Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-05-09
No. 12. Fierde Aar Gang. Aar. 1768. af Efterretninger. fra addresseContoiret i Bergen i Norge. Mandagen, den 9de Maji. Dette er indsendt. Om den Hollandske Maade at blege paa, med Anmærkninger. derover, oversat af Hr. Daries Cameral-Videnskab. Anden Deel S. 563. Nu kommer vi til Blegen. Hollænderne have i dette Stykke ikke et ringe Fortrin. Deres Maade til at toe og blege Linned beskrives. i Journal occonomique. Vi vil først anföre den, og dernæst aabne vore Tanker om Blegen saaledes, at vi tillige viser, hvorpaa det ankommer ved Traad Blegen. Den Maade, som bruges i Holland, til at roe og blege Linned, findes saaledes overlat i det, efter vor Indsigt, meget nyttige almindelige Magazin : Der er vel ingen, som jo af egen Erfarenhed skulde vide, hvor meget Linned slides under Tvætterskernes Hænder. Man maa forundre sig, naar man alene seer de Banke-Træer, man bruges ei alene til grovt, men end og til det finere Linned. Det Træ, hvorpaa man gemeenligen banker det (thi undertiden banker man det paa Stene) mister snart den liden Gathed, man til dette Brug har giver det. Dets fineste Dele forraadne, og dets revne og udhulede Overflade bliver fuldkommen skikked til at forrive Linnedet, hvilket nu er saa meget svagere og mörere, da det er fuldt af Vand. Den Lud, hvorigiennem det för er gaaen, synes man at have brugt, paa det at Linneder er skal kunde modstaae den haarde Behandling, man har tiltænkt det. Luden er fuld af Aske, den, som har det meste Salt, holdes for den beste; Ogfor at faae den saadan, sætter man til saa meget Salt-Aske, man kand. I Mangel af den, tager man Vedie-Aske, og til Kalk. Dette Linned, som 24 Timer er bleven udblødt i saadant Vand, og i Luden allerede er igiennembored af Saltet. Kradier man nu med de groveste Börster, banker det med al Magt paa et gjevnt Stykke Træ og ryster det med al Kraft ud med Armene. Med det fine Linned omgaaes man forholdsviis endnu bedre, og det er ingen Under, at saa vel det ene som det andet holder saa lidt. C. 564. Imidlertid veed næsten hele Verden, at man i Holland i Agt tager en meget bedre Maade, og at Linnedet der vedligeholdes fuldkommen varagtig. Fremdeles er det af P. selv. bekjendt, og man kand ikke finde nogen Aarsag til at undskylde den Efterladenhed man viser heri at efterfølge dette kloge og occonomiske Folk. Maaskee Aarsagen er den Ligegyldighed man, af en daarlig Stolthed, söger at vise mod en Kunst, som kun oves af de nedrigste Folk. Men da Linnedets Vedligeholdelse er et en ringe Sag i Huus-Væsenets indvortes Forfatning; saa ville vi her vise, hvorledes man i Holland gaaer til verks med at toe og blege det. Paa ct af de, som boe beleilig dertil, nøie kunde rette sig derefter, og andre saa vidt mueligt er. Naar en hollandsk Tvætterske har samlet hendes Linned, tager hun det Stykke for Stykke og besmörer det paa adskillige Steder med grøn Sæbe, Derpaa kaster hun det i en Vasker Balje, hvilken er, som hos os, haver noget Tap-Hul, og bedekker det med en grov Dug, som kaldes Aske Dugen. Medens dette gjøres, kaager en Kiedel Vand, hvori er kasted Aske, paa Iiden, og, naar Asken er vel igiennem kaagt, sier man Vandet i Vaske Baljen, igiennem den derover udbredede Aske-Dug, hvilken gjör den Tieneste, at den tilbageholder, Asken, som er i Vandet. Man retter Mængden af Vandet efter Mængden af Linnedet: Efterat man har paaslaaet det kaagende Vand, tildækker man Vand-Balien, og lader den staae saaledes stille i det ringeste 5 til 6 Timer. Efterdenne Tids Forløb, tager man Linnedet opigien, og indsæber det med Haanden, ligesom man gjör med det fineste Linned og med Kniplinger. Derefter skyller man det ud og sender, det paa Blegen. C. 565. Blege-Stedet er begroed med Græs og indhegned med Graver og undertiden med Gierde. Jgiennem et saadant Sted gaae, efter dets adskillige Størrelse, een eller flere Canaler, hvilke ere saa dybe, at naar man stikker en Skuffel i Vandet, rörer man ei Dyndet og gjör Vandet skident, Lintöiet udbredes paa Græsset langs ved Kanalerne, og bestænkes med Vand 1to til tre Dage, saa snart det er bleven tört. Denne Bestenkelse gjøres med en Vand-Skuffel, hvorved Vandet, lader sig kaste langt nok til at væde meget Linned. Naar hedet er hvidt nok, stikker man det i det Blaae og sender det derpaa atter til Tvettersken, som föger at törre det saaledes, som hun vil stryge det. §. 566. Saa vidt gaaer Beskrivelsen over den hollandske Maade at toe og blege Linned paa Jeg har ei uden Grund anfört den heel, den giver os Anledning til Eftertanke. Vi vil tage os den Frihed at gjöre vore Anmærkninger over nogle Punkter. Den, som duer til at eftertænke en Ting, vil disse maaske ei falde ubehagelige. I det, som vi have anfört i C. 563, nævnes tvende Feil, (Først.) at mat kaager linnedet i Lud og (for det andet;) at man blaaer og river det saa hæftig. Det förste maa blive en Feil, fordi Luden tærer Linnedet og gjör det mört. Jeg veed ikke om man kand paastaae, dette i Almindelighed, eller om det ikke meget mere er en Fölge af en bestemt Luds Beskaffenhed. Saa meget er vist, at denne Kaagen er overflødig ved allerede blegt Linned, naar man alene vil have det reent igien. Men naar man kaager det i den Lud, som jeg foran har beskreven, og det saaledes som jeg har foreskreven, saa skal man vist aldrig mærke nogen stridig Virkning. Det andet er en aabenbar, endskiønt sædvanlig Feil. Den sterke Banken og Riven maa nødvendig gjöre Traaderne möre, hvilket allerede er at forklare af Bevægelsens Regler. §. 567. Ved det, som er anfört i den 564, 5, maa man spørge, hvad er dette for en Aske, og hvorfor tæres ei Linnedet af denne Lud Skulde vel denne Udblødelse være tilskrækkeligtil fuldkommen at rense Linnedet fra den ved Brug paakomne Ureenlighed, Maaskee de har herved er Middel til at virke en Slags Fermentation, hvilken maaskee ei skulde være uden Nytte. §. 568. Vi vil nu og bringe i Orden vore Tanker om Blegen. Vi maa gjöre Forskiel imellem at blege det raae Linned, og det, som ved Brug er bleven ureent, men dog allerede tilforn, er bleged. Hvad vi forhen har anfört af det almindelige Magazin, angaaer egentligen det sidste. Dog vil det give os Leilighed, at bringe dette Arbeide nogle Regler, som kand giøre det förste fuldkomment. Vi vil undersøge, Aarsagen, hvorfor det raae Linned endnu ikke er fuldkommen hvidt, og deraf gjöre Slutning til Midlerne, ved hvilke det, formedelst Blegen, kand bringes til fuldkommen Hvidhed. Slutningen fölger. Det gives hermed for alle og enhver til kiende, at den 2den Klasse udi det 15de Kongelig allernaadigst alene privilegerede Kiøbenhavnske Lotterie til almindelig Nytte for Lande og Riger allerede er trækked, og at Træknings-Listerne hos Sr. Samuel Greve, Sr. Claus Reinke, Madame Fisker og Madame Tank er at bekomme til Eftersyn. Hvorfor vedkommende Jnteressenter vilde behage allerforderligst sig hos mig med original Lod Sedlerne at indfinde, for derefter de derpaa faldne Gevinster at afhænte og annamme efter Planen; Ligesaa at de strax indfinde sig med Fornyelse paa deres Lodder til den 3die Classe og udi det længste til Mandagen den 16de Maji førstkommende; Thi i pidrig Fald og, om Fornyelsen ikke til den ansatte Tid skeer, maa enhver tilskrive sig selv deres derved tagne Tab. Da og detsuden ingen Lod=Sedler fra den Tid af til samme Classe bliver fornyed, men samme efter Planen til Lotteriet hiemfalden eller til andre bortsolgt. Bergen den 7de Maji Anno 1768. Johann Weiner.