Norske Intelligenssedler, 1763-07-13
J Maji Maaned begynder Sommeren og man kand regne 4 til 5 Maaneders Forløb fra den Tiid Sæden er lagt i Jorden, indtil den igien er indhøstet. Den brændende Heede, efterdi Soelen næsten heele Dagen staaer paa Himmelen, foraarsager at alle Frugter saa hastig moed nes her i Landet. Af saa vidtløftig et Land som Norge er, findes dog kun gandske lidet. lidet som er dyrket deraf. Den Nordske Landmand lægger sig ikke meget efter Agerdyrkningen; og følgelig ej forstaaer LandVæsenet saa godt som de Holsteenske. De fleeste af Jndbyggerne ejer store Skove til deres Gaarder, og de holder det for mindre besværligt at needhugge Skoven og sælge deres Træe-Last til Kiøbstæderne, end at oprydde deres Jord og giøre den beqvem til Korn-Avlingen; Jeg tilstaaer, det koster megen Møje her i Landet at giøre Jorden frugtbar, efterdi Bierge og Fielde er her i saadan Mængde; Thi ellers blev Norge et Paradis, dersom Biergene her, som i det forjættede Canaan, vare overtægte med Jord, og kunde beboes; Men hertil udfordres et anseeligt Antal Mennisker, og disse har Norge stor Mangel paa Om de Høje, hvor under de gamle Nordske skulle ligge begravne, kand jeg ei endnu give Dem nogen Underretning; Ej heller angaaende Nord=Lyset; Men de skal have alt saadant til gode hos mig. Jeg haver vel paa min Reise seet Høie og Bierge nok, men de have ikke været af nogen Betydning eller mærkværdige. Det Sted hvor jeg gik i Land af Skibet, var Laurwigen, dette er med lutter Steen=Klipper og Fielde omringet; Havnen her er saa trang, at neppe meere end et Skib paa engang kand løbe Ved Indgangen til Havnen ligger ind; en liden Fæstning, paa en høi Bakke. At løbe ind i denne Havn, er temmelig farligt; Enhver Skipper som gaaer der, ind, maae være meget varsom, og fornemmelig i Agt tage, at Skibet ei løber ind med fulde Seil, eller om Natten, hvorfore Skibene pleier gemeenlig at kaste Anker en fierdedeel Miil uden for Byen, hvor Anker-Grunden er god, og denne Forsigtighed har vi og maattet bruge. Fra Laurwigen ere vi med en Baad komne til Christiania. Jmellem disse 2de Stæder, er 13 Nordske Mile. Det er meget beqvemmere, at fare ind af Fiorden imellem Skiærene, som det her kaldes, med en Baad, end med Skibet, formedelst de lustadige Vinde som findes imellem Biergene, thi snart er Vinden med og snart imod. Paa denne Tour sees en Hoben. store Klipper og Fielde; Er Vinden mod, tager man Seilet need og bruger Aarene, saaledes hielper man sig frem; Dersom det er mueligt, holder man stedse tæt under Landet; Alt dette kand ei skee med store Fahr-Tøje, uden at sætte Skib og Gods i Fare; De store Skibe maae, naar ingen Vind er, blive gandske stille liggende, og ej kand hielpe sig frem med at roe. De Skippere som ere ukyndige om Grundene, maae bruge Lodser, som styrer Skibet ind- og ud af Fiorden; Sandelig her er en Labyrinth, som Naturen selv har dannet; J Havet løber saa mange Veje tilsammen, og disse fører hen til adskillige i Bugterne beliggende Lade-Pladser, Byer, og Kiøbstæder. En fremmed Skipper kand umuelig, uden Hielp af de Jndfødde, komme sort, thi han staaer ellers Fare for at løbe vildt. Naar man gaaer til Baad, har man den Magelighed, at man hver Aften kand gaae i Land, og sove sikkert for alle Ulejligheder. C. H. Ø. Til Til Kiøbs.