Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-04-20
Til Jndustrien henhørende, er i Aaret 1835 for Fattigvæsenets Regning i det Hele spundet 133 Lpd. 12 Pd. Hørgarn fra 10 til 43 Feds Fiinhed, og 137 Lpd. Blaargarn fra 3 til 17 Feds Fiinhed, vævet af Dækketøi, Haandklæer der, Halle=Lærred, Hør= og Blaarlærred samt Sækketøi, 4702 1/2 Alen, hvorunder indbefattet det paa Arbeidsstuen vævede. Med Afdrag af de Kjøberne og Kassereren tilstaaede Procenter, er for solgte Fabrikata beregnet Fattigkassen til Jndtægt 1945 Rbd. 7 s. og Værdien af hele Beholdningen den 31 Decbr. 1835 kan, efter Material=Regnskabet, anslaaes til 1100 Rbd. Sedler. J de tvende Sye skoler paa Fattiggaarden er i Aaret 1835 af Børnene syet 217 Skjorter, 80 Særke, 23 Par Lagen og en Mængde Navneklude, strikket 76 Par Strømper, spundet 24 Pd. Uld, 76 Pd. Hør og 72 Pd. Blaar, desuden syet endeel Konfirmationskjoler, Forklæder, Halstørklæder m. m. Kniplingsskolen har været besøgt af 32 Børn. Hs. Kgl. Høihed Stiftets Gouverneur havde den Naade, at opmuntre Børnenes Flid ved at bestille Kniplinger for 22 Rbd. 1 Mk. Til adskillige Kjøbere solgtes for 35 Rbd. 3 Kniplingsskriin uddeeltes i afvigte Aar, og der forbrugtes 34 Bundter Traad. Forstanderne for de 12 Fattigdistrikter findes anførte. (En Angivelse af Distrikternes Jnddeeling vilde ogsaa være ønskelig.) Jøvrigt er Jntet forsømt til Oplysning om enhver Fattigs Stilling, Grunden til deres Trang, særskilt Hielp af Hospitalet, Legater, frie Bopæl, Kolonie=Hauge m.v., i hvilken Henseende den trykte Beretning (der faaes paa Adressekontoiret for 16 s.) og kan tjene som en brugbar Veiledning til at kontrollere Rigtigheden af Fattiglemmernes Foregivende om de dem tilstaaede Understøttelser. De fleste i første Klasse have en høi Alder, som størstedelen overstiger 70 Aar, ja den Øverste paa Listen endog 92 Aar, og dog med den bemærkning: "sidder Stok, altsaa udentvivl en af de ældste Retsbetjente i Danmark (en Borger=Bestilling, som dog maatte ønskes holdt i større Hævde end for Tiden er Tilfældet. Det Hele vidner om en vedholdende roesværdig Flid og Omhu fra Bestyrelsens Side, saavel for at sætte de Fattige i en gavnlig Virksomhed, hvorved de blive ikke blot tærende Lemmer paa Samfundet, som for at afpasse Hjelpen efter den personlige Trang, i hvilken Henseende Man og maa lykønske Fattigvæsenet til en saa ordentlig, duelig og nidkjær Regnskabsfører, som det i Hr. Kasserer Müller besidder. Det overlades til Enhver, selv at anstille Betragtninger over Antallet af dere og Fattige. Kun tillader Man sig at gjøre opmærksom paa Forholdet af 1173 til 667 (altsaa langt over den tredie Deel Fattige. Dette Misforhold bliver endnu større, naar betænkes, at af de 1173 Ydere ere kun 289 i de 12 første Klasser, som udrede en Fattigskat af 8 Rbd. og derover. Af Resten høre 611 til de to sidste Klasser, som yde kun Hver 2 eller 1 Rbd. aarlig, og hvoriblandt sikkert findes Mange, som staae paa den yderste Grændse til selv at gaae over i Fattigklassen. En vigtig Mangel, som endnu kunde ønskes afhjulpet, vilde være nogen Foranstaltning til Jndskrænkning af det forhadte og byrdefulde Huustiggerie. Dette er endnu saa almindeligt, at mangen Familie sikkert dertil ofver dobbelt saa meget som hele Fattigskattens Beløb, hvilket oftest kommer de mindst Værdige tilgode. Uden at regne Gaverne til Nytaar, til Huusleie, til Barnedaab, Konfirmation, Begravelser, Tab af Kreaturer eller andet Uheld, Lotterie ge den Nummere paa Sager, som agtes bortspillede o. s. v., over løbes Man af permanente Tryglere. Det Raad, at Mankan afvise dem, hielper ikke. Nei, finde de ingen Hindring, udenfra, da haves kun det Middel, at afkjøbe dem med Skillingen, naar Man vil befrie sig for et kjedeligt og tidspildende Overhæng.