Aalborgs Stifts Adresseavis, 1824-07-29
Hjemkomsten den 18de Juli. Under denne Titel findes i den Vestsjællandske Avis No. 59 et Digt, hvoraf følgende Vers bemærkes: Jylland det var af Dig en Skam, At Du vor Konge beholdt saalænge, Hvad havde Du at byde ham, Jmod Sjællands Blomstervænge? Lax Du haver og tørre Sild, Urhøns og Blaabær paa tørre Heder; Men Naturen saa yndig og mild, Omkrandser Sjælland paa alle Steder. Jydske Broder, vi veed det vel Du har et ærligt og varmt Hjerte, Elsker Din Konge af ganske Sjæl, Men af Sjælland Du først det lærte. Det er almindelig antaget, at de Qvad, der ere forfattede til Festiviteter, ikke bør underkastes stræng Critik, fordi Meningen der stedse maa ansees for god. Jmidlertid kan det blot være Yttringen og selve den Person, der hædres, eller og Festiviteten, der er under denne Categori. Derimod, naar Qvadet røber den Tendens, at vanhædre andre, eller gjøre dem latterlige, da fortjener det vel at omtales paa behørig Viis. Dog er det ikke dets platte og groteske Udladelser, der egentlig paaankes, skjøndt disse ikke bør finde Sted i et Høitidsqvad. Heller ikke bør ubemærket, at ligesom endeel Læsere her i Landet have antaget Avisens Redacteur som Forfatter til det nævnte Digt, har dog ikke de, der i mange Aar har havt Kjendskab til Dr. Bastholm, Føie til at tiltræde den Mening, thi han kan ei troe, at fordi en Provinds er mindre udstyret af Naturen, ved Tidsomstændigheder vorden meere fattig, just derfor dens Jndvaanere mindre skulde elske deres Konge, eller at Kongen skulde ansee deres jævne Glædesyttringer af mindre Værdi end de Rigeres meere bekostelige, dem han endog med faderlig Kjærlighed har tilkjendegivet, han ikke ønskede at modtage. Har Jylland for sin Konge fremsat Lax og Urhøns, er han neppe beværtet med tørre Sild og Blaabær. Og af de Glædesyttringer, der læses i Aviserne, og for en Deel ere uden Ordbram og Selvroes, kan ikke de tørre Sild og Blaabær anvendes paa det Aandelige, thi flere af de udgivne Digte røbe sund Sands og Correkthed, og ere virkelig som Lax mod den tørre Sild, hvorpaa er budet til Gjæst i Vestsjællandske Avis. Dog, man tilgiver gjerne Forfatteren denne Snak, naar han tydelig og under sit Navn offentlig godtgiør, at Jyderne have først lært af Sjællænderne at elske Kongen. At Sjælland ikke af Naturen er omkrandset mild og yndig paa alle Stæder, er vitterligt nok for den, der kjender Landet og har i den nordvestlige Deel bereist 779 Miil, uafbrudt Hede langs med Havet, hvilken Hede ikke bærer Blaabær, men derimod Tyttebær. Men skal endelig Blaabær groe paa Heden, hvi skulle dog ikke alle Kongens Undersaatter kunne glæde sig over hans Nærværelse? Glæde sig lige høit, Og end i Enfoldighed og lige Hjertelighed yttre sin Glæde? Og hvad Grund har Sjælland til at misunde Søsterlandet Kongens Nærværelse i saamange Døgn, som det skjænkes den i Aaremaal, Ere ikke Sjælland og Jylland begge Kongens Lande, for hvilke han landsfaderlig sørger, En stor Diamant, skjøndt ei slevet tilfulde, skulde den ikke være ligesaa kostelig for en Krone, som den meest skinnende lille Ametyst? Og hvorved viser Sjællænderen og har viist, at han elsker sin Konge høiere end Jyden, samt hvorved har han lært Jyden dette? Kirken i Escurial. Denne Kirke er en af de mærkeligste i Europa. Den er bygget i Form af Peterskirken i Rom, er 182 Alen lang og 115 Alen bred og Høiden er i Forhold dertil. Loftet, der er malet og forgyldt, bæres af Doriske Søiler, der adskiller Kirken i 6 Dele, med 8 Orgelværker, 48 Altere og Kapeller. Høialteret i Kirkens østre Ende er overordentlig kostbart. Den Afdeling, hvori Høialteret staaer, er af Porphyr, prydet med Diamanter og i Form af en Kuppel, der bæres af 18 Agathsøiler, og er besat med Guld og Ædelstene. Alteret selv er af sort Marmor og bag ved findes en stor Plade af Porphyr, hvori hele Kirken, som i et Speil reflecteres. J Sacristiet findes en stor Mængde Kalke, Kors, Kar og Klæder af Guld. Kirken har et stort Antal af Helgene, af fortræffeligt Arbeide, nogle at puurt Sølv og Guld; (hvilke kunne husvale mange Trængende og Nødlidende) endelig 1600 Malerier meget store og af fortrinlige Mestere. Den Kongelige Begravelse i Escurial.