Københavns Adresseavis, 1764-09-07
Herved er følgende at mærke: 1) Det er vist Autors Meening at Jørgel saae intet andet end Satan i den ophøyede Kobberslange, han siger: "Jeg meener hver den som saae paa Slangen, paa Satan. "Altsaa er Kobberstongen og Satan i Billede cet og det samme for ham. Derefter heder det: De skulle her i den fra Jorden ophøyede eller forhandede Slange see Dievesens Afmagt og videre. Kobberslangen var et billede, ikke paa Christum, men paa den ved Christum forbandede, forstyrrede og overbundne Dievel, altsaa kunde de ey alle tue see Satan her i billede i den høyeste Grad skilt ved sin Magt og forhandet af Jorden, men tillige komme Christum i Hu, som den der knusede hans Hoved." Alt dette, som Autor her siger, har efter mine Tanker slet ingen Grund, meget mere synes hans Sætning at sette Dievelen i Christi Sted, at stode Forsoningen omkuld, og berøve, om ikke de Christne al Trøst af Christi Korsfæstelse, saa dog al Jsrael deres Trøst af denne oprettede Kobberslange; Thi jeg maatte vel spørge: Hvad Trøst Jørget kunde have havt, dersom de i Kobberslangen ikke kunde see andet end Satan, hvad Helbredelse kunde de vente af ham imod deres Forgift, endskiøndt han var overvunden. Jeg troer Seppe nogen kand paastaae, at den Saarede bliver lægt, fordi han seer sin Fiende overvunden, og liggende i den yderste Afmagt. Her maae visselig noget andet dertil, man maae see den, som kand tage Forgiften bort, man maae see den, som kand læge og hele Saaret, der før var forgiftet. Men da Autor paastaaer, at Jsrael saae ikke andet end Satan i Kobberslangen, saa var det umueligt, at de kunde see eller finde noget saadant i Slangen; thi havde den allene været Satans Billede, da, dersom den nu var gandske afmægtig eller dødet, da kunde den hverken giøre omt eller got. Dersom den endnu havde nogen Magt og levede, da maatte de frygte, at han ville sprude nye Gift i deres Saar, at han ville paa nye oprive deres Saar og giøre dem meere dødelige, og paa saadan Maade seer ikke hvad Nytte denne Kobberslangens Opreyselse kunde være til for Jorael; thi endskiøndt den ubekiendte Autor siden siger: "At de ey allene kunde see Satan her i billede i den høyeste Grad skilt ved sin Magt, og forbandet af Jorden, men tillige komme Christum i Hu, som den der knusede hans Hoved: Saa har det slet ingen Grund; thi var Kobberslangen ikke et billede paa Christum, men paa Satan, saa kunde de derved ikke erindres og Christi Seyer over ham, men det maatte skee ved andre Ting og andre Midler. Paa saadan Maade var denne Kobberslangens Ophøyelse Jsrael i deres da værende Omstændigheder til ingen Nytte, efterdi den ikke kunde skaffe dem nogen Lægedom, og ligeledes var den unyttig i Henseende til det, den efter Skriftens og Christi eget Vidnesbyrd skulle afbilde, nemlig Christi Ophøyelse paa Korset. Men da jeg forhen har viist, baade at Kobberslangen ikke er et billede paa Dievelen, ey heller dens Ophøyelse paa Træet et billede paa Satans Forbandelse, saa fuldkastes derved og denne Sætning: at Jsrael ikke skulle see andet end Satan i den ophøyede Kobberflange. Jeg finder vel adskillige Monumenter opreiste, naar nogen har erholdet en betydelig Hielp og Frelse i adskillige Tilfælde og fra adskillige Fiender, eller og til Erindring om en eller anden rigtig Begivenhed, men jeg kand ikke befinde mig, at finde noget, hvorved enten Fienden der er overvunden, eller det Onde man er frelst fra, er bleven erindret, men derimod er det Gode, den Hielp og Frelse som Herren har beviist, saa og Guds Magt, Godhed, Viisdom, som ved saadan Hielp og Frelse er bleven aabenbaret, at Guds Ære derved skulle udbredes, sat i en bestandig Erindring og vedvarende Jhukommelse, saaledes f. E. opreyste og salvede Jacob Stenen og kaldte Stedet Bethel fordi Gud i Drømme var aabenbaret ham og givet ham de dyrebareste Forjettelser, 1 Mos. B. 28, 18, saaledes lod Josaa tolv Stene optage af Jorden til en Jhukommelse om Jørgels Børns Overgang over Jordannen, Josaa 4,7. ligesaa, da Jørael havde vundet Seyer over Phillisterne, da opreyser Sammel en Steen, og kalder den Ebentzer, og sagde: Hidindtil har Herren hiulpet, 1 Sam. 7, 12. (Maaskee et eller andet Exempel kunde være derimod, f.Ex. maaskee det som Gud befalede Moses angaaende Amalek, at skrive det til en Jhukommelse i Bogen hvad Amalek gjorde Jørgel, 2 Mos. 17, 14. Dog det var ikke et Monument som blev opreyst, og foruden dette det almindeligste er dog at det Gode erindres.) Jeg kand derfor ikke see nogen Aarsag hvorfor ved denne saa store og betydelige Frelse som Jsrael blev vederfaret fra disse forgiftige Slanger, den overvundne Dievel og hans Afmagt skulle erindres, frem for Gud og hans Naade, som befriede dem fra disse Slanger, hellere, synes mig, om det var mueligt, burde denne Dievel, denne Herrens Afvigede, og Aarsag til al Afvigelse, skrives i Jorden, Jerem. 17, 13. (Fortsettelsen følger.)