Aalborg Stiftstidende, 1835-08-29
Af sikker Kilde erfares, at der endnu for Slutningen af d. A. vil blive indført en betydelig Forandring i Militair Lægernes Stilling og Gagering. a) Regimentschirurgerne skulle nemlig fremtidigen, med Hensyn til Gageringen, inddeles i to Klasser, saa at de ældste Ti faae hver 1000, og de følgende Tyve 600 Rbd. De ti Ældste skulle have Rang med Majorer, og de tyve Næste med Capitainer. b) Armeens 14 Bataillonschirurger skulle gageres hver med 400 Rbd., samt have Premierlieutenants Rang og Armeen Felttegn. De 9 Ældste skulle tillige ansættes som Sessionslæger i de ni forskjellige Sessionsdistricter og derfor er holde et Tillæg i Diætpenge. Regimentschirurgicaterne skulle fremtidigen kun besættes af Bataillonschirurger, efter deres Tjenestealder som Bataillonschirurg. Dog kunne de togange lade sig gaae forbi, uden at tabe deres Rettighed. c) De caracteriserede Bataillonschirurger erholde fremdeles en virkelig Bataillonschirurgs Emolumenter, men ingen Gageforhøielse. Af denne Classe ville de vacante Bat.-Chirurgicater vorde besatte, dog vil dertil udfordres, at de have erholdt 1ste Caracteer ved deres Exammen. J Tjenesten vedblive de at staae som Compagnichirurger og høre som saadanne ikke til kgl. Embedsmænds Klasse. d) Compagnichirurg=Pladserne ville fremtidigen, saavidt muligt, kun besættes med Candidater, og disse erholde først efter 3 Aars upaaklageligt Tjenesteforhold Caracteer som Bataillonschirurg. De ikke examinerede Com¬lpagnichirurger blive fremtidigen ei mere permitterede for at kunne fuldende deres Studier til Exammen, men kunne blot Al erholde saadant ved Forsættelse. Unge Mennesker, der havel tjent i 3 Aar som Volonteurer i et Militairlagareth eller et le stort Hospital, skulle have fortrinlig Adgang til at blive Compagnichirurger. Denne Plan, der i det Hele taget tilregnes al 7 Stabschirurgens Virksomhed, indeholder saa meget Godt, at den vel ikke kan andet end almindelig billiges. Under Indsendt læses i Aarhuus Aavis Følgende: Det er nu en rum Tid siden vor Landsmand Hoffbauer blev overleveret eller, rettere sagt, udlaant til den preussiske Regjerings Justitsforhør. Til Ære for det danske Navn være det sagt, at han dermed ikke blev overgiven til Forglemmelse: tvertimor har Forventningen allerede længe, skjøndt forgjæves, været spændt paa at erfare Efterretningen om hans Tilbagekomst - om dette maaske turde være en følge af, at den preussiske Stats Justitsvæsen endnu ikke er ragt paa en saa fortrinlig Fod, som sammes Befordringsvæsen, see vi os ikke istand til at afgiøre. Ubekjendtskab med det førstes Standpunkt vil vistnok gjøre det vanskeligt for de Fleste at beregne, hvorlænge dette His Ophold i Udlandet er nødvendigt; men for disse maa det vel tjene til Beroligelse, naar de erindre sig, at det er Danmarks Søn, et af Frederik den sjettes Børn, som vor ophøiede Landsfader har betroet den preussiske Regiering; at denne sidste altsaa deri vil have seet et saa talende Beviis paa vor Konges Tillid, at enhver Tvivl om, at denne skulde blive krænket eller blot misbrugt, næsten vilde indeholde en crimen læsæ majestatis mod Preussens Monark. Al Frygt for, at Hs Detention skulde blive en Straf, maa vi derfor endnu tilbagevise som ugrundet. At imidlertid vedkommende fædrelandske Authoritet hidtilhar iagttaget en dyv Taushed om Hs Skjæbne, siden han forlod os, er saameget mere at undre over, som det danske Publikum synes at have et retfærdigt Krav paa at underrettes derom. Det bør nemlig ikke forglemmes, at det her gjælder den danske Borgers helligste og kjæreste Rettigheder, vil mene hans Ret til at fordre Beskyttelse af det Land, der anerkjender ham som Borger, der af ham anerkjendes som Fædreland, ved hvis Arne han søger Tilflugt, og hvis Love han underkaster sig. At vise Verden, at Danmark ikke er ligegyldig ved saa vigtige Jnteresser, er mod de danske Borgere en Pligt, mod den øvrige Menneskehed en Æressag. Alene af den mulige Forviisning hos hiin Anthoritet om, at Hensigten med Hels Fraværelse inden føie Tid vil være opnaaet, synes man at kunne forklare sig en saadan Taushed, og i Fortrøstning hertil ville vi derfor glæde hos ved Tanken om, maaske endog hurtigere end vi vente, atter at see ham iblandt os. For ikke ganske at tabe Modet over de flere indløbne, for gelige Efterretninger om den Skade, Stormen har foraarsaget paa vore Kornagre, meddele vi en i Neue Zeitung, fra Hamborg under 13de August meddeelt Beretning: "J alle Kornsorter havde vi i denne Uge en meget ubetydelig Omsætning. Af Hvede blev kun smaa Partier med 2 a 3 Rbd. lavere til fornøden Brug solgt. Rugpriserne bleve, formedelst de stærke Tilførseler over Land af nye Varer, og deels nogle gamle Partiers Falbydelser, trykkede 5 a 6 Rbd. i Prisen - og selv til disse lave Priser blev Markedet flaut og Afsætningen ubetydelig. Af Byg og Havre er ogsaa kun meget lidet omsat, endog med 2 a 3 Rbd. lavere.