Berlingske Tidende, 1836-05-17
Kammerjunker Scavenius meente, at Mecanicus Gamst Amendement var anbefale ligt, især forsaavidt det omtaler den Udførsels præmie, som gives i flere Lande. Selv skulde han foreslaae det Amendement: at overalt, hvor Committeen eller dens Majoritet har foreslaaet, at en Toldned sættelse skal indtræde og 3 Aar, istedet. for 3 sættes 5 Aar, hvorved han forøvrigt aldeles henholdt sig til Committeens specielle Forslag. Han maatte antage, at det af ham foreslaaede Tidsrum snarere var for kort end for langt og i alle Tilfælde den korteste Frist, der kunde tilstaaes Fabri kanterne til uden meget stort Tab at uddrage deres Kapitaler af Fabrikvirksomheden. Forsaavidt der var blevet anført, at Fabrikanterne. allerede burde have gjort Regning paa, at saadan Nedsættelse vilde indtræde, eftersom dette Princip overalt blev meere og meere gjeldende, da kunde han ikke indsee, hvorledes en Fabrikant mere skulde tage Hensyn til de Theforier, der have været fremstillede i andre Stater, end til Landets egne Love, især naar disse i et heelt Aarhundrede have været fulgte. Det vilde være ligefrem Uret, først ved Beskyttelse at lokke Folk til at sætte Kapitaler i en Fabrik og, dernæst, saa godt som uden Varsel, at berøve dem Beskyttelsen. En særegen Grund til Bestemmelsen om de 5 Aar, havde han havt deri, at Stænderne til den Tid vilde være samlede, og at der saaledes vilde være Leilighed til ved en provisorisk Bestemmelse at bringe under Discussion, om en Forlængelse for visse Fabricater kunde være tilraadelig. Et Medlem yttrede, at han ikke kunde være enig i, naar det her i Forsamlingen er anført, at Danmark hverken er eller kan blive et Fabrikland. Som en af Grundene anføres Mangel paa Jldebrændsel, men dette maa Taleren modsige, da han kjender en Tørvemose i Fyen, hvor man kan have Læsset i raa Materie for 6 a 8 s. Ogsaa maatte det være Taleren tilladt, at henvise til nysnævnte Holmegaards Glasværk. Ligeledes har han seet en af Danmark største Fabriker, som holder 2 store Dampmaskiner i Gang, der drives ved Tørv. At den huuslige Jndustri ogsaa kan fremmes her i Landet, maatte han gjøre opmærksom paa; i det nordlige Fyen finder saadant navnligen Sted, og Enhver, som har havt Leilighed til at see Nørregade i Odense, Dagen for Markedsdagen, vil der finde Slettens Beboere i store Flokke vandre med Vadmel, Hvergarn, Lærreder og Dynevaar, som de selv have fabrikeret, og som ikke skal indbringe saa smaa Summer. Vicepræsidenten, Etatsraad Hvidt, maatte tillade sig, til de Oplysninger, den Kongelige Tilforordnede havde meddeelt angaaende den Deel af Sportlerne, som tilflyde Generaltold kammerets Sportelkasse, endnu at føie Folgende. De Sportler, som af de Klarerende erlægges tilligemed Tolden, beløbe sig til 6, Procent af Toldens Beløb. Af disse gaae 1/2 eller proCt. til Sportelkassen og de øvrige AproCt. deles imellem Toldkassereren og Jnspecteuren, saaledes at hiin faaer en betydelig større Deel end denne. Men derhos afgaaer af selve Tolden en betydelig, i de forskjellige Toldsteder forskjellige Deel, saaledes i nogle 12proCt., i andre 14proCt., og atter i andre 17poCt. o. s.v., af hvilke først afgaae 1/2 til Sportelkassen, af det Øvrige 5 Rbd. af hver heelt Hundrede til samme Kasse, og det da Overskydende deles i 2 Dele, hvoraf 12 gaae til Jnspecteuren, 8 til Kassereren og 3 til Underbetjentene. Naar den Kongelige Tilforordnede havde opregnet 4 til 5 forskjellige Jndustrigrene i Landet, der skulle have afgivet en Arbeidsfortjeneste af flere Hundrede Tusinde Rigsbankdaler om Aaret, kunde Taleren ikke lade være ubemærket, at, naar i denne Sum kom til Afdrag det vistnok saare betydelige Beløb, som Consumenterne have været tvungne til at bidrage dertil, vilde det Overskydende neppe være af Betydenhed. Forøvrigt maatte den Tilforordnedes Beretning om Holmegaards Glasværk vistnok vække Jnteresse hos Forsamlingen. For Committeen, var den i høieste Maade interessant, thi den var et talende Beviis for Rigtigheden af, hvad Committeen paastod, at Fabrikerne ei sær ligen burde beskyttes, men overlades til deres egen Skjebne, eftersom, naar denne Fabrik kunde levere Bouteiller til samme Priis, hvortil de ved Glasværkerne i Norge solgtes, trængte den sikkerligen ei til Beskyttelsestold. Dette havde sin Grund deri, at Fabriken var, saaledes som alle Fabriker burde anlægges, etableret paa et Sted, som frembød naturlige Fordele, da Brændselsmaterialet, der ved denne Fabrikation er en saa høist vigtig Gjenstand, næsten ingen Værd der havde.