Berlingske Tidende, 1836-03-26
Det forekommer Forsamlingen, at en anden Resouree ligger i de Staten tilhørende særlige Fonds, som ei ere henlagte under Finantsernes Bestyrelse. Endskjøndt man erkjender, at adskillige af disse Fonds, saavel ifølge den Maade, paa hvilken de ere opsamlede, som ifølge det Øiemed, til hvilket de ere bestemte, ei retteligen kunne inddrages under den almindelige Finants bestyrelse, saa er der dog flere og betydelige Fonds, om hvilke dette ei gjelder, og som, naar Nødvendigheden byder det, af Finantserne maae kunne anvendes til Udredelsen af de stipulerede aarlige Afdrag paa Statsgjelden. Endelig tillader Forsamlingen sig at gjøre opmærksom paa, at en yderligere Resource haves i endeel af de kongelige Domæner, af hvilke i sin Tid flere ere solgte i en lignende Hensigt, den nemlig, at anvende Kjøbesummerne til Afbetaling paa Statsgielden. Forinden Forsamlingen slutter dette allerunderdanigste Andragende, holder den det for sin Pligt allerunderdanigst at henlede Deres Majestæts allerhøieste Opmærksomhed paa, hvor nødvendigt det er, at der indføres Offentlighed i Statens Finantsvæsen. Folket har glædet sig ved, af Deres Majestæts Haand at have modtaget den ovenfor omtalte Finants-Etat, uagtet den ikkun kan betragtes som en Begyndelse til en større Offentlighed. thi deels angaaer den ikke den hele Statshuusholdning, deels er Fremstillingen kun calculatorisk, saa at der ikke kan haves nogen Vished for, hvorvidt Calculen i Aarets Løb har staaet sin Prøve. Den som nødvendig anseete Offentlighed vilde, efter Forsamlingens Formening, bedst tilveiebringes derved, at de Regnskaber, som aarligen blive aflagte til Deres Majestæt, ikke blot for Statsgjelden og Finantserne, men ogsaa for Administrationen af de under andre CollegiersBestyrelse henlagte Fonds, blive ved Trykken bekjendtgjorte. At en saadan Offentlighed tillige vilde være til stor Gavn for Statscrediten, lader sig vist ikke nægte. Deres Majestæt har ved Stændernes Jnstitution opfordret enhver Borger til at tage virksom Deel i Fædrelandets Anliggender, men dette er umuligt, saalænge der om Finantsvæsenet, som dog griber ind i alle andre Grene af Statsbestyrelsen, ikke haves den fornedne Oplysning; ligesom det vist neppe heller kan være Tvivl, underkastet, at den paalideligste Kundskab om Statens oconomiske Tilstand først vil give Stændernes Virksomhed den Betydning, som Deres Majestæt har tilsigtet med Jndstiftelsen af disse. Naar Forsamlingen derhos har tilladt sig at yttre, at Offentlighed i Finantsvæsenet er nødvendig for Statscrediten, saa har den ikke derved tænkt sig den Credit, som udfordres for at gjøre Laan, thi Folket haaber, at Laanesystemet maa ophøre; men den har havt den store Deel af Nationen for Øie, hvis Formue er anlagt i Statspapirer, og som ved mulige Fluctuationer kunde berøves en Deel af deres Velstand, saafremt Tillid til Statens pecuniære Kræfter maatte svækkes. Da den kundgjorte Finants-Etat ikke kan ansees som beroligende, saa vil det udentvivl ved en fortsat fremtidig Offentlighed i Finantsvæsenet være nødvendigt at lægge for Dagen, hvorledes Statens Saar læges; thi ved ikke at gjennemføre det paabegyndte Offentligheds-System vilde Tilliden upaatvivlelig i høi Grad svækkes, og Frygt opstaae for en forværret Tilstand, der gjorde det tilraadeligt, ikke at meddele Nationen en nøiagtig Kundskab og Statens Jndtægter og Udgifter og disses Ballance. Endeligen troer man at burde gjøre opmærksom paa, at en fremtidig Conversion af Statsgielden til en lavere Rentefod, hvorved en betydelig Besparelse kunde indtræde, betinges af Finantsbestyrelsens Offentlighed.