Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-05-07
J tyve Aar og fem Din Pagt forened dem. Af Fryd for denne Stund, Vi lægge Husets Grund Til Sølverbryllups Minde. Sangen var, trykt ved Hr. Cancellieraad, Stænderdeputeret Hempels usvækkede Velvillie for Asylet, blevet i talrigt Antal omdeelt til Alle uden Undtagelse. Efterat Sangen var endt, traadte Asylets Secretair, Biskop Faber, frem, og tolkede Festens Anledning, nemlig: en egen Asyl bygnings Opførelse i Anledning af og til Minde om Deres Majestæters Kong Christian den 8des og Dronning Caroline Amalias Sølvbryllupsfest den 22 Mai 1840. Han viste, at undersaatlig Glæde, Kjærlighed og tro Hengivenhed her havde udtalt sig paa den skjønneste Maade, idet der allevegne fra var kommet Asylbestyrelsen den skjønneste Velvillie imøde, som vilde Enhver have den Glæde at have bidraget ogsaa sin Skjærv til at reise et varigt Minde forden Konge og Dronning, hvis ædle Virken næsten i 25 Aar, var blevet Fyen til Deel. Jkke blot have saare Mange skjænket større og mindre Bidrag i Penge til Bygningens Opførelse; men Tilkjørsel af Materialier er for størstedeel skeet formedelst Velvillie, uden Udgift for Asylet. Flere Haandværkere have ydet noget Arbeide gratis, og Asylbornenes Forældre havde med største Beredvillighed tilbudt og gjort Haandarbeide. Man kunde saaledes med al Føie sige, at Asylbygningen reiser sig ved Hielp af Medborgeres Velvillie, fremkaldt formedelst Kjærlighed til den Konge og Dronning, om hvis Sølvbryllupsfest Asylbygningen skal staae som et Minde i vor Midte; men en Festens Gave, udsprunget af trofaste Undersaatters Kjærlighed, turde sikkert gjøre Regning paa at finde Naade og bifald i de ædleste Hjerter. Om Hjørnestenens Lægning allerede den 5 Mai yttrede Biskoppen, at der ved store Festligheder fra ældgammel Tid henregnedes til Festtiden ei blot Festdagen selv, men flere Dage forud og flere Dage efter samme, saasom det var umuligt at concentrere Alt til een Dag. Mai Maaned kunde her vel ansees som udgjørende Festtiden, og Grundlægningen af Asylbygningens Hjørnesteen kunde saaledes betragtes som en indledende Begyndelse til selve Festen, og opnaaedes ogsaa herved den Fordeel, at Grundlægningens Festlighed forhøiedes ved nu at foretages af Hs. K. H. Kronprinds Frederik til Danmark, hvilket ei var blevet opnaaet, om den var blevet opsat til en sildigere Tid. Naar Man desuden forestillede sig alle de festlige Begivenheder trindt om i Landet, der vilde knytte sig til den 22 Mai, som Blomster til en skjøn Krands, maatte een nødvendigen være den første, en anden den sidste; men betragtede som et sluttet Heelt, som een Krands af mange Blomster, vilde ingen af dem mere være enten den første eller sidste, da alle forenedes i det ene og samme Øiemeed at række Taknemmelighedens og Glædens Blomst til Bryllupsfestens Brudgom og Brud. Endelig frembævede Biskoppen det Betydningsfulde i, at et Velsignelsens Ønske blev nedlagt i den Grundsteen, over hvilken Husets Indgang anbringes; der var som lystes der nu fra samme Velsignelse over Enhvers, selv det lille Barns Indgang i Huset og Udgang af samme. Til den samme festlige Begivenhed sigtede ogsaa Jnscriptionen paa den af Kronprindsen skjænkede Sølvplade, hvilken nu oplæstes af Biskoppen og lyder saaledes: Til Minde om Deres Majestæters Kong Christian den Ottendes Dronning Caroline Amalias Sølvbryllupsfest den 22 Mai 1840. opførtes denne Bygning til Odense Asyl, hvis Patronesse Dronningen er.