Aalborg Stiftstidende, 1841-12-10
Det er imidlertid ikke blot hine grove og farlige Forbrydelser, der betydningsfuldt varsle om Landpolitiets uuldkomne Organisation; flere andre ikke uvæsentlige Hensyn godtgjøre det Samme, og jeg skal som saadanne tillade mig blandt flere at gjøre opmærksom paa følgende: Det specielle Polititilsyn med mistænkelige Perioner, denne Grundbetingelse for, at en Politimester skal kunne virke selv kun med nogenlunde Sikkerhed i Undersøgelser, hvor ethvert Spor slipper, er det for Dieblikket saa godt som en Umulighed for vedkommende Justitsembedsmand at kunne føre; ligesom det i og for sig synes mindre passende at bebyrde Sognepræsten med verdslige Forretninger, som ligge udenfor hans Kald som Sjællesørger, saaledes var det vistnok hensigtsmæssigt, at Tjenestefolks Af= og Tilgang til de forskjellige Sogne blev underkastet en skarpere Control, end for Tiden er Tilfældet; Paabudene imod Bisseframhandel, ulovlig Kro hold og andre lignende Forseelser kunne heller ikke under nærværende Forhold overholdes, som det var at ønske. Paagribelsen af efterlyste Forbrydere maa, da Politimenteren i saa vidtløftige Jurisdictioner umuligt kan have noget paagent Øie med de mistænkelige Steder, til hvilke bine søge, og hvor de have Tilhold, snarest tilskrives Tilfældet, og saaledes kunde der anføres langt Mere, som ogsaa fra denne Side vil sætte Landpolitiets mangelfulde Organisation i et klart Lys og gjøre Onsket og en Forandring af Forholdene i denne Retning mere levende. Opkaster man dernæst det Spørgsmaal, hvori en saadan Forandring burde bestaae, da maa man, naar den skulde lede til noget sandt Resultat, vistnok være enig i, at her ikke kan være Tale om en reformeret Organisation af Sognefoged Bestillingerne; selv om disse bleve tillagte aarlige Lønninger, selv om der blev udnævnt et betydeligt Antal Hjælpe=Sognefogder, saa vilde de dog altid mangle den fornødne Dannelse og Jndsigt i Forholdene, for i Virkelighed at kunne være Justitsembedsmanden til noget Gavn; ikke at tale om, at det stedse maa være vanskeligt for denne, i saa vidtløftige Jurisdictioner at træffe et fyldestgiørende Valg for de fjernere Sogne. - Jeg formener derimod, at Regjeringen burde beskikke et i Forhold til Jurisdictionernes Størrelse. Beboernes Antal og andre Hensyn passende Antal Politiembedsmænd, hvis Forretninger nærmest skulde bestaaer i at bestride alt til det erecutive Politi Henhørende. - Den maatte saaledes gjøres dem til Pligt, hver i sit District, ikke blot ved Forhørers Optagelse i egentlige criminelle og offentlige Politi=Sager, og ved at foretage andre under det erecutive Politi sorterende Forretninger, saasom Visitationerm. m., at indlede og derefter fortsætte Undersøgelserne, indtil Sagen var meden til Paakiendelse, da den saa maatte afgives til vedkommende Dommer, men der maatte tillige, foruden at de i deres Districter naturligviis maatte føre det almindelige Polititilsyn og varetage de ethvert Politi paahvilende Forretninger, gives dem Myndighed til, præliminariter at behandle de saakaldte private Politisager, navnligen maatte de i disse Sager med Retsvirkning funne mægle Forlig imellem Parterne. - Ved dette Sidste vilde nemlig mangen Ulempe hæves for Landboerne, der nu ofte paa Grund af den betydelige Veilængde, han har at tilbagelægge, seer sig nødt til at lade hengaae upaatalt, hvad han under andre Omstændigheder funde ønske at foredrage, for sin Ovrighed. - Ved Siden af og under en saadan Organisation vilde Sognefogderne derhos ikke blot kunne udfylde deres Plads, men endog stifte særdeles megen Nytte, navnligen ved deres detaillerede Local-Kundskab, og Rets sikkerheden vilde under et saadant Næt af indbyrdes confererende Politiembedsmænd, først siges at være bygget paa en fast og varig Grund. Kommer dertil, vel som Bihensyn, men som Noget, derdog upaatvivlelig fortjener nogen Opmærksomhed, at der herved vilde aabnes den yndre Jurist en ny hæderlig Virki hvilken han vilde kunne faae Leilighed til at danne sig til et brugbart Medlem af Samfundet, saa troer jeg, tilstrækkeligt at have godtgjort det Ønskelige i, at PolitiDistrictscommissairer beskikkes i Landjurisdictionerne. Hvorledes vedkommende Politiembedsmænd burde være gagerede, derom kan jeg naturligviis ingen Mening have, ligesaalidet som jeg kan bedømme, om Staten maatte kunne ansee den Sum, der udfordres til vedkommende Embedsmænds Løn, kun det forekommer mig at være klart, at Staten, saafremt Samme maatte indsee Nødvendigheden af den her omtalte Reform, ogsaa maae udrede de dertil medgaaende Omkostninger, da Justitsembedsmændene, om de end ved en saadan Foranstaltning maatte kunne indskrænke deres Contoir=Personale i en vis ubetydelig Grad, dog ved ikke derved burde paalægges nogen Decourt i deres Embedsindtægter. Kun levende Jnteresse for Sagen har ledet min Pen Maatte disse let henkastede Træk tildrage sig Kyndiges Opmærksomhed og af disse blive underkastede upartisk Bedømmelse, er min Hensigt opnaaet : Aalborg, den 8de December 1811. Overgaard, Cand. jur.