Politivennen, 1806-01-01
Svar paa de i Dagen No. 94 til Bestyrelsen for det oekonomiske Velfærdselskab gjorte Spørgsmaal. (Tilsendt.) Aarsagen, at ingen færøeske Stenkul ere hidførte i Sommeren 1805, hviler ikke paa det oekonomiske Velfærds Selskabs Bestyrere, men hidrører fra, at man ej har kunnet faae nogen Skipper, enten her i Staden eller i Norge, til paa Tilbagerejsen fra Jrland, hvortil Skibe i Mængde bive expederede med Trælast, især fra Norge, at paatage sig denne Rejsetur i det Aar, uagtet man har tilbudet en Fragt af 16 Rd. og derover pr. Læst. Directionen har allerede i adskillige Aar udvirket det kgl. Rentekammers Ordres til Opseeren ved Kulgruberne paa Færøe, at forsyne slige Skibe der anløbe Færøe, med saamange nybrækkede store Kul, som de kunne indtage. Disse Ordres blive hvert Foraar tilstillede forskjellige Købmænd i Norge paa de Steder, hvor man bedst kunde vente sammes Udførelse med Anbefaling, at enhver Skipper, der paa Hjemrejsen vilde anløbe Færge, maatte meddeles en af disse Ordret, loves den foranførte Fragt, samt, for at blive hastigerpederet fra Færge, aparte en Douceur af 10 Rd., der af Selskabets Kasse skulde udredes for medgaaede Omkostninger til Arbejdsfolkenes Opmuntring sammesteds. J Aarene 1801, 2, 3 og 4 bleve adskillige af disse Ordres brugte og kun enkelte kom ubrugte tilbage af Mangel paa Skibolejlighed, hvilke hver Gang bleve tilbageleverte til det høje Kollegium. Men i 1805 var der kun en eneste Skibscapitain her i Byen, der tilbød sit Fartøj, 150 Commerts Læster drægtigt, til en saadan Retourladning mod 20 Rd. i Fragt pr. Læst. Da denne Fragt var temmelig høj og næsten højere, end at derved kunde svares Regning, udbad man sig nogle Dages Betænkning, og i dette Jntervallo bestemte denne Mand sig til en anden Retourladning, hvor han, efter hans Sigende, kunde erholde bedre Fragt. Paa Færge er ingen Mangel paa gode Kul, og Selskabet opofrer alt for at bringe dem i Brug. Heraf vil erfares, at Skylden ikke hviler paa Selskabets Bestyrere, men særdeles politiske Omstændigheder, som gjøre det danske Flag saa almindeligen søgt nuomstunder, have ogsaa til Følge, at Fragterne ere blevne overmaade bøje, og den Vinding Skibsejerne ved Fragt ere istand til at erholde, er saa betydelig, at ingen vil indlade sig at fare paa Færge for det Højstmulige Selskabet kan tilbyde. Men - ber kunde muligen endnu opstaae det Spørgsmaal: hvorfor har Selskabet ikke et eller flere egne Skibe til dette Brug? Herpaa tjener til Svar: At Selskabet har ejet 2 Skibe, som bleve kjøbte ved Sammenskud fra endeel af dets Medlemmer, nemlig: 1) Skibet Patriotisme, kjøbt i Aaret 1798. 2) Skibet Thetis, kjøbt i Aaret 1799. Ved disse 2 Fortøjer har Selskabet tilfat betydeligt, da de i Aarets Løb kun kunde gjøre 2 Rejser, og i det Mellemrum de laae ubrugte, samt under Rejserne leed de saa meget, at Reparationsomkostningerne oversteg Fordelen, og naar de da om Foraaret skulde gaae ud igjen, havde man desuden store Vanskeligheder med at faae dem overfragtede, hvilket egentlig skulde bidrage til Kulfragtens Formindskelse. Man har derfor maattet ophøre, med at fare med egne Skibe, og maa hellere fragte Retourladninger, hvilket ogsaa godt lykkedes indtil Aaret 1805. Naar Krigsurolighederne ophøre, haaber man, at denne Fart vil kunne drives med mere Held. Jmidlertid vedbliver Directionen at avertere om slige Fragter, og den vil, paa Selskabets og egne Vegne være enhver Skibsejer og Mægler forbunden, som vilde bidrage til dette Øjemeds Opnaaelse, hvorved Fædrenelandet vilde kunne Udrives af den Afhængighed, det staaer i til fremmede Nationer, og hvorved indenlandsk Jndustrie og Handel vilde fremmes.