Berlingske Tidende, 1770-11-01
Petersborg, den 26de October. Efter den korte foreløbende Relation, som den ved den anden Armee en Chef commanderende General Græve Panin afsendte til Hendes Keiserlige Majestæt, angaaende Fæstningen Benders Erobring, har samme General strax derpaa afsendt Kammerjunker Alexander Talysin, som Hs. K. M. har behaget at udnævne til Kammerherre, med en omstændelig Beskrivelse af denne berømmelige Tildragelse og Stadens Nøgler. De besynderlige Omstændigheder af denne overmaade stærke og paa det tapperste forsvarede Fæstnings Beleyring og Erobring. bestaae i følgende: - Af de forhen til Hs. K. M. indsendte Beretninger og Journaler er alt bekiendt, at, saasom man mod en saa stærk og talrig Garnison ey havde tilstrækkelig no Jnfanterie, blev Fæstningens Bestormelse saa længe udsat indtil enten Generalfeldtmarechal Græve Romanzow vilde give Forsikring, paa det snareste at indsende Infanterie fra den første Armee til Forstærkning, paa det, at dersom Fæstningen ved den første Storm ey blev erobret, Beleyringen dog kunde blive fortsat, eller indtil Virkningen af den anlagte Globe de Compression kunde med Grund give Haab om god Fremgang af den foretagende Storm. Bemeldte Globe de Compression blev lykkelig bragt i Stand Natten imellem der 26de og 27de, og paa samme Tid indløb Efterretning, at et Oetaschement af den første Armee havde alt faaet Ordre at brække op til den anden Armee. Den commanderende Gene al besluttede strax, i fuld Tillid til den guddommelige Bi tand, som altid havde kronet de Russiske Vaaben med Velignelse, i denne samme Nat med stormende Haand at rense en heele bedækte Vey fra Fienderne, og oprette et Logemenpaa Glacis, og derpaa, i Forhold efter Fiendernes Forsvar, gformærkede gode Fremgang paa vor Side, at foretage en General=Storm mod Fæstningen. Til at udføre dette Forelavende detascherede den en Chef commanderende General 3 solonner Grenadeerer, og gjorde følgende Disposition til Ittaque. - Den første Colonne under Anførsel af Oberst Vassermann af det Raskiske Jnfanterie-Regiment bestod at compagnier af det Raskiske, Kurskiske, Koslowiske og Je liske Regiment, af 2 Reserve Batailloner Musqvetterer, sm vare tagne af det Woronesiske, Belewiske og Tschernige riske Regiments Compagnier, og betroede til Oberst Panins Anførsel af det Nischegorodiske Carabineer=Regiment, som frivllig var kommen herover fra den første Armee, og blev brugt saavel til denne Storm, som og gjorde med de øvrige Tieneste i Løbegraverne; og af en Division Jægere under deres Majors Muffels Commando. Denne Grenadeer=Colonne var beordret, igiennem den tilforn i Luften sprengede Entonnoir, at trænge ind i den bedækte Vey, derpaa vende sig til høyre Haand, og for at fordrive Fienderne, og paa denne Side at Veyenbrække igiennem til Floden, og om mueligt ved Petarder opsprænge Porten der; og saafremt der paa en eller anden Maade skulle findes Leylighed til at komme ind i Fæstningen selv, da og strax sætte saadant i Værk. Reserve=Bataillonerne af Musqvettererne havde befaling, imedens Colonnen var i Arbeyde udi den bedækte Vey, ved en falsk Attaque at holde den heele Egn for Glacis opmærksom og trække den fiendtlige Jld fra Hoved Volden til sig, paa det at Fienderne kunde blive lokkede bort fra de Steder, hvor Vore kunde finde Leylighed at trænge ind i Fæstningen. Saasnart og Signal blev givet, at vore til at angribe den bedækte Vey bestemte Tropper havde nogensteds sundet Middel til at komme ind i Hoved=Fæstningen, skulle i samme Øyeblik disse Reserve=Batailloner og begynde at bestorme Hoved Fæstningen. - Den anden Colonne under Oberste Korf af det Koslowiske Regiment, som her aflagde store Prøver paa sin Tapperhed, bestod af det Siewkiske, Orlowiske, Wolodimeriske og Belewiske Regiments Compagnier, og 2de Reserve=Batailloner Musqvetterer under Oberst Protassow, af det Wolodimeriske Koslowiske, Staroskoliske, Siewskiske og Orlowiske Regiment, og af en Division Jægere under Major Polens Anførsel. Denne Colonne var beordret, giennem det venstre sprengende Enton noir at udføre paa samme Tid det oven beskrevne, allene med den Forskiæl, at den, efterat have indtaget den bedækte Vey, skulle vende sig til den venstre Haand. Ober=Commando over de tvende Flanker blev overdragen til General=Majorerne Kamenskov over den høyre, og Græv Musin Puschkin over den venstre Flanke, saavel formedelst deres Alder, som og formedelst den besynderlige Fortroelighed, som den en Chef commanderende General havde til dem formedelst deres ved alle Leyligheder udviiste store Mod, Færdighed og Jver udi deres Tieneste. De have og begge ved berømmelig og tapper at udføre den dem givne Ordre fuldkommen svaret til Generalens om dem fattede gode Meening. - Den tredie Colonne, som blev anført af den overmaade tappre og nidkierhedsfulde Oberst Müller af det Tanbowiske Regiment, som paa Stormstigen maatte lade sit Liv, bestod af Grenadeer=Compagnierne af det Staroskoliske, Woronesiske og Tschernigowiske Regiment. Den var beordret, i samme Øyeblik at trænge ind i den bedækte Vey giennem det ved Globe de Compression sprengede Entonnoir imellem begge foranførste Colonner, og ved dens Stilling at bedække og beskierme de bag denne Colonne paa Høyden. af Glacis under Ingenieur=General=Major Gerbels Anførsel opkastende befæstningsværker. Denne befæstning skulle tiene os til Logement, saafremt vi skulle blive tvungen til endnu længere at fortsætte Beleyringen. Men i Fald Contre=Estarpen blev ruineret, eller Bastionerne ved vort Artillerie bleve saa vidt demonterede, at man kunde finde Leylighed at bestige Hoved Volden, enten ved Stormstiger eller paa anden Maade, saa skulle denne Colonne strax være betænkt paa at sætte saadant paa al muelig Maade i Værk. - Til disse 3de Grenadeer-Colonner, som udgjorde Fronten af den foretagende Storm, Storm, udbade sig Oberst Lieutenant Printsen af Jsenburg, den i Dansk Tieneste staaende Major Morgenstierne, og den tappre Baron von Stein, Ridder og Commandeur af den Tydske Orden, som til almindelig Sorg for den heele Arme satte Livet til ved denne Leylighed, enhver 2de Compagnier at anføre. Denne sidste paatog sig til til samme Tid at anbringe en Petarde ved Porten paa den venstre Side af Fæstningen. Derhen fulgte ham frivillig Capitainen af Jæger=Corpset Chevalier de Vilno, en tapper Officier, hvis smertelige Saa paa Haanden tiener ham til Beviis paa, at han med egen Haand har slaget Sømmet til at fæste Petarden fast. Volvnteurerne af den første Armee, saasom den Østerrigske Capitain Ricker og Græven af Solary, Lieutenant i Hs. Mst. Kongens af Sardinien Tieneste, vare med ved disse Colonner. - Ti at understøtte denne mellemste Colonne var bestemt den Bedækning, som samme Nat var beordret til Løbegraverne, og bestod af 22 Compagnier, hvilke vare 4 Compagnier af det andet Grenadeer=Regiment, og 18 Musqveteer Compagnier af det Branskiske, Raskiske, Kurskiske, Jeleziske, Siews tiske, Orlowiske, Staroskoliske og Tanbowiske Regiment. De 4 Grenadeer=Compagnier stode under Commando af Oberst Lientenant Fyrst Repnin, formedelst hans ved alle Tilfælde beviiste Mod og gode Forhold. De bleve stillede i den allerforreste Parallel, for at understøtte for det første den i det mellem 1ste Enconnoir indtrængende Colonne. - Ved at anordne den ne mellemste Attaque havde Generalen det behagelige Arbeyde, at sammenligne de tvende General=Majorer Olsufjew og St. Mark, som streede med hinanden om sammes Commando. En Striid, hvoraf de begge have Ære, og som giver et unægteligt Beviis paa deres Jver til at giøre Tieneste, og uforfærdede Mord. Olsufjew var endda langt fra ikke ret kommet sig af den Sygdom, hvoraf han var anfalden, men rapporterede sig den Dag ikke syg, og beviiste formedelst sin Alder sin Ret til at begive sig for Fædrenelandet i den forestaaende Fare. Men den commanderende General bad Olsufjew at afstaae sin Ret denne Gang til St. Mark, og brugte derhos til bevægende Grund, at han, da han opholdt sig i Løbegraverne, havde ved tvende Udfald alt haft Leylighed til at overbevise enhver fuldkommen om sin Tapperhed og Tienest Iver. Han forsikrede ham tillige, at naar den ganske øvrige Armee skulle bruges til en General Storm, da skulle han vist faae sin Plads med. Denne givne Forsikring tiente som et Middel til at tilbageholde de øvriges Fortrydelse, som frivillig havde tilbudet sig til Stormen, men ingen Plads erholdet. - Og den commanderende General posterede virkelig den øvrige Rest af Armeen paa Flankerne af den første Parallel, og lod allene de Syge og Saarede blive tilbage i Leyren til at giøre Vagt. Paa den høyre Side commanderede Generallieutenant Elmt og General=Majorerne Olsufjew og Burman Jnfanteriet, men General Lieutenant Wernes og General Major Soritsch Cavalleriet; paa den venstre Side derimod, som var fra General Qvarteret, commanderede Generallieutenant Rennenkampe- og Kammerjunker Talysin, der som Voiontair ved Armeen i en Brigadeers Caracteer anførte en Brigade. Men Generalen var allevegne selv tilstæde, hvor det behøvedes. Til at udføre hans Befalinger paa alle endog de farligste Steder, vare hos ham, foruden dem af de Russiske Undersaatter som hørte til den ham betroede Armee, General=Quarteermester Bauer, som paa een Tid var ankommen, Oberste Krigs Commissaire Larionow, Oberst Naschtschokin, Oberst=Lieutenant ved den første Armee, Fyrst Kantemir, som efter erholdte Tilladelse af sammes Anfører, har fra Begyndelsen af været med ved denne Beleyring overalt hvor der var Fare, at Volonteurer: Oberste Fyrst Odujewskov, Oberst=Lieutenant Glebow af Artilleriet, Garde-Officiererne Rasumowsky, Græve Siewers, Polujectow, Protassow, Nolcken Schescherbinin og Paroschkin, Capitain Alenin af det Smolenskiske Cavallerie Regiment; og af Udlændere, Ridderet af den Tydske Orden Feldheim; af Preussen, Oberst Lenken, feld, Jngenieur Major Gatz, Major Krockan og Lieutenant Lindner; af Dansk Tieneste Oberst=Lieutenant Angeli og Artillerie Major Brückmann, som begge vare komne hertil fra den første Armee. De øvrige Danske Volonteurer have saavel siden dette Feldttogs og denne Beleyrings Begyndelse som og Stormens Dag selv, enhver ved den ham givne Function, ladet see en stor Bravoure og Jver; men Major Kaltenborn, som altid har viist det største Mod, havde endog før Stormen faaet en svær Blessur. Her mældes intet om General=Lieutenant Dalke af den Aarsag, fordi denne med Alder og Sygdon besværede General, som ved sine iverfulde Tienester har alt tilsat alle Kræfter, formedelst tiltagende indvortes Sygdom endog nogle Dage for Stormen var afgaaen til den Elisabeth, grodiske Provinz, for der bedre at kunde pleye sin Sundhel- Saaledes var gjort den Foranstaltning, at, saafrenet Logement kunde oprettes i den bedækte Vey, og Fienden reen drives derudaf, skulle efter Omstændighederne foretages en a mindelig Storm paa Hoved Fæstningen. Ved denne Jn retning blev den først gjorte Disposition noget formindsket i forandret: thi det var imidlertid bleven mærket, at Fiendthavde draget nogle Tropper ud af den bedækte Vey, og derimforstærket Besætningen paa Hoved Volden. - Paa det næ meste Sted bleve Stierne til en General-Storm holdte i B redskab under General=Adjutantens hos den commanderene General, Baron Fersens Opsigt. Samme havde under du heele Beleyring forrettet Tranchee=Majors Function, som var bleven ham overdragen formedelst hans sædvanlige og ved adskillige Leyligheder beviiste Tapperhed og besynderlige Mod hvorom Hs. Keyserl. Majestæt alt er underrettet. Denne Major Fersen besteeg paa Stormstigen Hoved Volden, efterat Oberste Müller var bleven. - Da Virkningen af Globe de Compression truede en viid Strækning paa alle Sider med Fare, saa var det fornødent at føre længere bort ikke allene de Stormen commandeerte, men og de i Løbegraverne værende Commandoer, og postere dem i den anden Parallel. Det Øyeblik, naar Globe de Compression skulde springe i Luften og herved ligesom vilde give et Signal til at bryde op, skulle alle i Trancheerne og til Storm bestemte Tropper, ufortøvet forføye sig til deres Poster, og Artillerie=General=Major Wulff, saasnart man kunde have naaet de forreste Batterier i al muelig Hast, paa det heftigste anfalde Fæstningen med Bomber og Carcasser af Kiedlerne. Denne General=Major Wulf har, saavelsom alle de andre under hans Commande staaende Personer, saasom Artillerie General=Majoren Turgenew, Stabs= og Ober=Officeererne, og deres Underhavende, ved den heele Beleyring aflagt store og alle Berømmelser, overstigende Prøver paa Tapperhed, Mod, Beqvemhed og Flid. - Henimod Kl. 10 om Aftenen blev den med 400 Pud Krudt opfyldte Globe de Compression sprenget, hvorved Jorden vidt omkring rystede. Dette var Tegnet for de tappre Russiske Stridsmænd, enten at erobre Staden eller døe paa Voldene. En levende Forestilling af Fædernelandets ægte Sønners Pligt opvakte her hos dem en Begiærlighed til at efterligne deres værdige Forfædres berømmelige Gierninger. og den til en stor Monarkindes Tieneste antændte Jver, frembragte hos enhver den oprigtige Beslutning, at lægge sit behiertede Mod og redelige Sindelag for Dagen. Nu var alt den forskrækkelige Time kommen, da Tordenen af det grove Skyts blandede sig med det langt lydende Skriig af de Krigende, som ved deres eget Blods Udgydelse farvede sig desmere i det fiendtlige. Generalen selv, og Generallieutenanterne Rennenkamp, og Elmt, som Divisions=Commandeurer, som og den ufortrødne, nidkiære og modige General=Major Fyrst Schtscherbatow, forskaffede overalt, hvor de, til de farlig 1ste Steder sendte, Underhavende kunde formodes at være udi mindste Fare, al fornøden Understøttelse, saavidt Omstændighederne vilde tillade det. Og saasnart man af den alt mere Fremrykkende Jld og af vore Troppers Skriig sikkert kunde slutte, at vore vare i Færd med at bestige Hoved Volden, destascherede den en Chef commanderende General derhen de formemme Officerer, som bestandig indtil den Tid havde anholdt som Frihed til med de øvrige tillige at vove sig ind i Jlden. Oberst=Krigs Commissair Lationow blev sendt til den høyre Flanste, og Oberst Odujewskov til Midten med en Commando af Generallieutenants Elmts Division. Disse Officeerer med deres friske Tropper, og den i den dræbte Oberste Müllers Sted komne tappre Oberstlieutenant Fyrst Repnin, med sine Grenadeer, Compagnier, forstærkede og understøttede de med Fienden forud i Træfning værende Krigs Helte med saadan Eftertryk, at hverken den dobbelte Grav ved Floden af Glacis, eller de dobbelte Rækker af Pallisader for den bedækte Vey, og hverken Hoved Graven med sin Cunette, som var 2 og en halv Favn dyb og 6 breed, eller Fæstnings Murene selv vare mæg lige til at standse dem, men at de langt meere komme over de fiendtlige Liig ikke allene i Graverne men og af samme, tvert over for Entonnoir, bestege endog Fæstnings Murene deels paa deres egne, deels paa de fiendtlige Stormstiger, som Fienderne havde betient sig for Porten paa den venstre Side af Staden. Thi ikke en eeneste af Petarderne kunde giøre sin Virkning, saasom Port Fløyene vare beslagne med saa tykke Jern Bræder, at intet Som gik igiennem. - Man maa med Rette tilstaae Fienden, at han gjorde den Russiske Tapperhed, en fortvivlet Modstand; thi endog paa Hoved Volden maatte man kiøbe hvert Skridt med Blod. Man maatte allevegne fordrive Fienderne med Kugler og Bajonetter, og de bøde os mere end eengang Spidsen saavel fra Bastionerne som paa Gaderne og af Husene, hvori de havde sat sig. Til at overvinde alt dette hastede ikke allene de ovenmeldte Oberster og GeneralMajorer, for i rette Tid at komme deres Folk til Hielp, men og den heele Bedækning af Trancheerne, og saa at sige det heele Jnfanterie med deres Commandeurer og Officierer, ingen undtagen, forsømte ikke at komme dertil, og enhver af de sidste ankomne stræbte at overgaae de første i Mod og hielpe til i Hast at tilsægte sig Seyeren. Jmidlertid ansaae den commanderende General det for nødvendigt at lade de Carabineer=Husarer og Piqueneer=Escadroner staae af Hestene, og for at bedække Ryggen at postere dem i Paralleler. Saaledes varede det ved med Blods Udgydelse indtil om Morgenen Kl. 8, og just paa den Tid, da Seyeren vendte sig paa vor Side, komme henimod 1500 af det udvalgteste fiendtlige Cavallerie, og omtrent 500 Mand Jnfanterie paa Søe=Siden ud af Fæstningen, i den Hensigt at slaae sig igiennem langs med den neder 1ste Strandkant. Den Danske Oberstlieutenant Düring var just der posteret med nogle Escadroner af den inderste Reserve, som ikke allene af alle Kræfter standsede Fienderne, da de stødte til ham, men tvang dem og til at vende sig til den høyre Side. Herpaa søgte Fienden at naae Høyden til vores allene af Syge og Blesserede bevogtede Leyr, og da den commanderende General mærkede, at her var Fare paa Færde, forføyede han sig, tilligemed de tappre Generallieutenanter Rennenkamp, og Elmt derhen personlig, for at forekomme samme, og enhver af dem tog med sig paa sit Sted saa mange han kunde bringe sammen af det til Stormen endda ey endda anførte og af Volontair Talysin commandeerte Jnfanterie, men meest af de fra deres Heste afsteegne Cavallerie=Escadroner. Oberste Folkersahm kom og med sine tappre Jægere fra Fæstnings Voldene ilendes hertil. Alle disse Tropper gik da løs paa Fienden, og det samme gjorde Cosakkerne, som vare fordeelte paa adskillige Steder udi Forstæderne; af disse overgik Oberst Jciowaiskop med et lidet Antal af sine Underhavende alle de andre i Hastighed, og med stor Fare reendte forbi Fienden. Den værdige General=Lieutenant Wernes af Cavalleriet og General=Major Soritsch begyndte fra deres Stand=Qvarteer med den største og besynderligste Tapperhed at omringe Staden, og paa det hastigste overalt at besætte Adgangene til samme, og hugge ind 88 De til Forsendelse med Posten alene pripaa Fienderne, og i den bageste Parallel bleve af de berømmelige Artillerie=Officerer efter deres tappre Generalmajor Wulss Anviisning, de med Cartetscher ladne Kanoner, rettede paa disse samme Fiender. Det fuldkommenste Nederlag af de fortvivlende Fiender var altsaa her ikke meere at undgaae. Alt hvad som af deres Jnfanterie ikke var massacreret, maatte give sig fangen. Resten af Cavalleriet søgte vel paa al muelig Maade at redde sig med Flugten paa Veyen til Ackerman, men blev af vores efter dem sendte Cavallerie nedsablet til sidste Mand, hvorved Husarerne og Piqvenererne af det Jsiumiske Regiment, og de hurtige Dohniske Cosakker under deres velfortiente Feldt Attaman Greckows Anførsel med Berømmelse distingue rede sig. Tvende fiendtlige Officierer bleve da fangne indbragt tr. Efterat denne Fare var overstaaer, paafulgte ikke allene Fæstningens men og Slottets Jndtagelse. Da den commanderende General vendte tilbage fra denne i aaben Mark forefaldne Action til Stadens Mure, mødte ham en Gesandt fra Seraskier Mechmet Emin, som med 2 Paschas og nogle andre Commandanter med Resten af Garnisonen og Jndvaanerne havde d. Kiøb. Maanedlige Stats=Tidender &c. kastet sig ind i et lidet Slot og tilbød en Capitulation. Denne Anmodning blev Seraskieren afslaget, og han altsaa nødt til med alle sine at give sig til Fanger. Paa saadan Maade blev efter 10 Timers Blods Udgydelse, som største Deelenskeede i den mørke Nat, ved de Russiske Vaaben den Stad Bender erobret, som paa Stormens Dag havde en Besætning af 15000 Mand, og var besat med 262 Kanoner og 28 Mørsere. Vort Jnfanterie bestod ved Løbegravernes Aabning af 14 Regimenter, og ved Stormen ikkun af 11000 Mand, som førte med sig til Attaque ikke meere end 26 Kanoner af Beleyrings=Artilleriet, 30 Feldt Kanoner og 7 Mørsere. Og uagtet Fiendens fortvivlede Modstand, maatte dog alt dette vige for vore tappre Troppers Jld og Sværd. (Beslutningen følger.)