Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-10-06
Greve Guilleminot, den Franske Gesandt, modtog mig med en Godhed, som opfyldte mit Hierte med Taknemmelighed, og tilbød mig velvilligen at logere i hans Palads; i dette fremmede Land befandt jeg mig nu som i en Familiekreds. Endnu samme Aften foretog jeg mig en Spadseretour langs med Bredderne af Bosphorus i Retningen mod Constantinopel; jo længere jeg fortsatte min Gang, desto skiønnere blev Egnen; dersom denne Egn var beboet af et Folk, som vidste at benytte dets naturlige Fortrin, saa vilde den være et Paradiis paa Jorden. Aldrig faae jeg en yndigere Natur, alle dens Former have noget saa vellystigt, at ingen Pensel og ingen Beskrivelse formaaer at meddele nogen Forestilling derom. De forskielligste Farveskiær forhøie Landskabets Fortryllelser; Luften synes at være langt mildere der end andensteds og alle Omrids ere tegnede med en beundringsværdig Nøiagtighed. - De Tyrkiske Huse ligne i en Frastand de Jtalienske, og flere Udsigter mindede mig om de skiønneste Landskaber ved de lombardiske Søer. Vor Spadseregang førte os strax til Landsbyen Therapia. Her saae jeg da hine Huse ganske nærved, som i en Afstand have et saa pittoresk Udfrende. Men hvad de ere for jammerlige Træhytter, temmelig høie, med Gitterværk i Vinduerne istedet for Ruder, byggede bag ved hinanden uden nogen Fasthed; de ere rød eller grønmalede eftersom Jndvaanerne ere Tyrker eller Rajas. Jeg mødte en stor Mængde, Landfolk, som vare i Færd med deres sædvanlige Beskiæftigelser; men hvert Øieblik standsede jeg for at betragte dem; thi enhver Gienstand drog mig til sig ved sin Nyehed. Vi kom nær til en Kiosk af en elegant Bygningsmaade omgiven af Cypresser og Plataner; Seraskieren havde for kort Tid siden foræret Sultanen den, som en Hylding han vilde overbringe ham i Anledning af Janitscharernes Tilintetgiørelse. Springvand ere her meget hyppige, man seer dem overalt anlagte; de ere byggede med megen Smag, for det meste af hvidt Marmor, med Decorationer af forskiellige Farver og Jndskrifter med gyldne Bogstaver tagne af Koranen. Smaae Messing, Bægere ere heftede til dem med Lænker, af hvilke Bægere de Forbigaaende kunne betiene sig forat drikke af Vandet. Men uagtet jeg var omgiven af en saa yppig og prægtig Natur, saa blev jeg dog overalt paamindet om, at jeg befandt mig i et uciviliceret Land. Hvert Øieblik nødte en Stank mig til at skynde mig bort, og midt i en snever Vei saae jeg Levninger af forraadnede dyriske Legemer, om hvis Levninger magre og ække Hunde sloges. - Overalt faae jeg forladte og ødelagte Bygninger, fordum beboede af rige Græske og Armeniske Familier, som vare blevne Offere for den sidst forgangne Tids Begivenheder. Jsærdeleshed blev min Opmærksomhed henvendt paa Brødrene Donfoglous Boeligger og paa den Græske Fyrste Kallimaches ruinerede Palads. Eieren havde været Portens første Dragoman, var beskyldt for Deeltagelse i sine Landsmænds Sammenrottelse, var bleven forviist og stranguleret paa Sultanens Befaling. Hans Plads skal have været det skiønneste af dem, som staae ved Bredderne af Canalen til Constantinopel; det havde kostet uhyre Pengesummer at bygge; det var omgivet af en stor Have, Veemodsfuld vandrede jeg imellem disse Ruiner, hvori man endnu bestandig seer Sporene af deres forrige Herrers Rigdom.