Viborger Samler, 1820-03-13
Udenlandske Efterretninger. Mordanslag imod de engelske Ministre. Til hvilke Afskyeligheder det kan lede, naar Reformantere, Radikalere og allehaande politiske Kandestøbere mene at vide bedre at styre Staten end Regenten og hans Ministre, og hvorledes nogle faa Brushoveder, ved dertil sigtende Smaaskrivter og Flyveblade, bringe Pøbelen i Gjære, har man atter et sørgeligt Beviis paa i Englands Hovedstad. endskjøndt Radikalernes Aand tydelig nok, med Vold og Mordbrand, ogsaa uden for, i de fjerne Dele af Riget, og især i Jrland raser frygtelig. Sidste Post medbragte derom følgende: London, den 25de og 28de Februar. Radikalernes Sammensværgelse, den man vel ventede; men troede de offentlig ville angribe Ministeriet, skulde brudt løs i Onsdags Aftes den 23de Februar. Gruelig var den Hevn de vilde tage; den gik ud paa at myrde alle Ministrene, naar de den Aften samledes hos Lord Harrowby, der boer i Grosvenor=Square i Stadens vestlige Ende, hvor de meente bedst at kunne undflye af Porten, naar Misgierningen var fuldbragt. Til den Ende havde de leiet 3 Stalde i Catostreet, hvor der var Loft over; deroppe holdte disse Umennesker deres natlige Forsamlinger, under Anførsel af Radikaleren Arthur Thistlewood, der først var Apothekersvend, siden Lieutenant i Landmilitsen, 48 Aar gammel, den berygtede Hunts- og Watsons Medhielper. Deres diævelske Plan var: At Thistlewood om Aftenen, naar Ministrene vare samlede til Gjæstebudet, skulde banke paa Porten og levere et Embedsbrev, hvorpaa Ministeren strax maatte svare. En Ledsager han havde med, skulde imidlertid hielpe ham at lukke Gadedøren op, mene Tjeneren gik ind med Brevet. De Sammensvorne 30 a 40 i Tallet, skulde da komme og kaste endeel tændte Granater, støbt af Jern, hvoraf nogle veiede 14 Pund, ind i Huset. De vare saa stærkt fyldte, at naar een sprang, kunde den let dræbe 12 Mennesker. Under Forfærdelsen over denne Explosion skulle alle Morderne trænge ind i Spisesahlen og paa den grueligste Maade myrde alle Ministrene. De vare til den Ende forsynede med skarpladte Gevæhrer, korte Kaper=Muskedonnere, Pistoler, til begge Sider slebne Sabler og 18 Tommer lange treæggede Dolke med Hager i, der vare gjorte til at sætte paa Enden af lange Stokke. Men Forsynet, der ikke altid tillader Mordere og Skurker at udføre deres Diævlehandlinger, afvendte denne Rædsels scene. Foruden det, at man havde i nogen Tid ymtet om, at Radikalerne havde den Plan for at ombringe Ministrene, kom den 23de, om Formiddagen Kl. 11, et ubekjendt Menneske til Lord Harrowbys Hotel med et Brev, som han ikke vilde levere til andre end ham selv. Portneren sagde, hans Herre var ikke hjemme; men da Mennesket sagde: Faaer jeg ikke Hans Herlighed i Tale, er du ikke Portner i Morgen," svarede han: at han vist no traf ham ridende i Lystskoven ved Hydepark. Mennesket (som Portneren ellers meente havde en Skrue løs) ilede afsted til Pakken, kaldte paa Harrombys Staldknegt, som ledsagede ham, og sagde han maatte tale med Greven. Den Ubekjendte leverede Greven Brevet. Denne stod strax af Hesten og talte noget med ham og ilede strax til Ministeriet. Man traf nu alle mulige Anstalter, for at fange dem itide, da Brevet, der ellers var meget uortograsisk og ulæseligt skrevet, havde givet god Underretning om deres Samlingsted og Planer. Kun var det Sted, de vare, meget vanskeligt at komme til; thi en smal Trappe førte derop, hvor ikke uden een af Gangen kunde gaae, og Bagdøren havde de naturligviis selv gjort, og var ikke tilgængelig. - Da man vidste de skulde samles Kl. 7 om Aftenen, begav Politie=Commissair Hr. Birnie sig med en heel Deel Politibetjente derhen Kl. 8. En Kommando af Garden, anført af Hertugen af Clarences brave Søn, Capitain Fiz Clarence besatte Gaden. Politiet begav sig derpaa til Stalddøren, som de, da den var lukket, brød op. Jndenfor stode 2 bevæbnede Banditter Skildvagt, som ikke vilde lade dem komme ind uden Paroltegn. Politiet afvæbnede og arresterede dem; 3 Politiebetjente gik op af Trappestigen til Værelset, hvor Diævleforsamlingen var. Betienten Ruthwen gik først ind og fandt 25 af disse Uhyrer derinde, væbnede med Sabler Gevæhrer og Pistoler og nogle Borde desuden fulde af Vaaben; i Spidsen stod Thistlemood. Ruth ven opfordrede dem til at nedlægge deres Vaaben og lade sig arrestere, hvortil han havde Ordre. Dertil svarede de: "Nei, " Betjent Ellis truede ham med en Pistol til at give sig, og Betjent Smitherssprang imod Thistlewood, for at afvæbne ham; men Banditen, væbnet med en meget lang Sabel, parerede af for Ellis og gjennemborede Smithers med Sabelen, saa han strax døde. Nu slukkede Banditerne alle Lysene og da Resten af Politiet efterhaanden kom op tilligemed Captain Fit Clarence, en Sergeant og nogle Grenaderer, begyndte en gruelig Batallie med Skyden, Huggen og Stikken; saa at man kun ved Gevæhrens Affyren kunde see. (Sært nok, at Politiet ingen skjulte Lygter havde med sig. Under denne Fægtning smuttede baade Thistlewood og de andre bort paa 9 nær, som man fangede. Captainen tog selv een fast; een af Morderne vilde dræbt ham med en Pistol, men Skersant Legges greb ham i Armen og fik selv et Streifskud i Skulderen. Captainens Klæder vare fulde af Sabelhug og Pistolskud og han fik mange slemme Stød. Commissair Birnie var, saavelsom Captainen, overalt i Spidsen og Kuglerne preb ham immer om Ørene. Mange Politiebetjente bleve slemt saarede. De 9 man greb, bleve strax sluttede med Tommeskruer, førte i Hyre, karether i Forhør og derpaa til Tugthuset i Forvaring Kl. 12 om Natten. Folket yttrede overalt almindelig Uvillie mod disse Uhyrer. Foruden Gevæhrer, Sabler og Dolke, fandtes paa Loftet 100 Granater. Mordernes Plan var at kaste dem ind i Husene paa flere Stæder i London og selv stikke Jld paa hvor de kunde, for at komme til at myrde og plyndre desbedre. De 9 arresterede vare: James Jngs Slagter; James Wilson, Skræder; James Gildchrist, Charles Cooper, Richard Tidd og John Monument, alle 4 Skoeslikkere; John Scham, Tømmermand og, William Davidson, Snedker. Der blev strax holdt Geheime-Minister-Raad om Natten og Gjæstebudet naturligviis opsat; om Morgenen d. 24de udkom en Hoftidende, hvori Sammensværgelsen kundgjordes; den udlovede tillige 1000 Pd. i Belønning for Den, der kunne arrestere Formanden Thistlewood. Politiet havde imidlertid opdaget, hvor han laae den Nat. Den der angav det, siger man ikke forlangte de lovede 1000 Pd. Politiebetjente begave sig derhen Kl. 10 om Formiddagen. Han laae endnu i Sengen, og da Betienten Bischof greb ham og han saae, han ikke kunde undkomme, sagde han: "Jeg sætter mig ikke til Modværge." Han fik Tommeskruer paa og fortes til Lord Sidmouth i Forhør og derefter til Tugthuset i Forvaring. Han viiste ikke ringeste Forlægenhed, og da Ministrene efterhaanden kom ind, spurgte han Politiet og hvers Navn. Siden ere henimod 30 af disse Snigmordere arresterede. Deriblant ere: Skomager Adams, forhen Garder; Hall, Harrison, Tjener hos Frue Stratfjeld; Sym mons, forhen Garder; Brund; Furth, en Stolemager Palin eller Perling, der især havde megen Andeel i Planen, har Regjeringen lovet 200 Pd. for at skaffe. Hos Symmons, har man funden endeel Penge og Breve, der ventelig give nøiere Oplysning. Han har tjent hos adskillige store Herskaber som Tjener og derved faaet Leilighed til at høre meget af Samtalerne i deres Kredse, som Skur kerne have ført sig til Nytte.