Jyske Efterretninger, 1776-02-09
7) De Fremmede, som herefter ankomme i Vore Lande, og i Overeenstemmelse med 2. 3. 4 og 5. Artikle kan vente sig Jndføds Ret, have allerunderdanigst at søge mod de sædvanlige Afgifters Betaling NaturalisationsBrev, førend de lige med Jndfødte maae haabe sig Veien, aabnet til Embeder. 8) J Henseende saavel til Vore Pager, som til Cadetterne ved de tvende militaire Etater, ville Vi, ligesom V. og herved udtrykkeligen fastsætte, at intet Barn, uden det der er eller kan agtes for Jndfødt, skal og maae deri antages, Fuldkommen forvissede om, at Vores Kongel ge Huus vil til alle Tider med sine Pager helligen følge samme uforanderlige Regel, og i Almindelighed giøre sig det til en kjer Lov, ikke ved Hoffet af noget Kiøn at anvende uden Personer, der ere eller kan regnes for Jndiedte, ligesom Vi og herefter vil have alle Stifter og Klostere i Vore Stater forbeholdne erne og allene for Fruer og Jomfruer af Landets Jndfødte eller dem, som derved i ge agtes. 9. Alle de Fremmede, som ikke efter forestaaende 2 J. 5. Artikle kan eller skal ansees lige ved Jndfødte beretigede til Forfremmelse og Embeder, have dog lige med dem fuld Frihed til at boe og nære sig i Vore Riger og Land paa alle de Maader, som Vore Love og Forordninger de tillade, og hidtil tilladt have, og der at nyde al den Skyt og Agtelse, som enhver af en christelig og mild Regierinkan efter sin Stand vente, ligesom og deres her fødte Børn naar de her i Staten forblive tilhobe skal agtes og ansee fuldkommen for Jndfødte. Ogsaa udelukker ikke denne Vorev Anordning nogen i sit Laug eller Amt fra at blive i sin Orden Laugets Oldermand, Forstander eller andet saadant 10) Da denne Vores her bekiendtgjorte Villie og Anordning er grundet i den uforanderlige Retfærdighed og det naturlige Baand, som Arve og Enevolds=Konge ne her i Riget have med Deres Folk, saa ere Vi overde viiste om, at Regenterne stedse vil følge samme Tanke lade, og derfor erklære Vi denne Vores Anordning er en uforanderlig og ubrødelig Lov i Riget, den Vi som Konge og Fader paalegge alle Vore egne Descendenten helligen at følge, og aldrig at vige fra, med mindre et saadant høist betydeligt og for hele Staten sær vigtigt enkelt Tilfælde, som al menneskelig Forsigtighed ikke kan forudsee fulde indtreffe, der kunne giøre en Undtagelse i denne Grund=Lov uomgiengelig nødvendig, hvilket dog i saadant Fald aldrig skal drage til følge, eller svække denne ordnings Kraft og stedsevarende Virkning. Af samme Omhue for Vores Fædrene=Folk, og for at undthæve det i den naturlige Ret, som Vi ved denne Vo les Lov have villet fastsætte, have Vi bedet Vores Efseligste og Eneste Broder Hans Kongelige Høihed Arve=Prindsen at udstæde for Sig og Sine Descenden, er en Forsikrings=Act, at om Arvefølgen skulle engang efter Guds Villie komme til den anden Linie i Vore huus, denne naturlige og billige Lov da ligefuldt skal væ lie og blive en Grund=Lov, hvilken Act og Vores Kier herr Broder med største Fornøielse haver under denne Dags Dato udstædet, og hensendt til Bevaring i Vores Archiv. Ligesom Vi og ville, at tvende af Os Selv underskrevne ligelybende Originaler deraf skal ved KongeLoven henlegges: Thi byde og befale Vi hermed Vore Collegier, og dem, som i foregaaende 1ste Artikel ere nævnede eller derunder forstaaes, nøie at vaage over denne Lovs Jagttagelse, og Lombyggeligen at vogte sig for sammes Overtrædelse; Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentz=Stad Kiøbenhavn den 15. Januar. No. 1776. Under Vor Kongelige Haand og Signet. Curis TIN. R. (L. S.) O. Thort. Luxdorph. P. Aagaard.