Berlingske Tidende, 1751-12-20
Det var Natten imellem den 10de og 11te hujus, Hendes Majestet allerførst befandt sig ikke vel tilpas i sin høye Frugtsommelighed. Man brugte strax all menneskelig Fliid og Omhyggelighed for Hendes Majestets Allerhøyeste Person. Det tegnede ogsaa imellemstunder saaledes til Forbedring, at man ikke lod all Forhaabning falde. Jmidlertid tog dog Sygdommen meere til end af, hvorudover hver Mand blev sat udi yderste Bestyrtelse og Hierte-Sorg Alle Collegier, undtagen de uomgængelig fornødne, begyndte at cessere, og Himmelen blev stormet med Bønner, for at erholde Hendes Majestets Allerdyrebareste Livs Forlængelse. Men det var anderledes besluttet i Himmelen udi Vægternes Raad, og Hendes Majestet, paa sin Side, bereedte sig med største Hengivenhed udi Guds Villie til at forlade dette Timelige, hvorpaa Allerhøystsamme i gaar, Dagen efter Sin 27de Fødsels=Dag, om Morgenen tillig Kl. halvgaaen 4 Slet, opgav Sin dyrebare Siæl udi Sin Frelseres Haand. Den Sorg, som vor Allernaadigste Monarch og Hans Høy-Kongelige Familie derved er overgaaet, og den almindelige Veeklage, der høres iblant Store og Smaa, er her umuelig at beskrive, og kiendes best af hver retsindig Undersaat udi hans eget Hierte. J gaar Middag Kl. 11 Slet blev denne sørgelige Tidende formedelst Klokkernes Ringen ved alle Stadens Kirker offentlig bekiendtgjort, hvilket om Aftenen blev igientaget. J gaar Aftes, Klokken ved 6 Slet forlod Monarchen Christiansborg Slot, som af et Fryde-Sted var bleven til et Græde=Huus, og begav sig til Rosenborg, for der at residere for de første. Jmidlertid ere allerede 5 Couriers til adskil ige Steder affærdigede med denne sørgelige Tidende. Slutning paa Græv Tessins Memorial om hans Dimission. Lykken geleyde stedse de troe Ministrer, der have Stemme og Sæde udi Deres Majestets Conseils! Jeg veed, at de eendrægtelig arbeyde ikke for andet, end for Deres Majestets og Rigets Beste, og at de arbeyde uden Egennytte, ligesom jeg altid har lagt Vind paa at gjøre det samme. En ulykkelig Spliid i saa ædel en Tanke=Maade vilde slukke et Lys, som maa brænde til et almindeligt Exempel. Paa det Opholds-Sted, som jeg har udvalt mig, skal den taknemmelige Jhukommelse af saa megen Naade, som min Overherre har udøst over mig, tiene mig i Steden for all Fornøyelse og alle Riigdomme. Jeg skal stedse ansee det som en Pligt, at dyrke sammesteds min Konge og hans Huus med den samme Oprigtighed, som jeg har gjort saa længe som jeg har staaet i mine Betieninger. De offentlige Registere skal bevidne, at jeg altid har elsket den gandske reene Sandhed, og fremsat den uden Sminke efter gammel Svensk Skik, og jeg fordrister mig i den Henseende at beraabe mig paa Deres Majestet selv, som er saa stor en Elsker af Sandhed. Hvorledes jeg for Resten har opfyldt mit Embedes Pligter; hvad Beskaffenhed jeg har fundet Sagerne udi, da jeg er bleven beklædet dermed, og i hvilken Tilstand jeg nu ved min Afskeed forlader dem, det overlader jeg til deres upartiske Dom, som ved Lovene og Regierings=Formen ere bestemte til at være mine Dommere, hvilke maa undersøge, hvor vidt jeg har arbeydet for det almindelige Beste. Jeg forventer Retfærdighed; jeg forlanger ingen Naade; den hører kuns for dem, der have forgaaet sig i deres Pligters Øvelse. Da jeg har fyldestgjort min Pligt, saasom en tro Undersaat tilkommer, saa forlanger jeg ingen anden Belønning, end Deres Kongel. Majestets Naade. Dermed slutter jeg, og er indtil min Grav a.