Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-06-26
J Hannover, var Utilfredsheden med den nye Franske Regiering steget til det Høieste, da Russerne og Preusserne rykkede ind i Landet i 1813, og alt var modent til Opstand. Denne brød strax ud i de nordlige Deele og hialp til at fordrive de Franske; men da de vendte tilbage med forstærket Magt uagtet Nederlaget ved Lyneborg, den 2den April 1813, og satte sig paa nye igien fast i Landet, saa maatte dette dobbelt føle sine Undertrykkeres Magt. Slaget ved Gørde den 16. Septbr. befriede endelig det fordlige og Czernitscheffs Tog til Cassel og Følgerne af Slaget ved Leipzig ogsaa den sydlige Deel. Den 4de Novbr. 1813 overtog Stats- og Kabinetsministeriet Hannover paanye Regieringen over Landet, og Prinsregenten sendte sin Broder Adolph Friederich, Hertug af Cambringe, for at staae som Gouverneur i Spidsen for Regieringen. - Jmedens de Allierede i 1814 trængte ind i Paris, tængte Vellington efterat han havde befriet Spanien fra de Franske, i Spidsen for en Engelsk, Spansk og Portugisisk Magt ustandselig frem til Bourdeaux og Toulouse. Napoleon blev nu dethroniseret, Bourbonnerne satte ind i Regieringen og Organisationen af et almindeligt Statsystem, som var bygget paa Retsprinciper, blev den Engelske Regierings Belønning for dens urokkelige Standhaftighed og uhyre Anstrængelser. England gav vel i Freden Frankerige alle sine Erobringer af dets Colonier tilbage, med Undtagelse af Tabago, St. Lucie og Jsle de France; men da det tillige beholdt af de hollandske Erobringer det gode Haabs Forbierg, Demerary, Essequebo og Berbice, ligesom af de Danske Helgoland og af de Jtalienske Malta, og det tillige erholdt Protektionen over de Joniske Øer, saa vare dets Fordele, saavel med Hensyn til Besiddelsen af Lande selv, som til politisk Jndflydelse meget betydelig, især da paa samme Tid ogsaa det Engelske Ostindiske Rige var blevet udvidet ved Erobringen af Kongen af Candis Besiddelser paa Øen Ceylon, saa at denne hele Øe var nu kommen under dets Herredømme. (Fortsættes.) Tumulten i Angers. Med de uroelige Begivenheder i Angers, Hovedstaden i Departementet Maine og Loire, har det følgende Sammenhæng: De Deputerede fra dette Departement Dhrr. Guilhem og d'Andigne havde begge stemt for Adressen og vare paa Tilbagereisen til deres Hiem, hvorved man vilde med Høitidelighed modtage dem i Staden. Præfekten Greve Frotiers de Bagneux blev Dagen tilforn underrettet derom, og udstædte derpaa en befaling hvori al Sammenstimlen og al Kiøren og Riden paa Gaderne og de offentlige Pladser, ligesom paa Landeveien til Paris blev forbudt. J Ordren blev den Bevæggrund anført til dette Forbud, at den Folkeforsamling, som man havde ifinde, havde et erkiendt politisk Formaal og vilde kun foraarsagUenighed i mellem Departementets Jndvaanere, hvor lignende Aarsager havde tilforn foranlediget saa store Ulykker. Der var lovet Politicommissairerne, Gensdarmeriet og Linietropperne Understøttelse ifald man vilde giøre Modstand. - De Commissarier, til hvilke det var overdraget at besørge Høitidelighederne fattede strax den Beslutning at enhver Person skulde Dagen derpaa begive sig til den aftalte Forsamlingsplads; men paa den første lovmæssige Opfordring skulde de alle skilles af og enhver skulde særskilt gaae de Deputerede imøde. 8 Personer bleve sildig om Aftenen afsendte til de Deputerede for at underrette dem om at man ventede paa dem og hvilke Beslutninger Commissarierne havde fattet. Næste Dag tidlig om Morgenen patrouilleredoveralt Piketter af Gensdarmeriet og Detaschementer af Linietropperne. En stor Mængde Mennesker havde forsamlet sig paa Voldene, da paa eengang Gensdarmeriet sprængte i Galop løs paa dem og drev dem tilbage. Paa Landeveien til Paris brimlede det af Mennesker, og fra alle Sider raabte man: leve Kongen love Chartet, de Deputerede leve! Kl. 6 om Aftenen ankom de Deputerede til Staden ligesom i et Triumphtog. Her blev Veien spærret for dem af en Trop Gensdarmer, commanderede af Hr. v. Cadoudal, en Broder til den bekiendte Georges. Politicommissairen not ficerede de Deputerede en Ordre fra Præfecten ifølge hvilken de ikke maatte komme ind i Staden førend Kl. 9 1/2. Vice=Maren Hr. v. Contades gientog disse Ord og advarede de Deputerede for de Farer, som de vilde udsætte sig for ved at giøre Modstand; men de Deputerede traadte frem for den bevæbnede Anthoritet, og Hr. Guilhem sagde til Oberste Cadoudal, at han giorde ham ansvarlig for alt det Blod som kunde fløde, hvorved han erklærede, at det nu vilde være en Feighed at træde tilbage. Overcommissairen opfordrede derpaa Folket tre Gange til at adsprede sig; men under den store Tumult hørte man ikke paa ham. Da derpaa Obersten opfordrede Mairen til at begive sig bort saa erklærede denne, at han vilde døe i Spidsen for sine Medborgere. Tropperne ladede nu Geværene i Folkets Paasyn, hvilket opvakte en saa stor Forbittrelse, at det var vanskeligt at afholde Folket fra at angribe Militairen. Jmidlertid formaaede Mairen Obersten til at indhente nye Forholdsordre fra Præfetten. Jmedens dette stod paa giennemkrydsede Tropperne en Menneskemasse af 25000 Personer, blandt hvilke der herskede den største Giæring; da der endelig kom Ordre til at de Deputerede maatte komme ind i Staden paa en Omvei og ledsagede af nogle Slægtninge. Saa ledes bleve de førte ledsagede af en Politicommissair og Gensdarmeriet, imedens Folket raabte: leve Chartet, leve de 2211 leve den venstre Side, Da de efter en besværlig Omvei vare komne sind i Staden, og Folket, som var samlet paa hiin Side af Broen fik Øie paa dem, saa gientoge alle det Raab. leve de 221. alle toge Hatten af. Folkemassen gik tilside og giorde Plads for de Deputerede. Saaledes kom de igiennem Gaderne, hvilke vare opfyldte af Mennesker, hver til sit Huus, hvor Folket tiltalte dem med energiske Ord. De Deputerede have derpaa indgivet en Klage imod Præfekten. Den følgende Dag bevidnede en Mængde constitutionelle Valgmænd dem deres Respect, og om Aftenen blev dem bragt en Serenade. Præfekten har beordret endeel af Garnisonen fra Tours til Angers.