Berlingske Tidende, 1831-09-06
Brüssel, den 28de August. - Alles Øine vogte nu paa Conferencen i London, fra hvilken vi med Længsel vente officiel Kundgjørelse af et Ultimatum i vor Tvistighed med Holland, Havde den Hollandske Jncasion blot havt den Virkning, at skaffe os Agtelse hos de mæglende Magter, saa var allerede derved Meget vundet; thi hidtil var den Mistanke, at man kun ventede paa en Leilighed til at dele vor Stat i flere Stykker, Aarsag til, at ethvert Forslag, der kom fra London, syntes os forkaste ligt. Derimod har den Tillid, med hvilken de øvrige fire store Magter overlode Belgiens Pacification til Frankrige, nu betydeligen formindsket vor Modbydelighed for Conferencens Beslutninger og Protocoller. - Efterat vi øiensynligen og haandgribeligen ere blevne overtydede om, at Hollænderne viiste langt større Begeistring og Mod under Angrebet, end vi i at forsvare vort eget Land, at Konge og Folk hos dem ere aldeles enige om at opnaae eet og samme constitutionelle Maal, og endeligen at Hollænderne kunne sætte imposante Midler i Bevægelse, lade vi ogsa deres Fordringer vederfares større Retfærdighed end tilforn. Den høje Mening, som vi nærede om os selv, har lidt et uhyre Stød. Overalt have de til deres Hjemstavn tilbagevendte Flygtninger, disse disjecta membra af vor opløste Armee, medbragt levende Vidnesbyrd om vor Ubetydelighed. Paa en meget nair Maade fortælle disse Flygtninge om den Angst, der var almindeligen herskende i vor Hær, næsten Alle lide af Beenskade, som de have paadraget sig ved en anstrængt Rettrade. Uagtet alle Bestræbelser, at reorganisere den berygtede General Daines Corps, var dette dog kun tildeels mueligt, og de 12,000 Mand, af hvilke det ifølge vore offentlige Blade nu skal bestaae, reducere sig til 4,500 Mand, thi de fleste Regimenter tælle i Stedet for 3,000 neppe 800 Mand; de, der fattes, have skjult sig saa godt, at man, end ikke ved den ombyggeligste Eftersøgning, har kunnet finde dem. Efter et paalideligt Overslag har den Armee under hele Feldttoget ikkun talt 400 Døde og 200 Saarede, og alligevel ere saa mange Vaaben og Krigs-Materialier faldne i Fjendens Hænder, En Omstændighed, der kun lader sig forklare af den paniske Skræk, som havde bemægtiget sig Belgierne og allevegne og dem paa Flugten. - Vore politiske Blade, bestræbe sig nu, at forbunkle Hollændernes Krigshæder udenlands ved de lognagtigste Fortællinger om de Plyndringer og Ødelæggelser, hvori Hollænderne, ved deres Tilbagetog fra Belgien, skulle have gjort sig skyldige. At en Hær i Fjendens Land, hvor man overalt møder ham med den strøste Uvillie, skal te sig som en beskeden Gjest, og ikke forlange Noger uden contant Betaling. er en Fordring, som vel Ingen giør, der nogensinde lærte Krigen at kjende af egen Erfaring; vel mueligt, at enkelte smaae Excesser ere forefaldne; de finde lettelig Retfærdiggjørelse i de Omstændigheder, som anledigede dem. Men naar Uforskammenheden drives saa vidt, som i Courrier de Brüxelles, der paadigten Hollænderne Vederstyggeligheder, som man ikke tiltroer den meest uciviliserede Nation, saa fristes man til, ikke at troe en eneste Tøddel deraf, ikkun saa letsindige Redacteurer, som de fleste Pariserblades ere, kunne optage saadanne Fabler, uprøvede, som pur Sandhed. - Hr. Lebeau har faaet sin Afsted som Kabinetsminister; det skal være en fyldestgjørelse, dermed vises den Franske Regjering, fordi det nemlig var hiin Statsmand, efter hvis Tilskyndelse de franske Tropper, da de, paa deres Marsch, hertil vilde passere Grændsen, bleve opholdte nogle Dage, formedelst en Mistanke, som han pludselig havde fattet imod Hensigten af deres Komme. - Denne Hr. Lebeau, som, før han blev Minister, var Bogtrykker og Boghandler i Lüttich, vilde i den sidste Congressmøde stadfæste et aldeles historisk Factum, og beraabte sig paa et Sted i - en af Walter Scotts Romaner, hvorved den stakkels Minister opvakte almindelig Latter!