Norske Intelligenssedler, 1771-11-06
Fortsættelse af: Til de gode Damer og Herrer Tømmerhandlende for Christiania og Frederichstads Saugbrug. Jeg kiender den, som i nogle Aar har ønsked at applicere et Forslag til et fornuftigt og ordentligt Tømmerkiøb iblant Eder, hvoraf Hovedposterne formodentlig er enhver af Eder enten paa Papiir eller Discoursive forelagt; men hvad er da Aarsag dertil, at J udi al den Tiid ikke ere blevne enige derom, J har sandelig forsømt en magtpaaliggende Sag, som jeg frygter J alt forsildig vil fortryde. Jeg har seet og hørt Forslaged, og jeg kiender alle de Formonder i Tømmerkiøbed, som nogle af Eder flatere sig af med alle de Kunster, som er sadt i Værk, for at beskierme disse Fortrin, Sandt at sige, da ere de skadelige for det Almindelige, og mindre fordeelagtige for Eder selv, end et ordentlig Tømmerkiøb ville blive. J, som beregne at have Handel med de beste Skov-Eyere, og følgelig at have det beste Saugtømmer (en immaginered Fordeel, som allerne har væred denne Plan til Hinder) hvorfra faaer J de slette Bord, eller den Mængde Vrag? Saadant Tømmer kommer ikke rimelig meget af fra Eders egne Skove. Paa hvad Maade det er, da er det dog kiøbt. Kand det dog være nogen til Soulagement, at andre haver slettere Tømmer; Nei, ingenlunde: Bordene maa jo vrages til sin Gehalt i hver Sort, eller kand af et betydeligt Saugbrug en Fordeel af 1000 Rdlr. Aarlig ansees bedre, naar paa et ligedan i en anden Haand blev vundet 500 Rdlr., end naar hvert kunde kaste Aarlig 2000 Rdlr. af sig, Men, nogle vil vel sige, at det bliver dog altid deres Fordeel, at andre, som ere de Mindste i Saugbruged eller Tømmerkiøbed, faaer det sletteste Tømmer, naar De faaer hvad som kaldes det beste, thi da beholder mine, eller vores Bord, hvad J vil kalde dem, dog Priisen, og de mindre eller slettere Brug producere saa faae gode Bord, at de ikke kand præjudicere Eder i Afsætningen, er det Sagen, da betænk, om det ikke var bedre, i Mangel af en extendered Tømmerdrift, at faae alle Qvanta i Riget for en halv eller en tredie-deel reducerede paa nogen Tiid; da spares Skovene, da kunde J vente næsten alt Tømmer godt, og da blev Qvantiteten af de gode Bord, for de store og smaae, omtrent det samme, som den nu er til de Franske og ringere Sorter, er Lysten vel forgaaen, og det er juste det smaae og slette Tømmer der tilvejebringer disse jeg til Eders Fordeel saa gierne ville have afskaffet. Men for at svare nærmere til ovenmelte Satz, maa jeg sige: J observere ikke, at det er fornemmelig disse mindre Tømmerhandlende, hvilke J synes at have paa Slæbetov eller at see over Skuldrene, som bringer Tømmerkiøbed og Annammelserne i Uorden, og hvem taber mest derved, naturlig den, som handler mest; troer J og ikke, at den, som har bedraged Eder i Aar for 10 Rdlr. enten ved melered Tall og Flasketømmer iblant det gode, eller ved Tømmer, som har raade Qvister, split og bleiede Vindpæler, han giør sig Umage for at giøre sin Fordeel dobbelt et andet Aar, og saa fremdeles, jo, derpaa kand J sove trygt. Jeg kiender nogle Skov- og Tømmer prangere i større Format fra Solløer af og langs med Grendsen: endeel af dem har i nogle Aar handled i en Naboe-Kramboed, saa at man troer der er ikke mange Naaler tilbage i Veggen, nu har de vendt sig til Eder, mine Damer og Herrer, uden Tvivl i samme Ærinde. J min Jmagination seer jeg nogle i dette Øjeblik, men jeg seer den røde Hund tillige, og troer, at den Simulation og Yndighed, hvormed den nu hos en, nu hos en anden presenteres, er af idel Gaasefedt, og Glandsen endnu Begiærlighed dertil. Paa alt dette Onde at hemme, eller i det mindste at indskrænke, er det at forbemelte Forslag, om et ordentlig Tømmerkiøb, gaar ud. Skulle man troe, at J, som med Raison kand kaldes de første af Landets Handlende, skulle være eders egen Jnteresse og Landets Velfærd imod, blot formedelst Misforstaaelse? nei, bort med denne, den bør være død, opret og vedligehold en Enighed, som J vil have baade Ære, Fornøielse og Fordeel af ved den skal J finde Eder vel den Tiid eders Timeglas endnu løber. Vel har jeg hørt, at en Statsmand iblant os, som passerer for en af de fiine Hierner, har statuered, at der var aldeles ingen Skade udi for Landet, om de Tømmerhandlende Kiøbmænd tabte Aarlig 20000 Rdlr. paa slet eller forkiøbt Tømmer, med reenere Ord, om de blev bedraged derfor, thi Sælgerne faaer jo denne Fordeel, paastoed han, og Pengene forbliver i Landet. Lad være Pengene bliver i Landet, er det derfor et og det samme, ne vist ikke, uden at raisonere meget om, hvad Forskiel det er for Landet, at have 100 forarmede Kiøbmænd eller 100 forarmede Bønder, dog gid der var ingen af Deelene, og hvorledes de 20000 Rdlr. i Kiøbmænds Hænder, ved Fornuf- og Lykke, til Landets Fordeel kand bruges og forøges, men i Bønders Hænder aldrig kand blive meere, da al Gevinst i Landet, eller Renter tillagt Capitalen, er jo ikkun at tage fra et Sted og lægge til et andet; saa behøves der vel ikke Tingsvidner til at overbevise kloge Folk, at Landet taber, alt det Arbejde, som anvendes paa Vrag eller slet Tømmer, lige fra Roeden til Saugvelten eller Lahdestædet; Skade nok paa et saadant Antal, men nu til Slutningen. 1) Hvilket meener J at være mest rimelig og muelig, enten at faae 4 Hovedtømmermærkere, som hver forsynede sig selv med 2 a 3 Undermærkere, alle duelige og redelige Folk, eller at faae et Tall af 50 med disse Egenskaber, Nær troer jeg, at J kunde blive ond paa mig, allerne for denne simple Qvæstion; men jeg er ingen Jabroder, som vil tale Eder efter Mund, derfor er den fornøden; thi det er jo saa, at afTømmermærkere, Undermærkere, Dreng og Drengs Dreng bruges nu 50 til 60 Stykker, for hvis Forretninger Eders Cassa maa staae til Ansvar, alt dette paalægges Hovedtømmermærkerne, og de paatage sig det, naar J lønne dem reputerlig, hvorved J vil spare det halve i Bekostningerne. 2) Hvad meener J, skulle J giøre bedre Regning med Tømmerbruged og have større Fordeel end nu, hvis alt det slette Tømmer af Undermaal, Flaskestokker, raadet Tall og Vrag blev tilbage i Oplandet, og J følgelig ikke betalte det, og holde J for, at Bønderne, tilligemed Saugbruged, som tilsammenlagt kunde kaldes, Landet vandt eller tabte, om de mange umoedne Træer, som nu hugges, fik Tiid til at staae indtil større Fuldkommenhed, hvorimod forsvarlig Tømmer maatte betales til det yderste, Svaret hertil forsikrer jeg mig vil af hver Fornuftig og Uinteressered ikke vige langt fra Planen, thi den sigter til at forebygge Skovenes Ruin, at dæmpe det Onde og at befordre det Gode. 3) Egne Skove og hvad Tømmer deraf fremdrives, er naturlig udenfor denne Plan, uden for saavidt det considereres i Beregningen for hver Vedkommende; men holde J det muelig, at en redelig Deeling i Proportion af hver Saugs Qvanta kand skee, og ingen formedelst Tømmerkiøbed at staae i mindste Regning med hinanden, jeg troer jo, om J har Tillid, samt om duelige og redelige Mænd paatager sig Direction for Indretningen, thi kand Udfaldet af 3000 Kuxser beregnes og tildeeles sine Eiere, da kand det umodsigelig skee for 18 eller 36 Lodder i et Tømmerbrug. 4) Faae det reent og forstaaelig afgjort, hvilke er og ikke er de Districter, hvorfra Eders Saugbrug, med Tømmer skal forsynes, at ikke Frieskuur giør det værre end det bør være, og holdt Forprang under Saxen; J have nu fornuftig Øvrighed, som kiender Landet, og aldrig nægter Eder den Soutien, som er billig eller lovlig. Disse er Hovedposterne af Forslaget, og jeg seer ikke at nogen Ting, uden ubeføiede Fordomme, eller en formeent egen Jnteresse kand være samme til Hinder; jeg leverer derfor saa publiqve mine Tanker derom, for paa samme Maade at modtage Objectioner, om nogen med Billighed kunde giøres derimod, og for at oplyse Eftertiden derom, at saadan Orden dog har været ønsket, ifald den ikke nu, men herefter, enten paa den proponerede Maade, eller ved nogen anden Methode, blev sat i Værk. Paa de Stæder, hvor man enten paastaaer at kiende Folkes Penge eller Projectmageres nej Skribenteres Stiil, er det Tegn til, at der ikke er mange af Deelene, nu skal jeg dog divertere mig ved, at Publicum tager Fejl, thi ingen mistænker mig derfor, og jeg har i dette Blad forsætlig immitered i Skrivemaaden et Par, som det vist nok vil blive tillagt. Mig er det ellers gierne det samme, om jeg spiser et Æble som er voxed i Gebeleins eller Horrns Hauge; jeg berømmer mest den Frugt, som er god, og det skulle være mig kiært, om De, som censurerer mine Linier, blev af samme Meening, da jeg dog er en af de, som ønsker mine Damer og Herrer altid at kunde med god Aarsag sige om sit Tømmer, Bonum eft.