Ribe Stifts Adresseaviser, 1811-11-22
Tunis, den 27de Septbr. Den 30te Ang fandt en stor Uroelighed Sted i denne Stad. J lang Tid havde de Tyrkiske Soldatere, været misfornøiede med at Landets Regiering befandt sig i Hænderne af en af den mauriske Familie, de fattede derfor den Beslutning at udrydde den hele Familie, og, ligesom i Algier at udnævne en Bey af deres Nation. En Fredag, som den Dag da Veyen sædvanlig kommer til Staden, bestemte de at udføre deres Plan, de vilde da nedsable Beyen med samt hans Følge i Micheen og derpaa begive sig til Bard hvor Hoffet opholder sig, for at giøre det samme ved heele Familien og dens Tilhængere. Alen Beyen havde faaet Efterretning om denne Sammensværgelse, og kom følgelig ikke til Staden denne Ferdag. Den 30te om Aftenen anfaldt nu Tyrkerne rasende Kiøbmandsbotikerne, plyndrede, forstyrrede og opbrændte da fleste. Folket greb Vaabnene, og Tyrkerne trat sig 2200 Mand stærk, med deres Bytte til Badens Hoved fortie Saspara, hvor der tillige befandt sig en Tyrkisk Besætning som aabnede dem Porten. Her satte de sig nu i Forsvarsstand udnævnede en Bey og indsatte en Regiering, gav derpaa, ved et Kanonskud, de øvrige Forter Tegn, ligeledes at udstikke Oprørsfanen. Men saasnart Marineministeren Kiaya de PortFanina, erfarede Soldaternes Opstand, bevæbnede han Landets Tropper, marscherede ufortøver mod Fortet laGoletta, overlydet at dets Besætning ogsaa hørte med til Complotten, og Beyens første Minister ankom til Tunis med alle de Tropper han i en Hast kunde faae samlet. Til Tegn paa Jnsurrectionen havde Rebellerne udstukken Storherrens den grønne Fane. Alle Stadens Forter fik befaling at fyre paa Fortet Gas para, hvor Rebellerne havde forskandser sig. Jlden fortsattes paa begge Sider fra om Morgenen Kl. 6 til om Aftenen; endelig begyndte Gasparas Jld at sagenes mod Nation. Morgenen derpaa lod en Engelsk Olsicter og en Fransk Fange, der kort for vare ankomne fra Malta og som Beyen havde overdraget at dirigere Artilleriet, kaste nogle og 20 Bomber ind i la Gaspara, Rebellerne bleve herover saa forskrækkede at de, næsten 1700 Md. stærk, flygtede ud af Fortet. Man lod dem rende, for ei at blotte Staden, og de Arabiske Tropper i de nærliggende Provindser havde desuden saaet befaling at forfølge de Flygtende der toge Veien af Tabarca til. 500 Tilbageblevne nedlagde deres Vaaben den 1ste Septbr. og 30 af deres Anførere bleve fremstillede for Beyen der overøste dem med Bebreidelser, og lod dem kaste i de sletteste Fængsler. Nogle af dem ere allerede halshuggede. Saasnart Roligheden, var tilveiebragt i Tunis, gav Beyen befaling til, ogsaa at gribe de Flygtende. I deres Forlegenhed havde disse sat sig i Forsvarsstand paa Bierget Gobel Ensaria, og forsvarede sig haarnakket mod 6000 Araber indtil de endelig, sammensmeltet til 600, maatte give efter for Overmagten. J denne Kamp bleve 2000 Araber paa Pladsen. Beyen lod sig nu udlevere den nyendnævnte Bey, Ministrene og 27 Børn, de andre bleve alle nedsablede af Soldaterne den 4de Septbr. De 5 Hovedmænd bleve strangulerede og Børnene kastede i Fængsel; de fra Kiøbmændene røvede Kostbarheder fik Beduinerne og de Arabiske Soldater. Saaledes entes dette Revolutions Anslag. Hvis det var lykkedes, havde især alle Christne bleven myrdedeBryen har taget alle Forholdsregler til at forebygge Gientagelse af slig en Begivenhed.