JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
J Wiener Jahrbacher, 18ter B. 1822, læses en Bedømmelse over Die Karikaturen des Heiligsten, von Heinrich Steffens, 2ter Th., Leipz. 1821. "Jndledningen, 215 Sider lang, siger Rec., indeholder, saa at sige, Forf. statsvidenskabelige Jdeers Genesis. J Naturphilosophien troer han, at have opdaget al Statskonsts dybe og sikkre Grundlag. Vi troe, vedbliver Rec. blandt andet, i Følge vor tidligere Erklæring, at kunne anvende paa Forfatteren, hvad han selv siger i første Deel om Kant, og i denne om Ancillon, at hans Sindelav er bedre, end hans System; thi Forfatterens reen christelige og kierlighedsfulde Sind skinner overalt igjennem Systemets svage Side, som Solen igjennem de bedækkende Skyer. Men Systemet selv er virkelig uchristeligt og Materialismen, som igien lader sig see under en ny Skikkelse. Om Naturens Forhold til Gud yttrer Forf. sig snart i Pantheismens Aand, snart paa andre Steder i den christelige Forstand. At den første Anskuelse er den herskende, kan vel ikke ganske nægtes. Rec. mener, at det her foredragne System Sammenfalden med det berygtede Systeme de la Nature, vanskeligen kan undgaaes. Vel er der mellem begge Systemer en himmelviid Forskjel da hiint ligefrem er athelstisk, og lader Guds Tilværelse staae ved sit Værd, en Paastand, som er langtfra Forfatteren; men denne Punct fraregnet gaae begge Systemer paralleele, og Forfatterens System hviler ligesaa ligefrem paa Natur og Materie, som hiint. Aand er her, som der, et Product af Natur og Materie, Sædeligheds Lovene ere efter begge Systemer Naturlove. Rec. anfører nu til Bevis adskillige Parallelsteder, af Systeme de la nature, og ender sin 63 Sider store Recension med de Ord: "Paafaldende, og man kunde sige, i Modsigelse med foregaaende Værk, er det i den sidste Afdeling, at Forfatteren afviser al Grandsken i Naturens Hemmeligheder, og kun undtager de Naturphilosopher, der, ligesom Forf. selv, ved en uendelig Tillid, finde Naturens store Opgaver løste i sig selv. Om denne uendelige Tillid altid tjener til et tilstrækkeligt Criterium for vore Naturphilosophers Jnspirations- og Divinationsgave, er meget at betvivle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
En af de nyeste Characteristiker over Goctheer Schubarths i 2 Bind udgivne Værk: "Zur Beurtheilung Gothe's, mit Beziehung auf ver vandte Literatur und Kunst, hvoraf et andet forøget Oplag er udkommet 1820, og som er blevet overordentligen rost i adskillige Blade. Slutningen af den afbrudte Recension derover i Wiener Jahrbucher, hedder det: Det paaligger os saa godt som mueligt at forsøge Retfærdiggjørelsen af vor bedste og berømteste Forfatter modPhilisterfolkets nye Goliaths Haan. - Ligesom man paa den ene Side maa harmes over den uværdige Maade, hvorpaa hine Philistere ligesom kappes om at fordunkle den berømte Digters Hæder, saaledes maa tillige hver Ven af det Ædle og Sande glædes ved at see saa mange retsindige Konstdommere tage sig af den krænkede Oldings Sag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
Dr. Ernst Raupach har udgivet: Die Königinnen, et dramatisk Digt i fem Acter, Leipz 1822, hvortil Fabelen er taget af den danske Historie. Digtets Rec. i Jen. Lit. Zeit. Aug. f. A. ønsker, at den brave Digter ikke maatte være saa flittig i at udgive, men desto flittigere i at file dramatiske Digte, da han nu allerede har udgivet (siden 1818) et Halvdusin, uden at noget af dem er ret brugeligt til Opførelse. Rec. vil heller ikke rose Digterens Vers. Naar Øret, siger han, er indbudet til høiere Nydelse, bør det allermindst møde noget Forstyrrende. En yndig Klokkelyd og en Allarmtromme passe vel aldrig sammen til een og samme Musik. Derfor maaVerskonstneren paa det allerromhyggeligste ordne hver fornøden Klang af sine Ord, saa at den kun paa det ægte Sted viser sig, men at heller intet savnes i samme i tilbørlig Fortrinlighed. Den, som kalder dette imodsigelige Konstbud og lignende en alt for vidt dreven Strænghed eller for overflødig Omhyggelighed, giør bedre i, aldeles ikke at agte paa Konstdomme, og vederqvæge sig ved Hverdagsskriverie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
En tatarisk Øienlæge, der havde lært sin Konst i Persien, fik af det russiske Medicinaldepartement i Grusinien, efter foregaaende Prøvelse, Tilladelse til at udøve sin Konst. Han gav sig især af med Stær-Operationer; fortrinligen med Stærens Reclination. Ved en meget grov Fremgangsmaade var det især mærkværdigt, at han ofte aandede og pustede paa Øiet; i eet Tilfælde lykkedes ei Stærens Nedtrykken, trods den megen Ragen i Øiet, men snart opnaaedes den ved en kraftig Paablæsen. Han lod i sex Uger førend Operationen iagttage en saa stræng antiphlogistisk Behandling, at de Syge lignede Skygger. Maaskee laae heri Grunden, hvorfor Operationen ikke sjeldent lykkedes. - Denne Oculist Methode findes beskreven i en Afhandling om Oculistikens Tilstand i Orienten af Dr. Melhausen (i Verm. Abh. aus dem Gebiete d. Heilk. von ein. Gesellsch. prakt. Aerste zu St. Petersburg, 1 Samm. 1821.)Man har gjort den Erfaring, at den splinterede Leeriernsten, som findes i Dombriocka=Forst og i Fyrstendommet Oppeln, besidder den Egenskab, at den ved Ristning ikke allene bliver adtractorisk, men endog polarisk, og det saaledes, at eet Stykke frembyder adskillige Axler, efter meget modsatte Retninger. Denne Egenskab faae Ertserne ved at bestryges med en Magnet i endnu høiere Grad, ligesom Tilfældet er med den konstige Jernoxydul. (See herom Ueber Magnetismus u. Polaritet des Toncisenstein &c. Von Blesson, 1816.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
Dr. G. Pickel har udgivet en af den forhenværende Capitular L. Meyer forfattet Afhandling om Lynafledere, samt Forslag til en ny Beskyttelsesanstalt mod Lynildskade. - Jstedetfor at man hidtil med Franklin opkastede det Spørgsmaal: Hvorledes lader Lynilden, naar denne slaaer ned paa en Bygning, paa den mindst skadelige Maade, sig lede need til Jorden, opstilles her det modsatte Spørgsmaal: Ved hvilke Midler lader Lynilden sig aldeles tilbagevise fra Boliger og Bygninger, Forf. foreslaaer saadanne Midler, men Skriftets Rec. i Jen. Lit. Zeit. finder dem paradore.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-11
Kjøbenhavns Børs, d. 11 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 11 1/2 Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 77 1/4 a 78. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 1/2 a 102 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 127 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Sedler 13 3/4 Rbd. pr. 10 Spec. norsk. Svenske Sedler 60 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 2000000 Ro Tyvende Aargang. No. 13. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 15 Februari 1823. Sprogøe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
J Aaret 1809 blev her oprettet en transportabel Træbygning, omtrent som den paa Longwood, der, naar Britterne, lig Storke og andre Trækfugle, ved Efteraarets Komme, droge derfra, blev sat op paa Øen, og ved Foraarets Nærmelse, naar hine glorious Trækfugle kom igjen, taget ned og ført tilbage til Corsøer. Saaledes var Sprogøe deelt mellem Venner og Fjender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Med Freden forandredes ogsaa Sprogøes Lod. Denne Øe, som fra Arildstider havde tilhørt en Privatmand, blev nu kjøbt af Generalpostdirectionen, og de ældre til Militairbrug, under Krigen, opførte Bygninger, som allerede fandtes der, forærede den. J forrige Sommer lod Directionen opføre en Hovedbygning af Grundmuur, een Etage høi, teglhængt, og forsynet med 6 Soveværelser og en Conversations= eller Spisestue, ene bestemte for Reisende, over og af Middelstanden; de fire Værelser i de ældre Bygninger, hvor Sømandskabet fremdeles kan opholde sig, afbenyttes af de simplere Reisende. Alle elleve Værelser ere forsynede med de fornødne Jnventariesorter, og Øen provianteres fra den sjællandske Side, som den, der, om Vinteren, er forbunden med mindste Vanskelighed. De Reisende ere nu betryggede mod Savnet af virkelige Fornødenheder, under deres Ophold der. Saaledes maa nu det Ordsprog: "gid den sad paa Spraa!" i Fremtiden enten udelades af Sproget, eller og gives en anden Betydning; thi, med en god Helbred og velforsynet Pung, kan man nu ønske sin bedste Ven, om det saa var enhver Vinter af hans Liv, at sidde paa Spraa, hvor der aldrig kan mangle ham paa Selskab eller Conversation. Tro ei den Gale for vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
J Madrid sad i Daarekisten En Mand, saa videntisk gal, At han med Føie kom paa Listen Blandt Uhelbredeliges Tal, Men desuagtet han paastod, At ikkun Avind kunde sige, At hans Forstand var ei saa god, Som Nogens i det hele Rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Et fyndigt og fornuftigt Brev Han selv til Erkebispen skrev, Hvori han soleklart beviste, At hans Paarørende nok gade Hans Smule Arv ham lumsk fravniste, Og at han desformedelst sad Blandt gale Folk i Daarekiste. Opmærksomt læser Bispen Brevet, Og finder Alt, hvad her er skrevet, Ei røber andet end Forstand, Og ingenlunde gale Mand. Amanuensis han befaler, At gaae til Daarekisten hen, Og see, om Manden ogsaa taler Saa klogt, som han kan føre Pen. Amanuensis gaaer paa Stand, Til den ulykkelige Mand. Han taler længe med Patjenten Og finder ham saa lidet gal, At han paalægger Huusregenten, At Fangen strax frigives skal. J kan jo gjøre, som J lyster!" Giensvarer Jnspectøren kort: Men Synd J gjør mod denne Kryster, Naar J ham ønsker herfra bort Han er og bliver aldrig klog, Om end han taler, som en Bog Amanuensis myndigt kræver Respect for Erkebispens Bud, Og byder med to knytted Næver, At slippe strax Patienten ud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Blandt alle Arter Argumenter, En knytted' Næve kraftigst er J Livets vigtigste Momenter, Var end Logik os nok saa kjær. Den Gale løs man derfor binder, For ei at trodse Bispens Bud, Og nu han gaaer foruden Hinder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Fra Daarekisten atter ud. Men neppe han paa Gaden kom, Før pludseligt han dreier om. Her raaber han til sin Befrier, At unde ham en Naade end, Og for man sig herfra begive, Farvel at sige til en Ven. Vel kunde han ei ganske nægte, At hiin var ikke ved de Fem; Men dog hans Følelser ei mægte At tage uden Afsked hjem. Thi er ei Venskab af de Pligter, Som skyldes endog galne Mand? Hvor, som mod galne Folk den svigter, Gjør mod de Kloge ligedan. Den Fordring finder meget billig Amannensis, som af Sind, Var saare føielig og villig, Af Hjerte blød, og meget lind. Den Salne nu sin Villie faaer, Og man tilbage atter gaaer. Her skyder man et Skud tilside, Og gjennem Aabningen man seer En Mand, hvis Haar er ganske hvide, Der stundom græder, stundom leer; Der sparker, bander, puffer, støder, Og med utaalelige Skrig, Som aldrig noget Giensvar møder, Paa muggen Halm omtumler sig. Før jeg fra dette Sted kan drage, Jeg agter det for hellig Pligt, Med Jer, min Ven, Afskeed at tage, Som man blandt Venner pleier Sligt. Thi skjøndt jeg ikke er saa galen, At jeg nok veed, J er ei klog, Saa maaler jeg med samme Alen Dog ei ethvert afsindigt Skrog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Hvad mig angaaer, da har jeg atter, Vær lovet, min Fornuft igjen, Og er ei meer til Spot og Latter For dem, som troe at eie den. Saa talte den frigivne Nar Til den, som end indspærret var. "Hvorledes," raaber høit og skratter Den arme bindegale Mand: Du til Fornuft er kommet atter, Du værste Galne i vort Land? Mon Kongen selv dig kan giengive Fornuften, som du ei har havt, Og burde man dig ikke drive Tilbage med et Kosteskaft?" Den Anden vedblev at paastaae, At han var fri og kunde gaae. "Nu vel, saa gid at Syndefloden. Bortskylle maa et saadant Land, Hvor det paa ny er blevet Moden, At slippe løs ravgale Mand. Saa raabte fra tillukte Hul Den bundne Gale harmefuld. Den Anden hvisker sin Befrier J Øret sagte disse Ord: Bryd eder ei om hvad han sier Hans Trudsel skader ei vor Jord! Jeg som Neptun jo bedst maa vide At standse hver en voldsom Flod; Paa mig J kan aldeles lide Om under Vand end Riget stod. Af disse Ord man kunde slutte, At Manden ei var skruefast, Og bad Vedkommende at putte J Hullet atter ham i Hast. Folkefester.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Stralsund feirer sin Befrielse for den frygtelige Wallensteins Beleiring, som den indtil Østersøen Seirende saae sig nødsaget til at ophæve d. 24 Juli 1628. Den af Jesuiter ledede Tilintetgjørelse af Religionsfreden skulde udbredes indtil Østersøen, og ved Herredømmet over disse Kystlande ogsaa sikkres mod Danmark og Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
J endeel Uger forsvarede Stralsunds Borgere, sig allene. Den var en Hansestad, som beskyttedes af Borgertapperhed. Men førend den endnu kom til at bukke under for den store Beleiringsmagt, hvor Wallenstein truede med, ligesaalidet at skaane Tusinde, som sit eget Liv, kom Kong Christian den Fierde og hans Søn med en Flaade af 6 Orlogskibe, og 150 Fartøier med Soldater og Krudt, til Undsætning. Den for langt fremrykkede Wallenstein, befrygtende at afskjæres fra det faste Land, maatte ophæve Beleiringen, trods hans Trudsel at tage Staden, om den end med Lænker var befæstet i Himmelen, og ei at skaane Barnet i Moders Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Præsten ved St. Maria Kirke i Stralsund, M. Ziemsen, har udgivet: Das Wallensteinfest; Gebete und Predigten zur Feier des 24 Julius. 1819, 1820, 50 S. 8, hvori han opmuntrer Stralsunds Jndbyggere til at efterligne de samme Dyder, der i saa høi Grad udmærkede deres Forfædre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Det kan ikke nægtes, at saadanne høitidelige Tilbagerindringer og Fortidens Daad paa Stedet selv, maa bidrage meget til at opflamme Borgeraand og Fædrenelandsfølelse. Ubegribeligt er det, at man hidtil ikke ogsaa i Danmark, istedetfor de upassende Fastelavnsløier, som at slaae Katten af Tønden, for derved at faae Leilighed, til desto meere at drikke, ikke har indført andre sande Nationalfester, der minde om Forfædres Befrielse fra store Trængsler ved Mod, Tapperhed, og Hengivenhed for Fædrenelandet. Menneskefjendske Anskuelser. J denne afskyelige Verden, sagde Mad. Deffand, der længe fandt Beundrere og Tilhængere, paa sit Livs Aften, gives der nogle faa dydige Folk, der i det mindste, saalænge man ikke modsætter sig deres herskende Lidenskaber, have Skin af Dyd. Hos den største Deel hersker Egennytte, Misundelse, Skinsyge, Grusomhed og Utroskab. Man tør ikke betroe Nogen en Kummer, uden strax at opvække en hemmelig Glæde hos de Personer, man skjænker sin Fortrolighed, og fornedre sig i deres Øine. Meddeler man dem en lykkelig Begivenhed eller kun en nydt Glæde, strax vaagner Misundelse. Beviser J Velgierninger, saa er Taknemmeligheden en Byrde, som man kun alt for snart søger at afkaste. Begaaer J et Feiltrin, saa bliver det aldrig glemt, eller tilgivet. Seer J Folk af Aand, saa ere de kun sysselsatte med sig selv. Erstatte Følelser Mangel paa Aand, Aldrig; Følelserne ere kun konstlede. Venskabet er kun et Luftbilled, man kjender kun Kjerligheden; og Himmel, hvilken Kierlighed! Man behøver kun at kjende lidet til Verden, og Mennesket, for ved første Øiekast at indsee, at saadanne Yttringer maaskee kunne passe paa en Stad, som Paris, men aldrig paa en Stad, som vort kjere Kjøbenhavn. Udkommer der nogen Avis, uden at den jo fortæller os i det mindste et Par Exempler paa hedengangne dydige Mennesker, hvis hele Vandel var et Mønster paa den ædleste Ugennyttighed, Findes der nogen Gravsteen paa Kirkegaarden, uden at den jo fortæller os, at den skjuler Levningerne af en Ædling, hvis største Fryd i Livet, har været at udøve Dyd, Tale de offentlige Blade ikke uophørligen om Hædersdaad og Hædersmænd, Kunne disse have erhvervet sig Hæder ved Egennytte, Misundelse, Skinsyge og Grusomhed, Behøver man andet end at besøge en Klub paa en Stiftelses= eller anden høitidelig Dag, og høre den istemme af fuld Hals, vær Du vort Selskabs Skytsgudinde &c. for at overbevise sig om, at Mad. Deffands mørke Anskuelser i det mindste ikke ere anvendelige paa vort Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
En Skolelærers ydmyge Skrivelse til sine seminaristisk dannede Colleger. Zachaus mus von seinem Maulbeerbaume herabsteigen, wenn Jesus bey ihm einkehren will. Harms.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Jndenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Korsøer, den 13 Februari. De 3de forventende Brevposter og en Pakkepost fra Hamborg ere i Dag ankomne fra Sprog de hertil. Taagen paa Søen var saa stærk, at Mandskabet paa Baadene maatte med Horn tilkjendegive deres Nærmelse til Landet, som med Canonskud blev besvaret fra Vagthuset paa Hal skou, for at veilede Baadene til at lande paa den rigtige Punct. J Gaar havde disse Baade tvende Gange gjort Forsøg paa at overføre Posterne fra Sprogøe til Sjælland, men maatte vende tilbage formedelst svær Jisgang og Tykning. J det hele have disse Posters Transport fra Fyen til Sjælland, saavel som de seneste Kjøbenhavnske Posters Transport fra Sjælland til Fyen, været høist besværlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Blandede Efterretninger. J. M. G. Beseke fortæller i Beytrag zur Naturgesch. der Vogel Curlands, at han næsten i et heelt Aar har havt den almindelige Ørn (F. Fulvus) levende, indtil den i Fældetiden døde. Med ubeskrivelig Lystenhed lod den Blodet af den Fugl, som den vilde fortære, og som den halv levende holdt i Nebbet, løbe i Struben; derpaa plukkede den samme meget hurtigen, i det den til Høire og Venstre kastede de afplukkede Fiere, bort. Den fortærede Alt, hvad der blev kastet hen for den, naar den var meget hungrig; kun intet kogt Kjød. Naar den ikke var meget sulten, tog den intet Kjød af slagtede Dyr til sig. Satte det levende Dyr, f. Ex. en stor Kat, sig til Modværge, saa blev den yderst rasende, spillede Gabet. op, stod med udspredte Vinger over Rovet, og lod Tungen hænge ud, under stærke Aandedrag. Den fortærede Alt, hvad den kunde nedsluge eller sønderbide, selv Kattens Poter, Hoved og Skind, saa at der næste Dag var intet Spor mere af samme at see. Dens Styrke er meget stor. Hvert Bid rev en Deel af Skindet, et Stykke Kjød, eller et Lem af Katten. Ogsaa dens Graadighed er mærkværdig. Den fortærede engang alt det størknede Blod af en slagtet Oxe (!). Selv de haardeste Been af de flaaede Ørne fortærede den ganske. Dens Skrig var saa skiærende, at hver levende Fugl, der holdtes for den, begyndte overordentligt at skrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Udtog af Regnskabet. for Værket om indbyrdes Underviisnings Væsen og Værd, samt Oversigt af Anvendelsen af Fordelen ved samme, af Forfatterne ene bestemt til at gives bort, til Nytte for Skoler i Landet. Sedler og Tegn. Udgivterne have været: I. Subscribtionsplanens Trykning, samt Avertissementerne. 21 Rbd. 30 s. 2. Bøger og Piecer, Sagen vedkommende (de fleste fremmede, især franske og engelske, 1820, 21 og 22 3. Omkostninger ved 1ste Deels Udgave 1821. Papir og Tryk2166 Rbd. 68 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Bogbinderregning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
At ombære i Byen til Subscribentere her 4. Omkostninger ved 2den Deels Udgave 1822. Papir og Tryk . . . . . . . . . 2395 Rbd. - s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
At ombære i Byen til Subscribentere her 6. Omkostninger ved Udgaven af Læsetabellerne 1822 . . Lateris 7821 Rbd. 125. Transport 7821 Rbd. 12 s. 6. Kasser til Forsendelse af 1ste og 2den Deel, samt af de Tabeller, der ere forærede bort; Jndpakning deraf, Papir og Seglgarn dertil, Kjørsel, Drikkepenge, Bærepenge &c., 1821, 22 og 23.7 Qvartal for Correcturlæsning. 8. Postpenge, Kjørsel til Ageposten, Bærepenge did, Fragt, Transport og Postpenge for de fremmede Bøger, saa og for de Exemplarer, der ere forærede bort til Correspondenter i London, Paris og Genf. . . . . . . . . 9. Renter af 2de Laan, 10. Forærede 231 Sæt Tabeller bort af alle de hidtil udkomne, saa og af Bestemmelserne, Bilag No. 1 &c. . . . . . . . . . . . . . 11,574 Rbd. 57 s.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Jndtægten har været: 1. For 1ste Deel . . . .. 6040 Rbd. 46 s. 2. For 2den Deel . . 3. For Læsetabellerne . . . . . . . . . 1251 – 44 1/2 9128 Rbd. 118. Underballance, 2446 Rbd. 55 3/4. (Denne sidste Sum er det Kongelige danske Cancellies Godhed, der tilstod i December Termin et Forskud af 1500 Rbd. Sedler, af hvilke de 248 Rbd. 51 3/4 s. til Bestemmelserne for den indbyrdes Undervisning, Bilaget til samme o. s. A., og de 1261 Rbdlr. 44 1/4 s. til Læsetabellerne til Bogtrykker A. Seidelin.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Saaledes haves for Øieblikket en Underballance af 2446 Rbdlr. 55 3/4 s. Sedler og Tegn. For at faae denne dækket, og for at kunne forære Resten af Tabeller (baade de nu udgaaede Regnetabeller No. 85-120, som og de 4 Regnebøger m.m., som ogsaa de senere udgaaede Tabeller) til de 231 Steder, der allerede have faaet Tabeller til Foræring af dette Værks Forfattere, somtrent 1000 Rbdlr. Sedler), behøves altsaa i Alt omtrent halvfjerde Tusinde Rbdlr. Sedler. Ret indstændigen bedes derfor de Herrer Subscribenter, der end ere i Restance, at indsende snarest muligt deres Bidrag; ret inderligen bedes de Herrer Bisper, Amtmænd og Amtsprovster, at staae Forfatterne bi ved deres gode Hensigt, og at befordre Jnsendelsen af de end resterende halvfemte Tusind Rbdlr., nemlig 1800 Rbdlr. for 1ste Deel og 2700 Rbdlr. for 2den Deel. Maatte disse Summer samtligen snarest indløbe, paa det at de indgangne Forpligtelser kunne opfyldes, al Underballance dækkes, og ikke allene de 231 Sæt completteres, men ogsaa, saaledes som det fra først af var Udgivernes Haab, de bortforærede Sæts Antal kunde bringes til 300.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Dette Udtog af Regnskabet er af 31te Januari 1823, for dets Rigtighed indestaae Mønster. Abrahamson.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-15
Kjøbenhavns Børs, d. 14 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 11 1/2 Rbdlr. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Dec. 1822) 77 a 78. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Februari 1820) 101 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 127 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdl. r. S. Norske Sedler 13 3/4 a 14 Rbd. pr. 10 Spec. norsk Svenske Sedler 60 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-18
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Tyvende Aargang. No. 14 Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 18 Februari 1823. Forstand og Fornuft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-02-18
Selskabet for Konster og Videnskaber for Provindsen Utrecht har, blandt philosophiske Pris spørgsmaale for 1822, udsat følgende: Hvilken er den sande Forskjel mellem Forstand, og Fornuft, Man forlanger en nøje Besvarelse af dette Spørgsmaal, udledet af Betragtningen over Menneskets, især dets Kundskabsavnes Natur, og tillige en Bedømmelse over de forskjellige Definitioner, som de gamle og nye Philosopher, især de sidste, have givet begge disse Ævner.