Berlingske Tidende, 1768-05-06
Christiania, den 30te April. Fra Sørums Sogn i Nedre Rommeriges Provstie, i Aggerhuus Stift, berettes følgende sørgelige Tildragelse: En Gaard Schea kaldet, blev sidstleden Fredag den 15de April om Morgenen omtrent Kl. 4, ved et grusomt Jordfald, i Bund og Grund ødelagt, saa at ey allene alle paa Gaarden staaende Huse, 26 i Tallet, men end- og 23 Mennesker, med Heste og Fæe, samt andre Slags Creature i et Minut blev omkastet, og med Jorden, der blev drevet af nogle hemmelige Vand=Aarer, saa bortskyllet at de længst bortdrevne Ting standsede 1/2 Miils Vey paa hver sin Side af Gaarden; af Menneskene ere 7 bleven reddede; men de øvrige 16 ynkeligen omkomne, deraf og funden i en Elv, Rømuen kaldet, hvorudi den neden under Gaarden rindende Bæk havde sit Udløb; iblant de 7 biergede ere de fleste saarede, og en afbrudt Laar=Beenet. Og er dette mærkeligt hvad disse, i sær den ene Mand, som ene blev til overs af sit sit Huus, fortæller: Da han laae med sin Hustrue, der havde sit diende Barn ved Brystet, blev han opvakt ved en forskrækkelig Susen og Bragen i Huset, hvorpaa han, ved at see ud af Vinduet, blev en opstigende Damp og Gaardens Udhuse stødende sig sammen, vaer, han begav sig derpaa igien til Sengen, formanede sin Hustrue med sig villig at modtage Herrens sidste Komme, den han vist troede var for Haanden, herpaa siger han, (efter det confuse Begreb han i nærværende Tilstand kunde giøre sig) blev Sengen omkastet, og han i det samme Himmelen vaer, og strax derpaa erfarede han med sin Hustrue, den han endnu havde ved Haanden, et ham paa alle Sider omskyllende Leer. Han spørger da hende, om hun endnu havde sit spæde Barn hos sig, herpaa svarede hun ja, og dermed blev Samtalen afbrudt, formedelst en Mængde Jord, som overskyllede dem begge; men Manden kom at ter op igien, og da han havde gravet Leeret af sine Øyen, fornam han sig baade at være langt borte, og tillige at drives med saa stor en Fart, at han siger, den overgik den raskeste Hestes Løb; i denne Fart hørte han en ynkelig Raaben, hvilken han tiltalede, og fik til Svar, at det var hans Naboes Hustrue. Saaledes lavede Forsynet det, at han ey allene kom paa et Jis Stykke til Lands, men endog efter denne Fart, der gjorde de andre som uden for sig selv, kiendte sig saa vel at han vidste Stedet hvor han var, søgte det næstliggende Gaard, opvakte dens Beboere, og gav den Faren tilkiende, var altsaa et Middel hvorved de andre 6 bleve biergede, som raabende bleve tilbage i Dyndet; og da dette skeede saa tidlig, vare de alle bortdrevne, som de havde lagt sig, uden Klæder paa Aarsagen til denne Hændelse sees at have været store Vand=Aarer, hvilke, da de 11 Aar tilforn havde taget et Stykke Jord bort neden for Gaarden, imidlertid vare blevne tilstoppede, men nu igien udbrød med saa stor Magt, at det Stykke Jord de har borttaget, ansees at have været hen ved 1000 Skrit, jo endnu hver Dag udfalder meer og meer, saa at Gaardens største Herlighed herved borttages. Den udskyllede Jord er et tykt, seyt og slibrigt Blaae=Leer eller Mergel, hvilket saaledes har opfyldt den forommeldte Elv, at det har betaget alle Reysende Overfarten. - Sidstl. 10de April et ler 1ste Søndag efter Paaske bleve i Aggershuus SlotsKirke i Daabens Naade confirmeerte, som følger, nemlig af det tydske Møenske Regiment 12; andre unge Drenge 9, af Qvinde=Kiøn 5, tilsammen 26. J vor Frelseres Kirke her i Christiania vare 37.