Berlingske Tidende, 1834-03-13
J Anledning af det Kongelige Videnskabernes Selskab for Aaret 1832 udsatte Priisopgaver, var intet Skrift indkommet; derimod havde man modtaget et Skrift over den mathematiske Priisopgave for 1830, at angive den fuldkomneste Maade, hvorpaa man i et paa Vandet flydende Skib kan finde Systemets Tyngdepunkts Afstand fra Vandspeilet. Uagtet Æskningstiden for længe siden var udløben, tog dog Selskabet det under Bedømmelse; men da den fremsatte Løsning af Opgaven grundede sig paa den Antagelse, at Metacentrets Høide over Deplacementets Tyngdepunkt vedbliver under endelige Krængninger at være de samme som under uendeligt smaa; da Formelerne for Beregningerne tildeels ere dannede under særegne Antagelser, og da Fremgangsmaaden hvorefter Forfatteren havde som skaffet sig nogle af de til Beregningen nødvendige Data ikke kunne kjendes for nøjagtige eller rigtige, kunde man ikke tilstaae ham Præmien. - Selskabet udsætter nu følgende, deels nye, deels gjentagne Priisspørgsmaale: Den mathematiske Classe. At angive den fuldkomneste Maade, hvorpaa man i et paa Vandet flydende Skib kan finde Systemets Tyngdepunkts Afstand fra Vandspeilet. Den physiske Classe. (Præmien dobbelt, Jndsendelsestiden den 31te December 1835.) Ved de Lærdes Undersøgelser over de ældgamle Folkeslægter, som blomstrede i Asien og Africo for Grækernes Herredømme, have vi erholdt en langt fuldstændigere Oversigt over hine Tiders Religion, Sæder og Jndretninger, end over deres Naturvidenskab. Men da der dog i hine Undersøgelser forekomme mange didhørende Brudstykker, synes det ønskeligt, at et Forsøg blev gjort til at udfinde, hvilke Forestillinger Menneskene dengang gjorde sig om Naturen og dens Jndretning. For ikke vidtløftigt at gjentage det Bekjendte, maatte de herhidhørende mythologiske Forestillinger og astronomiske Kundskaber kun berøres, saavidt Sammenhængen fordrer det. Deres Kundskaber og enkelte Naturgjenstande maatte ikke gjennemgaaes stykkeviis, som om Afgjørelsen af ethvert herover forekommende Spørgsmaal var Undersøgelsen vigtig; men de maatte kun tages i Betragtning, forsaavidt Summen af disse Kundskaber giver nogen Forestilling om det Begreb, Menneskene dengang gjorde sig om Naturens Sammenhæng. Kort, Undersøgelsen skulde vise os det billed, man i den skjønneste Alder af hine Tider maatte danne sig om Naturen. Paa Undersøgelsens Vei maatte ogsaa fremstilles, hvilket billed man i enhver tidligere, for os tilstrækkeligt udmærket Tidsalder maatte danne sig om Naturen. Den philosophiske Classe. At underkaste de Bestemmelser af Forskjellen imellem Mathematik og Philosophie, som hidtil ere givne, en nøjagtig Kritik, og forsaavidt ingen deraf maatte findes tilfredsstillende, at vise, hvori den væsentlige Forskjel maatte være at søge. Den historiske Classe. At sammenligne den danske Lehnsforfatning i Middelalderen med den tydske, saavel i Henseende til de større som mindre Lehne; at vise, om og hvorvidde afvige fra hinanden, og oplyse dette saavel af danske og tydske Love, som af den i Danmark og Tydskland herskende Lehns brug, samt at tage Hensyn til saadanne Stridigheder eller Rets spørgsmaale, der hidrørte fra en virkelig eller formeentlig Forskjel mellem begge Lehnsforfatninger. For det Thottiske Legat. Der forlanges et almeenfatteligt og ganske for den tænkende Haandværker affattet Skrift over Muurkalken. Det vilde ikke svare til dets Hensigt, dersom det ikke indeholdt de videnskabelige Grunde for Materialiernes Valg og Anvendelse; men det vilde ligesaalidet være fyldestgjørende, dersom ikke disse videnskabelige Sandheder fremsattes i den naturligste Forbindelse med Gjenstanden selv, saaledes at Forfatterens grændige Jndsigter og Herredømme over Materien viste sig deri, at Theorien saalidet som mueligt fremkom under Skikkelse af chemiske Laanesætninger, men meget mere som en fornuftig Betragtning af Tingene selv. Skriftet skulde blot være bestemt for vort eget Land, og derfor holde sig til de Materialier og Fremgangsmaader, som hos os enten bruges eller burde bruges. For det Classenske Legat. 1. Følgende vigtige Opgave har ofte været fremsat uden at løses; men da der i de senere Tider er skeet Efterspørgsel og Skrifter derover endnu modtages, fremsættes den paa nye, med fordoblet Præmie, nemlig 200 Rbd. S. M. - Det er bekjendt at Productet af en Jordlod forøges i Forhold til den Kraft hvormed den dyrkes; men tillige at denne Forøgelse har sin Grændse, og standser naar det Punct af Frugtbarhed, som er det højeste naturmulige, er naaet Heraf følger, at det er fordeelagtigt for Jorddyrkeren, at forstærke Dyrkningen saalænge Productet endnu betaler det anvendte Arbeide. Men Landmændenes Stræben gaaer sædvanligen mere ud paa, ved et Minimum af Arbeidskraft at erholde en jevngode Afgrøde, end ved et Maximum deraf, gjennem Konstens yderste Anstrængelse, at opnaae det størstmuelige Product. Det er meget sandsynligt at denne Grundsætning standser Agerdyrkningens Fremskridt, i det den binder til den extensive Kultur. Vel er den størstmulige Productivitet af en Jordlod, ved den omhyggeligste Dyrkning, der ikke blot indskrænker sig til Agerdyrkningens simplere Midler, men tager Haugedyrkningens Methode med, ikke bekjendt; imidlertid er dog den almindelige Dom enig deri, at Jordlodderne ere for store imod Arbeidskraften; og at et mindre Arcal, dyrket med samme Kraft, vilde yde meer, end en større, hvor Kraften spildes ved dens Fordeelning. Det er derfor baade for den occonomiske Videnskab, og for Agerdyrkningen, betragtet som en Næringskilde, et vigtigt Problem: at bestemme det stigende Forhold imellem den Kraft, der anvendes, og det Product, der erholdes. Denne Bestemmelses nærmeste Rytte vilde være den gavnlige Jndsigt, at en Agerdyrker kunde maaskee af sin halve Mark erholde en større reen Jndtægt, end den hele ellers ydede. Selskabet ønsker at foranledige noget Lys over denne Sag, og udsætter derfor en Belønning af 200 Rbd. Sølv=Mynt for en tilfredsstillende Opløsning af følgende Opgave. J hvilket Forhold stiger Productet, og den rene Jndtægt af en Jordlod efter den paa Dyrkningen anvendte forøgede Arbeidskraft? – Besvarelsen ønskes i den Form, at den Arbeidskraft (Driftscapital, som anvendes paa en Jordlod af en vis Størrelse, f. Ex. 50 Tønder Land efter den almindelige Brugsmaade, betragtes anvendt paa mindre og mindre Dele af Lodder, saasom 40, 30, 20, 10 Tønder Land, tilsidst endog med haugemæssig Kultur, medens det øvrige af Lodden ansees at henligge udyrket, blot nyttet til Græsning; og Betragtningen fortsat indtil, ved den højeste Kultur, den mindste Deel af Lodden yder ligesaa stor reen Jndtægt, som den hele Lod dyrket paa sædvanlig Maade. - E. Der forlanges en Fremstilling af den Anvendelse, man i andre Lande har gjort, eller endnu gjør af Tørv eller Tørvekultil Jernudsmeltning. - 3. Man angive de vigtigste Lag af Myrmalm her i Landet, tilligemed deres Mægtighed, Udstrækning, Malmens Bestanddeele og øvrige geognostiske Forhold; og da herpaa mange Steder findes Masser, der indeholde Kiesel, Phosphorfyre og Jernilte, men ere vandfrie og have Liighed med Slagger, saa spørges, om man enten af Sagn eller skriftlige Efterretninger veed noget om disse Massers Oprindelse. Af de to Spørgsmaal, som ikke kunne besvares uden Kundskab om Danmark og dets Sprog, gives her ingen Oversættelse. Jøvrigt kunne Besvarelserne af Spøgsmaalene i Almindelighed være affattede i det latinske, franske, engelske, tydske, svenske eller danske Sprog. Afhandlingerne betegnes ikke med Forfatterens Navn, men med et Motto, og ledsages med en forseglet Seddel, der in deholder Forfatterens Navn, Stand og Boepæl, og som bærer samme Motto. Selskabets i de danske Stater boende Medlemmer deeltage ikke i Priisæstningen. Belønningen for den fyldestgjørende Besvarelse af et af de fremsatte Spørgsmaal, for hvilken ingen Priis er nævnt, er Selskabets Guldmedaille, af 50 danske Ducaters Værdi. - Priisskrifterne indsendes, forsaavidt ingen anden Tid er sat, inden Udgangen af December 1834 til Selskabets Secretair, Etatsraad H. C. Ørsted, Professor og Ridder af Dannebrogen samt Dannebrogsmand.