Viborger Samler, 1788-04-07
en 27 Decemb. 1787 døde i Kiøbenhavn Henrich Gerner, som Kongelig dansk Kommandeur Kapitain og Fabrik=Mester ved Floden. Det kan ei bestemmes, hvormeget vort Søe=Væsen taber i ham, da hans Død maae ansees ei blot, som et Tab for den 1) Stykket selv er en Oversættelse efter den Hamborgske politiske Journal for Februar 1788. Anmerkningerne ere tillagte af Oversætteren, som i et Par Aars Tiid fra 1784. til 86 havde i Kiøbenhavn havt personlig Bekiendtskab til den Sal. Gerner. den eiheller for Danmark allene, men for heele Menneskeligheden. Denne Tale er ei overdreven. Thi en Mand med hans Hierte vilde, i enhver TidsAlder, blive et velgiørende Særsyn, og hans Forstand vilde, hos ethvert Folk, blive et opklarende Lys. 1.) Matematik, anvendt paa Skibsbygningen, var det egentlige Fag, hvori han havde bestemt sig til at tiene den Stat, hvis fødte Undersaat han var. J sin Ungdom tillært han sig denne Videnskab, hos alle de europæiske Nationer, hos hvilke han heri kunde vente sig nogen Underviisning, og i at udøve den, overgik han sine Forgiengeres MesterStykker. Nøyagtige med Krigs=Skibe anstillede, Prøver have beviist dette, og fremmede Nationer, som ere Mestere i Sejlings=Kunsten, have, ved deres Vidnesbyrd om de, efter Gerners Tegning bygte Handels=Skibe, bekræftet det. Hvor der i de fierne Søer viser sig en fortrinlig Seyler under dansk Flag, der vide fremmede Kiendere at nævne Gerners Navn, som ogsaa har sørget for, at denne vigtige Green af hans Videnskab kunde pleies og forplantes i Danmak. Thi han har overladt Staten en Efterladenskab af tvende, i hans Høy=Skole opdragne, unge 1) Vor Gerner blev, da han var 14 Aar gammel, indskreven blant Søe Kadetterne. Her anvendte han sin Tiid saavel, at han snart blev en Veileder for dem, som ginge frem paa samme Bane. Og da 21 Kadetter skulde forlade Akademiet, som Officerer, kunde de Foresatte anbefale vor Gerner, som den første. i 115 mk. ge Mænd, 2) hvilke han selv har valgt blandt Sø=Olceererne, og fuldkommen forbereedt, til at nytte fremmede Landes Underviisning, ligesom og et Korps af udvalgte Skibs=Arbeydere, hvilke han, saalænge han var Fabrik=Mester, ej saameget holdt under sin Befaling, som i sin Lære. Men Skibsbygningen indgrændsede ey hans Videnskab. Saa fortroelig med de høyere Størrelser, og Natur=Lærren, som noget finde en dybsindig, for u anvendte Betragtninger levende Theoretiker har været, omfattede Gerner, ved deres mangfoldige Anvendelse paa det almindelige Livs Nødvendigheder, Hielpemidlernes Hielpemidler, lige indtil den nederste Trin, som om han havde tilbragt sin Leve Tid i ethvert Værksted, hvoraf han maatte betiene sig. Derfor lykkedes og de Maskiner, hvilke han opfandt eller forbedrede, efter hans Opgave, ofte uden Model, stedse uden Efterhielp, og gjorde, med liden Bekostning og mekanisk Kraft, en forunderlig Virkning. De udmerke sig alle, ved en Lethed, hvor blot Kienderen bliver den foregangne dybsindige Eftertanke vaer, men hvor enhver dog seer, at den fineste Skarpsindighed, der 2.) Disse ere de Herrer Lieutnanter T. Jessen og F. K. H. Hohlenberg, begge Anseultanter i den ved Holmen anordnede Konstruktions=Kommission. Foruden disse ville de tilkommende Tider vistnok i den Etat udmerk os mange brave Videnskabs=Mænd, som vilde hædre den Gerner, der har grundet eller befæstet deres Kundskaber. Blant disse vil jeg blot i Forveien nævne en Høyer, nuværende Søe Lieutnant, og Jnformator i Navigationen paa Akademiet, der i denne Videnskab, om Gud sparer ham Kræfter, vist nok vil bringe det meget vidt. det ordentligste Maal og det nøyagtigste Menneskevidhave boet tilsammen i Opfinderens Hierne 3) Ved saadanne Værker, har Gerner talt til Verden, men aldrig vilde han i Skrifter betroe den sine Tankers Kiede. En beskrivende Optegnelse paa hans mekaniske Fostere overlader jeg til Historie= og Levnetsskriveren. Her vil jeg blot nytte hans Stræben efter at gavne og at lette hans saakaldte, ringere Medmenneskers Kaar, som beherskede ham ved hans besværligste Arbeyder, som en Overgang til nogle Træk af hans heel skiønne sædelige Tænkemaade. Skjønt han elskede sit Fædreland saa samvittighedsfuld, at han ei tillod sig at bruge andre, end de, der forarbeidede, Vahre, saa agtede han dog Udlændin3.) Her kan jeg ei undlade at nævne det Verk, der stedse vil forevige Gerner, ei allerne som den store Mekanikus, men ogsaa som den store Velgiører imod sine ringere Medbrødre. Pompe-Verket i Dokken vil til alle Tider tale høit om sin store Opfinder. Eet horizontalt Hoved Hiul driver elleve Pomper, og, ved at udtage een enkelt Nagle kan een Pompe giøres uvirksom, uden de andres Standsning. Ved 24 Heste, 3 Skifter, nemlig: og 8 i hvert Skifte, udpompes nu Dokken i 22 Timer, til hvilket Arbeide der tilforn udfordredes nogle hundrede Matrosers Arbeide i 4 Dage. Og af disse fik hver Gang een eller tor et Knek, som de aldrig forvandt. - Ogsaa findes der i Grovsmed Gamstes Verksted, ved Vester Vold et Mekanikens Mester Verk af Gerner, saa simpelt det end seer ud. Og Tegningen hertil skienkede han denne Mand uden Vederlag, og vilde aldrig siden meddeele nogen anden samme, skiønt man derfor tilbød ham gandske anseelig Betaling. Thi han troede, at det, anlagt hos mange, ei vilde lønne Bekostningen, da Tilfældet var sieldent, at 2 til 4 Skippund Jern paa eengang skulde sammensmeddes. sk. 117. lændinger, som en sand Verden Borger. Med lige Beredvillighed aabnede han for dem, som for alle Stænder af sine Landsmænd, sine Jndsigters rige Grube, og det lave hemmelighedsfulde Væsen var hos ham ligesaa fremmed, som det lærde Pralerie. Søe mandens aabne Væsen, forbundet med den elskværdigste Artighed i Omgang, anbefalede ham til ethvert Selskab, og gjorde ham allevegne velkommen. J mod sine Underhavende viste han meer den kloge velgiørende Huus=Faders, end den strenge befalings mands, Myndighed. Derfor hengte og disse, fra gammel Tiid af som raae og haardhiertede udskregne, Mænd med Liv og Siel ved ham, og alle hans Befalinger sandt hos dem den muntre mægtigvirkende Lydighed, som den blotte Tvang aldrig kan frembringe.