Københavns Adresseavis, 1775-11-01
Doctor Priistley har fundet, at Planterne give en ved Forraadnelse fordervet Luft sin sunde Beskaffenhed igien, og at Luften overhoved bliver renset ved to Ting, nemlig ved Planterne og ved Havet og andre store Vande. Efterat han havde fundet, at Planterne trivedes overmaade vel i en med forraadnede Dunster opfyldt Luft, forsøgte han, ved Hielp af voxende Planter, at rense en ved dyrisk Uddunstning og Forraadnelse fordærvet Luft igien. Forsøget lykkedes. Planterne, af hvilke dog de visnede Blade og Grene vare omhyggelig aftagne, forbedrede den urene Luft meere eller mindre, i Forhold af deres sterkere eller svagere Vext. Da han videre opdagede, at de i Luften sig befindende urene og raadne Dele af sig selv trak indi Vandet, og Luften derved blev mærkelig forbedret, saa sluttede han, at Havet, Søer og store Floder, som udgjøre saa betydelig en Deel af Jordkloden, blive derved høyst nyttige, at de trække Luftens urene Dele i sig, og altsaa tilbringe Vandplanterne det, der skulde være skadeligt for Mennesker og Dyr, eller at det der geraader til andre endnu ubekiendte Hensigter. Altsaa er enhver Vext, fra Egen i Skoven til den mindste Urt, endog i denne Henseende nyttig for Mennesket. Hertil virker den vellugtende Rose og den giftige Skarntyde fælles. Endogsaa Skove og Urter i de længst bortliggende ubeboede Egne ere derved nyttige for os, ligesom vi for dem; i det Vindene opholde dem ved vore raadnende Uddunstninger, og os ved den af dem forbedrede Luft. Og naar undertiden disse nyttige Luftbevægelser, voxe til Storme og Hvirvelvinde: saa maa vi ogsaa der ære det velgiørende Forsyns Veye, der paa denne Maade blander Vind og Vand, for at begrave de giftige Dunster, i Vandenes Dybhed, fra hvilke Vexterne ikke vare til strækkelige at befrie Jorden. Altsaa er den gamle Sædvane, at have Potter med Blomster eller andre Vexter i Værelserne, ikke saa daarlig; altsaa ere de med Træer beplantede Gader i de hollandske Stæder ikke saa urimelige, som nogle nyere Reysende paastaae, altsaa er det godt, at plante et Træe i de snævre Gaardsrum ved Vaaningshuse, hvor Luften intet frit Træk kan have, i Fald det kun nogenledes lader sig giøre, godt, at besætte Kirkegaardene, fornemlig i Byerne, hvor der endnu begraves Liig i samme, saavelsom Voldene, med Træer, godt, om mueligt er, at opelske Planter og Træer paa de Steder, hvor der drives Garverier, Sæbesyderier, og deslige Haandverker. Deraf, at Træer og Planter tiltrække de raadnende Dele af Luften til sin Opholdelse og Næring, kommer det ogsaa, at Træerne i store Stæder, hvor det ikke mangler paa raadne Dunster, springe altid ud et Par Dage før, have flere Blade, sterkere Vext, meere levende Grønt, og gemeenlig flere Frugter, end ude paa Landet; derfor er Græsset. paa de ellers til Græsvext slet ikke skikkede Stadsvolde tykkere, sterkere og fastere i Straaet, end paa de fleste Enge; derfor er det endelig ogsaa fordeelagtigere for Sundheden at boe paa Landet, siden Luften her bedre kan renses fra de faa raadnende Dunster, ved mange Vexter, Efterretning om den Hollandske Maade, at vaske og blege Linnet, (Af Odensees Adresse=Contoirs Efterretninger.)Der er vel ingen, som jo af egen Erfarenhed skulde vide, hvor meget Lintøiet bliver slidt under Vasker=Konernes Hænder. Man maae falde i Forundring over, hvor det kan vare saa længe, naar man betragter de Banke=Træer, som bruges til det grove og andet finere Lintøi. De Skamle, eller Bænke, hvorpaa man gemeenlig banker (thi undertil den banker man det endog paa Steene) taber snart den liden Glathed, som man giver dem til dette Brug; de fineste Deele af samme forraadner, og siden kan Lintøiet lettelig sønderrives derpaa. Den Lund, hvorigiennem det er trakt i Forveien, tiener ligesom til en Forsigtighed, som manhar brugt, paa det at det skal ikke imodstaae den slette Haand, tering, som man har tiltænkt det. Luden er fuld af Aske, den, som har det meste Salt, bliver holdt for den beste; og for at giøre en saaledes, blander man den, saa meget man kan, med Potaske, og i Mangel af samme tages end- og meget ofte Kalk. Det Lintøi, som i 23 Timer har ligget i Blød i saadant Vand, og er allerede igiennemtrakt af Saltet i Luden, river man nu med de groveste Børster, banker det af fuld Kraft paa et ujevnt Træe, og med alMagt udvrier det. Med det fine Lintøi gaaer man Forholdsviis noget bedre til Verks; men det er intet Under, at saavel det ene som andet Slags holder saa lidet. Jmidlertid veed næsten heele Verden, at man i Holland, har en bedre Maade at vaske paa, og at Lintøiet sammesteds holder meget længer. Da nu dets Vedligeholdelse er ikke en ringe Sag i Huusvæsenets indvortes Forfatning, saa vil man her vise, hvorledes man gaaer til verks i Holland, naar man vasker og bleger Lintøy, paa det at de, som boe beqvemt dertil, kan benytte sig deraf, og de øvrige rette sig derefter saa meget som mueligt er for dem.