Aalborg Stiftstidende, 1837-05-20
Kjøbenhavn, den 15de Mai. En af de væsentligste Anker mod Landgadet Academiet lunder dets forrige Organisation var den Mangel paa Fasthed, og Conseqvents i Overholdelsen af de for Exammen foreskrevne Regler, som havde indsneget sig og som der afstedkom en Ulighed i de Enkeltes Behandling, og en Slaphed i de ved Exammen tilsigtede Garantier for Vedkommendes Kundskaber, som ikke kunde have andet end en fordærvelig Jndflydelse, saavel paa hele Aanden mellem Academiets Elever, som navnligen ogsaa paa deres Flid, i hvilken Henseende Academiet derfor ogsaa var kommet i sørgeligt Forfald. Den strenge og omfattende Undersøgelse, som Hs. Majestæt i den Henseende anordnede, oplyste de fordærvelige Følger, som disse Onder have medført, og der blev nu foreslaaede saa bestemte, tydelige og ufravigelige Regler og disses Overholdelse overdragen til saa vel organiserede Autoriteter, at man havde Grund til at haabe, at de ikke saa letteligen igjen vilde indsnige sig. Det gjør os derfor ondt, her at maatte berettet et Factum, der ved første Øiekast kunde synes at tilintetgjøre dette Haab. - Ved den sidste paa det kongl. Landcadet Academi afholdte Officeersexamen ere nemlig 5 af Eraminanderne hvoriblandt en Søn af Oberst v. Zepelin, faldne igjennem i Korttegning, hvoraf Følgen, efter den af Hs. Majestæt allernaadigst approberede Plan, maatte være, at deel ikke kunde afgaae fra Academiet som Officerer, og for et Par af dem, der alt tidligere engang vare faldne igjennemle ved den samme Exammen hvoriblandt den ovennævnte Søns af Oberst v. Zepelin, at de maatte afskediges fra Academiet. Uagtet Planen udtrykkeligen foreskriver, at Exammens=Committeerne skulle holde sig til de deres Bedømmelse forelagte Arbeider, fandt Committeen for Afgangsexamen i Korttegningst (Wilster, Olsen, Cæsar du Plat) sig dog foranledigets til at ledsage sin Censur med følgende bemærkning: "Vedler at have seet Elevernes Arbeider i det forløbne Aar, findesliflere af Eleverne, og deriblandt især de 5 ikke bestaaende, atskunne fortjene bedre Caracteer for Korttegning, end de ifølges deres Examensarbeide have erholdt, og vi ønske, at sligt paalten eller anden Maade maa komme de unge Mennesker tilgode. Det er os ikke klart, hvilken Jndflydelse, den nævntes Committee har formeent, at denne bemærkning kunde eller burde have; men i hvert Tilfælde forekommer det os at være et meget uforsigtigt Skridt. Jmidlertid har Academiets Bestyrelse dog ikke deri fundet nogen Anledning til at la anbefale nogen Fravigelse fra den almindelige Regel, at den, der falder igjennem, ikke kan ansees som at have bestaaet sin Exammen; Underviisningsdirecteuren, Oberstlieuten. Handsen, har tvertimod afgivet en temmelig kraftig Jndstillingsimod, at de omtalte 5 Cadetter skulde afgaae som Officerer, Jmidlertid er Sagen afgjort anderledes ved Hs. Majestæts allerhøieste Resolution. Det erkjendes deri, at Planen foreskriver Examenscommitteerne at holde sig til de deres Bedømmelse forelagte Arbeider; det billiges aldeles, at Corpsetiintet Hensyn har taget til den Censuren over Korttegningen tilføiede bemærkning, og det paalægges Exammenscommitteerne, for Fremtiden ene og alene at holde sig til de forelagtest Arbeider, hvad Bedømmelsen angaaer; men dernæst tilføieste Denne Bestemmelse synes Committeen i Korttegning ikke atte have kjendt, og vi ville derfor, at for denne Gang skal hiine bemærkning komme de unge Mennesker (her nævnes de 5) tilgode, og de skulle derfor være at ansee som bestaaende i Korttegning og altsaa i Exammen i det Hele; dog saaledes, at de rangere efter de aldeles bestaaende Elever af deres Classe. - Det sees heraf, at det vel er hiin, mildest talt, uforsigtige bemærkning af en af Exammenscommitteerne, der har givet Anledning til dette Factum, men at det i og forsig dog er en Følge af Hs. Majestæts egen allerhøieste Villie. Det maa derfor antages, at dette Factum ikke indeholder nogen Tilbagevenden til de af Hs. Majestæt selv forkastede Maximer, der tidligere havde fundet Indgang i Academiets Bestyrelse, men at der tvertimod i nærværende Tilfælde vare gyldige Grunde til at fravige de opstillede og sanctionerede Regler. Men ikke desmindre maa det dog være os tilladt at formene, at det for det Heles Skyld havde været ønskeligere, om Regien ogsaa i dette Tilfælde var bleven holdt hellig, selv om den i sin concrete Anvendelse skulde synes at være ubillig. Det ligger i enhver Lovs Natur, at den ved at underordne en Mængde indbyrdes forskjellige Tilfælde under den samme almindelige Norm og altsaa ved at behandle som identisk, hvad der dog ikke i enhver Henseende er det, ikke i alle Forhold bliver lige rigtig og retfærdig; men den Fasthed og Sikkerhed, som tilsigtes ved at opstille en almindelig Regel og som ogsaa opnaaes, naar den strengt loverholdes, er et Gode, der langt overveier den deraf flydende Ulempe. Men, overholdes den ikke, da tabes den Fordeel, for hvis Skyld man underkastede sig Reglens Haardhed. Til nærmere Forstaaelse af den i den kongl. Resolution indeholdte Bestemmelse, at de ved Exammen igjennemfaldne Cadetter, der skulle ansees at være bestaaende og altsaa afgaae som Officerer, skulle rangere efter de aldeles bestaaede Elever, af deres Classe, maae vi endnu bemærke, at dette ikke maa tages ligeftem efter Ordene; thi en af de 5, der saaledes skulde rangere efter de aldeles Bestaaende, nemlig den ovenfor nævnte Søn af Oberst Zepelin, er ansat i Garden tilfod, ikke efter, men over en af de aldeles Bestaaende, dog saaledes, at den Sidste har sin Anciennetet i Armeen foran (Kbhvnspst.) hiin forbeholdt.