Viborger Samler, 1847-02-06
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn. "Flyveposten fortæller, følgende Træk af Velgjørenhed: Da Priserne paa Rugbrød i forrige Uge skulde forhøies, indfandt sig nogle Bagere hos en af deres ældste Laugsbrødre i Hovedstaden, for at spørge ham, om han ogsaa vilde lægge paa Brødet. Herpaa gav han det ædelmodige Svar: "Saalænge jeg endnu har mit Loft, fyldt med Rug, som jeg har indkjøbt til nogenlunde billig Priis, vil jeg ikke lægge paa Brødet; først naar dette et sluppet vil jeg vel see mig nødsaget til at tage samme Priis som Andre. Nu gjør jeg det ikke. Der er vel ikke Mange, der tænke og handle saa ædelmodigt, som denne Mand. "Overretten – saaledes hedder det i Præmisserne til den Guldbergske Dom. - finder ingen Anledning til, efter Underdommerens nedlagte Paastand, at mulctere Defenso(Kammerraad Nyegaard, der med Jver og Samvittighedsfuldhed har iagttaget Tiltaltes Tarv, fordi han under sin Defension har udsagt, at den exempelløse Haan, som Dommeren skal have viist mod Tiltalte, i høi Grad maa indignere Enhver, og især den, der henhører til den bedre Klasse, og at Tiltalte har lidt en oprørende Medfart af den undersøgende Dommer, hvorimod disse Udtryk mortificeres" – Sagens Omstændigheder vare følgende: "Overkrigscommissair, Postmester Høegh Guldberg i Vordingborg havde anmeldt en Fordring i Apotheker Aarsleffs Stervbo for en kgl. Obl. paa 2000 Rbd., som han paastod sig Beløbet tilgode for, ifølge et Beviis, dat. 11te Juli 1839, der lød saaledes: "Af Hr. Overkre. Høegh Guldberg har Undertegnede modtaget en kgl. Obl. stor 2000 Rbd. og lydende paa Jhændehaveren, hvilket herved tilstaaes af M. Aardleff. Efterat der var opstaaet Formodning om, at dette Beviis ikke havde været udstedt for nogen Gjæld til Hr. Guldberg selv, men alene som Legitimation for, at Guldberg havde til Aarsleff afleveret en saadan Obligation, som han i dette Øiemed havde modtaget af sin Svoger, Cand. jur. Bilsted, og derefter afleveret til Aarsleff, blev G. sat under Tiltale for i et Dødsbo at have anmeldt en formeentlig urigtig Fordring. J Aarsleffs Bøger fandtes Jntet optegnet, hverken om Maaden, hvorpaa den Obl., som Tiltalte, vil have laans ham, er omsat, eller overhovedet om Tiltaltes Krav, medens han derimod til Udg. 1838 i Bøgerne stod anføre med en Gjæld af 175 Rbd. 4 Mk. 6 s., hvoraf indtil 1840 henstod 75 Rbd. 4 Mk., saa at Tiltalte har gjort Afdrag paa denne Gjæld samtidig med, at han selv, efter sit Opgivende, havde en langt større Fordring tilgode, der, efter hans Forklaring, endog skulde afbetales afdragsviimed 200 Rbd. hver tredie Maaned. Ligesom Tiltalte er heller har kunnet oplyse, at han paa den Tid, Gjælden blev stiftet, har besiddet nogen Obligation paa 2000 Rbd., og navnlig ikke har kunnet eftervise, hvor eller ved hvem Renterne maatte være oppebaarne, saaledes har han ei heller seet sig istand til at opgive Data, der kunde bestyrke hans Paastand om, at han paa den Tid, han vil have forstrakt Aarsleff med Obligationslaanet, var i Besiddelse af saadan Formue, at det var muligt for ham at give Laan. Det producerede Beviis, hvori efter dets Ud visende kan være foretaget Radering, synes endelig efter sin hele Form ei heller udfærdiget for at tjene som Tilstaaelse for en saa betydelig Gjæld. Disse ere de vigtigste Omstændigheder mod H. Guldberg. Ligesom imidlertid intet af de nævnte Data indeholder den Forudsætning, at hans Fordring er opdigtet, et heller udelukker Muligheden af, at hans Fordring kan være rigtig, saaledes er der ogsaa flere Data, som tale for Guldberg. Det er f. Ex. oplyst, at Tiltalte, paa en Tid, da Jngen formodede Aar leff ved Apoplexi bevirkede Dødsfald, uforbeholdent har omtalt dennes Gjæld til sig for flere Personer; fremdeles, at Aarsleffs Bøger ikke have været førte saa nøiagtigt, at derpaa kan lægges afgjørende Vægt, endelig ere Tiltaltes Afbetalinger paa hans Regningsgjæld for Medicamenter a. ingenlunde uforenelige med, at han kan have havt en staaende Fordring hos Aarsleff efter Haandskrift, og Bevisets mindre nøiagtige Form kan finde sin Forklaring i det venskabelige Forhold, der fandt Sted imellem den Afdøde og Tiltalte, ligesom det og maa bemærkes, at der paa Beviset findes Afskrivninger af Afdrag og Rentebetalinger, der ikke ere skrevne paa samme Tid. Paa Grund af dette og meere fandt Overretten, at Hr. Guldberg, der har hæderlige Vidnesbyrd om sin hidtil førte Vandel, ikke blot maatte frifindes, men ogsaa fritages for de ham i første Jnstants paalagte Omkostninger ved denne ham af Justitien paaførte Action, idet det navnlig ikke skjønnedes at kunne lægges ham til Last, at han, for at undgaae criminel Undersøgelse, strax havde erklæret sig villig til, saafremt Sagen maatte hæves, at lade sin anmeldte Fordring bortfalde, og senere endog ubetinget har renonceret paa samme. (Fædrel.)¬