Berlingske Tidende, 1832-12-07
Paris, den 28de November. Debatterne i Deputeretkammeret vare i Dag aldeles blotte, for Interesse, Finantsministeren foreslog, at de directe Udgi for 1833 skulde være de samme som i Aaret 1832. Under Discursionen herom fremtraadte ingen Talere af Betydenhed. Aldrig nogensinde har Kamrenes Aabning vakt større mærksomhed, end dette Aars. Fra Kamrenes Pallads i Store, bølgede en uhyre Menneskemasse, og alle Samfundets Clas ventede med største Utaalmodighed paa Throntaien. Hvad de skulde være Dagens Hovedbegivenhed, traadte snart i Baggrunder det mod Ludvig Philipp stilede Mordanslag, bragte alt Andet Forglemmelse. Desværre er, uagtet Hr. Thiers's Virksomhed, den forvorpne Gierningsmand endnu ikke udfunden, og det er derfor en let Sag for Dynastiets og den bestaaende Ordens Fjender at fremstille hiin Begivenhed, der udbredte Stræk og Forbittrelse i Paris, som en af Politiet anstiftet Scene, en Leilighed, som National, Courier Francais, og med dens sædvanlige Tvetydighed ogsaa Le Temps, ikke have ladet gaae ubenyttet bort At Skuddet ikke sigtedes efter nogen Anden, end Monarchen, beviser, Jntet for deres Paastand, thi Kongen red foran; imellem ham og hans Følge var et Mellemrum af i det mindste en Hests Længde. Kuglen blev ikke funden, thi Morderen skjøopad; den er saaledes gaaet over Folks Hoveder og falden i Seinen. En forklædt Politiebetjent vilde Hoben vist have paa grebet, og han vilde neppe indtil Enden budt Skafottet Trods Dog, hvorfor gjendrive en Anklage, som er skjændige Lidenskabers Paafund? Vistnok har Politiet, saaledes som det hos os et organiseret, ved sit Forhold næsten forskyldt en saa vederstyggenMistanke, næst Forbrydelsen feld, er der vel Juet, som un goder en retsindig Mand større Afskye, end Postiet i Paris, men paa den anden Side, hvad Værd have vel Dyd og Last, Troeskab og Fæderneland i deres Øine, der, inden Krudt, røgen endnu var bortdunstet, allerede kunde være betænkte paa, af det Forefaldne at smedde et nyt Vaaben imod Regjeringen At Politiet endnu ikke har paagrebet Gierningsmanden, lader sig lettelig forklare deraf, at han sandsynligviis var omgiven af en Mængde politiske Venner, som skjulte deres Hensigt under et skingrende Vivatraab. Efterat Skuddet var affyret, lod Morderen to Pistoler falde, der kunde have røbet ham, og forsvandt imellem Drabanterne, der omringede ham; inden Broen blev besat, havde han Tid nok til at undkomme, enten over Qua Voltaire eller igjennem Rue du Bac eller Rue de Beaune. Linietropperne, der vare opstillede paa den Side af Broen, hvori han stod, ventede paa befaling, til at løbe efter ham. Anderledes vilde det være gaaet, dersom Morderen havde staaet bag ved Nationalgaden, hvis Disciplin ikke er saa stræng, at den Enkelte skulde være bange for, uden befaling at træde ud at sit Geled. J Øvrigt opbyder Øvrigheden Alt for at opdage den Skyldige, og man maa endnu ikke opgive Haabet om, at det omsiden vil lykkes den. Som sædvanligt, har Kongen ogsaa ved denne Leilighed viist Mod og Uforsagthed. Han saae Pistolens Munding vendt imod sig, uden derfor at tabe Aandsnærværelse. Da han ankom til Deputeretkammerets Pallads, var han ved noget bevæget, men snart vandt han igjen Fasthed i Stemmen tilbage, og røbede overhovedet saa liden Forvirring, at saare mange af de Tilstædeværende, blandt hvilke Efterretningen ikke hurtigt nok kunde udbrede sig, først efterat Sessionen allerede var tilende, mindtes, at have under Talens Begyndelse bemærket en svag Zittren i Kongens Stemme. J Ovrigt gar dette forvorvne Anslag - dette Skud, ikke paa Kongen, men, som Hr. Dupin sagde, paa Gierningsmandens eget Partie, - Folket Leilighed til at aabenbare sin Hengivenhed for det ny Dynastie. Vivatraabet fik næsten aldeles ingen Ende, og Nationalgarde, Pairer og Deputerede, trængte sig ind i Slottet for at bevidne Kongen deres Afskye for Attentatet. Hvad vilde den vel ogsaa være blevet af os alle, dersom det var lykket? Hvo er i Stand til at sige, hvor han da i Dag vilde have været, hvorledes det vilde være gaaet med hans Roe, hans Eiendom, hans Familie, Øjeblikket var meget snildt valgt. Prindserne vare fraværende, og altsaa var Jngen tilstede, der kunde have stillet sig i Spidsen. Pøbelen vilde da atter have installeret sig paa Raadhuset, og røvet Magten til sig. Tre Dage, eller flere, vilde have paafulgt; de vilde ikke været blevne Maadeholdenhedens og en ubesmittet Seirs, men Hevnens Dage; thi Oprørerne vilde have hevnet sig paa Lovene og disses Venner, som for seirede over dem. Alle Rædsler fra Aaret 1793 havde atter kunne styrte sig over os. Jngen veed endnu, til hvilken Faction Morderen hørte, eller hvo der forberedede Scenerne den 19de d. M., om hvilke i nogle Dage havde været bebudet, og Forventning af hvilke man derfor betryggede sig med stor Forsigtighed. Maaskee var hiint Pistolskud blot et Signal, uden hvilket de Revolutionaire ikke vovede at sætte deres bekjendte Anslag i Værk. Men Jldesindedes Planer ere ogsaa dennegang tilintetgjorte, Forsynet vaagede øiensynligen over Kongen, og vi skue, vel med Gysen, men dog beroeligede, ned i den Afgrund, i hvilken vi nær vare styrtede. Attentatet paa Kongens Liv giver Anledning til alle optænke, lige Formodninger. Carlisterne og Republikanerne paastaae, at det er en Machination af Politiet. Pistolen har ikke været skarpt ladt, og at man har ikke villet hefte Morderen. Juste Milien bringer Begivenheden i Forbindelse med de Oprørs=Rygter, som i de sidste Dage vare i Omløb i hele Paris, men ogsaa disse blive af Oppositionen tilskrevne Politiet. Der er ingen Tvivl om, at det Republikanske Partie, som blev adsplittet den 6te Juni, atter har organiseret sig, og at nogle Carlistiske Chefer have gjort det Propositioner; men det er vanskeligt at komme til nogenlunde Vished om, hvorvidt disse Planer ere uddannede, og om Attentatet dermed staaer i Forbindelse. Blandt Paris Jndvaanere har aldrig hersket større Rolighed, end netop i denne Tid, den lave Brødpriis er en stor Garantie for den offentlige Rolighed. Middelstanden er ikke gunstigen stemt for de revolutionaire Theorier, og de republikanske Blades Forfald fra Dag til Dag er et tydeligt Beviis paa deres tiltagende Upopularitet. Trihune har nu neppe Abonnenter nok, til at kunne udkomme, og Nationale er i samme Forlegenhed. Men Udsigterne for Partie til at komme i Besiddelse af Magten derve ikke paa den middelbare Popularitet; dets tidligere Jndflydelse kan have vet Anliggendernes Gang en Jmpuls, som bringer det i Spidse for Staten, skjøndt det allerede har mistet en stor Deel af sin Tilhængere. Faren for den offentlige Rolighed ligger for nærværende Tid ikke i de extreme Partiers directe Bestræbelser, med i de herskendes Mangel paa Eenhed. J Kamrene, i Ministerie og ved Hoffet gives et Partie, som vil modificere Ministerie- og sætte Marskalk Clausen, Dhrr. Dupin og Bignon Stedet for Marskal Soult, Hr. Guizot og Hertugen af Broglie. Dets Paaskud er en meer national Politik Henseende til udenlandske Forhold end Doctrinairernes ; med Faren derved ligger i det Jndre, da enhver Vanskelighed i de ydre Forhold medfører Nødvendigheden af, i det Indre at nærm sig til den venstre Side, og det ny Ministerium vilde snart enten nødes til at give efter for den yderste Venstre Sides Fordringer, eller styrtes af denne. J Øvrigt er det ikke usandsynligt, at Attentatet paa Kongens Liv vil i Kamrenes første Session skaffe Ministeriet en Majoritet, som giør Vedligeholdelsen af Tingenes nærværende Tilstand muelig, og saaledes kan have en gunstig Indflydelse paa den Europæiske Fred. Fra Blaye skrives under 17de November: - Hertuginde af Berry behandles af Autoriteterne med den meest forekommende Opmærksomhed. I Gaar yttrede hun det Ønske, at besøg Citadellets Volde; Generallieutenanten og Gouverneuren ledsagede hende paa den Kant, som har Udsigt til Floden. Den Fangne, der er Gienstand for en saadan Opmærksomhed, kan vel ikke besvære sig over det hende til Fængsel anviiste Ophold. Frøken Kersabier, ledsagede hende paa Spadseregangen paa Volden Prindsessens Munterhed er igjen vendt tilbage, og hun syn at have fuldkommen Tillid til Hr. la Chousserie. 2 hun ikke har nogen Kammerfrue hos sig, har en herværende Embedsmands Kone interimistisk paataget sig dennes Forretninger Efter Forlydende ventes fra Paris Domestiker til hendes Opvart ning. Jfølge Politie=Commissairen, Hr. Jolys, Bortreise bestyre Politiet af Hr. Foulchier, hvis Patriotisme er bekjendt. 6 Parolbefaling kundgiør, at Obersten for Gensdarmeriet, H. Chousserie, er udnævnt til Overcommandant i Citadellet Blaye, Plads-Commandanten og Tropperne af alle Vaabenarter staa fra denne Dag under hans befaling. Han corresponderer umidelbart med Krigsministeren og Ministeren for det Jndre. Citadeller indrettes nye Værelser, hvoraf man slutter, at Prindsessens Ophold her endnu vil vare temmelig lang Tid. Ogse er allerede en Mængde Luxusartikler hidskaffet. Prindses finder sig i sin Skjebne, men Grev Mesnars er syg. De højeste Øvrighed har bekjendtgjort, at det er spildt Umage, at indgive Ansøgning om Andients hos Hertuginden af Berry, i hende selv eller til Citadellets Overcommandant, efterdi Ministrene for Krigsvæsenet og det indenlandske Departement havde forbeholdt sig udelukkende Ret til i slige Tilfælde at meddele den fornødne Autorisation.