Ribe Stifts Adresseaviser, 1818-07-31
Hr. Generallieutenant Juell til Thorseng har i OeconCorrespondent yttret sin Mening om nogle vigtige Gienstande af Pengevæsenet, saasom Nødvendigheden af Creditforeninger paa en Tid, da man paa den stort muligste Sikkerhed i faste Eiendomme ikke er istand til at faae Laan, men tvinges til, blot som et momentant Redningsmiddel, at omskrive sin Sølv=Værdie Gield til Navneværdie, og dernæst Omskrivning af Ravneværdie Gield f.Er, efter Coursen paa den Tid Gielden kontraheredes med Tillæg af 20 Pd. Jblandt de flere Grunde som anføres for denne sidste Paastand ere Ubilligheden i at en seenere Debitor skulde erstatte Kreditor et Tab, han havde lidt ved en tilligere, eller at en Kreditor skulde tilkiendes som Ret at have Krav paa sin Debitor for hvad han kunde have vundet paa den ham laante Kapital, ved enten at lade den ligge 1 sit Penge Skriin, eller at operere dermed ved Speculationer. Allermindst kan Hs. Erellence samtykke i at det skulde være en Krænkelse i En endoms Retten, om Majestæten til Bedste for maaskee flere 100de Debitorer, der i Mangel af Hielp maa tye til Bettelstaven, og til Bedste for Landets Fattigtasser, der komme til at ernære dem, benyttede en somvelaine, Myndighed til at bestemme imellem dem og deres Kreditorer, ligesom han forhen f. Ex, ved Forordn. af 13de Octbr. 1313 s. 26 gjorde det til Kontrahenternes Vel. Man finder der bogstavelig den Omskrivning som tillig tes, under aldeles lignende Omstændigheder, som de nærværende, hvor det aabne Brev af 6te April, ligesom den Gang ved Jgienindførelsen af Sølvmynt i Hertugdommene, byder Jgienindførelsen af Sølv fra 1ste August af som Betalingsmiddel. Den 26de §. i Fordn. af 13de Octobr. 1813 byder saaledes: " Henseende til de paa Navneværdie lydendende Kontrakter (S. 25) skal den Summa, som den i Rigsbankpenge betingede Sum beløb sig til i rede Sølv paa den Tid Kontrakten blev indgaaet, erlægges i Sølv o. s. v. Overalt have Fleertallet af senere Aars Navneværdie=Debitorer kontraheret Gielden, høilig nødtvungne dertil, og ere altsaa i det mindste langt meere at beklage, end de fortiene, at Man for at berolige sig ved deres Undergang, indlemmer dem i Spekulanternes og Spillernes Klasse. – Ligesom Hs. Excellence fortiener alle Retskafnes Tak for den ædle Varme, hvormed han taler en Sag, der angaaer saa mange Familiers Velfærd, saa maa Man ønske og haabe at hans Opfordring ikke maa lyde forgiæves, og at Jngen, endog i de fra Hovedstaden længst fraliggende Egne, vilde holde sig tilbage med at sige sin Mening enten for eller imod Ting af saa stor Nationalvigtighed, som de om Pengevæsenet. (Fortsættelse af Octroyen for Nationalbanken s. f. Av.)s. 14. Seddelgielden, som Nationalbanken overtager i Rigsbank Repræsentativer, maae ingensinde forøges, men skal derimod aarligen ved Jnddragning formindskes. Til denne Inddragning skal Banken, naar og saalænge Rigsbantsedlerne staae under pari med rede Sølv, anvende, foruden de femstettedele af Bank=Renterne fra Hæftelserne i Jorder og Tiender i Danmark, sin hele overskydende Jndtæge efter at Udgifterne til Renter og Administrations=Omkostninger ere fradragne. Naar derimod og saalænge Coursen er pari skal til Jnddragning allene anvendes de ovenmeldte femstettedele af Hæftelses=Renterne fra Jorder og Tiender. De øvrige Jndtægter, efter at Renter og AdministrationsOmkonninger ere fradragne, kunne anvendes, efter Bestyrelsens Skiønnende, deels til Udlaan, deels til at forøge Bankens Sølvsond, indtil denne staaer i Forhold til de circulerende Sedler. Alle Rigsbankjedler, som saaledes inddrages, lader Banken, under behørig Opsigt, offentligen ved Forbrændning tilintetgiøre, og hver Gang, saadan Forbrændning har fundet Sted, bekiendtgiøres, hvor stor Sum er tilintetgjort. C. 15. Rigsbankpenge i Mynt eller Sedler skal være den Pengesort, som Banken bruger i sine Omsætninger, og hvori dens Bøger føres. s. 10. Rigsbankdaleren skal være udmyntet efter Mynt fod 13 enhalv Rigsbankdaler af een Mark fiint Sølv, collnsk Vægt. c. 17. Banken, anseer de nuværende Rigsbankjedler og Rigsvankregn, som af den selv udgivne, og bruger dem saalænge de ere til. Jmidlertid vedblive de, ved Siden af Sølv, at være almindeligt lovbestemt Betalingsmiddel i Landet, hvor de circulere, deels efter Summerne, hvorpaa de nyde, deels efter Qvartals=Coursen. 18. Banken skal være bemyndiget til, ogsaa at udstæde paa sig selv Anviisninger paa Sølv, eller og Sedler, betalvare paa Anfordring til hændehaveren med Sølv=Mynt eller, om han det selvilligen vil modtage, med stemplede Barrer eller anden Valuta. Saadanne Anviisninger, eller Sedler, kunne til alle Tider gives enhver i Hænde som indsætter Sølv i Mynt, Barrer eller Banco til et Beløv, der svarer til er for ugte Anviisninger eller Sedler. b. 19. Det skal staae Banken frit for om den, naar den har det fornødne Forraad af Sølv til at verle paa Anfordring enhver Seddel, som tilbydes, da vil erklære de endnu circulerende Rigsbanksedler saaledes realisable, eller den vil sætte Sedler som de i c. 18 nævnte, paa eengang i deres Sted, og saaledes inddrage dem alle. Skulde den finde det tienligt, forinden at benytte dette Slags Sedler, maae den, naar, og saa længe Rigsbanksedlernes Cours er flettere end pari, ikke have flere deraf i Omløb, end at deres Beløb svarer til Summen af det Sølv i Mynt, Barrer, og Banco, som den hos sig har i Forraad eller til Dispoition. Som saaledes disponibelt kan ikke det rede Sø ansees, som er indkommen ved Jndløsning af Hæftelser. bemeldte Sedler skulle gaae og gielde i og igiennem Vore Kasser, lige med rede Sølvmønt; men imellem Mand og Mand efter frivillig Overeenskomst. Sedlerne skulle udfærdiges i den Form og paa de Summer, som Vi nærmere ville approbere. 20. Naar den Tid kommer, da rede Sølv og Bankens Sedler, som paa Anfordring verles med Sølv, blive de eneste gængse og lovbestemte Betalingsmidler i Landet, da ville Vi, paa Bankbestyrelsens allerunderdanigste Forestilling, bestemme, i hvilket Forhold de i Omløb værende Sedlers Sum maae staae til den Sølv=Valuta, som Banken har i Eie til Verlingen paa Anfordring, saaledes, at denne Vexling er sikkret. s. 21. For den som eftergiør eller forfalsker Bankens Sedler, fastsætte Vi samme Straf, som for at eftergiøre eller forfalske Vor Mynt. Ethvert Steds Øvrighed skal vær. forpligtet til, paa Embedspegne at vaage imod deslige, Forbrydelser, og at lade anholde enhver, som heri maatte befindes skyldig, til derfor at undgielde. s. 22. Banken udlaaner af de Capitaler, som den til Udlaan bestemmer, i Tid fra 1 til 6 Maaneder, og mod saadan Sikkerhed, som agtes betryggende for den udlaante Capitals skadesløse Betaling til den Tid, som for Laanet bestemmes; saafremt Banken ikke kan og vil fornye Laanet. Med Laanerne forener Banken sig om den aarlige Rente, dog maa samme ikke overstige 6 Pet. s. 23. Til Udlaan igiennem Laanefonden, eller til hvilke Omsætninger Banken finder tienlige for sig, og for det Almindelige, maae Banken optage eller imodtage Capitaler i Sølv, saaledes som Bestyrelsen i Henseende til Tid, Renter, og øvrige Vilkaar, sig med Jndlaanerne kunne forene. s. 24. Banken kan af dens Laanefond ogsaa discontere Vexler og Vexelobligationer, lydende paa Rigsbankpenge, Sølv, naar de ansees sikkre. Hvorvidt den vil indlade sig paa Discontering af Vexler, stilede paa andre Sorter Penge eller Pengevaluta, overlades til Bestyrelsen at bestemme. Taden kan være kortere end een Maaned. Renten eller Discontpræmien beroer aldeles paa Overeenskomn med de Vedkommende. (Fortsættes).