Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-09-19
Den medicinske Embeds-Examen afholdes enten i det latinske Sprog eller Modersmaalet. Til den første, ved hvilken Candidaterne erholde Prædikatet Candidatusmedicinæ, stædes kun de Civesacademici som have aflagt 2den Examen, nemlig den philosophiske og philologiske Examen. Til den anden medicinske Embedsexamen, som afholdes i Modersmaalet, og hvorved Candidaterne erholde Prædikat af Examinati medicinæ, stædes ogsaa Præliminarister. Examen begynder egentlig med den practiske Prøve i Anatomien, hvilken bestaaer deri, at Candidaten efter en skriftlig Opgave dissecerer visse Dele af det menneskelige Legeme, hvorfor han erholder en af disse Characterer, Roesværdigt, Antageligt, Maadeligt. Da ikke altid haves Cadavera, naar de bestemte Examina afholdes, saa kunne de Studerende aflægge denne Prøve paa hvilken Tid de finde det beqvemt. Naar Candidaten ved at indsende sit Curriculum vitæ som af de egentlige Candidater skrives paa Latin, men af Examinati paa Norsk, har meldt sig til Examen, da udarbeider han skriftligen paa det latinske eller norske Sprog Besvarelsen af en ham forelagt Opgave, og erholder da Characteren landabilis, hand illaudabilie, non contemmendus, eller Meget godt, Temmelig godt, Maadeligt. Denne skriftlige Opgave bestaaer i et Emne af Medicina foren sis, hvilket man med Rette anseer for det beqvemmeste, eftersom denne er Anvendelsen af alle Medicinens baade fundamentale og practiske Deele. Til den mundtlige Prøve fremstiller der sig kun en Candidat ad Gangen, som i trende hinanden paafølgende Dage bliver prøvet i følgende Videnskaber: 1) Naturvidenskabens hele System, 2) Chemiens theoretiske og practiske Dele, 3) Anatomie og Physiologie, 4) Pharmacologie, den pharmaceutiske og medicinske; 5) Pathologie, den generelle og specielle; 6) Therapie, dengenerelle og specielle; 7) Chirurgie, den theoretiske, practiske og manuelle; 3) Fødselsvidenskaben, den theoretiske, practiske og mannelle. 9) Stats Medicinen. I enhver af disse Videnskabs-Grene bliver Candidaten examineret i Almindelighed een Time, saaledes at enhver Candidat examineres imellem 7 a 8 Timer; dog retter Tiden sig meget efter Candidatens Færdighed i at svare, thi naar Examinator bemærker, at Candidaten altid har Svaret paa rede Haand, og at han kan strax trænge sig ind i den fremsatte Materie, behøver man ei en heel Time; men derimod, naar Candidaten er svag, udfordres der ofte en endnu længere Tid, for at baade Craminator og Censores kunne faae et nogenledes tydeligt Begreb om Candidatens Kundskaber. Hoved-Charactererne ere ved den Examen, som afholdes i det latinske Sprog: 1) Laudabilis, 2) Hand i Handabilis og 3) Nen contemmendus og ved den, som afholdes i det norske Sprog 1ste, 2den, og 3die. Den tredie Characteer Noncontemmendue tilkjendegiver vel ei den i til Fag indviede Candidat; dog bør den vel finde Sted og tildeles under visse Omstændigheder. Man tænker sig et Jndivid, som ei i sin Ungdom har kunnet fortsætte sit Studium, men under sine praktiske Forretninger, ved Hjælp af et heldigt Talent, har virkelig samlet Erfaring saa bør man vel med Hensyn til de fundamentale Kundskaber, naar han viser Kundskaber i de practiske, see igjennem Fingre med ham, Anderledes bør man derimod forholde sig med den unge Mand, som ved Examen viser saa maadelige Kundskaber at han ei kan udmærkes som god Candidat, altsaa blot fortjener Non contemmendum eller den 3die Charakteer; ham raader man, eller paanøder ham, det Raad at studere om igien. Facultetet synes ellers mere at see paa de practiske Dele af Medicinen, med Chirurgien end paa de fundamentale, naar det just kommer an paa, om Candidaten skal staae eller falde; thi man har vel seet dem, som have viist maadelige Kundskaber i en enkelt Deel af disse, der have erholdt god Characteer, men derimod ere Candidater blevne rejicerede, som have aflagt Prøve paa gode Kundskaber i Medicinens fundamentale Grene, naar de have viist Uvidenhed i den egentlige practiske Medicin eller Chirurgie. 2) Med Hensyn til Maaden, paa hvilken Hoved-Charactererne bliver bestemt, da er deringen almindelig Censur, thi man anseer det med Rette vanskeligt for en Censor, som i flere Dage har hørt paa en Candidat, at kunne erholde et summarisk Begreb om hans Kundskaber, og endnu mere vanskeligt vilde det være, dersom Censores havde paa een og samme Dag flere Candidater at give Agt paa; heller ikke vil*) Nødvendigheden af et Clinicum synes at være en Følge af denne Fremgangsmaade. man forundre sig, at man sløves ved i 4, 5, 6 Timer at fæste Opmærksomhed paa samme Gjenstand, og hvad Under da om Censor, der ikke er ganske enig med sig selv, hælder til det mildere Partie, fordi det nu vel engang er saa, at den Feil, man begaaer imod Samfundet, vorder mindre omtalt, end den, man begaaer mod Jndividet. Til medicinsk Examen voterer man derfor paa de enkelte Dele af Videnskaben, saaledes at naar Candidaten er examineret f. Ex. i Naturhistorie, saa nedskriver Examinator og de 2 Censores *) enhver for sig den Characteer, som de tillægger ham o. s. fr., naar da Examen er tilende, saa nedskrives de enkelte Characterer, bestemte efter de trende Censorers Vota og Hoved-Characteren er da et Resultat af disse enkelte, hvorved da iagttages, at Non contemmendus støder fra Laudabilis eller første Charakteer, og da man anseer den skriftlige Udarbeidelse at være af besynderlig Vigtighed, saa tillægges ingen Examinatus chirurgiæ 1ste Charakteer uden at have erholdt Godt for denne, omendskjøndt deri, som ovenfor er anført, finde 2de ringere Charakterer, Sted. Det synes dog at være saa aldeles ligefrem, at man strax efterat man har hørt Candidaten i en enkelt Videnskab, og altsaa har i frisk Minde, hvorledes han har gjort Rede for sig, kan, i Særdeleshed i Forening med Examina tor, afgive en sikkrere speciel Dom, end naar man efter mange Timers Forløb skal fælde en general Dom over flere Videnskaber, eller over*) At der ved de ved det Kjøbenhavnske chirurgiske Academie holdende Examiner ei ere Censorer, kan vel ei andet end ansees at være en Mangel. De ere ei blot ved det medicinske Facultet; men og ved de andre Embeds Ex miner. (Jndsenderen.) flere Grene af Videnskaben, og om der end i en saadan speciel Dom var noget Misligt, saa har den dog, naar den ikke er et Non contemmendus, i og for sig selv ingen afgjørende Indflydelse paa Hovedcharacteren. Ved saaledes at afgive enkelte Vota, har man ogsaa den ikke ringe Fordeel, at ikke alle Censores behøve vedholdende at overvære Examen fra Begyndelsen til Enden, men kunne efter Aftale vexle, hvilket ingenlunde kan være Tilfældet, naar Votum skal være summarisk, thi da giør man med Rette Jndsigelse, ligesaavel mod dens Votum, som har været fraværende 1/2 Time, som imod den, der kun har været nærværende 1/2 Time. (Fortsættes i næste No.)