Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-01-01
17. Postvæsen. No. 108. 15. Velgiørende Jndretninger og Handlinger. No. 18. 73. 19. Næringsveie. No. 58. 61. 20. Forlystelser og skiønne Konster. No. 9. 10. 11. 12. 17. 21. 22. 45. 47. 48. 49. 21. Folkemængde. No. 26. 97. 22. Hovedstaden. No. 63. 114. 23. Betragtninger over Naturen. No. 15. 19. 30. 31. 30. 33. 35. 75. 76. 77. 78. 79. E. Bla 3. Sverrig. No. 49. 130. 139. 141. 2. Rusland og Polen. No. 3. 13. 13. 15. 36. 68. 82. 111. 117. 121. 125. 131. 141. 3. Preussen. No. 44. 80. 98. 125. 4. Østerrig. No. 46. 48. 49. 50. 77. 103. 141. 148. 5. Baden, Baiern, Hannover, Hessen, Sachsen, Würtemberg. No. 80. 83, 92. 93. 96. 6. Det øvrige Tydskland. No. 44, 50, 96. 125. 139. 143. 149. 152. 153. 7. Storbrittannien. No. 21. 25. 26. 29. 32. 37. 42. 43. 45. 47. 52. 57. 58, 59. 8. Nederlandene. No. 67. 110. 125. 132. 9. Frankerige. No. 4. 10. 23. 31. 46. 52. 54. 55. 61. 63, 65. 71. 89. 90. 95 10. Spanien. No. 27. 49. 71. 86. 90. 120 124. 132 11. Portugal. No. 43. 12. Schweits. No. 67. 13. Kirkestaten. No. 49. 70. 14. Neapel. No. 105. 124. 140. 15. Det øvrige Jtalien. No. 68. 16. De joniske Øer. No. 69. 86. 17. Tyrkiet. No. 69. 76. 131. 18. Nordafrika. No. 50. 81. 90. 101. 104. 107, 103. 112. 115. 117. 118. 126. 19. Det øvrige Afrika. No. 81. 87. 20. China og Persien. No. 140, 21. Ostindien. No. 30. 59. 86. 88, 90. 22. Det øvrige Asien. 23. Australien. 24. De nordamerikanske Friestater. No. 7. 36. 47, 52. 62, 99. 105. 124. 148. 25. De engelske Colonier i Amerika 26. Vestindien. No. 73. 91. 27. Domingo. No. 87. 88. 112. 122. 123. 141. 28. Mexico. No. 8, 9. 74. 101. 103. 108. 119. 126. 149. 150. 151. 155. 29. Terra-Firma og Ny-Granada. No. 6. 18. 19. 32. 62. 64. 74. 98, 99. 111. 30. Chili og Peru. No. 5. 74. 79. 96. 119. 155. 156. 31. Buenos=Ayres. No. 2. 64. 74. 79. 96. 109. 112. 113. 119. 32. Brasilien. No. 72. 124. 157. 33. St. Helena. No. 1. 26. 27. 32. 56. 60. 65. 68. 80. 103. 144. 300 130. 34. Curiositeter. No. 27. 51. 128. 129. 132. 151. 2. Aarg. No. 1. A v i 5 t i for stæder. Kjøb Korsøer, Kallundborg, Holbek, Slagelse, Sorøe, Ringsted, Vordingborg og deres Omegne. Nykjøbing, Nestved, Skjelskjør, Redigeret af Pastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Slagelse, den 1ste Januar 1816. Brev. fra Aaret 1815 til Aaret 1816, skrevet d. 31te December om Aftenen Kl. 11. Kiære Broder, jeg har nu ikke lang Tid tilbage at opholde mig i paa denne Klode, vores fælleds Fader Tiden har vinket ad mig, og om en Time forlader jeg den for at overgive Herredømmet til Dig; du vil finde ved din Ankomst til Jorden dette Brev liggende, jeg benyttede mine sidste Øieblikke for at efterlade Dig min Hilsen og mine Betragtninger. Du kan ikke troe med hvilke Forhaabninger jeg tiltraadte min Vandring over det Himmellegeme, som jeg nu forlader; Fredens Soel straalede, dengang saa mildt over Jorderige, i saa mange Aar havde Menneskeslægten blødet; jeg haabede at jeg skulde være den første af mine mange Brødre, der skulde bringe Fredens Velsignelser med sig; men hvor haardt bleve ikke mine Forventninger skuet, Det begyndte Værk syntes at nærme sig til sin Fuldkommenhed da det pludselig blev afbrudt. Den frygtelige Kæmpe, som først havde tildraget Menneskeslægternes Beundring, saalænge han syntes at være mere end som et Menneske men siden opvakte dens Forbittrelse, da han selv forglemte at han ikke var mere, reiste sig fra sin Øe; let var hans Fart over Havet, et forunderligt Held fulgte ham for igien at tiltage sig sin forrige Vælde; jeg veed ikke hvorfor det skulde saaledes lykkes ham; men jeg formoder at min Fader, som opklarer alt, skal kunde sige mig det, Skrækkelig var den Storm, som denne Begivenhed opvakte paa denne Verdens Skueplads, en frygtelig Kamp opstod; Du kan ikke troe det kiære Broder hvormeger mit Hierte har blødet og hvormange Taarer mine Dine har fældet. Jeg kan ikke sige andet end at Udfaldet af denne Kamp var efter Ønske, Fredens Aand seirede; den Frygtelige laae under, og den Lykke som tilsmillede ham i Begyndelsen forlod ham i det afgiørende Øieblik, han er nu bragt langt bort fra den beste Deel af Jordens Overflade; og ude af Stand til oftere at forstyrre Menneskeslægtens Rolighed; med Ædelmod og elskværdig Harmonie forenede hans Fiender sig om at oprette Fredens Rige paa nye; det skiønne Veirlig, som paa en kort Tid var forbunklet er igien vendt tilbage til Jorden; jeg har Grund til at deele Menneskeslægtens Fryd, efter at Stormen er gaaet over, og dog beste Broder, hvorfor skulde jeg fortie det for Dig? dog blander sig veemodige Følelser i min Glæde; thi du veed det, at vores Fader har lært os at betragte enhver Ting fra alle Sider; meget stort er ogsaa gaaet under og mange høittænkende Mennesker ere henrevne i Begivenhedernes Strøm, som bestuede Tingenes Gang fra en anden Synspunkt, og som fortiene Agtelse for Deres Daad og deres Talenter, og Overbærelse ved deres Foretagender. Mit Øie var Vidne til meget skiønt og ædelt, i den Tid det var mig forundet at udsende mine Blik over Jordens Overflade: Jeg saae ædle Fyrster at forene sig om at skaffe Jorden Roe og deres Undersaatter en lykkelig Forfatning; jeg saae Jordens Mægtige at vise Maadehold, og de Ophøiede at tænke paa de laveste Borgerclassers Lyksalighed; jeg faae de hvide Jordbeboere at enes om at brække deres sorte Brødres Lænke, uagtet den saalænge havde været fordeelagtig for dem; jeg faae FrihedsAand og Fædrenelandets Kiærlighed at gløde i Folkenes Hierter. Jeg kastede mine Øine ud over Havet, og Haabets Soel saae jeg at straale over vilde udyrkede Lande, Frihed og Cultur gik frem som unge Planter af deres Jordbund; og dog kan jeg ikke undertrykke min Kummer; mit Øie har ogsaa opdaget mange giftige Planter, som jeg troede at være qvalte; Overtroe, Sværmerie, Undertrykkelse ere den Fordærvelsens Sæd, som mangensteds har igien begyndt at slaae Rødder, skal den udbrede sig eller skal den qvæles ved nye Storme, jeg veed det ikke, min Fader veed det allerne, men hvad der saa vil skee, saa formaaer jeg dog ikke at beroelige mit Hierte, ogsaa vil jeg tilstaae Dig, at jeg endnu seer mange Tegn til nye Sørgescener; thi hersker ikke Friehedens, saa hersker endnu mindre Liighedens (Jordbeboere kalde den ogsaa Ligevægtens) Rige overalt paa Jorden. Desuagtet vil Du min Broder med langt større Ret end som jeg, kunde overlade Dig til det henrykkende Haab, hvormed jeg forgiæves smigrede mig, at Du skal bringe Fredens og Lyksalighedens Tid tilbage til i det mindste den beste Deel af Jorden; og at den gyldne Alder, som Du veed at vore ældre Brødre stiftede, og hvis Navne vi ikke længere mindes, skal vende tilbage til Jorderige. Men skulde der møde Dig noget, som kunde forstyrre Dig i dine Forhaabninger, saa har jeg dog en Trøst i Forveien at give Dig – saa vend dine Blikke hen til et lidet Land mod Europas Nord kant, som halvt er forbundet med denne Verdens Deels Fastland, og halvt omgivet af Havet; der vil Du finde hvad dit overskuende Blik saa ofte forgiæves vil søge, den fornærmede Retskaffenhed og den lidende Dyd; men som staaer seirende ved sin Vandels og sine Foretagenders Reenhed, for Efterslægten upartiske Domstoel, der vil Du see, Frihedens skiønne Plante at blomstrefi den ædle Landsfaders Rige; der vil Du see et Land, hvor ingen Overtroe næres, ingen Undertrykkelse taales, hvor Følelse for at opfylde sine Pligter og Kiærlighed til Folkets Vel boer i den retskafne Fyrstes Hierte. Men jeg seer at min strenge Fader vinker, og jeg bemærker allerede de lyse Spor af din Ankomst til Jorden. Farvel elskede Broder og naar Du bestiger igien vores Faders Strøm og afseiler til de Himmelske Boeliger, da bring mig et glædeligt Budskab fra Støvets Land, fra den skiønne og den saa ofte lidende Jord, som jeg aldrig skal ophøre at beklage og at elske.