Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-03
Blandede Efterretninger. Den dræbte Major Laings Papirer. J et fransk Blad "Semaphore læses fra Marseille følgende: Det er omtrent tre Aar siden Major Laing, Svigersøn af Oberst Hammer Warrington, der er engelsk Generalconsul i Tripolis, afreiste derfra, hvor han efterlod sin unge Hustrue, og begav sig dybt ind i det Indre af Afrika, der er saa rigt paa Hemmeligheder, og var saa mangen berømt Reisendes Grav. Efterat han havde draget over og igjennem Atlas-Kjeden, Landet Fezzan, Ørkenerne Lemta og Sahara, Kongeriget Agades, kom han til Staden Tombuktu, efter hvis Opdagelse Videnskaberne saa længe have bestræbt sig. Major Laing har, ved at komme til Tombuktu, fortjent den Priis af 30000 Pund Sterling, som det lærde og fortræffelige Selskab i London har udlovet for den kjekke Reisende, som vilde besøge den store africanske Stad, beliggende imellem Negernes Nil og Gambarrufloden; men Major Laing lagde meget mindre Værd paa at vinde denne Priis, end paa den efter saa mange Besværligheder og Farer erhvervede Berømmelse. Han havde paa sin Reise sammenbragt vigtige Optegnelser for alle videnskabelige Fag; og under sit Ophold i Tombuktu havde han arbeidet sin Reisedagbog, hvorefter han tiltraadte sin Tilbagereise til Tripolis, paa hvilken han blev anfalden af Afrikanere, der uden Tvivl havde eftersporet hans Vej igjennem Ørkenen. Laing var svagt escorteret; men han forsvarede sig som en Helt. Det laae ham paa Hiertet ikke at tabe sine Arbeider og sin Hæder; men i Fægtningen mistede han den høire Haand, som ved en Yatagan blev ham afhuggen. Man maa gyse ved at tænke sig den paa Ørkenens Sand udstrakt liggende saarede Reisende, der møisommeligen med venstre Haand maa nedskrive til sin unge Kone den sørgelige Fortælling om Fægtningen. Jntet er mere rørende end dette Brev, hvis Skrifttræk ere henmalede med usikre Fingre, og besudlede med Blod og Støv. Men denne Ulykke var kun Forspil for en langt større. Folk fra Gadames, som havde hørt til den Bedækning, Major Laing havde, bragte nogen Tid derefter Hr. Warrington den Efterretning, at hans Svigersøn, var myrdet i Ørkenen. Man tænke sig den ulykkelige Families Smerte; men Hr. Warrington, kunde ikke lade det beroe ved at ofte sin Svigersøns Minde nogle kun frugtesløse Taarer. For hans Ære og Englands Hæder var det magtpaaliggende, ligesom hans Faderkjerlighed gjorde ham det til Pligt, at efterforske Ophavsmændene til Mordet, og hvorhen den Faldnes Papirer maatte være komne. Snart udbredte sig et Rygte om at Major Laings Papirer vare ved Ghadamere bragte til Tripolis, og at en Tyrk, ved Navn Hassuna Dahies, havde hemmeligen taget dem til sig. Den samme Dahies har man seet i Marseille, hvorhan levede meget bekosteligt og begik mange Daarligheder, bød Damerne sine Parfums og Shavler; han var en Art af en reisende Usbek, endog indtil dennes Philosophie og Aand. Fra Marseille gik han, betynget med Gield til London, havde der nye Projecter, og var stedse ledsaget af Qvinder og Kreditorer. Hr. Warrington, fortsatte længe og vedholdende sine Efterforskninger, og det lykkedes ham omsider, at faae fat paa Traadene i den sørgelige Hemmelighed. Efter hans Opfordring befalede Paschaen at skaffe fra Ghadames de Folk frem, som havde tjent til Bedækningen. Sandheden var nær ved at komme for Dagen; men den var alt for frygtelig for Has suna Dahies, til at han vilde vente den. Han flygtede til de amerikanske Staters Consul Hr. Core. Paschaen lod Hr. Coxe sige, at han erkjendte Uforkrænkeligheden af det af ham til Hassuna givne Fristed, men da sidstnævntes Udsagn var nødvendigt ved Undersøgelserne af det paa Major Laing begaaede Mord, saa anmodede han ham ikke at begunstige hans Flugt. Hr. Warrington, skrev til sine Colleger i samme Øjemed. DoHassuna Dahies forlod d. 9 Aug. om Natten Tripolis, som det hedder, forklædt som en amerikansk Officier, og flygtede ombord paa den amerikanske Krigskorvette Fairfield, Capit. Parker, der just laae paa Tripolis Rhed. Upaatvivleligen er Capitain Parker bleven skuffet i Henseende til Hassung, da han sikkert ikke vilde have ladet de forenede Staters ædle Flag tjene til Skjerm over en Person, der var anklaget som Medskyldig i et Mord. Man vil paastaae, at Undvigelsen var ivrigen befordret ved en fransk Agent, som man med stor Sorg seer forekomme i denne Sag. Man siger og, at Forslag af den Art forhen skal være gjort en af vore Skibsbefalingsmænd, som gav det ædle Svar, at en kongl. Sø-Officier kunde ikke befordre en mistænkelig Undvigelse, og at han vilde ikke modtage Hassuna, uden det maatte befales ham; og da ved lys Dag og uden Forklædning.