Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-06-29
Viborg, d. 23 Junii. Blandt de indenlandske Frembringelser, som forhen have været i megen Drivt her i Landet; men som nu deels af Mangel paa duelige Mestere, men fornemmelig i Mangel af raske Arbeidere, ligge unyttede, ere Tegl værkerne. Dobbelt føles dette Savn nu, da alle de øvrige Bygningsmaterialier ere kostbare og især er Mangelen paa Tagsteen, saa betydelig, at der burde tænkes alvorligere paa at brænde dem overalt i Landet selv, da en Tagsteen, nu koster 80 s. D. C. og ulykkelig Jldsvaade kræver, at især Kjøbstædbygninger altid kunde vorde forsynede med dem. Leer og Tørv til at brænde med, mangler Jylland ikke, og i gamle Dage hentede man dem ikke fra Flensborg, der dog kuns er Dukketøi imod de gamle. Tagstenene ere især alt for smaae. Denne Mangel er især syndig i det ulykkelige Hobro, hvor endnu kun faa Bygninger ere opførte eller i Arbeide, af Mangel paa Steen. Hvad der er, er Flensborger Steen. Dog har man i denne Tid begyndt at anlægge en svær Teglovn uden for Byen for at brænde dem selv. - Det med Regn afvexlende Sommerveir har havt en velgjørende Jndflydelse paa Markerne. Overalt og med saare faa Undtagelser staaer Rugen fortreffelig og Havre og Byg tegner godt. Kartoflerne, som nu hyppig af Bonden dyrkes, ere mangestæder allerede hyppede, for kom de først op ved denne Tid. Engene love riig Høslet. Høravlen er paa mange Stæder, i Aar forsømt af Mangel paa Fro, da det i Fjor ikke blev godt moden. Priserne paa alle til Føde og Klæde nødvendige Ting stige, For Sommeruld er forlangt 7 a 8 Rd. Pdt., for Blaarlærred 3 Rd. og Hørlærred, 4 Rd. og derover Alen. Vadmel er og stegen derefter. Et Par gode Støvlesaaler med Flikker koste nu her i Viborg, 20 Rd. D. C., da et Pd. Pundtlæder er steget til 26 Rdlr.; at de ringere Sorter og tage deraf Exempel, er naturligt. De handlende Kræmmere forlange for en Alen Sirts 16 Rdlr., 1 Alen Schleslærred 6 Rd., 1 Alen Battist 28 a 30 Rd. D. C., o. s. v. (Viborger Samler.) Christiansand. (Skrevet i Aaret 1895.)(Fortsat, see Nr. 51.) Begravelses Pladsen for dem, der maatte døe i Qvarantainen, i den samme Huk, som er bestemt til Qvarantaine Havn, er maaskee denne for nærmen ogsaa vilde det have sin store Vanskelighed at finde nogen anden beqvemmere og saavel fra Qvarantainen som fra Landet, mere isoleret Begravelsesplads paa en De, der heel bestaar af en Klippe, og har saa saare lidt Jord. Det maatte synes, at Sygdoms Udbrud i Qvarantainen vilde, formedelst dennes Jndskrænkning, blive overmaade betænkelig for dem, der siden skulle lægges i Quarantaine, i hvilket Fald de sildigere, for ei at deeltage i Smitten, maatte, saameget muelige Forebyggelsesmidler tillade, afsondres fra de forrige. Dog det vil Directionen, der har besørget saa godt det man seer, uden Tvivl have betænkt, og iværksat, hvad gjørligt var. - Christiansands Opland er Sætersdalen, eller Valle og Byglands, dertil Effes, en Deel af Omblies, Oddernæs, Vester=Molands, Tveds og Homedals Præstegielde, og for en Deel Sygne. Paa Oddernæs og Tved og det Stykke af Sygne nær kunde de andre omtrent ligesaa beqvemt have deres Omsætning i Arendal, saavidt de ei ligge ved Kysten, og forsynes fra deres egne Lade- og Lossepladse. Saavidt dette ei er Tilfældet, er dette Opland for største Delen af det mindste opdyrkede, fattigste og ringeste i hele Stiftet. (Fortsættes.)