Berlingske Tidende, 1806-02-14
I Underhuset holdt Hr. Lascelles den 27de en forig Lovtale over den afdøde Minister Pitt, som han endte med det Forslag: "at bede Kongen ved en underdanig Addresse, at Hr. William Pitts Liig maatte paa offentlig Bekostning føres til sit Hvilested og at et Monument til hans Minde maatte blive opreist i Westmünster=Abbedie med en Jndskrivt, som udtrykte det uerstattelige Tab, Nationen leed ved en saa fortreffelig Statsmands Død. Dette Forslag gav Anledning til en meget mærkværdig Debatte. Mange af de fornemste Lemmer af Underhuset stod op og talte deels for, deels imod samme, indtil Forstaaer endelig blev bevilget med 258 imod 89 Stemmer, følgelig med en Pluralitet af 169 Stemmer. Debitten var meget støiende, da begge Partier ofte til kiendtganderes Roes og Dadel, i Anledning af Talernes forskiellige Yttringer, baade ved Latter og lydeligt Mishag, Blandt den Afdødes Lovtalere var Hr. Hawkins Brown især meget forrig, og anførte til Slutning Svetons Sentenz over Roms Forskiønnelse under August: "Han fand Rom bygget af Træe, men efterlod den af Marmor. Lord Temple erklærede sig ikke allene i sit eget, men i den hele greenvilliske Families Navn for det gjorte Forslag; der imod talte de Herrer Windham og Pensonby med Kraft imod samme. Den sidste anførte især, at Prindsen af Oranien, hvis Familie havde i Aaret 1788 gjort saameget for Engelland, var under Pitts Ministerium bleven fordrevet fra Holland, og at Hannover, som Engelland skylder sin nuværende Kongestamme, var gaaet forloren. Mærk værdigst var Hr. For's Tale imod Forslaget; blandt andet sagde han: "Jeg aflægger alle Partie=Følelser. Jeg har en lang Række af Aar været den Mands Modstander, for hvem man nu foreslaaer offentlige Æresbeviisninger. Man har stedse givet mig Navn af hans Meddeiler; men jeg forsikkrer, at personlige Bevæggrunde aldrig har gjort mig til hans Modstander; langt fra, jeg har endog følt Agtelse for hans personlige Egenskaber, som han viiste saavel i hans private Liv som i hans Statsforvaltning. Ved Oprettelsen af de synkende Fonds har han gjort Nationen en stor Tieneste. En anden af hans Egenskaber fortiener ogsaa stor Berømmelse. Aldrig gaves der en Minister, som var negennyttigere, naar det kom an paa Pengesager. Hans tage Omstændigheder ved hans Død give det fuldkomneste Beviis derpaa, skiøndt det ikke altid kan være et Beviis paa en Ministers Uegennyttighed, at han lever og døer fattig; men Hr. Pitt har over 20 Aar havt alle offentlige Poster og offentlige Penge under sig, har ikke vist Ødselhed og Pragt; formedelst sine mange Embedsforretninger har han maaskee været alt for ubekymret i Henseende til sine egne Anliggender; han har heller ikke beriget sine Paarørende; det er altsaa umueligt at sige andet, end at han har været en uegennyttig Mand. Under sin lange Forvaltning har han blot antaget den Post som Jnspecteuover de fom Havne. Uagtet han har været negennyttig i en høi Grad, kan jeg dog ikke efter Samvittighed og Overbeviisning give min Stemme til Forslaget; beredvillig vilde jeg derimod stemme til hans Gields Betaling, naar man gjorde Forslag dertil; men at tilkiende ham offentlige Æres beviisninger som en fortreffelig Statsmand er en gandske anden Sag. Slige Æresbeviisninger ere af yderste Vigtighed, da de have Jndflydelse paa Efterslægten. Naar jeg betragter hans Faders, Greven af Chatams Monument og seer af Jndskrivten, at det er opreist for ham, fordi han har svækket Frankrigs Magt og hævet sit Fædrenelands Velstand til en høi Grad, da kan jeg ikke her paa nogen Maade sætte Sønnen ved Siden af Faderen; thi jeg maa sige, at Engelland for nærværende Tid er bragt ned til den farligste og meest forriboliggende Stilling og at den, som har frembragt samme, ikke maa tilkiendes offentlige Æresbeviisninger. Hr. Pitt har handlet efter et System, som har havt de skadeligste Følger for Engelland og for Verden. I Gaar den 3die fremstod Hr. Cartwright med Lovtaler over den ærefulde Armod, hvori Ministeren Pit døde, og foreslog, at Underhuset, for at hædre den Afdødes Minde, vilde bede Hs. Majestæt om 40000 Pd. Sterlings Anviisning, til at betale den Afdødes Gield, som Underhuset igien vilde refundere. Efter en lang Debatte blev Forslaget bevilget uden Stemmesamling. Hr. Fo erklærede i sin Tale, at Engelland ikke havde havt en saa uegennyttig Minister som den Afdøde siden Huset Bruus vigs Tronbestigelse i Engelland; desuden blev Admiral Lord Nelsons Enke bevilget en Pension af 2000 Pund, og Admiralerne Collingwood og Strachan, den første 2000 og den sidste 1000 Pd. Sterlings Pension.