Aalborg Stiftstidende, 1845-04-08
Hamb. Neue Zeitung, det slesvigholstenske Parties idrigste Organ i Udlandet, indeholder følgende Beretning over Pet. Hjort Lorentzen. L. vil være bleven omtrent 54 Aar gammel; han var en yderst kraftig Mand af Legem og Sjæl. Hans offentlige Betydning viste sig først i det hertillands begyndende offentlige Liv. Først var han en begeistret Tilhænger af Lornsen, optraadte, tydsk af Afstamning (?) og Dannelse, ogsaa for Slesvig Holsteens tydske (snarere for de tydske Hertugdømmers og det vilkaarligen dertil regnede Slesvigs constitutionelle) Rettigheder formedelst Pressen og formedelst det levende Ord, hvilket han som Deputeret for Staden Haderslev førte i den slesvigske Stænderforsamling. Som saadan forlangte han en constitutionel Forfatning for Slesvig=Holsteen, fordrede for Slesvig Virkeliggjørelse af den lovlig ikke ophævede Pressefrihed, fordrede Ophævelse af Jagtregalet og Jagthoveri og nedlagde Protest imod de Danskes Jndblanding og Jndgreb i de herværende Rettigheder og Forhold. Med det slesvigholstenske Arstokratie kom han i stærk Collision, af de Danske blev han dadlet. Hans demokratiske Natur, hans Fjendtlighed imod Aristokraterne, de Danskes Løfter (hvilken taabelig Beskyldning!) gjorde ham til en national (?) Apostat; at han er bleven Friheden utro, kunne vi ikke troe, uagtet mange af hans sidste Handlinger og Ord anvendte den absolut Magt som Værn (men kun som Værn imod et trodsigt, statsfjendtligt Aristokratie saalænge Folkerepræsentationen ikke selv vilde værne og begge Folkestammers naturlige Retslig hed. Da han 1840 i sin Egenskab som Deputeret for Haderslev havde resigneret, blev han 1842 i Sønderborg valgt igjen med Majoritet, fordi det tydske Parti var adsplittet ved Aristokratiet. Han satte, som bekjendt, Stænderforsamlingen 1842 i stærk Bevægelse, opnaaede ogsaa meer end han kunde vente (!) men ikke saa meget som han vilde; derfor resignerede han 1844. Om han dermed har gjort de Danske eller de Tydske en Tjeneste, er vanskeligt at sige. Vi ere af den Mening, at havde han som Deputeret 1844 indfundet sig i den slesvigske Stænderforsamling, vilde man gen Svaghed hos hans Modstandere ved hans Bestemthed være bleven styrket og Resultaterne blevne bedre (!). Ved sin eiendommelige Stilling og sin Lidenskabelighed geraadede Lorentzen i den sidste Tid i beklagelige Skridt og Misgreb. (Som saadant vil dog neppe kunne nævnes andet end the untoward event ved den personlige Conflict hos Gjæstgiver Nehlsen.) Afgjort er det, at Lorentzen var en Mand af betydelig Forstand og energisk Charakteer, og at heri mange af hans lærde Modstandere stode langt tilbage for ham, hvem den videnskabelige (2) Dannelse destoværre manglede. Ved hans Død vil der vel indtræde mere Rolighed i det nordlige Slesvig, og det danske Parti vil, nu uden nogen voxen (?) Fører, ventelig sja saa!) bortsvinde meer og meere. Men mon ikke ogsaa det tydske Parti i Slesvig overhoved uden Opposition vil blive flaut og betydningsløst?" Paa Flauhed har saamen det tydske Parti i Slesvig aldrig ladet det mangle. Ifølge "Neue Zeitung, skulle de i det sydlige Slesvig, udskrevne Rekrutter for Commissionerne have erklæret, at de ikke ansaae sig forpligtede til at gaae til de danskalende Deele af Riget, for der at lære Militairtjenesten og ligge i Garnison.