Berlingske Tidende, 1788-02-01
Slutningen af den i disse Tidender indførte Priis=Opgave. (See No. 8.) Sætter man det Fald, som en Patriot tør tænke sig, at en National-Dragt skulde blive indført for begge Kiøn, og denne (saafremt man ikke vilde udsættes for den Bebreidelse af en petit Esprit, der elsker Spilleværk og Smaating) maa være simpel og uforanderlig, saa synes følgende Fordeele at være de vigtigste: 1) Man maatte indføre en beqvemmere, med Clima meere passende og sundere Klædedragt, og tillig indrettet med mere Smag og for bedre Kiøb end den nu værende. 2) Man vilde, ved at bestemme en egen National Dragt, som strækkede sig ikke allene til Snittet, men fornemmelig til Tøiet, hvoraf den skulde bestaae, formeere Afsætningen fra Landets nyttige Fabriker, og derved erholde et kraftigt Middel til at lede National Jndustrie hen til Statens Jnteresse. 3) J den samme Grad, som Afsætningen af indenlandske Producter og Fabriker ved en saadan Jndretning vilde tiltage, i samme Grad vilde Salget af udenlandske Fabrikvare, og altsaa Overvægten i vores Jndførsel formindskes. 4) Skulde af Lyst til at efterligne vore Naboe, Nationers Sæder, hos hvilke Lurus og Mode=Fabriker ere indenlandske - Puds og Pragt i Klædedragt er altsaa nyttig, om ikke nødvendig, have udbredt sig en vis Pragt og Mode geist imellem de høiere Stænder, og derved indført en for Staten fordærvelig Lurus, saa kunde vel en uforanderlig, og i alle Deele for begge Kiøn nøie bestemt National=Dragt være et af de sikkerste og hurtigste Midler at føre Nationen tilbage til dens gamle Simplicitæt, og derved at virke paa deres Character, paa deres udvortes Velstand, og følgelig paa hele Statens Lyksalighed. Lurus i og for sig selv er skadelig, kun den Maade, hvorpaa den yttrer sig, gjør den skadelig efter enhver enkelt Stats Beskaffenhed. Jntet borgerligt Selskab kan tænkes uden den. Saasnart der hersker kun den mindste Ullighed imellem Mennesker, saa lader den sig strax see. Den er en Følge af vores Grunddrift til Fuldkommenhed, og selv hos den fattigste Nation er den ei ubekiendt, men den Gestalt, den viser sig under, er utallig: den, som den hidindtil har antaget hos os, er upaatvivlelig Staten til Skade. Dette beviser vores Handelsbalance, vores Vexeleurs: Dette beviser saa mange andre Tilfælde i det daglige Liv, hvilket der vilde være baade for ubehageligt og for vidtløftigt her at anføre. 5. Skulde det være nyttigt, at de forskiellige Stænder i en Stat vare ved Klædedragt meere afskilte, end de endnu ere det hos os, Et Spørgsmaal, som der var meget at anføre for og imod; som kun en skarpsindig, dybseende Mand er i Stand, til rigtig at bedømme, saa kunde en National-Dragt, som tillod mange smaa Forandringer og Modeficationener, være et af de beste Midler til at betegne Forskiel imellem Stænderne. Men hvorledes skulde man indføre denne Dragt, Klædedragt, Levemaade og alt hvad der hører til Luxus, skulde vel af Aarsager som falde let i Øinene, aldrig være Gienstand, for nogen Lov. Erfarenhed er heri den beste Læremester. Klædedragt, Levemaade og Lurus adlyder kun Sæde=Regimentet. Forslag over denne Gienstand ere saa sieldne, saa vanskelige: - men et philosophisk Hoved kan her have den beste Leilighed til at vise sig. Alt hvad her er sagt, indeholder kun flygtige Tanker, som anbefales til en vidtloftigere og grundigere Prøvelse i en egen Afhandling. Hvorfor der udsættes en tredobbelt Priis: 400 Rigsdaler for den beste, 150 Rdlr. for den næstbeste, og 50 Rdlr. for den derpaa følgende. Da denne Gienstand fornemmelig maa udarbeides i Hensigt til vort Fædreneland, saasom den har den vigtigste Jndflydelse paa Jndustrie, Fabrikernes og Handelens Fremgang; saa maae Forfatteren til den indsendte Afhandling besidde nøie Kundskab i disse Fag, for at kunde indlade sig i dette Detail. Forslag og Tegninger til en National Dragt maae følge med Afhandlingerne, der saa meget meere vil erholde den beste Priis, sommere den er skrevet med philosophisk Geist og Smag og Menneske=Kundskab. Den kan skrives paa Dansk, Tydsk eller Fransk - ikke længere end til Udgangen af December i dette Aar blive Afhandlinger antagne. Derefter finder ingen Concurenz meere Sted. Forfatteren vil behage at sende sit Skrift med et Motto og forseglet Navn til Hr. Kammerherre Suhm. De tre kronede Afhandlinger skal trykkes og offentlig bekiendtgiøres. Forfatterne af de Skrifter, hvilke ikke have vundet Prisen, kan lade dem afhente igien ved St. Hans Dag næste Aar, da de skal blive leverede tilbage tilligemed Navnene naabnede.