Berlingske Tidende, 1796-08-15
Castellona, den 22de Julii. Borger Directeurer, Den 16de Julii, Kl. 2 om Morgenen, gjorde Garnisonen i Mantua et Udfald. 1500 Mand rykke ud af Vereserporten, og gaae paa samme Tid igiennem Pradellaporten. Alle vore Forposter trat sig til bage. Fienden var kun et Pistolskud borte fra vore Batterier, som han allerede gjorde sig Haab om at borttage, men den tapre 5te Grenadeerbataillon var der. Generalerne Forella- og Dallemagne opstillede deres Tropper, benyttede sig af det gunstige Øieblik, angreb Fienden, bragte ham i Uorden, og drev ham, efter 2 Timers Fegtning, tilbage til Pallisaderne omkring Staden. Fienden mistede 4 til 60 Mand. Den ande vilde jeg indskibe og Grenaderer for at bemægtige mig en af Stadsportene; men Vandet faldt inden 24 Timer i Fod, saa det var umuligt at udføre denne Plan. Den 18de Julii, Kl. 11 om Aftenen, befalede Genral Serrurier General Murat og Generaladjutant Vignolle, at angribe den høire Side af den forskandsede fiendtlige Leir med 300 Mand, medens General Dallemagne, i Spidsen af en stærk Colonne, skulde angribe den venstre Fløi. Chefen for Artilleriebataillonen, Andresse, en Officeer af udmærkede Fortienester, vilde med 5 Kanoneerskalupper, som han havde bevæbnet, giøre en blind Allarm mod Fienden, og medens han virkelig gjorde dette, og trak den hele Jld fra Fæstningen paa sig, udførte Generalerne Dallemagne og Murat deres forehavende, og udbredte Skræk og Uorden blandt de fiendtlige Geleder. Brigadechefen af Jngenieurcorpset, Chaseloup, gjorde imidlertid, i en Frastand af 80 Tøiser fra Fæstningen, under den heftigste Karteskild, Begyndelse til en Løbegrav. Batterierne i St. George, Pradella og Favorite begyndte tillige at spille paa Fæstningen. Begge de første vare besatte med 6 nare Artilleriestykker, som skiøde med gloende Kugler, og med 6 store Mørsere; og det sidste med 3 Artilleriestykker, som vare bestemte til at hemme Communicationen mellem Citadellet og Staden. 100 Minuter herpaa stod Staden næsten allevegne i Lue. Toldkammeret, Palalet Collorede, og adskillige Klostere ere ganske lagt i Aske. Ved Dagbrækningen havde Løbegraven kun en svag Begyndelse. Fienden forenede en Deel af sit Mandskab, og søgte, under en forskrækkelig Jld fra Voldene, at gjøre et Udfald; men vore uforsagte Soldater, som i Huulveie, bag Dæmninger, og i alle Krumninger som noget kunde beskytte dem mod Karteskilden, oppebiede. uden at skyde, Fienden. Denne stille Standhaftighed betog Fienden Modet, saa han med uforrettet Sag vendte tilbage. Natten derpaa blev Løbegraven fuldende, og næstkommende Nat haaber jeg, at vore Batterier skulle være besatte med Styds, og fuldkommen istand til at bombardere. Den forbigaaer General Serruriers uforsagte Opførsel; hans militairiske Fortienester ere bekiendte, og ham have vi blandt andre Seiervindingen ved Mondovi at takke for. Brigadechesen af Jngenieurcorpset Chaseloup, Bataillonschefen Samson, og Bataillonechefen af Artilleriet Meuron, aflægge daglig Beviser paa Talenter, Virksomhed og Mod, ved hvilket det sortiene Armeens og Fædrenelandets Tat. Alle Tropper vise Taalmodighed. Standhaftighed og et Mod, som giver Anledning til at udkaste de dristigste Foretagender. Dataillons, chefen Dunat, som commanderer den tapre 5te Grenader, dataillon, er den samme som først trængte frem over Broen, ved Lodi.