Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1807-03-07
Aalborg d. 2 Martii. J Søndags d. 1ste Martii høitideligholdtes efter forhen skeede Bekjendtgjørelse paa Aalborg Raadstue Stiftelses Dagen for samtlige Søndagsskoler i Aalborg, da den af Hr. Kammerraad Preetzmann stiftede og ved hans Goddædighed vedligeholdte Frue Søndagsskole nu er forenet med dem, som hidtil ved Byens gavmilde Understøttelse have været holdte i Fattighuus, og i Grotums=Skolerne. - Prøver paa de gjorde Fremskridt i Tegning, Skrivning og Regning fremlagdes, og det erfaredes, at Eleverne i Forhold til anvendt Tid og Flid havde gjort større eller mindre Fremgang. - Hr. Kammerherre Stiftsbefalingsmand. Pentz og Hr. Biskop Jansen beærede tilligemed en talrig Forsamling dette Møde med deres Nærværelse, der var en kjer Belønning og en behagelig Opmuntring for Indretningen og dens Bestyrere og Værger. - Efterat det var blevet overveiet, hvem der burde belønnes for udviist Flid og Fremgang i afvigte Aar, hvortil især tages Hensyn, at Eleverne ikke forsætlig havde unddraget sig fra at deeltage i nogen af de Læregrene, hvori Underviisning var givet, behagede Hans Høiærværdighed Hr. Biskop Jansen at træde frem som varm og ædel Talsmand for disse Skoler. Han holdt en Tale, hvis Æmne gik ud paa at indskærpe disse saare anvendelige og frugtbare Sætninger: "at Mennesket bør raade Bod paa de Mangler og Ufuldkommenheder, som forsømt Opdragelse og umodne Kundskaber og halv Duelighed medføre. – at han i sin Bestræbelse for at afhielpe disse Mangler bør i hvilkensomhelst Livets Alder bruge de Midler, som Tid og Leilighed og Omstændigheder tilbyde for at opnade den tilstrækkelige Duelighed, som hjemler ham Plads blandt nyttige og dristige Borgere: at Mennesket derved ei allene viser Lydighed mod Naturens vise Stifter, der nedlagde baade Ævner hos os og Higen efter at bruge disse Ævner til større Fuldkommenhed, men at han tillige opnaaer Lighed med Guddommen, saafremt hans Attraae efter at udslette sine Mangler er ædel og varig, og at endelig denne Bestræbelse udgjør Menneskers sande Værd og forhøier den menneskelige Naturs Adel." Efterat Hans Høiærværdighed havde med en Talers Fynd og Varme og Jld og Aand udviklet disse Sætninger og gjort Anvendelse af dem med Hensyn til Søndagsskolerne, gik han over til Dagens Øiemærke, - Belønninger til dem, som vare befundne at have fortjent dem, - hvorom anmærkedes, at det er vanskeligt at uddeele disse Belønninger, fordi man sjelden nøie kjender huuslige Opmuntringer og huuslige Hindringer, der svække eller opildne Ynglingens Flid. - Belønningerne behagede hans Høivelbaarenhed Stiftbefalingsmanden, selv at uddeele, nemlig: til Johan Merten, Sadelmagersvend, udmærket i Tegning; Niels Jørgensen Ferløv, Kattuntrykkersvend, udmærket ved Skrivning, Tegning og stadig Flid (fra Frue Søndagsskole, hvilke fik de to bedste Belønninger). Søren Silkeborg, af Muurprofessionen, som har udmærket sig ved uafbrudt Flid siden forrige Aars 2den Martii, da han første Gang fik Præmie (fra Fattighuus Søndags=Skolen). Johan Olesen, af Malerprofessionen, havde vist nok gjort udmærket Fremgang baade i Skrivning og Regning, og især i Tegning; men da han, som Elev hos en Tegne mester, har daglig Leilighed til at øve sig i Tog ning, saa fik han kun denne Præmie (fra Fattighuus Søndagsskolen). Johan Sigvardt Meyer, af Skræderprofessionen, udmærket i Tegning, men især i Skrivning (fra Frie Søndagsskole). Andreas Jakob Holm, af Skomagerprofessionen, udmærket ved stadig Flid i Skrivning, Regning og Tegning, (fra Grotums Søndagsskole). Andreas Heidiche, af Kartemagerprofessionen, udmærket ved Flid og Fremgang i Tegning, Skrivning og Regning (fra Fattighuus Søndagsskolen). Andreas Maynzhuusen, af Bagerprofessionen, som i det Hele har været flittig og har gjort Fremgang (fra Grotums Søndagsskole); Hvilke Belønninger vare i Forhold til deres Flid og Fremgang af forskjelligt Værd. - Efterat disse Belønninger, af hvilke tvende vare Mindetegn over 2den April, men de øvrige af de Loosiske Medailler, vare uddeelte, endte Hr. Biskoppen sin Tale med hjertelige Ønsker, at Indretningen maatte vorde varig og udbrede Velsignelse for Nutid og Efterslægt, at Byen vilde vedblive at være goddædig mod disse Skoler, og det haabede han saa meget sikkrere, da den aldrig drager sig tilbage fra at understøtte, hvad der sigter til Borgerheld og Almeenvel. Og dermed endtes denne Høitidelighed.