Aarhuus Stifts-Tidende, 1820-04-27
(Fortsættelse fra Nr. 65.) Torturkammeret er en underjordisk Hule, som man stiger ned til igiennem utallige Krumninger, paa det den Ulykkeliges Vaandeskrig ikke skal høres. Jnqvisitorerne, Stedets Erkebisp og hans Generalvicar ere tilstede derved. Morderkulen er svagt oplyst med to brune Fakler; Bøddelen er klædt ligesom Jnqvisiten i et sort Gevandt, fra Hovedet indtil Fodderne. Den Anklagede klædes nogen af, uden Hensyn til Stand og Kiøn. Ved Kietterie, som er den Hovedforbrydelse, Jnqvisitionen, dømmer, forstaaes egentligen Alt, hvad der strider modden hellige Skrift, dens Fortolkning og Kirkens Troesartikler, Overgangen til en anden Religion, Anbefalingen af dens Skikke og Ceremonier, eller blot Tanken, at man i hver anden Religion kan blive salig. Men ikke nøiet med at give Begrebet Kietterie denne indskrænkede Betydning, udvidede Jnqvisitionen det til Alt, som blot misbilliger een af den catholske Kirkes Ceremonier og Skikke. Man seer heraf, hvilken viid Tumleplads Jnqvisitionen havde valgt sig og hvor umueligt det var at undgaae dens overalt udspændte hellige Garn. Et ubesindigt Udtryk, Læsningen af en af Jnqvisitionen forbuden Bog, Efterladenheden i ikke at have været i et Aar til Skriftermaal, Kiødsviisning paa Fastedage, venskabelig Forbindelse med en saakaldt Kietter, Omsorgen i for at redde ham, er allerede nok til at blive anklaget for denne rædsomme Domstoel. Alle dem, den har udseet til fine Offere, paagribes overalt, uden at Noget i Verden kan beskytte dem derimod. Den river dem udfra deres Families og Venners inderste Kreds, og Jngen vover at knye mod dens Befaling. Ved dens Argusøine, Spionvæsenet, opdager den Alt, hvad den vil, og til dette Brug betiener den sig af to i hele Spanien udbredte Broderskaber: den hellige Hermandad og Cruciaden. Den første er opmærksom paa Alt, og meddeler Jnqvisitionen Efterretning derom, dens Hovedforretning er, at forfølge de Undvegne og giennoverlevere dem i Jnqvisitionens Hænder. Ved dens Anstrængelser, ere formeentlige Forbrydere, der allerede vare komne til Constantinopel, bragte tilbage igien. Hermandaden giver sig blot af med at vaage over Catholikernes religiøse Opførsel. Den er meget rig, og til dens Medlemmer høre alle Biskopper, Erkebisper og mange spanske Grander. I de henrundne Aarhundreder udmærkede Jnqvisttionen sig især ved de saakaldte Autos da Fe (Troes handlinger), den menneskelige Aands evige Skamstøtter. I nyere Tider bleve de vel ikke synderlig brugte, dog neppe saa meget fordi Jnqvisitionen jo ønskede det, som fordi Regenterne i Spanien ikke vilde forarge andre enropælske Monarker derved. Jmidlertid blev dog endnu i Aarene Halvsemsindstyve af det 18de Seculum holdt en Auto da Fe i Sevilla. En af de berømteste af disse Brændefeste blev holdt i Madrid, da den paa Aand og Legeme lige svage Kong Carl II havde ladet sig mærke med, at han ønskede at være Vidne til en saadan Høitidelighed. Storinqvisitoren, Biskoppen af Qviedo, opmærksom paa Monarkens Vink og vel vidende hvad han skyldte ham, lod strax beramme en Auto da F til d. 30te Juni 1680, den hellige St. Paulus's Mindedag til Hæder. Han tilbød den første Minister, Hertugen af Medina Celi, paa Grund af sin Families Arveret, den Ære, at bære Jnqvisitionens Fane, hvis Vaaben er et grønt Kors i sort Feldt paa den ene Side og en Oliegreen og et Sværd paa den anden. Paa den hellige Ferdinands Festdag, der faldt paa Christi Himmelfartsdag, kundgjortes Festen. Med Henrykkelse ihukom Erkebispen Fordinands store Jver, selv i egen høie Person at tænde det for Waldenserne oprettede Baal med det Riisknippe, har havde baaret paa fine hellige Skuldre. Om Eftermiddagen Kl. 3 lod Storinqvisitoren behænge sit Huus med Tæpper og Blomsterkrandse, og den med Guld og prægtige Perler rigt besatte Troesfane høitideligen vare for Folket. Trommer, Piber og Skalmeier bebudede den almindelige Glæde. Derpaa kom alle til Jnqvisitionen hos i rende Personer ridende i to Rader, efter deres Rang, og foran dem bares Jnqvisitionens Fane. Toget begyndte fra Storinqvisitorens Gaard. Han selv stod paa Balkonen og bebudede Festen med følgende Ord: "Giøres herved vitterligt for alle denne Stads og den omliggende Egns Beboere, at denne Stads og Kongeriget Toledos bellige Jnqvisitionsret d. 30te Juni d. A., som er en Søndag, vil holde en offentlig Auto da Fe paa denne Residentses store Plads, paa det Forladelsen for de Synder, som kun de øverste Præster kunne tilgive, og fuldkomment Aflad kunde komme dem, der hielpe ved denne Fest, til Gode: til den Ende skeer dette Udraab, og det offentligen, paa det Efterretningen kan komme til Enhvers Kundskab." Denne Kundgiørelse blev gientaget af Toget paa otte forskellige Steder i Madrid. Kongen ilede i største Skynding fra Lystslottet Bueuretiro til Madrid, for midt iblandt Jnqvisitionsbetienterne at overvære Kundgiørelsen af en Religionsfest, der ikke havde fundet Sted i 50 Aar. Man anvendte Alt, for at giøre Festen saa høitidelig som mueligt. Paa en stor Plads oprettedes et Theater af 190 Fods Længde og 100 Fods Brede. Arbeidsfolkene, beherskede, som hele Nationen, af den blindeste Religionsiver, arbeidede med saadan Anstrængelse, at Bygningen var færdig i sex Dage; thi, i det de lode sig nøie med at tilfredsstille Naturens allernødvendigste Fornødenheder, og haabende for deres Arbeide at kiøbe sig Himlens høieste Løn, forsikkrede de, at de, for at fuldende et saa helligt Hverv, vilde, om der i skulde mangle Træ, nedrive deres egne Huse. Snart vare alle Tilberedelser fuldkommen istand. Foran Kongens Balkon, var et Amphitheater med 2530 Trappetrin for Jnqvisitionsraadet og for andre spanske Raad kollegier, med et Altar ved Siden. Paa det øverste Trin stod Storinqvisitorens Stol under en Tronhimmel, høit i over den Kongelige Balkon. Paa Venstre var et Am(Fortsættes.) plitheater for Forbryderne.