Berlingske Tidende, 1798-10-12
Ved Tallotteriets 599 Trækning i Wandsbeck udkom: No. 37. d. 19. 44. 18. Til S. T. Hr. Jnspecteur P. J. Deichmann paa Lotterie, Udtrætningsdagen den 26 Sept. 1791. Mandeligen hver Dansk, der ikke er udmog nok, til at tro sig mindre værd, end sin Kiøle; men heller ikke stole nok, tilat troe sig mere værd, end sit Arbeide. Mandelig handler den der veed at gielde meer, efter sit Gehalt, end efter sit Præ der kan erkiende sine egne Feil, og undskylde andres den glad indskrænker sig til den sidste Rølle, naar den første kunde komme i bedre Hænder, der er for virksom, til at være stundesløs, for uforsagt, til at være forvoven for veldædig til at være ødsel, for huusholdersk, til at være gierrig, for sand Elsker til at være Tilbeder; for kierlig Mand og Fader - til at bedrive Afgaderie med Kone og Børn; for god Borger til at være Hofmand, for uafhængig, til at være tøileløs for fri Tænker til at være Speter; og for religiøs, til at være orthoder. Saaledes, ankte, og skrev Manden, Rabdet, D. Tilsk. No. 36 - 1792 Deel fra der perl. dignis Og saaledes tænker ædle Deichmann, blandt flere dine Venner - sig, een af de ældste - dit virkelige Prædicamentale - dog med denne tilladelige Nota - at Du, med alle dine mis kiendelige Fortienester - kan føle Dig - ikke under det Di betroede Embede, eller dets Syssel - Jmidlertid hvile Hel og evigt Held, over Fredericks baare Purpur, og - Retfærdighed i Geld Statens i de mindre, og større Tings gode Gang, og gid i ethvert Regnskab - var i Hænder - som dine Lykke Radens sidste Tal - kom endelig for Dagens Lye og en gammel Gields Ben iler Dig med Lykønstning i Møde. Uventet blev Scenen forandret bedste Drichmann - og Talerstolen tabte i Dig sin Mand -men tildødelige Viisdom de Dødeligen han laae allertidligefor Dig - og uden Feiltagelse i bleve Demperne knytted. i Kieden, mens Jndvidet handler fri - inden for dem mere end mechaniske Afvæling - Ethvert qvalificeret Na - er det allerbedste, og helligt og nødvendigt af sine Aarsager bedst, thi det var det modsatte i af det - som ikke blev Du er for meget Flioso - min Deichmann, at Du ei skulde føle dig tilfreds og rigtigst Endaimonistisk glad i ved de 2de betydeligste Nommere i Live=Kieden - og er for gammel  til blot at slaurere - i Pedersvendenes Rang - Tillad mig derfor en Beregning af den ubetaleligste Værdie - Et Guld intet Lyttens Hjul, kunde velte Dig Skiødet - Dine unge Søe Krigere mener jeg, saavel de Snederiske alde og haabefulde Sønner - som de ældre Hel tel af Danner Statens første Værn i alle Disses bedste muelige Dannelse, Deres Livet og moralske Værd - ved Siden af de mange Nitter at sorte Laster, og Fordum og vore Dages haanede Brutalitet i Gud, hvilken Lod - og hvor grøn din Krands at have forældet hines Stale. - Jeg beregner disse indles Gientierlighed - Dansk orlegt Sauction af egne Dyder, indtil Flagmandsk sildigste Alders Sølv - hvide Jsser. Hvor uderegneligt skiønt - hvilken Sum. Jeg hører Oldingen Gamalkel Teiens og jeg seer ham rørt indtil Taarer - igientiende, med Soeransk Fader, Siæl sin Æschines Med usanarisk Fremsynet Bilt seer den værdige Gamle - ud over Ocannet og - svaaer de Drichmannske Clever Anciennitet - og Ran med Juulerske Døger og Lykke i jeg hører ham, velsigne Flagt i Havn i og det naar skal heises til Slag imenehan tillige smiller med en Engels Mildhed ved Navnet Hof lenberg, Gerner - Held den Tallettige. Den Held hver hans Borger Dyd - han lave - Neptun Kasteller, uennaarlig i Opfindelse - stærke og skiønne beskedent til - imens Videnskabers og Konsters Mænd troeligen gaa ham tilgaand i Gnders store Tieneste. - Din Aftens sidste Bevisthed - trofaste Deichmann - tage denne dig Værdige Mentoiske Løn med sig - Lyden nemlig, af det harmoniske Danske Hurra - og Tvilling Rigernes Commentetende Sang - i Graven - Naar Sædlighed og Konge Dyder, Bortsterne tiert uftedlig Lyder - Da Seenes - Krigerens Knokke fast; Og vajer i over danske Sønner. Flaget Blod - det oldtidske lønner: Hvert adled Daad - trint Christians Mast 11.