Norske Intelligenssedler, 1769-05-17
En velmeent Patriot har indsendt følgende: Underretning om den beste Maade at avle Potatos. Til Potatos Avlingen er den sandige Jord den allerbeste og omendskiønt den ligger noget højt, kommer Frugten sig dog vel derudi, dersom en ikke alt for lang og brændende Heede indtræffer. Udi Mose eller Torv-Jord voxer den og, dog maa man paa begge Sider giøre Grøfter om den og kunde man blande Sand derudi, blev Jorden dertil aldeles beqvem Udi tung og svær Jord voxer vel og denne Frugt, men det kommer da mest an paa Jord-Bundens gode Tilberedelse. Jo oftere man pløier og harver Jorden, jo morere og losere bliver den, og maa Jorden til denne Frugt pløies i det mindste 4 Gange. Det er meget tienlig at sætte Potatos der, hvor Rug, Byg eller Havre Aarer, tilforn har voxet, og da skal man, saa snart Rug- eller Byg-Sæden er indhøstet, strax pløie Ageren om, og ikkun giøre gandske smalle og flade Furrer, thi breede og dybe Furrer kand ikke saa hastig raadne og blive møre; Efterat den saaledes er pløiet. bliver den liggende indtil ved Michels-Dags Tider, da den bliver harvet; Derpaa bliver Jorden endnu engang for Vinteren, naar det er en tør Dag, pløiet om igien, dog noget dybere end første Gang, og saaledes skal den blive liggende uharvet Vinteren over; thi, naar Furren ligger knudret og ophævet, saa giør Frost, Snee og Regn Jorden mør og Fedmen bliver desbedre i Ageren. Saa snart Jorden om Foraaret er bleven tør, skal den derefter skarp harves og endnu en Gang pløies, naar den er pløjet tredie Gang bliver den igien harvet; alt dette maa skee, naar Jorden er vel tør, Efter den fierde Pløining, som er den sidste, bliver Jorden vel igiennemharvet. Midt i May-Maaned kand Potatos-Frugten sættes, og maa nøje observeres at Luften den Dag er tør og varm, saa at Jorden ej er fugtig og kaald, thi dette er meget skadelig, og Erfarenhed har lært, at saa vel denne Frugt som alle andre, naar de bliver saaede og plantede i Regn-Veir, har sielden nogen Fremgang. Potatos bliver sadte i Ageren udi en langs Ageren opkastet Rende eller ophøjet Furve 4 eller 5 Tommer dyb i Jorden og hvert Æble bliver lagt imod en Alen fra hinanden; Dersom Æblet er meget lidet, sætter man tre paa et Sted, men er det temmelig stort, da kun et; Det store Æble giver større Frugter af sig; Naar Frugten er sadt, rager man med River Jorden til derover. Det er befunden tienlig at ikke trumle Jorden førend Frugten har begyndt at skyde op, thi da bliver Jorden 1.) mør, 2) reen fra Ukrud og 3.) voxer Frugten bedre. Naar Græsset af Potatos er bleven et Qvarteer høi, saa skal man hakke Ageren, over med en Kaalhæver, saa bliver Ukrudet løsnet og tørres, og naar Græsset er bleven igien en halv Alen høi, saa maa man hyppe eller ophøje Jorden om hvert Æble, ligesom man giør ved Hviid-Kaal, alt dette maa skee paa en tør og varm Dag. Ved Michels-Dags Tider skal denne Frugt optages af Jorden, og er det et Kiende-Tegn at Frugten er moden, naar Græsset og Bladene bliver guulagtige, Dog, skulle Natte-Kulden blive stærk, maatte den før optages. Jngen Frugt taaler meere saa længe den ligger i Jorden, men ingen derimod mindre, naar den er kommen af Jorden i Luften; Den er derfore meget vanskelig at forvare Vinteren over. Den almindeligste Maade at forvare den paa, helst naar man haver en Mængde af Potatos, bestaaer derudi, at man udvælger en tør og høi Plads, hvor ingen Tilste af Vand eller Fugtighed er at befrygte, der giør man en fiirkantet Grav i Jorden en Alen dyb, hvorudi Potatos bliver nedlagt; Graven dækker man til med Jord eller Sand og Granbar og lader Taget gaae med en Spids i Veiret som en Pyramide eller Sukker-Top, og giør det nederste deraf saaledes, at det gaaer udover Graven, at al Regn og Snee-Vand ej skal falde i Graven. Jfald man skulle frygte for Fugtighed kunde man beklæde Bunden i Graven med Bord, og for at tage deraf om Vinteren til Huusholdningen, maa man have et Hull paa Taget, som man altid maa vel bedække igien; Ellers er det og befunden, at denne Frugt lader sig meget vel conservere i en tør Kielder, hvor det ej fryser, saaledes, at den nedlægges i gandske tør Sand udi et Kar eller en Træe-Casse, og lader Sanden vel tildække det øverste Lag Førend Frugten nedlægges i Sanden, bør den strax efter at den er optaget henlægges 14 Dage paa et Sted og vel udspredes, at den kand blive tør, paa det den ikke alt for raae og fugtig skal blive nedlagt i Sanden. Naar Frugten nedlægges bør man først at udvælge de allerstørste deraf til at sætte næstfølgende Aar; thi disse giver den største og meste Frugt efter sig og samme kand man lægge allernederst i Cassen. Jngen Borger kunde paa bedre Maade befordre Fædernelandets Tarv, end ved sit eget Exempel søge at gjøre denne Frugt almindelig i Landet; Thi da det er bekiendt at i kolde og vaade Sommere, har Norges Rige gemeenlig gode Korn-Aar, men derimod Dyrtid og Misvæxt i de saa kaldte Skin-Aar eller tørre og varme Sommere, hvilke egentlig ere tienlige og sær beqvemme til Potatos-Avlingen, saa kunde herved forekommes, at Norges Riges Jndbyggere aldrig, hvorledes end Aaret indtraf, havde at befrygte sig for den saa ofte ellers indfaldende Hungers Nød og dyre, Tiid, og hvad Velgierning kunde vel sættes i Comparaison med, at redde utallige Medborgeres Liv, og at spare meere end en Million af Rigets Formue, som for fremmede Korn-Vahre udgaar.