Berlingske Tidende, 1779-01-25
Fortsættelse af de Londonske Efterretninger af 29de og 1ste Januarii. Kort efter Trefningen imellem den Engelske og Franske Flode paa Høyden af Quessant, bleven Artikel indført i en offentligt Blad, i hvilken Hr. Hugh Palliser, Vice-Admiraaf det blaa Flag og anden Commandeur over den Keppelske Flode, blev beskyldt for, at han havde forhindret, at Trefningen ikke kunde blive begyndt igien med Franzoserne, ved det han ikke havde fulgt det Signal, som Admiral Koppel havde givet ham. Da Hr. Palliser efter sin Tilbagekomst læste denne Artikel, fandt han sig derved saa høyligen fornærmet, at han i et andet offentligt Blad lod indrykke et Brev med sit Navn under, i hvilket han undskyldte sig hos Publikum, og skiød den Feyl, som var lagt ham til Last, paa sin Over-Commandeur, Hr. Koppel. Denne som fandt sig meget beskiæmmet ved at finde sin Vens Pallisers Navn under et Brev, hvilket han betragtede, som det, der var indrettet til sin Æres Fornærmelse, erklærede strax derpaa offentlig i Underhuset At Vice-Admiralen af det blaa Flag havde været ulydig imod hans befaling. Denne Anklagelse gjorde Fiendskabet imellem begge Vennerne fuldkomment, og Hr. Palliser tog den Beslutning, at anklage meer ommeldte Admiral Keppel hos Admiralitets=Herrerne paa den Grund, som om han havde forsømt Leyligheden til at ødelægge den Franske Flode. Neppe var dette skeet, førend Admiralitetet gav Ordre til at undersøge Sagen, og i den Henseende at holde et Krigsraad. Admiral Keppel fik og i Følge denne befaling en Vagt for sin Dør. Saasom nu Brugen eller rettere Lovene udfordre, at saadan en Krigsret skal holdes paa et Krigskib, saa blev Skibet, the Victory bestemt dertil. Men imidlertid forestillede Admiral Pigot den 15de Dec. Underhuset: At Hr. Keppels Helbred var allerede, førend han antog Commandoen, over Floden, i en saa slet Tilstand, at hans Venner med al Grund havde været bekymret for ham; men at Begiærlighed, efter at være sit Foreneland nyttig i saa farlig en Tiidspunkt, eene og allene halde bevæget ham til at forlade sit Kammer, i hvilket han formedelst Sygdom, ligesom var indsluttet; at han nu til Belønning for hvad han havde gjort, befandt sig ved en af Lykkens allerbesynderligste Omdreyninger i den uundgaaelige Forfatning, at møde som en Forbryder for sine Dommere, og forsvare det Liv imod Rigets Love, som han dobbelt havde vovet imod Statens Fiender; At han, Admiral Pi got, da han paa det fuldkomneste var overbeviist om AdmiralKeppels Uskyldighed, betragtede hans Forholds Undersøgelse, som nu skulde foretages, for det eneste Middel til at bevise sin Uskyldighed for Verden; at Krigsretten derfor foraarsagede ham slet ingen Uroe, men vel Stedet, paa hvilket denne Ret skulle holdes at Uddunstningerne af et stort Antal af Mennesker, som vare indsluttede i et Kammer om Bord paa et Skib, meget let kunde foraarsage en usund Luft; at, naar man lagde dertil den bestandige Tagen i Land i et tilluket Fartøy, kunde man let begribe, at dette maatte være Admiralens Sundhed, meget skadeligt, som paa den strengeste Aarets Tiid vilde rimeligviis blive udsat i 6 til 7 Uger for et Skibs usunde og Søens dødende Luft; at en Officiers Liv, der besad saa store Fortienester, var af saa stor Vigtighed for det almindelige Beste, at han troede, at Huset ikke kunde drage Omsorg no for samme, og at han derfore smigrede sig med, at man skulde tillade ham, at indbringe en Bill, ved hvilken det maatte være Stor=Admiralen af Engeland, eller Commissairerne, som forrettede hans Betiening, tilladt, at holde denne KrigsRet om Bord paa et Skib eller i et tillukket Kammer i Land, hvor han selv kunde finde det for best. Dette Forslag gav Anledning til nogle Debatter eller Taler, i det alle Lemmer erklærede sig for samme, for saavidt det kunde skee med Justi zens sædvanlige Løbs Jagttagelse. Lord North erklærede selv, at han var færdig til at forhielpe saadan en Bil til at passere, dersom den kun i dette enkelte Tilfælde skulde strække sig til Hr. Keppel, da han maatte sætte sig imod samme, om man vilde giøre Billen almindelig, saasom den da skulde føre med sig en Ophævelse af en ved de gamle Grundlove fastsat Anordning. Den største Besværlighed var nu denne, hvorledes Billen kunde komme til at passere, efterdi Parlements=Vacancerne paa den følgende Dag tog sin Begyndelse, og der altsaa ingen Tiid var til tre Gange at læse samme. Man anførte vel Exempler paa, at en Bil paa een Dag var bleven tre Gange læst; men man syntes ikke tilbøyelig til at følge disse Exempler. Hr. Dunning ryddede dog denne Besværlighed af Veyen derved, at han foreslog at udsætte Vacancerne paa 3 Dage, hvilket Forslag almindelig blev antaget. Underhusets Lemmer bragte derpaa den 18de denne Bil til Oberhuset, for og den at lade den passere, hvilket ligeledes skeede, efter at den var læst trende Gange. Ved denne Leylighed yttrede mange Medlemmer deres Mishag over den Behandling, som man havde begyndt imod Hr. Keppel. Lord Shelburn gik heftig løs paa Admiralitetet, og besynderlig paa den første Lord i samme hvilken han erklærede at staae til Ansvar hos Nationen for Følgerne af denne uhørte Sag. Han sagde: Jeg forsikrer den ædle Lord, at man har eftergrandsket hans Handlinger og tælt hans Skrit, siden man blev underrettet om denne fornærmelige Beskyldning, en Beskyldning, der saavel i dens Art som i Henseende til dens Øyemerke, den Maade, den er begyndt paa, og den Tiid, den bliver fortsat paa, er gandske fremmed, ja en Beskyldning, som har foraarsaget en almindelig Bevægelse iblant Nationen. Saa stor og Hr. Pallisers øvrige Duelighed maatte være, saa troer jeg dog, at det havde geraadet ham til langt større Ære, dersom han havde af gjort Sagen efter Søemænds Maneer. - Den første Admiralitets Lord fortæller os vel, at han er utrøstelig over at see Sagen være kommet saa meget yderlig; men hvorfor har han ikke bilagt samme, førend den kom for hans Bænk. Har siger, at han betragtede dette Tilfælde, som meget skadelig for Søetienesten, ja for den heele Nation; men har han da ikke kundet indsee de uundgaaelige Følger af samme, Det havde været hans Pligt at bilægge Sagen, da den var at billægge Herved havde han vedligeholdt begge Parters Ære, forebygget den derved opkomne Bevægelse hos Nationen, og ikke foranlediget en vanærende Tvedragt iblant Søefolkene. - Den ædle Lord føyer til, at denne Beskyldning vil nødvendig trække fleere efter sig. Altsaa skal man med det første see vore udsøgteste Krigeres Ære gjort mistænkelig. Hvo skal da blive det første Slagtoffer for den Ministerialske Havn, gandske vist vil det træffe den store Admiral, den tappre Lord Howe. (! Vil man da lægge ham til Last, at han har reddet den Kongelige Armee, da han lod sig see for Rhodeisland? Skal de Admiral Barrington ikke følge ham efter, saasom han uden Lordens Ordre har undsat Antigoa i Vestindien, Vil man da i tilkommende Aar fornøye Publikum med at sætte det ene Krigsraad efter det andet, og det ene og allene for at trække vor Opmerksomhed fra de offentlige Sager, imedens Frankerig drager Fordeel af vor Uenighed, og vi i alle Verdens Dele maae taale deres Fornærmelse? Dette skal altsaa være det Skiul man søger at give vor Ministers Forsagthed, Vankelmodighed og Systems Uduelighed! (a) J alle offentl. Blade, som skrives saavel for som imod Ministerium, læser man, at de tvende fra Amerika tilbage komne Commissairer, Lord Carlisle og Hr. Eden, have anklage Brødrene Howe, som de der vare skyld i Krigsoperationernes langsomme Fortgang i den Verdens Deel, med Tillæg, at de for deres egen Nyttes Skyld havde søgt, at udhale Krigen.