Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-09-05
Mange Kometer have ogsaa kun om Dagen hævet sig over vor Horizont, eller have kun ladet sig see i tykt Veir, og ere derfor ikke blevne bemærkede. Altsaa har der vist i den Tid, da der har været Mennesker paa Jorden, ladet sig see mange flere end 500 Kometer og maaskee over 10 Gange saamange. – Man maa holde det for sandsynligt, at de Punkter paa Firmamentet, til hvilke Kometerne kunne naae for at komme nærmest til Solen, ere paa en eensformig Maade fordeelte over det hele Rum, som Solsystemet indtager. Nu har man fundet, at af de Kometer, som hidindtil ere blevne observerede, ere 20 Kometer komne Solen nærmest indenfor Merkurs Bane og henimod 60 indenfor Venus Bane, anvender man denne Observation paa det hele Himmelrum fra Venus Bane til Uranus Bane, som den fierneste af Planeterne, saa stiger Kometernes Antal til 47,040. (Grunden for denne Beregning kan man efterlæse i Bogen selv, Side 40 41.) Men naar man nu antager, at man kun virkelig har observeret, af de Kometer, hvis Banen der sig indenfor Plancten Venus Bane, saa vil Beregningen faae et langt større Udfald, og Kometernes Antal maa anslaaes til 1/2 Million. (Man maa ved at tænke herpaa, udraabe med Mahomedanerne: Gud er stor!) - Hvilken Hær af Himmellegemer imod hvilken det lidet Antal af Planeter, nemlig 11 Hovedplaneter og 18 Maaner ganske forsvinder. Med Rette kunde man sige, at disse Kometer ere det egentlige Folk i denne store Stat, hvori den Alt beherskende Sol har opslaget sin Throne; hvilken er nærmest omgiven af nogle faa Store med deres Drabanter, som varme sig ved dens Straaler, imedens de øvrige, som leve af deres Hænders Arbeide, kun undertiden tør nærme sig hine snevrere Kredse for at betale deres Tribut, eller bringe Efterretninger med sig fra Rigets fjerne Grændser, og derpaa igien begive sig bort, for fjernt fra Hoffets straalende Glands at kunne leve i Dunkelhed og ubekiendte; men maaskee derfor ogsaa saameget lykkeligere. (J hvor smukt nu dette billede end er, saa lader det sig dog vanskeligt anvende paa Komet Verdenen, undtagen som en Spøg, og andet er det vist ikke heller. Men man kunde anstille en anden Betragtning, ligesom Planterne ere Himmellegemer, som ere af den Natur, at de uafladelig i en større eller mindre Grad maa opvarmes af Solens Straaler, saa kunne Kometerne være saaledes skabte, at de kun af og til behøve en Paavirkning af Solens Lys).Man kan spørge, siger vor Forfatter, hvorfor der skulle være saamange Kometer til Han svarer: Kometernes Baner ere især forskiellige fra Planeterne ved deres excentriske Form det vil sige derved, at de fierne sig saa langt fra Solen ud i Himmelrummet). Deres Baner ere derfor meget langagtige Ellipser. Man kan derfor stille Spørgsmaalet saaledes: hvorfor skulle der være i vort Solsystem langt flere excentriske Ellipser end kredsrunde Baner? – Dette synes nu for det første at være saaledes indrettet for at spare Rum og for at sikkre hele Anlæggets Varighed; thi omkring samme Middelpunkt, lade sig ikke, selv under forskiellige Skraaeninger af Banerne lægge to Kredse af samme Størrelse; men vel utallige Ellipser uden at skiære hinanden over. J den Afstand Jorden har fra Solen, er kun een Planetbane, men utallige Ellipser af forskiellige Størrelser og Retninger tænkelige uden at gaae hinanden i Veien og skade hinanden, (saaledes fatter jeg Littrows udførlige Deduction, 42.) (Hvor dog alting i Naturen er umaadelig vel betænkt og beregnet hvor det dog er indlysende at der staaer en albestyrende Aand i Baggrunden bag ved Firmamentets underfulde Maskinerie, hvor dog Paulus har Ret i at den usynlige Gud bliver synlig ved Verdens Skabelse, og dog gives der Mennesker, som ere daarlige og formastelige nok til at paastaae, at derikke kan gives nogen naturlig Religion. Mesterværket holdes os daglig for Øiet, og vi skulle ikke kunne erkiende Mesteren i det. - Herre, tilgiv dem de vide ikke hvad de sige! Men naar nu et saa beundringsværdigt Anlæg er gjort for at tilveiebringe en Mangfoldighed af Himmellegemer, kan man da tvivle om at Kometerne ere beboede, Gud kunde frembringe levende Væsner, som kunne boe paa Havets Bund, (saaleledes fandt Kaptain Ross paa sin første Reise, ved Sonderinger, 192 Favne dybt paa Havets Bund, og under 77 N. B., Orme i Polarhavets Dynd, og paa et Sted hvor Livet syntes aldeles ophørt), eller i den mørke Jord, og Gud skulde ikke kunne frembringe Væsner, som kunde beboe Kometernes forunderlige og foranderlige Legemer. Ved Naturens Betragtning paatrænger sig os den Lære, at Guddommen kan giøre alt hvad den vil; den som ikke har indseet dette ved at studere Naturen, han har intet seet. Kunde Menneskeslægten blive meget gammel, som den udentvivl ikke bliver, kunde den f. Ex. i en 10,000 Aar rigtig observere Firmamentet, saa vilde den vist komme til at opdage en harmonisk Plan i Kometverdenens Bygning, som den nu kun kan abne; men de Afdøde skulle ogsaa have noget at bestille, vi Jordbeboere kaste vel omkring i Naturens Bog men vi stave os kun frem i den vi komme ikke til at læse reent indenad i den paa denne Side af Graven.