Berlingske Tidende, 1750-08-24
Constantinopel, den 4 Julii. Den merkværdige Declaration eller Svar, som den Høye Port nylig har givet den Kongel. Svenske Minister, Hr. Col sing, og hvorom sidstleden blev meldet, lyder som følger: Ved den hos den høye Port subsisterende Svenske Minister er adskillige gange forestillet, at, omendskiønt Sverriges Krone levede i Fred med det Russiske Rige, og declarere de sig intet meere at ønske, end at vedligeholde samme Fred, saa vare dog i Rusland paa nogen Tid store Krigs-Tilberedelser gjorte, som havde opvakt Sverriges Attention saa meget desmeere, som de vare skeete efter de samme Puissance af Rusland givne Erklæringer, der have været angaaende visse Forsikringer og forlangte Vilkaar i Henseende til den Regierings Forms Vedligeholdelse, som de Svenske Stænder A. 1719. efter da værende Omstændigheder have fundet for godt at vedtage. Da den høye Port lever i Fred og Venskab med det Russiske Rige, og søger at holde samme ubrødeligen vedlige saa har den anseet det for best, at give det Russisk Keyserl. Hof Efterretning om det, som forhen er meldet, og at bede samme venligen, at den høye Port maatte gives beqvemme Erklæringer, for at befrie den fra den Urolighed, den ufeyl. barligen maatte faae, dersom Sverriges Krone blev foruroliget eller angreben i sine Possessioner. Det Keyserl. Hof som tager Venskabet og den gode Forstaaelse til Hierte, har tydeligen opladt for den høye Port bevægende Aarsager baade til sine Armaturer og til de forlangte Erklæringer af Sver liges Krone, samt declareret og forsikret, at samme havde alleneste Freden i Norden til Hensigt, og var redebon, at nøyes med visse Oplysninger og Løfter, hvilke, i det de forvissede Overriges Fred og Rolighed, kunde med det samme tiene til at hæve all Tvivl, som det Russisk Keyserl. Hof havde Aarsag at fatte, i Fald Hans Majestet, Kongen af Sverrig, skiltes fra denne Verden, og denne Regierings Form blev forandret. Begge Partierne have fremdeeles gjort saadanne Trin, uden at den høye Port kunde synes at det Russisk Keyserl. Hof skulde fundet i Sverriges Demarches alt det, som samme deraf havde ventet, for at være fuldkommelig tilfreds. Paa den anden Kant har Sverrig foregivet, at samme formedelst sin Reputation, Rang og Ære, som den Svenske Nation kunde ikke lade forkrænke, formaaede intet meere at giøre, end hvad som allerede var skeet, dersom bemeldte Krone vilde ikke formørke sin Gands, og falde i en Slags Foragt. Den høye Port er ikke kaldet til at undersøge disse Tvistigheder, den skiøtter ikke heller om, at kiende i nogen Maade i deres fornemmeste Grund. Som Ven og Bundsforvandt af begge Puissancerne ønsker den, at de Erklæringer, som hine have givet hinanden om at søge Fred, maa være frugtbare og af god Virkning, at de maa leve udi god Forstaaelse, og sætte all Mistanke, forudfattede Domme og Mistvivl til tilside. Derved bevise begge Partierne deres Attraa til Fred, og give i Gierningen tilkiende, hvor oprigtige disse Sentimens ere, og hvorledes de derfor bør ansees. Men hvis Omstændighederne tvertimod all Formodning og ved saadanne Tilfælde, som han de Retfærdiges Gud naadelig ville forbyde, maatte forandre sig saaledes, at denne Freds Attraa blev uden Virkning, og at Sverriges Krone, uden at have givet Anledning dertil, saae sig nødt til at tage sin Til slugt til den høye Ports mægtige Hielp, saa kunde Hans Høyhed, som GUD har givet den eftertrykkelige Magt, at forsvare de Svage, og at staae dem bi, der søge Hans Venskab, ikke andet, end med all Snildhed og god Tillid opfylde de Forbund, der subsistere imellem ham og Sverriges Krone, nemlig det af 22 Sept. 1739, som er helligen og opprigtelig bleven fornyet imellem de tvende Nationer, at det skal ubrødeligen i sin Form og efter Jndholdet iagttages, paa det at de reciproqve Defensiv Forbund, som derudi indbefattes, kand have deres fulde Virkning, saa snart Fornødenhed udkræver det. Om denne den Høye Ports Resolution gives forbemeldte Sverriges Krones Minister Efterretning, paa det bemeldte Krone maa holde sig forvisset om de Artikler i Tractaterne, hvorudi det er bestemt, paa hvad Maade Succursen, skal bruges, vel at forstaae, at dette strækker sig allene til de Tilfælde, at der skeer en vis og aabenbare Fornærmelse og naar det synes klarlig, at all Umag, der anvendes til at forekomme en Rupture, har intet kundet forslaae.