Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-07-27
Hvad navnligen Holsteen angaaer, da vilde det vistnok være i høieste Grad beklageligt, dersom partielle Arverettigheder skulde kunne blive faretruende for dette Hertugdømmes fremtidige Tilværelse, og, selv om der endnu virkelig skulde gives Pretentioner, som ikke ere blottede for al Retsgrund, vilde en saadan sønderlemmende Udstykning saaledes stride imod vor Tidsalders Stats begreber, og uden Tvivl ogsaa mod saa mægtige politiske Jnteresser i den europæiske Statsorden, at vi tør haabe, at det vil lykkes Kongen at afværge saadan Forargelse og Ulykke, hvilket vi have Ret til at vente, vil skee, uden at Holsteens Forening til et Hele atter vil vorde kjøbt ved Opoffrelser af Danmarks Formue og Jnteresser. Men, ligesom Hs. Majestæts fortsatte Bestræbelser for dette Anliggende intetsteds vilde finde meere levende Paaskjønnelse og kraftigere Understøttelse, end netop hos Holstenerne, saasnart det kun lykkes at indgyde dem fast Tro paa den allerhøieste Declarations Urokkelighed, saaledes vil enhver Foranstaltning, der tjener til at befæste Slesvigs uadskillelige Forening med det øvrige Danmark, hendrage ogsaa Holsteen til denne Stats forbindelse. Det er Fortsættelsen af den danske Krones gamle Politik, at fastholde dette gjennem Slesvig, kun at dette Øiemed nu kræver at knytte det sidstnævnte Hertugdømme saa nøie, som gjørligt og retfærdigt, til Danmark, og ikke til Holsteen, hvilket vilde være Veien til at miste dem begge. At betrygge det danske Riges Uddelelighed ved at udorganisere Slesvigs provindsielle Selvstændighed er altsaa at give Holstenerne et mægtigt Motiv til at efterstræbe den Tilnærmelse til det danske Rige, som de nu synes at skyde fra sig; og fuldendes denne Statseenhed med en for Danmark og Slesvig fælles fri Forfatning, saa at Holsteens Tilslutteen for dette Hertugdømme ikke blot bliver den eneste Vei til at vedligeholde Forbindelsen med Slesvig, men ogsaa den nærmeste Vei til at opnaae de Rettigheder og Friheder, som der attraaes ikke mindre ivrigen end hos os, da vil den nøieste Tilknytning ikke møde anden Vanskelighed, end den, som ligger i dets udelukkende tydske Nationalitet og i dets politiske Stilling som Medlem af det tydske Forbund. Men at respectere disse naturlige og fuldberettigede Jndskrænkninger i deres hele Confeqvens, skyldes ikke blot Holsteen og det tydske Forbund, men fordres ogsaa af Danmarks Jnteresse, som vilde lide ved Alt, hvad der indirecte kunde bringe dets udeelte Statshøihed og fulde Souverainitet i nogen Slags Afhængighed af det tydske Forbund, eller udsætte dets Nationalitet for nogen Fare ligeoverfor den saa overmægtigen fremtrængende Tydskhed. Nærmere at bestemme en saadan Forbindelses Betingelser, er nu ugjørligt og unødvendigt, og kan saa meget roligere overlades Fremtiden, som det danske Rige derved vilde være repræsenteret ikke blot at den fælles Fyrste, men ogsaa af Folkets lovgivende Forsamling. Kun skal jeg gjentagende erindre, at, ligesom dette Forslag ikke gaaer ud paa at opgive Holsteen, men tvertimod angiver, hvorledes dets frivillige Tilslutten kan vindes, saaledes er det saalangt fra at blande sig i Holsteens indre Anliggender, at det tvertimod indeholder en fuldstændigere Anerkjendelse af dets Selvstændighed og Ret til Selvbestemmelse, end der nogensinde er blevet det til Deel. Med disse korte bemærkninger, hvis nærmere Motivering, maa være forbeholdt Discussionen, tillader jeg mig for den ærede Stænderforsamling at indstille, at den i en allerunderdanigst Petition til Hs. Maj. Kongen vil andrage paa: 1) at Kongen i Gierningen vilde sikkre den ved det aabne Brev af 8de d. M. paany stadfæstede adskillelige Forbindelse imellem Slesvig og det øvrige danske Rige, ved i Virkeligheden, at udvikle den dette Hertugdømme paany tilsagte provindsielle Selvstændighed ved Indførelsen af de dertil nødvendige Jnstitutioner saa fuldstændigen, som det er muligt uden Afbræk for Rigets Eenhed. at Kongen snarest muligt for en – overeensstemmende med den for Provindsialstænderne anordnede Valglov, dog med fri Valgbarhed – af Østifterne, Jylland og Slesvig valgt, fælles constituerende Forsamling i Kjøbenhavn, vil lade forelægge til Overveielse og Beslutning Udkastet til en fri Forfatning, der kan betrygge Staten en kraftig og folkelig Regiering ved at knytte Kronens Virksomhed til et Ministeriums Ansvarlighed, og ved at indrømme en af en liberal Valglov, der gjør Valgretten uafhængig af Standsadskillelser og Valgbarheden fri, fremgaaet Folkerepræsentation besluttende Medvirkning ved Lovgivningen og ved Skatternes og Statsudgifternes Bestemmelse. 3) at Kongen, saasnart Successionsforholdene i Holsteen ere ordnede, med dette Hertugdømme, med Lauenborg og med det tydske Forbund vil enes om den Maade, hvorpaa disse tvende Forbundslande kunde ønske at slutte sig til det danske Riges Statsforfatning og Statsforvaltning, hvorom da en organisk Lov vil være at forelægge Danmarks Parlament, som stedse vil være rede til med disse Hertugdømmer at indgaae i ethvert Fællesskab med Hensyn til Institutioner, Love og Statsstyrelse, der kan bestaae med det danske Riges Selvstændighed som en af det tydske Forbund uafhængig Stat, og med Nationens Velfærd som en væsentlig nordisk Folkestamme.