Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-06
Det har siden Frederiksoddes Erobring altid været Hr. Kal. Majest. Tanke og Attraa, at angribe Øen Fyen, hvor Kongen af Dannemark paa den Tid havde sin største Magt, af hvilken Aarsag der er skeet een og anden Communication med Wrangel, men da det syntes, som vilde den strænge Vinter, i Begyndelsen af dette Aar give god Anledning dertil, saa reiste H. M. fra Wismar til Kiel, forskrivende til sig Lieuten. General Wrangel, Margreven af Baden, Pfalsgreven af Sulsbach samt andre Generalspersoner, og holdt der Generalkrigsraad om Alt hvad der skulde foretages, og da Vinteren ikke allene continuerede, men tillige blev alt strængere og heftigere, saa blev Anslaget paa Fyen aldeles confirmeret, af hvilken Aarsag Wrangel, som H. M. i Kiel havde gjort til Rigsadmiral, d. 19 Jan, kom forud til Frederiksodde, og gjorde ikke allene allehaande gode Anstalter til den tilstundende Attaque, men beordrede ogsaa alle Regimenter, at være d. 22 i Byen Heil sen paa Rendevous; hvilket og skeede, og begav han sig samme Dag i Person selv did og vi alle med. Følgende Nat og Dagen blev lille Belte mellem Jylland og Fyen flittigen recognesceret, indtil imod har angaa. Aftenen H. K. M. selv i egen Person ankom. Manfandt, at lille Belte var saa stærkt frossent, at man kunde med enkelte Personer ride over; men da Fienden ikke allene præsenterede sig i fuld Bataille paa den anden Side, men ogsaa havde ladet omkring Stranden opise og med Skandser og Stykker forsyne, saa syntes H. M. at denne Attaque skulde falde meget svær og blodig, helst H. K. M., som selv recognescerede Jsen, fandt, at der paa selve Strømmen, midt paa Beltet, vare to store og brede Render. H. M. stod altsaa i Tvivl, om han skulde hazardere paa dette Sted, eller lade paa et beqvemmere Sted recognescere; thi da denne Entreprise var af meget stor Vigtighed og saavel H.M. egen som hele Armeens Velfærd beroede derpaa, saa vilde H. M. vel overlægge dette Værk, førend nogen pæcipitant Resolution exequeredes, og efter et almeent Raadslag affærdigede H. M. mig om Aftenen med den befaling, jeg samme Nat med al Flid Middelfart Sundet mellem Frederiksodde og Fyen skulde recognescere, om man der kunde gaae over med Armeen; da vilde Hs. Majest. gjøre Mine ved Heilsen, og lade imidlertid Jnfanteriet, der stod to Mile, sagteligen og stille, gaae til Frederiksodde, og om Natten gaae med Cavalleriet efter, og altsaa, da Sundet ikke var mere end et godt Canonskud over, inden Fienden, som han ved Heilsen forventede, deraf vidste et Ord, kunde være hos ham paa Fyen. Jeg gik altsaa saa hurtig jeg formaaede og kom mod Midnat til Frederiksodde, tog af det der staaende Regimente Finner en Lieutenant og 40 Heste, gik over paa Fyen, uden nogen Skade, slog deres Vagt og fik 3 Fanger, hvormed jeg igjen begav mig tilbage til Heil sen og gjorde H. K. M. om alt en god Relation, siden jeg denne Nat havde redet af og til 10 Mile; det var netop i Dagningen, jeg kom tilbage og fandt H. M. endnu ikke aldeles paaklædt. Og som H. M. saadant meget vel behagede, saa blev H. M. ved samme Resolution og lod Jnfanteriet staae i Stændrup, 2 Mile nærmere Frederiksodde; og gik alligevel med alt Cavalleriet d. 24 Jan. om Morgenen paa Jsen ind paa en liden Øe, Brandsøe, at forsøge hvad Fienden vilde tage sig for, hvilket drog sin hele Magt i en Skovodde, som kaldes Jvernæs, og begyndte, i det H. M. avancerede, stærkt at skyde i sine Skandser med Stykker, hvorfor vi toge af venstre, kom ved den Allerhøiestes mægtige og vidunderlige Hjelp til Fyen, og sloge Fienden, som havde sat sig i Bataille, fik hele Øen, samt alle hans Officierer og hele hans Magt, bestaaende af 24 Esquadroner til Hest og 700 Gemeene samt 5 Danske Rigsraader i H. Mo Vold, og var Veien, som H. M. gik over Jsen fra Fastlandet til Fyen 1 1/2 Miil. Efter Slaget gik Marchen endnu til en By, Kongh, 2 Miil. – Og da H. M. vilde prosequere sin Victoria og spille plus ulta, og endeligen ved den stærke Frosts Continueren vilde vide hvorledes store Belt var beskaffen og om H. M. ikke ved denne Beskaffenhed skulde kunne besøge Kongen af Dannemark paa Sjælland og altsaa igjennem en uformodentlig Skræk bringe ham til en raisonabel Fred. J dette vigtige og inportante Ærinde affærdigede mig H. M. samme Nat fra bemeldte Kong By, at jeg skulde gaae over Langeland og over store Belt og flittig det recognescere, om Jsen skulde kunne bære. Jeg gik altsaa samme Nat fort med en Convoy af 80 Heste, under Ritmester Nythoff af Østgotherne til Foburg, d. 25 til Svendborg, og samme Dag over Øen Taassinge og dets Sund til Rudkjøbing paa Langeland. Derpaa til den Lollandske Færge og siden med en Trop velberedne Ryttere af 40 Heste over store Belt 4 Mile ind paa Langeland til en Herregaard, Grimstad kaldet, hvor Fiendens Strandvagt til Staden Na skov retirerede, dog fik jeg en Rytter og 2 Bønder til Fanger. Gik altsaa med sluttet Trop, i fuld Trav tilbage, og kom samme Aften til Rudkjøbing, tilbage igjen. D. 27 begav jeg mig tilbage, og da jeg fornam, at et helt Compagnie havde sig i Slaget paa Fyen retireret til Den Ærøe, gik jeg en paadant did og fandt der endnu henved 70 gemeene Ryttere, men Officiererne vare Natten forhen gangne til Holsteen; hvilke jeg strax lod antage i Krigstjenesten og gik tilbage over Taassinge til Svendborg igjen, hvor jeg efterlod Ritmesteren med Partiet og gik d. 28de fort og kom om Aftenen Kl. 9 til H. K. M. til DalhemsKloster. H. K. M. sad just ved Aftensmaaltidet, og da jeg over min Forretning giorde en fuldkommen Relation og viste H. K. M. Jsens Tykkelse paa flere Steder, og derhos forsikkrede, at jeg, med Guds Hielp, skal bringe Armeen uden Skade over paa Lolland, blev H. M. saa overmaade glad, at han slog begge Hænderne sammen, og sagde, nu Broer Frederik skulle vi tales ved paa godt Svensk, lod spænde for sin Vogn, og befoel mig spise af sit Bord og siden følge H. M. til Nyborg, for at overlægge dette vigtige Ærinde, med Rigsadmiralen, som var i Forveien gaaet til Nyborg, og beskjød nogle Danske Orlogsskibe, som der laae indefrosne, hvilket H. M. fortsatte og kom efter Midnat Kl. 2 til Nyborg. Her havde jeg en haard og meget farlig Nat, ja saa haard som jeg nogensinde tilforn havde udstaaet; thi i det H. M. med Rigsadmiralen og den Danske Rigs-Hofmester Corfitz Uhlfeld dette Ærinde overlagde og at H. M. paa min Relation vilde gaae over store Belte til Lolland og Sjælland, da vilde disse begge ingenlunde dertil condescendere, foregivende saa utallige Farligheder, som Beltet førte med sig, og andre Jnconveniencer, som H. M. og Armeen kunde møde, og at det ikke kunde forholde sig saaledes, som jeg berettede, og sligt mere, saa at H. M. i deres Nærværelse spurgte mig om et og andet, og befoel mig paa Samvittighed at sige Sandhed, hvilket jeg ogsaa gjorde med den Forsikkring, at jeg ved Guds Magt vilde føre H. Maj. over uden nogen Skade. H. M. havde nær ladet sig overtale af dem, og gik dermed til Sengs og ind i sit Kammer; men jeg var hos dem i en farlig Skole, som den, der bestyrkede ved mine Beretninger H. M. i at fatte saadanne sælsomme, og, som de sagde, skadelige Resolutioner, hvormed jeg forføiede mig hjem til mit Qvarteer, men var ikke kommen ind i Stuen, førend Kongens Bud kom efter mig, fandt altsaa H. M. ved min Tilbagekomst at være gaaet til Sengs. Nu spurgte Hs. M. mig iblandt mange andre Discourser tilsidst endnu engang alvorligen og paa Samvittighed, om jeg troede at H. M. skulde kunne komme over og om jeg vilde raade H. M. dertil. Jeg skulde ikke agte hvad Rigsadmiralen og Ulfeld havde at indvende. H. M. vidste uden dem hvad han skulde giøre, alleneste H. M. var forsikkret om, at Jsen kunde bære. Jeg svarede, at H. M. visseligen kunde komme over, og uagtet mit Liv var meget for ringe at betale, dersom nogen Ulykke eller Skade skee skulde, forsikkrede jeg dog ikke desmindre H. M. at jeg, saafremt Frosten continuerede, ved Commanden Almægtiges Hielp vilde uden nogen Skade overføre H. M. havde han og tre Gange hundrede tusinde Mand. Derpaa svarede Kongen, nu, det er godt. J skal ogsaa gjøre det og jeg vil i Herrens Navn gaae fort. Wrangel og Uhlfeld maa sige hvad de ville, deres Mening kan være god, men denne Occasion er alt for kostelig til at lade saaledes forbigaae. (Sluttes i næste No.)