Aalborg Stiftstidende, 1843-01-16
J China er Hong=Kjøbmændenes Handelsprivilegium ophævet og allerede have fundet Sendelser af Thee Sted directe fra Nankin til Hong kong. J Vangetsekiang var Handelsforbindelsen imellem Englænderne og Chineserne allerede begyndt. De keiserlige Commissairer havde tilbudt sig personlig at ledsage Sir Henty Pottinger til de nyaabned Havne. De tre chinesiske Fredscommissairer have udstædt en mærkmærdig Betetning til Keiseren om den nylig afsluttede Fred med England. De beklage sig deri over Barbarernes strænge Fordringer, for hvilke de fortjene det yderste Had men da de allerede have indtaget Kinkan og forvandlet det til en Gruushob og det maa befrygtes, at de vilde bloker China fra Nord til Syd, hvilket vilde være den tungest Calamitet", fandt man at burde give efter, da "Chinas Hæder heller endnu ikke er tabt." De af Barbarerne udpressede 21 Million Dollars, som udgjøre 14,700,000 Taels haaber man iøvrigt snart at gjenvinde. En Million er allerede bragt Beboerne og Kjøbmandstanden i Keang-su Regning, og med Tiden ventedes ogsaa en god Slum Penge at indkomme ved Salget af Ærestegn (Knapper og Paafuglefjer, ligesom ogsaa de Toldafgivter, Barbarerne ville have at betale, komme med i Beregningen. De af Barbarerne forlangte Handelspladse og Rettigheden til at drive Handel har man, paa Grund af Omstændighederne og deres instændige Begjæring, fundet at burde indrømme dem da de ere villige til lydigen at betale Told. "Netop nu - hedder det i Slutningen – gaae de i sig selv og angre deres Forvildelser og ere saa lydige som om de bleve drevne af Vinden, og naar vi først igjen ere komne til at staae paa en gjensidig venskabelig, velvillig og oprigtig Fod med dem, saa bliver Alt nok godt igjen. Da de desuden selv ville bevogte deres eget Marked og have Opsigt med og sikkre Søgrændsen, saa bliver Jndblanding fra vor Side ikke fornøden, hvilket vil være en Fordeel (1) for vort Land De britiske Tropper have tiltraadt Tilbagetoget fra Afghanistan efter at have ødelagt Cabul og Dschellalabad. Dost Mohamed og alle de øvrige fangne Afgaanere skulde frigives faasnart Armeen havde overskredet Jndus. Krigen i Afghanistan er ført med uhyre Grusom hed. Staden Jstalif, med et Jndvaanerantal af 15,000 Sjæle, havde optaget Tusinder af Flygtninger fra Cabul og de ved Tezihn og Ghugni slagne Tropper saa at den talte ikke færre end 14000 vaabendygtige Mænd indenfor sine Mure da Englænderne angrebe og, skjøndt Staden ansaaes af Beboerne for uindtagelig, især da den omgaves af dybe Huulveie og steile Bjergrygge, indtoge den efter faa Timers Kamp. Over 500 Koner, de eneste Fanger, man gjorde, kom i Englændernes Vold, men bleve behandlede med Agtelse og siden satte i Frihed. Saasnart imidlertid Tropperne behørigt havde provianteret sig, blev Staden stukken i Brand og Forterne sprængte og Alt gjort lige med Jorden. Jntet levende Væsen blev skaanet. De britiske saavelsom de ostindiske Tropper gave deres Hævn raseri fri Luft. Et Øievidne vil endog paastaae, at de ostindiske Soldater (Seapoys) have levende stegt de saarede Afghanere. Den ødelagte Stad Cabul talte endnu i 1841 60000 Jndvaanere; den var Middelasiens Stolthed og første Marked. Den største Bazar talte alene 2000 Boutikker, med Kjøbmændenes Boliger foroven, en 2 Etages Bygning af 600 Fods Længde og 30 Fods Brede. Den er bygget under Aurengebs Regjering, altsaa for 200 Aar siden.