Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-01-30
Forlangt Jndrykkelse. Mere om Belysningen af Mindebroen. Og Byens Jndvaanere vist længe have været kjede af Striden angaaende Mindebroens Belysning, og hiin vel heller ikke kan have nogen Jnteresse for Udenbyes, saa troer jeg ikke det havde været værd for Hr. N, at blande sig deri, især da hans vidtløftige Demonstrationer i Avisen No. 35 intet Nyl indeholder, men blot er en Gjentagelse af hvad hans Forgængere flere Gange have sagt. Da dette nu alligevel er skeet, saa troer jeg ikke, at det vilde være rigtigt aldeles at tie hertil, og jeg beder derfor Almeenheden undskylde, at jeg i den Anledning her endnu fremsætter nogle faa bemærkninger: Rækkeværket ved Mindebroen støder, som bekjendt, umiddelbart og til Husene paa den søndre Side. De der komme derfra kan altsaa umuligen styrte i Aaen, selv og Lygten hos Amtsforvalter Sørensens, der ikke ere mere end omtrent 50 Skridt fra Enden af Broen, var aldeles slukket. Der kan følgelig kun være Tale om Fare for dem der passere over fra den nordre Side, men denne Fare er vistnok mere ind vildt end virkelig. Rækkeværket udvider sig nemlig betydeligt ved Enden af Broen ud mod Gaden, saa man maa gaae meget feil hvis man ikke skulde træffe Broen, især da man og kan see Lygten paa den søndre Side. Strax ved Enden af dette saaledes udvidede Rækkeværk er det at Lygten hos S. Thomsens er anbragt i en Distance af omtrent 30 Skridt. Denne belyser altsaa ikke alene Broen men og et Stykke paa hver Side heraf, hvorunder den Spids eller Treangel, hvorfor der nu er sat et Rækkeværk, indbefattes. At Flammerne i Lygterne, der ellers ere de bedste Byen eier, i Stormveir kan svæve noget, og Lyset derved af og til blive mindre stadigt, indrømmer jeg, men selv under saadanne Omstændigheder er Belysningen dog altid saaledes at Jngen – jeg gjentager det der er opmærksom paa sin Færsel, kan tage feil, og at dette saaledes ogsaa var Tilfældet den omqvæstionerede Aften, er en Sandhed, som flere agtværdige og paalidelige Mænd kan bevidne. Alene af disse Grunde, der ikke, da de støtte dem paa Kjendsgierninger, der ligge aabenlyst for Enhver, lader dem bortraisonere, selv om n. m. t. faaer noksaa Mange til at stemme i hans Tone, er det ikke troeligt, at sal. Secretair Fries er styrtet ud ved selve Broen; hvorimod det, i Anledning af Tilfældet optagne Forhør endog indeholder positive Dato for at han maa være faldet ud længere nede ved Havnen i Nærheden af det omhandlede – jeg kan ikke undgaae at nævne det Vertshuus, hvor han blev tilbage i en vis Anledning imedens hans Kammerater forlode ham, thi allerede da disse, der løb hurtig, vare komne hen paa Broen, bort de et Skrig i det Fjerne (følgelig ikke ved selve Broen, hvorfor ogsaa En af dem antager, at den Afdøde maa være kommen Bolværket for nær, og ved at snuble over Landtougene er faldet ud i Strømmen. Slutteligen tilføies, at der vistnok ikke kunde være noget imod, at m. m. k. t., naar det kunde more ham, fremsatte sin Anke over Belysningen og Rækkeværket ved titnævnte Broe, offentlig, endskjøndt han vel ligesaa godt kunde have naaet sit Øiemed ved Kundtligen at have henvendt sig til Vedkommende, men han burde neppe have sat denne Anke i Forbindelse med det indtrufne Uheld, da han derved unægtelig hos dem der ikke kjendte Sammenhængen, kastede en ufortjent Skygge paa de vedkommende Autoriteter; derforkunde der vel heller ikke være noget Urigtigt i, at jeg, endskjøndt Uvedkommende, tog mig den Frihed at gjendrive ham, i og endnu mindre kan der med Føie doleres over, at jeg i min første Annonce nævnte Vertshuset paa Havnens nordre Side, for derved at oplyse hvorfra den Afdøde kom, og hvor han rimeligviis var faldet ud