Aarhuus Stifts-Tidende, 1822-04-23
No. 64. Aar 1822. den 23de April Tirsdagen. med Brevposterne. Den til Forsendelse. privilegerede. Kongelig allernaadigst Al Aarhuus Stiftstidenoc. Aly Paskas Gienkomst. Han, hvis afhugne Hoved voldte nys saa grændseløs en Jubel i Tyrkerigets Hovedstad, er gienopstanden paa Øen St. Minorka. Saalunde fortæller i det mindste en Skrivelse fra Barcellona, der vel jus ei saa gandske er at lide paa. Han var kommen did paa en fransk Polacre, ledsaget af to Fruentimmer og en Tiener. Sytten svære Kister gjorde hans Bagage. Fortællingen om hans Flugt er denne: Bragt til det Yderste, aftalte han selv med sine Fortrolig det tilsyneladende Forræderie. Medens de nu underhandlede med Churschid Paska, forberedte han sin Flugt lod sine bedste Skatte sænke ned paa Havets Dyb, med tagende selv en Million Zechiner. Forklædt som tyrkisk Hyrde afventede han Underhandlingernes Udfald Disse toge den bekiendte Vending, hvis Resultat var Udleveringen af Alys Hoved. Tyrkerne fik det af hugne Hoved, dog ikke det som sad paa Alps Skuldre men en gammel Albanesers, som man smykkede med en kostbar Turban. Da ingen af de tyrkiske Hoveds mænd personlig kiendte Alp Paska, skuffedes de alde les, og en halv Time efter trak Tyrkerne sig tilbage, ifølge Capitulationens Bydende. Dette Øieblik benyttede den Gamle for at redde sig, slap lykkelig til Butrinto, hvor han indskibede sig paa et Fartøi, som laae beredt til hans Modtagelse. Christendommens Kampmod Jslamismen. Vel er Krigen endnu ei erklæret fra Ruslands Side, men den hænger som en sort Sky paa Himlen. Man venter blot, skrives der fra Petersborg, paa Tatischeffs Tilbagekomst fra Wien, og saalænge er ogsaa Keiser Alexanders Reise til Armeen udsat. Hele det Sabaniewske Korps har faaet Ordre til at blive staaende i Bessarabien, for at være nær ved Haanden, og den hele øvrige Hær støder tæt derpaa. Det svære Artillerie og Reserven til den anden Armee drager indi Leiren ved Winnicza. Det lithaulske Korps og den polske Armee skal holde vaagent Øie med den anden Armees Bevægelser. J denne Stilling skal Tropperne forblive indtil Keiserens Ankomst. Velunderrettede Personer give den 15de April en stor diplamatisk Vigtighed. Tillige bebude de en uventet Troppebevægelse den 30te næstefter. Fremdeles vil man vide, at den det tyrkiske Divan meddeelte og antagne Krigsplan er bleven udkastet af en forhenværende berømt fransk Feltherre. Jfølge samme skulle Tyrkerne gaae angrebsviis tilværks og snarest muligt føre Krigen ind i Fjendens Land, Men da man nu veed det, ville Russerne vel søge at forhindre saadant. - Ved en Dagbefaling fra det russiske Krigsministerium skal det samtlige Kavallerie uopholdelig forsynes med Landser. Ogsaa i Livorno har man faaet en troværdig Efterretning om Grækernes sidste Søseier. Kun sorTyrkeskibe havde ifølge denne Beretning reddet sig ind under Fæstningen Lepanto. Mange af denne Tyrke flaades Matroser, ja saagat Commandeuren af en tyrtisk Fregat, befandtes at være nordvestlige Europæere. Grækerne kanonerede kun lidet, men udførte næsten hele Kampen ved Stormløb, med Sabelen og Faklen i Haanden. Men ogsaa Grækerne mistede 14 Skibe og deres tappre Viceadmiral, men til Giengield fik de 5 tyrkiske Fregatter heel og holdne. At 2 Fregatter, en engelsk og en fransk, bivaante Slaget som Tilskuere, er forhen omtalt, men nu tilføies, at Engelskmanden ved Kampens Slutning seilede gandske stille e bort, men at Franskmanden hilsede Seiervinderne med 140 Kanonskud.