Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-25
Den ungerske Rigsdag er den 11te de bleven aabnet af Keiseren af Østerrig med en Tale paa Ungersk, ved hvilken han overgav Rigsdagen adskillige vigtige Propositioner, som bleve modtagne med stort bifald. Blandt disse er et ikke blot for Ungarn, men for hele Tydskland, vigtigt Forslag om Ophævelsen af Toldlinien mellem Ungarn og de tydske Arvestater. Naar der - hedder det – i den italienske Toldforening, i hvis Præliminarier det lombardisk-venetianske Kongerige ikke er omtalt med et eneste Ord, endskjøndt det Haab er udtalt at Hertugen af Moden vil tiltræde den, indeholdes en Art fredelig Krigserklæring, saa opstilles der en passende og betydelig Modvægt mod den ved Ophævelsen af de unaturlige Skranker mellem Ungarn og de tydske Arvelande, Den svenske Rigsdag er nu begyndt, men, ifølge et Brev fra Stockholm i Fædrel." med temmelig mørke Udsigter. Det er desværre sandsynligt nok, at hele Repræsentationsreformen denne Gang bliver overladt til sin Skjæbne. Aftonbladet er aabenbart meget misfornøiet med Regjeringens urokkelig neutrale, eller med andre Ord indifferente, holdning, ja endog "Dagligt Allehandat begynder at frygte for, at den vil holde for meget paa de særskilte Jnteresser i Skatteligningssagen. Vi faae nu at see – hedder det – hvorledes det gaaer med Toldlovgivningen. De sidste Begivenheder i Götheborg burde medføre det Gode, at give et lille Stød til de liberale Anskuelsers Fremgang, og det er i Sandhed mærkeligt nok, at hele Toldpersonalet næsten overalt begynder at andrage paa et friere System, men med Alt det troer jeg alligevel, at man for det Første vil nøies med smaa halve Reformer. Saaledes turde det f. Ex. skee, at Ordet "Forbud, blev slettet ud af Tariffen, men Jndførselen af visse Gjenstande derimod for det Første kun tilladt i visse privilegerede Havne, saasom Norrkoping, Calmar, Malm og Götheborg. Et Forslag i saadan Retning fra Regjeringen turde imidlertid møde stærk Opposition fra den liberale Side, men det var rigtignok et ypperligt Middel til at vække Uenighed i Borgerstanden. Grev Sparre, som er bleven Landmarschal, er en Mand med Dygtighed, men hans Jndflydelse paa Riddarhuset som Dirigent vil maaskee blive ringere, end om han var vedbleven at tage Deel i Partidebatten. Dersom Henning Hamilton bliver Ordførende i Constitutionsudskudet, saa kunne J i Sandhed gratulere os, thi han er det incarnerede Midtimellem, en Mand af et indtagende, humant Væsen, men i Grunden conservativ saagodtsom Hr. Palmblad & Comp.; han synes født og baaren til at sammenblande de hinanden modsatte Spørgsmaal til en meere og mindre graa Substants. Man kan nok med temmelig Vished antage, at Grev Bresson, fransk Gesandt ved Hoffet i Neapel, er død som Selvmorder. Hans afsjælede Legeme blev fundet liggende paa Gulvet foran et stort Speil, med den Ragekniv, hvormed han havde overskaaret sig Halsen. Krænket Forfængelighed har formodentlig været Bevæggrunden. Selv hans politiske Modstandere maae indrømme ham, at foruden Talleyrand, har ingen Diplomat ydet Ludvig Philips Dynasti saa vigtige Tjenester, som Grev Øresson. Ham var det, som bragte Arrangementet af det nye Kongerige Belgien istand, afsluttede Partiet imellem Prindsesse Louise af Orleans og Belgiernes Konge, beredte de franske Prindser en glimrende Modtagelse i Berlin, negocierede Giftermaalet imellem Hertugen af Orleans og den med det preussiske Kongehuus saa nær beslægtede Prindsesse Helene af Mecklenborg, og endelig satte han Kronen paa sit Værk ved at vinde den franske Familie-Politik (en Arvepart fra Ludvig den 14de) den store Seier i Madrid, hvorved den engelske Jndflydelse blev fortrængt, For disse mange og store Tjenester havde han ventet sig Gesandtskabsposten i London; men den franske Regjering, vilde formodentlig ikke støde England ved dette Valg og sendte ham i det Sted til den i politisk Henseende ubetydelige Post i Neapel, hvor han ankom i en baade paa Legeme og Sjæl sygelig Tilstand. Han havde ikke været her meere end et Par Dage, da Ulykken skete.