Kiøbenhavns Postrytter, 1790-07-26
Paris, den 16 Julii. Den i alle Henseende saa mærkværdige Dag i Forgaars, som ey allene i Frankeriges men ogsaa Menneskehedens Historie vil for stedse blive udmærket, som tillige var Aarsdagen efter Ministerial=Despotismens frygtelige Redskabs (Bastillens) Ødelæggelse; Signalet til den forrige Regieringsforms totale Omstyrtning, og den høytideligste Forhundsdag til den nye Constitutions Beedigelse og Bekræftelse – denne store Dag, paa hvilken en af mere end 25 Millioner Mennesker bestaaende Nation indgik de helligste Forpligtelser, og som derved maa for Revolutionens Modstandere selv være evig uforglemmelig, er oplevet, og det lykkeligviis uden nogen af de befrygtede Ulykkes=Seener, som henved 20000 Mennesker, formodede, da de forlode Hovedstaden. Allerede om Morgenen Kl. 5 1/2 forsamlede Borgerskabets Repræsentante, Stadens Maire, Valgherrerne, og de 60 Districtspræsidente sig paa Raadhuuset, forskiællige Batailloner satte sig i Bevægelse, og ved 8 Slet viiste Marquis de la Fayette sig; hvorefter de 83 Departements Faner med dertil hørende Deputerede bleve rangerede, Klokken henimod 9 tog Optoget til Martiispladsen sin Begyndelse; men førend man naaede St. Denysgaden, faldt der en stærk Regn. J St. Honore-Gaden, blev det til en Plaskregn, og Processionen vadede langsom frem igiennem Vand og Dyndet. Ved Ankomsten til Martispladsen fandt man Jordamphitheatret allerede besat med 300000 Tilskuere, og Nationalgarden paa sin Post. Nationalforsamlingen toge Plads i et stort bedækket Gallerie, imellem hvilket og det Parisiske Municipalitets Loge Ludvig den Sextendes Lænestoel eller Trone stod, over hvilken var anbragt en Love. Da alle 83 Departements-Deputerede vare ankomne, lod Marquis de Fayette Ceremoniens Begyndelse tilkiendegive ved en stærk Kanonade. J samme Øyeblik traadde Stor Allmoseneren op til Alteret, for at indvie alle Fanerne. Paa samme Tid saaes Kongen paa sin Trone, og Dronningen med Prindserne og Prindsesserne i en Loge, hvori man kort forhen havde seet Seglbevareren, Hr. Recker og de øvrige Ministre. Alle, saavel Personerne af den Kongel. Familie som Ministrene, saae meget alvorlige ud. Efter Fanernes Jndvielse nærmede Marquis de la Fayette sig til Alteret, og oplæste lydeligen Forbunds Eeden; hvorpaa alle Confoederations Deputerede saavelsom Nationalgarden og det øvrige Militaire opløftede deres Hænder og raabte Vi sværge. Derefter hørdes et almindeligt Nationen leve Frieheden leve!" Derpaa ilede Fayette i Gallop fra Alteret til Tronen, stak Kaarden i Skeden, og tilkiendegav Kongen og Nationalforsamlingens Præsident, at Eden nu skulde aflægges. Fayettes Beskedenhed, hans ærefrygtsfulde Forhold og ædle Anstand ved denne høytidelige Act, fandt største bifald. Nationalforsamlingen sover først, og derefter Kongen med høy Røst. Derpaa fulgte et skingrende Vivat for Kongen, der saa at sige svømmede i Taarer, og ligeledes for Dronningen, som holdt Dauphin i Veyret, at den forsamlede Mængde kunde see ham. Fryderaabet blev nu, stærkere, og varede hele det istemmede Te Deum igiennem af hvilket man hverken kunde høre Ord eller Tone. Huer, Hatte, og Kasketter bleve svingede i Veyret paa Bajonet, og Kaardespidsen. Kongen forlod derpaa Tronen, og gik ind i Logen, for at omfavne sin Dronning og sine Børn, Efter en General salve begyndte Tilbagetoget henved 1060 af Nationalforsamlingens Deputerede marcherede i 2 Colonner foran Processionen, der ligesom om Morgenen maatte udholde stærke Regnskyl imellemstunder. Ud af Vinduerne, hvor Toget gik forbi, rækkede man de giennemaade Confoederationsdeputerede allehaande Forfriskninger. Men en Collation, som Kongen havde ladet foranstalte i la Muette, blev næsten urørt, siden alle længtes efter at komme hiem for at vexle Klæder og Linned, og man desuden frygtede at Confoederations-Broen over Seinefloden ikke var fik ker nok. Om Aftenen var hele Hovedstaden illumineret, og ligeledes i Gaar. Henrik den Fierdes Statue var omgivet med store Nationalkokarder af smukt oplyste Transparens. Paa Martiis og la Greve Pladsen blev dandset. Men i Palais Royal var det begyndt at blive temmelig uroeligt, fordi nogle hidsige Hoveder paastode at hele Ceremonien den 14de hujus var at ansee som ey skeet, siden Kongen blot aflagde Eden paa Tronen, men ikke for Alteret.