Viborger Samler, 1775-10-16
Mandagen den 16 October. P.M. For at føie Dens eller Deres Ønsker, der under Navn af B. S. have meldet sig i No. 36 af Samleren, vorder herved af min ved Provste Creationen i Ribe=Landemode den 21 Junii sidstleden holdne Tale over Joh. 10, 12. 13. meddeelt følgende Udtog. Omkrox ber oversættes Daglønneren. Saaledes er 2 2) (eller fores hos L. R. stedse oversat i vore Bibler. Ordet Leiesvend giver et foragteligt Begreb; Man tænker sig strax id genusmancipii, quod ad quidvis facinus ant sese vendicat aut venum prostat, det Slags Lucanus Tredie Aargang. skil skildrer: venalesve manus, ibi fas, ubi plurima merces: Jmellem slige Uværdige paa den ene Side, og paa den anden Side Hyrden den Lislige, vil Man efter den brugelige Oversættelse og den giængse Prædike=Stiil, at Texten skal indeholde en modsat Sammenligning. Daglønneren betinges paa lovlig og ærlig Maade af Huusherren, for en vis Løn, til en vis anviist Huusgierning, paa en efter Herrens Velbehag fastsat Tiid. Matth. 20, 19. kan efterlæses Daglønnerens Kald, Arbeide, betingede Løn, og Afskeed. Saadan Sin Daglønner beskriver Hyrden Selv endnu nøiere af følgende Kiendemærker: 1. KAI Ork Ax Honativ. Siden Manhar det danske Particivium mage til det Grækiske, saa oversætter man allerrettest ligefrem: og ikke værende Hyrde. Der er ikkun En Eneste, der kan kaldes om Honark, værende Hyrder, som uophørlig er Hyrde; Han nemlig, der haver Præste dommet uforgiængeligt, fordi at han bliver indi Evigheden, og følgelig, da han lever til alleTider &c. er og i Stand til at frelse fuldstændige. Ebr. 7, 24. 25. Ham, den mageløse Hyrde, tillægges og særskilt den Titel o 28. Den værende Apoc. 1, 4. 8. 4, 8. 11, 17. 16, 5. Hver og Een deri derimod af Hans timelige Betiente og beskikkede Tilsynsmænd i Hans Huus, er ork 2 Honair, ikke værende Hyrde; thi enhver i sær er a) sendt af ham til nogle visse (Apostl. G. 26, 17, eis ods punge dog e), foræret af ham til Huusfolkenes Gavn, og Huusgierningens Fremme (Eph. 4. 11, 12. 2de StadsHarmortres hos &c. er &c. er &c.); sat af Aan den den Hellige til Tilsynsmand i en vis Kreds (opaTottepico Steds To nyedseer 10 Cystovebero store nes noffeciper, Apostl. G. 20, 28.) men b) til alt sligt kun paa en vis Tiid, fordi han ved Dødsfald formeenes at vedblive Cbr. 7, 23. Hans Dage ere som en Daglønners Dage. Joh. 7, 1.2. Or Or El TAOBATAlla, oversættes utviisteligen: Hvis Eiendom Faarene ikke ere. Jkkun vor store Gud og Frelser kan fore det Sprog 10 18 særa 12 see Joh. 10, 26. 27. Jkkun Han kan reense for Ham selv et EiendomsFolk Tit. 2, 14. Den redelige Daglønner, der med gudelig Jver er nidkiær for den ham anbetroede Hiord, arbeider ikkun paa at faae Den troelovet til een Mand Christus, at faae Den fremstilt for ham en kydsk Jomfrue 2Cor. 11, 2. c. 2Cor. 4, 5. 1 Petr. Tt 2.3, orarti Tor Arkom Exodor, bør oversættes: Han bespeider den Ulv der er paa Veie. Alle Ulve røbe sig ikke ved at tude langt borte i Forveien: Nogle komme anlistende i FaareSkind, og andre opstaae endog udaf Hiorden Selv. End ikke disse lumske undgaae den aarvaagne Daglønners speidende Udkik til Hiordens behørige Advarsel (af. Apostl. G. 20, 29. 30) Og meeere staaer ikke i den beste Tilsynsmands Kræfter, end at advare Enhver og formane Enhver Col. 1, 28. Jkkun Hyrden alene kunde gaae Ulven i Mode, og ved sin Død tage Magten fra Den der havde Styrke til at døde, og saaledes frie Hiorden. Jkkun Han alene er i Stand til at bevogte. Jnd. v. 19. Udaf hans Haand skal Jngen kunne udrive. Joh. 10, 28.4. KAI A. T. Hat, bør oversættes og Han overlader de ham anfortroede Faar, nemlig i den Hierteligste Bøn til Hyrdens Varetægt saaog efter Hyrdens Velbehag enten afleverer fra sig, eller efterlader efter sig, til andre efterkommende Daglønneres Pleie og Tilsyn, den (være sig større eller mindre) Hiord, Han hidtil har været sat hos. Man mærke, deels: at ansvar lige saavel som Kapelmeenbruges af Jesu selv Matth. 18, 12. Luc. 15, 4, om den ømmeste og ædleste Hyrde; deels: at den aarvaagneste Væg Vægter, der nøie bespeidede og troelig anmeldte de glubske Ulve, der vare paa Veie, nævner med Frimodighed 17. 20 Flo før Apostl. G. 20, 29. Hvilken Uret, om man her tænker sig malitiosom desertionem. 5. Kaler III O Ax Me Toxortik, 71 Morox EXII, bør oversættes, og han gaaer fra sin Post- Han derimod, Daglønneren, gaaer fra Posten, fordi Han er en Daglønner. Den udtrykkeligen anmeldte Bestemmelse, og tilføiede Forholds Grund (fordi han er en Daglønner, der nemlig ikke raader sig selv, da han ellers gjerne vedblev; der har en Huusbonde, efter hvis Vink han enten bør forføie sig til en anden Post i samme Herres Huus, eller og reent forføie sig bort, og er ikke meere til ) pæger øiensynligen paa, hvordan Forholdet Hevnet, han gaaer fra sin Post, skal og bør forklares: nemlig ikke saa, som det udvortes Anseende maatte foranledige, men som det ved nøiere Undersøgelse maatte i Sandhed befindes. Her anvender jeg Christi Regel Joh. 7, 24. en ægivere Kar og hen er riv Gxelap ugicip æglvære. Der er en himmelhøi Forskiel paa at tage Flugten og løbe sin Vei, hvor man burde staae, være Mandig, og være stærk, og paa at skynde sig pludseligen kort hen paa en Tt 3. anden anden Post efter Overherrens tydelige Vink. ( ukyndig Tilskuer eller Sidemand, der savner begge, maae, naar han vil dømme nær, hv c: efter første Øiekast, nødvendig fælde eens Dom over begge, og kalde begge Flygtlinge; men lad ham vorde bedre oplyst! Lad ham indsee den Sidstes pligtskyldigste Hørsommelighed, saa er han i Stand til at fælde 17 Exctav Agien, den retsindige Kiendelse, at Daglønneren gaaer fra sin Post, (ikke af Dovenskab, Fri gt, eller andre skidne Aarsager, men aleene) fordi Han er en Daglønner. af. Apostl. G. 20, 22. Gj var død, 70 dedets ra Tyebster7 og sal. 6. Kaloraar ATransk Throg Ty bør oversættes: og det krænker Ham ikke angaaende de Faar. Han veed, hvorvel forvarede de Faar nu ere under Hyrdens egen Varetægt, hvortil Han i sin brændende Bøn haver overantvordet dem (Apostl. G. 20, 32. 10, re vor nægaribefa- og 25, 2de Øl, 10 ded &c. og v. 36. 10, ræbratimer, bets re jo para cur, cop den adrolger, re). Han veed og, at Hyrden har andre Daglønnere tilreede til disse Faars Betiening og Pleie. Og Selv anseer han sig ikke umistelig for dem. Hvi skulde han da gærmme sig ved sin Bortgang: roelig i sit Sind for disse Faars Velfærd i Fremtiden kan Jngen være, uden den tillidsfulde Daglønner, der kjender sin Herres Sindelag og Kræfter. Disse ere Kiendemærkerne paa den værdige Daglønner, baade naar Han begynder, og imedens Han løber, som og naar Han fuldfører, den ham forelagte Bane. Fuldstændigere Udtog tillader hverken min Tiid eller Talens Form. Alle velgrundede og velsindede Jndvendinger skulle være mig hierteligen velkomne. Riber=Bispegaard d. 3 October 1775. Tønne Bloch. Nyeheder.