Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-08-05
Der gives Epidemier (hedder det i den JtzeboerAvis), som i de smittede Egne næsten angribe Enhver. Der gives ogsaa aandelige Epidemier, for hvilke selv den Fornuftigste ikke kan holde sig gandske friEn saadan Sygdom synes at være udbrudt i Danmark, og bestaaer i den fire Jdee, at Hertugdømmet Slesviger en frafalden dansk Provinds, der atter maa erobres tilbage. Alvorlige Udrustninger blive trufne, for at udrive Danskhedens Grav af de Vantroendes Hænder, og Riddere og Vaabendragere give en vordende Corvantes Stof til, i udødelige Heltesange at forherlige den danske Ridderaand i det nittende Aarhundrede. Selv Mænd, hvis Kundskaber, Forstand og Maadehold vi agte, udtale maaskee af Frygt, - denne Anskuelse, som om Slesvig dog engang, ved Sympathi for Danmarks fremadskridende Jnstitutioner, maa blive dansk. Ja paa Øen Laaland er det endog lykkedes dem, som angive Tonen, at bevæge en større Deel af Folket til at istemme dette Raab, en Lehnsgreve foreslaaer en Petition, der eenstemmigt bliver antagen, en Petition, der gaaer ud paa: at forene de tre Stænderforsamlinger for Østifterne, Jylland og Slesvig! Dette bringer os i levende Erindring, hvorledes Sancho Pansa, uagtet al Modstand, tilsidste ikke kunde andet end deele og tilegne sig visse af sin Herres storartede Anskuelser. Aalborg, 1ste August. Dhrr. Nielsens og Phisters Aftenunderholdning igaar var, som man kunde vente, talrigt besøgt. Enhver af Kunstnerne blev ved Jndtrædelsen hilset med Applaus, der ved de mange herlige Momenter, Forestillingen frembød, ideligen fornyedes. At den fingerede Theater Primadonnas Skildring af den Tid da man klippede hendes Navn ud af Placaterne og aad det paa Smørrebrød, ikke hørte til dem, der gjorde mindst Lykke, vil man neppe heller betvivle. (Aalb Av. Lemvig, den 26de Juli. D. M. Kongen og Dronningen ankom her til Byen den 24de om Aftenen Kl. omtrent 10, ledsaget af Hs. Kgl. H. Kronprindsen, og behagede at tage ind hos Hr. Cancellieraad Gundelach, udenfor hvis Gaard en smagfuld Æresport var opreist, der belyst med couleurte Lamper frembød et herligt Skue i den skjønne, venlige Aften. Deres Majestæter modtoges af en talrig Forsamling, under gjentagne Jubelraab, og behagede strax efter Ankomsten at modtage Byens og Egnens Embedsmænd til Cour. Om Morgenen den 25de begav Hs. Majestæt Kongen sig til Agger=Kanal, og Hds. Majestæt Dronningen til Bovbjerg. Paa forskjellige Steder vare Æresporte opreiste, saaledes paa Bovbjerg, ved Ferring Kirke, Vandborg Præstegaard, Hove og Heldum Kirker, og paa Harboøre. Hs. Majestæt behagede i længere Tid at opholde sig ved Kanalen. og ved Samtale med adskillige af Beboerne søgte han at komme til nøie Kundskab om Localiteten og deres Tarv, der saa ofte havde maattet lide af Vandflod; og under Sit Ophold paa Bovbjerg behagede det Hs. Majestæt at spadsere omkring for at nyde den herlige Udsigt fra det ophøiede Sted. Ved den paa Bovbjerg opreiste Støtte til Minde om høisalig Kong Frederik den Sjette, dvællede Allerhøistsamme nogle Øieblikke, og dybt bevæget nedbad hun GudsVelsignelse over hans Minde, der fandt Gjenklang i Alles Hjerter, og udtalte Sig i et enthusiastisk Hurraraab. Overalt hvor Deres Majestæter passerede forbi Skolerne, var Skoleungdommen opstillet paa begge Sider af Veien, og dens barnlige Hilsen besvaredes i de naadigste Udtryk. Det var en sjelden Høitidsdag for Egnen, hvorom Erindringen længe vil leve i trofaste og hengivne Undersaatters Hjerter, og det blev et almindeligt Ønske: gid den snart vende tilbage, Efter Hjemkomsten fra Kanalen behagede det Hs. Majestæt at besee Kirken, Skolen, Sprøiterne m. m., og om Aftenen var det høitelskede Kongepar paa Tilbagereisen. Fromme og kjærlige Ønsker fulgte Dem ved Deres Bortreise, og der var neppe Nogen, Høi eller Lav, som ei i sit Hjerte bad: "Guds Fred ledsage Drot og Dronning (Md., Medens Majestæterne Sønd. d. 19 Juli bivaanede.