Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-07-21
Fra Odense skrives under 16de Juli. J Onsdags Morges holdt Deres Majestæter deres Jndtog her i Bye en. Ved Skjellet af Odense Herred modtoges Allerhøistsamme af henved 150 Landmænd tilbest og udenfor Odense af et Detaschement af Dragonregimentet og Hest og Fodjægerkorpset, af hvilket sidste Korps 32 Mand efter Majestæternes Ankomst marscherede foran og efter Vognen med Fakler. Paa Overgade stode 23 Corporationer, hvoriblandt ogsaa Skyttelauget, opstillede med deres Faner, hvilket i Forbindelse med Jlluminationen afganet særdeles smukt Skue. Paa den smagfulde Æreport læstes følgende Linier: Her i Tid og hist i Veighed, Eet er Alle nødigt Kjærlighed, Ved den kongl. Vogns Ankomst blev afsiungen en Sang, Paa hele Veien modtoges Majestæterne med enthusiastiske Jubelraab, ligesom Allerhøistsamme i naadige Udtryk takkede hver enkelt Corporation. Den kongl. Vogn ledsagedes dernæst af alle Laugene til Slottet, hvor Majestæterne gave Cour. J Byen faaes flere Transparenter og af de illuminerede Bygninger, tog især Latinskolen sig herligt ud. Trods den uhyre Menneskemasse forefaldt ikke mindste Uorden. Ligesom ikke faa Geistlige den 14de de vare mødte i Nyborg ved Deres Majestæters Ankomst dertil, saaledes havde omtrent et hundrede Geistlige forsamlet sig den 15de de i Odense Bispegaard hvorfra de i Procession droge til Slottet. Her tolkede Hs. H. Biskop Faber Geistlighedens Glæde ved at see Deres Majestæter igjen i Fyen, han viste, hvorledes Menighedernes Opmærksomhed var Søndagen, den 21de Juni bleven henledet paa Kroningsdagen den 28de, hvilken Sidste derpaa var bleven benyttet af Geistligheden til i de talrigt besøgte Kirker at nære, befæste og levendegjøre de Tillidens, Ærefrygtens og Hengivenhedens Følelser, ved hvilke alene Undersaatternes Hjerter kunne blive et fast Værn om Tronen. Følgende Jesu udtrykkelige Lære og Exempel, forkyndtes af de Geistlige Evangelict som en Kjærlighedens og Fredens Lære, ved at mildne Hjerterne ved Evangelict, forkyndt paa denne Maade, vilde ogsaa de Frugter fremkomme, som hedde Kjærlighed til Fødeland, til Konge og Dronning, den Kjærlighed, som gjør Domme besindige, sanddrue, retfærdige, gjør Hjerterne skjønsomme og Taknemnemmelige. Biskoppen sluttede sin Tale ved at nedbede Guds Kraft, Naade og Velsignelse over Kongen og Dronningen. Hs. Maj. Kongen bevidnede de Geistlige sin Tak for det mod Høistsamme og Hs. Maj. Dronningen yttrede gode Sindelag; Han stolede fast paa, at Geistligheden, ved at forkynde Fredens Evangelium i Kjærlighed, vilde nære og befæste den Troskab og Hengivenhed mod Kongehuset, som stedse havde udmærket det danske Folk. Han vilde foreløbigen underrette Geistligheden om, at han havde været betænkt paa en Forordning, hvorved de communale Anliggender paa Landet kunde blive ordnede paa en alvorlig Maade med Kjøbstæderne, og vilde denne Sag blive en Gjenstand for Provindsialstændernes Forhandlinger. Skjendt det maatte antage at stemme overeens med den geistlige Stands Kald, at dens Deeltagelse i det Communale blev af en mindre directe Natur end ved Skole= og Fattigvæsenet, vilde hiint dog i høi Grad, fordre Geistlighedens velvillige Deeltagelse og Understøttelse, paa hvilken Hs. Majestæt gjorde tillidsfuld Regning.