Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1781-01-12
Nogle Anmerkninger og Faare=Avlen. Det er en vis og afgjort Sag, at de enskierige og toskierige Faar ere af en Art. Hvo som altsaa i Stedet for de toskierige vil have af det første Slags, den behøver ikke at afskaffe sin Hiord og kiøbe nye Faar, men kan ikkun om Efterhøsten lade dem beholde Ulden, saa har han naaet sin Hensigt. Men hvilket er best, enten skal man vænne sin Hiord til at klippes en eller to gange om Aaret? Man vil meddele nogle physiske Betragninger til Svar. Haarene voxer paa Dyrenes Legemer ligesom Planterne paa Jorden. Begge faaer den første Halvpart af deres Vext hastigere end den sidste. Man deele den gandske Høyde, som et Træe holder, i 3 lige Deele. De 2 første Deele faaer det gandske vist i kortere Tid end den tredie og sidste. Det er bekiendt, at herudi ligger Grunden til Krat skovs og Jndelukkers Jnddeeling; at man af denne Aarsag, naar man har blot Hensigt til at faae meget Brændeved, lader fælde Træerne, førend de har naaet deres fuldkomne Høyde. Jordbunden giver paa saadan Maade meere Brænde, end naar man vilde bie med at hugge indtil Træerne havde afvoxet. Dyrenes Haar og altsaa og Faarenes Uld kommer ligeledes før til dens Længdes første Halvpart, end til den sidste. Tager man den altsaa altid af, naar den har naaet sin halve Vext, saa faaer man sikker meere ifald man blot allene vil see paa Mængden, det er, en toskierrig Hiord giver mere Uld, end een, som ved samme Foer og Opvartning ikkun bliver klippet engang om Aaret. Videre lærer Erfarenhed, at Haar, som bliver ofte skaaret, voxer sterkere og tykkere, og at dømme derefter, saa skulde man ikke faae saa fiin Uld af toskierrige Faar, som af enskierige, og dette meener ogsaa nogle virkelig at 4 have anmerket. Jmidlertid skulde dette endnu være meget merkeligere, dersom de yngre Haar ikke altid vare finere, end de ældre. Endog dette finder man ved Planter. Hvor Græsset i de Engelske Haver derfor bliver slaaet 2 til 3 gange om Ugen, der er det meget tet og fiint. Da nu 3de toskierige Faar hver gang faaer ung Uld, saa har den end Nr. nu ikke den Feyl, at være haard og tyk, som den først formedelst den ofte Asklipning maatte faae, om man lod den blive ældre. Hvo som herimod vil have lang Uld, maae giøre sin Hiord til enskierig, og denne Uld er, som bekiendt, nødvendig til visse Fabriker. Jeg vil sette, at naar Hyrderne vogter imellem Krat og Torne, de dog anvender den tilbørlige Forsigtighed, at der ved Tornene ingen Uld gaaer til Spilde. Naar dette skeer, og de enskierrige Faar om Foraaret bliver klippede, saa vil denne Jndvending være uden Grund. Ligesom Fuglene aarligen fælder deres Fiedre, saa fælder og Faarene deres Uld. Dette skeer omForaaret med de Faar, som altid har været enskierige, da derimod nogle, og fornemmelig de, som hidindtil ere blevne klippede to gange om Aaret, fælder deres Uld saavel omForaaret som Efterhøsten, ommendskiønt den ikke bliver aftaget. Heraf kan sluttes, at Klipningen maae foretages med de enskierige om Foraaret, og at man ved en forsigtig Vogt har slet ikke at befrygte at miste nogen Uld. Dertil kommer endda, at Ulden om Foraaret og om Sommeren voxer sterkere end om Vinteren; hvorfor og Høst=Ulden af toskierige Faar agtes høyere, end Foraars=Ulden. Men skulde ikke Spaniernes Exempel afgiøre Spørsmaalet, De klipper deres Hiord 2 gange om Aaret, og man faaer dog den skiønneste Uld fra dem. Men man veed, at disse Dyr elsker tørre og frie Sletter og Bierge, samt de paa saadanne Steder voxende Planter, og man maae da tilstaae, at ikke mange andre Lande har den Fordeel til Faare=Avlen, som Spanien. Men derfor kan man heller ikke paa andre Steder af de toskierige Faar vente saa fiin og saa lang Uld som den Spanske. I Tydskland bliver Ulden neppe saa lang i 6 Uger, som i Spanien paa 3 Nogle har givet det Raad, at man paa andre Steder skulde dyrke Engelsk og Spansk Græs for sine Faar, men derved erindres, at det vilde være overflødigt, at lade komme Frøe af disse Græsarter fra bemeldte Lande; thi de indenlandske Urter ere og meget behagelige for disse Creature. Nr. 22 R. . Kort førend Klipningen gaaer for sig, bliver Faarene svømmede eller tvede. Men skulde man ikke spare disse Creature for, den Angest hvorpaa endda strax følger en langt større, Skulde man ikke uden Svømming kunde faae Ulden reen, Man kan jo rense den afklippede Uld, som ikke er vasket; og den fiine Spanske Uld er slet ikke svømmet. Og om denne Renseelse, efter afklipningen, er noget besværligere, saa maae man betænke, at man derved dog unddrager sin Hiord fra en stor Fare. Endnu meere, det er unægteligt, at saavel Uld, som alt andet Haar lader sig bedre gjemme, og er meere frie for Angreb af Orm og Utøy, naar det har sin naturlige Fittighed og Sveed ved sig.