Københavns Adresseavis, 1773-11-15
Salig Frue Commerce=Raadinde Classen fød von Deurs i Helsingøer, som Verden tabte og Himlen vandt ved en salig Død den 5 November Anno 1773. Tie Dødelige, og kuur ikke over den Eviges Lov. Dommeren over Liv og Død, har engang sagt: Mennesket skal døe. - Maae jeg da ikke græde? – O! billighed, O! Natur, maae jeg da ikke fælde en Taare over den Dydiges Død? – Sallige Frue Clasen! - ja dit Afsavn fortiente et fuldkommen Sørge=Offer af vore ømme Følelser, - Men hvad skal jeg sige, I det Hiertet græder, og SørgeLutten føder det med fine mellancolliske Toner, saa lyder for Fornuftens Øre denne himmelske Forsættelse: Salige ere de som døe i Herren. - Tie da Dødelige! og misund ikke den Sallige sin Roe. Hun lever langt lyksaligere og nyder nu først sin Løn: - den, hendes vare Dyder her, forhvervede hende hidser. - den, som tillige giør hende fortient af det beste Æreminde blandt Dødelige. - Jkke opdigtede Fortienester, ikke Lovtaler som Hykleriet har opammet, ikke Vidnesbyrd som Egennytten har kjøbt, laaner Penselen til at afskildte hende. Det er Sandheden, denne himmelske Veade Uskyldiges Trøst, de Frommes Glæde, de Resindiges Ære, de Gudfrygtiges Lov, der igiennem en vag Pen, skienker Verden et sandt og oprigtige Eftermæle af en dydig Kone. - Tillad da, herliggjorte Stæl, saafremt fordiske Tanker kan trænge og for dit Øre, tillad at jeg i faae og manglende Træk afbilder dine skiulte Fortienester (jeg har været Vidne til en stor Deel af dem, og nu, da ingen Roes meere fornærmer din Dyd, giør dem bekiendt for den Deel af dit Kiøn, der ønske at leve og døe saa lyksalig som Du - Du var - træd frem J Retsindige, og giver vor Afdøde sin Lov, var hun ikke, baade som Moder og som Kone en Ære for Sit Kiøn, Var Hun det ikke mod alle de Fortrin, som udmærker de frommeste Mødre og de kierligste Koner, Fornuftig! huusholdrisk, kierlig! omhyggelig! from! ædelmodig! - Ja! vi kunde her sige meget til hendes Roes, om Omheden ikke forbød os at røre meere ved de Saar hendes Død har gjort sine Efterladte. Lad os da anføre andre af hendes Fortienester, dem som vidner om, at hun var tillige Menneske Ven og en om Christen ! Ta J Fattige, J Hungrige, J Syge, J Mange Trængende, som af denne Godgiørenhede Haand saa ofte bleve husvalede ach. J spømme alle i Taare: Jng hører Eders hævende Toner, hvad skal vi tale, Vor Moder er borte, hende, ach, hende, som fyldte vore tomme Kar, husvalede os paa var Syge=Leye, vederqvægede os i vor Barselnød, klæddede os i vor Nøgenhed, trøstede os i vor Bedrøvelse, og lod daglig sine Døre staae aabne for vore Trængsler; ach, hun er borte Vor Pleye Moder, vor velsignede Frue Classen er ikke meere. Tier igien I Bedrøvede knurrer ikke over den Eviges Lov Gud lever, som borttog Eders Velgiører, og gav Hende Sin Løn. Gud lever, som vil opvække andre Ædelmodige at træde i Hendes værdige Fodspor. - Men Eders Taare, Hendes bedrøvede Mands Taare, Hendes Børns og Børnebørns Taare, Hendes mange dydige Venners Taare naar de længe nok have dryppet klagende Veemodigheder paa Hendes Aske; saa tegne vi med dem dette varige Minde paa Hendes Urne: Frue Classen fortiente den beste Rang blandt Koner, og den sande Roes blandt Ædelmodige. Emanuel Balling.