Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-15
Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 66. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 15 August 1820. Reisen til Møen. III. Johan Oxe levede kun to Aar efter, at det i mit forrige Brev anførte Skjøde var udstedt; thi allerede 1634 døde han paa sit Gods Nielstrup i Lolland ved en ulykkelig Hændelse. Borgerne og Bønderne beleirede i hiin urolige Tid, som kaldtes Grevens Feide, hans Gaard, og, da han med egen Haand vilde affyre paa dem en Falconet, sprang denne og qvæstede hans Laar. Det blev hans Søn, Peder, forbeholdent, at opføre Gissel felds Hovedbygning saaledes som vi nusee den; thi den gamle, som laae en liden Fjerdingvei derfra, lod han nedbryde, da han fandt det mere passende at anlægge sin Borg her ved Søen, hvor den tillige blev til en Fæstning. Tiderne krævede at see meer paa Tryghed end paa Pragt, og paa den Jndskrift, han har ladet sætte over Porten til Hovedindgangen, ønsker han "sine Arvinghe"At thedt blivffer thennom til Fredt och Roe".P. Oxe var ikke ældre end 20 Aar, da han 1540 fuldendte denne Bygning. Murene ere, paa de tykkeste Steder, saa vidt jeg kunne skjønne, tre Alen tykke; under Bygningen findes store hvelvede Kieldere, den ene med et Skud for, som sandsynligviis har været et Fængsel, da den ikke gaaer langt ind under Porten. Oppe ved Taget eller den saakaldte Vægtergang ere Huller i Muren til at fyre fra med smaa Canoner, og under disse igjen Kirkantede Huller til at skyde ud af med Geværer. Alting røber, at man her er beredt paa at modtage Fiender. Mag. A. N. Ryge, som har leveret en temmelig tør Levnetsbeskrivelse af Peder Oxe, mener, at denne har befæstet sin Borg saa stærkt, for i en almindelig Krig eller et Almue-Oprør at kunne forsvare sig mod Angreb, især paa en Tid, da Grev Christophers Folk dreve omkring i Landet, og udplyndrede Herregaardene og brandskattede Klosterne. En Medaarsag kunde det vel være til, at Oxe saa stærkt befæstede sin Borg og forsynede den med Skydehuller, saa meget mere, som hans Fader fra sin Gaard i Lolland saae sig nødsaget til at forsvare sig mod beleirende Borgere og Bønder. Men det hørte vel meest til de Dages Vedtægt, at bygge adelige Hovedgaarde som et Slags Fæstning, ikke saa moget til egentlig Forsvar, som for Formens Skyld. Frederiksborg, Rosenborg, Walløe ere byggede næsten paa samme Maade, og upaatvivleligen er dette en Efterligning af de gamle tydske Ridderborge. P. Oxe havde ogsaa paa Gisselfeld et godt Rustkammer, som stod under Fogden Jens Jndes Opsigt. Endnu i det attende Aarhundrede gjemtes her, efter Ryges Beretning, adskillige Canoner, Stykker, Falkonetter, Musqvedonnere, svenske Geværer og andre i fordums Tider brugelige Krigsredskaber. Ogsaa nævnes blandt de Sager, som P. Oxes Enke deelte med Samfrænder, Værier og Rør, lang og stackede, Krudt, Svugell, Salpette Lodtt, Kobberstøcker, Jernstocker, hielle Hager halffne Hager, ene dubelle slinded Falknett af Kobber, som fall mine Medarffninger till udi thierris Lodt til the thu Støcker, som staunder paa Gisselfeldt." – Men man synes at gaae for vidt, naar man antager, at P. Oxe saaledes havde forsynet sig med alskens Vaaben, blot fordi han ved sin Rigdom mere var udsat for Oprøreres Anfald i Ufredsdage end hver anden Adelsmand. Saavidt var det dog neppe kommet i Danmark i Frederik d. 2dens Tid, at man behøvede at befrygte midt paa Sjælland saadanne Plyndringer. Ligeledes synes man at lægge formegen Vægt paa de hvælvede Kieldere, som findes under Bygningen, naar man anseer dem for at være indrettede til Archiver, hvori vigtige Brevskaber saa meget sikkrere gjemtes. Saadanne Kieldere findes jo under de fleste lignende Bygninger fra den Tid, endog i Kjøbenhavn, som i den saakaldte Dyvekes Gaard, i Huset paa Hjørnet af Øster- og St. Jørgens Gade o. s. v. Almuens Snak, at P. Oxe, efter at han var falden i Unaade, havde gjemt der sine Penge, vidner kun om, at den store Hob til alle Tider er sig selv lig, og at den taler om gjemte Skatter paa Steder, hvor Eierne aldrig have tænkt paa at gjemme andet end Fødevarer. Desuden vilde rige Folk allerede den Gang nyde Frugter af deres Penge, og ikke begrave dem i hvælvede Kieldere; dette sees tydeligst deraf, at P. Oxe havde udsat hos Borgermester og Raad i Antwerpen 92,400 Speciedalere, modtolv Proc. Rente, hvilke Penge han havde ladet dem opsige fire Aar førend hans Død (1571), uden at han eller hans Arving nogensinde fik en eneste Hvid betalt. - Saaledes som Gisselfeld Hovedbygning med Borgergaarden, Staldgaarden, Ladegaarden, Kjøkken og Frugthauge af P. Oxe var bragt istand, vurderedes den (1577) for 7,500 gamle Daler i Skiftesession ved Samfrænderne. De Tider synes desværre at kunne komme igjen, da Eiendommene ville falde til denne usigelig lave Priis. J det mindste maa man formode det deraf, at der paa een af de største Herregaarde i Randers Amt, der før Krigen solgtes for 70,000 Rdlr. D. C., og siden endog vurderedes for 450,000 Rdlr., nyligen kun er buden 27,500 Rbdlr. rede Sølv. (Fortsættes.) Venskabelige Meddelelser. Min Ven! En De var i flere Aar een af Aarhuus Stifts Jndvaanere, og siden De forlod vor Egn, har De oftere yttret, at det vilde vække Deres Deeltagelse, stundom at erholde Efterretninger herfra,