Berlingske Tidende, 1831-05-17
London, den 7de Mai. Universitetet i Cambringe har ved det ny Valg forskudt fin sidste Repræsentanter i Parlamentet, Lord Palmerstone og Hr. Cavendis, fordi de stemte for Reformen, og valgt to heftige Antireformere, Hr. Goulbourn, der under det Wellingtonske Ministerium var Skatkammerkantsler, og Hr. W. Peel, Sir Rob. Peels Broder. - Paa Valgene i Cambringe have Theologerne fundatsmæssigen den største Indflydelse. I en af Underhusets sidste Sessioner bragtes Spørgsmaalet om Slaverne i de engelske vestindiske Kolonier paa Bane. Hr. Buxton androg paa følgende Resolution. "Huset har i Resolutionerne af 15de Mai 1822 udtrykkeligen erkjendt det som sin hellige Pligt, at tage Forholdsregler til Slaveriets Afskaffelse i de britiske Kolonier; men i de sidste otte Aar havde Kolonialforsamlingerne ikke gjort mindste Skridt for at fuldbyrde Husets Resolutioner; dette vilde derfor med den fuldeste Overbeviisning om Kolonialslaveriets Uhensigtsmæssighed, Uretfærdighed og Umenneskelighed beslutte at vælge de bedste Midler til dettes Afskaffelse i de britiske Besiddelser." Hr. Buxton udviklede i en meget moderat Tale, hvori han undlod ethvert bittert Udfald paa Plantage ejerne, Motiverne til Forslaget; i Særdeleshed gjorde han opmærksom paa den store Dødelighed, som hersker blandt Slaverne i de fjorten britiske Kolonier, hvor Sukker dyrkes. Som Ariom antog han, at Folkemængden tiltager i alle de Lande, hvor ingen overordentlig Uheld finde Sted; men i hine fjorten Kolonier er Slavebefolkningen i de sidste ti Aar bleven 45,000 Jndividuer, mindre, den er nemlig fra 650,000 falden til 695,000. I Demerara døde fra 1816 indtil 1829 ikke færre end 13,000 af 83,372. Personer; i Trinidad beløb Slavebefolkningen sig i Aaret 1816 til 25,060, men efter tolv Aars Forløb var den ikkun 19,000 Jndividuer. Taleren bemærkede, at en saadan Dødelighed maatte i et Tidsrum af 50 Aar udrydde hele Londons Befolkning og gjøre Verden til en Ørken. Grunden til Folkemængdens Aftagelse paa hine Øer kan ikke være et Misforhold imellem begge Kjøn, thi i samtlige Kolonier er de mandlige og de qvindlige Slavers Tal omtrent lige stort. At Aarsagen blot er Slavernes haarde Arbeide, skjønnes allerede deraf, at en Progression i Folkemængden finder Sted blandt de frigivne Negere. - Ogsaa paa Hayti var Folkemænden stedse aftagen; men siden 1824, da Øen blev fri, fordobblede Mennesketallet sig (fra 423,000 indtil 933,000). - Paa nogle Øer, f. Ex. paa Trinidad og Demerara, bleve Forbedringer indførte i Henseende til Slavernes Skjebne; men alligevel bleve i Trinidad ifølge officielle Kundgjørelser, blot i to Aar, 10, 131 Legemsstraffe, og i Demerara i samme Tidsrum 20,000 tilkjendte, hvergang 20 Pidskeslag. - Lord Morpeth understyttede Motionen. Lord Althorv erklærede i Regjeringens Navn, at han holdt den foreslagne Resolution for at være alt for ubestemt, ja, endog for skikket til at fremvirke farlige Følger i Kolonierne, hvor Slavernes Tilstand endnu ikke er en saadan, at de kunne vorde deelagtige i frie Menneskers Privilegier. Iøvrigt behøvede han ikke at tilføje, at han stedse havde forsvaret Slavehandelens Afskaffelse. J Stædet for hiin Burtonske Resolution foreslog han følgende: "Huset har i sine Resolutioner af 15de Mai 1832 fuldstændigen opregnet de Lidelser, som Slaverne i Kolonierne maa bære, ligesom ogsaa betegnet Koloniebestyrelsens Pligt, at formilde Slavernes Kaar og forberede Negerne til at tage Deel i de Privilegier, som andre Undersaatter i Kolonierne nyde. Lord Howick skildrede Slavebehandlingen i de britiske Kolonier med de skrækkeligste Farver.