Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-07-12
Fra Engelland ere Nyhederne af en anden Natur. Til ikke synderlig Opbyggelse er Hertugen af Brunsvig alt over Gottenborg kommen tilbage, og en mørk Anelse siger, at Hertugen af Cumberland (hvem det endog hedder mere end engang skal være nægtet Tilladelse at begive sig til det russiske Hovedqvarteer ) snart vil følge efter. - Man anstiller sig ordentlig forundret over, at det danske Hof ikke vilde laane Øre til de smukke betydelig nedstemte Freds= eller rettere Udstykningsforslag, som Gesandten Thornton med Fl. overdragte til Kjøbenhavn, Den samese Overeenskomst Concert) og Subsidie-Traktat, undertegnet i Stokholm den 3 Marts 1212 imellem Hs. Brittiske Majestæt og Kongen af Sverrig, er nu og kommen fuldstændig for Lyset. Efter den sædvanlige Indledning, hvorlunde begge Magter i den helligste og udelelige Treenigheds Navne (!) for at knytte Venskabsbaandet tættere, og gjennemtrængte af Nødvendigheden for at bevare Nordens Uafhængighed (! og fremskynde en almindelig Fred (!) have befuldmægtiget paa engelsk Side Generalmajor Hope og Gesandten Thornton, paa svensk Side Statsminister og Udenrigsminister Grev v. Engestrøm og Hof kantsler Baron v. Wetterstedt til at slutte en Overeenskomst, følger denne af saadant Jndhold: 1) Kongen af Sverrig forbinder sig til at stille et Korps af i det mindste 30000 Md. til en direkte Operation paa Fastlandet imod den fælleds Fiende, hvilken Armee skal agere i Overeensstemmelse med de russiske Tropper, som ifølge de desangaaende bestemte Stipulationer imellem Hofferne i Stokholm og Petersborg stilles under Hs. Kongel. Høihed Kronprindsens af Sverrigs Kommando. 2) Forat give et ulverydigt Beviis paa sin Attraae efter at forene sin Jnteresse med Sverrigs og Ruslands, lover Hs. Brittiske Majestæt at tiltræde de imellem disse to Magter oprettede Konventioner, saaledes: at han ikke blot ingen Hindring vil lægge i Veien for Kongeriget Norges stedsevarende Forening samenintererende, Deel af Sverrig, men at han endog vil lette Kongen af Sverrig Udførelsen af denne Hensigt, enten ved sin sen saadan Vens!) Mægling eller i Nødsfald ved sin Medvirkning til Søes fælleds med de svenske og russiske Tropper, dog vel at forstaae, at Man ikke maa skride til Magten, med mindre Kongen af Danmark først skulde vægre sig ved at indgaae i den nordiske Alliance paa de aftalte betingelser. 3) For at sætte Hs. svenske Majestæt i Stand til, uden Tidspilde at begynde de i Art. 1 bestemte Operationer, forpligter Hs. Brittiske Maj stæt sig, til dette Aars Feldttog, samt Troppernes Udrustning. Transport og Underholdning at betale 1 Million Pund Sterl., hvoraf hver Maaned udredes den 5te Deel. 4) Af ovennævnte Subsidie skal gives et Forskud til Udrustningen og Afmarschen. 5) Til en fast og varig Garantie af begge Magters politiske og Handelsforhold, og for at give sin Allierede et Beviis paa sit oprigtige Venskab, aftræder Hs. Brittiske Majestæt Øen Gugdeloupe i Vestindien til Hs. svenske Majestæt og hans retmæssige Efterkommere. Denne Kolonie overdrages i næste August Maaned eller 3 Maaneder efter de svenske Troppers Landgang paa Fastlandet. 6) til Vederlag, indrømmer Kongen af Sverrig paa 20 Aar fra Ratisikationernes Udvexling de Brittiske Undersaatter Oplags; Ret for alle Produkter og Varer fra Storbrittanien eller dets Kolonier, som indføres paa engelske eller svenske Skibe, til Havnene Gottenborg, Carlsham og Stralsund, naar den sidste er kommet tilbage under svensk Herredømme. Uden Forskjet enten disse Var kunne indføres i Sverrig eller ikke, betales 1 Procent ved deres Indgang, og lige saameget ved deres Udførsel 7) Fra denne Traktats Underskrivt forbinde begge Magter sig giensidig, ved ingen Underhanning med deres fælleds Fjender at skille sig fra hinanden. 8) Ratificationerne skulle udvexles inden 4 Uger eller om muligt før i Stokholm. I Dedatterne over denne Traktat i Underhuset, dadlede Hr. Banks den som den nydeligste han endnu havde seet, da den inddrømmede meget, uden at man øinede mindste Fordeel deraf for Engelland. Nytten berøede paa 35000 Russers Medvirkning med de Svenske, som man vidste ikke kunde leveres: Er andet Spørgsmaal var om Sverrig var indbefattet med i Vaabenstilstanden eller cir om Rusland ikke i sidste Fold var forhindret fra at stille sit Kontingent, og om Engelland ikke i begge Tilfælde var fritaget fra at betale sine Subsidier, Om Man, hvis Sverrig sluttede Fred med Frankerig, og ikke med Danmark, ra ogsaa var pligtig at forhjelpe det til Norge; Paa denne Maade kunde Engelland endnu blive indviklet i Krig med Danmark, efter at alle Stridigheder paa Fastlandet vare bilagte. Paa alt dette lod Lord Castlereagt sig nøies med at svare: at Traktaten alt var udført paa en Maade, som beviste dens Nyttighed. Videre Forklaring behøv des ikke. For sættelse af Gouvernørens, General Dufresses Beretning om Stettins Velering (see S. 418) Forstaden Damm, som er næsten lige saa betydelig som Staden selv, blev ligeledes sløffet, og alle Træer i samme Afstand nedhuggede; inden 6 Uger var Pladsen ikke mere kjendelig, og kunde trodse alle Fjendens Anstrængelser. Alle Kanoner bragtes paa nye Lavetter, provisoriske Krudt, magasiner anlagdes i Batterierne; Artilleriet forsynedes med alle muelige Nødvendigheder; Sager til Skibsbroerne Vedligeholdelse a. bragtes istand og holdtes parat. Den 13 Marts skeete et Udfald for at forsyne Fæstningen med Kjød; 2 Batailloner trak 4 Mile ud i Landet, og kom om Natten tilbage med 5 Kosakker og 504 Oxer, i Damm Skandsen indbragtes paa lige Maade 191 Oxer. Soldaterne kunde nu forsynes med fulde og gode Ratisoner, og fik desuden Tobak, Brændeviin, Viinæddike, Øl hver Dag, og Viin 2 Gange om Ugen. For at faae Penge til Troppernes Beholdning og andre Udgivter paalagdes adskillige Kontributioner. Den 15 Marts underrettede General Bülow Kommandanten om Preussens Krigserklæring og opfordrede ham til Overgivelse, som han naturligviis afslog; disse Skrivelser kunne tjen til Exempler paa en preussisk Generals Stiil, naar han vil forføre, og en fransk General=Gouvernørs Svar. Megen Uvished foraarsagede den temmelig afsides beliggende Dammskandses Forsvar; man maatte enten rømme og sløife den for at samle al sin Magt i Stettin, el ler holde Forbindelsen i 2 Lieues Afstand vedlige ved at forsvare Kommunicationsveien, (et 3die Forslag af en af Generalerne: at overlade den til sin egen Skjebne, syntes altfor besynderligt og forkastedes); af disse to Ting valgtes det andet som meest passende for det franske Navns Ære, for ei uden Nødvendighed at rømme Fjenden een Fodbred Land. Fjenden gjorde forskjellige Angreb paa Kommunicationsveien, især den 15 April under Bedækning af en tyk Taage og 10 Kanonbaades Jld; men alle Angreb afsloges, Skandsen beholdtes og nye Værker, anlagdes. Artillerie= og Ingeniør-Officererne viste en overordentlig Iver. Den 12 Mai skeete et Udfald med en Bataillon for at rekognoscere Fjendens Styrke og afbrænde Huse, som vare til Hinder; den blev saa levende angrebet, at den maatte understøttes af en anden Bataillon, og denne Dag kostede Fæstningen af dens lille Garnison 70 Døde og Saarede; det befandtes farligt at gjøre Udfald og man besluttede nu at skaane Folkene, for med des større Kraft at falde Fjenden i Ryggen naar den franske Armee nærmede sig. General Radier har paa den meest glimrende Maade forsvaret Dammskandsen. Kommandanten slutter med den bemærkning, at det heldige Udfald skyldes hans Undergivnes Duelighed og Troskab, Frilene derimod, om saadanne ere begaaede, falde ham selv til Last, men at han i det mindste har den Tilfredsstillelse: at have sat Fæstningen i bedre Stand, end han modtog den.