Københavns Adresseavis, 1763-04-27
Fortsettelse om Handels Compagnierne. (See No. 38.) III. Det Jislandske Compagnie. 1) Om de Danskes Handel paa Jisland til 1620. Han har ikke nogen fuldkommen Efterretning om, hvad A. Tid de Danske først begyndte at handle paa Iisland. Jmidlertid læser man, at den Jslandske Handel blev i Aaret 1547. forpagtet til Kiøbenhavns Borgere, efter et Brev, dateret Nyt=Aars Dag samme Aar, af følgende Jndhold: Eftersom Hans Kongelige Majestet havde under Borgemestere og Raadmænd, samt hvilke Borgere, de vilde til sig tage, sit og Norges Krones Land, Jisland, at bruge med samme Lands Jndkomst, Told og Rente, saa skulde det vare i 10 Aar, mod en aarlig Afgift af 1000 Mark Lybsk, og dersom det befandtes efter 4 Aars Forløb, at de kunde give meere, da skulde det skee. De skulde lade Landet beseyle med deres Skibe herfra; Kiøbenhavn, og sende en god Mand derhen, at have Opsigt med Kongens Undersaatter. Heraf sees at dette Jislandske Compagnie, som uden Tvivl har været det første her i Kiøbenhavn, har selv beskikket en Amtmand der i Landet. Jmidlertid var Vespende ikke indbegrebet i denne Contract, som først Anno 1552 paa St. Galli Dag blev forlænet Kiøbenhavns Borgemestere og Raad, imod at svare en aarlig Afgift af 200 myntede uforfalskede Jochumsdalere af samme. Andre mener, at de Danske ikke har handlet her i Landet til det 16de Hundrede Aars Udgang, uden for saa vidt enten Kongerne selv for egen Regning har ladet beseyle nogle faa Havne, eller nogle visse Kiøbmænd kand have faaet en enkelt Havn i Forpagtning, hvilken Occonomie har varet indtil saa længe Hanse, stæderne bleve fordrevne derfra, som ikke vare villige til at slippe deres Fordeel, førend Handelen derpaa blev dem strængelig forbuden af Christian den Fierde i Aaret 1602. da et Dansk Handels Compagnie blev stiftet, og ved Kongelig Octroy af 18 April samme Aar blev sat i Besiddelse deraf paa 12 Aars Tid, altsaa indtil 1614. at regne. Compagniet bestod af visse Borgere i Kiøbenhavn, Helsingøer og Malmøe, og var saaledes inddeelt, at hver af bemeldte Steder havde sine visse Havne at forsyne. Vilkaarene vare fornemmelig, at de i aarlig Afgift skulde betale til Kronen, for hver Havn 16 gamle Daler, som skulde oppebæres af den Kongelige Lehnsmand; at de ey om Vinteren maatte holde flere end 2 Kiøbsvenne paa hver Havn; og overalt, at de skulde føre en christelig og skikkelig Omgang, og forsyne Landet med forsvarlig Tilførsel for billig Priis. Men at Jndbyggerne ere strax blevne misfornøyede med dette Compagnie sees blant andet af deres almindelige Klagemaal over samme, udstædet paa Landstinget, den 30 Junii 1604. Da den første Octroy var udløben, blev Handelen paa nye efter Ansøgning forundt anførte 3 Steders Borgere paa 11 Aar, altsaa til 1625. at regne; men den forrige Inddeeling imellem dem blev noget forandret; thi Malmøe beholdt da ikkun to Havne, nemlig Varnefiord og Patriksfiord. Denne deres nye Octroy er af 28 April 1614. Afgivten og de øvrige Vilkaar bleve i Hovedsagen paa samme Fod som før, det allene blev i særdeleshed strængelig forbudet, at de ikke efterdags, som forhen, maatte forhøye Prisen paa deres Vahre, over den Tart og Sædvane, som forhen havde været gangbar i Landet. Men at saadant ikke er efterlevet, sees klarlig af en Dom, fældet over dette Compagnie af Laugmand Haagensen den 24 Mai 1615. Anledningen dertil, var Almuens Skrig og Besværinger over, at de tilførte Vahre, befandtes meget uforsvarlige, i sær Øl, Miød, Vine og Brændevine beblandede og forfalskede; at de Handlende endda satte deres Priser høyere, end nogen Tid tilforn var skeet; at deres Maal og Vægt paa det udsolgte var ringere end før, at de nødvendige Vahre enten savnedes, eller dog ikke kunde faaes mod at give Smør, Slagte=Qvæg, eller Ulden=Gods til Betaling, men allene mod Fisk og Tran. Det samme erfares af 2 Kongelige befalinger til Lehnsherre, Friderich Friis af 20 og 21 April 1619, om at have Opsyn med, at de Handlende skulde forsyne Landet med gode og forsvarlige Vahre, at de skulde bruge det samme Slags Vægt og Maal i Udgivet og Jndtægt, at Tings=Vidner skulde tages over deres Opførsel og Handel, og endelig at fire fornuftige Mænd blandt Indbyggerne skulde udsøges, for at reyse til Kiøbenhavn, og overlegge med de Handlende en billig og maadelig Taxt paa de fornemste Ind= og Udgaaende Kiøbmands=Vahre. Denne kom ogsaa i Stand, og blev den 6te December 1619. udstædet i Hans Majestets eget høye Navn. Vist nok var det, at Almuen trykkede sig noget ved den Forskiel, som deri var bleven gjort paa de Rige og Fattige, at nemlig de, som gjorde Kiøb paa 100 Vætter, fik en Tønde Meel, der skulde veye 12 og et halv Lpd. for 50 Fisk en Fisk beregnet til 2 Sk. in Specie), en Tønde Malt for 50, en Tønde Salt for 40. o. s. f. De derimod, som ikke havde Formue til at giøre saa anselig Regning, i sær de paa Vestmannøe, maatte betale en Tønde Meel med 80 Fisk, en Tønde Malt med 66, en Tønde Tran med 50. v. s. f. Dog havde alt det lettelig fundet sig, hvis Taxten ogsaa i det øvrige var bleven efterkommet, og de indførte Vahre havde været saaledes beskafne, som Taxten havde forudsat; men dette sidste var de Handlendes mindste Bekymring; Vahrene lode de endnu blive ved det gamle, og satte deres Priser mestendeels efter eget Behag. Ellers kand man nok see, at Compagniet 1619, i Anledning af den nye Taxt og øvrige foretagne, Undersøgninger, maae have lovet Regieringen en bedre Opførsel i deres Handel; thi just det samme Aar den 16de December finder man, at de har faaet en nye Octroy; Vilkaarene vare blandt andre, at de efterdags skulde give til Kongen i aarlig Forpagtning, 20 enkelte Daler af hver Havn, og desforuden en aarlig Sum for Vestmannøe; samt at ikkun Halvparten af de Vahre, som de bragte fra Jsland, maatte afsettes i Kiøbenhavn; den anden halve Part derimod skulde udskibes til Øster= eller Vester=Søen. Dette er et umodsigeligt Beviis, saa vel paa Handelens befundne Fordeele, som paa Regieringens Nidkierhed for at disse maatte blive i Undersaatternes egne Hænder.