Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-07-03
Nyeste Post-Efterretninger. Den vigtigste Efterretning, som den udenlandske Post har bragt denne Gang er, ifald den bekræftes, den, at den Russiske Flaade i Kronstadt bliver udrustet med den største Hurtighed for at afseile til Middelhavet. – Om den Russiske Armees Bevægelser erfares intet vist, det synes at den Polske Armee er ikke kommen videre, end at den har forsamlet sig i en Sommerleier i en kort Afstand fra Warschau, dog skal det 3die Russiske Armee-Corps have faaet Ordre til at sætte sig i Bevægelse. – Den Russiske Ambassadeur i Constantinopel skal have protesteret imod den Tyrkiske Regierings Forbud imod Udførselen af Kornvarer igiennem Dardanellerne. Han skal desuden have indgivet en nye Note til den Tyrkiske Regiering, hvori han opregner alle de Besværinger, som han troer sig beføiet til at foredrage. Den Østerrigske Jnternuntius, Grev von Lützov, er hidindtil bleven meget godt behandlet af den Tyrkiske Regiering og har ingen Aarsag til Klage. J Constantinopel skal det ifølge Efterretninger at 3die Junii være temmeligt roeligt; Jmidlertid ere de Christne overordentlig forhadte og blot Frygten for de udenlandske Magter holder Tyrkerne nogenlunde i Tømme. Danest lever endnu, fleere anseelige Grækere have taget deres Tilflugt til den Russiske Ambassadeurs Beskyttelse og 3 Skibe med Flygtninger ere afseilede forbi Bujukdere under Russisk Flag, som har opvakt en stor Forbittrelse hos Tyrkerne. – Den Engelske Ambassadeur Lord Strangfort staaer i et godt Forhold med den Tyrkiske Regiering og har erholdet et meget tilfredsstillende Svar af Storveziren, da han besværede sig over, at der var skudt fra Dardanellerne paa et Engelsk Skib. Jmidlertid har Ambassadeuren dog afsendt sin Gemahlinde fra Constantinopel paa Grund af, at hun er frugtsommelig. – 11,000 Mand Engelske Tropper ere ankomne til Maltha for derfra at begive sig til de Joniske Øer. – Man høre, fra Constantinopel, at Tyrkerne forskandse Jndløbet til Canalen til det sorte Hav, og at Regieringen vedbliver, som den er nødt til, at lade alle Korn skibe anholde, dog betales Ladningerne af Skatkammeret. Udrustningerne fortsættes vel; men det lader ikke som Tyrkerne komme nogen Vei dermed, Paschaerne ville ikke forlade deres faste Stillinger og adlyde ikke Sultanens Befalinger, og det eene Corps af Krigsfolk ligger i Strid med det andet. Saaledes ankom Bekir Pascha af Kutaya og Be kor til Bosphorus med 5000 Mand Asiatiske Tropper for at besætte Castellerne ved Mundingen af det sorte Hav, men de Bamaks, som ligge i Garnison i disse Casteller, vilde ikke rømme dem og den Tyrkiske Regiering maatte lade dem blive der. Det Tyrkiske Riges Svaghed forraader sig meere og meere. Den nærværende Sultan Mahmud 11 skal vel ikke være af nogen gandske kraftløs Charakteer, men han formaaer ikke at udrette noget ved Rigets desorganiserede og man kan sige forraadnede Tilstand. Han er for nærværende Tid 37 Aar gammel og har regieret siden den 28de Julii 1808. Tyrkerne vide, ved deres Svaghed, ikke at gribe til andet end til Grusomheder. Overalt hvor der er Christne blive de Geistlige og de anseeligste Jndvaanere henrettede; Børnene blive med Magt omskaarne; Kirkerne blive nedrevne og heele Byer er ødelagte. J Adrianopel have Janitscharerne og de Tyrkiske Jndvaanere tvunget Paschaerne til at lade 43 fornemme Grækere henrette og deres Formue confiskere,