Københavns Adresseavis, 1762-03-01
Følgende er indsendt. Min Herre, Saa roesværdig den i No. 13, anførte Formanning af en Patrivt til Publicum er, for at gaae Papiir=Fabriqverne med deres Kluder og Lapper til Haande; lige saa pligtig holder sig dens anden Næste, i Anledning af den i No. 14. i Adresse=Contoirets Efterretninger anførte Bøn af en lige saa vel findede Patriot til Publicum og Papiir=Fabriqueurer, for at vise os den gienneste Vey til Klude=Samling, eller, som han siger: at oplyse de Folk, som vandre i Mørket, for det første at bekiendtgiøre den dertil behøvende og over alt bekiendte, men hos os ubrugte Vey og Midler. Hvem der har været i Tydskland, Frankrig og Holland, maae vide, og, med Tilladelse, vores Papiir=Fabriqueur rer burde vide det, at enhver Papiir=Møller holder sig ikke allene en Karl, men ogsaa nogle Koner, som deels gaaer fra et Huus til andet, for at opsøge disse Vahre, deels og kiører omkring med en Karre eller Vogn i Byerne og paa Landet, og giver deres Nærværelse med en lille Pibe og Raaben af: Leimp. Lump eller, som det er brugeligt paa andre Steder, med: Hohllump! Hohllump! tilkiende, hvorpaa Pigerne og Børnene indfinder sig med deres Lumper og Klude af Ulden= og Linned=Tøy, som de har samlet, tilbyder dem, og ere fornøyede, naar de faaer derfor enten et Brev Naale, hvide eller couleurte linnede Baand, eller og Børne= eller andet Dukke=Tøy. Det er ingen Tvivl, naar man indfører denne Mode her ogsaa, at Tieneste Tinender og Børnene herefter heller vil samle og forvare deres Kluder og Lapper, og tage derfor Vahrene, end at kaste dem paa Gaden eller i Kakkelovne uden at tale om andre Fordeele, som vil flyde heraf forStalen, i det mange fattige Menneskeer herved faaer Leylighed at kunde ernære sig skikkelig, og Pengene blive i Lan Forklaring over Navnene i Almanakken. Martius. Aartius har sit Navn af Marte, Romuli Fader, og var fordum den første Maaned i de Rommeres Aar. Paa Dansk kaldes den Thormaaned, af den gamle Danske Afgud Thor. Denne Maaned har altid havt 31 Dage, som i vore Calendere har følgende Navne: I. Albinus. Han var først Munk i et Kloster i Anson, siden blev han Abbed, og endelig biskop. Han har levet ved Aar 1540, under Reyser Justiniani Regiering, og bivaanede det tredie Aurelianske Concisio. Il. Simplicins Tihurtinus. Han var den 49de Romerske Pave, som formerede den Romerske Kirke ikke allene med Anordninger, men endog med Jndkomster. Nogle foregiver at han er bleven martyriseret under Keyser Diecletiano; men Platina i hans Levnetsbeskrivelse siger, at han døde Straadød, og just paa denne Dag blev begraven i St. Peders Kirke i Rom. Hans Fest helligholdes endnu sammesteds. I. Licius. En Martyr. Han blev efter Byefogdens Urbicii Dom offentlig henrettet, fordi han havde bekiendt Christi Navn. Andre har Marinus, en Soldat og sterius, en Raadsherre, som bleve Martyrer i Forfølgelsen under Valeriand. Men i Bamberg i Franken, bliver paa denne Dag høytideligholdet Canigund Keyser Henrich I. Gemahlindes Jhnkommelse, som med Keyserens hendes Ægte=Hosbondes Samtykke bevarede hendes Jomfruedom til hendes Død. Hun faldt vel engang i Mistanke for Ukydskhed med en ung Adelsmand, hvis Gestalt den onde Aand ofte skal have paataget sig, saa at han er bleven seet, ligesom han var kommen ud fra Keyserindens Gemak. Og da Keyseren tog sig dette meget nær, og med stor Ungade gav hende at forstaae, at hendes Ære stod nu paa ingen Maade til at redde, saa tilbød hun sig selv. efter da værende Skik, at ville gaae paa gloende Plov=Jern, og sagde, at hun havde den Tillid til Gud, at hun skulde blive ubeskadiget, og at det skulde være et Tegn til hendes uforkrænkede Ære. Da hun nu var kommen over de elleve, blev hun staaende paa det tolvte, og sagde, at nu kunde Keyseren hendes Herre see, hvor uskyldig hun var kommen i Mistanke, hvilket han ogsaa erkiendte, efterdi hun stadfæstede det med hendes blotte Fødder. Hun døde Anno Christi 1005. den 3die Martii. Hendes og Keyserens Begravelse bliver endnu foreviist i Domkirken i Bamberg; og hun er bleven canoniceret af Innocentio Al. den 183 Pave. V. Adrianus. En Oberst, som paa en ynkelig Maade blev martyriseret under Keyser Diocletiano; thi han blev for Christi Navns Bekiendelses Skyld levende rad brekket. Efterretning om Academiers Oprindelse.