Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-01-17
Sagen imellem Pastor Visbye og Magister Lindberg er allerede i fuld Gang. Prokurator Hansteen, Pastorens beskikkede Sagfører, har den 2dennes indgivet sit første Jndlæg Blandinger. J den Oversigt af Aaret 1831, hvormed denne Aargang af Avisen aabnedes, vovede Udgiveren at henvende Tanken paa et glædeligt Tidens Tegn i følgende Yttring: "Mægtigt har og det nu svundne Aar virket imod den religiøse Fanatisme, som saalænge har sneget sig om i En"ropa under Skinhellighedens Kaabe; thi ogsaa den føler sig for svag til at kjempe imod Tidens Aand, og da Magten nu er borte, hvortil den altid heldede sig og hvorved den ene søgde at lænkebinde Samvittighederne, vil dens Virkninger sikkerlig efterhaanden tabe sig", m. m. som kan efterlæses Pag. 2. At disse Ord maatte efterlade en slem Svie i visse Sjele, kunde ventes, og den af sine skandaløse Udfald paa Hr. Professor Clausen, Præsterne Gad, Visbye og flere velbekjendte Hr. Magister Lindberg har troet at burde gjøre endnu et afmægtigt Forsøg paa at gjendrive hiin Paastand, ved Statstidenden og flere kjøbenhavnske Blade at fremkomme med følgende i hans Pen meere latterlige end frygtelige Trudsels-Manifest: Advarsel. At jeg har gjort de foreløbig fornødne Skridt, for at saggive Redacteuren af "Dagen, Etatsraad Fr. Thaarup, for hans Fornærmelser mod mig i Dagen 1832 Nr. 5 og Cancellieraad S. Hempel i Odense, som først har fremført disse Fornærmelser i sin Avis, samt Pastor C. H. Visby, Capellan ved Vor Frelsers Kirke, ligeledes for hans fornærmelige Udtryk i hans Ugeblad For practisk Christendom 1831 Nr. 52, bringer jeg herved til offentlig Kundskab, for saaledes paa det Eftertrykke ligste, at advare alle Redacteurer af offentlige Blade og Andre om, for Fremtiden at afholde sig fra at optage andre Artikler deres Blade, mig og min Virksomhed vedkommende, end demaatte trøste sig til som Sandhed at kunne vedstaae og bevise, for Domstolene, da jeg er til Sind, for Fremtiden, strax at drage Enhver til Ansvar, som skulde forsøge paa at vedblive, at misbruge Pressen til alle Slags Fornærmelser imod mig. Jac. Chr. Lindberg, Magister artium." Nu Herre Gud, Man faaer rolig at oppebie det belovede Feldtslag, hvorfor Kjøbenhavnspostens Udgiver (som hidtil udenfor) ikke holder det meere Umagen værd at trække sig tilbage, end at han har tilladt sig at gjøre opmærksom paa, at de Udtryk, for hvilke Hr. Magisteren agter at saggive Hr. Pastor Visbye, ogsaa findes optagne i Kjøbenhavns posten Nr. 503 f. A. Ligeledes har Redaktøren af Morgenposten, der først indførte Kontentum af Sagen imellem Bogtrykker Jørgensen og Magister Lindberg, svaret den Sidste med Goltz i Vaudevillen Østergade og Vestergade: "En bewahre. De vil sige alle Ting til mig, men jeg maa slets ikke sige noget til Dem." Da Hr. Magisteren maaskee ikke læser Riber Stifts Avis, vil Man her tjene ham med et Vers Til Vedkommende, med Motto: "Sandhed er ilde hørt, som findes indrykket i sammes No. 4 af 13 d. M. Skjøndt Sandhed, som jeg seer, kuns nødig Du vil høre, Og, at som Hundeglam den klinger i Dit Øre; Saa skal, saa maa den dog ei derfor strinlagt være Thi skambrændt Æretyv og skamløs Løgner, Kiere! Og Mørkets svorne Ven saa dybt jeg haver, Som jeg afskyer Løgnens første Fader. Men Sandhed selv det er, som Varselsord ham sender, Uhyret, som den Godes Aske ublue skjender. Og naar Jeldten, der med stærk Trompetskrald kommer, Stolt sætter sig, som Levendes og Dødes Dommer, Bør ikke han da som en Gud ufeilbar være? Af Hjertekjenderen, den rette Dommer, lære, At, før han Sværdet svinger, eller viser Riset, Mod de Jndstevnede maa lægges frem – Beviset? - Tirsdagen den 10 dennes døde Chefen for Hovedstadens Brandkorps, Brandmajor West, R. a. D., en Mand af bekjendt Duelighed og Virksomhed i sit Fag. Oplysning til Mr. Mansen. Et Hr. Hansen beskylder mig for at have forfalsket hans Fremstilling, ved at tillægge ham den Paastand at Lys-Straalen, Ge paa ovenstaaende Figur bruger samme Tid til at gaae fra E til B som Jorden til at gaae fra B til C. Jeg seer heraf, at jeg ikke maae have udtrykt mig tydelig nok for Hr. Hansens Fatte=Evne og skal stræbe at gjøre Bod. Altsaa Hr. Hansen vil jo have Straalen uknækket og dog paa Skraae igjennem Kikkert Axelen, og det er hvad jeg paastaaer Umueligheden af. Det er nemlig umueligt at faae nogen Gjenstand i Kikkert=Axelen, naar den ei er stillet lige derpaa, og dermed er Sagen afgjort, men for, om mueligt, at bringe Hr. Hansen til selv at indsee, hvor galt han i det Hele sluttede, satte jeg den Muelighed, at Straalen lod sig saaledes opfange, og paastod da, at Hr. Hansen modsiger sig selv, naar han lader Straalen være i E uden at han seer den i B, men maae tænke sig flyttet med Jorden til C. thi han kan jo umuelig vide at Straalen er i E, med mindre han seer den der, og er han derfor virkelig reist til C før han seer Straalen, da er den aabenbar først indtraadt i Kikkerten i Fog det er kun en tom Grille at den allerede var i E, saa det kunde i det Høieste blive et Ord-Spil at den var der usynlig.