Berlingske Tidende, 1817-02-24
Den 13de Februar. Moniteuren fra igaar indeholder følgende høist vigtige officielle Note af Gesandterne fra de fire forbundne Magter (Østerrig, Engelland, Preussen og Rusland) med Hensyn til Besætningsarmeens Formindskelse Efterat Hofferne Østerrig, Engelland Preussen og Rusland have overveiet Hs. allerchristligste Majestæts Ønske, at see Besætningsarmeens Antal formindsket, og de Byrder lettede, som sammes Ophold paa det franske Gebet giør nødvendige, have de givet Undertegnede Fuldmagt til at giøre Hertugen af Richelien, Præsidenten Minister conseilet og Secretair i Statsraadet, følgende Meddelelse, "J det Øieblik, da Kongen, som igien havde besteget sin Trone, og var bleven indsat i sin retmæssige og constitutionelle Auctoritet, i Forening med de andre Magter opsøgte de Midler, som bedst kunde befæste Roligheden i Frankrigs Jndre, og knytte hans Kongerige til det System, hvis Formaal var Samdrægtighed og almindelig Fred, og som var bleven forstyrret ved de neppe standsede Uroligheder, indsaae man, at en forenet Armees Nærværelse for en vis Tid var nødvendig, saavel for at berolige Europa for Følgerne af de Omveltninger, som truede med at begynde paa ny, som og for at frembyde den Kongelige Magt en Leilighed til i Rolighed at anvende sin velgiørende Indflydelse, og til at betrygge sig ved alle Franskes Hengivenhed og Underkastelse. Hs. allerchristligste Majestæts Omhu for at giøre denne uundgaaelige Fremgangsmaade saalidet trykkende som mueligt for sine Undersaatter, og de forbundne Monarkers Viisdom i alle paa den Tid trufne Bestemmelser, bragte dem samtligen til at forudsee det Tilfælde, da en Formindskelse af Forbundsarmeen kunne finde Sted, uden derfor at svække de Bevæggrunde eller at skade den store Jnteresse, som havde gjort sammes Nærværelse nødvendig. Disse Betingelser, som Undertegnede med sand Fornøielse anføre, vare følgende: at befæste det retmæssige Dynastie, at understøtte Hs. allerchristligste Majestæts Bestræbelse for at undertrykke, Factionerne, at bortfjerne Vildfarelserne, at berolige Lidenskaberne, og at samle alle Franske omkring Tronen, besiælede af lige Ønsker og lige Jnteresse. Det store og af heele Europa ønskede og attraaede Resultat kunde hverken være et Øiebliks Værk, eller Virkning af et eneste Forsøg, De forbundne Magter have med særdeles Opmærksomhed, dog uden Forundring bemærket Forskelligheden i Meningerne angaaende de Veie, som kunne føre dertil. J denne Stilling have de af Kongens høie Viisdom ventet de Forholdsregler, som kunne formaae at sætte Uvisheden Skranker, og at give hans Regiering en fast og regelmæssig Gang, ikke tvivlende paa, at han jo med Tronens Værdighed og hans Krones Rettigheder vilde vide at forbinde den Høimodighed, som efter borgerlige Uroligheder beroliger og opmuntrer de Svage, og ved en forriuftig Tiltro opvækker alle Andres Jver. Da en lykkelig Erfaring, saavidt Tingenes Beskaffenhed tillod det, nu har opfyldt Europas Haab i denne Henseende, saa tage de forbunt ne Monarker, villige til at bidrage til dette store Værk, og til at slette Nationen i Besiddelse af alle de Velgierninger, som Kongens Bestræbelser og Viisdom bereder den, ingenlunde i Betænkning, at ansee Tingenes nærværende Stilling for tilstrækkelig Anledning til at overveie det Spørsmaal, som det blev deres Kald at opløse. (Slutningen følger.)(Formindskelsen skal ialt udgjøre 30000 Mand, ved hvert Armeecorps en Femtedeel af dets Mandskab, og tage sin Begyndelse fra den 1ste i næstkommende April Maaned.)- Hr. Talleprand, som Kongen havde udnævnt til Præfect i Departementet Vaucluse, har ikke taget mod denne Post, men bedet om sin Afsted fra Alt.