Berlingske Tidende, 1791-11-28
Paris, den 11te November. Endelig har Nationalforsamlingen den 8de under et stort Bifaldsraab forfattet følgende vigtige Decret imod de Udvandrede: "J Betragtning, at Kongerigets Rolighed og Sikkerhed fordre hurtige og virksomme Foranstaltninger imod de Franskmænd, som, Amnestien uagtet, conspirere uden for Kongeriget imod Constitutionen, og at det endelig er Tiid, at gaae alvorlig tilværks imod dem, som Eftergivelse ikke har kunnet bringe tilbage til frie Borgeres Pligter og Tænkemaade, erklærer Nationalforsamlingen: 1) De paa hiin Side Grændserne forsamlede Franskmænd ere: fra dette Øieblik af, erklærte for mistænkte for en Forsværgning imod Stankrig. 2) Dersom de endnu førstkommende 1ste Januarii forblive samlede; skulle de blive erklært skyldige for en forsværgning, forfulgte som saadanne, og straffe de med Døden. J Henseende til de Franske Prindser og andre offentlig civil og militaire Betientere, som vare det paa den Tid, da de forlode Kongeriget, saa vil deres Udeblivelse i ovennævnte Exechfra 1ste Januarii 1792 giøre dem skyldige i samme Sammenspørgning mod Fædrenelandet, og den samme Straf bliver beskikket for dem. 4) J de første 15 Dage af benævnte Janua, rii samme Aar skal den høie Nationalret, naar Anledning er dertil, blive kaldet tilsammen. 5) De in contumaciam dømte Sammensvornes Jndkomster skulle, saalænge de leve, blive hævede til Nationens Nytte, dog deres Hustruers, Børns og retmessige Creditorers Rettigheder ubeskadigede. 6) Fra nu af skulle alle de fra Kongeriget borteværende franske Prindsers Jndkomster blive seqvestrerte. Der skal ingen Gehalt, Pension eller Revenne blive hverken dem eller deres Mandatarier, hverken middel= eller umiddelbar udbetalt, førend Nationalforsamlingen tager i denne Henseende en anden Beslutning, under Straf af Ansvar og 2 Aars Tugthuusstraf for Ordonnateurerne og Udbetalerne. Under samme Straf skal og ingen Gage eller Pension blive udbetalt de udvandrede offentlige civile og militaire Betiente og Pensionister, Udførelsen af Decretet af 4de Januarii 1791 ubeskadiget. 7) De i begge de foregaaende Artikler decretterte Jndtægter og Seqvestreringer skulle paa det omhyggeligste eft Reqvisition fra Departementsyndici skee i Districterne, hvor benævnte Jndkomster falde, Pengene blive lagte i Districtscasserne, og en maanedlig Beretning for National. forsamlingen sendt den indenlandske Minister. 8) Alle offentlige Embedsmænd, som førend den ved Forordningen af 15de September 1791 udstædte Amnestie ere uden retmessig Aarsag borte fra Kongeriget, ere afsatte fra deres Embeder og miste al Gage. 9) Alle offentlige Betientere, som have forladt deres Poster skulle for bestandig være skildte ved samme; og de, som siden Amnestien blev udstædt, ere uden tilstrækkelig Aarsag uden for Kongeriget, have tabt Embeder, Gage og den active Borgerret. 10) Under samme Strakan ingen offentlig Betient reise ud af Kongeriget uden hans Departements=Ministers Tilladelse 11) Enhver Militair Officeer, af hvilken Grad han endog er, som uden Tilladelse eller tagen Demission forlader sin Tieneste, bliver anseet som en Deserteur, og straffes som en deserteret Soldat. Ministrene skulle indlevere til Nationalforsamlingen en Maaneds liste over de givne Tilladelser. De paa Grændserne garnisonerende Officerer og Gemene af Linictropperne og National, garden, maae under Desertionsstraf, ikke gaae et Øieblik over Grændserne af hvad Paaskud det end være maatte. 12) T. enhver Militairdivision skal sættes en Krigsret for de siden Amnestien begangne Militair forbrydelser. De, som fra vende de Franske Regimenter Penge eller Sager, skulle forsøges som Tyve, og Ministrene skulle sende Krigeretterne Listerne over de Officerer, som siden Amnestien have uden Tilladelse og Afskeed forladt deres Faner. 13) Enhver Fransk mand, som inden eller uden for Riget anhverver Personer at de skulle begive sig til den i Art. 1. og 2 omtalte Samlinge. plads, skal blive straffet med Døden. 14) Den diplomatiske Commission skal i en Tid af 3 Dage foreslaae Foranstaltninger, som Kongen skal ansøges om at tage i Nationens Navn i Henseende til de udenlandske Grændsemagter, som taale paa deres Gebeet de flygtede Franskmands Forsamlinger.