Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-11-28
Fra Aaret 930 til 1437 bleve holdte i Tydskland 36 store saakaldte Rigs-Turneringer, foruden de mange, som enkelte Fyrster foranstaltede. Mange tappre Riddere levede i hine Dage, som droge omkring overalt hvor slige Festligheder bleve foranstaltede f. Ex. Georg v. Ehingon, som i Aarene mellem 145228 ikke allene vandrede bele Europa rundt; men endog gik over til Conto i Afrika og dræbte en kæmpemæssig Maurer i en Tvekamp; besøgte den hellige Grav i Jerusalem og kom tilbage til sine Forfædres Riddersæde med mange kostbare Foræringer af Konger og Fyrster. Da Keiser Marimiliam den 1ste holdt sin første Rigsdag i Worms i 1495, saa indfandt sig en Franskmand derved ved Navn Cloude de Batre, som man formeente afsendt fra sin Konge; han var en frygtet Ridder og var meget stolt af sin Styrke. Saasnart han var kommen ind i en Giestgivergaard, hængte han sit Skjold op under Vinduet og lod udraabe ved en Herold, som han havde taget med sig, at dersom nogen Tydsker havde Lyst til at kæmpe med ham paa Liv og Død, om Jndspærrelsen i et Fængsel eller omRiddergave, saa var han dertil beredt. Men ingen dristede sig til at indlade sig med ham; dette ærgrede Keiseren; han afsendte derfor sin Herold og lod sit Skiold med Østerriges og Burgunds Vaaben hænge op ved Siden af den Franske Kæmpers. Kampen blev aftalt om et ridderligt Fængsel. 9 Dage gik hen efter Udfordringen; begge viiste sig nu bevæbnede paa Banen, den ene talte ikke til den anden. Alle Tilskuerne vare i en spændt Forventning; da Trompeterne lode sig tredie Gang høre og de to Kæmpende rendte imod hinanden med deres Landser, og vel traf hinanden; men dog saaledes, at deres Stød glede af. Nu kastede de Landserne bort og grebe til deres Sværd, hvormed de hamrede dygtig løs paa hinanden. Franskmanden tilbragte Keiseren et drøit Stød, hvorved hans Panzer flakkes og han blev noget saaret; men Keiseren brød sig ikke derom, gik med Kraft løs paa sin Modstander, giorde ham mat og forsagt, saa at han overgav sine Vaaben og lod sig føre i Fængslet. Nu blæste man paa nye i Trompeterne, og Folkemængden ledsagede Keiseren jublende til sit Slot. (See Fugger Ehrenspiegel des Hauses Østerreich Pag. 1376.) Da Ridderromanerne kom i Gang, saa fik og saa Turneringerne en mere romantisk Beskaffenfenhed. Man opsøgte saadanne eventyrlige Riddere, som beskrives i den gamle Roman Amadis eller i Romanen og Ridderne ved det runde Bord og som ikke existerede i den virkelige Verden. Turneringerne bleve derfor forvandlede til Skuespil. Saaledes opkom i det 16de Aarhundrede, hine Ridderspil, hvori man gav Forestillinger af fortryllede Slotte, Troldmænd, Kæmper, Dværge, indspærrede Damer, vilde Mænd, Skovgud inder o. s. v. Et saadant romantisk Turneersvil blev i Aaret 1549 foranstaltet i Binz i Brabant med stor Pragt og alle optænkelige Afvexlinger. Gnichenon har i Histoire genealogiqve de la Maison de Savoye, Tom, 11 p. 46979 beskrevet en saadan Fest, som Philibert den Smukke, Hertug af Savoien, foranstaltede i Carignon. Men med dette romantiske Væsen gik Virkeligheden forloren. Turneringerne bleve forvandlede til Carrussels, (at disse gamle Ridderspil maatte gaae af Moden var desuden en naturlig Følge af to Hovedforandringer, som opkom i Europas indvortes Forfatning: først fordi Skydegeværene kom stedse mere i Brug, ifølge Krudtets Opfindelse, hvorved en stor Færdighed i at bruge Kaarder og Landser blev mindre nødvendig, og for det andet, at den krigerigske Aand tabte sig blandt Europæerne ved Landfreden, som giorde Ende paa de tilforn utallige Feider og hvorved Adelen blev nødt til at leve roelig paa sine Slotte og blev afvant med at bruge Vaaben.) Mangfoldigheden af Havets Beboere. (Af Sanders Bog: Ueder das Grose und Schöne in der Natur, 1. B.)