JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Blandt det qvindelige Personale findes adskillige fortrinlige Subjecter, der ikke allene udmærke sig her, men ogsaa allerede have vist sig med Bifald paa den Kongelige Skueplads. Først og fremmest maa jeg nævne Dem Jfr. Olsen. Hun besidder alle de Egenskaber, der udfordres til ædlere Roller. En tækkelig Figur, en behagelig, skjønt ofte lidt montonisk, Stemme, talende Øine, og er utvunget værdigt Væsen udmærker denne unge Konstnerinde. J Hans Rostgaard og Anna Colbjørnsen viser hun os den ædle Huusmoder, saaledes som man kan tænke sig en Danneqvinde fra hine Dage. Hun opvækker store Forhaabninger, og naar hun følger sin egen naturlige Følelse, og ikke binder sig alt for strængt til slaviske Konstregler, der saa ofte forlede til Affectation, og hun mere søger at danne sig efter Naturen end efter, selv de meest udmærkede Konstnerinder, saa vil hun upaatvivleligen med Tiden blive een af vore bedste Skuespillerinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Jfr. Basse spiller uskyldige Pigers Rolle med al den Naivetet, Natur og Ynde, som endog den strængeste Konstdommer er berettiget til at fordre af en Begynder. Ofte fristes man til at ønske: gid hun aldrig maatte blive anderledes Jfr. Busk spiller muntre, skjelmske Pigers Roller, der herligen forstaae at sætte deres Formyndere en Voxnæse paa, med Liv, Natur og Sandhed. Var hun lidt større af Væxt, saa vilde hun være den, der opvakte nærmest Haab om at gjenfinde i hende en anden Mad. Preisler. Livfulde Øine, et utvunget Udvortes, en behagelig Stemme, og en stor Volubiletet, der især i kninske og overgivne Roller kommer hende vel tilpas, udmærker hende i fortrinlig Grad. – Ogsaa blandt de øvrige qvindelige Elever findes adskillige, der spille visse Roller upaaklageligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Blandt det mandlige Personale har jeg ikke fundet mange ret fortrinlige Subjecter. Enkelte af dem have allerede opnaaet en Alder, i hvilke man, som Begynder, sjelden kan blive til noget stort og udmærket, og nogle synes at besidde saalidet Talent til Konsten, at man næsten ikke kan begribe, hvorledes de kunne overtalet sig til at betræde denne Bane, endskjønt man iøvrigt ogsaa blandt dem finder adskillige, der spille visse Roller upaaklageligen. – Jmidlertid maa jeg dog nævne Dem een blandt disse Elever, som, efter min Skjønsomhed, besidder udmærket Talent til de comiske Fag og fortjente al muelig Opmuntring. Det er den unge Hr. Bruun, en Søn af den som Digter berømte Prof. Bruun. Han har tillige en behagelig Stemme, og vil med dobbelt Nytte kunne bruges ved den store Skueplads, hvor Mangelen paa Sangere er saa følelig. Naar han kun vogter sig for den Klippe, som de fleste comiske Skuespillere saa let strande paa, den Klippe, som sædvanlig hele Snese Aars Bifald sætter til paa med Top og Tavl – nemlig Carricatur, et Ukrud, som vort Parterre og Gallerie med saa stor Omhu mere og pleie, saa vil han ne Tiden sikkert blive een af vore meest udmærkede comiske Skuespillere. Men alt det Fordeelagtige naaret, som jeg her har anført om adskillige af disse Elever, maa De derfor ikke troe, at de allerede er alt hvad de skulle være. De staae endnu alle paa en Korsvei, hvoraf den ene leder til Fuldkommenhed, og den anden til Middelmaadighed. Uden Flid og Studium naade ikke den første, og ved Ligegyldighed og overdreven Selvtillid kunne de snart komme paa den sidste. Der gives overalt i enhver Konst en vis Punct, hvor Overgangen fra det Bedre til det Slettere grændse meget nær til hinanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Hoftheatret udgjør saaledes nu een af Hovedstadens vigtigste offentlige Forlystelser. Kun Skade, at eet og det samme Stykke saa ideligen gjentages. Denne Mangel paa Afverling gjør mange kjede af at komme der. Da man har gjort sig til en Lov, ikke at give her Stykker, som opføres paa det Kongelige Theater, saa kan Afverlingen naturligviis ikke være saa stor som ellers, men der opføres her ofte saa ubetydelige Stykker, at de neppe kunne behage een, mindre flere Gange. Et Malerie, ved Hedegaard, Justitsraad. Kommer, kommer til mig! Gangen det rigeligt lønner; Mange saa herlige Ting viser jeg Dig: Her seer Du Martis de mandige Sønner, Hører og deres saa skingrende Skrig; Hist seer Du graalige, stadige, Hest, Og stundom vel og en vandrende Præst, Og atter, hvis Øiet til Siden Du vender, Folket sig samler og ager og render, Moroe det søger og Moroe det nyder. Hist seer Du Handelen drives saa smaat, Hvorved ofte Øiet blev farvet saa blaat, Kommer, kommer til mig, Mangen Lærdom jeg giver, Klogere hos mig Du bliver: Til Skue jeg stiller for Dig: Gotfolk, som jeg under Logis, Fordi de dreve for stærkt Maskapie; Pigen, som Hosbonden snyder; Madamen, som bander saa trøstigen paaAt hendes er Tingen, hun nyeligen saae Og atter, hvis Du Dig i Høiden umager, Seer Du saameget, der Øjet behager: Gudinder og Guder de stande i Rad, Og Ungdommen, glad, Betragter sin Venus, og - herlige Sag, Den danner sin Smag, Og atter sees Floras der yndige Bed, Hun vifter sin Vellagt fra Bladene ned. Kommer, kommer til mig! Dig glade Tidende venter, Din Skjerv giver tusindfold Renter, Som Croesus bliver Du rig, J Carosse Du drømmer Dig age, Lever højt paa de aldrende Dage. Dog alt vel at mærke, hvis sikkert Du nyder Fortuna's Faveur, thi er hun bisar, Hvorpaa man saa ofte Exempler jo har, Hun lumskelig, hemmelig snyder, Og sluttret vender da hjem Høistærede VenDet Norske topographiske Selskab har i Anledning af en Anmeldelse i dette Blads 5te Aargang, No. 84, tilsendt Udgiveren nogle Erindringer, som han med Fornøielse skulde optage i sit Blad, dersom de ikke vare stilede mod ham, uagtet en indfødt Nordmand er Forfatter til hiin i sig selv meget uskyldige Anmeldelse. Udgiveren kjender saa lidet til Selskabets Functioner i de sidste Aar, at det aldrig kunde falde ham ind at rose eller laste dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Den trykte Udsigt over Selskabets Tilstand i Aaret 1807, som fulgte med Erindringerne, har Udgiveren fundet ligesaa lidet som hine passende til Optagelse i nærværende Blad, deels fordi den sendes ham længe efter at den har været trykt i andre Blade, deels fordi Gjenstanden, som Selskabet i sine Erindringer selv siger, er, paa Udgiveren nær, saa langt bortfjernet fra Kjøbenhavns Gebet og den nu maa blive det saa meget mere, som han ikke er Forfatter til Anmeldelsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Uagtet man allerede i et offentligt Blad har læst, at Amtmandsposterne i Apenrade, Segebere og Flensborg ere besatte, saa har man dog endnu ikke faaet nogen officiel Stadfæstelse paa denne Efterretning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Den bekjendte talentfulde Capelmester Werneke ventes med det første her til Staden med sine to Døttre, der ved deres musicalske Talenter og udmærkede Færdighed i Claveerspil allerede have vundet alle Kienderes Beundring i Holsteen og paa de øvrige Steder, hvor de have givet Concerter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Magistraten i Trondhjem har ladet bekjendtgjøre en Skrivelse fra Rentekammeret til Stiftsbefalingsmand Angel af 30 Julii, hvori det hedder: "Da det undertiden indtræffer, at der indgives Ansøgninger om at faae Pengesummer udbetalte i Dannemark, efter Copier af Qvitteringer for Jndbetaling i Norske Casser med Anviisning paa Dansk Zahlcasse, af hvilken Prima med behørige Endossements forklares at være afsendt med en forkommen eller af Fienden optagen Post, saa finder Kamret det fornødent at forebygge, at ikke Misbrug hermed finder Sted. Enhver, som derfor vil nedsende en Primaqvittering for indbetalte Pengebeløb, der igjen skulle anvises til Udbetaling i Dannemark, maa lade samme afgaae under Stedets Posthuses Segl, og derefter med Copieqvitteringen nedsende Postmesterens Attest om Afsendelsen af Primaqvitteringen, da ingen Anviisning kan forventes efter andet end Primaqvittering, naar denne ikke bevises at være afsendt med en Post, som er forgaaet eller optaget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
En Caperbaad, som føres af Capit. Arnzen, havde nyligen taget en Galease ved Skagen, men i det samme kom et Engelsk Krigskib tililende, fratog ham Prisen, og jagede ham paa Land, ved hvilken Leilighed 2 Mand druknede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Udenlandske Efterretninger. Om den Persiske Gesandt Asker Kan, som kom til Frankrige i forrige Sommer, skriver man fra Paris. Han behandler dem, som gjøre ham deres Opvartning, med megen Høflighed. Naar han byder Nogen at sidde ned, saa ile Betjenterne eller saakaldte Slaver hid med Fanteuils, thi der er ikke altid Stole i Visitværelset. Ved sin Tolk, en ung Franskmand, lader han Enhver spørge, hvad han hedder og hvad hans Forretning er. Hos Nogle betragtede han deres Uhre og Bijoux med Opmærksomhed. Man har ved Audiencerne lagt Mærke til følgende Træk af den Persiske Høflighed: Han trak sin med Perler og Diamanter besatte Dolk, og gav de Tilstædeværende den i Hænder, for at betragte den, ogsaa tog han Kaschemiren af sit bare, over alt raaede Hoved, og viste dem den. Han lod hente en Flaske med Rosen essents, for at parfumere dem. Han øste Limonade af et Fad med en stor Kokusnøddeskee, og drak deraf med en anden lille Skee; derpaa bragte en Slave knælende Vand til ham, hvormed han vaskede sit Skæg og sine Hænder. - Den ordrette Oversættelse af en Persisk Talemaade i hans Svar til en Opticus, som vilde sælge ham Jnstrumenter, er bleven til et Ordsprog i Paris; han fandt Prisen for høi, og sagde til Tolken, han skulde svare ham: Den Priis, De nævner, er Deres lange Priis, sig mig nu Deres korte Priis." Alt hans Linned er skjønt Kaschemir. J hans Sovekammer mod Østen hænger et Malerie, der forestiller et nøgent Fruentimmer, men for ikke at forstyrres derved i sin Bøn, har han kastet et Slør af Kaschemir derover. - J alle Franske Tidender læser man Beskrivelser over en kostbar Tobakspibe, eller rettere Vellugtspibe, som Sibuet, Eieren af Huset, hvori den Persiske Gesandt boer, har skienket denne Gesandt. Det mærkværdigste ved denne Pibe er, at den engang var bestilt til den ulykkelige Sultan Selim.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
J London findes 200 Bogtrykkere, 1550 Sættere, 580 i Gang værende Presser, i hele Engelland 266 Dagblade, hvoraf 67 allene i London. Uagtet der hidtil er ivret og skrevet saa meget mod Snørlives Brug, saa begynde vore Fruentimmer dog igjen at indføre denne stygge og for Sundheden saa høist skadelige Mode.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Lars Pedersen Raaber har atter taget en Svensk Nordbaad, ladet med Sild.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Under 3 Jan. d. A. er det samtlige Over øvrigheder i begge Riger fra det Danske Cancellie, efter høieste befaling, blevet tilkjendegivet, som nærmere Forholdsregel med Hensyn til de Engelske Krigsfanger, at i Fremtiden alle saadanne Fanger strax ved Anholdelsen skulle sættes under det militaire Forum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Samtlige Stiftamtmænd og Amtmænd i Dannemark og Norge ere under 14de og 15de d. M. blevne tilskrevne saaledes: J at tilstille Dem et Antal Exemplarer af den under 4de d. M. udkomne Forordning, angaaende hvorledes bør forholdes i Henseende til de i Dannemark og Norge værende Svenske, skulde Man tjenligst anmode Dem om, at de i bemeldte Forordnings 7de §. omtalte Personer, for saavidt de ei kunne ernære sig selv, blive understøttede af det Offentlige, og tillige at være betænkt paa, efter Correspondence med andre vedkommende Øvrigheder, at anvise saadanne Steder i det Jndre af Landet, hvor den arbeidsføre Deel af disse Mennesker kunde forskaffes Arbeide, hvorved de kunde ernære sig selv og gavne det Almindelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Fra det Danske Cancellie ere samtlige Over øvrigheder i begge Riger, under 26 Martii d. A., blevne tilskrevne saaledes: J Betragtning af, at det under nuværende Conjuncturer er vanskeligt for endeel Debitorer at indbetale de Pengesummer, som de ere Brittiske Undersaatter skyldige, har det behaget Hs. Majestæt, ved Resolution af 21de dennes, allernaadigst at bifalde, at den Gield, som vedkommende Debitorer, i Medfør af Forordningen, dat. 9de Sept. f. A., have opgivet at skylde til Storbritanniske Undersaatter, maa, i Tilfælde Debitorerne finde sig for nærværende Tid besværede ved at deponere dens Beløb i den Kongelige Casse, blive indestaaende hos disse, imod saadan Caution eller reel Sikkerhed, som Øvrigheden i ethvert Tilfælde maatte ansee fuldkomment betryggende, dog at Debitorerne deraf svare 4 Procent aarlig Rente til bemeldte Casse, indtil Beløbet er indbetalt. For saavidt saadan Gield er contraheret at betales i Sterling, har Hs. Majestæt end videre allernaadigst befalet, at hver 4 Sterling skal af Øvrigheden beregnes til 6 Rdlr. 1 s., saafremt Debitorerne og Creditorerne ikke have truffet beviislig Forening om anden Betalingsmaade. Hvilke allerhøieste Bestemmelser Cancelliet herved tjenligst skulde tilmeldDem til fornøden Efterretning og Bekjendtgjørelse for Vedkommende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Ved et af afg. Frue Charlotte Sophie Rasch Enke efter sal. Commandeur-Capitain og Fabrik mester Henrich Gerner, under 24 Aug. 1805 oprettet og den 29 Novbr. d. A. confirmeret Testamente, ere til offentlig Brug givne følgende Legater: 1) Til det Kgl. Landhuusholdnings=Selskab her i Staden har Testatrix, i Overeensstemmelse med hendes sal. Mands yttrede Villie, legeret Eet Tusinde Rigsdaler. 2) Til St. Hans Hospital er af hende givet 500 Rdlr., med den Bestemmelse, at for Renterne heraf skal til hvert Aars 5 Julii anskaffes et Maaltid til Vederqvægelse forbemeldte Hospitals Lemmer, som bestandigen paa den Dag skal nydes. 3) Til Kjøbenhavns Forbedringshuus er ligeledes givet 500 Rdlr. med den Bestemmelse, at Renterne heraf skulle aarligen anvendes til at give eet af de i Stiftelsen inddømte Fruentimmer, som sættes paa fri Fod, de nødvendige Klæder af Linned og Uldent, og, hvad som maatte overskyde, i Penge. Tildømmelsen af hvem dette Legatum skal tilfalde er bestemt at afgjøres af Jnspecteuren, Præsten og Mesteren, som har Opsyn med Delinqventernes Arbeid, og at skulle foretages af disse den 5 Julii hvert Aar, samt Tildømmelsen bekjendtgjøres i de danske offentlige Blade, og det Fruentimmer, som erholder Legatet, at meddeles Beviis saavel herom som om hendes Forhold. – Til eventuel Arving af Testatrixes efterladte, og til visse i Testamentet nævnede Personer bortskjænkede, Formue, ifald der efter Hoved arvingen eller hendes Brødre ved hendes Død ingen Børn skulde være til, er indsat Holmens Fartigskole, saaledes, at Arvecapitalens Renter da skulde anvendes til Understøttelse for de sædeligste og fattigste af dens Børn. Endeligen har Testatrix bestemt, at den Guldmedallie, som Søetaten har ladet slaae til hendes sal. Mands Minde, tilligemed det Commissionsbrev til Testatrix, som fulgte dermed, skal allerunderdanigst tilbydes det Kongl. Mynt cabinet som det eneste i Guld prægede Exemplar, med det Ønske, at forbemeldte Commissionsbrev maatte af Cabinettets Bestyrere indføres i de over de Kongl. Mynter holdne Protocoller, til Efterretning i Fremtiden og et bestandigt Minde om den Agtelse, som den kjække Søe-Etat paa saa værdig en Maade viste hendes sal. Mands Aske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Corsøer, den 1ste Decbr. En Flaade, bestaaende af 40 Seilere, hvoriblandt endeel Fragtskibe, ankom i Morges Syd fra og med en staaende S. O. Vind gik Beltet ud Nord, tvende af de i Beltet stationerte Brigger fulgte med, derimod blev en Fregat tilbage; der ligger nu 1 Rangskib, 1 Fregat, Brigger og 2 Canonbaade Sønden for Knudshoved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Hvorledes Borgerskabet i Christiania og Præsteskabet paa Landet, paa de Steder, hvor Fienden var, bestandig gav Armeen paa Gjellebek Kundskab om Fiendens Tilstand og Foretagender. Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-03
Rettelse. Den i forrige No. S. 239 omtalde orientalske Reisende, som i Egypten opkjøber Haandskrifter, til Hertugen af Weimar, hedder ikke Senzen, men Seezen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Paa Comedien morer jeg mig nu slet ikke, og har svoret dyrt og høit paa, aldrig at komme der meer. Forleden Aften troede jeg ret at ville tractere mig med en Lekkerbidsken. Jeg gik derhen forat see Capertoget, og maatte betale en Sjouer 2 Rdlr. for en Parketbillet. Der troede jeg ret at faae Løier at see. Men hvad var det andet end Hvisvas og Lapperie, Jeg vilde skamme mig ved at gjøre saa stor Fæt af at tage en Skude, som der er boret Huller i og jages mig lige ind i Gabet. Og den Kystanfører, Jo det var en smuk Karl! Dersom jeg kunde have sprunget oppaa Theatret og givet ham en Tryksexten, jeg troer, min Siel, jeg havde gjort det. Er det for saadan en Karl, at staae og passiare og synge Viser, og karessere, mens Kysten anfaldes af Fienden, 50 Stokkeprygl havde været en meget naadig Straf for saadan en Kryster. - Jeg har ogsaa nylig været paa Hoftheateret, og seet et Stykke, som kaldes Sommerfuglen. Det var nu heller ikke andet end Passiar fra Begyndelsen til Enden. Jeg ventede og ventede, at der skulde komme en Sommerfugl, men jeg saae hverken Sommer eller Vinterfugl. Det er dog ret at firere Folk, Min Kone sagde ogsaa, da vi gik hjem, at Rederiet for Comedierne gjerne kunde have ladet den Fugl flyve. Men, hvad der er det værste af alt, er det, at jeg er forbandet sjeneret. Forleden Dag kom Henrik Fisker til mig og vilde slaae en Sviir af med mig i Brokkens Bod. Men troer Han, jeg fik Lov dertil af min Kone, Jo, pyt! "J Sviin, sagde hun til ham, i det hun kjørte den stakkes Mand paa Døren: "er det ikke nok, at J er selv nydefuld, vil J ogsaa forføre min Mand til Drik, J det samme traadte just en Secretær og en Gouverneur ind, som begge have faaet deres Gang i Huset, siden de har faaet Snus om, at jeg er rig og nu maatte jeg for Skams Skyld blive hjemme, og sætte mig ned og spille Crokodillie, som det hedder. Jeg var færdig at crepere af Kiedsommelighed, og havde langt hellere fulgt med Henrik Fisker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Dersom Han kan lære mig at blive ret lykkelig med mine 80,000 Rdlr., saa skal Han have en god Dusør for sin Umage. Men Forord bryder ingen Trætte, naar Han vil nyde Godt af mig og naar jeg skal skienke ham min Pretersion, saa maa Han vænne sig til at vise mig Respect. Han, som dog har lært noget, burde vide at stikke Fingeren i Jorden og lugte hvor Han er. Han burde altid holde sig gode Venner med Folk, der commandere mange Penge, om de end kun ere Undercommanderende. Han burde af tid betænke, at saadanne Folk kunne laane Hamen Skilling, naar Han ikke er ved Muffen, men at de fordre tilbørlig Respect. Maaskee jeg ogsaa, naar det engang stikker mig, kunde faae det Jndfald, at testamentere Ham en Klat. Men saa maa han, splitte mig, ogsaa i Hans Døgnblad, som en vittig og fornem Commissionær nylig kaldte Hans Skilderie, rose mig, og kalde mig en Hædersmand, og tale om mine Bedrivter, og skrive Vers paa min Kones og min lille Jokums Geburtsdag. Jkke fordi jeg just bryder mig om Hans Roes, men fordi jeg godt kan lide Erkjendtlighed. Hans bevaagne Captain Peersen. C. S. Han maa ogsaa vænne sig af med at skofrisere for meget over rige Folk i Hans Blad. For kunde jeg nok lide det; men nu, jeg er selv bleven til en rig Mand, kan jeg ikke taale det mere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Indenlandske Efterretninger. J det af Hr. Pastor Mourier under d. 19de Nov. foreslagne Regulativ for den Franske Menighed i Kjøbenhavn forekom meget nyttige Forslag til en Forandring i Kirkeforfatningen, af hvilke følgende ere de vigtigste: 1) At gjøre de aandelige og occonomiske Anliggender, to fra hinanden saa forskjellige Gjenstande, til to forskjellige Bestyrelses grene, skjønt dog bestandig forenede til et fælles Maal, Kirkens Opbyggelse og almindelige Tarv at fritage Præsterne fra al Deeltagelse i verdslige Forretninger, som ganske bør overlades til verdslige Forstandere, det vil sige de Ældste og Diaconerne. Dette vilde blandt andre Fordele ogsaa medføre den, at Sielesørgerne, der desuden have nok at bære Omsorg for, vilde forskaanes for den store Ubehagelighed at mode hver anden Maaned og stundom oftere i Præstegaarden, i Anledning af Financesager og andre verdslige Anliggender, skjønt deres Nærværelse der er unødvendig. 2) Forene, saaledes som allerede først i Aaret 1786 har været foreslaaet, begge Pastorater til eet Sognekald, dog saaledes, at Hovedpræsten beskikkes en Hielpeprædicant eller Vicarius, der i visse Tilfælde kan blive saa meget mere nødvendig, som her i Landet sjelden findes Geistlige, der besidde den for en Prædicant fornødne Færdighed i det Franske Sprog. Denne kunde da i fornødent Tilfælde træde i Hovedpræstens Sted og maaskee ogsaa blive hans Eftermand i Embedet. 3) Forekomme, at Kirkeældsterne og Diaconerne, tvertimod den Høie Stifterindes Hensigt og udtrykkelige Ønske, saavelsom mod de presbyterianske Kirkers Vedtægter, bestandigen, af tilsyneladende gode Grunde, blive ved Roret, ja, at de endog, naar de bosætte sig uden for Hovedstaden, dog beholde deres Post, og, at Forretningerne, som en Følge af denne oligarchiske Misbrug, stedse ere i samme Mænds Hænder. 4) Gjenoprette vore Commiter (Generalmøder), om jeg saa maa kalde dem, der aldeles ikke ere farlige, ved at tilbagegive Forsamlingerne af stemme berettigede Medlemmer i Menigheden den dem tilkommende Magt og lovlige Rettighed til at vælge deres Repræsentanter og Befuldmægtigede. – Efter Anmelderens Skjønnende synes det nærværende Øieblik at være særdeles beqvemt til at udføre disse nyttige Forslag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Ligesom adskillige Slaver og Tugthuusfanger, der meest have viist sig værdige til den Kongelige Naade, forhen have erholdt den tilbagestaaende Deel af deres Straf eftergivet ved glade Begivenheder i Kongehuset, saaledes har det allernaadigst behaget Hs. Maj. at resolvere, at der i Anledning af Allerhøistsammes Tronbestigelse uopholdelig skulde sættes 14 Tugthuuslemmer i Hertugdømmerne i Frihed. Blandt disse Personer findes 5 Mandfolk og 9 Fruentimmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-06
Efterretninger fra Norge melde, at af en Koffardieslaade, der vilde seile til Engelland, 7 Skibe bleve nødte til at søge Norsk Havn, 2 bleve tagne af vore Capere, og 9 aldeles forgik.