Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-07-27
J forrige Session tillod Forsamlingen sig at indgive til Deres Majestæt en allerunderdanigst Adresse, i Anledning af den ved Begivenhederne i Hertugdømmet Slesvig hos det danske Folk fremkaldte Stemning og Bevægelse, og Deres Majestæt har i den allernaadigste Bekjendtgjørelse til os givet den Forsikkring, at der skal blive lagttaget Alt, hvad der findes fornødent og tjenligt til at hævde Statens Eenhed og alle Undersaatters Ret. Vi ere vel fuldelig overbeviste om Deres Majestæts landsfaderlige Hensigter i denne Henseende; men, allernaadigste Konge, vi vilde svigte vor Pligt imod Deres Majestæt og Fædrelandet, dersom vi ikke her frimodigt udtalte, at, uagtet en i Hertugdømmene paa mange Maader fortsat statsopløsende Partivirksomhed, har det danske Folk i det siden forløbne Tidsrum ikke alene forgiæves ventet paa enhver til dets krænkede Nationalitets Beskyttelse og den truede Statseenheds Opretholdelse, sigtende Foranstaltning fra Regjeringens Side, men endog maattet see denne tage Forholdsregler, hvorved Folkets Bekymring for disse dyrebare Goder maatte forøges. Derfor er den bevægede Stemning hos Folket, som Provindsialstænderne i den ovennævnte Adresse tillode sig at skildre for Deres Majestæt, gaaet over til en ligesaa dybt følt som almindelig Misstemning, og navnlig har Sprog Patentet af 29de Marts d. A. fremkaldt en levende Utilfredshed og Smerte hos det hele Folk. - Vel have Hertugdømmene et retfærdigt Krav paa, at de Mænd som stilles i Spidsen, for deres Administration, ere saadanne, af hvilke de med Tillid kunne vente deres særegne Jnteresser behørigen varetagne; men det danske Folk har ikke mindre Krav paa, at hine Mænd ogsaa besidde prøvet hengivenhed for den bestaaende Statseenhed, og reen og kraftig Villie til at modvirke statsopløsende Bestræbelser, og til at haandhæve Alle, saavel Danske som Tydske, i deres naturlige og lige Rettigheder. - Den almindelige Misstemning har desværre ogsaa for en stor Deel sin Rod i andre administrative Forhold, og sigte vi herved især til Finantsforvaltningen. Stænderne have lige siden deres første Sammentræden som vi haabe med Grundighed og overbevisende Kraft behandlet dette vigtige Anliggende, og fornemmelig have de andraget paa gjennemgribende Besparelser i visse Hovedudgivtsbrancher, navnlig til de mange og store Hofholdninger, Militair-Etaterne, Pensionsvæsenet, Naades=Secretariatet og det udenlandske Departement, men idet vi skjønsomt erkjende, at der er indført fuldstændigere Offentlighed i Finantsernes Bestyrelse, maa vi paa den anden Side beklage, at Stændernes Bestræbelser ikke have havt den tilsigtede Virkning med Hensyn til Besparelser, da Udgivterne ere tiltagne, istedetfor aftagne. Folket føler sig ei beroliget derved, at de forøgede Udgivter ere dækkede ved den under særdeles heldige Conjuncturer forøgede Jndtægt, da denne for endeel maa ansees som tilfældig, og kunde have anden almeengavnlig Anvendelse. Og ved denne Sag har det saaledes maaskee meere indlysende end ved nogen anden viist sig, hvor liden Jndflydelse de stænderske Andragender have paa den høiere Administration, og hvor vigtigt det i Særdeleshed maa være, at der gives Stænderne Leilighed til en kraftigere Jndvirkning paa Finantsernes Bestyrelse. - Forsamlingen har derfor med Bekymring erfaret, at Deres Majestæt ikke har fundet Anledning til at gaae ind paa Stændernes gjentagne Andragende om Forelæggelsen af et toaarig Finants=Budget; men end større Bedrøvelse vækker det hos os, som det vil vække i hele Nationen, at Deres Majestæt for Tiden ei har seet Dem istand til at foretage Noget til Udvikling af den stænderske Jnstitution, i hvilken Henseende Folket har knyttet saa store Forventninger til Deres Majestæts Regjering. Dog - denne Bedrøvelse er tillige blandet med Haab, det Haab, at en Konge med det Folkesind som Deres Majestæt, der sætter den høieste Priis paa at lyksaliggjøre det Folk, som er anbetroet Deres Scepter, vil, omgivet af et folkeligsindet Raad, forberede og gjennemføre den af alle Fædrelandsvenner attraaede friere Udvikling af vore sociale Forhold. – Dertil give Gud Deres Majestæt sin bedste Velsignelse, og lade Deres Regjering, over et trofast Folk vorde lang og lykkelig. samme Møde foretoges det af Oliemøller Schytte indgivne Andragende om, at Stænderne ville petitionere Hs. Majestæt om, gjennem en kraftig, solkelig og fædrelandsfindet Statsadministration, at ville træffe de Foranstaltninger til Statseenhedens Opretholdelse, som ere uundgaaelig nødvendige, dersom den Fare, der truer Fædrelandet, skal afværges, og at Hs. Majestæt i Forbindelse hermed allernaadigst vil opfylde sit tro Folks almindelige gjennem Stænderne udtalte Ønske, om en til Tidens Krav svarende friere Udvikling af vore Samfundsforhold. Efter en meget langvarig Discussion, hvori Andragendets Ubestemthed af flere lagdes Proponenten til Last (en Beskyldning, som dog langt fra deeltes af Pluraliteten) blev Spørgsmaalet om en Comitees Nedsættelse af Forsamlingen besvaret bekræftende med 29 Stemmer mod 21, og vedtoges det, at Comiteen skulde bestaae af fem Medlemmer, og hertil valgtes derefter: Justitsraad With, Godseier Nyholm, Landsoverretsprocurator Jespersen, Kammerherre Lüttichau og Oliemøller, Schytte.