JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-08-30
Bidrag til Hr. J. C. Lange til hans danske Conversations-Lexicon. Action - paa Dansk: Handling, baade en uvilkaarlig og vilkaarlig. Da de færreste Handlinger skee uden Overveielse ): ere uvilkaarlige, kan man godt sige, at en Mængde Actioner ere vilkaarlige. Actor, en Mand, der skal see, hvad Cancelliet ønsker - men ikke maa bruge sine Øine. Agent. J Thibauts Lexicon staaer dette Ord oversat ved:"Was da wirkt; das wirkende, treibende Wesen." Nu vide vi altsaa, hvad Hr. Carstensen, er: Et virkende, drivende Væsen. Adler, det tydske Navn paa Ørn. Adler er ogsaa en indflydelsesrig Mand hos Hs. M. Kongen. Amtmand, ske Barbeer. Anger, Noget, som kommer bagefter. Oplysende Exempel af dets Anvendelse i dansk Stil: "Borgerne i Aaret 1660 angrede ikke at have givet Frederik den 3die Souveraineteten". Arving, den, hvem Noget lovlig tilfalder ved et Dødsfald. I de fleste Tilfælde ønster Arvingen en Arv; undertiden ønsker Arven lige saa længselsfuldt en Arving. Autoritet, egenlig en Magt, der bestaaer ved sin sin egen Dygtighed og Kraft. Kan den ikke det, støtter den sig ligesom andre Mennesker paa Stokke. Barbaren - bekjendt af Sangen "Vift stolt paa Codans Bølge", hvori siges, at det danske Flag skulde veie stolt ved Barbarens Lande. NB. Det var sydlige Barbarer. Barbeer, en Mand, som har Barbeeramt. Caput, egenlig Hoved, Regering. Bruges ogsaa som Adjectiv: For Ex.: Jeg er reent caput idag, hvilket dog ikke betyder: Jeg er aldeles Regering, men: aldeles svag, daarlig idag. Digter, En, der er begavet fremfor andre Mennester. Under denne Titel tager H. C. Andersen Reisepas. Dyr, kostbar; for Ex. gode Raad. De blive naturligviis ikke brugte i en Tid, hvis Valgsprog er: Nu ville vi Alle spare.
Corsaren, 1844-08-30
Stænderscener. Lydersen. Heida! Jens, Christen, Peer, Paul, Mads, Rasmus; holla! danske Bønder! Bønderne (springende frem). Hvad Godt, Hr. Lydersen? Lyd. Hørte J ikke Allesammen Noget? Bønd. (lyttende). Nei - ikke det Ringeste. Lyd. Kan J ikke høre en Lyd, som af et stærkt rullende Tordenslag? Bønd. (forundrede). Nei - Hvad er det? Lyd. Den engelske Constitution! Benzon. Heida! Jens, Christen, Peer, Paul, Mads, Rasmus; holla! danske Bønder! Bønderne (springende fren). Hvad Godt, Hr. Benzon? Benzon. Seer J ikke Allesammen Noget? Bønd. (seende omkring). Nei, ikke det Ringeste. Benzon. Kan J ikke see ligesom et stærkt knittrende Lyn? Bond. Nei - hvad er det? Venzon. Den norske Constitution. 1ste Kammerherre. Hr. Præsident! Lagde De Mærke til, hvad Auditeur Roulund sagde: "Om end en Skofte og Karker ere tilfredse med deres Kaar, og om de endog hovmode sig af deres Stilling hos deres fornemme Herre, saa beviser det i alt Fald ikke Andet, end at de ere fødte med ægte Trællesind." Skal han ikke kaldes til Orden? Præsidenten. Det troer jeg ikke. Der er vist Jngen fornærmet derved. 2den Kammerherre. Jeg beler om Forladelse, Hr. Præsident, der er ganske bestemt sigtet til Nogen med de Ord, der er Nogen fornærmet. En Stiftamtmand. Skjondt Skofte og Karket kun ere to, tager jeg dog slet ikke i Belænkning, efterat to Kammerherrer have reist sig, at reise mig som den Tredie, der paastaaer, at der har fundet en Fornærmelse Sted. Man betænke blot, hvorledes "Trællesind" af Taleren kan være meent om dem, som ere imod en Constitution; "Stilling hos deres fornemme Herre" passer da accurat paa en Kammerherre. Noulund. Skofte og Karker ere to velbekjendte Trælle, og ved at nævne dem har jeg naturligviis ikke sigtet til dygtige Deputerede i denne Sal. De Tre. Ja, saa! det er en anden Sag. (sagte.) Blot nu det Afskum ikke lægger Eftertrykket paa "dygtig". - Præsidenten i den jydske Stænderforsamling begynder at blive meget agtpaagivende ved Medlemmernes Yttringer; uden at vente paa Opfordring fra anden Haand fordrer han Forklaring over tvetydige Attringer, som over Roulunds Ord "Slave", brugt i en Tale om Danmark og Souveraineteten. Ved saadan Leilighed forekommer Præsidenten ved Siden af Commissarius os som en Jnstitulbestyrer, der sørger for, at Eleverne tage sig pænt ud ved fremmed Besøg. "Hænderne af Lommen, Du!" - "Puds din Næse, Du!" - "Seer Du ikke, her er Fremmede, som see paa Dig?" - For fine Tilhøreres Bekvemmeligheds Skyld skal Prof. C. A. Scharling have besluttet at udgive de Forelæsninger, han for Tiden holder. De ville blive trykte under Titlen: "Trykfeil og andre Rettelser til min Oversættelse af Wohlers Chemi." Scene af Folkelivet. Frankrig og England for Marocco.
Corsaren, 1844-08-30
De Kraghske Sager. Da en af disse nu er afgjort ved Høiesteret og Kragh idømt 100 Rbd. Mulct, turde det være passende at opfriske i Publicums Hukommelse Sammenhænget med dem. Forinden Eieren af "Corsaren" i October Maaned forrige Aar afreiste til Udlandet, gav han Kragh en Anviisning paa Boghandler Høst, hvori denne opfordredes til at indeholde en vis Sum quartaliter til Dækningen af de paa Kragh mulig faldende Mulcter - hvilke Penge paa nærmere Ordre skulde udbetales Kragh. Udtrykket, "paa nærmere Ordre" blev sat til, fordi det allerede var blevet forebragt, at Kragh mulig vilde fragaae sin Ansvarlighed, og han naturligviis i saa Tilfælde ikke skulde have meere Ret, end han selv paatog sig Forpligtelse. Fragaaelsen fandt ganske rigtig Sted. Kragh. erklærede ikke alene, under Cand. Goldschmidts Fraværelse, tvertimod Bogtrykkerens og Justitsraad Reiersens Erklæringer, at han ikke havde gereret sig som Redacteur af "Corsaren"; men i Fortsættelse af denne svigagtige Adfærd gav han endog de Artikler, hvorfor han tiltaltes, en saa ond Udtydning som mulig, for at Cand. G., paa hvem han kastede al Skyld, kunde blive dømt saa haardt som muligt c: til Tugthuset eller Christiansø. Som Følge af dette ligefremme FjendtlighedsForhold, af dette Brud paa enhver Contract og Overeenskomst, for ikke at sige Værre, opsagdes paa den anden Side ethvert Depositum hos Hr. Høst. Det kan her bemærkes, at det under Forhørene tydeligt nok er oplyst, at Cand. Goldschmidt enten havde været fraværende eller arresteret paa den Tid, da de Artikler optoges i "Corsaren", for hvilke Kragh søgte at paavælte ham Ansvaret. Som Følge heraf vil det forekomme Enhver rimeligt, at, uden Hensyn til, om man vil lade Naade gaae for Net og betale Mulcten for Kragh, eller ei, Jntet synes billigere for det Tilfælde, at, hvis han havde den Dristighed personlig at fremstille sig, Døren blev oplukket og Hr. Kragh befordret ud af den. Det sees af Alt dette, at Regeringen ikke behøver at skride ind for at forhindre Antagelsen af Sjouere til Redacteurer - det straffer sig selv.
Corsaren, 1844-08-30
De, som ønske at deeltage i Underviisningen hos mig til den forestaaende Confirmationsprøve i den nye Trykkelovgivning, ville behage at komme om Aftenen inellem Kl. 5 og 8, da Underviisningen oplyses med Experimenter. Reiersen. Morskabstheatret paa Vesterbro. Førstkommende Løverdag opføres: "Skofte og Karker" eller Kammerherrernes Selvfølelse, komisk Pas de trois. Derefter: "Berlingskes første Kjærlighed" eller Ost, Smør og Pølse. Til Slutningen: "Cancelliet og Hof- og Stadsretten", stor Metamorphose, oplyst af bengalske Flammer.
Corsaren, 1844-08-30
Dødsfald. Alexandra Nicolajewna. Store, salte, bittre, tunge Taare, Falder, o Fyrstinde! ved Din Baare; Ved Din Baare, o Fyrstinde! falder Taarer med et frygteligt Rabalder. Sophie Bohnhoff.
Corsaren, 1844-08-30
Efterlysning. En lille Moppehund, lydende Navnet "Tillid", er bortløben. For dens Tilveiebringelse loves en godt Douceur. Chr. Donnerwetter.
Corsaren, 1844-08-30
Fremlysning. En lille Moppehund, som ikke synes at have faaet Næring i længere Tid, er kommen tilløbende. Den bedes snarest muligt afhentet, da den i modsat Tilfælde bliver dræbt.
Corsaren, 1844-08-30
Laan. En gammel, ikke uberømt, skjøndt ofte af Dumhed og Slethed, som ikke er hjemme i det herlige, ofte misbrugte, skjønne og velklingende, og derfor elskværdige, danske Sprog, i sine ædleste Bestræbelser ofte miskjendt Videnskabsmand og kongelig Pensionist, søger, imod tredie Prioritet i sit, endnu af enhver Fare reddet, gode Navn og Rygte, et Laan af 200 Rbd., der ere lige sikkre, enten han lever eller døer. Billet, mærket: "Dumhed og Lumpenbed ere Mødre til Uforskammethed", modtages, med Anerkjendelse af den deri værende træffende, skjøndt bittre, Sandhed, af Betjentene paa Adressecontoiret.
Corsaren, 1844-08-30
Huusleilighed ønskes. Paa Gammeltorv ønskes nogle Kjælderleiligheder i solide grundmurede Bygninger, som kunne være tjenlige til Varetægts-Arrester, naar den nye Trykkelov bliver indført.
Corsaren, 1844-09-06
Folkets Svar paa de jydske Stænders Behandling af Constitutions- og Værnepligts-Sagen. Vi Folket, af Guds Naade Danmarks Folk osv. gjøre vitterligt: Vi have modtaget den Os gjennem Stændertidenden tilstillede Beretning og Forhandlingerne i Vore troe Provindsialstænder for Nørre-Jylland. Det vilde have været os kjært, om Vi ved at modtage Stændernes Attringer om enkelte Regeringsforanstaltninger og navnlig Adressen, kunde have erkjendt Forhandlingernes øvrige Jndhold at være et Afpræg af Vore troe Provindsialstænders ligesaa tillidsfulde Fortrøstning til Os. Vi ønske altid at høre Sandhedens Sprog; men med god Grund vente Vi, at Vore troe Provindsialstænder ikke altfor noie, af Hensyn til practiske Resultater, ville veie deres Attringer, hvilke gjenlyde i Folket og kunne bidrage til at vække Misstemning, hvor de ellers ikke vilde findes. Naar Vore troe Provindsialstænder yttre Tvivl om, at Vi ikke skulde nære constitutionelle Ønsker eller attraae alle Stænders lige Ret til at bære Værnepligtens Byrder, da afvise Vi med Mishag slig ugrundet Ittring. Men, ligesom man har mistydet Vor tilsyneladende Søvn og Døsighed, saaledes vil Forsamlingens Fortfaren paa den nu betraadte Vei, bringe Os til at sove endnu dybere. Sluttelig ville Vi have Vore troe Provindsialstænder gjorte opmærksomme paa, at naar en Misstemning skulde være almindelig i de høiere Regioner, havde Vi Ret til at vente af Vore troe og folkeligfindede Provindsialstænder for Nørrejylland, at de heri vilde finde den kraftigste Opfordring til at modvirke en saadan, der, forsaavidt den ikke er en Følge af Enkeltes umiskjendelige Bestræbelser for at nære den, ene kan grunde sig paa Miskjendelse af Vore inderligste Sympathier. Vi opfordre Vore troe Provindsialstænder til at slutte sig med Tillid til Os, og derved lette Os Adgangen til de Forbedringer i Staten, til hvilke Stænderne ere kaldede at medvirke. befalende Eder Gud! Givet i Vor Eiendom og Residens Danmark i Septbr. 1844. Folket (med ført Pen) (L. S.)
Corsaren, 1844-09-06
Cancelliet tager nu ikke blot Bladene fra Redacteurerne, men ogsaa Jndlæggene fra Actorerne. Bliver det saaledes ved, vil Cancelliet tilsidst tage Acterne fra Retten og selv dømme. Saa indtræffer det suurrige Tilfælde, at Cancelli og Ret bliver Et og det Samme.
Corsaren, 1844-09-06
Jfølge Bestemmelserne i Udkastet til den nye Trykkefrihedslov have de, der troe sig angrebne i et Blad, Ret til at fylde et heelt Nr. af Bladet til deres Forsvar. Paa den Maade kan man tvinge "Corsaren" til at blive en kongelig privilegeret Avis.
Corsaren, 1844-09-06
Kammerherre Bentzon yttrede i jydske Stænder, at vi faae ingen Constitution uden Revolution. Vi gaae endnu videre og troe, at, om vi fik en Revolution, fik vi dog ingen Constitution.
Corsaren, 1844-09-06
J Anledning af endeel indtrufne Beslaglæggelser skal "Fædrelandet" efter Forlydende have i Sinde at udsætte en Priis af 40 Rbd. for den bedste Besvarelse af følgende Opgave: "Høre Sol, Maane og Stjerner til inden- eller udenlandsk Politik?"
Corsaren, 1844-09-06
Det er mærkeligt, saa liberal den kongelige Commissarius var i Stændernes Møde den 26de August ved Sporgsmaalet om Sessionens Prolongation. Da et overveiende Antal af Forsamlingens Medlemmer erklærede, at de ikke kunde blive længere end 5 Dage endnu, tilbød Commissarius otte Dage, "og hvis en endnu længere Tids Prolongation skulde blive nødvendig, troede han heller ikke, den vilde blive nægtet." Jo mindre Tid de kunde bruge, desto mere tilbød Commissarius, han havde nær tilbudt dem Roeskilde Stænders Sessionstid med. Det kan man kalde spendabelt!
Corsaren, 1844-09-06
J "Berlingske Tidende" af 2. August, 7de Spalte, staaer: "Vi frygte for at see den samme Strøm af orientalsk Barbari, som allerede har oversvømmet Polen, rulle sig mod Vesten over Europa." Er De gal, "Berlingske" Reent rav rustende i splitter gal? Veed De, hvem det sigter til? Hitter De nu selv paa Pressemisbrug for at kunne bevise, hvor nødvendig den nye Presselov er? Saadan at fornærme en i saa venskabeligt Forhold med vor Regering staaende Stat!..... Herre, jeg takker Dig, at jeg ikke er som denne Tolder.
Corsaren, 1841-03-05
Af "Corsaren" Nr. 10-13 er i disse Dage 2det Oplag udkommet, og af Nr. 14-16 vil et nyt Oplag udgaae i Løbet af næste Uge, hvilket herved tilmeldes de ærede Abonnenter, som ere traadte til i den sidste Tid, og som ikke have kunnet faae deres Exemplarer complette. Hr. (a-b)2 bedes at underrette os om, fra hvilken Boglade hans Brev er kommet os tilhænde, for at vi derefter kunne, tilstille ham Honoraret for hans Artikel. Til Frøken Augusta har i over otte Dage henligget Brev.
Corsaren, 1844-09-06
Den nye Stænderdeputerede, Kjøbmand Ree fra Aalborg, er en meget ivrig Stænderdeputeret. Han debuterede med at blive fornærmet af Præsidenten, der vilde tage hans Parti. Thi da Legationssecretair Hvass sagde, at han ikke kjendte Noget til den nye Deputeredes Sandhedskjærlighed og overhovedet kun kjendte ham fra "Aalborg Avis", raabte Præsidenten: Det er en Fornærmelse! og kaldte Hvass til Orden. - Deputeret Ree er aabenbart den Taler, der holder de forholdsviis længste Taler; thi han bruger flere Ord end nogen Anden til at sige Mindre end nogen Anden.*) Han inddeler og giør Distinctioner, bl. A. inddeler han Vildtet i: vildt Vildt og tamt Vildt. - Hans omtalte Virksomhed gaaer meget vidt. Til enhver Sag opstiller han saamange Amendements, at han kan tage endeel tilbage, og Resten forkaster da Forsamlingen almindeligviis med en mærkelig Enstemmighed. Til een Sag (om Helligdagenes Overholdelse) stillede han 14 Amendements; af disse tog han selv de fem tilbage, frafaldt I for endeel, 2 bortfaldt af sig selv, 5 forkastedes, Størstedelen med 42 Stemmer mod 1, og der er stærk Mistanke om, at den eensomme Stemme var Hr. Ree's egen. Af alle 14 Amendements slap eet igjennem, dog med udtrykkelig Reservation om at forbedre det, hvilket ogsaa skete. J Constitutionssagen var Ree virkelig vakker; men der havde han til Gjengjæld Uheld med sig. Han forlangte en "folkelig" Udvikling af Stænderinstitutionen. Men saa indtraf det uforudsete Tilfælde, at den kongelige Commissarius understøttede ham, og saa blev hans Amendement naturligviis forkastet.
Corsaren, 1844-09-06
Videre Tillæg til "Corsarens" Adresseavis.
Corsaren, 1844-09-06
Dødsfald. Løverdagen den 31te August indgik efter 1 1/2 Aars tiltagende Svagelighed, min elskede Broder, min trofaste Ven, mit urokkelige Haab J. L. Bostius til et bedre Liv. Kort var vort Samliv herneden og hvad Godt han udrettede for mig, det vide kun Faa. - Du slumrer sødt i Naadens og Fredens trygge Havn. - Skriftlig Condolence frabedes. Pressus Servilissimus.
Corsaren, 1844-09-06
Efterlysning. I Løverdags Aftes omtrent Kl. 6 har 2den Trompeter ved Regeringsbataillonen i Kjøbenhavn, Jochum Bøotius, seet sit Snit og absenteret sig fra sit Qvarteer i Haregaden. Hans Signalement er: Tyk og trivelig af Vært og Bygning, omtrent som en kgl. Pensionist; ikke saa pukkelrygget endda, som Folk ville sige, særdeles livlige og opvakte Ansigtstræk, grønne Øine, som kunne see Lys i Bælmørke; brandgule, krusede Lokker, som bølge ned om den smidige Nakke, samt et med Krudt indbrændt Kors paa den venstre Barm. Ved sin Bortgang formodes han at have været ifort en canarieguul Kjortel med spinatgrøn Krave og Opslag, Tinknapper, gule Skindbuxer og Rytterstovler med Sporer, samt fiirkantet Hat. Hvo, som maatte antræffe ovennævnte Trompeter, bedes at anholde ham og aflevere ham til Skildvagten ved Naadens Kjøkkentrappe, som udbetaler de reglementerede Opbringerpenge og fortier Navnet.
Corsaren, 1844-09-06
Reisende. Hidkomne til Tivoli, Løverdagen den 31te August, med Dampskibet "Pedes apostolorum" fra Gothersgaden Nr. 1: Kammerraad Griis, Bankdirecteur Leerbeck med Suite af 12 Tærskere - 13 Stude. Formedelst flere i de liberale Blade circulerende Rygter om Ophævelsen af vort Compagniskab, finde vi os foranledigede til at bekjendtgjøre for et æret Publikum, at vi indtil videre stadig fortsætte vore Forretninger i Compagnie. Ærb. Vandrenderne og Latrinrørene paa Frederiks Hospital.
Corsaren, 1844-09-06
Skizze. Den servile Presses Mølle efter Friberts Bortreise. God Mølle! Prægtig Mølle! Maler prægtigt med tre Vinger.
Corsaren, 1844-09-06
En Episode af Værnepligtssagen. i jydske Stænder. Det er en Kjendsgjerning, at man i de jydske Stænder har havt en temmelig almindelig Utilbøielighed til at erklære sig for en Constitution. Man vilde nok have en Constitution; men -; men da dette "men" kom til, vilde endog de kongelige Deputerede have en Constitution med et "men". Denne Utilbøielighed reiste sig deels af Hensyn til "practiske Resultater". Man raisonnerede: som saa: "Een Fugl i Haanden*) er bedre End ti, som paa Taget mon gaae"; *) ): Delegerede til at ordne de indbyrdes Forhold og forberede Muligheden af en mulig Constitution. og saa valgte man "een Fugl i Haanden", som man dog NB. endnu ikke har i Haanden. Deels have Nogle en vis Sky for at vise Mistillid til Kongen (og denne Sky kan have sine vægtige Grunde); og endelig ville de Deputerede af Bondestanden først have det priviligerede Hartkorn afløst, hvilket er meget fornuftigt af de Deputerede af Bondestanden. Saaledes havde da Enhver sine Grunde til at passe paa sig selv og sine constitutionelle Følelser. Saasnart "Constitution" stod paa Dagsordenen, var man agtpaagivende som Soldater, der commanderes: See til Høire! See til Venstre! Og der blev da seet baade til Venstre og Høire. Men, naar Constitution ikke stod paa Dagsordenen, naar andre Gjenstande beskjæftigede Sindet, var man som civilklædte Officierer, der tør ryge Tobak og paa andre Maader gjøre sig det mageligt, og da slap de ubevogtede Tanker frem, da gik man hen og var constitutionel uden at lægge Mærke dertil, ja, man blev Republikaner. Dette skete under Værnepligtssagen. Kirk sagde for Ex, i Anledning af Kammerherre Bentzons Idee om et særskildt Corps, hvor dannede og honnette Folks Børn kunne tjene uden Fare for at fordærves ved Omgang med Bønderkarle (og omvendt, maae vi lægge til). "Vi ere alle een Mands Børn, og bør alle have lige Rettigheder". Var dette sagt i Constitutionssagen, saa havde det ligefrem betydet, at Kongen skulde stige ned fra Thronen, at Godserne skulde deles, at Adelen skulde ophæves, at almindelig Valgret skuldet indføres, kort: at Danmark skulde være Republik og enhver Aristocrat gjøres et Hoved kortere. Men nu bleve Ordene sagte i Værnepligtssagen og tabte deres Betydning som en CorsarArtikel, der kom i "Aftenbladet". Nu gik de upaaagtede hen, og Kammerherre Benzon trak maaskee ikke engang uvilkaarlig Hovedet til sig. Men Ordene ere udtalte, J Kammerherrer, I Herrer i Kamre og Collegier! lægger vel Mærke til dem; hvad saadant et Menneske siger uvilkaarligt, er hans Hjertens Mening. Lad dem blive lagte under Beslag, lad der blive prædiket, imod dem fra Prædikestolen; J Adelige fra "Prindsens Palais" drager paa Korstog mod disse Ord, lader ikke de fattige Bønder, der knap have Tag over Hovedet, begynde at troe, at J og de ere een Mands Børn; thi da faae J vel nok Tag over Hovedet - men maaskee intet .... ja, Resten kunne J med noget Hoved selv slutte Jer til.
Corsaren, 1844-09-06
Literatur. "Cyriske Studier" af Frederik Ludvig Høedt. Denne Bog er udkommen paa Reitzels Forlag, og vi kunne ikke Andet end yde Hr. Reissel vor Tak for det prægtige Bind: Kridhvidt Glandspapir, hvorpaa Titlen er trykt deels i Bronce, deels i Guld! Dette er ingen Ubetydelighed, forudsat at Forfatteren har havt Andeel deri: Det vidner strax om hans Elegence og Smag; man er strax viis paa, at de Damer, han har helliget sine erotiske Digte, ere Frøkener. Og man skuffes heller ikke. Hvad vi ydermere maae rose, er, at Digteren sæter sit fulde Navn paa Bogen. Han vil ikke, at Navnet Høedt alene skal være berømt; begge Fornavnene, Frederik Ludvig, skulle med ind i Berømmelsen. Betræffende det Jndvendige af Bogen, det Jndre, tillade vi os at henlede Opmærksomheden paa enkelte Steder, der ere faldne os i Øinene, som værdige til Eftertanke. Saaledes strax første Side om en Dames Haar: "Langt mere sort, end sort." En Farve, der overgaaer det hidtil bekjendte Sorte i Sorthed! Vigtig Opdagelse for Farvere. Pag. 21 (i Beskrivelsen af en ung Pige): "Med gule Haar og Øine blaae, To Blomster i en gylden Ager." Heraf følger, at enten sad hendes Øine oppe i Haaret som"Blomster i den gyldne Agern, eller Digteren vil indirecte antyde, at Frøkenen havde Guulsot, idet det Hvide i Øiet hos hende var guult. Næste Side er nogen Uklarhed i den topographiske Beskrivelse; thi i det første Vers fortælles, at Damen sad som en Blomst inde i Sangerens Bryst, der var en Harpe, og "skabte Livog Lyst derinde". J næste Vers staaer hun udenfor og "stirrede ind." Er hun mellem 1ste og 2det Vers gaaet udenfor for at gjøre sig en Promenade? Det burde været bemærket. Pag. 25 som Amor): "Du Gud for Sym- og Antipathi". Du Gud for Sym-! Pag. 28. En Digter, der kan erhverved saa megen Berømmelse som Hr. Høedt, har naturligviis Ret til at slaae sig til Ridder paa H. C. Andersen og betragte ham som en Skovisk. Kommer Høedt ikke op, saa kommer Andersen dog derved ned. Pag. 33 og 34, findes igjen en besynderlig Feil i Topographien: "See, min Frøken see, o see Paa den lille Cavaleer, som Præsenterer en Kop Thee." - "Mener De den unge Lieutenant - -" - "Nei jeg mener ham ved Siden." - - "Ah, nu seer jeg ham, han dandser - -" - "Rigtig". Seer De ham, der præsenterer en Kop Thee? - Jo, ham, der dandser? – Rigtig - - Riskerer han ikke at spilde Theen paa Damens Kjole, naar han saaledes præsenterer Theen dandsende? Pag. 35, 36 og 37 er et mærkeligt lignende "Studium" af Paludan-Müllers "Amor og Psyche", Slutningscenen. Pg. 40 tales om en hemmelig Magt: "Den binder min Villie, den løser min Fod, Den slukker min Tanke, den tænder mit Mod." Hvad den alt gjør! Pag. 48. "See, jeg løser den og slynger Sløifen om din Lyres Glands, At den binde maa mit Billed Til den klare Strængekrands." Ere Strængene paa Hr. Høedts Lyre "klare" og ordnede i en "Krands?" Den Lyre maa see ud som Spiralfjedren i et Uhr. Pag. 49. "Smilene jeg som min Krone Snoer og mine Lokkers Grund". "Lokkers Grund?" Qu'est ce que c'est que ca? Lokkernes Grund er Huden om Pandeskallen. For at kunne snoe Noget derom maa man enten være skaldet eller bære Paryk.