Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1777-07-21
Jndsendt. Jeg takker for Underretningen om eders oeconomiske Anstalter og glæder mig derover. De har nu sin Nytte; men Efterkommerne vil endnu finde meere Fordeel deraf: thi da blive Anstalterne meere bekiendte og almindeligere. Men J tænke vel og noget paa fornødne Fabriker. Af dit sidste Brev seer jeg vel, du roser og ønsker deres Opkomst. Men dit Brev har saa mange Aber, saa mange Men, saa at jeg ikke veed hvad jeg skal troe om din rette Meening. Du indvender især 3 Ting. 1) At, naar noget oprettes og derpaa følger Forbud paa detslige, fremmede Vahrer, foraarsages derved høi Priis. 2) At ved Fabriker tvinges Handelen, som altid bør være fri. 3) At de raa Materier maa gemenligen haves udenlands fra og koster os formeget. Men jeg maa da spørge eenfyldig ved det 1ste, om en Fabrik indrettes og Vahrerne blive lidt dyrere ved Forbud end de Fremmedes, blive da ei Pengene dog i Landet: Ere ei disse 2de Hensigter ved Fabriker, a) at spare noget paa Landets Udgifter b) at vænne vore Fattige til at arbeide fra Ungdommen og bevare dem fra Betlerie, Hvad da, om Vahrerne bliver lidt dyrere, især i det første (Prisen falder altid med Tiden, naar dine Medborgere kand og fortiene noget og leve med dig, Skal du allene leve og florere, om end en Snees andre creperer, Ved det 2det maa jeg spørge: Hvad kalder du Frihed, Jeg frygter egen Villie og Frihed er eet hos dig. Kand Orden og Frihed ei bestaae sammen? Er det Rige, det Land eller den Stad, frie, hvor enhver vil regiere og ingen adlyde? Er den Kirke fri, hvor enhver Enthustast eller Sværmer maa prædike og lære, Var den Byes Handel fri, hvor enhver Dreng, enhver Bonde Dreng, ja enhver Tøs, der ei gad tiene længer, kunde handle, En saadan ubændig eller uordentlig Frihed kunde jo føde meget Ondt af sig. Ved det 3die maa jeg spørge: Har J da slet ingen raae Materialier i Landet at forarbeide? Har ei Norge Jern og Kaabber, Bord og Bræder, Kand deraf ei giøres Staal og Mæssing, og alle Slags smaa Arbeide deraf, Kand ei af Bræder giøres Drag-Kister, Skrin, Kofferter, Skabe, Borde og videre? Hvorfor skal fremmede Arbeids Folk fortiene Arbeids-Lønnen af alt dette som er firedobbelt mod de raae Materier, Du oblicerer mig vel, Det syndenfieldske Norge og Trondhiems Stift har disse Vahrer; men Bergens Stift har kun lidt Skov og ingen Bergverker; thi Stiftet og Byen har sat Penge nok til paa Kaabber-Verker at optage; men intet vunden. Dette Stift har kun Fiskerierne, Men, da du nævner Fiskerierne, maa jeg atter eenfoldig spørge: Hvor er jer Fart under Grønland, J Aar hører jeg J har eet Skib der henne og det udreded af de 5 rigeste Kiøbmænd. Hvor er er Fiskerie under Jisland og paa de flamske Banker, sær naar Fiskerierne slaae feil under Landet hos Eder selv, som nu i nogle Aar. Fremmede, som have længer Vei, kand befare disse Farvande, men J, som boe nærmere til, kand ikke, Du klager paa raae Materialier i Landet. Norge har overalt Geder og Bukke nok, og til alle dets Kiøbstæder indføres Mængde af disse Skind, sær til Bergen, hvor deels fra Nordlandene, deels fra Stiftet indføres i det mindste over 10000 saadanne Skind, ubemeldte Rens dyrs og andre Skind. Hvor mange af Feldberedere tilredde føre J ud? J har 3 Felberedere, da dog vel 5 Familier deraf kunde leve hos Eder Hvor blive de raae Skind af, Flyve de ud af Landet, Var det ei et Præmium værd at opdage, hvorledes de alle her kunde beredes og beredte udføres, Du siger: Vort Land og vor Bye ere for fattige til at begynde med noget. Men blive vi ei fattigere jo længer vinsle med at begyndelOm en liden Fabrik begynder hos Eder, under tryk den ei, den er vel en Patriot i Ord og Snak, som det giør, men ei i Gierning. Ex ungne, Leonem.