Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-11-02
Indenlandsk. Med Overskrift Kronprindsens Modtagelse i Rudkjøbing, læses under Jndsendt følgende i Hempels Avis: "Man læser ofte i Bladene af forskjellig politisk Farve Beretninger og høitstaaende Personers Modtagelse paa deres Reiser, idet Vedkommende af den meer eller mindre festlige Maade, hvorpaa de høie Reisende ere modtagne, mene at kunne slutte sig til den Stemning, der for Øieblikket hersker imod dem. Og dog er en saadan Slutning usikker, idet tilfældige Omstændigheder og den Enkeltes Mal conduite ofte bereder Modtagelsen paa en Maade, derer imod de Flestes Ønsker. Hs. Kongel. Høihed Kronprindsens Modtagelse i Rudkjøbing i de to sidste Aar vil afgive Beviis herpaa. J forrige Aar blev der fra Hs. Kongl. Høiheds Kutter, der maatte ankre omtrent et halvt Miil fra Havnen, sendt Bud efter Færgebaaden, og dog fulgte Jngen med ombord for at byde den høie Gjæst velkommen. Flere yttrede, at det burde skee; men den Mand, som det i Spidsen, for Byens Repræsentanter nærmest paalaae, nemlig Byfogden, ansaae det for overflødigt. Jaar synes Hr. Kammerjunker v. Schmidten at have villet indhente det forsømte, og i egen høie Person paatage sig at repræsentere Byen. Jfølge Hr. Kammerjunkerens Yttring Aftenen for Kronprindsens Ankomst antog man, at Høistsamme skulde modtages som forrige Aar, nemlig paa Skibsbroen af Byens Embedsmænd og Repræsentanter. Jmidlertid faaes Hr. Kammerjunkeren den 14 October, meer end to Timer efterat den Kongl. Kutter var signaliseret i Forvandet, at begive sig til Havnen for at tage ombord til Kronprindfen, uden at han havde underrettet Embedsmændene og Repræsentanterne derom. Tre Embedsmænd, som ganske tilfældig bleve underrettede derom, fulgte med. Paa Veien maa dog formodentlig Kammerjunker v. Schmidten have indseet, at Sognepræsten - om de andre Smaafolk kunde der naturligviis ei blive Spørgsmaal ei burde savnes; thi efterat have fremstillet sig for Hs. Kgl. Høihed, undskyldte han denne Embedsmands Fraværelse med uopsættelige Forretninger. Nogle faa Minutter efter indfandt Sognepræsten sig ombord. Han var ankommen til Broen kort efter de andre Herrers Afseiling og var seilet efter dem. Da Kronprindsen berørte de uopsættelige Forretninger, maatte der naturligviis følge et Svar, som viste at Vedkommende havde faret med Usandhed. De øvrige Embedsmænd og Byens Repræsentanter indfandt sig lidt efter lidt i Havnen, efterat Kutteren var gaaen tilankers; men da de ansaae det for upassende Een forEen at begive sig ombord, foretrak de at holde sig tilbage. Hs. K. Høihed afreiste strax til Tranekjær, og efter Hans Tilbagekomst om Mandagen var en Deel af Byen om Aftenen illumineret; at der ogsaa her viste sig Mangel paa Enighed maa ligeledes tilskrives Hr. Kammerjunker v. S. Vilde Byen paa den Maade bædre sin Kongel. Gjæst, da burde Beslutningen udgaae fra en Forsamling af Mænd, der kunde ansees for at repræsentere den almindelige Mening, og Byfogdens individuelle Skjøn afgiver da kun en enkelt Stemme. Det er ganske i sin Orden, at den første Impuls udgaaer fra ham; men at han ved en Politibetjent i sit eget Navn paa en Maade tilsiger til at illuminere, er høist upassende; det maa nødvendig støde Mange og vække Opposition.