Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-05-11
Om Aftenen Kl. 10 kom jeg over Christiania=Fjorden og ankrede ved Aggerøen, hvor jeg forblev til Kl. 3. om Morgenen d. 24 April, da jeg lettede og forcerede med at seile og roe syd efter til mit Bestemmelsested. Vinden N. O. og østlig, Laber Kulling. Jntet mødte, førend da jeg kom omtrent i Miil syden for Havsteensund i Sverrig, da jeg opdagede et mistænkeligt Fartøi, som seilede, og roede syd efter. Jeg gjorde strax Jagt paa samme, og efter at have givet det 2 Kugler, bjergede det Seil og biede paa mig. Det var en engelsk Chalouppe, bemandet med, Styrmand og 7 Matroser, afsendt fra den ved Kongshavn liggende engelske Cutter, for i Skjærene i Nærheden af Strømstad at erobre danske Skibe. Jeg fortsatte min Cours til Flæsko, hvor jeg ankom Kl. 5 om Eftermiddagen. Her erfarede jeg af nogle svenske Baade, som kom fra Kongshavn, at den engelske Cutter laae til Ankers paa Kongshavns Rhed. Jeg besluttede da at gaae over Steen=Fjord, naar det begyndte at mørkne, forat kunne angribe Fienden i Daggry, overbeviist om, at han vilde see mig, og undløbe, ifald jeg gik ved Dagen. Mit Forehavende lykkedes. Kl. 3 om Morgenen d. 25 April var jeg Kongshavn paa Enottendedeel Miil nær, men da mine Lodser et vilde lodse mig ind paa Rheden, maatte jeg først forskaffe mig den nærmeste og eneste Lods, som var i Nærheden, hvilken berettede mig, at der om Aftenen endnu (foruden den, der laae paa Rehden) var kommen en større Cutter, som syntes at være stærk bemandet. Øieblikkelig besluttede jeg at angribe Fienden, stolende paa mit kjække Mandskab, som, endskjøndt uafbrudt at have roet i 24 Timer, dog brændte af Begierlighed efter at slaaes. Vinden S. O. Bram=Seils Kulling. Kl. 3 1/2 kom jeg Fienden paa Skud Rækning, og efter at have taget en Stilling, hvorfra jeg kunde beskyde begge Udløbene, samt givet Maanedslieutenant Falk Ordre at angribe den mindre Cutter, imedens jeg med Maanedslieutenant Lorang angreb den større Cutter, gav jeg Jld paa Fienden. Efter nogle Skud fra mig kan de begge Cut tere deres Ankertouge, satte Seil til, den Store for søgende at gaae ud af det søndre Løb, den Mindre udaf det vestre Løb, og saasnart de fik deres Canoner til at være paa mig, besvarede de mine Skud med en Kugle- og Cartesk-Jld. Men ei saasnart havde Fienden begyndt at skyde, førend min Lods, uden min Villie eller Vidende, tog mit Fartøi, og ilede i Land paa et Skjær for at skiule sig. Jeg var nu i en mig ganske ubekjendt Skjærgaard, uden Lodser eller kjendte Folk, risikerende ved hver Bevægelse at støde paa Grund, og i et saa knapt Terrain, som nødte mig til at slaaes paa Flinteskuds=Distance. Den mindre Cutter maatte nu, ved at dreie om en Pynt, passere mig paa Pistol skuds Distance, hvorved jeg fik Leilighed til at give den adskillige Skud med Kugle og Skraa, men observerende den store Cutter at holde med alle Seil henimod Lieutenant Falk og at dreie sin Bredside til, ilede jeg ham til Hielp, givende Lieutenant Lorang Ordre at forfølge den mindre Cutter; men da jeg kom den nærmere, raabte en Officier, at de havde overgivet sig, og at de i Øieblikket vilde synke. Jeg var da netop saa lykkelig at faae ombord det engelske Mandskab i min og Lieutenant Falts Chalouper, da den erobrede Cutter, gjennemboret af adskillige Grundskud, sank. Jntet uden dens Flag blev bjerget. Den mindre Cutter vilde sikkert have deelt Skjæbne med denne, men i dette Øieblik erfarede jeg med den inderligste Sorg, at Lieutenant Lorang i at forfølge den var kommen paa Grund med sin Chaloupe. Jeg forcerede strax med al mulig Hurtighed med Lieutenant Falk, syden om Seløen ud efter den flygtende Fiende, men da han havde faaet et langt Forspring, Vinden alt mere og mere tiltog, og jeg var over 1 Miil fra Landet, troede jeg det min Pligt, ei længere ved en frugtesløs Jagt, at anstrænge mit af næsten 30 Timers Roening nu meget udmattede Mandskab. Hvorpaa jeg vendte tilbage til Kongshavn, hvor jeg ankom Kl. 9 om Formiddagen, mødende Lieutenant Lorang, som var kommet af Skiæret, og kom ud imod mig. Jeg er saa lykkelig ikke at have en eneste Dræbt eller Saaret af mit raske Mandskab, eller at have faaet nogen Skade paa Canon Chalouperne, omendskjøndt Actionen varede 11 1/2 Time. Den synkskudte engelske Cutters Navn var Svan, commanderet af Lieutenant Edward Mourilyan, armeret med 10 12pd. Caronader og bemandet Prima Plana med 41 Mand, men havde nu kun 29 Mand ombord, de andre 12 sendte til Engelland med tagne danske Skibe. Fienden havde 3 Dræbte (som sant med Cutteren) og en Saaret. De Herrer Officierer og kjække Mandskab, som jeg havde den Ære at commandere, kan jeg ikke noksom berømme for deres udmærkede brave Opførsel, især vover jeg allerunderdanigst at anbefale til Deres Kongelige Majestæt (for hans active og nøiagtige Udførelse af de ham givne Ordres) Maanedslieutenant Falk, Den undslupne Cutters Navn er Hero, armeret med 10 12pd. Caronader, den var meget ramponeret paa Skraag, Seil og Takkelage, samt dens Bogspryd over skudt. Disse 2de Cuttere har i alt taget i Vinter 30 danske Skibe, ved og i Nærheden af Kongshavn. Min første Beskjæftigelse efter at være kommet ind til Kongs havn, var strax at sende en Expres til de oppe i Fjorden liggende 4 danske Skibe, med Ordre at seille saasnart mueligt, og dernæst at holde Øie med Cutteren Hero, som jeg fra Udkikket ved Kongshavn saae ligge, omtrent 3 Mile fra Landet med de fleste af sine Seil bjergede og krængende Styrbord over. Kl. 3 om Eftermiddagen hørte jeg endeel Skud i den Direction jeg saae Cutteren, og omtrent en halv Time efter var den forsvunden, saa jeg har grundet Formodning, at den er hunket. Derimod kom Kl. 6 en svær Fregat, som blev liggende hele Aftenen Kongshavn imellem 2 a 3 Mile nær, men Cutteren var et at see, hvorfor jeg gjorde klar til at kunne modtage hans Fartøier, ifald han sendte dem ind. Jeg har erobret fra Fienden den norske Providerings=Skonnert No. 40, som hun havde taget d. 21de April paa dens Nedreise til Danmark, 3 engelske Chaloupper og en norsk Baad, begge Cutter nes frakappede Ankere, med omtrent 60 Favne Toug, Cutteren Svan's Flag, 2 engelske Søe-Officerer, 2 Styrmænd, samt 30 Matroser. Troende nu at have renset Farvandet, og opfyldt den mig givne Ordre, lettede jeg med god Vind d. 26de April Kl. 2 om Morgenen fra Kongshavn, for at gaae tilbage til Norge, havende tillige den Glæde at see alle 4 danske Skibe at komme efter mig. Jeg fortsatte min Tilbagerelse snarest mueligt, indtil jeg i Havsteensund mødte Hr. Søe-Premierlieutenant Lund, som kom med flere Canonbaade.