Berlingske Tidende, 1834-07-21
Morning Post meddeler, at Don Carlos skulde være kommen til Spanien den 9de d. M. og være modtagen med Jubel af hans talrige, trofaste Tilhængere, den 11te havde han villet stillet sig i Spidsen for sin Armee. Saameget synes vist, at han hemmeligt har indskibet sig i London, men, ifølge det sidste Rygte i the Courier, for, ledsaget af Moreno, at drage til sine Tilhængere i Paris; han skal have faaet mange Penge af Carl den 10de, Det Jnteressante ved de Ostindiske Efterretninger fra sidste Maaned indskrænker sig næsten udelukkende til de politiske Anliggender paa den vestlige Grændse, som meer og meer vorder Brændpunktet for den Jndiske Politik. Ved de sidste Breves Afgang stod Schab Schudjah, den forrige Konge af Afghanistan, endnu stedse i Spidsen for en Armee paa 35,900 Mand ved Jndgangen til Jndusdeltaet, hvor han underhandlede med Amiren af Sind. Denne var tidligere en erkjendt Vasal af Afghanstan og havde som saadan betalt 2 Millioner Rupier om Aaret. Schal Schudjah kunde let bemægtige sig Staten Sind, da Alt, siden de tre Amirers Død, er i Forvirring; men hans Formaal er kun Udbetalingen af Tributen, for at kunne begynde Krigen med de tre Brødre, som have deelt Afghansian. Disse havde forsamlet sig, for at raadslaae om fælleds Anliggender, men de ere indbyrdes uenige; de to af dem, der regjere i Paschawer og Candahar, nære et fjendtligt Sindelag mod den tredie, Dost Muhamed Khan, hvem Kabul tilhører, og man siger, at Regenten i Paschaer, har tilbudet at underkaste sig Schah Schudiah. Skulde denne erholde Penge til et Feldttog, saa vil en blodig Krig opstaae, idet Regenten af Kabul har den mægtigste Stamme af Afghanerne, Barghizierne, der i Nødsfald kan stille 30,000 Ryttere i Marken, paa sit Partie, og da Abbas Mirzas Død har gjort Ende paa den Krig, hvormed Kabul truedes, saa har Dost Muhamed Hænderne fri fra den Side. Meningerne i Jndien ere deelte, angaaende de Forholdsregler Regjeringen under disse Omstændigheder burde gribe til; Nogle ønske, at Compagniet skulde hjælpe Schah Schudjah, som det i 10 Aar har betragtet som Gjæst og givet Pension, paa sin Throne igjen, og paastaae, at Regenten af Kabuk har forlangt Hjælp og Penge af Rusland. Det andet Partie haaber derimod intet af den fordrevne Kongefamilie; de paastaae, at den aldrig vil kunne faae fast Fod i Afghanstan, og at Dost Muhamed derved mod sin Villie maae kaste sig i Armene paa Rusland; det vilde derfor ligge i Compagniets Jnteresse at soutenere denne og saaledes, ved en ny, venskabelig findet Magt, sætte en stærkere Dæmning mod de Russiske Planer, end Persien er i sin nærværende forfaldne Tilstand. Gouvernementet har hidtil ikke tilkjendegivet sin Mening, og tager sandsynligt ingen Deel i denne Kamp. Rundset Singh, Konge af Lahore, som forrige Aar sendte en Hær til Jndus, for at give sine Prætensioner paa Peschawer og den vestlige Jndusbredde, Vægt, forholder sig rolig; hans Energie synes lammet ved et Slagflod og hans indre Anliggender beskjæftige ham tilstrækkeligt Han er i daarlig Forstaaelse med sine Europæiske Generaler, og Tropperne ere misfornøiede paa Grund af deres betydelige Tilgodehavende. Rundjet Sind har et fuldt Skatkammer, men med den tiltagende Alder bliver han gjerrig, og hans Udsuelser have fuldkomment forarmet og ødelagt Caschemir, den rigeste af hans Provindser. Hans Vælde synes at have naaet sit Kulminationspunkt og er i Aftagende.