Aarhuus Stifts-Tidende, 1839-01-08
Fædrelandet. Khvn. den 5te Junii. Under 12te f. M. er udkommet en Forordning om Toldvæsenet ved Told grændsen mellem Nørrejylland og Hertugdømmet Slesvig. – Fra 1ste Jan. d. A. har Etatsraad Adler, der som bekjendt har en ikke uvigtig Andeel i den norske Constitutions Affattelse, overtaget det ham allernaadigst forundte Embede som Theaterdirecteur istedetfor Etatsraad Kirstein, for hvem denne i sig ikke behagelige Post visseligen ikke har været rosenstrøet. Theaterpersonalet er sikkert et vanskeligt Folkefærd, og Publicums Fordringer her saa meget sværere at tilfredsstille, som i Smags=Anliggender næsten Hver har sin Mening og hver Mening gjør lige store Prætensioner paa at respecteres. Hertil kommer endnu, at Theatrets Virksomhed ikke kan glæde sig ved den grønne Bord og de lukte Dørres gemytlige Fred, men i Ordets meest udstrakte Forstand ligger aabent for hele Verdens Kritik, samt endelig at Damerne, der i alle andre Forhold ere Conservative quand meme i Theateranliggender som oftest høre til Oppositionen. Det er derfor vistnok en vanskelig Post, Hr. Etatsraad Adler har overtaget, og vi ville ønske, at han ikke paa denne maa formindske den Popularitet, for hvilken han engang maatte kunne faae et langt be(Khvnsp.) tydningsfuldere Brug. - Efter en længere i det mindste tilsyneladende Uvirksomhed, der forøvrigt vel har sin Grund i de Forhandlinger, der ere gaaede forud for den nu endelig afsluttede Oprettelse af Thorwaldsens Gavebrev til Staden Kjøbenhavn, holder den til Museets Jndrettelse udvalgte Committee i Aften et Møde, i hvilken en Sag af stor Vigtighed vil komme under Overveielse. Hs. Majestæt Kongen har nemlig gjort det Tilbud, at ville skjænke den store trefløiede Bygning, der ligger imellem Christiansborg Slotskirke og Ridebanen. Alle de, der havde haabet, at der enten paa Marmorkirkens Ruiner, eller maaskee endnu hellere i Rosenborg Slotshave skulde reise sig et i architectonisk Henseende Danmark og Thorvaldsen, værdigt nationalt Monument, ville vistnok ryste Hovedet ved denne Efterretning, men de ville heller ikke lade udenfor Betragtning, at med al den roesværdige Begeistring, som de ringere Folkeklasser og Middelstanden lige fra det første Øieblik af, da denne skjønne Sag blev bragt paa Bane, have lagt forDagen for samme, deres Kræfter neppe ville slaae til at fuldføre den i hele det Omfang, som er ønskeligt, uden Understøttelse af Staten og uden Deeltagelse af de Fornemme, der, paa enkelte hæderlige Undtagelser nær, vi vide ikke om af Jndolents eller Servilitet, hidtil ikke have contribueret andet end dumme Vittigheder over Menigmands Competents til at (S. Bl.) være begeistret for Konsten. – J Sagen: Cand. juris Janus var Worm contra: Jnstitutbestyrer von Westen, angaaende en af Førstnævnte udstædt Panteobligation, hvorfore han ingen Valuta skal have bekommet, har Høiesteret i Onsdags kjendt for Ret: "Landsover- samt Hof= og Stadsrettens Dom bør ved Magt at stande. Til Justitskassen betaler Citanten og Contracitanten hver 1 Rbd. Sølv. Ved denne Dom var von Westen tilpligtet at beedige, at han havde givet Worm Valuta for den af ham udstedte Obligation, eller i modsatte Fald erstatte ham Tab og Skade. (S. Bl.)