Berlingske Tidende, 1774-02-11
Det Kongel. Landhuusholdnings Sælskab. Det aarlige høytidelige Møde, som det K. Landhuusholdnings Sælskab snart efter hvert Aars 29de Jan. pleyer at holde, til Erindring og Hans Majestæt Kongens høye Fødsels Fest og Sælskabets egen Stiftelses Dag, og hvorudi adskillige udsatte Premier og andre ærefulde Belønninger offentligen tildømmes og tillægges, blev for indeværende Aar berammet til Torsdagen den 3die Febr. sidstleden, da en meget anseelig og talrig Forsamling mødte i Sælskabets Værelser paa det Kongel. Palais, hvor Vice Præsidenten, Hr. EtatsRaad Hübner, begyndte de høytidelige Handlinger med føl Tale: Den ypperlige Konst, at lede et Folk til varig Flor og Velstand, uden andres Fornærmelse, er Viisdoms heldigste gende mærkelige. Mesterstykke. Fiere end een Old udkrævedes, førend den kunde saae nogen Dannelse; og mange Aarhundrede vare forgiøbne, da den begyndte at yttre, og derpaa at udbrede, sin velgiørende Jndflydelse i den sædelige Verden. Dens overalt føyelige Nytte bragte den omsider til større Fuldkommenhed; Og siden Erfarenhed og Eftertanke have gjort Statskonsten til en grundig og sammenhængende Videnskab, hvi er de borgerlige Sælskabers Lyksalighed, til den menneskelige Forstands Ære, paa langt andre og langt stærkere Pillemre, end forhen. Moedne Overlæg og sindige Mellemhandlinger anvendes nu sædvanligen i Tvistigheder med Fremmede; hvor Fremfusenhed og blodige Optrin, til de Vindendes og Tabendes fælles Ulykke, tilforn maatte afgiøre Tretten. Kiøge og modige Krigs=Helte, forrettede Nationers mandige Forsvarere, beholde altid deres Priis: men den falske Glands, som omgiver en Erobrer, forblinder neppe meere vore Tiders oplyste Borgere, der see og have Afskye for dens væmmelige "Pletter. Den vidt udstrakte Videnskab derimod, der forudsetter saa mange andre, og hvis rette Anvendelse er saa sielden: jeg mener den, viseligen at bestyre Staters Formue, er, med velgrundet Ret og Held, bleven Grundvolden til Borgernes trygge Velfærd, og følgeligen til heele Rigers visse Flor, Magt og indvortes Styrke: Og en klog og almindelig udbredet Vinskibelighed i enhver Stater, tilligemed sunde og stadige Love, med samme Skiel at ansee, som det sikkerste og sande Middel, til disse væsentlige Fordeles Erholdelse. Hvilken Lykke for os, retsindige Patrioter, at disse unægtelige Grundregier ere kiendte, og at deres Udøvelse ikke saa nes inden disse Rigers Grændser, Hvilken Lykke for disse Riger! at det Tvistens Æble, som saa mangen gang haver reyst Uenighed i det Stormægtigste Huus, for hvilket mere end heele Nordens Herredømme er bestemt, omsider ikke er mere til! Hvilken Lykke for os og vore Efterkommer, at denne Tønder til farlig Krigstue paa vore Grændser, som Strømme af Blod ey havde aldeles udslukt, uden mindste Fare for Fremtiden, er forsvunden, Og det ikke ved Krigens Bulder og uvisse Skjæbne; ikke ved duelige Borgeres Forliis, men ved en viis og venskabsfuld Mellemhandling, der bliver et evigt Æreminde for begge høye contraherende Magters mageløs Ædelmodighed. O! gid Du kunde, Glorværdigste Femte Frederich, Du som først begyndte og længe fortsatte Din Landsfaderlige "Forsorg til dette høystønskelige Formaals Opnaaelse; gid Du kunde see, med hvilken Jver Dit Folk fra Thronen og indtil Ploven, yder Taknemmeligheds Offere til Din hellige Aske, for denne Din store Velgierning, der er næsten ligegesaa uforglemmelig, som Duest Selv. Dog forgiæres ønske vi dette. Denne kronede Menneske Ven er langt ophøyet, over vore Jordiske, endog de vigtigste, Sysseler. Vi frembare derfor alle vore Taksigelser til vor Nordens Syvende Christian, dette frie og troeskabsfulde Sæl skabs magtige Beskytter, hvis høye Fødsels Fest vi i Dag : denne Anledning, ihukomme med dobbelt Glæde, og under hvis milde Regiering denne lykkelige Handling, ved et heldigt Mageskifte, er bragt til endelig Fuldbyrdelse. Den sildigste Efterslægt, som vil have Deel i Følgerne heraf, vil betegne denne Begivenhed i vore Aar=Bøger med igientagen. Erkiendtlighed; og vor Tids=Alder, som veed, hvor meget vi skylder det Kongel. Huus i denne Henseende, vil derud finde en nye og stedsevarende Aarsag, til uforanderlig og fuldkommen Hengivenhed. Vi beundre med Billighed den Viisdom, hvormed begge Konger have valgt de tienligste iblant Deres troe Raadgivere, til det ved denne langvarige Handling fornødne Arbeyde: Og vi blive, med sand Fornøyelse, vaer, at Landets Fader selv haver værdiget at udmærke en klog og dydig Bernstorfs store Fortienester i saadan Betragtning, ved et kostbart Klenodie, til et Kongeligt Mindemærke for Familien, geleidet af en egenhændig høystnaadig Skrivelse og Erklæring. Et glimrende og opmuntrende Beviis paa Monarkens stormodige Retfærdighed, og et lærerigt Exempel for alle Tiders Regentere. Vi strøe derfor, efter Kongens eget Exempel, friske Blomster paa denne udødelige Statsmands Grav; og vi ihukomme atter ved denne Leylighed, med forrigblandet Glæde, at han endog haver levet for os, som dette Sælskab første Foster=Fader. En Erindring, der saare vel passer sig til Dagens Høytidelighed, som tillige paa minder os om vor skabs spæde Alder og første Stiftelse. (Slutningen følger).