Adresseavis for Børn, 1780-01-26
Handels Efterretninger. J London havde en rig Kiøbmand taget et meget fattig faderløst Barn til sig, da nu dette Barn var meget ungt, saa blev han i Begyndelsen ikke brugt til noget, men fik Lov at løbe omkring i Huset og giøre hvad han vilde. Blant andre hans Barnesysler, var denne, at han opsøgte Knappenaale paa Gulvet, og meget omhyggelig forvarede samme. Naar han nu havde fundet 12 Knappenaale, saa bragte han dem til sin Herre, i hans Kontoir, dette behagede Kiøbmanden meget vel, thi han saae deraf, at Drengen vilde blive troe og husholdrisk Fra den Tid af lagde han mere Mærke, til Barnets Handlinger, og vandt ganske hans Fortrolighed. Da nu Tieneren en Dag skulde drukne nogle Kattekillinger, bad den lille Dreng sin Herre, at han maatte beholde en af dem, og drage den op, for siden at sælge ven. Det blev ham bevilget, og nu forede han den unge Kat saa vel, at han snart blev stoer. Efter nogen Tids Forløb, vilde Kiøbmanden sende et stort Skib, med Kiøbmands Vare, til et fremmed Land, for at selge samme. Da han nu var i Begreb med at eftersee om alle Varene ogsaa ordentlig vare indpakkede, mødte den lille Dreng ham, med sin Kat under Armeen. Richard, sagde Kiøbmanden, har du ikke ogsaa noget at sende bort, og handle med Ach Herre, svarede Drengen, J veed jo selv jeg er et fattig Barn, og har ikke andet end denne for Børn. Kat. – Nu saa send da den med sagde Kiøbmanden. Drengen løb hurtig til Skibet og satte sin Kat derpaa, og Skibet seilede bort. Efter nogle Maaneders Forløb, kom det til et ubekient Land; man steg i Land og hørte at det blev regieret af en Konge. Da denne erfarede, at det var ankommet Fremmede til hans Land, lod han nogle af dem kalde for sig for at spise med ham; men uagtet at der var nok at spise, saa kunde man dog neppe nyde en Mundfuld; thi det hele Værelse vrimlede af Muus og Rotter, hvilke vare saa dristige at de i Flokkeviis sprang omkring paa Bordet, bemægtigede sig Maden, ja rev den endog ud af Giester nes Hænder. Man havde hidintil ikke fundet noget Middel at befrie sig fra disse Dyr ved, uagtet Kongen havde udsat Tønder Guld til Belønning for den, som udfandt saadanne Midler. Da de Fremmede hørde dette, sagde de til Kongen, at de havde medbrage et Dyr, som var i Stand til at dræbe alle disse Muus og Rotter, og hentede derpaa Katten. Denne kom og gjorde saadan et Nederlag, paa disse skadelige Dyr, at inden en halv Times Forløb, var ikke en mere enten at see eller høre i hele Værelset. Kongen blev derover saa glad, som man havde skienket ham et heelt Kongerige, og som han besad umaadelige Rigdomme, saa hav han en Tønde Guld for Katten. Skibet seilede nu som snarest tilbage, og kom lykkelig til sin Eiere, Kiøbmanden blev bestyrtset over denne Lykke med denne Kattenegotie, havde han været en Bedrager, saa vilde han have beholdt dette Guld for sig selv, og ikke ladet den fattige Dreng vide noget derom, men han var en grund ærlig Mand og havde neppe modtaget den Skat, som Katten havde indbragt, førend han lod den lille Richard kalde for sig, fortalte ham hans Lykke, og forsikrede ham, at den skulde tilhøre ham allene. Han lod ham derpaa lære Handlingen, og da det unge Menneske blev ved at være troe flittig og sparsom, saa gar han ham, da han blev voxen, sin eneste Datter til ægte, og indsatte ham til Arving af alt sit Gods. Subskribenternes Navne. Frøken Kragenskjold, paa Langeland. Mr. Emanuel Waaskiær, Jfr. Anne Sophie Pelt;) her i Staden. Junker Poul Christian Ditlef v. Bardensleth; i Slagelse.