JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1689-04-01
Kiøbenhavn. 2. muer det Fiske-leeg, nu drager Fugl til rede Omelskov mange Kree begynder alt at lede, Blant Urter og blant Trær nu grønnis hun og Naturen i sin art gaar Somer-verket an hand, Grev Vedel og Harthuus den Lykke ogsaa nyde At to Grevinder dem af Aldenborg vil fryde: J denne aften sees de Brylluper gaa anDen eelskov vorde dem født levnets føde-mand Der stridis udi lon, der spender Amor bue Men Mars med tromme-slag med verre krig vil true, Ti verve trommen gaa af gader op og need At sætte os i stand, om Fred er andre leed. Dog troer jeg got endnu i hvad vor magt er rede Til baade land og vand den badstu op at hede, Ti vi gaa nødig ud og elske gierne Fred. Vil andre andet dog, tør vi og talis ved. Nu ARII. MERCURIUS. XV. Nu dagis op igien Monarkens Føde-time, hvo siunger ikke lov, nu alle ting sig rime Fryd, Til Tidkort, Glæde, Lyst, Ærbødighed, og for Gud paa slig en Dag lod føde Nordens Dyd Den Kongelige Printz, Printz Christian vil yde Sin sønlig ære-pligt Hans Majestet at byde, Med alt det hele Hof til Opera og Giæst Ud paa Amali-borg at feire denne Fest. Hvis er at finde op til Æren stor at giøre Ei spørgis mangel paa for øje, eller øre, De digted Guder og for Feide og for Fred, Med deris Synge-kor her givis Fryde-sted. Den sligt er fremmet for vel svinglede i dvale, Om hand kom til at see, hvor de gestalter prale, Og saasom komme ned fra Guders bierge-top Og syngendis igien did svinge atter op Apollo tal om Stat, om Konster og de Lærde, Mars priser sine børn, som gierne er paa færde, Fred praler af sin frugt og Ceres af sin loe, De alle vor Monark vil være huld og troe. Jn Summa mand ei veed vel udi mande-minde, At slige Opera har været her at finde, Music og Tragtement den priis bær ogsaa hiem At alt paa Konge-viis er kommen proper fremARRII. MERCURIUS. Ja hele Norden vil den Dag med Demant skrive, Udi Carbunkel-Steen for ævig Dag at blive, Ti Nordens-Sol den er oprunden denne Dag. At give livet lys til Dannemarks behag. Ja Lykkens Solskin selv, som Himlene de yde, Fra denne Højtids-Dag begynte først at gryde Ved saligt Regiment for Kongens Throne-stol, Opsetter denne Dag paa Nordens høje pol Vi prise Dagen og i muligst hellig Ære, Lyk-ønsker dog for alt ind for Monarken bære, Hans Sol i Gibea skal ævig stille staa, Hans Lykkis Ære-Sol skal aldrig neder gaa Tak underlige Gud, som vilde dagen skaane For modgangs bruse-vær, fra forrigs sky og blaane, Blant anden naade du med dette tegnet har At du en Vongborg selv om Konge-Huset slaer. Men væ, nu holder op vor hiertis store glæde. Vor dands til sorg er vendt, vi maa vel øjne væde Ja Zions muur med graad maa flyde som en bek Ti Herrens grumheds riis indjager væ og skrek. Ach væ os! Gud var vred, fordi vi syndet have Og viste hannem ej forsonings offer-gave Hand derfor tog fra os en kierne udaf Folk til synde- offer hen for Dødens morder-dolk. Det hendede af lyst, ja heller ud af Vaade. At Stadens beste Folk paa stæden maatte traade, Hvor ARRII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Hvor Opera paa ny blev holdt for dem i sær, Og der var største lyst at være herved nær. Afhøi og nedrig stand Gud lod en kierne savne Folkets beste Kiøn (hvo kand for jammer tavne AfTo hundred nær en snees, dem dræbte Gud i smog, Der huset, hvor de sad, gik op i ild og røgEn lampe gjorde det, som Ene-riset tændte Der gjorde huset grønt, Gud bedre! det saa hente, Saa og Amali-borg det Kongelige Huus Ved Jldens grumme magt gik meget af i gruus. Den naadig Konge dog tog Slottet nep i tanke, Men fantis allermest i hiertet højt at anke Paa sine kiere Folks og Undersaatters død, Ti ingen redning var af denne jammers nød. Hvad vil jeg klage meer, og udi saaret røre, Gud dem paa denne tid til Himmels vilde føre, seet. som Jld er ogsaa for Guds Englers Vongborg Guds naadis verk ved ild er og tilforn skeet. See til Eliæ vogn, som hannem Himmel-førte Hvor manden midt i Jld igiennem skyen korte Saa vel uskadt som hand gik disse Siæle frem Som Martyrer for Gud til ævig Himmel-hiem Ti om de her end blev exempel for os andre At vi disbedre skal i tro og sandhed vandre, Saa blev de luttred dog i hellighed for Gud, Og fik i sidste stund et ævigt naade bud. Vor ARRII. MERCURIUS. Vor Bilde Skovtbynacht: beskuer nu Guds rige hvor hen ved salig død Gud bød ham op at stige. Derfor hans Ligfærd skeer og har hand dette navn. At hand var som en Helt paa Faderlandets gavn.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Sverrig. 16 Stokholm. Mand synis at vi her til Krig giør alvors mine Vel muligt at mand og i marken vilde trine. Tit een et lidet straa tilbage holder dog Hvorfor og intet vist kand sigis om vort tog. Ti om vi bryde løs vil ogsaa anden bryde, Og det vil ikke vel i allis ørne lyde; Ti naar en hver vil krig, hvomager da paa Fred. Nej, Lykke sikkerst har i roligheden sted. Tydskland. Rhinstromen 20. Partier udi pluk oppaa hinanden rage Og hvo som stærkist er, bær Sejeren tilbage Smaa Orter Franske og forlade efter haand Dog øder først med ild, udskatning, mord og baand Den vinding har vi dog at Lyttig paa vor side Er tvungen til at vil imod de Franske stride Men tvungen hund i jagt ej beder mange dyr, Det beste er, at de os give skat og styr Østerrige.
Danske Mercurius, 1689-04-01
ApRIMERCURIUS. Hvor Opera paa ny blev holdt for dem i sær Og der var største lyst at være herved nær. Afhøi og nedrig stand Gud lod en kierne savne Af Folkets beste Kiøn (hvo kand for jammer tavne To hundred nær en snees, dem dræbte Gud i mog Der huset, hvor de sad, gik op i ild og røgen lampe gjorde det, som Ene-riset tændte Der gjorde huset grønt, Gud bedre! det saa hente Saa og Amali-borg det Kongelige Huus Ved Jldens grumme magt gik meget af i gruuss. Den naadig Konge dog tog Slottet nep i tanke, Men fantis allermest i hiertet højt at anke Paa sine kiere Folks og Undersaatters død Ti ingen redning var af denne jammers nød. Hvad vil jeg klage meer, og udi saaret røre Gud dem paa denne tid til Himmels vilde føre, som Jld er ogsaa for Guds Englers Vongborg seet. Guds naadis verk ved ild er og tilforn skeet. See til Eliæ vogn, som hannem Himmel-førte Hvor manden midt i Jld igiennem skyen korte Saa vel uskadt som hand gik disse Siæle frem Som Martyrer for Gud til ævig Himmel-hiem Ti om de her end blev exempel for os andre At vi disbedre skal i tro og sandhed vandre Saa blev de luttred dog i hellighed for Gud, Og fik i sidste stund et ævigt naade bud.
Danske Mercurius, 1689-04-01
VoxARRII. MERCURIUS. Vor Bilde Skovtbynacht: beskuer nu Guds rige Hvor hen ved salig død Gud bød ham op at stige. Derfor hans Ligfærd skeer og har hand dette navn At hand var som en Helt paa Faderlandets gavn. 16 Stokholm.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Sverrig. Mand synis at vi her til Krig giør alvors mine Vel muligt at mand og i marken vilde trine. Tit een et lidet straa tilbage holder dog Hvorfor og intet vist kand sigis om vort tog. Ti om vi bryde løs vil ogsaa anden bryde, Og det vil ikke vel i allis ørne lyde; Ti naar en hver vil krig, hvo mager da paa Fred. Nej, Lykke sikkerst har i roligheden sted. Tydskland. Rhinstromen 2. Partier udi pluk oppaa hinanden rage Og hvo som stærkist er, bær Sejeren tilbage, Smaa Orter Franske og forlade efter haand, Dog øder først med ild, udskatning, mord og baand Den vinding har vi dog at Lyttig paa vor side Er tvungen til at vil imod de Franske stride Men tvungen hund i jagt ej beder mange dyr, styr. Det beste er, at de os give skat og Østerrige. ARRII. MERCURius.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Østerrige.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Vien 12. Tyrkiet har mand fra, at Sultan og de store Til Adrinopel er i kostelige fore, Hvor hand med Tarter-Cham samt Tekkeli og fleer Har sluttet Krigen fort at sætte endnu meer. Den Printz af Baden skal vor magt mod dennem føre, Men Churførst udaf Bejr skal sig mod Franske røre Langs op ved Over-Rhin, men Lottrings-Førsten Mod dem ved Neder-rhin med sin Armadestaa. (maa Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Paris. 22. Vor Flode har alt ført Kong Jacob i sit Rige, Hand udi Jrland er, og mange til ham sige Sin trofast Tyrkonel til Hertug hand har gjort, Og venter sig ved ham at vinde noget stort. De Protestanter sig i Norden holde stille, Kand de undsætning faa da synis de at ville Sla hannem ud igien: Det spiller alt i ver Saa mand vil høre til, at der vil klappis sterk.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Skotland. Eden borg. 7.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Vor store samling vil Kong Wilhelm Kronen give, Saa Rigerne de skal forbundne frem ad blive. Men ARRII. MERCURIUS. Men Hertug af Gordon beholder vor Casteel Kong Jacob dermed at forvolde sin fordeel. Derfor hand er berent og lærer vel at tinge Ti ingen er, som kand undsætning hannem bringe. Endeel i landet og er paa Kong Jacobs haand, Og nødig bryde vil paa Eed og Troskabs baand.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Engeland. Londen. 11. Nu har vi skiøn beskeen og villien i gænge, Det Fryde-raab gaar an. Kong Wilhelm leve længe Hand med sin Dronning alt er kronet udi dag. Og ønske vi det maa erlange Guds behag. Fyrverker tændis an og løsnis skyt paa volde Vi vertskab, fryd og lyst i alle gader holde, Saa at Kong Jacob er i glembog skreven ind Hvo veed om Himlen dog har udi dette sind. Fransosen til os alt vil feide breve skrive Hvorfor vi dennem ej vil noget eftergive Men ganske sindet er at feide ham igien, Mest for hand sig lar see Kong Jacobs forne Ven Spanien.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Madrit 4 høde, Fransosen hand er kiet, hand slaer naar andre Hand seer vi sindet er at vilde hannem møde, Hvorfor hand skynder os ved Feide-breve frem Saa det vil gielde digt, hvo Sejr maa bære hiem Polen ARRII. MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Polen. Varskau. 5. Rixdagen den er brut og intet kom til ende, Saa kand et hastigt mod de beste Sager vende, De Litavs Herrer med de Polske kom i strid, Og snart til jordskuf med ret efter vaanlig iid. Nu veed mand i hvordan vi Krigen ud skal føre, Dog lader mand til Vien for Keiseren sig høre, At vi vil holde ud et tog endnu et aar, Hvorfor og vor Gesant stor heer og ære faar. Moskovien. Moskov. 6. Vi atter udi Aar vor magt mod Tarter vende, Vil Gud kon eenighed blant Naboe-Venner sende Da er vi mægtig til at prøve store verk; Om Fienden kommer end i marken saare sterk.
Danske Mercurius, 1689-04-01
Holland. Amsterdam 24 Vor magt den samlis smuk ved Spandske Nederlande, De Franske ogsaa sterk ad marken lade stande Vor Flode skal og snart til udløb være klar: Gud allis raad og sejr dog udi hænde har.
Danske Mercurius, 1689-05-01
MAII MERCURIUS. ANNOM. DO. LXXXIX. AII. RIUERC Danmarck.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Kiøbenhavn. 5. Fyrsalig Fridriksborg, som Rigets Sol saa ofte 3 Bestraaler mild og prudi det Slottis høje lofte, Jeg troer har en engang om midnat nogen nat Det derfor i vort land er som en Krone sat. Men her var hand kun kort: Det store vaaget Øje Til Kronborg strax derpaa sig naadigst lod forføje At see hvor der staar til med Fæstnings Vold og Verk; Gud giøre baade det og hele Danmark sterk Hr. Arnsdorph General udløbet har sin bane Alt paa sin krigs maneer, hand ogsaa foer den fane Som alle svære skal. Hvo vil for døden staa, for døden bukke maa Men slig en General Den Nordmand hierte-glad med velkom lader helse som ham til fryd og frelse Hans Høye Excellentz, Nu nylig kom paa land. Gud Zebaoth gak med Og skyt saa kiek en Helt paa hver en ort og stæd Hr. MAII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Hr. Fuchs Geheime Raad fra Brandenborger lande J vigtigt ærind hid til Hove lader stande At megle hvad hand kand udi vor Holster-sag 2. Saa fred i naboe-lav maa nyde sit behag Hand voris Admiral paa Floden og vil giæste, Hvor hand paa Herre-viis forsynis paa det beste: Saa gaar hand bort igien, gid gangen lykkis maa At mand i fred og roe kand Rettens evne naa. General-Leutenant den dle Skak skal være, Hr. Pless og Hr. Mesnil skal samme titul bære Den Ridder Levetzov hand denne naade faar At hand Geheime-Raad for Kongens Trone staar. Vor Flode som en Skov paa Reden er til syne, Og ganske færdig alt med Tordenskral at lyne Jul, Bielke ogsaa Span den føre udi dands Om det skal komme til at gaa om Sejerkrands. Hans høje Excellentz den ungste Gyldenløve, Vil og begynde her sit kikke mod at prøve det hand ogsaa med paa denne Flode gaar At skue hvad en Helt i slige Tog formaar. Armeen opper sig til væbneting at reise Og tør mand Kropper-heed til denne samling keise: Alt Fodfolk gaar til vands, Gud giv dem sikker bør, Vort Rytteri til lands, Gud dem ved tøilen før Glykstad 8. Vor Superintendent Hr. Steman lader sige Al Verden gode nat og gaar til Himmerige: Den MAII MERCURIUS. Den gang er meer end god, vi ellers forrig bar, For hand en Aron her udi sit embed vaar.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Berlin 9. Tydskland. Hen op til Magdeborg og Halberstad tillige Vor Churførst alt er reist, hvor de vil hannem sige Den trofast Hyldings eed, og naar som det er klart Tør hand vel og ved Rhin i lejren findis snart.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Neder-Rhin. Den faste Reinberg-Stad er kommen os i hænde For Commendanten der har kaaben vist at vende Og see paa sin fordeel. Om Kejservert mand og Det samme hafde tænkt, sig holder endnu dog. De Franske brende af hver stad hvert Herre-sæde Hver Landsby og hver flek, som de kand mest betræde. Det gode Andernak, Sintzig og Vernersek Med Veisentorn og fleer er alt i aske vel. Den Lothrings Hertug og de andre Kæjserlige Med deris Sommertog begynder smukt at sige Og menis vel at Mentz staar for det første bad, Og siden prøvis maa al Rhinen ned paa rad.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Paris 16. Vi ny undsætning har til Jrland ladet sende, Med. Og Floden underdis er kommen til at vende MAII MERCURIUS. Med Engelsken i slag, og Søen holte vi, Saa lykken denne gang stod mægtig vore biDe syv Vestindisk Skib, som vare vakker rige Fra Holland ogsaa tog, de atter ogsaa sige At føre mere hielp til Jrland, om de kand, Kong Jacob der at faa udi en stadig stand. Vi og i Catalon antaster Slot og Fæste, Og som i Næderland de Spanske villig giæste Dauphin er noget svag, det noget lentet har At mand saa ivrig ei endnu mod Rhinen far.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Jrland.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Kong Jacob finder her altingest udi ville, Og synis hand ved os at ville mester spille Kand kon en landing skee paa Skotland noget snart, Hvor paa ee, nogen flid og vne bliver spart. Den Stad Londondere, er dog paa Engelsk side Og mandig imod os ej lader af at stride Og den er rig paa Folk til nogle tusind mand Og ved undsætning meen at komme meer i stand.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Skotland. Edenborg. 20.
Danske Mercurius, 1689-05-01
Kong Vilhelm er udraabt til Konge her at være, Og med sin Dronning skal den Skotske Krone bære: Mand til med samler Folk Kong Jacob udimod Om hand vil sætte her paa landet nogen fod.
Danske Mercurius, 1689-06-01
NII MERCURIUS. ANNO M. D. LXXXIX. UNII.
Danske Mercurius, 1689-06-01
ERCURII. Danmarck Kiøbenhavn. 1. Den beste General, som vidis af at sige Den Hertug udaf Pløen, som nep i Dyd har lige, er bleven Over-Marsk for voris danske magt. Gud selv hans Vognborg vær, og hold om hannem vagt Feltmarskal-Leutenant Grev Væddel og tillige Ud til Armeen gaar at have der at sige; Hand en mand haftig Helt iblant de andre er Som udi raad og haand kand føre sverd og sper. Vor Flode, som en Skov af Skib ved firsindstive, Fornemmis nu fra reen for fulde seil at drive, Dog kon til Kiøge-bukt, Men hvor vil siden hen Allene Herren veed, som er vor trygge venHalvfierde hundred Skib fra Holland og lar stande Langs op fra Øresund at gaa i Østre vande Paa deris kiøbmandskab, mens Freden det formaar, Derved vort Sund i stor, som blomster-have staar. Hr. JUNII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Hr. Cantzler Breytenov har været her til Hove Om hvis som denne tid i Holstens saa vil love: Nu gaar hand ud igien; Giv Gud paa Lykkens fod Saa fred i vore land er stadig, nærsom, god Monarken udi dag tar Kronborg udi syne Og seer den færdig til at tordne og at lyne, Saa denne Øre-ring i rivis af saa let Om Øresund engang skal gaa i haare dret. Monarken og i dag besøger voris Flode. For hannem Kiøge-bukt vel bukke maa til fode Hans magtis styrke den tilforn har seet med heer, Den sig dog større nu for den paa reden teer. Den aandelige Stat ey heller er i dvale, Men Evangeli-ord saa vel er udi tale, At fire Jøder er til meenigheden lagt Og i Slotzkirken har annammet Daabens pagt.
Danske Mercurius, 1689-06-01
En Tyrk dislige og er kommen i Guds naade Og sees i salig tro til Christendom at traade Hof-Marskal Lytzov ham lar tegne ind hos Gud, Gid de, og alle vi, maa følge Herrens bud Nu reiser vor Monark til sine syndre lande At see hvor med Armeen og egnen der maa stande: Jord, Himmel, Luft og Vand tilrede alle staar At giøre fordringskab hvor Majesteten gaar Rensborg 20. Just som Manarken hid lod Naade-foden sætte Saa kom i Altona Tractaterne til rette Monar III MERCURIUS. Monarken naadig var af kierlighed til Fred Saa Førsten udigien skal komme i sin sted.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Armeen ved Trittav staar berustet overmaade Og venter ikkon paa mod Fiende-magt at traade Men som nu svinder bort alt fientlig fra vort land Saa bliver mand vel og udi en rolig stand. De Hertuger af Pløen og Virtenberg lar byde, Monarken under telt, de og den naade nyde At hand er deris giest og seer Armeen an Hvor den i line staar oppaa den grøne plan Helsingør 20. Hans høje Excellentz imidlertid i Norge, Tør nok med landets Stat for Fred og roligt borge Ti Magten er saa skiøn som der kand sigis fra biler i 5. for held, i hvad hand paa vil slae. Og 1.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Kiøbenhavn 1 Julii. P. S. Just som jeg sluttet her, kom Kongen hiem med glæde Gud signe al hans færd, hans trone, og hans sæde. Freds Palmer bær hand hiem til landets søde lugt, Saa sorg for feide er end denne sinde slukt. hverrig.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Stokholm 24. Vor magt saa meget ei, som talis, er paa færde Dog har vi mængd af folk, hvormed vi om os gierde Naar fare er for dør, vi leve og i sær Og seer det gierne ej at fremmet kommer nær. Carlskrone 26. Vor Flode og omsider imod tre snese seile Er løben udi Søen, om Freden skulde feile, Ar JUNII MERCURIUS. At tage vel og giv, mens vi har marg i been, Som koster øl og mad blant haardist klippesteen.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Tydskland. Cøln 27. For Brandenborg-Armee lod Kejserverth sig give Og fik et got fordrag, hvad af vil siden blive Vil tiden lære, naar Dauphin til lejren gaaer, Da det vel saare hart paa begge sider slaaer.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Paris 15. Mod Engeland vi har ladt Feidebreve skrive For de Kong Jacob der af Riget vilde drive: Og true fast derhos at vilde lande her For de saa rigtig sat alting i rette der.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Engeland. Londen 17.
Danske Mercurius, 1689-06-01
Fra Jrland har mand, at Londondere med velde Har slaget Fienden bort, saa de med øret helde, Dog frygtis vel endnu for større overvold, Hvorfor vi sende dem om hielp til hinderhold. Fra Skotland høris og, at Edenborger-fæste Af vore bomber ej sig meere lader giæste, Men med sin Hertug os til haanden nødig gaar faar. Dets vished næste Post at føre med sig Vor Flode og derhos den Hollandske tillige Gaar vester om at see hvad den mod Frankerige Kand føre udi verk, de Franske der imod Giør mine, at de nok tør byde os en fod
Danske Mercurius, 1689-07-01
III MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXIX. ERCURIU Danmark.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Friderikshald i Norge den 1 Julii Hans høje Excellentz i munstring lader prove Hvor vel de Norske sig i skyden veed at ove Og hver som skyder best, en vindings gave faar Hvor ved hans rygte skiønt i helle landet staar.
Danske Mercurius, 1689-07-01
De Hollands Kiøbmands skib giør ogsaa nogen glæde, J det de runden om i vore havne træde At handle i vort land, som udaf handel maa J næring og i flor paa beste maader staa.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Kiøbenhavn 4.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Den Sverrigs Dronning den navnkundige Christine Af øverst alders trin omsider maatte trine Til sine Fædris hob, og himlede til Rom Den tinde sørgelig til Sverrigs Rige komTil hindis beste mand, Margrev Delmonte, førde De dette sørge-bud, hans hilsen mand og hørde Her LII MERCURIUS. Her udi dette Hof, før hand gik ud igien Sin reise ud til Rom at sætte atter hen.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Grevinde Alefeld er hørt i stor at fare Til Grenskab Lejnings land sit værd at tage vare Udi sit Faderland, og er nu kommen hiem Til lykke hun saavel er sluppen sikker trem Paa reisen ud var Phaltz et Canans land at skue Langs op al hele Rhin, mens hiem af saae mand lue Og anden Feide nød, at tære op for fod Saa alt det hele land i en forstyrring stod. Hr. Arnsdormff hans lig i største pomp og ære De nu i aften til St. Peders Kirke bære, Den vare Prædikant Lassenius og kand Udtolke for hans grav, at hand var ærens mand.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Den Englisk Envoye, som her har været længe Er til sin Konge reist ved ham i tro at hænge, Kong Wilhelm der imod en anden hid har sent At sige hvor mand har til hannem kronen vent. Til Falster, Laaland, Møen de Majesteter fare Guds egen himmelvagt paa vejen dennem vare, Der under lande op sees Floden og at gaa, Og Majesteten selv at giæste der oppaa. Grev Reventlovis huus betegner vakker glæde, For Gud en Frøiken der har ladt i livet træde, Den Grevelige ædt jeg og lyk-ønske giør, Gid mand dens vext og held i alle dage spør, IIIII. MERCURIUS. Saa gaar da Floden hiem, de Majesteter trine daa hiemvej atter hid og alle ting giør mine Til en bestandig roe og ønskelige fred Gid hendis frugter og maa finde hos os sted Sverrig. Stokholm 11 Saa snart den Holster-dont var kommen vel til ende Da bød mand voris magt til lands og vands at vende til skiær og field igien, og daglig ønske maa At freden udi flor vil jevnlig hos os staa. Tydsland. Cøln 10. Chur-Brandenborg og fleer paa Kæjserlige side Beængste Bon med ild og giør dem forrigs qvide, J allerbeste haab at vinde denne brud; Dog synis, at den vil med dennem holde ud Ja nu er syn for sagn, den sterk et udfald gjorde, Hvorved vel mangen Helt bestædet blev til jorde, Saa den beleyring blev til en bloqvade vent, Hvo dømme kand om spil fer det er ganske ent. Saa gaar det og for Mejns Soldater er der inde, Som agter lidet om hvad Borgerskab maa finde, Jeg troer, at næste Post bær noget sært derfra, Om Franske Duras tør paa de beleirer slae. Østerige. VIII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Østerrige. Vien den 20. Det synis nok vi har formange jern i ilde, Og dem at vogte hver vel meget lykkis vilde. Vallakker synis nok at vakle og gaa vel Til Tekkeli sin kaas, det tor os gielde smek. Et Slot i Ungerland, som Novigrad skal hede Tar Teckeli og bort, er atter og til rede At gribe an paa meer, og Tyrken kommer sterk, Saa krigen her endnu vil give hovedverk.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Paris den 18. Vi lurer efter lit, hvordan de Tyske fare Med deris egne Land, og os dismellem spare; Naar de faa vundet det vi senist tog dem fra, Saa er det Tid for os paa dem igien at slae. Vor magt til Søes er sterk mod tresindstyve skibe, Men slaer ej gierne, før det mere gaar i kribe, Lad fienden, tumle om, og matte sig lit ud, Vi midlertid i Brest forsyne voris hud.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Engeland.
Danske Mercurius, 1689-07-01
Londen den 14. Her staar det lovlig til, dog er mand e i lave Paa fienden som vi vil, med store hug at ave Ti hand har Venner og udi vor egen barm, Dog haabis, at de ej skal giøre meer end harm.
Danske Mercurius, 1689-08-01
AUGXII. MERCURIUS. ANNOM. DO. LXXXIX. AVGUSTI. IXIII. Danmark.