Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-10
Det er alt for vidtløftigt her at anføre alle de Høfligheder, jeg her nød, desuden vilde det have Anseelse af Pralerie, nok er det at jeg her opholdt mig to Maaneder og hver Dag fra Morgen til Aften levede med den Hertugelige Familie, som gjorde alt for at gjøre mig Livet behageligt. Hertugen af Gotha er en af Tydsklands solideste Fyrster; han besidder den rette Stolthed, som en stor Herre bør besidde, han sætter sin Storhed i at være retskaffen, at gjøre sit Land lykkeligt, og i at belønne Fortjenesten. Kongen af Preussen lod ham indbyde til Revuen; han tog imod Jndbydelsen, dog under Haanden med de Vilkaar, at man ikke maatte byde ham nogen Orden, saasom han ikke kunde tage imod nogen Decoration. Han siger, den største Monarks Orden kan ikke gjøre ham nogen Ære. Han foragter Musici, Capelmestere og alle de Gøglere, som for nærværende Tid ellers gielde saa meget ved alle Hoffer. Kunstnere sætter han, tilligemed Lærde, over alle Hoffolk; han er selv en stærk Astronom, og har en habil Astronomus, som han har forskrevet fra England, ved Navn Zach, egentlig er han en Ungarer og Ex Jesuit. Denne Professor Zach og jeg vi vare Hertugens daglige Selskab, og naar vi spiste ved hans Taffel, tilligemed Hertuginden og den øvrige Familie, maatte hans Hof-Cavallerer tage til Takke med Cavaleer-Taffelet: De begriber nok, at mange gjorde Miner derved. J Kjøbenhavn kunde den Ære ikke strække til os at spise ved Rosen, thi hvem tør vel understaae sig at løfte sine Tanker saa høit at komme, hvor der er en Kammerjunker S. Næst efter Kongens af Preussens Skatkammer og Landgrevens af Hessen Kassel, er der nok ingen Fyrste i det tydske Rige, hvis Financer ere i saa god Forfatning som Hertugens af Sachsen Gotha, og dog er han aldeles ingen Gier. Han gjør anstændige og nyttige Depenser, er genereux uden Ostentation. Der findes i Gotha alt hvad man kan vente hos en Fyrste af tredie Rang; han har et af de første og fuldstændigste Mynt-Cabinetter i Verden, især græske og romerske Mynter, et fortreffeligt og meget talrigt Bibliothek, et ikke ubetydeligt Kunstkammer. Paa Malerier er man ikke her meget rig, men derimod besidder Hertugen en anseelig Kobber=Samling, og mange originale Tegninger af berømte Mestere. Skade, at han har den Feil, at han ikke gjerne viser hvad han har, og dette er blot af Modestie. Malere har han ingen for nærværende Tid, men lader en Historie Maler reise, som er i Rom, ved Navn Tischbein, som maaskee bliver habil: i det Mindste har han en god Couleur. Der er ved det Sachsen Gothaiske Hof en meget habil Billedhugger ved Navn Doll, som Hertugen har ladet reise: han er en Eleve af Hondon. Jeg skulde næsten skattere Professor Doll ligesaa højt som hans Lære-Mester. Hondon har forfærdiget en løbende Diana, ganske nøgen, i levende Størrelse, for Hertugen af Gotha, som Hertugen ikke var tilfreds med, skjønt den i Paris havde gjort megen Opsigt og været udsat til Skue for Publicum. Han overlod derfor denne Statue af italiensk Marmor til Keiserinden af Rusland for 1000 Ducater, som var det, han havde selv betalt til Hondon. Man har i Gotha en Afstøbning deraf, og jeg maae tilstaae, at mig har den ikke gefaldet. Diana, som er i Løb, staaer kuns paa een Fod, hvilket synes noget vanskeligt. Gotha forlod jeg i Slutningen af Augusti Maaned for at gaae til Frankfurt ved Mayn, hvor jeg ankom ved Messe-Tiden. Paa Veien til Frankfurt besøgte jeg Slottet Wartburg, hvor Doctor Luther opholdt sig medens hans Forfølgelser. Jeg var i den Kirke, og saae den selv samme Præke-Stol, hvor han har præket. Man viste mig og den Blæk let i Muren, hvor Luther skal have slaaet sit Blækhorn efter Fanden i Vrede. Ved Frankfurter Messe er intet interessant at see, en Mængde Bjørne, Løver, Tigere, Aber og Linie-Dandsere var alt. Fremmede fra alle Verdens Hjørner. J det røde Huus, som nok er et af de første Vertshuse i Verden, logerede jeg ved Siden af Kapitain Dahl og Kammerherre Falkenskjold, den første har vel allerede hilset Dem fra mig. Her var og en Grev Moltke, en Søn af vores gamle Præses. Fra Frankfurt gik jeg til Maynz, for at besee Situationerne omkring Rhin-Strømmen, samt at see Rhin- og Mayn-Strømmenes Forening eller Sammenløb. Jeg besøgte i Maynz Grev Schlik, som har været Gesandt i Kjøbenhavn. Han bad mig til Bord, men hans Høflighed gefaldt mig ikke hvilket jeg forud ventede, thi han havde i Kjøbenhavn allerede taget Partie imod mig. Han maatte ellers tilstaae, at han i Wien havde hørt af Fu ger, at jeg kunde male. Jeg opholdt mig kuns een Dag i Maynz og gik derfra til Darmstadt, hvor man ventede mig. Ved Hoffet i Darmstadt opholdt jeg mig i 6 Uger; her ligesom paa de øvrige Steder blev jeg paa det højtideligste behandlet. Her gjorde jeg Bekjendtskab med en Prinds af Baden, en Søn af Markgrevinden, som var Æres Medlem af vores Academie og hvoraf vi have en Cleopatra i Pastel. Jeg har siden i Carlsruhe seet Originalen af Netscher, selvsamme Størrelse og selvsamme Ramme. J Manheim var jeg 5 Dage her er virkelig mange Ting at see og en herlig Stad. Her ere habile Kunstnere, en Historie Maler navnlig Leidersdorff, en gammel Mand, men har Talent, en habil Landskabs-Maler ved Navn Cobel, og en meget habil Billedhugger, hedder Verchaffel, Directeur ved Academiet. Churfyrsten har en ypperlig Malerie=Samling. Academiet har de bedste Afstøbninger af Antikerne. Haven ved Schwezingen er ustridig den mærkværdigste og fuldkomneste i Tydskland, her findes meget Arbeide af Verchaffel, han er tillige god Architect og har bygget Arsenalet i Manheim. Siden 14 Dage opholder jeg mig i Strasburg, hvor jeg har været noget syg, ikke desto mindre har jeg allerede besøgt Marechal de Saxe's Begravelses-Monument af Pigall. Om Poesten vil jeg ikke tale, thi den er i den Smag, som dengang herskede i Frankrig. Compositionen kan derfor behage mange, men i Figurerne er aldeles ingen Noblesse, og en ussel Stil overalt den hele Gruppe imponerer ikke, og den er langt fra en Algardi og en Girardon. Nylig blev jeg buden til Bords hos Prinds Max af Weibrücken, og der traf jeg den hollandske Minister i Kjøbenhavn van der Goos jeg fandt og der en gammel Bekjendt, Chevalier von der Wisch, en Fætter af Scheel, hvilket var en angenem surprise.