JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
(Meddeelt af Dr., Prof. Sevel-Bloch.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Den ældste Skribent, hos hvem man finder talt om Runerne, er Venantius Fortunatus, der levede ved Pas Aar 560; thi han skriver Lib. 7 Epigr. 18 saaledes til EvodiiBroder: Barbara fraxineis pingatur Runa tabellis, Qvodqve papyrus og, virgula plana valet. For at forstaae disse Vers maa man vide, at de gamle Gother løseligen indgrove deres Runer, eller Bogstaver, i Træe=Tavler, der meest vare af Bøg, hvilket de kaldede at rita eller rista. Af den Beskaffenhed var Fengons Brev til Kongen af Britannien om hans Søn Amleth, hvorom Saxo melder i sin tredie Bog Nogle udlede deraf Oprindelsen til det Ord Bogstav, nemlig at det er sammensat af Bøg, som var den Materie, man fordum skrev paa, og Stav, som betydede hos de Gamle det samme, som nu en Bogstav. (See Bircherods Disqv. 4 circa Antiqv. Daniæ.) Didhen kan man ogsaa henføre Solons Axones (eller Love, hvilke Athenerne kaldede saa, fordi de vare indgravne i Træetavler, som Svidas og andre vidne. Ad(Jndsendt.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
J Anledning af den foretagne Forandring i Bladet "Dagen", at Optegnelserne om berømte og bekiendte Personers Fødselsdage, siden den 28de f. M., indføres paa den sidste Side, istedetfor at de i Januarii Maaned begyndte Bladet, tillader Jndsenderen sig at gjøre Redacteuren, opmærksom paa, at denne vist ikke uinteressante Artikel udentvivl, i det mindste for det større Publikum, vilde vinde i Jnteresse, dersom nogle udførligere biographiske Efterretninger meddeeltes om de mere udmærkede Mænd, hvorimod Andres mindre bekiendte Navne gjerne aldeles kunde udelades. De, der samle "Dagen vilde da i een Aargang finde over tusinde korte Biographier af mærkværdige Personer, der for ethvert dannet Menneske maatte have en Jnteresse, som en simpel Navnefortegnelse, om ogsaa for størstedelen af berømte Navne, ikke kan skjenke. Fordem, der finde en Morskab i at vide hvilke fortjente Mænd, der ere fødte paa samme Dag som de, vilde det maaskee være behageligt, dersom den blographiske Liste stedse meddeeltes en Dag forud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
J disse Dage er udkommen fra Pressen, Bemærkninger over de naturlige Koppers Oprindelse og Forplantelse, samt de falske Koppers Kiendetegn, ved C. F. Simonsen. Den faae hos Boghandler Reizel, paa store Kjøbmager gaden No. 1, for 12 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-14
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 14. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 17 Februari 1824. Machiavel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Nicolo Machiavelli har, som bekjendt, udgivet en Bog, il Principe (Fyrsten), der er bleven og endnu bliver høist forskjelligt bedømt. Nogle ansee den for Despoternes Bibel og have gjort machiavellistisk for synonymt med despotisk, og A. W. Schlegel undskylder den Anachronismus hos Shakespear, at Richard III. taler om Machiavel, dermed, at Navnet her bruges som Ordsprog, fordi Indholdet af Bogen Fyrsten har været til, siden den Tid, der gaves Tyranner, og Machiavel kun har optegne samme; Andre, sluttende af Forfatterens øvrige det reneste Frihedssind aandende, Værker, paastaae, at han i sin Principe kun har villet fremstille det samtidige italienske politiske Liv, og derfor ikke kunnet givet andet end en Skildring af sit eget Livs politiske Erfaringer. I det i London 1822 udkomne Værk: The Travels of Theodore Ducas in the varions Countries in Lurope, at the Revival of Letters and Art, Edired by Charl. Mill., Part. 1., Italp., finder man nu en fyldestgjørende Oplysning om denne Sag. Et Brev fra Machiavel til hans Ven Francesco Vettori, dateret December 1513, leverer en Udsigt over denne berømte Forfatters Privatliv, og udvikler Grundene til hiin ligesaa berømte som berygtede Bogs Udarbeidelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Forfatteren har forandret Brevformen til mundtligt Foredrag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Blandt et af vore Tiders mange Særsyn kan ogsaa regnes det, at Mexico, Guldets egentlige Hjem, nu har gjort i London et Laan af 3,200,000 Pd. Sterl. Engellænderne have det Ordsprog, to carry coals to Newcastle (føre Kul til Newcastle), hvormed de udtrykke det samme, som vi, med at bære Vand i et Sold til Havet. Længe kunde man sige i samme Forstand, at føre Guld til Mexico. Men nu er Tiden, da dette langtfra ikke mere hører til de forgjeves Arbeider, efterdi, som man seer, den mexicanske Regjering ret godt kan behøve, at der tilføres dens med saa mange Guld- og Sølvgruber forsynede Land, noget af dette Metal fra Europa. – Jøvrigt fortjener det her at anføres, hvad Montaigne allerede i Aaret 1580 bemærkede angaaende Americas Rigdom, at den ikke svarede til de Forventninger, man i Begyndelsen gjorde sig deraf, og til den Overflødighed, man ved Opdagelsen forefandt; "thi uagtet, siger han, man endnu faaer meget herfra, saa er det dog mod det, man skulde have ventet derfra, som intet. Dette kommer deraf, at Brugen af Mynt var aldeles ubekiendt hos dem, og følgeligen deres Guld fandtes samlet, uden at bruges til andet end til Stads og Pragt, som en Ting, bevaret fra Fader til Søn, af adskillige mægtige Konger, der uophørligen udtømte Minerne, for at lade forfærdige den store Mængde af Vaser og Billedstøtter til deres Borges og Templers Prydelse, istedetfor at vort Guld stikker i Entrepriser og Handel. Vi forarbeide og forandre det paa tusinde Maader; adsprede og fordeele det. Man tænke sig, naar vore Konger saaledes vilde opdynge alt det Guld, som de kunde sammenbringe i adskillige Aarhundreder, og opbevare det urørt!" Paa denne Maade besvares ogsaa i vore Dage det ofte opkastede Spørgsmaal, hvor alt det Guld og Sølv er blevet af, som bragtes i tre Aarhundreder fra America, Handel, Manufacturer, Skibsfart adsplitte det. Meget har ogsaa Havet i en saa lang Række af Aar opsluget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
J the Pamphleteer læses et Brev fra I. Lowe, angaaende Politiken at erkjende Sydamericas Uafhængighed. Forfatteren kan ikke noksom anbefale de heldige Følger deraf for Engellands Handel. I et meget kort Tidsrum have Forsendelserne til Columbia været betydelige, og de vilde vedblevet med langt større Virksomhed, havde Handelen ikke havt saa mange Vanskeligheder at kjæmpe imod. Foruden to Privat ladninger, til Beløb 70,000 Pd., har Forf. sendt, for Forskjelliges Regning, to Ladninger, til 60,000 Pd. til Muraycabo, den høje Assurance, som Sørøverne have givet Anledning til, var tildeels Aarsag i, at ikke en tredie Ladning blev sendt umiddelbart derefter. Forf. anseer Handelen paa Sydamerica for saa meget nødvendigere, som Engelland ikke har mere noget Haab om at faae sin forrige Handel paa Fastlandet i Europa tilbage igjen. Vi faae, vedbliver Forf., aarligen fra Rusland en Tarif, der viser, hvor megen Umage dette gjør sig for, tvertimod sin egen Jnteresse, at udelukke os. J Preussen er det ikke bedre, i Østerrige har man forbudet vore Varer, i Frankrig, Spanien og Portugal møder vor Handel samme Vanskeligheder; vi kunne ikke seende et Stykke Calico eller et Skib til nogen af deres Havne, uden at træffe paa samme, eller saadanne uhyre Told afgivter, at det næsten grændser til Forbud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Til denne milde Vinters Særsyn hører, at man endnu den 22de Januar falbød paa Stockholm Gader Violer, plukkede paa Marken, og Nassel. (Nelde.) Kaal, som ellers kun faaes ved Paasketider. Til at forstaae det sidste UdtrykNeldekaal, er det nødvendigt at vide, at man i Sverrig bruger de unge Spirer og Blade af Nelder, ligesom vi bruge Spinat til Mad. De have tillige en blodrensende og mildt afførende Kraft. Nelden er overalt en Plante, der kan haves langt større Nytte af, end man virkeligen drager deraf hos os. Foruden at de kunne nydes som Spinat, kunne Stænglerne ogsaa tilberedes som Hamp og bruges baade til Garn og Papir. De afskiæres naar Frøet er guult, udbredes paa en Eng, og behandles i alle Henseender som Hørren og Hampen. De Trevler, der faaes paa denne Maade, blive kartede og spundne paa Rokke, som Bomuld. Fordum kaldte man det deraf vævede Tøi Netteldug, hvilket Navn er vedblevet indtil den Dag i Dag, uagtet man nu forfærdiger Tøiet af Bomuld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Bergen, den 26de Januar. Ved en den 31te Decbr. f. A. i Støle-Hovedkirke i Etne Præstegield afholdt Gudstieneste indtraf følgende. ulykkelige Begivenned. Strax efterat Præsten havde oplæst Evangeliet fra Prædikestolen, brast tvende Nagler i et Bræt under Taget i den Afsætning, som er imellem Træekirken og det murede Chor. Med en skrækkelig Bragen faldt foruden Brættet 3 til 4 Hestelæs Kalk og Steen ned i den Stoel, hvor Præsten sidder. Af den nedfaldne Mængde Steen og Kalk opstod i Kirken en Støvskye saa tyk, at Lyset af Dagen i Kirken betydelig formindskedes. Soelstraalerne tilligemed de paa Alteret tændte Lys, der glimtede frem igiennem Kalkstøvet, giorde, at det for dem, der stode nederst i Kirken, saae ud, som der med det Nedfaldende fulgte Jld. Nu raabtes der: Brand, og det samme Optrin, som for et Par Aar siden fandt Sted i Grue Kirke, begyndte nu ogsaa her. Mange af den forvirrede Folkemængde sprang igiennem Vinduerne, men den største Deel trængte igiennem den store Dør paa Kirken, som er dens eneste Udgang. J denne Tumult bleve 2de Koner, hvoraf den ene var frugtsommelig, saa nedtraadte, at man ikke har Haab om deres fuldkomne Helbredelse; en Kone gik fra Forstanden; et 7 til 8 Aars gammelt Barn bragtes død ud af Trængselen, men skal dog siden være bragt tillive, en Mand blev betydelig saaret i Hovedet. Saaledes ere 5 Mennesker komne til Skade, men Ingen omkomne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Kjøbenhavns Børs d. 17 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 245, a vista 248. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11 December 1823) 80. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 16 1/2 a 16 3/4 Rbd. pr. 10 Specier norsk. Norsk Laan 6 pC. Obligationer Bcomk. 102 1/2. Svenske Sedler 58 1/2 s. - Disconto 5 pC. Misceller. Vi have ofte hørt sige, at Sproget meget forsømmes paa Skuepladsen, og at det er der, hvor dets Regler burde iagttages med største Samvittighedsfuldhed, fordi de Fremmede komme der for at lære Fransk. Det, som har skadet de skjønne Videnskaber meest var den Lykke, adskillige Stykker, formedelst enkelte Skjønheder, have bragt til at glemme, at de vare skrevne i en barbarisk Stiil. Man veed, at Boileaux døende beklagede dette skrækkelige Forfald. De uhyre Lovtaler over dette Barbarie have tilfun fordærvet Smagen. (Jevnf. Avertissem. de Oeuvres de Voltaire, T. 1.) Skuespillerne troe, at Lovene for den Konst at skrive, Zirligheden, Harmonien, Sprogreenheden ere unyttige Ting; de beklippe, de afskjære, de omsætte Alt efter eget Tykke, for at skaffe sig Situationer, hvori de kunne gjøre sig gieldende. (Samme Bog.) - (Man har Forskrifter for Digteren, hvorvidt han skal gaae, men ei for Skuespilleren. Jmidlertid burde denne, ligesaalidet som Oversætteren, ikke tillade sig alt for store Friheder, naar der ei skal fremstaae frie Skuespillere, ligesom en Tidlang frie Oversættelser, hvis Friheder Originalens Forfatter neppe altid vil vedkjende sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-17
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Eenogtyvende Aargang. No. 15. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne Løverdagen den 21 Februari 1824. Om den engelske Nationalgield.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
I det engelske Tidsskrift The Lomphletee, for Marts 1823, læses en Afhandling under Titel: Opinions as to the real State of the Nonon, hvoraf vi anføre følgende af Forfatterens Tanker om den engelske Nationalgield. Jeg vil ikke her, siger Forf., anstille Betragtninger over Nationalgielden, for at besvare dem, der rask hen, og, efter min Mening, med største Ukyndighed, paastaae dens pludselige Betaling for en Deel, eller dens partielle Tilintetgjørelse. Jeg kan ikke andet end lykønske Landet til de sidste financielle Forholdsregler, der synes at have bortmeiet, lig et Antal Spindelvæve, de forskjellige Planer til at plyndre de offentlige Creditorer, fordi deres Eiendom er offentlig. - Jeg forbigaaer med sand Foragt Forslagene til at udbrede en Mængde eftergjorte Banknoter, eller andre voldsomme Angreb paa Nationalcreditorernes Eiendom; de kunde ene være opfundne eller blevne forsvarede af Personer, der ingen Eiendom besidde. Men nu og da ere tilsyneladende samvittighedsfulde Forslag til en billig Reduction af Betaling til den offentlige Creditor blevne gjorte. Det bedste og rosværdigste var Forslaget, at betale 500 Mill. af Gielden og 29 Mill. af Jndkomsten ved en Afgivt af 15 pC. af al Eiendom, af hvilken 125 skulde betales af Fonds eierne og 375 af de øvrige Eiendomsbesiddere i Kongeriget. Men dette Forslags Uhensigtsmæssighed troer Forf. tilfulde at kunne godtgjøre. Forf. antager, at det brittiske Riges Capital ikke kan anslaaes til ringere end 4000 Mill. og det aarlige Product deraf til 900 Mill. Gjelden forholder sig da til Capitalen, som 1 til 10, og, sammenlignet med den aarligen frembragte Eiendom, som 8 til 9, men Renten af Gielden og Beløbet af Skatterne, i Sammenligning med Indkomsten af Jndustrien, som 1 til 15 – som altsaa neppe er 7 pCt. - Denne Beregning, der er saa nøje, som den, efter sin Natur, siger han, kan være, vil vise vore Landsmænd Gjenstandens Storhed, og i det mindste gjøre dem skamfulde, ved at tale om eller laane Øre til nogen Plan til en Nationalbankerot. Virkningen af et saadant Brud paa Tro og Love synes Mange at være en uvigtig Sag, men hvilken Forvirring paa Pengemarkedet havde ikke en saa ubetydelig Forhandling som det Columbiske Laan frembragt, da det befrygtedes at blive uautoriseret eller tvivlsomt, i Henseende til Ratificationen, Man sammenligne dette, der kun er en Vandboble mod Oceanet, i Forhold til Storbritannien, med Virkningen af et Brud paa Tro og Love, fra det brittiske Riges Side! Om Havet, vi omgives af, opslugede os, vilde det neppe frembringe et mere electrisk Stød i hele den skabte Verden, end i Handels verdenen en Plet paa Storbritanniens Credit; thi saa stor som dets Gield er, bringer dets Handels Drivt og Letheden af Omsætningen, dog en Masse af Capital saa uophørligen i Omløb, at den kan ansees for en Mønt af rede Penge. Forf. forsikkrer, at han langt fra ikke er nogen Talsmand for uophørlige Paalæg; men han er forsaavidt deres Talsmand, som de ere nødvendige til at betale hele Nationens Gield.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Nationalgielden betragter han som en Depositobank af største Omfang og Vigtighed, som et simpelt, lovligt Middel til Indkomst, som et til regelmæssig Tid betalt Circulationsmiddel; blandt de lavere Stænder tjener den til en Sparecasse for det mindste Overskud af Jndustrien. Tusinde, der skraale paa Fondeiernes Ruin og Nationalgieldens Reduction, modtage, uden selv at vide det, fra hine og denne, gjennem Mellemcanaler, deres vigtigste Underhold. Uagtet dens aarlige Tryk maa Gieldens Opsamling betragtes som et Beviis paa Nationalsikkerhed; thi naar en saa stor Masse af Penge er bleven laant af Regjeringen og givet ud kunde den da laanes, uden Midler til at laane Rigdomme opvoxe ikke som Skampioner i een Nat. Der maa have været visse Kilder, hvorfra denne opdyngede Gield er kommen. Den er kommen fra Jndustriens Frembringelse jeg burde snarere sige, fra Fordelen af Jndustrien; fordi den er en Overskudscapital, forskjellig fra alle andre Eiendomme. Lad os antage, at 400 Mill. kunde betales af Gielden. Hvad skulde der gjøres med Pengene. Jeg kjender intet andet Middel, end at sætte dem i Landeiendomme, for at faae 1 pC. i Rente deraf, eller lade det forarbeide i Sølv, for at smelte det, naar det behøvedes. Desuden vilde en saadan Tilbagebetaling blive værre end unyttig - den vilde blive ødelæggende. Vist nok er der en Grændse, som at overtræde er Ødelæggelse. Til denne Grændse nærmer Engelland sig; det skulde ikke gaae videre men det behøver ikke at plyndre sine tillidsfulde Creditorer. - Saa uhyre som dets Gield er, vil den dog synke ved en voxende Befolkning, sat i Virksomhed og fordeelagtigen anvendt, og for brugende afgivtsvarende Artikler. J saadan en Forfatning er Engelland. Uden noget nyt Paalæg maa et Overskud af Jndkomst fremkomme af alle Accise-Artikler. Antages, at Laanene ere contraherede til 75 for 100, saa er Beløbet af den nuværende Gield, saaledes som Regjeringen har modtaget den, omtrent 600 Mill. Regjeringens Contracter betales i Almindelighed med Vexler paa Skatkammeret til 19 Dages Sigt. Under en udbredt Handel maatte lettelig 15 pCt. kunne vindes. Der er blevet talet saa meget om StockJobbernes og Fondseierne - en Profit, aldeles forskjellig fra den oprindelige Contract mellem Laaneren og Regjeringen, som ene kan beregnes, naar Betalingstiden kommer; men den Fordeel, som Landets offentlige Handel, Manufacturer, og Agerdyrkning have deraf, er bleven overseet; dog denne kan, som anført, ikke antages for ringere end 16 pCt. i Forhandlinger, hvor der gives 19 Dages Credit. Saaledes ere 19 Mill., under Skikkelse af en Profit af Jndustrien, komne tilbage til Publicum. Parabel. Naturen og Konsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Hiram af Tyrus var en i hele Østerland, navnkundig og konsterfaren Mand af Naphtali Stamme. Hans store Ry naaede Salomos Hof. Kongen, sysselsat med at bygge sig selv et Huus, efterat have fuldendt Herren en Borg, lod Hiram kalde til sig og forfærdige for sig de konstigste og kostbareste Arbeider. Han var saa opfyldt med Visdom, Forstand og Kundskab til at gjøre alle Slags Gienstande af Kobber, at Salomo, ikke nøiet med at belønne hans Gierning med Guld, ogsaa overøste ham med Hæder. Men Hiram var ligesaa hoffærdig, som konsterfaren. Han betragtede sig som den ypperste blandt alle tænkende Væsener, og kunde ikke taale nogen Stierne ved Siden af hans alt fordunklende Sol. En Dag, da Konstneren, efterat have fuldendt alt Arbeide i Kongens Huus, førte Salomo og hans første Hoffinder omkring i Borgen, for at vise ham hans Hænders Værk, og Kongen beundrende dette, ogsaa roste een af de første Gibliters ypperlige Arbeide i Templet, blev Hirams Stolthed fornærmet, og han udbrød i sin ubetvingelige Harme: "Store Konge! ypperlige Arbeider kunne ikke komme fra Gibliters Haand!" Den Selvfølelse og Stolthed, hvormed Hiram sagde disse Ord, stødte Monarken. Da Konstneren havde viist Kongen og hans Følge alt det Mærkværdige, der var at see, tog Salomo ham ved Haanden, trykkede den med Varme, og ledte ham ud i Haugen. Hiram, sagde han, jeg beundrer Din Konst, og føler mig for svag til fuldkomment at belønne den. Jeg seer Du er den eneste i Dit Fag, og at Din Konst er meer end menneskelig. Men efterat Du nu har viist mig Din Konstfærdighed i det Store, kan Du nu ogsaa vise mig den i det Smaa?" – Hiram studsede, og kunde ikke indsee, hvad Kongen sigtede til"Her i dette Palmetræ sidder en Edderkop, sagde Salomo, som har spundet sig et Væv. Dens Forstand mod Din, er, hvad Myggen er mod Elephanten - Draaben mod det umaalelige Verdenshav. Gjør mig et saadant Spindelvæv, men ligesaa fiint, ligesaa konstigt og nøje afmaalt og inddeelt, som hiint." Hiram forstummede, og alle Hoffinderne ventede med Længsel paa hans Svar. "Hvorledes, Hiram udraabte nu Kongen – "en saa liden Skabning, beskjæmmer Din Konst- Hiram taug. Da Kongen endelig mærkede hans store Forlegenhed, afbrød han denne Taushed og sagde: Lær deraf, stolte Dødelige, at intet ypperligt frembringes af Menneskehænder, som jo overgaaes af Naturen, der er og bliver den største blandt alle Konstnere." Misceller. Som Exempler paa Indbildningens Magt. anføres i J. P. Falrets Bog: De Phypochonderie et du suicide, at unge Læger, som henvende en udelukkende Opmærksomhed paa en enkelt Sygdom, ikke sjeldent blive hypochondriske; at Baumes Forelæsninger over Lungesvindsot, fremkaldte paa denne Maade den imaginaire Sygdom selv hos Forfatteren, at Corvisart gjorde blandt sine Tilhørere Hjertesygdommene næsten epidemiske, og Broussais's Disciple lede ved den ubetydeligste Foranledning af en Betændelse i Maven og Tarmene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Over Callisen læses i Adresseavisen fire Linier, hvoraf de to lyde saaledes: Ei sørger Hygæn, thi Du efterlod en Skat, Meer værd end Politieas kløgtigste Krige. Kunde man ikke her spørge, sørger da Moderen er over sin elskte Søns Død, fordi han efterlod hende en stor Formue, Det er mærkværdigt, hvilken Amalgamation Negerblodet maa undergaae, førend det kan blive til upaaklageligt og ubesmittet Europæerblod. Avler en Europæer et Barn med en Negerinde, saa bliver det en Mulat; avler han et Barn med en Mulatinde, saa bliver det en Mestiz; avler en Mestiz et Barn med en Blank, faa bliver det en Creol, og avler endelig en Creol et Barn med en Blank, saa ophører Negerracen, Negerne og Negerinderne paa de danske vestindiske Besiddelser mangle imidlertid ikke Forfængelighed. Paa de Baller og Selskaber, de give, især om Søndagen, ere de meget pyntede, og antage deres Eieres og Eierinders Titeler, f. Ex. Justitsraaden, Kammerraadinden, Notariussen o. s. v. Esquimaux Sneehuse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Capitain Franklin havde paa sin Reise til Kysterne af det nordlige Jshav to Esquimaux, to Tolke, som Peltshandlerne kaldte Junius og Augustus, og som meddeelte ham Efterretning om de af i det mindste en Deel af Esquimauxnationerne beboede Sneehuse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
De til Churchill kommende Esquimaux have beqvemt indrettede Sncoboliger. Man vælger dertil et Sted ved Strandbredden, hvor Sneen ligger omtrent 20 Fod høit, og er temmelig fast. Man gjør en Kreds af 12 Fod i Omfang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Sneen i det Jndere af Kredsen sønderskjærer man med en Kniv, der har et langt Skaft, i Plader, der ere 3 Fod lange, 6 Tommer tykke og 2 Fod brede, som er et Lag Snees Tykkelse. Disse Plader ere saa faste, at man kan gaae omkring paa dem, uden at de brækkes. De have en ubetydelig Krumning, der svarer til Kredsen, som de ere skaarne ud af. - Disse Plader lægger man i Kredse, som Rader tilhugne Stene, paa hinanden; de forskjellige Lag gjør man med Kniven glatte, og skjærer dem saaledes, at Muren faaer en ringe Bøining indad, hvorved Huset faaer Skikkelsen af en Kuppel. Denne slutter man paa den Maade, at man skjærer de øvre Plader kileformig, Taget er omtrent 8 Fod høit, og den sidste Aabning bliver lakket med et lidet kegleformigt Stykke Snee. Bygningen har ingen videre Støtter. Naar Huset er færdigt, kaster man nogen løs Snee derpaa, for at lukke Sprækkerne. Gjennem Væggene skiærer man med Kniven en lav Dør. Sengestederne ere ogsaa af Snee, og paa det de ikke skulle smelte af Legemets naturlige Varme, bedækker man dem med et tyndt Lag Grene. Paa hver Kant af Sengen findes en Sneestøtte, paa hvilken man sætter en Lampe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
J en Aabning, man skjærer i Muren som Vindue, sætter man et Stykke gjennemsigtigt Is. - Saadanne Huse ere meget skjønne og, formedelst Gjennemsigtigheden, have et Udseende, der endog overgaaer en af Marmor opført Bygning. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-02-21
Ved disse Sneehuse ere ogsaa et Kjøkken og andre Værelser.