Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-10-06
Søndagen den 23de Septbr. indviedes ved en Tale af Aalborg Stifts Biskop, Dr. Fogtmann, den nye Kirke for Agger Sogn, der i Sommer er bleven bygget, og hvortil Bekostningen er bleven udredet deels ved 2000 Rbd.,der ifølge Resolution dertil maatte anvendes af den til Sognet forhen indsamlede, under Cancelliets Bestyrelse staaende Sum og deels af frivillige Tilskud. Slutnings psalmen til denne Høitidelighed var forfattet og indsendt af Pastor St. St. Blicher i Spentrup. Endeel Geistlige, saavelsom saamange af Vestervig Sogns og Omegns Beboere, som, foruden Sognets egne Beboere, kunde faae Plads i Kirken, bivaanede denne sjeldne Høi Efter Th. Av.) O. G. F. Bagge, bekjendt som Dandselærer, Declamator, Digter og plastisk Kunstner, er for faa Dage siden død af Opopleri paa Bornholm, og begravet sammesteds. (Dagen. Forlangte Jndrykkelser. J Maanedsskrift for Litteratur har Hr. Etatsraad, Professor Hornemann leveret en Anmeldelse af den ved mig udarbeidede Beskr. af Svendborg Amt. J Forening med en Deel Roes følger en Deel Dadel. Jeg har ingensinde tiltroet mig Fuldkommenhed og overlader derfor til Læseren at bedømme hvorvidt Anmelderens Dadel altid er rigtig anvendt eller ikke. Kun med Hensyn til et Par Yttringer skal jeg derfor tage til Gjenmæle. Den ene af disse Yttringer angaaer Themaet om forskellige Meninger, i hvilken Henseende siges: "Kun maa man ønske at man paa ingen af Siderne søger med mere Jver efter Resultater, som synes (!) at understøtte den antagne Mening, end efter dem, som ere til Fordeel for den modsatte. Dersom dette skal have Hentydning til min Beskrivelse, eller det lægges mig til Last, at have villet sætte forudfattede Meninger igjennem, da maa jeg paa det bestemteste protestere derimod. Mange, og saare forskjellige ere de Facta jeg har fremført, og de Mange med hvem jeg har corresponderet ville sikkert bevidne, at jeg har stræbt efter enhver Oplysning der var mig mulig at overkomme; ligesom at jeg ikke har fordulgt det mindske af hvad der er mig meddeelt der kunde oplyse Sagen. Jeg troer derfor at have været aldeles upartisk i mine Bestræbelser at komme til et Resultat eller finde det Sande. Mine nuværende Meninger ere ingenlunde forudfattede. De ere Resultatet af egne Erfaringer og de Jagttagelser mine Amtsreiser have givet mig Leilighed at indsamle. De have derfor lidt efter lidt udviklet dem og ere ikke øste af Bøger. Den anden Yttring jeg finder mig beføiet at paatale er: At Landhuusholdnings=Selskabet har erkjendt der Fliid hvormed jeg undersøger de Gjenstande, som komme under Betragtning ved Districts Beskrivelserne." Men det gjør mig Ondt at kunne vise i hvor ringe Grad dette er Tilfældet. Vistnok har jeg faaet mit Arbeide betalt, men dette var dog vel ikke andet end Selskabets Pligt Derimod vedbliver Selskabet at tilbagevise al min Stræden efter Granskning, net op i nogle af de vigtigste Materier der have været Gjenstand for Beskrivelserne. Da jeg indsendte Manuskriptet til min sidste Amts=Beskrivelse, benyttede jeg Leiligheden til paa ny at sætte mig i Forbindelse med Selskabet, efter den ved Fratagelsen af mine Lærlinge her skeete Afbrydelse og mig gjorte Uret, og forespurgte mig om det vilde være samme behageligt, at modtage Forslag og Plan til en Indretning hvorved factiske Efterretninger i Landoeconomien kunde indsamles. Men ikke nok at der slet ikke svartes mig herpaa, jeg maatte end ydermeere døre den Krænkelse at see hvorlunde Selskabet, uden at anføre anden Grund end sine Meningers Forskjellighed, erklærte sin Overbevisning ikke rokket ved de mange, med Omhyggelig hed indsamlede, ved deres Kilder respectable, og ved de Resultater de afgive, vigtige Facta jeg har anført, og som derved saa godt som erklærtes for Nonsens. Enhver upartisk vil tilstaae mig at dette ikke er Midlet at tilbagevise Kjendsgierninger, og at Selskabet ikke opfylder sin Pligt mod Fødelandet, naar det støder den fra sig, der saa gjerne virkede i Forening med det, og som det før har anseet værdig dertil, uden at han indseer hvorved han kan have forspildt denne Lykke. Et Samfund som Landhuusholdnings=Selskabet, bør være hævet over alle Partier og kun stræbe at faae Sandheden draget for Dagens Lys, ligemeget til hvilken Side den kommer til at helde Ja det er saameget nødvendigere for Selskabet at holde sig fra at tage Parti, som dets Styrere eller Ledere, selv ikke ere Landmænd, og af den Dannelse disse Mænd besidde, kunde man nok have ventet, at Selskabet vilde have stillet sig paa et høiere Standpunkt end skeet er. Til foranførste kan jeg endnu tilføie, at der i de sidste Aaringer, 3 Gange er nægtet mig Adgang i Tidsskrift for Landoeconomien. Aldebertsminde, den 29de Septbr. 1838. C. Dalgas. Tre Til Forfatteren af det fra Randers Avis i Veile Avis No. 68 optagne Stykke om Hestevæsenet. Naar har jeg nægtet at det er Patriotisme at gjøre til Dansk hvad der er Godt, Har ikke ogsaa jeg brugt et lignende Motto i Anledning af min Afhandling om Veddeløb. Naar og hvor har jeg gjort mig skyldig i Skraal. Har Major Jngversen og jeg nogensinde nægtet godt Halvblod eller godt Fuldblod den Berømmelse de fortjene. Have vi ikke endog ønsket Prøver anstillede med Heste af disse Racer. Men det have vi rigtignok ikke ønsket, at see de gode Egenskaber vore Heste besidde, fortrængte ved ubesindig Krydning med feilfulde, til Handelsforholdene ikke passende Dyr. Det er sand Forædling af vor Hesterace vi attraae, ikke tom Adel Attraaer de noget Andet min Herre, er De ingen Patriot, men snarere den Skraaler De tyder til. De taler og vore gode Hopper men daarlige Hingster. Lader Naturen de Hingstføllet arte mindre efter Forældrene end Hoppeføllet, og skulde ikke ligesaamange gode Hingster som Hopper frembringes, naar første bevaredes for Castration. Men Tingen er denne, vi mangle Opmuntring til at lade et tilstrækkeligt Antal unge Hingster forblive ucastrerede, og det er hvad man for endeel, ved den ingversendalgaske Sag, vil søge at bøde paa; ligesom dette, i Forening med den Vending Stutteribesigtelserne have taget, er Grunden hvorfor ingen præmieværdige Hingster præsentertes i Vensyssel og Thye (en ung Hingst blev dog brændt i Thisted). Og hvad den store, stærke, brune Halvblodshingst. Jens Kjeldsen presenterede i Randers angaaer, da er mig forsikkret, at den staaer anfort i Stutteri=Protocollen med Spat paa begge Bagbeen især det høire. Alt dette min Hr. Anonymikus maatte De have vidst, og De kunde derfor gjerne have sparet Dem Uleiligheden at skrive. Men Deres Hensigt, er kun for tydelig, De vil yppe Klammeri, og gjøre Anderledestænkende latterlige. See nu om De kan faae Held dertil. Mig skal De ikke bringe i Vilderede. Aldebertsminde, den 29de September 1838. af C. Dalgas.