Kiøbenhavns Postrytter, 1789-01-05
Endskiønt der saaledes for det første og ey med nogen Vished kan ventes en lykkelig Forandring i Kongens før gelige Tilstand, saa er der dog ikke endnu i Parlementet besluttet noget og Regieringsforvaltningen. Jmidlertid er der i begge Huusenes sidste Sessioner forefaldet hæftige Debatter imellem Oppositions- og Ministerial Partiet, over Nødvendigheden af at faae gjort de fornødne Anstalter i Henseende til Rigets Regierings udøvende Magt. Jsær havde disse Debatter Sted den 10de hujus imellem de Herrer Pitt og Fox. Hr. Pitt gjorde nemlig det Forslag, at udnævne Commissarier, som i Parlements=Registrene skulde eftersee, hvilke Messures man i forrige Tider havde taget, naar de Kongelige Forretningers personlige Udførelse, enten ved Souverainens Sygdom eller andre Tilfælde, blev hindret." – Strax reyste For sig, og erklærede: Han vilde just ikke sætte sig imod dette Forslag, men ønskede dog, at det ikke var blevet gjort, siden der allerede var forløbet Tid nok, og man kun ved de omtalte Commissariers Udnævnelse vilde trække Tiden endda længer ud. - Underhuuset havde jo Forklaring og Underretning nok om alting. Eftersøgningerne i Parlements=Registrene efter Tilfældene i fordum Tid vare unødvendige, siden Herren (Pitt), der havde gjort Forslaget, vel maatte vide, at den udøvende Magts Suspension aldrig havde havt Sted, naar der var en Tronarving, som med de fastsatte Aar og fornødne Egenskaber var qualificeret til at tiltræde Regieringen. Exempler af denne Beskaffenhed behovede man ikke heller at lede efter i Rigets Historie. Han var forsikkret, at der ikke var een af Huusets Lemmer, der jo kiendte saameget til Historien, som der i denne Henseende udfordredes, og han for sin Person var fuldkommen overbeviist om, at man af de forrige Tiders Historie, af Constitutionen, og af Landets Love, kunde udfinde: at den formeentlige Tronarving, naar han er majorenn og qvalificeret til Regieringen, har, i Tilfælde af Souverainens Sygdom eller andre Omstændigheder, der giøre Ham udygtig til at bringe sin høye Værdigheds Functioner i Udøvelse, en naturlig og uimodsigelig Ret til, i Souverainens Navn og paa hans Vegne, fuldkommen at udøve den udførende Magt, saalænge Souverainen ikke selv er i Stand dertil, ligesom og i Tilfælde af Kougens naturlige Død."Hr. Pitt svarede hertil: "Han havde megen Agtelse for Hr. Fors Theorie om Landets Constitution; men hans Praxis forkastede han gandske. Den Foriske Paastand, at den formeentlige Tronarving skulde, i Tilfælde af Souverainens Sygdom o. s. v. have en naturlig og uimodsigelig Ret til at forvalte den udførende Magt, var ikke meget ringere, ja intet mindre end Forræderie Tvertimod vilde han efter de nøyagtigste Undersøgelser og moedneste Overveielser beviise: at den formeentlige Tronarving, i Tilfælde af Souverainens Udygtighed til Regierings=Functionerne, ikke har meere Ret til den udførende Magts Udøvelse, end enhver anden Undersaat, og at den lovgivende Magts tvende andre Greene, Over- og Underhuuset, maatte i saa Fald paa Nationens Vegne føye saadanne Anstalter til Erstatning for den manglende Deel af Regieringen, som de ansee for fornødne til Souverainens Jnteresses og Folkets Sikkerheds og Velfærds ukrænkede Haandhævelse."Hr. For tog derpaa Ordet, og erklærede: "Ministeren tillagde hans Ord en Meening, som han aldrig selv havde givet dem. Han vilde erindre ham (Pitt) om, at denne Forsamling ikke var noget Parlement. Naar Over og Underhuset forhen ved saadanne Leiligheder have været forsamlede, har man ikke givet disse Sammenkomster Navn af Parlement, men af en Convention. Han (For) havde aldrig villet nægte, at den lovgivende Magts tre Grene jo, naar de fandt det for godt, kunde give saadanne Love; men dermed, at man vilde udskrige hans Ord, nemlig at Over- og Underhuset ikke uden Souverainens Sanction og Autoritet kan give nogen Lov, for Forræderie, skulde man ikke skræmme ham. Han kiendte ikke noget Parlement uden Kongens Tilstædeværelse, enten i egen Person eller ved Commissarier, og han var forsikkret om, at det var den Kongelige General-Procurators Pligt at citere ham for Retten, dersom han paastod, at Over og Underhuset kunde give Love. Han holdt det videre for afgjort, at disse Kongerigers Krone var arvelig og ingen Valgkrone, og at Arverettigheden var ingen Fordeel for Souverainen, men for Nationen. Man kalder det Forræderie, blev han ved; men jeg troer, at Underhusets Pluralitet vil understøtte min Paastand hos Nationen, at nemlig den formeentlige Tronarving, naar han er majorenn og qvalificeret til Regieringen, har ligesaa stor Ret til en Jnterims=Regiering, saalænge Souverainen er uqualificeret, som til den virkelige Tronfølge i Tilfælde af Kongens naturlige Død, og at Tronarvingen, og kun Tronarvingen allene, kan og maae udøve den udførende Magt i Souverainens Navn", Efter disse hæftige Debatter bleve dog de af Hr. Pitt foreslagne Commissarier til Parlements=Registrenes Eftersøgning bevilgede, siden Hr. For ikke vilde vove at lade Sagen gaae til Votering.