Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-01-16
(Fortsættelse.) Desto barskere tegnede derimod Novbr. at blive; dens Gang var vel stille og sagtmodig, det stormede kun et var Gange, Luften var i det Hele rolig og det vindstille Veir vedblev. Barometeret steeg høit, i Særdeleshed i Enden af Maaneden; men mørk og kold og regnfuld var denne Vinterens tungsindige Forgiænger. Den kolde Regntid gif den 10de over til en egentlig Vinter; det blev en for denne Aarets Tid usædvanlig og haard Frost, Vinduerne vare stærkt tilfrosne om Morgenen og kunde vanskeligt optøes, Søer og Fiorde belagtes. med Jis, Elben ved Hamborg blev useilbar, Sneen lagde sig høit over Jorden; inden Vinterens egentlige Tid begyndte havde allerede Naturen iført sig sin Vinterdragt. Den grimme Sydostvind, som reent havde taget Magten til sig, var Skyld i denne Udaad; Kulden sagtnedes i Enden af Maaneden. Mange svaaede, at denne Kulde var Forbudet foren streng Vinter, andre trøstede sig ved det gamle Udsagn, at de strenge Herrers Magt ikke varer længe; og dette Ordsprog synes at blive bestyrket i sin Kraft ved en ny Erfaring. (J Efteraaret af 1815 kom Østenvindene tidligere, og det sildigere Efteraar var mere mildt, man formodede dengang, at Vintersæden vilde lykkes godt, som ogsaa indtraf.) Betragte vi Veierligets Beskaffenhed i Udlandet, saa læser man: at den Fugtighed i Luften, som udmærkede den hensvundne Sommer, og som, ifølge de Efterretninger man har over Rusland fra det nordlige China, ogsaa hiemsøgte saaledes den østlige Deel af Jorden, at den chinesiske Stad Kiatcha, paa Grændsen af Siberien, leed, imod al Sædvane, meget af Oversvømmelse, vedblev endnu at være til Plage for mange Lande ud paa Efteraaret. Fra Stokholm, hvor, ligesom i hele Norden og Østen af Europa, Sommeren havde været usædvanlig tør, saa at man næsten i 3 Maaneder ikke havde havt en Draabe Regn, skrev man i September: at man siden Begyndelsen af August næsten ikke havde havt nogen tør Dag. J Bourdeaux, hvor det næsten havde øset Vand ned den hele Sommer, saa at Viinbøsten blev fordærvet, vedblev det at rogne Dag og Nat i strømmeviis, saa at de stakkels Landmænd maatte indhøste deres forraadnede Vindruer mellem Hagel og Platzreger, Regnveiret var ledsaget af heftige Orcaner, som brækkede Træerne og reve dem op med Roden, og Bourdeauxs Jndvaanere tyede fra de sørgelig Landegne ind til Staden. Hagelveiret, som Sommer havde, især i de nordlige Rhinlandeanrettet saa store Ødelæggelser og fordærvet af Sæden paa Marken, vilde endnu ikke ophøre med Efteraarets Komme; og en besynderlig Kulde indfandt sig allerede i September i flere Lande. J det sydligere Frankerige, hvor Naturen ellers altid er blid, faldt der Snee i de første Dage af denne Maaned. J Paris faae man Jis paa Vandet om Morgenen den 3die September; og paa samme Tid sneede det i England imedens Sæden endnu stod uhøstet paa Marken. J andre Lande havde Temperaturen derimod en ganske modsat Beskaffenhed, paa de høie Schweitseriske Alper var den saa mild, at Sneen smeltede og Køerne kunde græsse paa dem, som ellers er ganske usædvanligt paa denne Aarstid. J Madrid havde man i September en udmærket stærk Varme; det samme var Tilfældet i Petersborg: i October vedvarede der det gode Veirlig, og man skrev derfra, at man ikke kunde erindre sig et saa mildt Efteraar. J Enden af October begyndte det vel at fryse strengt, men i November blev Veiret paa ny mildt og behageligt. Derimod indtraf en streng Vinter i November i England, ligesom i Danmark, der faldt megen Snee i Begyndelsen af Maaneden i og omkring London; Høsten var endnu ikke forbie og Landmanden arbeidede selv i Maaneskin for at bringe Resten af Sæden i Huus. J samme Maaned faldt ogsaa megen Snee i Egnen omkring Rom, som er en Sieldenhed under dette blide Himmelstrøg.