JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-03-19
Nyheds Post. Fra det sydlige Slesvig hedder det i en Artikel i Kjøbenhavnsposten, Hvortil fører Afsondringer, mellem Rigets forskjellige Dele,", Følgerne af det saalænge fortsatte Afsondringssystem mellem Statens tvende Hoveddele træde nu mere og meere frem for Lyset. Begge Statsdele ere i den Grad blevne fremmede for hinanden formedelst forskjellige Love og Indretninger, afvigen de Beskatnings-, Underviisnings-, Mynt, Told- og Commune=Væsen, at de hartad betragte sig som adskilte Stater. Jsær er denne Anskuelse stærkt fremherskende herovre hos os i Særdeleshed hos de høiere Stænder. Alt, hvad der kommer fra Norden, faaer hos os Udseende af noget Fremmed, der skal paatrænges os, og har det tilfældigviis Liighed med allerede bestaaende Indretninger i Statens nordlige Dele, saa vil Jammerskriget over Jndlemmelses= og Fordansknings=Forsøg ingen Ende tage. Der har herovre allerede udviklet sig en mod Danmark saa fjendtlig Aand, at Forslag til de gavnligste Indretninger og meest frisindede Foranstaltninger med Afskye tilbagevises, saasnart de ere af en nordisk Characteer eller have en større Tilnærmelse til Øiemed, medens vore herværende offentlige Blade indtil paa et Par nær stræbe at vedligeholde og forøge Spændingen paa alle Maader. Saaledes sendtes nylig en Skrivelse fra det patriotiske Selskab i Fyen til den slesvigske Stænderforsamling tilbage, fordi den var stillet til Sønder-Jyllands Stænderforsamling. - Den ene Forbindelse med Kongeriget ophævedes efter den anden, tydske Seminarier oprettedes, men ingen danske; det akademiske Biennium i Kiel foreskreves, skarpe Told- og Mynt Grændser droges, alle Love gaves for begge Hertugdommer i tydsk Sprog og Aand, uagtet Slesvigs fundamentale Lovbog endnu er Valdemars jydske Lov, der rigtignok kun har Livskraft i en tydsk Oversættelse, endelig forenedes begge under en fælleds Regjering og fælleds Høiesteret. Alt dette er skeet og ligger for hele Verdens Øine, Spørge vi om Virkningen heraf, da bestaaer den aabenbart i en toileslos Misfornøielse over, at Adskillelsen ikke endnu er bleven fuldstændig gjennemført. Finantsvæsen, Forsvarsvæsen, Flag og Folkesprog staae endnu i Veien. Aldrig saasnart forlangte Almuen i Nordslesvig nogle faa Rettigheder for sit Modersmaal, saa begyndte en Sværm tydske Publicister og Rabulister at skrige sig hæse over Jncorporation og Propaganda, over Danisterungsversuche und feindliche Invasion, over Fare for det tydske Sprog, hvilket de ellers skildrede, som det uimodstaaelige, over Krænkelse af de gamle Rettigheder, hvorpaa Slesvig kan bygge sin Udvikling &c. &c. Meddette Larmskrig vedbliver man under danske Embedsmænds Censur at oprøre det lettroende Folk, at opfordre til Had og Modstand imod Norden og al nordisk Folkebevægelse.
Jyllandsposten, 1841-03-19
Naar nu de tydske Blade, der præke Statens Opløsning næsten paa hver Side, frit circulere over hele Riget, medens de Danske, der ville opfordre til Eenhed og Enighed indskrænkes paa alle Maader til en ubetydelig Læsekreds, saa kan man dog med Sandhed sige, at der er opgaaet en uheldig Stierne over vor lille Stats Udvikling til fornyet Kraft og Selvstændighed.
Jyllandsposten, 1841-03-19
Den meget hensigtsmæssige Brandassurance Forening for rørlige Eiendele i Nørre-Jylland har da nu til største Nytte for Provindsen med dette Aar taget sin Begyndelse, og det er glædeligt at erfare, at Foreningen allerede har en løbende Resico af 1,082,787 28 Sølv, hvilket saaledes lader formode, at denne veldædige Indretning snart betydeligen vil tiltage i Omfang. Deri Proprietairer Jngerslew's og Watt's ufortrødne Bestræbelser for at fremme Iværksættelsen af denne Forening have saameget mere Krav paa det Almindeliges Paaskjønnelse, som man tidligere aldeles savnede en Forsikkring, hvilket ved mange Leiligheder haardt blev følt Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-03-19
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-03-23
ilanosp ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Tirsdag d. 23. Marts 1841. Aarg. No 21. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1841-03-23
Om den endelige Behandling af Skattebevillingssagen.
Jyllandsposten, 1841-03-23
(Fortsættelse fra d. Bl. Nr. 16.)
Jyllandsposten, 1841-03-23
Opfordring.
Jyllandsposten, 1841-03-23
Et af den jydske Stænderforsamlings meest udmærkede Medlemmer, hvis Fortjenester nys i offentlige Blade, have fundet fortjent Vurdering, er, for ikke længe siden, i den vestsjællandske Avis, bleven kaldet den brutale Ronlund, og dette Skjældsord har fundet Gjenlyd i det kjøbenhavnske Blad "Dagen. Skjøndt vi nu vistnok maae ansee det meget ufornødent, at den hæderværdige Deputerede værner om sin Ære mod Angreb af denne Natur, vilde det dog være ønskeligt, at de, der nedværdige sig til Saadanne, eengang for Alle fik en Schlappe, som kunde bringe dem i Erindring, hvad de skylde fortjente Medborgeres gode Navn saavelsom Pressens Værdighed. Vi opfordre desaarsag Hr. Auditeur Roulund til, ei at lade bemeldte grove Fornærmelse hengaae upaatalt eller ustraffet. At intet af de liberale Blade har udtalt sin Jndignation derover, har vel nærmest sin Grund i Foragt for slige Lavheder; men positive Revselser ere dog heller ikke afveien. Fen.
Jyllandsposten, 1841-03-23
(Jndsendt.) Om nogen Tid vil udkomme et mærkeligt Bidrag til Kundskab om Justits=, Politi= og Skiftevæsenets Tilstand i de til Justitsraad og Herredsfoged Holms Varetægt betroede Lysgaard og Hids Herreder under Viborg Amt. At disse Herreder udmærke sig i flere Henseender, vil kunne sees af Jyllands Stændertidende Side 2215, ligesom og i Stænderforsamlingen i Viborg er gjort opmærksom paa, at flere Herredsfogder ikke gjerne befatte sig med andre Sager, end dem, hvorfor de modtage Betaling. (Jydske Stændertidende Side 2050.) Da nu Justits= og Politisagerne, hvorfor Herredsfogderne ingen Betaling faae, ere af særdeles Vigtighed for Statsborgernes personlige og Eiendoms=Sikkerhed, saa var det meget ønskeligt, at Justitscollegiet vilde foranstalte en Undersøgelse, om og hvorvidt det i Stænderforsamlingen herom Yttrede forholder sig rigtig - og i saa Tilfælde snarest muligt herpaa raade Bod. Sagens Vigtighed kræver en nøiagtig og stræng Undersøgelse. Send os kyndige, duelige og retskafne Mænd for at anstille Undersøgelse om Landpolitiets Tilstand her i Jylland, især paa en kelte Steder i Viborg Amt, og Sandheden vil maaskee bedre komme frem end Erklæringer, afgivne igjennem amthuset; thi privat Mand bør ikke hermed sættes i Bekostning og i Kamp med hele Embeds-Arristokratiet. Er det Tilfældet, at Justits= og Politivæsenet paa nogle Steder værdiges for liden Opmærksomhed, saa henvendes desto mere Opmærksomhed paa at fortolke det navnkundige Sportelreglement. Folket havde ventet, at en af de mange Jurister i Stænderforsamlingerne havde gjort opmærksom paa, at vi høiligen trænge til et nyt Sportelreglement, som ikke lader sig fortolke og endevende paa mange forskjellige Maader, og til Nedsættelse af de urimelig høie Gebyhrer, som ere tilstaaede de juridiske Embedsmænd, især ved Skifter og Auctioner. En Jyde.
Jyllandsposten, 1841-03-23
Nyheds Post. Ligesom man i Hovedstaden har forsøgt paa at samle Actier paa den Altona-Kieler Jernbane, saaledes erfares det nu af offentlige Blade, at samme Forsøg ogsaa bliver anstillet her i Jylland, idet Handelshuset Ph. H. Ree & Comp. i denne Anledning har overtaget Commissionen. At imidlertid Jyderne ikke ville findes villige til et Foretagende, som aabenbar maatte foranledige Landets Tab ved at kaste al Handelen i Hænderne paa Hamborgerne, istedetfor at vore egne danske Stæder Flensborg og Tønningen kunde tilflyde samme Fordeel, dette formenes altfor klart indseet til at trænge til videre Udvikling over en Materie, som nylig i dette Blad er bleven behandlet, ligesom det ogsaa er indlysende, at disse Byers betydelige Nærhed fremfor Hamborg ogsaa i denne Henseende væsentligen maa bidrage til, at Jylland langt hellere maatte ønske Jernbanen iværksat mellem Flensborg og Tønningen, hvorpaa det altsaa vilde være rigtigere at samle Actier. Høiesterets Aabning, der, som bekjendt, fandt Sted Torsdagen den 4de dennes, adskilte sig fra de foregaaende derved, at den denne Gang blev udført med mere Elegants, ligesom Toget fra Amalienborg Pallais til Christiansborg Slot blev foretaget med større Pomp, idet Kongens Vogn blev trukken af 8 hvide Hingste, istedetfor at der forhen til denne Tour stedse kun blev brugt tvende Heste for Kongens Vogn. Majestæten var iført en rød Dragt, dog ikke af militair Form. Det smukke Veir havde denne Dag lokket en betydelig Menneskemasse ud paa Gaden, saa man fandt hele Veien mellem Slotteene opfyldt af Seelystne, ja endog Vinduerne vare i disse Gader overalt overfyldte. Det snurrigste Syn var den store Altans Fuld bepakning i det Kehletske Kaffehuus, baade af Damer og Herrer, ligesom man her saae alle Vinduer besatte med en saadan Mængde Hoveder, at man uden Overdrivelse kan antage, at dersom enhver Nysgierrig denne Dag i Kaffehuset blot havde nydt een Kop Kaffe, maatte flere tusinde saadanne have været udskjænkede.
Jyllandsposten, 1841-03-23
J Corsaren, Nr. 18 siges og Finantsbudgettet for 1841: "Ja Hr. Finantsminister, det holde vi med Fædrelandet i de bør lade os faae Finantsbudgettet snarest muligt – saa faae vi saa delig Meget at skrive om." Et andet Sted hedder det: "Kong Waldemar Atterdag blev, som bekjendt, kaldet saaledes, enten fordi han henholdt Folk med Løfter fra den ene Dag til den anden ved at sige, Jmorgen er det atter Dag, eller fordi han bragte en lys og fri Tilstand tilbage i Danmark og saaledes atter gjorde Dag i Landet. Vi ere overbeviste om, at ogsaa Kong Christian den Ottende af Efterverdenen vil blive kaldt Atterdag – naturligviis, fordi han vil indføre en lys og fri Tilstand i Landet."¬
Jyllandsposten, 1841-03-23
J samme Blad anføres en Samtale saalydende (Kongen taler med en Anden om Noget, som han vil foretage i Landet. Denne Anden siger:) Det synes Folk ikke om. (Han sagde ikke engang: "Deres Majestæt,") Kongen (vred.) Skal Folket sige mig, hvad jeg skal gjøre? D. A. Nu taler Du meget dumt. (Ved disse Ord blegnede jeg paa den Talendes Vegne.) Kongen. Skulle da Andre end jeg regiere over dette Land? D. A. Der existerer ingen Stat, som bestaar af een Mand. (See, hvor infam næsviis! Havde han aflagt Embedseed?) Kongen. Staten hører den til, som regierer. D. A. Jo, pyt! Staten hører Folket til . . . . . . Længere holdt jeg ikke ud at læse denne frygtelige Samtale. Og for at Andre kunne blive forhindrede for at faae fat paa den og blive forførte af dens forbryderiske Aand, tilmelder jeg herved Generalfiskalen, at den findes i Sopholes's Tragoedie Antigone V. 733 3 9.
Jyllandsposten, 1841-03-23
J den Frisindede læses følgende og Yttringsfriheden: "Tillader man Dommeren at gaae udenfor Lovens klare Bogstav, tillader man ham, at erklære indirecte Opfordringer til Oprør og Modsættelse for straffældige, saa vil den snedige og egennyttige Dommer, der, istedetfor at see ligge ned for sig i Acterne og Lovbogen, først skotter hen til Thronen eller til Ministeren, for om muligt, at opdage et naadigt Vink, som han kan dømme efter, være istand til at udlede Opfordring til Oprør og Modstand af enhver, selv den bedst grundede og meest beskeedne Dadel over Love, offentlige Indretninger eller andre Regjeringens Handlinger. - Dersom man indbød sine Medborgere til at komme sammen paa en vis Dag og et vist Sted, for at begynde en Revolution, og med Magt at modsætte sig Regjeringens Villie, da vilde en saadan Opfordring i en Stat, hvis Regjering endnu havde den fornødne Energie, være mere eenfoldig end farlig. Den vilde just virke lige imod sit Øiemeed, idet den underrettede Regjeringen om et Foretagende, som den naar den i Tide blev underrettet, altid havde Kraft at forebygge. J en Stat, hvor Regjeringen feilede denne Energie, vilde derimod Loven være overflødig, siden den ingen Kraft havde til at sætte den i Virksomhed. En saadan Regjering maatte, efter alle Symptommer at slutte, være sit politiske Endeligt saare nær."
Jyllandsposten, 1841-03-23
Det fra Aalborg indsendte Stykke og Redacteur Röe vil blive optaget, saasnart Forfatteren opgiver Redactionen sit Navn. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-03-23
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-03-26
Frandsp. len. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Fredag d. 26. Marts 1841. de Aar. Maa trykkes. Fleischer. Den Nathansenske Hesteplan.
Jyllandsposten, 1841-03-26
Vi see nu allerede fortrinlige Halvblodshingste stationerede i Randers og Veile, og snart ville vel endnu flere blive fordeelte i Jyllands andre Egne, saa man har største Grund til at gratulere Provindsen med et Foretagende, som i Tiden væsentligen vil bidrage tilVelstandens Forøgelse i den Landboeklasse, som udbragte saa mangfoldige Millioner af Hesteracen, medens den i sin Forædling saa betydeligen tabte sig. Vi have nu snart seet, hvad den nedsatte Comitee i 5 Aar udrettede med de 18000 Rbd.; andre 5 Aar ville nu vise os, hvad den Nathansenske Plan fører i sit Skjold.
Jyllandsposten, 1841-03-26
Opfordring.
Jyllandsposten, 1841-03-26
J N 34 af Aarhuus=Avis har en jydsk Stænderdeputeret, ikke taget i Betænkning, at debitere, at der, blandt Medlemmerne af den hæderlige jydske Stænderforsamling, har været lystige Hoveder, som have stræbt at ridiculere dem af deres Colleger, der have andre Anskuelser, end Spasmacherne." (sic). Denne Anke er saa nærgaaende, at man ret alvorligt bør opfordre den Deputerede til, at føre Beviis for dens Sandhed og offentligen at oplyse, hvilke af Folkets Mænd det monne være, der her kaldes Spasmachere og beskyldes for, i Viborg at have gjort dem af deres Colleger latterlige, som have været af anden Mening, end de. Dersom denne Opfordring ikke snarest efterkommes, da vil man udstæde et Cirkulaire til samtlige jydske Stænderdeputerede, for dog idetmindste at erfare, hvor af dem det er, der har vovet at begegne sine Colleger, paa denne Maade ved at gjøre dem mistænkte for en Færd, som saa høilig fortjente at lastes, men som han ikke har trøstet sig til at bevise. Til Hr. N. . . . . .(See Aarhuus Avis's Følgeblad af 40.) hvorvel Jndsenderen heraf er ligesaa ubekjendt med Motiverne, der have fremskyndet Hr. C. Halling til at ville udgive Skiftebehandlingen efter hans Fader, som hvad der har fremkaldt Hr. As Jnserat i Aarhuus Avis, finder han sig dog foranlediget til at bemærke, at det forekommer ham, at en besynderlig Anmositet altfor haandgribelig synes at aabenbare sig i sidste Stykke, som i sin Korthed vrimler af forholdsmæssig langt flere Personligheder, end man er beføiet til at forekaste Hallings Subskribtionsplan. Ved indeholder samme Bitterheder, der muligen kunde være undgaaede, men for retteligen at bedømme saadant, udfordres Kiendskab til Forholdene, saa man kun kan forudsætte den at være i Besiddelse af, som har været Gjenstand ikke alene for dødeligt Overfald, men desforuden endog for justiel Forfølgelse, hvortil der maaskee neppe har været tilstrækkelig Grund. At appellere til Dommerens retskafne og humane Karakteer lyder jo ret smukt, men naar en Arving har noget at besvære sig over ved den afholdte Skifteforretning, da kan man heller ikke undre sig over, at han søger at udtale sin Ret, og at der under bemeldte Skiftebehandling kan have indsneget sig endeel Forunderligheder, dette er da vel ingen Umulighed. Slutningen af Hr. As Jnserat har ogsaa vel megen Skikkelse af formelig Trudsel, naar det hedder: "men vær vis paa, at den (Bogen) efter nøiagtig Gjennemlæsning offentlig skal blive alvorlig drøftet. Ja dette kan jo Hr. A gjerne gjøre, om saadant i Tiden lyster ham. Jøvrigt at forekaste C.H. at han flere Gange har været i Rettens Hænder, naar man hertil kjender Foranledningen, hentyder ogsaa paa en Hadefuldhed, som gaaer langt videre end det var at ønske. Dette er kun en Trediemands Mening om Tingen, der ogsaa kjender noget til jydske Skifte behandlinger.
Jyllandsposten, 1841-03-26
Nyheds Post. Baade i Fædrelandet og Kjøbenhavnsposten, purrer man ved den store Militaircommission, om hvis Forhandlinger man gjerne ønskede sig oplyst, for at erfare, hvad der egentlig bliver Resultatet af disse langtrukne Deliberationer, idet det i første Blad bemærkes, at det nu er eet Aar siden, at bemeldte Commission for første Gang samledes i Odense, hvorhos der dengang blev bestemt, at Arbeiderne skulde være tilendebragte inden forrige Aars 30te Junii. Det bemærkes, at det vel er muligt, at der i Commissionen har været forenet næsten uforenelige Yderligheder, og at flere af dens Medlemmer have anseet sig forpligtede til fornemlig at varetage deres specielle Korpsers Jnteresse; men det synes dog langt fra at kunne betragtes som ubetimelig Nysgierrighed eller en ubeskeden Fordring, at Folket efter et Aars Forløb ønsker at erfare noget om en Commission, der har behandlet et af Nationens allervigtigste Anliggender, naar denne Commission skulde have tilendebragt sine Arbeider i en 3 Gange kortere Tid, og det derhos kan beregnes, at den har kostet Landet omtrent 18,000 Rbd.
Jyllandsposten, 1841-03-26
J det nærværende Foraar seer man mange Marker, at lide af staaende Vand paa Vintersædmarkerne, der, som bekjendt, er til ubodelig Skade for disse. Det var ret meget at ønske, at den danske Bonde med mere Omhyggelighed bestræbte sig for at frigjøre Jorderne for dette Onde, der, som bekjendt, i vore med Frost og Tøveir afvexlende Foraar anretter saa stor Ødelæggelse paa Danmark Vintermarker, at mangfoldige tusinde Tønder Sæd derved gaae tabte. Vel maa det indrømmes, at Udgroftningen i det Hele taget betydeligen er tiltaget fremfor tidligere, hvor man alene nøiedes med simple Vandsurer, som, trukne efter den Plov, der baade gik op og ned, efter Markens Leie, næsten Jntet havde at betyde. Den Udgroftning, som bruges af Bonden i Almindelighed, er imidlertid ikke nær tilstrækkelig, da man altfor lidet bruger Spaden i Marken, som dog er uundgaaelig nødvendig paa de danske frugtbare Agre, der paa ingen Maade taale, at Vintersæden lider af Fugtighed og Suurhed. Det er derfor beklageligt, at det kun er paa vore Herregaardssmarker, man seer Udgroftningen foretaget med Orden, og paa mange af disse endog maadeligt nok. Men for at bøde paa denne Skjødesløshed i en af de væsentligste Markoperationer hører der idetmindste det til, at alle Agerfurer tidlig om Foraaret blive reenskovlede for Sneen, for dog at give Vandet det meest mulige Aftræk, da Sneens Standsning somoftest mere end fordobbler Tabet ved at danne hele Bandbassiner, der almindeligen efterlade i Vintermarken udgaaede Steder, hvor saagodtsom aldeles ingen Sæd fremkommer.
Jyllandsposten, 1841-03-26
- J Kjøbenhavns Adresseavis læses Følgende: Tirsdagen den 16de d. M. blev den høitidelige Confirmations og Daabshandling foretaget i Frue Kirke i Hovedstaden, med den 16-aarige Caroline Wilhelmine Nathansen, Datter af den bekiendte J. Nathansen. Handlingen blev udført af Hr. Pastor Smith med megen Værdighed og Inderlighed, som dybt bevægede den unge Confirmantinde. Af Jntimationen erfaredes det, at denne havde en hvi Beskytterinde at takke for den kjærlige Bistand i Udførelsen af Dagens Høitid. Det burde bemærkes, at hvad der væsentligen skal have bevæget den unge Jødindtil at lade sig optage i det christne Samfund, ene og alene kan tilskrives den uhørte Forfølgelse, hvormed hendes standhaftige Fader, isærdeleshed af sine Troesforvandte, er bleven efterstræbt. Paa den Tid, da disse ikke bluedes ved saagodt som eenstemmigen i Randers, at besværge Faderens Forrykthed, var Datterens Sind ufravendt henvendt paa Faderens Lidelser, saa hun ikke kunde afholde sig fra under Familiens Nød og Elendighed snart paa denne, snart paa hiin Maade at bidrage til Faderens Lindring under de 5 Gange gjentagne Jndspærrelser baade i Hospitaler og Daarekister, hvor man snart bandt ham Hænder og Fødder som andre Gale, snart anordnede ham Styrtebad, Bomitiv og Laxativ paa een og samme Tid, som det heed, forat gjøre ham klog og snart endog paalagde ham Spænde trøie som andre Bindegale. Under Familiens almindelige Sorg henvendte Datteren sig derfor baade til Doctorer, Professorer, Justitsraader og Andre, for at kunne faae Faderen udskrevet af Anstalterne, hvilket imidlertid intet steds lod sig gjøre. Datterens fortsatte Begjæring var det imidlertid, at hun maatte udtræde af det jødiske Samfunhvori Forældrene samtykkede. – Endskjøndt denne kirkelige Handling havde tiltrukket sig mellem 2 a 300 Personers Opmærksomhed, var det dog mærkeligt, at man derved ikke skal være bleven en eneste Mosait vaer, ret som om man var bleven enig om, at ingen af den mosaiske Religions Tilhænger maatte overvære samme. Ved den dybt rørte Datters Optagelse i det christelige Samfund, kunde man ikke undladved Blikket paa Faderen, at ønske Held over hans vidunderlige Optagelse i de Fornuftiges Samfund!
Jyllandsposten, 1841-03-26
Rettelse. J "Jyllandsposten Nr. 21, 6te Spalte, Lin. 9 s. n. staaer, "komme frem end Erklæringer, afgivne igjennem Amthuset læs, komme frem end ved Erklæringer, afgivne igjennem Amthuset. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-03-26
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-03-30
Jrland. ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Aarg. Tirsdag d. 30. Marts 1841. No 23. Maa trykkes. Fleischer. Landsoverretten i Viborg. Denne Domstol kan vistnok med Rette ansees for en af de bedste i Landet. Alene denne Jnstants's Bort fjernelse fra Hovedstaden maa væsentligen bidrage hertil. Vel skulde man ikke antage, at Nærheden af et Hof, Landets Collegier, en Høiesteret og al den Sværm af Storhed, som enhver Hovedstad meere eller mindre er i Besiddelse af, skulde kunne influere paa Bedømmelsen og Afgjørelsen af Sager, som ere Gjenstand for Domstolene, hvilket heller ikke kan paastaaes; men den, der kjender Verden og hvad denne giver, vil altfor let erkjende, hvad Jndflydelse saadanne Forhold endog uformærket formaae at bevirke, hvor den underordnede Jnstants saa let staaer Fare for at antage og hylde de Principer, som man veed eengang ere de gieldende saavel i Collegierne som ved Landets sidste Domstol, hvor det dog altid maa være kjærere at see Dommen stadfæstet, end underkjendt og forandret.