Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-03-11
Man læser i offentlige Blade følgende Dom om Talen fra Thronen ved Kammernes Aabning den 31te Januar: Denne Tale gielder for et Mønster paa Duelighed hos alle dem, som forstaae sig derpaa; den tilskrives Hr. Beugnot. Den skikdrer meget rigtigt hele Hr. von Villeles Plan. Hvert Aar maae der bringes Aristocratiet og Geistligheden et Offer, i Aar skal det skee ved, i Henseende til det første, at indrømme de førstefødte Børn en større Forrettighed, og til den sidste ved at betiene sig af Statsindtægternes Overskud til at forøge dens Jndtægter. Ved at giøre Skatterne paa de faste Eiendomme 19 Millioner mindre vil desuden Valgmændenes Antal blive mindre, hvis Valgrettighed beroer paa de Skatters Størrelse, som de have at erlægge. Dette synes at være Hr. v. Villeles Plan for indeværende Aar. Forresten bevarede Talen en fuldkommen Taushed om alle de Qvæstioner, som kunne lede til Ubehageligheder; den advarede selv imod uoverlagte Bekymkymringer; et Udtryk hvis Betydning dog ingen har rigtig her formaaet at forklare. Dette gav imidlertid tilligemed Anmeldelsen om St. Domingos Emancipation Anledning til heftige Debatter, i den hemmelige Committee, som var nedsat i de Deputeredes Kammer og Udarbeidelsen af Takabdressen, hvorved den forrige Ambassadeur i Lissabon Hr. Hyde v. Neuville især viiste sig som Hr. von Villeles Modstander. Da Reductionen af de 3 PC. ikke forekom i Talen, saa antog man at denne Finance-Operation vil i Aar blive udsat. Den Takaddresse, som de Deputeredes Kammer overleverede til Kongen om Aftenen den 10de Februar var en Gientagelse af de i Talen fra Thronen forekommende Yttringer, Kammeret erklærede deri, at det vilde forhandle med ligesaamegen Forsigtighed som Retfærdighed om det Forslag, som var gjort i Talen til at sætte en Grændse for Grund eiendommenes alt for store Deelelighed; hvad de foruroligende Bekymringer angik, saa tilstod Kammeret, at det ikke følte noget dertil, især da Kongen vaager over alle Jnterresser, og vil vide at forsvare de offentlige Frieheder imod deres Udsvævelser, naar der giøres Angreb paa Gienstande, som vedkomme Statens Religion. Kongen besvarede denne Addresse med megen Naade. Da denne Slutning af de Deputerede Kammers Takaddresse var stillet imod Misbrugen af Trykkefriheden og egentlig vedkommer de liberale Blade, saa have disse givet deres store Misfornøielse dermed tilkiende og vare meget vel tilfreds med følgende Ord i Kongens Svar til Deputationen, som overleverede ham Takaddressen: Værer forsikkrede mine Herrer, at mine Blikke ere henvendte paa alt det som foregaaer, og at naar jeg ikke forlanger noget af dem, saa kommer det deraf, at jeg føler mig stærk nok til at holde dem i Tømme, som modsætte lig det almindelige Velstærd. - Pairernes Kammer udelod sig i sin Takaddresse paa en ganske anden Maade om denne Gienstand end de Deputere. des Kammer. Det hedder deri, Vi nyde den største Sikkerhed. Hvo kan forstyrre den, naar vi overalt øine en blomstrende Tilstand: Ludvig den XVIIIdes Charte overalt respecteret; dets og Deres Lov nøie efterfulgte; Subsidierne betalte og formindskede; Jndustrien og Konsterne opmuntrede, de Ulykkelige understøttede; Trykkefrihedens Tøileløshed, tilbageviist ved Fornuften og den offentlige Samvit. tighed og Kongens Navn velsignet fra den ene Grændse af Frankerige til den anden. - Hr. Benjamin Constant giorde et forgiæves Forsøg paa at faae et Tillæg om Grækerne tilføiet de Deputeredes Tak addresse, hvori skulde forekomme: at det maatte ansees som en ditter Spot, naar Kammeret vilde tale i sin Addresse og Varme for Religionen, uden at bryde sig om, at Christne myrdes i tusindeviis i Orienten. Vicomten af Chateaubriand søger uafladelig at holde de Franskes Jnterresse for dette ulykkelige Folks Skjebne vedlige og har nyelig holdet et Foredrag derover i det Franske Videnskabers Academie, paa den Dag, da Hr. Mathien von Montmorency blev indført som Medlem deri; han skildrede tillige Christendommens Velgierninger for Menneskeslægten, og hans Tale blev hørt under de meest livfulde bifaldsyttringer.