Jyske Efterretninger, 1794-03-10
Slutningen af den svenske Forord(see Nommer 18.)S. 15. Til desto bedre Efterretning for Almuen ville vi og, at denne vor naadige Forordning 1. Gang hvert Aar i Mai Maaned skal oplæses af Prædikestolene, og som det er Lands og Stats Fiskalernes og Politie=Beenternes samt Opsynsmændenes uvilkaarlige Pligt, alvorligen at eftersvøre, optage og paaanke de Forbrydelser, som begaaes imod denne vor Villie og Forordning, saa paaligger det ligeledes vore befalings=Mænd, Dommere, Embedsmænd, og Betiente, derved at være dem behielpelige. Videre bliver det Fiskalernes Pligt ved hvert fors Slutning at indsende til vor Justitz Canzler under straf af et halv Aars Løns Forliis eller en dertil svarende Penge=Mulct en Fortegnelse over dem, der have foret sig, hvorledes de derfor ere blevne anseete, eller hvad, som kunde hindre Maalets Opnaaelse, da vi efter forekommende Omstændigheder ville til Forbryderens Skam ude hans Navn og Straf offentlig bekiendtgiøre. Detre er det, hvad vi i denne Henseende have anseet nødvenvigt i Naade at forordne. Det har heller ikke kunnet undgaae vor Opmærksomhed, at Yppigheden i KlædeDragten, der strækker sig lige til den gemeene Mand, sær blant det smukke Kiøn har de skadeligste Virkninger for Almuen i Almindelighed; men vi have i den Henseende holdt det for bedst, at undlade alle Anordninger, hvorved en tvungen Forskiel imellem Stænder og ulige Borger-Classer foraarsages, vi have derfor besluttet at overlade denne Gienstand til vore troe Undersaatters egen Eftertanke, og have til den Ende overdraget vore befalingsmænd, at indhente enhver Stads og Landbyes Mec ninger i denne Henseende, hvilke Jndskrænkninger af alle Slags Overflødigheder, som egentlig ikke ere nævnede i denne vor Forordning man efter en frievillig Overeenskommelse finder anvendelige og passende til Hensigten. Vi have, som allerede foran i Naade er bemærket, med Velbehag erfaret at de efter det seenske Folkes ældgamle berømmelige Nøisomhed gjorte Overeenskommelser, dets Tilbøilighed til at opfylde vort Ønske, og ville lade os disse Foreninger saasnart mueligt forelegge til naadigst Confirmation; vi ville ligeledes lade de Foreninger, hvori en særdeles Jver for det almindelige Bedste udmærker sig, saadanne Steder til Ære ved Trykken offentlig bekiendtgiøre. Vi beraabe os i øvrigt paa det, vi i vor naadige Forordning af 11. August 1792 haver vitret, og formane samtlige vore troe Undersaatter, at forene sig med os til den fælleds Vestræbelse, som Fædrelandets nærværende Forfatning udfordrer; vi forlade os især paa vore bøie og lave Embedsmænd, at de ved deres Exempel i Sparsomhed og Huusholdning ville søge at befordre vor Hensigt; dette er de behageligste Kiendetegn paa Troskab og Hengivenhed, som vi ved alle Leiligheder vente af dem, og som de ere i Stand til at give os. Og da det i ovrigt er vor faste Forsæt at opmuntre og befordre den indenlandske Jndustrie og Flittighed, saa erklære vi herved, at vi ikke allene ville ansee med Ungade enhver af vore Undersaatter, hvem han end er, som, saasnart denne Forordnings Efterlevelsestid er begyndt, understaaer sig paa den ene eller anden Maade at overtræde den, men endog med vor særdeles Velbehag at udmærte dem, som ivrigen efterkommer den, og efter deres Evne bidrage til vor indenlandske Jndustries Opkomst, da det altid er meest passende for en svensk Konge at see sine troe Undersaatter tilædes ikke i udenlandske men i svenske Fabricata. Endelig paa det de, der ere ubekymrede saavel for deres eget som det almindelige Vel, og tvertimod denne naadige Forordning vedblive i deres yppige og ruinerende Levemaade, kunne finde deres Straf i Følgerne af deres ved udsvævende Levemaade selv paadragne slette Omstændigheder, ville Vi i Naade nærmere lade eftersee og forbedre de forhen udkomne Exsecutions og Concours Forordninger, og derhos treffe saadanne alvorlige og eftertrykkelige Foranstaltninger, hvorved de skammelige Misbruge og Bedragerier, som den offentlige Credits Nedbrydelse har draget efter sig kunne forekommes, og hvorved letsindige Ødeland kunde bringes til Eftertanke, og settes i den Nødvendighed at indrette sin Levemaade og Huusholdning efter sine Omstændigheder og Midler. Hvorefter alle og enhver tilbørlig have at rette sig. Til ydermere Bekræftelse have vi egenhendig underskrevet og med vor kongl. Segl forsynet denne Forordning. Givet paa vort Slot Stockholm den 1ste Januarii 1784.