JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
De øvrige Fortienester, som Udgiverne have af dette Værk, ere endnu forhøiede ved en yderst interessant, med Smag, Lærdom og Grundighed, forfattet, og i et meget godt, kiernefuldt Sprog, skrevet Fortale, hvis danske og latinske Text udgiør ikke mindre end 10 Ark. Dens Jndhold skal jeg her i Korthed meddeele. Efter almindelige Betragtninger over det saare mærkværdige Tidsløb, hvis Historie dette Bind omfatter, følger en heldig Charakteristik af Kong Sverre, en af Nordens største Regenter, hvis Aandskraft, Klogskab, Mod og Standhaftighed gjorde ham ligesaa stor, som hans Fromhed, Mildhed, Høimodighed og Ædelsind, giorde ham elskværdig. Hvor udmærket han var som Helt og Statsmand, derom vidner hans hele Regierings Historie, som indtraf i en Tid, da han gjennem en haard og langvarig Kamp mod et mægtigt Parti, der søndersled Norges indvortes Rolighed, maatte opsvinge og befæste sig paa en Throne, til hvilken han viste sig den værdigste; lighed, den gamle Orthographie, som Claussen, har fulgt, vedligeholdt. Dette er ogsaa skeet i Sverres Saga, derimod have de nærværende Udgivere ombyttet det 16de Aarhundredes Skrivebrug med vore Dages. Heri kan man vist ikke andet end give dem Ret; dog er den derved opkomne Uovereensstemmelse i dette Binds danske Orthographie temmelig stødende. hvor stor Siælskraft han besad, viste han den tilhans Tid uhørte Kamp, hvori han vovede sig mod en mægtig, herskesyg og despotisk Geistlighed, som han saaledes vidste at tæmme, at han ikke allene kunde forjage to opsætsige Ærkebisper; mennendog foragte og afvæbne den af hele Europa frygtede Jnnocents den Tredies Banstraale. Hvor heldigt, at en saadan Konge fandt en Historieskriver, som Forfatteren af Sverres Saga, Carl Jonsen. Om ham, hans Levnet og videnskabelige Arbeider handles i Fortalen S. WVIX.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Anmældelse af et for den nordiske Historie vigtige Arbeide. Kiøbenhavns Skilderi 1813, No. 17, Til Hr. Cancellieraad Sick. ved Budskabet om hans ældste Søns Død. Han er et meer!" saa lød sin Veemodsrøst, Fra Odins skovbekrandste Sletter: Han er ei meer!" Din Vinters favre Lyst, Som Roser om Din Tinding fletter, Han er ei meer!" Din evig elskte Søn, Din Manddoms Haab, Din Alders StøttDet Faderhelds, Din førstefødte Lou af Tog Næsselskongen til sit Bytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
J Skyggen af Dit trygge Egeløv Han voxte som en kjerlig Pode; Her lærte han, at Kjød er ikkun Støv, At alt forgaaer, kun ei det Gode! Og tæt indslynzet i Din Faderrod Blev Poden til en løvfuld Stamme, Der fast som Klippen ved Din Side stod, Hvem Skjebnens Lyn ei kunde ramme. Men Stormens Vold rev lynster bort Den hulde Pode fra Din Side, Ak, Blomstertiden var saa kort, Og Glæden stakket mod Din Qvide! Den spæde Stamme splittet blev Liig unge Gran, som Lynet flækker, Og den, som nys Dit Bryst henrev, Nu tykkest Mulm, nu Graven dækker. Du føstred os en Hædersmand, Som var sit Land, sin Drot til Baade, Som end paa Gravens sidste Rand Dig løste Livets mørke Gade. Tøn Sorgens Kalk, min adle Ven! Du levne ei den mindste Draade; Den litter er, men sendt fra den, Hos hvem vi alle Trøst tør haabe, Udtog af Kong Christian den Femtes Danske Lov. (Fortsat, see No. 60.) Tremarks Bøder. - Pagina. 3 Mark. Hvo tildømt er sine 3 Mk., eller Dom over hannem for Ran, eller anden uærlig Sag er gangen, da er han Mindremand, indtil han af Kongen kan faae Opreisning, og om han inden 6 Uger ei retter forsig, miste sin Fred til han retter for sig, 1 24 15.3 Mark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Den, som begierer at ransage efter Tyvnet udi en Mands Gaard eller Boe, og finder ei Tyvnet derinde, 8 Mark til Sagsøgeren og 3 Mark til Kongen, som laaner eller leier noget af Andre, og vil det fragaae, og siden hannem overbevises, 583. 3 Mark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Den, som sælger eller pantsætter, det, som ham laant er, 5812. 6 Mark, maae den tiltales paa, som sætter anden det til Pandt, som han ikke selv er Eiermand til, 5715. 3 Mark. Hvo, som Arv af Udriges Mand svigelig overdrages, mod Vederlag, 3 Mark. Hvo, som Arvesvig begaaet haver, Jnden, og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Jndenlandske Efterretninger. Straaefabricationen i Dannemark, som en i de senere Aaringer nationaliseret Jndustriegreen, har her opnaaet megen Fuldkommenhed. Hidtil har Kjøbenhavn næsten ene været i Besiddelse ber af, nu begynder den ogsaa at udbrede sig i Provindserne. Paa Grevskabet Frysenborg i Jylland, har Grevskabets Jnspecteur, Hr. Commerceraad Tommesen anlagt en Straaefabrik i Landsbyen Hammel. Den begyndte i October Maaned 1810, ved tvende paa Fabrikerne i Kjøbenhavn oplærte Fruentimmer. Den er bestandigen siden udvidet saameget som muligen. Det første Aar tilvirkedes Vare for 1429 Rdlr.; det andet Aar for over 4000 Rdlr. Det er siden meget tiltaget. Da denne Fabrik var den første i Jylland, og indtil dette Aars Begyndelse den eneste (i Aar er i Aarhuus oprettet en lignende Fabrik af Kjøbmand Meulengracht og Tommesen, og Hatten have været af udmærket Godhed, saa har der paa Fabriken selv meldt sig mange flere Kjøbere, end der kunne forsynes med Vare. Det har været Enhver tilladt, frit at lære Straafabricationen paa denne Fabrik og der er ankommen Lærlinger fra alle Kanter af Landet. – J alt har 63 Personer enten lært paa Fabriken i Hammel, eller af Folk, der ere udsendte derfra. Hertil maa endnu regnes Lærer inderne og Dagleiere, som tilberede Straaet. Nogle af Lærlingerne have siden drevet Straafabricationen, som Næringsgreen, andre for igjen at undervise andre deri. Det oeconomiske Selskab i Viborg og det i Fyen, have ligeledes didsendt Lærlinger, der nu have oprettet egne Straafabriker i Viborg, og Odense. (Efter Hand. Tid.) Christiansand. (Skrevet i Aaret 1808.) Slutning; see No. 59).¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
J Omegnen af Christiansand ligger Stray, en af Consul Moes Landeiendomme. Her er, foruden en vigtig Avlsgaard, Sauge, ved en liden Aae, som fra den vestre Bjergegn falder lidt derfra i Torrisdals eller Odderelven. Her er tre privilegerede Qvantumsqve, hvis Qvantum dog ved Forordningen af 21de April 1796 var, som alle Saves, havet, saa der kunde saves saa meget man vilde. Ei allene Moe, men flere Saveiere, havde nu forandret deres Savmøller (hvoraf, som bekjendt, ellers hver fører kun et Blad, der drives, uden alt Hjulværk, ved en Krumtap, som sidder anbragt paa selve Vandhjulets Axel) til et ordentlig Mølleværk med Udvexling af Drev og Hjul, og en Jndretning, hvorved hvert Vandbjul kommer til at drive to Slæder eller Savmaskiner, og i hver Savmaskine, er, der anbragt indtil fem eller flere Savblade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Den 30de f. M., bøde Legationsraad Sick, Secretair i det udenlandske Departement, Ridder af Dannebrogen, i en Alder af 34 Aar. Han havde i det sidste Aar klaget sig over en stedse tiltagende Brystsvaghed, og, efter Lægens Raad, gjort i Sommer en Reise til Fyen og Holsteen, for i den forandrede Luft at gjenfinde sinetabte Helbred. Men Forsynet vilde, at han ikke skulde vende tilbage i sin Families Skjød. Staten mistede i ham en kundskabsrig, nidkjer Embedmand, hans efterladte Enke en ædel Ægtefælle, og hans værdige Fader sin Alders Trøst og Fryd. Staten, Ægtemage, Fader og Broder sørge ved hans Gravhøi, og enhver, som kjendte ham, offter hans Mindeen taknemmelig Taare. al Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
(Af Alt. Merk.) London d. 17 Julii. De Canoner, som J. Murra, mistede ved Tarragona, vare de samme, hvormed Wellington beleirede Badajoz. Den af de Franske tagne Train var forsynet med 300 Skud for hver Stykke. Den skulde betjenes af 4 Comp. Artillerie. – J Jrland har man ladet trykke Adresser, for at ægge Folket til Oprør. - Staden Castries paa Øen St. Lucle er lagt i Aske ved en Jldsvaade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Maynz d. 26 Julii. H. M. Keiserinden er ankommen her. H. M. Keiseren ventes her hvert Øieblik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Fra Jtalien d. 17 Julii. Divisionsgeneral Grenier stod i Begreb med at forlægge sit Hovedqvarteer fra Verona til Udine. - Paa Maltha rasede Pesten endnu d. 12te Junii, og dagligen døde 30 deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Wien d. 21 Julii. Ved den Øster. Ungerske Grændse skal der, efter Forlydende, anlægges en Skibsbro, for desto lettere og beqvemmere at kunne sætte over Donau.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Basel d. 17 Julii. J Canton Solothurn er, da Floden formedelst Regn traadte ud af sit Leie, nylig indtruffet en Oversvømmelse, der anrettede betydelig Skade. Et Huus, som stødte tæt til en Mølle, blev undermineret, og styrtede sammen; et Aarhundrede gammelt Fangetaarn, hvori der sad 3 Fanger, styrtede sammen paa Steenbroen, og 1 Fange tilligemed Fangefogden omkom: Ved Taarnets Omstyrtning knustes den halve Steenbro, og en Mængde af de paa samme forsamlede Mennesker faldt i Vandet. Over 5000 Mennesker gik næste Dag herfra til Dornach, hvor i Kirken fandtes 28 af Vandet optrukne Liig. Blandt de Omkomne ere den derværende Maires 2 Sønner, og Hr. Keller, en for en Maaned siden fra Spaniin tilbagekommen Kriger, der har været med i 14 Slag. Han efterlader en Enke med 3 Børn. Petersborg d. 27de Junii. J Julii f. A. yttrede Pesten sig først i Crimm. Uagtet hele Steden blev sat i Qvarantainestand, udbredte den sig dog snart alle Qvarterer, og derfra overalt paa andet flade Land, og paa alle Kanter, paa den ene Side indtil Balta, paanden anden indtil Bug. Smitteen herskede især i Landsbyerne, og bortrev tigen eneste 100 Mennesker. J Odessa selv og de tilgrændsende Lande beløber sig Offernes Tal til2600, i de øvrige Dele af Landet til 4000. Ved den valgte Forholdsregler og den indfaldne overordentlig heftige Kulde fra 18 til 22 Sr. Reaum.,der herskede et Par Maaneder i Odessa, tog Smit den efter Haanden af. J Dec. vare kun endnu 2 Pestsyge, og i Febr. ophævedes Qvarantainen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Wien, d. 22 Julii. J Følge Efterretninger fra de Schlesiske Grændser fandt d. 9de d. M. en Sammenkomst Sted imellem Keiseren af Rusland, Kongen af Preussen og Kronprindsen af Sverripaa Slottet i Trachenberg i Schlesien. Begge Monarker dvælede der indtil d. 13de, og derpaa begav Keiseren af Rusland sig til Peterswaldan ved Reichenbach, Kongen af Preussen til Berlin, Kronprindsen af Sverrig til Hovedqvarteret. J Berlin agter Kongen at opholde sig i 8 Dage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
Wittenberg, d. 12de Julii. Keiseren er ankommen her den 10de og afreiste herfra igjen det 11te til Dessau.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-07
London, d. 20 Julii. Lord Bentinck er ankommen til Armeen paa Østkysten af Spanien, og har overtaget Commandoen over samme. Gener. Murrax gaaer i hans Sted til Sicilien. - En bekjendtgjort Depesche fra General Murray til Lord Willington, dat. ombord paa Skibet Maltha d. 14de Julii, indeholder denne General, Grunde, hvorfor han har ophævet Tarragonas Beleiring og seet sig nødsaget til at indskibe den af hom commanderede Armee. Han beklager allene at han, i den Forventning at faae Forstærkning, har fortsat Beleiringen saalænge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. Ras Tiende Aargang. No. 64. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Tirsdagen den 10 Augusti 1813. Om Dyrtid og vort Pengevæsen. Klage over Dyrtid og Forprang er i disse Tider, flere Gange fremført i de offentlige Tidender, og Sandhed er det, at den, som modtager sin Gehalt i B. S., de være danske eller schleswig-holsteenske, har Aarsag til at føre denne Klage. Men paa den anden Side er det igjen Sandhed, at der i Grunden ikke hersker Dyrtid her i Landet, naar dets Mynt eller det, som repræsenterer samme, ikke var saa ringe. Denne Klage er atter fremdraget i Skilderiets No. 55 og følgende, hvor et Udtog af Byeskriver Langes i denne Henseende forfattede Afhandling i Anledning af det af Amtsprovsten, Lütken over samme Materie i Jversens Avis indrykkede er leveret. At afveie disse Grunde korteligen, at pege hen til Kilden, hvori det Onde egentlig har sit Sæde, og at angive det, som uden Tvivl er det eneste Middel til sammes Afhielpelse, skal være Hensigten af nedenstaaende Linier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Den første Anke er: at Hr. Amtsprovst L. har beregnet en Rdlr. d. C. til 7 s., da Forordningen af 6te Jan. d. A. bestemmer den til 1 Mk. Rbp. At Forordningen gjør denne Bestemmelse, vide vi alle, men sælge andre Handlende deres Varer efter den Maalestok, og kan det med billighed fordres, Skal Landmanden kun have det 6 dobbelte, naar et Par Støvler f. Ex. er forøget i Prisen til det 20 dobbelte og derover, Overalt er det en Urimelighed at paastaae, at Landmanden bør ikke lade sig betale høiere for sine Naturalprodukter end efter et lige Forhold med Kjøbstædindvaanernes Jndkomster a., thi staaer det i Landmandens Magt at bestemme dette Forhold, Kjøbstedmanden forhøier Priserne paa sine Varer og Jndustriefrembringelser efter Tidsomstændighederne, og han kan gjøre dette. Men dette staaer aldeles ikke i Bondens Magt, han maa sælge for den Priis, man vil give ham. Lidet kiender den til Landmandens Kaar i Almindelighed, som troer, at han ikke sælger, for han kan faae sin bestemte Priis, eller han har opnaaet det rette Forhold imellem Jndtægt og Udgift. Der er mere end een Aarsag, som nøder den store Hob til ikke at gjemme sine Produkter, men at sælge strax.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
J Aaret 1810 solates 1 Td. Rug i Hertugdømmen for 6 Mk. Lybsk, da stod Landmandens Jndtægter ingenlunde i Forhold til hans Udgifter, eller i Forhold til Kjøbstedmandens Varer eller Jndustriefrembringelser, og endnu ere Kornpriserne der lave. Mon der da var nogen, som opløftede sin Røst til Fordeel for Landmanden, eller offentligen paastod, at dette Misforhold burde afhielpes, Mau overlod Sagen til sig selv, og deri handlede man nok ogsaa rigtigst, thi Klager afhielpe ikke et Onde. Jmidlertid sank Landalmuens Velstand der dybt, og vilde endnu have sjunket dybere, naar ikke Priserne i de følgende Aar vare blevne bedre. OII Den Anmærkning vilde være overflødig, at Kilden til vort Lands Vel er Agerdyrkningen, har Landmanden derfor intet, vil det Hele lide. Dyrtid, naar den er en Følge af Missvext, er en Ulykke for Landet, men høje Kornpriser ved rig Afgrøde udbreder derimod almindelig Velstand. Enkelte Jndividers Tab kan og bør aldrig komme i Betragtning mod det Heles Vel. Hvorfor vil man formene Landmanden at søge sin Fordeel, naar han kan, ligesaavel som enhver anden, der holder noget til Fals, Sikkert er der mange, som have solgt og sælge i deres Kredse under de almindelige Priser, men det er en Urimelighed og Amuelighed at fordre denne Tænkemaade i Henseende til det Hele.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Alle de øvrige Raisonnements i Henseende til Folkeløn, Skatter, Fornødenheders Jndkjøb falder aldeles bort; thi Landmanden, som enhver Handlende, tager hvad han kan faae, og beregner ikke hvad han burde have eller hvad han kan sælge for Han sælger efter Priserne, og disse bestemme Kjøbstedmanden og han ikke. Af alle Handlende har Landmanden allermindst Priserne i sin Magt; thi andre bestemme dem stedse for ham. Faaer han Lidet, som Bonden i Hertugdommene i alle disse Aaringer har faaet, maa han nødvendig indskrænke sig, ja vel endog gribe til at sælge enten Koe eller Hest, som han ikke uden Skade kunde undvære, men Nød bryder alle Love. Faaer han mere, end han behøver, til at bestride sin Udgifter, hvad Under da, om han fristes til Vellevnet. Hvo der tænker sig Tingene anderledes, eller vil ved Beregninger bestemme en anden Maalestok for samme, han drømmer, og kjender ikke Menneskene. Betragtes Tingene fra denne Side, ville alle Exklamationer over Bondens Vellevnet falde bort. Og hvorfor lamenterer man allene over denne eneste Menneskeklasses Luxus, Er denne Pest ikke almindelig, og hvad Under da, at de Fornemmeres Exempler smitte, og at denne Smitte ogsaa lister sig ind i de Laveres Hytter, Var det muelig ved Tvangsmidler eller paa anden Maade at standse denne Strøm, da var her et Emne for den sande Patriot, til ved gavnlige Forslag at vorde sit Fødelands Velgjører.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Jndenlandske Efterretninger. Under 31te Julii d. A. ere samtlige Over øvrigheder fra det Danske Cancellie blevne tilskrevne saaledes: Endskjøndt den Penge=Cours, som i Overeensstemmelse med Frdn. af 5te Jan. d. A. tvende Gange aarligen bør sættes af Rigsbanken, og saaledes nu til 1ste Augusti d. A. vil blive sat, egentligen kun har til Øiemed at regulere de Betalinger, som efter bemeldte Fron, skulle erlægges i Sølvværdie, saa kan det dog med Rimelighed forudsees, at Anledning deraf vil blive tagen til at forhøie Priserne paa Varer, uden Hensyn til om disse ere Landets egne Producter eller Frembringelser fra Udlandet. Det var ønskeligt, at menige Mand kunde vorde oplyst om de Aarsager, der fremkalde Varernes Stigen og Falden i Handelen og forvolde Coursens idelige Forandring end- og under det bedst ordnede Pengevæsen; at det kunde gjøres Enhver begribeligt, hvorledes inden landske Vare=Priser uretteligen, mellem indenlandsk Sælger og Kjøber, bestemmes allene efter Pengenes Cours i Udlandet, istedet for at Landets egne Producter, nu ligesaavel som i de fremfarne Tider, burde vurderes mod hinanden indbyrdes; og, at Brødkornets Værd i Landet selv afgiver for dets Jndvaanere en langt sikkrere Maalestok, hvorefter de kunne bestemme Værdien saavel af deres andre Producter og Varer, som af deres Arbeide. Forsaavidt derimod, at saadan Oplysning ei, ved Øvrighedernes Medvirkning, kan vorde udbredt, maa Cancelliet opfordre disse til, at holde vaagent Øie med Enhver, der opdriver Priserne paa Livets Fornødenheder, og, hvor Omstændighederne det tillade, at arbeide derimod; samt, at anvende de Midler, som Lovens 348 i denne Henseende har foreskrevet. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Fra 2de Embedsmænd har Cancelliet modtaget en Forespørgsel om, hvorledes de dem tilkommende Embedsrettigheder, der ikke egentligen henhøre til det almindelige Sportelreglement for Retsgebyrer, nu skulle udredes i Rbpenge. Collegiet har derpaa svaret, at alle lovbestemte Betalinger for Embedshandlinger, der ikke, som Retsportlerne ere forvandlede til Toldspecies, og altsaa nu indtil videre blive at udrede efter Fr. af 5 Jan. d. A. §. 18, bør efter allerhøistbemeldte Forordnings §. 43 tilsvares, med saa meget i Rbpenge S. V., som forhen er fastsat i Dansk Courant, dog at alle efter Krigens Udbrud paabudne Forhøielser bortfalde. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Under Overskriften "Jndsendt læses i den Jversenske Avis Forslag til et Selskab, som skulde føre Navn af Selskabet for Daad og Savn. Dets Formaal skulde være: at Medlemmerne, foruden Bidrag i Penge, paalaade sig en eller anden personlig Forpligtelse, saasom at bringe et hidtelukjendt Fædrenelandsproduct for Lyset, at foræbleet tilværende indenlandsk Product, eller et udenlandsk, som er tilladt at indføres. Medlemmerne burde paalægge sig at give Slip paa en eller anden indbildt Fornødenhed, og udelukkende kun at kjøbe og bruge hvad Selskabet frembragte eller uddannede. De skulde endog vedtage en fælles, i Stof, Snit og Farve aldeles simpel Dragt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Præsten Grøgaard har i Christiansands Avis protesteret mod det Rygte, at hans hele Huus skulde være blevet sygt ved at spise islandsk Mos; at een af hans Piger skulde være død deraf, og Sygdommen derved have udbredt sig blandt hans Sognefolk. Han forsikkrer tvertimod, at han siden sidstafvigte Maji har brugt islandsk Mos til at drøie Melet med, og at han har fundet fuldkommen stadfæstet hvad Hædersmændene Strøm og Flor have sagt til sammes Berømmelse. Man faaer 30 til 40 PC. mere Brød ved at sætte Deigen med Gelee istedet for Vand, Melet deraf er dobbelt saa drøit som Kornmeel, og overalt meget gavnligt for Sundheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Aalborg, d. 1 Augusti. Onsdagen d. 28 Julii holdt Nørrejyllands Høistcommanderende, Hr. Oberst v. Gruner, Ridder af Dannebrogen, speciel Revne over de her cantonerende Militaire og Byens Borgervæbning. Alle vare saa heldige ved deres Øvelser at vinde Hr. Oberstens fulde Tilfredshed, og Borgervæbningen nød den sjeldne Opmuntring, at deeltage i at udføre et smukt Manøvre i Forening med de tilstædeværende Linietropper. Efter Manøvret lagdes ved en Collation, hvori alle deeltoge, den hjerteligste Harmonie for Dagen, ved lydelig Hurraraab som istemmedes ved de udbragte Skaaler. (Aalborg Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Odense, d. 6 Aug. Verdens Krøniken, af Grundtvig er nu udførlig revideret i 6 Nummere af dansk. Litteraturtidende. Efter at have gjennemgaaet og med Beviser bilagt Bogens Feil og Fuldkommenheder slutter Rencensenten med følgende Erklæring: "Vel er det Tid, at vi Alle tage ethvert alvorligt Ord til Eftertanke. Tiderne ere haarde og Fristelserne mange. Hjerterne behøve Trøst og Lægedom; men Sielene ligesaa vist sund Næring og faste Grundsætninger. Lange nok styrtede Menneskene, naar de manglede en af Delene, sig fra en Yderlighed til en anden, foragtende i Dag hvad de i Gaar ophøiede til Skyerne. Det er høi Tid, at de Bedre og Klogere lære deres Samtidige at holde fast ved det, som eengang i No dens Tid er befundet enligt. Vi have seet, hvortil Religionen gavner; ogsaa vortil Vantroen, fører saavel eenslige Borgere som hele Stater; men i det vi altsaa med Rette skye denne og holde fast ved hiin, maae vi vel vogte os for paa nye at tænke Overtroeus, eller Sværmeriets, eller Forfølgelsesygens Fakler. Jkke deri feilede det 18de Aarhundrede, at det vilde oplyse Menneskeslægten, men kun i Valget af nogle Midler til dette Øiemed. Vi tør da i det høieste kun anklage dets dømmekraft, ei dets Villie. Lader os da selv vise mere Skjønsomhed, og allermindst udskrige Fornuften, som allene betrygger os et bedre Valg, og uden hvis Veiledning al positiv Religion snart ud atter til Overtroe. Og endelig, siden ingen god Gierning ret trives, uden hvor Fred og Kierlighed boe i Hjerterne, saa lader os ingenlunde forbittedem, paa hvem vi skulle virke, Havde Hr. G. vel overveiet disse Raad, der ere lige saa sande som simple, da havde han, istedet for at opbringe saa mange, Læsere imod sig, vundet Alle, og den gode Sag, som han saa gjerne vilde føre, skulde da ei have saa megen Grund til at besvære sig over sin Talsmands Vildfarelser. Dixi et liberavt anmam meam!" (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Odense, d. 6 Aug. Endnu har man næsten daglig stærk Regn og Torden. Det sidste indfalder ellers i Aar oftest om Dagen. J Søndags Eftermiddag slog Lynilden ned igjennem en Skorsteen i Dreslette ved Assens og dræbte Konen i Huset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-08-10
Nu begynder man igjen at anklage Berberisserne som en Pest for Rugen. Men den værste Pest, er nok Kornpuger=Rakket, som især i Jylland, alt længe har været i Virksomhed og budet høit for Sæderug, for derefter at sætte Prisen, paa det, der endnu staaer i Grøde. Og skulde man vel tænke sig, at selv Mænd, af hvem man burde fordre et andet Slags Oplysning, ere med i dette Leedtog, Selv Gud og Naturen trodse disse Umennesker, for at udvide deres syndige Pengebegierlighed. Enhver, som lider ved deres Niddingsdaad, bidrage derfor sit til at faae dem frem trukne af deres Morkhedens Skjul. (S. Bl.)¬