Aalborg Stiftstidende, 1841-10-12
Nyeste Post-Efterretninger. Man forsikkrer, at flere i Paris værende Deputerede, af Dufaures Parti have tilkjendegivet Guizot deres og deres Venners Utilfredshed med Seglbevarerens Circulairer. Den i Leiren ved Compigne samlede Troppestykkebeløb sig til 18000 Mand. Moniteuren er overordentlig tilfreds saavel med Troppernes Maneurter, som med deres Enthusiasme for Hs. Maj. Spaniens, Danmarks Hannovers, Belgiens og Badens Gesandter vare tilstede i Slottet ved Compigne. - Lord Cowley, Hertugen af Wellingtons yngre Broder, er udnævnt til engelsk Gesandt ved det franske Hof. Linieskibet Montebello" indtraf den 24de f. M. fra Tunis til Toulon. Derved maae de Rygter falde, som man grundede paa Linieskibet Diadsmes Afgang til Tunis; dette sidste skal, som det nu viser sig, ikke forstærke den derværende Station, men kun indtræde i det afgangne Skibs Sted. Man læser i Toulons Sentinelle de la Marine: "Montebelles" Tilbagekomst fra Tunis har her gjort stort Jndtryk. Tunis's Anliggender og Samlingen af flere engelske og franske Linieskibe for laGoulette beskjæftigede Enhvers Opmærksomhed. Montebellod har, som man siger, kun efterladt Linieskibene Hercule, og Neptune" for Tunis. Trident og Fregatten Andromede have sandsynligviis begivet sig for Sax Dampskibet "Papin er gaaet i Søen med vigtige Depescher, som man troer ere bestemte for Leray. Dampskibet, Tønnerre, holder sig beredt til at gaae tilsøes. Vistnok hedder det, at det skal indtage Tropper i Portvendres; vi troe imidlertid, at det har en anden Sendelse ivente. - Den af Prindsen af Joinville commanderede Fregat, Belle=Poule, er den 6te Sept. ankommen til Halifax, hvor Prindsen er bleven modtaget med alle de hans Rang tilkommende Æresbeviisninger. - Forleden arresteredes i Gaden Grund-Jlurlour et Menneske, der var betegnet som en af de viksomste Hovedmænd for Urolighederne i Paris. Man gjennemsøgte ham og fandt hos ham to stærkt ladte Pistoler, Knaldhætter og noget Krud. Han har erklæret, at han hedder Anton Boidin- og at han er deserteret fra det tredie Regiment den 15de f. M. for at komme til Paris. Han siger, at han kun har havt til Hensigt at bruge sin Pistol, for at forsvare sig imod dem, som forsøgte paa at gribe ham, et Forsæt, hvori han dog hindredes af Gensdarmerne. Han nægter at have taget virksom Deel i Urolighederne og tilskriver sin Desertation, den Fortrædelighed, han følte over at være gaaet i Stedet for en anden. - Det lader til, som om Ministeriet vil komme til at bestaae en Kamp paa Liv og Død med Thiers, en Kamp, der vil blive saa meget farligere, jo mindre han selv har ifinde at arbeide umiddelbart for sig, dersom man ellers skal skjænke følgende Ord Tiltro. V. ville, saaledes skal Thiers have yttret sig, vi ville kun kunne udtræde af Anarchiet i det Indre og Miscrediten i Udlandet et nyt parlamentariske Forbund. Naar Oherrer Dufaure og Passy ville danne et Ministerium, maa man række dem Haanden; det er altid bedre end hvad vi have. Mig selv vil jeg ganske holde ude af Spiller og understøtte dem, selv om Marschal Soult skulde beholde Krigsministeriet. - Moniteur Parisien erklærer den Beretning i la France for aldeles ugrundet, at Lord Aber de en meget bestemt skulde have erklæret, at England ikke kunde taale, at Frankrig erholder eller stræber efter at erholde en Slags Overherredømme i Middelhavet eller blander sig i de tunesiske Anliggender; det bedste Middel til at bevise Frankrigs fredelige Hensigter var, at det formindskede sin Sømagt i Middelhavet. Guizots Venner paastaae, at dette imidlertid ikke vil skee, for England foregaaer med et godt Exempel og formindsker sin Sømagt. La Presse vil vide, at der ikke er Tale om en Reduction af Flaaden, men derimod om en Omdannelse af den franske Sømagts Bestanddeele. Det synes nemlig, efter dens Mening, udenfor al Tvivl, at Gui got har lovet R. Peel at lægge en Deel af de store Skibe i Havnene som Marine=Reserve, og derimod alene at lade bygge Fregatter og Dampskibe, og for at det ikke skal see for slemt ud i den franske Nations Dine, skulde England begynde med at lægge 7 af de Linieskibe, som det har udrustede, i Havn, og da skulde Frankrig afvæbne 8 eller 10. Man haaber imidlettid, at saadanne Planer i Ministerraadet selv ville støde paa uovervindelig Modstand. - Nationals Redacteur, Delaroche, der nylig frikiendtes af Juryen, har i en anden Sag ikke været saa heldig. Anklagen var for Ophidselse til Had imod og til Foragt for Kongens Regjering; Delaroche dømtes af Juryen til 4 Maaneders Fængsel og 5000 Fr. i Mulct og det under Beslag lagte Nummer af Journalen blev dømt til at tilintetgjøres. Deelaroche har imidlertid indanket Sagen for Cassationsretten. - Den 3die Septbr. overgaves Den del Rey, efter Forpagtningstidens Udløb, til den spanske Regjering. - Man vil vide, at Kong Leopold inden denne Maaneds Udgang vil komme til Paris, for egen Person igjen at indlede de commercielle Underhandlinger imellem Frankrig og Belgien. - Tre af de Personer, som ere arresterede efter Quenissets Angivelse, ere meget slemt indviklede i Sagen. Quenisset skal have udsagt, at disse tre skulle have og selv skulle have erklæret, at Enhver af dem af et hemmeligt Selskab havde faaet en Mission imod den kgl. Familie. Han skal ogsaa have tilstaaet, at, dersom Complottet var bragt til Udførelse, ikke blot otte Sammensvorne skulde have kastet sig imod Prindserne, men ogsaa en talrigere Hob have trængt ind i Tuillerierne.