Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-01-31
De offentlige Embedsmænds Lønninger, saavel i Norge, som i Pommern skulle udredes af den erhvervende Magt, at regne fra den første Dag af det Qvartal, i hvilket Besættelsen af det ene eller andet Land skal være iværksat. De tvende høie contraherende Parter skulle lade de Pensionister, der ere boesatte i Norge eller Pommern, beholde de Pensioner, som ere blevne dem tilstaaede af deres forrige Regjering, uden Fradrag eller nogensomhelst Forandring. Art. 13. Da Hs. Majestæt Kongen af Sverrig vil, for saavidt det bervet paa ham, bidrage til at Hs. Majestæt Kongen af Danmark erholder Skadesløsholdelse for Afstaaelsen af Kongeriget Norge, og da Hans Svensk Majestæt nyelig har givet en tydelig Prøve paa dette Sindelag ved Afstaaelsen af Svensk Pommern og Øen Rygen saa forpligter han sig til at anvende Sine bona officia hos Sie Allierede, ligesom de Midler, der ere i Hans Magt, for ved en almindelig Fred fremdeles at forskaffe Hs. Majestæt Kongen af Danmark passende Skadesløsholdelse for Kongeriget Norge. Art. 14. Strax efter at nærværende Tractat er underskrevet, skal der umidd ber og med Hurtighed gives Underretning derom til Generalerne og de respective Armeer, hvorpaa gjendtlighederne ganske skulle ophøre fra begge Sider, saavel tillands som tilvanes. De som i Mellemtiden maatte forefalde, skulle deragtes som ikke indtrufne og skulle ikke foraarsage noget Brud paa denne Tractat. Alt hvad der i Mellemtiden kan være bleven taget fra begge Sider, skal troeligen erstattes. Art. 15. Man er imellem de tvende høie kontraherende Parter kommen formelig overeens om, at fra nærværende Tractats Underskrivt, skulle alle Kontributioner, Betalinger af Penge, Reqvisitioner, Leverancer eller Anskaffelser, af hvad Art de end maatte være, ophøre, og at 4de, som kunne være blevet fordrede før den Tid, ikke skulle vorde indkrævede. Man er ligeledes kommen overeent om, at al privat Eiendom, som har været lagt under Beslag i de ved den Nord=Tydske Armee besatte Provindser, skal gives Eierne tilbage. Dog undtages de Skibe, som tilhørende Undersaatte af Hs. Maj. Kongen af Sverrig og af Sammes Allierede, maatte være blevet tildagetagne i Havnene af Hertugdømmerne Slesvig og Holsten, hvilke skulle tilhøre ovennævnte Eiere, der frit og efter eget Godtbefindende, kunne disponere over samme. Der skal udnævnes Commissarier fra begge Sider, hvilke, forsynede med gjensidige Fuldmagter fra begge det høie contraherende Parter, skulle umiddelbar efter nærværende Tractats Underskrivt overlevere og modtage de befæstede Pladser og de fra begge Sider afgaaede Lande, i Overeensstemmelse med de foregaaende 4de og 7de Artikler; ligeledes besørge Rømningen af Hans Danske Majestæts Besiddelser, besatte af den forenede NordTydske Armee. Disse Commissarier skulle i Mindelighed komme overeens om alle de Punkter, som her ikke kunne særskilt berøres. Der er imellem de to høie contraherende Parter blever fastsat som ufravigelige Grundsætninger for bemeldte Commissariers Handlemaade og Virkekreds 1) At Hertugdømmet Slesvig, deri indbegrebet Fæstningen Friederichsort, skal umiddelbar efter nærværende Tractats Underskrivt, rømmes af de allierede Tropper. 2) At fra samme Tid skulle de allierede Tropper begynde efterhaanden at rømme Hertugdømmet Holsten med Undtagelse af de Tropper, der høre til det Korps, der blokerer Hamborg, saaledes at hele Hertugdømmet Holsten kan umiddelvar efter nærværende Tractats Ratificationer være rømmet af de allierede og igjen være overleveret til H. M. Kongen af Danmarks Tropper. 3) At Fæstningen Glückstadt skal rømmes og overløveres H. M. Kongen af Danmark Trapper umiddelbar efter at denne Souvernins Natification af nærværende Tractat er udvexlet mod H. K. H. Kronprindsen af Sverrigs foreløbige Ratification under Forvintelse af Hans Majestæts Kongen er Sverrige. 4) At, som en Følge af de gjenoprettede venskabelige Forhold mellem dervende Magter, skulle de svenske Tropper, som forblive i Hertugdommet Holsten, lige til dets Rømning, i dette Mellemarum strax betale alle deres Fornødenheder i Overeensstemmelse med en særdeles Overeenskomst, der til denne Hensigt skal træffes med de danske Autoriteter. Dog kunne disse ligesaa lidt nægte deres Medvirkning og Bistand til at forsyne Tropperne med det Fornødne, som Hine kunne gjøre nogen direkte Reqvisition af hvilkensomhelst Natur hos Jndbyggerne. 5) At de sønske Tropper skulle umiddelbar efter nærværende Traktats Underskrivt gaae ind i Norge og besætte de derværende faste Pladser. H. M. Kongen af Danmark forbinder Sig til, i denne Hensigt, at give de fornødne befalinger paa de Maade som i den følgende Artikel nærmere er bestemt. 6) At svensk Pommern og Den Rygen skulle rømmes af de svenske Tropper og overgives H. M. Kongen af Danmark, naar Fæstningerne Frederikshald, Kongsvinger og Frederiksstad i Norge ere blevne besatte af svenske Tropper. Art. 16. For at lette Udførelsen af den foregaaende Artikel, forpligte H. M. Kongen af Danmark og H. M. Kongen af Sverrig Sig gjensidigen paa den mest forbindende Maade til strax efter nærværende Tractats Underskrivt at udstæde Proklamationer til Jndvaanerne i de fra begge Sider afstaaede Lande, som underrette dem om den Forandring, som er foregaaet i deres Stilling, løs dem fra deres Troskabsted og indbyde dem til med Rolighed at modtage deres nye Souverainers Tropper, som maatte komme ind i deres Land. De tvende høie contraherende Parter skulle til samme Tid give de fornødne befalinger til de gjensidige saavel militære som civile Autoriteter med Hensyn til Overleverelsen af Fæstningerne og de faste Pladser, af Arsenalerne eller andre militære Establissementer af hvilketsomhelst Navn eller Egenskab ligeledes af Kronens Eiendomme og Tilliggender uden nogen Undtagelse og saaledes, at det afstaaede Land gaaer roligen og ganske over under den nye Souverains Herredømme. De høie contraherende Parter skulle umiddelba tilbagekalde fra de afstaaede Lande deres General Gouverneurer og andre offentlige ikke indfødte Embedsmænd, som ikke ville beslutte sig til at forblive under den nye Regjering og skulle i Almindelighed tage de meest passende Forholdsregler, som staae i deres Magt, for at forekomme al Forhaling i Udførelsen og Brud paa Bestemmelserne at nærværende Tractat. Art. 17. Krigsfangerne skulle gjen sidigen sættes i Frihed uden nogen Undtagelse og uden Hensyn til Forskjellen i Antallet. De skule frigives i Masse i den mueligst korte Tid paa eet eller flere passende Steder af de gjenstdige Grændser og erholde alle de Lettelser, som Gjenoprettelsen af godt Naboskab fører med sig fra Regjeringens Side i det Land, hvor de have været tilbageholdte Denne skal ogsaa bære Udgivterne af deres Transport lige til det Sted, hvor Udvexlingen skal skee. De to Regjeringer gjøres ansvarlige for Betalingen af den Gjeld, som Krigsfangerne kunne have gjort paa de Steder, hvor de have været tilbageholdte. Regningerne derover skulle giensidigen afgives inden en Tid af to Maaneder efter Undertegnelsen af nærværende Fredstractat og betales saasnart ske kan. A. 18. Det Beslag, som ved Krigserklæringens udstædelse er bleven lagt paa de to Souverainers gjenfinige Undersaatters faste og løse Eiendomme, saavelsom den Embargo, der er bleven lagt paa deres Skibe i de 10 forskellige Landes Havne skal hæves fra den Tid af, da denne Tractat er ratificeret. De gjensidige Undersaattes Fordringer, hvis Forfølgelse for Domstolene er ved Fredsbruddet blevet udsat, skulle fra dette samme Øieblik af paa nye indløbes. Art. 19. H. M. Kongen af Sverrig frasiger Sigtil Fordeel for Hans danske Majestæt alle Reclamationer i Anledning af de ved danske Kapere siden Freden til Jønksping indtil Begyndelsen af nærværende Krig opbragte svenske Skibe og Ladninger. Art. 20. De Norske, der for næværende Tid befinde sig i Danmark, og omvendt, de Danske i Norge, saarelsom de Pommeraner, der befinde sig i Sverrig og de Svenske i Pommern skulle have fuld Frihed at vende tilbagetil deres Fødeland og raabe over deres rørlige og urørlige Gods, uden at betale nogen Udførsels=Told eller anden somhelst Afgivt, der i denne Henseende maatte være paabudet. De tvende høie Magters Undersaatter, der ere boesatte i eet af de to Lande, nemlig i Norge eller i Danmark, skulle have fuldkommen Frihed at boesætte sig i det andet inden et Tidsrum af sex Aar at regne fra den Dag, da Udvexlingen af nærværende Tractais Ratifikationer skeer, og skulle de forpligtes til, i ovennævnte Tidsrum at sælge eller afhænde deres Eiendomme til en Undersaat af den Magt, hvis Stater de ønske at forlade. Det er ligeledes forbeholdt de tvende contraberende Parters Undersaatter, der ere boesatte i eet af de to Lande, nemlig Sverrig eller i Pommern med Øen Rygen, at boesætte sig i det andet inden samme Tids Forløb og under samme Betingelser, som her ovenfor ere anførte. Eiendomme tilhørende Personer, som ved Udløbet af denne Tid ikke have fulgt denne Bestemmelse, skulle sælges ved offentlig Auction efter Øvrighedens Foranstaltning, for at Beløbet kan indhændiges Eierne. Det skal staae enhver frit for, i de sex Aar, der ovenfor ere fastsatte, at gjøre saadan Brug af deres Eiendomme, som de finde for godt, i det den fredelige Nydelse deraf er dem høitideligen lovet og garanteret. De, saavelsom deres Agenter, kunne frit begive den fra een Stat til en anden, for at bestyre deres Anliggender, uden at derved den ringeste Forhindring skal lægges dem iveien i deres Egenskab af den ene eller anden Magts Undersaatter. (Slutningen følger i medfølgende No. 14.