Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-07-31
J 19. Alle civile Sager i Almindelighed, hvad enten de angaae Eiendomme, Rettigheder, Giælds Fordringer, eller andet, skulle være Gienstande for Forligelses Væsenet; hvorfra dog undtages. 3) Søgsmaal efter Vexler, eller Vexel=Obligationer. b) Fordringer i Stervboer og Fallite eller Opbuds=Boer, efterdi Processes Omkostninger ikke finde Sted, i disse Tilfælde, ved første Jnstance. H. 20. Det bør lagttages, at, naar noget Søgsmaal begynder med Forbud, eller Arrest, Sagføreren da, efter at saadan Forretning er skeet, indkalder sin Vederpart til ForligelsesCommissionen. Men, dersom Forening ei der kan bevirkes, forfølges Arresten eller Forbuddet ved Stevning til den første Rettens Dag som holdes, efter at Sagen er bleven henvist fra Commissionen til Domstolen. s. 21. J Henseende til det Slags Sager, som ei kan paaskiønnes, uden foregaaende Grandskning paa Aastedet, da bør Vedkommende, førend de henvende sig til Meglerne, lade holde de fornødne Besigtelses=Forretninger, til Sagens Oplysning, efter L. 1 B. 17 K. c. 22. Fornærmelser ved Ord eller Gierninger, naar samme paatales af den forurettede Part selv, bør ligeledes andrages for Forlige ses=Commissionen, førend der desangaaende skrides til Rettergang; og Lovens 1 B. 24 K. 8 Art. skal ikke være til Hinder i deslige Sagers mindelige Afgiørelse, ømmendskiønt deraf kunde flye de Slagsmaale, Vold, eller 3 Marks Bøder. C. 223. Men de Sager, som af Justits=Væsenet paatales, eller anlægges, efter vedkommende Collegiers eller Øvrigheders Foranstaltninger, indstevnes strax for Retten. 5 24. Endeligen bør Lovens 1 B. 5 K. 2 Art., og dens 3 B. 4 K. 4 Art., der handle om ærerørende Sigtelser imod ØvrighedsPersoner og Rettens Betiente blive i Kraft. 5 25. J Egteskabssager, naar begge Parter ere tilstæde, skal Forligelses Commissionen. forsøge at bringe de tvistende Parter til Enighed, og til at vedblive at leve tilsammen: men, kan Forening ikke paa denne Maade treffes, da maae Commissionen ikke bevilge enten Skilsmisse eller Egteskabets Ophævelse, eller Adskillelse fra Bord og Seng, hvilket allene skal henhøre til vedkommende Retters og Øvrigheders Afgiørelse; dog maae det være tilladt, i det sidstbenævnte Tilfælde, at imodtage begge Egtefællers Forening og de Vilkaar, med hvilke de samtykke i at leve adskildte, paa det at samme kan blive til Regel, ifald Separation siden bevilges. 526. J de Sager, som indkaldes for Politiretten, skal denne Ret selv, naar Sagen angaaer private Fornærmelser, forsøge, at bevirke mindeligt Forlig imellem Parterne, uden Hensigt til Lovens 1 B. 24 K. 8 Art., paa den samme Maade, som ved Forordningen af 5 Julii 1793 68, er befalet, angaaende Politie, Retten i Kiøbenhavn. 527. Ligeledes bør forholdes i GiæsteretsSager, da disse formodes ei at taale Ophold. 5 28. De i sidstanførte to 6 benævnte Sager høre altsaa ikke til de almindelige Forligelses Commissioner. C. 29. Skulde Tvistigheder opkomme imelmem Borgere eller andre Civile, paa den ene, og nogen af de i Kiøbstæderne indqvarterede Militaire, paa den anden Side, da bør disse og saa søges mindeligen forenede ved Forligelses Commissionen; Dog skal Regimentschefen, eller den høist befalende Militaire paa Stedet, først derom gives Underretning, paa det han kan beordre Vedkommende, at indfinde sig ved Meglingen; ligesom han og, ifald han anseer det fornødent, kan lade Anditeuren, eller en Offcier være overværende; hvilken da tager Sæde i Commissionen, for at medvirke til at bilægge Sagen.