Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-06-16
J topographisk Henseende finder i Brüssel samme Mangfoldighed eller rettere samme Kontrast Sted. Den øverste Deel af Staden er fund og varm; den nederste derimod fugtig og kold. J Middelpunktet af den øverste Deel af Staden ligger den offentlige Have med sine tilstødende Bygninger og Paladser, beboede af den moderne Aristokratie, af Bankeurerne og af de fornemme Fremmede, eller egentlig talt, af de rige Reisende, Stiger man noget ned af Skraaeningen af den Banke, hvorpaa denne Deel af Staden ligger, saa kommer man ind i Centrum af den handlende Verden; her seer man de Gader, som saameget ligne Saint Honore i Paris og Picadilly i London. Ganske nede ved Foden af det Bierg, paa hvis Ryg Brüssel er anlagt, seer man den flamske Stad; Staden med de gammeldags Skikke, hvor man taler et besynderligt skurrende Patois, hvor man afskyer det franske Væsen tilligemed den hele nyere Civilisation, og hvor selve Klædedragten har beholdet noget af sin gamle Simpelhed og Raaehed. Endelig finder man i den sydvestlige Deel af Staden en Kolonie af Lütticher og Namurere, dristige, robuste Folk, som kun spekulere paa deres Fordeel og tale wallonisk. J de usundeste og og meest afsondrede Qvarteere have de fattige Jøde=Familier taget deres Boepæl. Det falder derfor vanskeligt, at giøre sig en total Forestilling om en paa saamange Maader, sammensat Folkemængde. – Brüssel er paa engang baade en af de sædeligste og af de meest moralsk fordærvede i Europa. Kommer man ind i Staden saa bliver man modtaget af Koblere, som giøre de meest oprørende Propositioner; men træder man ind i Værtshusene saa forefinder man megen Anstændighed og Sædelighed. Jeg har kiendt en Giæstgiver i Brussel, som vægrede sig ved at indlogere to Damer, fordi deres Forhold forekom ham mistænkelig; men faa Øieblikke derefter, da jeg spadserede paa en stor Plads, var jeg til min store Forhauselse Vidne til den foragteligste Frækhed af Tøileløshed. J de fleste drusselske Borgeres Huse seer man lutter Orden, Sparsommelighed, Simpelhed og huuslige Dyder. Gaaer man derimod ud at spadsere i den offentlige Have (Park), saa faaer man Øie paa hele Skarer af Damer, som ere indhyllede til over Hovedet i deres sorte Silkekapper (Failles), og som denne Jncognito giøre i høi Grad mistænkelige. - Siden Juli=Dagen har Brüssel faaet et vist overfladisk revolutionairt Anstrøg; men desuagtet hersker der endnu bestandigt i denne Stad samme Confusion og samme Overflødighed af Kontraster: Man seer et Par snevre krumme Stræder ende sig i en lige, anseelig Gade; her sees et Monument fra Middelalderen indsluttet af et Par Huse fra det 19de Sekulum. Hisset sees de gamle flamske Forpagteres store Kamascher midt imellem de engelske Dands store Støvler, imellem Juvelerernes, Galanterie= og Modehandlernes glimrende Boutiker sees store øde Mellemrum, forladte og ubeboede Hoteller. Selv Midten af de meest larmende Qvartere i Byen træffer man paa eensomme Qvarteere; Gruusdynger, fældede Træer og sønderslagne Gittervinduer sees ved Siden af et Palads med Stuckaturarbeide. – Brabanternes Dyder bestaae fornemmlig i Sparsomhed, Klogskab, Politik og Taushed; de uddeele Almisser, men ere ikke genereuse. Dog ere Kiøbmændene udmærkede ved deres Orden og Redelighed. – Litteraturen i Belgien er ikke betydelig; man eftertrykker meest franske Bøger. Franske Journalister opfylde Landet med deres demokratiske Jdeer og Sophismer, (Fortsættes.)