Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1823-01-17
Angaaende Grækernes glimrende Heltedaad, ved hvilken det andet tyrkiske Admiralskib blev, uden høiere Ordre, nødt til at gjøre en uventet Luftreise, haves nu følgende officielle Efterretning: Da den tyrkiske Flaade stod i Begreb med at afseile til sin Hjemstavn, blev en liden Afdeling af den græske Flaade fra Para sendt efter den, for, om muligt, at finde Leilighed til at forvolde den et eller andet Tab. J Begyndelsen maskerede den græske Afdeling sine Bevægelser bag Naboeserne. Saasnart den havde indhentet de fornødne Efterretninger og Fiendens Ankerpladse, anholdt 2de Capitainer og Tilladelse til at prøve deres Lykke med Branderne, som og blev den indvilliget. Til Trods for den hylende Storm stak Branderne Kl. 7 om Aftenen i Søen, under Bedækning af 2de Krigsbrigger. Ved at krydse frem og tilbage slap de lykkelig og vel forbi det yderste Vagtskib, men saasnart de nærmede sig Havnen, bleve 2de Fregatter, der laae ikke langt fra Jndløbet, dem vaer og gave ved Tegnskud Admiralskibet Efterretning derom, der igjen ved 3de Kanonskud gav den øvrige Deel af Flaaden det fornødne Varsel. Dette var Vand paa Mniaulis's Mølle, da han ved den Leilighed fik Underretning om, hvor Admiralskibet laae. Mod, Kammerater, vi har dem i Fællen udraabte han. Med Lynets Fart satte han ind paa Admiralskibet og stak det i saadan Hui og Hast i Brand, at ikkun 20 til 30 Personer slap derfra med Livet. Midt i sin Jver og for desto hurtigere at befordre Admiralskibets Luftreise, kastede han selv med sine bare Hænder gjentagne Gange gloende Kul over paa Branderen, hvorved han blev meget forbrændt. Strax derefter geraadede 2de ved Admiralskibet liggende Fregatter, der ligeledes bleve et Rov for Nastros Flammer, i Brand. Den 2den Brander, havde lagt sig paa Siden af et andet Skib, som slap med heelt Skind, efterat det var bleven meget beskadiget. Den første Bestyrtelse iblandt Tyrkerne var saa stor, at de fra Fæstningen fyrede paa deres egne Skibe i den Formening, at Grækerne have de bemægtiget sig Havnen; ja - under den hele Hurlumbei seilede endog det ene Skib paa det andet, da de, af Frygt for at det ene Skib skulde antænde det andet, vilde alle ud af Havnen paa eengang. Skaden er uberegnelig. Derpaa reiste sig en skrækkelig Storm. 4 Fregatter og 12 Fartøier bleve reent tilintetgjorte, og en Corvet, blev tagen. Saasnart den græske Flaade kom tilbage til Havnen ved Para gik Øens Ephorer og en heel Hærskares Mangfoldighed af begge Kjøn Capitainerne og Mandskabet imøde, med Udraab: "Held og Lykke de seierkronede Helte fra Tenedos Hæder og Ære de Kjækkel Leve Friheden, ja - leve dens kjække Forsvarere!" Den Øverste blandt Ephorerne traadte nu frem og satte en Laurbærkrands paa Miaulis's Hoved; derpaa gik Toget til Domkirken, hvor den Ambrosianske Lovsang gjenlød fra Alles Munde. Kanonernes Torden forkyndte almindelig Jubel. Den engelske Capit. Hamilton paa Krigskibet Cambrian gik iland for at erkyndige sig om Aarsagen til alle disse Glædesyttringer; han ønskede at tale med Capitainen. Efterat han havde ladet hans Mod og Talenter vederfares den tilbørlige Ret, ønskede han at vide, ved hvilket hemmeligt Middel de med deres Brandere kunde udøve saa store og saa mange glimrende Bedrifter. Helten svarede: Af ingen andre end de almindelige; men her i stikker Hemmeligheden (pegende paa sit Bryst, Kjærlighed til Frihed."