Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-17
Bankcontoiret kom nu idelig Børsen til Hielp med Banco, og for at sætte det istand dertil, laante nogle Handelshuse det henimod 3 1/2 Millioner Mark Banco. Desuden bidrog Norge efter Fredsslutningen med Sverrig ved betydelige Remisser til at balancere imod Fornødenhederne, og derfor saaes nu ogsaa ofte Banco paa Børsen. Men havde dette end saaledes vedvaret, vilde Stillingen alligevel ikke have været mindre slet. Den ringeste Standning maatte have Cour sens Fald til Følge; thi hver Standsning foraarsagede stor Begjerlighed. Saalænge de, der trængte til Banco, saae at alt gik godt, søgte de den kun efterhaanden, alt som Betalingsterminen forfaldt for dem de stolede stedse paa endnu bedre Tider. Men neppe kunde Standsningen begynde, førend Endeel vilde kjøbe paa eengang, af Frygt for, at det nu vilde tage en værre Vending. Audne feldt da paa Conserveringssystemets Optagelse. Og Saadant var nu ganske naturlig Aarsag til, at Coursen kunde falde 100 til 200 PC. paaseengang, og at den til October 1810 gik henimod, 650. Paabydelsen af Colonialafgivten, hvoraf en Deel betaltes med Banksedler, Forbudet mod Bankseddelers Udsendelse og mod Tratter, paa længer Tid end 3 Dages Sigt, havde den attraaede Virkning. Coursen paa Banksedler i Altona steg fra 850 til 400 og derunder; her paa Børsen solgte man ikke allene den Banos, man havde, men end- og paa Speculation, og Coursen sank pludselig til 410. Bankcontoiret kjøbte i de Dage for 1 Mill. 800,000 Mk. Banco. Men denne pludselige Forandring var unaturlig, og i Dec. 1810 var Coursen allerede 600. - Trangen til Banco var imidlertid stor og Jndtægten deraf forholdsviis næsten ingen. Kornforsendelserne til Norge krævede store Udgivter; thi efter P. L. Olufsholm ere siden Krigens Begyndelse Millioner Tønder sendte derop.; Provideringscommissionens Forsynelse udfordrede ogsaa store Bekostninger. Heldigviis stode just Repræsentativerne saa fordeelagtig i Holsteen, at de næsten bleve til circulerende Mynt. Dette vedvarede til omtrent midt i 1812. -J Henseende til Aaret 1811 bør man ikke lade sig vild nede af et offentligt Blads Anmeldelse om en Jødes Anholdelse i Corsøer, eller de i Postbøgerne berørte Forsendelse, at rede Penge, især Guld. Disse vare blot Transitgods. Guldet var kommet udenlands fra til Sverrig, hvorfra det, til Fordeel for Riget, sendtes over Kjøbenhavn til Hamburg. 1812 og 1813 gik omvendt Penge fra det faste Land til Sverrig, hvoraf dog noget kjøbtes af Bankcontoiret for Dansk Courant og Repræsentativer. J Febr. 1811 stod Coursen paa 809 a 850, og i de første 6 Maaneder varierede den ikke meget. Børsen og Bankontoret bleve forsynede. Grunden var, at man havde faaet betydelige Remisser fra Norge, og efterhaanden nogle fra Colnierne. Det tegnede til, at Toursen vilde faae Fasthed, men man vedblev at indføre udenlandske Varer, som maatte betales med rede Penge. - Børsoperationerne overdroges nu til et enkelt Handelshuus, og da man saae, at man kunde faae saameget Banco, man vilde, begyndte man at slaae Lid til Coursen. Men desuagtetstegel dog Kornpriserne nu høit, uden Hensyn til Coursen. Jmidlertid drev man en fordeelagtig Handel paa Sverrig, og Norge sendte betydelige Remisser. Et Laan paa noget over 6 Millioner Mk. Banco blev oplaget her og i Altona, og dette satte Bankontoret istand til at betale sin øvrige Gield. Men nu lydtraadte lugunstige Omstændigheder. Høsten i 1811 var maadelig, sølv i Jylland føltes Mangelpaa Korn, som maatte hentes fra Østersøen og betales med rede Penge, Norge, langtfra at sende Remisser, lod endog her kjøbe fremmelle Vexler Fremmede Armateurer solgte her og i Norge hidbragte Ladninger og Fartøier, der taltes med D. C. som omsattes i Banco, hvis Behøv nu blev meget stærkt. Jndtil i Martii 1812 gik Tingen alligevel godt, men efter den Tid aftoge Midlerne medens Fornødenhederne stegt. Regjeringen vilde komme til Hjelp ved endeel Varer, den lod sælge for Hamborger Banco, men det var utilstrækkeligt. Man, begyndte at bruge Jndskrænkning i at afgive eller sælge Banco, men hver Standsning forværrede Coursen. J Løbet fra Martii til Junii 1812 bleve adskillige Commissioner nedsatte for at indhente Oplysninger om Bancokjøb &c. og derved forebygge beføiet Kjøb, men saavidt man kunde skjønne var en virkelig Trang Hovedskyld i Søgningen efter Banco.