Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-11-15
De Franske Blade sige: at Frankerige behøver ingen Erstatning for sine Udgisker paa Krigen, da det har tilkæmpet sig tre politiske Skatte, nemlig: Sikkerhed for en Revolution; Hæderen af et stort vel udført Foretagende, og Visheden om at besidde en ligesaa krigerisk Armee, som den der tilforn beherskede Europa og som er det legetimeBourbonske Huus ligesaa hengiven, som de Franske Armeer fordum vare Henrich IV og Ludvig IV hengivne. Jmidlertid synes dog ikke den Franske Regiering at billige alle den nærværende Spanske Regierings Foretagender; man forsikkrer at der blev overleveret Kongen af Spanien ved Hs. Ankomst i Huerto Maria et Brev fra Kongen af Frankerige, hvori Maadehold og Naade forbunden med Fasthed blev lagt ham paa Hiertet. Journal des Debats har leveret i denne Anledning en lang politisk Betragtning, hvori det hedder: at et Riges Anliggender vil ikke saasnart bringes i Orden men at man allerede kan forsikkre saameget: at Kongen af Frankeriges og Hertugen af Angoulemes Raad have havt en lykkelig Jndflydelse og trøsteligt Følger, og at Decreterne af Puerto de Santa Maria, Tetes og Sevilla, som man uforsigtigen har bevilget de Lidenskaber, som de Revolutionaire saa grusomt have fremkaldet, ere allerede blevne modificerede efter en roelig og ædelmodig Politits Raad. Kongen af Frankerigs Exempel vil ikke gaar forlorent og Spanien vil erholde et fast og moderat Monarkie. J. des Deb. slutter disse Udeladelser medde ikke mindre vigtige: at den benægter at det Engelske Ministerium har notificeret de øvrig Magter, at det vil erkiende de Spanske Coloniers Uafhængighed; det har vel formedelst sin Handels Vigtighed afsendt Agentere til de vigtigste Havne i det Spanske Amerika, men for at undgaae at erkiende disse nye Stater har det i Agenternes Creditiver kun addresseret Overskriften til de Magthavende Personer i Mexico o. s. v. Heller ikke var det troeligt: at England vilde med eet Ord decidere 5 til 6 nye Stater med 17 Mill. Jndvaaneres Optagelse i de andre Staters Række, som vil betydelig forandre den politiske Ligevægt imellem Nationerne. Naar man kiender den nøie Forbindelse imellem alle Cabinetter, saa kan man ikke antage at en Stat allene vil afgjøre et Spørgsmaal, som vist vil blive Gienstanden for en høitidelig fælleds Forhandling, hvorved Spanien først nødvendig maae raadspørges (dette henpeger paa den nye store Congres, som omtales at skulle være i Værk. Hvor Politiken vil blive interressant Meningernes Periode er nu forbi kan man sige og Jnterressernes begynder) den eneste politiske Brand (hedder det tilsidst) som ødelægger endnu det østlige Europa, vil blive indskrænket istedet for udvidet. Misforstaaelsen imellem Rusland og Porten angaaende Vallachiet og Handelen paa det sorte Hav synes bielagt, og da Rusland nu træder op mod Porten som en venskabelig Magt, saa er der ingen Hindring i Veien for, at ikke det christelige Europa i Forening med hinanden kan interressere sig til de Christnes Fordeel i Orienten, uden at udsætte sin indvortes Enighed og sin egen Rolighed for Fare. (Den Almægtige ville give at dette maatte skee; men Redacteuren af dette Blad er af den individuelle Overbeviisning: at Forholdene i Orienten ere saaledes beskafne, at en stor Explosion kan med den bedste Villie og det største Maadehold ikke undgaaes i hiine Egne; men at den vil noget tidligere eller sildigere paa følge, og forandre aldeeles de øvrige politiske Forhold i Europa; Grækenlands Uafhængighed kan ikke gaae tilbage; (dersom det ikke ødelægger sig selv ved indbyrdes Uenighed) den kan ikke tolereres i den Form hvori den staaer; der kan ikke influres paa Grækenland uden Veien skal tages igiennem de Tyrkiske Lande; Portens Mistænkelighed vil ikke tillade det; den Ottomanniske Stat kan ikke bestaae naar Grækerne skulle staae ved Siden af den som et frit Folk, thi den kan ikke bestaae ved Siden af deres Driftighed og deres Had. Kort sagt Skjebnen har lagt en Løftestang ind under Begivenhedernes Gang paa Jorden, som vil forvandle deres hidtil havte Orden paa een eller anden Maade. Naar man kun vil give Tid, saa vil man faae at see, at denne Forudsigelse vil gaae i Opfyldelse; en stor Mark staaer her aaben for den politiske Speculation; men Klogskab byder at holde den tildage; saameget kan der bemærkes, at det dog vilde være mærkværdigt, om, da Grækenlands Erobring af Tyrkerne befordrede Amerikas Opdagelse, nu Amerikas Uafhængighed skulde befordre Grækenlands Befrielse).