Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-01-24
Den portugiske Landmand lever for det Meste meget usselt. Hans Brød er lavet af indiansk Korn. Det er født af Smag, tungt, og smuldrer i Stylker ved at brækkes. En Art Stokfisk, Sardeller, som fanges i stor Mængde ved Kysterne, Hvide- og andre Løg, Bønner og nogle faa Oliven udgjøre Landmandens sædvanlige Føde. Hvede er en Luxusartikel; Kjødmad bliver sjelden spiist af Landsbyfolk. Med Undtagelse af Provindsen Alemtejo producerer Portugal kun Lidt af Hvede og Korn, men mindre Rug, og neppe nogen Havre. Jndiansk Korn faaes sædvanligen i Marts og April. Naar Spiren er omtrent en Tomme høi, bliver Jorden om den ophakket, for at Roden maa brede sig ud og vinde Styrke Dens Gronning bliver meget fremmed ved maadelig Regn; men et for vaadt Aar er skadelig for Høsten. Naar Røret eller Stilken har opnaaet nogle faa Tommer i Høide, fordrer Grunden omkring den atter at blive ophakket; og en tredie Hypning behøves, naar Planten er kommen en Fod over Jorden. Løvet paa det indianske Korn tjener til Foder for Qvæget, da meget lidt Høe bruges i Portugal. Oliven-Frugten, som er et andet indbringende Produkt i Landet, er moden i December eller Januar. Frugten af Olietræerne nedslaaes med Stænger, og plukkes ikke af med Hænderne, som i det Sydlige af Frankerige, eller i Genua eller Lucca; og dette er Aarsag i, at den portugisiske Olie er daarligere, end den der kommer fra hine Lande. Nogle Landmænd, perse Frugten strax, andre skyde den sammen i Hobe, komme Salt paa den, og lade den saaledes gjære; hvorved de erholde mere Olie, men af en ringere Qvalitet. Et afskyeligt, gammelt Privilegium omtales af Kinsey (Portugal, illustrated in a Series of Letters. London 1828) som endnu i fuld Brug, hvorved de Adelige og de geistlige Corporationer have alene Lov til at holde Olieperser, saa at Landmændene maae vente saalænge, indtil de kunne skaffe sig Tilladelse til at benytte dem, naar hine og Andre ikke meere behøve dem. Og ifølge heraf ere de ofte nødte til at gjemme deres Oliven til Mai eller Juni, hvorved Frugten fordærves. Perserne drives ved Oxer, og Kornet bliver ogsaa paa de fleste Steder udtraadt af Axene ved Øxer paa en Plads i Marken, som dertil er udseet og indrettet. Husene i de portugisiske Landsbyer have et meget simpelt Udseende. De bestaae i Almindelighed af een Etage. Væggene ere overmaade tykke af brede raae Steen, og Bielker og Træværket til Loftet er forholdsviis stort og stærkt, Overdelen er tækket med Tagsteen. Væggene ere hvidtede udvendigen, men Vinduerne have ingen Glasruder, og Skudderne, som slutte kun daarligen, ere ligesaa lidet malede som Dørene. Husenes ringe Høide i Forening med deres smudsige Farve og Udseende forhindrer, at man bliver dem vaer i nogen Afstand, især da de ligge imellem omgivende Træer og Havegjerder; og den Reisende støder ofte paa en portugisisk Landsby uden at formode, at han er nær ved een. Det Jndre af de fleste saadanne Byer, ligesom det Jndre af de enkelte Vaaninger frembyde en Usselhed og et Svincrie, der maaskee ikke gives i noget andet Land i Europa, med Undtagelse af Polen, hvor Landmanden ligeledes lever i stor Ureenlighed. Contrasten paa Grændserne imellem Spanien og Portugal er afgjørende til Fordeel for det første Land. Naar man passerer fra den portugisiske Provinds Beira ind i den spanske Provinds Leon, der paa ingen Maade er een af de meest begunstigede Afdelinger i Riget, saa ere Landsbyerne i den sidste, allerede nogle faa Miil fra Grændsen, rene, nette og beqvemme i Sammenligning med deres Naboers. Der viser sig ogsaa en vis Kraft, Mandighed og en vis Holdning i de spanske Landboers Udvortes, der meget overgaaer det foragtelige og usle Udseende af de Andre. Kort sagt, Spanieren føler sig, og denne Følelse af en Art indre Værd gjengives ogsaa i hans Ydre. Jmidlertid findes der dog ogsaa Districter i Portugal, som danne en Undtagelse fra disse bemærkninger. Den vakkre Provinds Entre Douro er Minhomed dens mange Stæder og Landsbyer, fire Hundrede Kirkesogne, og en Folkemængde af næsten en Million Mennesker, paa i det Høieste 160 Mile (Ebeling. egner kun 110 Mile, er det frugtbareste og bedst dyrkede Stykke Land i hele Kongeriget, og det hvori Jndbyggerne tillige vise sig som de dueligste og flittigste. Her er det store Viinland, hvis Vine udføres fra Oporto. J Nærheden af Lissabon ere ogsaa nogle smukke Egne, og ligeledes i Mondego-Dalen, ovenfor Combra. Der møder man bedre byggede Landsbyer, og adskillige nette Landsæder. Men den største Deel af Riget er bart, klippefuldt og udyrke. De store Godseiere boe i de store Stæder, og overlade Besørgelsen af deres Godser til Forvaltere eller til Speculantere, det vil sige saadanne, som, fordi de have gjort Eierne Forskud med Penge for Jndtraderne af Landgodserne, derved have forskaffet sig Re til at forvalte samme, og nu lettelig udsuge og trykke de mindre Forpagtere og de Landmænd, som have Jorderne til Brug. De Godser, som høre Kronen til, ere i en meget forsømt Tilstand, Kloster- og Kirkegodserne ere derimod bedre dyrkede. Forpagterne eller Fæsterne ere fattige og ikke istand til at gjøre Forbedringer. De adspørge Almanaken for den efter at indrette deres Agerbrug, og de saae den ene Art af Sæd det ene Aar efter det andet paa den samme Ager og paa den samme Maade, som deres Fædre gjorde for dem. Plov og Harve ere meget tunge og trækkes af Oxer. De portugisiske Vogne eller Karrer ere mærkelige formedelst deres Plumphed. Man kan begribe dette, naar man læser, at Hjulene ere af et heelt Stykke Træe omtrent tre Fod i Diameter, som ere fæstede fast til Axelen saaledes, at de gaae rundt med denne, og derved frembringe en knarkende Lyd, yderst ubehagelig for Øret. Kudsken gaaer ved Siden af Vognen, og for at drive paa Oxerne, prikker har dem af og til med en lang Kjæp, paa Enden af hvilken er en Pig. Dette er sikkert et meget gammelt Kjøretøi, og paa denne Maneer ruller denne svær Maskine tungt fremad og larmer frygteligt paa de elendige Veie, hvor man rigtignok ikke var istand til at fare med noget andet, end dette Vogntøi. Viinegnene langs med Duero fordres en heel Dag for to Ører til at trække en Pibe Viin fem til sex Miil og to Mænd for at hindre Vognen fra ikke at styrt omkuld. Æsler og Muuldyr, men især de første, af give forresten Midler til Befordring. Æslerne er vakkre, hurtige og stærke, og af overordentlig Nytt for Landsbyfolket. Den Fornemme og Rige reiserLiteras, en Art af Portochaise eller Cariol, trukke af to Heste eller Muuldyr.