Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1736-03-01
Pohlen. Et Riges første og fornemmeste Grundvold til en forønsket Velstand er uden all Tvivl Enighed og Samdrægtighed; og som ey alleene Kongen men og Ministerne pleyer at holde derover, for at forfremme enhver Mands Velfærd og Nytte, altsaa maae man for alle Ting berømme Hans Kongl. Mayst., Kong Augustum III. der i alle Maader synes at vinde de forhen uenige og fiendtlige Polakkers Hierter. Til et Beviis herpaa, da kunde man anføre Høybemeldte Konges Naade for den forhen uroelige men nu sagtmodige Primas Regni, Potock, hvilken, foruden andre Kongl. Beneficier og særdeeles store Naades Tegn, dem han allerede haver nydt, er nylig bleven tvende Gange recommenderet af Hans Kongel. Majest. hos det Pavelige Hoff til at opnaae Cardinal-Hatten for saadan en habil Mand, der veed udi alle givne Leyligheder og Tilfælde at vise sin Troeskab og Nidkierhed til Kongens og Republiqvens forventende Lyksalighed og florifante Tilstand. Endskiønt nu denne Kongl. Recommendation vil noget seent udvirke Frugten hos det Rommerske Hoff, i det at de Kayserl., Franske, Spanske, Portugisiske og Sardiniske høye Hoffer, samt Republiqven Venedig, har ligeledes paa tredie Aar recommenderet deres visse Personer til samme høye Værdighed, og dog ikke andet kundet erholde hos Paven end bare Løfter og Tilsagn, formedelst at der ere ikkun trende Vacantzer til i det saa kaldte hellige Collegio; saa seer man dog For Marti Maaned. dog heraf, at Hans Kongl. Maisk vil gierne see saadan en Mand belønnet, der veed at skiønne paa sin Konges Mildhed og Naade. Af samme Berømmelse er efterfølgende Exempel, det man fra Warschau relaterer, at meerbemeldte Hans Kongl. Mayst. er resolveret at betale ald den Gield, som de fra Staden, Kønigsberg retournerede Polakker i samme Stad har gjort, paa det Jndvaanerne udi bemeldte Kongsberg ikke skulde have Aarsag til at klage over saadanne fremmede Giæster, som forlode Værten, uden at betale mindste Skilling; men imidlertid er Naaden og Hensigten endnu langt større, som Kongen har ved saadan en høypruselig Gavmildhed, i det de forhen i Gield værende Polske Herrer frikiendes ey allerne for deres forrige Debet, men tilkiendes i saa Maade endnu at være i langt dybere Gield hos deres retsindige Konge, til at vise, i Stæden for en skyldig og underdanig Taknemmelighed, all Trofasthed, Redebonhed og Lydighed til Enighedens Vedligeholdelse udi saadan Republiqve, hvor Parthie og Spliidagtighed før havde længe haft sin Vælde og Herredømme. Derforuden har høybemeldte Hans Kongl. Majest. i Sinde, paa egen Bekostning at ville lade forfærdige en Kongel. Crone, Scepter og Rigs Æble, for at legge dem til ævig Amindelse hos de øvrige forefundne RigsJnsignia og Klenodier i god Forvaring. Hvilket er et klart og merkeligt Vidnesbyrd, at den Høy Kongel. Genereusitæt seer ikke saa meget paa sin egen Kronning, saasom samme er allerede udfalden til hans høye Huuses Glæde og Fornøyelse, som det langt meere sigter til Efterkommerne, paa det de kunde være ligesaa flittige til at see det Polske Riges Enighed retteligen satt i Stand, paa det Kongen og Undersaatterne kunde indbyrdes node Fredens velsmagende og behagelige føde Frugter Constantinopel. Der er intet bedrøveligere til under Solen, end naar et mægtige Rige er mange ulyksalige Forandringer underkaster, 29 da er des langt fra, at Undersaatternes sande Velfærd kandresteligen komme til at blomstre, at 50 tvert imod enhver for 18 langt meere maae befrygte dens elendige Ruin og Undergang Mai. af Aar 1786. Man kunde herom til et øiensynlig Beviis anføre mangfoldige Exempler, men allerhelst i det Orientaliske Rige, hvorledes den Kayserl. Magt og Myndighed iblant de Christelige Kaysere har snart tiltaget, og snart igien aftaget, indtil den fordum mægtigste Tyrkiske Konge MAHOMETHII. i Grund og Bund ødelagde den heele Kayserlige Slegt, og oprettede for sig selv og sine Efterkommere et Kayserlig Navn og vældig Rige af de med Magt og Grumhed indtagne Riger og Lande, hvilken Kayserl. Regiering da indtil denne Dag har baaren Navnet af den Ortomanniske Port, fordi Ottomannus har været den første Konge, som iblant den Tyrkiske Nation forøgede sin Magt saaledes at ingen torde disputere hannem den Kongl. Titel og Værdighed. Ja hans Efterkommere ginge saa vidt i deres u-forgribe lige Tanker, at samme deres Rige kunde aldrig kuldkastes, og derfor kaldede de det en Port, i Henseende til sin Styrke, Magt og Vælde, til at forsvare og bevare de ved blodige Vaaben sig tilegnede Riger og Lande. Men hvor falske saadanne deres Tan ler i disse sidste Tiider monne være, det kand man iblant andet see af den bedrøvelige Feide, som Porten har ligget i med det Persiske Rige, i det den meget berømmelige Feldt-Herre Tha mas Konli-Kan har ey allerne gjort Porten temmelig Afbrek men hvad meere er, saa har det Tyrkiske Rige uvidende, og dog med frit Forsæt svækket sig selv, i det den i October Maaned 1730 af sit Fængsel ophøyede Printz Mahometh blev sat paa den Kayserlige Throne, og derimod den indtil bemeldte Tiid regierende Kayser Achmeth III. kastet i den forriges Fængsel igien; i Forhaabning om, at den nye Kayser Mahometh V. skulde tilføre det Ottomanniske Rige større Progresser og bedre Lykke imod Persianerne. Men som Forandringen er sielden god, helst naar man ikke begynder paa den rette Sted, som er at see paa Rigets Conservation og fande Fremvext, og at afskaffe ved forsigtige og lovlige Middeler alt, hvad derimod kunde stride, altsaa kand man ey heller sige forvist, om den siden i Octobr. 1730 i Fængsel siddende Kayser Achmeth III. (saafremt han ellers, som Rygtet gaaer, er igien paa nye ophøyer til Forserk. Værdighed og Tre) kunFor Martii Maaned Aar 1786. kunde være god for at forandre den over Tyrkiet hængende UlykThi det er GUD allerne, som giver Magt og Vælde, som ogsaa ophøyer og nedtrykker de Høye i Landet, ja som omskifter Kongerigerne, og uddeeler dem, til hvem hand vi Saadant kunde nu dessnarere hænde sig, helst om det i Tydskland saavelsom i Frankrige sig udbredende Rygte skulde stadfæstes, til at giøre Forbund, og i saa Maader gandske at ødelegge det Ottomanniske Rig Det er vist nok, at de største Riger i Verden har haft deres fatale Perigdos; det var ogsaa værd at ønske, at den, som heele Christenheden maa ansee og agte for en Blod-Hund, kunde gandske uddrives og forjages af de Enropæiske Grendser, hvor Hans Kæyserl. Maists Stol og Residence har sig største og beste Grundvold, men, desværre, saadan en Enighed til at giøre et Forbund imellem sig selv indbyrdes er et saa lettelig sluttet; Fordi der skulde skee fleere Forandringer, end at man kunde vente sig, førend at samme Forbund opnaaede sin fuldkommen Rigtighed. Thi Stridighederne maatte da først blive forøget, hvo samme Staater og Lande skulde eje, endskiønt at det dog for alt dette var ikke aldeeles umueligt, at sætte den under Tyrkernes Herredømme sukkende Grækiske Nation udi hendes forrige Frihed igien. ForResten kand man er saa hastig troe saadanne store og vigtige Tidender, af hvilke saa stor en Forandring skulde dependere, uden saa var, at det er selv Guds egen Gierning, der vil, at saadant skal fuldbyrdes i sin Tid. Moscou. Man maa med stor Forundring ansee det Russiske Riiges Tilvært og Magt; Thi fordum vidste det ikke sine egne Kræfter, meget mindre at bruge dem; Hvorfore, Nationen var da ikke saa polered, moralisered, og udi Krigs-Exercitierne erfaren, som den nu er bleven efter Petri den StoreTild; Dette store Riige maatte da ved slig Staats-Tilstand taale, at en røverisk Hoben af ustadige Tartarer gjorde, som urolige Naboer, et Strefseri efter det andet ind paa det Moscovitiske Gebeet, og førte med samme Landets Ruin mange 1000 fangne bort med sig; ja de bleve saa dristige ud af at giøre et stærkt Jndfald paa Hoved-Staden selv, i Grund og Bre afbrænde den, og bortslæbe meere end 30000 Jndvaanere i SelaveresTartarerne har til deres Forfædres trofaste Efterfølgelse for kort Tid siden ogsaa gjort et Jndfald paa de Russiske Grændser, men hvorledes vil Tiden lære; Thi en offentlig Jnvasion regnes for en offentlig Tort, som ikke saa lettelig ved Deprecationer eller andres Forbonner kand afvedes eller forliget de Monarcherne den billig, men Kaarden og andre brugende Repressali- og reisærdløste Salisfaction og Revange