Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-04-22
Nyeste Post-Efterretninger. Krigen imellem Frankerige og Spanien er begyndt, dens Udfald staaer i en høiere Haand; den kan bevirke det nærværende Systems Fald i dette Land og derved foranledige talrige Udvandringer til Amerika, og atter blive et Middel til denne Verdens deels Cultur og Tilvæxt, og den kan ogsaa paa den anden Side ved mødende Omstændigheder tiene til at udbrede Revolutionsaanden videre over Frankerige og over Jtalien og giøre Krigen almindelig over hele Europa, at dette ikke maa blive Tilfældet maae være Menneskevennens oprigtigste Ønske, men ligesaalidet, at Jnqvisition, Munkevæsen og papistisk Overtroe maae derved blive paa nye indført; den gode Gud give, at Følgen af denne Krig maae blive, at den Pyrenæiske Halvøe maae erholde indvortes Rolighed og nyde et liberalt og oplyst Monarkies Velgierninger. At der er stor Sandsynlighed for, at det vil lykkes den Franske Regiering at sætte sit Foretagende igiennem, kan man ikke nægte, naar man betænker dens egen og de med den forbundne Magters overveiende Styrke; Englands neutrale Forhold, som letter Frankerige Operationerne til Søes og giør det mueligt for det fra Søesiden at tilføre sin Armee Levnetsmidler og alle Fornødenheder paa de Punkter hvor det giøres fornødent; og endelig og fornemmelig, at der i Spanien selv hersker saamegen Misfornøielse med Constitutionen, at denne har kun for det meeste Stæderne, de oplyste Folkeklasser og den største Deel af den regulaire Armee for sig; men at en stor Deel af Geistligheden, Adelen og Almuen paa Landet er imod den. Naar derfore den Franske Armee rykker indi Masse, holder sig samlet i store Corps og overlader alle Flankeringer af mindre Corps til de med den forbundne Spanske røialistiske Tropper, saa kan det mueligen let lykkes den at udbrede Revolutionsilden over hele Spanien og snart at undertrykke det constitutionelle Parthie; desuden mener man, at den Franske Armee vil rykke langsom frem, idelig ængste og true sine Modstandere, og nøde dem til at underhandle med den om at opgive deres Planer. Uagtet alt dette er sandsynligt, ville vi dog ikke lægge nogen Vægt paa, at de Efterretninger vil have i Dag faaet fra Krigens Skueplads lyde høist fordeelagtige for de Franske; thi man kunde ikke vente dem anderledes; vi ville ikke heller sige, at Spanien vil blive saa let at betvinge som Neapel; en overlagt Plan giver sig desuden tilkiende i de Spanskes Foretagender; de trække sig overalt tilbage til Ebro, de rømme, paa Fæstningerne nær, alle de nordlige Provinser, blot Mina bliver staaende med sin Styrke i det saa utilgiængelige Catalonien; man seer, at de ville lokke deres Fiender dybt ind i Landet og saa angribe dem, men Jndvaanerne i Landet kunne giøre Oprør inden det kan lykkes dem at udføre denne Plan; vi maae derfore atter tilstaae, at det har megen Sandsynlighed for sig at det Constitutionelle System i Spanien vil komme til at ligge under. At det i det mindste er den almindelige Troe i Europa for nærværende Tid, at det nu herskende Parthie i Spanien ikke kan giøre længe Modstand, og at der snart vil komme en Ende paa Krigen, sees deraf, at efterat Krigen er udbrudt, begynde Statspapiirene paa eengang at stige. Denne Meening har ikke allene udbredt sig paa Børsen i Paris; men har ogsaa havt samme Virkning i Amsterdam, og det som er det mærkeligste, selv i London er man af denne Troe; thi ogsaa der have de offentlige Fonds reist sig efterat Efterretningen om Krigens Udbrud er ankommen dertil i det mindste forsvinder stedse meere Udsigten om at England vil tage Deel i Krigen. Ogsaa i Paris ere Mange af den Meening, at den Franske Armee skal for det første ikke gjøre andet end med den venstre Fløi besætte Navarra og blokere Pampelona, imedens Centrummet eller Hovedkorpset marscherer over Tolosa og Vittoria til Mirando, og den høire Fløi skal udstrække sig til Biscaia, besætte Bilbao og blokere St. Sebastian, hvorved Afdeelinger af den Franske Flaade skal i Bugten ved Biscana understøtte Land operationerne, og man haaber at naar Armeen bliver kun en Tid lang i denne Stilling, saa vil der imidlertid udvikle sig Begivenheder i Spanien, især naar Troens Armee rykker frem i Castilien, hvorved de nærværende Magthavere ville blive nødte til at tilstaae de forlangte Concessioner og at en Udsoning kan blive tilveiebragt ved Engelsk Mægling. Dette synes i det mindste at være Planen og Aftalen. Man er ogsaa af den Meening i London, at den Franske Armee vil uden Vanskelighed rykke fremlige til Madrid. At den i det mindste uden Hindring vil komme til Ebro Floden er afgjort, da alle Beretninger ere enige om, at Spanierne ikke ville forsvare Landeveien til Madrid, og at de ikke indlade sig i nogen Fægtning; men at de trække sig paa alle Sider tilbage og tage saavidt det er mueligt alle Levnetsmidler med sig fra de nordlige Provindser.