Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-07-14
Odense, den 14de Julii. J Onsdags den 12te bleve her i St. Knuds Kirke til Præste=Embedet indviede: 1) Hr. Lass Nielsen, allernaadigst confirmeret Sognepræst for Herringe=Meenighed i Fyen. 2) Hr. Peter Thonboe, allernaadigst kaldet til resid. Kapellan for Kiøbeløv og Vindebye=Meenigheder i Lolland, Til Forretningen intimerede Kirkens Kapellan Hr. Wirth. og af Esai. 52, 7. Hvor deelige ere Dens Fødder, som bebuder paa Biergene, som lader høre Fred, som bebuder Godt, som lader høre og Salighed, som siger til Hion; Din Gud er Konge, viiste 1) J hvad Henseende Evangelit Tienere bør være velkomne 2) Hvorledes det skal udvises at de ere velkomne, Af 1 Korineh. 2, 13. 14. 3, 1. For aandelige Mennesker forklare vi aandelige Ting; Et siælisk Menneske derimod modtager ikke. hvad der er Guds Aands - Ja, jeg var end ikke i Stand til at faae talet for Eder, som for Aandelige tvertimod, som for Kiødelige forestillede Hr. Biskoppen, A) De tre forskellige Slags Mennesker, en Guds Ords Tiener har at handle med a) Kiødelige o. Dem, der, uden at høre eller følge Fornuft, overlade sig blot til deres Gemytsheftigheder; tænke og handle allene efter deres Tilbøyeligheder. b) Stæliske : Dem, der vel søge at beherske deres Tilbøieligheder; dog slet Jntet ville troe eller antage, uden hvad de med deres Fornuft kunne enten Selv, udfinde, eller i det mindste finde begribeligt. c) Aandelige : Dem, der ene og allene tænke og handle efter det aabenbarede Guds Ords erkiendte Forskrift, og lade sig af Guds Aand styre til Alt hvad der er Gud behageligt. B) De Kiødelige, og de Siæliske, skiønt i Tænkemaaden stridige, gjøre dog fælles Sag i Fiendskab med Alt, hvad der er Aandeligt. C) Desuagtet, bør en Guds Ords Tiener søge at komme baade de Kiødelige og de Siæliske saa nær, som mueligt; for at bringe dem til at blive aandelige. Af de Ordinerede prædikede Hr. Nielsen, og af forelagt Text: 1 Korinth. 3, 14. Dersom Det. En har bygget, staaer sig; skal han faae sin Løn, viiste: 1) Hvad der egentligen bør være en Christendomslærers Hensigt: 2) Hvorledes han kan opnaae samme, Ved Fyenboe Landsting Onsdagen den 28de Juni 1797 bleve følgende Domme afsagte: 1. No. 2, af 31 Mai 1797, Gaardfæster Rasmus Olsen. af Østerbye, contra Millinge og Østerbye Byemænd. Rasmus Olsen havde i Efteraaret 1794 faaet, og med sit eget Mærke mærket et Faar, som Gaardmand Peder Ellegaard, af Millinge formeente at være sit. For at afgiøre denne Uviis hed blev besluttet at lade det ankomme paa 4 udnævnte upartiske Mænds Skiønnende. Dette foregik den 3 Juledag 1794. ved at eftersee Faarets gamle havte Mærke, og sammenligne det med R. O. og P. E. brugelige Mærker, hvorefter Syns mændene, som vel ikke med Vished kunde bestemme, at Faaret havde P. Es. Mærke, dog vare enige udi, at dets gamle Mærke aldeles ikke var R. O. Da nu denne Sidste alligevel vedblev at tilegne sig Faaret, paalagte Byemændene i Millinge og Østerbye ham ved deres Byelang og efter deres Vedtægt en Mulkt af een Rdlr., hvoraf 2 Mk. skulde være til de Fattige, og 4 Mk. til dem selv at drikke for, og da han ei vilde betale dette, pantede de ham; hvorefter de endvidere, da Pantet blev uløst, skal i et Kroehuus den 14 Martii 1795 have begegnes R. O. ilde, som og med Skieldsord, Han anlagde derfor Sag imod Byemændene, for at have frataget ham et Faar, for at have pantet ham, og for at have begegnet ham med Hug, Slag og Skieldsord, dog under det udtrykkelige Tillæg, at der ikke søgtes paatalt Eiendoms Retten til Faaret, men allene Byemændenes Forhold imod ham.