Berlingske Tidende, 1769-10-06
J det at Rigets Stænder til E. K. M. have afgivet deres underdanige Eragtning af 25de (eller 24de) Mai, angaaende Jndkaldelsen til denne nu værende Rigsdag, og derudinden udredet de tydelige Spørsmaale, som udi denne Sag have forekommet, have de været satte i den bedrøvelige Bestædelse, alene at afmale deres Fuldmægtigers begangne Feyl og Forseelser. - Rigets Stænder, ere overbeviiste om at saadan Beskrivelse falder E. K. M. ligesaa ubehagelig, som Rigets Stænder gjerne skulle have ønskeet, at have kunnet undgaae dermed at besvære E. K. M. - Rigets Stænder havde vel ved samme Leylighed kunnet paa et saa sort Bret afmale nogle Straaler af Lys, i det de i Underdanighed havde givet E. K. M. tilkiende, at en af deres Fuldmægtiger ikke har ganget i de andres Fodspor. Men Rigets Stænder troede at en billig Agtelse udfordrede, at dennes og de andres Jdretter ikke maatte blandes tilsammen. Samme Agtelse udfordrer dog end mere, at naar Rigets Stænder paa den ene Side rette og straffe Feyl, paa den anden Side ikke med Forglemmelse og Stiltienhed forbigaaes naar Rigets Raad paa en værdig Maade opfylde deres høye Kald, og ganske og aldeles svare til den Fortrolighed, som Rigets Stænder til dem sætte. - Disse Udtrykke svare saa nøye, som Ord formaae at afpenske Gierninger, til Hr. Rigs=Raadens, Cancellerens for Lunds Academie, samt Ridder og Commandeur af E. K. Msts. Orden, Friherre Gustaf Adolph Hiørnes Forhold udi alle de Berraadslagninger, hvor Spørsmaal har været om Stændernes nu værende Sammenkomst. - Han har været den, som alene af Rigets=Raad har taget sine Medborgeres Nød til Hierte: Som har paastaaet Nødvendigheden af deres Redning: Og som ikke med ufornødne Regiærings Spørsmaales Opkastelse og Afgiørelse har spildt den Tiid, som burte været opofret til Nationens Hielp og til et heldende Sælskabs Opretning. - Han er den, som har tragtet at forsvare Sverriges Konges høye og i Lov grundede Rettigheder imod de Jndgreb, som derudi har villet giøres: Og de Begreeb, som han derom har fattet, have ikke alene været overeenstemmende med vore Love, men han har ogsaa i deres Forsvar været uforanderlig. - At han har gjort dette aleene, det er det, som sætter den rette Priis paa hans Raad. Og paa det at en saadan Tildragelse aldrig meere maa kunne forefalde, at en Svensk Raadsherre maa i saadant Fal staae aleene, det haabe Rigets Stænder, allerkraftigst at udvirke, naar de nu høytideligen erklære deres Erkiendtlighed, Taknemmelighed og besynderlige Fornøyelse over denne deres Fuldmægtiges Standhaftighed, Nidkiærhed og uforanderlige Lov=Lydighed. - Rigets Stænder ville gierne tro, at et saadant Hierte, som Hr. Rigs=Raad Hiørne har viist at i han boer, det finder Belønning i sig selv udi sine Pligters Opfyldelse: men Landsmænds Ertiendtlighed kan dog aldrig være ubehagelig endog for saadanne stadige Hierter; Og den tiener ligeledes til Opmuntring for andre, til at træde i saa værdige Fodspor. - Rigets Stænder anholde derfor underdanigst hos E. K. M., at saadan deres besynderlige Fornøyelse og Høyagtelse over Hr. RigsRaad Hiørnes saa værdige Forhold, maatte, under E. K. Msts. høye Jverksættelse, komme til Hr. Rigs=Raadens Kundskab. &c. (Underskrevet af Land=Marechallen og de 3 øvrige Stænders Talemænd. S. D. Hos Rigets Stænder er vorden andraget, at Gros handler Jsac Classon af Stockholm maatte frit og ubehindret begive sig ind i Riget, at imidlertiid, og indtil det vorder nærmere udfundet, om og hvor meget han til Kronen kan være skyldig, hans Eiendom bliver for Kronens Regning uforrykket: Samt at Groshandler Hans Witfoth maa iligemaade entlediges fra det Fængsel i Marstrand, som paa behagelig Tiid er hannem paalagt. Og som Rigets Stænder, af de adskillige herved forekommende Bevægnings=Grunde og Omstændigheder, have fundet billigt herudi at samtykke, saa have de i Underdanighed anholdet hos Hs. K.M., at Hs. K. M. ville i Naade behage, formedelst Sin høye naadige Medvirkning, at lade dette komme til Jverksættelse.