Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-04-01
Jndenlandske Efterretninger. J Anledning af det sidste store Tab, som Danmark har lidt, udbryder Fædrelandet: "Thorvaldsen er død, Skjønhedens Ypperstepræst er ikke mere Men for ham var Døden ophøiet og salig, uden Angst eller Smerte, uforstyrret af de jordiske Længsler eller af de Omstaaendes Klageraab, Skjøn og kraftig som Oldtidens Heroer, hans Haand har foreviget, traadte han ind i Musernes Tempel, og allerede under Orchestrets første Buestrøg aabnedes hans Øre for Evighedens Harmonier, og inden endnu Teppet rullede op, brast Forhænget for hiin store Scene, hvor hans Siæl allerede hernede havde hjem me, hvorfra han hentede sine skjønneste Gestalter, og hvor han nu skuer Alt, hvad der er stort og guddom meligt, Ansigt til Ansigt. Thorvaldsen er død Skjønhedens Ypperstepræst er ikke meere. Og for os, som i stille Veemod staae sørgende omkring dette uhyre Savn, er dette Alvorsbudskab en hellig Opfordring til ikke blot i Ærefrygt at frede om hans herlige Minde, men at fortjene den store Arv, som han har betroet til os, ved den Kjærlighed, hvormed vi tilegne os, og i al vor Væren og Jdrætfrugtbargjøre den Fylde af Aand og Skjønhed, som gjennem hans Værker lever et evigt Liv. For os, der forsagte stirre ind i det store Øde, en saa mægtig Aands Bortgang har efterladt iblandt os, er dette et opløftende Kald til ved forenede Kræfter saavidt det staaer til os, at erstatte, hvad vi i ham have tabt, og det ikke blot ved i Kunsten at fortsætte, hvad han saa herligen har begyndt, men ved hver paa sin Viis at virke for det Lands Ære og Velfærd, hvis Stolthed han var, til Nordens Gjenfødelse i Bedrift, og Seiersglands. Naar vi saaledes opfatte Thorvaldsens Død, da tør vi trøstende tilraabe hinanden. Thorvaldsen er død, Men han lever i sine Værker, og i sit Folk, Ved den over Thorvaldsens Liig den 28de foretagne Obduction fandtes Følgende: Hjernen var det Hele taget sund; Hjertet noget forstørret, og Klapperne fra Hjertet til den store Pulsaare (Aorta) fortyndede og paa flere Steder gjennembrudte. Hjertets Hovedpulsaare paa enkelte Steder forbenet, og en sygelig (atheromatos) Masse udtraadt i dens Huulhed. Den store Pulsaare (Aorta, paa flere Steder forbenet og dens indvendige Hinde hist og her gjennembrudt af de afsatte Beenlameller. Den nederste Deel af høire Lunge forandret til en blød, milt lignende Masse. Mellem den tilsvarende nederste yderste Deel af samme Lunges Lungesæk og den nedenunder værende Deel af Mellemgulvet fandtes en lukket Sæk af en lille Haands Størrelse, indeholdende endeel halvindtørret og af Forbeninger omgiven purulent Masse. Underlivets Organer vare i det Hele taget funde. En rigelig Fedtafsætning beklædte de fleste indvendige Organer, navnligen og saa Hjertet og Hjerteposen. Fontanellerne paa Benene saaes tørre, Saaret paa høire Skinnebeen omgivet af forhærdet Cellevæv. Døden synes altsaa at være udgaaet fra Brystet, navnligen fra Hjertet, hvis organiske Sygdomme ofte medføre en, som i dette Tilfælde, pludselig Standsning af Livet. (Fædl) Der gjøres alle mulig Forberedelser til den høitidelige Liigfærd. J de af Kunstakademiets Værelser, hvor Følget samles, overtrækkes der med hvidt Drapperi. Enkelte Værelser, hvor Malerierne ere opstillede til den forestaaende Udstilling, blive tildeels overtrukne med sort Klæde, hvilket ogsaa er Tilfældet med Trappen. J Frue Kirke beklædes ligeledes med Sort. Efter Politiets Bekjendtgjørelse skeer Toget fra Charlottenborg over Østergade, gjennem Vimmelskaftet og over Nytorv til Fruekirke. (B. T.) Første Paragraph af Thorvaldsens under 5. Decbr. 1838 oprettede og under 8de næstefter allernaadigst konfirmerede Testament og Gavebrev lyder saaledes: "Til min Fødeby Kjøbenhavn skjænker jeg alle mig tilhørende Kunstgjenstande, saavel de, der allerede ere her i Hovedstaden, som den langt større Deel deraf, der endnu ere i Rom, tilligemed den Tilvæxt, de endvidere til min Død maatte erholde, det Hele bestaaende af Statuer og Basrelieffer i Marmor og Gibs, antike Vaser, udskaarne Stene, Paster, Bronzer, Terracotter, Medailler, Malerier, Pragtværker, stukne Kobberplader, løse Kobbere og Lithographier, Haandtegninger, Bøger, og hvilkesomhelst andre antike og moderne Gienstande, der henhøre til Videnskaberne og de skjønne Kunster, Formeldte min urokkelige og ugienkaldelige Gave er underkastet følgende Betingelser: a) at alle de ovenanførte Gjenstande skulle udgjøre et eneste og særskilt Museum, der skal bære mit Navn, saaledes at det aldrig skal kunne blandes med hvilkesomhelst andre Samlinger, og følgeligen heller ikke formindskes, deles eller forandres under nogetsomhelst Paaskud eller af nogensomhelst Aarsag. b) at Staden Kjøbenhavn skal lade indrette et passende, særskilt og for Jldsvaade sikkert Locale for dette Museum. - J de følgende Paragrapher, fastsatte den Afdøde derhos, at Renterne af de Fideicommis-Capitalet, som han allerede tidligere havde oprettet for sin Adoptivdatter, Fru Kammerherreinde Paulsen og dennes Børn, og sikkret disse ved Deposita i Nationalbanken og Overformynderiet. i sin Tid, efter deres og Descendenters dødelige Afgang, skulde tilfalde Museet. Ved den under 25. Januar 1843 oprettede, under 16. Febr. f. A. allernaadigst confirmerede Codicil bestemte den Afdøde dernæst, efterat det for hans Arbeider og de øvrige ham tilhørende Kunskgjenstande bestemte Museum ved de af den oprindelige Comitee for dets Oprettelse indsamlede Bidrag af over 600,000 Rbd. og ved hans kjære Fødestads betydelige Tilskud var opført paa en til hans Ønsker svarende Maade, at Alt, hvad han ved sin Død maatte efterlade sig, uden derover at have fastsat nogen speciel Bestemmelse, skulde tilfalde Museet, med hvis Jndretning Codicillen derefter væsentlig beskjæftiger sig. (Berl. T.)