Københavns Adresseavis, 1772-07-15
Den Russiske Keiserlige Geheimeraad, Ridder, overordentlig Gesandt og befuldmægtigede Minister Hr. Greve von Osterman, gav den 6te Hujus en Festin i sit Hotel, hvorved Pragt, Smag og Orden streed om Fortrinnet, og som har havt faa sine Lige. Denn, ved Indgangen af den Gade som gaaer til hans Excellences Boepæl, beliggende frie Plads, blev paa følgende Maade udziiret: Ved Enden af Broen, som gaaer til denne Plads, vare 2 paa Metalmaade forfærdigede billeder, hvoraf det ene forestillede Guden Mercurius, og det andet Berømmelses Gudinden, for at udbrede de kronede Majests. Berømmelse over hele Verden. Piedestallene vare malede som Marmor. Foran paa den ene læsede man; Vivatinore hominum : Han leve i Folkes Munde, Paa den anden Side saa man Solen, som den kommer frem af Skyerne, med de Ord: Affalsit popule, gratior it dies c: Den har begyndt at skinne over Folket, Dagen bliver mere behagelig. Det andet Piedestal havde foran den Opskrift: Plus uno clarior gevore Berømmelig i flere end eet Aarhundrede. Paa den anden Side var Maanen omgivet med mange Stierner med de Ord: Con cedunt flammis siddera cuncta tuis : Alle Stiernerne give efter for din Glands. Midt paa Pladsen var en stor Pille, paa hvis Spidse hvilede det Svenske Rigs Æble, hvorunder var Kongens Navn; Overskriften, som syntes at være udhuggen, var : Novus cognati sangvinis honos c: En nye Ære for Slægtskabet. Ved hver Side af denne Pille var meget høye hvide Statuer, som bare den Russiske Keiserindes Vaaben og hendes Navn i Træk, for at betegne den levende Andeel, som denne Monarkinde tager i Sverrigs Glæde og Lykke; derforuden vare paa den heele Plads og igiennem Gaden paa begge Sider satte Poster, som bare store Krandse og Lamper, og som forenede Blomster, der smoede sig om hinanden. De til samme Festin indbudte Personer af første Rang. som vare over 300, indfandt sig henimod Klokken 8 om Afteden i Hr. Ambassadeurens Hotel, og den høye Ankomst og fremturende Nærværelse, hvormed Deres Kongelige Høyheder, begge de Svenske Prindser Carl og Frederich Adolp behagede at beære samme, gav den en desto mere ophøyet Glands og Prydelse. Deres Kongelige Høyheder bleve ved Deres Komme forbi ommeldte Plads, under Poukkers og Trompeters Lyd, som lod sig høre fra en dertil opbygget Altan, og ved Deres Udtrædelse af Vognen, under Kanonernes Løsning modtaget af Hans Excellence. Just ved Høysammes Jndtrædelse i hans Hotel, blev Festinet aabnet med en fuldstæmmig Musik, da af 3 Jtalienske Operister, som vare komne fra Kiøbenhavn, Mademoiselle Almerig, Hr. Ansani og Hr. Pottenza en fortreffelig til denne Omstændighed i det Jtalienske Sprog udtrykkelig forfattet Cantate blev afsiunget, hvor alt det var samlet, som kunde giøre Musiken behagelig, og hvis Ord giøre sin Forfatter, den lærde Jtalienske Abbed Michelesi, som har opholdt sig her en Tid lang, med Hoffets og alle deres Berømmelse og biefald, som kiende ham, en besynderlig Ære. Jntet er forglemt i 7 dertil forfattede Sange, som ved saadan Leylighed kort kan siges til Kongen. og Dronningen af Sverrig, den Russiske Keiserinde, EnkeDronningen af Sverrig, de Kongelige Prindser, og den Kongelige Prindsesses Berømmelse ved saadan Leylighed, som dem tilkommer, uden det nedrige Sprogs overdrevne Hyklerie. Det til den Russiske Keiserinde indrettede Recitativ og den derpaa følgende Arie forener iblant andet saavel denne store Monarkindes høystfortiente Berømmelse med Hans Majestæts, den Svenske Konges Roes, at vi maae meddele dens Jndhold her oversat: "Fra det lykkelige Newa, hvor du throner omgivet med tyrkiske og tartariske Faner, som dine seiervindende Hære har erobret til dig, vend, udødelige Fyrstinde, dit milde Øye til disse Bredder. Her skal dusee en Konges Triumph, som Naturen ved Blodets føde. Baand har forenet med dig. Et ædelmodigt Hierte, Redelighed, Gaa mildhed og Lyst til høye Bedrifter ere hans Ret til denne Triumph. Disse ere just de Dyder, som bo i Dit Bryst; de ophøye Din Berømmelse meere, end alle Seyervindinger. Af de Seyers Tegn, som Mars op hænger paa et Kongelig Slots Guld=Dørre, kan Lykken og den tappre Stridsmand fordre sin Deel. Men Undersaatternes Kierlighed, og alle Hierters Erobring deeler Gustav, og Catharina med ingen. Den Sahl, hvor om Natten blev spiist, er en af de største i Byen. Dens Udgiringer vare med ugemeen Smag anordnede. Jblandt andet saae man et Malerie, hvorpaa adskillige Genii, som forestillede ligesaa mange Lænder, glædede sig over det Holsteenske Huses Lykke, og holdt Gustav den 3dies Navn i Veyret; Overskrivten var : Tantii mensuram nominis implet : Han opfylder saa stort et Navns Maal. Dette Malerie var efter Bygningskunstens Maade omgivet med Støtter, imellem hvilke hang store Medailler med Overskrivter: 1) Pallas med Bøger og Videnskabernes Jnstrumenter, med Overskrivt: Non semper vivit in armis : Hun lever ikke altid i Vaaben. 2) En Søelskive med de Ord: Cælester seqvitur motus : Det retter sig efter Soelens Løb. Et Handelskib med fulde Segl, med de Ord: Opes acqvirit eunde : Det forhverver sig Rigdomme ved sin Fart. 4) Et Korn Neg med adskillige Agerdyrknings Redskaber, hvorhos man læste: Gloria ruris : Markenes Ære. Alt dette betegnede Kongens store Egenskaber, hvorledes han, understøttet af sine Undersaatter, stræber efter at giøre det heele Rige lykkelig. Paa begge Siderne af Maleriet vare Huulinger i Væggen, ziirede med Blomster=Krandse og Jlluminationer af adskillige Farver, som forestillede Navne af gamle Svenske Konger, og iblandt dem Gustav den 1ste og den 2den. Taffelet i den store Sal havde Skikkelse af et 6, hvorved lad 110. Alle Retter vare udsøgte, og de vareste, som Aarets Tid kunde tilveyebringe. Deserten forestillede, til alle Tilstædeværendes Forundring, Frugter og adskillige i Sukker, paa det kunstæste udarbeidede Billeder, og deriblandt Udtiringen af forbemeldte Plads.