JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-04-09
Pastor O. Krarup i Ulvborg har i Viborg Samler bekjendtgjort følgende Raad mod Strubehosten; Over det syge Barn udbreder man et Lagen, hvorunder anbringes en Skaal eller et Fad fuldt af nylig iskjænket varm Hyldethee. Den varme Damp heraf opfylder da snart det indskrænkede Rum, hvori Barnet under Lagnet befinder sig, og denne milde og varme Indaandning kommer saaledes i umiddelbar Berørelse med de forkjølede og betændte indvortes Dele, og synes herpaa at udøve en meget velgjørende Virkning, idet disse vederqvæges ved den milde aromatiske Varme. Slimen fortynder sig og opkastes undertiden i betydelig Mængde ved en let Hoste, og Forkjølelsen antager en gunstigere Beskaffenhed, som undertiden tilkjendegiver sig ved, at den Syge kommer til at nyse; Aandedrættet bliver lettere, og Sygdommen forsvinder lidt efter lidt, som en sædvanlig godartet Forkjølelse. Det ansees nødvendigt, at et voxent Menneske befinder sig under Lagnet tilligemed Barnet, for at iagttage, at Heden ikke bliver alt for stærk, i hvilket Tilfælde man lader Dampen have lidt Afgang eller hæver Lagnet noget mere." – Hr. Stiftsphysicus, Justitsraad Lind i Viborg har offentlig erklæret, at bemeldte Middel fortjener Opmærksomhed og Anbefaling i Sygdommens Begyndelse. Kun sætte man ikke formegen Liid dertil, siger han, at man derved forspilder Tiden til at søge Kyndiges Raad.
Jyllandsposten, 1838-04-09
Med næste No. vil følge nogle Betænkninger over Assessor Algreen=Ussings Skrivt om en Forening af begge de danske Stænderforsamlinger", der vil findes begrundede paa Fleres derom indhentede vægtige Stemmer i Provindsen.
Jyllandsposten, 1838-04-09
Subskription paa Jyllandsposten modtager efter tidig Hr. Secretair Liunge i Kjøbenhavn, som godhedsfuld har paataget sig Uleiligheden af Bladets Distribution, Jncassation &c., hvilket herved bringes til almeen Kundskab med bemærkning, at Bladet uden Forhøielse engang ugentlig frit leveres Abonnenterne for 1 Rbd. Qvartalet. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-04-16
Politiske Brudstykker. J denne lange og strenge Vinter har Sneekastningen vistnok været os Jyder en stor Adspredelse; men Tanken hæver sig desuagtet stundom op over Sneedriverne og vandre vidt omkring, endog til Viborg eller Roeskilde og maaskee længere endnu. Saaledes er det, blandt Andre, gaaet Jndsenderen heraf, en Lægmand, der lever eensomt, for det meste kun i Selskab med sine egne Tanker, og mangler, her i Hjertet af vor kjære Jylland, alle de boglige og bladlige Hjelpemidler, som kunde tjene den ringe Skriveevne, hvormed han muligen maatte være begavet, til Glimmergrund. Hvad han har at Ordet Folie - der efter Omstændighederne, vel kan oversættes med Glimmergrund, eller Speilgrund, var allerede skrevet, men blev igjen udslettet. Jeg er nemlig tilfældigviis bleven bekjendt med Grundtvigs byde Læseren er derfor kun nogle Forklaringer over enkelte Almeenheden vedkommende Æmmer, simple Selvtænkningsforsøg, som ikke ønske sig nogen høiere Hæder end at blive erkjendte som hjemmehørende i den sunde Menneskeforstands Familiekreds.
Jyllandsposten, 1838-04-16
En af de Gjenstande, der især give Stof til Eftertanke, er det Særsyn, at de meest gængse Begreber. ofte mangle et tydeligt Præg, ret som om de i denne Henseende deelte Skjebne med gamle Mønter. Man vil nemlig ofte finde Leilighed til at bemærke, hvor ufuldstændigt, ja vel endog vrangt, de stundom opfattes, hvilket naturligviis maa drage skadelige Følger efter sig; thi netop de simpleste og folkeligste Begreber have den væsentligste Jndflydelse paa Mængdens Tankegang. Da man nu har Ordbøger, ikke blot over Sprog, men over samtlige Videnskaber, Kunster og Haandværker, kort sagt, over næsten alle Grene af den menneskelige Viden og Virksomhed, saa vilde det sikkert være gavnligt, om der ogsaa gaves en almindelig Folke=Ordbog, til tydelig og bestemt Forklaring over de Begreber, den sunde Menneskeforstand maa erkjende, ikke alene som almeengieldende, men tillige som almeenvigtige, navnligen i politisk d. er statsborgerlig Betydning.
Jyllandsposten, 1838-04-16
Smaanoticer. Skarificatoren er et Agerdyrkningsredskab, som formedelst sin uberegnelige Nytte, i høieste Grad fortjener den kyndige Landmands fulde Opmærksomhed. Med dens 9 fremad krumbøiede Langjern, i Form af Haugeknive, hvoraf 4 ere anbragte paa den førreste og 5 paa den bagerste Bom i en Afstand af 9 Tommer mellem hvert Jern, formaaer dette Redskab, forspændt 3 Heste, ved hensigtsmæssig Afbenyttelse til største Fuldkommenhed at berede Agerfuren til Vaarsædens Nedlægning; og tillige til betydelig Gavn, at opkradse gamle moesgroede Enge. Besparelsen af Foraarspløiningen, som derved for en stor Deel undgaaes, er nok værd at lægge Mærke til; men ved Siden af Brugen af dette Jnstrument glemme man ei efterstaaende Regler, hvorpaa dets større eller mindre Nytte er beroende. Kun den Marks Rug, Byg eller Havrestub kan man saaledes behandle med Skarificatoren, som forud har været heelbrakket, hvor Jorderne ere lerede; thi hvor Agerfuren er fuld af Senner og andet Ukrudt, som Følge af Mangel paa omhyggelig Brak behandling, vilde dette Redskab kun udrette Skade. En dette altsaa Tilfældet og Sædstupperne ere lagte med dyb og smaal Pløining om Efteraaret, da afvente man kun Ager furens Gjennemtørring i Marts eller April forinden man lader Skarificatoren paa tvers gjennemskjære og omrode alle Furer. Efter dette Foretagende saaes Havre, Ærter m.m., hvorefter harves. Agter man at bestille Ageren med Byg, da overharver man Stupperne henved 14 Dage efter at Skarificatoren førstegang har overskaaret Furerne, hvorefter man atter paa langs lader Redskabet drage igjennem Ager furen, og nu saaes Bygget, som derefter nedharves. J et Foraar, som nærværende, hvor Foraarsarbeidet paa større Marker, der drives med egen Hestebesætning til stor Forfinkelse for Vaarsædens Nedlægning, ifølge Vinterens Langvarighed, kun med Jilfærdighed maa bestilles, er dette Redskab af uberegnelig Værdie. Man behøver ei at tvivle omden Fordeel og Gavn, dette saare brugbare Jnstrument bevirker, endnu mindre derved at anstille Experimenter, eller at sammenligne det med Exstirpatorens saare indskrænkede Nytte udenfor Vexeldrivten, thi endog paa enkelte Herregaardsmarker af betydelig Omfang, hvor Jorderne drives endog mønsterværdige her i Provindsen, har Behandlingen, med Skarificatoren aldeles afløst al Foraarspløining, og det endog paa meget leret Mark, hvoraf Følgen har viist, at Vaarsæden efter hiin Ørkning har opnaaet en frodigere Vegetation, end efter denne. Aarsagen hertil vil man rettest kunne søge i den væsentlige Omstændighed, at den efteraarslagte Plovfure paa det fuldstændigste bliver sønderrevet og omtumlet, hvorved Plovfuren bliver fortrinlig skikket og næsten behandlet som Haugejord til Vaarsæd. Den bekjendte Thaer kalder derfor saa træffende Redskabet "Schropher Auskratzer", see 3die Bind Side 47, Grundsatze, der rationellen Landwirthschaft, hvor det af ham omtales. Hvor Marken er meget steenrig kan man ei bruge Redskabet. For den jydske Bonde, som i det Hele taget sparer for meget paa Pløining, er det aldeles uanvendeligt. Skarificatoren koster almindeligviis 15 Rbd. i complet Stand.
Jyllandsposten, 1838-04-16
Hos Gaardmand Peder Rygaard i Haxholm paa Grevskabet Frysenborg, som er bekjendt af en forandret Construction af Jernmuldfjælen og som forfærdiger dette Redskab, kan det bestilles, naar man derom aflægger Breve hos Hr. Kjøbmand Krogsgaard i Randers. Stykket (efterat jeg Underskrevne - Christen Peersen m.v.) til Publicum af Hr. Commerceraad Tommesen, indeholdende et Overblik over Jngenting, kan af Mangel paa Plads først erholde fornødent Giensvar i No. 17 af Jyllandsposten. - Disse Linier bedes optagne af de ærede Redacteurer, der have taget Notice af hiin Proclamation.
Jyllandsposten, 1838-04-16
Rettelser. No. 13, Side 52, Spalte 2den, Linie 9, læs 1 a 2 istedetfor 2 a 3 samme No., Side og Spalte, 28 Linie, læs af Lam istedetfor af dem. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Med Hensyn til hvad den ærede Forfatter i 2den og 3die Post bemærker og Jndskrænkning i Antallet af de Deputerede, samt om derved foranledigende Forandring i de nuværende Valgdistricter, da maae vi her i Eet og Alt tiltræde hans Mening, da det lille Danmark sikkerligen paa det meest fuldstændige kan lade sig repræsentere af 80 Medlemmer, som saaledes udgjør en Trediedeel af det nærværende Antal, og hvorved selve Stænderinstitutionen vilde afgive et priisværdigt Exempel paa det Besparelsesystem, som Folket ligesaavel her, som andensteds, kunde ønske bragt i Anvendelse.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Naar Ussing i den 5te Post foreslaaer: at de mosaiske Troesbekiendere tillægges Valgret og Valgbarhed paa samme Maade, som den christelige Religions Bekjendere, hvor de ere i Besiddelse af de dertil fornødne Egenskaber, da tiltræde vi her aldeles Forfatterens Mening, og som isærdeleshed er samstemmende med Principet, hvorefter saavel Repræsentanter og Raadmænd i Kjøbstæderne, ifølge den nye Communalanordning, kunne vælges, hvorved Udelukkelsen fra Stænderforsamlingen danner en paafaldende Modsigelse. At alle Medlemmer af den forenede Stænderforsamling vælges af Folket selv, som i 6te Post foreslaaes, maa man med Forfatteren ansee for i høi Grad ønskeligt, idet vi i denne Anledning tiltræde alt, hvad derom med saa megen Grund er anført. Den 7de Post forbigaaes som først behandlet, og hvad den 8de angaaer: at Stænderne regelmæssigen træde sammen hvert andet Aar i October Maaned, da maa man ogsaa her være aldeles enig med Forfatteren, at en saadan stadig Orden i Forretningsgangen i et bestemt Tidsrum mellem hver Forsamling er ønskelig, for at vedligeholde Jnteresse for Jnstitutionen, ligesom man maa ansee een aarlig forenet Forsamling for aldeles ufornøden og altfor bekostelig.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Efter saaledes at have fremført vore bemærkninger over Ussings Skrivt, finde vi os slutteligen tilskyndede til at opfordre vore Medborgere til Anskaffelsen af denne Bog, for saaledes selv at komme til Kundskab om, med hvilken Skarpsindighed den ærede Forfatter med afgjørende og indlysende Beviser godtgjør Nødvendigheden af denne fælleds Forening, da der ingen tilstrækkelig Grund er til i Danmark at have to særskilte Stænderforsamlinger. Med vægtig Stemme, der er overhævet næsten enhver Modsigelse, fremstilles saaledes Kostbarheden af de dobbelte Stænderforsamlinger, ei blot i pecuniair Henseende, men med særlig Hensyn paa den Kraft og Tid, som derved gaaer spildt; den dobbelte Udgivt af Stændertidenden; det dobbelte Skriverie af Lovforslag, Petitioner, Commiteebetænkninger, Forsamlingens Jndstillinger; dobbelte Contoir udgivter, Besparelse af de Deputeredes Diætpenge, som ved begge Samlinger dagligen overstige 500 Rbd. - Endelig fremhæves det, hvorledes Almeenaandens Oplivelse, som Kongen isærdeleshed søgte at vække ved Stænderinstitutionens Jndførelse, ved den dobbelte Stænderforsamling atter er udsat for at ville forfeile sin Virkning, idet den bestandige Gjentagelse af de samme Sager, de samme Raisonnements, Grunde og Modgrunde; samme Petitioner og Betænkninger, tilsidst vorder trættende, og overlæsser dernæst Regjerings-Collegierne med et dobbelt Antal Referater og Andragender; hvortil kommer den Adsplittelse i Meningerne, som ved de adskildte Forsamlinger saa let kan opstaae, og som kunde svække den Samdrægtighed og ophæve den nøie Forening, som ene og alene vil kunne begrunde hele Landets Lykke. Gjennemtrængte af disse dybtfølte Sandheder har saaledes Ussing om den fælleds Forening af Stænderforsamlingerne i Danmark ei alene udtalt Østifternes Mening og Overbeviisning, men i høi Grad ogsaa tolket Jydernes hermed overeensstemmende Følelser, hvis fælleds Ønske er: een National-Repræsentation.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Politiske Brudstykker. (Sluttet. See forr. No.) Jeg er saaledes uformærkt kommen til at levere et Udkast eller dog et Bidrag til en af de Artikler, en Folke=Ordbog maatte indeholde, og da Exempler desuden bedst egner sig til at gjøre min Mening ret tydelig, og vise hvorledes jeg tænker mig Udviklingen af de i Nutidens politiske Tankegang indflettede Begreber, vil jeg tilføie Forklaringen over en anden Gjenstand, der meere end nogen anden er de forskjelligste Meninger underkastet, idet Nogle ære den som et ufeilbart og almægtigt Orakel, medens Andre kalde den en Røst i Ørken, og atter Andre foragte den som Partisygens tvetungede Organ, eller vel endog frakiende den al virkelig Tilværelse; jeg mener nemlig: Den offentlige Stemmme. Denne maa ansees som Yttringen af en offentlig Mening. Spørgsmaalet bliver altsaa foreløbigen omden Sidstnævnte, hvis Tilværelse betinger hiins. Det lader sig vel tænke, at et Folk politiske Uddannelse endnu ikke er skreden saavidt fremad, som udfordres, naar en offentlig Mening skal kunne danne sig og vinde Selvbevidsthed. For Øieblikket ville vi derfor indskrænke Undersøgelsen til vort eget Folk, saameget mere, da den ikkun derved kan blive practisk anvendelig og frugtbringende for os selv. Nu tør vi Danske vistnok endnu ikke troe os i Besiddelse af nogen høi Grad af politisk Uddannelse, og det kunde derfor synes tvivlsomt, om der hos os virkeligen gives en offentlig Mening, hvortil udfordres et Publicum, der interesserer sig for fædrelandske (politiske) Anliggender og i hvilket Anskuelserne med Hensyn til disse ere nogenlunde overeensstemmende.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Vor politiske Litteratur afgiver et umodsigeligt Beviis for Tilværelsen af et Publicum i politisk Betydning; thi uden dette vilde hiin slet ikke kunne existere.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Spørgsmaalet bliver nu, om der i dette Publicum allerede har dannet sig en overveiende Fleerhed (Majoritet), hvorved en offentlig Mening om de meest interesserende Anliggender kan antages at være fastsat. Enhver Mening, som Jngen vover at bestride, har ei alene de fleste, men maa endog antages at have alle Stemmer for sig, og altsaa at være i Ordets høieste og umodsigeligste Betydning en offentlig Mening; thi hvad Jngen tør benægte, maa ansees at være - indirecte, eller directe bekræftet af Alle. Politiske Meninger af dette Slags kunne vi uden Vanskelighed fremvise: f. Ex. den, at Borgerfrihedens uundværligste Garantie bestaaer i Visheden om Domstolenes Uafhængighed, og deri, at det, i ethvert Tilfælde, hvor Lovene henvise til dem, ikke kan nægtes Nogen, at forelægge dem sin Sag til Afgjørelse. -
Jyllandsposten, 1838-04-23
Til det kongelige danske Cancellie er fra min Side de Jyllandsposter indsendte, som indeholde Beretningen om den Døvstummes Historie, hvornæst jeg har henstillet Sagen til det Offentliges Behandling, hvorom Svaret nærmere skal vorde bekjendtgjort. For det Offentlige, og især alle Døvstumme i Danmark, vil denne Sag være af stor Jnteresse, da Udfaldet vil vise: 4) om Mangelen af Sandser virkelig efter Loven kan ansees for nogen Forbrydelse. 2) om saadanne Sandsesløse for at komme i christen Jord efter Døden, som ubetinget Nødvendighed først skulle lade producere ved Andre Attest for Afsindighed, og 3) om Geistlighedens Stilling i Danmark er undergaaet den Forvandling, at, istedetfor i gamle Dage Bispen kunde spærre Kongen Indgangen til Kirken, nu derimod ved ærlige Sognefolks Begravelse den grevelige Jnspecteur kan spærre Præsten Jndgangen til Kirkegaarden? Redacteuren.
Jyllandsposten, 1838-04-23
Dhrr. Redacteurer, som have optaget Hr. Tommesens Annonce, anmodes om at indrykke dette Tilsvar. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Frands Po ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 30te April. Nr. 18. Maa trykkes. Fleischer. Noget og Jndgaaelse. af Forliig.
Jyllandsposten, 1838-04-30
ved Cancelliets Responsa i Colleg. Tidenden No. 55, - 1837, Pag. 1098, 1ste Membrum syntes det overladt til Forliigs=Commissairerne i det omhandlede Tilfælde at kunne nægte et saadant Forliigs Antagelse. Dersom dette skulle være Meningen, saa strider det visseligen imod den Aand, der oprindeligen har fremkaldt Forliigsvæsenet; thi Hensigten har visseligen været, at dette afbenyttes saa uindskrænket som muligt, og at derikke gives ringeste Anledning for Forliigs-Commissairerne til at blande sig i hvad Parterne blive enige eller forligte om, eller at der aabnes dem Adgang til at underkaste sig Afgjørelsen om et saaledes indgaaet Forliig. Forliigs-Commissairerne i Provindserne og i Særdeleshed i Kjøbstæderne ere i Almindelighed Lægmænd, enten valgte af Borgerskabet eller beskikkede af Amtmanden, og sjeldent ere de nøie eller grundigen fortrolige med Forligelseslovgivningen, end sige besidde anden Lovkyndighed, ja hvad værre er, sjeldent besidde de den mere udvidede daglige Verdenserfaring; thi ved Valget, eller Beskikkelsen tages der meget Hensyn til at forunde En eller Anden, enten en Bestillingsmand, Fuldmægtig, Byskriver, Toldkasserer, eller en Borger der er ude af Virksomhed, en Jndtægt derved, og disse Personer komme ikke i en saadan Berørelse med Verdenslivet, at de have eller faae den Erfaring dette fører med sig og som ville være saa saare nødvendigt for dem, naar det skulle overlades til dem at prøve eller endog nægte Antagelsen eller Jndgaaelsen af et Forliig, hvori Parterne ere enige. Ligesom der ikke er lagt nogensomhelst Hindring, i Veien for Oprettelsen af et Document af hvad Slags Jndhold det end maatte være, saaledes synes det ogsaa overeensstemmende med billigheden, at ethvert Forliig, hvorom Parterne blive og ere enige, bør kunne indgaaes uden Jndsigelse eller Forkastelse af Forliigs-Commissairerne; thi ved begge bliver det jo vedkommende Domstole, der ved sammes Execution skulle bedømme Gyldigheden eller Retsvirkningen deraf. Det ville virke alt for skadeligt for Læg, eller Almuesmanden, naar en saadan Jndblanding er tilladt Forliigs-Commissairerne, efter at Parterne ere blevne enige.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Efter vor Formening burde 1) Degne- og Skolelærer=Befordringer skee Stiftsviis, 2) Vacancerne bekjendtgjøres eengang i Stiftets Aviser; 3) Vacancen, vare i 8 Uger idetmindste; 4) Enken eller Arvingerne imidlertid nyde Embedets fulde Jndtægter, imod at betale hine Avertissementer, samt een for Vacance=Tiden beskikket Bestyrer af Embedet, den Præsten tilligemed Provsten kunde vælge; 5) en saadan Jnterimslærer, kunde flyttes fra eet vacant Embede til et andet, indtil han, efter passende Tid, maaskee fra 2 til 3 Aar, efter hans Duelighed og gode Embedsførelse, samt med Fortrinsret for andre Seminarister, blev befordret til en fast Stilling; 6) alle Ansøgninger med Dimissionsattest og øvrige behørige Vidnesbyrd maatte inden den halve Vacance-Tids Forløb - helst personlig overleveres Provsten, der af disse uopholdelig havde at indsende Extract til Cancelliet, til hvem Valget maatte overdrages; 7) Provsten, eller en sangkyndig Præst maatte prøve enhver Candidat i Psalmesang. Dette kan ikke ansees som overflødigt, da man endnu stedse seer Nogle befordres til Kirkesangere, der ere deels lidet duelige, deels gandske uduelige til at forestaae denne langt fra ikke uvigtige Deel af den offentlige Gudstjeneste. Anm. For at lede til en sikkrere Control af Forfatterens politiske Troesbekjendelse og Færd, bemærkes: at af Een og Samme ere saavel de Stykker i de foregaaende No. af d. Bl., betitlede: Overformynderiet, Hospitalerne, Nationalheste, Provstecirculairer, m. Fl., som alle de, der herefter betegnes med Bogstavmærket 90 1/4 Mere om Filialbanken. i Aarhuus.
Jyllandsposten, 1838-04-30
(Jndsendt.) Ovem gavner Filialbanken i Aarhuus, Den simple Mand har ingen Nytte af den, ligesaalidet som den Mand der besidder Eiendomme og ikke driver vidtudstrakt Kjøbmandshandel og benytter Vexelhandel, og som ogsaa er mange Vanskeligheder underkastet. Det er jo Landets Bank, og hvorfor skal den ene Undersaat ikke nyde ligesaavel Fordeel deraf som den anden. Kjøbenhavnerne have det bedre, thi Enhver der har Eiendomme, kan ogsaa faae anordningsmæssigt Laan i Nationalbanken; dette burde ogsaa være Tilfældet over hele Landet, hvor Alle have lige Ret, eller burde nyde eens dem tilkommende Ret. Hvormange Capitalister benytte sig ikke af, at der ikke ere bestemte Steder hvor Capitaler paa Eiendomme kan erholdes for Kjøbstædmanden, jo Mange, og Flere end man i Almindelighed troer. Folk, der komme i med slige Pengemænd, udsættes derfor, naar de ikke længere kan tilfredsstille disse med Præsenter eller ved Kryberier, foruden deres lovlige Renter, for Opsigelse af de Capitaler de har indestaaende i Eiendommene; ligeledes naar de faae en vrang Mening om Pantet, eller Luner og Uvillie imod dem, eller ogsaa de faae Lyst til at ruinere Debitor, eller finde Behag i dennes Eiendom, da kan de meget let blive Eier af saadan, da Debitor svæver i den fuldstændigste Afhængighed af sin Creditor, hvor som her ingen Penge af Banken kan erholdes, naar der ingen er i de offentlige Kasser. Eiendommene i Kjøbstæderne maae saaledes betydelig synke, og mangen Mand desværre derfor see sin Undergang imøde. Saaledes seer det sørgeligt ud for Mange i Aarhuus, ligesom i Jyllands andre Kjøbstæder, dersom Eierne skulde være saa heldige at blive deres Capita taler opsagte, thi der er ingen igjen at faae, med mindre der kan stilles dobbelt Sikkerhed; dette er et Onde som skader mangen Mand og som bringer mangen Borger næsten til Fortvivlelse, og endelig nedsætter og forringer Kjøbstædeiendommene, ei alene til den Enkeltes men endog til det Heles Ruin. Herfor burde tales et kraftigt Ord ved tilstundende Stænderforsamling, naar det kunde hjælpe; men desværre, det Gode faaer sjelden Jndpas, før det er for sildig for Mange, Der gives een Gade i Aarhuus, hvor der er omtrent 20 Steder tilfalds, og maaskee flere, naar ikke snart heri aabner sig en Udsigt for den haardt betyngede Kjøbstædmand. Filialbankens udvidede Virkekreds er derfor en Gjenstand for den meest trængende Nødven hed; realiseres ei dette Jydernes Ønske, maa man beklage, at Filialbanken i Aarhuus maa blive betragtet for en Jnstitution af liden Nytte.
Jyllandsposten, 1838-04-30
En Aarhuus Borger. Kjedelforer-Compagniet. En Mand, som lægger Mærke til Et og Andet, der angaaer det Offentlige, vil nu henlede Opmærksomheden, paa det saakaldte Kjedelførercompagnie. Han er vel ikke i Besiddelse af Midler til bestemt at kunne angive det Oprindelse og Virksomhed under dets Udvikling; han kan blot betegne enkelte Træk, som vise, at det vedligeholdet dets Tilværelse, netop ved et reent Tab for Landet.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Compagniet bestaaer af lutter Udlændinge (vistnok Belgiere); Medlemmerne skulle forblive ugifte, vil Nogen forandre Stilling, maa han træde ud; Tallet completteres da ved Folk fra Hjemlandet; disse skyde da en Sum ind i Compagniet, som bliver staaende indtil de træde ud, da de faae den udbetalt med hvad den har vundet i den Tid, den indestod. Medlemmerne ere ikke ørkesløse, Actiehaverne have Alle een eller anden Bestilling, som Kobberførere, Bogholdere osv., for hvilket de have en fastsat Løn, efter Tjenesteaar og Dygtighed. Det er da let at indsee det Skadelige i dette Compagnies Tilværelse, da det er i Besiddelse af den mulig endog vigtigste Deel af Kobberhandelen i Danmark Det indfører da forarbeidede Vare, som det udsælger allevegne; de valtsede Plader, det overlader Kobber smeddene herinde, medens det udsender det brugte Kobber, det tiltusker sig; endelig: som dets Medlemmer udtræde, gaae de tilbage til Hjemmet med hvad de have fortjent. Gjennem Aarhundrede har denne Snylteplante suget Næring af vor Stamme; det er paa Tiden at befrie sig fra den Vi see andre Lande afpæle sig ved Toldforeninger osv., men vi tage ikke i Betænkning troskyldigen saaledes at skatte til Fremmede.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Jndsenderen beder en Sagkyndig at tage den angivne Traad fat, for ved historiske Opgivelser tilligemed sandsynlige Beregninger over hiint Compagnies Fordele, at godtgjøre Sandheden af, hvad her er sagt. No. 1.
Jyllandsposten, 1838-04-30
Toldinspectionen i Grenaae.