Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-03-17
(Miscellen der anslandischen Litteratur, 1829. 1 H.) Omgivelserne af Staden Calcutta paa den Side, hvor Castellet ligger, ere meget mærkværdige. Vi gik over en grøn Plads, indfattet af en dobbelt Række af Træer, hvorigiennem man øiner en Skov af Master og Seilene af de Skibe, som ligge for Anker i Floden Hugly. Paa høire Side seer man Forstaden Cowringhe, hvor man for faa Aar siden ikke saae andet end nogle Hytter, og som nu er næsten ligesaa stor og folkerig som Calcutta selv. Hele Synet af denne Stad erindrede mig saameget om St. Petersborg, at jeg havde ondt ved at troe, at jeg ikke var der. Det Qvarteer, som støder til Esplanaden, bliver beboet af Europæere af forskiellige Nationer. Den vestlige Deel af Staden har krumme Gader, Bagarer af Muursteen, Bambushytter og nogle store Bygninger, som see ud som Klostere, hvori de Babous eller Jndiske Gentlemen boe. Lord-Gouverneuren modtog mig paa Raadhuset, og bad mig til Bords, efterat han havde ført mig ind i Cathedralkirken; det forekommer en Europæer besynderligt at lade sig opvarte af Domestiker med langt Skiæg og en Turban. Jeg har ofte i England hørt meget Roes over de Jndiske Eqvipagers Pragt; men de have ikke svaret til mine Forventninger; Hestene ere gierne usle, og de som kiøre dem, opvække med deres blotte Arme, nogne Been og tilsmudfede hvide Bomuldsklæder ingen Forestilling om Rigdom. - Calcutta ligger paa en flad og moradsig Jordbund, som bestaaer af Jord, som Floden har afsat og hvorpaa man fordum ikke saae andet end Siv og staaende Vand. De brede Revner, selv i de Huse, som er bedst byggede, vidne om hvorliden Fasthed Jordbunden har En Park, som er ikke meget dyb, og som er opfyldt med Saltvand, indtager i den østlige Deel af Staden en Plads af 4 Engelske Mille. Mellemrummet er besat med Grupper af Jndiske Hytter, hvilke ligge uregelmæssigt omkring en stor fiirkantet Cisterne; her sees mange Haver, omgivne af Bambus og Cocostræer, hvilket frembringer et meget pittoresk Syn; men fra denne Slette opstiger en stinkende Uddunstning, som udvikler sig af det staaende Vand, Røgen, Cocosnød-Olien og især af Gheen, som er Hinduernes vigtigste Luxus. Jngen Europæer beboer dette Distrikt, undtagen nogle Missionaire, som ogsaa skulle lide af den usunde Luft. En Alle, som er broelagt med Muursteen, fører fra Castellet til Staden; saasnart Solen er gaaet ned, saa blive de Trapper om gaae ned fra denne Allee til Floden, opfyldte med en Mængde Hinduer, som der holde deres Andagt, hvilken isærdeleshed bestaae i Ablutioner; de øvrige Ceremonier bestaae i, at de gnide deres Pande og Kinder flere Gange med en hvid, rød eller guul Jordart, hvorved de med lydelig Stemme gientage de Ord: Ram, Ram. Nogle Braminer tage ogsaa Plads ved Flodens Bredder, de tælle med Opmærksomhed Kuglerne i deres Rosenkrands, og imedens de vende Bladene omkring i en Bog, som destaaer af Figenblade, saa oplæse de med en dæmpet Stemme deres Bønner, og som det synes med en meget gudfrygtig Følelse. Man kalder disse Præster Gurus, eller Religionens Lærere. Uophørlig seer man Drenge og Piger at knæle for dem for at tilbyde dem en Gave; men det er meget sieldent at Hindus af de høiere Classer holde stille i deres Palankin for at vise dem denne Opmærksomhed. En overordentlig smuk Kai støder op til denne Alle, som aldeles erindrede om Petersborg, Skibe paa 600 Tønder kunne lægge an ganske tæt ved den og den er omgivet af en Mængde Skibe af alleslags Størrelse og fra alle Lande. Jblandt de forskiellige Nationer, som man der faaer at see, udmærke Araberne sig, hvilke sees der i stor Mængde, paa en fordeelagtig Maade, ved Skiønheden af deres Ansigtstræk, ved deres forholdsviis lysere Hudfarve, ved deres Lemmers Styrke og regelmæssige Proportioner, ved deres ædle Comportement og deres pittoreske Klædedragt. De Arabiske Nacodas eller Skibscaptainer, skulde være indsigtsfulde, dristige og virksomme; men ogsaa meget forfængelige og dertil uforskammede, naar de tør vove derpaa. En uhyre Mængde Mennesker stimle sammen ved dette Bolværk og paa Gaderne i Calcutta. Man hører ofte Skienderie; men seer sieldent Slags maal, en Hindu slaaer sielden sin Landsmand, i hvormeget han irriteres, men Araberne og Portugiserne ere ikke saa sagtmodige; Slagsmaal om Natten og selv Mord ere ikke sieldne blandt disse Nationer. De Mord, som Hinduerne begaae, skee gierne med Overlæg og iværksættes ved det, at de lure paa dem de ville dræbe, ofte ere disse deres Koner, som de myrde af Jalousie, eller Børn som de dræbe for at fratage dem den kostbare Pynt, hvormed deres ukloge Forældre udzire dem.