Aalborg Stiftstidende, 1836-04-01
Beretning om Kiøberierne paa Jydlands. Kyster, i Liimfjorden og paa Pertugdommernes Pestkyst af Venrik Krøyer. (Fortsat; see forrige Nr.) Hals, der tilforn har drevet et betydeligt SildeEfiskeri udenfor Jndløbet til Liimfjorden, deeler Skjebene med Fjordboerne, og Byen skal allerede være meget forarmet. Sildegarnene bortsælges for lave Priliser, som unyttige, og gaae for største Deelen til Nor lige. Jfølge min Bestemmelse, at besøge Skagen for en Liimfjorden, begav jeg mig fra Hals til Hov, et Fiskerleie nogle Mile i Nord med omtrent en Snees Bundgarn og en liden Qvase, som farer paa Aalborg. Ogsaa her er Sildefiskeriet ophørt, men ifjor og iaar har man dog bemærket en uendelig Mængde Sildeyngel. Sæby, der formedelst sin særdeles slette Havn er berøvet de Fordele, som Afsætning af Fisk til Qvaserne ellers vilde give, har dog en ikke ringe Jndstægt af Fiskeri. Omegnens Bønder, som tilforn hentede, hvad Sild de behøvede, fra Liimfjorden, forsyegne sig nu i Stedet derfor med Torsk, Kuller og Flyndre fra Sæby, og bringe desuden mange Læs Fisk til Aalborg. Sæby tæller over 40 Fiskere, der fornemmeligen bruge Bakker og Flyndergarn. Fra Sæby gik jeg over til Læsø, en Ø, paa hvilken der paa eengang gives store Opmuntringer til Fiskeri og betydelige Hindringer for et ret udbredt Fiskeri. Opmuntringerne ligge især i det omgivende Havs Fiske rigdom, Jordbundens mindre gode Beskaffenhed, Agerdyrkningens Ufuldkommenhed, Jndvaanernes Fattigdom og isolerede Tilstand. Nedtrykkende virke derimod paa Fiskeriet Mangelen af Havn og de mange farlige Grunde rundt om Øen, der baade hindre Qvaserne i at anløbe Øen og Læsøboerne i at seile andetsteds hen med deres Fangst; endvidere den hos en Oboere saa almindelige Vedhængen ved det Gamle og den indgroede Tro, at, hvad der ikke for har været i Brug, heller ikke kan bruges. En stor Hjælp for Øen ere de mange svenske Baade, som komme her, især og Foraaret, og afkjøbe Fiskerne en betydelig Mængde Hornfisk. Fra Læss seilede jeg til Hirtsholmen, en sammenskyllet Steenhob næsten ganske uden Jord, hvis Beboere udelukkende i Fiskeri og Lodser maae søge deres Underholdning. Hirtsholmen i Forbindelse med Frederikshavn og Bangsbostrand ere Midtpuncter for Qvasehandelen: henimod 50 Qvaser forsynes her aarligen med omtrent 200 Ladninger Fisk. Fisken falder ikke blot i Mængde, men ogsaa af en fortrinlig Beskaffenhed i dette Nabolag. Et udmærket Hummerfiskeri vilde tillige kunne drives her, dersom man havde tilstrækkelig Afsætning. Frederikshavn, som ved sin udmærkede Havnebygning har erholdt saa betydelige Fordele, kan upaatvivleligen ansees for et særdeles beqvemt Punct, til derfra at løbe ud paa stort Fiskeri i Nordsøen, er Foretagende, der ligesaavel maatte kunne lønne sig for danske som for svenske og hollandske Fiskere, Paa Veien fra Frederikshavn til Skagen opholdt jeg mig i nogle Dage i det betydelige Fiskerleie Aalbæk, for derfra at besøge Østersbankerne. Skrabningen foretages paa gammel Maade og staaer i flere Henseender tilbage for den paa de slesvigske Banken brugelige. Det vilde maaske være hensigtsmæssigt, om et nøiagtigt Kort blev optaget over Bankerne, hvorved deres sande Udstrækning, som endnu synes saa tvivlsom, kunde blive afgjort, og hvorved det vilde blive muligt at bemærke, om de ere i Aftagen eller Tiltagen, samt at bestemme, hvormeget der aarligen, uden Skade, kan forbruges af dem. Jfjor skrabedes omtrent 200,000 Østers, tilvisse en temmelig betydelig Jndtægt for Aalbækkerne; dog uden Møie og Fare endnu betydeligere for Østersforpagterne i Frederikshavn. Hirtsholmen og Østershankerne ved Aalbæk ere for Naturhistorikeren et Par af de interessanteste Pletter mellem Skagen og Elben. og jeg beklagede meget, at Tidens Knaphed ikke vil de tillade mig, at dvæle længer paa disse Steder. Skagen bestaaer, som bekjendt, ene ved Fiskeri, og af Byens 1100 Jndbyggere udgjøre Fiskerne med deres Familier to Trediedeele. Jmidlertid var Fiskeriet under mit Ophold der (i Begyndelsen af Juli, ligesom uddøet; thi ved Midtsommers Tid fiskes slet ikke. Nogle Skavboere anvende denne Tid til at reise omkring med deres Tørfisk, andre hente Brændsel til Vinteren, og atter andre gaae ledige og undskylde deres Lediggang med, at der ingen Fisk gives omkring Skagen paa denne Tid. Man forsikkrede, mig, at her ikke havde været fersk Fisk tilfals i flere. Uger, og at mange blandt de Fattige om Sommeren ofte ikke havde Brød i Huset hele Maaneder, men ene levede af Tørfisk. Fiskemangelen omkring Skagen var mig utrolig, da jeg dagligen havde været Vidne til det rige Fiskeri ved Aalbæk, og det Ugrunldede i Foregivendet blev ogsaa snart indlysende, efterat nogle Fiskere, som ved Betaling vare formaaede til at trække med Vaad, i kort Tid havde gjort en god Fangst. Behandlingen af Fiskene har i det senere Aar undergaaet adskillige Forbedringer her, og Skavboerne vise megen Driftighed i at afsætte deres Fisk, ofte gaae de i deres smaae aabne Baade ligeind i Issefjorden; dog have de ogsaa nogle smaae Jagter. Kun sjeldent komme Qvaser til Skagen, paa Grund af Strandens Farlighed; derimod hente svenske Baade mange Ladninger Fisk her.