Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-05-02
udlandet. Storbrittannien. Saavel i Over som i Underhuset - i hvilken sidste Parlamentsafdeling "Anføreren for Hds. Majestæts loyale Opposition, Lord John Russel, paa det Varmeste anbefalede Andragendet – er eenstemmigt vedtaget, at der til Dronningen skal indsendes en Condolenceskrivelse i Anledning af Hertugen af Susser's Død. Og i en lang Aarrække har heller intet Medlem af den kongelige Familie været saa folkeyndet, som den Afdøde. Medens hans Brødre bleve opdragne i Sø og Landtjenesten, erholdt han en mere videnskabelig Dannelse, især ved Universitetet i Gøttingen. Efterat han der havde fuldendt sine Studier, gik han 1792 til Rom som dengang - da den franske Revolution havde naaet sin fulde Høide - var Samlingspladsen for Engellænderne paa Fastlandet. Her blev han bekjendt med Lady Murray, den skotske Grev Dunmores talentfulde charakteerfaste og skjønne Datter, hvem han ægtede tiltrods for Georg IIIs Huuslov, den han ikke vilde respektere, og da de engelske Domstole erklærede hans Ægteskab for ulovligt, protesterede han høitideligt imod denne Kiendelse, vedblev at betragte Lady Augusta som sin retmæssige Gemalinde og lyste sine Børn i Kuld og Kjøn Kort efter traadte den unge Prinds ind i Overhuset, hvor han forsvarede Fors, Sheridans og flere andre Whig gers Forholdsregler, og frimodigt, men maadeholdende dadlede Kongens og Ministrenes Anskuelfer. Parlamentsreformen, Katholikernes Emancipation, Formindskelse i Statsudgifterne fandt tilligemed Haandelsfriheden i ham en veltalende Advocat. Men desuagtet var Parlamentet ikke Hovedskuepladsen for hans Virksomhed. J over 40 Aar understøttede Hertugen alle milde Stiftelser, Alt, hvad der sigter til at befordre Menneskehedens Vel og udbrede Oplysning og Sandhed; han var i Ordets ædleste Betydning Enkers og Faderløses Trøst. Fra 1816 var han Præsident i Kunsternes og det kongelige Selskab og bidrog ved aarlige Priisbelønninger til disse Jnstituters Blomstring, og det – som O'Connel i Parlamentet bemærkede 1825 - skjøndt han foruden sin Appanage ikke modtog en Hviid af Statskassen, og desuden gav 13,000 Pd. Sterling aarlig til sin Gemalinde. J Anledning af den berygtede Proces med Dronning Caroline optraadte han med Alvor imod hendes Gemal Georg IV og blev ogsaa i denne Sag sine Grundsætninger urokkelig tro. Paa den nuværende Dronning udøvede han en ikke umærkelig Jndflydelse, og Man paastaaer, at Hertugen af Rent kort for sin Død skal til Hertuginden af Rent (Dronning Victorias Moder) have yttret det Ønske, at Man i vigtige Anliggender saameget som muligt maatte holde sig til Hertugen af Susser's Raad, Belgien. J Anledning af den tidligere tidtomtalte Proces med Hensyn til Grev Sirens Død, har Demois. Heinefetter besluttet at udgive et Forsvarsskrift, men alle Aviser fraraade hende det og opfordre hende til aldrig mere at lade sig høre i en belgisk By. Under Processen har, som meldt, et af Vidnerne erklæret, at Demois. Heinefetter skulde have beklaget, at det var Sirer, og ikke Caumartin, som dræbtes, men hermed stemmer kun lidet det Brev overeens, hvilket under Processen oplæstes, som skrevet af Sangerinden til Canmartin, og hvis Begyndelse lyder saaledes: "Elskede Edvard! Den Time er kommen, den Time jeg elsker saa høit, der minder og en saa kjær Tid. Dit lange Brev (dog vel at mærke stedse for kort for mig) har voldt mig ubeskrivelig Glæde. Jeg har læst det tyve, hvad siger jeg, hundrede Gange igjennem. Jeg har med Inderlighed kysset det Papir, hvorpaa Deres kjære, smukke Haand har været beskjæftiget med at skrive mig til. Jeg forvissedes om, at De vedbliver at tænke paa mig, en vanskelig Ting i Paris, ikke sandt? Jeg er henrykt ved at erfare, at Alt gaaer saa godt med Hensyn til vore Ønsker og jeg opgiver ikke Haabet og snart at komme til Paris, hvor vi kunne elske hverandre med Kjærlighedens hele Magt. Min Gud! Er det muligt, at Nogen kan være saa forelsket som jeg Kun Du med din Elskværdighed og dine Talenter kunde bringe mig saavidt. Der gaaer ikke en Minut paa Dagen, uden at jeg tænker paa Dig, min elskede Engel paa Dig, hvem jeg alene elsker. Dog jeg gaaer atter altfor vidt; thi jeg veed ret godt, at Mændene ikke taale at vide, hvor høit de ere elskede; dog Du er meere en Engel, end et Menneske, og derfor vil jeg vove Alt og sige at jeg elsker Dig.