Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-01-23
Fallit i Kjøbenhavn. Klædefabrikeur G. Branner. Skanderborg den 19 Jan. 1845. Ved afgangne Cancellieraad og Herredsfoged over Tyrsting og Wrads Herreder H. C. Wittusens Begravelse indfandt sig i Bræstrup uindbudne henimod 60 Honoratiores. Efter at Sørgemusikken fra Horsens, under Anførsel af Hr. Muth=Rasmussen, med Høitidelighed havde udført Cantaten "O sanctissima", fremstod den Afdødes Ven Hr. Pastor Kjerrumgaard fra Nye, som ved Kisten holdt en særdeles rørende hjertelig Mindetale, og efter ham talte Hs. H. Hr. Provst Wolf fra Nørresnede nogle kraftige hensigtsmæssige Ord, derpaa bleve de 3 første Vers af nedenstaaende, af Hr. Ass. pharm. Apotheker i Skanderborg D. Seidelin forfattede, Sang afsungne, ledsaget af Sørgemusikken, nu blev Kisten, under Ledsagelse af Thorwaldsens Sørgemarsch, udbaaren af Sørgehuset af de mange tilstedeværende Prokuratorer og modtaget af 20 Sognefogder, som frivilligen havde indfundet sig, og tilfods fulgt af de Tilstedeværende, hvortil endnu sluttede sig af Bønderfolk af begge Kjøn circa 150 Personer, baaret til den næsten 1/2 Miil fraliggende Kirke i Ring, og ved Alteret modtaget af Hr. Pastor Tommerup, som holdt Sørgetalen i Kirken, derpaa bleve de sidste 3 Vers af Sangen udførte. Liget udbares dernæst paa Kirkegaarden og nedsænkedes i Graven; efter Jordspaakastelsen udførtes atter en Sørge choral, hvorpaa Man kjørte til Sørgehuset, og efter indtaget Forfriskning begave hver sig til sit Hjem. Mel. Hvo ikkun lader Herren raade. Naar elsket Viv med Graad i Øiet Og tunge Sorg i Hjertet staar, Med Hoved imod Jorden højet, J Tanken om det dybe Saar, Saa lyder Trøsten, fiern og nær: Han er hos Gud, som har Ham kjær Naar alderstegen værdig Quinde Med dybt bevæget Modersind. Ved Skrinet staar, som slutter inde Den Søn, for hvem Hun væder Kind; Da trøstes hun i Himlen der Han aander mere Fryd end her! Naar Søster Smil for Veemod glemmer Og Taarer stride trille ned; Naar Sorgen Broder brat nedstemmer, Som savner Broderkjærlighed; Da siger Gud, som saae Hans Færd, Til Eders Trøst: jeg har ham kjær Naar Ven seer Vennens Øje briste Og ei hans Haandtryk føler meer, Tungt er det Savn en Ven at miste, Skjøndt diærve Mænd der gives fleer; Da er hans Trøst: Vi samles vist Han os bereder Vejen hist! Du trofast Ven og Ægtefælle, Som gik i Evigheden ind, J Ro Du nu kan Taarer tælle, Som flyde paa bedrøvet Kind; Med himmelsk Fryd Du skuer ned Og seer kun idel Kjerlighed. Her var Du Rettens diærve Dommer Nu selv for Retfærds Dom Du staar Blid vorder den som os Skjærsommer! En naadig Dommer Du jo faaer. Guds Herlighed Du priser nu Vel os at kunne døe som Dul Odense. Red. er bleven anmodet om at gjøre opmærksom paa, at der er indløben en Feiltagelse i Hr. Quirin Müllers Avertissement i Tirsdagssavisen, idet der staaer, at hans Forestillinger endnu ei ere blevne besøgte af Damer: dette har ikke været Tilfældet, Forestillingerne ere blevne besøgte af Damer, hvoriblandt flere af de høiere Klasser. Med den kjøbenhavnske Diligencepost erfares. idag, at Gierningsmændene til Posttyveriet paa Veien til Helsingøer ere nu overbeviste og samtlige bortstiaalne Penge og Effecter ere komne tilstede. Overskous nye Opera "Stormen paa Kjøbenhavn(1659) er paa det kongl. Theater blevet modtaget med stærkt bifald.