Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-09-18
Fædrelandet. Slesvig, den 11te Septbr. Jgaar Eftermiddags Kl. 6 indtraf vor Landsherre, Danmarks Konge, i Hertugdømmet Slesvigs gamle Hovedstad. Fra alle Sider var man meget spændt paa, hvorledes Konge Hertugens Modtagelse vilde blive. Da man havde hørt, at Raadet og de deputerede Borgere for nærværende Tid havde anseet det for hensigtsmæssigt, at den Tale, som Borgemesteren, i Spidsen for det opmarscherede Borgerskab, efter Sædvane skulde holde ved Landsherrens Ankomst, ikke vilde slutte med et Hoch!"men med et Gud velsigne Kongen og Landsherren!", saa syntes man efter en stiltiende Overeenskomst at efterkomme Opfordringen til Udmarsch. Endnu gjenlød i Rækkerne den bekjendte Folkesang "SchleswigHolstein stammerwandt, da der indtraf Efterretning om, at Kongen var i Nærheden. Veiret var smukt en stor Mængde Mennesker omgav de for Størstedelen, i sort Dragt opstillede Borgere. Lydløs Taushed, da Stadens Borgemester, Etatsraad Jessen, omgiven af Raadsherrerne, med blottede Hoveder, nærmede sig vor Landsherres Vogn og talede. Da denne Velkomsthilsen var tilende, kjørte Vognen forbi de tause Rækker af Borgere, hvis Ansigtstræk kun altfor tydeligt forraadte Alvor og Smerte, saavelsom gjennem den omgivende Mængde til Slottet Gottorf, hvor Allerhøists. modtoges af den nye Regjeringspræsident v. Scheel, omgiven af Civil- og Militair-Embedsmænd. Saasnart Magistratens Medlemmer (Borgemester og Raad) havde besteget deres Vogne, for at følge Monarken, gjenlød for dem et tordnende Hoch!" fra de endnu opstillede Borgeres Geledder. Med Folkesangen "Schleswig-Holstein meerumschlungen", under Anførsel af Borger=Officererne, vendte Borgerne tilbage til de forskjellige Dele af Staden, idet man i Forbimarschen bragte Overrets-Advocaterne Dr. Heiberg og Dr. Gülich kraftige Hochs", som sluttede med eet for det forenede Schleswig=Holstein. - Kl. 8 om Aftenen droge tætte Masser gjennem Gaderne, for med et Hoch!" at hilse Overrets-Adv. Beseler, om hvem man vidste, at han idag var indkaldt til Forhør af den i Neumünster nedsatte Commission. Hr. Beselers Bolig ligger tætved det Gottorfer Amtshuus; her brusede Folkesangen i mægtige Toner, nu og da afbrudt af Piben og Skrigen. Efter at have bragt Hr. Beseler et tordnende Hochl, drog man videre og hilsede ligeledes den afskedigede Regjeringsraad P. Lüders med et Hoch!" Han traadte frem og yttrede, at han ikke kunde tage imod denne Hilsen, hvis den skulde have Hensyn til hans Afskedigelse, da Kongen kun havde gjort, hvad han havde Ret til. For hans Familie var der sørget, da han var gaaet af med sin fulde Gage. Gjaldt derimod dette Hoch!" hans hidtilværende stænderske Virksomhed, saa takkede han og gav den Forsikkring, at han fremdeles vilde gaae frem i den samme Aand, idet jo nu ogsaa Omstændighederne tillode ham, ganske at hengive sig til denne Virksomhed. Den bortdragende Mængde slog derpaa Vinduerne ind hos Overretsadvocat S., som nylig skal for nogle Landmænd have skrevet en dansksindet Tak=Adresse; ogsaa paa Amtshuuset, hvis Jndgang imidlertid var bleven besat af Militair, siges adskillige Ruder at være indslagne. Ligeledes fik Toldcontrolleur M., som tydeligt har udtalt sine danske Anskuelser, sit Huus betydeligt beskadiget. Den urolige Folkeskare adspredte sig dernæst efter Borgemesterens Opfordring. Paa Tilbagetoget til Altstadt bragte man de øvrige afskedigede Regjeringsraader, saavelsom Doctorerne Hansen og Heiberg, endnu et Hoch," Sidstnævnte takkede, idet han sagde, at i en saa alvorlig Tid var Alvor i Sind, Ord og Gierning en fuldkommen Nødvendighed, hvilket stadfæstedes ved den holsteenske Stænderforsamlings frie Alvorsord og Adfærd, og ved den sørgelige Kjendsgierning, at de agtværdigste Mænd have opgivet deres Embeder, ligesom ogsaa den alvorlige, smertefulde Taushed, Slesvigs Borgerskab idag havde iagttaget, tydeligt gav dette Sindelag tilkiende. Taleren sluttede med et Hoch!" for Hertugdømmernes fælles Selvstændighed. – Jmidlertid var Militairet reqvireret, og Jæger- og Dragonpatrouiller drøge igjennem Gaderne; alligevel begav Mængden sig endnu til de afskedigede Regjeringsraader Engels og Thiel sens Boliger, for at bevidne dem deres Høiagtelse, men gik derpaa rolig Hver til Sit. Vi behøve vel ikke slutter Bremer-Tidenden, – at ledsage disse Begivenheder med nogen videre Commentar!