Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-03-02
Etatsraad Brink-Seidelin - hedder det fra det midterste Sjælland i Anledning af, at han tilligemed Tutein og Neergaard vare opstillede som Candidater til at sættes i Spidsen for et Landbocollegium – kan vel ikke i den Grad gjælde for practisk Landmand som de to med ham anførte Godseiere, men i den practiske Jndsigt, hvorpaa det her kommer an, staaer han sikkert vel saa høit, og i cammeralistisk og occonomisk Dannelse maa han upaatvivlelig, efter hvad han offentlig har præsteret, antages at staae over idetmindste den Ene af dem. Hr. Tuteins Liv som Godseier, hans Færd som Stænderdeputeret, og den bekjendte Kjærlighed, hvormed han i flere Aar har gjort Statsvidenskaberne og de Landboforholdene nærmest vedk. Dele til sit Studium, qvalificerer ham vistnok ogsaa i høi Grad tilden offentlige Opmærksomhed ved en Leilighed som denne, men Flere mene dog, at Hs. M. nuværende Raadgivere ikke kunne føle sig oplagte til, at tye til en Mand, der saa bestemt har udtalt sin Erkjendelse af, hvor meget en fri Forfatnings Jndførelse er paatrængende nødvendig, ligesom man ogsaa har hørt den Yttring, dog ikke af nogen Godseier, at hvormeget man end erkjendte hans Fortjenester, saa var han dog neppe saa gjennemtrængt af Overbeviisningen om Nødvendigheden af Bondestandens Emancipation, som ønskeligt var hos den Mand, der skulde beklæde en saadan Post. Hvorledes man er kommen til at henvende Opmærksomheden paa Etatsraad Neergaard, vides næsten ikke; thi hans Virksomhed i Stænderne synes ikke at have været af den Beskaffenhed, at den kunde foranledige Landbostandens, Venner til at ønske hans Jndtrædelse i Landbocollegiet. Det ufordeelagtige Jndtryk, som hans Optræden under Debatten om Jagtherrens Vildt contra Bondens Sæd maatte gjøre, udslettede tilvisse ikke hans Forstmandskab under Finantssagen. At Etatsraad Neergaard ikke vil kunne udfylde det savnede Element i vort Landbocollegium, forekommer os Jkkegodseiere udenfor al Tvivl. Hvorvidt forøvrigt han, eller de to andre Herrer, har Villien til, under det nuværende System at indtræde i Landbocollegiet, vide vi ikke. Maaskee man ogsaa, naar de hidtilv. Directeurer afgaae, og begge Kammercollegier, efter Hs. M. Bestemmelse, underlægges Finantsministeren, vil berolige sig med, at denne er Godseier, og at det practiske Element saaledes kan repræsenteres af ham til bedre Tider; men dette ansee vi Landmænd rigtig nok for en grumme ringe Trøst." (Fdrl.) Stiftamtmand Bluhmes Udnævnelse til Directeur for Generaltoldkammeret maa (hedder det i Aalb. Avis) i flere Henseender betragtes som heldig, idet vist Enhver vil være enig med Khvnsposten i, at tilkjende Hr. Bluhme Talent og Kundskaber, hvilke han vistnok i fortrinlig Grad besidder, hvorimod man vel neppe hidtil har seet noget Beviis paa den practiske Dygtighed, nævnte Blad vil have ham tillagt, og som man vel, naar Candidaterne til denne Post maatte søges i Amtmandsphæren, i større Grad tør forudsætte hos hans Collega i Ribe, paa hvem vel ogsaa Opmærksomheden snarere vilde have været henvendt, hvis ikke hans Søn var Committeret i samme Collegium. For Stiftamtmand Bluhme (der i tidligere Stillinger kun som ostindisk Regjeringsraad kan have havt Leilighed til at gjøre sig bekjendt med Colonial forholdene) vil Toldvæsenets Administration, og den dertil, neppe til Handelens Baade, annecterede Bestyrelse af Landets Handels- og Jndustriforhold, ogsaa endnu for en stor Deel, ligesom det var for hans Forgænger, være et terra incognita. For et saa dygtigt Hoved og en saa veludrustet Forstand vil det imidlertid være forbundet med mindre Vanskelighed, at gjøre sig himmevant i det nye Element, og vi nære det Haab, at det ogsaa for ham vil staae klart, at en af de vigtigste Opgaver for den, hvem Hovedledelsen af en af Statens vigtigste Administrationsbrancher betroes, maa være den: at tilveiebringe en større Harmoni mellem den indirecte Bestatnings- eller Told forholdene og Nærings- eller Handels- og Jndustri forholdene, end der for Tiden er tilstede, og fremfor Alt, saameget Forpligtelsen mod Statsintradernes Conservation gjør det muligt, at mancipere Handelen fra de mange minutiøse og lænkebetyngende Baand, der endnu hvile paa den og virke dobbelt deprimerende paa dens, ved Naturbetingelser ellers saa begunstigede Opsving, saalænge det hemmelige Erklæringssystem endnu for de Handlende tilstører den høiere Toldadministrations Principer, saavel ved almindelige Spørgsmaal som ved disses Anvendelse paa concrete Tilfælde. Først ved Løsningen af denne Opgave og Udfoldelsen af den samme betingende Virksomhed vildet vise sig, om Hr. Bluhme, som hvnsposten, formener, besidder den fordomsfrie og uafhængige Charakteer, som i hans hidtilværende Stilling endnu ikke har været fremtrædende hos ham. Af alle Administrationer trænger hos os - hedder det endv. i Aalb. Avis - vist ingen meer end Toldvæsenets, Handelens og Jndustriens Bestyrelse til en gjennemgribende Reform, ikke blot i de enkelte Bestemmelser, men i alle sine Principer og i hele sin Organisme. Til den sidste jydske Stænderforsamling var derfor ogsaa fra Aalborg indgivet et Andragende om, allerund, at petitionere Hs. M. om, at, istedetfor det nu sammenknyttede Told- og Commerce-Collegium, et særskilt Handelsministerium eller Handelscollegium maatte oprettes, og en med Handelens og Jndustriens Forhold saavel theoretisk som practisk kyndig Mand allern, best. til at have Sæde i dette Collegium, samt at der endvidere, for at give den handlende og industrielle Stand et nu aldeles savnet authentisk Organ, maatte allern, bifaldes Oprettelsen af Handelskamre i alle større Kjøbstæder, eller ogsaa i alle Stæder, som drive Søhandeel, hvilke Kamre, der bleve at danne ved frit Valg iblandt de Handlende og Fabrikanterne, maatte have at afgive Betænkning om enhver Handelen og Jndustrien vedk. Gjenstand, før en saadan som Lovforslag forelagdes Stænderne, og som ogsaa selvstændig kunde indsende Forslag til Handelens og Jndustriens Fremme. - Dette Andragende, der blev indgivet for seent til at kunne komme under Ventilation, vandt imidlertid bifald hos de dygtigste Deputerede, som havde Leilighed til at gjøre sig bekjendt dermed, og vil nu, som almindelig allerund, Petition, blive indsendt til Regjeringens Overveielse.