Berlingske Tidende, 1833-08-08
Journal des Debats: Hvad det Udraab angaaer: Ned med Forterne", saa maae vi, for Nøiagtighedens Skyld, tilstaae, at vi eengang hørte det; maaskee er det ogsaa tiere forekommet Det almindelige Raab: "Kongen leve"! hindrede os uden Tvivi at høre det. Kun Nationalgarden leve! "Linietropperne leve", hørtes ved Siden af hvive le roi Constitutionel. Med fast Overbeviisning, ja med den fuldkomneste Vished kunne vi sige: Paris vil ikke have de detascherede Forter, end ikke om en Lov eller en Anordning anordnede dem. Denne Stemning, som allerede i lang Tid har yttre, sig ved alle Sammenkomster mellem Nationalgardisterne, viste sig atter i Dag i alle Rækker under den lange Rolighed, der fandt Sted for de desilerede. Jngen fjendtlige Yttringer, men heller ingen detacherede Forter, det var Refrainet paa alle Samtaler, mellem Nationalgardisterne. Temps. Revnen var glimrende, og Kongen modtoges i det Hele taget godt af Nationalgarden og Linietropperne. Dette er det Første, der bør constateres, alt Andet er i Sammenligning dermed kun en Biting. - Jmidlertid hørtes dog af og til det Raab: "Ned med Forterne, ned med Bastillerne! midt iblandt det langt hyppigere: "vive le rold, Politiet begik den Fadaise, at fængsle de Borgere, der gjentoge Nationalgardisternes første Udraab. - Saasnart Napoleons Statue blottedes, hilstes den af en tordnende bifaldsklappen og det Raab: "Keiseren leve- Medens de forskjellige Pelotons defilerede, hørtes mellem hinanden Hvive Pempereur"! og tvive le rolk Kongen syntes at være meget vel tilfreds. Courrier. Gardisterne i adskillige Batailloner eller Compagnier havde aftalt, aldeles ikke at istemme noget Raab. Denne Aftale, der var Virkning af en hæderlig Tænkemaade, blev roeligen holdt. J andre Legioner, som ikke havde truffet nogen lignende Aftale, afvexlede "Ned med Bastillerne!" med tvive le roi!" dog uden at foraarsage nogen Conflict. Hvor Nationalgarden er tilstede, kan ingen Uorden finde Sted. Journal du Commerce: Efter hvad vi selv have hørt, og erfaret af andre, blandede sig paa enkelte Steder det Udraab Ned med Bastillerne!" med det Vivat, der bragtes Kongen. I det Hele taget indskrænkede Nationalgarden sig til at besvare det Vivat, den modtog af Linietropperne. National. Jfølge en Slags stiltiende Overeenskomst med lem de to Partier hvive le roil og Ned med Bastillerne! red Kongen langs ned af den hele Linie under den dybeste Ta hed. Fra Tid til anden hørte man, hvorledes et Compagbragte Kongen et Vivat, som strax besvaredes af det næ Compagnie med et Pereat for de detacherede Forter, og omvenraabtes vive le roil for at undertrykke Raabet "Ned 1. Forterne!" men for det meste altfor svagt til at opnaae H. sigten. - Umiddelbart efter Kongens Følge, fulgte en Hof omtrent 200 Jndividuer, hvis affecteret skjødesløse Paaklædnirøbede, at de ikke vare Arbeidere, thi disse gaae stedse ans digt klædte, endog om de ere fattige. Hine Mennesker lode ikke være nok, at raabe Vivat for Kongen, de trængte end ind blandt Tilskuernes Rækker, for at gribe dem, der udraaNed med Forterne! Denne trofaste Cohorte fulgte Konge overalt, endog til Vendomepladsen, hvor de vedbleve at lad deres som flerede Feldtraab gjenlyde. Almuen var taus overal- Først da Napoleons Billede afsløredes, blev Tausheden af brudt, og et skingrende Jubelraab lød for Keiseren. Besielaf lignende Følelser defilerede de foran marscherede Legioner i Omegnen, saa at de neppe saae den yngre bourbonske Linie, de stod ved Søilens Fod, for at modtage nogle bifaldsraab. 2 den anden parisiske Legion, der i Dynastiets Øine gielder for de meest velsindede, defilerede, skuffede den, ved sin absolute Tan hed, de Forhaabninger, man havde om den. Med den trede Legion begyndte en Explosion mod Forterne, og vedvarede me intermitterende vive le roil eller absolut Stilhed indtil de tolvte Legion, der værdigen sluttede Toget. Da Batailnerne og Legionerne defillerede med temmelig store Jntervalle kunde man tydeligen see, at Kongen traadte de kommen Colonner nogle Skridt imøde, hilste dem med blottet H. ved, eller strakte Haanden ud mod dem. Snart traad Kongen allene frem, snart Hertugerne af Orleans og Remours tilligemed ham; de gjorde de samme Bevægelser, som deres Fader fandt hensigtsmæssige, og for det meste med et Held der lønnede deres Møje. Hvorledes var det ogsaa mueligt at nægte disse Pantominer et hvive le 10. Men neppe var et Peloton kommet forbi, der havde ladet sig bevæge til dette godt modige Udraab, før et andet fulgte med vedvarende: "Ned med Bastillerne. Jngen Forter"! Dette Raab besvarede Kongen gi tagne Gange med tydelig Stemme: "Nei mine Venner, ingen Bastiller, det er en afgjort Sag!" - Dersom man kan forlade sig paa disse Ord, saa har Revnen i det mindste havt det Resultat, at Embastilleringsprojectet fuldkommen er tilintetgjort. - Næsten overalt, hvor Kongen var, herskede - almindelig Stilhed, Af alle Udraab hørtes ingen hyppigere, end de for Keiseren, Vivat for Kongen og Pereat for Forterne holdt hinanden omtrent Ligevægten.