Viborger Samler, 1835-05-26
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Først efter temmelig levende Debatter bestemte Pairskammeret sig til at kalde de 91 (efter Reformateur 109) Undertegnere af den fornærmelige Skrivelse, for Kammerets Skranker. Saasnart Beslutningen var tagen, afsendtes strax et Budskab til de Deputeredes Kammer, for at erholde dettes Autorisation til, lovligen at tiltale Dhrr. Auri de Puiraveau og Cormenin. J denne Anledning udnævntes en Commission af 9 Medlemmer, blandt hvilke 7 Ministerielle. Fra den 15de til den 17de have de tvende Procesuhyrer ingen Fremskridt gjort, med mindre man vil regne dertil, at de indspærrede April=Anklagede ere satte paa endnu magere Kost end hidtil. Paa deres Klager herover skal Hr. Gisquet have svaret, at det havde viist sig, at den hidtilværende gode Kost havde drevet dem Blodet til Hovedet, og gjort dem opsætsige; man maatte altsaa forsøge, om ikke en magrere Kost vilde fortynde Blodet og gjøre dem meere føielige. Pairerne holdt den 16de Moder baade som Ret og som Kammer. J Retten fortsattes Oplæsningen af Anklageacten og den næste Retsdag udsattes til Tirsdagen den 19de. Til den Tid vil det vise sig, hvad Pairiet vil gjøre med de øvrige Anklagede, og hvad disse, ville gjøre med Pa riet. Maaskee finder man dog Middel til Opsættelse, indtil Filialprocessen er afgjort. Jfølge Nogle havde man besluttet at indskrænke Anklagen til de tvende Redacteurer, og Hr. Pasquier havde herom underrettet de Deputerede. Dette vilde frelse disse fra en stor Forlegenhed, da selv de meest hengivne vilde tage i Betænkning at overantvorde deres tvende Colleger til Pairernes Domstol. Men paa den anden Side forfeiledes da ogsaa det Øiemeed, at give de Deputerede Leilighed til en Handling, der udtalte en Billigelse af Pairernes Fremgangsmaade. – Marschal Soult har senere motiveret sin Vægring ved at møde i Pairsretten, derved, at han, da Opstanden skeete, har som Ministerpræsident opereret mod de Anklagede og altsaa kunde ansees som Part. Denne Grund havde han ikke anført i sin første Skrivelse, for at den ikke skulde see ud som en Bebreidelse mod dem af hans Colleger, der havde taget Sæde i Retten, endskjøndt de vare i samme Forhold. – Aftenerne til den 14de, 15de og 16de d. M. har der viist sig Opløb i Forstaden St. Antoine og i Egnen af Porten St. Martin; dog adspredtes disse let uden nogen synderlig Jndblanding af den væbnede Magt. Disse Opløb, hvis fjendtlige Demonstrationer synes at have indskrænket sig til Afsyngningen af nogle, Regjeringen anstødelige, Sange, til Forbandelser over Pairsretten og Opfordring til Sympathie for de Anklagede, fremstilles som et Resultat af Regjeringspartiets møisommelige Anstrængelser. At en liden Emente nu vilde komme Regjeringen høist beleiligt, for at knytte Massen af de Frygtsomme desto fastere til sig, synes vistnok indlysende. Til næste Tirsdag, den 19de, da man formoder, at samtlige Anklagede atter ville blive bragte til Luxembourg, spaaer man Opløb af større Omfang. De hidtil stedfundne synes at have været af temmelig uskyldig Natur. – 19 Fanger ere bragte i strængt Fængsel i Conciergeriet. Talleyrand er kommen til Paris, men agter, efter Forlydende, kun at opholde sig i Staden i 3 a 4 Dage.