Berlingske Tidende, 1836-07-11
J Nr. 55 af den Vestsjællandske Avis findes følgende Udtog af en meteorologisk Dagbog for JuniMaaned: "Naar man skulde have gjort en Slutning fra Vindenes og til Vejrligets Beskaffenhed i denne Maaned, saa skulde man troe, at det havde været meget fugtig; thi Vinden blæste 26 Gange af Vesten, sytten af Sønden og kun tretten af Norden og otte af Østen; men det forholdt sig ganske anderledes, i det mindste i den Egn, hvori disse Jagttagelser bleve anstillede. Vindene vare heftige og voldsomme, men de frembragte kun liden Væde, og det seer virkeligt ud til at vi faae i denne Sommer ingen anden Regn end Dugregn, som kan falde meere eller mindre stærkt paa forskjellige Steder, eller Tordenregn; men ingen jevn og vedholdende og gjennemtrængende Land regn, eller at den i det mindste kun vil blive sjelden. Det er derfor at formode, at der ikke vil blive megen Træfrugt i Aar, da den efterhaanden hentørres, Fra d. 1ste til d. 18de Juni faldt her i Egnen aldeles ingen Regn paa nogle Vindtaarer nær, uagtet Vinden, blæste ofte fra Sønden. Det var en rædsom Tørke, Luften var nu kold og nu varm, og de voldsomme Vinde udtørrede Jorden paa det Frygteligste; til Lykke havde den meget indvortes Væde i sig fra det vaade Foraar og kunde derfor gjøre Tørken en langvarig Modstand. Dette Vejr var vel til Fordeel for Rugen, som fik godt afdræet; dog skal den paa mange Steder staae temmelig tynd og maadelig fra den vaade Vinter af, men det var til stor Skade for Græsset og Vaarsæden, som stod elendigt paa de fleste Steder, og selv var i Plettetal ikke engang kommen op af Jorden, da den først var traadt ned af Hestenes Fødder for Harven, imedens Jorden var vaad, og siden blev af Tørken barket oven paa Havde ikke Vejrliget forandret sig, saa var det bleven en complet Misvært paa Vaarsæd, men Gud saae i Naade ned til os. Den 15de, 16de og 17de havde det været en qvælende Hede med sydvestlige og sydøstlige Vinde, som endte sig med et stærkt Tordenvejr, hvilket trak over Jylland og gjorde der nogen Skade. Men fra den 18de til den 26de indtraf ovenpaa en velgjørende Regnperiode, for det meeste med kolde Regn= og Hagelbygger, som dog tilsidste gjennemblødte Jorden, især ved den svære Regn den 25de, hvorved nogle svage Tordenskrald hørtes. Denne Regn kunde vel ikke betydeligt befordre Græssets og Straaets Væxt, som var engang forsat, saa at det uden Tvivl bliver et knapt Foderaar ; men da den just indtraf paa den Tid da Vaarsæden skulde udskyde sine Ax, saa giver den Haab om en god Kjerne: dog vil Vaarsædens Givtighed blive noget formindsket ved de mange Grønskud, som ere imellem den. Man siger forresten, at det nordlige og østlige Sielland, har faaet mere Regn og at Sæden skal staae der bedre end i det vestlige og sydlige; det var ønskeligt at faae Efterretninger derfra. Fra den 27de begyndte Tørken igjen at indfinde sig, dog med temmelig Kulde. De lange, røgagtige, flagrende Skyer, som sees i Luften, bebude en fortsat Tørke. Hvad Fo ringen angaaer, saa kan man sætte sit Haab til Kartoffelavlen og til Vintersædens temmeligt høje Straae, som kan skjæres i Hakkelse blandt det øvrige Halm. Denne Maaned var forresten meget klar, kjølig og behagelig. Solens Lys saae man hver Dag. Juni Maaned i Fjor var langt mere regnfuld; i den faldt den fem Dages store Regn, hvorved Bygget, tog Skade, og den var tillige langt mere heed; men den gav en fortreffelig Hovl."