Berlingske Tidende, 1836-02-04
Committeens Referent, Biskop Mynster, erklærede sig for det Meste enig med Professor Schouw i Henseende til Jndholdet af de at ham foreslaaede Jndstillingspunkter, men formeente derhos, at de dog hellere blot maatte optages i Præmisserne til Forsamlingens Andragende. Da Committeen senere deels forandrede sit andet Jndstillingspunkt, deels erklærede at ville benytte som Materiale til at motivere Forsamlingens Andragende det af Professor Schouw Anførte, fandt denne sig med Hensyn hertil foranlediget til at tage sine Amendements tilbage, da de saaledes bleve overflødige. Den Ene af Proponenterne, Etatsraad Stenfeldt, formeente, at man ikke efter den bestaaende Lovgivning kunde, saaledes som Committeen i sit 1ste Jndstillingspunkt havde gjort, distinqvere mellem Borger- og Almue eller Fattigskoler, hvorimod Skjelnemærket maatte antydes deri, at den ene Art Skoler, var for Børn, hvis Forældre kunde give dem en bedre Opdragelse, den anden for dem, som ei havde Evne dertil. Det var egentligen kun Bestemmelser og Fattigskoler for den aldeles fattige og ringe Almues Børn, som man savnede i Anordningen 29de Juli 1814. Han gjorde derfor det Amendement, at 1ste Jndstillingspunkt maatte komme til at lyde saaledes: "At det maatte behage Hans Majestæt gjennem Cancelliet at lade indhente vedkommende Autoriteters Betænkning om, hvorledes saavidt det ikke allerede er skeet, de Foranstaltninger maatte kunne fremmes, hvorved Børn, for hvem en meere udvidet Underviisning end den, de kunne nyde i de almindelige Borgerskoler, er ønskelig, og hvis Forældre efter deres borgerlige Stilling kunne have Krav derpaa, kunde gives Adgang til at erholde en saadan Underviisning, og at derefter det Fornødne allernaadigst maatte befales iværksat." Referenten bemærkede iblandt Andet herimod, at Ordet: "Borgerskoler, i Jndstillingen saa meget mindre kunde misforstaaes, som det var forklaret i Committeens Betænkning. De borgerlige Realskoler vare omtalte i Frd. 29de Juli 1814, saa at det ikke var nødvendigt at ansøge om Oprettelsen af saadanne Skoler, kun paa, at Forordningen blev bragt i Anvendelse, hvilket hidtil ikke var skeet, behøvede man at andrage. Da Committeens første Jndstillingspunkt blev af Forsamlingen billiget med 48 Stemmer mod 9, kom dette Amendement, som en Følge deraf, ikke under Afstemning. Justitsraad Salicath formeente, at tvende Hovedpunkter i denne Sag alene burde være Gjenstanden for Forsamlingens Petition, nemlig: 1) at indstille Vigtigheden af den reale Underviisning for vor Tidsalder, og 2) at anholde og Realskoler. Det forekom ham imidlertid, at Committeen ikke i dens Betænkning havde ladet Realunderviisningen fremtræde med en saadan trængende Vigtighed og Nødvendighed, at den var sat ved Siden af den lærde Underviisning, og han antog derhos, at man i Petitionen betræffende denne Sag ei burde gaae ind i specielle Forslag. Han fremsatte derfor det Amendement, at Forsamlingens Jndstillingspunkt maatte redigeres saaledes: "At det maatte behage Hans Majestæt at underlægge Universitetsdirectionen. tillige den høiere Realunderviisning i Danmark, samt at tillægge denne en saadan Vigtighed for Statens Tarv, at den maa udgjøre en med den lærde Underviisning lige betydelig og lige nødvendig Gjenstand for bemeldte Directions Omsorg, hvorhos det maatte behage Hans Majestæt at paalægge Directionen snarest muligt at indkomme med Forslag om, ved hvilke Midler Realskolers Oprettelse deels i Kjøbenhavn og deels paa forskjellige Steder i Riget er at iværksætte. Dette Amendement frafaldt Proponenten imidlertid senere. Secretær Ussing fremsatte det Amendement, ved Committeens første Jndstillingspunkt: "at det maatte blive Cancelliet paalagt over det første Jndstillingspunkt at indhente Betænkning fra samtlige Skoledirectioner, og derefter afgive Betænkning over Sagen til Hans Majestæt. Dette Amendement blev imidlertid gjort overflødigt ved den Forandring, som Committeen, i Overensstemmelse dermed, selv foretog med det nævnte Jndstillingspunkt. Samme Medlem fremsatte til Committeens andet Jndstillingspunkt det Amendement: "at en Commission maatte blive nedsat til at tage Sagen under Overveielse, og at det maatte blive den paalagt snarest muligt at afgive sin Betænkning til Hans Majestæt." Referenten erindrede imod dette Amendement, at det, med Hensyn til at den omhandlede Sag selv er Gjenstand, for et Regjerings-Collegiums Undersøgelse og Embedsvirksomhed, syntes mindre passende, hvortil imidlertid Secretær Ussing bemærkede, at der i hans Amendement formeentligen ikke laae noget Stødende for Universitetsdirectionen, da det var almindeligt, at Commissioner nedsattes i specielle Øiemed; og da desuden Sagen henhørte saavel under Cancelliet som Universitetsdirectionen, syntes det saa meget naturligere, at der blev nedsat en Commission i dette Øiemed. Professor Bang, formeente, at en Commission ikke vilde fremme Sagens hurtigere Afgjørelse. Jdet slige Commissioner blive sammensatte af Medlemmer, der have mange heterogene Forretninger, standser Arbeidet snart ved et snart ved et andet Medlems Forfald, og Erfaringen har viist, at Sagerne ei fremmes, men snarere opholdes ved slige Commissioners Nedsættelse. Efterat et Medlem ligeledes havde talt imod en Commissions Nedsættelse, blev ved Afstemning dette Amendement billiget med 46 Stemmer mod 11. Committeens andet Jndstillingspunkt, saaledes som dette senere var forandret, havde Forsamlingen eenstemmigen bifaldet.