Aalborg Stiftstidende, 1835-05-30
Frankrig. Resultatet af Anklageacteen, som fordrer ikke mindre ende 163 Hoveder, foranlediger et Raisonnement i Bladet National, af hvilket følgende Momenter her maa finde Plads Generaladvocaten fordrer altsaa 163 Hoveder, man vil indvende, at dette Andragende umuligt kan være alvorligt meent. Men hvortil da Tilberedelser af Skaffotter paa Skrømt hvortil Parodier paa Proskriptioner, naar man ikke virkelig vil proscribere? Eller skulde man have i Sinde, lidt efter lidt, at stemme Nationen for en saadan Haardhed, for, en anden Gang ved forefaldende Leilighed, at kunne bringes den i Udøvelse, En saadan Forberedelse vilde være hvistiluforsigtig; Omvexlingerne ere hurtige i vor Tidsalder; dets kunde let hænde, at en Stemning til Haardhed, der saaledes engang var vakt, kunde komme til at gaae ud over dem, som nu give sig af med, paa denne Maade, at forberede Gemytterne. Hvad vilde Monarkiet gribe til, naar Pairerne, af ilde forstaaet Tjenestiver, virkelig bød det 1631 Hoveder, Det vilde da, vil man sige, gjøre Brug af sin Beenaadningsret, men, taber en Benaadningsret, man saaledes, paa en Maade finder sig nødt til at anvende, ikke derveds, sin hele skjønne Betydning: - at anvende den vilde vel blive nødvendigt, thi den hele civiliserede Verden vildes vel ansee en saadan Doms Fuldbyrdelse for et Slagteri udovet med koldt Blod mod 163 politiske Fiender, 18 Maaneder efter at man har seiret over dem. Et saadant Slagteri vilde ikke heller, det tilstaae vi gjerne, klæde Juli Monarkiet godt og følgelig løber hele Processen ud paa en Adsurditet. Den viser desuden, at 163 Jnsurgenters Hoveders maa sidde fast, under et Monarki, som selv skylder en Jnsurrection sin Tilværelse. Under Restaurationen vilde dets have været muligt at henrette en saadan Masse, under Juli Monarkiet gaaer det ikke an. Thi dengang vilde Jnsurgenterne dog ikke have havt den Undskyldningsgrund til at tale for sig. Vi have troet at have Ret til, i April 1834, at skille os ved en Regjering paa samme Maade, som vi i Juli 1820 hævede den paas Tronen; det er muligt, at vi heri feile, men vorsk Vildfarelse bliver dog stedse undskyldelig." Var dette da nu vel overeensstemmende med Juli Monarkiets sandet Jnteresse, at indlede en saadan Proces, for sluttelig at naae det Maal, der er saalidet smigrende for Monarkiet sel Saavidt National. Det synes, som man endnu turde tilføie, at Pairsretten, som har vidst at redde Carl den 10des Exministres Hoveder, umuligen nogensinde vil kunne anvende Dødsstraffen paa politiske Forbrydelser. Imedens idet mindste en Deel af den offentlige Mening, udtaler sig paa denne Maade, vedbliver Processen at henvende Almeenhedens spændte Opmærksomhed paa sin Gang. Den 19de skulde Pairsrettens Møde aabnes Kl. 12. De 23 Anklagede bragtes ogsaa til den Tid ind i Salen, men, til alle Tilstedeværendes Forundring, en halv Time derefter, uden at Retten endnu var mødt, igjen ud af samme, under den sædvanlige Bevogtning. Rimeligviis var Retten beskjæftiget med at raadslaae om, hvad man skulde foretage sig med de øvrige 99 Anklagede, som, efter gientagen Opfordring til nu at bivaane Møderne, vare vedblevne deres Vægring. Vidnerne forbleve i Salen. Deres Antal beløber sig til 819, 558 imod og 261 for Oprørerne. Kl. 3 førtes disse atter ind i Salen; Retten mødte og ProceFouren begyndte. En af Defensorerne (af hvilke der vare 7 tilstede, androg paa, at det maatte tillades ham at udvikle den Exception imod Rettens Competence. Generaladvocaten bemærkede herpaa, at denne Qvæstion angik samtlige Anklagede, og at følgelig de Fraværende blandt disse maatte underrettes om dette Sagens nærværende Standpunkt og for Retten afgive deres Erklæring, om de ogsaa tiltraadte hiin Exception eller endnu havde noget at tilføie. Paa denne Erklæring udsattes Sagens videre Forhandling til næ 1ste Dag. De Anklagedes Antal var ved dette Møde, den 20de, forøget med En, Nicot fra St. Etienne; de øvrige 198 havde, efter Præsidentens Erklæring, paa ny vægret sig ved at møde for Retten, med mindre man med Bajonetten vilde drive dem frem for Skrankerne. Advocaten Desaubiere; udviklede nu den omtalte Exception, som gik ud paa Følgende. Chartets 28de Artikel lyder saaledes: Pairernes Kammer har, som øverste Tribunal, at dømme Forbrydelser, der involvere Høiforræderi og Attentater mod Statens Sikkerhed, hvilke Forbrydelser ved en Lov nærmere skulle deftnebres. Da denne af Chartet forkyndte Definition ikke senere er paafulgt, kunde, efter hans Mening, heller ikke Pairs retten være competent til at dømme i denne Sag.