Berlingske Tidende, 1836-03-15
Committeens Referent, Algreen-Ussing, havde imidlertid erklæret sig imod denne yderligere subsidiære Jndstilling, idet han maatte holde sig til de Grunde, der i den samlede Committees første subsidiære Jndstilling vare anførte for den modsatte Mening. Han maatte nemlig antage, at en blot Culpa i Henseende til Jndholdet ingensinde retfærdigen kunde belægges med Straf, naar Yttringen af Domstolene kunde tillægges den af Forfatteren paaberaabte Mening, efter hvilken samme var uden Brøde, og det ligesaalidet naar Skriftet handlede og Regjeringsformen, som naar det handlede om Regjeringen; ei heller kunde han finde en saadan Bestemmelse nødvendig, da de strenge Straffe for at laste den monarkiske Regjeringsform vel maatte bringe Skribenterne til at undlade en saadan tvetydig Skrivemaade, som udsatte dem for at blive undergivne disse Straffe, naar Domstolene nemlig ikke fandt, at den betydning, hvorefter de brugte Udtryk skulde være uden Brøde, kunde tillægges disse. Da derhos den Kongelige Commissarius under Sagens Discussion ogsaa yttrede sig imod en saadan speciel Bestemmelse, som her af Committeens Pluralitet var foreslaaet, saa tog samme, der, ved den omhandlede yderligere subsidiære Jndstilling, især havde havt den foromhandlede specielle Retssag for Øie, denne Jndstilling. tilbage i Henhold til, hvad Committeens Medlem, Professor Bang derom havde yttret, hvilket nedenfor nærmere vil blive anført. Derimod havde Secretær Algreen-Ussing, som Medlem af Committeen, ei fundet nogen Betænkelighed ved at tilraade, at Yttringer og Rigets Constitution og den monarkiske Regjeringsform skulde, ligesom Yttringer og selve Regjeringen, belægges med Straf, naar de vare fremførte i utilbørlige og usommelige Udtryk, og at §. 7 i Fdn. 27de September 1799 forsaavidt kunde gives en Udvidelse til deslige Yttringer. Derved vilde en Mangel suppleres, som ikke kunde negtes at existere i den nævnte Forordning, idet der, hvad Regjeringen angik, var sat Straf saavel for at laste samme (Fdus. §. 2), som for at omtale den i utilbørlige og usommelige Udtryk (Fdns. §. 7), hvorimod der, hvad Constitutionen og den monarkiske Regjeringsform angik, kun var sat Straf for at laste samme (Fds. §§. 2 og 3), men ikke for at bruge utilbørlige og usommelige Udtryk om disse Gjenstande. Denne Udvidelse tiltraadte Committeens øvrige Medlemmer for deres Vedkommende. Den samlede Committee var derefter gaaet over til at overveie Lovndkastets første Paragraph, og havde i saa Henseende yttret den Formening, at der i denne ikke tilstrækkeligen var skjelnet mellem det Utilbørlige i Skriftets Form og i dets Jndhold. Den nærmeste Gjenstand for den nye Straffebestemmelse maatte Committeen antage at være den utilbørlige og usommelige Form, og til at fyldestgjøre Øiemedet med en saadan Straffebestemmelse ansaae Committeen det tilstrækkeligt, at der blev sat alternative Straffebestemmelser ved Siden af den Straf, der er foreskrevet i Fdn. 27de Septbr. 1799. §. 7, til hvilken Paragraphs Anvendelse Committeen ikke ansaae det som nogen nødvendig betingelse, at Forfatteren havde havt en ond Hensigt med sit Skrift. Committeen havde, i Henhold til det Foranførte, indstillet: "at Forsamlingen, under Forudsætning af, at nye Straffebestemmelser for Trykkefrihedsforseelser findes hensigtsmæssige, vil andrage for Hans Majestæt paa, at der, istedetfor Lovudkastets §. 1, maa substitueres en anden Paragraph af omtrent følgende Jndhold: "Naar Nogen herefter forseer sig imod Fdn. af 27de September 1799 §. 7, ved at skumle med Bitterhed over Regjeringen, eller ved at indklæde sine Anmærkninger over dens Foranstaltninger i utilbørlige og usommelige Udtryk, men dog ikke i den Grad, at han kunde ansees efter fornævnte Forordnings §. 2, bør han derfor ansees enten med Bøder fra 100 til 500 Rbd. Sølv, hvilke Bøder tildømmes. vedkommende Fattigkasse, eller med simpelt Fængsel fra 1 til 3 Maaneder, eller, efter Omstændighederne, endog med Fængsel paa Vand og Brød fra 5 til 3 Gange 5 Dage. De samme Straffe ere anvendelige paa den, der paa lige Maade maatte yttre sig enten om Rigets Constitution eller om monarkisk Regjeringsform i Almindelighed, forsaavidt hans Forseelse ikke er af den Beskaffenhed, at den henhører under Bestemmelserne i den nævnte Forordnings §§. 2 og 3, der fremdeles uforandret blive ved Magt.