Norske Intelligenssedler, 1808-06-10
J Anledning af Jslansk Mos, anvendt til Føde, maae jeg anmelde, at ved Forsøg, anstillede af Hr. Overlærer Flor og mig, har jeg fundet at en svag Askelud aldeles borttager den islandske Moss bittre Smag, uden at berøre den noget af sin fødende Egenskab. Man tager en Skjeppe Birkeaske eller en en halv Skjeppe Granaske, gyder derpaa hundrede Potter Vand, omrører det vel og lader det henstaai 24 Timer, af den klare Lud tager man en Pot til hver Pund Moss, arbeider det vel igjennem saa det fuldkommen gjennembledes, lader det henstaae i 36 Timer i hvilken Tid man af og til vender det om Karret, hvorpaa det udskyldt med tilstrækkelig Vand, har aldeles tabt sin Bitterhed, det optages og tørres, har man ikke tilstrækkelig Aske, kan man tage en halv Pot Lud og en halv Pot Vand til Pundet, og lade den staae i 48 Timer, da det derved vil have tabt den største Deel af Bitterheden. brygge Øl til Forsending. Hans ulyksalige Jdee at vilde bruge Pors som Surrogat for Malt staaer ham endnu bestandig i Hovedet; at man paa sine Steder har brugt lidet Pors for at give Øllet en picant Smag, og derved spare noget Humle, som og for at gjøre det mere berusende, dette giver Prof. Anledning til det ulykkelige Forslag at anvende Pors istedet for Malt; Erfaring har lært at stærke Folk, der har drukket end- og kun en halv Pot Øl hvortil var sat Pors, har paa nogen Tid mistet Forstanden. Paa Grund af det her Anførte er det at jeg kaldte Professorens Svar til mig et Virvar af Nønsens og intet bevisende Paastande. Den der begaaer den Uforsigtighed at proponere noget som er urigtigt og tildeels skadelig, bør med Beskedenhed taale at gjendrives ved Grunde, uden med tomme Ord at søge at reddiculere de Grunde han ikke seer sig istand til at afbevise. Dette være nok i Anledning af hvad Prof. Pihl har sagt og kan sige, Nu til den chemiske Sandheds Elsker: Vi vil forbigaae om jeg har været uartig mod Uartigheden, vi vil forbigaae de logiske Urigtigheder i hvad De skriver, vi vil overlade til et høiere videnskabelig Forum at bedømme om jeg er Chemiker eller ikke, det af Dem Jndrykkede i Jntelligentssedlen No. 44 skal jeg med Fornøielse besvare. Men i Forbigaaende, hvorfor fremtræder De som Anonym? J den videnskabelige Verden hersker ingen Laugrettigheder, altsaa hvad enten De dyrker Chemien som Dilettant eller er professorer De lige velkommen, og troer De ikke at jeg har en dunkel Formodning om hvem De er, men til Sagen. Deres Anførte gaae ud paa tvende Paastande: først, at naar et Plantelegeme sættes i Gjæring (spirituss Gjæring) forandrer alle de Stoffe hvoraf det er sammensat Form, og andet, at Enebær ifølge sin Sukkergehalt ligesaavel giver Øl, som Malt - Følgende Forsøg maae tjene til Oplysning: jeg behandlede knuste Enebær med vandfrie Alcohol ved 408 1/4 R. efter Afkjøling tilsatte jeg Vand og erholdt et lysgult rigt Præsipitat der ved Tilsætning af mere Vand ikke kunde opløses, og forholdt sig saaledes som fuldkommen Harpix. J et Afkog af Enebær behandlede jeg ved Kogning uldent Tøi beitset med Alun som derved fik en smudsig guul Farve, det er som bekiendt at Fourcroy først har bemærket Extractivstoffet, og at Vauqvilin siden har bestemt dets Særkjender, hvoriblandt en af de frappanteste er, at det farver Tøi, beitset med Alun eller metalliske Salte, guul, og er det egentlige farvende Stof man forhen har kaldet Plantepigmentsom almindelig bekjendt erholdes den æthetiske Olie af Enebær ved Destilation med Vand. For at erfare om disse Stoffe under Gjæring forandrer Form, blev end videre anstillet følgende Forsøg: et Afkog af en Pot Enebær i 4 Potter Vand blev sat i Gjæring, efter fuldendt Gjæring erfaredes saavel ved Lugt som Smag at Sukkerstoffet var gaaet over til Alcohol, i dette udgjærede Produet behandlede jeg ved Kogning tvende Stykker uldent Tøi, det ene beitset med Alun, det andt med Kobbervictriol, som begge blev farvet guul, og saaledes har jeg beviist at Extractivstoffet under Gjæring ikke forandrer Form. For ligeledes at erfare om Harpix bliver uforandret under Gjæringen, og for des tydeligere at lagttage Phætiomenet, valgte jeg Stoffe i renere Tilstand: jeg tog nemlig 10 Gran hvid Harpix, udrev det med 6 Lo Sukker til et subtil Pulver, derefter blev det lidt efter lidt udrørt med Vand; det blev tilsat Gjær, efter 24 Timer var Gjæringen fuldendt og det havde en stærk spiritues Lugt; det blev filtreret, efter at det paa Papiret opsamlede var fuldkommen tørret, blev det behandlet med vandfrie Alcohol ved 30 sk. R. atte filtreret og tilsat Vand, da et Præsipitat af Harpix kom tilsyne. Harpix lider altsaa ligesaalidet Form forandring. For ligeledes at erfare om Tannin lider Forandring under Gjæringen tog jeg en yderst svag Jnfusion af 20 Gran Smak i en Pot Vand, hvori netop ved Liimopløsning kunde opdages Tunnin; heri opløste jeg 6 Lod Sukker, tilsatte Gjær, efter 2 Timer begyndte det meget levende at gjære, og efter 20 Timer var den fuldendt og mærkelig Alcohol produceret. Productet blev filtreret, da det tilsat nogle Draaber Liimvand blev ligesaa uklar som før Gjæringen. Tannin forandrer altsaa ikke heller Form Saavel ved Harpixen som Tannin var disse Forbindelser med Sukkeret ligesaa intim som i Askoget af Enebær. At ætherisk Olie ikke forandrer Form ved Gjæring viser det, at adskillige Brændeviinsmænd sætter stødt Kummen til Sæden naar de ansætter til Gjæring, og paa denne Maade erholder Kummenaqvavit, Jeg haaber at jeg saaledes ved Erfaringsgrunde har beviist Dem, at Enebærens Sukkerstöf vil gaae overtil Alcohol, men at det tillige har Stoffe der ikke lider Formforandring under Gjæringen; skulde De tvivle og Rigtigheden heraf, og De vil gjøre mig den Fornøielse at komme ind eller ned til Christiania skal jeg anstille en fuldstændig Anglyse af Enebær for Dem, i Overværelse af Hr. Prof. Maschmann eller om De vil, nogen anden indsigtsfuld Chemiker. Der gives sikkert flere Plantestoffe der ikke forandrer Form under spirituss Gjæring, f. Ex, sibros Stof og coaguleret Æggehvidestoff, skjønt jeg ikke ved noget directe Forsøg har erfaret det. Deres anden Paastand at 8 Potter Enebær maae, ifølge Foueroys og Vauqvelins Angivende om Sukkerstoffen i Maltet, give ligesaa megen Alcohol til et Anler Øl, som det Qvantitet Malt Bønderne i Almindelighed bruger dertil, er fuldkommen rigtig; men De maa tillade mig, at Alcohol Gehalten ikke allene bestemmer om det er Øl, Vand med Tilsætning af Brændeviin er endnu ikke Øl, det er Forbindelsen af Alcotol, Meelskof, Sukkerstof, Skimstof og Kulsuur Gas med Vandet til et chemisk Heelt, der giver Øl, og Øllets nærende og forfriskende Egenskab hidrører ligesaa meget fra disse sidste Bestanddele som fra Alcohol, og de aromatiske Stoffe som Enebær giver istedet, er ikke af den Natur At man bør bruge nogen Forsigtighed ved Anvendelsen af Enebær, har man Grund til at slutte af hvad den italienske Læge Piso anfører, at nemlig ved en hyppig Brug af dem havde han fundet, at der var gaaet Blod med Urinen, og Doctor Hahnemann siger, at de kun uden skadelig Virkning kan bruges i Qvantitet af phlegmatiske Complexioner. De seer altsaa at deres Tvivl ei røber den modneste Kyndighed, dog være det langt fra at jeg derfor finder mig beføiet til at fradømme Dem chemiske Kundskaber, ja end ikke practiske Kundskaber i Chemien. Det er maaskee Tilfældet at De fortrinlig har arbeidet med Anglyser af Mineralier og altsaa er mindre fortrolig med Plante-Chemien; dog maae jeg tillige formode at De af venskabelig Varme for Prof. Pihl har skrevet lidt fortere end Kritiken vilde følge; thi vil man som Chemiker kaste et grandseende Blik paa Naturen, saa finde vi, saavel i den uorganiske som i den organiske Natur en nendelig Række af Uligheder ihenseende til Kraften, hvormed de primitive Stoffe constituerer, et Heelt; fra Chromoxydet til Guldoxydet, fra Valrav til det dyriske sibrøse Stof, fra Garvestoffet til Meel stoffet; hvor er den begrændsede Kraft der med lige Lethed bringer disse chemiske Forbindelser ud af deres eiendommelige Forhold og danner nye? Hvor lidet rimelig altsaa, blot som Raisonnement, at antage at den spiritusse Gjæringsproses skulde bevirke det, og sæt, at alle Bestanddelene virkelig forandrede Form, naar denne Formforandring ikke constituerte de for Øllet væsentlige Stoffe, om f. Ex. Gjæret afsætte Apot til Harvixen, og saaledes danne Æggehvidestof om til samme Tid Klæderens Curbor bragte Extractivstoffen, over til Garvestof, vilde dette dog ikke bidrage til at forbedre Øllet. Det er ikke Tvivl underkastet at jo flere Legemer forandrer Form under spirituss Gjæring, uden at gaae over til Alcohol, at i Almindelighed noget Meelstof og Sliimstof desoxydere og i dets Sted carbouiseres som nærmeste Form til Harpix, viser den hvide Hinde eller Pletter der sætter sig oven paa det gjærende Fluidum. En nøiere detaileret Kritiover hvad De har skrevet til mig, tillader ikke Rummet, som Jntelligentssedlen over alt ikke er Stedet for videnskabelige Gienstandes Behandling: da jeg i Prof. Pihls Propositioner fandt noget Urigtigt og noget Skadeligt, bedømte jeg dem i samme Blad; men skulde De have Lyst til end videre at fortsætte disse chemiske Undersøgelser, da er jeg rede at møde deres Grunde, naar De ligesaavel som jeg, vil lade det indrykke i Bibliothek for Physik, Medicin og Oeconomie, der udgives af de Herrer Professorer Herholdt, Viborg og Ørsted, da det stemmer overeens med dette Skrifts Tendens at indrykke literaire Producter af den Natur, og de saaledes komme i Circulation blandt et videnskabeligt Publicum.