JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-05
Det forundrer Forfatteren, at en lærd Skoles Ophævelse i en liden Bye kan foranledige en saa stor Bevægelse. Man seer heraf, at Forfatteren er ligesaa ubekjendt med de mindre Kjøbstæders Forfatning som med deres Tarv. Vi, for vor Side, forundres derfor ikke over at han vil have samme aldeles tilsidesat. Men det kan dog ikke være saa vanskeligt at fatte, at en lærd Skole i en liden Bye er Jntelligentsens Focus og vigtigste, om ikke ofte eneste Kilde, at Savnet af Adgang til at forskaffe sine Børn en videnskabelig Uddannelse for uformuende Forældre, Embedsmænd og Borgere, er erstatteligt, at Tabet af Jndvaanere i en Bye er desto føleligere jo mindre Byen er, og at en Byes Authoriteter ikke have noget vigtigere Hverv end at søge at befordre Communens Gave og at afværge dens Skade og Fordærv. Forsaavidt Forfatteren mener, at man nu ikke kan standse paa den betraadte Vei, er det værdt at lægge Mærke til, hvorledes man, som det synes, har søgt at komme til et saadan Resultat. Det hedder vel, at man blot vil anstille en Prøve med 3 Skoler; men da til Prøven i Odense og Colding udfordres Opførelsen af kostbare Bygninger, har Forfatteren vistnok Ret i, at Prøven ikke er en Prøve, men en partiel Udførelse af en anticiperet Plan, som igien mærkværdigt nok - ikke endnu er lagt, men først skal lægges. Jdet Regjeringen saaledes kun er bleven overladt Valget, enten at fuldføre Reformen, eller at udsætte sig for den Bebreidelse, at have anvendt et betydeligt Beløb af Skolernes Midler til ingen Nytte, lader Universitets Directionen de til Nedlæg, gelse bestemte Skoler forblive uden Rectorer, hvilket har til Følge, at disse Skoler, der kun have Afgang men ikke Tilgang, naturligviis maae uddøe. Det skal derfor undre os, om Universitets-Directionen til sin Tid vil paastaae, at disse Skoler ere døde en naturlig Død. Jmidlertid ere endnu ingen Bygninger opførte, og da betydelige Udgivter ikke heller endnu have fundet Sted, vil Kongen i denne Sag endnu kunne tage hvilkensomhelst Beslutning.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-05
(Nedenstaaende Andragende til Stænderne bringes herved til offentlig Kundskab, for at de Sogneforstanderskaber eller Sogneforstandere, som ønske at slutte sig til Sogneforstanderskabet i Høien og Jerlev Sogne, i Tide kunne indsende deres Erklæringer i saa Henseende til Stænderforsamlingen.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-05
Til Stænderforsamlingen i Viborg. Anordningen om Landcommunalvæsenet af 13de August 1841 er for en stor Deel et Værk af Danmarks Stænder. Meget i samme er upaatvivleligen saare fortrinligt. Men Sagen var endnu saa ny og den Grundvold, man havde at bygge paa, saa svag, at det Hele maa betragtes som en ny Skabelse. Fuldkommenhed, eller rigtigere en Tilnærmelse dertil, var derfor ikke at forlange. Stænderne have selv erkjendt dette, og foreslaaet efter nogle Prøveaar at underkaste deres Arbeide en Revision. Denne Erkjendelse er det, der bevæger undertegnede Sogneforstanderskab til at fremkomme for den ærede Forsamling, med nogle Forslag, sigtende til en Forandring af 5814, 17 og 20 i bemeldte Anordning, tillige med nogle videre Tillæg til selve Anordningen, som vi ønskede Forsamlingen vilde tage under Overveielse og besørge indstillede til Hs. Majestæts Approbation, alt i den Hensigt at fremme Communalautoriteternes Selvstændighed og Lyst til at gavne og virke.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-05
Forstanderskabet for Høien og Jerlev Sogne, den 20de Juni 1844. C. Dalgas. Peder Olesen Lomholdt. Fr. Mortensen. Mads Madsen. A. Koch Niels Nielsen. Giermand Laussen. Peder Mickelsen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-05
Præsten Hr. Olivarius har nægtet at deeltage i dette Andragende, hvilket paa hans udtrykkelige Forlangende her tilføies. – Datum ut supra. C. Dalgas,
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
No 121. den 6te Juli. Loverdagen. med Brevposterne. Den til Forsendelse. alene privilegerede Kongelig allernaadigst Stifts-Tidende. Aarhuus Redigeres og udgives 4 Gange ugentlig af Overkrigscommissair A. F. Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Blandinger. Keiserdommet Marocco, som i denne Tid har en særegen Jnteresse for os, er 4 a 5 Gange saa stort som hele Danmark, og meget folkerigt; det har en Kyststrækning af 150 danske Miil mod Atlanterhavet og 40 mod Middelhavet. Landet er deelt i flere Deele ved overordentlig høie Bjerge, blandt hvilke de frugtbareste Sletter og Dale. Keiserens Regjering er saa despotisk, at alle Undersaatter ere hans Slaver; der er ikke i hele Verden nogen mere tyrannisk Regjering end den maroccanske. Keiseren er Skaber, Dommer og Fortolker, og, naar han behager, ene Udfører af sine egne Love; Arving til Landeiendomme og rørligt Gods efter alle sine Undersaatter, givende de Afdødes Beslægtede kun af Naade det som han selv synes.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Fra en spædeste Barndom bliver Folket oplært i den Tro, at Døden i Udførelsen af en keiserlig Ordre gjør dem værdige til en Plads i Paradiset; men Æren at døe for Keiserens egen Haand, endog til en overvættes stor Grad af Lyksalighed. Jndbyggerne i Marocco bestaae af: 1) Berbere, et gammelt Folkeslag, som leve mellem Bjergene i den største Armod, ene for at frelse deres Frihed; 2) Arabere, et vandrende Folkeslag; 3) Mohrer, et Afkom af dem, der bleve drevne ud af Spanien; 4) Negere, eller uld haarede Sorte; Jøder, som have tilegnet sig Landets hele Handel; og 6) Renegaterne, Frafaldne fra Christendommen, der sædv. hæves til de første Stillinger i Staten. Endeligen: 7) Slaverne (christne og andre Fanger) som behandles dertillands med en Grusomhed uden Lige. De ere Alle Keiserens Eiendom. De fødes med en, et Pd. veiende Kage af Bygmeel, sammenrørt i Olie, hvilken de ofte med den ene Haand putte i Munden og graadigt nedsvælge, medens de med den anden maa forrette det gemeneste Arbeide; om Natten drives de ned i Fængsler, 5 Favne dybt, under Jorden, hvis Nedgang tillaases med et stærkt Jerngitter. Saaledes er det Land beskaffent, som vi nu, i Forening med flere andre Magter, ville imponere ved en Krigsflaade, for, hvad os angaaer, at tvinge det til at frafalde den aarlige Tribut af 24,000 Species som Danmark hidtil har maattet erlægge til denne Røverstat for at vore Handelskibe kunne uforstyrrede befare Middelhavet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J Wilna har følgende interessante Begivenhed tildraget sig i f. M. En Jøde reclamerer en Reisendes Casette som sin Eiendom, efterat det var lykkedes ham, paa tyvagtig Maade at lære dens Jndhold at kjende og at optage en Fortegnelse derover, samt, istedetfor de Papirer, som fandtes deri, at lægge andre, som løde paa hans Navn. Casetten tages i Forvaring af Øvrigheden, der kjender for Ret, at den tilhører Jøden, og kaster den retmæssige Eier i Fængsel. Denne lader Jøden komme til sig, og erklærer, det er ham blot at gjøre om at slippe ud, kunde han altsaa skaffe ham Midler dertil, vilde han gjerne, uden videre Jndsigelse, lade ham beholde Casetten. Jøden forskaffer ham Midler til at undvige, og glæder sig over, at Alting lykkes ham saa vel. Men Natten efter bliver han greben og kastet i Hullet. Politiet havde nemlig i Kassen, under en Dobbeltbund, opdaget en stor Mængde falske Kasseanviisninger, og Jøden maa nu, i Fabrikantens Sted, vandre til Siberien, hvis han overlever Torturen, som vil vorde bragt i Anvendelse, for at tvinge ham til at angive Den, der har forfærdiget de falske Papirer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Trods den raske Udvikling af mægtige militairiske Kræfter synes dog Bevægelsen i de schlesiske Fabrik districter endnu ingenlunde at være dæmpet; de derværende Arbeideres Nød overstiger i den Grad alle menneskelige Jdeer, at Væverne formeligen have forlangt, at man skulde skyde dem, for at befrie dem fra deres elendige Liv.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Den øverste catholske Geistlige i Warnsdorf, i Bøhmen, har den 24de Juni skudt sig paa Grund af en stræng Undersøgelse som Biskoppen af Leitmeritz har ladet anstille blandt denne Stads Geistlighed. (Warnsdorf ligger ved den sachsiske Grændse, tæt ved Gross Schönau, der med hele Omegnen er herenhutisk.) Faa Mennesker i Verden have erfaret en saadan Omskiftning af Lykken, som Don Manuel Godoy, kaldet: "Fredsfyrsten. Han blev født 1764 i en vel adelig, men fattig Familie, og steg, fra en simpel Garde du Corps, saa høit, at han i tyve Aar beherskede Spanien efter sin Villie og giftede sig med en Niece af Kong Carl IV. J sexogtredive Aar levede han i fuldkommen Unaade. Efter Kong Carl den Fjerdes og Dronning Marie Louises Død begav han sig til Paris, hvor han siden har levet i stille Jndgetogenhed og dyb Fattigdom. Nu har Dronning Jsabella kaldt ham tilbage til Spanien og tilbagegivet ham hans umaadelige Besiddelser, som Ferdinand VII havde seqvestreret. Han er nu 80 Aar gammel.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J Graefrath har en Fader myrdet sine to Børn med en Øre. Moderen var gaaet ud. Faderen befandt sig alene med to Børn, det Ene tre, det Andet fem Aar gammelt, samt et Stedbarn, som var nogle Aar ældre. Han tog en Øxe, kløvede det ene Barns Hoved og slog det Andet i Tindingen, saa det faldt dødt til Jorden; Stedbarnet frelste sig ved Flugten. Derpaa tog han en Kniv, og skar sig i Halsen, men an, til ikke saa dybt, at han kunde døe. Nu greb Øxen og gav sig et Hug i Hovedet; derpaa han ud af Huset, for at drukne sig i Niersfloden. Men an bevidstløs man saale for han naaede den, saa des fandt man ham, bader i sit Blod. Hans Saar bleve forbundne, og han lever endnu.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
En Spanier, Don Cellino Avellana, en smuk Mand paa 25 Aar og Besidder af en stor Formue, havde togange lidt af en farlig Sygdom, og Lægerne erklærede, at han maatte døe, hvis Sygdommen vendte tilbage endnu engang, samt at et saadant Tilbagefald meget let kunde indtræde. Avellana lod som om han slet ikke lagde disse Ord paa Hjerte, og indbød, for feire sin Helbredelse, begge sine Onkler og alle sine Venner til en stor Diner. Man var meget munter. Reconvalescenten spiste lidet, men drak destomere. Ved Deserten reiste han sig, for at drikke sine Onklers Skaal, og sagde: "Kjære Frænder, J troede vist, det var min Tanke, at arve Eder; J toge feil! J ere mine Arvinger, thi jeg har taget Gift." J Begyndelsen troede man, det var hans Spøg, men snart begyndte hans Ansigts Udtryk at forandres; det var øiensynligt, at han følte heftige Smerter, idet han tilføiede: "Lægerne have opgivet mig, og jeg føler selv, at jeg langsomt maa bukke under for Sygdommen. Derfor besluttede jeg, at ende mine Lidelser, og, omgiven af mine Venner, at gaae muntert udaf Verden." Alle Bestræbelser for at redde ham vare frugtesløse.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J adskillige franske Departementer bemærker man i denne Tid en interessant Kiendsgierning. Der viser sig nemlig et Jnsekt, som angriber Frugt- og Skov træerne, fuldstændigt bedækker Stamme og Grene, og giver dem et graaeligt Anstrøg, saa man skulde troe, de vare bedækkede med Jis. Jnsektet har nogen Liighed med det, som angriber Kirsebær- og Orangetræet; men undersøger man det nærmere, saa finder man at det er forskjelligt derfra, saavel i Udseende, som med Hensyn paa den Purpurfarve, man erholder, naar man gnider det mellem Fingrene. Denne Farve er aldeles liig den, Cochenellen giver, og der opstaaer nu det interessante Spørgsmaal, om man kan benytte Jnsektet som Farvematerial, eller om det er ødelæggende for Træerne, saa man maa søge at tilintetgjøre det.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Forleden henrettedes tre Forbrydere i Central fængslet i Loos, og kort efter Henrettelsen havde Dr. Binaut Leilighed til, at tage eet af Ligene i Øiesyn. Der fandtes Tattoveringer paa alle dets Lemmer; paa begge Armene vare Tegningerne saa tætte, at de næsten vare ganske sorte. Og hvad var det for Tegninger, Paa Brystet faaes en Dolk, hvis Spidse syntes at tabe sig i Hjertet; paa den ene Arm læstes den Jndskrift: "Mort i Louis Philippe et toute la race!" Noget længere nede faaes et Frihedstræ med den phrygiske Hue og de Ord: "vive la republique!" Endvidere fandtes Dameportraiter, Napoleon's Statue, osv.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J Diion blev en Conskriberet for kort siden stillet for Undersøgelsescommissionen. Paa Spørgsmaalet, om han havde nogen Legemsfeil, svarte han bekræftende. Da han var af stærk Legemsconstitution, blev han paa det omhyggeligste undersøgt af Lægen, men Denne var ikke istand til at opdage nogen Feil, som gjorde ham uduelig til Krigstjenesten. Et Medlem af Undersøgelsescommissionen bemærkede, at den Conskriberede var anført i Rullen som eenøiet, men Lægen var ikke istand til at opdage den ringeste Forskiel mellem hans Øine, der begge havde samme Farve og bevægede sig med samme Lethed. Endeligen blev al Tvivl hævet, da den Conskriberede tog sit ene Øie ud, og foreviste det for den samlede Commission. Hesselgrave, en riig engelsk Godseier, som boer i Paris, havde, i den yderste Ende af sin Park, ladet grave en Hule, hvori han underholdt en Bjørnen man afrettede til, at klattre op ad et svært bræes udtørrede Stamme. En Dag i forrige Maaned opmuntrede Fru Hesselgrave, holdende en Kage Haanden, Bjørnen til denne Øvelse; men til Ulykke stod Træet for nær ved Kanten af Hulen; med eet Spring styrtede Bjørnen mod den ulykkelige Kone, qvalte hende med Forpoterne og beed hende paa en frygtelig Maade. Hendes Søster, som forsøgte at komme hende til Hjælp, blev ogsaa mishandlet. Det rasende Dyr blev dræbt med Flinteskud; men det beklagelsesværdige Offer havde allerede udaandet Livet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
En Chemiker i Paris forsikkrer at have opfundet en Maade, hvorpaa levende Dyr kunne farves efter Forgodtbefindende. Den Farve man ønsker at give Dyret, drives nemlig ind i dets Blodaarer, og enhver Liebhaver af sjeldne Dyr kan nu, efter Behag, skaffe sig f. Ex. et himmelblaat Sviin, en abildgrøn Hund, et safranguult Esel, et skarlagenrødt Faar, o. s. fr. En syttenaarig Jrlænderinde var i Liverpool anklaget for, at have stiaalet en Kjole og et Underskjørt. Hun forsikkrede sine Dommere, at hun blot havde taget disse Gjenstande, for at pynte sig med dem en Helligdag, og at hun derpaa vilde have givet dem tilbage. Hverken Pigens Skjønhed, eller hendes hidtil beviste gode Forhold fandt Naade for Dommerne. Hun blev dømt til syv Aars Deportation. Denne strænge Dom virkede saa skrækkeligt paa den Anklagede, at hun mistede Forstanden og at hendes Haar, inden 24 Timer, blev aldeles graat.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Et Udvandringskib, som fra Bremen var afgaaet til America, er forulykket. Over 50 Liig ere drevne op paa den han noverske Kyst.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J Hamborg solgtes forleden, ifølge Dom og Udlæg, nogle Kasser med Bogtrykkerlettre ved offentlig Auction. Hermed har det en ganske egen Sammenhæng, og Sagen gjør ikke ringe Opsigt. Kongen af Danmark har, for flere Aar siden, meddeelt Bogtrykker Voigt i Hamborg Privilegium til, at anlægge og drive et Bogtrykkeri i Wandsbeck, hvorhos han er vedbleven at drive sit Bogtrykkeri i Hamborg. Hvad han nu trykker i Wandsbeck, underkaster han holsteensk Censur, og hvad han trykker i Hamborg, staaer han den hamborgske Censor til Ansvar for. Nu er der fra hans Officin i Wandsbeck udkommet endeel Værker, som have vakt stor Opsigt i Tydskland og endogsaa ere blevne forbudne i flere Stater. Herfor har den Hamborger Censor, naturligviis med Uret, ofte maattet høre ilde. Men nu er Voigt bleven hængende ved en Bagatel; han har nemlig i Wandsbeck, for en Privatmand, ladet trykke et Circulaire, som har vakt Forargelse i Hamborg, og som han, skjøndt det har været censureret i Wandsbeck, er bleven sat under Tiltale for. Paa Grund af, at han ikke havde ladet Piecen censurere i Hamborg, er han bleven idømt en Mulct af 10 P. Den har han ikke villet betale, og er derfor bleven udpantet, hvorefter man ved Auction har solgt bemeldte Skrifter for ham. Men han agter at forfølge Sagen til det Yderste. Guano (Fugleskarn), der endnu for faa Aar siden var aldeles ubekiendt som Gjødningsmiddel, er nu bleven af saadan Vigtighed, at den daglige commercielle Samtale i Liverpool for Øieblikket meest dreier sig om samme, og at den synes for Fremtiden, bestemt til at spille en endnu vigtigere Rolle. Alt Forraadet deraf er for Øieblikket opsluppet i England, og den sidste Ladning fra Africa bortrevet til 9 Pd. 5 Sk. pr. Tons. De næste hjemvendende Skibe ville ved denne ene Reise have seilet sig mere end frie, og det lader sig let udregne, hvilken Flaade der tildeels allerede er underveis, tildeels snart vil afgaae, for at gjøre Guld af Fugleskarn. Fra Liverpool er alene i dette Øiemed nylig fragtet 50 Skibe. De færreste Capitainer vide imidlertid hvor den bedste Guano ligger, og seile derfor efter dem, der have tilkjøbt sig Hemmeligheden. Skibes Værdi er stegen 10 PC. (Fædrelandet bemærker, at flere af Fær verne vistnok frembyde Analoga til denne Gjødningsmasse: Noget, der ved Fregatternes Nærværelse dersteds vil blive Gjenstand for Undersøgelse.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Aarhuus, den 6te Juli. Folkefesten paa Skamlingsbanken havde været besøgt af over 10,000 Mennesker, og været besjællet af den herligste Stemning. Blandt de mange Foredrag som vare blevne holdte, havde isærdeleshed udmærket sig Grundtvigs, Plougs, Orla Lehmanns, Goldschmidts, Laurids Skau, Prof. Paulsens, Nis Hanssens, P. H. Lorenzens, Fr. Barfoeds, Krarbergs, &c. Sidstnævnte havde bragt Sønderjyderne en hjertelig Hilsen fra deres Brødre: Nørrejyderne, der var bleven modtagen med en overordentlig Jubel. Den kjøbenhavnske Studenter-Sangforening havde udført en Mængde fædrelandske Sange, blandt hvilke flere som vare forfattede til denne Fest, Alt var her saa dansk og hjerteligt som man kunde ønske sig og bar Præget af den ædleste og meest levende Patriotisme. Aldeles ingen Uorden fandt Sted, og man stiltes af med det Forsæt: af Aare at samles igjen paa Skamlingsbanken. – En mere detailleret Beretning om denne udmærkede Folkefest stal blive meddeelt i et af dette Blads næste Numere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Reisende. Med Dampskibet "Jris" fra Kjøbenhavn: Gouverneur de Thygeson, Commandeur af Dannebrogen; Baron Dirckink-Holmfeldt med 2 Sønner, Profesfor juris Larsen, Etatsraad Walsøe, Cancellist Buch, Fru Lorenzen, Pastor Trenderup m. Frue, Fru Dantzer, m. Datter, Klædehandler Thorsen med Kone, Fru Commandeurinde Lütken, Fru Blom, Landm. Olesen og Hansen, Md. Bryde, Kammerj. Capt. v. Bauditz med Frue, Md. Den med Barn, Bogbinder Bruchweiler, Jerne Carlsen og Sommerfeldt, Guldsmed Juul, Garver Hald, Student Harald Nielsen, Exam. juris Mønster, Major K. Kristensen, Jfr. T. Becken, Jfr. Nanny Gruner, Uhrmager Hylling, Urtekr. Daue m. Kone, Pastor Bentzen, Student Kjær, Fru Munding, Fru Meyer med 2 Børn, Cand. theol. Schaarup, Student A. Valeur, Fuldm. J. Møller, Student Engelsted, Gaardeier Knudsen m. Kone, Studenterne T. Wolff, og P. Jessen, Auditeur Liebe, Studios. pharm. Hansen, Madamerne Herholdt og Søborg, Klodsmager Kjer, Student Blicher, Frøkenerne J. og A. de Voigt, Grosserer F. Phillip, Farver Glatz, Md. M. Blicher, Jfr. J. G. Schmidt, Md. Andersen m. Barn, Enkefrue Flies med 2 Døttre, Kjøbmand Jørgensen med Kone, Hr. R. Jahnsen, Jfr. J. Fæster, Metalarbeider Leth, Md. Brammer med Barn, Smedemester Rasmussen, Grosserer Tvermoes, Kjøbmand F. Adolph. Typographerne Carlsen, Bønnecke, Fjeldsted, Basse, Kolbye, Dein, Bøhm, Corvinius og Smith. Jalt 105 Passagerer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Nyheder fra Kjøbenhavn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
med Dampskibsposten. Samme Dag som Folkefesten var paa Skamlingsbanken, holdtes Kongefugleskydning ved Kjøbenhavn. Dr. med. Hofmedicus Dreyer blev Fuglekonge.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Etatsraad Schönberg var den afgaaende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
J Torsdags Morges var Dampskibet Amsterdam kommet fra St. Petersborg til Kjøbenhavn efter en 3 Dages Reise. Med Hensyn til Prindsesse Alexandras befindende skal ved dets Afgang have circuleret meget sørgelige Efterretninger.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Den 20de Juli skal være bestemt til Hs. Maj. Kongens Afreise fra Kjøbenhavn til Föhr.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Fædrelandet for i Torsdags melder: "Jgaar holdtes Statsraad til ud paa Natten. Udkastet til Presselovgivningen afgjordes. Jdag afreiser Hs. Excellence Geheimeraad Ørsted til Viborg.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Hs. Kgl. Høihed Kronprindsen agter at forblive paa Færøerne indtil den 14de Juli. Geh. Confer. Baron Pechlin, dansk Gesandt ved den tydske Forbundsdag, er bleven Ridder af den russiske St. Annaorden.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Fæstningsslaven Brandrup, som undveeg fra Fæstningens Materialgaard, er atter paagrebet ved Tømmerpladsen. Han har i Mellemtiden begaaet flere Tyverier i Helsingør og Roeskilde.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Atter er en af Hovedstadens Slagtersvende kommen under Tiltale for begaaet Voldtægt.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Hr. Mantzius og Jomfru Bjerregaard ere blevne afskedigede fra det kgl. Theater.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
Bekjendtgjørelser. J Overeensstemmelse med Forordningen af 27de September 1799, dens 20de Paragraph, bringes herved til offentlig Kundskab, at i en mod forhenværende Redacteur af Bladet Fædrelandet. Jens Andersen Hansen, for Overtrædelse af Anordningerne og Trykkefriheden anlagt Justitssag, i hvilken inden den kongelige LandsOver- samt Hof- og Stadsret den 5te Marts 1844 saaledes er kjendt for Ret: "Tiltalte, den forhenværende Redacteur af Bladet Fædrelandet J. A. Hansen bør til Kjøbenhavns Fattigvæsens Hovedkasse bøde 100 1/2 Sølv, samt være den i Forordningen af 27de September 1799 § 20 fastsatte Censur undergiven i 1 Aar, saavelsom endeligt udrede alle af Actionen lovligt flydende Omkostninger. Den idømte Mulct at udredes inden 15 Dage efter denne Doms lovlige Forkyndelse og Dommen i det Hele at efterkommes under Adfærd efter Loven."er Løverdagen den 29de Juni 1844 inden Høiesteret afsagt saadan Dom: Lands-Over- samt Hof= og Stads=Rettens Dom bor ved Magt at stande. J Salarium til Advocat Rotwitt for Høiesteret betaler Tiltalte 20 1/2 Sølv. Høiesterets Justitscontoir, d. 29de Juni 1844. Hammerich.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-06
At Restancellisten over kongelige Skatter og Afgivter samt Bankrenter og Brandpenge heraf Staden til 1ste April sidst, er mig tilstillet forsynet med Approbation til Jnddrivelse, og at Udpantning derefter vil blive paabegyndt saafremt Restancerne ikke indbetales inden 20de dennes, bekjendtgjøres herved. Aarhuus Byfogedcontor, den 5te Juli 1844. Fleischer. Brand=Assurance-Foreningen i Altona. Den administrerende Direction for benævnte Forening underretter herved de Jnteressentere, som i Tidsrummet fra 1ste Juli 1842 til 30te Juni 1843 incl. have ladet forsikkre ved Foreningen, at, efterat 50 p. C. af Overskudet er tillagt Reservefondet, af Bilanzen fra f. Aar, endnu 35 1/2 p. C. af Præmien bliver tilbagebetalt. Denne Dividende kan af de Berettigede hæves hos den Agent ved hvem Assurancen er besørget, indtil 31te August, efter den Tid alene i Foreningens Hovedcontoir i Altona, indtil 31te Decbr. Hvad der inden denne Tids Udløb ikke affordres, bliver tillagt Reservefondet, og kan derpaa ikke mere gjøres Fordring. Foreningen overtager Forsikkringer mod Brandskaber, til den efter Omstændighederne billigste Præmie samt Porto, men uden Stempel- og Policegebyhr. Statutterne udleveres uden Betaling af Agenterne, som ogsaa Bilanz Extracten for Aaret 1843. Foranlediget ved flere Forespørgsler, finder Directionen. sig beføiet, for at berolige Jnteressenterne, at tilføie: med Hensyn til et i Landet udspredt Rygte, som om Foreningen skulde i Norge og Sverrig have overtaget sig saa betydelige Forsikkringer, at det for Jnteressenterne derved kunde blive betydeligt forefuldt; at Foreningen ikke har overtaget nogen Assurance i Sverrig, og de Forsikkringer, den har overtaget i Norge, gjennem anseete Hamburger og Altonaer Handelshuse, ere med Hensyn til Omfanget og Fordelingen ingenlunde af den Beskaffenhed at det kan give Anledning til nogen saadan Frygt. Directionen troer overhovedet, i nøie Opfyldelse af sine Pligter at tør udtale, at den stedse har Foreningens sande Jnteresse for Øie, og ved ingen Leilighed sætter Medinteressenternes Vel paa Spil, og kan desaarsag kun ansee Kilden til bemærkede Rygte, i Bagtalelse.