Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-10-01
Af et Jnserat i Veile Avis erfares, at J. P. Wissing i Kolding har gjort følgende Opoffrelser for Byen; han har til Kirken skjænket en Klokke, der kostede 820 Rbd.; et Klæde til Alteret med Guldfryndser og Broder til 301 Rbd. og et dito til Prædikestolen til 229 Rbd. Endvidere har han ladet en Stemme sætte til Orgelet, som kostede ham 220 Rbd.; Altertavlen har han ladet opmale og forgylde med en Bekostning af 110 Rbd., samt skjænket en Tavle til Kirken, paa hvilken Navnene af de Mænd, der have været Sognepræster i Kolding siden Reformationen, findes opført. Fremdeles har han givet 100 Rbd. til en Sprøite; skjænket Byen 3 Havepladser ved Landeveien udenfor Sønderport, paa de Betingelser, at de skulle overlades til Brug for 3 flittige og uformuende Borgere, som ingen Jord selv have, samt desforuden givet Adskilligt til Raadstuen, Borgerskolen og Garnisonens Vagtstue, saa og 100 Rbd. til et forbedret Vandingsted for Garnisonens Heste. Til Raadstuens Opbyggelse 1839 gjorde Byen et Laan af 3500 Rbd. r. S., og udstædte derpaa Pante-Obligation. 1840 indfriede Wissing denne, paa den Maade, at Kæmnerkassen deraf skal svare aarlig i 26 Aar 6 pCt. Renter, efter hvilken Tid Kapitalen derved er betalt. Skulde Hr. Wissing ved Døden afgaae forinden disse 26 Aar ere udløbne, da skulle Renterne af bemeldte Kapital i de tilbageværende Aar anvendes til Lei telse i Skatterne for uformuende Borgere. De Kjerteminde. Her i Byen er Hs. Maj. Kongens Fødselsdag og det ombyggede Raadhuses Jndvielse samtidig festligholdt, men da et Bal attraaedes arrangeret i Anledning aff denne dobbelte Høitidelighed, maatte endeel af Festlighederne udsættes fra Løverdagen den 18de til Søndagen den 19 September. Fra Morgenstunden den 18de flagede Skibene i Havnen. Om Formiddagen paraderede Borgervæbningen paa Torvet lige overfor Raadhuset, paa hvilket Juskriptionen, nemlig: Kongens Navnechiffer og 18 September 1841, blev befæstiget i det Øieblik, da Byfogden, i Embedsmændenes, Borgerrepræsentanternes og endeel Jndvaaneres Overværelse, efterat have mindet om Dagens høie Betydning, under Kanonernes Løsning udbragte et af Alle med Enthusiasme istemt Hurra for Danmarks vise Enchersker. Hernæst begave Provsten og Byfogden tilligemed de øvrige Medlemmer, af Fattigcommissionen samt Borgerrepræsentanterne sig til den i forrige Aar opbyggede Fattiggaard, hvor de, efter at Provsten havde holdt en passende Tale og efter at en Takkebøn var oplæst, deeltoge i et for milde Gaver foranstaltet Festmaaltid, under hvilket ikke alene Fattig- og Arbeids-Anstaltens Lemmer, men ogsaa Kjøbstadens trængende Syge og Huusarme bleve rigelig bespiste. Næste Dags Eftermiddag Kl. 7 forsamledes Embedsmændene, Borgerrepræsentanterne og de fleste af Byens Jndvaanere i den med Blomsterguirlander festlig smykkede Raadstuesal, hvor Deres Majestæters Portraiter, bekrandsede med Ege lov, vare anbragte, hvert paa sin Side af et Transparent, forestillende Raadhuset som det nu er og med ovenanførte Jnskription, og under hvilket var at læse: Fromhed Tronen smykker, Retfærd Landet bygger. Festen begyndte da med, under Accompagnement af Kjøb stadens musicerende Jndvaanere, at afsynge nedenstaaende af Pastor Schmidt i Mesinge, til Melodien: "Vift høit paa Cohans Bølge, digtede Sang: Sving dig paa Tonens Vinge, Vort Samfunds glade Sang, Til Himlen for at bringe Hvert Hjertes dybe Trang. Gud hist vor Bøn skal høre, For Danmarks Christian Og Fryd og Held tilføre Vor Konge, Folk og Land. : Gid her Han var tilstæde, Som for Han blandt os sad Og saae sig i vor Glæde Og Held saa hjerteglad, Thi ene Ham jo skyldes Vort Samfunds skjønne Hal, Hvor billighed bør hyldes Og Retten pleies skal. 2. Ja, gid Du, Retfærds Tempel. Ved retviis Dom og Raad Maa staae her som Exempel, Paa Borger-Dyd og Daad. Gid Tvedragt ingensinde Maa bryde Fredens Brud! Dig elskte Kjerteminde. Beskjerme Fredens Gud. : Hernæst holdt Byfogden en Tale, i hvilken han i Begyndelsen blandt Andet yttrede sig saaledes: "Vi ere her forsamlede for at indvie den Bygning, i hvilken Retfærdighed skal oves og i hvilken Beslutninger skulle fattes, der kunne befordre Borgernes Velvære i Nutid og i den fjerne Fremtid, og denne vor Gierning ville vi fuldbringe samtidig med Høitideligholdelsen af den Dag, der stærkere end nogen, anden i Aaret opfordrer os til i Ydmyghed at takke Forsynet, der har skjænket Danmark dets nuværende ligesaa elskelige som elskede, ligesaa gode som kloge Enehersker, i hvem Kjerteminde Kjøbstad med Rette seer sin største Velgiører." Da dernæst Slutnings=Sangen var til Ende, aabnedes Ballet, der vedvarede indtil næste Dags Morgen, med Undtagelse af det Afbrud, som stedfandt, da Byfogden, ved at udbringe Hs. Maj. Kongens Skaal, mindede om: "at Danmark er det lykkelige Land, i hvilket den absolut Enehersker giver og overholder Love, der skjænke Folket uafhængige Domstole, et velordnet offentlig Finantsvæsen, en riig vel garanteret Nationalbank, og i hvilket saavel Kjøbstad=Borger som Landboer lovmæssigen kraftigen kunne indvirke paa Communal-Anliggendernes Gang. Og Tiden blev Jngen for lang, thi Enhver glædede sig ikke alene ved Dands, men ogsaa og fornemmelig ved i Tanker og Ord at prise Landets Konge, hvis Velgierninger imod Kjerteminde aldrig ville udslettes af Borgernes eller deres Efterkommeres taknemmelige Erindring. Til Hr. Hans Stein, Skibsfører af Horsens. Narrent de te alii. - proprio sordescit in ore Gloria; i taccas, plus tibi landis erit. Mel. "Vi Sømænd gjør ei mange Ord. Hun kuler haardt fra Æbeltoft, Snart Stormens Magt vil raade, Den skumle Sky paa Himlens Loft Seer mørkt paa Bølgens Fraade; Sin Stemme løfter Havet op Over Seiler dybt sig krænger: Det suser over Mastetop Og mellem Vant og Stænger. Langt ude paa det salte Blaa En eensom Seiler flyver;