Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-06-01
Bonaparte paastod i sine Bekjendtgjørelser, at det franske Folks til Gunst for hans Gjenindsættelse paa den franske Trone erklærede Stemme var nok til at udgjøre denne Rets grund. Det Spørgsmaal, der skal af jøres af Magterne, maa derfor fremsættes paa følgende Maade: Kan den virtelige eller foregivne, udtrykkelige eller stiltiende Jndvilg: ning af det franske Folk i Gjenoprettelsen af Bonapartes Magt bevirke nogen rets yldig Forandring i hans Forhold til de fremmede Magter, og give ham en for Magterne forbindende Karakteer, - Kommissionen er overtydet om, at hiin Indvilgning ikke kan have saadanne Virkninger, og følgende ere Grundene til deres Overbeviisning: De enropæiske Magter kjende de Grundsætninger, hvorfra de bør gaae ud i deres Forholde til uafhængige Stater, alt for vel til (som Man falskelig beskylder dem for), at ville til tere en saadan Stat Love, blande sig i dens indre Anliggender, foreskrive den en Regjeringsform, paatrænge den en Overherre efter dens Naboers Lune og Godtbefindende."Men de vide ogsaa, at en Nations Frihed til at forandre sin Regjeringsform maa have retmæssige Grændser, og at fremmede Magter, om de end ikke ere beføiede til at foreskrive den det Brug, den skal gjøre af denne Frihed, dog upaa tvivlelig have Ret til at vogte ste for de Misbrug, den til Skade for Andre deraf kunde gjøre. Gjennemtrængt af disse Grundsætning er anmasse Magterne sig ikke at paa tvinge Frankerig en Regjering; men de ville aldrig afstaa deres Ret til at forhindre, at der under Navn af en Recjering bliver stifter en Brændpunkt af Uorden, Forvirring og Fordærv for alle øvrige Stater. De ville erkjende Franlerigs Uafhængighed i alle de Tilfælde, hvor den ikke kom 2) Saaledes tales der i det bonapartiske Statsraads Beretning om Magternes Hensigter. (Moniteren af 13 April d. A.) mer i Strid med deres egen Sikkerhed og med Europas almindelige Rolighed. - Denne de forenede Souverainers Ret til at føre en Stemme ved Forhandlingen af Frankerigs indvortes politiske Forholde er i nærværende Tilfælde desto ubestrideligere, da Afskaffelsen af den Magt, som Man nu igjen der vil indføre, var Grundbetingelsen for en Traktat, hvorpaa alle, til Bonapartes Tilbagekomst til Paris, mellem Frankerig og det øvrige Europa bestaaende Forholde hvilede. Paa den Dag Souverainerne holdt deres Jndtog i Paris, erklærede de, at de aldrig vilde underhandle med Bonaparte *). Denne Erklæring, der fandt almindeligt bifald i Frankrig og Europa medførte Bonapartes Afstaaelsesakt og Konventionen af 11 April, den blev Grundlag for Hoved underhandlingerne; den blev i Jndledningen til Parisertraktaten udtrykkelig bragt i Erindring. Den franske Nation, forudsat den er fuldkommen fri og fuldkommen enig, kan ikke unddrage sig fra hiin Grundbetingelse, uden at omstøde Traktaten til Paris og alle sine hid til bestaaende Forholde med det europæiske Statsystem. Paa den anden Side udøve de allierede Magter, idet de holde fast ved denne Betingelse, kun en Ret, som umulig kan gjøres dem stridig, med mindre Man vilde antige, at de helligste Traktater eensidigen maae brydes, naar en eller anden af de kontraherende Deele saaledes finder for godt. - Heraf følger, at det franske Folks Villie aldeles ikke er tilstrækkelig til paa en retsgyldig Maade at gjenindsætte en Regjering, som ved høitidelige, af det selv samme Folk med samtlige europæiske Magter indgaaede Overeenskomster var bleven forviist, og at Man under intet Paaskud kan mod Maaterne gjøre den Ret gieldende, at tilbagekalde ham, hvis Udelukkelse fra Tronen havde været Forbetingelse foralle Fredsunderhandlinger med Frankerig. Det franske Folks Ønske, var det end udtalt i den gyldigste Form, vilde altsaa ikke desto mindre være uden al Kraft, naar det kommer an paa at gjenindføre en Regjering, mod hvilken hele Europa fra 31 Marts 1814 til 13 Marts 1815 har vedvarende protesteret; og fra denne Synspunkt betragtet er Bonapartes Stilling den Dag i Dag den selvsamme, som den var ved begge sidstnævnte Tidspunkter. Andet Spørgsmaal. Kan Tilbudet at stadfæste Pariser-Traktaten bevirke nogen Forandring i Magternes Forholdsregler,