Ribe Stifts Adresseaviser, 1809-08-04
Med Hensyn dertil har den Geheime=Committe senere afgivet de af H. K. M. forlangte Raad og Tanker angaaende Tronfølgen. - Committeen har eenstemmigen fundet de fleste gunstige Omstændigheder, at forene sig hos Hs. Fyrstelige Høihed Prinds ChristianAugust til Slesvig=Holsteen, Sønderborg; Augustenborg, som i Committeens Tanker er værdig til at udvælges til Efterfølger paa den svenske Trone, saavel i Henseende til Hans bekiendte personlige Egenskaber og Dyder, som til Hans egen politiske Stilling, som ikke beroer paa de større fremmede Magter Committeen har i denne Henseende støttet sin Mening paa adskillige deels fra Statslæren hentede, og deels ved opmærksom Undersøgelse af Europas almeene Anliggender hidledte Grundsætninger, hvilke ere af den Beskaffenhed, at de maa hemmeligholdes, da de indeholde et Omdømme over andre Magter. Ved Spørgsmaalet og Tiden, paa hvilken Tronfølgervalget burde overgives til Rigstændernes Afgiørelse, har man i Committeen været af ulige Meeninger, da endeel Medlemmer ikke have anseet nærværende Øieblik tienligt dertil, men have troet, at dette Anliggende kunde opsættes indtil videre; men de øvrige Medlemmer af Committeen, som udgjorde Pluraliteten, fandt derimod, at det nu var den rette Tid til uden Uleilighed eller i det mindste med en ringere Graad deraf end ellers at foretage og afgiøre denne vigtige Sag. Ved den nøieste Undersøgelse af fornævnte Omstændigheder har H. K. M. i Henseende til de til Tronfølgere under Spørgsmaal satte Personer i alle Dele bifaldet den Geheime=Committees eenstemmige Yttring. H. K. M. har taget i Betragtning: At Prinds Christian August til Slesvig Holsteen, Sønderborg Augustenborg nedstammer fra et ædelt Huus, hvorfra Sverrig allerede har modtaget flere Konger, og det bør haabes, at han paa sig og sin Æt vil forplante den Kierlighed, det svenske Folk har haaret for dem: at denne Fyrste, som selv er prøvet i Stridens Farer, paa den ene Side kiender Sin høie Bestemmelse, at vove sit Liv for Fædrenelandets Redning, men paa den anden Side har lært med Afskye at ansee de letsindigen begyndte Krige, som ødelægger Stater og styrter Folkeslagene i Elendighed; at han er kommen til de modne Aar, da Erfarenhed skiller Virkelighed fra Forfængelighed og Eftertanken forkaster Smigreriets Jndskydelser: at han gradviis er stegen fra at adlyde til at befale, og i førstnævnte Tilfælde har som Privatmand lært at kiende og sætte Priis paa Mennesker, og i det sidste Tilfælde eller som befalende har af dem imodtager Kierligheds og Ærefrygts utvungne Hyldning: at han, udrustet med disse Egenskaber, sikkert bliver en Støtte for H. K. M. nærmende Alderdom og H. K. M. fornemste Hielp til at fremme sine Undersaatters Vel; at Han i Forveien har givet det svenske Folk Borgen for en saadan Tænkemaade ved de store og vigtige Tienesten Han har beviist Sverrigs Rige i det meest farlige Øieblik, samt at Han i sin personlige Stilling deels synes saa lidet afhængig af Europas større Magt, at deres Jndflydelse vanskeligen kan fremmes ved hans Valg, og deels har Han ikke større Krav paa en Krone, end at Hans Opførelse, allene fremvirket af H. K. M. og af det svenske Folk, vil give dem begge Ret til Hans inderlige og uforanderlige Taknemmelighed. Saa mange forenede Grunde og Omstændigheder har H. K. M. anseet tilstrækkeligt til at retfærdiggjøre Hans i Henseende til Tronfølgerens Person yttrede Tænkemaade. Hvad endelig Tiden til denne magtpaaliggende Sags Afgiørelse angaaer, da har H. M. troet, at have fuldkommen Grund til at give sin Stemme til den Geheime=Committees Pluralitet. Uagtet de mangfoldige politiske Aarsager, som i denne Deel har veiledet H. M. Omdømme, ikke passeligen kunne anføres, tager H. M. alligevel ikke i Betænkning, uforstilt at opgive den Hovedgrund, hvorpaa hans Overbeviisning grunder sig. H. M. troer nemlig: at baade Statskonst og Nationalstolthed lige strængt forbyde fremmede Magters Deeltagelse og endnu meere deres Jndflydelse paa Rigets indvortes Anliggender; men at den mindste Opsættelse i Afgiørelsen af det nu fremsatte vigtige Spørgsmaal. mueligen kunde give Anledning til en slig hidindtil aldeles uforsøgt Deeltagelse, som hverken Rigets Stænder eller H. M. nogensinde vilde tillade. En yderligere Grund har H. K. M. hentet af Omstændigheder, som nærmere angaae H. K. M. egen Person, og Rigets Stænder maa selv, da de udkaarede en aldrende Konge uden Efterkommere, have kiendt hele Vægten af denne Grund. Var Forsynet H. K. M. hidtil saa naadig. at Han under sin Styrelse kunde see Almeenvellet at oplives, vilde H. K. M. ansee sig rigeligen belønnet, om H. K. M. kunde med denne Tilfredsstillelse forene Haabet og en sikker og lykkelig Fremtid for sit Fædreneland. Af alle disse fornævnte Aarsager og Grunde foreslaaer H. K. M. til det svenske Riges Kronprinds, H. K. M. Frænde, Prinds Christian Auguse, til Slesvig Holsteen=Sønderborg Augustenborg; og ønsker, at denne høistvigtige Sag uden nogen anden Opsættelse end det Overlægget kræver, maa af Rigets Stænder foretages til indbyrdes Beraadslagning og Afgiørelse. H. K. M. forbliver Rigets Stænder med al Kongelig Naade og Yndest stedse velbevaagen. Carl.