Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-01-22
Blandt det meget Jnteressante, som Hr. W. M. Olrik i den senere Tid har meddeelt i Kjøbenhavnsposten, forekommer Følgende og Bryggeri, hvilket vi, da det ogsaa er passende for denne Provinds, tillade os at optage in extenso: Tre, fire Bryggere jeg vilde lade hænge, Hvis jeg Bormester var, saa fik Man meer for Penge. Hvad har paa ti Aars Tid den Slyngel Jochum Poel Ved saadant Skakkeri ei vundet paa sit Øl?" Endskjøndt disse Stropher naturligviis ikke ere saa ilde meente, som de ere sagte, saa hentyde de dog paa en Misfornøielse med Bryggernes alt for stærke Higen efter at eie Fortunatus's Pung. – Hverken Rag eller Misundelse giver mig her Pennen i Haanden; jeg er ikke af dem, der pege Fingre af en pyntet Slagter og Familie, med det Udtryk: "Ja de Folk kan sagtens gaae brillant klædte; det er os, der maa betale Kjødet dyrt." Eibeller kan jeg lide den Anmærkning: "at Bryggerne i deres Stads-Dragt forglemme at tage Hatten af forStadens Jndsøer; thi Vand er jo fornødent til Øl, kun at det ikke misbruges. Overalt er Decorum ogsaa i Klædedragt et behageligt Syn, naar det kun ikke bestaaer af laante Sager. Det er ogsaa mit Ønske, at det rette Decorum aldrig maa uddøe; thi derved bevises en Velstand, som hjerteligt maatte ønskes at ville vedvare. – Det er mig sagt, at Aarene 1802 og 1806 kostede en Tønde godt Øl kun 16 a 18 Mk., medens Bygget stod i 13 a 14 Mk., og Øllet stod i længere Tid i 21 Mk., medens Bygget stod i 16 a 18 Mk. Men kom nu og hør med Forundring og Harme, at en Td. godt Øl koster 5 Rbd., medens Bygget staaer i 14 a 15 Rbmk. Jeg siger med Forundring og Harme, fordi her aldeles intet Forhold er imellem Byggets og Øllets Priis, og det aldrig burde staae saaledes, da en Corporation burde rette sig efter Tidens Conjuncturer. Naar Uaar eller Misvært nøder til at forhøie Ølpriserne, har Man naturligviis Jntet at erindre; men naar et Aar, som dette, giver en Velsignelse af Sæd paa Jorden, og Kornpriserne derved gaae saa langt ned imod Aaret tilforn, burde vel Ølpriserne nedsættes efter Kornets Priis; thi naar ikke den Fattige i sligt et frugtbart Aar skulde nyde Godt af Jordens overflødige Afgrøde, i hvilke Aar skal det da skee, Bryggerne beraabe sig ideligen paa den kostbare Humle, det er vel sandt, at Humlen i dette Efteraar har været meget dyr; men det er ogsaa sandt, at Humlen alt nu er falden betydeligt i Prisen og vil falde end mere. Overalt bor den dyre Humle ikke være en Grund til den høie Ølpriis, da Bygget kjøbes i Aar omtrent for det Halve imod i Fjor. Efter Bryggernes Princip burde Brændeviinsbrænderne altsaa ikke have nedsat deres Varepriser; thi den nødvendige Kommen er stegen til en i mange Aar ukjendt Høide i Prisen, der vistnok hjemler enhver Brændeviinsbrænder Ret til, at holde sine Varer noget dyrere. Jmidlertid have Brændeviinsbrænderne, uagtet den høie Priis paa Kommen, nedsat deres Varepriser, medens Bryggerne holde deres Varer dyre. Af en anden Mening vilde Bryggerne blive, naar Corporationen, som tilforn, bestod af een Gang saa mange Lemmer, som nu; Man vilde da ikke see en saadan Forsamling, eller rettere Sammenrottelse, som i sidste Møde paa Bryghuset; Man vilde da faae bedre, med mere Humle paasat Øl, og til billigere Priser. Nu derimod er det Øl, som jeg modtager, ofte slet, usundt og for dyrt; om mine Medborgere faae det bedre og fundere, er en Sag, som Enhver for sit Vedkommende bør svare til. det jeg ønsker Dhrr. Bryggere al rimelig Fordeel og alt muligt Held, frabeder jeg, paa de Fattiges Vegne, Umagen med at komme for meget Vand i Øllet. Det et først og fremmest den Fattige hvorunder jeg forstaaer Pluraliteten af Stadens Jndvaanere - der meest lider ved Bryggernes Vilkaarlighed; thi den Rige leer kun ved kostbare Drikkevarer af enhver Jochum Poel og hans Pjank. Ogsaa ønsker jeg, at Øllet i det ny Aar maa smage noget mere af Humle, og at BryggerCorporationen maa blive forlehnet med en efterrettelig Øl Gradestok, der bedre kan bedømme Øllets Kraft, end det kan skee ved Smag og Behag.