen, 1799-01-01
Forslag om Saugskjærerne. For nogen Tid siden søgte Kjøbenhavns Magistrat at raade Bod paa de Klager, der almindelig førtes over den uforholdsmæssig høje Betaling, Saugskjærere fordre for at sange og skjære Brænde, ved at anmelde, at Enhver, der vilde, kunde faae Sedler udstædte fra Raadstue Kontoiret, hvorved de berettigedes til at sange og hugge Brænde for en, vis bestemt Betaling; men Erfaringen har tilstrækkelig viist, at Hensigten ikke opnaaedes, Saugskjærere ere indtil dette Øjeblik ublne i deres Forlangende, og agte kun lidet paa Magistratens Indretning, de fleste krympe sig for at udsætte sig for Grovheder af Mennesker af det Slags, de vilde hellere betale noget mere, og paa denne Maade tager Uordenen snarere til, end af. Da der nu ingen Tvivl kan være om, at det jo er Magistratens og Politiets Hensigt og ønske at hemme denne Uorden, saa er jeg ogsaa overbeviist om, at man med Velvillie vil modtage mit Forslag til en bedre Ordens Indførelse heri. Jeg troer nemlig at Magistraten burde føje Anstalter for, at Ingen, under passende Straf, maatte befatte sig med at sauge eller hugge Brænde, med mindre de havde Magistratstegn, hvorpaa tillige stod den fuldstændige Taxt for Arbejdet; dette Tegn skulde Saugskjærerne strax levere fra sig til dem, som bestilte dem, saasnart de begyndte at arbejde, og naar de da fordrede mere, end Tarten tilholdt, saa skulde Ihændehaveren af Tegnet været berettiget til at tilbageholde Tegnet, og oplevere det paa Raadstuekontoiret hvor det da efter Tegnets Nummer undersøgtes, hvo den skyldige var, der første Gang mulktertes, og siden, om han oftere gjorde sig skyldig, mistede sin Tilladelse til at være Saugskjærer, og naar Politiet da vaagede over, at Ingen maatte give sig af med at hugge eller sange Brænde uden Magistrats Seddel, og at saavel de, der uden samme paatog sig det, som de, der brugte dem, bleve vedbørligen ansøete, saa har man Føje til at troe, at denne Uorden, der nu gaaer temmelig hyppig i Svang, hermed vilde være hævet, og paa en Tid, da som det for Tiden er Brænde er saa dyrt, og efter Sandsynlighed vil vedblive at være, saa synes det ikke at være aldeles ubetydellgt. P. H. Mønster. Kandldat i Thevlogien.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Burde der ikke gjøres Undersøgelse angaaende den Mand der boer i lille Regnegaden og laaner paa Pandt og tager 1 s. af Mk. Om Maaneden da det er 4 Mk. 8 s. Aarlig af 1 Rdlr.?
Politivennen, 1799-01-01
Advarsel for Enhver, som passerer igjennem Kattesundet og Lavendelstræde om Aftenen. Man finder paa Hiørnet af disse to ovenmeldte Gader, en meget farlig Grund, som allerede længe har staaet og endnu staaer fuld af Vand; - man betænke den Fare enhver kan være underkastet, da man let i disse mørke Aftener, enten uvidende om at sligt erifterer, eller og ved et Feiltrin, kan plumpe deri paa Hovedet, som for det meest ædruelige Menneske kan skee, end sige for een som kunde være beskjænket! - Hvor upassende er det ikke ogsaa, at saadant grønt, stinkende Vand, skal i saa lang Tid staae, og give usunde Dunster, som i slige Tilfælde alletider bliver en Følge. - Jeg meener at det bliver enhver Ejers Pligt en Gang imellem at lade slig en Grund udpumpe, og at slaae et slags Hegn op, i det ringeste med nogle Lægter; indtil han bygger Huus eller Gaard op derpaa.
Politivennen, 1799-01-01
Til læseren. I dette Blads sjette Fjerdingaar, have følgende afhjulpne Uordener været paaankede: En Tagrendepibe paa Postgaarden istandsat; et brøstfældigt Rendebræt uden for No. 18 i Vimmelskaftet forbedret; et ganske belemret Fortog i Helsingørsgadeu paa venstre Side fra Borgergaden ryddeliggjort; Gadebroen gjort ryddelig uden for No. 88 i Borgergaden; et farligt Rendebræt uden for No. 10, i Skidenstræde forbedret; en Passage paa Fortoget uden for No. 3 og 9 tilbagegivet de Gaaende; en Tønde med Glasstumper uden, for No. 118 i Kattesundet borttaget af Fortoget; Gadens Navn paamalet Hjørnet af Charlottenborg (Torvets vil formodentlig heler ikke udeblive); en farlig Lænke paa Rendebrættet uden for No. 2Z7 i store Grønnegade sat i tilbørlig Stand; to lange Trærender bortførte fra Fortoget uden for No. 112 og 11Z i Rosengaarden; nogle dito Træer borttagne fra Porten af No. 86 i Frideriksborggaden; Broen paa Landevejen ved Hr. Drevsens Strandmølle forsynet med et Nekverk; Fortoget uden for det andet Hus i Borgergade fra Prindsensgaden af befriet fra en der stadesat holstensk Vogn; nogle store Træer bortryddede fra Rundekirkes Fortog i Sxringgaden; et farligt Rendebræt uden for No. 57 Litr. B. i lille Købmagergaden bragt i Orden; to Skibsankere borttagne af Fortoget uden for No. 102 i lille Strandstræde; nogle store Træklodser borttagne af Fortoget ved Plankeverket i Hestemøllestrædet; Rummet bag Helliggeistes Kirke befriet fra nogle der staaende fraspændte Vogne; et itubrukket Bræt istandsat uden for No. 83 paa Hjørnet af lille Torvegaden og Overgaden neden Vandet; en Lygte ved der nordøstlige Hjørne af Børsen drejet saaledes at man kan see og undgaae den derunder staaende Afviser; GaDenavne paamalede Landkadetakadeniet. Skulde flere Forbedringer være skete, især Udenbyes, skulle samme strax paa given Underretning vorde anførte. Slige Unders retninger udbedes bestandig af alle dem, som i Bladet anmælde enten indenbyes eller udenbyes Uordener, og finde Anmeldelsen benyttet. K. H. Seidelin.
Politivennen, 1799-01-01
Erklæring i Anledning af Trykkeforordningen af 27 September 99. I den Overbevisning, at Gjenfødelsen af Barbaries, Volds og Uansvarligheds Sekler sikkert vilde have Sted, hvis redelige, oplyste og nidkjære Sandhedselskere ophørte*) i Skrivter at meddele deres Lys og at afdrage Ondskabens glimrende Maske, *) Jeg skulde ikke have yttret denne Frygt, hvis ej en Skribent af agtet Navn i den sidste Tid ganske havde henlagt Pennen, og hvis ej nogle af dette Blads vakre men anonyme Medarbejdere havde frasagt sig al videre Deltagelse. 1289 finder jeg det nødvendigt at erklære: At Politivennen vedbliver at modtage enhver frimodig Undersøgelse, enhver Anke mod Vold og Undertrykkelse, enhver Anmældelse af forsømte Pligter, enhver Opdagelse af skadelig Uorden, ethvert Forslag til nyttig Indretning, naar samme ereskrevnemed Tydelighed og Anstændighed. At handle anderledes vilde være at misforstaae Forordningen om Trykkefrihedens Grændser, især dens Indledning, 7de Paragraf, og 10de Paragrafs tredie Stykke. K. H. Seidelin.
Politivennen, 1798-01-01
Varsko i Adelgaden. En af Stadens Borgere tager sig herved den Frihed, at gjøre Politievennen opmærksom paa. at i Adelgaden lige for Tømmerkroen i det høje hvide Huus ere i øverste Loft-Etage en Deel Ruder ude. J Tilfælde at der blot i en Skorsteen kom Jldebrand i et af de lige over for eller næstved ligggende Huse kunde Gnisterne let af Vinden føres ind gjennem de aabne Rudehuller, og saaledes tænde Huset i Brand, derfor var det ønskeligst at disse Ruder bleve isatte.
Politivennen, 1799-01-01
Atter et Ord om Arbejds og Pleiehuset i Mariebo, tilligemed et Forslag. Her at ville forsvare Stiftamtmanden og Biskoppen i Lolland, for deres Valg af Kommissairer til at udkaste en Plan til et Arbejdsog Plejehus i Maribo, er hverken mit Øjemed eller min Bestræbelse. Men naar en Anonym i No. 75 af Politivennen vil indbilde Publikum: at Kommissairerne i deres Indbydelse til Beboerne i Lolland angaaende frivillige Bidrag til det ommeldte Arbejdshus skal have brugt Ukvemsord*) og Stiklerier; da troer jeg det vil være Pligt, at lade fordomsfrie og oplyste Mænd læse Indbydelsen, for at kunne dømme mellem den velbemeldte Forfatter og Kommis*) Saaledes som denne hæderlige Mand har behaget at indklæde sin Bedømmelse over Kommissionens Indbydelse, skulde man rigtig troe, at Kommissionen havde udskieldet Beboerne i Lolland for Niddinger, Skumlere o. d.; men havde end Kommissionen gjort sig skyldig i slige Fadaiser, da formere man dem en Injurie-Proces og dog bidrage til det arme Arbejdshus, der jo ikke har sagt et eneste Ord. ISlaae, men hør, sagde Feltherren Themistoeles til Spartaneren Curibiades, da denne i sin Hidsighed hævede sin Stok mod ham. Denne store Mand vilde ikke, at den gode Sag skulde lide noget ved Individers Uenighed; og saaledes burde nok Mænd handle. sionen, og til den Ende vil jeg lade Indbydelsen her indrykke:
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelse. Ejeren af Gaarden paa Hjørnet af Pilestræde og Antonistræde har forbedret sin i dette Blad paaklagede Tagrendepibe, ved at forlænge den ned til Jorden. Det var at ønske, at flere gode Husejere vilde følge hans Exempel, saa at vi engang kunde være fri for at overskylles af de mange Tagsprøjter, man endi nu saa ofte nødes til at vandre Under.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener 1) Det imellem Vangehuset og Lundehuset ifjor reparerede Vejstykke er formedelst vedJoh. Fred. Høgh. Student i Theol. holdende Regn og Slud allerede saa opkjørt og saa fuldt af Huller, at det maae befares med Forsigtighed, for ikke at komme til Skade. Dersom det ikke endne i dette Efteraar istandsættes, vil samme udentvivl blive farligt for Rejsende. 2) Andet Huus i Pilestr. fra Hjørnet af Antonistræde, lige for Silkegaden, er en flad Steen saaledes drejet ud af sit Leje, at den ligger ganske skraa. Da allerede mange ere faldne derved, haaber man af Brolægningens Vedkommende, at samme lægges til rette, som kan gjøres i et Qvarters Tid. 3) Udenfor Rokkedrejerens i Borgergaden No. 107 ligge store Træestammer og Knubbe, der belæmre Fortouget, og især i Mørke udsætte Gaaende for Fare, saa meget mere, som der i Rendestenen ogsaa ligger en Knub, over hvilken man saare let falder, naar man vil træde ud paa Gaden. 4) Paa Toldbodvejen lidet fra Hjørnet af store Kongensgade er en af Fortougs Fliserne udgledet, og et dybt Hul derved fremkommet, hvori Gaaende i Mørke lettelig kunde brække et Been, eller fange anden Skade paa Lemmer. *) I st. Fiolstræde er uden for No. 206 et Bræt, som ligger i Rendestenen istedet for over den og ved sin Skraahed let kan foraarsage et Fald. I samme Gade ere Kjælderdørene neden for Boutiken, der tilhører I. H. Ring (NB. Huset har intet No. paamalet) saaledes beskafne, at Fortoget tilintetgjøres naar de staae aabne, hvilket derfor burde skee saa lidt som muligt. 7) Uden for No. 29 i Vimmelskaftet er en Jernskinne paa Rendebrættet løs ogopstaaende med den ene Ende. 8) I store Strandstræde er paa Fortoget uden for den første Gaard fra Garnisons Kirke et fra Brettet løsrevet Jern, som man let kan støde sig paa. 3) I Pilestræde er uden for No. 86 et farligt Sted for en Fod, da Brættet over Renden fra Gaarden ike naaer ganske ud til Rendestensbrættet. 10) Paa Østergade uden for den store Gaard, paa Hjørnet af Kristenbernikovstr. er Brettet over Renden fra Gaarden, der hvor det støder til Rendestensbrettet itubrakt eller opraadnet.