Viborger Samler, 1847-04-13
Spanien. En lignende Skjebne i Historien har - siger F. W." i Børsenhalle – flere Gange forenet Spa nen og Baiern. J hiint store og mægtige Forbund, som Jesuiterne - denne Jncamation af det onde Princip i Verdenshistorien - havde sluttet og fremmanet imod Verdensbefrieren - Tanken – der levede i Reformationen, i den frygtelige Hær, som de – for at tilintetgjøre Protestantismen og for at fornye Aandens Trældomsaag, ligesom fremstampede af Jorden, dannede Østerrig stedse Midtpunctet, Baiern og Spanien den høire og venstre Fløi. J hiin Tid var det, at Alba blev født i Spanien, og at Tilly saae Dagens Lys i Baiern, og endnu bloder Tydskland af de Ulivssaar, som det erholdt i Trediveaarskrigen. Efter Niebuhrs Mening ere de tydske Stæder endnu ikke komne til Kræfter efter de Ødelæggelser, som ledsagede denne Krig. Den allernyeste Tid viser en mindre mørk Sammenligning imellem Spanien og Baiern. Ligesaa pludselig og imod al Beregning, saaledes som i Baiern, er ogsaa indtraadt en Systemsforandring i Spanien. J Baiern er det ultramontane Ministerium pludselig styrtet. Den skjønne Spanierinde, Lola Montes, har skrevet til the Times, at hun ganske var stemt imod Jesuiterne, og at hun havde tilbageviist alle jesuitistiske Pengetilbud. At paa den anden Side en Bairer har spillet en Rolle i det, hiinsides Pyrenæerne opførte Drama, veed man derimod ikke. Jmidlertid er der i begge disse Lande sønderrevet et fiinspundet Ret, der strækker sig udover Tydskland, uden at man dog tør tilskrive Tidsaandens Fordringer, Klogskabens og de Liberales Kraft, Nationens Ønsker og Bønner Fortjenesten deraf. Diable Amour har, efter alle frisindede og conservative, franske, engelske og tydske Efterretninger (kun den nye Karlsruher Zeitung, har directe fra Spanien Efterretninger om den store Moralitet ved det spanske Hof, som maae røre enhver tydsk Huusmoder), sprængt i Spanien det Baand, som Ludvig Philips fine Politik havde knyttet. Hvor krænkende, hvor smertelig Nationens Ydmygelse end er, saa maa man kun haabe at denne Systemsforandring maa slaae dybe Rødder, at det maa lykkes de Liberale, nu at gribe og benytte hvad der er skeet uden deres Medvirkning, at den med eet Ord maa vise sig modtagelig for sand politisk Dannelse. At det nye System maa fæste Fod i Baiern, synes at fremgaae af de seneste Beretninger, endskjøndt man endnu ikke er uden Ængstelse for en Reaction. Det nye spanske Ministerium, der er fremstaaet af Jntriguen paa samme Maade som det afsatte, frembyder just ikke mange Garantier for dets Bestaaen, endskjøndt det, naar det opfylder de af det i Cortesforsamlingen gjorte Løfter, fortjener uendelig større Sympathie end dets Forgænger. Halvdelen af det nye spanske Ministerium bestaaer af Puritanos, den liberale Fraction af Moderados, som imidlertid allerede have dannet Opposition imod Narvaez saavelsom imod Jsturitz og Sotomayor, og som nu have Leilighed til at vise, om deres Opposition er fremgaaet af Misfornøielse med hine Mænds altfor despotiske og reactionaire Forholdsregler eller af Jntriquen. Pachecho er som Statsmand, Taler og Publicist den meest ansete Characteer iblandt Puritanos, og han staaer i Spidsen for det ny Ministerium, Stedse ansaaes han for den meest progressistiske af Moderados; han aabnede Kampen imod den energiske Narvaez's Militairdespotisme, og senere har han erholdt mange Modstandere iblandt Moderados. Den nye Finantsminister Salamanca er een af de farlige Statsmænd, han hører til hine temmelig samvittighedsløse Mænd, der have et klart Begreb om deres Tidsalders Slethed, der benytte deres Tids materielle Retning, der fremfor Alt forstaae sig paa Børsen og paa Speculationen, der ingensinde troe paa Sandhedens Magt, og desværre kunaltfor ofte have Ret i temmelig lang Tid. Uden Formue kom han fra Mallaga til Madrid, hvor han paa en for Enhver, der kjendte til hans Forhold, ubegribelig Maade, styrtede sig ind i den store Verden og i dristige Speculationer. Salamanca, født i Malaga, 40 Aar gammel, er Jurist, og han betraadte for første Gang som Medlem af den revolutionaire Junta i Andujar den politiske Skueplads. Et eneste Træk er tilstrækkeligt til at skildre denne Mand. Salamanca angreb paa det heftigste i Finantsernes og Nationalstolthedens Navn den Maade, hvorpaa Rothschild havde udøvet sit Monopol i Anledning af Qvægsolvminernes Forpagtning i Almaden; han seirede, – og Forpagtningen kom til offentlig Concurrence. Rothschild traadte tilbage; Salamanca gjorde det høieste Bud; – han havde budt for Rothschild, og er fra hiint Tieblik en riig Mand. Salamanca er Sjælen i alle Jntriguer; han var een af Esparteros farligste Modstandere, som Narvaez's Ven styrtede han Gonzalez Bravo og fortrængte Narvaez, der var bleven uenig med ham. Da Finantsminister Mon ikke længere vilde indrømme ham Forpagtningen af Saltværkerne, begyndte han paa sin sidste Jntrique; nu er han den fortroligste Ven af Bulwer, den engelske Gesandt i Madrid; han er tillige Chef for et Banquierhuus, Vicepræsident i Cortesforsamlingen, Præsident i Casino, og Finantsminister. Da det styrtede Parti reiste sig imod ham i Cortesforsamlingen, seirede han i Afstemningen. Kongeriget Preussen. Fra Berlin meldes, at Videnskabernes Academie har besluttet at lade den ved Fr. v. Raumers Udtrædelse vacant blevne Plads henstaae ubesat indtil 1ste Jan. 1848, saa at Raumer derved erholder Tid til at betænke sig.