Aalborg Stiftstidende, 1837-06-29
Den russiske Digter Puschkins Fald i Tvekamp, et et Fald", hedder det i en russisk Avis som drøner gjennem hele Rusland. Ethvert Jndfald af ham, enhver Underlighed, som den lidenskabelige Mand begik, udbredte sig hurtigt lige til Siberien og Kaukasus. Puschkin var født 1799. Paa Mødreneside nedstammede han fra en Mohr, fra hiin Hannibal, hvilken Peter den Store havde kjøbt som Slave, opdraget, gjort til sin Yndling og tilsidst til sin Admiral. Digterens Udseende og hver lidenskabelig Bevægelse erindrede om denne Herkomst og om Regerblodet, som med Hannibals Datter, der havde ægtet en Puschkin, var kommet i denne Familie og endnu ikke var neutraliseret. Ja endnu de sidste Livsyttringer i Duellens Udgang minde om hiin krølhaarede, hede Lidenskab, idet Puschkin, allerede truffen i Brystet og nedsjunken, endnu ikke lader sig forsone, men farer op til sit Skud, og knuser sin Fiendes Arm, efter at Pistolen to Gange ere falden ud af hans skjælvende Haand. - Den unge, Alexander Puschkin slog sig til det af Keiser, Alexander begunstigede liberale Parti. Han lodsig henrive til republikanske Vers af fuldkommen Robespierrisk Aand. Keiseren forviste Digteren ved at ansætte ham i Bessarabien. Her, i det fjerne Exil, vandt han, ved sine poetiske Arbeider, et saadan Navn, at Boghandleren, for et Digt af 600 Vers, betalte ham 3000 Rubler. Da den nuværende Keiser kom til Regjeringen og, for Kronningens Skyld. tilbragte nogen Tid i Moskau, lod han uventet Digteren hente ved en Feltjæger fra hans Exil. NicoPlaus modtog ham meget naadigt, yttrede sin Glæde Lover, ei at have fundet ham indviklet i den Sammensværgelse, som fandt Sted ved hans Tronbestigelse, erindrede ham om de Aar, i hvilke en saa taglentfuld Mand sikkert vilde have lært Besindighed, og tilbød ham Frihed paa det Vilkaar, at han for Fremtiden vilde forelægge ham selv sine Skrifter til Censur. - Ved sine Digte vandt han en overordentlig Popularitet, der udbredte hans Navn gjennem nalle det uhyre Riges Provindser. - Blandt alle for Øieblikket levende europæiske Digtere, indtog Puschkin udentvivl som Meestbegavet den første Plads. Af Person var han lille og styg. De krøllede Haarden brede Næse, de levende Museøine, erindrede om den halve Negerherkomst. Hans Bevægelser vare nurolige og lidenskabelige. Han talte fyrigt og i afbrudte Sætninger. Hans Aand var mere glimrende nend dyb. Til hans Lidenskaber hørte Elskov i sin Nydelse og Skinsyge. Spil var hans anden Lidenskab; men faa Spillere have, saaledes som han, en Jndsatskilde i sig selv. Puschkin fik nemlig af sin Forlægger 5 Rubler for hver Verslinie. Dette Honorar stod saa fast, at han, naar han ingen Penge havde, eller naar han havde tabt dem, tog sine Vers op af Lommen, og satte dem, beregnede efter Linier, i Farobanken. - Tusinde vittige Jndfald af ham gere i Omløb, og endnu flere gale Streger fortælles som ham. Thi hvad der kom fra Puschkin, gik fra Mund til Mund. Men ved hans Grav forstummer Vanrygtet, og Hæderen beholder Ordet. Den første Fabrikant i Verden er udentvivl Hr. Cockerill i Seraing ved Brussel. Denne Mand heier nemlig en stor Maskinfabrik, der næsten ikke forfærdiger Andet end Dampmaskiner, en Dampvogn Fabrik, store Stav, og Blik=Valtseværk, Valtseværker for Jernbaneskinner, en Smelteovn, 16 Puddings- og mange Flammeovne, et Smedeværksted med 80 Esser, et Modelleerværksted, et Attelier for Tegnere. det særdeles stort Værksted for Udbedring af Værktøi og Redskaber, 2 Steenkulgruber, en Ertsgrube og endelig en Kradse- og Kartefabrik. Antallet af de i dette Establissement beskjæftigede Arbeidere beløber sig Dampmaskiner, med 12 til 250 Hestes til 2400. 2 Kraft, sætte Værkets forskjellige Maskiner i Gang og have tilsammen en Kraft at henved 1000 Hestes. Hele Anlægget, der bestaaer af mange enkelte massive Bygninger, er, alene med Undtagelse af Gruberne, indsluttet af en høi Muur, i Form af en stor Fiirkant, og giør ved sine utallige, kæmpemæssige Skorstene, ved de af Samme udslaaende Luer, eller uafladelig tykke Røg= og Dampskyer, samt ved Maskinernes forfærdelige Allarm, et ubeskriveligt Jndtryk Men Cockerills Kæmpeaand har ikke ene indskrænket sig til dette skjøndt mægtige, Establissement; des- foruden eier han i Lüttich et stort Bomuldspinderi, i en colossalsk 3 Etager høi Bygning, et mechanisk Væveri, et Kamgarnspinderi og en anden lille Maskinfabrik, hvorfra alle de Maskiner udgaae, som hans behøver til hans Fabrikers mechaniske Drift; fremdeles har han i Charleroi et Jernhytteværk, i Veerviers og Aachen et Spinderi og Merinovæveri; Ardenne ved Namur et Kattuntrykkeri med Cylindre og en Fabrik til Forfærdigelsen af det endeeløse, Papiir, i Kotthus i Preussen et Strygegarn=Spinderik (til Fuglenet &c.); i Stollberg et Zinkværk, i Priedborz i Polen en Klædefabrik, i Barcellona et Bomuldspinderi, i Surinam et Depot af Sukkermøller og Dampmaskiner. For Øieblikket anlægger hans flere Dampmøller i Algier, og er desuden beskjæftige med at indrette Hørspinderier og Væverier i Belgien. Endelig har han ogsaa for ganske nylig paataget sig Anlægget af en Jernbane fra Brussel til Paris, paa hvilken man vil komme til at kjøre de 40 Miil imellem disse 2 Hovedstæder for 5 Fr.