Berlingske Tidende, 1816-04-22
Den 11te April. Hr. Broughams Tale i Tirsdags Aftes gar en modereret og skiønsom Udsigt over de Vanskeligheder, som under Tingenes nærværende Stilling hvile tungt paa vor Jnteresse, ikke alene med Hensyn til Agerdyrkningen, men og til Handelen og det Almindelige. Sagerne ere virkelig saa nøie sammenhængende med Selskabets nærværende Forfatning, at det er umueligt at røre ved nogen stor Hovedgreen, uden meere eller mindre at forvirre enhver anden. Det er derfor vist, at ingen enkelt Aarsag kan nævnes, hvortil alle vore Besværligheder kunne henføres, og det er blot politiske Markskrigere, der fortælle os, at Alt afhænger af Coursens Tilstand, af Prisernes Stigen, af Jndførslerne, eller af Høsten. For fuldkommen at skiønne om vor nærværende Forfatning, maae vi kaste et Blik tilbage paa Krigens første Begyndelse; vi maae skue ned af Høien, som vi med saamegen Anstrængelse have besteget, for at vi fornuftigen kunne bedømme den Steilhed, der ligger for os, og de Midler, vi have til at undgaae den, ved gradeviis og rolig at stige ned til den gamle Slette. Ved at tale saaledes vide vi vel, at En og Anden vil mene vi nære et chimairisk Haab; men vi vente ikke destomindre at dette Haab skal vorde opfyldt. Der er et Liv, en Bestemthed og Fasthed i vor Nationalkarakteer, som er i Stand til at overvinde langt større Vanskeligheder. Det er klart, at Omstændighederne have ledet os til en altfor overspændt Speculation i alle store Pengeanvendelser, og især i Agerdyrkningen. Den langvarige Krig frembragte en unaturlig Tilstand i Handelen. Productionen overgik Efterspørgslerne, som altid maa være Tilfældet hvor Vindskibeligheden er fri og ubunden. Vi erobrede nogle Markedspladser, vi beherskede andre, og en tredie Klasse skabte vi. Colonierne, Begieringerne fra Fastlandet, Armeen og Flaaden, Alt aabnede under Krigen saamange Veie for Vindskibelighedens Frembringelser, hvad enten den saa gik ud paa Agerdyrkningen eller Manufacturerne. Bankens Jndskrækning og Cour sens Synken bidrog til at forøge vor tilsyneladende Velstand; og Beskatningen holdt Skridt dermed. Det er kun ved omhyggelig at undersøge de forskiellige Punkter i vor tilsyneladende Fremgang, at vi kunne blive i Stand til at fatte og raade Bod paa vor virkelige Tilbagegang. I et Tidsrum af 25 Aar er vor Folkemængde bleven for- oget med over tre Millioner Siæle, og vort Landbrug med henved t Millioner Dages Pløieland. Folket lever bedre og fortærer mere med Hensyn til dets Mængde. Alt dette synes mere at være Fordeel end Tab; men der er mange Afdrag at tage med i RegninFordeling af den nye Eiendom hor nye Ditort mener, fordødslet i virkelige Capitaler, og stegen til det Firedobbelte med Hensyn til Byrden for Landet. Fattigpengen ere fordobblede; de Fattiges Antal er fordobblet. Banqverotter, Arresteringer for Gield og Criminalprocesser ere gaaede frem i en frygtelig Progression; og dog kan det ikke være Spørgsmaal underkastet, at Landet, som et Heelt, er i det mindste en halv Gang saa rigt for nærværende Til som det var ved Krigens Begyndelse; thi videnskabelig Fremgang er intet Øieblik standset; fire Kornstraae, som tilfulde er godtgjort, groe nu hvor eet groede før; vi spise bedre, klæde os bedre, bo bedre, vi have flere Landeveie, flere Kanaler, flere Dampmaskiner, flere Maskinerier af alle Slags; kort, vore Landeiendomme og Fonds ere af langt større indre Værd, efter et moderat Overslag, end de have været nogensinde før; men det er ikke desto mindre lige saa sandt at vi nu føle Vanskelighedernes Tryk i enhver Stand og Stilling, mere end paa nogensomhelst Tid under Krigen. Engelland ligner et Skib, som længe har seilet for Passatvind, og sat alle Seil til for Vinden. Det er kommen udenfor Passatens Grændser, og maa forandre sin Takkelage og stille sine Seil paa en anden Maade. Tankeløse og uvidende Folk ville indbilde os, at Lovgivningens Mellemkomst ikke kan baade for nærværende Tid. Dette er som om man vilde sige, at enten Capitainen giver Ordrer eller ikke i en Storm, er ligegyldigt med Hensyn til dets Skjebne. Sagerne maae sandelig være fortvivlede førend v. enne gjøre en saadan Slutning. Tvertimod, det er fornemmelig den store Forandring fra Fred til Krig eller fra Krig til Fred, der sætter Statsmandens Viisdom og Duelighed paa Prøve. Blandt de overordentlige Forholdsregler under Krigen var Standsningen af rede Penges Udbetaling af den engelske Bank Denne Forholdsregel optoges af politiske Grunde, - man fortæller os at den er beholdt af mercantilske Grunde. Tilforn retfærdiggjorde man den ved at Coursen var lav; nu er den almindelig over al pari. Man siger dog, at to Aar maae endnu hengaae, inden vort Pengesystem kan blive bragt tilbage til en naturlig Forfatning. I Krig var dette af liden Betydenhed; i Fred er det af stor Vigtighed. Og hvor kan Nogen tænke at forudsige, at det vil blive lettere at betale med rede Penge om to Aar end nu Et saadant Løvte er et sandt Bedrageri, og vi kunne neppe sætte Liid til deres Redelighed, der give det. Vi hverken vente eller ønske, at Coursen skal blive saameget til vor Fordeel om to Aar, som den nu er, thi vi ere overbeviste om, at dens Stigen skyldes for en stor Deel den lave Priis paa de engelske Manufacturer, som have meere end forsynet de fremmede Markeder, og ofte ere solgte med et afgjort Tab. Det er rimeligt at vente, at med Gienindførelsen af rede Penges Udbetaling, vil Creditsystemmet begynde at gaae tilbage til dets naturlige Tilstand. Handelen vil tabe meget af sin speculative Karatteer; og hvad den taber paa denne Maade, vil den vinde i Fasthed. - Der er mange andre Midler, som aldeles staae i Lovgivningens Magt. FattiglovensForbedring fordres lydelig af alle, som have giennemtænkt dette System. Tienderne ere en vanskeligere Sag; man taler sædvanlig om dem som om en Skat, da de dog virkelig ere et Slags Eiendomme. Betragtede i dette sidste Lys kunne de vist ved Lovbud blive regulerede til Fordeel baade for Øder og Hæver, ligesom man kunde giøre ved Renter, dersom det var bleven Stik at betale dem paa en ubeqvem Maade. Det er en mærkelig Omstændighed, at vi i halvandet hundrede Aar have, uden at lægge Mærke dertil for at efterligne det, havt for os Skotlands Exempel, hvor man i Tiendens Sted har indført en Erstatning lige tilfredsstillende for Geistligheden og Jordeieren, og vi trøe det ved Undersøgelse vil blive befunden, at Geistligheden i denne Deel af det forenede Kongerige, er, som en Corporation, bedre aflagt med Hensyn til dens Antal, end den engelske Geistlighed. Jmidlertid ønske vi ingenlunde nogen Forandring i Tiendeloven, der ikke gaaer ud fra det klare og tydelige Princip, at Tienderne, som nu existere ved Lov, ere et Slags Eiendom, der er ligesaa lovmæssig og urokkelig som enhver anden. - Hr. Broughans Tale berørte ogsaa i Forbigaaende mange andre Punkter, som det Upolitiske i Præmier for Udførsel af Korn; det Ufordeelagtige ved offentlige Magasiner, Fordelen af fri Uldudførsel, og Billigheden af at erholde nogen Hielp fra den synkende Fond, og den deraf følgende Nedsættelse, som man kunde tilveiebringe i Afgivterne af Læder og nogle andre af de første Nødvendighedsartikler.