Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-03-04
(Jndsendt.) Paa en Tid, da saa mange vandre sig trætte i Reflexionens og Jroniens Labyrinther, da man ei sjeldent hører den Klage, at Ordet, som det almindeligen forkynder i vore Kirker, ei skjænker Tilfredsstillelse, tør man vist forvente, at ethvert Arbeide, som lover at afhielpe den følte Trang, at tilbyde den ledende Traad, at det vil finde en skjønsom Modtagelse i den kristelige Menighed. Vi henvende derfor den almindelige Opmærksomhed paa en Bog, Professor Clausen nylig har udgivet: Udvikling af de kristelige Hovedlærdomme." Til Grund for samme ligge de Foredrag, den høiærværdige Forfatter holdt over samme Gjenstand i Aarene 1841 og 1843 for en talrig Kreds af begge Kjøn. Den Trang, han, som Lærer i den theologiske Videnskab, har følt til at knytte en Forbindelse med Menigheden, til at føre Videnskabens Resultater ind i det større, modnere Liv, den har oftere bragt ham til at udvide Foredraget over religiøse Gienstande til en større Kreds end den, der nærmest er ham anvist, naar han i denne Virksomhed har fundet sit Livs bedste og rigeste Timer, da er det kun fordi der har været en Trang hos Tilhørerne, som har, svaret til den, han følte hos sig selv, fordi han ved sine Foredrag har skjænket hiin Trang Tilfredsstillelse. Og paa en Tid, som den nærværende, da skarpe og skærende Modsætninger angaaende kirkelige og religiøse Gienstande møde hinanden, ei ved Punkter af ringere Jnteresse, men ved selve Grundlaget for al Religion, ved Middelpunktet for den kristelige Troe, da Striden ei føres som i ældre Dage imellem og for de Lærde, men i Menighedens Paasyn - anseer han det nødvendigt, at Lærerne i Kirken ei fortrøste sig til den anordnede Virksomhed, som under sædvanlige Forhold kan være nogenlunde tilstrækkelig, men at de bor søge Grændsen udvidet for en aandelig Virken i Kristendommens Tjeneste."Ved sin Udvikling af de kristelige Hovedlærdomme" har han derfor havt til Hensigt, at komme dem imøde, som, uden theologisk Dannelse, men med alvorlig kristelig Sands, fole Trang til en Erkjendelse af Troens Jndhold og Grund ved Eftertænkningens og Prøvelsens Vei, at veilede til en Orientering i den store Mangfoldighed af Meninger, ved at lade de aandelige Hovedretninger, i hvilke den hele Mangfoldighed samler sig, træde frem i muligste Klarhed, og at fore al Undersøgelse tilbage til de store Grundpunkter i den religiøse Bevidsthed, for saaledes at give Troen den fastere og bredere Grundvold, hvortil den trænger i Anfægtningens Tid." Saavidt Forfatteren. Naar vi nu varmt anbefale dette hans sidste Arbeide, da er det ei fordi vi mene, at det vil ganske tilfredsstille Alle - det venter end ikke Forfatteren men vel mene vi, at det har en stor Betydning at see Mænd, som Prof. Clausen, eller Biskop Mynster, at giøre Rede for deres Troe. De ere udmærkede, særligt begavede Lærere i den kristelige Kirke. Hvad, der kan tilfredsstille saa store Aander, det maa have Fylde og Dybde; den Troe, der har opholdt og baaret dem paa deres lange, betydningsfulde Løbebane, der hos dem har frembragt saa skjønne Frugter - den kan ei være bygget paa nogen svag, eller løs Grundvold; det hedder jo dog: "af deres Frugter skulle J kjende dem"; men vi mene, at den Troe, der boer i hine Mænd, har givet sig Vidnesbyrd, der ere kraftige og levende. Naar derfor saadanne Kirkens Lærere tale udaf en fast, en prøvet Troe, udaf et langt, krifteligt Livs Erfaring, da fortjene de visselig, at man hører dem med Opmærksomhed; og det er vor Overbeviisning, at denne ei vil blive skuffet ved ovennævnte Bog, som vi her anbefale, at Mange der ville finde en sand, varig Nydelse, ville finde deres kristelige Troe opklaret, renset og befæstet, naar de med alvorligt, sandhedskjærligt Sind gjennemlæse den; og var det end med Anstrængelse, at man skulde tilegne sig dens Jndhold - hvo vil ei gjerne underkaste sig denne her, hvor det gjelder det Høieste og Vigtigste for Mennesket? For at bidrage sit til at løse Tidens Spørgsmaal, til at udfylde dens Trang, derfor har Forfatteren udarbeidet og udgivet denne Bog: vi ansee den for et betydeligt Bidrag, for et værdiefuldt Jndlæg i den Sag, der angaaer hver den, som kalder sig Kristen. Vi ønske derfor, at den maa blive almindelig modtaget og flittigen benyttet, at den maa bane sig Vei ind i det kristelige Familieliv, at saa mange - Læge og Lærde – som klage over utilfredsstillet Trang, som vel søge, men ei kunne finde, at de ville prøve om ei dette Ord kan stille deres Længsel. Vi mene imidlertid, at de maae holde inde med deres Klage, indtil de have anstillet ogsaa denne Prøve; thi ligger det dem ret paa Hjertet, at forskaffe sig Klarhed og Fasthed i deres kristelige Overbeviisning, da tør de visselig heller ikke, naar der tilbydes dem Veiledning af en øvet, en sikker Haand, skyde denne til Side, eller vise den fra sig; gjøre de dette, da vidne de kun mod sig selv. Vi vente saa meget for den gode, den kristelige Sag af anførte Bog, som vi tilføie, det vilde være os kjært, dersom Dhrr. Redacteurer for de andre Provindsblade ville optage ovenstaaende Artikel.