Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-05-08
Det maa være yderst paafaldende for dem, hvis Fag og Stilling ikke give dem Leilighed til at skue ind i Nutidens statsoeconomiske Forhold, naar de paa den ene Side høre Klager over Pengemangel, og paa den anden erfare, at ledige Capitaler findes i saadan Overflødighed i alle Lande, at de, ikke allene, ei kunne finde anden Anvendelse end i Statspapirer, men at Capitalisterne endog maae give Slip paa den høiere Rente, den de som et Slags Bodmerie nøde for den Risico, de løb, og heller lade sig nøie med den lavere Rente, Laantagerne byde dem, end contant modtage Papirernes paalydende nominelle Værdie, noget, som vel neppe Nogen for et Aar siden troede mueligt at kunne opnaaes, Dette Problem, hvoraf indsigtsfulde Statsmænd i Engelland og Frankrig i denne Tid, til Fordeel for Statens Financer, søge at drage Nytte, er ikke saa vanskeligt at løse, som det ved første Øiekast synes. Jndsenderen vover her at fremsætte sine Anskuelser, i den Tanke, at de kunne være til Nytte for Mange, skulde han, sin nuværende Overbeviisning uagtet, have taget Feil, saa vildet sikkert ikke mangle, at Andre mere Dybt skuende, der føle Gienstandens Vigtighed, i samme Øiemed ville gjøre opmærksom paa det Urigtige, og saaledes bidrage til at udbrede Lys over en af Nutidens meest paafaldende Begivenheder. Hovedspørgsmaalet bliver: Hvor komme disse ledige Capitaler fra, da dog i de senere Aar hverken Agerdyrkning, Jndustrie eller Handel har kunne afgive noget reelt Overskud, Beviis for, at disse Capitaler ikke fremkomme af noget fortjent Overskud i de nævnte Næringsveie, ligger i Tingen selv; thi ellers vilde de erhvervede Capitaler jo finde en Anvendelse i Næringsveienes, Udvidelse, og ikke, som det syes, tvinges tilat kaste sig paa Statspapirerne. Nogle troe, at den aftagende Handel, der nu ikke mere drives saa udstrakt, som før, skulde levne disse Summer; de bestyrkes i denne Mening ved at see, at det er med de store og rige Banquierhuse, at Regjeringerne afslutte Laanene, og at disse Huse forskudvis levere Pengene og tage hele Risicoen, af Salget paa sig. Vi ville først undersøge, hvorvidt denne Mening kunde være grundet. Under Krigen kunde de fleste Stater paa Fastlandet ikke drive deres Søhandel, kun enkelte Lande og Stæder, der vare neutrale, dreve denne, saa at sige for det Heles Regning, selv Engellænderne benyttede sig en Tid lang af de Neutrale. Det er altsaa begribeligt, at disse enkelte Lande og Stater beskjæftigede den Gang langt større Capitaler i Handelen, end nu, men disse Capitaler vare langtfra ikke de Neutrales egen Formue; de havde en overordentlig stor Credit hos de Landes Kjøbmænd, der, igjennem dem tillige, droge Fordele af Handelen og ved dem fandt en Anvendelse af deres Capitaler. Nu, siden den almindelige Fred, driver ethvert Land sin egen Handel, ethvert anvender sine Capitaler i Handelen hos sig selv. Saaledes blev ved Freden Enkeltes Søhandel indskrænket og Mængdens udvidet. Uden Tvivl skeer der i det Hele i Europa, nu for Tiden, lige saa mange Handels expeditioner, som den Gang. Det er altsaa ikke i Nutidens mindre Handel Aarsagen maa søges. Enhver veed og, hvorledes de neutrale Lande og Byer, Tid efter anden, bleve trukne ind i Krigen med, og hvorledes de baade før og efter samme bleve ødelagte. Vi see blot hen tilos selv de ældste, kyndigste og rigeste Handelshuse forsvandt, det ene efter det andet, og det vilde være en Daarlighed at troe, at der endnu fra hine Velstandsdage skulde hos Handelstanden, være saadanne Levninger af Formue tilbage, at der for denne ingen anden Udvei gaves end Statspapirer.