Berlingske Tidende, 1762-05-21
Da vi have taget i Betragtning den Os af Ober=Jnspector Nikita Schemaken og Ober=Director Sama Jakowlew overleverede og derhos følgende Suppliqve angaaende at forpagtningen paa heele Rigets Told endnu maatte overlades dem paa 10 Aar, saa have Vi tillige fundet det værdigt, for vor Omsorg for Rigets Velfærd ogsaa selv at tage Handels-Væsenet i Betragtning. Saa nødvendigt som det er for Rigets Velfærd og Nette i Almindelighed og for sammes Handel i Særdeleshed, at Udførselen af indenlandske Producter overstige Udførselen af udenlandske Vahre, paa det at reede Penge maa indbringes for, Overskuddet af de indenlandske Vahre, saa vist er det og, om endskiønt til vor største Bekymring, at meget er gaaet bort af Balancen i Handelen ved den i nogle Aars Tiid alt for vidt stegne Overdaadighed, hvilket i sær sees af det store Tab ved VexelCoursen. For at forebygge slige fornødne Udgifter ville Viselv gjerne foregaae andre med Vort Exempel, og leve i den haabefulde Tillid, at alle Vore Undersaatter ville følge. Dog dette allerne maatte endnu ikke være tilstrækkeligt: thi HovedHensigten bestaaer ikke egentlig deri, at den overflødige Bekostning alleene bliver indstillet, da de, som lidet eller intet have en heller kunne gjøre nogen Bekostning; men Rigets Huusholdning udfordrer, at ethvert Haandværk og Haandtering giøres fordeelagtig, og at følgelig enhver foruden det nødtørftige beholder noget til overs. Dette kan vel bædst befordre Handels=Væsenet, men ikke paa anden Maade, end naar det ikke er indskrænket; men saa viselig og forsigtig indrettet, at enhver efter sin Tilstands Medfør kan tage Deel deri. J heele Verden er vel intet Landbædre beliggende til Handel, end vort Rige. Rusland har i Europa store Søe Havne, og til Lands er Veyen igjennem Polen til alle Egne aaben. Siberien strækker sig paa den eene Side over heele Asien, og Jnden er fra Orenburg af, ikke langt borte; men paa den anden Side synes det at række indtil America. Over det sorte Hav er en om endskiønt endnu hidindtil ubrugt, Vey til Ægypten og Africa selv, og det naadige Forsyn har velsignet vort Riges vidtløftige Provinzer med saadanne Naturens Herligheder, som i alle stre Verdens Deele ere baade rare og nødvendige. Naar Vi betragte Vor elskeligste Farfaders høylovlig Hukommelse Peter den Stores Udkast og Hensigter, og af dem see, hvor indsigtsfuld og forsigtig hans Stræbsomhed har været til Rigets Nytte i A mindelighed og Handelens i Særdeleshed, saa kan man ikke nok bejamre at denne Monarchs Liv har varet for kort til at bringe alle hans til Fæderne. Landets velsigtende Foretagender i Stand; at man siden ikke altilmed lige Jver har fulgt samme, og at de des Aarsag ikke alle ere komne til Fuldkommenhed. Men end og denne Vor Beklagelse vilde være uden al Nytte, saafremt man lod Sagen alene hero derved. Neyl Viere meget meere alvorlig findet, at anvende en besynderlig og utrættelig Omhue for Handelens Udvidelse, og ville her om ved første Leylighed give Vort Senat Vor Villie tilkiende, i sær saadanne Deele der af, som enten ere sammenføyede med man ge andre, og des Aarsag fortiene et nøiagtigere Overlæg, eller og ikke saa snart kunne bringes til Opfyldelse, og altsaa udfordre megen Tid og store Anstalter. For nærværende Tid ville Vi foreskrivVort Senat Vor Meening om saadanne Puncter, hvis Grund af sig selv er tydelig, og hvis Opsættelse kunde være Riget, eller rettere sagt Handelen, til Skade. 1) Vort Rige er ved Guds Godhed saa velsignet med Korn, at det kan forsørge en god Deel af den øvrige Verden med sin Overflødighed. Jntet beviser denne Sandhed mere, end det, at uagtet en stor Mængde Korn forbruges til Brændeviins=Brænding, saa er dog Kornet i mange, og det endda i de ved store Strømme liggende Provinzer, er i saa lav Priis, at Landmanden ogsaa i de meest velsignede Aaringer i Udtærskningen neppe vinder saa meget, som udfordres til hans Afgifters Betaling, og at der paa de Stæder, hvor Kornet voxer bædst, ligge saa mange Landstrækninger øde. Man har vel ophinspet Agerdyrkningen noget, da det er forbudet udenrigs at opkiøbe Korn for Vor udenlands staaende Armee, i hvor lave Priser det end der maatte være, men at samme herfra skulde udfør, hvor dyre det end komtil at staae, paa det at Pengene maatte blive i Landet og desto bædre løbe om: Men end og der ved er Korn=Vahrenes Priis i de velsignede Korn=Egne ikke stegen. Erfarenhed har meget meere viist, at man har fremført Korn endog fra saadanne Egne, som Olonez, og endnu længer bortliggende Stæder, om hvilke aldrig nogen forhen har tænkt, at der blev avlet saa meget Korn, at det engang kunde være nok til Indbyggernes Behov. Dette tiener nu til et nyt uomstødeligt Beviis, at Vort Rige kunde føre en stor Korn=Handel, hvor ved følgelig Agerdyrkningen selv kunde komme i Floer. Det Aarsag befale Vi, at Korn=Handelen fra nu af, fra alle Søe Havne, end og dem ved den Caspiske Søe og det sorte Hav ikke undtagne, skal frigives, og at der skal ikkun tages halv saa megen Told, som i Riga, Reval, Pernau og Orsel, af den Aarsag, saasom Korn-Handelen paa disse Stæder allerede længe har været indrettet, og Kornets Tilførsel og Udskibning ingen Vanskelighed, er underkastet: Der imod vil, paa de øvrige Stæder, denne for de ganske nye Handels Begyndelsen være udsat for adskillige Vanskeligheder. Da det nu allerførst og fornemmelig kommer an paa, at Kiøbmændene blive opmuntrede til at ophielpe denne Handel, saa ville Vi uden at give nogen nye Forordning derom, lade os nøye med, herved paa det eftertrykkeligste at anbefale Senatet, at de Kiøbmænd, som sig i denne Handel indlade, ey paa nogen Maade blive trykkede, men overalt beskyttede: Men imidlertid befale vi Senatet, at det forelægger Os engriindig Plan, hvorledes denne for Vort Rige saa naturlige Deel af Handelen kan, efter en, Gud give, snar Opkomst, blive med en vis Forsigtighed forbunden, og at der efterhaanden kunde blive Magaziner oprettede for at forekomme Mangel.