Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1812-06-23
Den for ommeldte Gravhøi, som sidste Vinter blev funden i Svanninge ved Faaborg, har en Høide af 4. Alen og en Omkreds af 170 Alen. Den indvendige Huulhed er fra Østen til Vesten 5 3/4 Alen fra Sønden, til Norden 1 1/3 Alen og Høiden 2 1/2 Alen. J Omkredsen dannes den af 9 store Stene, over hvilke ligge som Tag 2 andre. For at opfylde de Aabninger, som ere imellem de store Stene, og hindre Jorden fra at falde ind i den indvendige Huulhed, er der bag ved disse opstablet Tavler af Kampesteen, hvis Tykkelse er fra 1 til 3 Tommer, og hvoriblant findes enkelte Stykker af kornet Qvarz. J de Vinkler, som Sidestenene danne med hinanden, stode Urner med Aske, hvori Benene vare opstilte. Fra denne indvendige Huulhed gaaer lige imod Sønder en Gang, som er 12 1/2 Alen lang, hvoraf de yderste 8 Alen ere opfyldt med Jord, de inderste 4 1/2 Alen derimod uopfyldt og 1 1/2 Alen høi og 1/2 bred, for denne har Hr. Grev Bille, Brahe, paa hvis Grevskab bemeldte Høi ligger, ladet sætte en Dør, hvortil Nøglen er i Forvaring hos den Gaardmand, i hvis Tofte Høien ligger, og til hvem Enhver, som ønsker at see den, kan henvende sig. - Det som gav Anledning til dette Gravsteds Opdagelse var, at Bonden ved at pløie paa Høien havde adskillige Gange stødt paa de Stene, som udgjøre Dækket, og da en Steenhugger ønskede en stor Steen, for deraf at gjøre et Par Ledpæle til Greven, gav Bonden ham Anslag paa denne Høi; han bad da Bonden at grave noget Jord bort, for at han kunde faae at see hvor stor og af hvad Beskaffenhed den var, dette gjorde han og, men traf just paa det Sted, hvor begge Stene stødte sammen, og da der var blevet en Aabning paa Graven, opsteeg af samme en Røg som at en Skorsteen. Siden undersøgte man Graven, og fandt da man kom ned den ovenmeldte Gang. I Graven selv fandtes foruden Urner og Been intet uden nogle Knive af Flintesteen og en 4 Tommer lang Steen i Form af en Hjørnetand med Strater paa. Efter nogle Beens og Urnernes Antal at dømme, har en 9 a 10 Mennesker det været begravet. Medens Markerne prange med overflødigt Græs, og Køerne som en Selvfølge yde rigelig Melk, har man vel Føie at spørge hverandre: hvor bliver Smørret af: For nogle Uger siden var det faldet til 12 Rd. Halvottingen, viist en kjøn Priis nok efter Koursen, som da skal have Skyld for Alt; men nu stiger det atter daglig, og kan neppe faaes. Man maae blues ved at nævne den Priis, Prangerne byde Bønden for Smørret. Maatte dog denne Plagehær, der skjuler sig under mange Skikkelser, snart standses i dens udædiske Fremfærd, hvorover saa mange Uskyldige maae sukke og lide, Vel tilraades der at indføre Brugen af Sirup og Honning paa Brødet, istedetfor Smør; men har man ikke snart lige saa Onsved at faae disse Produkter, Og af hvad Aarsag skulde Smørret nu være forsvunden mere end førDet tydsktalende Odenseer Skuespilselskab har nu taget Afsked med Publikum i Aarhuus, og ved denne Leilighed, endt Bataillen med nogle gjensidige Æressalver. Den kommanderende General Lasson i Randers har paa en nalv Maade lagt sin Afskye for Bestikkelsesaanden, for Dagen. Fra en i Provindsen bosiddende Mand var nemlig sendt ham 50 Rd. som Foræring, for derimod at permittere en af ham benævnt Mand i Høesletten. Dybe krænket ved denne Maade at forlange Tjeneste paa, lod Hr. Generalen disse 500 Rd. uddele iblant det Sogns Fattige, som Pengenes Giver boer udi, og sendte denne Præstens Qvittering derfor med en passende Tilretteviisning. Ved at bekjendtgjøre dette i samtlige Nørrejydlands offentlige Tidender, frabeder Generalen sig enhver lignende Korrespondence, da han, om saadant skulde skee oftere, agter at navngive den eller dem, der ved slig Fremgangsmaade vise udelikat Æresfølelse nok til at ville sætte en over sin Ære og Pligt med Omhyggelighed vaagende militær Embedsmands Tænkemaade i Klasse med sin egen Randers Avis er for næste Halvaar forhøiet med 3 Mk. og koster saaledes 1 Rd. qvartaliter. Overalt er Aviser næsten det Eneste, som endnu kan kaldes got Kjøb thi da Papir, Brød, og de fleste af Livets første Nødvendigheder koste nu netop tolv Gange saa meget som før, saa skjønnes det let, i hvad Forhold Avisernes Forhøielse til det Dobbelte staaer til disse Priser.