Viborger Samler, 1841-08-09
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. En Londonercorrespondent for "Berliner Nachrichten" melder under 24de Juli, at Sagernes Forhold nu ere gunstigere for Sir R. Peel end i Aaret 1835. Dengang var den offentlige Mening imod ham nu er den derimod, som Valgene paa det utvetydigste have godtgjort, for ham. Han vil søge at gjøre sig værdig til denne for ham saa gunstige Stemning ved at drive igjennem gavnlige og folkelige (?) Forholdsregler, og ved, med Klogskab og Overlæg, at prøve de politiske Meninger og de Statsmænds Dygtighed, der skulle understøtte ham i at løse hans vanskelige Opgave. Dette er uomgængeligt nødvendigt; thi besattes endog kun et eneste vigtigt Embede med en Ultratory, da vilde det, saaledes som i Aaret 1835, være forbi med hans Ministerium. Vigtigt er det, at Sir R. Peel i de sidste 14 Dage har erholdt de fuldstændigste Beviser paa Dronningens Tillid. Dronningen skal mere end eengang have yttret: "Det er usandt, at jeg nærer nogen Uvillie imod Sir Robert Peel; han er en duelig og redelig Mand, og jeg har personlig Jntet at indvende imod ham." Det ligger fremdeles i Sagens Natur, at Dronning Victoria af Statsgrunde maa i mere end een Henseende foretrække Sir Robert og de Conservative fremfor de nuværende Ministre, de Conservative have aldrig gjort fælles Sag mod O'Connell og Repealers, der arbeide paa Jrlands Adskillelse fra England og Catholicismens Herredømme over Protestantismen, som Dronningens Forfædre have at takke for Thronen; ingensinde have de Conservative hylde den Deel af det liberale Parti, der aldrig har kunne lade sig tilfredsstille ved nogen Reform, og hvis Grundsætninger, saafremt de blive gjeldende, uundgaaelig maatte føre til Thronens fuldkomne Omstyrtning. Dronningens skarpe Forstand tilsiger hende, ikke at modsætte sig Nationens udtalte Villie ved nogen Statstreg, f. Ex. en ny Parlementsopløsning; og man tør forsikkre, at alle Rygter om en paatænkt Opløsning ere aldeles ugrundede. Sir Robert Peel har i Tamworth bivaanet et Festmaaltid, i hvilket henved 200 af hans Vælgere vare samlede under hans Forsæde. Af hans ved denne Leiligheholdte Tale meddeles nedenstaaende Sætninger. "Det har stedse været min Anskuelse, at ingen Regjering i dette Land tør beholde Bestyrelsen af de offentlige Anliggender, naar det ikke besidder Parlementets Tillid. Men med al Agtelse for den constitutionelle Grundsætning, agter jeg paa den anden Side ikke mindre Kronens Forrettigheder, og det tilkommer ikke et andet Jndivid at ville indvirke paa den Maade, hvorpaa disse Prærogativer gjøre sig gieldende. – Man overhænger mig med det Spørgsmaal, hvilke Forslag jeg agter at gjøre, saafremt man kalder mig til at bestyre Anliggenderne. Dette Spørgsmaal, mine Herrer, vil jeg besvare, naar jeg kommer i hiint Tilfælde. Nu er kun mit Raad, at man skal afskedige de nuværende Ministre. De have ikke Parlementets Tillid, de have ikke Folkets Tillid. . . Taleren søgte dernæst at gjendrive de af Lord Russell i dennes Manifest til Vælgerne i City anførte Aarsager til de Conservatives Overvægt i de sidste Valg. – "Jkke Chandos-Clausulen, vedblev Sir Robert, har frembragt et saadant Resultat; ikke denne Clausul har afgjort Valget af to Torycandidater for City, ikke Chandos-Clausulen har man at takke for, at et Torymedlem er valgt, for Westminster; det var ikke denne Clausul, der berøvede Modpartiet et Sæde i den store Manufacturstad, Leeds. Ogsaa var det noget mere end denne Clausul der har udvalgt to Medlemmer for Hull, to for Dublin, to for Belfast og to for Liverpool. Jkke hiin Clausul var det, der udvalgte 4 Medlemmer for det store Grevskab Lancaster, og to Medlemmer for West-Yorkshire, hvori en Adelsmand mistede sit Sæde, – en Adelsmand, kun som jeg paa Grund af hans Fortjenester og Talenter kan nævne med sand Agtelse: – jeg mener Lord Morpeth. Nei, m. H., der maa have været en anden Aarsag end Grundeierens Jndflydelse paa hans Forpagter, der har bevirket denne Yttring af den offentlige Mening. Vel have Grevskaberne valgt et større Antal af Repræsentanter, der ere ugunstig stemte imod det nuværende Ministerium; men tager man Hensyn til Stæder og Boroughs, hvis Befolkning overstiger 10,000 Jndbyggere, da har Raabet efter Brød og Sukker for billig Priis endog kun udrettet Lidet der, hvor Agriculturinteresserne just ikke komme i stor Betragtning. Valgene i hine Stæder ere faldne ugunstigere ud for Ministrene, end Tilfældet var i det forrige Parlement. Hvorledes lader det sig forklare? Det kommer kun deraf, at Rigets Valgcorporationer, der repræsentere Folket, ei have nogen Tillid til Hs. Majestæts Regjering. De have med Fornuft overskuet den nu bestaaende Regjerings hele Løbebane ligefra Begyndelsen og til Enden; Regjeringens politiske System blev ikke i enkelte Puncter fordømt af Folket; ikke havde Spørgsmaalet om Kornlovene nogen Jndflydelse paa Folkets Dom; men det engelske Folk næreddeden Formening, at ingen Regjering, der har mistet Folkets Tillid, tør vedblive at føre Regjeringen; Valgcorporationerne have, i Overeensstemmelse med Underhusets Votum, paa en afgjørende Maade erklæret, at den nuværende Regjering ikke fortjener Folkets Tillid. – Man vil erindre, at der i Aaret 1834 afsluttedes en Overeenskomst med Hovedforfegterne for den legislative Unions Ophævelse med Jrland, og at dernæst den Beslutning toges i Underhuset, at ingen Regulering af kirkelige Forhold skulde finde Sted i Jrrland, med mindre en Deel af Kirkerevennerne blev anvendt, til verdslige Formaal. Denne Overeenskomst have Valgcorporationerne ikke forglemt. Ligesaalidet have de forglemt, at Regjeringen har indbragt en Bill, der havde til Øiemed at ophæve Forfatningen paa den vigtige Øe Jamaica; de have ikke forglemt, at Ministrene erklærede, at Regjeringens Auctoritet vilde lide, naar Oppositionen seirede. Denne seirede, og Regjeringen trak sig tilbage, erklærende, at den ikke kunde regjere uden Husets Tillid. Men trods denne Erklæring har Folket seet, hvorledes Ministrene, i to Aar ere forblevne i Udøvelsen af deres Embeder, uden at være i Besiddelse af Magten, og efterat have tilstaaet Concessioner, der skadede deres Characteer som Statsmænd og tillige Landets Jnteresser; og Erindringen, om disse Handlinger af Ministeriet har i Forening med dets egen Erklæring om Parlementets Jkke-Tillid, bevirket, at Valgeorporationerne i Landet have vindiceret det constitutionelle Princip, og stadfæstet den Beslutning, som for kort Tid siden er udtalt af Underhuset. Denne Sikkren af det constitutionelle Princip have vi Rigets Valg corporationer at takke for. Dem tilkommer denne Fortjeneste; thi de have med mageløs Anstrengelse (?) til kæmpet sig Seieren. Den er ikke vunden ved Partihøvgingernes Manoeuvrer (?), ikke ved factiøse Combinationer (?) med Mænd af modsatte Meninger. Anstrengelserne skyldes fordringsfrie Mænd, som ikke søgte nogen Fordeel for sig selv, men som Fædrenelandskjærlighed ansporede til at opoffre Livets Beqvemmeligheder og overhovedet Alt, hvad der tjener til at gjøre Livet behageligt, for det offentlige Vel. Til Slutning opfordrede Sir Robert de Conservative ikke at forsømme Noget med Hensyn til deres Stemmerets Jndregistrering. - Men netop den nidkjære Omhu, Torierne have udviist i Stemmeret tens Jndregistreringsanliggende i Forening med de uhyre store Summer, der stode til dette Parties Disposition, og Shirernes Agriculturinteresser tjene som Opløsning af den Opgave, hvorledes det er lykkets de Conservative at tilkæmpe sig Overvægten ved de stedfundne Valg. Det nuværende Ministerium har i de engelske Valgstæder, en Majoritet af 10 Stemmer, i de skotske Valgstæder og Grevskaber af 9 Stemmer, og i de irske Stæder og Grevskaber af 19 Stemmer; i Alt en Majoritet af 38 Stemmer. Derimod har det i de engelske Grevskaber (Land districter) en Minoritet af 115 Stemmer.