Corsaren, 1844-07-19
Geographi. Danmark. Kongeriget Danmark ligger midt paa "Veien til Ros og Magt", og begrændses mod Øst af Rusland, mod Syd af Preussen, mod Vest af farlige Grunde; mod Nord stilles det ved Bræstrup fra de skandinaviske Sympathier. Det inddeles i det egenlige Danmark og Schleswigholstein. Sidstnævnte er et Drømmeland, der ikke existerer, førstnævnte et existerende Land, der drømmer. Angaaende det egenlige Danmarks physiske Udseende maae følgende korte bemærkninger være nok: Seet paa et Europas Kort tager det sig ud som Hovederne af tre blaae Drenge, der ere ude at svømme Gud skee Lov! Hovedet har man endnu over Vandet. Betragter man derimod Landet paa et større Kort, fremtræder den Mærkværdighed, at Jylland ligner en Nathue, men Sjælland ikke. - Omkring i Danmark er henstrøet en Mængde Smaaøer som Peberkorn paa Aal i Gelee. Der er virkelig i det Hele noget Fiskeagtigt ved Kongeriget Danmark. Det vil maaskee heller ikke ved Leilighed mangle paa en stor Fisker. Vaaben, Statsforfatning. Inddeling o.s. v. Uagtet det danske Folk er meget tamt, har det dog to Vildmænd i sit Vaaben. J Flaget har det et Kors, som det bærer med megen Hengivenhed, da man siger, det er sendt af Himlen. Hvorledes Statsforfatningen er, vide J bedst selv. Den har nu existeret i 200 Aar, saa at endog enhver Huusmand veed Bested derom. Landet inddeles i Stifter, som staae under Stiftamtmænd, der fødes til denne Bestilling ligesom Katte til at fange Muus. J Førstningen ere de blinde ; men senere see de bedst i Mørke. Mærkværdige ere de tre Sunde: Øresund, hvor "Gesion" kom til Skade; Store Belt, hvor "Dronning Maria" kom til Skade ; og Lille Belt, hvor endnu ingen af vore Skibe ere komne i Ulykke. Forresten forener Lille Velt Fyen med Jylland og Slesvig, Store Belt Fyen med Sjælland, Øresund, Sjælland med Sverrig, og Finland skiller Sverrig fra Rusland. Landet bestaaer af følgende Dele: 1) Sjælland, med Hoved- og Residensstaden Kjøbenhavn. Kjøbenhavn har 120,000 Jndvaanere, for Størstedelen Spekhokere. Den, som ønsker nærmere Underretning om Kjøbenhavn, henvise vi til foregaaende og tilkommende Numere af dette Blad. Vi tilføie idag blot, at paa Christianshavn findes Maadeholdslemmernes Kirke med det berømte Frelserens Taarn, som bestaaer af en Sneglegang (Sneglegangen er overhovedet meget populair i Danmark). Man fortæller, at Taarnets Bygmester hængte sig af Fortvivlelse over, at han havde ladet Manden, som staaer øverst paa Taarnet, vende Ansigtet mod Vesten og Ryggen mod Østen. Havde han levet nu, havde han ikke hængt sig derfor. 2) Jylland, der, som ovenfor bemærket, for Tiden seer saaledes ud: Jylland er bekjendt derved, at Niels Ebbesen her i slog den kullede Greve, uagtet den kongelige Commissarius finder, at den tydske Sag ligger udenfor Provindsen Jyllands Competence. Niels Ebbesen foretog dette betænkelige Skridt uden at indhente det kongelige danske Cancellies Betænkning - ellers havde Skridtet maaskee ikke været gjort. 3) Fyen. Herigjennem gaaer Landeveien fra Nyborg over Odense til Middelfart. J og ved Odense fandtes i sin Tid mange nemme Befordringsveie. 4) Slesvig, der er saa gjennemkrydset og blandet med Tydsk og Dansk, saa tattoveret, at man ikke kan see, hvilket deilligt Land det i Grunden er. Som Exempel paa den besynderlige Blanding kan tjene: Paa Dansk har man Trykkefrihed med Ubehageligheden: Beslaglæggelse, paa Tydsk har man ingen Beslaglæggelse, men Ubehageligheden: Censur. J Slesvig derimod har man Censur med Beslaglæggelse. Det er en Middelvei som den, Baggesen omtaler i Anledning af Kieler-Studenternes "Kanonenstiefeln". De syntes ham at fordybe sig mere i Støvler end i Folianter. "Hos os derhjemme", tilføier han, "gaaer man heri, som i Alting, Middelveien og fordyber sig hverken i det Ene eller i det Andet." Syd i Slesvig føre de saakaldte Schleswigholsteinere deres Nomadeliv. Foruden disse 4 Hoveddele bør endnu nævnes: Møen, en rar lille Ø; men den er saa lille, at der ikke engang er Plads for 20 Dragoner, naar Hs. M. Kongen besøger den. Lolland, der bærer sig af med sine Andlinge ligesom Kongerne, giver dem nemlig kostbare Snustobaksdaaser. Bornholm, berømt af sin Milits og fine Diamanter. Førstnævnte er dog bedre end sidstnævnte. Øen er beboet af en exemplarisk Slægt, som, naar dens Konge giver den bort i en Fredslutning, smukt river sig løs fra sin nye Herre og gaaer tilbage til den gamle. Det er ligesom Hundene. See, saaledes skulle J Allesammen være. Samso, som tilhører Familien Danneskjold-Samsø, hvis Ætlinger ere fødte Generalpostmestre. Sommetider gjør man dem rigtignok ogsaa til Staldmestre, og vi troe i Grunden, det er en Post, som bedre passer for dem. Christianss er et lille Paradiis, som ligger i Nærheden af Bornholm; men der kunne ingen Heste trives af Mangel paa Græs; derfor er det endnu ikke blevet noget Baroni. hvor Hertugen af Augustenborg har sine Godser, er Gjemmestedet for en Mængde uindløste Bankhæftelser. Forsvarsmidler, Fæstninger. Danmarks Devise er: Vorherre bevare mig for mine Venner; for mine Fjender skal jeg nok selv vogte mig. Dets Krigshær koster i Fredstid over 3 Millioner Rbdlr. aarlig. J Krigstid griber Folket jevnlig selv til Vaaben. Det har en stor Mængde kongelige Slotte; men de ere ikke Fæstninger. Derimod har det en Fæstning, som hedder Trykkefriheden; men den demoleres i lidt efter lidt ved Rescripternes langsomme Bølgeslag. "Tiden gnaver med skarpen Tand"; men Rescripterne gnave endnu mere. Men Danmarks stærkeste Fæstning er anlagt paa Skamlingbanke. Oppe paa Toppen af Høi-Skamling er opkastet en Redoute, der rigtignok kun er besat med sex Kanoner; men, hvilket Øieblik det skal være, har man 12,000 Mennesker til at betjene dem. Disse 12,000 Mennesker samles paa følgende Maade: Bønderne fra Sommersted, Vonsild, Hjerndrup, Tystrup og Gram rykke først op og plante Dannebroge. Ved Foden af Bakken seiler Dampskibet "Maagen" ind, besat med Fyenboere. Jyderne komme frem fra Dalby Huulvei og efter dem Kjøbenhavnerne under Sangen: Ur vägen, Moscoviter! Armeen mangler Cavalleri; men, naar den kommer ind i Schleswigholstein, vil den finde Heste nok. Men forresten er Armeen godt forsynet; den har endog sin Feltpræst, den gamle Grundtvig: den hvidhaarede Digter og Præst, hvis Tro tilhører Christendommen, hvis Hjerte den nordiske Hedenold; som før Kampen taler Fredens og Velsignelsens Ord og under Kampen slaaer saa godt som Nogen. Den danske Hær er samlet paa Skamlingbanke. Du vil holde Revue over Dine Soldater ved Horsens, Kong Christian. Her er en Hær, Kong Christian; hold Revue over den. Vagtblussene brænde i Natten og lyse milevidt; de lyse efter Dig, Kongi Christian.