Aarhuus Stifts-Tidende, 1821-06-28
Fædrelandet. Aalborg, den 25de Junii. Vi ere næsten glade ved, at vort Pindsemarked - ellers den lystigste Tid paa Aaret her - er tilende; thi den larmende Uro og de evige Klager trætte Siælen. Nu er det atter, stille her og Enhver vender tilbage til sit rolige Forretningsliv, efterat have skilt sig ved fine Snapstings giæster; ere end Klagerne ikke ophørte med Markedet, saa lyde de dog nu hverken saa høit, ei heller fra saamange Munde. De Herrer fra Landet vare uudtømmelige i sørgelige Betragtninger over de jammerlige Tider og meente, vi maatte alle gaae tilgrunde om gandske kort Tid; alle de, der havde Noget at sælge og de vare Mange - spurgte, hvor Pengene vare blevne af i det fordum saa solide Aalborg og spaaede alt Kiøbmandskab en hastig og salig Ende. Seer Man hen til Sælgernes Tal, kan vel dette Marked ansees for et af vore meest glimrende, og det er jo i sin Orden, at Glimmeren voxer med Nøden. Her vare: Sælgere fra alle Kanter, ogsaa fra Hovedstaden; om de alle faae Vognleien betalt, see de til. Den kostbareste og pragtfuldeste Boutik havde Hr. Juveler, Gumpert, foruden ham vare her to Guldsmedde fra Kiøbenhavn, darr. Lindbach og Klose, samt to fra Aarhuus, dhrr. Hansen og Lyster. - Jalt vare her 195 Boder: 82 med Alen- og Nürnberger vare, Galanterie Jsen- og Kniplingsskram, Guld og Sølvarbeide; 89 med alle Slags Haandværksvare, 24 Viin- og Ølboder. Endvidere: 84 Flatter og Borde med adskillige Sorter Vare; 74 Læs røde og sorte Leerkar og 11 Læs Trævare. Af Kiøbere var i Markedet meget lidet besøgt og saae man end en lille Flok hist og her ved en Bod, saae man dog sielden Penge. En Mand, der havde en af de bedste Galanterieboutiker, forsikrede, han havde Alt i Alt ikke solgt for meer end 30 Rbd., om hans Ord ellers staae til Troende. En god Handel giorde en lille væver og vindskibelig Baandkræmmer af den mosaiske Troesbekiendelse, der med sine to vakkre Sønner giæstede os fra Hovedstaden, hvor han er velbekiendt fra Høibrostræde. Jngen var bedre at komme tilrette med end han. Ellers synes det nu at være bleven grande Mode, ei at lade sig afprutte en Skilling af den forlangte Priis, men denne gode Mand fulgte gammel Vedtægt, og den Alen Baand, han begierte 24 s. for, solgte han, efter nogle sædvanlige Formalitæter, for 14 s. Ja, det er vist, at en Mand har kjøbt 8 Stkr. Baand af ham, alle af eet Slags, og givet 8 Mk. for det 1ste, 7 Mk. for det 2det og saa fremdeles til 1 Mk. for det 8de Stykke. Det var derfor intet Under, at denne Handelsmand havde et uhyre Tilløb, og, i hvor uanseelig hans respective Person end var, stak alle de Andre ud. Det sletteste Marked af Alle gjorde Eieren af en Bod, der med hvad derudi befandtes Værdie 2 a 3000 Rbd.) blev konfiskeret af Toldvæsenet. - Hvad der bidrog til, i det mindste for Øieblikke at opklare mangen i disse kritiske Dage formørket Siæl, vare de Kunstnydelser, der skiænkedes os i fire Concerter af dhrr. Kammermusikus Lemming, Kapelmusikus Fogth og Hofviolon Funck med Søster, der udgjorde et i sit Slags saa sieldent Ensemble, at vi heroppe vel neppe saa snart igien ville frydes ved Besøget af et Lignende. Hr. Funcks Concert var lidet besøgt, Hr. Lemmings mere; maaskee var Prisen sat lidt for høit men Tilhørerne vare enige i, at erkiende begge Kunstneres til en høi Grad af Fuldkommenhed bragte Talent. Den tredie Concert gaves af Hr. Fogth til Bedste for vore saameget Gavn stiftende, men til Understøttelse høiligen trængende Søndagsskole og den fødte Salen med Tilhørere, der ei vidste, hvad de meest skulde beundre, Kunstnerens uforlignelige Virtuositæt, eller hans uegennyttige Anstrængelse i et saa ædelt Øiemed.