JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Blandede Efterretninger. De i sin Tid mange indtrufne Digebrud havde allerede for mange Aar siden bragt de Hollandske Hydrodecter paa den Tanke, at lede Rhinstrømmen og den østlige Side af den Seldernske Lavhed til Sydersøen - og igjennem Neder-Betuve til Waal. Lignende Forslag havde fundet tidligere Sted i Henseende til Maas og Merwede. Men ingen af alle disse Planer kom siden igjen paa Bane og blev modent overveiet, førend under den forrige Konge af Holland, Ludvig Bonaparte, der var Øjenvidne til den i Januar 1809 indtrufne rædsomme Oversvømmelse. Han blev saa mægtigen rørt derved, at han strax udnævnte en Centralcommission, til hvis Medlemmer de saakyndigste Hollandske Vandbygningsmestere valgtes. Det blev især paalagt Commissionen at hefte sit Øjemærke paa de den forelagte Spørgsmaale: at lede Vandet fra Nederchinen og Lek til Ysselfloden, at aflukke hine og tilføre, ved en indre Landcanal Rhinstrømmen Ysselen. Commissionen kunde ikke blive enig om Midlerne til Udførelsen, og saaledes blev af det Hele intet videre færdigt, end det i Aaret 1809 begyndte Lymerske høie Sommerdige, hvis hensigtsmæssige Virkning viste sig i Oversvømmelsen 1820, da Rhinen, uagtet den i Gjennemsnit var stegen 6 Fod høit, dog intet Digebrud anrettede der. Man har gjort den Beregning, at Anlægget af hiin projecterede Canal, som Hollands Vel beroer paa, vilde koste ialt 34 Mill. Recensenten af de i den Anledning udkomne hollandske Skrifter i Gött. Anzeiger, gjør blandt andet følgende Jndsigelser derimod. Antaget, siger han, at den uhyre Sum 34 Mill. til et saa usikkert Foretagende, efter Mønstret af Nord-Wilhelms Canalen, der nu forbinder Nordsøen, fra Helder af, med Amsterdam, agtes ved Actier at tilveiebringes, vilde da de nederlandske Capitalister have den billige Tillid tildette Foretagende, som til det i Aaret 1824 aabnede Laan, som til Fuldendelsen af Syd Wilhelm Canalen allerede har fundet en Mængde Deeltagere, fordi Øjemedet lovede almindeligen det fuldkommen gode Udfald deraf, - Desuden skal denne Capital af 2 Mill. 200,000 Gylden, som denne Zuid Willem Vaart (i Modsætning af hiin Nordcanal) udfordrer, der giver Actie eierne 4 1/2 pC. Rente og en progressiv Præmie af 1/2 pC. aarligen, tages af denne Canals Jndkomster, og fra 1826 af til 1843 være aldeles til II bagebetalt, uden at gjøre i det Væsentlige nogen Fordring hos Nationen. Men ved hvilke Midler skulde hine 34 Mill. skaffes tilveie? Den, som er bekjendt med Culturen af Gelderland &c. med de der, som overalt, sjunkne Priser paa Korn- og andre Landhuusholdningsproducter, med den vel i nyere Tid frie og mindre end tilforn indskrænkede Activ, Passiv- og Gjennemfartshandel i Kongeriget Nederlanden; - den, som veed, at især i dette Land og de tydske Nabostater den almindelige Pengemangel bliver paafaldende følelig, i det de inden- og udenlandske Statspapirer opsluge alle renteløse Capitaler; - den, som veed alt dette, vil overveie de grundede Bekymringer, som vi her have yttret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Under Overskrift: Et Skud i Luften, læses i Militairisches Magazin et Forslag angaaende Røverstaterne. J en Recension over Skriftet i Gött. Anz., Jun. f. A., hedder det i Anledning af samme: "Naar man efter en Artikel i Hamb. Corresp. af 21 Dec. 1822 kan antage, at Danmark allene har anvendt i Foræringer til de africanske Røverstater, i Tidsrummet fra 1778 til 1787 over 1 Mill. Specier, at Summen af denne skjændige Tribut fra de øvrige mindre mægtige Sømagter, Nederlandene, Portugal, Spanien, Sverrig, Hansestæderne o. s. v. i et Aarhundrede har beløbet sig til i det mindste 70 skriver halvfjerdsindstyve Millioner, for at tilkjøbe sig af disse Røvere Fred og Sikkerhed for deres Handel, saa kunde man nu, ved Deyen af Algiers fornyede Jnsolenzer, gjerne med Forfatteren vove et Skud i Luften ved det Forslag: at de mindre Søstater, saalænge de større dvæle med, ved deres Beskyttelse at yde dem en Borgen for deres Flags Sikkerhed, maatte forene sig, med en fælles, hæderfuld Anvendelse af omtrent 7 Mill., maaskee under Directionen af den i Tidsaanden reorganiserede Maltheserorden - at udruste en Flaade, for at sænke hver Sørøver, der lader sig see, med Mand Svenske Sedler. og Muus, og derved maaskee at lægge Grunden, til Gjenoprettelsen af de Nordafricanske Kyst landes Civilisation - eller og at anlægge der Colonier for vore urolige Sværmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
J October f. A. fandt man i et Steenbrud nær Paris, da man kløvede en Blok, en fortræffeligt bevaret Flaggermuus. Den ligner i Delenes Størrelse og Forhold fuldkomment de nu levende. Dens nøiere Overeenstemmelse med samme vil nærmere kunne bestemmes, saasnart Jncrustationen er bortskaffet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Kjøbenhavns Børs den 15de Juli 1826. Hamburg 2 M.a vista 212. Species 214.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Specier solgtes til 12 Rbmk. 13 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 10 Specier. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Nationalbank Obligationer Dito Dito. . . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-16
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000. Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier. . . . . . beregnet til 14 Bmk. 2 Rbd. Sedl. Rbs. Tegn. 95 1/2 Rbd. Sedl. i Banco. (af Laanet 4 Febr. 1820) 103 1/2 104 Rbd. r. S. i Sedler. 100 Banco. 99 1/2 100 Banco. 106 106 1/2 i Banco. 98 1/2 99 i Banco. i Sedler. 3 pC. nye danske Oblig., 3 M. efter at samme ere udstædte. - L. Sterling. 1 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Nyeste Skilderie af KjøbenToogtyvende Aargang. No. 58. J Etatsraad F. Thaarups Fraværelse redigeret af Chr. Thaarup. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 19 Juli 1826.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Et Brev til Hr. Professor Gamborg, Anledning af Sammes: "Et Par Ord om Retskrivning."(Slutning; see forr. No.) Dette kan være et Exempel paa, hvorledes jeg tænker mig at Forfatteren af en dansk Retskrivningslære maatte fremstille Sagen i et af hine Tilfælde, hvor Skrivebrugen kan siges at være bleven tvivlsom ved Nogles Afvigelse fra en i ældre Tid ganske almindelig Brug uden at denne Afvigelse hidtil endnu kan siges at have vundet Gyldighed ved almindelig Vedtægt eller Overeensstemmelse i vore Dages Skrivemaade. At jeg grunder denne Anskuelse paa det Princip, at Orthographen (Retskrivnings Læreren) ikke er Lovgiver men kun Lovkyndig i Skriftlæren, vil Hr. Professoren lettelig indsee. Men nu vil De herimod indvende: at hiint Princip af Dem og Flere ikke erkiendes; at De derimod tænker Dem Orthographen som en Sprogkyndig, hvis Kald ikke blot er at giøre Rede for Skrivebrugen, og bringe dens Elementer under visse almindelige Sætninger og Regler; men ogsaa kritisk at bedømme den, og efter nye theoretiske Sætninger at indrette den paa en anden, formeentlig rigtigere Maade. "Jntet er rigtigere, siger Hr. Professoren, end efterhaanden at rette og forbedre Skrivebrugen saaledes, at den kan tillige blive Retskrivning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Det er ikke nogen særegen, theoretisk Sætning, jeg her fremfører; jeg udtaler kun den almindelig erkiendte Erfaring. Den danske Nation vil stiltiende mene og handle, som den forhen har meent og handlet i samme Tilfælde: At have vort eget Skrifttegn for Vocallyden aa; vore Forfædre have brugt det i 5 Aarhundreder; vi læse ved Hielp af det baade hvad vore Forfattere skrive i Aar, og hvad der fra ArildsTid er skrevet paa Dansk. Vi trænge altsaa ikke til noget Aberi; vi trænge ikke til de Svenskes a; saa lidt som vi ville paabyrde disse vore Naboer vort gammeldanske aa. Men i vort Modersmaal ville vi fremdeles anvende vort eget Skrifttegn, der knytter dansk Skrift i det 19de Aarhundrede til vore Forfædres Skrift i det 14de og alle følgende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
En dannet Aand og et glad Hjerte er allegne Hovedsagen, Man leve hvorsomhelst: navibus athver Qvadrigis petimus bene vivere: qvod petis hie est, Est Ulubris, animus si te non desuit æqvus. En dannet Aand og skærpet Følelse for Skjønhed yttrer ogsaa sin Jndflydelse paa Legemets Holding, Sprog, Miner og Gebærder. Raae Menneskers Legemer bevæges blot efter Tyngdens Love. Bonden bevæger sig enten overmaade seen drægtigt og klodset, som en Følge af at hans Aand ikke virker paa hans Legeme, eller han ved indvortes eller udvortes stærke Jrritationer fordreier Ansigt og Ledemod saare unaturligt, fordi hans Forstand ikke kan beherske opluede Følelser, eller hvilkensomhelst Lidenskaber. Han mangler altsaa den naturlige Middeltilstand - Ciceros: decorum – som Man finder hos andre cultiverede Mennesker, og som er Grundvolden for tækkelige Sæder. - Pøbeludtale er et temmelige sikkert Kiendetegn paa Pøbelsæder. Enhver enkelt Dag er, efter en formindsket Maalestok, et heelt Liv. Om Morgenen leve Vifor Staten, om Aftenen for Os selv; om Morgenen ere Vi Borgere, om Aftenen Mennesker. Prima vitæ tempora & media patriæ, extrema nobis impertire debemus, siger Plinius. - Tidenden om en af vore Venners Død, naar den bringes Os om Morgenen, rører Os vel, men bringes den Os i Skumringen, sove Vi ikke omNatten. - Hør om Morgenen en Kammermusik - Man ækles ved den i samme Grad, som den fornøier Os om Aftenen. Hvor Man har lange Aftener, der er ogsaa megen Følelse, megen Deeltagelse, megen Eftertanke. J Norden, kunde derfor være de bedste Mennesker, de største Hoveder, de lykkeligste Ægteskaber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
(Meddeelt af Frederik Møller.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Historiske Misceller. Da Frans den Første ikke opfyldte den i Madrid sluttede Fred, saa overdrog Carl d. 5te den franske Calvimont i Granada, at opfordre sin Herre til Tvekamp med ham; men denne vovede uden Tvivl ikke at giøre nogen Jndberetning desangaaende. Keiseren lod nu Frans den Første paaminde derom, som gjorde Forespørgsel i den Anledning hos sin Gesandt. Denne anstillede sig som Sagen var gaaet ham i Glemme, skrev til Keiseren og modtog nu en skriftlig Udfordring, til sin Herre. J denne forekomme følgende mærkværdige Ord: "Det anstaaer christelige Regenter ilde, at de, medens Christenhedens Fiende fra alle Sider truer, selv udgyde de Christnes Blod, hvilkes Beskyttere de skulle være. Derfor er det bedre, at en Tvekamp afgjør Striden, mellem To." – Franz sendte derpaa ligeledes Keiseren en skriftlig Udfordring og forlangte, at Kamppladsen skulde bestemmes; men da Carl bestemte til den Ende det Sted ved den lille Flod Bidassoa, hvor Franz var bleven sat i Frihed, saa mødte denne ikke, under mange ubetydelige Paaskud. Carl paastod nu lydeligen, at Kongen af Frankrig skammeligen havde undslaaet sig forden tilbudne Tvekamp. - Saaledes endtes, siger Prof. A. L. Herrmann, der i sit Værk "Franz I. König von Frankreich, 1824, anfører denne Anecdot, et med Bram bebudet Sørgespil som et latterligt Gøglespil, hvorved Tilskuerne paa de Kongelige Heltes Bekostning loe. (En lignende Udfordring fra Keiser Poul af Rusland læstes engang i de offentlige Blade endog i vore Dage.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
En Pastor primarius i Stralsund, ved Navn Kurt Bonow, undveg fra Staden 1407, fordi Magistraten, for at formindske det overdrevne Offer, havde ladet slaae tre Gange, ringere Offerpenninger af Kobber. Han samlede derpaa 300 Ryttere fra Rügen og rykkede med dem frem mod Stralsund, afbrændte de til Staden hørende Godser og lod hugge Hænder og Fødder af de Stralsundske Borgere, der kom i hans Vold. Geistligheden i Byen glædede sig over de fra de brændende Boliger fremluende Flammer og viste Borgerne dem som Ligbegængelseslys, hvilke Overpræsten havde tændt for dem. Borgerne bleve saa forbittrede over denne trodsige Tale, over hine Ødelæggelser og Mishandlinger, at de grebe to Underpræster og brændte dem offentligen paa Torvet. Kun med Møie kunde Magistraten afholde Pøbelen fra at lægge Haand paa de øvrige Geistlige, men den drog imidlertid dog udaf Staden og hevnede sig paa Bonows Paarørende og Medhielpere, ved at brænde og hærie deres Eiendomme. Omsider blev Staden sat i en syvaarig Ban. (Af Joh. Jac. Selt's Geschichte des Herzogthums Pommern.)J Aaret 1404 døde den sidste vendiske Qvinde paa Øen Rügen, og med hende det vendiske Sprog i Hertugdommet Pommern paa denne Side Smine. (S. Skr.) Wratislaw den Niende fangede en Sørøver, ved Navn Eiseborn. Han slog selv en Løkke paa et Hundereb, som han trak ud af sit Ærme, og lagde den om Røverens Hals. Derefter blev denne sat paa en Hest, Rebet befæstet ved et Træ og Hesten dreven afsted med Pidske, hvorpaa Eiseborn blev hængende ved Træet. - Saa kort Proces gjorde Fyrsterne i de Tider, (S. Skr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Jndenlandske Efterretninger. Den 15de d. M. forsvarede Hr. Pastor H. U. Møller, residerende Capellan for Kiøbeløv og Vindebye Menigheder, sin for Magistergraden skrevne Afhandling De authentia oraculorum Esaiæcapp. 4066 som Ægtheden af Es. 4066).¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
De ordentlige Opponenter vare Hr. Professor Dr. Theol. J. Møller og Hr. Professor Dr. Phill. Rasmussen. Ex auditorio opponerede Hr. Dr. Phill. Bredsdorff. Respondens var Hr. P. Møller, Adjunct ved Metropolitanskolen. Aften foregik i Regentskirken og varede fra Kl. 10-1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Aarhuus, den 15 Juli. I Tirsdags Eftermiddag rullede en frygtelig Torden her over Byen, der næsten slet ikke var ledsaget af Regn. Paa Byens Mark slog Lynilden ned, og dræbte en der græssende halvandenaarig Qvie. Straalen havde ramt dens ene Horn, forfulgt Rygraden, og gaaet ned ad det ene Baglaar, hvilke Steder befandtes ganske svedne. - Paa samme Tid slog Lynilden ned i Tammestrup Hovedgaard (imellem Skanderborg og Horsens, hvis samtlige Bygninger, bestaaende af 123 Fag, i kortere Tid end en Time vare heelt afbrændte, saasom Luerne særdeles vare begunstigede af Vinden. Gaarden var assureret for 14,300 Rbd. Sølv. Foruden Bygningerne brændte og saa 13 Sviin, en Qvie, Gaards-Redskaberne, endeel Jndboe, samt alle Tjenestefolkenes Tøi. Gnisterne af det brændende Tag førtes af Vinden hen paa et nogle hundrede Alen derfra liggende Huus, paa Riis Mark, som ligeledes afbrændte. - Ogsaa paa Herregaarden Bygholm ved Horsens har Lynilden samme Dag to Gange slaaet ned, afbrændt den søndre Side af Qvæghuset, hvorved endeel Sviin, med Yngel, en Hingst, og endeel Vogne bleve et Rov for Luerne, og beskadiget en tilstødende Ladebygning. Intet Hestemarked har i flere Aar været saa godt som det sidste i Randers, hvor et betydeligt Antal gode Heste blev opkjøbt af Holstenere. De gjængse Priser for gode unge Heste vare fra 60 til 80 Rbd. Fortrinlige betaltes endog med 110 a 120 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Blandede Efterretninger. J Birmingham er der forefalden en frygtelig Begivenhed, som beviser, hvor farligt det er, at tillade enhver Privatmand uden Forskjel at drive Handel med alle Slags Krudt. Knap mageren Wilson havde i nogen Tid givet sig af med at forfærdige Knaldpulver; for kort Tid siden kalder han en ung Pige ind i sit Værelse, lader hende udbrede Forklædet, og drysser derpaa en Qvantitet af sit nye Krudt. Pludseligen paafølger en skrækkelig Explosion; Husets Tagværk slynges nogle hundrede Fod bort, Huset styrter sammen og hele Qvarteret rystes. Naar ikke en Nabo fra sit Vindue af havde seet Hr. Wilson, ryste sit Krudt i den unge Piges Forklæde, saa havde man ikke vidst hvad der var bleven af de to Ulykkelige; thi man finder intet Spor til dem. Mange Arbeidere ved Knapfabriken ere, uagtet de befandt sig langt fra Explosionen, blevne farligt saarede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
J Annapolis i Maryland var en W. Crane, beskyldt for Mord, bleven sat fast. Han brød ud af Fængselet, og efterlod sig nogle Linier til Fangevogteren, hvori han i Jndledningen siger: Høist ugjerne forlader jeg dette Sted, men Sorg for Kone og Børn nøder mig dertil. Sæt De Dem i mit Sted, saa vil De gjøre det samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
J Residentsstaden St. Petersborg maa herefter ingen Sæbesyderier og Garverier anlægges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Kjøbenhavns Børs, den 19de Juli 1826. Hamburg 2 M.a vista 212. Species 214 Specier solgtes til 12 Rbmk. 13 1/2 a 13 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 10 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 103 1/2 104 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-19
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier . . . . . . 193 19 1/2 Rbd. Sedl. 53 163 3/5 Rbs. Tegn. 95 1/296 Rbd. Sedl. 90 3/4 90 1/2 i Banco. III 11134 i Sedler. 99 1/2 100 Banco. 99 1/2 100 Banco. 106 106 1/2 i Banco. 98 3/4, 99 i Banco i Sedler. 3 pC. nye danske Oblig., 3 M. efter at samme ere udstædte, 70 1/2 a 71 L. Sterling. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-23
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 59. J Etatsraad F. Thaarups Fraværelse redigeret af Chr. Thaarup. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 23 Juli 1826. Velkommen. Lyksalig og glaTil Axels Dig ventende Stad, Velkommen høitelskede Drot! Til Fædres Dig savnende Slot; Velkommen vor Dronning saa prud! Velsignet af Himmelens Gud; Velkomne J Konningemøer! Til Herthals de blomstrende Øer. Her Tungen er Hjerternes Tolk, Jer hylder taknemmeligt Folk; Uhyklet dets festlige Fryd, Frembryder i jublende Lyd; Ej kom J fra Kamp eller Baal, Med Krigens bloddryppende Staal Med Seier, fra sjeldnere Tog, J Sorgers Betvingere, drog. Nys Æger fra Afgrundens Grav Oprørte det stormende Hav, Og fulgt af den fraadende Ran Omspændte fredsalige Dan Da knustes det skjærmende Skjold, Da styrtede Kysternes Vold; Snart Vovers utallige Hær Har Øer forvandlet til Skjær! Alt falder ved Flodernes Stød, Hvo skildrer den Jammer og Nød! Naar Byer og Gaarde forgaa Selv Kjæmpen ei magter at staaDer frodigste Ager og Eng Blev Hvales tangdækkede Seng, Men under Ulykkernes Vægt Er sjunken den herligste Slægt, Hvo lindrer den Huusvildes Nød! Hvo rækker den Trængende Brød! Hvo svinger det skjærmende Skjold, Hvo reiser den styrtede Vold!" Kong Fredrik er ædel og god, Maria en ny Dannebod; Trofasteste Folk er dem kjært Og Drotternes Kjærlighed værdt!" Ei Skjoldungen sparte sin Skat; Han pønsed ved Dag og ved Nat; Med Kraft og med Visdom i Aand. Han rakte de Lidende Haand. Med Døttre vor Dronning saa sin Udsyede det hvideste Lin Og Taarer det tørrede af Som trilled i Slægternes Grav. Alt Graven sig atter har lukt. Thi Æger blev slaget paa Flugt, Fordrevet den fraadende Ran Og Landet gjenvundet for Dan Dets Virke nu stærkere staar, Det Skjoldungens Omsorg formaar; Han drog til den hærgede Kyst Og Nøden forvandled til Lyst. Med Seier fra sjeldneste Tog, J Sorgers Betvingere, drog Velkommen høitelskede Drot, Til Fædres Dig savnende Slot; Velkommen vor Dronning faa prud Velsignet af Himmelens Gud; Velkomne I Konningemøer, Til Herthas de blomstrende Øer! Bøn til vore unge stridbare Theologer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-07-23
Hvor inconseqvente de menneskelige Domme ere, og hvor lidet de offentligen fremsatte Yttringer ofte egne sig til Afbenyttelse, diser Striden, om Lærernes Lønninger, sammenlignet med Striden om indb. Underv. Man klagede over de trykkende Afgivter til Skolerne, der findes et Middel, hvorved disse Afgivter kunde lettes, og endnu førend man kjender dette Middel, ere Snese Penne spidsede, for at hindre dets Anvendelse. Mere eller mindre Mangel paa Kundskab om denne Methodes Væsen og Værd lod endog Nogle skabe sig et Phantom, som de troede lignede indb. Underv., og jo mindre de vare indviede i Hemmeligheden, desto hæsligere blev det opstilte Skyggebillede, og denne Vanskabning kappedes man siden om, ret alvorligen at læse sin Text. At indb. Underv., som enhver anden Ting, kan misbruges, derom er neppe Tvivl, men Misbrugen staaer det jo i enhver Skolemands Magt at forhindre. Feiler jeg ikke, saa er det blot Misbrugen man tænker sig, naar man mener, at indb. Underv. kan i mørke Lande være et brugbart Lys, men som maa tabe sit Skin i Danmarks Middagssol (?). Ja var det den lancasterske Methode man indførte hos os, da vilde denne Paastand upaatvivleligen være rigtig; men indb. Underv. og Lancasters Methode ere ikke synonyme. Lancaster anvender sin Methode i alle Underviisningsgjenstande, og med det ældre, saavel som med det yngre Barn. Jndb. Underv., saaledes som den er indført i Danmark, befatter sig kun med Elementerne, og kun med Børn paa det Dannelses= og Udviklingstrin, hvor Anskuelsesevnen er den herskende Kraft. Fra Anskuelser begynde jo vore Kundskaber, og i dem maa først den aandige Menneskekraft aabenbare sig. Ere nu de, til denne Krafts Udvikling bestemte Materialier saaledes ordnede, at de følge Barnets stigende Evner Skridt for Skridt, hvilket man vel med Sandhed kan sige om de, vist nok mesterligen udarbeidede, indb. Underviisnings tabeller, og har Læreren, i det han flytter et Barn fra een Tabel til en anden, Tid til at gjøre det bekiendt med de, paa Tabellen nævnede Gienstande, da veed jeg ikke, hvad mere der er tilbage at ønske; men mangler han i en indb. Underviisningsskole Tid dertil, hvorfra tager han da Tid, hvis han underviser efter den almindelige Methode? Saasnart Barnet er kommet paa det Trin, at den mekaniske Færdighed er opnaaet, og det bør lære at læse med Eftertanke, saa udtræder det jo fra indb. Underv., og de Skoler jeg har seet, hvori indb. Underv. er anvendt, har været deelt i 2 Classer, og hver Classe i 2 Afdelinger, af hvilke 4 Afdelinger der blot undervistes efter indb. Underv. i den nederste, men i de andre tre efter den almindelige Methode, saa intet Barn blev i mere end 3/4 Deel af sin Skolegangstid (og kun Faa saalænge) opholdt ved Elementerne, førend det deeltog i de almindelige, for Skolerne befalede Øvelser; altsaa seer jeg ikke, hvad imod denne, saa omtvistede Methode, med Billighed kan være at indvende.