Berlingske Tidende, 1815-08-28
Udenlandske Efterretninger. Paris, den 15de August. Labedoydres Dom er nu næsten udelukkende Stof til Underholdning. Endog hans Sags Fiender deeltage i hans Skjebne. Han interesserede under Forhøret ligesaameget ved sit blomstrende og indtagende Udseende, som ved den Oprigtighed, hvormed han tilstod sin Brøde. Sielden har en Anklaget viist saa stor Fasthed for sine Dømmere, som han. Man maatte levende forestille sig hans Strafværdighed i dens hele Størrelse, for ikke at henrives af Medlidenhed hvortil Ulykke desuden saa let bevæger. Labedoydre var den første Officeer, som blev en Forræder mod Ludvig den 18de, idet han i Grenøble gik over til Bonaparte. Han er ogsaa den første, som Retfærdigheden lader bøde. Den Ret, der afsagde hans Dom, præsideredes af Adjutantcommandant Berthier de Sauvigny, en Søn af den forrige Jntendani Paris, som var et af de første Offre for Revolutionsraseriet. Dommerne vare Majenot de Mondesir, Adjutantcommandant; Durand de Sainte-Rose, Adjutantcommandant; Saint-Juste, Batail, lonschef; Grenier, Capitain; Lentivi, Capitain, Viotti, Bataillonschef og Actor i Sagen; Gandriot, Capitain ved Gensdarme, riet, Kongens Procureur. Mødet aabnedes med Undersøgelsesacter, nes Forelæsning. Hovedstykkerne vare den Anklagedes Forhør for Politiepræfecten, for Actor, samt Vidnernes Udsagn. Man seer deraf, at Labedoydre har fulgt Loirearmeen uden at slutte sig til noget enkelt Corps. Han var endnu i Rom da General Excelmans underkastede sig, og han giorde just Anstalter til at udvandre til America, da han fik Kundskab om Kongens befaling af 24de Juli, der fordrer ham for en Krigsret. Dette forandrede hans Beslutning, og han gik til Paris for at træffe Aftale med sin Familie. Her blev han en halv Time efter Ankomsten heftet hos MadamFontery, en Veninde af hans Kone, og ført for Politiepræfecten Da Undersøgelsesacterne vare forelæste, blev den Anklagede ført frem af Gensdarmer. Han var civil klædt, uden Decorationer. Hans Fatning var uforandret, hans Stemme fast; dog syntes han i Begyndelsen at være noget bleg. Da man spurgte ham om hans Navn, Fornavn a. svarede han, at han hed Charles Angelique FrancoiHuche de Labedoyere, at han var 29 Aar gammel, General og Officeer af Æreslegionen. Efterat man i det offentlige Forhør havde forelagt ham adskillige Spørgsmaal, som han besvarede med stor Oprigtighed, forlangte han paa ny, at man skulde afhøre Vidnerne, Grev d'Augoult, Generalmajor ved Garde du Corps, sagde, at har havde været i Grenoble den 7de Marts og været Vidne til Labedoydres Frafald; han havde seet ham marschere ind i Staden efter at han først havde ladet Porten slaae itu med Ører. Marschal Devilliers og endnu syv andre Vidner fra Grenoble bleve ligeledes afhørte En af dem sagde, at man paa Labedøydres befaling havde ladet en Tromme slaae i Stykker, og at man af den udtog trefarvede Cocar. der, som en Deel af Soldaterne efter Oberstens Exempel paasatte Det 7de Regiments Ørn, som den Anklagede lod komme fra Chambery, og som ligeledes var skiult i en Tromme, blev i det Øieblik Regimentet faldt fra udtaget og sat paa en Stang. Efter Vidneforhøret samlede Actor alle Klagepunkterne mod Labe, doydre, og sagde blandt Andet: "De Forbrydelser, for hvilke den Anklagede beskyldes, ere af første Slags, efterdi de for et Øieblihave berøvet Frankrig sin Konge, foranlediget et Jndfald i vort Fædreneland, og bragt Riget til Randen af en Afgrund, som end ikke de meest ovede Øie endnu kan overskue. Forgieves vil den Anklagede giøre politiske og moralske Betragtninger gieldende. Alt viger for Nødvendigheden af at hævde Disciplinen Han har overtraadt alle militaire Love, og det kan ikke komme i Betragtning om hans Hensigtet have været rene; har man ikke Exempel paa at Generaler have for deres Ulydighed dødet med Livet, om end denne Ulydighed var Aarsag til den meest glimrende Seier, Ulykkeligviis er dette ikke Tilfældet med den Anklagede. Han betragte den Ulykke, som hans Frafald har foranlediget, og saa fælde han selv sin Dom General Marchand og General Devilliers havde anviist ham en Post, og han burde endog under Livsfare ikke forlade den. Over hans Liig burde Bonaparte have banet sig Vei til Grenoble. Uden Labedoydres Forræderi havde det 77de Regiment vedblevet at være tro, ligesom det 11te, som ikke har forladt General Devilliers. Hr. Beron, Labedoydres Defensor, overlod det til den Anklagede selv at forsvare sig. Denne holdt derpaa en Tale, hvori han sagde: "Jeg kan have feillet; Fædrenelandet kan have talt et chimairisk Sprog til mit Hierte. Jeg har aldrig taget Deel i nogen Sammensværgelse mod Bourbonerne. Jeg har som retskaffen Mand tient Kongen. Napoleon landede, og jeg lod mig forføre af en øieblikkelig Enthusiasme. Jeg troede ikke, at mit Fædreneland vilde komme til at kiæmpe mod en Coalition af alle Europas Souverainer. Den offentlige Stemning henrev mig; der herskede en næsten almindelig Utilfredshed; i denne Henseende taler jeg ganske uforstilt. J April Maaned 1814 havde Nationen og Armeen forladt Napoleon. Bourbonerne modtoges med Enthusiasme, og Nationen og Armeen hilsede eendrægtig denne ophøiede Familie. Man kunde ikke lægge den nogen Ulykke, noget tungt Offer til Last. Denne almindelige Stemning forandrede sig imidlertid snart. Deri vare Kongens troe Tieneres Taler og Handlinger Skyld; de vare deels vildledte; deels kiendte de ikke tilstrækkelig Tingenes Tilstand i Frankrig, Den Anklagede vilde nu indlade sig i Details; men Præsidenten mindede ham om at blive ved Sagen, sigende: "De er anklaget for en Forbrydelse; Talen er ikke her om de Grunde, som kunne have foranlediget Dem dertil. Jntet Tribunal og ingen menneskelig Magt tilkommer det at dømme efter Bevæggrunde. Vi kunne ikke finde nogen Forbrydelse uskyldig. Labedoydre fandt sig i denne bemærkning, og sprang adskillige Blade over. "Vilde dog, sagde han derpaa, alle Franske forene sig om Ludvig den 18de!" "Maaskee, vedblev han, er dets mig forundt at see dette rørende Skuespil. Mit Blod er allerede for rundet for Fædrenelandet; dog vil jeg nu døe med Rolighed; min Død kan maaskee være gavnlig". Han endte med de Ord: "Gid Bekiendelsen, af min Feil maa være til Nytte, gid min Søn efter min Død ikke skal rødme ved sin Faders Navn, Klokken 1 1/2 begav Krigsraadet sig til Deliberationsværelset, og Klokken 4 fældtes følgende Dom: Krigsraadet har eenstemmig erklæret Charles Labedaydre for skyldig i Rebellion og Forræderi, men ikke i falsk Hvervning; og da bemeldte Charles Labedoyere ikke har benyttet den 8 Dages Frist, som ifølge den Kongel. Forordning af 6te Marts d. A. var ham tilstaaet, saa har det dømt ham fra Livet, og erklæret ham at have Æreslegionen forbrudt. Denne i den Anklagedes Nærværelse fældede Dom, skal forelæses ham af Actor, der tillige skal forkynde ham, at han har 24 Timer, i hvilke han kan appellere til Revision af sin Proces Salen, hvori Retten holdtes, var opfyldt med Mennesker; ogsaa adskillige fornemme Fremmede, som Arveprindsen af Oranten, Kronprindsen af Würtemberg og Prinds Wilhelm af Preussen, vare tilstæde. En Person, som havde buden Fangevogteren 90,000 Franker, hvis han vilde lade Labedoydre forsvinde, er bleven arresteret, og der er allerede optaget et Forhør over ham. Labedoyeres Udsagn under hans Forhør compromittere adskillige Personer, som endnu i dette Øieblik staae i høi Gunst hos Kongen. - Marschal Soult er foreløbig bleven forviist til sit Landgods St. Amand ved Castres, hvor han skal sættes under Politiets Opsigt- Idag samles paa Slettet Vinennes henved 18,000 Geværer og 80 Kanoner, for i Overeensstemmelse med en Artikel i Pariserconventionen af 4de Juli at overleveres til de allierede Tropper. De Conventionen undertegnedes vare disse Vaaben i Hovedstadens forskiellige Værkstæder, enten for at repareres eller i Depot. Det er altsaa ikke Armaturen i Vinennes, men blot et Depot, der udleveres. - Et preussisk Corps, bestaaende af adskillige Infanterie- og Cavallerieregimenter, er idag afmarscheret herfra til Versailles; om det skal blive der, eller gaae længere bort, veed man ikke.