Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-04-20
Extrapost. Følgende interessante Efterretninger meddeeles fra Alexandria af 11te Marts. Paschaen af Ægypten forlanger ikke allene de 4 Syriske Paschaliker og nogle Distrikter paa Kysten af Ka romanien; men tillige Rettighed til at holde en saa stor Land- og Søemagt, som hun lyster; men fremfor alt, Arvelighed med Hensyn til Regieringen i sin Familie og Erkiendelsen af Jbrahim Pascha, som hans retmæssige Efterfølger, hvorimod han vilde betale Porten en aarlig Tribut. Man giorde i Ægypten Regning paa Frankerigs og Englands Mægling for at formaae Sultanen til at give sit Samtykke hertil, især da Mahmud slet ikke formaaer at lægge videre Hindringer i Veien for Jbrahims seierrige Marsch. Men Forholdene have aldeles forandret sig: Den 3die Marts ankom den Franske Goelette Mesange fra Constantinopel, ombord paa hvilken var Corvet Captain Olivier, Stabschef hos Admiral Roussin. Han overbragte Fredsbetingelser, hvortil Admiralen havde i Frankrigs Navn forpligtet sig paa Mehemed Alis Vegne, for at afværge Ruslands Jntervention, som Sultanen har anholdet om. Capt. Olivier meddeelte Mehemed Ali disse Betingelser i en Audience; ifølge hvilke Sultanen ikke vil afstaae noget af Karomanien; men kun aftræde til Vicekongen Paschallikerne Acre og Tripolis med Stæderne Jerusalem og Naplusa. Endvidere havde Adm. Russin overdraget Capt. Olivier at erklære, at dersom Mehemed Ali mod al Forventning vilde forkaste Forslaget, saa skulde Captainen erklære: at Frankerige og maaskee ogsaa England vilde afsende en Escadre for at aftvinge Tilstaaelsen. Men Mehemed Ali lod sig ikke skrække ved disse Trudsler, og afslog ligefremt at ratificere de foreslagne betingelser. Han svarede: at en saadan Tractat var alt for ydmygende for ham; han betragtede med Kummer, at de to store Magter, med hvilke han hidindtil havde staaet i venskabelige Forhold, havde yttret fiendtlige Hensigter imod ham; han erkiender deres Overlegenhed; men havde besluttet ikke at give efter. Mit Liv, sagde han blandt andet, har været hæderfuldt: min Død skal ogsaa være det; jeg er gammel; men jeg besidder Mod nok til at døe med Vaabnene i Haanden. - (Saaledes kan det være den Dydige Hersker tilladt at tale; men ikke den Mand som lumskelig overfaldt og myrdede Beierne paa Gaderne i Cairo for selv at erholde Magten i Ægypten, og som nu har rebelleret imod sin lovmæssige Hersker.) Ha til Pascha, som Sultanen havde sendt til Ægypten for at underhandle og Fred med Mehemed Ali, havde for Goeletten Mesanges Ankomst antaget de ham foreslagne betingelser, og afsendt en Tartar til Constantinopel for at forelægge Tractaten til Sultanens Ratification. Denne Coureers Afsendelse og Oliviers Ankomst bragte en stor Forvirring ind i Sagen. Halil Pascha, som beboer eet af Vicekongens Paladser i Cairo, begav sig strax til Alexandrin, saasnart han fik Efterretning om Goelettens Ankomst og bad Mebemed Ali at han dog ikke maatte fatte nogen fortvivlet Beslutning, da han haabede, at alt lod sig endnu bielægge. – Den 10de Marts seilede Me fange tilbage til Constantinopel og Halils Secretair fulgte med den. - Man troer i Alexandrig at Admiral Roussin har gjort sig et urigtigt Begreb om Mehemed Alis Resourcer. Man kiender i Europa ligesaalidet de i Ægypten trufne Forsvaranstalter, som den Ægyptiske Krigsmagts Størrelse og Aand. Efter en officiel Angivelse bestaaer Armeen nu af 193932 Mand, hvoriblandt 67,998 Md. irregulaire Tropper og 25, 143. Marinesoldater. Krigsmagten er saaledes fordeelt: J Mecca og Hedschar i Arabien ligge 13,223 Mand; i Ægypten selv 53,511, i Nil landene syd for Ægypten 7460, paa Candia 8183. i Arsenalet i Alexandria 8358 Md.; til Staben. og de militaire Skoler høre 20,273 Personer.