Viborger Samler, 1846-02-21
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. London, den 13de Febr. Krigsministeren Ser Sidney Herbert holdt i Underhusets Møde den 9de en temmelig lang Tale, hvori han søgte at retfærdiggjøre sin Overgang fra Agriculturisternes Leir til det frie Handelsystem, og erklærede at Sir Rob. Peels Vægring ved i den sidste Ministercrisis at give Whigpartiet mere bestemte Tilsikkringer om Understøttelse, var skeet af Frygt for at Underhuset, og det med Ret, kunde ansee en forudgaaende detailleret Aftale som Jndgreb i dets Deliberationsfrihed. J Mødet den 10de talte Lord Brooke med Heftighed imod den ministerielle Plan, der efter hans Formening maatte forarme Landet og overføre Englands Skatte til Udlændinger; han troede at kun et forældet Underhuus, der har nydt en saalang Livsvarighed, at dets Medlemmer have forglemt de i sin Tid af dem givne Løfter, kunde beqvemme sig til at antage saadanne Forslag, som Peels ere. Han troede at turde forudsige at et nyt Parlement ei vilde undlade at tage Hevn over Ophavsmændene til den Landet tilføiede Uret. Ogsaa Lord Worsley talte imod Peels Forslag. Sir James Graham søgte ligesom Sir S. Herbert at retfærdiggjøre sin Desertion fra Toldbeskyttelses mændenes Leir, og bemærkede, at han - saafremt hans nuværende Modstanderes Anskuelser vare rigtige - vilde sætte meget mere paa Spil end mange Andre, da han var Besidder af store Jordstrækninger af ringe Jordbeskaffenhed, og hvilke altsaa den befrygtede Forringelse i Værdi først vilde træffe. Men ham, ligesaalidet som Ministeriet i Almindelighed, havde personlige Hensyn bestemt med Hensyn til deres Handlemaade, og af selve Debatten fremgik hvor let det vilde have været for dem at holde sig i Ministeriet, saafremt ikke Omstændighedernes Magt og Hensyn til Landets Jnteresse havde tvunget dem til at opgive deres tidligere Anskuelser, Korn spørgsmaalet betræffende. Han, for sit Vedkommende, havde gjerne seet at Forandringen i de bestaaende Korn love gjennemførtes lidt efter lidt, og ikke saa hurtigt som det for Huset svævende Andragende tilsigtede; men Kartoffelnøden i England havde ikke tilladt længere Tøven; det var at forudsee at man vilde see sig nødsaget til at komme ved Pengeunderstøttelse Jrland til Hjelp, men et saadant Middel vilde have været en Uretfærdighed imod det engelske Folk, naar man ikke tillige befriede det fra den ved Kornlovene bevirkede konstige Fordyring af Brødet. Han havde desaarsag først andraget i Ministeriet. paa en Suspendering af Kornlovene, men ved endnu nøiere at overveie Sagen var han kommen til den Overbeviisning, at naar Kornlovene engang vare suspenderede, vilde det være en Umulighed atter at indføre dem, og han havde derfor besluttet at slutte sig til de af Peel foreslaaede Forholdsregler, der gik ud paa, efter en vis Termins Forløb, ganske at afskaffe Kornlovene. Det havde fremdeles været hans Ønske at denne Forholdsregel maatte blive foreslaaet af Lord John Russell som Kronens Minister, hvis Consequents i Anskuelser vilde have talt for denne vigtige Sags Fremme; men da det ei var lykkedes Lorden at danne et Ministerium af sit Parti, saa havde det nuværende Ministerium seet sig nødsaget til selv at gjennemføre Forholdsreglen. Ministeren søgte derefter ved en Række statistiske Meddelelser, at godtgjøre, at Antallet af Forbrydelser i Landet tiltog og aftog i Forhold til Prisen paa Levnetsmidler, at derimod i Almindelighed Prisen paa Levnetsmidler ikke udøvede nogen Jndflydelse paa Daglønnens Høide, med Undtagelse af Fabrikstæderne, hvor under høiere Brød priser en lavere, og under lavere Brødpriser en høiere Arbeidsløn pleiede at indtræde. Han sluttede med den Erklæring, at Ministeriet, langt fra - saaledes som man forekastede samme - at have sprængt ved sit Forhold i denne Sag det mægtige politiske Parti, i hvis Spidse det stod, holdt sig i sin Samvittighed overbeviist om, at det netop ved sin Politik havde bevaret Riget fra Lovløshed, Elendighed og Forvirring. Lord Clive erklærede sig for Miles's Amendement, og Debatten den 12te aabnedes af Colquhoun, der ikke alene udtalte sig for Amendementet, men endog erklærede sig for en systematisk Modstander af Ministeriet, hvis Chef ved den af ham for Dagen lagte Jnconsequents og Utilforladelighed havde godtgjort, hvorlidet man turde stole paa ham hvor det gjaldt om at repræsentere de med hele Landets Jnteresse sammensmeltede Jnstitutioner. Colauhoun søgte at godtgjøre at Agerdyrkningen trængte til større Beskyttelse end Fabrikvæsenet, da hiin var udsat for flere usikkre Conjuncturer, end dette. Wynne erklærede sig for Peels Planer; men Heatcote understøttede Amendementet. Ogsaa denne Taler paastod, at Agerdyrkningen ikke kunde holde sig uden Beskyttelse; kun den nu bestaaende Lov ydede denne; thi efter 7 Aars Gjennemsnit havde Hvedeprisen i England holdt sig paa 57 sh., medens den i Danmark kun udgjorte 18 sk. Afet lignende Argument betjente T. Baring sig. Vel maatte han indrømme at Brød til billig Priis vistnok var en stor Fordeel, men denne Fordeel gik for en stor Deel tabt, naar den traf sammen med formindsket Søgning efter Arbeide. Han formeente fremdeles at kun en billig Overeenskomst imellem de tre Partier - Vennerne af den høie Beskyttelsestold, Repræsentanterne foren fuldkommen fri Kornindførsel og Ordførerne for en fast Told kunde stifte sand Nytte. – Nu reiste Lord Morpeth sig, og udbrød: "Tiden til et saadant Forliger for længst forbi; Lord John Russells Forslag dertil blev, som bekjendt, forkastet med Haan af flere afde samme Mænd, der nu fremtræde som Frihandelens Talsmænd, Russells Forslag gik ud paa en fast moderat Toldafgift. Hvor dybt rodfæstet i Folket Overbeviisningen er om Nødvendigheden af aldeles fri Kornindførsel, beviser iblandt Andet min Udvælgelse til Partementsrepræsentant for et af de meest befolkede Valgdistricter i Landet, hvis forrige Repræsentant (den nuværende Lord Whamchliffe) hørte til Agriculturisternes Parti, og hyldede den af hans Vælgere udtalte Sætning, at den vestlige Deel af Vorkshire ansaae Beskyttelsestoldsystemmet med Hensyn til Kornvarer som uundværlig for Agerdyrkningen."¬