Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-16
Blandede Efterretninger. Et for Finantsvæsenet vigtigt Skrift er udkommet under Titel. Der offentliche Credit, dargestelle in der Geschichte u. d. Fol gen der Finantzoperationen der grosen europæischen Staaten, seit Herstellung, des allgem. Land. u. Seefriedens &c.,v. Fr. Rebenius, Grossherz. Bad. Geheimer Referendarius, 1820, 448 S., og 256 S. Anh. Vi uddrage deraf følgende: Forf. antager, at de europæiske Stater have aarligen at betale i Renter til deres Creditorer 250 Mill. Bcodaler, eller Specier. Denne Fordring udgjør en Formue, hvis Bestanddele uophørligen bevæge sig fra den ene Haand i den anden. Man har allevegne og fra alle Sider saa meget lettet sammes Bevægelighed, at der sikkert ikke gives noget Slags Jndkomst, der taaler saa mange Besiddelsesforandringer som denne. Da man kjøber de engelske Renter omtrent til 6, og de øvrige i Gjennemsnit til 6 pC., saa udgjøre alle disse Renter en Capitalværdie af 4,650 Mill. Specier, til hvis lettere Omsætning der i det mindste udfordres den tyvende Deel af denne Capital, altsaa en Sum af 232 Mill. Spec. Vilde man end paastaae, at en Trediedeel af disse Papirer have en fir og ubevægelig Stilling, saa vilde dog den Capital, der udelukkende er bestemt til denne Handel, allerede være meget betydelig. Man kan antage, at denne Capital findes i de med Statspapirer Handel Drivendes Hænder, hvilke deels indbyrdes, i Forhold til den Fordeel, de kunne vente deraf, bringe disse Papirer fra den ene Haand i den anden, deels fordeele dem blandt de øvrige Lysthavende. - For intet Slags Varer danner Europa i saadant Omfang og med saadan Beqvemhed et eneste Torv, som for Statspapirer eller Stats renter. Sammes Priser ere paa alle Puncter, af det store europæiske Torv, hvor saadanne kjøbes og sælges, almindeligen bekiendt. Kjøbet og Salget skeer allevegne med den allerstørste Lethed; Jndkomsterne hæves uden mindste Vanskelighed. Adskillige hundrede Miles Afstand gjøre kun en meget ringe Forskiel i Benyttelsen af saadan Eiendom. Disse Omstændigheder foraarsage, at Rentehandlerne i hele Europa, ja selv indtil America, ere i bestandig Concurrenz med hverandre; at maaskee ingen Vare i Verden kan have en saaligeformig Priis i den største Frastand, som disse Statsrenter, naar alle øvrige Omstændigheder ere lige. Bliver Fasthed i Voluta, Credit, Sikkerhed og Lethed i Overdragelse antagne for lige i alle Stater, saa ville Renternes Priis i de forskjellige Lande stedse stræbe at nærme sig, hvor Statspapirerne ere at faae til lettest Kjøb, og derved Prisen saalænge forhøies, indtil der ved Kjøbet ikke er større Fordeel end ved de øvrige Landes Renter. Følgerne deraf er 1) at jo større Statsgielden bliver, desstørre Capital afdrages fra Productionen og den til den øvrige Handel bestemte Capital, for at kunne omsætte Renterne. 2) Jo større den Capital, der bestemmes Rente handelen udelukkende, overhoved, eller i et særligt Land, er, med desto større Lethed ville Staterne kunne gjøre nye Laan. Dette er den sande Grund, hvorfor det falder Engelland saa let, at bringe sine Laan istand. Den store Capital, der stedse bevæger sig i den uhyre indere Rentehandel, forlader strax Handelen med de gamle Renter og styrter sig paa de nye fordeelagtigere Tilbud. 3) Naar et Land aabner et nyt Laan, saa vilde de første, der tilbyde deres Penge, være de, der have de fleste saadanne Capitaler i Hænde, og hvilke allerede ere bestemte til Rentehandelen. Da ved intet Slags Handel saa store Summer kunne anbringes paa eet Sted, og Værdien saa hurtigen omsættes, som ved nye Statsrenter, saa ere store Statslaan altid et Middel til at forskaffe dem, som paatage sig samme, uendelig Fordeel, og disse hielpe da igjen til at lette de nye Laan, da Prositen ved de første ere tilstrækkelige at tilveiebringe en stor Deel af det andet, tredie og fjerde Laan, Saaledes falde Laaneforretningerne i Hænde paa de Huse, der have samlet Midlet dertil ved Fordelen af de første Laan, og netop derved sat sig istand til at tilveiebringe Pengene paa det Hurtigste, og efterhaanden at forhandle de Renter, som de have paataget sig, og derved med Profit inddrage deres Forskud til nye Entrepriser. Ved et eneste fransk Laan vandt Entrepreneurerne 27. Mill. Fr., og hvilke Kræfter fik ikke saadanne Handelshuse derved til at paatage sig nye Laan, Jntet Under, at disse Faa igjen reve Alt til sig, og af hvert nyt Laan lagde 5, 6, 9 pC. i deres Casse. Fra 1792 til 1815 har Engelland allene laant henved 600 Mill. Pd. St. Vandt Entrepreneurerne blot 2 pC., saa kom 12 Mill. Pd. St., eller henved 60 Mill. Spec., i deres Hænder. Da Profiten paa de franske, østerrigske, preussiske Laan var meget større, og disse alle bleve i 50 til 100 Handelshuses Hænder, saa sees heraf, hvorledes Laanene selv have forøget Midlerne til ny Laan. - De 1000 Mill. Pd. St. Engelland skylder, udgjorde effectiv kun 756 Mill., og over Halvdelen deraf er optagen i de sidste tredive Aar. – J Frankrig vare under de forandrede Forhold de 5 pC. svarende Renter, som under Napoleon stode faste i 80, i Aaret 1816 gaaede ned til 55. J Engelland kunde man ikke kjøbe en Rente, der i Frankrig kun stod 55, under 160, og alligevel toge Engellænderne ingen Deel i de i Aarene 1815 og 16 tilbudne nye Renter. 1817 laante Frankrig omtrent 300 Mill. Franker med 30 Mill. Renter, og de kostede det altsaa 10 pC. Den største Deel flød fra Engelland. Den første Serie blev afsluttet til 55, den sidste til 64. Men da Frankrig 1818 aabnede et Laan, var Tilløbet saa stort, at Regjeringen, da den begierte for en Rente af 14,600,000 Fr. en Capital af 294 Mill., blev tilbuden 2234 Mill., og at 300, der vilde tegne sig, bleve afviste. Subskriptionen, aabnedes til 66 1/2 for en Rente af 5 Fr., og Prisen var, medens Undertegnelsen fandt Sted, allerede paa Børsen stegen til 70 pC. (Fortsættes.)