Aalborg Stiftstidende, 1831-10-11
J Strasburg har betydelige og med Hensyn paa Nationalgardens Stemning farlige Uroligheder fundet Sted den 25de Septbr., hvortil Anledningen denne Gang dog var mere occonomisk end politisk. J Strasburg betales nemlig af enhver Oxe den høie Jndførselstold 50 Franker (9 Species omtrent), hvoraf følger, at Priserne paa Kjød maae være høie. Det traf sig nu, at 500 Stude ankom til Pestlazarether paa Rhinøen, hvor de efter Qvarantainelovene maatte forblive i nogen Tid paa de Slagteres Bekostning, der havde bestilt dem. Disse erklærede nu, at de des- aarsag saae sig nødte til endnu mere at forhøie Priserne paa Kjødet og denne Erklæring ophidsede endnu mere Gemytterne, som allerede længe havde været utilfredse over den høie Told (ogsaa andre Fornødenheder, f. Ex. Brød og Øl ere i Strasburg underkastede høie Afgifter.) Man besluttede derfor at drive Studene ind med Magt og paa samme Tid nedrive Toldboden ved Rhinen. Om Morgenen tidlig begav virkelig en Mængde Mennesker og deriblandt 150 Nationalgardister sig paa Veien til Floden, men Øvrigheden havde havt Nys om deres forehavende og opstillet det 15de Linieregimet paa Landeveien og ved den lille Rhinbroe. Da Skaren nærmede sig, ladede Soldaterne deres Geværer, Nationalgarderne gjorde det samme og det tegnede allerede til en formelig Borgerkrig, da det lykkedes den commanderende General at faae Borgerne til at vende tilbage til Staden. Her gave de nu deres Uvillie frit Løb, og da en stor Deel andre Nationalgardere forenede sig med de Misfornøiede og Linietroppe perne yttrede Ulyst til at bruge Magten, saae Præfecten sig, for at forebygge større Fortræd, nødt til at nedsætte Jndførsels=Tolden indtil videre fra 50 Franker til 25. Moniteuren af 1ste October melder imidlertid, at der allerede er afgaaet Ordre til Strasburg atter at hæve den fulde Told, samt at man i Paris havde telegrafisk Efterretning om, at denne Ordre var bragt i Udførelse uden nogen Afbrydelse af den offentlige Rolighed. Det hedder ogsaa, at adskillige Embedsmænd i Strasburg ere blevne afsatte. Fra Vender skrives, at Carlisternes Dristighed ikke tager af. Hyppig tillade de sig Voldsomheder mod enkelte Personer, hvilket f. Ex. nylig var Tilfældet i bartbenay, hvor en gammel fortjent officeer blev mishandlet af dem. De streife omkring i enkelte Hobe og bryde som Røvere ind i Landsbyer og eenlige Huse; de bortfjerne sig først, naar Nationalgardere eller Linietropper marschere imod dem, men ikke altid ere disse lige heldige i at forfølge hine Fribyttere. En af de meest berygtede Chouanschefer, Diot, har imidlertid nylig tilbuden at underkaste sig tilligemed sin Bande, naar Regjeringen vilde tilstaae, ham Amnestie. Det gjorde megen Opsigt ved Mødet den 29de September i de Deputeredes Kammer, at Sebastiani ikke havde indtaget sin sædvanlige Plads paa Ministerbænken, men imellem de Deputerede, hvoraf man allerede vilde slutte, at han havde nedlagt sit Embede. Jmidlertid erklæres denne Formodning dog senere for ugrundet. Kammeret har iøvrigt i den senere Tid meest beskjeftiget sig med indenlandske Anliggender og navnlig med Budgettet. Dette blev i hiint Møde antaget med 281 Stemmer mod 16. Af indenlandske Foranstaltninger fortjener det især at anføres, at Regjeringen fra 1ste October af har ladet Nationalgardens Poster besætte af Linietropper, for at lette hine Tjenesten, ligesom det og vilde være mærkeligt, hvis det er sandt, at derr. Lafayette, Salverto, Laflitte, Odillon Barrot, Lamarque og v. Train samt alle de Deputerede, der ere Medlemmer af den Lointierske Forening og den polske Committee, ere satte under Politiets specielle Opsigt.