Københavns Adresseavis, 1786-01-27
J Anledning af Jomfr. H. Fødselsdag den 27 Januarii. al høistlyksalig Dag, som gav Dig beste Pige; Thi Yndighed, Fornuft, Dyd samlet i Dit Bryst O! gid Din Lykke blandt Dit Kiøn ey finder Lige; Thi dette udgjør alt mit hele Lives Lyst, Ved Søekadet Peter Barfoed Tobiesens Vedden 16 Januarii 1786. Kort var Din Tid, faa vare Dine Dage, Snart endtes dette Liv; Snart kaldte Støvets Herre Dig - at smage Et andet bedre Bliv. Da gik Du bort til Himlens reene Glæder, Bortkaldt ved Herrens Bud, I Livets Vaar fra disse Kummers Steder, Til Dine Fædres Gud. Men omendskiønt den Tid var ikkun liden, Som var bestemt Dig her, Saa var dog Dines Haab om Dig i Tiden Af ikke liden Værd. Naturen var Dig gavmild - tidlig lærte Du Dydens Værdighed. Dit unge Bryst var ædelt Ach vor Smerte Fordobles kun derved. Du gik fra os Ach - men Alfaders Veye - Hans Vink er Støvets Vel. Modtag da sidste Gang, i Gravens Leye, Et broderligt Farvel. F. H. T....... Tanker ved min Vens Grav. O Død, - hvor grumt - hvor dybt - hvor haard hvor følelig saarede du mit omme Hierte, du bortrev min oprigtigste beste Ven, lig Blomstret, der om Morgenen staaer rankt og yndigt med sine smukke Farver og behagelige Lugt, om Aftenen ligger omhugget, viisnet og henkast, stod og falt Du, min Dyrebareste. – Den hæse Gienlyd skrækker mig allevegne, Din Kraglund er død. - O! min oprigtigste! - Gid jeg kunne reyse millionviis Hæder paa Dit nedbrudte Leer; Din rene Dyd, dit usminkede Venskab opfordrede alle mine ringe Evner; men en Værdigere bør besynge Din udmærkede Vandel. - Du skaaner da ikke Ungdom, Fyrrighed eller Styrke, blege Død! - Alt maa falde for din hvasse Lee! Maaskee ikke længe efter skal jeg følge Dig, min Oprigtigste maaskee ikke længe efter befugter en rørt Ven mit kolde Liig med en venskabelig Taare, da jeg høyt hævet over dette jordiske med Dig, min dyrebareste Kraglund, nedknæler forAfaders Krone. - O salige Tanke! - OBA. Qvem Fionensts Colet orbis 3 mus. Hei, Vuum insignem pircate, Cujus Sauc at mor, dec mini, Kusarmoeste Sapphica cante. Arbori saactum similem præa tæFacchorum, qvam slums unda lambit Fructus & curat, garsdumqve cernis Cade e Ramum. Si tibi mores placeant Honesti; (Hos pium cor von sigt affe seroc.) Repperis mittes: Tibi nempe verum Finge Jacobum. Charstaten pectora mollientem. Qægve virtus prorima rangit aftra. Nullii, at saac invendes: amantem Ecce Johannem : Si Redemtoris tua langvis un Sit salus, et si pret sus idem Gestias nostrum merito Ecacum Dere Panlum. Qva cavedat perviglande cura N. suum fordes macularet agmen. Qvam maligni det Scholla nu abunde Sacra Socini. Qvan suit mulcens citharista PræsulMolliores dulcison qve cantusComprohant Ejus : Sonat hie in aure Chorda Davidie. Ut suum cantare melos Canorum Lanqvidus serius moriensqve cygaus; Ante mortem psales & pe lessus Hie Tibi, Kamme. Plectra deponis; melig e Mus. Nempe natalem celebrare ChristiCoeres inter juvar, et movere Bardita coen. Pio Tuis ouris, studio & aabore, Ju pleit res publica, qvæ sactataUtmas heie, Præsul amatte nostras Accipe grates. Numen æternum, stygiis ab undis Nostra navis supprimitur : perimus, Hi gubernator detur aptus, at qve Ancora siddaGields Advarsel. Advares de, som have Panter staaende hos mig, at indløse samme inden den 4 Februarii, ellers bliver samme ved Hindrup, Brændeviinsbrænder, i Laxe Auction bortsolgt. gaden Nr. 296.