Corsaren, 1842-05-20
"Corfaren" er nu bleven Gjenstand for et ordentligt systematisk Angreb, det vil sige: et Angreb, der gaaer systematisk ud paa at gjennemhegle "Corsaren" uden Hensyn til nogetsomhelst System. Anføreren for den vældige Krigshær, der saaledes vil "æde os med Hud og Haar," er Hr. Literatus-Blad-Abonnement-Entrepreneur (puh!... jo mindre Danmark bliver, desto større, troe vi, blive Titlerne) A. Caen, og Hæren er hans letfodede Bladombærere, letfodede naturligviis, fordi deres Fødder ikke ere meget betyngede. Stolt drager den stolte Hær frem. En ganske ny Journal have de grundlagt, principaliter: ene og alene for at kjæmpe mod "Corsaren" men in subsidium formodentlig: for at have endnu et Blad at bære omkring. De kalde sig "Videnskabsdyrkere. - nu jal det ere de ogsaa, de kunne sværge paa, at de ere det; thi paa en Maade ere de det virkelig. Omplante disse Folk ikke Literaturens Frembringelser ved hver Aften at løbe om med dem fra Herodes til Pilatus? Og kan den, som planter, ikke ogsaa kaldes en Dyrker, Følgelig ere de Videnskabsdyrkere Leve de Caenske Videnskabsdyrkere! Ved Geburtsdagsfester ønske trobjertige Venner, at Geburtsdagsbarnet maa leve, indtil de slaae ham ihjel. Vi ønske ogsaa at det Caenske Blad maa leve, indtil vi faae slaaet det ihjel. De ere imidlertid selv bange for, at dette vil skee snart; man kan mærke det paa dem af den ærbødige Afstand, hvori de erklære at ville holde sig fra os Tænk! de sige, at de ville stille sig ligesaa høit over os, som "Figaros Intelligentsblade" staae under Heiberg. Hvor skulle vi faae en Kikkert fra til at øine dem? Men er det saa ogsaa noget Under, at de Skud, de have affyret paa os, have været saa lidet træffende? Vi skulle betragte nogle af de matte Kugler, der ere faldne ned omkring os, efter først at have gjort endnu et Par bemærkninger og Bladet selv. Det kalder sig: "Anti-Corsaren". I dette Navn findes, mærkeligt nok, følgende Ord: Caen, it, rorsa. "Caen" er Caen eller ogsaa "kan" udtalt med jydsk Accent, og, da Hr. Caen naturligviis er en Jyde, har det den sidste Betydning. "Jt" er det jydske "ikke"; nu have vi altsaa: "kan ikke". "Rorfa" er noget Snak; men hvad skulde der ogsaa indeholdes i "Anti- Corsaren" undtagen "noget Snak", naar man først har faaet ud: "Caen kan ikke"? Bemeldte "Anti-Corsar" eller "Blad-AbonnementsEntrepreneur-Caen-kan-ikke" erklærer dernæst, at den vil gjøre sig til den "lille Aabning", hvorigjennem "Massen af vore Synders ildelugtende Vædske" kan strømme udover os. Nu, vi misunde den sandelig ikke denne Bestilling. Men tre Skridt fra Livet, min gode Caen, naar De kommer med saadant Noget. Men nu til nogle af dens foromtalte "matte Kugler". Disse Herrer sige, at vi have ingen politisk Troesbekjendelse. Vi kunne svare som Drengen, da man bebreidede ham, at han ingen Fader havde: Vi have maaskee flere end de. Først vare vi slet Jngenting. Har man Noget at udsætte paa denne Troesbekjendelse? De allerfornemste Folk hylde den, Riddere Privilegerede m. fl. have erklæret sig for den og sige at de befinde sig vel derved. -Dernæst bleve vi Justemilien. Det er en Troesbekjendelse, hvorfor vi fortjene al Ros, formedelst den Snildhed, der hører til. Vi vendte og dreiede os imellem alle Partierne, ethvert af dem roste sig af, at vi hørte til det, medens man dog i sit Hjerte frygtede for, at det dog ikke var saa kort: Ussing kunde ikke have gjort det bedre. Saa bleve vi beslaglagte; det er den tredie Troesbekjendelse, den forklarer sig selv. Vi gik endog i vor Jver saa vidt, at vi bleve ultra-beslaglagte. Gjennem alle disse Troesbekjendelser skinnede der imidlertid bestandig een igjennem - dog, nu blive vi alvorlige og begynde at ærgre os; det gjøre vi altid, naar vi komme paa det Thema, og det Caenske Blad skal have Privilegium paa Alting, maaskee kan det endog blive privilegeret af Regjeringen, kun skal det ikke have Privilegium paa at ærgre os. Dernæst komme beskyldningerne for, at vi ere frække, rasende, tøilesløse o. s. v. Dette er - ja, vi tør bande paa, at det Caenske Blad troer, at vi ville sige, det er ikke Sandt. Bare til Trods sige vi derfor: Jo, det er sandt. Endelig maae vi dog endnu bemærke, at Hr. Caen efter en Række af "ciccronianske Tordentaler" udbryder: "Du mærker nok, Corsar, hvem Du har for Dig." (Jo, Gud bevarels! Er det ikke Hr. Blad-Abonnements Entrepreneur Caen?) "En ny Cicero er optraadt imod Dig." (Om han hedder Caen, Chilian eller Cicero, er ligegyldigt: ny er han). "Snart skal han triumpherende udbryde: Abiit, excessit, evasit, erupit - det vil sige: Corsaren er gaaen Fanden i Vold!" (Hr. Caen! den, som døer af Trudsler, veed De nok, skal begraves i Rendestenen).