Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-03-11
Samme Dag androg Skatkammerkantsleren paa at Huset skulde gaae over til en Committee angaaende Bane-Charters Act. Jen lang Tale retfærdiggjorde Ministeren, at den nærværende Pengekrisis var bleven indrømmet den første Plads i Talen fra Thronen og bragt saa tidlig paa Bane i Parlamentet. Han sagde: at saadanne Fluctuationer træffe af og til al Handel, men maatte især let kunne finde Sted i et Land som England, hvori baade Metal og Papiir ere i Omløb; thi Papiir befordrer Speculationerne, naar Forholdene ere i Stigen; men foraarsage igien en saameget større Ruin, naar de begynde at dale. Parlamentet kan ikke forhindre saadanne Fluctuationer; men allene formilde deres Virkninger; saaledes nu ved at standse Udgivelsen af de smaae Bankosedler; ved hvis uhyre Mængde Vexelcoursen bliver forværret, og tilsigst alt Contant vandrer ud af Landet. Disse smaae Sedler ere for det meeste i de Fattiges Hænder, saasnart nu Mistanke imod dem begynder at indfinde sig, saa le de med at ombytte dem, og deres Overløb bliver Signalet til en Storm paa Bankeurerne. Ministeren meddeelte derpaa en udførlig Skildring af disse Bankosedlers Historie, og tillige den Oplysning, at der ere i England siden Aaret 1819 møntede 25,236000 Souvereigns, men hvoraf 6 Millioner ere udførte af Landet; det allermindste maatte 17 Millioner være i Circulation deri, formodentlig ere for 4 Millioner Pd. Sterl. Bankosedler i Circulation, som efter Ministerens Forslag skulle inden 3 Aars Forløb ombytde tes med Guld. Forhandlingerne om denne Gienstand varede til Kl. 12 1/2 om Natten. - Den 14de erklærede samme Minister i Underhuset, at han ikke vilde forstrække Handelstanden med nye Skatkammerbeviser. Paa et Spørgsmaal af Hr. Hob house: om Lordcantsleren ikke vilde indgive sin Bill imod Actie-Compagnierne, som han havde lovet i den forrige Session, svarede General=Advocaten: at de existerende Straffelove syntes at være tilstrækkelige. - Paa den Begiering fra Kiøbmændene i London med Lordmajoren i Spidsen, om, at Regieringen skulde udlaane Skatkammerbeviser til dem imod Varer, svarede Ministerne, at dette skulde i Øieblikket skee, dersom Handelstandens Nød var en Følge af en Handling fra Regieringens Side, eller kunde tilskrives nogen Forandring, som Ministernes udenlandske Politik havde forvoldet; men da Nøden kun var foraarsaget ved en Overdrivelse af Handelen, som afsig selv maatte komme igien i Balance, saa kunde Begjæringen ikke bevilges. Man havde imidlertid formodet, at de Deputationer, som Fabrikstæderne Manchester, Leeds og Glasgov havde sendt til Ministerne med samme Begjæring vilde udrette meere, fordi Fabrikanterne havde erklæret, i Mangel af en hurtig Hielp, saa maatte de afskedige deres Arbeidsfolk i stor Mængde, hvilket kunde have megen Nød og tumultuariske Optrin til Følge; desuagtet forbleve Ministerne standhaftige ved deres Vægring endnu den 28de Februar, og lovede blot, at de vilde søge at formaae Banken til at giøre Laan imod Varer og Effecter. – Den 17de Februar androg Greven af Liverpool paa den anden Læsning af Billen og Bankens Octroi, hvilken dog Lord King og Greven af Lauderdale ivrig modsatte sig; den sidste nedlagde endog en formelig Protest derimod. Greven af Liverpool tilskrev den store Nød overdrevne Speculationer, som Landets Velstand havde foranlediget, og som bestode deels i Laan til udenlandske Magter, deels i de mange Slags Compagnier og endelig i Spekulationer paa alle Handelsgrene, hvorved uhyre Jndkiøb, som af Uld, Bomuld, Jndigo, Tømmer og s. v., vare gjorte i Udlandet. Samme Dag androg ogsaa Skatkammerkantsleren i Underhuset paa Billens anden Læsning. - Sir Georg Clerk androg tillige paa Udskrivningen af 30,000 Søefolk for i Aar til Flaadens bemanding, og viiste Nødvendigheden af forstærkede Søendrustninger imod Hr. Humes Jndvendinger. Forflaget gik ogsaa igiennem. - Den 23de Februar holdt Hr. Huskisson, i Underhuset et mesterligt Forsvar for sit System om Handelsfrieheden. Hr. Baring, som fordum var dens ivrigste Forsvarer var herved hans største Modstander. Hr. Huskisson kaldte i denne Tale Spanien det sande Paradis for det prohibitive System og giorde opmærksom paa de Følger, som det der frembragte. Tillige demonstrerede han udførligt hvorledes det valgte liberale System var foranlediget ved de Handlendes og Parlamentets egne Ønsker, og at de Medlemmer, som nu dadlede det, havde tilforn til raadet det af alle Kræfter (den egentlige Grund til den Crisis, som finder Sted i det Engelske Fabrikvæsen ligger i Kornlovene, som sætter det i et Misforhold imod andre Staters Fabrikvæsen; men man rører ugjerne ved denne Streng, da Ministerne ikke kunne give Slip paa de Skatter, som nedtynge Landmændene, hvis Storhed igien udspringe af Nationalgieldens Storhed; maae kun ikke alt dette lede tilsidst til en stor Søekrig. Hr. Canning har selv sagt nyelig i Parlamentet, at der ligger meget bedrøveligt og skrækkeligt i Landets nærværende Tilstand).