Berlingske Tidende, 1834-05-23
Allerede forlængst har man paa flere Steder i Tydskland søgt at gjøre Straatagene sikkre mod Jld, ved at sammenælte Leer i Straaet og deraf danne tynde Skiver til Underlag paa Lægterne, hvorpaa Tagfoderet da atter heftedes med Leer, naar dette 1) gjøres godt, af 2) forstandige Folk, i 3) i gunstigt tørt Veirligt, giver det vistnok et fortræffeligt Tag, men disse faa Betingelser ere yderst vanskelige at faae forenede, og uden det vil et saadant Tag ved første Regnskyl glide af, skulde ikke en Middelvei kunne vælges, hvorved Straaetagets Farlighed til Jlds-Udbredelse forringes i den Grad, at de godt kunne tillades i de mindre Kiøbstæder og Steders Forstæder; Man lægge nemlig ved et naturligviis nogenlunde godt stærkt Sparreværk en Rad Tagsteen i Tagskjæget, herpaa tage man det første Lags Langhalms- eller Rør-Kjærven, og indføler dem næsten til Roden, i en veltilæltet, blød Leervælling, oplægger dem saaledes strax og tilbinder dem med Kjeppe og Kabbelgarn som sædvanlig, af Kjernen til de øvrige Lag eller Bind, indsoles blot Toppen indtil omtrent mod Midten, og hele Taget tækkes saaledes paa sædvanlig Maade, hvorved Leeret ikke vil naae hvert Binds Kjeppe paa 1/4 Alen, og det Udvendige saaledes ligge ganske frit for Leer; dette bør skee saa tidlig paa Sommeren som mueligt, og ved mueligst tørt Vejrligt, og da vil det ogsaa i kort Tid være gjennemtørt; derpaa udspækkes det invendigen imellem Lægterne ganske tyndt med Leer, og Lægter og Bindetraadene overstemmes ogsaa godt med Leer og noget Kalk; dette Tag kan enten rygges med Græstørv, eller et par Rader gamle Tag, steen, og vil saaledes langt bedre end Tegltaget modstaae Jlden indenfra, og ikke pludseligen modtage Jlden udenfra, da kun de korte leerfrie Ender kunne brænde saalænge Taget er nyt eller meget tørt, hvilke dog ikke ville flyve langt; har Jlden naaet Leeret vil det endnu en Tid kunne modstaae Gjennembrydning, og til hurtig Slukning modtage og beholde Slukningsvandet i sit Leerlag, og saaledes give Tid til Redning. Det vil saaledes ikke være meget bekosteligere end et almindeligt Straae eller Rørtag, men derhos langt varigere, da ingen Storm kan splitte det; Vindskaberne maatte være af rue Bræder, der ligesom alt udvendigt Træeværk, aarligen maatte overslammes med et mueligst tykt Lag af en Kalk- og Leer-Blanding. Ved udbrydende Jld har det altid den største Vanskelige, hen tigt nok at faae det tilstrækkelige Vand til Slukning; det er ved befalet at have i Sommertiden Vandtønder liggende fyldte udenfor hver Gaard, og ved Jlds Opkomst at udsætte Kar, der bestandig skulle fyldes ved deri at udbære Vand fra hvert Steds Pumpe; Alt dette er godt nok, naar det skeete og kunne skee ordentligen; lang Vandbæren og Kjøren er besværlig, forvirrende og for langsom; var det ikke bedre, at der i enhver Kjøbstad blev anbragt, i Afstande af omtrent 80 Favne paa Siden af Gaderne, murede Vandbeholdninger af passende Bredde og Dybde, paa henved 100 Tønder hver, der skulle staae i Forbindelse med hinanden i et rigtigt Niveau med en Hovedrende under Gadens Steenbroe, til hvilken Birender kunne lede Vandet fra hvert Steds Gaardspumpe, disse Birender skulle i Nærheden af Pumperne aabne sig i en Tragt med Dæksel over, til hvilken der, naar Hoved-Beholdningen skulde fyldes, tages en passende Rende fra Pumpen. Over hver Hovedbeholdning blev naturligviis at lægge et sikkert Dække af Tømmer og Planker, hvori var en Lem af passende Størrelse; ogsaa maatte en saadan desuden have en opstaaende stærkt vandgivende Pumpe. Hoved- og Bi renderne i Jorden ville bedst kunne være af brændt Leer. Disse Vandbeholdninger burde bestandigen være fyldte, og til visse Tider udrenses og fyldes paany; i paakommende Jldstilfælde ville de letteligen kunne holdes fulde, naar alle Gaardspumper sættes i Bevægelse, en lille Svømmer i hver Tragt kunde angive, omPumperne skulle ophøre, og naar begyndes igjen. Byernes Sprøiter burde derhos være forsynede med Sugeværk og Vandledningsslange, at de selv kunne trække deres Vand fra Beholdningerne; forøvrigt afgive de Leilighed til umiddelbar Øsning og Pumpning paa selve Gaden. Vandet i disse Beholdninger kunne vel ogsaa til kraftigere Slukning, i paakommende Tilfælde blandes med en overmaade fiin afslemmet og knuust Leermasse samt fiint knuust Allun til hurtig Opløsning; dette dæmper, som bekjendt, Gløden langt bedre end reent Vand, og kan dog være saa fiin, at Sprøiteredskaberne saagodtsom intet kunne lide derved. At det første Anlæg af saadanne Vandbeholdninger og Ledninger ville koste Endeel, er vist; dog ville det ikke blive meget føleligt for Nogen, naar det tages af samtlige Kjøbsteders Brandbidrag, og i det Hele neppe blive betydeligere, end enhver enkelt Jldebrand, som da saameget mindre kunde ventes at ville finde Sted. Det forstaaer sig derhos, at hvor en Kjøbstads Beliggenhed maatte være bakket, maatte man, med Hensyn til Forbindelserne imellem Beholdningerne, rette sig efter Mueligheden og de almindelige Vandledningsregler.