JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Den berømte Martfeld skyldte Ryberg tildeels sin Dannelse i Oeconomien og Handelsvidenskaben, thi det var Ryberg, som lod ham reise udenlands paa sin Bekostning, hvilken Udenlandsreise skal have kostet ham 6527 Rdlr. Som Godseier søgte han ikke allene at gjøre sine Bønder lykkelige, men endog paa den kraftigste at forbedre Agerdyrkningen. Hans to Godser Febierregaard i Sjælland og Frederiksgave i Fyen ere begge de skjønneste Mindemærker om hans store Bestræbelser for Bondestandens Ophielpelse og Oplysningens Befordring i hans ikke ubetydelige Virkekreds. Jeg afbryder her i den Overbeviisning, ikke at have sagt andet, end hvad som Jver for Sandheden, Agtelse for Mandens Fortjenester, og Jnteresse for enhver, som befordrer Almeen vel have indgydet mig. 4, maatte dog hans Exempel være vore Rigmænd og store Handlende stedse i frisk Minde, Maatte dog de, der ikke have Følelse for andet end Gulddynger og forfængelig Pragt, lære af ham, at der ved Gravens Bredde gives en Belønning, som ikke kan kjøbes for Guld, ukjendte og upartiske Menneskers uskrømtede Høiagtelse og Taknemmelighed de Endog den, der er fuldkommen overtydet om Menneskehedens Perfectibilitet eller Fremskridt til Fuldkommenhed, maa tilstaae, at Tyverie, istedet for at aftage, dagligen tiltager. At undersøge de sande Kilder og foreslaae passende Midler til at standse dem, synes at være et Arbeide, der fortjente Borgersamfundets Erkjendtlighed, og som endog de største Jurister, burde ansee som en værdig Gjenstand for deres Grandskning. Vor Regjering, der med sand Jver holder Skridt med den fremskridende Oplysning, har og i Straffelovene for Tyverie viist en Menneskelighed og Mildhed, som gjør dens Tænkemaade Ære. At lade Straffelovenes Retfærdighed være ledsaget med saa megen Lemfældighed, som den offentlige Sikkerhed tillader, er den lyse Grundsætning, som Forordningen om den nærmere Bestemmelse af Straffe for Tyve og Hælere gaaer ud fra. Men her opstaaer nu det Spørgsmaal, om denne Lemfældighed har bidraget til Tyveriers Formindskelse? – og man kan maaskee bestemt svare Nei. Vore Domstole have maaskee aldrig været mere sysselsatte med Sager af den Natur, og den offentlige Sikkerhed er maaskee aldrig bleven mere krænket end netop vore Dage. Hvor stor en Lykke det end er for et Folk at styres af en Regjering, hvis første Grundsætning er Menneskekjerlighed, saa gives der dog Tider og Omstændigheder, hvor alt for megen Lemfældighed mod overbeviste Forbrydere, især naar Forholdet imellem Forbrydelse og Straf i andre Henseender er uovereenstemmende, kan tilintetgjøre dens viseste og bedste Hensigter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Forordningen har bestemt tre Grader af Straffe for første, anden og tredie Gang beDen bestemmer to Maaneders gaaet Tyverie indtil to Aars Tugthuusstraf efter Sagens Natur for den første Grad. Efter min individuelle Mening har Tyvsstraf for første Gang en langt vigtigere Jndflydelse paa Forbryderens Forbedring eller Forværrelse end anden og tredie Gang, og Lovgiveren synes ogsaa at have været af denne Mening. Derfor synes Tugthuusstraf, var det end kun paa to Maaneder, en alt for stræng Straf for et ubetydeligt Tyverie, naar derimod to Aars Straf synes at være alt for lemfældig, naar Tyveriet, i Henseende til dets Vigtighed og Jndflydelse paa den Bestiaalne, fortjener at tælles blandt de groveste Overtrædelser. Saaledes synes der ikke at være noget ganske strængt Forhold imellem den Straf, som kan dicteres den, der aabner sex Laase og bortstjæler et Par Guldhorn fra et Konstkammer, og imellem den Straf, der paalægges f. Ex. en Pige, der har tilegnet sig adskilligt Legetøi af Værdie. Jntet er naturligere, end at den, der skjæler første Gang ofte speculerer paa et betydeligt Tyverie, da han jo veed, at den høieste Straf er to Aars Tugthuusarbeide. Det Menneske, som derimod for et ubetydelig Tyverie kommer i Tugthuset, faaer en Plet paa sig, som hverken Staten eller den fortræffeligste Opførsel i Fremtiden saa ganske formaaer at aftvætte. Jnd groede Fordomme beholde her, som i saa mange andre Tilfælde, Overvægten. Desuden lærer Erfaringen, at den, der eengang er bleven straffet paa en saadan Maade, meget lettelig forledes, det være tidlig eller sildig, til atter at gjøre sig skyldig i en lige utilladelig Handling. Thi Æresfølelsen ligner en svag Plante, som ikke taaler mange udvortes Jndtryk, Naar man ikke omgaaes den forsigtigen, saa visner den meget snart Straffen for nok engang begaaet Tyverie er, efter Omstændighederne, 3 til 5 Aars Raspehuus, eller Fæstningsarbeide. Men gives der ikke Tilfælde, hvor et anden Gang begaaet Tyverie er en umiddelbar Følge af det, der er begaaet første Gang? Omgangen med fordærvede Mennesker i et Straffehuus, tabt Æresfølelse, Mangel paa Underhold kunde saa let forlede til en ny Brøde, især naar det, efter Fængslernes gamle Jndretning, ved Løsladelsen ikke altid lader sig gjøre uden store Vanskeligheder at ernære sig paa en redelig Maade 19. - Forskjellen imellem Jndbrud og simpelt Tyverie kjende kun faa Leigfolk noget til. Mangen een, som straffes for Jndbrud, har, da han stial, maaskee aldrig troet, at han begik andet end simpelt Tyverie. Heller ikke forekommer Forholdet imellem begge Straffe maader mig i alle Henseender at være ganske bestemt. Det bliver maaskee endnu et Spørgsmaal, om den, der gjør Jndbrud, just altid agter at giøre Vold eller begaae Mord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Denne Mangel er nu afhjulpen ved en ny Forordning, som gjør vor Lovgivning Ære, Det glæder Forfatteren, at han i denne Forordning finder adskillige af de Jdeer realiserede, som han i en Afhandling om Hovedstadens Fængsler har fremsat i dette Skilderie. Og uagtet han aldrig kunde være saa ubeskeden at troe, at disse Jdeers Fremsættelse har havt nogen directe Jndflydelse paa Forordningen selv, saa fornøier det ham dog, at Publicum derved overbevises om, at det, han har sagt, var af den Natur, at det kunde bestaae med en vel organiseret StatsLovgivningsystem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Svar paa de tvende Spørgsmaale til det deconomiske Velfærdsselskab, fremsatte i dette Blads No. 78. 1. Vanskeligheden i at faae Skibe directe til Færøe, for at hidføre de der brudte Kul, foraarsager, at Selskabet maa dertil fragte Retourladninger med de Skibe, der, enten fra Norge, eller herfra til Norge, seile med een eller anden Ladning, og derfra til Engelland med Trælast, hvorfra de paa deres Hjemreise anløbe Færøerne og indtage en Ladning Kul, hvilket er Aarsagen til den lange Uddeblivelse. Selskabet har i Aar fragtet endeel saadanne Retourladninger, hvoraf trende ere i disse Dage ankomne, som vil erfares af Adressecomptoirets Efterretninger, og flere Ladninger ere i Vente. 2. Om de, der af Frygt for at komme i Forlegenhed til Vinteren, formedelst Kulskibenes lange Udeblivelse, forsyne sig med andet Brændsel, ere forbundne til, naar de Færøeske Kulskibe komme, at modtage de Partier, de have tegnet sig for Selskabets Øiemed med at hidskaffe disse Kul er: a) At søge saavidt mueligt at fremme Afsætningen paa dette indenlandske Product, b) At bidrage til de høie Brændselsprisers Nedsættelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Naar Selskabet nu vedbliver at bringe de Fær beske Kul hjem, da har det det dobbelte Øiemed: 1) At gjøre Publicum bekjendt med disse virkelig gode Kul, hvis fortrinlige Egenskaber endnu kun lidet ere bekjendte, og for et ringe Antal, da nogle Tilfælde ikke have viist dem i al deres Godhed tilforn. 2) Dernæst at befordre Afsætningen paa en Maade, at de kunne bringe Brændet til at falde, eller dog hindre det i at stige mere herefter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Subscriptionen paa de forventende Kul skeer ikke for at paanøde nogen samme, men allene for at vide, hvor mange af Selskabets Medlemmer der attraae noget af de forventende Ladninger, der da forlod have Rettighed dertil, hvorefter man da sættes istand til at overlade Resten til enhver uden for Selskabet; hvad dernæst bliver tilovers, ligesom og hvad der ikke afhentes, efterat Subscriptionen er skeet, oplægges, for dermed, saavidt det tilstrækker, at afhielpe Brændselmangel til Vinteren. Kjøbenhavn, den 29 Augusti 1804.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Directionen for det deconomiske Velfærdsselskab,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Blandede Nyheder. disse Dage har der udbredt sig et Rygte, at H. K. H. Arveprindsens ældste Datter skulde formæles med en Tydsk Prinds, Graverkarlenes Sag skal nu under Behandling ved Høiesteret Publicum begynder at betragte deres Forbrydelse fra en mildere Synspunct end før. Graver Meisling skal have beviist, at han gjentagne Gange har anmodet Vedkommende om at faae Kirkegaarden udvidet, da han af Mangel paa Plads saae sig nødsaget til at lade det ene Liig lægge oven paa det andet. Hans Defensor ved Hof= og Stadsretten skal have godtgjort, at Assistencekirkegaarden, efter sit daværende Fladeindhold, i en Tid af tre Aar maatte være ganske opfyldt med Liig. Rygterne om Ligenes Plyndring skulle ogsaa have været ganske overdrevne, og man har næsten ikke savnet et eneste Liig, som i mindste Maade kunde blive efterspurgt af Familien, Kort sagt, Ligenes Opgraven skal tildeels mere have været en Følge af det overdrevne indskrænkede Rum til bestandig at modtage nye Liig, end af noget egentligt Forsæt, at plyndre de Døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Da den afsindige Hattemagersvend, som for ikke længe siden rev Næsen af en Bondedreng, blev bragt bunden til Hirschholm, gav han adskillige pudseerlige Svar paa de Spørgsmaale, man gjorde ham. Følgende kunne tjene til Exempel. Hvor gammel er J Otte Hundrede Aar. - Hvor længe har J opholdt Eder i Kjøbenhavn." Om der har jeg ikke været det længe, – jeg troer omtrent hundrede Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
En Skipper navnlig Broder har ladet bekjendtgjøre i Adresseavisen: "Da et falske Rygte næsten har udbredt sig overalt (Anmelderen kan forsikkre, at i det mindste han aldrig har hørt det), at han paa sin Reise skal have slaget sin Styrmand ihiel, saa erklærer han Rygtet for Løgn. Den, som angiver den lumske Ridding, der har udspredt det, kan hos den Beskyldte vente sig en Præmie paa 25 Rdlr., og ligesaa meget hos dennes Fader. Men paa det ingen just saa lige skal troe ham paa hans Ord, har den, efter Foregivende, ihielslagne Styrmand, som den, der nok bedst maa vide, om han er død eller ikke, sat en Trum paa Skipperens Bekjendtgjørelse, og tillige yttret det Ønske, at Ophavsmanden til Rygtet maatte blive opdaget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Den angaaende Bryggerlauget nedsatte Kongel. Commission skal nu næsten være færdig med sine Forhandlinger, som nok om føie Tid ville blive Publicum meddeelte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Efter Forlydende skal alle Officierer ved den Danske Armee med det første anlægge korte Kjoler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
J Nærheden af Kjøbenhavn skal der anlægges en Fabrik af Straapapiir. J Norkjøping i Sverrig haves allerede en saadan.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
J Aalborg maneuvrerede d. 28 d. M. Borgerskabet, bestaaende af Jnfanterie, Jægere og Artillerie, for Hr. Generallieutenant Moltke, som bevidnede Stadshauptmanden og vedkommende Officierer sin Tilfredshed. Efterat Exercisen var endt, tracterede Stadshauptmanden det militaire Borgerskab og nogle af Tilskuerne. Et efterlignelsesværdigt Exempel!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Jydske Aviser melde: Rugen skal i Jylland, have lidt, deels ved den stærke Regn, deels ved Nattefrosten. Bliver Rugen ringe, saa seer det ilde ud for Landmanden, som har maattet kjøbs Sommerføde i Kjøbstæderne. Fra et eneste Sogn paa Sønderkanten skal der være kjøbt for 2 til 3000 Rdlr. Rug fra Kjøbstaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
J Aarhuusavisen findes en Afskedserindring fra Byens Repræsentanter i Anledning af Geheimeraad Guldberg. J denne siges: at Aarhuus under hans Bestyrelse har seet sin Havn forbedret, Skovene fredet og sikkret mod Misbrug, Fattigvæsenet ophiulpen, og sine Marker saa vidt mueligt af Fællesskab udskiftede &c. Reisende fortælle, at der nylig har været et saadant Uveir i Kattegat, at en Aarhuussmakke med Stude maatte gaae til Corsøer, og naaede først Land fire Dage efter Afreisen. 5 Stude døde, og 15 Køer omkom i Uveiret paa Ladegaardens Mark i Kallundborg. Det har ventelig været foraarsaget ved en Vandtrompet eller tragtformig Skyder har trukket dem op med sig og kastet dem døde ned.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Man venter Prinds Henrich, Kongen af Preussens Broder, til næste Vinter i Besøg til Kjøbenhavn. J et Dansk Blad har en Mand advaret to Tøiter, der boe lige over for ham og giøre saa forfærdelig Nar af ham, at han ikke tør nærme sig sit eget Vindue uden at blive udleet, at afholde sig fra denne lovstridige Handlemaade, da han ellers seer. sig nødt til at nævne dem offentlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
J Zimmermanns Taschenbuch der Reisen findes en Beskrivelse over Grønland og Jsland med nydelige i Kobber stukne Forestillinger af de mærkværdige varme Kilder, f. Ex. Geiser &c., og mange andre Islandske Naturmærkværdigheder, som fortjente at kjendes af den Danske Ungdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-08-31
Den Engelske Gesandt i Neapel mødte nyligen ved Strandkysten en stor Mængde Mennesker. Han lod sin Vogn holde, spurgte om Aarsagen til dette Sammenløb, og erfarede, at et Menneske, som badede sig der, var nær ved at drukne. Han steeg ud af Vognen og tilbød den, som vilde redde ham, en stor Pengesum. Men ingen vilde vove det. Nu trak han Kjolen af, sprang i Vandet og reddede svømmende det Menneske, som var nær ved at drukne. Den Reddede var en Præst, som nu med mange Ord takkede sin Frelser. Men da den ædle Elliot ikke ganske forstod ham, saa svarede han Det kostede mig ikke mere Umage at redde Den end det koster mig at forstaae Dem." Kiøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
veste. Kjøbenhav No. 80. Den 3 September, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Levemaaden i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Man har allerede faaet noget færdigt, som man behager at kalde en Plan til Livrentens Uddeling, og sendt dette Noget omkring til Medlemmerne, for at prøves. Jeg har ikke kunnet finde nogen Plan deri; dog for Kortheds Skyld vil jeg kalde det en Plan. J Følge denne Plan altsaa skal Livrenten begynde at uddeles i Martii Maaned 1800, saaledes: Rotil 24 strax faaer aarlig 40 Rdlr. 25 til 48. 49 til 72. 73 til 96 og til 120. 8. Saavidt jeg kan Kiønne, ville de forste 96 Rumere finde den ganske vel passende, men de andre neppe. Alle de øvrige som faae Livrente, maae for det første nøies med 15 Mk., det er, istedet for at give 10 Mk. Contigent, lippe de nu med at betale 1 Mk. Og nu den store Hob, som endnu i mange Aar. maae contribuere. Den sidste Halvdeel kan efter denne Plan ikke engang efter endnu 14 Aars Forløb vente den Lykke at slippe med 1 Mk. aarlig, da derimod de første Numere, efterat have været 10 Aar i Selskabet, ville strax have 40 Rdlr. aarlig. hidtil har jeg talet om denne Plan, som om den var rigtig men uagtet den er revideret og befunden rigtig, kan jeg dog ikke skjønne rettere, end at den er urigtig. J de 18000 Rdlr., som man antager, at Selskabet vil ere i Martii Maaned 1803, ere nok de 3150 Rdlr. indbefattede, som Selskabet har afbetalt, paa sine Huse, og dog har man ei allene regnet Huusleie heraf, men ogsaa Rente, da de 3150 Rdlr. ikke ere af dragne fra Hovedcapitalen. At man ikke paa engang kan trække baade Rente og Huusleie af een og samme Capital, sat i Bygninger, synes de Herrer Forfattere af Planen ikke at have erindret da de udkastede den. Disse Renter og Renters Renter, som man saaledes efter mine Tanker har forregnet sig, vilde Aar 1818 udgjøre en Sum af 2820 Rdlr.; altsaa vilde Overskuddet blive saa meget mindre. - Jeg anseer altsaa aldeles ikke dette Selskab for at være bedre indrettet, end de andre, jeg kjender. Bedre end det nu er, kunde det blive, om man: 1) fastsatte Medlemmernes Antal til et bestemt Tal, som aldrig maatte overskrides; 2) om man igjen indførte Hovedposterne af den første og ældste Løv, for saavidt Livrenten forholdsmæssige Uddeling angaaer, da man let derefter kunde udregne, hvor mange der skulde nyde Livrente, og hvor meget enhver skulde have Vil man ikke dette, troer jeg, det var klogest, at ophæve det Hele, og enten give enhver, hvad der kunde tilkomme ham, eller, hvilket var det øbleste, skienke den hele Sum til een eller anden nyttig Indretning, det er, anvende den til at fremme Flittighed og Vindskibelighed. Den eneste ubehagelige Følge det kunde have for nogen af Selskabet, var den, at de for omtalte forhenværende Skrædere og Selskabets Bogholder maaskee vilde blive nødte til at tjene deres Brød ved nyttigt Arbeide, istedet for at de nu gjøre unyttige Ting. Periodiske Skribenter og Poeter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Vor Litteratur fortjener i denne Tid at kaldes den periodiske, ikke fordi det læsende Publicums Smag er saa meget periodisk, men fordi de fleste af vore Forfattere synes at udøse al deres Vittighed og Kundskab i Ugeblade og Maanedsskrivter, Man ynder i vore Dage en Lecture, hvorved man læsende kan sove og sovende kan læse. – Jmidlertid caracteriserer intet bedre Menneskene og Tidsalderen, end den herskende Lecture. Men vore periodiske Forfattere gaae stundom virkelig for vidt, Adskillige af dem udskrive hinanden, og opvarte deres Læsere med Ting, som de have læst to, tre eller flere Gange i Forveien. Om det kun er Jndholdslisten af et Maanedsskrivt, saa bliver den indrykket et Blad og derpaa igjen af dette i et andet under den beskedne Rubrik, udaf Disse mange periodiske Skrivter afføde naturligviis mange periodiske Døgedigter. Alt, vad der kun kan tygge en Pen, plager sin Muse og seiviner Publicum med sine Rimerier. Hvortil gavne alle de maadelige Digte og Digtesamlinger, som vi i den senere Tid hjemsøges med? Et maadeligt Digt er næsten det sanne som et slet, thi Maadelighed er i intet Fag utilgiveligere end i Poeste. Hver Mand af Smag fordrer her enten noget fortræffeligt eller og aldeles intet, Voltaire siger et Sted, et Digt bør forene Guldets Egenskaber; det bør have Vægt, Fiinhed og Velklang. J vore Dage have de fleste Digte næsten samme Egenskaber som Tin. Alexander besøgte engang Achilles 8 Grav, priste Helten lykkelig, fordi han i Homer havde fundet en Digter, der kunde besynge hans Baad, og yttrede det Ønske, ogsaa engang at kunne finde en saadan Sanger. Nogle Aar derefter tilbød en vis Chorilus sig at være hans. Alexander blev enig med ham om, at give ham for ethvert godt Vers af hans Alexandriade en Guldpenge, men for ethvert slet et Øresigen, Choritus skrev nu tyve til tredive tusinde Vers. Da han oplæste den, fik han adskillige velfortiente Guldpenge, men og saa mange Øresigener, at han, inden han var færdig med den Sang, opgav Aanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Dersom det blev vore Digtere paalagt, at indlevere deres Vers, førend de bleve trykte, til en Commission, der handlede efter samme Grundsætninger som Alexander, saa vilde Publicum blive forskaanet for mange slette Vers og mangen en Digter for at giøre sig offentlig latterlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Blandede Nyheder. J Formiddags blev Conferenceraad Nybergs Liig, indsyet i Voxlærred, hensat i Holmens Kirkes Capel, hvorfra han skal bringes til sig Gods i Fyen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Den unge M. Dam, som med Bifald lod sig høre i Kjøbenhavn, har den 29 d. M. givet en Concert paa Raadstuen i Randers. Han skal være den første Virtuos, som er fremtraadt i det Randerske Raadhuus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Da der Natten mellem d. 18 og 19de d. M. pludseligen døde paa Callundborg Ladegaard 15 Køer, som Natten tilforn vare satte paa Kløvermarken tilligemed Gaardens øvrige Hollænderie, saa lod Øvrigheden strax undersøge, hvorvidt den Sygdom, hvoraf disse Køer døde, kunde betragtes som smitsom. Man fandt, at de havde havt Trommesygen, som var en Følge af den friske Kløver. Mærkeligt er det, at denne almindelige Sygdom har dræbt 15 af de 150 Køer, som Hollænderiet bestod af Af to uvante og sammenkobblede Køer fandtes den ene død. To andre laae ved Røgterens Huus, og de øvrige i en Strækning fra Sydvest til Nord oft. Dette har givet Anledning til den Formodning, at Lynilden havde dræbt dem. Men ved Aabning fandt man, som sagt, at de havde havt Trommesyge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
J Aarhuusavis har der nylig staaet en ligesaa ydmygende som latterlig og urimelig Afbigt fra en Bonde paa Marsellisborg, underskreven med paaholden Pen. Den hele Ting har de tydeligste Spor af, at den uden al Tvivl var forfattet af een eller anden Jesper Ridefoged. Hr. Politiemester Petersen har derved fundet sig foranlediget til i Aarhuusavis at bekjendtgjøre Politiebetjenternes Rapport, hvis væsentlige Jndhold er følgende: Da Betjenterne, efter Begjering fra Grev Schulenburg indfandt sig i dennes Huus, forlangte Greven at de skulde arrestere en Bonde, som havde været inde i hans Huus, og efter Foregivende skieldet og smeldet (?) hans Kone med mange ærerørige Ord. Betientene erklærede, at Greven ikke kunde faae Bonden arresteret, uden først at klage hos Politiemesteren. Bonden var vel noget beskienket, men kunde baade gaae og staae, og da Betienterne anmodede ham derom, kjørte han rolig hjem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Fiskerusefeiden imellem Præsten og Mølleren i Aalborgavis er endnu ikke forbi. Præsten drager nu til Kamp mod en Jurist, som har lagt sig derimellem, og Mølleren er fremkommen med en djærv Replique. Den upartiske Læser maae tilstaae, at Præsten gjorde rigtigst i, ikke at anlægge Fiskerusser i Møllerens Dam, da der i hans Stilling gives saa mange andre Maader at fiske paa. Desuden maatte han jo betænke, at en stakkels Møller maa leve af Vind og Møllevand, medens en geistlig Mand har gode Jndkomster, fede Tiender &c. &c.H. K. H. Arveprindsen har fortsat sin Tilbagerelse fra Hannover over Celle til Ludvigslust, hvorfra han, efterat have opholdt sig noget der, vender tilbage til Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Den Franske Rigsmarchal, som beboer Slottet Herrenhausen, 1/2 Miil fra Hannover, kom strax, da han erfarede H. K. H. Ankomst, ledsaget af Generalerne Desolle, Eble, Kellermann, Berthier og Schiner ind til Byen, og gjorde sin Opvartning hos Prindsen og hans Familie. H. K. H. Kronprindsen og Gemalinde ventes i næste Maaned tilbage til Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Opdagelsen af Tyveriet hos Herr Capitain Tranberg, skal tillige have givet Anledning til Opdagelsen af et andet Bedragerie. Den af Capitainens Tyve, der var bortrømt af sin Lære, fik et Besøg af en Betient, som i sin Trang troede sig berettiget til lidet af hans Overflødighed. Det unge Menneske negtede ham den forlangte Hjelp, og Betienten, som sluttede sig til, at han ikke var kommen til det, han havde, paa en ærlig Maade, lod af Misfornøielse et Par Ord falde derom. Ved at høre dette, blev det unge Menneske bange, og lovede ham Hjelp, naar han kun vilde tie med det han vidste. Men Betienten, som nu kunde udregne, hvorledes det hang sammen, begav sig strax hen til Capitainen for at sige ham, at han vidste hvem der havde bestiaalet ham. Glad derover bad Capitainen ham at skrive en Anmeldelse derom til Politiemesteren. Dette gjorde Betienten. Men til Ulykke skal Politiemesteren strax have erkjendt Haanden for at være den samme, hvorefter der i Vinter hos Hr. Capitain Agerbech i Hr. Capitain Kyhns Navn blev laant en Deel Sølvtøi. Altsaa styrtede Angiveren her sig selv, Trykt hos P. H. Hveckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-03
Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-09-07
Nyeste løbenhavn. No. 81. Den 7 September, 1804. Udgivet og forlagt af J. WerselNæringsvei.