Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1790-09-25
(Fortsættelsen af Høitidelighederne, i Anledning af den 14de September, afbrudte i No. 38.) Allerede ved Dagens Anbrud vaiede Skyde selskabets Flag og hørtes 27 raske Kanon skud fra dets Bane Nyegaard. Selskabet havde og for sig ladet anrette et Middags-Maaltid, under hvilket passende Skaaler bleve udtømmede, imedens Musikken og Kanonerne slittig lode sig høre, ligesom Selskabet istemmede, blandt fleere, følgende Sang: Høyt jubler nu vort Folk og Land Sin Fyrstes Lyst. Og al din Fryd, som huuses kand J Nordmænds Bryst, Og Luft og Jld og Skov og Da Paa denne Dag. For Kongens Søn bevidne skal Vort Velbehag. Jil Glæder til Christians Throne! Til Kongers Borg vor FRIDERS Med elske Brud, J Dag med Pragt tilbagegik, Som Jordens Gud, Og Danmarks Sletter ryste ved De Glædes Raab, Som krone skal med Sallighed, To Rigers Haab. MARJA gladgiøre Hans Dage! Erindrer, Brødre! DRJ S Aand Alt knyttet har Med Norges Velfærd trofast Baand, Og derfor var Hans Aasyn, - rynket Oldings Gam Og Odels Søn. Fik, eene ved at elske Ham, Sin Troeskabs Løn. Bliv, FRIDRICH vor gladeste Tanke, Vi da med rørte Hierter vil Det Høye PAR. Saa stort et Gode ønske til, Som Himlen har, Og Dødelige eye maa Paa denne Jord! Dets Minde evig signet staae J vores Nord, O. RIDRICH Din Stamme trods Tiden! Og naar engang vi hylde Dig, Med hellig Eed, Bliv ved Din Vælde lykkelig Regier i Fred. Et Land, hvis Byrder, Thronen bær -Et Folk, hvis Ret, Dig af Naturen hellig er, Og bliver det. Vor Avkom Dit Scepter velsigne!! Forsigtighed raadede, at Brødrene tidlig maatte forlade hinanden, for ei at være saalangt fraværende, imedens deres Huuse i Byen, vare illuminerede, imidlertid glædede Selskabet, sig, at have fundet denne gode Leilighed, ved hvilken dets allerunderdanigste Pligt og Hengivenhed kunde bevidnes. Fremdeles forsamlede sig et andet Selskab, bestaaende omtrent af 120 Personer af begge Kiøn og forskiellige Stænder, der, ved et paa denne høitidelige Dag anrettet Middags Maal. tid, under Musik og Kanoners Løsning erindrede det gandske Konge-Huuses Velgaaende. Under dette lod sig 3de af Selskabets unge Damer, høre, ved at afsynge en paa Dagen passende og meget hældig forfattet Arie, til Erindring af Hans Kongelige Høihed Kron=Prindsens og høie Gemalindes Formæling, hvilken deres Sang under Accompagnement af Musikken end meere, oplivede Selskabets Munterhed og Glæde. Efter Maaltidet var paatænkt at lade afbrænde et Fyhrværkerie, som dog, formedelst indfaldende sterke Regn, maatte udsættes til en anden Dag. Jmidlertid udmærkede Selskabet sig ved en anseelig Gave, der paa denne Dag blev uddeelt blandt saadanne Trængende og Huusarme, der ei nøde noget af de publike Anstalter, hvorefter var Bal til langt ud paa Natten. J øvrigt gjorde enhver sit til at udmærke Dagens Høitidelighed, som saa kiendelig formærkedes endog hos Pøbelen selv, da denne med stille Glæde ansaae alle føiede Anstalter uden allermindste Støien eller Uorden. Endelig paa det Glæden kunde blive saa meget meere almindelig, blev der, efter vor brave Stiftbefalingsmands Hr. Kammerherre Hauchs Foranstaltning, skiønt han med megen Savn var fraværende) føiet den Anstalt giennem Byens Magistrat, at ei allene Lemmerne i alle de her oprettede offentlige Stiftelser, men endog Børnene i alle publike Skoler, ja indtil alle de i Stadens Arrestehensiddende Forbrydere, bleve givne et passeligt og forfriskende Middags Maaltid, til Glæde, og Erindring om denne Høitids-Dag. Sognepræsten Hr. Johan N. Brun, denne de Fattiges troe Talsmand, uddeelte samme Dag blandt Korskirke Sognets Trængende over 100de Rdlr., som i de 2de foregaaende Dage vare ham tilsendte fra tildeels ham ubekiendte Givere af hans Meenighed, og den af ham Søndagen forud i Korskirken holdte Prædiken, lod han udgaae i Trykken og sælge til en Glædskabs Dag for Børnene paa Christi Krybbe, i Anledning af forbemeldte 14de September, hvilket alt saaledes maa bidrage til denne Dags varige Minde.