Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-08-15
Jndsendt. "Oplær de Unge om den Vei de skulle gaae frem paa, til Retskaffenhed og Dyd, og Du skal, ufeilbarligen, faae Din Løn." Ogsaa jeg er Landsbyskolelærer og har været det i 3 Aar her paa Stedet, og 2 Aar forhen Underlærer hos en Anden; ogsaa jeg lever i god Forstaaelse med alle mine Foresatte, med alle mine Districtsbeboere, med alle mine Disciple, saavel dem, der i disse mange Aar ere underviste af mig, som med dem, der for nærværende Tid ere i min Skole. Ja, jeg veed mig ingen menneskelig Fjende i hele Verden, men skulde det dog være, at jeg, i denne ufuldkomne Tilstand, i dette skrøbelige og dødelige Liv, har Nogen, saa beder jeg Algode Gud og Fader forander deres Sindelag mod mig, som Du forandrede Esaus mod Jacob; thi det er Din Villie, at vi skulle stedse elske hverandre, og derved bevise, at vi ere Dine Børn, og vor guddommelige Overlærers Desciple. Hvad min Skoleløn ellers angaaer, da er den sandeligen saaledes: 20 Rdlr. Skolepenge, 16 – Legatpenge, og Kirkelysepenge, Alt S. V., og alle de rede Penge jeg faaer, men 2 Tønder Rug og 2 Tdr. Byg in natura, efter Capitelstaxten slet intet, 18 Læs Tørv, 88 Lpd. Høe, 116 Lpd. Halm. Skole jorden er moradsig og sandig, en Fjerdingvei borte fra Skolen, og giver kun simpel Udbytte; dog holdes derpaa 2 Køer og 4 Faar baade Vinter og Sommer. En tredie Koe haves paa en anden lille Jordlod, som er min Kones, saalænge hun lever. Degnetraven, Offer og Accidentser kjender jeg kun af Navn; da Sognedegnen er kaldet uden Betingelse, kan ingen Forandring skee i hans Embedstid. Gud opholde ham længe til Stytte for sin talrige Familie, og forbyd, at jeg nogensinde og egennyttigen skulde ønske hans Afgang; thi haner, en from Mand, og jeg er vis paa, at vi i 30 Aar, ikke have vexlet et fortrædeligt Ord. Med alt dette er jeg vel fornøiet, og forlanger det ikke bedre end jeg nu har det, naar det skulde kun ikke blive ringere; men jeg er i mit 59de Aar ikke saa rask som tilforn, og Skolejorden fordrer alvorlig Haandarbeide, om den skal give noget af sig. Men jeg er dog ingenlunde tilsinds, efter det elendige Forslag i No. 79, at ryste Støvet af Fødderne og vende Skolen Ryggen, nei, jeg fortsætter min gode Gierning, saalænge Gud vil forunde mig Siels- og Legemskræfter dertil. Om Nogen nu vilde spørge: "Siden Du er saa nøisom, hvorledes gik det da til, at Du for mange Aar siden klagede, og hvad har Du nu som manglede den Gang?" Dertil svares, af flere Grunde opgives her blot 4, og disse ere: 1) Skolejordens Dyrkning, som før var vanskelig; men nu dyrkes den af mine Bymænd, som, ved en skriftlig Contract, mod en ubetydelig Godtgjørelse een Gang for Alle have forpligtet sig at dyrke den, og kjøre min Nødvendighedskjørsel, saalænge jeg er deres Skolelærer. 2) En Haugeplads, en lille Skjeppe Land stor, med 7 Frugttræer, hvortil jeg selv har plantet 6, som Alle have baaret i mange Aar. Denne Plads kom først 1818 til Skolen, som før var saa indskrænket, at et Locum umueligen kunde indrettes, førend jeg forenede mig med min Naboe, om en Plet dertil. 3) Skattefrihed, Besiddelse og Brug af Skolejorden, var overmaade stor, og fast allene ødelæggende for mig; thi jeg betalte over 50 Rbd. i et Halvaar, men de æskedes 3 Gange af Sognefogden med tiltagne Mænd, og approberet Udpantningsordre. Min Skattebog beviser Sandheden heraf, m.m. 4) Mine mange Børn; thi jeg har havt 19, som vare saa smaae paa hinanden, at jeg ofte havde 6 i Skolen paa een Tid. Der skal dog meget til mange Munde. Gud maae vide hvor Føden og Klæder kom fra til saa Mangfoldige; thi mine 9 levende Børn kunde jeg ingenlunde føde endnu, om de vare hos mig, men har kun Een hjemme; de 8 ere deel uforsørgede, men de tjene dog for deres Brød; 10 ere allerede med deres Moder hos Gud. Og naar min Aand forlader denne Hytte, Udvikles af sin Puppetilstand her - For dette med det bedre Liv at bytte, Skal jeg for Gud dem evig skue der. Af disse mange Børn, har jeg, mine mange og langvarige Næringssorger uagtet, havt utallige Glæder og Fornøielser; men Enkeltes Feiltrin, jeg tilstaaer det have ogsaa udpresset mig Strømme af Taarer, saa at det lidet jeg har gaaet paa Roser, har overbeviist mig om, at de voxe paa Torne. Dette Flyveblik over mine sidste 3 Aar, bedes efterseet af Calderone, som jeg haaber vil anstille en Sammenligning mellem sig og mig, samt mellem vore Spisekamre. – Hvor, som har meget, bruger meget; men den Tarvelige nøies med lidet, som er ham nok, om han er god; men er han ond, faaer han aldrig nok. Siger Nogen, at det er falskeligen berettet, og noget fortiet, (No. 79.) han være selv Falskneren, indtil han overbeviser mig, som ikke gjør noget af Løgn og Bedragerie. Rude Skole, i Hads Herred, den 24de Juli 1834 Peder Abilgaard Lihme. Efter Opfordring i No. 79.