Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-03-31
Den anden Arme-Beretning er af 12te Marts, og er dateret fra Hovedqvarteeret i Frascati hvori der meldes følgende: General Frimont havde givet Prindsen af Wied Runkel Ordre til med sin Division at passere det vanskelige Biergpas Della Marmore, hvorfra VilenoFloden udspringer. Dette er saa vanskeligt at passere, at man maatte lade Kanonerne og Vognene trække af Soldaterne; da man ikke kunde bruge Heste dertil. Dette blev lykkelig udført og General Lieutenant v. Mohr fik Ordre til at trænge ind i de Abruzzos. Man ventede, at Neapolitanerne vilde forsvare disse Biergegne med Eftertryk. – Den 9de om Morgenen fik Divisionen Walmoden, som havde forenet sig i Civita Ducale Ordre til at rykke frem til Antrodono. - Dispositionerne, til at omgaae denne vanskelige Post bleve tagne. En stærk Regn gjorde Marschen vanskelig i Biergene men Kl. 11 om Formiddagen blev Veiret bedre. Jægerne omgik Fienden ved Landsbyen Canetra. Jndgangen var befæstet; men blev forladt uden Modstand. Jmellem den og Borghette er en Broe overVelino Floden, som bliver behersket af Høiene. Man ventede en heftig og morderisk Jld ved at bestige den. Broen var befæstet og Forsvaret let Et Regiment let Jnfanterie holdt den besadt, men da de Østerrigske Jægere gik rask løs paa det, saa flygtede Fienden til Biergene og Østerrigerne rykkede ind uden Modstand i Antrodon, hvor Major von Aspre bemægtigede sig 3 Kanoner. – Den følgende Dag, lod General Walmoden Armeen bryde op imod Aqvila. Efter en ubetydelig Fægtning ved St. Tomasso, hvor Fienden mistede 2 Feldkanoner ankom Major von Aspre, Kl. 7 om Aftenen med sine Tropper til Aquila (Denne Bye er Hovedstaden i de Abruzzos og har 14000 Jndvaanere). En Deputation fra Staden kom ham imøde for at melde ham, at den var rømmet og for at indbyde ham til at besætte den. Han holdt sit Jndtog og modtog af Jndvaanerne de utvetydigste Beviser paa deres Glæde over, at de vare blevne befriede fra Militsernes og Legionernes utaalelige Aag; da de hverken kiendte noget til Orden eller Disciplin. Staden blev illumineret. Den gamle Commandant i Fæstningen aabnede Porten, saasnart Baron v. Mohr erklærede, at Østerrig ikke førte Krig mod det Neapolitanske Folk. Den 11te rykkede General Geppert, videre frem imod Populi. Jmidlertid havde ogsaa Divisionen Stutterheim fat sig i Marsch fra Tivoli, af og efter en ligesaa ubetydelig Modstand fordrev den Fienden paa Veien Sulmona. – Saaledes har den Østerrigske Armee sat sig i Besiddelse af hele Provindsen Abruzzo Ultra, saa godt som uden Modstand og den Østerrigske Armee=Beretning, betiener sig deraf til at skildre hele Opstanden i Naapel som et Partie der slet ikke har Folkets bifald. General Pepe skal besvære sig over, at han erblevet forraadet af sine Militser, hvoraf han kun skal have 5 til 6000 Mand tilbage, da enhver er løbet til sit Hjem. Med ubegribelig Frighed have Tropperne opgivet de faste Punkter uden at forsvare dem; De have udplyndret deres egne Stæder og Landsbyer. Til en Folkeovstand har man ikke bemærket noget. – Naturen havde her gjort saameget, at det næsten vilde være umueligt at trænge ind, naar man kun vilde have forsvaret Passerne; men Thermopylæer kunne ikke hielpe hvor der ingen Spartanere ere. Jkke en eneste Østerriger er bleven taget til Fange, og de have ialt kun Armeens havt 80 til 90 Døde og Saarede. Stilling var den 12te Marts følgende: GeneralWalmodens Division tilligemed Vied Runkels staae paa Veien til Populi foran Aqvila; General Stutterheims Division staaer ved Carsoli De øvrige Divisioner staae endnu i det Romerske ved Frascati, hvor Hovedqvarteret er. Den 15de skulle 5 Østerrigske Divisioner sættes i Marsch imod Ceprand. – General Carascosa staaer i en fast Stilling ved Gariglianofloden; men man troer, at han vil foredrage en Capitulation for en Bataille. Neapolitanernes Ulykke er en Følge af, at den Østerrigske General fattede den kloge Beflutning først at angribe de uovede Milits=Soldater i de Abruzzos; hvilket man formodentlig ikke havde ventet; men troet, at Østerrigerne vilde have trængt frem imod Hovedstaden. Det kommer nu an paa, om ikke Oprøret i det nordlige Jtalien vil nøde Østerrigerne til at trække sig tilbage, og sætte paa nye Mod i Neapolitanerne. Kunde det lykkes Østerrigerne i en Hast at dæmpe Oprøret i Neapel, saa vilde det udentvivl være til Gavn for Roeligheden i Europa; da det vilde afholde den Russiske Armee fra at rykke ind i Jtalien, som man maaskee ellers kunde betragte som Forbudet paa en almindelig Krig i En Rygtet var allerede udbredet i Wien, at ropa).