Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-23
J de franske Deputeredes Kammer anstillede Hr. Delessert nyligen en Sammenligning imellem Frankrigs og Engellands Financer, og viste, at afStatsudgivterne kom 26 Fr. paa hvert Hoved(12 Fr. Indirecte, 14 i directe Skatter) hvilket udgjør 1/2 Deel personlige af de personlige Jndkomster, som i Gjennemsnit vurderes til 270 Fr. Renterne af Statsgielden vare i Slutningen af 1818 - 138 Mill. d. re. 5 Fr. for hvert Hoved; i Engelland beløbe hine Renter sig til 1150. Mill. eller 68 Fr. for hvert Hoved. Naar dette nogensinde skulde være Tilfældet i Frankrig, saa vilde Statsgieldens Renter beløbe sig til 2000 Mill., den personlige Jndkomst, som imidlertid i Frankrig kun anslaas til 270 Fr. stiger i Engelland indtil 600 Fr. Den Mængde Guld og Sølv, som selv førend Revolutionen og de franske Erobringer, under Napoleon, kom til Frankrig, overgaaer næsten al Forestilling. Fra Aaret 1768 til 1777 f. Ex. ankom til Cadix og Lissabon som registeret fra America, Guld og Sølv af 1600 Mill. Livr. Værdie. Af europæiske Miner, og alt det Guldstøv fra Africa, som ikke kom paa det americanske Register, blev vundet 2 til 300 Mill. Livres. Tilsammen i Gjennemsnit 1850 Mill. Livres. J samme Tidsløb var Udførelsen af Guld og Sølv fra Europa 300 Millioner. Der blev altsaa tilovers for Circulationen 1550 Mill. Af disse fik Frankrig allene 750 Mill., altsaa efter Necker, næsten det Halve af de rede Penge i Europa, og dog var det, adskillige Aar derefter en Statsbankerot saa nær, Et af de nyeste Skrifter om det i mange Henseender saa interessante tyrkiske Rige er Skizen einer Reise nach-Constantinopel des Freiherrn L. v. Stürmer, in den letzten Monathen des Jahres 816, Petsch 1817." Vi anføre følgende deraf til Prøve: "Caffee og Tobak ere Tyrkerne saa at sige den første Livsartikel; den Rige saavelsom den Fattige maa have den, og naar man regner et Dusin Kopper om Dagen, saa er dette just ikke for meget. Jeg erindrer, at Beaujour fortæller om en Efendi, at han dagligen drak 30 Kopper Caffe, røgede 60 Piber Tobak, slugede 3 Qvintin Opium, og fortærede istedet for al anden Føde 4 Unzer Riis. Men Manden lignede en Mumie, hvis Muskler vare sammenlimede med Skindet, og ganske udtørret. Dog synes Caffeen at virke paa Tyrkernes Sundhed ved deres Phlegma og orientalske Constitution meget mere gavnligt end skadeligen; thi den synes i en vis Henseende at være en Modgift mod Opium og Tobaksrøgen, og tilbagefører den Munterhed, Tobakken har bortskræmmet. Tyrken har sin Pibe næsten bestandigen i Munden. Han bruger den ikke blot umiddelbar efter Maaltidet ved Madden, hvor han betragter den som Desert, men ogsaa ved de fleste Forretninger om Dagen som sit Livs sande Ledsager. For ham er det den største Livsnydelse, naar han i sin bløde Divan kan hvile sorgløs og tilbringe sin Tid i dens Selskab. Derhos gaaer han med samme Langsomhed til Værk som ere alle hans Foretagender. egne, og dette gjør ham maaskee Tobakkens Nydelse mindre bedøvende - især, da han vælger den svage - den hedder Javasch - og Røret er 3 Alen langt, saa at kun en mild for al Skarphed luttret Damp stiger ham til Munden. Røgen af tyrkisk Tobak er overordentlig behagelig og dens Lugt sætter sig ikke i Klæderne. J Caffe husene bringe de fleste deres Tobak og Pibe med sig; mange snuse ogsaa Tobak. - Den Contrast imellem vore og de tyrkiske Skikke, jeg blev vaer, var mig yderst paafaldende. Da jeg kom ind i Caffehuset tog den høflige Vært Piben af Munden, og gav mig den. Hos os vilde denne Høflighed ansees for en Uforskammenhed. Hos os maa enhver have sit eget Glas at drikke af, sin egen Pibe at røge af; her vil man overtyde sin Gjæst om sit Venskab ved at lade ham drikke af sit eget Glas og røge af sin egen Pibe. Vi ville intet vide af Caffee uden Fløde og Sukker. Orientaleren vil intet vide af Caffee med Fløde og Sukker. Vi sove i egne Sovekamre, de sove i eet og samme Værelse, paa samme Divan, hvori de den hele Dag laae med Fødderne overkors. Vi hænge vore Klæder i Skabe; de lægge dem i Kister. Vi finde vore Underholdninger i Assembleer, Baller, Concerter, Theatre, Billiarder, Kort, Viin, Punsch, Damecirkler; de i stumme Forsamlinger, fremmede Fortællinger, Caffehuse, Tobaksrøgen, Caffedrik, Skak= og Damspil. Fruentimret er her bandlyst fra den anskuelige Verden; hos os ere de dens skjønneste Smykke, Hos os ere Værelserne udstafferede med Portræter, alle Slags kostbare Møbler; her taaler Religionen intet Portræt, og Møblerne bestaae i 40 til 50 Piber, ikke færre med Guld og Sølv indlagte Rør, pragtfulde Mundstykker af Rav, der, naar Luxen har naaet sit Superlativ, ogsaa ere smykkede med Ædelstene. Det er egne Tjeneres Forretning at reenholde, stoppe, tænde, præsentere disse Kostbarheder. De hedde Jtsch-Aga eller Tutun=Baschi. Saadanne Piber overtrukne med rødt Klæde, som giver dem et smukt Udseende, og de fugtes om Sommeren ofte med Rosenvand, paa det Røgen skal lade sig føle kjølig i Munden. Pibehovedet er ofte indlagt med Guld, og den smukke røde Farve skal komme deraf, at det Leer, der tages dertil, indeholder meget Jernoxyd.