Norske Intelligenssedler, 1810-04-24
Christianiæ milit. Hosp. Det er latterligt at giennemlæse Frue Colletts Svar, i sidste Jntelligents Blad No. 29 dette Aar, paa mit i næst forrige Jntelligents-Blad No. 28 indførte; hun melder, at jeg ikke har legitimeret mig som lovlig Arving efter afgangne Conferentsraad Vogt, og altsaa ei berettiget til at fordre Regnskab for det Vogtske Legat; men desværre, hun forglemmer at hendes Svigerfader, afg. Hr. James Collett, af mig ved min Broder og de flere Arvinger, ved Skiftets Slutning efter afdøde Conferentsraad Vogt, blev udnævnt som Forstander for det Vogtske Legat. Man skulde snart troe, at hun anseer dette Legat som et lovlig erhvervet Caper Gods, hvortil ingen af de Vogt ske Arvinger mere maatte spørge, uden at ansees som diærv og uretfærdig. - Hvor forvirret og confus dette Legats Bestyrelse maae være, kan endvidere heraf sluttes: Efter Frue Colletts første Svar paa mit Jndførte anførte hun kun tvende Jomfruer, Amalia Høystoch og Coucheron; nu i sidste Jntelligents-Blad anfører hun en 3die Person, som er Elisabeth Dressing; men alle disse tilsammenlagte ere kun berettiget at nyde afg. Frue Conferentsraadinde Bogts Legat, og tilkommer Hr. Provst Bendeke og hans Arvinger at disponere over; altsaa gandske udenfor Hr. Conferentsraad Vogts testamenterede Legat til sine Trængende. Ethvert Legat er særskilt for sig, og ingen af Arvingerne har mindste Ret derudi at gjøre nogen Forandring, med mindre det maatte være med samtlige Arvingers Samtykke og Kongelig allernaadigst Confirmation; altsaa kan ingenlunde en af Familien udnævnt Forstander paa egen Haand forandre den mindste Punct af Legaterne. Hvad her altsaa af Testators Legat er taget til disse Pensionister, bliver paa Forstanderen Colletts Regning. - Saaledes har altsaa Frue Collett søgt at aflægge Regnskab for Frue ConferentsraadindeVogts Legat, som er gandske uvedkommende for Testators Familie, hvilket hun derimod bekjendtgiør, at hun har berøvet den største Deel, om ikke alt hvad samme tilkom; men dette vil altsammen blive paa hendes egen Regning. -At jeg paa Prent har maattet gjøre Sagen bekjendt, er FrueColletts egen Skyld, thi da jeg ikke efter 4 Ugers Forløb af mit første Brev til hende, denne Sag angaaende, har erholdt noget Svar, maatte jeg, for at vise hele Familien min Skyldighed som ældste Jgjenlevende af Testaters Hr. Conferentsraad Vogts Søster Anna Kreftings Sønnesøn, søge om mueligt at lette deres Kummer. - Det beroer altsaa ene og allene paa Frue Collett selv om hun fredelig vil afgjøre denne Sag, eller hun fremdeles vil udelukke denne Familie fra Legatet Nydelse. Snart skulde jeg desværre formode det sidste, da jeg af hendes sidste Svar erfarer, at hun eller Concipist forkaster alle sømmelige Udtryk, men derimod betjener sig af nedrige, men uforskyldt, som kun henfalder paa hende selv og Concipisten; thi Publicum kan ikke mindre nu, end ved Sagens videre Fremgang, erfare den mislige og lovstridige Omgang med dette Legat. Ønskeligt var det og Frue Collett mindelig vilde afgjøre denne Sag, thi jeg befrygter Sagen ved nærværende Cours kunde tage en mishagelig Vending, formedelst den brugende Concipist. - At jeg antager mig de sukkende brødløse og fattige Familie=Venners Sag, kan ingen Ædel og Retsindig fortænke mig som min Pligt, ja endog den onde Lastefulde beærer den, og skrømtviis med sit rette Navn, rosværdig, men strax efter kan han dog ikke tilbageholde sit ondskabsfulde Hjertes Galde, da han beærer den med Navn af diærv og uretfærdig, i det Familie Vennen søger paa lovlig Maade at faae til bage hvad den Fattige, efter Testators Legat, urettelig og løvstridig er berøvet; altsaa kan deraf erfares, da han tillige forkaster alle sømmelige og venskabelige Udtryk, at han kun med Foragt anskuer de Fattiges Suk og Kummer, og med Haan hører deres Raab; derimod uddeler han de ham betroede Gaver til Fremmede udenfor Familien, for at vise sin ædelmodige dispotiske Magt. Kun saadan En kan det være ligegyldigt hvad enten Testators Test. derved opfyldes og dessens Arvingers Tarv fyldest gjøres efter Pligt, formenende herfor aldrig at kunde vorde krævet til Regnskab af Nogen. Saaledes har dette Legat hidindtil vordet disponeret næsten som et frit Caper-Gods, uden enten offentlig eller ved Breve at tilkjendegive Familien hvem samme Legats Penge har nydt, eller at indhente Familien Beretninger om nogen nærmeste Testator beslægtede, som dertil kunde vorde at præferere. Nei, dette blev anseet alt for nedladende og krænkende mod den erhvervede dispotiske Magt. Jeg tragter ingenlunde i min Alderdom at blive Forstander eller Administrator af dette Legat; men at dette Legat, efterat derfor nøiagtig Regnskab er aflagt, og de urettelig Legatet berøvede Penge ere indkomne og udsatte paa ny rescriptmæssig Pandt, da en af Familien maatte igjen udnævnes, samme sig kjærligst vilde paatage, paa Vilkaar, at samme Administrator eller Forstander, en vis Tid om Aaret, gjennem Christiania Jntelligents-Blade, og saa ofte der ved Dødsfald maatte blive nogen Plads vacant, vilde gjennem samme Blade tilkjendegive Familien Legatets aarlige Tilstand, samt derefter indhente de Vogtske Arvingers Svar, om nogen af den Familie maatte befindes i trængende Omstændigheder, i dessens Mangel kunde en Huusarm dertil vorde udvalgt. - Eller og om samt lige Familie-Venner saa synes, da denne Familie ere vidt og bredt adspredte i begge Riger, at man underdanigst ansøgte enten det høie Stift eller Christiania Magistrat om at paatage sig Distributionen af dette Legat, dog paa samme Vilkaar som ovenmeldt. Dette henstilles til samtlige Familie Jeg Venners behagelige og skjønsomme Betænkning, og derom i sin Tid ervarte deres Svar. vilde inderlig ønske, at dette Avertissement maatte være det sidste fra min Side i denne Sag, og at Sagen paa fredelig Maade maatte vorde afgjort, men skulde S. T. Frue Collett selv eller ved sin forrige Concipist indkomme med noget videre herimod, er jeg nød at tage til Gjenmæle Sagen kan meget lettelig og uden allermindste Vanskelighed afgjøres. Afgangne Conferentsraad Vogts Testamentes Capital adskilles fra hans Frues, uden allermindste Rabat, enten i Hoved Capitalen eller dessens forfaldne Renter, med mindre bevisliggjøres, at nogen Trængende af hans Familie-Slægtninge nogen Rente deraf har nydt siden samme blev afg. James Collett, paa Skiftet af de Herrer Exsecutores Test, og Arvinger, overleveret. Derefter udnævnes en af Familiens Slægtninge til Forstander; Legatets Capital og dessens videre efter Regning lovlig Tilkommende udsættes paa rescriptmæssig Pandt. - Derefter proponerer de Vogtske Arvinger hvem som en nærmest at nyde dette Legats Renter, enten endeel deraf efter Omstændigheder eller dette Legatsfulde udestaaende Renter, (men hvorfra afgaaer den aarlige Publications Bekostning med videre) eller og endeel deraf, hvilken da bliver bevilget, tilkjendegives Forstanderen, som aarligen lader det tilstaaede Legats Renter samme tildeele saalænge den lever. Viols-Brug den 17de April 1810. C. Krefting, senior.