JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Odense, d. 29 August. Det vanskelige Høst veir vedvarer desværre, endnu. Det er ynkeligt at see, hvorledes Græs og andet groer op igjennem det sladnedtrykte Korn. - Dog i fjor var det næsten ligesaa. Vi fik ikke nogenlunde stadigt Høst veir førend den 13de September, og den 16de havde vi den skjønneste Sommerdag hele Sommeren havde ydet os, med stille skyefrie Luft. Overalt var September og October med nogen Afvexling de behageligste Maaneder af hele Aaret. Truelig det bliver iaar ligesaa, og da faae vi tidlig Vinter, naar Luften engang bliver rigtig renset. - En liden Forsmag have vi allerede havt i de Dage Vinden gik til O. N. O. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Ribe. Fredagen d. 29de August ordineredes i Domkirken: Candidatus Theologiæ og forhen Adjunct ved Fredericia lærde Skole Mathias Kragh, til Sognepræst for Seest Menighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Candidatus Theologiæ og forhen Adjunct ved Cathedralskolen i Kjøbenhavn Jacob Thune, til Sognepræst for Harthe og Bramdrup Menigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Hr. Pastor Kragh prædikede ved denne Leilighed over Colossenserne 3 Cap. 17 V. (Ribe Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
J Formiddags indtraf det Tilfælde, at, da een af de colossalske Piller af St. Nicolai Kirkes Ruiner ud til lille Kongensgaden blev nedreven, tog den en anden tæt ved staaende Pille med sig, som med den frygteligste Bulder nedstyrtede paa fire i Nærheden staaende Slagterboder, hvilke den knuste; men til Lykke er Jngen kommen til Skade derved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Kjøbenhavns Børs d. 2 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 473, a vista 480. Amsterdam 2 M. 436, a vista . . London 2 M. 20 Rbdlr. 40 s. Paris 2 M. - . Spec. 480. Specier solgtes til 29 Rbmk. 4 s. a 29 Rbmk. 6 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 105 a 106 pr. 100; Oblig. 92. Norske Rbksedler 28. Dito Species. 22 a 22 1/2. Svenske Sedler. Disconto 10 PC. ES
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Blandede Efterretninger. J det forhen omtalte Skrift om Ruslands Papiirpenge *), findes saa mange sunde Tanker om Papirpenge og deres Væsen, at det ogsaa i alle andre Lande, hvor Papir er indført som Mynttegn, fortjente at læses og tages til Efterstanke. Da der, saavidt Anmelderen veed, kun findes mogle enkelte Exemplarer af dette veludarVeidede Skrift her i Landet, saa troer han, at det ikke vil være den danske Almeenhed ubehageligt, at finde deraf her nogle Brudstykker, hvis Jndhold neppe er anvendeligt paa Danmark. Blandt Aarsagerne til rede Penges Udbetaling i Udlandet, siger Forfatteren, er en aabenbar og i adskillige Aar fortsat ufordeelagtig Handelsbalance; thi, mener han, naar Rusland hvert Aar maatte udsende mere Sølv, end det faaer ind igjen, saa vilde naturligviis Cassen snart blive udtømt og nødsaget til at ophøre med Betalingen. Men til Lykke er en saadan Jdee om en ufordeelagtig Handelsbalante. og navnlig for Rusland, heel aabenlyst intet uden Hjernespind. Selv efter de sædvanlige Begreber, vidner Ruslands Vexelcours om en fordeelagtig Handelsbalance. Men endog en lav Vexelcours vidner ikke altid om, at Landet sender rede Penge til Udlandet, men blot, at det, under trykkende Betingelser, betaler, da det benytter sig dertil af Crediten. - Kun saadanne Lande kunne i Tidens Længde sende mere Guld og Sølv ud af Landet end de faae af Fremmede, som drage disse Metaller i Overflødighed af deres Bjergværker, og for disse er det ingen Skade, men Fordeel. De sælge Guld og Sølv ligesom Kobber og Jern. Rusland, frembringer intet Guld og Sølv til Udførsel. Hvad det altsaa skal udføre, maa først bringes derind. Der maa altsaa paa den ene Ende eller paa den ene Tid altid være kommet ligesaa meget derind, som der paa en af en Ende, eller paa en anden Tid, igjen er gaaet ud. Naar Rusland, Ueber Ruslands Papiergeld, u. die Mitteldasselde bey einem unveranderlichen Werth zu erhalten &c., v. Ludv. H. v. Jacob, der Philos. u. beid. Rechte Doctor, Russ. Keis. Staats rath A. Ritter, Halle 1817, 168 S. Bo. bliver de Fremmede noget skyldigt, saa maa det enten afgjøre det ved sine Contrafordringer i Udlandet, eller ved Credit paa Varer, der skulle sendes, eller med Varer umiddelbar, eller endelig med Mynt eller umyntet Guld og Sølv. Naar det ingen flere Varer havde, til at kjøbe Guld og Sølv for, saa vilde det snart blive nødsaget til at ophøre at betale andre Lande dermed, det kunde ikke kjøbe de Varer, som det ei kan faae, uden for Guld og Sølv. - Men Rusland betaler kun da, med Guld og Sølv, hvor det er det fordeelagtigt, at betale med disse Varer, ligesom med sine Varer. Det faaer Ducater i Radziwilow for Vox, Honning, Talg &c., og sender dem igien til Leipzig, for at kjøbe Klæde og alle Slags andre nyttige Ting derfor *). Naar Guld og Sølv gaae fra Rusland til Udlandet, da kunne vi være visse paa, at vi anbringe samme til gode Priser, og Rusland, altsaa har større Fordeel end kade deraf, end naar det betalte hine Lande med andre Varer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Rusland modtager fra Tydskland, Engelland, Frankrig &c. en Mængde hollandske Ducater, som det med Fordeel igjen overlader Chineserne og andre asiatiske Folkeslag, fordi Ducaterne der ere dyrere end hos os. - Alting sammenlagt, betaler Rusland alle fremmede Varer, det modtager, med sine Producter. Guld og Sølv anvendes blot naar det i Landet ikke kan anbringes saa fordeelagtigen. At vor Guld-og Sølvmynt er gaaet ud af Landet, var ikke følgen af en ufordeelagtig Handelsbalance, men kommer deraf, at man satte Papirpenge i deres Sted. Hvad skulde vi gjøre med Metalpenge, naar man allevegne kun forlanger og behøver Papirpenge? - Under disse Omstændigheder var det en Fordeel for Rusland, at Metalpengene gik ud af Landet; thi det fik andre nyttige Ting derfor, eller kunde i det mindste bestride sine Krigsudgivter dermed, hvortil det ellers havde maattet bruge Varer *). - Den urigDet samme er Tilfældet i Danmark med Kornvarer, Slagteqvæg, Heste &c. Jstedet for at betale med Guld og Sølv, afgjøre vi vor Gield til Udlandet for de Artikler, vi behøve, med disse Varer. 2) Mynt, siger Forf. i en Anmærkning, er et tige Forestilling om Handelsbalance har i Rusland, frembragt Tarisken af 1811. Man ansaae Forbuden mod fremmede Varers Jndførsel for ligesaa mange Midler til at holde Pengene i Landet eller drage fremmede Penge ind i Landet. – Naar fremmede Lande kjøbe vore Producter, sluttede man, saa maa de give os rede Penge derfor. Og disse kunne vi bruge til at føre vor Krig med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Om man end for et Øjeblik indrømmer Rigtigheden af dette Ræsonnement, saa fremlyser deraf dog ikke, at dette er fordeelagtigt for Rusland; thi i det Rusland nu selv forskaffer sig alle de Varer, som det ellers fik fra fremmede Lande, maa nødvendigen Productionen paa den ene Side blive saa meget formindsket, som den paa den anden udrer; thi de Capitaler og Hænder, som bruges til de nye Manufacturvarers Frembringelse, laae forhen heller ikke frugtestøse. (Fortsættes.) Martheinke har nu i det Øjemed, at begge de protestantiske Kirker til den forestaaende Reformationsfest maatte forene sig, og at Tanken om en saadan Forening fra alle Sider maatte blive levende, da begge Bekiendelser ere eens i deres Væsen - udgivet et lidet Skrift: Brødet i Sacramentet, hvori han viser, hvorledes det hermed fra de ældste Tider af har forholdt sig. Mesteren brød usyret Brød, da det netop var de Dage, da intet syret gaves. - Den første Kirke ansaae denne Omstændighed for meget uvæsentlig, og brugte indtil det 9de Aarhundrede syret Brød.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Jesuiten Sismond udgav herom i Aaret 1651 et lærdt Værk, hvori han udvikler dette historisk. Han fandt mange Modstandere, som vare af den Mening, at man allerede i Apostlernes Tid brugte Hostierne. Cardinal Bona erklærede sig for Sis Fabricat. Jo større Marked man kan skale sine Fabricater, desto bedre. Da man stræber saa meget efter at udvide Ruslands Fabriker, hvorfor vil man da indskrænke Myntfabriken, Udførslen af Knapper, Lysestager og andre Sager af Sølv er jo tilladt, hvorfor ikke ligeledes Udførslen af det Sølv, man har givet Form af Rubler. - Jo meere Brugen af vor Mynt udvider sig, desto mere befordres Udvidelsen af vor Handel. monds Mening, og ligesaa den lærde Mabillon i et i Paris 1723 udkommet Værk. Den græske Kirke bruger indtil den Dag i Dag endnu syret Brød – ligesom den latinske indtil det 9de Aarhundrede. Striden mellem den græske og latinske Kirke opstod allerede først i det 9de Aarhundrede, da Biskoppen af Constantinopel og Biskoppen af Rom strede om Fortrinet. J det 11te Aarhundrede gav Striden om det syrede og usyrede Brød Anledning til, at begge Kirker aldeles skiltes ad og bleve uenige. Det Kirkelige var i disse Stridigheder det Tilfældige. Den egentlige Grund for Striden var politisk. Constantin bygte en anden Residents og begunstigede denne paa alle Maader fremfor Rom, derved blev Jversygen mellem begge Stæderne opvakt, og denne gik over til den derværende christelige Menighed og Biskoppen. - Luther vedligeholdt af Sneverhjertethed (Engherzigket) Oblaterne hos begge Kirker, uden tillige i denne Punkt at reformere Skikkene og vende tilbage til de første christne Skikke. Ligesaalidet kunde han rive sig løs fra det utydske Vater unser *) - endskiønt han i det nye Testammente oversatte det rigtigen. - Den reformeerte Kirke, dristigere og bestemtere i sine Kirkereformationer, brugte Vor Fader istedet forFader vor, og istedet for Oblater dagligt Brød, saaledes som det nydes. Man har saa liden Vished om, at den udødelige Shakespear nogensinde har siddet for nogen Maler, at intet af hans formeentlige Portræter med Bestemthed vides at være ægte. Kun i Strafford, Digterens Bopæl, fandtes hans Billed i Legemstørrelse, udhuggen i en blød Steen. Det var oprindeligen overmalet. Hænderne og Ansigtet kjødfarvede, Øinene nødebrune, Haarene og Skjægget mørkebrune, Kjolen skarlagen, og bedækket med en Kaabe uden Ærmer. Langbaine erklærede det i sin Account of engl. dram. Poets, 1691 for Shake*) En Nordmand vilde ikke finde denne Maade at sætte Pronomen paa saa besynderlig. J hans Dialect er det ganske almindeligt, at man sig 1. Fader min, Broder min &c. Det indsees ei, hvorfor denne Constructionsmaade just skulde være saa fremmed i det Tydske. spears veltrufne Billede. 120 Aar blev det staaende i denne Tilstand, da John Ward, Siddons- og Kembels Bedstefader, lod det, for Jndtægterne af Othellos Opførelse, istandsætte og give sine gamle Farver. Men, 1792 lod en vis Hr. Malme det bedække med hvidmalede Klædebon, og tilintetgjorde derved den oprindelige Characteer og Udtrykket i Ansigtet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Det Kgl. Vid. Academie i München har udsat en Belønning af 100 Ducater for en Historie om Botanniken fra Linnees Død til 1816. Af Flore francas, hvoraf i Aaret 1804 udkom det tredie Oplag, 6 Bind, indbefattende 4700 Planter, er udkommet 6te Bind, besørget af De la Marck og de Candolle, forøget med 1300 Arter, hvorved Frankrigs Planter ere voxne op til Mod Udgiverne af le Centeur, Dunoyer og Comte, er ved Politieretten i Paris anlagt en Proces i Anledning af deres med gjendrivende Anmærkninger forsynede Udgave af det bekjendte Manuskript fra St. Helena. J den Kongel. Procurators Jndledningstale forekommer blandt andet følgende mærkelige Steder: Saadanne Stridssager ere naturlige Følger af Pressefriheden, eller rettere, det sikkreste Kiendetegn paa dens Tilværelse. De forekomme aldrig under despotiske Regjeringer, hvis Rolighed er, som en berømt Forfatter saa skjønt siger: Fængslets Rolighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
J Hedervar, i Rauber Comitat, har Grev Michael von Viczay allerede i en Tid af 30 Aar samlet paa et Myntcabinet, som nu Grevens Søn har beskrevet i et eget Værk i 2 Bind stor Qvart.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Cabinettet indbefatter imellem 17 til 18000 Mynter, hvoriblandt Grev Sechentys græske Mynter, Neu manns persiske, 125 Guldmynter af den vaticanske Samling, hvilke fordum tilhørte Dronning Christina af Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Et vigtigt Bidrag til den orientalske Literatur ere de nu trykte Brudstykker af et Pariser Haandskrift: Coder Nasareus liber Adami appel latus &c., udgivet af M. Nordberg. Nazaræernes Religion er høist besynderlig og opfyldt med Digtninger; Sectens Uvidenhed og Fordomsfuld hed stor, men desuagtet leder dens Lære dog til Moral.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-02
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. SognokostFjortende Aargang. No. 71. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 September 1817. Fire Dages Reise i Sjælland. (Fortsættelse; see No. 69.) Krebshuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Blandt alle fleerføddede Skabninger findes der neppe en eneste, der er af større Betydningsfuldhed end Krebsen. Den tjener os til et Billed, paa hele Menneskeheden i Konster og Videnskaber, i Aandsudvikling og Aandsforvildelse. Hvad enten man seer hen til de politiske eller religiøse, moralske eller philosophiske Meninger, som Politikere, Philosopher og Reformatorer, i de sidste tredive Aar have tumlet sig med, paatrænger Krebsens betydningsfulde Billed sig os. Hvad var den franske Revolution med alle de Brushoveder, Brusmeninger og Brussystemer, den avlede, andet end en Krebs, Hvad var den med saa megen Bram bebudede og saa høit priste Oplysning, der skulde bringe nye Støtter under den faldefærdige Hytte, som der hedte; der skulde gjenføde Nationer, befæste Fornuftens Herredømme, og opreise Menneskehedens tabte Rettigheder, andet end en Krebs, Som en Krebs saae vi disse brogede Gjøglebilleder gaae fremad, som en Krebs saae vi dem gaae tilbage. Menneskehed! Store ubegribelige Krebs, Dine evige Krebsgange maa, istedet for at bedrøve tvertimod fornøje os. Hvor Du staaer, der har Du engang staaet, hvor Du engang har staaet, der skal Du engang atter staae. Gjennemblad Din Histories Bog! Betragt Dine Krebsgange, og Du vil forbauses! Du, som nu med Forundring skuer Neapels ny Skuespilhuus, Du har eengang seet Memphis's Pyramider, som ere Kjæmper mod hiin Dverg, opføres af Mennesker, hvis Navne Du nu har glemt. Du, som nu til hver Messe i Leipzig bringer din Viisdom til Torv, og paa Skuldrene af hensmuldrede Slægter, troer at ingen er klogere og kundskabsrigere end Du; tænk paa Bibliotheket i Alexandrien, med hvis Bøger Califen, Omar i adskillige Maaneder varmede de alexandrinske Bade, husk paa denne Krebsgang og vær beskeden!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Under Betragtninger over Menneskehedens mange Krebsgange nærmede jeg mig Krebshuset i Nærheden af Sorø. Det ligger netop saaledes, som jeg fra min tidligste Ungdom forestillede mig det, efter den Beskrivelse, man gjorde mig derover. Bekrandset af Skov med Vand ligefor, hvori der siges at være Krebs, indbyder det venligen hver veifarende Mand til at tage derind, og nyde heren Beværtning, som Konger og Fyrster hverken forsmaae eller behøve at forsmaae. Efterat have dvælet paa dette nydelige, ved sin Beliggenhed saa høist interessante Sted, i nogle Timer, toge vi derfra til Sorøe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Det var een af de skjønneste Midsommer Eftermiddage man kan tænke sig, uagtet Luften paa mange Steder var formørket af Regnskyer, og Solen kun af og til frit og uhindret kunde sprede sine Straalers Guld over Sorøes tætte Skove, og jeg overbevistes atter om, at en ganske skyfri Himmel her, som i Livet, ikke er det ønsk værdigste; men at Livet, ligesom Himlen, af og til maa formørkes af Regnskyer, naar der skal komme Varme og Afvexling i Maleriet. Derfor vælger heller aldrig Landskabsmaleren Vaaren, men altid Høsten, til at copiere Naturen. Først naar det lysegrønne Løv har antaget de mangfoldigste Farvenuancer, griber han til sin Pensel og gjengiver os Naturen i sin beundringsværdigste Mangfoldighed. Aldrig saasnart øinede jeg for første Gang i mit hele Liv det yndige Sorøe, førend de besynderligste Jdeer ligesom bestormede min Phantasie. Jeg havde læst og hørt tale saa meget om denne By, at billeder fra saa høist forskjellige Tidsperioder magisk omsvævede mig, og som et Barn saae jeg her Historiens store Tryllelygte fremkalde Aander fra Gravens mørke Skjød. Paa den ene Side svævede Absalon og Esbern, hine gjæve danske Mænd, for mit Øie; de syntes at berøre mig med den bispelige Krumstav, ligesom med en Tryllestav, indhyllede i det tølvte Aarhundredes hierarkiske Mørke, paa den anden smilede det attende Aarhundredes Morgensol mig i Møde, og jeg saae den aandige Kjæmpe, Ludvig Holberg, ligesom omfatte sin hele Tidsalder; saae Sneedorff, Schytte, Kraft, Guldberg, opmuntrede af hans Forbillede, følge hans Fodspor, saae Præster af det Videnskabelighedstempel, som, selv sammenstyrtet i Ruiner, ved en usynlig Kraft, ved de Dyrkere, som opfostredes der, ved den Mand, de have udbredt, end leve og virke iblandt os. Strax i Alleen uden for Byen mødte os een af Sorøe Academies gamle, ærværdige Professorer, der med venlig Mine besvarede vort Hilsen. Som det lod til spadserede han her for sin Fornøielse, da det netop var Søndag. Dette Syn overraskede mig; det viste mig, at der endnu var en Professor - om Studerende taler jeg ikke paa dette Academie, og denne Professor kom mig her i Møde som omtrent Daen, med Oliebladet i Munden, den gamle Noah i Arken. Deels opvakte det hos mig Forestillingen om, hvorledes Sorøe Academies Professorer pleiede at spadsere her efter fuldendt Arbeide; deels var det mig en Trøst, at endnu ikke hvert Spor af en Høiskole var aldeles udslettet her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Ved Jndkjørslen i Byen drager man, saa at sige, igjennem to forskjellige vigtige Tidsperioder: den ny og den gamle. Man kommer først igjennem en lang Gade, der ligner alle Kjøbstæds gader; smaa uregelrette Bygninger, hvoraf den en synes at bære den anden paa Ryggen, er alt hvad der tildrager sig her vor Opmærksomhed. Men aldrig saasnart kommer man til Klosterporten, førend Sjelen opløftes, og man ligesom forberedes til at see noget Stort og Herligt fra længst hensvundne Tider. Denne hvælvede Porter trofast bygget, og har en ganske besynderlig Form. Denne antages af Nogle for at være en Levning af det Steencapel, Skialm Hvides Sønner, Asser, Ebbe og Toke oprindeligen havde opført her i den første Halvdeel af det tolvte Aarhundrede, men at et lidet Steeneapel skulde have havt en saa stor Port synes intet mindre end rimeligt; thi i saa Fald maatte Porten næsten have været ligesaa stor som hele Capellet. Med mere Sandsynlighed kan man antage, at den var den egentlige Port til det her i Aaret 1161 af Absalon anlagte berømte Bernhardinerkister. - Naar man er kommet igjennem denne ærværdige Klosterport, saa er det ligesom et Tæppe opgik for vort Øie og en nye Scene, bærende Oldtidens ægteste Præg fremstiller sig for os i det Kjønneste Lys. Strax paa venstre Side er den gamle ærværdige Klosterkirke, som nu i henved syv Aarhundreder har trodset Tidens og Hændelsernes Vold; lige tæt derved de levnede Mure af Academiets afbrændte Bygning. Førend vi træde ind i den med Rette saa navnkundige Kirke ville vi gaae tilbage i Tiden, og nogle Øieblikke betragte den som egentlig Klosterkirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
saa er det ikke usandsynligt, at de Sorøiske Munke dog have leveret vigtige Bidrag til den Krønike, som Saxo, under Absalons Opsigt, har leveret. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
En Række af occonomiskestatistiske Forsøg, dem lignende, der udgjøre den vigtigste Deel af Pontoppidans med Grund høit agtede, men til Kundskab som Danmark nuværende Tilstand, efter 60 Aar, for det meste ei længer anvendbare occonomiske Balance, har Undertegnede liggende færdig til Trykken, saasom en Undersøgelse om Faaravlen og Uld productionen i Kongens Lande; en om vort Forbrug af Manufactur klæde, om Manufacturerne i Dannemark, og overhoved om Manufacturandustriens Vigtighed for disse Lande; en om vor Avl, vort Forbrug, og vor Udførsel af Korn, – dets Forbrug i hver dets Anvendelse særskilte, saasom til Brød, Øl, Gryn og Meel, Kreaturers Opdræt og Fedning samt Heste foring, - især til Brændevinen om vor Hørnvl og vort ForbrugafLinned; - andre om vort Forbrug af Kaffe af Viin, af Tobak og flere. Det maatte ei ansees for Ubeskedenhed, om jeg yttrer det Haab, at disse Undersøgelser skulle befindes værdige tænkende Landsmænds Opmærksomhed. Entropii Philladelphi nu gamle Bog raadspørges endnu med Høiagtelse, fordi vi ikke samlet i det mindste ikke - have noget efterretteligere om disse høist vigtige Gienstande. Hvormegen Hæder og Tak der end skyldes denne saare agtværde Samler og Gransker, saa deels var vel hans Plan aabenbar alt for løseligen lagt, kunde vel den Tid ei heller lægges solidere, deels have vi nu langt bedre Data at bygge paa, og For arbeidere i andre Lande og her hjemme, som han ikke havde, - saaledes have vi nu i det mindste denne værdige Forgjænger at benytte; - deels var Danmark ved Midten af forrige Aarhundred ei hvad det nu er. Disse mine Forsøg vover jeg ikke at udgive særskilt, da deres Trykning vil forholdsviis mod Bogens Størrelse, blive meget kostbar, og jeg desuden ved saaledes at udgive dem, maa befrygte at forfeile Hensigten, den at de maatte kjendes, deres Jndhold veies og prøves grundigen, af ret mange, saadanne især som ei let anskaffe sig eller lære at kjende Døgnbladene, især da man ved offentlige Domme om dem seer sig stundom saaledes bedragen, som ved dem, der, ei længe siden, fældedes over det jammerlige Snak, hvormed en i en Flyvepiece tog sig for at befeide Forædlingsfliden, i sin Jver ei skaanende det fra Danmark skilte Norge, eller Menneskelighed, eller Anstændighed eller sund Sands eller det danske Sprog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-06
Ærbødigen indbyder jeg derfor herved mine ærede Medborgere til Subscription paa en Samling af mine occonomisk-statistiske Forsøg, hvilken, dersom et tilstrækkeligt Antal Subscribentere sætter mig i Stand til at virkeliggjøre Udgivelsen, vil komme til at indeholde, foruden de anførte Forsøg, en aldeles omarbeidet Udgave af det Forsøg om Dragten, for hvilket jeg i Aaret 1793 vandt en af de da udsatte betydelige Præmier, hvilket Skrivt den Gang modtoges med udmærket Roes af inden og udenlandske Koustdommere, og hvilket, da Oplaget 1795 brændte, har siden paa Dansk været en Sieldenhed; – fremdeles en fornyet og forbedret Udgave af den Afhandling om Scandinaviens Befolkning, som findes i det scandinaviske Literaturselskabs Skrifter; - af en om det daglige Brød i Norden, som læstes i Minerva for 186, m.m., - hvortil jeg ønsker endnu at føie Resultaterne af mine indenlandske occonomiske Reiser, især dem som jeg paa allerhøist Kgl. befaling i Aarene 1804 til 1806 foretog gjennem de fleste Egne af Norge, hvilke sidste alene ville fordre fem eller flere Bind. Den hele her ommeldte Samling vil udgjøre 9 eller 10 Bind, hvert af 25 til 30 Ark foruden et Antal Tabeller. Dersom Læsernes Bifald og Ønske dertil opfordrer mig, og Forsynet tildeeler mig dertil endnu Tid og Evner, vil denne Samling, endnu af Materialier, som jeg tildeels allerede har hearbeidet, kunne forøges.