Berlingske Tidende, 1805-01-11
Skrivelse fra Paris den 28de Decbr. Det lovgivende Corps blev i Gaar aabnet omtrent med samme Ceremoniel som paa Kronningsdagen. Keiserens Trone stod paa Præsidentens sædvanlige Plads og Præsidentens Lænestoel var stillet lige over for Keiseren. Keiserindens Loge var lige over for Tronen, men Keiserinden, som er noget upasselig, var ikke i sin Loge. Neden under Keiserindens Loge vare Prindsessernes. Paa 2 Trapper, som gik op til Keiserens Loge, være Pladser indrettede for Prindserne og de høie Embedsmænd. Medlemmerne af det lovgivende Corps forsamledes Kl. 11. Kl. 12 1/2 forkyndte, Artilleriesalver Keiserens Ankomst. Strax efter den første Salve førtes Senatets, Tribunatets og Statsraadets Deputationer ind i Forsamlingssalen. Da Keiseren traadde ind i Salen med sit Følge lød det Frydeskrig: Keiseren leve Prinds Joseph opfordrede derpaa Medlemmerne af det lovgivende Corps, at aflægge Eed. Præsidenten Fontanes blev først opraabt, dernæst de 5 Qvæstorer Delattre, Jacopin, Vienot=Vaublane, Terrasson og Favart, og derpaa de øvrige Medlemmer. Enhver reiste sig og sagde med lyd lig Røst: Jeg sværger Rigets Constitutioner Lydighed og Keiseren Troskab. Under Edens Aflæggelse blev Prinds Joseph staaende. Da den var endt reiste Keiseren sig og holdt følgende Tale: "Mine Herre, Deputerede af det lovgivende Corps, mine Herrer af Tribunatet og af mit Statsraad. Jeg kommer, for at præsidere ved Deres ny Møde. Jeg har derved villet give Deres Forening og Arbeider en imposantere og ædlere Characteer, Prindser, Magistratspersoner, Soldater, Borgere, vi have alle ikkun et Øiemed, Fædrelandets Triumph og Lykke. Dersom Tronen er skiøn i mine Øine, saa skeer det blot, fordi den allene kan vedligeholde Statens Existence og Hæder. Uden en kraftfuld og faderlig Regiering kan ingen Fasthed, ingen Lykke haabes for en Nation; Svaghed hos dem, der udøve den høieste Magt, er den værste af alle Plager. Som Consul eller Keiser har jeg stedse ikkun næret een Tanke, ikkun et Ønske, den franske Nations Lykke. Jeg har været saa lykkelig, at giøre den mægtig ved Seiervindinger og vise Tractater. Lovgivningen, Sædernes Jgienfødelse og Religionens Fornyelse have lagt mig paa Hiertet; dersom Døden ikke overrumpler mig midt mine Arbeider, haaber jeg, at efterlade Efterslægten er Minde, der vil tiene mine Eftermænd til Mønster eller Dadel. Jeg har befalet mine Ministre, at aflægge mig en nøiagtig Beretning om de forskiellige offentlige Forvaltningsgrenes Forfatning. Jeg er vel tilfreds med Financer, nes blomstrende Forfatning. De overordentlige Udgivter, som Omstændighederne have gjort nødvendige, kunne le dækkes ved Jndtægterne, og hvor store Udgivter Krigen end maatte kunne foraarsage, vil jeg dog ingen ny Opofrelse fordre af mit Folk. - Det vilde have været glædeligt for mig, at see Fred herske i Verden; men vore Fienders Grundsætninger og den Opførsel, en af dem nylig har viis mod Spanien, vise kuns alt for tydelig Fredsunderhandlingernes Vanskelighed. Jeg skal under alle Omstændighedevide, at forsvare Rigets Territoriums Jntegritet. Jeg besidder ikke den Ærgierrighed, at ville have større Jndflydelse paa de europæiske Magter; men jeg vil ikke lade den, som Frankerig nød, formindske. Frankerig er de Kongeriger, som det har stiftet, de Nationer, som have sø dets Beskyttelse og Venskab, Understøttelse skyldig. H. mit Folk bestemte mig Kronen, indgik det den Forbillighed med mig, at være mig behielpelig med alle sine Kræfter, for at forsvare sin og min Hæder paa en værdie, Maade, J Tillid til dets Mod og Troskab vil jeg fuldende det Værk, der er begyndt for dets Hæder og Lykke. - Deputerede, Tribuner, Medlemmer af mit Statsraad, jeg er vel tilfreds med Deres Opførsel og Tænkemaade. Den Jver, De hidtil have viist for Fædrelandet og min Person, indestaaer mig for den, den til oplive Dem i dette ny Møde." - Da denne Tale var endt, løb et alminde. ligt bifaldsraab, og det Frydeskrig, Keiseren leve, blev hørt fra alle Sider og fra alle Loger. Derpaa forlod Keise. ken Salen undet almindeligt Frydeskrig. Præsidenten Fontanes sammenkaldte derpaa Medlemmere til næste Dag for at raadslaae om en Adresse til Svar paa denne Tale. Paven begav sig i Forgaars Morges Kl. 10 til Kirken St. Thomas d'Aquin, hvor han blev modtaget med en skiøn Musik. Da han kom tilbage til Kirken fra en Sal, hvor nogle Personer bleve indladte, for at kysse hans Fod, blev Trængselen omkring hans Person saa stært, at han nesten blev baaret midt ind i Kirken. Mange Menneskeer kastede sig ned, for at kysse Sømmen af Pavens Kiortel. Keiseren har efter den hellige Faders Anmodning, befalet, at en Adelsmand, der for nogle Maaneder siden blev arresteret i Rom, skal sættes i Frihed. Man forskkrer, at det er Chevalier Vern gues, for hvis Skyld Misforstaael, sen imellem det pavelige Hof opkom.