Adresseavis for Børn, 1779-10-13
Nyeheder. Nu min Søn, Hvor har det gaaet dig paa Landet. – Ret got, min Fader. Jeg havde ikke forestillet mig det saa herligt, som det virkelig var. – Ja du erindrer vel og under hvilke Betingelser, jeg gav mit Minde til denne Bortreyse? – Hvor kunde jeg glemme dem min Fader Behager det ham, saa vil jeg fortælle, hvad jeg har lært paa Landet. Nu min Søn, Jeg veed hvorledes det gaaer til at brygge Øll. Saa fortæll mig det da. Thi jeg er ogsaa for at lære, hertil kan man aldrig være for gammel. Det er som Bestemama siger, man skal lære saalenge man lever. Nu skal jeg da sige min Fader hvorledes det gaaer til at brygge Øll. Man ta for Børn. ger først Kornet, som vi kalde Byg, og kommer det i et stort Kar, og poster derpaa Vand paa samme, i det Vand staaer det nogle Dage, saa bliver der blodt, og qvæller ud, derpaa tages det op, og lægges paa Loftet i en Bunke, hvor det saalænge ligger, til det begynder at spiire og voxe Naar det saa har begyndt at spiire, saa bliver det efterhaanden udspredt paa Loftet, at det ikke skal forgroe sig; thi det maa ikke skyde meere end fire eller fem Spiirer, og den som passer det maa nøie vogte, at det ikke groer af begge Ender Naar det nu er kommen saa vidt, saa kastes det paa Kiøllen. Kiøllen. Hvad er det for noget Det er en Bygning, ligesom et Huus, som har et skraae Tag paa begge Sider af Bræder, der ere fulde af Huller og Aabninger. J denne Kiølle staaer en aaben Muurovn, som kaldes en Griis, igiennem hvilken Røgen af en Jld, som er neden under, tørrer Maltet, som ligger ovenpaa Kiøllens Tag. Dette kalder man at giøre brunt Malt. Men naar det skal være hvidt, saa er der i Kiøllen en Kakkelovn i Stædet for den saakaldede Griis, som tørrer Maltet allene ved Heeden, men ikke ved Røg. Og naar det saa er bleven ganske tørt, tages det op, og forvares paa et Loft. - Er det da det samme, hvad Brænde det tørres ved – Det tænker jeg. Nei, min Søn, saa meget veed jeg dog af Maltgiøreriet, at brunt Malt maa tørres ved Røgen af Bøgebrænde; thi ved Fyrrebrænde eller Steenkul, vilde det tage Afsmag. Derimod Kakkelovns Malt, som ikke tørres ved Røg, men allene ved Heeden, kan man bruge hvad Jldebrand til man vil, naar kun Kakkelovnen er tæt, og ingen Røg kan gjennemtrænge den. Men fortæll mig nu hvordan man brygger. – Naar nu Maltet er tørt, føres det til Mølle, for at males, dog maa det kun halv kunses eller skraaes, som det kaldes, Derpaa kommes samme knusede eller straaede Malt i et stort Kar. Jmidlertid kaager Brygger Kiedelen med Vand, og naar dette er vel skummet, øses det kogende Vand af og i Karret hvorMaltet ligger og omrøres. Man kaager saamange Kiedeler fulde og øser paa, til Maltet bliver som en tyk Velling. Dette kaldes Meskning. Det røres immer om med en bred Stage. Saa bliver det staaende et par Timer, for at Kraften kan udtrække, derefter tages denne heele Masse Avis op, og fyldes i et andet Kar, som man kalder Tappekarret, der er et Kar med et Hull i Bunden, i hvilket sidder en høi Stage, som kan tæt tes ligesom man vil, at det tynde kan ste sig igiennem denne Aabning i et neden under staaende Kar. Dette, som saaledes afløber, kaldes Urt, og en den bare Kraft af Maltet. Jmidlertid kogen Humlen, og naar den er afkogt, ofes den op iTappekarret, med Humle, Vand og alt, og ligeledes gjennemster sig. Dette saaledes gjennem løbne Klare baade af Malt og Humle, koges derefter i Bryggerkiedelen sammen i to Timers Tiid, til det ligesom skilles ad, derefter øses det op i det tredie Kar, hvor det bliver staaende, til det bliver saa svalt, at der kan sættes Giær paa Men hvorfor skal denne Humle paa Det er for at conservere Øllet og give det Smag, det ville ellers være for født og afsmagende, og saa for at det destolængere kan holde sig for at blive suurt. - Det er nu got nok min Søn, men hvad vil det sige at sætte Giær paa – Derved kommer det i Giæring, det er det Grove, som endnu kan være i Øllet, adskilles fra det reene Øll, og naar det har udarbeidet sig, tylles det paa Tønder, hvor det arbeider paa nye, og ved Giærens Kraft skyder Øllet dette Grove fra sig i de Render, paa hvilke det ligger. Derfor maa Tønderne være uspunsede og aabne i en Tid af 24 Timer, til det ikke meere skyder Gjæring fra sig. Derved bliver Øller klart og smukt. - Men sig mig min Søn, hvor faae de denne Giær fra, som de sætter Øllet saaledes i Arbeide med – Det faaer de af den eene Bryg til det andet Af den Giæring som Øllet skyder fra sig samles igjen Giær til næste Gang, Resten er en Bærme, som kan bruges til Brændevinsbrænderier. – Hvad bliver der nu af Maltet, som Øllet er trukket ud af Det har da ingen Kraft meere, og kaldes Mask, som de give Creaturet, baade Kiør og Sviin, der fortærer det, og baade forer og feder dem. - Nu det glæder mig, at du har lag saa nøie Mærke til denne Behandling, det skade ikke at have Kundskab om alle Ting. Det er der ved vi skal blive kloge i Verden. - Ja jeg har endnu lært meere paa Landet, om min Fader vil høre mig. – Det kan du fortælle mig en anden Gang, min Søn. for Børn.