Ribe Stifts Adresseaviser, 1801-01-27
Jndenlandske Efterretninger. Under 19de d. M. er igiennem det danske Kancellie udfærdiget en Forordning om et Landeværns Oprettelse i Danmark. Dens væsentlige Jndhold er følgende: At, ligesom Hs. Majestæt, ved at stifte den nye Landmilice i Danmark, har, i Forbindelse med den tilsigtede Forbedring i Forsvarsvæsenet, tillige udført den, for Allerhøistsamme behagelige Sag, at løse Bondestanden fra Stavnsbaandet, saa vil Hs. Majestæt og uafladeligen beskytte fornævnte sine kiære og troe Undersaatter i den, dem skiænkede, lovmæssige Frihed, hvilken altid kan, og bestandigen skal, forenes med Landets Værn. For at bringe dette sidste til den Graad af Fuldkommenhed, som det bør have, med Hensyn til at betrygge Fædrenelandet imod fiendttigt Overfald, har Hs. Majestæt, i Overeensstemmelse med de foranførte Grundsætninger, besluttet, at der allevegne i Riget skal oprettes et paalideligt Landeværn, hvilket, efter Danmarks Naturbeskaffenhed, saa meget mere udfordres at være talrigt paa ethvert Sted, som dette Land for en Deel bestaaer af smaae Øer, hvor det er vanskeligt, at forene dets hele Kraft til fælles Forsvar. Fornævnte Landeværns Bestemmelse skal være at de Mænd, der ere øvede i Vaaben, skulle ene og allene opfylde denne Pligt, at bidrage til at forsvare den Provinds, i hvilken de selv boe og opholde sig, imod fiendtlig Vold, uden at indlemmes i den staaende Krigshær. Som en Følge heraf skulle saadanne Landeværns mænd være aldeles befriede for at kaldes til de aarlige Sessioner, Mynstringer, Regiments=Samlinger, eller nogen anden Slags Krigstieneste, hvorved de kunne hindres fra deres Agerdyrkning og Næringsveie; men de skulle blot antegnes i de Landeværns Ruller, som dertil vorde indrettede sogneviist i ethvert Amt, paa det at de, naar fiendtlige Angreb maatte være at befrygte, kunne sammenkaldes til Vaabenting, og, under Anførsel af erfarne og duelige Mænd (som Hs. Majestæt dertil vil udnævne) være i Stand til, med fælles Kræfter, at forsvare sig, og at betrygge deres Eiendomme imod Vold og Røveri. Hs. Majestæts Bud desangaaende ere følgende: 1) Sogn fogderne og Lægdsmændene skulle uopholdeligen forfatte en Liste over alle de Mænd, i hvert Sogn, som have staaet i Krigstienesteen og ere under 45 Aars Alder. Sognepræsterne skulle være dem behielvelige i at forfatte disse Lister, efter en medfølgende Formular, og de skulle tillige attestere, at de ere rigtige. 2) Af disse Sognelister skal Præsten, inden 14 Dage, fra denne Forordnings Kundgiørelse, sende en, af ham bekræftet, Gienpart til Herredsfogden, som, inden 8 Dages Forløb, tilstiller Amtmanden en Liste over Landeværnsmændene i Herredet, da Amtmanden derefter lader forfatte og siden vedligeholde en Hoved=Rolle over Landeværnet i den hele Amt, samt i øvrigt uopholdeligen indberettet til Hs. Majestæt, igiennem det danske Kanceller, hvor stort Antallet er af saadanne Landeværn mænd, i det ham betroede Amt, paa det at Hs. Majestæt kan være underrettet om Forsvars Væsenets Tilstand og Styrke, paa ethvert Sted, og, i Forhold deraf, forsyne Distrikterne med de fornødne Vaaben i paakommende Tilfælde. 3) Paa samme Maade, som de fornævnte Lister nu vorde forfattede, vedligeholdes de ogsaa med Af= og Tilgangs=Lister, af de fornævnte Embeds= og Ombudsmænd saaledes: at de Landeværnsmænd, som døe eller flytte andetsteds hen, eller fylde 45 Aars Alder, føres til Afgang i det Sogn, Herreds eller Amts Rolle, hvor saadan Forandring er foregaaet; hvorimod alle de, som ved Sessionerne faae Afskeed fra Krigstienesten, saavelsom de Landeværnsmænd, der komme fra et andet Sted, for at nedsætte sig, eller at boe i Sognet, Herredet eller Amtet, anføres paa Tilgangs Listen som Landeværnsmænd.