Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-02-10
Med Hensyn til Berlingske Tidendes bemærkning (see sidste Mandagsaavis tredie Spalte!) har Kbhposten følgende bidende Note: "Efterat Berlingske iforgaars havde meddeelt den Hr. C. Ploug overgaaede Høiesteretsdom, vendte den igaar, med synlig Tilfredshed" tilbage igjen til samme, for at gjøre følgende ligesaa indsigtsfulde som skarpsindige bemærkning Endnu mere ved Længden af den af Høiesteret fastsatte Censur end ved Mulktens temmeligt usædvanlige Høide har Forandringen Krav paa den almindelige Opmærksomhed. Hvis Man ikke, med Despect at melde, var ganske sikker paa, at Berlingske", hver eneste Gang den giver sig af med at tale om juridiske Gienstande, af Uvidenhed løber en Stave i Livet paa sig, saa skulde Man antage, at den atter her gik ud paa at snerte Høiesteret. Ved den Hr. Ploug overgaaede Høiesteretsdom er nemlig netop den mindste Grad af Censurstraffen anvendt for anden Gang begaaet Overtrædelse af Pl. af 1 Novbr. 1837, og der er altsaa aldeles ingen Grund til at henlede Nogens Opmærksomhed herpaa, undtagen det netop skulde være paa det Modsatte af det, den Berlingske mener, nemlig at Høiesteret har anvendt maximum af Mulkten i Forbindelse med minimum af Censurtiden, hvilket imidlertid ikke indeholder nogetsomhelst mærkeligt. Man bliver imidlertid let tilbøielig til at tilgive denne Berlingskes, Prostitution, uagtet den er fremkaldt af en letfattelig Anmositet imod Oppositionspressen, da det jo er altfor meget forlangt, at Grossereren", der lever under en stadig og umiddelbar Censur, som ingen ærekjær Mand let vil underkaste sig", skulde vide rigtig Besked om, hvorledes Consurstraffen er bestemt ved Lovgivningen, noget som jo er ham aldeles uvedkommende, og det saa meget mere som det ikke kan afbenyttes til hans optimistiske og enddaimonistiske Nationalhuusholdnings Skriblerier. "Medens Hovedstaden - bemærker "Fædrelandet - uden Tvivl befinder sig i nogen Forbauselse over den sidste Høiesteretsdom, der har ramt os, fordi det efter Hof- og Stadsrettens foreliggende Frifindelsesdom og sammes Præmisser er saare vanskeligt at forklare sig det afvigende Resultat, hvortil Høiesteret er kommen, har Dannevirke" medbragt et Par Efterretninger, der i ikke ringere Grad maae frappere dem, der endnu troe paa Upartiskhed og Redelighed hos alle Dommere uden Undtagelse, eller i det mindste dem, der ikke af tidligere Exempler have dannet sig noget klart Begreb om den schleswigholsteinske Justitses Beskaffenhed. Uagtet det nemlig af private og offentlige, ja selv af de fra schleswigholsteinsk Side udbredte Beretninger om det tumultuariske Optrin, som fandt Sted den 2 Jan. sidstl. i en offentlig Gjæstestue i Haderslev, synes aldeles klart, at, om de danske Borgere og Bønder end maatte have udsat sig for ubehagelige Scener, ved at begive sig ind paa et Sted, hvor deres Modstandere søgte, og om de end under Kampen maatte have bibragt disse værre Buler og Saar, end de selv have modtaget, saa maa det dog være det schleswigholsteinske Parti, der har begyndt den egentlige Bataille, og altsaa gjort sig skyldig i Politi uorden, – uagtet saa er, sige vi, saa har Haderslevs Magistrat dog idømt tvende af de Danske, nemlig P. H. Lorenzen og Maler C. P. Møller, den Første en Mulkt, af 120 Rbd. og den Sidste 14 Dages Fængsel, medens den - saavidt Man kan skjønne af Dannevirke" - har frifundet alle de Øvrige. Lad Sagens Realitet og den de danske Borgere idømte Straf kun være lidet betydelige Gjenstande, saa er det meget vigtigt, at det danske Folk, der hidtil har været meget tungnemt, faaer uimodsigelig Vished for, om der virkelig gives Steder indenfor Statens Grændser, hvor der ingen Ret gives, ingen Ret er at faae for Danske, hvor det, der udgives forRet, er Uret, og Justitsens Navn er et Skalkeskjul for Partihad og Jntrique. Vi sige ikke, at dette er saa vi haabe tvertimod det Modsatte, thi vi ere, som vi ofte have lagt for Dagen, endnu bestandig sangvinske Folk.