JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-11-12
Rettelser. I Jyllandspostens forrige No., Side 177, 6te Linie fra neden, staaer, "lader os anføre dem, læs: "lader os anhøre dem, samme Side, 5te Linie fra neden: "da gjendrive dem, læs: "da gjendriv dem, samme Side, 25de Linie fra oven; hvored, læs, hvorved, samme Side, 39te Linie fra oven Indretninger", læs: Indvendinger; samme Side, 11te Linie fra neden: "lære og viid, læs: "belære og vid Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-11-12
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-11-19
syllands, sten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 40. Tirsdag den 19de Novbr. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1839-11-19
til mine mærkelige psendonyme Venner, Dhrr. Philokoino, vide Jyllandsposten Nr. 41 d. A. Et Defensions-Jndlæg i en Justitssag, som kuns er mærkelig derved, at Øvrigheden havde gjort en reen Bagatelle, et simpelt eller præsumeret - ikke beviist - Foregivende af en Smørsælger, om hvorfra det solgte Smør var, til Gjenstand for criminel Paatale, hvilket jeg (som beskikket Defensor) rigtignok var saa fri at ansee for aabenbart urigtigt, og desuden at staae i Strid med samme Øvrigheds Adfærd ved anden Leilighed, og hvilken Anskuelse jeg udtalte paa den Maade, jeg ansaae for den rigtige, men som Underdommeren, Justitsraad Hersleb, ikke yndede - kan ei antages at have nogen almindelig Jnteresse, og, hvormeget jeg end under Offentlighed, finder jeg, i det mindste for Tiden, saaledes ingen Anledning til ved Trykken at offentliggjøre mit Jndlæg i Justitssagen mod Jacob Plambek, i hvilken Sag den Kongelige Landsoverret i Viborg forøvrigt i Realiteten billigede min Anskuelse, endog i den Grad, at Udredelsen af alle af Actionen flydende Omkostninger er paalagt det Offentlige.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Jfølge heraf kan jeg ei efterkomme Merrers Opfordring i Jyllandsposten, men maa have Dem og en hver Anden af mine saakaldte Venner, der maatte interessere sig for denne Sag, anmodede om at henvende si personlig til mig, og vil de da kunne faae Concepten til mit Jndlæg at læse.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Forresten er det vist ikke Dherrer Philokoinoubekjendt, at jeg ellers ikke indlader mig med formummede Personer, som, med afbrukne og sløve Vaaben - i Aviserne - "gaae grassate Gang, under Psende- og Anonymitetens mørke Maske; thi under dette falske Flag, kunne de største Skjelmer fare." Veile, i November 1839. Anchersen.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Nyheds Post. Det mullerske Skuespiller-Selskab fortsætter i denne Tid Opførelsen af endeel Skuespil paa Theatret i Aarhuus, hvoraf det allerede har givet Stykkerne: Et ungt Ægtepars Huusholdning", Fruentimmerhaderen, "Johannes Guttenberg, Kostgængeren, Polakken og hans Barn, "Giftermaalet paa befaling, "Keans, "Capriciosa, Bruden fra Hovedstaden, og Recensenten og Dyret. Flere af disse Skuespil ere ved heldig Udførelse blevne givne for temmelig fuldt Huus, hvorved saaledes Selskabets Bestræbelser efter Fortjeneste paaskjønnes, Skuespildirecteur Müller har i flere Roller fortrinligen vundet Publikums Yndest. Hans Præstation af den gamle Sømand Ole Kaninstok i "Capriciosa var saa sand og naiv, at den i Originalitet Jntet lod mangle, idet den tro afspeilede vore gjæve Sogntter i Nyboder, endvidere udviste hans Parti i Kostgængeren, som Modehandlersvenden Oscar, en træffende Characteertegning, ligesom han som Frederik den 2den i "Giftermaalet paa befaling, gjengav denne Rolle med megen Sandhed. Skuespiller Lange har ogsaa aflagt gjentagne Beviser paa sit gode Spil i flere af de nævnte Stykker, hvori han har fundet Publikums Bifald. Hr. Podenphanth er en fortrinlig god Komiker, som med tor og velanbragt Mimik forstaaer at aflokke Publikum hyppig Applaus. Af Jfr. Nielsen, som med Held har viist sig i flere Roller, har Publikum Grund til, efterhaanden som denne unge Skuespillerinde erholder mere Øvelse, Lethed og Bevægelighed i Spillet, at vente en heldig Aqvisition for Scenen. At Hr. Printzlau hidindtil ei efter Forventning er indtruffen til Theatret, har imidlertid foren stor Deel afholdt flere Skuespilbesøgende, da denne heldige Acteur nu engang har vundet en høi Stierne, endog hos Andre end det smukke Kjøn alene. Det var derfor meget at ønske, om han ogsaa senere skulde ankomme her til, at man dog i Aarhuus maatte have den Tilfredsstillelse, at see denne yndede Kunstner optræde i enkelte Roller, som mulig kunde opveie den mindre Jndtægt, Selskadet blev til Deel ved Theatrets Aabning i Aarhuus, som imidlertid stemmer med den almindelige Klage hersteds, idet man vil mene, at vore andre jydske Kjøbstæder lægge en varmere større, Theatersands for Dagen, hvortil det vistnok ei er let at indsee Grunden.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Fra Pressen er i disse Dage udgaaet vor talentfulde Digter S. S. Blichers bebudede Noveller, som indeholde: Maskeraden; Skytten paa Aunsberg; Baglænds; Landsbydoctoren; den jydske hvide Dame; Prinds Christian; Tale ved Maifesten den 28de Mai 1839, Hans Brøckner i Elbek, et dansk Kløverblad; Tale og Sang paa Himmelbjerget og Natten for Slaget (Værnersang). De ærede Landsmænd, som sætte en Ære i at opretholde og mindes den jydske Skiald og Patriot, ville ei glemme, at vor yndede Digter med de talende Ord bebudede nærværende Subskriptionsplan: "Af Grunde, som jeg vel kunde være bekjendt, men som jeg dog ikke finder passende, selv at bekjendtgjøre, m.m. - og vi haabe, at denne Jndledning mere talende end mange Ord vil aabne en fuldtallig og riig Subskription, hvor saa ædelt et Øiemed kan opnaaes som det, at mildne og blidgjøre den beggeistrede Sanger Aandens lettere Flugt. - Novellerne tælle 128 Sider. J Aarhuus har Hr. Agent Bloch paataget sig Subskriptionen. Det er intet Under, at Commissionstidendens" Udgiver indtil det Yderste forfægter sin formeentlige Ret til, efter Retiraden paa det frederiksbergske District, vis a vis Kjøbenhavns Grund, fortsat at trykke Avertissementer m.m.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Den Jndtægt, Redactionen efter Bladets seneste Jndtægt tilflyder, er vistnok den anseeligste, der nogentid er faldt i noget dansk Blads Lod. Denne Alen lange og halvanden Alen brede Tidende tæller nu paa hver Side 6 Spalter af 200 Linier, som fire Gange taget giver en Masse af henved 5000 Linier. Beregner man her kun 4000 betalbare Linier til den almindelige Betaling af 3 s. pr. Linie, som, saavidt vides, skal gives, istedetfor den tre= eller firedobbelte Betaling i Adresseavisen, udkommer en Sum af 40 – 50,000 Rbdr. Netto-Jndtægt aarlig, da Bladets over 6000 Abonnenter dække Udgivterne af Papiir, Tryk, Contoirhold m.m. Kampen mellem disse tvende Avertissementstidender lader derfor til at blive ligesaa haardnakket, som uendelig, ligesom Kjøbenhavnsposten, i denne Anledning bemærker: "Det gaaer nok Adressecontoiret med sine Processer, som den, der skulde øse Floden ud med et Sold, medens det gaaer Commissionstidenden, som den Fugl Phonix, der paany stiger frem af sin Aske, eller som hiin Mand Antæus, der fik dobbelt Kraft hver Gang han blev kastet til Jorden. Men selv i det værste Fald have vi dog een Fordeel af denne tabte Proces, at det nu er bleven aldeles tydeligt, baade hvor forhadt og fordærveligt Monopolvæsenet er, og hvor yderst vaersom man maa være for at uddeele Privilegier, naar der ikke ere aldeles iøinefaldende Grunde for deres Gavnlighed. Vi haabe, at denne Lærdom ikke vil falde paa stenet Grund.
Jyllandsposten, 1839-11-19
En Jndsender N. C. S. har sidst i forrige Maaned i Kjøbenhavnsposten ladet indrykke en anden Beretning om Oversvømmelsen i Aarhuus", som Følge af, at han finder de tidligere Anmeldelser i denne Anledning at være eensidige, feilfulde og vrange, væsentligst fordi Vandmøllen med sin Opstemning efter hans Formeening, istedetfor at være til Tab og Skade for Oplandets Beboere, tvertimod skulde yde en betydelig Forbedring, ved at sætte Engene under Vand. Jhvorvel denne vigtige Sags Afgjørelse ganske sikkert vil blive en Gjenstand for Domstolenes Drøftelse, skylder Redactionen dog foreløbig i næste Nr. af dette Blad at underrette Publikum om den Skade og Ødelæggelse, som bemeldte Vandstemning ifølge optagne Synsforretninger endog i Midsommerstid, foraarsagede Beboerne langs Mølledammen og Brabrand So, hvorved man bedst vil kunne erholde Lys i en Sag, som ei bør være afhængig af Partistrid. Redactionen.
Jyllandsposten, 1839-11-19
At Hr. Boghandler Bruun efter Overeenskomst fratræder Jyllandspostens Distribution til Nytaar, og at samme fra den Tid distribueres af Hr. Agent L. F. Bloch, hos hvem da herefter Expeditionscontoiret for Jyllandsposten er etableret, bekjendtgjøres herved. Redactionen. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-11-19
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-11-26
yllandsp. Vyren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Nr. 47. Tirsdag den 26de Novbr. Maa trykkes. Fleischer.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Forslag til Danmark Opkomst i et Selskab for . . . . . . rette Brug, bestaaende af en Million og to hundrede Tusinde Medlemmer. Ordet, som skulde betegne den Gjenstand, hvoraf det rette Brug skulde gjøres, hvilket Ord herovenfor mangler, vil den gunstige Læser faae at vide, forinden han kommer til Ende med nærværende Afhandling. Denne vil saaledes blive mere interessant for ham at læse, end naar han strax fik det at vide. Hvoraf kommer det, at der i vort Fædreland bestandigt føres Klage over Landets Jndretninger i det Hele, lige indtil over hver enkelt Commune, ja ligened til Politivæsenet paa Landet: En Utilfredshed maa jo ligge til Grund – og hvoraf kommer det, at de Midler, der hidtil ere anvendte og endnu anvendes, ikke ville virke til Sygdommens Helbredelse: til Afhielpelsen af denne Utilfredshed, Jndsenderen er af den Formening, at denne Utilfredshed ikke vilde existere, hvis der var stor Velstand i Landet; thi da vilde nok Alting jevnes af sig selv; der vilde ikke alene ikke behøves nogen Rubrik til Skatterestancer, men, om Skatterne endog vare høiere, vilde jo Enhver kunne betale sine, naar saadan Velstand var til Men hvoraf kommer det da, at hine Midler, der jo alle gaae ud paa at tilveiebringe Velstand, ikke ville hielpe? – Jndsenderen er igjen af den Formening, at det hidrører derfra, at Hovedmidlet endnu ikke er anvendt; dette mangler, ligesom hiint Ord i Titelen af nærværende Afhandling, og dette Ord er dog Hoved midlet. Mange række en hjelpsom Haand til igjen at opreise det omblæste Frugttræ, hvis fleste Rødder endnu bleve i Jorden, men de tage ikke fat ved Stammen; Enhver tager i en Green, flere Gange falder Træet, halv opreist, fra dem til Jorden igien; den kostbare Tid gaaer bort, gjentagne Kraftanstrængelser udfordres, men Kræfterne tage af, Modet svinder, og man seer mismodig hen til Træet, fordi man, trods al Opofrelse af Kræfterne, ikke kan faae det reist, man lader det tilsidst ligge i sin unaturlige Stilling og visne bort, medens det havde været en let Sag at reise det, hvis man i rette Tid havde anvendt de forhaandenværende Kræfter rigtig, nemlig ved først og fremmest at tage fat i Stammen og siden at pusle med Grenene. De Midler, der ere foreslaaede til Danmark pecuniære Gjenopreisning, ere meget gode: Sparsommelighed, industriel Virksomhed, Lettelse i Handel og Skibsfart, Forbedring i Landvæsenets forskjellige Grene ved at anbefale forbedrede Agerdyrkningsredskaber og ved Uddeling af Præmier for Pløining, for Plantning, for Huusflid. Alle disse Midler ere fortræffelige, især de sidste for Danmark, som Kornland; men Hovedmidler er, som sagt, endnu ikke anvendt. Hundrede gode Raadere givne imod Næringsløshed, men det bedste Forbedring i Agerbruget: Jordens Forbedring og hensigtsmæssige Behandling, er kun anført tilsidst ligesom i Forbigaaende.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Handel, Fabrikvæsen og Agerdyrkning ere de tre Ting, der bevirke Landenes Opkomst og Velfærd i Almindelighed. – J et Land, i hvilket Handelen er Hovedkilden, som for Exempel Holland, lægges naturligviis meest Vind paa denne. Den oversøiske Handel henter Penge ind i Landet ved Fordeel paa Vare og ved Skibsfragter, og da alle ere beskjæftigede dermed, gives i Holland kun faa eller ingen Fabrikker, og kun liden Agerdyrkning. Denne Slags Handel har Danmark ikke, i det Mindste kun i en meget ringe Grad, følgelig er Handelen ikke Hovedmidlet hos os. Faa Kornlande ere tillige Fabriklande. Det store Kongerige Ungarn med 10 Millioner Mennesker, er et Kornland, men intet mindre end Fabrikland, fordi Landet ikke er folkerigt nok; thi foruden de 10 kunde endnu 5 Millioner, saaledes forsikkres der i Landet, finde deres Udkomme ved Landbruget, og naar Mennesket, der overalt ønsker Frihed og Lettelse i sin Næringsvei, kan finde Næring nok i det Frie, saa har det hverken Lyst eller Taalmodighed til at sidde og arbeide i en Fabrik. Det samme er Tilfældet i det store Jrland, i det anseelige Rige Baiern, i Landene ved Østersøen og i flere Kornlande; derimod er det bakkede Bøhmen, Schweiz, Belgien, Sachsen Fabriklande, da de deels ikke have Agerland nok i Forhold til Folkemængden, deels ikke have Søveie eller Hav til at befordre ud af Landet de Producter, de ei selv forbruge. At England har baade Handel, Fabrikker og Korn, kommen deraf, at der i England anvendes store Capitaler til Alt, hvad der i Tiden kan være indbringende, af de store Pengemænd, hvoraf der gives mange, idet Pengene ikke ere fordeelte men, som bekjendt, ophobede hos de store Land-Eiendomsbesiddere, der anvende uhyre Summer paa Fabrikker og Jordforbedring; og af disse tvende Kilder samt af Englands uhyre Besiddelser fremspringer den tredie, nemlig: Verdenshandelen.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Frankrig har ved sit gode Klima Korn og Viin; ved sin Folkemængde mange Fabrikker; ved disse Kilder og ved fordeelt Rigdom uden halsbrækkende Verdens Speculationer, samt ved gode oversøiske Besiddelser, har det og oversøisk Handel. Om Befolkningen hos os, kun følgende Exempel: Belgien har 4 Millioner Mennesker paa sine 500 Qvadr. Mile; Danmark og Holsteen skulde i Forhold hertil, have 8 Millioner paa sine 1000 Qv. Mile, men har kun 2, følgelig ikkun en Fjerdepart mod Belgiens Befolkning.
Jyllandsposten, 1839-11-26
J Danmark kommer endnu den Omstændighed til, at store Fabrikker, paa hvis Fabrikats Mængde her i Landet skulde gives lang Credit i Sedler, ikke ville kunne svare Regning for Entrepreneurerne, og Fabrikker maae jo drives i det Store, for at billige Priser, kunne skaffe Fabrikatet villig Afsætning. De mindre Fabrikker, saavelsom de store, der drives ved Maskinerier, beskjæftige ei heller mange Arbeidere; Landets Gavn er i saa Henseende altsaa ikke af nogen Betydenhed ved dette Slags Fabrikker, ligesaalidet som de Fabrikker ere til stor Fordeel for Landet, til hvis Fabrikata de raae Materialier maae forskrives fra Udlandet. Fabrikvæsenet er altsaa heller ikke Hovedmidlet hos os, og vi maae sande det gamle Ord: "Danmark er intet Fabrikland. "Men hvad er da Danmark, og hvilket er Hoved midlet, Hertil svare vi, Danmark er et fortræffeligt Kornland med Heste- og Kvægavl, ergo er Hovedmidlet: Et forbedret Jordbrug, og da Jorden, som bekjendt, ved en bedre Behandling afgiver mere end det Dobbelte mod før (hvilket for det Meste er Aarsag i Landeiendommenes Stigen hos os til det Dobbelte mod før, saa ville derved flere Menneskeer kunne leve, og Folkemængden og Velstand tage saaledes til, at dette Kornland ved sin gode Beliggenhed omsider tillige kan blive, om ikke til et stort, saa dog til et lidet, Handelsland og Fabrikland, i det Mindste tilveiebringe Fabrikata nok til eget Forbrug.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Ved i afvigte Sommer at tage denne Bondes Kornmarker i Øiesyn yttrede han, at han tidligere aldrig havde solgt Korn, men efter Merglingen nu var kommen saa vidt, at han i Aaret 1838 havde solgt 12 Tdr. Rug og 20 Tdr. Byg, som dog var et Beløb af over 100 Rbd.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Da nu Kongeriget Danmark tæller 1,200,000 Mennesker, som alle bidrage til Statskassen, eller, hvad derer det Samme, nogle for Alle (Familiefaderen for hele Familien), saa er Jndsenderen endelig af den Formening, at dette Selskab har Lov til at kalde sig. Et dansk Selskab til Jordens rette Brug, bestaaende af 1,200,000 Jnteressenter. og at det er berettiget til at love sine Jnteressenter en usigelig stor Fordeel, saavel for dem selv som for deres Efterkommere, for deres lidet aarlige Bidrag 12,000 Rbd., fordeelte paa 1200,000 Jndivider, hvilket Bidrag neppe udgjør een Rigsbank-Skilling om Aaret pro persona, ja, ved at spare paa Exempelgaarde, endog mindre.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Herved faae vi atter det Facit ud, at vi og Efterkommere, ved saa stor en aarlig Fortjeneste, vort forbedrede Landbrug giver os, som tillige har Opdyrkning af Hedestrækninger osv. til Følge, snart ville komme i den Stand, at kunne afbetale den nye Gield, ja efterhaanden, hele den gamle med. Det nye Laan til 4 PC. Renter med god Sikkerhed, nemlig den dobbelte Værdi, Danmark vil erholde, vil Nationalbanken, i alt Fald, vist ikke agte vort Selskab, der jo vil afbenytte Pengene til et Nationalbrug, nemlig til den forbedrede, til Danmarks Klima passende Kobbeldrift, saa meget mindre som Banken dog tjener godt ved Landets Vexel-Drift, J England vilde det være en let Sag, at erholde et saadant nyt Laan, thi der er en Samvirken, baade af Folk, der hylde det gamle Testament, og af dem, der hylde det nye Testament, samt endelig af dem, der hylde det allernyeste, nemlig afdøde v. Rothschilds Testament i London. – – Men det er dog virkelig paa Tiden, at vi Danske ikke længere staae tilbage for andre Kornlande, men ved Siden af Vittigheder ogsaa engang tænke paa Vigtigheder. Aandsculturen vil finde sin bedste Støtte hos os i Agerculturen; Kunster og Videnskaber fremmes ved Velstanden, og Velstanden maa hos os komme fra Bondestanden; thi den største Deel af Landet er Bøndermarker, den allermindste Deel Hovedgaardsmarker, og selv disse maae drives ved Bondekræfter og ved Tjenestetiender af Bondestanden. Bonden maa derfor opmuntres til at grave efter den Skat, som vor Jord indeholder, nemlig Mergel.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Da nu, uden Spøg, hiint Forslag fra 1834, der ifølge dets Forerindring, kom ud i Publicum, for at Sagen endmere, af Sagkyndige, upartisk kunde blive drøftet og derefter Afgjørelsen overladt til vor vise Regjering, nu kan betragtes som anerkjendt af alle de Landmænd, der holde Tidsskriftet for Landoeconomie; thi, de gjorte Jndvendinger ere i Anmærkninger besvarede, og disse nu i 5 Aar ikke gjendrevne, og det kan antages, at de høie Vedkommende, ved hiin Publicitet, er gjort opmærksom paa denne Jdee, ligesom de herved gjøres opmærksom paa, at Forslaget lod sig udføre her i Egnen med en Understøttelse af 50 Rbd. for hver Exempelgaard; og da Hovedindvendingen, hvor Pengene skulde komme fra, ved nærværende Forslag formeentlig er ryddet af Veien, nemlig ved Statskassen eller ved et Laan, ved hvilket Byrden ved Renter bliver fordeelt paa os og Efterkommere, indtil Capitalen kan betales med den Avance, Laanet tilveiebringer; og da Jndsenderen slutteligen ikke nærer mindste Tvivl om, at vor visse Regjering jo ligeledes anseer hiint Middel forHovedmidlet hos os, hvilket af den Omstændighed jo bekræftes, at den i flere Aar har søgt at fremhielpe Landmanden ved Eftergivelse i Landskatten, saa glæder han sig ved det Haab, at den Tid ikke er fjern, paa hvilken denne for Fædrelandet, som Kornland, allervigtigste Sag vil blive realiseret. Aarhuus, den 18de Novbr. 1839.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Anonymus. Efterskrift: Det glæder Jndsenderen, at følgende Omstændighed bragte ham paa den heldige Jdee, at kunne reducere Forslagets 150,000 Tdr. Land, til det Halve. Hans Calcul var nemlig, at Understøttelsen skulde anvendes paa den tyvende Deel af hele Landets ufrie Agerjord, og at Exempelgaardene følgelig vilde komme til at ligge saa langt fra hverandre som 20 Gaardes Marker udgjøre; men da den imellem 2 Ex Gaarde liggende Bonde dog kun vil have den halve Længde Vei at gaae til een af disse, saa vil, efter foranførte Maalestok, at Veien nemlig kunde være saa lang som 20 Gaardes Marker, det halve Antal Ex. Gaarde være nok til Hensigtens Opnaaelse, saa meget mere som der vil gives flere Egne, hvor vi aldeles ikke behøve Opmuntring til Mergling, saasom i Egnen om Colding, Fredericia, Veile, og flere Egne, i hvilke der ikke gives Mergel, saasom paa Jyllands yderste Vestkyst. - Exempelgaardene ville da komme til at ligge 40 Gaardes Marker fra hverandre, følgelig 20 Gaardes Marker fra den imellem begge liggende Bondegaard. Vi behøve saaledes i Danmark kun 75000 Tdr. Ld. til omtrent 1500 Exemp. Gaarde, følgelig kun 150,000 Rbd. til Understøttelser, Opmaaling ov, som Følge heraf kun 6000 Rbd. aarlig Rente, og vil man med Hr. Landinspecteur Tørslew, (i en, hiint Forslag af 1834) vedlagt Skrivelse) antage, at en Bondegaard af Middelstørrelse, paa 4 Tdr. Hartkorn, formodes at have et Agerlands=Areal i Hovedlodden af imellem 30 til 40 Tdr. Land, saa vilde omtrent 1500 Tdr. Exempelgaarde kun indeholde circa 50,000 Tdr. Land i Hovedlodderne, som, efter Hr. T. Mening, alene skulde afbenyttes og kun medtage en Sum af 100,000 Rbd. eller en aarlig Rente af 4000 Rbd. See medfølgende Blad, Pag. 191192.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Atter Noget om Aarhuus Fattigvæsen. Der er i den senere Tid disputeret saameget, baade i dette og andre Blade, og Fattigvæsenet i Aarhuus, at Publicum formodentlig snart er kjed af at høre mere derom. Alligevel troer Jndsenderen heraf, skjøndt han ikke ganske kan tiltræde, hvad der i saa Henseende er yttret i dette Blad, at der dog kunde være Et og Andet ved Bestyrelsen at erindre, og da Sagen er af særdeles Vigtighed for Communen, der er den høist beskattede iblandt de jydske Kjøbstæder, saa tillader man sig at henlede Opmærksomheden paa nogle enkelte Puncter, og disse ere da fornemmelig følgende: Det er meget priisværdigt, at Fattigcommissionen har begyndt paa at udgive sine Regnskaber i Trykken; men det er meget beklageligt, at disse Regnskaber ere affattede saa indviklede og vidtløftige, at den simple Mand ikke lettelig vil kunne fatte deres Jndhold. Øiemedet forfeiles derfor for en Deel, og Trykningen bliver og paa denne Maade kostbarere end nødvendigt. Ogsaa er det saare slemt, at disse Regnskaber først udkomme flere Aar efter, og at man endnu, i Slutningen af 1839, maa savne Regnskabet for 1837. Det er, medens Alt endnu er i frisk Minde, at slige Ting have nogen Jnteresse for Jndvaanerne, og det er derfor kun til saare liden Nytte, at man kommer med Regnskaberne, naar alle Forholdene ere gamle, saaledes at man er ude af Stand til at anstille Undersøgelser og Rigtigheden af hvad der er anført. Det var derfor at ønske, at Fattigcommissionen vilde forfatte sine Regnskaber ganske simple og korte, saaledes at Enhver let kan gjøre sig bekjendt dermed, og at den vilde besørge samme udgivne idetmindste inden Udgangangen af de næstpaafølgende Aar.