Københavns Adresseavis, 1770-12-28
1. Giensvar paa de i Adresse=Contoirets Nr. 190. anførte Tanker ved Jgiennemlæsning af Philopatreias Anmærkninger. Min Herre, Deres Tanker ere vel ikke af den Vigt, at de fortiener et fornuftigt Menneskes Opmærksomhed, men ikke desmindre vil jeg kortelig besvare Dem, for at vise hvilken uskikket Criticus De er, efter et vidt udseende Præludium og Patrioter, hvor en Hoben snakkes, og intet bevises, skylder de den største Hob af Publico for at være lige findet med deres onde Patrioter. Hvor uhældigt er ey Publicum som er faldet i Deres Ungade, fordi det har maaskee biefaldet en eller anden, som har været saa ulykkelig at mishage Dem, formodentlig derved at hans usminkede Sandhed, har rammet Dem og lært Dem at pibe ved Slaget. Her paa velter De Dem ind paa StatsMinistre, sigende: At een styrter den anden for dobbelt saa stærk at udsue Landet: Giør de ikke her ved den styrtede Statsminister en stor Ære, da De giør ham til en enkelt Lands=Udsuer, for at giøre den til en dobbelt, som kommer i hans Sted. Det første har De statueret, men hvormed beviser De det sidste? Bør ey Mænd af den Rang skylde Dem megen Tak for saadanne Apologier, og er De ey en skiøn Advocat, hvilket fortreffeligt Judicium viser De ikke, Tanker uden Eftertanke, Lyst til at skade, uden Ævner, er Deres Critiqves Udskrift. De siger hernest, at Geistligheden angribes fordi den vil straffe Gudsbespottere; Procuratores hades af Dem som ey maae øve meere Skielmstykker iblandt dem a. men hvad gaaer denne Snak Philopatreias an? Han bespotter og hader jo ingen Stand, men allene de Skadelige i enhver; kan De ey see det, da maae Deres Øyne være dummere end hin gamle Jsaak, da han fik Vildbradet af sin Søn. Frygt ikke min Herre for nogen Stands Undergang. Patrioten er ey mægtig nok, at hindre Dem, eller nogen anden fra at begaae Skielmstykker i deres Stand, i fald de have Lyst dertil, og er De en ærlig Mand i Deres Stand, rammer Philopatreias Dem ikke, men da han allene angriber de Uredelige, og Angrebet forbittrer Dem, saa fælder De jo selv Deres egen Dom. Siden De er saadan Elsker af linde Midler, og at gaae langtsom frem, skulle De have gaaet lidt langsommere frem i Deres Anmærkninger, og lært dem at stille en heel Stands Angribelser fra de onde i Standen, i det ovrige maae De dømme fra Dem selv, at ey linde Midler altid hielpe, og at der maae skarp Lud til skurvede Hoveder. Videre: De ere jo saa formastelig i Deres Udtryk, at De beskylder Regieringen selv naar De siger: At Een Stands Undertrykkelse, maae hielpe Ham til at kunde ophøye den anden, som synes at have meest Indflydelse i Regieringen; Hvilken Stand meener De her ved, og tør De vel tænke meere sige: at Regieringen undertrykker den Ene Stand mere end den anden? Hvad og Regieringen fordrede Regenskab for disse Tallemaader og gjorde dem mærkværdige med en fortient Belønning, Da torde De min Herre Convertisseur, som saa gjerne vil overtyde andre, faae en følelig Overbeviisning om Deres egen Vankundighed. J Fald De allene besad den falske Vittighed De tillægger Philopatreias, kunde De ey frembringe saadan dumdristigt Snak. - Elendige Commentator, Lær Dem at tænke førend De begynder at skrive og hold inde med almindelige Anmærkninger, indtil De har erhvervet Dem et almindeligt sundt Begreb, thi ellers tager De kun Masqven af Dem selv og fremstiller Dem som en Ondskabsfuld og fra al Forstand blottet upatriotisk Siel. Dette er Engang for alle mit Giensvar til Dem som ville angribe mig, da jeg heller vil anvende Tiden, til at skrive for Publici Nytte end til Strids=Skrifter. Dem og alle andre Antagonister, anseer jeg kun for smaa Myg, der henge i en Hestes Hale, de kan dog aldrig standse Ham i sit Løb. Philopatreias.