Viborger Samler, 1849-08-18
Paa en Jnterpellation i den slesvig-holstenske Landsforsamling d. 11te angaaende Vaabenstilstanden afgav Departementschefen for Krigsvæsenet en kategorisk Erklæring, hvoraf Jndholdet var, at Statholderskabet havde protesteret mod Vaabenstilstanden, saasnart det havde faaet Underretning om dens Afslutning; Brandenburg svarede paa Protesten, at Statholderskabet gik ud fra falske Forudsætninger i Opfatningen af Tractaten. Man udbad sig nøiere Forklaring, hvori de falske Forestillinger bestod, men erholdt intet Svar. En positiv Erklæring, at Vaabenstilstanden var forkastet, var ikke senere afgivet da den vilde foregribe den forestaaende Forhandling om en Overeenskomst. For Ratificationen fra Preussens Side kunde man vente Hjælp fra andre tydske Stater, og Preussen havde endnu ikke truet med at kalde sine Officierer tilbage. Men senere havde Sagen i det Væsentlige vende sig til Hertugdømmernes Skade. Preussen havde ratificeret Tractaten; hverken Centralmagten eller nogensomhelst anden tydsk Magt vilde yde activ Hielp, men opfordrede tvertimod til at holde inde med Fjendtlighederne. General Bonin og andre preussiske Officierer vilde øieblikkelig forlade Hertugdømmerne hvis man gjorde factisk Modstand mod Vaabenstilstanden. Disse forandrede Omstændigheder havde saaledes trykket Hertugdømmernes Modstandskraft, at Statholderskabet maatte ansee det for sin Pligt, at undgaae et Sammenstød med Fjenden, for Hæren var forsynet med dygtige Officierer, for at Landet ikke skulde blive oversvømmet af Fjenden. Ved Schleswig Holsteinernes Tilbagemarsch over Eideren vare begge Dele foreløbig forebyggede, uden at man opgav noget af Landets Ret, eller Statholderskabet blev bundet med Hensyn til dets videre Virsomhed. En Anerkjendelse af Vaabenstilstanden havde følgelig ikke fundet Sted. – J samme Møde indbragte den nylig hjemvendte Advocat Claussen en Anklage mod nævnte Departementschef. Han motiverede Anklageacten, som han støttede paa følgende 3 Hovedpuncter: at Jacobsen paa en uforsvarlig Maade havde forsømt at udvikle en tilstrækkelig Krigsmagt; at den oekonomiske Forvaltning i Krigsdepartementet var høist mangelfuld, og at Retspleien i Hæren var vilkaarlig. Uagtet man holdt to lange Møder denne Dag, kom man dog ikke til Ende med Sagen. Endvidere har i samme Møde Neergaard interpelleret og ønsket at vide, om Statholderskabet vil indlade sig paa en Underhandling om Vaabenstilstanden, forinden man i denne Anledning har indhentet Landsforsamlingens Mening. Rygtet gik nemlig i Slesvig, at man underhandlede med Overpræsident Bonin. Svaret lyder: "At Regjeringen under de nærværende vanskelige Forhold ikke vilde handle overeensstemmende med sine Pligter, dersom den afgav nogen bindende Erklæring angaaende dens fremtidige Fremgangsmaade, og derved lod sig indskrænke i sin forfatningsmæssige Competence. Jøvrigt erklærede den, at der fortiden opholder sig en Befuldmægtiget fra Preussen, og at der ved Statholderskabets Conference med samme udtrykkelig er forbeholdt og indrømmet, at Vaabenstilstanden ikke er anerkjendt af Statholderskabet. J Kølner Zeit." læses Følgende, der stemmer overeens med, hvad tydske Blade allerede før have meldt: "Som vi høre, har Overpræsident Hr. v. Bonin i Slesvig det særskilte Hverv, ved Vaabenstilstandens Iværksættelse nøiagtigen at paasee, at den forhenværende Tilstand opretholdes i alle Deele. Derfor ville samtlige Hertugdømmers fælleds Jndretninger blive bestaaende paa nogle ubetydelige Forandringer i Bestyrelsen nær. Angaaende Fredspræliminairerne skal han have at gjøre Statholderskabet. Meddelelser i samme Retning, som er antydet i hiin Artikel, der læses i Preus. Satanzeiger", at give Statholderskabet Oplysninger og at yde det enhver mulig Understøttelse. Hr. Kendell, som har faaet sin Afsked fra den preussiske Generalstab, fordi han blev i frankfurter Parlamentet, er traadt i slesvig-holstensk Tjeneste og for Øieblikket i Berlin beskjæftiget med at hverve en duelig Overgeneral for den slesv. holst. Armee, ifald Bonin skulde nedlægge sit Embede." Den slesvig-holstenske Armees Generalstab er fortiden i Kiel, hvorhen ogsaa Statholderskabet agter at flytte, saasnart Svenskerne og Preusserne have indtaget deres Stillinger. Svenskerne ville ogsaa besætte Halven Sundeved, hvortil de medbringe det fornødne Skyts. (Dvk.) Senatet i Hamborg har nu anerkjendt Vaabenstilstanden. - Ved de preussiske Troppers Gjennemmarsch gjennem denne By, bleve de haanede og insulterede af Pøbelen, medens Hanoveranerne og Sachserne modtoges med Hurraraab. Da den første Bataillon ankom udenfor Hamborgs Port, lod en Hob Mennesker, som om den vilde gjøre dem Jndmarschen stridig, medens man fra Altonaer Siden vedblev at overøse dem med Forhaanelser. De preussiske Militair angreb nu Folkemassen, som adspredtes til alle Sider, hvorpaa Porten blev aabnet. Man ventede den følgende Dag endnu en Bataillon Preussere; Prittwitz ventes i Altona. Jfølge Staats Anz." har bl. A. denne General for Felttoget mod Danmark faaet den røde Ørne-Orden af første Klasse.