Københavns Adresseavis, 1788-09-09
Af en Bonde fra Cronborg Amt, er funden uden for Nørreport, en graae Atlasses Kaabe med Foerværk, vedheftet et hvidt Tørklæde med Navn, som er indlagt hos Hørkræmmer Vaagensen paa Kaltorvet, imod Findelen til Bonden og dette Avertissements Bekostning. Udgives ugentlig 4 Gange. J Anledning af Hr. Augustinus, Tobaksabrikør, og Jfr. B. M. Bentfelts Ægteforretning den 5 Sept. 1788. Saa skaber Almagts Haand lys Dag af Sorgers Nat, Den Frommes Forsyns Vink til nye Lyksaligheder Enhver dets Dyrker frem til Livets Fryd veyleder, Endog naar rædsomt Skiul for samme synes sat. Hæld dig du brave Mand, med din nyefundne Brud Hæld dig med Moderen, dit Huus og Barn du giver, Dit Valg Guds Forsyns Priis, dit Hiertes Ære bliver, Og du lyksalig selv ved Gaven af din Gud. Nyd din Lyksalighed uafbrudt mange Aar. Deel samme kierligen i blide Medgangsdage Med din velsignede nyeskienkte Ægtemage J hoster Begge To den Løn som Dyden faaer! Saa lyder Venners Sprog paa denne Tid for dig, Og for din elskte Brud, da Mand af Borgerhæder, Gid dagligen du see formeret dine Glæder, Og al den Livets Hæld dit Hierte ønsker sig. nal. Til Viinhandler Hr. Møller og Jfr. Leed paa Deres Bryllupsdag den 5 September 1788. Alvise Du som indtil Hiertet seer, Og kiender hvert et Suk, hvert Ønske det udgyder, Du veed, hvad Ønsker nu fra dette Hierte flyder, Algodhed hør, saa ønsker jeg ey meer. Dit Forsyns Øye fæst paa dette Par Fra denne Dag, paa alle Deres Lives Dage; Din Troefanthed lad Dem ved hvert et Fied ledsage, God din Velsignelse i Deres Kar. Saa skal ved Dette Baand Lyksalighed Med Fred og Kierlighed tillige være knyttet, Og naar et bedre Liv end dette er ombyttet, En Afkom blomstre skal i mange Leed. N. F. V. Grabschrist. Hierunter ruhet. sandt und selig Herr ELIAS SCUIT. Er erblickte des Licht d'eser Welt 1747 den 2 Febr. und verlies selbiges 1788 den 27 August. Kurte und voll von Leiden var sein Leben, aber mit der grosten Ruhe des Geistes, die nur vahren Christen eigen ist, ertrog er selbiges gedultig bis es Gott gefichl. lun aus diesem Elende in die evige Herlichkeit an versette vo Inn seine Frau mit 5 Kindernempfangen. Die 4 nachlebende Kinder beveinen den Verluft. Ihres gottesfurchtigen und rechichaffenen Vatters. O Seliger Der du jetet in Jesu Vunden, Dein Erlösung hast gefunden. Norges glædefulde Scho raaber mellem Kongsbergs Fielde til Norges Støtte og kraftige Velgiører Hans Kongelige Høihed vor dyrebareste Kronprinds, vor Tilkommende Friderich den 6te, der besøgte Bergstaden den 29 Julii, til alle retskafne Normænds største Glæde. Sandsværs Bønderne paa den ene Side og Qvinderne paa den anden Side, havde i Orden forsamlet sig paa Kongeveien til Kongsberg med Frydeskrig, samt Uskyldigheds Tegn og Krandser. Dernæst hørtes et almindeligt Hurra, med et dobbelt og frydefuldt Gienlyd fra Kongsbergs Fielde, til Velkomst for vor Dyrebare: Glück aufGück aus! Glück auf Gud velsigne og bevare Kronprindsen, Gud lade Ham længe leve til Norges Glæde. De Underjordiske vare krøbet op af deres Huler, og ved andtændte Lampers Sving bevidnede deres Glæde. Biergene frydede sig ved, Krudtets Kraft, med een Tre=Enig Lyd fra Fieldene. Vor Kirke glædede sig ved Klokkernes Sang og Klang. Grannens Afkom blev forvandlet og indklædte Ærensport, med Forestillingen af vigtige Sindbilleder, som viste vor velsignede Kron prindses retfærdige og uglemsomme Jver og Bestræbelser for Norges Lyksalighed. Et andet forestillede Hans Kongelige Høj beds brændende Kierlighed for Tvilling=Riget. Det tredie til kiendegav Berg=Almuens Taknemmelighed til vor milde og naadige Konge, for det allernaadigst forundte Magazin. Det fierde forestillede Bergstadens foreenede Glæde ved var dyrebare Kronprindses Ankomst; hvilket alt Høivelbaarne Hr. Oberberg, hauptmand Hiort, ved sine utrættelige og virksomme Foranstaltninger, havde iagttaget, for at vise sin egen tilligemed det øvrige Kongelige Overbergamts, og hele Kongsbergs allerdybeste Hølagtelse for Hans Kongelige Høihed med høie respective Følge. Dagen efter, reide Hans Kongelige Høihed til Christians Søndre Stell og Gruberne, og efter Middags Taffelet behagede at tage Semtugriumer, Latin=Skotten, samt Mynten, Hytten, Pukværkerne og Material=Huset i Øiesyn, hvorom en nøiere Forklaring fra Bergmæssigheden vil udkomme. Samme Dag besaae Hans Kongelige Høihed Kirken, hvor vores værdige Præster og de øvrige Kirke Betientere gjorde deres underdanigste Opvartning. Den 31 Junii om Norgenen, forlod Hans Kongelige Høyhed tilligemed de 2de Durchlauchtigste Prindser og øvrige Følge Bergstaden, hvorved lev igientaget de ivrigste Ønsker og Forbønner fra Jndvaanerne, Folket og Skaren, da tillige de forhen ommeldte Æresbeviisninger i den fuldkomneste Orden bleve anbragte. Dyrebareste Kronprinds! Tvilling=Rigets Haab og Glæde! alle ædle Nordmænd blev besielet ved Deres Kongelige Høiheds Nærværelse, og er forsikkret i Tiden at finde en Tronfølger, som allerede, ved de af Gud velsignede Evner har viist Retfærdighed forenet med Mildhed, Strenghed med billighed, Menneskekierlighed med Forstand, Ædelmodighed med et Fornuft mæssig Overlæg; Ondskabens Fiende, Skrøbelighedens Benaadere, de Undertryktes Tilflugt og Hielpere, Uretfærdighedens Skiær, Videnskabernes Befordeere, Gud og Religionens Dyrkere. Men da disse Dyder forhærlige Deres Kongelige Hriheds dyrebare Egenskaber, saa igientager enhver oprigtig Nord= og Klippeboer fine varmeste Ønsker, samt raaber, til den store Kongernes Konge, at han vil bevare Deres an tænkte og begyndte kongelige Værdigheder med bestyrkede Viisdoms Skrid. paa Livetsbane. Til Afskeeds Erindring! Tronfølgeren vor Kongeson! Hver raaber alle med een Bøn! O! Gud du ham ledsage. Gid Viisdom i hans Mandoms Bryst! Maae blive Tvilling Rigets Lyst! O Gud ham den forlene. Kongsberg d. 12 Ang. Det ønsker allerunderdanigst Jens Petersen Krum. P. S. J høilærde og ædle Aander fra Parnasse, antag en lægMands Enfoldighed, og da jeg kiender eder langt fra Dadleren, saa lad mig finde Beskyttelse under eders sædvanlige udvisende Ædelmodighed.