Viborger Samler, 1843-10-16
Nyeste Postefterretninger. Grækenland. Det hedder i en i Augsb. Allg. Zeit indrykket Correspondentartikel fra Athen af 21de Septbr. Undersøge vi de Bevæggrunde, der have bevirket Catastrophen af 15de Septbr., da finde vi dem meest i krænket Stolthed, indbildt Tilsidesættelse eller personlig Hevn. Det er godt at betragte disse noget nærmere, for at det øvrige Europa ikke skal vorde skuffet ved smuktklingende Talemaader om Patriotisme og constitutionel Frihed. En Griziotis, Metaxas, Kalergi, Soutzo - og constitutionel Frihed, Ved Festen i Anledning af Grækenlands Ophøielse til et Kongerige bleve flere Palikarer, hvoriblandt flere for Nationen temmelig ubekjendte Navne, befordrede til en høiere Rang. Jeg erindrer ret godt, at Makrojanni dengang udraabte i flere Grækeres og Frankers Nærværelse: Kongen synes at have forglemt, at der lever en Makrojanni, men der vil komme den Tid, da han vil huske ham. - Hvad jeg dengang ansaae som et blot Udbrud af en øieblikkelig Uvillie over at han ikke udnævntes til General, var Begyndelsen til et hemmeligt Forbund. Fra hiin Tid arbeidedes der rastløs paa Udførelsen af den fiint udkastede Plan, og Complottet forgrenede sig iblandt alle Palikarer ligefra Hovedstaden og indtil Rigets fjerneste Egne. De i Sommer foretagne Reductioner i Hæren fremmede Sammensværgelsen, og de Sammensvorne saae med Glæde det ene Transportskib efter det andet at forlade Landet. Disse Skibe bragte de baierske Soldater tilbage til Tydskland. Tilsidst opløstes endog Artillerie bataillonen. De tydske Canonerer afreiste i forrige Uge, og det blev nu bestemt, at Revolutionen skulde udbryde den 19de Septbr. Tinos, Mirarchen for Gendarmerne havde faaet Nys om Sammensværgelsen, og opsnappede Breve fra Makrojanni og Kalergi compromitterede disse den Grad, at en hemmelig nedsat Krigsret fik befaling til at fængsle begge de Mistænkte. Natten imellem den 14de og 15de begav en Gendarmeafdeling sig til Makrojannis Bopæl, og forlangte at indlades. Denne Høvding samlede øieblikkelig 20 a 30 Palikarer, og tiltalte dem med disse Ord: Viere forraadte, nu gielder det vort Liv, Constitutionen, leve, Med dette Feltraab gik de imod Gendarmerne; et Haandgemæng paafulgte, og en Gendarme faldt. Derefter droge de Sammensvorne igjennem Staden til den store Caserne, hvor Jnfanteriet allerede stod under Vaaben. Kalergi lod slaae Generalmarsch; flere af de Sammensvorne ilede til samme Tid igjennem Gaderne med det Raab: Op Venner, Jler til Paladset og forlanger den os lovede Constitution. - Snart vare 5 a 6000 Bevæbnede samlede foran Paladset; disse forlangte med Skrig en Constitution af Kongen. J det store Palads vare Kongen og Dronningen næsten alene. De fleste Adjutanter vare fraværende; kun Grivas, Kolokotronis og Oberst Hess befandt sig i Paladset. Grivas afsendtes for at hidkalde Militairet; men Kalergi lod ham arrestere, da han vægrede sig ved at slutte sig til Skrigerne; senere blev han paa sit Æresord sat paa fri Fod. En lignende Skjebne havde Kolokotronis. Kongen sendte derefter sin Ordonantsofficier Friherre af Steinsdorf til Artilleriecasernen for at hente et Batterie til Slottets Forsvar. Men den commanderende Officier meente, at han havde andre Befalinger at adlyde; Artilleriebatteriet afsendtes, vel, men Kanonerne rettedes, skarp ladte, imod Paladset. Kanonererne stode med brændende Lunter. Det Øvrige er bekjendt. - Kongen har ikke besvoret Constitutionen; det Udtryk, som han betjente sig af, var: jeg bevilger, og Kalergi stod med dragen Sabel for sin Souverain. Saa vidt man veed, er Constitutionen optagen med Jubel og temmelig Rolighed overalt i Provindserne. Kun i Grændsefæstningen Lamia skal det, efter Rygtet, være kommet til en Kamp, i hvilken 60 Md. deels ere faldne, deels saarede. J Nauplia vilde Commandanten, Oberstlieutenant Fabricius, en Philhellener, ikke besværge Constitutionen førend han skriftligen opfordredes dertil af Krigsministeren. Han blev afløst og arresteret. Den rumeliotiske Palikarhøvding Generalmajor Griziotis var med 2000 Md. paa Marschen til Athen, men paa Efterretning om Opstandens heldige Udfald, lod han sit Corps marschere tilbage. Kalergi aabnede Fængslet for alle de uærlige Forpagtere, der vare den offentlige Skat henved 10 Mill. Drachmer skyldige. Da Makrojanni havde erfaret dette, sagde han til sine Palikarer: Hvad Kalerge giør, kan jeg ogsaa gjøre, og med disse Ord marscherede han til Criminalfængslet, hvor over 60 Mordere, Røvere, og andre grove Forbrydere vare indesluttede. Lykkeligviis erholdt Kalergi saa betids Underretning om hans Vaaben broders smukke Plan, at han kunde modsætte sig sammes Udførelse. - Kongen, adskilt fra alle sine Venner, vilde i det første Øieblik opgive Kronen og forlade et Folk, som kun har erholdt Velgierninger af Tydskland. Men Dronningen og de fremmede Gesandter opmuntrede ham til at blive, og ikke paa ny at give Folket til Priis for Anarchie, Gemytterne ere naturligviis endnu stærkt bevægede, dog hersker der fuldkommen Rolighed. Enhver gaaer rigtignok bevæbnet fra Top til Taa paa Gaden, men Excesser have hidtil ikke fundet Sted. – Af Ovenstaaende er det temmeligt klart, at Artilleriets Opløsning og de tydske Artilleristers Jndskibning have givet Grækerne Mod til at slaae løs. Hiin Opløsning var en Følge af Magternes Erklæring, at der ogsaa med Hensyn til denne Vaabenart maatte indtræde betydelige Besparinger. Disse have fundet Sted; men Følgerne have ikke ladet vente paa sig, – Følger, som ville tvinge Magterne til Forholdsregler, der hundrede Gange ville overstige Summer af hine smaa Besparinger! - De ioniske Øer danne en Stat, der staaer under Englands Beskyttelse; man borttage blot engang for en 14 Dages Tid de britiske Kanonerer og de britiske Krigskibe, og man see da til, hvilken Constitution det ionske Parlement vil paatvinge den engelske Lordcommissair; thi, endskjøndt omleiret af det engelske Skyts, har dette Parlement allerede mere end een Gang beklaget sig over den Vilkaarlighed, hvormed det behandles af den britiske Proconsul