Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-08-26
Betænkning om Lovtalen over Tronhiem i forrige Nummer af disse Efterretninger. Berømmelse passer sig til de Lykkelige; Men Medlidenhed tilkommer de Armee. Hyklere og andre Nedrige ophøye smaae Ting - og derved røbe en skiult Fattigdom. Skiønnere see det - og blues! Det meste, som Skik og Brug har gjordt almindeligt, og hvoraf giøres saa meget Væsen, er Snorrepiberie, som Hoved-Kilden til Folkets Fordervelse og Byers Armod. Lad os ikke drømme ved høy lys Dag! Eller forføre os selv og andre ved selvgjorte Jndbildninger, See engang Tronhiems Byes almindelige og væsentlige Beskaffenhed an, Alt tør man ikke Noget er tilladt at sige - og det meere forklarer, sig selv. Et stoort Navn betegnede fordum Velstand og Lyksalighed i en Stat Og nu, vi handle om Tronhiems Bye; Saa kan alle see, om de kunne og ville, at Naturen har intet godt uægtet den. Enhver seer, den ligger meget behageligt, og fordeelagtigt til Brug og Forlystelse, saavel til Lands - som til Vands. Dens Jordmon er jævn og beqvem til alle Ting, omgivet med Vande, Agre, Enge og Bierge. Prospecten deraf er behagelig saavel fra Søe, som Landsiden - og fra Byen selv er Udsigten fornøyelig og indtagende, baade omkring, til Landet og udover Søen. Den mang mangler heller intet til Forsvar mod udvortes Fiender; men trodser med sine Fæstninger og Forskandsningsverker. Og naar begge Forstæderne, Jhlen og Baklandet tages med, er Tronhiem visselig ikke liden i Begreb. Her haves og Velstands Kilder ved Haanden, som kunde berige Folket og giøre Byen anseelig, nemlig Fiskerierne, Bergverkerne og Saugbrugene: Men hvordant Fordelene ere brugte - Lejlighederne tagne i Agt - og Midlerne anvendte, kan man ikke saa let giøre Rede for. Nok er det: Tronhiem burde være stoer - og Folket lyksaligt! Men, end dens indvortes og væsentlige Beskaffenhed! Handel og Skibsfart - Penge i Circulation til Understøttelse for Stræbsomme - Næringsveie for Handverker og Arbeidere, hvor ere de ikke tilhobe fattige og ubekiendte Tronhiem er derfor en gandske ringe Bye. Overflødige Stiftelser og prægtige Bygninger til de Armes Forsørgelse røbe Statens Armod, hvor Borgere udarmes og deres Huuse forfalde. O en ubehagelig Prospect af Tronhiems indvortes Tilstand, den er nu gandske ukiendelig fremfor tilforn i Velstand og Lykke. Til at opreise det faldne - læge gamle Saar - og bringe forvirrede Sager i Orden, kommer aldeles intet i Betragtning det ravgale Forslag, at Bye-Elven ved igiennem gravet Canal ude i Jhlen skulde berøves Byen, som den nu har sit Løb omkring, og tiener i alle Maader til Nytte og Fordeel. Skulde Elvens Fald anlegges forbie Byen ude i Jhlen, saa bleve ikke allene de bekostelige og høist nyttige Pæleverker og Byen til ingen Nytte, Men alle Byens Søe=Brygger til Elven bleve ubrugbare - Ja, al Handel ing maatte etableres ude i J. og N. len, hvorved Byen vilde gaae under; Thi Elvens nye Gang udtørrede for Byen det sejlbare Vand til Skibe og andre Fartøyer. Og hvorledes skulde Byen endda blive stoer i sit Forsvar mod Fienden, Ney, dertil er dens nærværende Forfatning fordeelagtigst. At Author angiver sig for 29 Aars gammel Student - og nu Embedsmand, der higer efter og gierne oppebær Goddædighed, er ingen Ære. Lad Embedets forsvarlige Pleie føde Manden - og Almisser ydes Fattige, Saa anpriser Folkets Tænkemaade sig selv - og ingen Retsindig fornærmes. Man bekiender sukkende: O Tronhiem! Du har været en stoer - navnkundig og lykkelig Kiøbs og Handels=Stad. Give Gud, at den rette Skikkelse af Statens Vel endnu maa sees udbredet til alle Patrioter - rette Borgere - og nyttige Sæl skabs Lemmer, for at glæde vor milde Landets Fader, som saa højt agter og søger Landets Floor og Folkets Lyksalighed!