Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-10-14
Det hedder i en Skrivelse fra Berlin af 7de October, at Hs. Majestæt Keiser Alexander; Storfyrste Nicolaus, tilligemed Storfyrstinden Keiserlig Høihed fra St. Petersburg, ligesom ogsaa Storfyrste Constantin Keiserlige Høihed med sin durchlutige Gemalinde ville indtreffe der i den forestaaende Vinter og tilbringe Carnevals Tiden ved dette Hof. - Hertugen af Richelien kommer ikke til Monarchernes Møde i Troppan, som det hedte i Begyndelsen, da han er alt for meget beskiæftiget med Processen mod de Sammenrottede og med de nye Valg; derimod skal Greve Caraman som Fransk Gesandt bivaane Congressen der. Man veed ikke om den Østerrigske Keiser vil komme tilbage tilbage til Wien førend han begiver sig til Troppau. Det hedder, at Keiseren og Keiserinden ville forlade Pesth den 2den Ortober. – Da Hertuginden af Parma afreiste fra Wien den 14de September med sin Søn saa udbredte sig det ugrundede Rygte, at hun vilde tage ham med sig til Jtalien, hvorfore mange Mennesker strømmede sammen for endnu engang at see ham, men den unge Hertug af Reichstatt er flyttet ind i de sædvanlige Værelser, i det Keiserlige Slot. – Den Østerrigske Minister Greven af Bombelles er rappelleret til Wien fra sin Post i Dresden for at begive sig som Østerrigsk Gesandt til Neapel saasnart dette Kongerige har faaet en lovmæssig og uafhængig Regiering. Denne Yttring synes at vise, at de allierede Magter ville forlange at Statsforandringen i Kongeriget Neapel skal gaae tilbage; ogsaa udvise de øvrige Tydske Hoffers Forhold imod den Neapolitanske Regiering hvorledes Stemningen i Cabinetterne er beskaffen. Saaledes meldes der fra München: at da det Baierske Hof har erfaret, at den revolutionaire Regiering i Neapel vil sende en Gesandt til det, saa har det givet Ordre til at han ikke maae komme over Grændserne. Kongen af Würtemberg har ligeledes forviist af sine Stater en Capitain som staaer i Neapolitansk Tieneste, ved Navn Blanch, som var kommen til Stutgard for at underrette sig om hvorledes de Tydske Armeer vare organiserede, og havde bivaanet Revsterne der og engang havde været tilstæde derved i Neapolitansk Uniform. Den Franske Gesandt har dog givet ham Dos til at fortsætte Reisen igiennem Frankerig til Der bemærkes forresten i et offentligt Genf. Blad, at alle Fiendtligheder imod Neapel have hidindtil indskrænket sig til ved alle Hoffer at tilbagevise de Neapolitanske Gesandtere og til stærke Udfald i nogle Blade imod den Neapolitanske Statsforandring; men man taler og vigtige Breve som Kongen og Kronprindsen skulle have tilskrevet Monarcherne; og man troer, at disse Breve ville give Forholdsreglerne ved de Neapolitanske Anliggender en gunstig Vending. Kongen saavelsom Kronprindsen skulle fuldkomment have billiget disse Forandringer. – Derimod lyde Rygterne høist krigerigske saavel fra Østerrig som fra Neapel selv. Saaledes hedder i en Skrivelse fra Triest af 27de September, at der skal herske den største Bestyrtelse iblandt de Carbonaris siden man ikke meere kan tvivle paa det Østerrigske Hofs Sindelag; i flere af deres Venditer eller Loger skal man tale om at det er umueligt at giøre Modstand og at man blot bør underhandle og en ubetinget Amnestie, i Kirkestaten og det øvrige Jtalien skal det nu være udvortes roeligt og man er der forsigtig i at tale om Revolutioner siden man veed at 80000 Østerrigere ere ankomne til deres Bestemmelsested og kunne rykke videre frem fra den 1ste October af.