Viborger Samler, 1813-08-07
London, den 10de Juli. Man læser i vore Aviser følgende (betydningsfulde) Brev fra Dronningen af Sicilien til den engelske Lord Bentink, "Lord Bentink, uagtet Deres Hofs nærværende overordentlige og uregelmæssige Forhold nøder Mig Dronning af begge Sicilier, født Erkehertuginde af Østerrig til, efter 45 Aars Ægteskab, at forlade Kongen min Gemahl og min Familie, for at begive mig til mit Fædreneland, og det under det foregivne, men falske Foregivende, at jeg formodentlig har brevvexlet med vor fælleds Fjende (En skrækkelig Bagvaskelse, som jeg opfordrer Enhver grundig at bevise) eller at Jeg - som man foregiver - har viist en heftig Tilbøielighed til, at lægge hindringer iveien for den engelske Regjerings Planer til Constitutionens Forandring, efter hvilken dog Sicilien i mange Aarhundreder har bestaaet; - uagtet alt dette og, endskjøndt jeg er langt fra at erkjende den engelske Regjerings Myndighed over mig, da Gud ved min Fødsel har gjort mig ganske uafhængig af den; Saa føler jeg dog ikke desmindre nødvendigt at underkaste mig de befalinger den foreskriver, da denne Underkastelse synes at være den eneste Maade hvorved min Families Fordeel kan opretholdes - og da jeg har opoffret mig den i min hele møisommelige Løbebane, saa tager jeg heller ikke i Betænkning, at bringe den dette sidste Offer, der ventelig vil koste mig Livet. Jeg erklærer Dem altsaa Mylord, og ved Dem Deres Hof, at jeg allene i Betragtning heraf og ikke af nogen anden Grund, giver efter, og jeg er bestemt paa mod denne Maaneds Ende, at begive mig til den østerrigske Keiser min Durchlauchtige Beslægtedes og Neffes Stater. - Jeg maae undskylde mig for at gaae til Sardinien; thi jeg vil ikke skilles fra alle Grene af min Familie, paa min Alder maae denne Skilsmisse være den sidste; heller ikke ønsker jeg at døe i et fremmed Land - Jeg ønsker at man i Henseende til min Tilbagereise til mit Fødeland træffer saadanne Indretninger, som gjøre mig Reisen saa kort og saa lidet trættende som mueligt. Min Alder, og mit Helbred, der ved 20 Aars Lidelser og allehaande Krænkelser og Forfølgelser er svækket, lade mig ikke engang haabe, at jeg ender denne Reise med Livet. I det altsaa jeg underkaster mig denne Voldsomhedshandling, saa forlanger jeg - da jeg hverken kan eller bør forglemme hvad der sømmer min Rang og Fødsel - at man forud opfylder efterskrevne Betingelser - og, jeg er overbeviist om Mylord, at De bestræber Dem for, at de vorde opfyldte. 1) At min Creditorer faae deres Fordringer betalt, thi jeg forlader ikke Sicilien uden først at opfylde denne hellige Pligt. Jeg forlanger og mine Diamanter tilbage, som ere i Banken i Palermo. 2) En tilstrækkelig Sum til Reiscomkostninger maae betales mig, paa det jeg kan bestride mit og mit følges kostbare Reise. 3) Ligeledes at mig forsikres en tilstrækkelig Sum til at leve standsmæssig i det Land hvortil jeg kommer, hvilken betales mig et halvt Aar forud. 4) At jeg frit kan tage til min og min Søn Leopolds Tjeneste, der ledsager sin ulykkelige Moder, hvem jeg vil, samt at de som af mig eller den Sicilianske Regjering have havt Pension og Gehalt, forsikres disse fremdeles udbetalte. 5) Endelig forlanger Jeg, at een Kongen tilhørende Fregat, en Korvet og de fornødne Førselskibe, stilles til min fri Raadighed, og hvorpaa jeg og mit følge vil reise bort, og jeg forlanger, da jeg har saamegen Frygt for at seile, selv at vælge Capitainen der skal føre Fregatten. Jeg har Aarsag til at troe Mylord, at De intet ubilligt vil finde i mine Fordringer, da den lange og besværlige Reise hvortil den engelske Regjering nøder mig, kræver det. Jfølge de Efterretninger jeg har fra England, gaae Deres Forholdsregler derhen, at anvende ald deres Jndflydelse ved den Sicilianske Regjering, for at formaae den til at træffe alle nødvendige og udfordrende Indretninger; og da De hidtil har viist en mageløs Paastaaenhed og Fasthed for at nøde mig til at opofre min Tilværelse; saa har jeg Aarsag til at troe Mylord, at De, uden at overtræde deres Hofs befalinger, vil beholde samme Karakteer for at sikre en Prindsesse der er et Offer for alle Slags Ulykker, de sidste Dage af sit Liv - og som deres Regjering og det Engelske Folk, tidlig eller sildig, vil lade vederfares Retfærdighed. Dette Brev sender jeg Dom med General M. Farlane, som jeg er meget takskyldig for den skaansomme Maade han har omgaaedes mig paa; Jeg ønsker fremdeles ved ham at erholde videre Underretning om mine Anliggender. Jeg beder Dem bringe Madam Bentinck, min Compliment; hvis følsomme Hjerte jeg er overbeviist om tager Deel i mine uforskyldte Lidelser og begræder mig. J April 1813.