Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-08-13
Kjøbenhavnsposten har fra en Reisende modtaget følgende Skrivelse. Under mit Ophold paa Møen i de første Dage af denne Maaned læste jeg, ærede Hr. Redacteur, Deres Beretning om de falsterske Bønders Petition til vore Stænder i Roeskilde, om Forbedring i Fæstebondens Forhold som ogsaa i de ulykkelige Huusmænds Kaar. Jeg ønsker af mit ganske Hjerte denne Petition al mulig Held og Lykke, men indseer dog ikke, at Regjeringen kan raade Bod paa Fæstebondens Kaar i denne Henseende uden ved at opmuntre og understøtte Fæste godsernes Overgang til Arvefæste eller Selveiendom. At Jndfæstnings-Summen og Landgilde Afgifterne. fordobble sig med hvert Aar paa Falster, er vel Tilfældet paa de fleste Godser; men det vil sikkerlig forundre Dem og flere, naar jeg fortæller Dem, at man paa Møen ikke alene forøger JndfæstningsSummen og Landgilde Afgiften ved enhver Fæste forandring, men at den nye Fæster tillige tvinges til at yde Gods- og Tiendeieren en af ham bestemt aarlig Tiende Afgift, uagtet Tiende Anordningen befaler: at Retten til at kunne erholde Tienden fastsat til en bestandig aarlig Afgift, ene skal tilkomme Tiendeyderen, hvad enten han er Selveier eller Fæster. Jeg siger, tvinges, thi vil den nye Fæster ei beqvemme sig dertil, faaer han ei Fæstegaarden. Jeg læste flere prentede Fæstebreve af denne Beskaffenhed paa Godset Marienborg, hvor over Halvdelen af Godsets 80 Fæstebønder betale Hoveriet med 40 Rbd. og nogle faa Kjørseler med Korn til Stege 16de Det forundrede mig at høre: at 2de Fæstegaarde paa dette Gods for nylig ere bortleiede paa 10 Aar paa samme Vilkaar hvorunder de andre Gaarde ere bortfæstede. Kun bortfalder Jndfæstnings-Summen imod at Leieren aarlig betaler Renten af 500 Rbd., som paa Godset Marienborg hidtil har været den høieste Jndfæstningssum. Gud forbyde dog, at Forpagtning eller Leie paa Aaremaal skulde træde i Stedet for Livsfæste. Det vilde være det Værste, der kunde times Fæstebonden. Som jeg hører har Godseieren paa dette Gods søgt og faaet Tilladelse til at nedlægge flere Fæstegaarde og indtage disses Jorder til Dyrkning under Hovedgaardens store Jordlod. Maatte man dog ikke nu gaae over til den ligesaa skadelige Yderlighed at sammenlægge flere Gaarde, hvorved mange Familier i Bondestanden blive brødløse. - Lad de store Hovedgaarde deele sig i to eller flere, og vi faae da nok af det Slags Gaarde i Landet. En af de mindre Landeiendomsbesiddere, en Hr. Smidth i Landsted, paa Møen, tilkjøber sig aarlig een eller flere af de tilgrændsende Bøndergaarde, hvis Jorder han dyrker i Forening med sin Gaards Tilligende. Paa Godset Klintholm saae og talede jeg med de gladeste og mest tilfredse Bønder, hvis Godsherre de om talede med meget Kjærlighed og Taknemmelighed. De fortalte mig, at han sidstafvigte Vinter afhialp Trangen paa Korn og Brænde saavel hos Bonden, som hos Huusmanden og Jndsidderen."J Flensb. Zeit. berettes, at den for at tale Sagen for Jernbaneanlæget imellem Flensborg og Husum til Hs. Maj. Kongen sendte Deputation er modtaget meget naadigt og allerede kommet tilbagetil Flensborg fra Wyck paa For. Kongen skal have udtalt sig meget gunstigt om denne Sag og have givet Deputationen det bedste Haab om Jstandbringelsen af dette høist vigtige Project. Kongens Deeltagelse derfor har allerede virket opmuntrende paa Jernbanesagens Venner, og Jndvaanerne i Husum synes ogsaa nu at skjænke dette Foretagende en større Opmærksomhed. Men isærdeleshed er det vigtigt – med Hensyn til at Planens Modstandere have benægtet at Husums Rhed og Hever var tjenlig til Sagens Udførelse – at man omsider har faaet en grundig Beretning, der aldeles gjendriver alle ugunstige Fordomme i denne Henseende. Denne Beretning er affattet af en Deputation af Handelsstanden i Husum og bekræftet paa officiel Maade. Forfatterne have bekræftet Sandheden af deres Beretning under Æres og gode Rygtes Fortabelse, og tilbudt sig edeligen at bekræfte Rigtigheden af deres Angivelser. Beretningen indeholder først Angivelse af de Forandringer og Udvidelser, der ville behøves af de Sømærker, som betegne Løbet af Heverstrømmen, og et tilføiet Kort angiver dette nøiagtigere. Til Slutning er udtalt som Resultat følgende: Af forestaaende specielle Opgivelser - hvorom henvises til Kortet - indlyser det paa en fyldestgiørende Maade, at det saaledes ved Tønder betegnede Farvand i Heveren er et aldeles sikkert, af Grunde ikke besværet, og for store Søskibe, saavel hvad Dybde som Brede angaaer, fuldkommen tjenligt Farvand; hvortil kommer, at ved næsten enhver Retning af Seiladsen vil ethvert Skib, som med gunstig Vind og ved halv Flodtid naaer til den røde Tønde, ogsaa med samme Flod kunne naae op til Husums Rhed, hvilken med Hensyn til Sikkerhed, Rummelighed, Dybde og Ankergrund ikke lader noget tilbage at ønske. Saaledes kan da 3de den store Anstødsteen antages at være bortryddet, og den forhøiede Jnteresse for Sagen, som Kongens gunstige Stemning vil vække, lader haabe, at alle Paagieldende med fornyet Jver ville forene sig til snart at udføre Forslaget til en Jernbane imellem Flensborg og Husum, hvilket enhver sand Fædrelandsven af Hjertet maa ønske. (Berl. Tid.)