Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1789-05-23
HiørAar 1789. No. 21. 6. He Ol Fem og Tyvende. To retning No. fra Contoirer Nor Ti No af en Norge. 3 ergerde Løverdagen den 23de Maji. JørUnder 1te d. M. har Hans Majestæt ladet udgaae en saadan allernaadigst Forordning: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, giøre alle vitterligt: Ligesom Vi ved Vores Forordning af 11te Martii sidstleden have tilkiendegivet Vore kjære og troe Undersaattere, hvorledes vi have været nødsaget, af dem at fordre en overordentlig Understøttelse, for dermed nogenledes at erstatte de Bekostninger, der ere blevne anvendte til de Foranstaltninger og Udrustninger, som deels have været en Følge af de her i Norden udbrudte Uroeligheder, deels omgiængelig fornødne til Vore Staters Betryggelse, og derudi tillige bestemt, paa hvad Maade og efter hvilket Forhold denne Understøttelse skal udreedes: Saa have Vi end videre taget i Overveielse, ved hvilke Midler, enten det kunde tilveiebringes, som endnu maatte udfordres til ovenanførte Hensigters Opnaaelse, dersom imod Vore Ønsker og Bestræbelser disse Udrustninger og Krigsforberedelser fremdeles skulle blive fornødne, eller endog tiltage; eller ogsaa, om denne Vores Attraae opfyldes, den Orden, som Vi have befalet, i Henseende til Vore Finantsers Forvaltning, kunde igien oprettes og vedligeholdes. Ved Valget af de til disse Øiemeed førende Midler have Vi fornemmelig havt Hensigt til, deels at Renterne af de hertil anskaffende fornødne Fonds, som i Fremtiden vil paaligge Vores Kasse, kunde forblive i Landet; deels ogsaa, at Anskaffelsen selv maatte endog for Vedkommende indeholde et Middel, hvorved den Byrde for en stor Deel kunde lettes, som Vi have maattet paalægge Vore kiære Undersaatter ved ovenmeldte Forordning, og følgelig være saaledes indrettet, at, saavidt det paa nogen Maade er giørligt, alle kunde deeltage derudi, enhver efter sin Evne og Formue Følge heraf og det Os af Vores Finants-Collegio desangaaende gjorte allerunderdanigste Forslag, fastsætte og anordne Vi derfor, som følger: Alle og enhver, som, foruden den Skat, de i Følge Vores Forordning af 11te Martii dette Aar bør erlægge, vil forstrække Vores Kasse det tredobbelte af sammes Beløb, skal gives for denne extraordinaire indskudte Summe, saavelsom for Skattens Beløb et transportable Annuitets Beviis, som efter en i det følgende bestemmende Orden i sin Tid med dets fulde paalydende Summe igien indfries, og hvoraf, indtil det skeer, betales en aarlig Rente af Tre Procent. Naar altsaa den, som efter benævnte Forordnings Forskrift skulle erlægge 100 Rdlr. i Skat, foruden disse 100 Rdlr., endnu indskyder 300 Rdlr. i Vores Kasse, saa gives ham Annuitæts Beviser for 400 Rdlr. som paa foranførte Maade i sin Tid med en lige Summe udbetales, og hvoraf han imidlertid nyder aarlig 12 Rdlr. i Renter. Efter samme Forhold skeer Bestemmelsen med større eller mindre Summer. Renterne af disse Annuitets Beviser, saavelsom det bestemmende Afdrag paa Capitalen, skal i de fastsatte Terminer, det være sig i Freds- eller Krigs Tider, uden noget Ophold eller Afkortning betales til deres Eiere, og disse i alle Tilfælde ansees lige med andre Statens Creditorer; saa skulle og de i Overeensstemmelse med de herefter givende Forskrifter udstædte Annuitets Beviser være ligesaa forbindende for Os og Vore Efterkommere i Regieringen, som andre af Os egenhændig underskrevne Obligationer, og skal ikke allerne samtlige Jndkomster af Vore Riger og Lande, men og i Særdeleshed den ved Vores Placat af 8de Julii 1785 oprettede Rente- og synkende Fonds tiene til Borgen for denne Renternes og Capitalens ufeilbarlige Betaling. Denne Anordning skal imidlertid ikke gjøre ringeste Forandring udi den angaaende Paalægget udgangne Forordning, men de derudi befalede Foranstaltninger have deres Fremgang uden noget Ophold. Den som agter paa den i 1ste Post foreskrevne Maade at deeltage udi dette Laan, skal i det seeneste ved Erlæggelsen af den udi Forordningen af 11te Martii dette Aar paabudne første Skatte Termin hos den Oppebørsels-Betient, hvor Skatten skal betales, skriftlig erklære, at han vil have anseet denne betalte første Skatte-Termin, som den første Termin af den Forstrækning, han i Overeensstemmelse med nærværende Forordning agter at giøre Vores Kasse, og udi saadan Erklæring, formelig forpligte sig til de øvrige Terminers forskriftsmæssige Betaling. For saavidt den i første Termin erlæggende Skat eller en Deel deraf, skulde, som en Gage, Pension eller Vartpenge af Vores Kasse, være indeholdt udi dette Aars andet Qvartal, bør den her foreskrevne Erklæring for denne Deel af Skatten gives i det seeneste inden dette Aars Julii Maaneds Udgang. Da første Skatte-Termins Betaling paa Landet i Norge er bestemt til dette Aars sidste Skatteting, saa bør deres Erklæringer, som paa disse Steder vil deeltage i Laanet, være indgivne hos hvert Steds Foged, forinden denne Termin betales og inden dette Aars Julii Maaneds Udgang Denne Erklæring bør være indrettet efter følgende Formularer: Jeg N. N. erklærer herved, at jeg anseer den i Følge Forordningen af 11te Martii dette Aar (under denne Dato til Hans Majestæts Kasse ved Zahlkassen. i Stiftamtstuen. T. med. - Rdlr. Amtstuen.