Berlingske Tidende, 1796-06-27
Weslar, den 4de Junii. Den gade røde og røde huinertarvedder StadegaAltenberg forefaldt adskillige Femmer mellem den Kongerige, Kongelige Armee og de Franke. Den 18de begyndte det at ere honet. De Frange underrettede om den ankomne. de kostning til Lann og Dine vilde foreere det Kei saltet Coniening og denne Expedition paatag General Leiere. . Denne General commandeerte alleSeptembereronditionen forrige Aar og kiender vor Egn. mestende. Han gjorde Angrebet den 13de om Formiddagen paa de Keiserlige ved Berghausen og Verdorf, og trængte med at Magt igiennem Berghauser og Altenbergerskoven. De Keiserlige Direnaderer, Dusartegimentet Veghan, og de sariske Jagere som nylig vare ankomne stillede sig imod dem. De franske havde, paa Høiene ved Leun indtil Allenstetten. oprettet skiulte Batterier og gjorde en forskrættelig Karten. en Mastetild paa disse Tropper, hvorved i Besunderlighed de sariske Jægere lede overordentlig. FeldtmarskallieutnanMerneck rytte med Resten af de Tropper, som laae bag vor Sinde endnu til Dielv. Jlden blev frygtelig. De Kyserligge maatte allerede paa adskillige Pladser vige. Hertil kom endnu, at Terrainer og Veiret ikke vare dem gunstige. Alle regange og betienden syntes at være undgaaelig. Saa ledes stode Sagerne om Aftenen Klag, da Erkehertug Car gandske uformedentlig, og som en Engel fra Himmelen, an rom, og i fuld Galopilede til Vaspladsen. Under den frygteligste Karteskild reed han igiennem alle Geleder, indgydede Tropperne Mod, og bad dem at holde sig endnu lidet, da den var Forstærkning underveis. Med et erempelløst Mod udholdte nu de Keiserlige den frygteligste Jld. Strax derpaa kom paallerlige Kongelige Tropper fra Weilmünster og Nuenbriin og trat mod Kønigsberg. Paa samme Tid marcherte de tapre fariske Tropper over Rechterbach til Valpladsen, og der ankom tillige mange Kanoner, hvorpaa de Keiserlige hidtil havde lildt Mangel. Da man nu var bleven Fienden voxen søgte man at lortte ham ud af Skoven; men forgiæves. De Keiserlige forrettede derpaa i Hast Modbatterier, og begyndt ten stærk Kannade. Det Keiserlige og sariske Cavallerie giomtring Skoven, og Jnfanteristerne rytte med Batterierne og Skoven med sældte Bajonetter, og bestreg de franske Barterier. Cavalleriet huggede ind i Skoven, og saaledes maattelde Franske retirere, og overlade de Keiserlige Seieren Kl. som Aftenen. Paa begge Sider bleve særdeles mange Folk, Karteskilden gjorde de Keiserlige stor Stade. Sarerne udviste en brundringsværdig Tapperhed, og man har fornemmelig dem at talte for denne vigtige Seier. Mange franske Fanger ere endnu stre blevne indbragte. En saaret Oberst af Cavalleriet er den fornemste iblandt dem. te Kanoner ere blevne gjorte til Bytte. Et farisk Regiment har 10 Døde og 14. Gaarede. De hariste Jægere have lidt meest. En saaret Lieutnant af samme, som de Franske toge til Fange, og som var den første, der med sine Folk trængte ind i Skoven, er Halsen bleven saaret over paa J Gaar den 16de begyndte fegtningen paa nye, og de Franske bleve uddrevne af Leun, Stolthausen, Biseberg og Weilburg. De Blantensteinskesusarer satte ved Oberbuhl igjennem Lahn, og gjorde mange stranke til Fanger, hvorved ogsaa de fariske Husarer vare nærværende og erobrede en Kanon Af en Skrivelse fra Weblar, den 17de Junii. J Forgaars have de Keiserlige, i Forening med de Chur friske Tropper, efter en meget blodig og i Begyndelsen over tidig Fægtning, tilsegtet sig en fuldkommen Seier, slaget de Franske gandske tilbage, taget 12 Kanoner til Bytte, og gjort mange Fanger, hvoriblandt befinder sig en saaret Offer af Cavalleriet. Erkehertug Carl har udsat sin Person for den største Fare, og selv fort fine og de fariske Tropper i den heftigste Jld. De sidste have gjort sande Underværter af Tapperhed, og man har fornemmelig dem at tatte for denne saa vigtige Seier; men de have ogsaa mistet mange Folk, Dog have deres Jægere lidt meest. Tydskernes hele Forliikan man endnu ikke bestemt angive. De Franskes maa der væreenlige større, da samme angives for 2 til 300 Mand, Døde, og 17 til 2000 Mand Fanger, blandt hvilke sidste General Lefevre selv, som man forsitter, skal befinde sig Den Deel af den tydske Armee, som allerede befinder sig paa denne Side af Lahn, rykker bestandig videre frem. De Franske skulle og allerede have trukket sig tilbage ud af LimburFrankfurt, den 18de Junii.