Ribe Stifts Adresseaviser, 1793-11-15
Fortsættelse af Cambons Beretning om, den franske Republiks Tilstand paa den Tid, da Commissionen for der offentlige Vel blev oprettet o. s. v. See Nr. 43, 44 og 45. Vi maa henvende N. C. Opmærksomhed, paa en Begivenhed, som den vel ikke har ladet være ubemærket, men som kan oplyse Folket om Coalitionens sande Hensigt. De sydlige Departementer have saa at sige, allene formedelst Præsternes Fanatisme taget Deel i Revolutionen. Formedelst denne ere Biergene ved Ja les blevne bestænkede med Blod. J Nimes kom det 1790 til Strid imellem Catholikerne og Protestanterne; i Montauban have Patrioternes Mordere opreist Korsets Tegn. Dog i dette sidste Tilfælde have saavel Calvins, som Pavens fanatiske Tilhængere foreenet sig, uden Tvivl for at omstyrte det republikanske Partie, og sætte Troens Despotisme i dets Sted. De sidste Protocoller af Sektionernes Forsamlinger i Departementet du Gard gave er Beviis herpaa; man seer de selv samme, som i Aaret 1790 vilde myrde Patrioterne, i Forbindelse baade med disse Patrioter, af hvilke de bleve slagne paa Flugten, saa og med de Dræbtes Børn, man seer der, at Hovedmærdenne til Urolighederne i Jales forbinde sig med dem, som de havde bestemt til Slagtoffere, for, som de sige, at forsvare National-Repræsentationen og Republiken. Næsten i alle Stæder, som have taget Deel i Forretningen, give Sessionernes Protocoller os det Beviis, at alle bekiendte Aristokrater, som afskyede Revolutionen af 1789, de samme, som stedse have ønsket den gamle Regierings Oprettelse, de samme, som under Revolutionen ere angivne for mistænkelige, eller have været i Arrest, de samme, som flygtede af deres Fædreneland, efterat de havde søgt at opvække Borgerkrig, deri, eller bleve udstødte deraf, disse samme have forbundet sig med dem, som før Revolutionen, af 10de August uophørlig skrege: Constitutionen, den heele Constitution, intet uden Constitutionen, som vilde have Stifterne til Begivenhederne paa 20de Junii afstraffede; ja med de Modererte og Egoisterne, der sattes i Urolighed formedelst det Laan af en Milliard, som de Rige bleve nødte til at udrede. Man seer vel deriblant nogle bekiendte Patrioter, som uden Tvivl ere førte i Vildfarelse, eller for en kort Tid opofre deres egen Meening, for at bringe den forvildede Deel tilbage. Og hvad skriger denne ubegribelige Forening, Republiken leve, Og hvad er dens Hensigt; at marschere imod Paris. Men ville J, at man skal fæste Troe til eders Republikanisme, saa forlader denne utrøelige Alliance. Den Jndberetning, som jeg her har gjort, er et Lys, der kan vise alle Patrioter, at alle Uroligheder, som ere indtrufne, have faaet deres hemmelige Stød af Aristokratiet. Men hvad vilde Resultatet blive af denne Coalition, om det lykkedes for den at kuldkaste det republikanske Partie, Troe Rojalisterne af 1789, de Modereerte og Egoisterne, at de ville skaffe den Fred og Sikkerhed for dens Formue, Ach! sandelig ikke; thi man vilde siden see Aristokraterne, stolende paa denne Sejer, afsondre sig og forfølge dem, paa hvilke de foregive at maa udøve Hevn. De vilde paa nye indsætte Geistligheden i dens forrige Rettigheder og Privilegier, og udstøde alle Prottestanter og alle dem, som ikke troe paa Paven. Man vilde beskæftige sig med at oprette den gamle Regiering, og see dem, som havde tilkiøbt sig National-Godser, i Bund og Grund ruinerede, ved paa nye at indsætte de gamle Besiddere i samme: Bankerotten vilde være undgaaelig, Assignaterne vilde mangle Underpandt, og det under Aaget bragte Frankerig vilde misunde de polske Slaver den Skiebne, som de paa nærværende Tid taale. Adskillige Departements, som havde ladet sig lede ind i denne Coalition, have allerede trukket sig tilbage, efter at de have indseet de Farer, som forestode Republiken. Departementet, du Cher, som skulde været Sædet. for den nye Convent, har i de stærkeste Udtryk tilkiendegivet sin Meening imod enhver Forsamling, der ikke er autoriseret af Loven. Man havde smigret sig med det Haab, at 69 Departementer, og altsaa det største Antal vilde tage Deel i denne Coalition, og at Alting var af gjort. Men vi maa sige N. C., at det Forslag, som blev gjort af Commissionen for det offentlige Vel, om at udnævne en Commission, til at forfatte Constitutions=Acten i faa Artikler, sammes hurtige Forfattelse, og den Drivtighed, hvorved N. C. undersøgde og antog dem, have været gavnlige Midler for det offentlige Beste. Næsten alle Franske ville have den ne Constitution, de forlange Republikens Enhed og Udeelbarhed; de ere færdige til at sætte sig imod alle Foretagender, der maatte sigte til at adsplitte samme. Borgerne spørge allerede hinanden, hvad der kunde være Bevæggrund til en borgerlig Krig. Commissionen for det offentlige Vel vil forelegge N. C. et interessant Arbeide, som Borgeren, Gupton, har forfærdiget, for at udregne Forholdet af den offentlige Meening om dette vigtige Spørgsmaal. Han har classificeret alle os bekiendte Meeninger af DistriksAdministratorer, Municipaliteter og Borgere, foreenede i Meenigheder, eller Cantons. Vi have den Fornøielse at anmelde for N. C., at iforgaars have 79 Departementer indstændig begieret, ) at Constitutionen maa blive dem til sendt, uden at regne dem, som allerede have modtaget samme. Jgaar fik jeg en Skrivelse fra en Administrator i Departementet de Herault, saa lidende: "I den offentlige Velfærds, i Fædrenelandets Navn beder jeg Dem at drive paa Constitutions=Aftens Udfærdigelse; Medborgerne vente den med Utaalmodighed; Tiden bliver dem lang, inden de see Ende paa Anarchiet, og et Baand knyttet, som forsikkrer og Republikens Enhed og Udeelbarhed. De skulle ikke længe have ventet paa Constitutionens Modtagelse; thi den er allerede for tre Dage bleven dem tilsendt.