Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-05-18
Odense. Lovene for Asylet her i Byen ere nu udkomne og fremstille under 2de Afdelinger deels de almindelige Regler for dets Jndretning i Almindelighed, deels de særegne Bestemmelser med Hensyn paa dets indre Organisation. Ligesom 85 viser, at Asylet i Odense glæder sig ved den Lykke, at Hs. K. Høihed Prindsesse Caroline Amalia til Danmark er traadt i Spidsen for Samme som dets Patronesse, saaledes skyldes Høistsammes egenhændige bemærkninger flere af de Bestemmelser, som findes i Lovenes første, almindelige Deel. Frugten af den høie Patronesses ædle og levende Jver for denne saa glædelige Sag er ikke udebleven. Asylet er fra dets første Oprettelse bestandig gaaet fremad; det har nu optaget 100 Børn, og da Bestyrelsen paa den roesværdigste Maade har havt Øiet henvendt paa, at Asylet mere og meere opfylder det Øiemeed, som i Lovens § 1 er antydet, saa ere nu de fattigste og meest trængende Forældres Børn blevne optagne, og Asylets Virksomhed kommer kun de mindre fattige Børn tilgode da, naar ikke meere trængende Børn have meldt sig til Optagelse. Den glade og frie Udvikling, den kjærlige og venlige Behandling af Børnene, der fra Begyndelsen vandt navnligen Lærerinden Frue Birchedahl Børnenes Hjerter, vedbliver, og viser en kjendelig og glædelig Frugt i den muntre Jver, hvormed Børnene besøge Asplet. Baade ved hendes Underviisning, ved Jnspectricernes Omhu og flere Læreres velvillige Bistand skrider ogsaa Forstandens Udvikling og Underviisning glædelig frem Saaledes er navnligen Jndenadslæsning i Vinter fremmet med stort Held, og den vist efterlignelsesværdige Foranstaltning truffet, at de Børn, som have bragt det til nogenlunde at læse indenad, faae Lov til at faae Læsebøger med hjem, med Opmuntring til Forældrene, at lade Børnene forelæse smaae Fortællinger. Vel opslides derved en Læsebog hurtigere, men Bestyrelsen har anseet den Gevinst for langt større, at Forældrene, ved selv at erfare Børnenes Fremskridt og ligesom nyde Frugt deraf, stemmes taknemmeligen mod Asylet, hvorved opstaaer en Vexelvirkning fra Asylet gjennem Børnene paa Forældrene, der lover megen velsignet Frugt. Hvor saa reelle og øiensynlige Frugter ligge for Dagen, tor Man med Vished forudsætte, at de Tvivl, som Enkelte i Begyndelsen kunne have næret mod Asylers Hensigtsmæssighed og Nytte, efterhaanden ere faldne bort, og at Borgernes Velvillie og Godhed, for Anstalten vil voxe i samme Grad som de erfare, at den virkelig og med Held stræber frem til det Maal, strax fra de tidlige Aar at vække den Gudsfrygt, den Flid, den gode Jver, der til Samfundets Vel er i saa høi en Grad ønskelig, ja nødvendig for dets Medlemmer. Megen Nød oprinder desværre, af den Lediggang og Last, i hvilken en ikke liden Deel af den unge Slægt voxer op, hvor der arbeides paa hos 100 Børn at borttage Spiren til slig Samfundets Kræftskade, angribes naturligviis Lasten i dens inderste Rod og i dens begyndende Spire. Her stiftes en reel Nytte, et væsentligt Gavn for Samfundet, og derfor tør Man ogsaa haabe, at den aarlige Afgang af Medlemmer, som Dødsfald og Bortreise kan medføre, vil mere og mere i rigt Maal blive erstattet af nye velvillige Bidrag. Her behøves ikke store Opoffrelser, selv en liden Skjærv, skjænket af Mange og derved vindende Manges Jnteresse for Sagen, formaaer at udrette store Ting. Lovene give navnligen i 8 3 Oplysning om Asylets Jndtægtskilder, og de ere i det Hele forfattede saa instructivt, at de vist paa mangt et Sted ville kunne afgive en ikke ukjær Veiledning til nye Asylers Oprettelse.