Aarhuus Stifts-Tidende, 1839-03-29
Veile, den 26de Marts. Afvigte Løverdag oplevede vi her to mærkelige Begivenheder: 1) Om Morgenen Kl. 4 omtrent, bleve vi pludselig vaagnede ved det skrækindjagende Brandraab, i Anledning af, at der var udbrudt Jldløs paa Foldgaden i et Pakhuus tilhørende Kjøbmand B. J. Hansen, som for2 Aar siden blev udnævnt til Ridder. – Jlden blev først bemærket derved, at et af Raboens Børn tilfældigviis kom ud paa Gaden. Efterat hun var kommet ind igjen yttrede hun, at Kjøbmand Hansens Folk var kommet tidlig op idag, thi der var allerede saa lyst inde i Pakhuset, og det lugtede saa svedent udenfor. Herved blev Faderen, Sømand Jeppe Hvidtfeldt, opmærksom, sprang strax ud af Sengen samt uden Fodtøi eller anden Paaklædning, gjorde øieblikkelig Anskrig hos Eieren, samt i Nabolauget tilligemed flere Steder oppe i Byen, særdeles hos Brandvæsenets Officianter og Mandskab. Denne raske Adfærd maa fornemmelig tilskrives, at Sprøiterne saa at sige i et Nu kom tilstede, saa at vort raske og dygtige Brandkorps strax kunde komme til at virke; men midt i denne Virksomhed og Tummel blev man betaget af en ny og større Skræk, idet man paa Spørgsmaal til Eieren fik Kundskab om, at paa det brændende Huses overste Loft laae omtrent 50 Pd. Krudt. Jlden, som var udbrudt i Bygningens vestre Side – hvor alle Trappegangene vare anbragte ovenover hinanden – havde allerede afbrændt disse indtil det øverste eller tredie Loft, hvor Krudtet laae, heldigviis noget mod den østre Side, dog uden at man for Røg og Damp kunde vide hvor nær Jlden var ved Krudtet. Det gjaldt altsaa om en rask og modig Beslutning. Paa Opfordring meldte sig strax fire raske unge Mænd, nemlig Pottemagersvend J. C. With, Muursvend Hansen, Styrmand Philipsen og Tømmersvend Erichsen, hvilke fra et Plankeværk entrede op paa Taget af Naboens lavere Baghuus, og derfra til det brændende Huses Tag, hvorfra de, efterat have brækket Hul paa Taget, sprang ind paa øverste Loft. With og Hansen vare de der fandt Krudtet, hvilket indeholdtes i en lille Foustage og nogle Lærreds Poser, som ryggende af Damp og Varme, strax bleve nedkastede i Naboens sneebedækte Have. Ved den imidlertid fortsatte og vel anbragte Sprøitning, var Jlden sagtnet noget, og ved fortsat Anstrengelse blev den aldeles slukket efter omtrent en Times Forløb. – Ved Opdagelsen rasede Jlden meget alvorlig, og maa have brændt længe, formodentlig hele Natten, men da alle Dørre og Laager vare vel tillukkede har den ei havt videre Næring end Lufttrækket langs op med alle Trappegangene. Deraf lader det sig ogsaa forklare at Jlden saalænge holdt sig langs med disse i den ene Side af Bygningen. - Upaatvivlelig er den paasat, og Antændelsesmaterialet maa da, efter hvad man gjetter, være stukket ind igjennem et saakaldet Katteuul, som var nederst paa en Dør til Gaden, inden for hvilken Trappegangen begyndte. Foruden Krudtet indeholdt Bygningen en Sæk Humle, 1 Sæk Bruunspaan, noget forskjelligt Jerntøi, nogle faa Kolonial=Vare, endeel tomme Brændeviinskar og Foustager, samt angiventlig 800 Tdr. Boghvede – nogle mene blot 5 a 600 Tdr., thi en herover ført Kornbog skal tilfældigviis være blevet liggende i Pakhuset da man om Fredagen eller Dagen forud var bleven færdig med Kornets Maskinering, og er saaledes tillige brændt. Heldigviis for den virksomme Eier vare Varene assurerede, saavidt vides Kornet til 3000 Rbd. og de øvrige Vare til 1000 Rbd. Vi ville isærdeleshed haabe, at Assurancesummen for Bog hveden, hvoraf Adskilligt deels blev brændt og deels bedærvet af Vand, maa være tilstrækkelig til Skadens Erstatning, da Hr. H. ellers er dobbelt at beklage, efterdi han her paa Stedet har i Vinter gjort et af de betydeligste særskilte Opkjøb af denne Artikel, som Følge af at han mod Slutningen af forrige Aar har solgt et Qvantum af 1000 Tdr. a 108 Pd. hollandsk til Datids lavere Priis, og denne Kornsort imidlertid senere skal være steget saaledes, at der resikeres et Tab af circa 1 Rbd. pr. Tde. J Aar er det desuden vanskeligt at bringe vor Egns Boghvede til en høiere Vægt end 104 a 106 Pd. holl. og Landmandens Forraad deraf ere rimeligviis aldeles udsolgte. Høist ønskeligt var det, at Ophavsmanden til denne Jldebrandsudaad – hvorved Byen og dens Jndvaanere vare udsatte for saa stor Fare, maatte vorde opdaget.