Berlingske Tidende, 1809-02-06
London, den 5te Januar (af Publicisten). Tildragelserne i Spanien begynder man nu her at ansee fra en mør Synspunkt. Den Bevægelse, som General Moore har forsøgt i Ryggen af den franske Armee, bliver nu dadlet, endog af dem, som endnu for nogle Dage siden omtalte den som den meest glimrende Expedition. Man bebreider ham, at han har søgt at undgaae en Trefning Omsonst paastaae Ministrene, at de ikke givet ham slige Forholdsordre disse Ministre klager man især over, da Fare og Skiændsel vil være Følgen af Moores Plan. Havde det ikke været bedre, hvad Udfalde end var blevet, at levere et Slag med vor hele Magt, som vi havde forenet, end at omkomme uden Ære og næsten uden Modstand i en kelte Trefninger, naar denne Magt er adsplittet, Spanierne hav ved dette uforudseete Tilbaget og alt for snart faaet deres Øine aabne. De ulykkelige Gallizier ansee sig som forraadte. Veed man ikke, hvor hurtigt et Folk under Opstand gaaer over fra den største Tillid til Fortvivlelse? Jeg frygter meget for, at blandt alle Lande, hvorhen vor Regiering har sendt det, som de kalde Understøttelse, vil Spanien, blive det Land, hvor det engelske Navn vil efterlade det dybeste Had. Men hvad vil Udfaldet af dette Tilbaget og blive, Ville Spanierne ogsaa tilstæde os Adgang til Ferrol, det eneste Sted, som kan beskytte vor Gienindskibning? Jen Tidspunkt, der syntes lykkeligere, holdtes man derfra formedelst de Spanskes Mistanke og Skinsyge. Vilde ikke nu være i den Frygt, dersom de for nærværende Tid skulle aabne denne Havn for os, at see deres Marine opbrændt ligesom den i Touløn. Vil Seierherren tilgive dem en saa feig Handling? Vor Arme synes at trække sig tilbage til Corunna, men hvorledes skal ma kunne forsvare sig sammesteds under Forberedelserne til Indskibningen, og vil man desuden ladens naae denne Havn, Ville de Franske ikke paa Marschen komme før vore udmattede Soldater, ligesom Tilfældet var med Preusserne? Hvilken Skiændsel, dersom Sir John Moores Armee kom tilbage til Engellands Havne uden Artillerie, uden Ba gaae, uden Faner og maaskee med Halvdelen eller Trediedelen af paabendygtige Soldater, - og dersom de slet ikke kan vende tilbage hvilken Jammer i Familierne, hvilket Saar for en Nation, som alt for meget er berøvet Midlerne til at erstatte sit Tad; Den indvortes Ulykke, som truer og, gjør dette Malerie endnu mørkere. Der bliver ikke mere Tvivl om, at man ved Parlamentet Aabning maa oprette et Regentskab. Jndbildningsskraften taber sig i Følgerne af denne Forholdsregel. Prindsen af Wales politisk Tænkemaade stemmer ikke med Dronningens. To modsatte Partier samle sig om disse høie Personer; man taler om, at sætte nogle Mænd, der, kunne bringe en Udsoning tilveie, ved deres Side. Det være nu Hertugen af Portland, Erkebiskoppen af Canterburg, Lord Greneille, Lord Moira, saa have disse indbyrdes deres egne Aarsager til Discussioner; alt vil kun være svagt i deres Beraadslagninger: thi enhver af deres Meninger vil kunne bestrides. Maatte dog endelig den evige Krigs System, som frembyder Udsigten til denne blomstrende Øes Undergang og dens Afsondring fra alle Nationer, derved blive alvorlig undersøgt og omstyrtet! Hvad binder os da endnu til Spaniernes fortvivlede Sag? Alt hvad vi veed om deres nærværende Tænkemaade, tilkiendegiver os kun alt for meget deres aldeles fiendtlige Stemning, hvortil den skrækkelige Vedvarelse af deres Nederlag vil bringe dem i en Tid af en Maaned. Nu er Øieblikket at være betænkt paa, at sætte vor Handel, vor Magt og Hæder i Sikkerhed. Vor Stilling er ved alt dette bedre end Ruslands efter Slaget ved Friedland. Rusland gjorde Fred. Dette Riges Roe og Lykke ere tilstrækkelige Jndbydelser for Engelland til at følge dette Exempel.