Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-03-22
Hvis Jndsenderen har forstaaet Forfatterens Yttringer om Fuldblod, saa er Sidstnævntes Mening, at det er unødvendigt at kjøbe dette, da Væddeløbene snart vilde bevirke dets Anskaffelse af Private. Utilstrækkeligheden af at indføre Væddeløb allene, uden Forbindelse med andet, i Jylland er allerede omtalt. Skal Fuldblod udbredes der, kan det allene skee derved, at flere forene dem om Anskaffelsen. At Jndbydelsen forud bestemmer Præmier for den veed, hvormeget der kommer ind, vilde Forfatteren vel neppe have sagt, naar han rigtigt havde gjennemlæst Planen; thi den siger, at Præmierne skulle rette sig efter Selskabets Formue; de i den nævnte Summer ere jo kun exempelviis anførste for det begyndende Selskab, og desuden neppe for smaae til de Heste, der i de første Aar kunne ventes paa Banen. Kan Selskabet strax udsætte større Præmier, vil det vist ikke undlade det. Hvormange Baner og hvor de skulle anlægges, kunde det vel være rigtigst at lade Selskabet selv bestemme gjennem dets Committeer efter hver Provindses Localitet, og derom kan kun Mænd fra selve Provindsen dømme. Til disse Præmieløb maae indtil videre kun antages Heste, som beviisligen ere tillagte i de danske Provindser. - Her have vi nok Hovedanstøds Stenen. Vilde Forfatteren søge Underretning i det Land, hvorom han især taler, i Jylland, han vilde da, uagtet hiin Bestemmelse, idelig høre den Frygt yttre, hvorledes Hestene fra Holsteen vilde komme herind, hvorledes de ville slaae de mindre rappe Jydske af Marken, hvorledes Præmierne derved bestandig vilde komme Holstenerne tilgode. Man udslette kun ovennævnte Bestemmelse, og mange af de allerede Tegnede vilde strax udstryge deres Navne. Fra Løbene for Selskabets Præmier var det rigtigt indtil videre (indtil Jylland selv kan bringe forædlede Heste paa Banerne) at udelukke fremmede Heste, hvormeget det end er at beklage, at den nævnte Grund nødsager dertil, og hvor indlysende det end er, at forædlede Heste fra Hertugdømmene paa de danske Baner ogsaa i de første Aar vilde have den ønskeligste Virkning. At de danske Provindser ikke skamme dem ved at lære af Hertugdømmene, kunde Forfatteren have seet, hvis han havde værdiget Jndbydelsen en nøiagtig Gjennemlæsning; thi den begynder med at opfordre til at følge disses Exempel, af hvilke vi i dette Fag kunne lære meget, men vi ville ikke give dem de Lærepenge, Forfatteren ønsker, ikke lade alle Gevinsterne fra Jylland vandre derhen, for at de jydske Tvivleres Øine kunde aabnes. At Hertugdommene ikke have gjort saaledes (det samme Princip følger dog Selskabet for Væddeløb ved Jtzehoe) er vel kommet af, at de allerede vare, Besiddelse af forædlede Heste, da Væddeløbene der indførtes. Jndsenderen er fuldkommen overbeviist om, at Jylland ikke eller kun lidet havde deeltaget i Selskabet, naar dettes Præmier i Begyndelsen ikke have de været allene for Heste fødte i Danmark, det var jo rigtigt at vælge det mindre Onde for at undgaae det større. At en Hest kun engang om Aaret maa tilkiendes Præmie, er jo ogsaa kun en midlertidig Bestemmelse, vist nok fastsat for at skaffe Sagen almindeligere Indgang i et Land, hvor Væddeløbene ikke endnu ere almindeligt anerkjendte, og hvor de mulige Tilfælde, at een Hest et Aar tog de fleste Præmier, kunde afskrække Mængden af Landmændene, fra videre Deeltagelse.