Corsaren, 1842-11-25
Artikler efter "le Charivari". IV. Fragmenter af Marschal Soults Memoirer. (Som bekjendt agter Marschal Soult, p. t. Krigsminister i Frankrig, at udgive sine Memoirer. Af disse giver gle Charivarii de følgende Uddrag. Himlen veed, hvorledes den har faaet dem - thi at tvivle om, at det er virkelige Uddrag og ikke fingerede, gaaer vel ilke an. Vi tilføie til Efterretning for dem af vore Læsere, der ikke nærmere kjende Marschal Soult, at han var en af Napoleons Generaler, skjøndt ikke af første Rang, og at han især gjorde sig bekjendt i Spanien, hvorfra han bortførte en stor Mængde kostbare Malerier. De gjorde ingen Modstand og tage sig nu ypperligt ud i Marschallens Malerisamling. Endvidere: at den gamle Marschal, der roser sig af, oftere at have kjæmpet mod en stor Overmagt, har en ganske fordeelagtig Mening om sine Fortjenester og politiske Klogskab, og at han stammer.) 1. Infanteri er ikke Cavalleri, og Cavaller er ikke Jnfanteri. Der er Generaler ved Jnfanteri og Generaler ved Cavalleri. Naar Jnfanteriet er godt equiperet, saa er det bedre end et slet beredent Cavalleri. Uden Jnfanteri er en Armee ikke tænkelig, og uden Cavalleri er et Feltslag ikke muligt. Det franske Jnfanteri er bedre end det russiske, men det russiske Cavalleri er at foretrække for det franske. Jnfanteri og Cavalleri, Cavalleri og Jnfanteri - see, saaledes sammenfatter jeg Krigskunsten. II. Det lette Artilleri kan gjøre de største Tjenester i Felten; det svære Artilleri er heller ikke at foragte. En god Kanoneer bor haandtere Vidsteren med den allernøieste Nølagtighed og holde Fingeren paa Fænghullet i Mellemrummet mellem to Skud. III. Tambourmajoren er ikke uundværlig for den militaire Taktik. Napoleon siger ligefremt, at en god General kan være ham foruden. Der er imidlertid det Gode ved Tambourmajoren, at han hendrager de Smukkes Oine paa Regimentet og giver dem en fordeelagtig Mening om den militaire Holdning i Almindelighed og i Særdeleshed. IV. Smag engang imellem paa Soldatens Nation. og paa hans Suppe. Det er ofte nok til at vinde et Slag. Det er Opmærksomheder, som smigre Soldatens Egenkjærlighed og opslamme hans Hjerte. Og det er opmærksomgjorte og opflammede Soldater, der vinde Slagene. V. De fleste Feltherrer have svævet i den store Vildfarelse, at Soldaten er til for at forsvare Landet og beskytte Nationalfriheden mod Fremmedes Anstrængelser. Hvad mig angaaer, saa deler jeg ganske den nyere Politiks Mening. Jeg tænker som flere Blade, at det kun er barbariske Nationer, der med Vaaben i Haanden søge at forsvare deres Rettigheder. Soldaten bør kun anvendes til at supplere Politibetjentene og haandhæve den indvortes Orden. Af denne Grund er det, at jeg bestemte, at der ved hvert Corps skulde oprettes en Undersøgelses-Skole istedetfor en Peloton-Skole. Man maa ove Soldaten i at indtage Borgernes Huse med Storm, at danne en Blokade om hver Bondegaard og at erobre Hønsehusene. Jeg har ogsaa tænkt paa at anvende andre Commandoord. For Ex. istedetfor "Præsenteer Gevær": "Das Publicum mus Prügel haben" o. s. v. VI. Officierer! Sørger for at have pæne hvide Handsker! Soldater, puds Eders Patrontasker og tab ikke Eders Camasche-Knapper. Taber man Camaschen, taber man let Skoen, uden Sko kan man ikke marschere, uden Marsch kan man ikke komme paa Valpladsen, og uden Valplads kan man ikke slaaes. VII. Gud, jeg kunde strive tusinde Ark, naar jeg vilde fortælle Alt, hvad jeg tænker om Lædertøiet. VIII. Dersom Rapoleon kun havde troet mig!!! IX. Hvortil bør den Militaires Ambition indstrænke sig? Til at tjene. See, derfor har jeg efterhaanden tjent Republiken, Keiserdømmet, Restaurationen og Juli-Revolutionen. Jeg er Militair, jeg maa tjene, og jeg tjener. X. Armeen skylder mig den overordenlige Forskjønnelse, som Uniformen er undergaaet. Jeg har fordrevet Rabatterne. Det var en heel Revolution. Og hvormed troer De, jeg har erstattet Rabatterne? med en Overfrakke. XI. O, dersom Napoleon havde hørt mig!!!! XII. Mine Forsjønnelser og Forbedringer err ikke blevne staaende ved Uniformskjolen. Jeg har ogsaa reformeret Beenklæderne - ja Beenklæderne ere reformerede - og hvilken Reform - Ah! XIII. Veed De vel, hvad der hidførte Keiserens Fald? Han faldt, fordi han ikke vilde udnævne mig til Konge af Portugal. Nu havde min Søn været Jnfant istedetfor simpel Minister i Viemont. O, hvor dog denne Bernadotte er lykkelig! - Men min Udtale har altid været mig til Skade. XIV. Naar en god General er i Feldten, maa han altid lade sig følge af et vist Antal Materialvogne, for at gjemme de Malerier, som han gjør sig selv til Foræring. Denne Taktik er især nødvendig i et Land som Spanien. XV. O, dersom Keiseren havde fulgt mine Raad!!!! XVI. Efter mig og Hertugen af Remours er Buonaparte Aarhundredets største Feltherre. XVII. Dersom man ikke havde givet det svære Cavalleri stærke Stovler, saa var der nu ingen organiseret Armee i Frankrig. XVIII. Frankrig kan hverken undvære Jnfanteri eller Cavalleri; thi Infanteriet dækker Cavalleriet, og Cavalleriet understotter Infanteriet. Cavalleriet og Infanteriet - det er Tingen.