Aalborg Stiftstidende, 1844-02-17
- Capt. Wordinger (Frederiksberggade Nr. 7) bekjendtgiør, at hvis et Selskab skulde danne sig for at anlægge en Coloni i Sydamerika, da vil et nyt hurtigseilende Skid afgaae i Løbet af Sommeren til de forenede Stater ved Platafloden eller som de oftere kaldes efter Hovedstaden: Buenos ayres, og medtage Passagerer til 60 Species pro persona. "Her kunne Landstrækninger – tilføier han - kjøbes meget billigt, og jeg veed intet Land, der er mere skikket for Nordboere at nedsætte sig i. Naar man afkjøbte Regjeringen 10 a 15 Mile Land Syd og Vest efter ved Havet eller en Flod, da vilde man ikke, som i de nordamerikanske Stater, begrave sig 3 a 400 Mile inde i Skovene, ei heller være udsat for saadan Fare som der. Landet er ikke opfyldt med Skove og Moradser; man har ikke Andet at gjøre end sætte Ploven i Jorden, og denne bærer da, hvad man byder den (?); Climaet er mildt, Kreaturene tages aldrig i Huus; Hopper og Køer bruges kun som Tillægsdyr, og koste 1 a 2 Rbd. Stykket; Oxer, hvad Hud og Talg, er værd, Huder, Skind, Talg og tørt Kjød ere Landets Hovedproducter, alle disse finde Afsætning i Vestindien, Brasilien og Europa. En Qvadratmiil Land koster omtrent 1000 Species, og alle de Skatter, som svares, ere omtrent 4 Species aarligt af hvert 1000 Species, som Eiendommen er værd. En saadan Coloni - formener Capt. W. endvidere kunne bevare sine Jndbyggeres Nationalitet.")– Jblandt seneste Jndsendinger til det oldnordiske Musæum er Fra Amtsforvalteren i Hjørring Etatsr. BrinckSeidelin en pragtfuld Haarnaal af Bronce. Den med Cirkelzirater udzirede ombøiede Knap er overlagt med en tynd Guldplade, funden af Sognefoged Chr. Heilesen i Thornby. "Dansk Pantheons 16de Hefte giver et smukt udført Portrait af Statsraad Oluf Bang og leverer, foruden de sædvanlige biographiske Noticer om dennes Liv og Virksomhed, tillige en Biographie af Biskop Mynster, hvis velt ufne lithographerede Portrait fulgte med det forrige Hefter – Som Exempel paa Edens Misbrug og overilede Brug fortæller Fædreland i følgende Historie: Sidstl. 1ste Novbr. skulde paa Herregaarden F. i det sydvestlige Sjælland Avls karlen Niels forlade sin Tjeneste. Den foregaaende Dag var Gaardens Forvalter fraværende, og Niels benyttede Leiligheden til at gjøre Gilde for sine Medtjenere samt alle Ugedagshuusmændene. Da den barchantiske Tummel havde naaet sit Høidepunct, kommer tilfældigviis en Sogneførstander til, og hilser Huusmanden Hemming fra sig selv og en anden Sogneforstander, Kromand G., at han maatte skynde sig at betale sit Fattigbidrag, hvis han ikke vilde udpantes. Med Rusens Overmod svaret Hemming: "Fog i mig om jeg giør, for Kromanden og Du ere et Par Vindbeutler!" – Sogneforstanderen fandt sig af den vilde Jubel, hvormed Hemmings Vittighed optoges, foranlediget til øieblikkelig at trække sig tilbage; men Kromand G. anlagde Sag for de brugte Uqvembord. Man mødte for Herredsfoged F., og denne forelagde Hemming det Spørgsmaal, om han havde brugt de paaankede Udtryk. Han vedgik dem med Tilføining, at de vare brugte i Lystighed, men at der var ingen Fornærmelse i dem, thi da jeg sagde, at Kromanden var en Vindbeuttel, da meente jeg paa ingen Maade Kromand G., men jeg meente den afdøde Kommand i H., som engang kom til at skylde mig 2 s., som han aldrig betalte mig, og det kalder jeg Vindbeutelstreger; og da jeg sagde "Du er en Vindbeutel, da talte jeg ikke til en saa agtet og anseet Mand, som Sogneforstanderen, Gud bevare mig; men jeg talte til mig selv, der drak mig fuld som en Vindbentel, i Stedet for at forrette mit Arbeide. Men at kalde mig selv en Vindbeutel, mener jeg, at jeg har Lov til 8 Kromand G. formanede Hemming til ikke at spase for Retten: "For det, som Du der siger, mener Du dog ikke med." – "Jo jeg gjør." – "Tor Du gjøre Den Eed derpaa," spurgte Herredsfoged F. – "Ja jeg tør." - Og Eden forelæstes ham uden mindste Skrupel, og aflagdes øieblikkelig, og ifølge den kjendtes Huusmand H. for sagesløs at være, men Kromand G. idømtes Sagens Omkostninger.