Aalborg Stiftstidende, 1846-01-19
Aalborg, den 19de Januar. Viborg Stiftstidende af 13de ds., som først med Posten igaar ankom hertil, indeholder Følgende fra Udgiveren, i Anledning af den af os i Nr. 9 til ham fremsatte Opfordring: "En Annonce fra mig, indført i min Avis Nr. 3, sluttede med at gjøre opmærksom paa, at Publicum foreløbigt maatte tage tiltakke med den Oplysning, som deri indeholdtes. Herved har jeg jo altsaa bebudet noget Mere, der ikke heller skal udeblive, men fortiden seer jeg mig ikke istand til at levere en fuldstændigere Offentliggjørelse af Sagen. Jeg maa saaledes bemærke, at jeg, for paa en aldeles og bogstavelig Maade at kunne have publiceret et i vore Dage, efter min Overbeviisning, mærkeligt Actstykke, nemlig den Stiftamtmandsskrivelse, der beordrede Politiforhør optaget over mig, – efterat bemeldte Forhør var sluttet, skriftlig henvendte mig til Politimesteren med Begjæring om, for Betaling, at blive meddeelt Udskrift heraf ofve, men at hin Begjæring, ifølge Stiftamtets Skrivelse til Politimesteren, der havde indsendt Spørgsmaalets Afgjørelse til Amtets Decision, er bleven mig nægtet. Jeg har derfor besluttet at indgaae med et Andragende desangaaende til Cancelliet, i Haab om, at Samme vil desavouere Amtets Afslag paa min Begjæring, i hvilket Tilfælde det Hele da snarest skal blive offentliggjort. – Min til Cancelliet tidligere indgivne Besværing er ikke bleven indført i Avisen af den Grund, at jeg ikke kan vente at Censor, støttende sig paa Stiftamtets oftnævnte mærkelige Skrivelse, vil lade den passere, da der i denne Besværing er omtalt en Herregaards Afhændelse, som Amtet (!) udtrykkelig til Censor har nedlagt Forbud (!) imod at maatte omtales i Avisen. Om Stiftamtets Myndighed imidlertid strækker sig saa vidt, at det med Ret kan gjøre et saadant Forbud og om Censor behøver at respectere dette, er et Spørgsmaal, som man nok kan vente med det Første at see afgjort. – Sluttelig undlader jeg ikke at tilføie, at det skal være mig kjært at tilstille den ærede Red. af Aalb. Av. til Jndrykkelse i hans Blad Hvad der, denne Sag betræffende, maatte, formenes Optagelse i min Avis. H. Wissing. Aftenbl." Relation til min Beretning om en vis Herregaard her i Nærheden, tør jeg fortiden hverken modsige eller bekræfte. Heraf sees altsaa, at Hr. Bretton ikke blot har gereret sig, men formelig handlet som Over-Censor ved en svag Censors Eftergivenhed under Amtmands=Indflydelsen. At Cancelliet vil, som Fædrelandet, mener, seer roligt til en saadan Embedshandling, det maae vi dog betvivle, thi Justitscollegiet kan neppe ville tillade eller soutenere, at en ny Censur, som Lovgivningen ikke kjender, etableres i Danmark. Men allermindst vil Hs. Maj. Kongen, som ønsker Censuren totalt ophævet, billige en Fremgangsmaade af saa ukjendt Natur. Hvorledes Stiftamtmanden kan lade nægte Udskrift af et Politiforhør, forstaae vi ikke, men det er vel ad modum den Thielelske Sag, hvori der ogsaa nægtedes Udskrift af det i Stiftamtmandsgaarden optagne mærkelige Politiforhør, Fik imidlertid denne nægtelse Cancelliets Sanction, saa skal Hr. Stiftamtmanden dog erindre, at han ikke er Politi=Overøvrighed for Kjøbstaden og Forholdet der bliver et andet.