Viborger Samler, 1847-06-01
Man læser i denne mærkværdige Resolution, at Sorø Akademie skal have en forandret Jndretning; det kan ikke forundre nogen Dansk, som kjender lidt til sit Fædrelands Historie, da næsten enhver Konge, siden Frederik den Anden omdannede Klosteret i Sorø til en Skole, har havt sit eiendommelige Sorø Akademie, som han ønskede at realisere, eller troede, at Nationen kunde trænge til. En evig Gjenføddelse have ogsaa De anseet for Akademiets Særkjende, som gave det en Phønix til Vaaben. Betænker man nu desuden, at Tiden har forandret sig saa ganske overordentligt fra Frederik den Sjettes Akademie af 1821 til Christian den Ottendes nu besluttede Reform af 1847, saa kan man neppe undre sig over, at Hans Majestæt, i Betragtning af denne nye Tidsaand, vil forsøge maarterteristian. at faae sin eiendommelige Tids Sors Akademie sat i Gang til en saadan Aands videre Fremme og Klarelse. Reform maa altsaa billiges; kun Reformens Art bliver at bedømme. Der læses endvidere, at denne nye Indretning skal bestaae i Udvidelse. Udvidelse er et ubestemt Begreb. Meget gaaer til Grunde ved at udvides. Naar en Kjøbmand udvider sine Forretninger over Evne, saa sprænges hans hele Handel tilsidst ved en Fallit, naar der kommer Jld i en stor Bygning, saa at den gaaer op i Røg, saa udvides den ogsaa, men det er Tilintetgjørelsens Grændseløshed, som her alene opnaaes, Saadan Udvidelse kan naturligviis ikke menes. Tænker man nu efter, hvilken Udvidelse det da egentligen kan være, der menes, saa synes det at maatte blive to ganske forskjellige Arter af Udvidelse, der ville blive Akademiets to forskjellige Afdelinger, Skolen og den Akademiske Anstalt, til Deel. Skolens saakaldte Udvidelse synes alene at komme til at bestaae i Jndskrænkning, altsaa i Nedstemning, Opgivelse og Tilbagegang. Hidtil havde man dog endnu eet Sted i Danmark, hvor en høiere philosophisk Uddannelse i Forbindelse med Naturens og Menneskeaandens videnskabelige Betragtning (o: udførlige Forelæsninger over flere philosophiske Discipliner, over 6 forskjellige Naturvidenskaber og over 6 forskjellige Litteraturer, foruden over Mathematik, Historie og Statistik, og foruden høiere Sprogøvelser i 4 forskjellige Sprog) udgjorde et ligesaa passende som frugtbart Mellemstadium imellem Skolestudiet, og Attestatsstudiet; nemlig Sorø Skole med dens sluttende, afrundende Akademiske Underviisning. Nu skal Nationen berøves dette sidste Hjem for en ægte Humanitets velsignelsesrige Erhvervelse i det rette Tidsrum. Nu skal det om to Aar være forbudt, ja umuligt for den Danske Yngling at berede sig tilat blive Menneske, inden han bereder sig til at være Statsborger eller Embedsmand. Nu skal Skoledrengen lige fra Bænken tvinges eller lokkes ind i Høresalens System, ind i Fagets Uniform - ikke at tale om Manuductionens Skolestol, Skub karre m.v. Litteraturen skal nu miste den Udsigt til en noget større Alsidighed, som 10-12 Akademiske Lærerposter, tilsammen udgjørende et lille Philosophisk Facultet, borte fra Kjøbenhavn, og virkende i den strenge, men dog frie Videnskabs Tjeneste, kunde give, og tildeels have givet i samme Henseender. Thi Sorø Skole, der ved kjærlig og klog Pleie baade kunde og burde have været bragt til at blive den første i Landet, saalænge den havde sit Akademie over sig, ligesom Palmetræet har sin Krone over sig, skal nu - kappes. Hvorfor Fordiden skal kappes. Denne Kapning siges vel at skulle være en Udvidelse, men det er sikkerligt kun et optisk Bedragerie; i Virkeligheden vil det udentvivl blive en meget væsentlig Jndskrænkning. Jstedetfor at leve 1 1/2 Aar som selvstændig Studerende, istedetfor at undervises af og omgaaes med Videnskabsmænd, der maae antages at have approfonderet hver sit individuelle Fag, og istedetfor saaledes ganske at kunne offre sig til en Jdees Tjeneste, skal nu herefter Sorø Skoles Discipel i en eenaarig Skoleklasse indskrænkes til at nyde den saakaldte udvidede - Underviisning, som Skolemænd give, der dog ikke, hvor dygtige og agtværdige de iøvrigt kunde blive eller allerede ere, kunne antages at have gjennemtrængt det omtalte Fag i den Grad eller med den Sikkerhed, som den egentlige Lærde, og altsaa heller ikke kunne antages at ville give deres befalede Skole-Foredrag den befrugtende, udviklende Kraft, som Videnskabsmanden vistnok ikke altid lægger i sine friere Meddelelser fra Kathedret, men hos hvem dog den Studerende med bestemt større Sandsynlighed kan vente at finde den, end i Skolestuen. Soro Skoles formeentlige Udvidelse synes derfor egentligen at ville komme til at bestaae i et meget føleligt Tab, nemlig i Tabet af den Tid og de Forbindelser, under hvilke den Blomst, som Skolen bragte til at udfolde sig, kunde afsætte en kjernefuld Frugt, eller med andre Ord, i Tabet af den Akademiske Læreanstalts i 1 1/2 Aar Skolens Forberedelse saa smukt afsluttende og fuldendende Samvirksomhed. Rigtigt forstaaet maatte det Akademiske Livi hiin stille lune By ansees som Skolens Glæde, Formaal, Glands og Toppunkt. Alt det skal den nu miste, for at blive til – en rigtig god Skole. Det er muligt, at der ligger Viisdom i denne nye Plan; men der vil nok medgaae lang Tid, inden vor simple Danske Pædagogik vil kunne fatte den, endsige lære at fremme dens Hensigter. Man kan for Tiden ikke uden Smerte, ikke uden dyb fædrelandsk Smerte, være Øienvidne til disse Sorø Skoles tilsyneladende saa stærkt forringede Kaar. Vi have i mange Aar her paa Egnen med Opmærksomhed og Glæde fulgt denne interessante Stiftelses Skjebne; dens første skjønne Udvikling, dens senere ængstelige Forviklinger, da man glemte Opfostringens helligste Lov, nemlig at lade det unge Liv tilbørlig Fred til at summe sig og at trives, og dens temmelig voldsomme Krampetrækninger, da Følgerne af denne Vanrygt viste sig; men vi kunde umuligen have forestillet os, at en saa hastig Opgivelse af Frederik den Sjettes Plan var bleven Resultatet af de mange vundne Erfaringer; væsentlige Reformer havde vi, med de Soranske Lærere, ønsket og ventet; en virkelig Udvidelse havde vi, med disse samme, haabet at see bebudet. Denne Bortskjærelse af Skolens ædleste Organ, nemlig den Akademiske Læreanstalt, af dens Ziir og egentlige Støttepunkt, havde vi mindst af Alt ventet. Det vil i en heel Menneskealder maaskee ikke kunne gjøres godt igjen. Men vil Skolens Udvidelse efter al Rimelighed komme til at bestaae i Jndskrænkning eller Trivialisering, saa vil den Akademiske Anstalts udentvivl vise sig i Slappelse eller maaskee endog i reen Forsvinden, saaledes som den brændende Bygnings, vi nævnede ovenfor. Den Akademiske Anstalt skal udvides til at være en Realhøiskole. Men hvad er en Realhøiskole for Noget? Man skulde f. Ex. troe, at SocadetAkademiet var en Realhøiskole, at Veterinairskolen paa Christianshavn var det; at det polytechniske Jnstitut var det. Men en lignende individuel eller speciel Anstalt tydes der ikke hen paa ved dette Navn eller ved dets Anvendelse i Resolutionen; denne Høiskoles Bestemmelse synes at være tænkt som noget Fælleds, ligesom de nyere Realskoler i Aarhuus, Helsingør, Odense o. fl. St. ere forsaavidt fælleds Forberedelsesanstalter. for mangfoldige Livsveie. Kun Tillæget om, at denne Realhøiskole, foruden en høiere og meere fuldendt Uddannelse, Sprog, Mathematik, Naturvidenskaber o. s. v., især skal undervise i Danica, saasom Dansk Statistik, Dansk Lovgivning, Dansk Statsforfatning m. m., synes at give denne, ellers ganske almindelige, Realhøiskole tillige det speciellere Formaal at danne Mænd, som skulle virke, om just ikke ligefrem i Statens Tjeneste, saa dog middelbart for dens Vel i forskjellige borgerlige Stillinger, hvor ikke udelukkende et personligt Forholds eller et Privatlivs Fordringer skulle fyldestgjøres. J saa Fald er dog dette Formaal altfor utydeligt angivet i Resolutionen. Men hvorom Alting er, saa er det store Spørgsmaal endnu tilbage: Hvorfra kommer der Studerende til denne Høiskole? J Sorø selv gives der ingen Realskole. Det maa Regieringen jo vide. Der gives ikke engang Realklasser i Sorø Skole. Det maa Regjeringen jo ogsaa vide. Der gives blot Real-Timer, eller Underviisning for en halv Snees Disciple i visse Realsag i de Timer, hvori Skolens Disciple i Almindelighed lære Latin og Græsk, af saadanne Disciple har der i den halve Snees Aar, i hvilke denne Realunderviisning har været indført, nok ikke været meer end En Eneste, som i Skolens øverste Klasse var Realist. Men dette maa Regjeringen, jo ogsaa vide; det er derfor noget dunkelt, hvorledes man skal forestille sig den Bestemmelse i Resolutionen, der er bygget paa Adgang til Realhøiskolen fra Sorø Skoles Realister. Een Discipel omtrent hvert tiende Aar er aabenbart for lidt; og man veed desuden endnu slet ikke, om denne nuværende Ene, eller hiin næste Ene, som efter Probabiliteten igjen kan ventes omtrent om en halv Snees Aar at ville forblive i den øverste Klasse, agter at forblive længere i Sorø, end Skolegangen varer. Af et Brev, vi have havt Leilighed til at læse, skulde man endog slutte det Modsatte, hvad hiin førstnævnte Ene angaaer. Det var da Udsigterne til Adgang fra Sorø Academies egen Skole; og de ere ikke bedre fra de andre Realskoler. J 1845 udgav Overlærer Cl. Funch sit Skrift: "Beretning og Forslag om den videnskabelige Realskole i Aarhuus", 66 Sider. Resultatet er fornemmelig, at Skolens Formaal maa indskrænkes, da der ingen Trang viser sig til den høiere Dannelse, som Skolens øverste Klasser tilbyder (Side 37). Af 113 Disciple ere 55 atter udgaaede af Skolen; men kun 3 have holdt ud tilden øverste Klasse; de andre 52 ere alle udgaaede af de lavere Klasser (Side 34). Der kan altsaa ikke ventes nogen stadig Tilgang til den paatænkte Realhøiskole i Sorø fra Aarhuus Skolen. Denne er alligevel Landets eneste kongelige eller offentlige Realskole. Man maa altsaa spørge, og Regjeringen, især har tænkt paa Tilgang fra Privat-Skolerne, fra Efterslægtselskabets, fra de to Realskoler i Odense, fra Mag. Hammerichs Realklasser, fra den halvoffentlige Realskole i Helsingør og lignende. Man har ingen offentlige Oversigter over disse Skolers Virksomhed, saa at der Jntet kan udregnes med Bestemthed; men det er den almindelige Mening, som høres, at de unge Menneskeer ikke ville blive der til Enden uden undtagelsesviis, og man kan altsaa for det Første ikke gjøre Regning paa noget klækkeligt Tilløb til Sorø Høiskole fra disse Anstalter. Efterslægtselskabets Skole har desuden selv en Selecta eller Høi-Klasse. Det nærmeste Skridt altsaa for at skaffe hiin intenderede Realhøiskole nogen Freqvents, synes at være dette, at man ligeledes gjør Sorø Skole, heel og holden, om til en Realskole, til blot en Realskole, saa kom der Sammenhæng imellem de to aldeles ueensartede Anstalter, som Sorøe Academie, fra 1ste Marts 1849 at regne, skal bestaae af. Saa fik den nye Realhøiskole sin faste Grundvold, saa fik Studiet i Sorø Eenhed, saa vilde Ungdommen nok faae Lyst til at blive Tiden ud, saa fik hele Lærerpersonalet et fælleds sammenknyttende Maal at arbeide for, saa fik Academiet en characteristisk, selvstændig Stilling i hele Danmarks Underviisnings system, og saa kunde man godt vove at tilknytte baade det En og det Andet, baade Agerdyrkningsinstitutet, og hvad man ellers vilde, f. Ex. en Gartnerforberedelse, en Forstskole, en Teglbrænderskole o. s. v. Derved hævedes tillige den paafaldende Anomalie, at midt imellem Slagelse, Roeskilde og Herlufsholm Skoler, der alle snart maae blive udvidede, en fjerde, aldeles overflødig, udvidet Skole nu skal oprettes i Sorø. Skulle nu disse fire Skoler til at drive Forprang, for at snappe Disciplene bort fra hinanden, Slagelse Skole tæller ligesaamange Aarhundreder, som Sorø Skole (fra 3die Marts 1843) tæller Aar; en Concurrence imellem dem burde altsaa forhindres af Retfærdigheden. Gid det skee,