Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1802-03-26
Krigstildragelser paa St. Domingo Om det Brefter Armoment er nu indløbet den officielle Efterretning, at det lykkelig efter 52 Dages Fart er ankommen til Cap Francois paa St. Domingo, men at Toussant ogsaa har gjort den til sin Tid forventede Modstand. Dog ere samtlige franske Tropper landede, og have foreløbig besat Staden Cap Francois og den hele nordlige Slette. Følgende er det Væsentlige af General Leeleres Officialberetning af 10 Febr. Neppe havde General Rochambeaus Division den 5te sat 600 Md. i Land, før en Skye af Sorte angreb dem under det RaabVitaaleingen hvider. Forgiæves gav man dem Tegn til Broderskab; man maatte sægte imod dem, og efter en hidsig Modstand bleve Forterne Anse og Bouque, ersbrede. J Fortet Liberte, hvorfra der blev skudt paa vore Skibe, fandt vi 150 Kanoner og skrivtlig befaling, fra Toussaint til at bore vore Skibe i Sænk og forsvare sig til det yderste. Denne Erobring kostede os 14 Dræbte og 40 Saarede. To Fregatter, som Leelere sendte til Landet med den første Konsuls Proklammation, bleve beskudte og General Christoph lod ham vide, at han havde afsendt en Koureer til Toussaint, for at indhente hans Ordre. Saalænge vilde han, i Tilfælde af Angreb modtage Flaaden med Kanonskud, stikke Byen i Brand og lade de Hvide myrde. For at maskere sine Bevægelser lod nu Leclere, som formodede, at Fienden søgte at vinde Tid, sine Tropper lande ved Margot, nogle Mile fra Cap Trods Jlden fra et fiendtligt Batterie styrtede Tropperne i Land. General Hardy marscherede strax imod Christoph. som stod 1/2 Miil derfra ved Morne aur Anglois. Da jeg ankom med Avantgaarden paa Høiden af Cap, havde Mord. brænderne paa General Christophs befaling stukket Byen, i Brand. Vi slukkede Jlden. Jeg har sendt Tropper til Port Pair og Mole, og alt fordeelt 1200 Negere i Regimenter. Uagtet Toussaints afskyelige Adfærd har jeg ikke villet afvige fra den første Konsuls Forholdsregler. Jeg har sendt ham hans Børn med den første Konsul Brev, og ladet ham vide, at jeg endnu vilde forsvare det, at antage hans Underkastelse. Jeg har fundet megen Proviant, Kanoner og Munition paa Cap. Flinterne, Kanonerne og Krudtet ere tilførte af Amerikanernels Om 5 Dage marscherer jeg imod Toussaint. Jeg veed ikke hvad hans Agt er. En stor Deel af hans Skatte skal være i Gongives. Er det saa, da vil Krigen snart være endt, thi der indtræffer jeg den 15de. Alle Hvide og Farved som vare bortførte af Christoph, vende tilbage til Plantagerne. Jeg har udnævnt den brave Sorte Telemaque til Maire i Cap. Selv Tropperne begynde at forlade Toussaint. For en Maaned siden har han begyndt at ruste sig til Modstand. Hans virkelige Magt skal bestaae af 10 Halvbrigader, hver paa 1200 Mand, og 1500 Md. Kavallerie. Men han troede, at vi først vilde komme om 3 Maaneder. Hans Skatmester Banel, som er meget riig, har jeg alt i min Magte. Kolonien maae Leclere tilstaae at være i en langt større Velstand, end Nogen skulde troe, og beder Søeministeren at forsikre de Handlende, at de sikkert kunde besøge dens Havne, uden at frygte for Reqvisitioner a. Den Jver, som den Spanske Eskadre har udviist, roser han i den Grad, at den fortiener en særskilt Tak fra den første Konsuls Side for Admiral Gravina. Derimod fører han bittre Klager over Ingenieurkorpset, hvorved ingen eneste Overofficeer har indfundet sig, og beder Regieringen, at sende ham ufortøvet 2 Brigade og 2 Bataillons=Chefer for samme. Førend man nu reent bryder Staven over den mærkværdige Toussaint, synes det ikke af Veien at meddele nogle enkelte Træk af en Proklammation, som han under 20 Decbr. har udstædt til Jndvaanerne paa St. Domingo, "Siden Freds=Efterretningen imellem Engelland og Frankerig, hedder det, som man ikke kan ansee tilforladelig, saalænge den franske Regiering ikke officiel har underrettet mig derom, udsprede Jldefindede det Rygte, at Frankerig vil komme med flere Tusinde, for at tilintetgiøre Friheden og at giøre de Officerer og Soldater til Slaver, som fra Revolutionens Begyndelse have lade deres Blod for Frihedens Triumf over alle Fiender inden og udenfra. Troe de da at Frankerig vilde lønne de Mænd med Utak, som ikke ophørte at giøre sig fortient af det Kuns Foragt fortiene de, som saaledes søge at forbittre Gemytterne ved at beskylde den franske Regiering for Frihedsdræbende Hensigter og ødelæggende Planer. Med samme Uforskammenhed forsikre de, at Regieringen vil samle alle her hiemmehørende Hvide og Sorte i Frankerig, og skikke dem til St. Domingo, for at lad dem marschere foran den Armee, som efter deres Meening skal afsendes, for at ødelægge os. Rigtig nok har man til min store Fortrydelse forholdt mig mine Børn, som jeg har forlangt tilbage; men derfor er jeg langt fra at tænke som de Jldefindede. Men - skulde imidlertid hin beskyldninger stadfæste sig, da er det nok at sige Eder at et got Barn bør vise sine Forældre Lydighed; men skulde disse være saa unaturlige at eftertragte dets Undergang, da maae Barnet anfortroe sin Sag i Gude Hænder. Jeg er Soldat; jeg frygter intet Menneske men kuns Gud allene. Skal jeg døe, da vil jeg døe som en Soldat af Ære. - Snart vil det nu vise sig, om han holder Ord!