Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Fredagen d. 24 Octbr. gik den kongl. Brig Erin under Seil (fra Mauritius). Den 25de saae vi tydeligen Kysterne af Bourbon, den 26de mødte vi Koffardiskibet Virginie paa Seiladsen fra Madagascar til Øen Mauritius (Isle de France). Efterat have prajet den, lagde vi bi, for at spørge om Hr. Campbell, brittisk Ex-Agent hos Kongen af Madagascar, Radama. Vi hørte, at han var ombord paa Virginie, og Hr. Lyall, den ny Agent, besluttede sig derfor til at tage ham med til Tamatave, hvor hans Nærværelse kunde være tilNytte. Den følgende Morgen viiste sig for vore Blikke Blomme=Øerne, Tamatave=Havnen, og det pragtfulde Amphiteater af de Kysterne bekrandsende Høie. Hvilken Forskjel mellem denne fortryllende Egn, og det morderiske Clima. Neppe vare vi paa Rheden, førend den brittiske Agent sendte mig med et Brev til den madagascarske Majestæt. J stor Puds gik jeg altsaa til Gouvernementshuset. Jeg overraskede Gouverneuren, Hr. Robin, i hans Morgendragt. (De Store i Madagascar optage nu sædvanligen engelske Navne, saaledes saae vi siden, foruden Hr. Robin, ogsaa en Hr. Philibert, og en Hr. Coroller figurere). Af Hr. Robin erfarede jeg, at Kongen var paa en Undersøgelsesforretning i nogen Afstand fra Staden. Han bad mig vente paa hans Tilbagekomst, og han tilskrev ham strax i min Nærværelse, for at underrette ham om min Sendelse. Jmidlertid ankom en engelsk Tolk, i hvis Overværelse Gouverneuren skrev sit Navn, sin Titel, sin Rang; hvoraf jeg erfarede, at han var Stor marskal, Commanderende en chef, og hans Majestæts Regjerings- og Privat-Secretair, m. m.; han gjorde mig derpaa mange Spørgsmaale om Hr. Lyalls Characteer. Hans Majestæt, sagde han, veed at skatte Fortjenester og Talent, og ønsker meget at lære at kjende Hr. Lyall, om hvem han har hørt saa meget Godt. Om den sidste Agent Hr. Campbell talede Stormarskallen med ringeagtende Ligegyldighed, og jeg erfarede siden, at han ikke havde været godt anskreven ved Hoffet. Jmidlertid ankom Svaret fra Hs. Majestæt, og mig blev nu givet et Brev til Hr. Lyall. Da samme Eftermiddag den Sidstnævnte, tilligemed Capitainen paa Erin, Hr. Campbell og mig gik i Land, lod Gouverneuren os kalde, og overøgede os med Forsikringer om sin Hengivenhed, og fornyede det allerede om Morgenen til mig gjorte Tilbud, at lade os faae Heste til Excursioner i Omegnen, og til vort festlige Jndtog. Virkeligen stode ogsaa fire efter engelsk Maade opsadlede Heste for vor Dør. Paa vor Spadseretour holdt vi med smertelig Bevægelse ved den Grav, hvori nylig Cole var nedlagt, denne Mand, som, efter at en egen Mission til Radama var mislykket ham havde aflivet sig. Graven ligger ved Randen af en liden Buskads, som tjener til Kirkegaard for de fornemste Indvaanere. Den var den mærkværdigste næst efter Graven for Tamataves Gouverneur, der var massacteret af Jvondroo (formodentlig en af de Høvdinger paa Øen, med hvem Radama havde ført Krig).Man havde allerede sagt os paa Øen Mauritius (Isle de France), og Hr. Campbell igjentog det for os, at den brittiske Regjering havde behandlet Kong Radama alt for artigt, at flere af de Monarken omgivende Hoffolk havde ved nedrige Smigrerier bragt det til at indgyde ham en alt for stor Mening om sin Magt, saa at han, hvad denne angaaer, holdt sig for den første Monark i Verden, og havde behandlet Hr. Campbell. og Hr. Cole med Nedsættelse og Fornærmelser. Hr. Lyall besluttede derfor at vise sig, vel uden Arrogants, men med Værdighed og Fasthed. Glands og Guldglimmer gjøre et levende Jndtryk paa Barbarer, og han stræbte derfor at forhøie sit Jndtogs Pomp paa den høist muelige Maade ved vore Uniformers Luxus. Det beskedne Røde paa min forsvandt under de Guldtresser, man havde oppudset den med. Vi gik nu i Landingsbaaden i stor Puds, og bleve hilsede baade fra Skibets og Stadens Kanoner. Hr. Robin, i en guldbroderet Uniform, der dog var temmelig beskeden for en Stormarskal ventede os ved Stranden, og ledsagede os, i Spidsen af en Eskorte, til det Battert, hvor hans madagaskarske Majestæt residerede. Batteriet af firkantet Form kroner en liden Høi paa Nordvestspidsen af Tamatave; det er kun besat med faa Kanoner, det er omgivet med stærke Pallisader, og i det Jndre af samme ere forskjellige særskilt staaende Bygninger. Den største, ligefor Indgangsporten, tjener til Vaaning for PrindsRataffe, som har engang besøgt England. Han er Kongens Svoger, og Fæstningens Gouverneur. De andre Bygninger tjene til Magaziner, Tøj huse, Staldbygninger og deslige. Naar Radama er i Tamatave, residerer han sædvanligen i Batteriet. Værelserne, uden just at være rummelige og en Souverain værdige, ere dog renlige og beqvemme, og Audientssalen er decoreret med Pragt J et Hjørne af Batteriet ud mod Havnen er et Lysthuus, hvor Kongen arbeider, eller hviler. Ved Indgangen til Batteriet dannede en 500 Mand stærk Bataillon en Spalier for vort Jndtog, og Musikanterne spillede: God save the King. Radama modtog os ved Døren af sit Palads. Hr. Robin forestillede ham den brittiske Agent, og det behagede Hs. Majestæt venligen at trykke ham i Haanden. Da Hr. Lyall forestillede mig, vederfores mig lige Ære. Efter den ved saadan Leilighed indførte Skik, lagde enhver af os derved en Penge i Kongens Haand, og sagde ærefrygtsfuld Tribut for Deres Majestæt. Da vi kom ind i Audientssalen, lod Kongen Hr. Ly all sætte sig ved hans høire Side, og Hr. Robisatte sig ved den venstre. Hr. Coroller, den sidste Gouverneur af Tamatave, nu General, og første Secretair og Adjutant hos Kong Radama, satte sig paa den høyre Side af vor Agent, og jeg fik mit Sæde ved Siden af Stormarskallen. Prinds Rataffe, Overdommeren, Hr. Philibert, og omtrent 20 madagaskarske Officierer vare ligeledes nærværende.