JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1808-01-01
Et Ord til høje Vedkommende om Opbyggelsen efter Branden. Den ødelæggende Jldebrand, der, som anlediget af Bombardementet, nylig er overgaaet Staden, giver Anledning til at fornye et Forslag, som vor uforglemmelige Tode i Aaret 1795, efter den da indtrufne store Jldebrand, fremsatte: at der paa nogen Maade maatte blive sørget for billige Huslejligheders Tilvejebringelse, enten ved at købe Grunde, og derpaa opføre Huse, der indrettedes med Hensyn til dette Formaal, eller, om saadant fandtes for vidtløftigt og kostbart, da ved noget andet Middeels Anvendelse. Da man kan formode, at de fleste Tomters Ejere ville, ligesom efter forrige Jldebrand, bebygge samme med Huse, der indeholde blot kostbare Boligger, hvorved den talrige uformuende Klasse tilsidst næsten ganske vil komme til at mangle det saa nødvendige Husly til en taalelig Pris, og hvilket endnu allermest vil blive føleligt for de mange beklagelsesværdige Brandlidte, saa paatvivles ikke, at denne Sag jo vil tiltrække sig høje Vedkommendes Opmærksomhed. - Gid ogsaa mange Grundejere af egen Drivt vilde heri medvirke til Almenvels Fremme! J. C. Lange.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om de publikke tilfrosne Tude. Tilkommer det Vandmesteren eller Jnspektøren eller og Brandog Vand- Kommissionen eller Politiet eller Kvarterernes Kommissairer at paasee: at Jsen blev vækhugget fra Tudene hver Dag, paa de publikke Poster, da man i denne stærke Frost, neppe kan bruge dem til at faae en Spand Vand ved, formedelst den megen Js som er ved dem, og da Rendestenene hver Dag maae ophukkes, saa indsees lettelig at dette er mere magtpaaliggende at burde skee, allerhelst i paakommende Tilfælde af Jldebrand.
Politivennen, 1808-01-01
Om Flyttedagen og Lejes Betaling af Lejligheder, som brændte. (Efter Jndsendt). Saasom Flyttedagen nu er forhaanden, følger af sig selv, at Huslejen skal betales for afvigte Tid; men da de, som ved Bombardementet mistede Alt, bleve husvilde og maatte see sig om en anden Beboelse, hvorfor de fra den Tid af til Dato have maattet betale, ej troer sig pligtige at betale for den Beboelse de havde, længere end til den Tid, da de maatte forlade samme, da, om det just ikke for alle Ulykkelige var umuligt at betale paa tvende Steder paa engang, vilde det dog vel vær ubilligt; var det at ønske, at herom kundgjordes en Bestemmelse af Kanselligt.
Politivennen, 1808-01-01
Svar til Svorgeren i Politivennen af 24 Oktor, om bedre Vagtstuer til det borgerlige Jnfanteries Brandvagter. (Jndsendt). Forinden disse Vagter bleve i Følge Hs. Maj. allerhøjeste Brandforordning befalede, lod Stadshauptmand ved 2de Borgeroffiserer paa adskillige Steder i de til den afbrændte Deel af Staden nærmest stødende Gader anholde om passende Værelser til fornævnte Brandvagter, men forgjeves. Paa Vedkommendes Tilbud maatte derfor med Glæde modtages de havte Lejligheder, fordi man ikke kunde forskaffe den bedre og ellers aldeles ingen havde havt. Det er altsaa heraf klart, at der fra Stadshauptmandskabets Side er i denne, som i enhver anden Henseende, sørget for Borgerne, saameget det har staaet i dets Magt. Jøvrigt oplyses Spørgeren tillige om, at Generalkommandoen har paa Stadshauptmandens Forestilling af 20de dennes til en Lettelse for Borgerskabet bevilget, at disse Brandvagtet, som efter Stadens Jldebrand i 1798 vedvarede i 17 Uger, maatte ophøre, hvilket de ogsaa allerede forlængst ere.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske paa Højbroplads. (efter Jndsendt). Afviserne ved Holmens- og Højbro vise, at Vejen derimellem er bestemt for Gaaende; den vilde ogsaa være meget bekvem dertil, saafremt ej de utallige løse Stene og Murbrokker gjorde den til en sand Pinebænk for Fødderne; alle til Kontorerne, Børsen og Kristianshavn henhørende ville takke Vedkommende, om man skaffede den ordentlig planeret, saa at Vandet faaer Afløb, og de løse Stene lagdes til en af Siderne; denne Vej vil sandsynligvis vare mange Aar, saa at de Gaaende kan billig gjøre Fordring paa saadan Bekvemmelighed, som og paa den, at Oplysningen om Aftenen bliver bedre, da den nu er saa slet som muligt.
Politivennen, 1808-01-01
Et Ønske imod Smorforfalskning Efter Jndsendt.) Den overdrevne Pris, som Smør nu er i, synes at burde fritage det for at forvandskes og forfalskes. Jkke destomindre seer man, at noget af det i disse Dage paa Gammeltorv solgte Smør har været blandet med Kartofler. En saa lumpen Maade at snyde paa fortjener i Sandhed Opmærksomhed. Man maatte desaarsag ønske, at den ved Torvet vagthavende Politibetjent befaledes, at holde en liden Synsforretning hos enhver af de Sælgende, for at opdage Bedrageriet. Saadan Smørrets Forfalskning kjender man lettelig, deels paa Smagen, som er tør og noget bitter, dels paa dets Udseende, da det i saa Tilfælde er kornet, af forskjellige Farver, og, hvad man i Husholdningssproget kalder kort.
Politivennen, 1808-01-01
Uorden. J Søndags Aftes vare Lygterne imellem Knippelsbro forbi Børsen og over Slotspladsen ikke tændte en halv Time efterat de vare brændende overalt paa Kristianhavns og inde i Kbhvn. Mørket var stærkt og Folk derfor, især med Vogne, og paa den smalle Kørevej, meget ilde farne.
Politivennen, 1808-01-01
Om Jndløbet ad Kallebo Strand. (Efter Jndsendt). Det er allerede forhen adskillige Gange i Politivennen yttret, hvor ønskeligt det vilde være, om Kalleboløbet igjen gjordes brugeligt for smaae Skibe. Da Kbhvn nu allerede ved tre Maaneders Blokering bør have lært at indsee, at det vilde være godt, om Staden havde Søtilførsel fra mere end een Side, og det er muligt, at en overlægen Søfjende endnu i næste Foraar og Sommer vil gjøre alt sit til at gjøre denne Sandhed end mere følelig, saa synes det at være Tid igjen at bringe denne Sag i Omtale. Hvis man læser om Kbhvns ældre Blokeringer, seer man de tydeligste Beviser paa den store Nytte, det bragte Jndvaanerne, at Madskibene fra Smaaserne og Fyen ad Kalleboløbet kunde løbe ind uden synderlig Fare, naar det derimod var umuligt, fra Reden af at erholde mindste Tilførsel. Ødselhed er vistnok et stort Onde, men det er unægteligt, at der gives Tilfælde, hvor Sparsomhed har ligesaa slemme Følger. Eet af disse var det, da Kalleboløbet ved Kbhvns udvidede Befæstning afspærredes for al Sejlads, for blot at have Toldbod og Toldbetjentere ved eet Jndløb istedet for ved to. Jkke allene har Sejladsen for samme Skibe derved i en saa lang Række af Aar været gjort langsommere; thi ofte kan den hæftige Strøm i Dragøesrenden hindre Sejladsen hele Dage, men selv mange Skibbrud kan siges at have været undgaaede, naar Skipperne havde kunnet strax søge ind i Køgebugten, og overalt i Kalleboløbet ligge som i den tryggeste Havn. Det er ikke troligt, at dette Løb skulde være blevet meget grundere imedens det har været lukket for Skibe. Den eneste Skade det rimeligvis kan have lidt, kan være, at en eller anden Sandpram kan være sunket deri. 6 til 7 Fods Vand paastaae kyndige Folk, at der endnu gives, og dette er allerede nok for de mindste Jagter, og for store Baade. Men skulde det end være saa, at der virkelig var blevet grundere, da gives der, hvis Regjeringen maatte ønske dette Løb igjen brugt, til Stadens mageligere Forsynelse, som altid i Fred, saa især i Krig, et overmaade godt Middel til, uden mindste Pengendgivt, at faae dette tilvejebragt. Man behøvede nemlig blot, at sætte dette Løbs Opmudring, Mærkesættelse og Vedligeholdelse, saavelsom en Lodses Holdelse, imod Afgivt af alle ind og udgaaende Fartøjer, til offentlig Aurion, saaledes at den blev evig Ejer af Kalleboløb, der vilde paalage sig at sætte og holde det istand, imod den mindste Afgivt af de Farende.
Politivennen, 1808-01-01
Svar paa det fremsatte juridiske Spørgsmaal i Politivennen No. 495. (Efter Jndsendt.) Naar Kreditor betaler, og som han bør, forud betaler, den efter den Kongelige Forordning paabudne Rigsdaler ugentlig til Gældsarrestanten, saa troes ikke, at denne har videre Krav til hin. For de bekomne Ugepenge kan Arrestanten nyde hvad som helst han vil: Spise, Drikke, Varme o. d. f. En anden Ting er det, om der i Arresten ingen Ovn er, som Arrestanten kan benytte sig af til Varme, og da er det neppe endnu afgjort, om Kreditor eller vedkommende Øvrighed bør sørge for at anskaffe samme. Ønskeligt om saadant maatte lovlig bestemmes, jo før joheller, at ikke en Gjeldsarrestant skal ved Vinterens Strænghed lide doppelt. Retfærdigheden fordrer det ikke.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag de af Umversttetet udsatte Priematerier angaaende. (efter Jndsendt). Da det er at formode, at kun meget saa af de fra Universitetet udsatte Prisspørgsmaal ville blive besvarede til den bestemte Tid, da mange af de Studerende ere blevne afbrudte i deres videnskabelige Sysler, og en stor Del formodentlig ere bortrejste til Norge, Jylland og Provinserne, og ikke lettelig kunne komme tilbage, saa foreslaaes det: om ej Opgaverne kunde forblive gældende for det følgende Aar, da det dog synes billigt, at de som allerede havde arbejdet paa Afhandlinger over dem, ikke aldeles skulde tabe Frugten og deres Fordele.
Politivennen, 1808-01-01
Den skaldede Matros. (Efter Jndsendt.) Da man hver Dag paa Københavns Gader maa gjøre den sørgelige Erfaring, at den velbekjendte skaldede Matros, uhindret tør antaste, forskrække og forfølge Folk, vil man herved gjøre Fattigvæsenets Politi (som muligen maae være uvidende om hans Tilværelse) opmærksomt paa Følgerne af denne uforskammede Tiggers Frihed, der tidlig eller sildig vil blive, at Fruentimmer med svage Nerver, udsættes for at faae Slag af Forskrækkelse over hans Overhæng, det var derfor særdeles at ønske, at denfle uforskammede Karl itide blev indsat i Tvangshuset.
Politivennen, 1799-01-01
Om Kanerne paa Kongensnytorv. Paa Kongensnytorv og paa andre store Torve og Pladser her i Kjøbenhavn; men mest paa hint Sted befindes hver Aften imellem Kl. 7 og 10 nogle smaae Kaner, som farer omkring disse Pladser samt op ad Østergade og videre frem. Disse Kaner lejes bort for 4, 6 eller 8 ss. til at gjøre slige Ture, og da enhver kan overkomme at betale slig en Summa, lejes de ofte bort til Skomagerdrenge, Gadedrenge a.; disse kjøre i deres Overgivenhed saa stærk til, og ubetænksomt, at de der ere saa uhældige at møde dem, ej kan være sikkre for at blive kastede omkuld, og faae deres Lemmer sønderknuste, og saasom Glathed og en uvis Gang altid er forbunden med Kanefart, kan slig en Ulykke desto lettere skee. Haabet om at denne Uskik kunde endes, og at de gaaende Kjøbenhavnere kunde betrygges mod slig en Fare, bringer Anmærkeren heraf til at tale om det.
Politivennen, 1808-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Bidrag om Helsingørs Hospital skal med Fornøielse vorde indrykket, naar Udgiveren faaer talt med sammes Forfatter. 2) Det i Politivennen paaankede Juvelerskildt i Magstræde, hvorpaa stod: J. Taddel, Jueilleur, er nu til Ære for Vedkommende rettet til det rigtige: Taddel, Juveler.
Politivennen, 1808-01-01
Uordener. 1) Jntetsteds seer man saa gale og uoverensstemmende Gadenavne, som paa Skvaldergaardens Hjørner. Man seer der paa nogle Sqvaldergaarden, som er det rette Navn, paa andre Sqvaldergaden, atter paa andre Sqvallergaden, Skvadergaden, ja endog Svallergaden. Det er dog virkelig beklagtligt, at der er ikke taget noget Middel til at raade Bod paa det Vansir, slige Malerbommerter ellers Dosmerier afstedkomme paa vore Gader. Dette Blad har forhen oftere ønsket, at alle offentlige Jndskrivter lagdes under Politiet, og at Staden fik et Embed, som under Navn af Jndskrivereller Jnskriptor Embed sørgede, mod en liden Betaling, for Retskrivningen og Sømmeligheden af alt hvad Skrevet der staaer eller sættes til offentlig Skue. 2) Uagtet det tydeligt nok er anordnet, hvorledes Husnummere skulle paamales, seer man dog paa Hjørnegaarden af Gaase, og Farvegaden et Husnummer saaledes paamalet: tr. 150. Man haaber at Ejeren lader denne Latterlighed borttage, og blot sætte Tallet. Selv det No., som man næsten allevegne seer brugt, unyttigt; men at sætte Lit. ved et Tal, er latterligt.
Politivennen, 1808-01-01
Exempel paa Villighed og paa Uvillighed til Menneskeredning. (Efter Jndsendt.) J Forgaars d. 11te om Aftenen Kl. 10 hørte jeg i min Bopæl en stærk Raaben og Skrigen, og, saavidt jeg skjønnede, fra Stakaterne udenfor Langebro. Jeg og mange flere gode og retskafne Mennesker ilede derfor over til Bommanden Kier, for ved ham eller hans Hielp at faae Baad og Aarer, for at roe ud og hielpe de i Livsfare værende Mennesker; men han nægtede baade for mig og de andre, at han enten havde Baade eller Aarer. Og fortjener at anmærkes med hvad for en yderlig Grovhed han begegnede mig, og ligesaa S. T. Hr. Major Haffner, som kom til i det samme, og spurgte mig, hvad der var paafærde, og flere som i denne Anledning der vare forsamlede. Uden at erholde Hielp af ham, henvendte vi os til Forvalter Poulsen paa Appelbyes Plads, som kom selv og medbragte Aarer. Denne retskafne Mand gik og selv m. fl. ud til Stakaterne og reddede tvende Menneskers Liv; men een var allerede druknet, formedelst det lange Ophold. - Om et saadant Forhold kunde komme i Betragtning vilde det maaske tjene andre for Fremtiden. Sukke formefabriken i Kbhvn d. 13. Nov. 1807. O. Ettrup, Fuldmægtig.
Politivennen, 1808-01-01
En Efterretning om Elendighed, tilegnet Kbhvnske Menneskehjerter. (Efter Jndsendt) Endnu idag (14de Novbr) findes i Midten af forrige Reberbane ved Østerport for Enden af Krokodilgaden 9 brandlidte Partier med omtrent 20 Børn, hvoraf nogle saaledes have henligget paa det blotte Gulv siden Bombar dementet. Efter deres Udsigende have de intet til Livsophold, uden at feje det ene Stykke ud efter det andet, og de kunne aldeles intet foretage, da Lugerne maae holdes lukkede for Vind og Regn, der gjør Dag og Nat lige mørke.
Politivennen, 1808-01-01
Et gammelt Forslag af Politivennen, atter opkogt. Den Prosit, som kom seent, siger Vessel, er bedre end aldeles ingen. Dette troer jeg kan anvendes meget godt paa ethvert nyttigt Forslag, kunde dette end ikke trænge igjennem, da det første Gang gjordes, bør det derfor ikke gaae i Forglemmelse, men atter fremlægges, naar Omstændighederne sige, at dets Opfyldelse kan gavne, og maaske vil der da senere lægges Mærke, til det, som tidligere, formodentligen af gode, skjøndt ukjendte, Grunde, tilsidesattes. Efter denne Jndledning troer jeg, at dette Blads Læsere, der sikkert ere gode Patrioter, og ønske vore Søfolk saa frygtelige for Fjenden som muligt, ville tilgive, at følgende Stykke, taget af Politivennen No. 192 for 2de Desor 1801, her atter indføres: Om Koffardimatrosernes Undervisning i Søartilleriet. Af Kollegialtidenden No. 52 d. A. (1601) sees, at der skal besørges trykte Reglementer og Undervisninger for Købstædernes Artillerister og Jægere. Denne Foranstaltning er ligesaa gavnlig som nødvendig. Man maatte derfor ønske, at noget lignende gjordes for at danne Koffardimatroserne til større og hurtigere Brugbarhed i Tilfælde at de kaldtes til Orlogs. Mange af vore Koffardskibe have Kanoner, og det var vist nok nyttigt om Skibsmandskabet i det ringeste vidste, at bruge disse saaledes, at ikke enhver lille Sørøver eller Kaper, der blot pæger paa dem med en Kanon, skulde indjage dem Skræk. Man har hyppige Exempler paa, at engelske Købmandsskibe have værget sig imod Kapere og smaae Krigsskibe, ja endog undertiden nødet Angriberen til at stryge Flag. Dette skyldes maaskee ikke lidet den Omstændighed, at de første Grunde af Søartilleriet høre til de Kundskaber en Navigatør maae lære. J de engelske Navigationslærebøger ere disse Underretninger om Artilleriets Brug tilføjede; og det vilde sikkert være godt, om det samme havde Sted ved vore Navigationsbøger. - Maaske kunde ogsaa disse nu oprettende Artillerikorpser i Købstæderne give Anledning til at afhielpe den her omtalte Mangel. Hvor der var faste Batterier, kunde maaske ogsaa haves een Kanon, der laae paa Rapert istedet for Lavet, og hvormed Sofolk der paa Stedet kunde øve sig. Eller maaske hvert Steds Søfolk altid kunde høre med til Artillerikøret, naar de vare hjemme, de de let ombord kunde modifisere det de havde lært af Landartilleriet til Stedet og Omstændighederne.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag de nye Huse angaaende. (Efter Jndsendt). Ved de nye Huses Opbyggelse er det at ønske, at nogle Forbedringer i vor Vaanings- Arkitektur kunne blive anbragte. 1) Var det godt, om Hr. Anditør Sonnins Forslag, (som blev ved Trykken bekjendtgjort i 1798 efter Jldebranden, men ikke af de Byggende dengang taget til Følge) om en bedre Lokums- Jndretning med Tønder istedet for muret Kasse, nu maatte blive benyttet. Husejerne vilde derved gjøre deres Bygninger behageligere for Beboerne, og bidrage ved deres Exempel til, at flere gjorde det samme, og Kbhvn saaledes friedes for den utaalelige Stank, den nærværende Lokums Jndretning og Tømmelse foraarsager. 2) Da intet i Jldebrandstilfælde er farligere, end Trappernes Antændelse, saasom ikke blot Møblers, ja Beboernes Redning derved gjøres vanskelig, men Brandredskabernes Brug for en stor Del hindres, saa var det at ønske, at Trapper af støbt (men dog ikke for tykt) Jern kunde indføres. Kostede disse end dobbelt, vilde de igjen vare tidobbelt saalænge, og yde en Tryghed, som ellers ikke kunde haves. - Dersom Møbelassurantsen og Husassurantsen i Forening udsatte en Premie, eller nedsatte Forsikringen, for Husejere der begyndte med denne nyttige Forandring, torde den snart komme i Gang. 3) Jntetsteds er der saameget Paneleri i Brug som i Kbhvn. Dette volder ikke allene større Udgivter ved Bygningens Opførelse og Vedligeholdelse, men forøger Brandfarer. Mangen Jldebrand opkommer, og enhver Jldebrand forstørres, ved Paneleriet. Ved at give Væggene en Panelfod af et Kvarters Højde, og en List til at hindre Stoles og Bordes Nærmelse, i en passende Højde, og forresten betrække med Papir paa den aftrukne Mur baade oven og neden (da man kan have Papir, som forestiller Panel), vilde man spare meget, opnaae ligesaa stor Skjønhed, og være i større Tryghed mod Jldebrand.
Politivennen, 1808-01-01
Ønske om Salpetervirkning i Sjælland. (efter Jndsendt.) For nogle Aar siden blev Noget gjort for Salpeters Frembringelse paa Landet i Sjælland. Denne Ting er siden ikke hverken af Landboerne, eller af nogen Salpetersyder drevet. Det var imidlertid at ønske at vore Landboere vilde lægge sig efter denne, i Krigstid, især med en stærk Søfjende, dobbelt gavnlige Frembringelse, der, naar den engang er kommet ret i Drivt, lønner sig rigelig. Frankrig har sat et stort Exempel paa, hvad der i denne Sag kan gjøres, og tilintetgjorde derved i Revolutionens første Tider, det Haab England havde, at gjøre det værgeløst, ved at hindre Salpeters Tilførsel tilvands. Ogsaa Sverrig har drevet det temmelig vidt med egen Salpetersydning. Maaske ville de nærværende Tidsomstændigheder bevæge nogle af vore patriotiske Jorddrotter, til at vinde Landet denne nyttige Vindskibelighed, om Udgivten endog i de første Aar var noget slørre end Jndtægten. Man vover til den Ende at foreslaae det kgl.Gen. LandOekonomi og Kommerskollegium, som et nyttigt Middel, at lade korte, men almenfattelige Forskrivter trykke, angaaende Fremgangsmaaden med Salpeters Kogning af Staldjord o. s. v., samt at lade disse Forskrivter uddele til Landbrugerne. Virkede det ikke paa ni, var det dog muligt at den tiende tog det til Eftertanke.
Politivennen, 1808-01-01
Exempler paa Sandhed og paa Usandhed. J Politivennen 498 læser jeg en Beretning i Anledning af den Ulykke, som traf min Søn, Reinhardt Rødder, afvigte Onsdags Aften, som hverken er fuldstændig eller ganske rigtig. Og haaber jeg derfor, at Læserne af bemældte Blad vil af mig, som en nedslagen Fader, der har mistet sin Alderdoms Støttestav, og vist havde mindst Aarsag at skaane, om jeg vidste nogen, der havde bidraget til hans Død, høre den Fiskeren Frederik rette Sammenhæng. Møller blev hyret til at lodse Hr. Veilbachs Kaperbaad ud igjennem Kalleboderne. Han mødte ikke og Baaden blev uden Lods udroet. Et Par Timer derefter kom Frederik iland og lod sin Baad, en liden Bergens Jolle, blive uden for Stakaterne. Da han var gaaet hjem, og jeg og min Søn, som sædvanligen, sad hos Bommanden, hørtes et jammerligt Skrig, hvorover Bødker Olsen, en Matros fra den fyenske Jagt, som paa den Tid lage ved Badehusene, samt min Søn, paa Kjærs Anmodning, da han formedelst Sygdom ej selv kunde fare ud, tog hans Baad og roede ud, for at see om nogen var i Fare. De kom tilbage og forklærede for mig og Kjær at de hverken havde hørt eller seet nogen J vi bleve alle enige om, at Skriget maatte være kommen fra Kaperbaaden, der ikke kunde finde Løbet. Strax derpaa kom Hr. Styrmand Nielsen fra den bemældte Kaper, der havde lagt sig ved Torverds Broe, overland derfra, og spurgte om Frederik. Min Søn gik efter ham, fandt ham i Sengen, men fik ham dog med. Nu gik Hr. Nielsen, min Søn og Frederik i Kjærs Baad, som han laante dem, ud til Stakaterne og over i Frederiks Baad. Vinden var sydlig og stærk, og en rasende sønden Strøm satte mig i nogen Angest; men da jeg vidste, at min Sønvar den bedste Svømmer, og at Frederik ligeledes kunde svømme, og begge vare gode Søfolk, gik jeg hjem og Kjær med sin Familie i Seng. Derefter hændte den Ulykke, at Baaden kantrede, men min Sønvar da, som altid, uforsagt. Han fandt en Grund, og paa den vadede han og de andre til Stakaterne; som de have sagt mig, hjalp han dem op og i Sikkerhed. Havde han med dem bleven siddende, og, som de andre gjorde, raabt om Hielp, var han bleven reddet; men han vilde ikke skrige og sætte Skræk i Folk. Han besluttede derfor at svømme iland og drog derfor Skoene af, som jeg endnu fandt under hans Klæder paa hans Bryst, da han var funden og optaget af Vandet. Et Krampeslag dræbte ham strax, thi hverken Hr. Nielsen eller Frederik saae noget til ham eller hørte mindste Skrig af ham, og da disse i en Tid af en Time og derover forgjeves havde ventet ham med Baad, og da Frederik ikke maatte forlade Nielsen, da han, ligesom min Søn, vilde have svømmet, begyndte de at skrige om Hielp, og da kom der Folk og bankede Kjær op, som nøgen, og uden at eje flere end den ene Baad, der laae ved Stakaterne, skulde tvinges til at roe ud, og hvorved forefaldt Spektakler, som nok paa sit rette Sted blive paaankede. Dette er Sandhed, at ellers Kjær, min Søn og jeg med nogle flere, med Kjærs Baad og under hans Anførsel, have ved Langebro opfisket og reddet, de fleste Gange under Livsfare, over 40 Personer, er ogsaa Sandhed og noksom bekjendt. Johan Georg Rødder.
Politivennen, 1808-01-01
Om Kbhvns Madtilførsel. (Efter Jndsendt.) Uagtet især Øen Sjælland, som bekjendt, udi indeværende Aar overalt er bleven velsignet ikke allene med en overmaade rig Overflod af baade Jordens og Træers Afgrøde, men endog er skjenket for størstedelen heraf tjenligt og godt Vejr til Høst og Bjergning, skjøndt hist og her i noget standset, forsinket og forspildt ved fjendtlig Jndfald og Overlast, synes dog de fleste af vore Landmænd, ved Higen efter evig høje Prisers Stigen og Vedvarende, at tilbageholde Tilførselen af deres i alle Henseender megen Overflod, til de her under Krigens Byrder mest betrængte og endnu daglig ved Forøgelsen af høje Priser paa første Livets Nødvendigheder sukkende Københavnere. Et saa ubarmhjertigt og atilgiveligt Forhold, der endog strækker sig til aftagende Tilførsel fra Landet af Brænde og Tørv, og derved daglig herpaa stigende og overdrevne Priser, synes altsaa i nærværende Stadens haarde Trængsselsdage af en saare stor Nødvendighed billig og bedst at kunde afhielpes ved et Lovbud, hvorved enhver Landmand i Sjælland, uden Undtagelse, maatte paalægges ved Udskrivning, til Kbhvns nødvendige Forsynelse mod billig Betaling en vis bestemt forholdsmæssig Levering af alle Slags højstfornødne Fødevarer, ligesom og de nærmest Staden værende Landmænd en ligesaa forholdsmæssig Udskrivning og Betaling af Brænde og Tørv; til hvilke Udskrivningers Levering og ansees for bedst at kunne anvendes nogle af de mange nu paa Holmene ved Fjendens Ran ledige Magasiner, og altsaa tillige herved saavidt Udsalgsprisernes Ringhed angaae, vindes en Fordel for Stadens Jndbyggere og nu havende meget betydelige Garnison.