Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1837-07-01
Indenlandsk. Fra Kjøbenhavnspostens Redacteur, Hr. Cand. juris, Gjødvad, læses følgende Bekjendtgjørelse: "Det er noget hidtil Uhørt, at hvad der er passeret i Studenterforeningen, selv paa en Generalfo samling, ved en høititidelig Sammenkomst eller Forestilling, offentlig er blevet bekjendtgjort gjennem Pressen, men en Meddeler Dagen for i Gaar er endnu gaaet et stort Skridt videre, han har med en efter min Mening høist daddel værdig Jndiscretion meddeelt Noget af en Samtale mellem nogle enkelte Medlemmer og mig paa en Trappe fra Havestuen ned til Haven. Hvis denne Marime bleve almindelig, vilde Studenterforeningen tabe den huuslige Friheds Character, der for enhver Student giver den dens uopveielige Værd, og den geneerre Tone, der derved blev en Nødvendighed, vilde maaske snart give den Banesaaret. Det er saaledes kun nødtvungen at jeg betjener mig af Pressen for at berigtige adskillige af de Misforstaaelser, hiin Meddelelse i Dagen" kunde give Anledning til. - Efter at Hr. Holst's Sang var affungen i Studenterforeningens Have udbragte et Medlem et Kongen leve!" som med sædvanlig bifald besvaredes af Forsamlingen, der ikke havde den ringeste Ahnelse om, at heri vilde blive lagt en Udtalelse af Mishag med en Artikel i Kjøbenhavnsposten, saa meget mindre, som Artiklen kun kunde kiendes af Enkelte. Hvad der derefter i en Samtale mellem mig og nogle Enkelte yttredes af disse, hvis politiske Anskuelsers Divergents fra mine en lige saa gammel som vort Samliv i Selskabet, er Medde eren uberettiget til at ansee for en Udtalelse af alle de Tilstedeværendes, langt mindre for hele Selskabets Mening. Det forholder sig rigtigt, at jeg yttrede til det Medlem, der udtalte sin Mening om min Artikel, at han havde misforstaaet den, hvilket selv sees af Meddelerens Referat, og end tydeligere vilde indlyse, hvis jeg ansaae det for anstændigt her offentligt at gaae ind i nogen Detail. Det er mig ubegribeligt, hvorledes Meddeleren kan sammenstille sin Meddelelse med det af Apenrader Wochenblatt i Kjøbenhavnsposten Optagne om en Oplæsning af vor og 28de Mai=Festen give Referat, der paa en Undtagelse nær var taget af Talernes egne Meddelelser, hvoraf vi saaledes ingen Fortieneste havde og følgelig ikke kunde abne at begaae det mendste Brud paa hvad den fineste Delicaresse fordrer ved efter et fremmed Blad at berette, at disse Taler vare oplæste i et Selskab - denne plumpe Misforstaaelse giver kun et nyt Beviis paa, hvor umuligt det er at skrive saaledes, som Meddeleren fordrer, at man ikke kan misforstaaes. J den Frisindede læses en lunefuld Artikel med Overskrift: De politiske Partier i Danmark." Naar Forfatteren i at deeltage eller ikke deeltage i 28 Maifesten finder Provestenen for den politiske Troesbekiendelse, kan Man neppe tilbageholde et Smiil, men endnu mindre ved det godmodige Ønske: "at Mænd, der fandt sig foranledigede til at træde tilbage fra Festen, istedetfor at undskylde sig ved Sygdom, Reise og andre Forhindringer, ærligen havde sagt den sande Grund. De maatte da gjerne have seet suurt til Glæden og spottet over dens Klokkes Sølvklang (Nei Fyl hvilke stygge Suurmulere!); thi Man kunde da svare for sig; men saaledes som det nu er skeet, seer det fast ud som Misundelse, og med saadanne Personer maa Man være lige saa varsom, som Kokken, naar han gjør Fisk rene: han maa vogte sig ikke at skjære i Galdeblæren, saa hele Anretningen bliver bedsk og fordærvet." – Hvilken uforlignelig Metaphor! - Hvad om nu de stakkels Festhavere lode sig omvende, saasnart Kokkene fandt Middel til at give det Hele Ca act er af en sand Nationalfest, hvori Alle og Enhver kunde deeltage uden nogen udskreven Skat eller ufrivillig Udgivt; thi med det Slags Fester, hvor det ene gaaer ud paa Spise og Drikke for at faae de tørre Skaaler, til at glide, ere Vi rigelig nok forsynede.