Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1811-02-21
Adskilligt. Krusensterns Verdensomseiling. (fortsat. See No. 9, 12 og 19.) Kydskhed og ægteskabelig Troskab finder man ikke hos Nukahiverne. Fra deres 8de og 9de Aar overgive Fruentimmerne sig til de største Udsvævelser, og om Aftenen svømmede disse Ulykkelige i 100 Tal omkring Skibet og bade i den ynkeligste Tone om at komme ombord, hvilket Krusenstern dog kuns tillod de 2 første Dage. Om Morgenen faae man Mænd og Fædre svømme dem imøde, for at modtage de Jernstumper og andre Smaating, som de havde fortjent ved deres Gunstbeviisninger. Med alt dette ere disse Øeboere endnu ganske blevne forskaanede for den veneriske Smitte. - Enhver Familie har sine egne Moray, eller Gravstæder, som ere ret nette med levende Indhegninger. Ved Gnidning med Kokos=Olie hindres Ligene fra Forraadnelsen og blive steenhaarde. Men tolv Maaneder efter Døden brydes Legemet i Stykker og bisættes i en Kiste af Brødtræe, hvorved smauses dygtig, for at takke Guderne, at de have ladet den Døde lykkelig ankomme i hiin Verden - Altsaa ogsaa hos disse Naturmennesker Troen paa et Liv efter dette Mærkeligt er det ellers, at Nukahivernes Børn, paa meget faa Undtagelser nær, hverken dies af Mødre eller Ammer, og overhovedet aldeles ikke opfødes med Melk, men med Frugter og raa Fisk. Og desuagtet besidder dette Folk en fortrinlig Legems=Skjønhed, og kjender overhovedet ingen Sygdomme, hvorfor deres hele Lægekunst bestaaer i at forbinde Saar, hvori Kongen selv besidder en særdeles Duelighed. Meest ere de bange for et Slags Hexerie, som især Præsterne have i deres Magt, og kaldes Kaha. Samme bestaaer i hemmelig at berøve sin Uven Livet paa en langsom Maade. Hexemesteren søger at faae noget af dennes Spyt, Urin eller Exkrementer, som han blander med noget Pulver kommer i en Pung og nedgraver i Jorden. Kunsten skal bestaae i Maaden at flætte Pungen og tillave Pulveret paa. Dag fra Dag aftaget da Kræfterne, og den Forherede døer sikkert den 20de Dag Dog kan han afkjøbe sin Efterstræber Livet, og reddes, naar Pungen igjen optages, om det ogsaa ikke skeete før den 19de Dag. Det Beste, Krusenstern fandt ved Nukahivernes Religion, bestod i det saakaldte Tahlbuteller en Fredlysning over Ting saavelsom Personer, hvorefter de paa ingen Maade tør angribes. En Nabokonges Søn har f. Ex. ægtet Kongens Datter i Taipibs-Dalen, og da hun er tilført ham til Vands, saa er Stranden, som adskiller disse to Dale, Tahbu, det vil sige, den maae ikke, uagtet der føres en heftig Krig til Lands imellem begge Folkefærd, vanhelliges ved Blodsudgydelse. Skiller den unge Prinds sig derimod ved sin Gemalinde, begynder ogsaa Søekrigen paa nye, men døer hun i Dalen, da har dette Dødsfald en evig Fred til følge, fordi denne Kongelige Persons Aand, der betragtes som et Etua eller guddommeligt Væsen, da svæver i denne Dals Regioner, og hendes Roe ikke maae forstyrres. Ved at erklære at en Faders, Konges eller anden Persons Aand. hviler over et Huus eller Træe, kan Eieren beskytte samme for Plyndring og Ødelæggelse. Personerne af den Kongelige Familie og Præsterne ere alle Tahbu. Den Ugudelige, som vovede at bryde sligt et Tabbu, kaldes Kikino, og om disse troer man, at de blive de Første, som opædes af Fjenderne.