Københavns Adresseavis, 1797-08-09
Ved Lientenant Mask. Tyrfol. Crar. Stormen tier Bölgen hviler, Skræk ei naaer til Evighedens Bred, Tabte Yngling, Sövnens Broder smiller Til dit stille Hvilested. Tryg i Venskabs Rosenklæde, Du betroede Livet til en Baad; From du vilde skabe Venners Glæde : Ak! du skabte Venners Graad. Engstet, redningsløs, foreirret, Slog du Giet op til Livets Cud: O i det Blik, som har mod Himlen stirret, Nævn de Moder, Söster, Brud. Alt forgieves! - Han, hvis Stemme I Naturen hver dens Evne gjöd, Saae din Qval, men var for viis, at hemme, Hvad hans egen Lov dig bed. Stormen raste, Bölge bruste, Livets Kraft i Kampen blev for svag Dødens Haand dit skiønne Hierte knuste, Endte mørkt din lyse Dag. Som en Cran paa dine Fielde Ædel, rank, i Skyens Climmer staaer, Men omstyrtes af Örkanens Vælde, Splittet i sin Alders Vaar : Saa du stod, med syrigt Öie. Stærk og karsk i Ungdoms Herlighed, Yndet, elsket, glad; - og maatte boe, Ak! saa brat, dit Hoved ned. Trøster Eder, 1, som græde, Moder, Söster, Brud i Han sover jo Vel han gik fra megen, megen Glæde, - Ædle, men han gik til No. See, saa mangen Bölge dækker Livets vide, faresvangre Har ; Mangen Storm vort bange Hierte skrækker, For vi naae til Havn og Grav. Stormen tier, Bölgen hviler, Skræk ei naaer til Evighedens Bred, Sövnens hulde Broder kierligtsmiller. Til vor Andlings Hvilested. Ved den haabefalde lille Pige Lise Stubs Grav. Skiøn, som Rosen blomstrede Du Lille, Men og snart som den Du falmede! Mange elske Dig og Taarer trille, Naar vi sige: Lise er ei meer, Tidlig spired i Dit svæde Hierte, Sed til Fromhed, Vid og ædel Dyd. Liv og Held Dig ønskes; men vi lærte, At vi intet kan mod Almagts Byd. Stort er vores Tab, Du vandt det bedre, Tidlig tilte Du til sand Lyksalighed! Ømt Din Aand nu seer Forældre hædre Med en Mindestaare her Dit Hvilested. S. S. Herr Banco=Commissair F. A. L. C. H. S Daa den 4de Aug. 1797. Naar de Edle Dødens Bud maae lyde, Naar til Roe den Gode kaldes ken, Villig ved hans Støv vor Graad skal flyde : Hvo erstatter os hans Tab igien 2 Naar fra elsket Hustru bratt bortrøves Hendes Stytte, hendes Ven og Raad. O af bitter Qval hun da bedöves! Ak, hvo standser hendes hede Graad Naar de Faderlöses stumme Smerte. Vidner om den tabte Faders Værd : O da föler dybt hvert aabent Hierte Savnets Storhed, som begrædes her. Derfor, ædle Falch vi alle klageTrøfteslöse ved dit kolde Liig, Derfor græder Din forladte Mage, Derfor lyde höit din Askoms Skrig. Alt for tidlig, at vi dig maae savne, Længe, længe haabed vi endnu Dig at see, som hidtil, virke, gavne, Fryde Alle ved dit Vennehu. Sklæbnen ei vort Haab, vort Önske hørte Urandsagelig er Himlens Vey Den igiennem Gravens Mulm dig förte Til et Lys, som evig slukkes ei. Brave, tabte Mand, vor Graad forklare, At vi skiønne paa dit Hiertes Værd, Og vort stumme Suk skal aabenbare, Meer end Ord formaae : Du var os kiær. J. A. H. Ved Auctionen paa Børsen Torsdagen den 10 August om Formiddagen Kl. 10 bortsælges end videre : 6 Kasier fiin bengalsk Indigo, 20 Fadde St. Croix Sukkere, hvorover de trykte Fortegnelser faaes og Varene forevises forinden Auctionen af Mæglerne Hyllested & Candil. Speciel Carga over Cattun Varene med Skibet Norske Løve, som er berammet til Auction næstkommende 20 Septem her, bliver at bekomme paa de Hr. Dunsfelt & Comp. Contoir.