Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-02-22
Jblandt de mange Klager, der lydelig udtalede sig i Slutningen af Frederik den Sjettes Regjering, var ogsaa den, at vort Regjeringsapparat var for kostbart og for indviklet; den collegiale Bestyrelse, hvorefter det var blevet organiseret under Frederik den Tredie, kort efter Souverainitetens Jndførelse, var endnu, om end Organisationen siden den Tid havde undergaaet mange Forandringer, i sit Princip bibeholdt; man meente, at denne Forvaltningsform, hvis Betydning i sin Tid som en gavnlig Hemkjede mod Misbrugen af den souveraine Magt, man villig erkjendte, nu ikke længere var fyldestgjørende; man meente, at den begunstigede gammel Slendrian, og var en væsentlig Hindring for almindelig erkjendte gavnlige, ja nødvendige Reformer; den udfordrede et stort Apparat af Embedsmænd, og var dog langsom; den kostede meget, og lønnede dog sine Tjenere slet. En Reform var nødvendig, derom vare saagodtsom Alle enige, kun om Grændserne af denne Reform var man, som gjerne Tilfældet er, uenig. Nogle meente, at Regjeringsmaskinen maatte reformeres i sit Princip, at den collegiale Forvaltning maatte afløses af en ministerial, der lovede Kraft, Eenhed og Hurtighed, de Mangler, som man meest paaankede hos den gamle Bestyrelse. Andre indvendte, og det vistnok med Grund, at det vilde være betænkeligt at indføre en ministerial Forvaltning under en absolut Regjeringsform; at den Jndflydelse, som man ilde tillægge Pressen og den offentlige Mening, ikke vilde have Stort at betyde, Pressen kunde bringes til Taushed, og en kraftfuld Minister vilde, i Bevidstheden, om at Jngen kunde kalde ham til Regnskab for hans Handlinger uden den absolute Konge, ikke betænke sig paa at trodse den offentlige Mening). Den alderstegne Frederik den Sjet e var ikke tilbøielig til nogen Reformer, og der kan vel egentlig Jngen fortænke ham; naar man er 20 Aar, har man ingen Lyst til at begynde paa Nyheder. Destostørre Forventninger nærede man om hans Efterfølger; han var bekjendt som Liberal; man vidste eller paastod idetmindste at vide, at han ikke yndede det stedfindende Regjeringssystem. Frederik den Sjette gik til sine Fædre og Christian den Ottende besteg Thronen. Strax ved sin Thronbestigelse erklærede han, at han vilde gjøre en ny Organisation af Statsforvaltningen til en særlig Gjenstand for sin Opmærksomhed, og samtlige Collegier bleve paalagte at indkomme med Forslag desangaaende. J enkelte Collegier var Reformen snart tilendebragt, allerede i Aaret 1841, i andre hendrog den, paa Grund af særlige Omstændigheder, til Slutningen af 1842, og et Collegium, nemlig Universitetsdirectionen, som sandelig ikke er blandt dem, der mindst trænge til en Reform, er endnu uforandret. Da imidlertid dette Collegiums mulige Reform ikke vil kunne have nogen væsentlig Jndflydelse paa Forvaltningens Status i det Hele, kan man gjerne ansee Reformen for afsluttet, og det vil da i meere end een Henseende være interessant at kaste et Overblik paa dens Resultater. Først ville vi da anstille en Sammenligning med Status af Collegialforvaltningen, som den var efter Statscalenderen for 1840, og som den er efter Statscalenderen for 1844. Efter Statscalenderen for 184077).