Viborger Samler, 1841-02-25
Storbritannien og Jrland. Sultan Abdul Meschid har af vor Dronning erholdt en høist værdifuld Diamant, der har Form af en Halvmaane. Diamanten, hvis Værdie anslaaes til 900,000 Fres, er kjøbt af den engelske Consul i Rio Janeiro til Dronningen. Det fredelige Parti i Frankerig og næsten alle de Personer, der ere stemte for den monarchiske Regjeringsform, have erfaret med Bekymring, hvorledes den af Thiers udkastede Plan til Paris's befæstning omsider har seiret over alle roligt tænkende Statsmænds Jndvendinger. Saaledes vilde Skjebnen det altsaa, at Tuileriernes Hofslulde ligesom gjøre dette Anliggende til sit eget; og kun denne Omstændighed tør det maaskee tilskrives, at en saagrotest Jdee er bleven ophøiet til en Lov. Kun at ikke Fremtiden maatte realisere Republicanernes Plan, J Sandhed, Frihedsmændene have maaskee bedre beregnet den Fordeel, Fortificationen kan forskaffe dem, end de andre Befordrere af denne uheldsvangre Forholdsregel. Man kan overhovedet ikke forklare sig det nuværende franske Ministeriums Holdning og de Planer, der endnu synes at være fremherskende i de høiere Regioner. Rustningerne fortsættes til Lands, og Udrustningerne i Toulon og flere andre Havne skride frem i en foruroligende Grad. Sø udrustningerne have, efter vel underrettede Personers Formening, deels til Hensigt at improvisere et uventet Angreb imod de baleariske Øer, deels at byde England Spidsen. End hviler et mystisk Slør over de europæiske Anliggender, kun den kommende Tid vil opklare det Hele men vist er det, at man i England paa ny viser umiskjendelig Mistillid til den franske Regjering, Frankerig. Det er vist, at flere indflydelsesrige Medlemmer af Pairskammeret ere imod befæstningsplanen, og man mener, at Grev Mole iblandt Pairerne vil spille Lamartines Rolle i de Deputeredes Kammer. De Fleste antage imidlertid, at Lovudkastet vil gaae igjennem, endskjøndt med nogle Modificationer. At Regjeringen er vis paa Lovudkastets Antagelse, kan man slutte af den overordentlig store Virksomhed, hvormed Fæstningsarbeidet drives, med mindre den maaskee netop paa denne Maade vil søge at erholde Kammerets Sanction til Arbeider, der ere skredne saa langt frem. - Jøvrigt berettes, at Arbeiderne paa den fortløbende Forskandsning ere for Øieblikket standsede, men at der meget virksomt arbeides paa de detascherede Forter. Det er ikke umuligt, at de Deputeredes Kammer kan komme til at angre den Jilfærdighed, hvormed det har behandlet Arbeidernes samtidige Fremskriden, og ladet sig nøie med Marschal Soults vage og ubestemte Løfter. Der er i de sidste Dage talt meget om en Tilnærmelse imellem Marschal Soult og Guizot; i denne Anledning siger Siele: "Man haabede, at Marschallen vilde lade sig forsone, naar hans Søn, Marquis af Dalmatien, blev udnævnt til Gesandt i Constantinopel. Men det være nu, at denne Post syntes altfor ubetydelig for en Mand af Marquiens Fortjenester, det være nu, at den almindelige Reclamation, der fandt Sted i Anledning af denne Udnævnelse, var en Advarsel for det ene Parti, saa er det vist, at Udnævnelsen er udsat for det første. – Angaaende den af ikke faa Deputerede udtænkte Udsoning imellem Guizot og Thiers, siger Cour. frang.: "Vi troe at kunne forsikkre, at de Deputerede, der have arbeidet paa en Tilnærmelse imellem S. og T., ei have fundet den forventede Modtagelse; thi da de i almindelige Udtryk udtalte deres Bekymring over, at den udenfor Ministeriet dannede Coalition ikke blev fortsat i Ministeriet, har man givet dem det Svar: "Tu Fus vouln, Georges Dandin. – Der findes ikke længere noget Tilnærmelsespunct imellem Thiers's og Guizots Politik. Hiin har altid forladt Bestyrelsen med Ære, naar manhar forlangt af ham Offre med Hensyn til Udlandet; Denne har kun overtaget Regjeringen for at gjøre sig til et foragteligt Redskab for Concessioner. De personlige Vanskeligheder ere ligesaa store. Guizot og Thiers ere ei alene Ministre for to forskjellige Systemer; Guizot, har staaet under Thiers's Befaling, og offentlig forraadt den Chef, af hvem han erholdt sine Jnstructioner. Dette kan en Statsmand ei forglemme, – og skienkede Thiers Guizot sin Agtelse, da maatte Thiers til samme Tid renoncere paa den venstre Sides Tillid. – En Alliance imellem Thiers og Guizot er derfor ikke at befrygte." – Cour. fr. ender iøvrigt sin Artikel med de Ord: "J ethvert Tilfælde er den venstre Side kun afhængig af sig selv; først og fremmest Principerne, dernæst Mændene; naar Omstændighederne byde det, veed den venstre Side at opoffre sin Tilbøielighed for sin Pligt.""Hvor megen Omhu, siger Siele, "Ministeriet end anvender for at skiule sine Planer, troer man dog, at Cabinettet har fattet den Beslutning at opløse Kammeret. Denne Opløsning skal imidlertid først finde Sted i October Maaned. Vist er det, at Jndenrigsministeriet har ladet indhente Oplysninger i mange, om ikke i alle Departementer, og det har paa denne Maade udkastet en approximativ Statistik, hvis Resultater sandsynligviis ville vorde lagte til Grund for Cabinettets definitive Beslutning. Kun at Cabinettet tør gjøre Regning paa at soutinere sig til Efteraaret!" Emir Abdel Kader, siger Constitutionnel, "har tildeels reorganiseret sit Jnfanterie; denne Høvdings Virksomhed er i Sandhed overraskende; han kæmper med feirende Udholdenhed imod alle de Hindringer, som hans Medbeilere berede ham, og imod de følelige Tab, vore Vaaben tilføie ham. De af ham paa ny dannede regulære Batailloner ere dannede af Kulnglis fra Tiemeren, Kabylere fra Nedroma og nogle Maroccanere, som Haab om Vinding har draget i hans Tjeneste. Man paastaaer end- og, at han har sluttet en varig Fred med Tedgeni, som skal have leveret Emiren 200 Md., der ere ypperlige Skytter. Kun Jnfanteriet er marschfærdigt; det udgjør 5 Batailloner, enhver 900 a 950 Md. stærk, hvilke have besat Tekedempt og Temecen, Cavalleriet, der ganske bestaaer af Arabere, ligger endnu adspredt iblandt Stammerne, men er ved første Signal kampfærdigt. Emiren har fordeelt sine Stridskræfter saaledes, at han i den korte Tid af 48 Timer kan forene dem og opstille en Magt af 12,000 krigerske og fantiske Soldater. – Dog vil han neppe vove et afgjørende Slag. Kalisens Under emirer ere ham troe; han kan stole paa Mustapha=Ben Tham i Østen og Sidi-Bu-Hamed i Vesten. AdelKader, der formodentlig har afstaaet fra sin tidligere Plan, at organisere et regulairt Cavallerie, vil i Spidsen for en udvalgt Rytterhob begive sig fra et Corps til et andet."