Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1773-01-08
Jmendskiønt her vel i vor Bye og kand findes mange, ligesaavel som paa andre Stæder, der ere saa uagtsomme og nempfindtlige, at, de ikke meget har taget til Eftertanke de støre og betydelige Forandringer, som ere skeede i de nordiske Riger i Særdeleshed i det sidst forgangne Aar; Saa ere dog nogle, der med nøyere Eftertanke erindrer og overveier saa vigtige Ting. Der findes vel faae iblandt os. i hvis Siæle Begivenhedernes Vigtighed ikke skulle have gjort noget Jndtryk; alene dette Jndtryk har kun hos de fleeste været ringe og letsindig. Som oftest har man i Tildragelserne ikkun fundet Materie til at tale om i nogle Dage, og fortællet dem, som andre uvedkommende nye Tidender, uden at bekymre sig om Forsynets Hensigter. Der gives Folk nok i Verden, der ikke tager Deel i andet, end hvad som egentlig angaaer dem selv; naar deres private Sager, deres Handel og Næring ikke lider Skade ved de indfaldende Tildragelser: Naar deres Huusvæsen ikkun har sin ordentlige Gang, og man ikke lider nogen synderlig Forhindring i deres egne sandselige Fornøyelser, saa bekymrer man sig lidt om Næstens Trang, Nød og Elendighed, eller om de Guddommelige Straffe=Dommes Formildelse, besynderlig saa længe vi giør os Haab om, vi her i Verden kan undgaae dem, i hvordan Bladet vender sig. Men betænk, udødelig Siæl, hvor skammeligt dette er: Lever man da her i Verden, ikkun for at fyldestgiøre sine egne Fornøyelser, eller er der intet andet, end vor egen timelig Nytte og Fordeele, hvorudi vi bør tage Deel, Kandmanikke vende sine Forstands Øyne paa andre Sider og Kanter af Forsynets vise Regiering og Bestyrelse? Den verdslige Viise og Statsmanden kand vel i den bortløbne Tids Begivenheder finde Anledning nok til de dybsindigste Betragtninger, for at udfinde de forborgne Drive=Fiedre, som Himlen sætter i Bevægelse, for at giøre store Forandringer i blandt sine fornuftige Skabninger til deres Bæste og det guddommelige Væsens Herliggiørelse paa Jorden. Ja det dødelige Menneske seer i det forbiegangne Aar billeder nok paa sin egen Fare; Han seer Døden udrustet med sine Vaaben, og den der har Døden i sin Magt, hvorledes efter hans Vink og befaling, Vinde, Storme, smitsomme Sygdomme, Hungers Nød etc. maa Udgaae. Den oplyste Christen seer endnu langt meere; han seer, hvor forfærdeligt det er, naar den a) som hører Hævnen til siger: Jeg vil betale og dømme mit Folk; Hand til beder tillige den Forsyn, som bestyrer alle Ting i Verden, og uden hvis Tilladelse ikke et Haar falder af vore Ho beder paa Jorden. Han seer i de fleste Lande-Plager en Guds Sendebud, be som giør sine Engle til Aander, og sine Tienere til Jlds=Luer. Han frygter for Guds Majestæt og Magt, c) og søger med en sand Omvendelse at møde Herren sin Gud; Han gaaer d) i sit Kammer, han skiuler sig et Øyeblik, indtil Vreden gaaer over; Han bædrer sig, førend Dommen fuldbyrdes; Han raaber, som fordum det Jødiske Folk, er d) Chr. 10. 30, b) Ebr. 1, 7, c) Amos 4 11233. d) E. 26, 20, 21. e) Mich. 6, 6. hvormed skal jeg forekomme Herren og høye mig ned for den høye Gud; Han søger at giøre Ret, at elske Miskundhed, at ydmyge sig og vandre med sin Gud. Disse og andre saadanne Tanker og Bevægelser kand Forsynets Veye i disse Tider hos en fornuftig Siæl frembringe.