Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-09-23
Fædrelandet. Dr. Gustav Ludvig Badens Angreb paa Prof. J. Møller i Fortalen til den tredie Deel af sin Danmarks Historie har foranlediget Sidstnævnte til, i den danske Literaturtidende at meddele en fornøden Berigtigelse for unge Læsere af Dr. S. L. Badens Skrifter. Følgende ere nogle Prøver af sammes Jndhold: "Det har atter behaget Dr. G. L. Baden at opreise en Galge og slaae mit skikkelige Navn derpaa; men det maa herved bemærkes, at Begrebet af en Galge, Gabestok o. m. des, overført fra Dr. Badens Synsmaade til den almindelige, betyder en Triumphbue eller Hæderskrands Jmidlertid er den Ære, han gjør mig, denne Gang aldeles ufortjent; thi Grunden til nærværende Angreb er som Begyndelsen af Fortalen viser, den urigtige Mening hos Hr. Doctoren, at jeg skulde være Forfatter til Recensionen af hans Histories første Deel. Men i hvor gjerne jeg ønskede at have skrevet hiin grundige Bedømmelse, bør jeg ikke tilegne mig den, da den ikke er af mig. Dersom en saadan Modstanders Ord havde den allermindste Vægt hos Publikum, saa vilde det vistnok være fornødent at bruge juridiske Argumenter mod ham, siden han ikke har indskrænket sig til at laste mine Skrifter, men fremført Beskyldninger mod min moralske Caracteer. At jeg desuagtet ikke stævner ham for nogen anden Domstoel end den, rigtignok i mine Øine - næst Guds egen allerhøieste og for en Mand som Dr. Baden i Grunden frygteligste, nemlig et oplyst og sædeligt Publikums, maa for ham være et sørgeligt Beviis paa, hvor aldeles ingen Betydenhed jeg tillægger hans Dom om min Tænkemaade og Adfærd. At jeg dog ikke er uvidende om, hvilken Fremgang jeg i dette Tilfælde kunde bruge, kan jeg dokumentere med en Kjendsgjerning, hvoraf Hr. Dr. Baden til sin Opbyggelse kan erfare Resultatet ved at læse en af Odin Wolf udstædt Erklæring i Dansk Litteraturtidende for 1814, Side 543 og 514. Badens Paastand om min totale Uvidenhed modsætter jeg hans egne tidligere Domme, navnligen i hans historiske Bibliothek, hvori han har tillagt mig alle de gode Skribentegenskaber, som han nu frakjender mig. Upartiske Læsere ville, efter at have læst hans lange Fordømmelsesdom over mine Skrifter, støttet paa lutter intetsigende Grunde, spørge sig selv. Skriver da Professor Møller saa feilfrie Bøger, at selv Dr. Baden med den bedste Villie af Verden ikke har kunnet finde noget i Skrifterne at berigtige uden de Feil, han selv har lagt der 27. I Khvnsposten læses, endnu et Ord om Amtsprovsterne af Sognepræsten i Wissenberg, Hr. Omann, sigtende til det Gjenmæle, en lærd Mand, formodentlig af sønlig Nidkjærhed, har taget i Anledning af et Lykønskningsqvad til Hr. Provst Beyer. I Der Eremit, Nr. 108, Septbr. d. A., læses følgende Artikel: "Paa Rogate=Søndag d. A. prædikede den bekjendte Superintendent Rudelbach i Stads kirken i Glauchau over de Troendes inderlige Fælledskab med Jesu Christo, deres Herre og Frelser." Han viste i den første Deel, hvorpaa det grunder sig, paa Faderens inderlige Kjærlighedsforhold til Sønnen; i den anden, hvorved det yttrer sig, ved flittig Bøn i JesuNavn; og i den tredie, hvad det tilsigter: Frelserens Erkjendelse og Naade og Tillid ved Bønnen. - Forsaavidt er Alting ret godt; men man høre videre. J den tredie Deel, hvor han drog til Felts mod Verdens Glæder, satte han (sandsynligviis i Overeensstemmelse med den saakaldte evangeliske Kirchenzeitung) Schiller i Gabestokken, og citerede af hans Digt: "Die Hoffnung" Følgende: "Es reden und traumen a. - hofft immerVerbesserung." Dernæst Rudelbach, "Dette Haab, er falsk, grundfalsk ; Menneskene forblive de gamle, saaledes som de have været siden Adams første Falder, (Rigtigtnok, Mystikere kjende meget til aandige Væseners Fuldkommengjørelses Evne) Fremdeles: Verdens Børn i finde stort Behag i deres Glæder, thi de synge: "Jch hab meine Sachl auf Nichts gestellt. Juchhe! Drum ist so wohl mir in der Welt. Juchhe!" Goethe). Men de Troende synge, Ich hab meine Sach'Gott heimgestellt, er macht's mit mit weis im gefallt." Fremdeles : Verdens Børn synge: "Freuet Euch der Leben, weil noch a. Rosen auf den Weggestreutt &c. Men de Troende: "Wie ist mit dann, o Freund der Seelen! so wohl, mennich mich lehn auf Dich a."Hr. H. C. Andersen, der for nylig er kommen tilbage fra sin Sommerreise i Jylland og Fyen, agter under Titel af Phantasier og Skizzer, at udgive en Samling af Digtninger, eller en Art af danske Reisebilleder. - J disse Dage har den kongl. Theater-Direction antaget den af ham indleverede Operatert: Ravnen, hvori Forfatteren har behandlet samme Emne, som Gozzi i sin interessante Maskekomoedie: vil corvo.