Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-09-10
Jndenlandske Efterretninger. Den 30te Juli maa have været en meget uhyggelig Dag for Aristoeratiet i Roeskilde Stænder sal. Først maatte det nemlig see et saa billigt Andragende som det angaaende vacante Skolelærer kalds Offentliggjørelse gaae til Commiteebehandling med en Majoritet af 3 (!) Stemmer. Og dernæst stod et af de reent plebeiiske Andragender, der ifølge den schulinske Talebrug bide Hovedet af al Eiendomsret, nemlig det og Forbedringer i Huusmændenes Kaar, til Behandling. En epidemisk Jnconseqvents bemestrede sig Aristoraterne under denne Behandling. J forrige Stænderforsamling reiste de sig alle som een Mand mod Proprietair Hansens velmotiverede Forslag og Forbedring i Huus mændenes Stilling. Nu ville de alle have Comitee dog ikke fordi de anerkjende deres trællende Medmenneskers Adkomst til Forløsning fra Grundeiernes lovbeskyttede Haardheder, men - deels fordi de ville have Skin af ikke at bortvise de Fortrykte uhørt, deels fordi Sagen endog uden deres Billigelse vilde gaae til Commiteebehandling, deels endelig - og det er Hovedsagen – fordi man syntes temmelig enig om, at Jntet kunde gjøres til Bedste for Huusmændene. Saa gik Andragendet eenstemmig til Commiteebehandling. Men Angeren udeblev ikke. Endnu inden Afstemningen foregik, vare 7 Medlemmer af Forsamlingen echapperede, og Mødet maatte til Slutning hæves, fordi det fornødne Antal ikke længere fandtes tilstede, et Optrin, der hverken for eller siden er passeret i Roeskilde. - Den nedsatte Comitee, Etatsr. Bang og Neergaard, Rosenørn-Lehn, Ussing og Haastrup, berettigede ikke til store Forventninger, thi dens tvende mest betydende Medlemmer havde forud erklæret, at Jntet lod sig gjøre." At de tvende Godseiere ikke vilde opponere mod dem, var næsten mere end sandsynligt. De sidste Numere, af Stændertidenden bringe os Comiteebetænkningen og Begyndelsen af den foreløbige Behandling. Naar vi berette, at Comiteen foreslaaer, næsten med synlig Ængstelse for at erholde Majoritet, Jndgivelsen af en Petition, hvori henstilles til Regjeringens Overveielse, om der ei maatte være tilstrækkelig Anledning til at foreskrive, at Huusmændenes Arbeide ved Fæstebreve eller Leiecontracter ei udvides over 12 Timer daglig, at Opsigelsestiden for udleiede Huse fastsættes til en vis bestemt Tid med et halvt Aars Opsigelse, at Huusmændenes Pligt arbeide, forsaavidt det ei anvendes til Hø= eller Kornhøsten, skal bestaae enten i bestemt Arbeide, eller i enkelte Dage om Ugen eller Maaneden, saaledes at Eieren en passende Tid forud, f. Ex. halvaarsviis, har at tilkjendegive, hvilken Dag i Ugen, der bliver Arbeidsdag, og at det forbydes at udøve Huustugten imod givte Folk af Huusmands klassen, - vil det let skjønnes, at der ikke af Comiteen, hvis marvløse og vaklende Betænkning vi for Øieblikket forbigaae, er gjort Forslag til nogensomhelst væsentlig Forbedring i Huusmændenes Kaar. Commissarius er den paalideligste Princip maaler i Roeskilde. Naar hans Opposition holder sig paa Nulpunktet, kan man være temmelig vis paa, at Liberaliteten i det paagieldende Andragende staaer diverse Grader under Frysepunktet. Han var, ligesom ved Sagen og de stænderske Comiteer, igjen meget tilfreds med Comiteebetænkningen -ja han var endog i kjendelig Forlegenhed med at finde Ankepunkter i de proponerede ForbedringsPoster. Hvad mere var, ogsaa Kammerh. Scavenius roste Comiteens Grundighed og Besindighed. Men han fandt sig dog opfordret til omstændelig at opponere mod et af Comiteens Jnstillingspunkter, og dette ene Punkt var det, der angaaer - - Jndskrænkning i Brugen af corporlig Revselse mod Huusmænd. Lægger vel Mærke dertil det var ikke en kjøbenhavnsk Politibetjent, ikke en vestindisk Slaveeier, men Danmarks største Sædegaardseier, en Mand, der maaskee snart paa Grund af sine Eiendommes Størrelse og sit aristoratiske Sind vil blive opløftet i den danske Grevestand, en Mand, der maaskee kan kaldes den intelligenteste blandt de Deputerede, Godseierne for Øieblikket tælle i Roeskide - det var denne Mand, som den 1ste Septbr. 1842 proclamerede – da Talen var og en Lindring i Huus mændenes Kaar – at den corporlige Revselsesret over Huusmændene er en Nødvendighed! Hidtil er man i Roeskilde Stændersal dog ikke kommet videre i Læren og Godseiernes Eiendomsret, end at derunder skulde henhøre Grunden, Husene og Jordernes Afgrøde, nu forøger Scavenius Aristoraternes Catechismus med en nye Paragraph om Godseiernes Eiendomsret,