Viborger Samler, 1843-07-22
Kjøbenhavn, den 18de Juli. Huder og Skind ere i de sidste Maaneder faldne meget i Priis. Raae Huder, vare i Begyndelsen af Aaret søgte, men efterhaanden faldt Priserne omtrent 2 Mk. pr. L.: de ere nu 10 Mk. paa Oxebuder, 9 Mk. paa Kohuder, og 7 Mk. paa Bullhuder. Man er imidlertid af den Formening, at Huderne atter ville stige til Efteraaret. Med Hensyn til saltede Huder, da bleve de solgte i Foraaret til 13 Mk. 13 Mk. 8 s. pr. Li(uden Horn og Hale), men senere har man ikke hørt om noget Salg, Aarstiden er heller ikke hertil. Fede Kalveskind bleve solgte, raae til 2224 Rbs., og saltede til 26 Rbs. pr. K. Svæde Kalveskind vare i Førstningen af Aaret flaue, nemlig 3 Mk. 12 s. 4 Mk. pr. Stk., stege senere til: Mk. 8 s. 6 Mk., og ere nu atter faldne til 3 Mk. 12 s. 4 Mk. Tørrede Kalveskind bleve solgte til 7080 Rbd. pr. 200 A., Lammeskind spillede (Slagter) til 30–32 Rbd. pr. 100 Stkr. a 9 s. pr. Deger. De saakaldte Uldskind staae for Tiden i 3 Mk. 8 s. 4 Mk. 8 s. pr. Stk. Man har ofte gjort opmærksom paa, at det med Hensyn til Priserne paa Huder og Skind beroer meget paa Behandlingen af de raae Varer. Saaledes vil det være af en stor Fordeel for Sælgerne, naar de levere Huderne uskaarne over Halsen, d. vigs, naar man ved Slagtningen ikke skjærer Qvæget over Halsen, og paa denne Maade nedsætter Værdien af Huderne. Det er især vore Handlende i Provindserne, som burde gjøre Bonden opmærksom herpaa, og man opnaaer sikkert Hensigten, at vænne Bondon fra den gamle Maade at slagte Qvæget paa, naar man betaler en ringere Priis for de Huder, som ere skaarne over Halsen. (Hdt.)Hr. Lieutenant A. Wilde af Søetaten har i Nyt Archiv for Søvæsenet hvilket fortjenstfulde Tidsskrift nu tør haa des at ville blive fortsat idetmindste et Aar endnu) meddeelt følgende Forslag til Dampskibes Anlægning ved Kjøbenhavn: Overgangen til Holmen skeer nu paa en fast Bro, det ved en Flaadebro er forenet med en kortere fast Pæle bro paa Holmens Side, disse maatte borttages, saa at det hele Løb blev aabnet for Gjennemseilingen, og Communicationen med Holmen kunde beqvemt, sikkert og hurtigt vedligeholdes ved Hjælp af en Dampfærge, som f. Ex. den ved Portsmouth. Flaadebassinet kunde ydermere indskrænkes betydeligt, og Pæle med Bomme a. rykkes længere ind, saa at et stort og frit Løb vandtes hele Strømmen op til Christiansholm, hvilket kunde deles i Seilskibs= og Dampskibs Løb. Den Deel af Gammelholm, som ligger imellem Nyhavn og Gammelholms Reberbane, vilde kunne afgive en beqvem Liggeplads for Dampskibene, som her kunde land sætte Passagerer og Gods, have Kuloplag og Magaziner, lige ved Haanden, og ved en Gade derfra op imod den nordvestlige Ende af Hovedmagazinet sættes i Forbindelse med Hjertet af Byen. Ved Opførselsen af de projecterede Dampskibsbroer udenfor Toldboden gjøres det allerede smalle Sted af Yderhavnen endnu smallere for Skibsfarten, og saadanne Broer kunne desuden ikke altid benyttes, deels for nordlige og østlige Vinde, deels for Dampskibenes tiltagende Mængde. Borttages derimod den lange, faste Bro med Bommen &c., lettes Ind= og Udseilingen betydeligt, og iToldopsynet kan ikke gjøre denne Aflukkelse af Havnen mere nødvendig her, end ved andre større Søstæder, Bekostningen af en Dampfærge over til Nyholm kan næppe blive større, end ved Op- og Jlukningen af den nærværende Flydebro.