Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-07
De Begivenheder, som ere passerede i Spanien, maae med Rette forekomme os overraskende; da de strede imod al Sandsynlighed. – Dette Rige har i 200 Aar været underkastet det politiske System, som Philip den 2den havde udtænkt med Klogskab for at modsætte sig den religiøse Reformation, som opkom i det 16de Aarhundrede. Man maatte troe, at disse Midler ogsaa kunne have tjent til at bortfjerne den politiske Reformation. – Formaalet for dette System var at forhindre Civilisationens Fremgang for derved at forebygge, at der ikke skulde fremkomme i Staten offensive Kræfter, som kunne modsætte sig Statens defensive Kræfter; derfore forbandt Regieringen sig med Geistligheden, for med den at virke til dette Maal. Denne Plan syntes at være lykkedes: Det Spanske Folk var ved Landets naturlige Beskaffenhed afsondret fra alle øvrige Nationer; det udmærkede sig ogsaa ved en stor Vedholdenhed ved sine Sædvaner, og ved en Selvfølelse af sit eget Værd. Dets Folkemængde var ved disse Jnstitutioner nedsiunken til det halve Antal, men Spanierne syntes at bære deres Elendighed med Stolthed, og disse Jnstitutioner havde meere sløvet end nedværdiget dem. Uforuførte og heftige Omstændigheder have pludselig sat de Lidenskaber i Bevægelse, som slumrede i dette Folks Barm, da det blev tvunget til at forsvare sig mod et fremmed Aag, saa bleve dets offensive Kræfter frie, og da den gamle Statsbestyrelse blev styrtet, saa erholdt Folket sin naturlige Characteer tilbage. Da man nu siden vilde paa nye underkaste det Aaget, saa var det for sildigt. den Stormens og Frihedens Periode, som det havde giennemgaaet, havde det faaet andre Tanker om det, som det hidintil havde troet paa, og de defensive Kræfter, som hørte til det gamle System, formaaede nu ikke længere at giøre de nye offensive Modstand; man maae dog ikke destomindre forundre sig saavel over det førstes Svaghed som over det sidstes Energie. J hvor hemmelighedsfuld Civilisationens Gang har været i Spanien saa har den dog været tilstrækkelig for at styrte Regieringens Jnstitutioner og Geistlighedens Magt; den har saa en democratisk Statsbestyrelse istedet for den gamle og Statsforfatningen ligner mere en Republik end et Monarkie. Jndførelsen af denne nye Statsforfatning kan man dog ikke betragte anderledes endsom den første Act af en Revolution, hvis videre Udvikling ingen kan forudsee. (Den anden Act har man allerede oplevet nemlig det democrotiske eller exalterede Parthies fuldkomne Seier, men endnu under en monarkisk Form; denne Act begynder man nu at spille paa; og vi ville faae at see hvorledes Stykket vil gaae. Der er blevet pebet og larmet slemt inden man denne Gang fik Dækket til at gaa op.) Dette Foretagende, som Spanien har begyndt paa, er saameget mere dristigt, som det skeete i den hellige Alliances Paasyn, og paa en Tid, da denne endnu formaaede at disponere over alle sine Kræfter. Men det er ikke farligt længere eftersom denne Alliance har indseet, at den vilde indlade sig alt for vidt naar den ogsaa vilde give sig af med Spanien, og den har derfore gjort Pyrenæerne til Grændsen for sine Foretagender. (Om dette ville vi først blive rigtigt opklarede, naar den store Congres er bleven holdet og vi kunne erfare dens Resultater.)¬