Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1833-03-13
Den irlandske Tvangsbill har, som Man kunde formode, en haard Skjærsild at gjennemgaae i Underhuset, hvor Man endnu ikke kom til Ende med sammes Forhandling, den 1 dennes. Skatkammerkantsleren Hr. Althorp opregnede ogsaa her en uhyre Mængde Excesser, hvoraf i afvigte Aar vare forefaldne 1513 i Provindsen Leinster allene, og vilde deraf bevise Landets revolutionaire Tilstand. Men Hr. Bulwer meente, at dette hele Katalog af Forbrydelser intet tilstrækkeligt Beviis var for, at det Onde virkelig vilde afhielpes ved Regjeringens Forslag, men snarere voxe; thi hvad Upartiskhed kunde Man vente af en Krigsret, naar de samme Personer, som idag lode fyre paa Folket, imorgen skulde optræde som dets Dommere, Han tiltraadte derfor Hr. Tennysons Amendement, som havde forlangt den første Læsning udsat i 14 Dage. Hr. Attwcod tilskrev Landets Nød alle Uroligheder i Jrland, og spurgde, om det vel havde været bedre der i 3 Aarhundreder end nu, Det var oprørende at sende Folket Bajonetter, Sabler og Strikker, naar det forlangte Brød. Ogsaa Hr. Sheil udviklede store Talenter og viste det Farlige i at lade Sværdet, tilkjende Retfærdighed. Derhos tog han Ministrene i Skrifte og foreholdt dem, hvorledes de, naar de engang igjen, ifølge alle jordiske Tings Foranderlighed, bleve henflyttede paa Oppositions=Bænken, vilde blusse af Rødme, naar den nye Minister (Sir Peel) med den sarkastiske Fiinhed, hvori han er saa fuldkommen Mester, foreholdt dem deres egen Bill imod Jrland. Ethvert Ord - sagde Taleren til Slutning - vilde da vorde et Dolkestød i Eders Bryst. Holder derfor inde, og skammer Eder ved at begaae et moralsk Selvmord!" Efter flere Medlemmers Ønske samtykte Hr. Althorp endnu i Sagens Udsættelse til næste Dag. Et Rygte (hvilket Koureren dog erklærer for ganske ugrundet) taler og sidstnævnte Ministers Afgang, hvortil Anledre. ningen skulde være en Forsamling, som 300 af Underhusets Medlemmer nylig havde hos ham, og hvori de efter Times bebreidede ham hans Yttring: "at vilde staae eller falde med Tvangsbillen, som en Trudsel, der hverken svarede til hans Navn eller Karakteer, med den bestemte Erklæring: "at Ministrene ikke skulle sætte denne oprørende Dragoner Bill igjennem uden Forandringer, saalænge det brittiske Folks Repræsentantere have mindste Agtelse for brittisk Lov og brittisk Frihed."J Hr. Stanleys Udfald paa O'Connel (S. 166) lod han ham, som Beviis paa, hvorledes han søgde at bortskræmme al Talefrihed af Huset, blandt andet høre, at han i en Folkeforsamling, i det mindste efter et offentligt Blad, havde brugt det Udtryk: "at Landet regjeredes af 600 Skurke." Hr. O'Connel bragdes derved noget ud af sin Fattning, og maatte, saavidt Mankunde forstaae, gribe til den gamle Udflugt: at hiint Udtryk var undsluppet ham, i Hidsighed." De saakaldte irlandske Frivillige holde vedvarende deres Forsamlinger i Dublin. Flere ere arresterede for Oprørstaler, deriblandt O'Con nels egent Agent, Thomas Steele, som kalder sig Freds stifteren, og en Hr. Walsch, som havde foreslaaet de irlandske Rettigheders Erklæring." Ogsaa den politiske Union i Birmingham har besluttet et Bønskrift imod den irlandske Oprørsbill. Ved Couren den 22 Febr. overleverede en Deputation af Geistligheden i Canterbury, med Erkebiskoppen i Spidsen, Hs. Majestæt en lang Adresse. Ved den paafølgende Audients indfandt Fyrst Talleyrand sig ogsaa første Gang efter sin Tilbagekomst fra Frankerig.