Jyske Efterretninger, 1796-07-04
Witzlar, den 17 Junii. Den 14, 15 og 16 hujus er tæt ved vor Stad og ved Altenberg forefaldt adskillige Fegtninger mellem den Keiserlige Kongelige Armee og de Franske. Den 15 begyndte det at blive ret hidsigt. De Franske, underrettede om den ankomne Keiserlige Forstrækning til Lahn, og Dill, vilde sorcere det Keiserlige Centrum, og denne Expedition paatog General Lefevre sig med 25,000 Mand. Denne General commanderte allerede Septemberexpeditionen i forrige Aar, og kiender vor Egn gandske nøie. Han gjorde Angrebet den 15 om Formiddagen paa de Keiserlige ved Berghausen og Wehrdorf, og trængte med ald Magt igiennem Berghauser og Alten bergerskoven. De Keiserlige Grenaderer. Husarregimentet Veczay, og de saxiske Jægere, som nyelig vare ankomne, stillede sig imod dem. De Franske havde, paa Høiene ved Leun indtil Alterstetten, oprettet skiulte Batterier, og gjorde en forskrækkelig Kartesk og Musketildpaa disse Tropper, hvorved i Besynderlighed de fartske Jægere lede overordentlig. Feldtmarskallieutenan Wer nest rykte med Resten af de Tropper, som laae bag vor Stad, endnu til Hielp. Jlden blev frygtelig. De Keiserlige maatte allerede paa adskillige Pladser vige. Hertil kom endnu, at Terrainet og Veiret ikke vare dem gunstige. Alle bleve bange, og Rettraden syntes at være uundgaaelig. Saaledes stode Sagerne om Aftenen Kl. 7, da Erkehertug Carl gandske uformodentlig, og som en Engel af Himmelen, ankom, og i fuld Galop ilede til Valdpladsen. Under den frygteligste Karteskild reed han igiennem alle Geleder, indgydede Tropperne Mod, og bad dem at holde sig endnu lidet, da der var Forstærkning underveis. Med et exempelløst Mod udholdte nu de Keiserlige den frygteligste Jld. Strax derpaa kom Keiserlige Kongelige Tropper fra Weilmünster og Nuenhelm, og trak mod Kønigsberg. Paa samme Tid marchette de tapre saxiske Tropper over Rechterbach til Valpladsen, og der ankom tillige mange Kanoner, hvorpaa de Keiserlige hidtil have lidt Mangel. Da man nu var bleven Fienden voxen, søgte man at lokke ham ud af Skoven; men forgiæves. De Keiserlige oprettede derpaa i Hast 2 Modbatterier, og begyndte en stærst Kanonade. Det Keiserlige og saxiske Cavallerie gik omkring Skoven, og Jnfanteristerne rykte mod Batterierne og Skoven med fældte Bajonetter, og besteeg de franske Batterier. Cavalleriet huggede ind i Skoven, og saaledes maatte de Franske retirere, og overlade de Keiserlige Seieren Kl. 10 om Aftenen. Paa begge Sider bleve særdeles mange Folk. Karteskilden gjorde de Keiserlige stor Skede. Saxerne beviste en beundringsværdig Tapperhed, og man har fornemmelig dem at takke for denne vigtige Seier. Mange franske Fanger ere endnu ikke blevne indbragte. En saaret Oberst af Cavalleriet er den fornemste iblandt dem. 12 Kanoner ere blevne gjorte til Bytte. Et saxisk Regiment har 10 Døde og 147 Saarede. De saxiske Jægere have lidt meest. En saaret Lieutenant af samme, som de Franske toge til Fange, og som var den første der med sine Folk trængte ind i Skoven, er Halsen bleven skaaren over paa. J Gaar den 16 begyndte Fegtningen paa nye, og de Franske bleve uddrevne af Leun, Stockhausen, Biseberg og Weilburg. De Blankensteinske Husarer satte ved Oberbühl igjennem Lahn, og gjorde mange Franske til Fanger, hvorved ogsaa de saxiske Husarer vare nærværende, og erobrede en Kanon.