Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-10-30
Paa Øen Cerigo var, selv medens Krigen rasede, J store Skoler i Gang, hvori 1000 Børn nøde Underviisning; især opvakte et Pige-Jnstitut, hvori 113 Pigebørn nøde Underviisning, selv Reisendes Beundring. oderede, Tydskland. Fra Main skrives under 8de October: Det var ikke undgaaet en Cannings skarpe Blik og Jndsigter, at man blot kunne lede Tildragelserne og benytte dem til egen Fordeel, naar man tog en virksom Andeel i samme. J Følge denne Anskuelse blev 6te Juli Tractaten i London til, som drog Slaget ved Navarino og Moreas Besættelse af Franskmændene efter sig. Havde Canning længere forbleven ved Stats roeret, saa ville for nærværende Tid den største Deel af Grækerland, Dardanellerne, Bosporus og selv Constantinopel, sandsynligviis været i Engelændernes Hænder, og disse derved være blevne satte istand til at gjøre deres Jndflydelse gjældende ved det osmaniske Riges nye Dannelse: og at have holdt Russerne Ligevægten. Canning havde afsluttet Londonner-Tractaten, vistnok ikke for at overvælde Russernes allerede svage Modstander, men fordi han saae Omstyrtningen af Sultanens Regjering for Øine. Denne Overbeviisning maae man ogsaa nødvendig faae, naar man kaster et Blik paa de indre Forhold i Tyrkiet, og paa de mahumedanske Staters Historie, som alle faldt, eller tabte deres Kraft og Storhed, saasnart Oplysningen begyndte at udbrede sig over dem. Koranen, denne Mahumedanernes religiense og borgerlige Lovbog, er affattet for et raatRomadefolk af en af dets Midte fremtraadt Phantast, og er fornemmelig beregnet paa at virke paa Barbarernes Jndbildningskraft og at opvække og føde deres Fanatisme. Men den altfor store Urimelighed i de Maximer og Sager, som indeholdes deri, maae blive øiensynligt for ethvert Folk, saasnart det begynder at bruge sin Fornuft, hertil er det kommen med alle Nationer, ogsaa med den Tyrkiske. Koranen har heller ikke, som vore hellige Bøger, en uforgjænlig Nytte i moralske Lærdomme, som vidnende om den høieste Viisdom, sikkre Christendommen, skjøndt ogsaa en forandret Form, en evig Tilværelse; derfor seer man ogsaa ved Oplysningens første Straale, i alle mahumedanske Stater, Koranens virkende Kraft, som havde til Hensigt at forvandle et raat Romadefolk til en Helteskare, Tid efter anden formindske sig og udøe, efter at de mahumedanske Stater havde naaet en vis Grad, af Dannelse, indsaae de alt mere og meere, at de vare berøvede en Lovgivning, som passer til de borgerlige Forhold og den Jndflydelse en oplyst Religion udøver, herved bleve den selskabelige Ordens mægtigste Baand opløste, og hine Staters Omstyrtning uundgaaelig; - de Fleste bleve, som Historien lærer, et let Bytte for nogle Tyvaner, som ved Hjælp af deres Satelliter paalagde de øvrige Beboere der skammeligste slaviske Aag, som snart fortærede den hele Folkekraft. J denne Tilstand er allerede Tyrkiet indtraadt; udsat for det christelige tilgrændsende Europas Jndflydelse, vil neppe denne med fuldkommen Oplysning truede Stat, længe kunne holde sig; selv ved Keiser Nicholaus's ædle Tænkemaade vil neppe Omstyrtningen af den i sit Folks offentlige Mening fortabte Sultans Regjering, længe kunne afværges. Overalt opstaaer mod denne blodtørstige Fyrste et meget mægtigt Partie i Rigets Jndre, og hans Undersaattere forlade ham i Nødens Øieblik. Hvem indseer ikke heraf at den Sikkerhed - for Person og Eiendomme, som den russiske Regjering tilstaaet Tyrkerne, og den Tyrkiske derimod nægter - maae overveie den religiense nu vaklende Troe, og Russerne gjøre nu af Fjender, Venner; medens sidste taber sine Undersaatteres Tiltroe. Da der nu ingen Tvivl kan være om at Sultanernes despotiske Rige ved den tiltagende Folkecultur maae falde, og Ruslands oprigtige Villie kun paa kort Tid kan tilbageholde dets Sammenstyrtning, men ingenlunde forhindre samme, saa burde under disse Omstændigheder, en klog Politik fra de europæiske Magters Side bevirke, at alle forenede sig for, af den tyrkiske Stats Ruiner at danne en nye Stat, og at give den fader, og moderløse tyrkiske Stat en efter Tidsconjuncturerne passende Regjering - skeer ikke dette, ville 6 Millioner Christne være givne til Priis for deres Bøder; da Tyrkerne ikke ville, undlade, ifald de igjen faae Magten i Hænderne, at hævne sig for den lidte Skam, paa en frygttelig Maade paa disse uskyldige Offere.