Berlingske Tidende, 1830-11-20
London, den 5te November. Tiderne blive stedse vanskeligere og navnligen har den Folkegunst, som forhen næsten forgudede Hertugen af Wellington, forvandlet sig til et blindt Had, der i Gaar nær var blevet Aarsag, til en panisk Skræk for Hovedstaden. Lord Mayoren selv havde, rigtig nok som det synes uden at have taget Londons Aldermenpaa Raad med, berettet Hertugen af Wellington, at denne, paa den Dag Borgernes Festmaaltid for Kongen og Dronningen skulde finde Sted, vilde vorde udsat for Fare i Nærheden af Guildhall, n gjorde man Folkets private Tvistighed med Hertugen til en politisk Gjæring og udvirkede, at Kongen og Dronningen lode Borgerskabet melde, at de ikke kunde komme. The Times, Premierministerens hidtilværende kraftige Forsvarer, nægter ham nu ogsaa sin Gunst og yttrer sig saaledes: "Den Krænkelse, som i Gaar vederfores Borgerskabet, og ikke dette alene, men hele Publikum, og fremfor Alle, som vi kunne forsikkre, vor Souverains og hans Gemalindes Følelser lede, en ubeskrivelig. Vore Medborgere nærede kun den Tanke, at nyde deres ligefremme og godmodige Monarchs Nærværelse; i Dage og Uger havde enhver Huusfader og enhver Familie bestræbet sig for at bevise sin Konge en Ære. Herom var da egentlig Talen, Vilde slette Mennesker for nærme Kongen og hans Gemalin, – skulde Banken stormes :- eller vilde man rive St. Pauls=Taarnet ned? – eller afbrænde City, Neil Intet af Alt dette; men fortvivlede Mennesker, skulde have besluttet, at gjøre et Angreb paa Hertugens Person, naar han vilde betræde Raadhuset. Vi ansee Hertugen af Wellington Person for ligesaa ophøjet som nogen Aldermans eller LordMayors. Der gives ingen levende, eller Fortiden tilhørende, offentlig Characteer, som nedstammer fra en Britte, for hvis Conservation større Anstrængelser ere gjorte, eller til hvis Beskyttelse, om Nøden fordrede det, større Offere vilde være bragte. Dog er det vanskeligt at troe, at en blot Paastand af et Jndivid skulde officielt bemyndige til at gjøre det til en Gjenstand for et Cabinetsconseils Forhandlinger, at undersøge, om man havde Voldsomheder i Sinde mod Individuet, Hertugen af Wellington, og Kong Vilhelm saaledes formaaes til at afstaae fra at sidde til Bords med sit tro Borgerskab i Englands Hovedstad. Hvilke Jntriguer der end skee, og hvorfra de end monne have deres Udspring, saa vil Borgerskabet dog see sin elskede Konge i dets Midte; det er fortørnet paa Lord=Mayoren in speAlderman Key; Alderman Woodthorpe leder Forretningerne, og hverken Lord=Mapors Processionen eller det store Gilde i Guildhall skal nu finde Sted. "Derimod har Communalraadet besluttet, at sende en Deputation til begge Majestæter med den underdanigste Bøn, om at tilbringe en Middag, den de selv maatte behage at bestemme, i deres Midte i Cito; Westminster har forenet sig med dem, og den gamle og den ny Stad vil, under deres Aldermens Anførsel, danne en Æresgarde, som skal ingyde selv de intriguanteste Undersaatter Respect. Det er imidlertid ikke Jndfødte, som fortrinligviis oppuste Jlden, de synes, for en Deel, at komme fra catholske Lande: saaledes arresteredes i disse Dage en meget velklædt Mand paa Høetorvet, just som han vilde opplante en trefarvet Fane; og ved Forhøret i Marlborough=Street oplystes, at han allerede i 5 Aar havde opholdt sig først i Frankrige, derpaa i Belgien og tilsidst nogen Tid hos os. "Større Opmærksomhed fortjener imidlertid Hr. Hunts Clui Blackfriatsraad, i Rotunden, hvor han præsiderer under en mægtig trefarvet Fane, og i Gaar allerede havde et tiltagende Tilløb af 15,00 Mennesker. Efterat Hunt havde forladt Præsidentsædet Kl. 10 1/2 om Aftenen og Reformerne forlode Rotundaen, plantede en Person en trefarvet Fane ved Udgangen, og raabte: Nu til Vestenden. Dette synes at have været saaledes planmæssig ordnet i Forveien; og under Raabet: Ingen Willington ingen Peel, bort med Politiet, Reform!" gik Toget over Broen igjennem Fleetstreet op langs med Stranden, hvor det trak mange Forstærkninger til sig. Af Forsigtighed var Adelphi=Theatret lukket og alt som Toget drog frem, sluttede endnu et Antal løse Fruentimmer sig dertil, som elske Maaneskinnet, og endnu meer ophidsede Pøbelen ved deres Talemaader; i denne Stemning drog det til Lord Bathursts Hotel i Dovningstree, for at ødelægge, og derpaa at jage Underhusets Medlemmer ud af Parlamentet. Jmidlertid drog en stærk Afdeling af Politiebetjenter, som havde faaet Nys om den sidste Plan, Pobelen imøde, omtrent ved Lord Bathurst Hotel, og nu kom det til en almindelig Kamp, i hvilken Politiet understyttedes saa kraftigen af de nye eedsvorne Constabler og mange Borgere, den frivilligen sluttede sig til det, at Flaget allerede var erobret og Pøbellinien sprængt af Divisionen A., da Politiedivisionerne Le og B. kom til. Da Pøbelen saae disse Forstærkninger rykke frem, adsplittedes den til alle Sider, Den Communication ved Dampkareter paa Jernbanen imellem Liverpool og Manchester, som nyelig aabnedes, er i høieste Grad mærkværdig. Dette, over 7 1/2 danske Mile lange, Veistykke til bagelægges regelmæssigen af Passagererne i 1 1/4 til 1 1/2 Time Bevægelsen er den behageligste og mindst incommoderende, man kan tænke sig. Til Dampmaskinen føjes - efter de Reisendes Antal, af hvilke Et Hundrede regnes til een Maskine, - fire til sex Vogne. En Mechanicus har nyelig med Maskinen allene tilbagelagt denne Strækning først i 32 siden i 25 Minuter, og mener, at kunne spare endnu meer Tid.