Aalborg Stiftstidende, 1833-04-01
I Horsens Avis læses under Jndsendt. Fra Aarene 1815 til 1828 forfærdigedes i Horsens omtrent 4 til 5000 Smørfjerdinger, alene til Vesterlandet, især til Ringkjøbing, Holstebro og omliggende Sogne, nu henter Vesterlandet sine Smorfjerdinger læsviis paa Landet, navnligen i Them og Ny Sogne og ved Silkeborg, i hvilke gode Træ=Egne Bød kerne kan sælge deres Varer langt billigere end her, hvor der maae svares Skatter og Udgifter af Professionen. Hvad der desuden hjelper Landsbybødkerne til frodig Afsætning at deres Fjerdinger er, at de sædvanligt veie langt over de bestemte 12 Pd. - Jndsenderen har seet dem, der har veiet 16. - Hvormeget Bødkerprofessionen i Horsens i de senere Aar har aftaget kan sluttes deraf, at man før havde 12 til 14 Svende, ja undertiden flere, nu kun 3, og stundom 1, i Arbeide. Den, der især nedtrykker Bødkerprofessionen herer en Bødker C. C. Onsel, der har nedsat sig omtrent 1/2 Miil herfra, tæt ved den saakaldte store vestre Landevei, da han ei alene bortsender flere Læs Smørfjerdinger, men udsætter, faldbyder og udsælger alle Slags Bødkerarbeide til de Veifarende. Det vilde vist ikke være nogen Bødkers Mening, at paaanke, at han arbeider for det Sogn, hvori han boer, eller de nærmeste Sogne; men det var at ønske, at denne Handel med Veifarende - om den er ulovlig af Vedkommende maatte sørges for at blive ophævet. Ogsaa var det ønskeligt, at Kjøbmændene vilde lade deres Navn indbrænde paa Bunden af de Smørfjerdinger, de bruge, og Kjøbstædbødkerne deres paa Bugen; havde da noget Ulovligt fundet Sted, vidste man hvem man skulde drage til Ansvar. Endelig var det ønskeligt, at en Forbøn indgaves til Hans Majestæt Kongen, at det maatte forbydes Landsbybødkerne - der ingen Skatter eller Udgifter svare af deres Profession at forfærdige andet Bødkerarbeide, end de Slags, som er deres bedste Næringsgreen, især i Jylland. landt de faa gode af det store Antal Digte, som de Marts har fremkaldt, hører ustridigt nærværende i 3 Physicusen i Fredericia, Hr. Holger Fangel, der til ledfundne Festiviteter havde forfattet samme. Mel. Kong Christian stod ved høien Mast &c. Smiil Fredrik, til Dit kjære Dan; Skue Folkets Lyst, Fra Elbens blomsterklædte Strand, Med samme Fryd til Skagens Sand, Gjentoner høit fra Ø og Land Een Jubelrøst! See! trofast, elskte Drot for Dig, J varm Begeistring hæver sig Hvert Bryst! Lad kjelne Sydbo nævne NordEn Ørk af Iis; Men Jld i danske Hjerter boer, J Skyen lyned Asathor Naar Baldurs Æt vor Eed vi svor Paa Fædres Viis. Og Slægter - under Bøgens Haug, Den gjæve Danerkonge sang. Hans Priis! O Danmark, ei er Baldur død, Det Godes Ven; En Drot, som Slavens Lænke brød; Hvem løste Bondes Jubel lod; Som sønlig Frihed Folket bød - Os lever end Med gyldne Ring om Sølverhaar, En Baldur for vort Øie staaer, Igjen! Ved høien Mast Kong Christians Blod For Danmark randt! Hans Ætling, Fredrik Fredegod, J stormfuld Stund ved Roret stod - For Viisdom, Kjærlighed og Mod Du Lønnen fandt: I Diademets Straaleglands Uvisnelige Mindekrands Sig vandt Høit runge Jubeldagens Fryd, I Danevang: For Danmarks Fredrik, Nordens Pryd, For Borgeraand, for Kraft og Dyd, For elskte Kongeslægt - nu lyd, Pokal din Klang Som gjæve Danske, stærke, fri, Med vante Hurra slutte vil Vor Sang! pulerede i Svenstrup Kirke den 29de Marts. Spansk Consul Hr. Jens Berlin Kaarsberg og Jomfr. stine Galthen; i Marienborg Præstegaard s. D. Bøger Ole Georg Holm, fra Frederikshavn, og Marie Sigvardine Hoff.