Corsaren, 1843-03-31
Charivari. Historisk-geographisk-statistisk Beskrivelse af Staden Kjøbenhavn. Naar man nærmer sig Staden Kjøbenhavn fra den nordre Side, bemærker man med Fornøielse paa Porten Retfærdighedens Gudinde staaende og holde Vagt. Retfærdighedens Gudinde staaer der og passer, samvittighedsfuldt paa - imidlertid staae naturligviis Vester-Oster- og Amager-Port aabne. Men om Natten ere alle Stadens Porte lukkede, med Undtagelse af Nørreport, og da giver Retfærdighedens Gudinde noie Agt, at kun de komme ind - der betale. Disse fire Porte ere anbragte ved at gjennembryde, Kjøbenhavns Volde; thi Kjøbenhavn er en Fæstning. Det er et gammelt Kunstgreb at anbringe Fæstninger for at have Gavn af dem, det er blevet et saa gammelt Fif, at vi ansee det for en Dumhed, vi anvende denne Fæstning paa en anden Maade. Da Engelstmændene kom og forlangte vor Flaade, der beskyttedes af Fæstningen, sagde vi: ,Jo, vist! Hvortil skulde vi da have en Fæstning?" Vi lode da Engelskmændene ødelægge for nogle Millioner for os, og da først gave vi ham Flaaden. Man seer endnu Spor af denne Begivenhed i de Bomber, som ere indsatte i flere Huse ved Volden, og som skulle sidde der til evig Spee for Engelskmanden. Det er nu at see til, ligesom naar de Folk, der den 20de Januar f. A. fik Prygl med Politiets kridtede Stokke, af Forbittrelse lode Kridtstriberne sidde. Vi ere nu indtraadte i Staden Kjøbenhavn, og fra denne Side ligesaa godt som fra de andre Porte fremviser den det samme Physiognomi. Det er væsenlig democratisk: Alle Huse omtrent eens, Lighed, Nivellement af alt Aristocratisk. Dette Jndtryk vedligeholdes, indtil man naaer Christiansborg, Slotsplads; da kommer man uvilkaarlig til at sande "Fædrelandets" Ord, at Demokratiet som oftest bestaaer om den krasseste Absolutisme. Der staaer den mægtige Kolos, Kongeborgen, og alle de øvrige Bygninger synes pludselig Dværge, ængstelige, svage og ydmyge ere de flokkede om den, den staaer imellem dem som den pantserklædte Riddersmand, hvis Stamtræ bevares til de sildigste Slægter, mellem de ringe Vasaller, hvis Liv og Død gaae lige sporlost hen. Man har sagt, at Hoffet er for kostbart for Landet, og her er bygget en Bolig, der endog er for kostbar for Hoffet! Holst fortæller i sin Beskrivelse af Palermo, at, da han vilde læse Jnscriptionen om Philip den 4des Dyder, der ere indgravne paa dennes colossale Statue, forlangte man, at han skulde tage Hatten af. Engang tog man ogsaa Hatten af, naar man blot gik over Slotspladsen - nu gjor man det dog ikke meere. Der, paa venstre Side af Slottet, ligger Cancellibygningen. Ret! saaledes har jeg altid tænkt mig Cancellibygningens Phystognomi.- Naar man i Downing Street seer det lille nanselige Huus, hvorfra det engelske Udenrigsministerium styrer Halvdelen af Verden, saa gjor det et større Jndtryk, end det største Hotel vilde gjøre, ligesom Napoleons simple graae Frakke svarede mere til Forventningen om hans Ydre, end den kostbareste Klædning vilde have gjort, fordi dog ingen Klædning vilde have været kostbar nok. Her er vor Cancellibygning, halv Gaard, halv Slot - det er det Sted, hvorfra der holdes i vaagent Øie med Stændernes Debatter ligesaa godt som med Bøndernes Skraatobak, med Landets Frihed, ligesaa godt som med Politibetjentens Stok. Ret! saaledes maatte Cancellibygningen see ud. Paa den ene Side har dette Huus en videre Udsigt og Oversigt end noget andet Sted i Byen - dog naaer denne ikke længere end til Kjøbmagergade. Paa den anden Side stygger Slottet for det; paa den tredie Side er Canalen med de smaae Handelskibe; til den frie aabne Søvender det Ryggen. Lidt paaskraa for det ligger Borsen, Staden Kjøbenhavns Børs. Den bliver nu indrettet for Smaahandelen. (Fortsættes.) I det Jndvendige af dette Nr. vil man finde et Brev til os fra Danske i America, hvori yttres, at man med Begeistring har af "Corsaren" seet den Uafhængighed, hvortil vi Danske nu have hævet os. Vi have hertil blot svaret med Digterens Ord: "Nicht alle die sind frei, die ihrer Ketten spotten." Statgjældsafbetalingsselskabet udsendte, som bekjendt, Regnskabsfører Hansen til Provindserne for at indsamle alle de mange frivillige Bidrag. Man gav ham, som naturligt er, dygtige Reisepenge - "det kommer igjen, sagde Bonden, han gav sin So Flæst." Hvorledes er det nu gaaet Hansen, Har han gjort de betroede Pund til ligesaa mange Lispund eller Skippund? Ak, dersom man kan troe "Kjøbenhavnsposten" ere ikke alene de betroede Pund, men Hansen selv gaaede med i Reisen. Regnskabsfører Hansen svarer kun daarligt til sin Titel, eller ogsaa svarer han altfor godt: han forer hele Regnskabet bort med sig. Hvad nu Hansen angaaer, hans Tab kan forvindes, men Reisepengene! "Akk, jamrer Centralcomiteen, "det gaaer os bestemt efter Ordsproget: Mangen leder efter en Skilling og brænder derved et Trestillingslys".