Jyske Efterretninger, 1777-04-25
Ved de forhen udlovede Præmier paa adskillige til Vore vestindiske Øer udførende indenlandske Vare skal det fremdeles have sit Forblivende, og ville Vi end videre herved udsætte en Præmie af 5 pro Cent. for de til Vestindien udførende indenlandske Tøndebaand og Staver; dog bliver denne Præmie, ligesom de forhen fastsatte, først da udbetalt, naar det ved troeværdige Attester fra Vore Toldbetiente i Vestindien bevises, at Varene virkelig der er ankomne, og til Forhandling eller eget Brug udlossede. H. 5. Ligesom Handelen med indenlandske raae og forarbeidede Producter, staaer alle Vore europæiske Handelstæder og Havne frie og aaben saa at alle og enhver af Vore Undersaatter, naar de i alle Maader holde sig Vore Forordninger efterrettelige, kunne med deslige Vare handle paa Vore vestindiske Øer, og didhen befragte Skibe, saa skal og Handelen med udenrigske Vare til benævnte Øer ligeledes være Vore europæiske Handelstæder allene forbeholden, Ved Udførselen af deslige Vare fra Vore europæiske Stater bliver, i Steden for den ellers forhen anordnede Told, herefter allene at erlægge i Recognition en halv pro Cent. Species af alle Vare, uden Forskiel eller Undtagelse; hvorimod ved Jndførselen i Vestindien ligeledes af alle Vare skal betales i Told 3 pro Cent. vestindisk af den Værdie, Varene sammesteds i vestindisk Courantaxeres til. H. 6. Handelen med ostindiske og chinesiske Vare til Vestindien skal allene skee fra Kiøbenhavn, og maae disse Vare aldeles agtes lige med indenlandske, følgelig toldfrie til Vestindien, henføres. H. 7. Af de Vare, som føres imellem Vore Øer, St. Crux, St. Thomas og St. Jan indbyrdes, fra den erne Øe til den anden, skal, naar de een Gang sammesteds ere fortoldede, og med rigtige Passeersedler findes forsynede, ingen Told videre betales. v. 8. Vore i Vestindien boesatte Undersaatter bliver det herved tilladt, at interessere i Skibe, som for det øvrige tilhøre Vore Undersaatter i Vore europæiske Stater; dog skal Hoved=Re deren af deslige Skibe altid opholde sig og være boesat i Vorecuropæiske Stater. 5. 9. For at lette Vore Undersaatter i Vestindien Udredningen af Told=Afgifterne tillade Vi, at samme, naar Pengesummen beløber 50 Rdlr. eller derover, maae betales med Sukkere; dog skulle disse Sukkere, ligesom alle andre, hvilke for Vores Regning modtages ikke beregnes høiere end til 5 og en flerdendeel Rdlr. for 100 Pund, hvorimod det bliver Vore Undersaatter for Resten uformeent, i Handel og Vandel at afsætte og sælge deres Sukkere saaledes, som de selv finde fordeelagtigst H. 10. Skulde, imod Formodning, nogen befindes at handle imod denne Vores Forordning, da skal, i de Tilfælde, hvor den i foregaaende 1. og 2. S. fastsatte Straf ikke finder Sted, Vedkommende, efter Omstændighederne og Sagens Beskaffenhed, med vilkaarlig Straf vorde anseete. Saa skulle og Vore Toldbetiente paa Vore vestindiske Øer, under Straf af deres Embeders Forbryde, see og anden exemplarisk Tiltale, med al muelig Flid paaagte, og see derhen, at heri paa ingen Maade foregaaer noget Underslæb samt være forbundne, saafremt noget saadant blev dem bekiendt derom uopholdelig at giøre Jndberetning til Vores Regiering paa St. Crux eller Vort Raad paa St. Thomas, og i øvrigt at føie fornøden Anstalt til Sagens videre Opdagelse og det urigtig befundnes Anholdelse. For det øvrige, og saavidt ikke ved foranførte Poster anderledes er blevet anordnet, skal det indtil videre have sit Forblivende ved Forordningerne af 9. April. 1764., 22. April. 1767., 5. Septembr. 1776. og andre om den vestindiske Handel allerede forhen ergangne Foranstaltninger.