Aalborg Stiftstidende, 1828-03-22
Capitain Parrys 4de Expedition til Spitsbergen, fra hvilken Øe han paa Jisbaade og Slæder vilde trænge frem til Nordpolen, lykkedes vel ikke, fordi han ei fandt nogen fast Jismasse, men derimod en heftieStrøm imod Syden, som maae forklares af Tiltrækningen af den store Masse Land omkring Æquator, men vigtige vare Resultaterne af Capitain Franklins Expedition. Han trængte frem ved Nordkysten af Amerika saa langt som de tykke Taager vilde tillade ham, fandt aabent Hav fra Kobbermine-Floden til Mackenziefloden og kom saa langt mod Vesten, at han nærmede sig Capitain Beechy, som igjennem Beeringsstrædet trængte frem, indtil uigjennemtrængelig Jis hindrede hans Bane. - Af disse Opdagelser kan det med næsten uimodsigelig Vished godtgjøres, at der virkelig gives en nordvestlig Gjennemfart og - at Amerika er en Øe. Særdeles Opmærksomhed fortjener Storbrittanniens venskabelige Forhold med Rusland, da der paa saamange Punkter gives Leilighed til Differenser imellem begge disse store Magter, isærdeleshed ved den persiske Krig. - Heller ikke har man gjerne bemærket den enthusiastiske Forkjærlighed, som Jndbyggerne paa de joniske Øer yttre for Rusland, imedens de imod England yttre den modsatte Stemning, som hos de engelske befalingsmænd har foranlediget mangen en streng Forholdsregel. (Fortsættes.) Thyge Brahe. (Sluttet; see Avisen J 39.) Kristian den 4de var dengang i Tydskland, og det malkendorfske Partie havde altsaa frie Hænder hjemme De sendte 2 Mænd til Uranienborg som skulde afgive en Beretning om de der efterladte Jnstrumenter og deres Nytte, og disse - som ei kjendte Jnstrumenterne ret - erklærede dem, efter Walkendorfs Ønske, tilhobe for unyttige. For at give ham det sidste Stød, lod han ham i Kongens Navn forbyde at anstille astronomiske Jagttagelser og chymiske Forsøg, og dette havde den Virkning at Brahe begav sig ombord med sin Familie og Gods og fulgt af endeel at sine unge Medhielpere, for at forlade sit utaknemmelige, men ham endnu kjære Fædreneland. For at betage ham Lyst til at komme saa snart tilbage igjen, blev S. Laurentii Præbende i Roskilde - saasnart han havde forladt Kjøbenhavn - frataget ham og givet Kantsleren. Brahe begav sig først til Rostock, hvor der opholdte sig endnu adskillige af hans Ungdomsvenner og Begendtere, og hvor han ogsaa var nær ved sit Fædreneland, ifald Omstændighederne skulde forandre sig. Han blev modtaget med megen Agtelse, men kunde dog ikke tænke paa at slaae sig til Rolighed der, da der grasserede en stærk Pest. Efter nogle faa Dages Forløb skier han i meget rørende og ærbødige Udtryk til Kristian den Fjerde, udviklede ham de Grunde, der havde bevæget ham til at forlade Danmark, tilbød ham sin Tjeneste igjen, og erindrede ham om hans Faders Løvte. For ei at lade noget Middel uforsøgt, skrev han ogsaa til Hertug Ulrik af Meklenborg, Kongens Morfader, udbad sig hans Tilladelse til at opholde sig i Rostock, og et godt Raad, hvorledes hans astronomiske Studeringer kunde fortsættes i Tydskland, om hans Fædreneland ikke vilde modtage ham igjen. Hertugen svarede, at det første uden videre var ham tilladt, men at det sidste havde Vanskeligheder, som han selv bedst kunde indsee, og skikkede ham i øvrigt en varm Anbefalingsskrivelse til Kristian den Fjerde. Paa den sidste svarede Kongen ikke, men Brahe fik en Skrivelse fuld af mange Bebreidelser, hvori man lod ham vide at han efter Ansøgning kunde blive beskikket til Mathematikus og forbød ham strængeligen at trykke denne Skrivelse. Nu var alt Haab, om nogensinde at komme tilbage til sit Fædreneland, ham betaget, og da Pesten vedblev at rase i Rostock, reiste han efter et Fjerdingaars Forløb til Holsteen, hvor Statholderen Henrik Rantzou havde tilladt ham at vælge et af sine Slotte til Boelig. Han valgte Wandsbeck, hvor han strax fik sine Jnstrumenter opstillede og begyndte igjen sine Jagttagelser, og ligeledes fik sit Bogtrykkerie istand, hvorfra hans Mechanica Astronomie instaurate 1598 blev udgivet og dediceret til Keiser Rudolf. J December 1597 besøgte Brahe H. Bentzon i Bramsted, hvor han kom til at tale med Kristian den Fjerdes Svigerforældre Joachim Friderik siden Kurfyrste af Brandenborg og hans Gemalinde. - Paa Brahes Anmodning skreve de til Kristian den Fjerde og indlagde Forbøn for ham, hvilket deres Datter Dronningen af Danmark paa deres Begjæring ogsaa gjorde, men - forgiæves. Dog var Brahe taknemmelig for deres gode Villie, og paa Kurfyrstindens Begjæring tog han siden efter den Arfyrstelige Mathematikus Müller til sig, for at meddele ham af sine astronomiske, medicinske og chymiske Kundskaber. Da Brahe mærkede, at hans Fædreneland for bestandig var tillukket for ham, saae han sig nødsaget til at søge Understøttelse paa et andet Sted, thi Wandsbeck var - al Rantzous Velvillighed uagtet dog for indskrænket for den Mand der havde havt en heel Øe til sin Disposition. - Han søgte derfor ved Skrifter og paa andre Maader, at anbefale sig hos adskillige Stater. Saaledes sendte han et Exem der modtog det meget naadig; og han saavel som den da mægtige Barneveld lovte at overtale Generalstaberne til at kalde Brahe til Holland. Ogsaa sendte han en Skrivelse til Republiken Venedig, i Anledning af et astronomisk forehavende som dengang var der i Gjare, hvorved han løvte at gaae til haande med et godt Raad. Men han kom ei til at gjøre Brug af nogen af disse Staters Understøttelse; thi hans Mechanica, som han sendte et Exemplar af til Keiser, Rudolf, anbefalede ham saa vel hos denne Elsker af Astronomie og Chymie, at han lod Brahe indbyde til Bøhmen, og lovte ham al mulig Understøttelse til sine Studeringers Fortsættelse. Han modtog dette Tilbud med Glæde, og begav sig i Aaret 1598 paa Reisen, men som en Mand der havde lært ikke at troe Lykken for vel, lod han en Deel af sin Familie og Gods blive tilbage i Wandsbeck. Han kom først til Wittenberg, hvor han opholdt sig den hele Vinter, thi til Prag kunde han ikke komme strax, formedelst en der grasserende Pest, og han vilde desuden have nogle af sine Skrifter trykte i Wittenberg. - J Foraaret 1599 havde Pesten udraset, Keiseren drog tilbage til Prag, og Brahe begav sig ogsaa paa Reisen didhen, efterladende sin Familie i Dresden. Han blev modtaget med megen Agtelse, havde privat Andience hos Keiseren - som talte Latin med ham - og overleverede ham sine Skrifter. Keiseren befalede ham at lade sin Familie komme til sig til Dresden, bestemte ham en aarlig Lønning af 3000 Gylden, og lovte ham desuden en beqvem Bolig i Prag, og et adeligt Gods for sig og sine Arvinger. Det curhusiske Huus i Prag blev ham overladt, og han fik Valget, mellem 3 keiserlige Slotte i Nærheden af Prag, af hvilke han valgte Benatki som det beqvemmeste. Saasnart Brahes Jnstrumenter vare nogenledes bragte i Orden i det curhusiske Huus, besøgte Keiseren, ham personlig, besaae dem alle, lod ham forklare sig deres Brug, og bad ham jo før jo heller at lade sine store Jnstrumenter afhente fra Danmark. Braye, besluttede at anlægge et Observatorium i det curhusiske Huus, hvorpaa alle hans Jnstrumenter skulde opstilles, og begyndte virkelig derpaa. Men han mærkede snart, at de hyppige Besøg af nysgierrige og videbegierlige Personer i Hovedstaden, vilde forstyrre ham alt formeget. Han valgte derfor til sin Boelig det yndige Benatki, der laae 5 Mile fra Prag, og havde en høi, fri og følgelig for Astronomien passelig Beliggenhed. Her lod han bygge et Observatorium og et chymisk Laboratorium, hvortil Keiseren bestreed alle Omkostninger, og bad ham desuden frit ud at begiære, hvad øvrigt han kunde mangle; han lod ogsaa ved sin Søn og en Discipel sine store Jnstrumenter hente fra Hveen i Aaret 1599. Brahe var gjennemtrængt at Taknemmelighed mod Forsynet, der havde givet hans Skjæbne saa gunstig en VendKelser der havde sat ham i Stand til Arbeide uden Næringssorger. Med Rette kaldte han Benatki sit andet Uranienborg, thi han levede her med sin Familie i samme Velstand og Overflødighed, han fandt her ligesaa mange Velyndere og han saae igjen hos sig mange af sine unge Venner og Studentere, blandt hvilke Müller, Longomontan og Kepler. Efter et Aars Forløb omtrent, forlod Brahe sit Benatki, uvist af hvad Aarsag, og flyttede til Prag, hvor han fortsatte sine Studeringer. Her blev det curhusiske Huus kjøbt til ham af Keiseren, indrettet paa det beqvemmeste og blev taget i Besiddelse af ham den 25de Februar 1601. J denne nye Boelig fortsatte han af alle sine Kræfter astronomiske Jagttagelser, anstillede mange chymiske Forsøg, og gav adskillige Underviisning heri, uden dog at meddele dem alle sine Erfaringer, thi mange forbeholdt han sig ene, og nogle meddeelte han kun en og anden som han fortrinlig yndede, f. Ex. Kepler, under strængt Løvte om aldrig at aabenbare dem for nogen anden. Han fortsatte sin udbredte Brevvexling, vedblev at udgive sine Skrifter, og forlystede sig som sædvanlig med den latinske Poesie. Ved denne Tid sendte han ogsaa sin kjære Longomontan efter en Otte-Aars Underviisning, hjem til sit Fædreneland, hvor han ønskede at ansættes, vel forsynet med Anbefalelser og Reisepenge.