Aalborg Stiftstidende, 1827-11-17
Dødsfald. Medens Deres Saxiske Majestæter i denne Tid vare paa Besøg i Leipzig blev Dronningen syg og døde efter en kort Sygdom den 7de November. H. M. var født Erkehertuginde af Østerrig, og opnaaede en Alder af 60 Aar. Politisk Tilstand mod Enden af October. (Af Politisches Journal o. s. v." nyeste Hefte.) Neppe gaves der i de sidste Aaringer et Tidsmoment, i hvilket de vigtigste politiske Spørgsmaal have været deres afgiørende Skjebne saa nær, som i det nærværende, thi Tingenes Stillinger endelig bragt derhen, at der ikke meere handles om diplomatiske, men om militaire Forholdsregler. Det græske Anliggende staaer i Executions-Jnstantsen, og Spørgsmaalet er nu, hvilke Executionsmidler der skulle anvendes, og at hvem; thi at de ikke ville udeblive, fremlyser af den mærkværdige Yttring: Pintervention see feraron paa trois puissances om par deur om par une. - (Mellemkomsten vil skee enten ved tre Magter eller ved to eller ved een.) Endnu forinden de forenede Floder kunde skride til de i Ultimatumet antydede Forholdsregler, indtraf den egyptiske Flode den 8de September til Navarino og Modon. Dens Styrke er, som følger: Første Division, Commandant Capudan Bey med 2 Linieskibe paa 84 Kanoner og 5 Fregatter fra Constantinopel, 3 Fregatter og 1 Brig fra Tunis, 9 Corvetter fra Constantinopel. Anden Division, egyptiske Skibe, forganiserede paa europæisk Fod, under Moharrem Bey, Gouverneur af Alexandrien, 4 Fregatter paa 64 Kanoner, 11 Corvetter, 3 Brigger, 1 Goelette, 15 Skonnerter og 6 Brandere. Transport-Divisionen, 10 egyptiske Brigger, 1 Shakne, 25 tyrkiske Transportskibe, 5 europæiske Koffardiskibe, ialt 92 Seilere, hvoriblandt 41 Transportskibe. Høistcommanderende til Lands og til Vands er Jbrahim Paska; Landningstropper: det 10de Jnfanteri-Regiment under Achmed Bey, 3700 Mand stærk, og 100 Mand Cavalteri. Matroserne af de egyptiske Skibe bestaae af 3000 Araber af den nye Dannelse. Levnetsmidler og Munition i Overflødighed, 1 Million spanske Piastre i Guld. Saavidt gaaer altsaa Jnterventionens Virkning allerede, men om den vil gaae videre, og om den vil udvides imod Jndvirkningen af de tyrkiske Operationer paa det græske Continent, er et andet Spørgsmaal, som for det første endnu vil være mangen en Tvivl underkastet, uagtet det heder i Grækenland, at de græske Fæstninger vare satte under de tre Magters Beskyttelse, fra det Øieblik af Tyrkerne have forkastet, og Grækerne have antaget Fredsforslagene. Efterretningerne fra Constantinopel lyde modsigende. Den 15de September havde de tre Ambassadeurer anbefalet deres Souverainers Undersaattere at forlade Constantinopel, hvortil de ogsaa selv vare beredte. De tyrkiste Fir maner løde meget krigeriske; Udrustningerne, Bevæbningerne, Troppe-Øvelserne, bleve fortsatte med den største Jver. Den russiske Armee i Bessarabien skal være forstærket med et nyt Corps, og Moniteuren antager den for at bestaae af 80,000 Mand, og med Magasinerne, for 120,000 Mand; ogsaa Floden i Sotehavet var seilfærdig. Men trods alle disse truenForvarster, forblive mange Efterretninger fra Constantinopel ved den Forsikring, at Porten, i Følelsen af sin Svaghed, og især af Mistillid imod Vicekongen af Egypten, hvis Attraae efter aldeles Uafhængigheikke skal være uden Tilskyndelse og Begunstigelse, at Porten i Betragtning heraf vilde antage Fredsforslage ne. Hvorvidt Sultanen, der hidindtil har viist meget Energie, er villig hertil, og hvorvidt han efter den følgerige Ophævelse af Janitskarerne kan gjøre det, vil saa snart vise sig, at det vil være unødvændigt at overveie Sandsynligheds-Grunde. Den kun som Ryg meddeelte Efterretning, at Porten den 2den September havde udstædt en velskreven Erklæring, hvori den søger at udføre dens Sags Retfærdighed og forlange en Congres afholdt i Vien, hvorhen den vil sende Fuldmægtige, for at underhandle om de græske Anliggender, har liden indvortes Sandsynlighed.