Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1842-02-10
Sagen mod Huusmand Christen Christiansen og Hustrue Kirsten Christiansdatter, samt Karen Larsdatter af Snedsted uddtaget af Landsoverretsdommen: Ægtefolkene Christen Christiansen og Kirsten Christiansdatter af Snedsted, der i Henhold til de ved Hassings Refs Herreders Ret optagne Forhører bleve satte under Tiltale for mislig og forbryderisk Omgang med 4 hemmelig fødte og 4 andre kort efter Fødselen døde Børn, bleve ved egen Tilstaaelse og Sagens øvrige Omstændigheder overbeviste om, at de i deres Ægteskab havde avlet Tvillinger eller tvende Børn, der nyfødte bleve Søndagen den 28de Februar f. A. fundne nedstoppede i et Hull paa Snedsted Kirkegaard, efterat de vare fødte i Dølgsmaal, ligesom det ogsaa blev godtgjort, at Kirsten Christiansdatter 2de Gange tidligere har hemmelig født 2de Børn, der ere døde og hemmelig begravede. Samtlige 4 Børn have efter Obductions= og Undersøgelses Forretningerne samt Lægernes og Sundhedscollegiets Skjøn været fuldbaarne, og ligesom det er oplyst, at Tvillingerne ere døde formedelst de med Fødslen forbundne Omstændigheder og navnlig formedelst den Mangel paa Pleie, der bør ydes Nyfødte, saaledes hersker der Uvished angaaende de tidligere fødte Børns Dødsmaade, men det maa dog foreløbig herved bemærkes, at Bestemmelserne i D. L. 6 –6 –8 her ere anvendelige, da Børnene ere avlede i lovligt Ægteskab. Den skiulte Fremgangsmaade, som Ægtefolkene gientagne Gange have brugt ved flere af deres Børns Fødsel og navnlig den overlagte Und ladelse af efter Fødslerne at gjøre noget Skridt for at faae Andres Bistand til Børnenes mulige Frelse, medens de tvertimod hemmelig bortskaffede Børnene, maa imidlertid opvække en høi Grad af Formodning om, at det har været deres Hensigt, at Børnene skulde omkomme ved Mangel paa det Tilsyn og den Pleie, der kort efter Fods len var saa fornøden, og hvis Nødvendighed Forældrene, maatte indsee, hvorhos der endog kan være nogen Mistanke om, at Forældrene, der hemmelig have skaffet Bornene af Veien, ved positiv Virksomhed have fremskyndet deres Død Hvad Kirsten Christiansdatter med Hensyn til alle de ommeldte Fødsler har anbragt, at disse indtraf tidligere, end hun havde formodet, kan saameget mindre komme i nogen væsentlig Betragtning til hendes Fordeel, som der, hvis Saadant ved den første af Fød lerne havde været Tilfældet, heri maatte indeholde en meget stærkere Opfordring for Moderen til for Fremtiden, at føie de nødvendige Foranstaltninger for Bornenes Tarv, hvilket hun ei har gjort, i det hun vedblev sit forrige Forhold med at fordølge sit Svangerskab og fødte hemmeligen. Men endog uden Hensyn til hiin Formodninmaa det omhandlede Forhold ansees i en betydelig Grad, strafværdigt, i det Forældrene have paa en unaturlig Maade, gientagende tilsidesat den Forpligtelse, der i høieste Maade paablede dem til at sørge for, at deres Børns Liv og Sundhed bevaredes, medens de tvertimod hare brugt en Fremgangsmaade, hvorved ethvert Forsøg af Andre paa mulig endnu at frelse Børnenes Liv, maatte blive umuligt. Det er i Særdeleshed Moderen, hvis Forhold i den omhandlede Henseende er meget graverende, navnlig derved, at hun i 2de af de ommeldte Tilfælde forhindrede sin Mand i at hente Gjordemoderen eller anden Hjælp. At Manden har paatænkt at gjøre dette, er et Datum, i hans Faveur, men han undlor det efter hans Kones Forlangende, og foruden at han i det Hele har understøttet Konen i hendes lovstridige Forhold og udført Bornenes hemmelige Begravelse, maa især hans Forhold med Hensyn til de sidstfødte Tvillinger lægges ham til Last, i det han, istedetfor strax at hidkalde Hjælp, hvorved Bornenes Liv mulig kunde været reddet, lod dem henligge uden Pleie og endog lagde dem nogne ud i et koldt Kjøkken, hvor de, om de ikke allerede vare døde, nødvendig maatte omkomme. Jøvrigt have Kirsten Christiansdatter og hendes Mand benægtet at have lagt Haand paa Børnene for at skille dem ved Livet eller ved nogen forsætlig Handling at have befordret deres Død, ugesom ogsaa Manden benægter at vide, at Konen har gjort det Efter Sagens samtlige Omstændigheder have Unders og Over-Retten idømt Kirsten Christiansdatter i 8 Aars og Christen Christiansen i 4 Aars offentligt Arbeide. Forsaavidt Actionsordren tillige indbefattede bemeldte Ægtefolks Omgang med 4 kort efter Fødslen døde Born, der imidlertid ei vare hemmelig fødte, blev det vel oplyst, at Moderen i Aarene 1832, 1834, 1836 og 1840 var. født Børn, som ere døde faa Dage efter Fødselen, men det er ikke oplyst, at hun har undladt at pleie disse Børn, medens de levede, eller at det er foretaget noget, hvorved disse Børns tidlige Det er bevirket. Vel var der opstaaet nogen Mistanke, blandt andet derved, at Jngen synes at have været tilstede, da Børnene døde, men den at bestyrkedes en ved andre Dato, saa at de, en med Hensyn til denne Deel af Sagen kunde blive Storasmaal og Straf=Ansvar, J Forening med ommeldte Ægtefolk, var Kirsten Christensdatters Moder, den 10-aarige Karen Larsdatter, sat under Tiltale for Medviderie og Deelagtighed i at have skiult Datterens bemmelige Fors der. Det er ei oplyst, at hun enten har ortet tilstede ved Datterens Nedkomster eller er kommen tilstede saa var derefter, at hun har kunnet virke Noget for at fovedvage Børnenes Tød; men det er dog ved hendes egen Tilstaaelse og Sagens øvrige Oplysninger tilstrækkelig godtgjort, at hun deels var vidende om Datterens forskjellige Svangerskaber, deels at hun efter Fodelerne har virket til at udslette disses Spor og været mig med Dat deren i at fortie dem, deels endog givet hende Anslag paa, der hvilken Prætert Svangerskabet og Fødslen kunde en vates. For det Medhold, Karen Larsdatter saaledes af ofvet sin Datter og med Hensyn til, at hun maatte indsee det Ulovlige i Datterens Forhold og at denne yder botte maatte tilskyndes til at vedblive dermed, naar hankunde stole paa Moderens Taushed, have Under og Overretten dømt hende en arbetrair Straf af 60 Dages simpelt Fængsel paa sædvanlig Fangekost. *)( Faa Tildragelser have her i Egnen vakt en saadan Opmærksomhed, som fornævnte Criminel-Saa, der ogsaa for Menneskekjenderen og Phystologen frembyder den mærkelige Casus, at en Moder, hos hvem man skalle vente at Naturens blide Folelser gjorde staaet nogen Mistanke, blandt andet derved, at Jngen synes at have været tilstede, da Børnene døde, men den at bestyrkedes er ved andre Dato, saa at der en med Hensyn til denne Deel af Sagen kunde blive Storasmaal og Straf-Ansvar J Forening med ommeldte Ægtefolk, var Kirsten Christensdatters Moder, den 10-aarige Karen Larsdatter, sat under Tiltale for Medviderie og Deelagtighed i at have skiult Datterens bemmelige Fors der. Det er ei oplyst, at hun enten har været tilstede ved Datterens Nedkomster eller er kommen tilstede saanart derefter, at hun har kunnet virke Noget for at foredvage Børnenes Tød; men det er dog ved hendes egen Tilstaaelse og Saaens øvrige Oplysninger tilstrækkelig godtgjort, at hun deels var vidende om Datterens forskjellige Svangerskaber, deels at hun efter Fodelerne har virket til at udslette disses Spor og været mig med Dat deren i at fortie dem, deels endog givet hende Anslag paa, der hvilken Prætert Svangerskabet og Fødslen kunde en vatis. For det Medhold, Karen Larsdatter saaledes at givet sin Datter og med Hensyn til, at hun maatte indsee det Ulovlige i Datterens Forhold og at denne yder holde maatte tilskyndes til at vedblive dermed, naar hun unde stole paa Moderens Taushed, have Under og Overretten dømt hende, en arbittrair Stræk af 60 Dages sempelt Fængsel paa sædvanlig Fangekost. *) en Tildraaelser vare hev i Gaven nake – 22daOpmærksomhed, som fornævnte Criminel-Saa, der ogsaa for Menneskekjenderen og Phystologen frembyder den mærkelige Casus, at en Moder, hos hvem man skalle vente at Naturens blide Folelser gjorde sig gieldende, er mistænkt for at have villet dræbe ikke allene et, men flere af sine egne Børn, og det af ingen anden Grund end den formodede: "for ikke at bebyrdes med deres Underholdning og fremtidige Opdragelse, og det endskjøndt begge Ægtefolk ikke vare trængende, men som Huusmandsfolk betande sig i ret gode Formues=Omstændigheder. Med Hensyn til de tvende paa Snedsted Kirkegaard fundne Børn, erklærede Kirsten Christiansdatter i Forhøret den 2den Marts, at hun var Moder til dem begge; men hun sagde tillige, at Fødselsmerterne var i hendes Mands Fraværelse og uventet kommen over hende da hun var eene; i en Slags hjelpeløs Tilstand havde han da født begge Børnene, kort efter hinanden, og de vare faldne fra hende uden at hun have bort dem skrige. Efter Fødslen var hun staaet op, og havde baaret de Nyfødte over paa et lige overfor staaende Vognskrin, der stod ved Kakkelovnen, uden at hun kunne Mærke, at de have de Liv. Da hendes Mand Christian Christiansen, var kommen hiem, havde han baaret dem til Sned sel Kirkegaard og nedstoppet dem i et Hul. De le andre Børn der senere bleve fundne, paastaaer hun kun ikke vare fuldbaarne, uagtet Sundhedscollegiet, at antaget dette; det eene af disse Born siger hun var død inden Fødslen, formedelst et Stød hun havde faaet i Torvemosen, og det andet er død under Fødslen ved at qvæles af Sængedynen. For ovrigt har Moderen under Forhøret viist sig haard stiv, og viste ikke mindste Folelse, da hun blev io svnst de paa Kirkegaarden fundne Boen. Redacteuren.