Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-08
Nyeste Post-Efterretninger. Hs. Majestæt Kongen af Bayern begiver sig til Tegernsee for at gaae Deres Majestæter den Østerrigske Keiser og Keiserinde og den Russiske Keiser imøde. Men den 11te October reiser Han tilbage til Nymphenburg, saa at han ikke kommer til Verona. Derimod ere Prinserne Vilhelm og Carl af Preussen, Kongens anden og tredie Søn afreiste dertil; ogsaa hedder det, at den pavelige CardinalStatssekretair Consalvi skal repræsentere Hs. Hellighed paa Kongressen. Nogle ville endog mene: at blot Jtalienske Anliggender ville blive forhandlede paa Congressen, da der ved den Forandring som Tingene have faaet i Grækenland, seer ud som at der af sig selv vil komme en Ende paa de Græske Anliggender, og da man nu stedse meere begynder at troe at England ikke tillader nogen Jndblandelse i de Spanske. – Man tilstaaer nu ogsaa i Vien, at Conferencerne ikke ret kunne begynde, da det varer saalænge inden Hertugen af Wellington ankommer dertil. Det Engelske Blad Coureeren paastaaer at Hertugen var langt fra ikke kommet sig af sin Upasselighed, da han afreiste fra London; Han er imidlertid passeret Stutgart den 25de September: Han havde 2 Vogne i sit Følge. Den Frankfunter Journal melder, at den er authoriseret til at bekiendtgjøre: at de Efterretninger, som ere blevne udbredte om at der have yttret sig demagogiske Giæringer i den Russiske Armee og især i General Orloffs Corps, ere aldeles ugrundede. Dog var det mueligt, at der kunde have yttret sig en Misfornøielse i Armeen af en anden Natur og at dette var Aarsag til at Armeen blev forlagt bag ved Dui ster, men maaskee det heele er en Opdigtelse. Jmidlertid hører man dog om saadanne Foranstaltning er i de Russiske Lande, som kunne opvække Formodninger om at der har yttret sig nogen Misfornøielse; thi alle tydske Aviser skulle nu være blevne forbudte i Warschau, ogsaa har Keiseren der ladet bekiendtgiøre for Publikum Pavens Bulle imod de Carbonares af 23 Julii. Jmod den Formening, at de Græske Anliggender ikke skulle blive forhandlede paa Congressen synes to Omstændigheder at stride, først at den Russiske Ambassadeur i London Grev og Lieven, som har taget megen Andeel i de lang: Forhandlinger med Tyrkiet er afreist til Fastlandet, og i Særdeleshed, at den Engelske AmbassadeuLord Strangford har den 5te September tiltraadt, sin Reise til Vien, som han længe har havt ifinde at giøre; Allerede for længere end 2 Maaneder siden havde han underrettet Portens Ministre om at han havde faaet Tilladelse af sit Hof til at begive sig for en Tid til Kongressen i Vien, og at han strax vilde have forladt Constantinopel efter den lange og vigtige Conference af 27de Juli naar ikke det Ønske havde holdt ham tilbage forst at bringe forskjellige Gienstande tilende, som vare blevne ham overdragne. De Efterretninger, som han fik i de sidste Dage i August, bestemte ham imidlertid til ikke længere at opsætte sin Reise. Han bad nu Porten om først at tilstaae ham en Conference, som dog var forbundet med nogen Vanskelighed, fordi den lille Beiramsfest forestod. Jkke destomindre blev Dagen førend Festen den 27de August tilsagt en Conference hos Reis Effendi, en Høflighed, som Lord Strangford betragter som et Beviis paa en særdeles personlig Agtelse. Kort for hans Afreise fik han den sørgelige Efterretning om Marqvien af Londonderrys Død; men hvormeget endog denne Begivenhed afficerede ham, saa vilde han dog ikke afstaae fra sit Foretagende; men han har givet Portens Minister den Forsikring, at hans Fraværelse ikke skal vare længe. Man haaber, at han vil indtræffe i Vien den 24 September. Den Østerrigske Jagttager, som beretter dette, tilføier, at Lord Strangforts sidste Conferencer med Portens Ministre vare overmaade mærkværdige og at de af ham forfattede udførlige Beretninger derom ville i Tiden meddeele de lærerigske Oplysninger om vore Dages Begivenheder, om det Tyrkiske Riges nærværende Forfatning, og om dets Forhold til de Europæiske Magter, hvorom man synes i Udlandet at giøre sig de forkeerteste og urimeligste Forestillinger.