Norske Intelligenssedler, 1806-03-04
J denne Odelssag er den 26de August forrige Aar af Sorenskriveren i Bamble med tiltagne Laug rette saaledes kjendt for Ret: Jndstevnte Hans Eliasen bør til Lovens første Faredag under Udkastelse at fravige og for Søren Amundsen og Værge Hans Thorsen at ryddiggiøre de paastevnte 2 Huder 4 Skind i Gaarden Høen han nu besidder efter Skjøde af 28de April 1804, imod at Søren Amundsen og Værge Hans Thorsen betaler Hans Eliasen den i Skjødet af 19de September 1803 anførte Kiøbesum og iberegnede Omkostninger af 2000 Rd., ligesom og Erstatning efter uvillige Mænds Skjøn for de Omkostninger Hans Eliasen har havt paa Follouget til Bedsteforældrene Thor Thorsen og Hustrue Jnger Marie Sørensdatter fra da han tiltraadte Gaarden og til han fraviger den; saa bør og Værgen Hans Thorsen paa den umyndige Søren Amundsens Vegne at betale Jndstevnte Hans Eliasen Processens Omkostninger med 60 Rd., hvilket alt efterkommes bør efter Lovens Forskrivt og Adfærd. Stiftsrets Døm Hiemtingsdommen bør ved Magt at stande, dog saaledes at Processens Omkostninger for begge Retter ophæves. Efterretning om nogle i Nordamerika fundne kolossalske Been af et ubekjendt Rovdyr. Den Deel af Virginien, som ligger paa hin Side af den saakaldte blaa Ryg, bestaaer af Kaksteen, der er riig paa store Huler. J en af disse, ikke langt fra Greenbriar, fandt nogle Arbejdere endeel Knogler under Jorden, hvis Størrelse og Skikkelse strax viiste, at de maatte have tilhørt et Dyr, som Folkene ikke kjendte. Oberst Steward reddede deraf saa meget han kunde og sendte samme til Kongrespræsidenten Jefferson. De vare: et Stykke af et Femur, en fuldkommen Radius, en i Midten afbrudt Ulna; tre Kløer og sex andre Been af Foden. Hr. Jefferson har undersøgt den meget nøie og troer, at de komme Løvens nærmest, dog saaledes, at hint Dyr, hvoraf nærværende Been ere en Levning, i fuldt Volumen har været, noget mere end tre Gange saa stort, som den store afrikanske Løve. Her fremtrænger sig strax det Spørsmaal: Hvor er der blevet af et saa frygteligt Uhyre? Var det en Produkt af hin underlige Forverden, eller vanker dets Art endnu omkring i Amerikas store ubeboede og ubekjendte Skovegne? Den egentlige Løve skal, som man troer, ikke have hjemme i Amerika. Jmidlertid taler, dog Hawkins om den under Aaret 1564; Thomas Harriot 1587 og Bullock 1627. Efter hine Tider ere vel de Egne, hvorom disse Forfattere skrive, blevne meere opdyrkede og folkerigere, saa det er meget sandsynligt, at de store Rovdyr have trukket sig langt tilbage i de indre store øde Landstrækninger. Desuden er det bekjendt, at man paa en Klippe i Kanhava, nær ved dens Jndløb i Ohio, seer udhugne billeder af forskjellige indenlandske Dyr, hvoriblandt et fuldkommen ligt en Løve. Jefferson bringer herved nogle Anckdoter i Erindring, som man fortæller i hine Egne, og som nu synes at fortjene mere Opmerksomhed. De ere: ) Da et Selskab af Eventyrere (Lykkefristere) første Gang søgde en Nedladelsesplads paa den Side af Greenbriar, blev deres Leir en Nat foruroliget ved Brølet af et dem ubekjendt Dyr, der gik rundt omkring dem, og af hvilket de kun nu og da saae Øinene, der lignede tvende Jldkugler. Deres Heste vare meget skye, og Hundene krøb ved deres Fødder og vovede ikke at giøe. Formodentlig befriede deres Jld dem for et Angreb og næste Morgen forlod de Egnen. 2) Omtrent tredive Aar sildigere, nemlig 1765, jagede Georg Vilson og John Davier ved Cheat-Floden, en Arm af Monougahela, hvor de om Natten hørde en rædsom Brølen, der, efter som den kom nærmere, stedse blev stærkere og tilsidst lignede Tordenen, saa at Jorden syntes at ryste under dem. Dyret, som den kom fra, vandrede længe omkring deres Lejrplads, og deres ellers modige, men nu stille, Hunde vare ikke at bringe udenfor Leien. Morgenen derpaa hørde de den samme frygtelige Stemme fra en Høi over en engelsk Miil borte, som ligeledes blev besvaret fra en anden Høj i Nærheden. Oberst Stevard, har i Aaret 1769 hørt denne Fortælling af Vilsons egen Mund, og nogle Aar seenere ogsaa af Davies, som endnu lever i Kentucky. 3) J Aaret 1770 jagede en bekjendt dristig Jæger og god Skytte ved Navn Draper ved Kan hava. Han havde bundet en Bielde paa sin Hest og lod den græsse i Frihed. Med eet hører han Bielden at klingre stærkt, og i Tanke at nogle Jndianer kunde ville bortføre Hesteen, ler han til. Men da han kom til Stedet, fandt han den halv opædt. Han forfulgte strax ved Hielp af sin Hund Sporet af det vilde Dyr, men fik snart see en Skabning af en saa uhyre Størrelse, at han gjebliklig og med største Forsigtighed trak sig tilbage. J øvrigt erindrer han sig af Dyrets Skikkelse kun dets skrækkelige Størrelse og at det syntes at henhøre til Katteslægten. (Af v. Hoffs Magazin fur Mineralogie, Geognoste p. sammendraget og oversat ved Vangensten), Hermed kan sammenlignes Borger Cupiers Afhandling om forsle Been af Pattedyr, f. Ex af den kjødædende Elefant (Mammouth) fundne saavel i Siberien som ved Ohio og i Jtalien, samt Blumenbach og Esper om de overordentlig store Bjørnebeen fra Dragehulen ved Kar paterne p. der maa have tilhørt Biørne langt større end Uroxer. J Jrland findes ofte Been af et Slags Elgsdyr, hvis Horn (Geweihe) ere 14 Fod brede mellem Spidserne. Cupier giør den vigtige Anmerkning: at jo ældre de Schikter ere, hvori Beenradenne et forskjelligere ere ogsaa disse Been fra de os bekjendte Dyrs. Cupier gjør den vigtige Anmerkning: at jo ældre de Schikter ere, orekomme, desto forskjelligere ere ogsaa disse Been fra de og bekjendte Vil Under Strømsøe Jurisdiction staaer følgende Skifter under Behandling, ne No. 1. forrige Kiøbmand Ole Clausens. 2. Ole Jacobsen Sevigsbøen. 3. Hans Peter Wæstbye og Kones. 4. Hans Peter Biørns. 5. Ole Hægs Kone Malene Hansdatters. 6. Erich Olsen Bielke-Huggers. 7. Johan Forsters Hustrue Anne Halvorsdatters. 8. Halvor Giætvoldsens. 9. Ambjørn Jonsens Kone Thale Mathiasdatter. 10. Christian Haagensen og Hustrue Anne Syversdatter. 11. Christen Svendsen Bielke-Huggers. 12. Christine Nielsdatter Mærket Enke efter Niels Olsen. 13. Jens Dams Enke Goro Maria Holm. 14. Bjørn Andersen Holm. Enhver der formener sig nogen Prætention som Creditor eller Arving i enten af disse Boer, behager for mig at anmelde og legitimere samme inden 12 Uger fra denne Bekiendtgiørelse, da anden Proclamation efter Omstændighederne ej tillades. Lyche, Byefoged.