Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-01-11
Nyeste Post-Efterretninger. Bladet Børsenhalle har i sit sidste Nummer anbragt en Vittighed, som synes at være sagt til rette Tid, det siger nemlig: da intet kan i vore Dage ansees for complet naar det ikke bliver tillige satanisk, saaledes udkommer nu i Brüssel en Avis, som bærer Navnet Mephistopheles. (De Personer, som ikke skulle være bekiendte med denne Person, ville behage at efterslaae Holbergs Comedie: Hexerie eller blind Allarm.) J en saadan Journal kunde forskiellige af vore Tiders store Mænd komme til at paradere, saaledes den velbekiendte store Patriot Hr. Hunt, hvis Valg til Parlamentslem for Preston er bleven kiendt for gyldig, og hvorover der hersker en almindelig Jubel i denne Stad, kun frygter man for at det skal være i Veien for et Parlamentet skal blive beriget af hans Talenter, at han er Leverandeur af Skoebørster til de Kongelige Tropper. - Endnu en meere glimrende Charakteer vilde denne Journal kunde fremstille i Skildringen af den særdeles ædle Folkeven O'Connel, som ikke vil give den nærværende velmenende Engelske Regiering Tid til at tage de nødvendige Foranstaltninger for at læge Rigets Sygdom og forbedre dets indvortes Forfatning og Bestyrelse; men som anvender alle muelige Midler for at ophidse det fattige, overtroiste og ulykkelige Jrlandske Folk, hvorved Regieringen tvinges til nye Udgifter og forhindres i sine Bestræbelser for at lette Folkets Byrder; det er en Skurketænkemaade at ophidse Menneskenes Sind i uroelige og giærende Tider. Han har nu opvakt saadanne Spektakler i Jrland, at man i England begynder at glemme derover de udenlandske Begivenheder. En retskaffen Mand vilde have søgt at beroelige Jrlændernes Gemyt, da han veed at Regieringen har isinde at bevirke en Parlamentsreform, og at oppebie dens Udfald; men han har holdet et Jndtog i Dublin og derved en Tale, hvori han har sagt: at man ikke skulde modtage den ellers yndede Vicekonge Marqvien af Anglesea med nogen Høitidelighed, fordi han havde overtaget sin Post som Vicekonge under Betingelser, som ingen god Jrlænder kan billige. Mange Protestanter af de lavere Classer stemme nu ogsaa for Unionens Ophævelse. Dog forblev alt roeligt, da Marqvien holdt sit Jndtog; men denne udstædte den 25de en streng Proclamation, hvori han forbød en stor Procession, som Haandværks laugene vilde foretage sig igiennem Dublins Gader. Strax derefter blev en kort Opfordring udbredet fra O'Connel til Haandværksfolkene, hvori han sagde, at de vel ikke skulle forsamle sig for ikke at forstyrre Roligheden; men at Unionen (hvorimod Lord Grey har saameget erklæret sig) vilde og maatte dog ophæves. J en vidtløftig Skrivelse til Dublinerne opfordrer han Catholikerne og Protestanterne til at forglemme deres indbyrdes Had og sende Deputerede til ham for at tale med ham om den constitutionelle Ophævelse af Unionen. De Deputerede skulle bære orangefarvede og grønne Skiærf for at kiendes og for at holde Folket roeligt. Endnu samme Dag holdt O'Connel en Tale i Parlamentsamtet i Stephansgaden til en mindre talrig Forsamling; men snart blev en talrig Folkestimmel forsamlet foran Huset; han traadte derpaa frem paa Altanen og beroeligede Folkemængden, som med lydelig Jubel ledsagede ham hiem. Gaderne vare om Søndagen den 26de December propfulde af Mennesker, mange Proclamationer bleve nedrevne, alle Politiebetiente vare i Bevægelse. Man siger at Regieringen vil opfordre de Bemanrys til at stille sig. J Dublin fik alt et alvorligt Udseende; O'Connel brugte den Finesse i sin Tale fra Altanen at omtale Marqvien af Anglesea paa en hæderfuld Maade fordi han veed at han er yndet af Folket. Hans Ord: At saa sikker som det er at den nedgaaende Sol vil staae op igien i Morgen, saa sikkert er det ogsaa, at Unionen vil blive ophævet i Jrland, blev modtaget med umaadeligt biefald. Han betiente sig af samme Konstgreb ved at omtale det nærværende Engelske Ministerium, at han roste det, for derpaa saameget stærkere at nedrive det. Han tilstod at det havde anmodet ham om at forene sig med det; men han havde svaret, at alle Englands Rigdomme skulde ikke bestikke ham til at holde med det. Han vilde raade Folket til at ophæve Unionen; han vilde giøre Folket opmærksom paa at Belgien, Frankerige og Polen vare vadede igiennem Blod til Friheden. Hans Formaal gik nu nu ud paa at udsone Orangisterne (Protestanterne) og Katholikerne med hinanden, og derfor bærer han nu om sin Hals en Medaille i halvt grønt og halvt orangefarvet Baand. De nærværende Ministre i England og Greve Grey med (sagde han) kiende intet til Jrland, naar man havde et Parlament i Dublin, saa vilde man faae Medlemmer som kiendte Jrland. Man modtog denne Tale med et stormende bifald, og han bevirkede at Marqvien af Anglesea blev ved sit Jndtog modtaget med megen Kulde. O'Connel besidder en overordentlig Magt over Folket og formaaer at lede det til at opfylde hans Planer. De Engelske Blade meddele Privatbreve fra Jrland, i Følge hvilke man ved O'Connel og hans Medhielperes Jndskydelser kan forvente i Jrland det frygteligste Oprør, som maae opfylde hvert Menneskes Siæl med Rædsel. - Men det er ikke allene galt i Jrland, ogsaa England er den indvortes Tilstand overmaade urolig. J Manchester og Omen skulle 100,000 Mennesker have nedlagt deres Arbeide; den 28de rede 500 Skarpskyttere igien nem Gaderne; paa nogle Steder er Oprørsacten bleven oplæst. Med alt dette er Driften i disse Egne dog saa stor at Jernbanen imellem Manchester og Liverpool har i de første 9 Uger indbragt blot for Passagerer 18000 Pd. St. Uroligheden er nu saa stor paa de Brittiske Øer, at Regietingen har udstædet en befaling til i den Anledning at holde Bønner i Kirkerne. Hoftidenden indeholder den udstædte Forordning desangaaende og Erkebiskopperne af Canterbury og Pork skulle i den Anledning være kaldte til at møde i Conseilet. – Saavidt de nye Ministre have havt endnu Leilighed til at aabenbare deres Planer have de erholdet biefald, især ved at nedsætte de høie Gager; da derimod de forrige Ministre, naar det gieldte om at giøre Besparelser, idelig stor af paa de Lavere, ogsaa troer man at de hade isinde at indføre en temmelig udstrakt Parlaventsreform, ifølge de Dokumenter, som de have ladet sig forelægge af Parlamentet. Man siger at alle Stæder som ved den sidste Folketælling i 1821 havde over 10,000 Jndvaanere skulle faae Ret til at afsende Repræsentanter til Parlamentet. Gaaer dette i Opfyldelse, saa vil Englands indvortes Tilstand faae et ganske andet Udseende; thi da vil Aristokratiets og de store Godseieres Jndflydelse i England blive brudt og derved Sinecurerne, som Ministrene maatte taale for at have Aristokraterne paa deres Side, de høie Geistliges overdrevne Løn ving, Kornlovene, de mange Monopolier o. s. v. blive hævede, og det som man haaber paa en fredelig Maade ved det at Forandringerne udgaae fra Regieringen. (Men om ogsaa Parlamentsreformens Jndførelse kan gaae roligt af, saa er det dog at befrygte, at de alvorlige indvortes Uroligheder ville først da ret tage deres Begyndelse, naar de mange nye Parlamentslemmer komme ind i Repræsentationen, da der gives saamange hinanden modsatte Jnteresser i England og Landets hele indvortes Tilstand er saa forvirret og kritisk, at de redeligste Bestræbelser synes ikke at kunne redde det fra en Revolution.) Man siger at Ministeriet arbeider paa at indføre et nyt Skattesystem, og hvorved Hensigten formodentlig er ved en Formueskat at kunne træffe de rige Privatfolk. De forrige Ministre vægrede sig ved at forelægge Civillisten for Parlamentet; de nærværende have gjort det og deraf erfares: at at 200,000 Pd. St. blive i disse trykkende Tider bortødslede til mange ufortiente Personer, og selv til saadannes Børn og Børnebørn. Men slemt er det, at imedens Ministrene spare paa den ene Side, saa nøde Tidsomstændighederne dem paa den anden til at giøre store Udgifter, da den militaire Magt maae forøges for at holde den indvortes Rolighed vedlige; om ikke andet saa dog for at bevogte de mangfoldige Fængsler inde i Landet som ere opfyldte med Arrestanter; især da de indvortes Uroligheder af Landalmuen nu blive dæmpede med kraftfuld Haand, og mangfoldige Mennesker ere blevne arresterede og dømte deels til Livsstraf og deels til Deportation, og hvormeget større ville ikke Statsudgifterne blive ifald det kommer til et Oprør i Jrland. Jmidlertid søger Ministeriet uafladelig at forstærke sit Partie, og har saaledes kaldet den bekiendte Reformator Hr. Tennyson til et af de høieste Statsembeder. Det har nu prorogeret Parlamentet til den 3die Februar, ved hvilken Leilighed Understatssecretairen Hr. Graham erklærede, at det var Ministeriets Hensigt at giøre Forslag til en indgribende Parlamentsreform, og dersom Underhuset ikke vilde antage den, at Kongen da vilde opløse Parlamentet og appellere til Folket.