Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-11-15
Til Reformationsfesten ved Kjøbenhavns Universitet, hvis Afholdelse var bestemt til i Torsdags, den 9. ds., havde Prof. Algreen-Ussing forfattet Jndbydelsesskriftet, ligesom han ogsaa ved selve Festen vilde holde en Tale om de Lovfortolkningsbidrag, som indeholdes i Stænderforhandlingerne. Universitetets Rector, Prof. Scharling, vilde dernæst, efterat have omtalt hvad Mærkeligt, der er skeet i det forløbne Aar ved Universitetet, creere Cand. Jur. F. C. Schjern og Cand. Theol. K. T. Wiborg til Magistre, give Beretning om Udfaldet af Examen artium og ved denne Leilighed tildeele de Tvende, der ere blevne indkaldte, offentlig Roes, næmlig C. A. Borries, dimitteret fra Metropolitanskolen, og F. S. C. Wedel, dimitteret fra Borgerdydskolen i Kjøbenhavn. Endelig vilde han indsætte til Decaner for det næste Aar Professorerne Hohlenberg, Scheel, Otto og Reinhardt, samt overdrage Rectorværdigheden til Profesfor Scheel. (B. T.)J Anledning af at Kancelliet af og til meddeler Kromænd og Andre paa Landet Tilladelse til at handle, ikke alene med Landmandens egne Produkter, og Frembringelser, men ogsaa til at forhandle Kolonialvare og saadanne Artikler som ellers ere Gjenstand for Kjøbmandshandel, yttrer Kbhposten: Det er i flere Henseender mærkeligt, at Kancelliet saaledes for enkelte Landboere ophæver Lovbestemmelserne om Forprang og Landprang. Hvis Kjøbmanden skal kunne vide, hvar han kan afsætte sine Handelsvarer og hvor han kan giøre sit Jndkjøb til Udførsel, maa der bestaae et stadigt Samkvem mellem ham og Producenten. Denne Forbindelse frygte vi meget vil sønderrives ved Landhandlerprivilegierne. Det ligger temmelig nær, at Landmanden, naar han har en privilegeret Kræmmer i sin Nærhed, vil tage sine Forbrugsartikler hos denne, saavidt de ere at faae. Men naar Landmanden nu vil afsætte sine Produkter er der da samme Sandsynlighed for, at Landhandleren omvendt vil være ham til lige Tieneste Visselig ikke. Landhandleren vil i Regelen hverken have de Pengeresoureer, det Lokale eller de Handelsforbindelser, som ere nødvendige for at gjøre omfattende Affærer med vore voluminøse Frembringelser. Men paa den anden Side, hvorledes skal Kjøbmanden være i Stand til at skille Landmanden, af med hans Produkter, naar han kun afsætter Lidet eller Jntet til ham? Hvorledes skal det blive Kjøbmanden muligt at svare borgerlige Tyngder, naar han ved Siden af sig har Konkurrenter, der maaskee ikke have anden Udgift end den, der medgaaer til Bevillings Løsning og til nogle aarlige Toldeftersyn, At Landhandlerne skulde tage deres Varer hos Kjøbmændene er en Forudsætning som vistnok langtfra vil indtræde. Det sees næmlig ikke, hvorfor en Land handler ikke skulde have det i sin Magt at forskaffe sig hamborgsk Kredit og saaledes selv kunne indføre sine Handelsartikler. For det Land eller den Provinds, der skal hæve sig med forøget Produktivitet, er en kraftig Handelstand en Nødvendighed. Produkter ne kunne kun modtages og realiseres af den der kjender og kan afbenytte Konjunkturerne paa det udenlandske Marked. En fortsat Koncession af Landhandlerprivilegier ansee vi derfor hverken at være Handelstandens eller Landmændenes velforstaaede Jnteresse. (Som bekiendt er Ribe paa alle Kanter omgiven af saadanne Landhandlere, der have skadet Byens Handel overordentlig meget; det er imidlertid glædeligt, at den slesvig-holstenske Regering nu synes at ville afskaffe disse Privilegier, eller dog i det mindste en Deel af dem, efterhaanden som de Steder, der hidtil havde saadanne, faae nye Eiere. For nogle Aar siden blev saaledes Handels-Privilegium afslaaet den nye Eier af Fardrup Kro og ganske nylig den nye Eier af Vilslef Spanghuus.) Til i Søndags var berammet et Møde i Maadeholdsforeningen i Kbhvn, hvori Hr. Sproglærer, Heiberg vilde foredrage nogle af sine egne Livserfaringer, med Hensyn til Virkningerne af spirituense Drikke og Afholdenhed derfra. Poul Rytters Sang ved Festen i Ballerup til Ære for de slesvigske Deputerede: "Nu har vi Leddet hængt tilret; "Og Gud vil Vangen hyre, "At ingen Fremmed bryder det" – Saa meldte Dronning Thyre. Men tidlig sluktes Thyras Aand, Og Leddet sankt for Fjendehaand, Og smeddet blev et Slavebaand, For Anguls frie Sønner.