Københavns Adresseavis, 1764-08-01
Fundne og opdagede Sager. J disse Dage er i Dyrehaugen funden en liden Sølv Thee Skee. Mr. Qvaats (Banqverot=Spiller) hans Giftermaal, Mr. Qvaars fattedes en Kone, eller meget meere Penge; til i om en Kone var det ham ey saa egentlig at giøre, han havde utugtige Qvinder nok. Men, som jeg siger han fattedes Penge, og dem maatte han have ved en Kone, anderledes kunde han ikke komme til dem. Det var ikke saa let at komme dertil, med mindre at han kunde blive en Kunstner i Bedragerie, og Bedragerier havde intet kunde hielpe ham hos hans Ligemænd, som ligesaavel som han kunde agere Bedragere; men der boede just en Jomfrue ikke langt fra ham, som var meget gudfrygtig, og havde ogsaa et temmelig Forraad paa timelige Midler; men nu kom det altsammen derpaa an, hvorledes samme var at faae. Han holdte berover Raad med hans fortroeligste og meest giennemdrevne Staldbrødre. De sagde han skulde aabenbare hende sit Hierte, og give hende at forstaae, at han havde i Sinde at gifte sig. Han skulde og lade sig forstaae med hvem; Men han sagde: Hvorledes skal jeg naae mit Øyemeed, hun er et gudfrygtigt Menneske, og jeg ikke! vel sagde een af dem, efterdi hun er saa gudfrygtigt et Menneske, saa maa J ogsaa give eder ud derfor, og det noget tilforn, førend J kommer til hende. Giver derfor agt paa, hvor hun gaaer daglig hen i Prædiken, forføyer eder ogsaa de hen, men J maa see til, at J der anstille eder skikkelig, og forholder eder som det forkyndte Ord behager eder meget vel. Og gaaer hen at naae paa saadant et Sted, hvor hun kand see eder; Naar hun gaaer hiem, saa passer, at J gaaer alvorlig og ærbar, og kommer hende lige for Øynene. Naar J haver gjort dette en Tidlang, gaaer saa engang til hende, og snakker hende for, hvorledes J er bedrevet over eders Synder, og bevidner en stor Kierlighed til Gudfrygtigheds Vey, som hun elsker saa meget. Taler alt Got om hendes Lærere og Præster, og om hendes gudfrygtige Bekiendtere, beklager eders Ulykke, at J ikke for er bleven bekiendt med hende, og hendes gudfrygtige Medchristne; Denne er Veyen sagde han, til at faae hende. I maa og sidde og skrive Prædikenerne efter, tale med hende om Skriften, og bevidne, at J alleneste begierer at faae hende, og omgaaes med hende, fordi hun er saa gudfrygtig, og at J vilde statere det for den høyeste Lykke, dersom J maatte have saadan en Kone, som hun var. Hvad hendes Penge angaaer, dem maa J ligesom ikke agte, (det skal vel derfor alligevel finde sig) og dette skal være Veyen for det første at komme til hende: Uhi hun vil i førstningen være mistænkelig, om J ikke kommer for hendes Penges Skyld: J veed vel hvad hun har men lader eder ikke forlyde et Ord dermed. Forsøger det saaledes anden Gang, og seer til om J ikke skulde faae Pigen i eders Garn. Dette var den Strikke som han lagde for denne dydige Jomfrue, hun blev ogsaa snart fangen denne Grav. Han fulgte dette Raad, paa en vis Dag gik han til hende, hvilket han kunde giøre ubehindret; thi hun havde hverken Fader eller Moder, som kunde forhindre saadant, hvorledes han beleggerhans Tale, hvor let hun derved bliver at overvinde, viet til ham, samt de mange svare Lidelser og Viderværdigheder der møder hende i dette hendes ulykkelige Ægteskab som vedvarede til hendes Død, sees af den i disse Dage fra Bogtrykker Heidens Bogtrykkerie udkomne Bog kaldet Mr. Qvaats Liv og Død, som sælges: i samme Bogtrykkerie i Peter Hvitfeldstrædet, som og hos Hr. Trøyel paa Christianshavn, hos Hr. Juel i Landemærket og Sr. Rothes Boglade paa Børsen i No. 8 for 24 Sk. Med Leylighed skal i disse Blade blive indrykket denne ulykkelige Kones bevægelige Afskeed og Formaning paa hendes Døds Seng til hendes onde Mand, og nogle gode Regler til hendes Børn.