Berlingske Tidende, 1774-04-01
Hans Exellence havde den 7 Febr. erholdet Hans Keiserl. Majests, høye Rescript, og lod samme Dag Anføreren for den Casanske Adel vide, at han skulle indkalde alle i Staden og nær omkring den boende Adelsmænd til at anhøre de fra Keyse rinden indløbne befalinger. Den 10 Febr. om Morgenen, var Forsamlingen indkaldet, til hvilken og Adelen behørig indfandt sig, og derpaa ved tvende af dens især dertil udnævnte Medlemmer lod Generalen vide deres Sammenkomst, og til lige formælde, at Anføreren og den samtlige Adel ventede ham, for at erfare Hendes Majests. Keiserindens høyeste Villie og Ordre. Til at escortere Generalen, marscherede tillige 50 Mand af de nye oprettede Ulaner med 2 Officerer til Hans Exellences Bolig. Ved sammes Ankomst udi Anførerens Huus blev Generalen paa Trappen modtagen af nogle af Forsamlingen, og i samme Orden skeede og den videre Modtagelse og Velkomst. Hans Exellence holdt først ren paa denne Leylighed sig passende Tale, og forelæste derpaa Forsamlingen den hele Keiserlige Rescript fra Ord til andet. Det er umulige livagtig nek at beskrive, med hvilken inderlig Ærbødighed, og med hvor mange Glædes=Taarer Adelen anhørte dette Keyserlige Rescript og den dem derudi af Hendes Keyserl. Majests. tilkiendegivne allerhøyeste Naade og Velbehag. Efter at bemeldte Rescript var blevet oplæst, hørte man adskillige ligesom med een Røst nogle Gange at udraabe: Vor store Beherskerinde leve, vor naadige Moder regiere over os, vi ere reede til for Hende at udgyde vort Blod, og at opofre alt hvad vi eye. De slige Udraab maatte nødvendig hos enhver af de Tilstedeværende opvække Glædes Bevægelser. Derpaa holdt Anføreren i den hele Casanske Adels Navn med en mandig Veltalenhed, og udi saadanne Udtryk, som allene af Kierlighed til Fædrenelandet vare oplivede, en Tale til den allernaadigste Monarkinde, til den vise og uovervindelige Keiserinde Catharina den 2den; hvorudi han aflagde til hendes Keiserl. Majest. den allerglædeligste Taksigelse ford Høystsamme saa mild og naadig havde optaget de ringe Beviser, paa deres patriotiske Sindelav, og iblant andet sagde: "Deres Majeste kalder dette (i deres Rescript) et for Adelen anstændige Sindelav. Men hvad skal vi slutte af denne allerhøyeste Erklæring 2 er den ikke ene og allene lutter Opmuntring til vor Pligts Opfyldelse, er den ikke ene og allene lutter Naade? Hverfor blive viroste, hvor stor er da nu vor Handling? fortiener alt saa Adelen vel, foruden Hendes Reyserl. Majests. grændsels, Naade mod alle Hendes Tienere, en besynderlig Roes derfor, at den vil forsvare sit Fædreneland, Den er jodets Skjold den er Thronens Stytte. Vore Forfædres Aske raaber til os og opfordrer os til at stride mod Bedrageren. Efterkommernes Røst giør os allerede Bebreydelser, at udi den berømmeligste, den store Catharine Tiid saadan en Ulykke kunde reyst sig. Vore Brødres endnu ryggende Blod giennemborer vore Hierter, og driver os til at udrydde dette Umenneske. De af Fanaticismus røvede Kirker veeklage som Enker, og skrige til deres Børn om Hevn imod de uretfærdige Dommere. Hvorfor have vi tøvet, hvad har saa længe hindrer os fra at sætte vort Liv i Vove mod disse onde Mennesker, har en Adelsmand Fyrrighed og Moed, saa har han alt hvad som behøves til Udrustning. Hvorpaa har det altsaa manglet, maaskee paa vor Jver, Ney, vi have allerede længe været oplivede at samme, vi have allerede længe været reede og villige til, ikke at skaane vort Liv. Men nu have vi ved Deres Keiserlige Majests. Naade een, som forener vort Sindelav. Under hans Anførsel er et Corps oprettet af os. Den udvalte Ansører for samme er i fuld Arbeyde. De ham tilforordnede Medhielpere blive oplivede af Jver. Alting er i Orden. Vor Formue er færdig til Offer, vort Blod reede til at udgydes, vort Liv agter sig selv intet; lader os døe. Hvem som ikke saaledes tænker, han er ingen Adelsmand." Derpaa takker han i sin Tale fremdeles Hendes Majeste især for den naadige Forsorg, at Høystsamme til Adelens Forsvar har sendt Hans Exellence General Bibikow derhen, som ved sit kloge Raad har revet Adelen ud af hiin Tvivlraadighed, hvis Ankomst har fordrevet den Modløsheds Taage, som har svævet over Staden, og i hvis Person, da udi nærværende Tilsælde behøves en Statsmand, Helt, Dommer og Religionens Tilbedere, Hendes Maj st. har truffet det indsigtsfuldeste Val. Derpaa kommer han til at tale om Hendes Majests, naadigste Nedladelse til at blive en Casansk Godses Besidderinde, og siger: Een i de 3de Dele af Verden med et uindskrænket Herredømme regierende Keiserinde, hvis Berømmelse har udbreedt sig til Jordens Ende; som er Kongernes Ære, Kronernes Ziir, nedstiger fra den høyeste Majestæt, sin Berømmelses Glands, bliver liig Tienere, og kalder sig vore Casanske Godsers Besidderinde. O undsigelige Glæde! o overmaade store Lykke. - Tilsidst slutter han sin Tale med de beste Velsignelses Ønsker for Hendes Reyserl. Majest og Deres Keiserl. Høyheder. Anføreren Hr. Mata row sendte og samme Dag udi hele Adelens Navn til Hans Exellence General Bibikow følgende Skrivelse: Den Casanske Adel aflegger til sin Keiserinde den alleruderdanigste Taksigelse for Hendes Majests. allerhøyeste Naade, hvor De til Forsendelse med Posten alene prihvormed hun har villet behage at modtage vort pligtskyldig Tilbud. Høystsammes allernaadigste Velbehag, og den med saa besynderlig Landsmoderlig Naade forsikrede høye Beskyttelse skal tiene endog vore sildigste Efterkommere til et Erindrings Tegn paa den os vederfarne urudsigelige Naade. Den indtagende Glæde, som vi nu ere satte udi, hindrer os i at udtrykke de Fornemmelser, som vi føle ved den overmaade store og for os uskatteerlige Kierlighed, hvormed vor store Kenserinde sætter os i Sikkerhed for truende Bedrøvelser og Farer Vor Redelighed lader sin eneste Bestræbelse være henvendt derpaa, at opsende til Kongernes Konge de ivrigste Ønsker, at han vil krone Hendes Naade, Hendes Ædelmodighed og Hendes udtrettede Omsorg for vor Vel, med Velgaaende og uafbrudt Vedvarenhed af Sundhed til det sildigste Livets Maal. - Men Deres Exellence som Stifteren til vor nuværende Fornøyelse og Glæde bringe vi den forbindtligste Taksigelse for det os meddeelte gode Raad, som har gjort vore Hierters Offer behagelig for den store Monarkinde. De fare fort til Hendes Majests. og Fædrenelandets Tieneste, at skienke og Deres Fortrolighed og Kierlighed, hvortil vi alle vil stræbe og giøre os værdige. De tage vor udvalte Chef og hans Medhielpere i deres Beskyttelse, og forskaffe dem Leylighed at udgade deres Blod for Fædrenelandets Vel og for vor Monark Priis : Korn. Aug Holstensk Td. 2 Rd. 4 Mk. Dansk Vaar=Sild 8. Hos Cil Dansk Td. 1 Rd. 5 Mk. a 2 Rd. 1 Mk. Norsk SildTd. Holstensk Hvede Td. 4 Rd. 4 Mk. 5 Tran Tønden.