Viborger Samler, 1846-10-03
Af et Brev fra Fyen: "Følgende Begivenhed, der er foregaaet, ikke for 50 Aar siden som man maaskee kunde finde rimeligt, men i disse Dage, viser hvad visse Folk endnu paa sine Steder troe at turde byde Bonden, og hvad der endnu kan hengaae upaatalt, naar ikke Pressen engang imellem bringer Eet og Andet for Dagen. Grev B. G. i F. vendte for nogle Dage siden tilbage fra Jagt til sit Herresæde, ledsaget af Baron B. og Baron P. En Bonde, Annerbonde for Sognepræsten i Kjøbstaden B., havde den Dristighed at kjøre af samme Vei til sit Hjem, foran Greven. Denne Sidste kaldede, saasnart han nærmede sig Bondens Vogn, til Tegn paa, at Bonden skulde vige Veien. Men da Manden, der beviislig er tunghør, formodentlig derfor ikke øieblikkelig lystrede det ellers velbekjendte Pidskesmeld, sprang Greven med Selskab, af hvilket dog Baron B. raadede til lidt Sindighed, af Vognen, foer ind paa Bonden med Skjeldsord og Slag, og da Bonden endelig ved sine Hestes Hjælp kom fra dem og og afsted til sin Gaard, for at undgaae disse rasende Mennesker, forfulgte de ham endog ind i hans egen Gaard, og fortsatte der deres Mishandlinger paa den arme Mand, indtil Konen og Karlen kom ham tilHjælp og befriede ham. Den Dagen derefter hidkaldte Læge fandt paa Bondens Legeme, foruden Spor af mange Slag, et ham tilføiet Hul paa Benet, saa betydeligt, at der gik Koldbrand; - dog er Manden nu restitueret. Og hvad kom der saa ud af denne Begivenhed, vil man spørge, Kun et privat Forlig. Men om nu end Bonden anseer 450 Rbd. som Erstatning for Svie og Smerte og for de med Sagen forbundne Omkostninger – er saa Retfærdigheden ogsaa fyldestgjort, Er Statens Love fyldestgjorte for det Brud, der er begaaet paa dem, Og tør en saadan Sag hengaae aldeles upaatalt fra det Offentliges Side? (Fædrel.) Ove Thomsens Avis har følgende Correspondentberetning: I Anledning af en Yttring i en Correspondents Artikel om, at Slesvigholsteenerne, som hidtil bestandigt have hyklet Troskab og hengivenhed for deres gangestammten Fürsten, nu have taget Masken af, har JtzeboerWochenblatt" behaget at sigte os for "bübische Persidie." Til Svar herpaa ville vi forklare Jtzeboeren, hvad vi forstaae ved "bubische Persidie. Det er bubische Persidier, naar de slesvigholsteenske Partimænd forvanske Kongens Ord, og tillægge ham Tanker, som han aldrig har havt, det er "bübische Persidie naar bemeldte Spectakelmagere forsøge paa at bilde Folket ind, at Kongen har isinde at løsrive Holsteen fra Tydskland og indlemme det i Kongeriget; det er bubische Persioie, naar man skraaler og faaer hele Tydskland, der ikke kjender til Forholdene, tilat istemme Skraalet, at Kongen agter at undertrykke den tydske Nationalitet i Hertugdømmerne; sligt er bubischePersidie mod Kongen; men den Persidie, hvormed Slesvigholstenerne behandle den historiske Sandhed, hvorledes de lægge til og tage fra, hvorledes de tage Ordene i selvskabte Betydninger (lex regia for Arvestatutet 1650) osv., derom ville vi ikke tale her. Dog Et endnu høistærede Jtzeboer! De og Deres Venner raabe bestandigt paa, at den tydske Nationalitet undertrykkes i Hertugdom merne. Stig os dog engang, naar og hvor er det skeet, kom frem med Beviserne; men lad os være forskaanet for slige Argumenter som dansk Commando, thi det er ikke ved at commandere. Skulder, eller høire om, at man undertrykker et Folks Nationalitet. Af de to sidste Nummere af Kieler Corr. har det ene 3 1/2 og det andet 4 Sider blanke.