Aarhuus Stifts-Tidende, 1817-09-19
Fædrelandet. Atter favner det smillende Siølund dets og hele Danmark saa inderligelskede Kongepar og dets herlige Døttre, ei blev det dennegang de deres Frederik og Maria saa inderlighengivne Cimbrers Lod, at skue de Elskede iblandt sig; men de glæde sig i Haabet om, at det dog engang vil skee. Velkommen i Kierligheds Favn, saa jublet dem henrykt hvert Hierte hvor de fremkom. Frederik, Maria, disse for hver Dansk saa dyrebare Navne velsignes fra Skagens Rif til Holsteens yderste Landemærke, fra Ærtholmenes Granittlirper til Vesterhavets Strand; det algode Forsyn skienke os den Lykke endnu i en lang Række af Aar at eie Dig Konge, Du bedste blandt Fyrster, Dig Maria, Du Danmarks velsignende Engel! - Søndagmergen Kl. 6 forlod den høikongl. Familie, Fyen og tilbragte samfulde syv Timer paa Beltet mellem Nyborg og Corsøer. Kanonernes velkomne Lyd forkyndte Kl. omtrent 1 allerhøists. Ankomst paa Siellands Grund; næsten uden Ophold gik Reisen videre fremad til Frederiksberg. Blandt Siellands Kiøbstæder udmærkede sig Slagelse, hvor Byens Jndvaanere havde forenet sig om at giøre denne Dag, der var en Familiefest i hvert et Huus, til en almindelig Byefest. Naturen og Konsten havde her føsterligen taget hinanden i Favn og Skoven var forplantet til Staden. Udenfor hvert Huus stode Støtter af Granqviste, smykkede med Blomster og forbundne med Guirlander, saa at Gaderne fra den ene Byeport til den anden vare indfattede med et Løvhegn, hvorigiennem Kongefamilien passerede. Ved hver af Portene vare Æreporte reiste og hvidklædte Smaapiger henstilte for at strøe Haugernes Pryd paa den Vei D. M. skulke betræde. Kl. 3 3/4 ankom de Estede i tvende Vogne Hs. N. Kongen med Prindsesse Vilhelmine, Hs. M. Dronningen med Prindsesse Caroline. Da lod det Dønskes Jubellyd, Seierens og Kierlighedens Raab, det frydefulde Hurra! Embedsmændene omgave Vog mene, Almuen ilede til for at see Deres Majestæter Folkestimmelet var overrættes, sammenstrømmet fra Landet og omliggende Kiøbstæder, selv de raske Corsøtionere, der have den ene Fod i Havet og den anden i Vognen, vare tilte til deres Søsterbye i smaae Karavaner. Deres Majestæter aftraadte paa Postgaarden, hvor Byens og Omegnens Damer vare samlede til Modtagelsen. Udenfor Postgaarden var reist et Tempel, i hvis Midte et Alter med Frederiks og Marias Navne; Nøgelse opsteg fra Alterets Midte. Paa hver Side af Opgangen, der var dækket med hvidt Klæde, stod en Række af festligsmykkede Damer. En hiertelig Velkomstsang lød fra Templets Opgang, medens tre Smaappiger nedstege, Floras Døttre lige, med Pomonas Gaver i en Kurv, og ofrede dem til Prindsesse, Vilhelmine. En faderlig Hilsen, et huldt Farvel var den forønskede og opnaaede Belønning. Danner rigets Velgiørere forlode den smykkede Landstad, høit og længe lød det inderlige Jndelraab til Afskeden. Allerede hinsides Roeskilde modtoges D. M. af D.E. Stiftamtmanden og Overpræsidenten med flere at Statens første Embedsmænd. J Roeskildekroe hilsedes de af Hs. H. Prinds Ferdinand og alle Hoscheferne. Paa Grændsen af Khvis. Amt holdt alle Amtets Sognefogder med dets Politimester ; ved Damhuset Hovedstadens Kommandant med Regimentscheferne i Stadsuniform, samt en Kommando af Garden til Hest. Fra Frederiksbereslot ned af Bakken mod Damhuset paraderede hele det borgerlige Militaire, Infanteriet paa den ene det faste Artillerie paa den anden Side og Feldtartilleriet ligefor Slotsporten. Allerede i Søndagsformiddag strømmede Hovedstadens Jndvaanere ud til Frederiksberg for at modtage den elskede Kongefamilie. Om Aftenen vare Beegkrandse antændte langs af Frederiksbergbakke. Hele Frederiksbergbye, Vesterbroe, Alleen og gl. Kongevei vare illuminerede. Ved Enden af Søndermarken var reist en Æreport snykket med Rosenquitlander; her stode 30 valdbyeske Bønderpiger med flettede Haar og Krandse paa Hovedet, der ved Herskabets Ankomst bestrøede Veien til Slotsporten med Blomster. Paa Slotstrappen modtoges D. M. med Sange og Blomsterkrandse af festligsmykkede Damer. Med Slaget tolv droge D. M. indaf Slotsporten under 3 gange 27 Kanonskud og Folkets Fryderaab: Hurra! Frederik og Maria leve! - Veient vrimlede af Mennesker saa man neppe kunne trænge sig frem Næste Dags Middag fandt en landlig Fest Sted, paa Grønningen udenfor Hs. M. Dronningens Sovegemak, lige udmærket ved sin hiertelige Simpelhed som ved dens Høitidelighed. Under Prof Zinks Anførsel, og Veiledning havde endeel Ynglinger og Piger forenet sig hertil. Grønningen var indhegnet og i Midten, anbragt et grønt Alter, smykket med Blomster. Fra Slotskirken, under Vindverne hvor Herskabet befandt sig, gienlød en høitidelig Vocalmusik; derpaa fremkom parviis, unge hvidklædte Piger med Krandse over Skuldrene. Foran gik Ynglinger, af hvilke en baDannebrogsslaget, og de øvrige alleslags Agerdyrkningsredskaber og Kornkrandse, som Symbol paa Danmark Frugtbarhed. Under adskillige Grupper udtryktes Folkets Følelser ved det elskte Kongepars lykkelige Tilbage, komst. Følgende Sang af Grundtvig blev afsjungen. Held den Konge hvem Folket ledsager, Stille vemodigt af Bye! Ham med Jubel det atter modtager, Sangen sig løfter i Skye; Saa og ved Soel daler Fuglenes Røst, Hæver sig klar, naar det rødmer i Øst. Held Dig, Konning i Dannemarks Vange: Det er Din Arvegangs=Ret: Fulgt med Taarer, og hilset med Sange, Færdes vor Konninge=Æt; Folket i Skoven har Fuglenes Viis: Taaren og Sangen er Straalernes Priis. Hil Dig Konge, paa Fædrene=Borgen; Atter Velkommen i Vang! Chor af Fugle Dig venlig i Morgen, Vækker med fødere Sang! Hil Dig Maria vor Dronning saa fiin, Kongen er Prisen og Kongen er Din Hil Dig Konge, som haver paa Borgen, Hvad selv i Hytten er Held, Sid lyksalig, med Bod for al Sorgen, Vaagen for Dannemarks Vel. Siden med Taarer vi føle Dit Savn: Sildigste Slægter velsigne Dit Navn: Svag er Stemmen som her Dig har giæstet, End ligger Kraften i Svøb; Vel Alt som har Hierterod fæstet Groer dog i Aarenes Løb Skiønnere Blomster og høiere Sang. Hielper os Gud vi Dig bringe engang: (Den 14de Septbr. for 27 Aar siden holdt Hs. M. Dronningen Sit Indtog i Kongestaden som Kronprindsesse).