Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1827-02-13
Udtog af et Brev fra Møen. Det var mig særdeles kjært i flere, jeg troer ogsaa i Mariboe Avis at læse Menighedens Sammenskud af Korn i Hjørring til fattige og trængende Mennesker i anstundende Foraar og Sommer. Uagtet Øerne - og i Særdeleshed denne Øe hvor Gud gav mig mit Opholdsted – ere blandt de af Herren meest velsignede Steder med Hensyn til Høsten, kan jeg dog forsikkre: at vi her paa Møen befrygte megen Mangel hos den fattige Jndsidder og Huusmand som ei har lært et Haandværk, hvorved han kan fortjene noget klækkeligt. Vi have desaarsag i de fleste af Øens Sogne forlængst formaaet Bønder og Avlsbrugere til at afgive fra 2 Skjepper til 1 Tønde Rug eller Byg for den billige Priis, 5 Rbd. pr. Tde. Rug og 4 Rbd. pr. Tde. Byg. Udsalget skeer ei førend den 1ste April. Møllere og andre have allerede længe taget 1 Rbd. ja 1 Rbd. 8 s. for en Skjeppe Rugmeel. Hvorfra skal Jndsiddere og Huusmanden tage Penge hertil i en Tid da alle indskrænke sig, da Bonden, netop fordi Kornet imod Sædvane er saa dyrt, selv gjør sit Arbeide og holder saa faa Arbeidere som muligt? Jeg holder mig overbeviist om, at de mange Tyverier og Røverier, som høres overalt, især i Sjælland og Jylland, vilde aftage, dersom alle Sogne og Menigheder vilde gjøre lignende Sammenskud i Tide. Bonden, forledet af de uvante høie Priser, sælger sig paa de fleste Steder for nær og selv han vil i Sandhed komme til at mangle baade Sæd, og Fødekorn i næste Foraar, og ikke ethvert Gods eller Egn har en Reventlou i Lolland, en Stampe i Falster eller en Moltke i Sjælland. Give Gud at vor milde og faderlige Regjering vilde i Tide være betænkt herpaa "Landets trængende Præste=Enker, hvis Pension af Kaldene er ansat i Penge efter den gamle Angivelse af Kaldenes Jndtægter, lide usigeligen i dette Aar, især Enkerne i Jylland, hvis Stifter ei, som Sjællands og Lollands Stifter, have geistlige Hjælpecasser, som afholde Udgivten eller betale Pensionen naar flere Enker findes paa Kaldet, men hvor ofte 2 ja stundom 3 Enker maa deele en ussel Pension af 50 til 60 Rbd. Sølv, hvilken i det mindste vilde blive fiirdobbelt i Aar dersom Pensionerne overalt havde været ansatte i Korn indtil en Ottendedeel af Kaldennes virkelige Korn- og Penge-Jndtægt. Disse Enker - af hvilke Jyllands Stifter især have mange – ere, i Sandhed, en værdig Gjenstand for vor faderlige Regjerings Medlidenhed i dette Aar – sat sapient et bon. –"Vi have her paa Møen faaet vor egen Amtstue og behøve nu ei, som tilforn, at reise til Vordingborg forat afgjøre de mange Sager enhver har med Amtstuen. Vi ere Regjeringen takskyldige for denne Indretning; men vi alle – Bonden med Herremanden, Borgeren, og Embedsmanden - vi alle takke og velsigne især Regjeringen for den herlige, virksomme og menneskekiærlige Mand den gav os i Amtsforvalter v. Paulsen. En drivtigere og til Almeen Vels Befordring virksommere Mand har jeg ikke kjendt. Jeg vil ei tale om de mange Forskjønnelser, hvormed han paa egen Bekostning omgiver Stege Bye, ved smukke Anlæg og Træplantning paa Byens gamle Volde og Veie; men især nævne med inderlig Glæde, hvorledes han ved nyttig Spinde, Sye- og Arbeids-Anstalt skaffer mange fattige Familier og deres nogne Børn i Stege Fortjeneste, hvorledes han, med ualmindelig Jver og uden at svare den dermed forbundne Bekostning og Moie, har sat sig i Forbindelse med Kjøngs Fabrik, hvorfra han modtager Hør og Blaar til Forarbeidelse paa Landet og skaffer saaledes vore fattige Huusqvinder og Jndsiddersker god Fortjeneste, som især i Aar kommer dem tilgode. Han arbeider nu paa at sætte Sye, Spinde- og Arbeidsskoler i Forbindelse med vore Landsbyeskoler, hvor selve Barnet, i det det undervises og fra tidligste Alder øves og værnes til Arbeide, kan fortjene en Skilling ved sit Arbeide i Skolen. Denne sjældne Mand arbeider nu paa at faae en Sparecasse for Møens Land oprettet. Og med denne ufortrødne Virksomhed forener han den elskværdigste Humanitet og Velvillie mod Alle Høie og Lave – som derfor og Alle (hvilket er sjældent) ynde og elske ham lige høit. O! at Alle, som kunde og have Evne, især de som ere i Høihed, vilde virke og arbeide som han, hvor utrolig meget Godt vilde da fremmes iblandt os, hvor meget af menneskelig Elendighed vilde ikke da standses! – Hvad den befrygtede Mangel af Fødekorn og sammes mulige Følger angaaer, kan tilføies følgende beroligende Efterretninger. Paa forskjellige Steder i Riget (dog Lolland og Falster ikke derunder indbegreben) har flere Patrioter været virksomme i Hensyn til ovennævnte veldædige Øiemeed; især maa det være en Trøst for de Trængende, at en af Statens første Mænd, den nylig udnævnte Cancellie-Præsident, Hs. Excellence Hr. Geheime-Statsminister Stemann, forinden sin Forflyttelse fra Sorøe Amt i Siælland, anordnede Sognemagasiner til Forraadssæds Bevaring efter Aarets Beskaffenhed. Man kan saaledes trygt stole paa, at det be frygtende Onde vil, ved Rigets vise Regjerings Mod virken, blive hæmmet. Kunde man blive befriet for et andet Onde, nemlig det, især blandt reisende Haandværkssvende, saa overhaandtagende Betlerie, (mod hvilket ikke mangler Love) nød Øeboerne et stort Gode.