Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-02-23
Statens Finantsvæsen er bleven bestyret med saamegen Orden, at Jeg ikke ikke har behøvet at benytte det Mig meddeelte Creditiv paa Banken, og den med Kongeriget Danmark afsluttede Convention er bleven opfyldt overeensstemmende med de af Storthinget i 1821 fastsatte Grundbestemmelser. - Det staaer nu tilbage at give Vort borgerlige Forbund en større Fuldkommenhed, – J skulle nu tage under Overveielse de Forslag til Forandringer i Grundloven, som bleve fremsatte paa det sidste ordentlige Storthing. Jeg henstiller til Enhvers egen Overbeviisning at bedømme deres Nytte. – En faderlig Regiering stræder efter at oplyse Statens Borgere, men det er overladt til disses Bedømmelse, at erkiende Nødvendigheden af de Foranstaltninger, hvortil hiin har givet den første Anledning. – Maa end Feldtherrens Befalinger paa Valpladsen uopholdeligen og ubetinget sterkommes, saa forholder det sig dog anderledes naar der handles om at give Nationer Statsforfatninger. Det er ved Rolighed, Eftertanke, ved Tilsidesættelse af at personlig Fordeel, og ved i rette Tid at beherske sin Villie, at et Folk bliver i Stand til at give sig en Forfatning, der passer til Landets særskildte Beskaffenhed og til dets Jndvaaneres Characteer. - Samdrægtighed er en Hovedbetingelse for omsider at kunne tilveiebringe sand Lykke. Et Lands Statsforfatning bør fastsætte en fuldkommen Ligevægt mellem Kongen og den lovgivende Forsamling. – Denne Ligevægt, Grundvolden for en giensidig Tiltroe, indeholdes i Vor Grundlovs Aand, og Nationen, der beklæder sine Lovgivere med den Ret at giøre Forslag, attraaer, paa samme Tid, at dens vedblivende og arvelige Overhoved skal, paa sin Side, give sit bifald til de Love, som han finder retfærdige og gavnlige. – Jeg maae ved denne Leilighed gientage hvad Jeg allerede har sagt ved Storthingets Opløsning i Aaret 1821 "først ved moden Overveielse af mine Pligter og Folkets Tarv har Jeg ladet Eder forelægge Propositioner til adskillige Forandringer i Rigets Grunelov." – Det paaligger Eder at grandske, hvad der maatte ansees at være øieblikkelig nødvendigt, og hvad som kunde udgiøre Gienstand for vidtløftigere Overveielse. Det paaligger Eder, at forudsee de Uleiligheder, som kunne opstaae derved, at hindringer, der ikke kunne antages at ligge i Grundlovens Aand, maatte modsætte sig Regieringens Ønske, at forskaffe Nationen alt, hvad vort borgerlige Samfund kræver. – Blandt de foreslaaede Forandringer er i Særdeleshed den, som angaaer Grundlovens 79de §., af stor Vigtighed. - Nødvendigheden af at bringe denne §, i Overeensstemmelse med Grundlovens 1ste og 3die §.er indlysende, og Jeg indbyder Eder, gode Herrer, og Norske Mænd, til at drøfte denne Sag med al den Opmærksomhed, der bør udmærke dannede Nationers Repræsentanter. - Maatte, i det J kaste Eders Blikke udenfor vor Kreds, ædle Tanker hæve Eders Siæl, og altid styre saavel Eders Raadslagninger som de Beslutninger, J tage. – J skulle da, derom er Jeg overbeviist, erkiende: at Retfærdighed og Maadehold ere Grundpiller for constitutionelle Forfatningers Styrke. - Udøver mine Herrer disse skiønne Borgerdyder, og J skulle da, naar Eders Forhandlinger ere tilendebragte, finde Belønning derfor i Overbeviisningen om at have opfyldet Eders Pligter, i Eders Konges Velvillie og i Eders Medborgeres Erkiendtlighed. – Den Forening imellem min Søn og Prinsesse Josephine Maximiliane Eugenia at Leuchtenberg, hvorom jeg underrettede det sidste overordentlige Storthing er bleven fuldbyrdet. Formælingen blev høitideligholdt i Stockholm den 19de Juni f. A., i Nærværelse af Sverriges Riges Stænder og den af Storthinget udnævnte Deputation. – Vore Forhold til alle Magter ere venskabelige, og vi vedblive at nyde Neutralitetens og Fredens herlige Frugter. – At sikkre deres Varighed, skal være Gienstanden for mine Bestræbelser. - Jeg forbliver Norges Riges Storthingsraad af Kongelig Yndest og Naade velbevaagen.