Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-12-06
J Aalborg Avis læses samtidigen tvende Jnserater af modsat Beskaffenhed, indeholdende Bedømmelse af Byfoged Heibergs ved denne Anledning paa Omtale bragte Embedsforhold. Det første af ovennævnte Jnserater fra Hr. Procurator Kyhnel i Sæby gaaer ud paa at forsvare Hr. Byfoged Heibergs Embedsførelse, navnlig med Hensyn til en for omtalt Artikel i Aalb. Av., af Hr. Forpagter Bøggild paa Toftegaard. Hr. Kyhneel udtaler der den Formening, at Hr. Bøggildsaabenbar ugrundede og fornærmelige Jnsinuation, hvorved det er øiensynligt, at han ikkun kan have havt til Hensigt, at ville saare en af Alle agtet Embedsmand, vil blive mødt med den Foragt, den fortjener. - J en ganske anden Tone lyder det andet Jnserat fra Hr. Proprietair Formann til Dronninglund. Jeg maa saa begynder han fuldkommen tiltræde, hvad Hr. Forpagter Bøggild har anført om den svækkede Tilstand, hvori Eiendomssikkerheden i Dronninglund Herred befinder sig. Der er saaledes ikke faa Exempler paa, at hele Huse i 3 a 4 Rætter ere aldeles nedrevne og bortstiaalne. Ja Tyvenes Uforskammethed er endog gaaet saavidt, at de have stiaalet Huset over Liget af en død Fæster, saa at Konen maatte flygte derfra og overlade Liget til de ubekjendte Gjæster. Et andet Tilfælde kan ogsaa anføres, hvor den halve Deel af et Huus blev bortranet, medens den anden halve Deel beboedes af et gammelt Fattiglem. Avlsredskaber tor man aldrig tænke paa at lade forblive paa Marken Natten over, da man ikke alene er usikker paa at have dem i Behold næste Morgen, men man kan endog være temmelig vis paa, at de enten ere aldeles forsvundne eller i det mindste plyndrede for Alt, hvad derfra kan løsnes af Jern, eller ituskaarne og tildeels bortførte. Ja med faa Ord, der er intet, enten Levende eller Dødt, som er nogenledes let at bevare i Tyvenes Huler, som staaer sikkert for Tyvehaand, uden i Huus og under Laas, og saa gjælder det endda om stærke Huse og stærke Laase." – Endelig slutter han sit Jnserat saaledes: "Det vilde være for vidtløftigt, her at opregne alle de Tilfælde, hvor jeg troer, at der har været Grund til at anke over Mangel paa Retsnydelse. Men den Embedsmand, om hvem det offentlig i Retten har kunnet siges, at han efter den strenge Ret har gjort sig skyldig til at bøde sine 3 Mark efter Lovens 53 uden at han har dristet sig til, herimod at tage til Gjenmæle –, den Mand, om hvem det ligeledes har kunnet siges, at han har afgivet en aabenbar urigtig Erklæring, til Præjudice for Vedkommende 5 den Mand, som kan oppebære Auctionsgebyhr af Eiendomme, som sælges underhaanden fra et ham til Skiftebehandling overgivet Bo, ligesaafuldt som om de vare solgte ved offentlig Auction – den Mand, der undlader at behandle eller tilendebringe for ham anmeldte Tyvsager ; den Mand, der frifinder Huustyven for Straf og henviser den Bestiaalne til Udøvelse af Huustugten ; den Mand, som ikjender nogle Dages Vand og Brøds straf for at have opbrudt Kirkens Fattigblok imod Lovens 6-164, den Mand, som ikkun ikjender 10 Dages Fængsel paa Vand og Brød, for det gjenstridige og opsætsige Tjenestetyende, som i flere Tyendes Overværelse og uden mindste Anledning, indtil Blods Udgydelse, voldsomt har overfaldet sin Husbond ; den Mand, som har modtaget Vidne forklaring af Personer, som efter Lovens 113 16 i skulle ansees, og uden at den Paagjældende, har været varslet til at paahøre Forklaringen den Mand, som har taget saadanne Vidner i Eed og det uden den Paagjældendes Nærværelse i Retten, men først senere for at bøde paa det Forsømte, for hiint har ladet Vidnerne ratihabere de allerede eedfæstede Vidneforklaringer ; den Mand som har modtaget Vidneforklaringer, ligeledes den Paagjældende aldeles uafvidende, og som den simple Menneskeforstand maatte sige ham vare aldeles falske, og dog senere benytter dem som Actstykker imod hiin - om denne Mand er det vel ikke formeget sagt, at Retsnydelsen ved ham er uvis, og denne Mand er Bye og Herredsfoged Heiberg i Sæby.