Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-08-21
Forlangt Jndrykkelse. Jnqvisitions-Forretning udført af Coldinspecteuren fra Horsens med sine Betiente, under Foregivende, at de søgte efter ulovlige Brændeviins-Redskaber. Det var afvigte Foraar en Eftermiddag, saa ret jeg mindes den 30te Marts, at en Flok Mandspersoner, tildeels bevæbnede med lange Jernspyd, styrtede ind i mit Huus. Til min Beroligelse kjendte jeg Toldinspecteuren, og skjønnede at have seet Nogle af Medfølget ved Portene i Horsens. En ældre Mand blandt disse Fremmede, udlod sig i største Skynding, "at det var Toldvæsenet fra Horsens, der vilde inqvirere og ulovlige Brændeviins Redskaber og at han fulgte som Retsbetjent; men disse Ord vare ikke ude af hans Mund, førend Personalet var i fuld Activitet: Nogle i Brøgerset, Andre paa Loftet, Nogle i Stuer og Kammere, Andre i Udhusene, kort, de adspredte sig i Minutet over Huus og Gaard, saa det ikke var muligt for mig, end ikke med min hele Huusgesinde at beopagte hvad disse Mennesker foretoge sig, hvortil jeg dog som Eier af Gaarden og hvad deri fandtes troede mig berettiget. At den medfølgende Retsbetjent ligesaalidet som jeg kunde holde Kontrol med Jnqvisitionen, var en Selvfølge, naar han ikke vilde eller kunde forebygge denne Adspredelse af Personalet, tilmed stillede han sig ganske rolig i eet af de midterste Værelser med en Protocol foran sig og et Par Drabantere, liig ægte Kjøbstæd Sjouere, bag ved sig. Den blev raabt fra Brøggerset: her er et Mæskekar!" og bemeldte bag Retsbetjenten staaende Personer bleve tilkaldte hvilke raabte i hinandens Munde: jo det er et Mæskekar, det skal vi bevidne". Karret var forresten et almindeligt Bryggerkar. Jmidlertid blev Alt, Senge, Kister, Skabe o. s. v. i Værelser og Kammere, hvor jeg for der meeste opholdt mig, gjennemsøgt, for ikke at sige gjennemrodet, med Spyd, Pikker o. s. v., tildeels af enkelt Person for tillukket Dør. At Kister, Skabe og ethvert somhelst Gjemme, hvori noget ulovligt Brændeviins-Redskab, lidet eller stort, muligt kunde være, blev gjennemsøgt, det fandt jeg mig i; – men nu begyndte Jnspecteuren, med en Stok i Haanden, at commandere mig til, at oplukke de mindste Gjemmer, min Chatolklappe, hvor man sædvanlig har nogle Papirer og lidt Penge, og nu blev den mindste Skuffe gjennemsøgt, mine Smule Penge maatte for Lyset, min Kones Hovedpynt maatte dandse omkring imellem Betientenes Fingre, med mere Sligt. Jeg stod saaledes under Commando, ja som en Synder i mit eget Huus, og vidste ei hvad jeg turde gjøre eller lade for ikke at forgribe mig, ja jeg fandt, at der hører næsten mere end Contenance til, for en fri og uskyldig Mand, at taale slig Behandling i sit eget Huus. - Det var ei mig alene, der var Flere som samme Dag maatte taale lignende Behandling; deriblandt var en Kone i Søevind, som laae syg i Sengen med et lidet Barn hos sig, som kort tilforn havde ved Døden mistet sin Mand, og som kun havde en 16ten eller 17ten aars Pige i Huset hos sig; og hos hende veed jeg, at samme Personer, adsplittede over det hele Huus, gjennemsøgte hendes Dragkister, Chatoller, smaae Hængeskabe, og endevendte hendes Pynt og Fruentimmer=Sager, ligesom hendes Pengeskuffer, der ikke vare tomme, skal have undergaaet samme Tortur. – Hos mig var Told Jnspecteuren saa lykkelig, for al sin Møie, at finde nogle Styrvolt-Kort, hvorover der blev Glæde blandt hele Personalet. Disse Kort leverede han til den medfulgte Retsbetjent, som derover gjorde nogle bemærkninger i sin Protocol, hvilke gik ud paa, saavidt jeg kunde skjønne, hvad Ret var. Efterat alt dette var passeret i mit Huus, forkyndte Retsbetjenten, "at nu ophørte Jnqvisitionen", og i Øieblikket var Personalet borte og jeg igjen fri Mand. Det var jo en Selvfølge, at der skulde skee Jndberetning om de fundne Kort, men hvad som mere var, Jnspecteuren behagede tillige at anmelde, vel muligt for at besmykke sit Forhold i mit Huus, at jeg husede Bissekræmmere, hvilket var en aabenbar, en uforsvarlig Usandhed. Følgen blev, at jeg maatte gjøre nogle Reiser til min Herredsfoged i Aarhuus, hvor der vederfaredes mig kun Ret og Retfærdighed, og hvor jeg blev frigivet saavel for Kortene som for Bissekræmmersagen; om Mæskekarret blev intet nævnet. Min Hensigt med at offentliggjøre Foranstaaende, er, om det kunde blive afgjort og komme til hver Mands Kundskab, hvorvidt at Toldvæsenet maa saaledes adsplittet over Huus og Gaard, inqvirere - Toldbetjentene ere jo dog ei Engler, man veed desuden ikke om det er virkelige Toldbetjente, og savnede man noget efter Jnqvisitionen (jeg savnede nu intet, hvorledes skulde man da paatale dette – eller at Jnqvisitionen bør skee for Retspersonens Øine, og i den Paagjældendes Overværelse; dernæst om ethvert Gjemme, nok saa lidet, in Specie Penge- og Papiirsskuffer, skal aabnes efter en Toldinspecteurs Com mande, - og endvidere om en Mand i denne Stilling kan, uden Ansvar, indberette usande Lovovertrædelser, og, uden Godtgjørelse, derved paafore Folk Reiser og Fortrædeligheder. - Amstrup i Hadsherred, d. 16 Aug. 1844. Jens Jørgensen.