Aarhuus Stifts-Tidende, 1810-06-16
Bekiendtgiørelser. Saa længe jeg saae nogen Virkning af de Avertissements, som den frømme Præst, Hr. Borup i Aale, ud forrige Aars November og følgende Maaneder havde ladet indrykke i flere danske Aviser, til Fordeel for den saa kaldte ærlige og retsindige Anders Westesen i Plougstrup, taug jeg, at ikke paa ny et hierterørende Udraab skulde opløftes over, at jeg søgde at standse christelig Godgiørenhed, eller i det mindste at lægge Hindringer i Veien for samme. Men, da nu Anders Westesen et Compagnie, offentlig har bekiendtgjort deres Profit, og ligesom bedet Gotfolk, dog igjen at holde op med at give, finder jeg mig beføiet til at vise Anders Westesen fra en ganske anden Side, ved at fortælle Historien af den Sag, der for ham opvakte saa almindelig og levende Deeltagelse. Peder Sørensen, da i Mattrup Mølle, bekom til Laans af nu afgangne Hr. Capitain v. Jermiin til Engelsholm i Junii Termin 1805, paa simpel Obligation, og imod den for en vederhæftig og formuende Mand almindelig anseete Anders Westesens Selvskyldener Caution, den Capito 2800 Rdr.; Renterne bleve betalte til Terminerne 1806 og 1807, men udebleve for 1808, og til samme Tid sørgede Anders Westesen for at pantsætte sin Gaard, Ind- og Udboe, sidstnævnte endog nøie specificeret, til sin Frænde Niels Christensen Møller i Alsted=Mølle, for den Summa 2000 Rdr., ved Obligation af 27 Junii 1808. Som en følge af Renternes Udeblivelse i Terminen 1808, blev Capitalen opsagt den 10de Decembr. 1808, til Udbetaling i Junii Termin 1809, men ingen Betaling enten af Capital eller Renter blev da præsteret. Jmidlertid og nemlig den 20de Decembr. 1808, døde Hoved=Debitor Peder Sørensen, og hans Enke, der nu fløttede fra Mattrup Mølle, til en lille ubetydelig Mølle, Smidebek kaldet, i Eistrup Sogn, sørgede ogsaa omhyggelig for, i Junii Termin 1809 at pantsætte denne liden Eiendom med Jndboe og Besætning for 450 Rdr. Den samme Chicane, der er mødt saa mange saadanne ærlige og retsindige Mænd, som Anders Westesen, mødte nu ogsaa denne ærlige Mand. Creditor ville have sine rede laante Penge tilbagebetalte. Hr. Overkrigskommissair Petersen, som afgangne Hr. Capitain v. Jermiins Eftermand i Ægteskabet, og altsaa nuværende Eier af ommeldte Capital, gav mig i Commission at indtale denne hans Fordring. Peder Sørensens Enke, og Anders Westesen, der stedse havde været en rolig Tilskuer af at Hoved=Debitor tilsatte næsten alt, hvad har eiede, bleve nu indkaldte til Forligs-Commissionen, hvor blev indgaaet: at Smidebek Mølle først skulle sælges, og for Tilveiebringelsen af det manalende blev Anders Westesen forundt 4 Ugers Frist, men, om han da ikke betalte, skulde der skee Jndførsel og Udlæg i hans Eiendeele. Ved offentlig Auction blev Møllen solgt for 550 Rdlr. og Jndboe og Besætning for 3 Rdr. 4 Mk. 12 s. Efter at Pante-Creditoren heraf betales, bliver neppe 100 Rdlr. tilbage til Afbetaling hos Hr. Overkrigskommissairen, og da Anders Westesen er gjorde Udveie, skeete der Jndførsel og Udlæg hos ham, i Følge Forliget, for omtrent 3000 Rdlr.; men paa den til Forauctionering bestemte Dag den 4de Decbr. f. A. stillede Anders Westesen Sikkerhed for 2000 Rdlrs. Betaling til Snapsting 1810, hvorhos han og Niels Christensen Møller af Alsted Mølle forpligtede dem til, efter lovlig Jndstævning til deres Værneting, at aflægge deres corporlige Eed paa, at den af førstnævnte til sidstnævnte under 27de Junii 1808 udstædte Obligation paa 2000 Rdlr. var rigtig og ingen Svig, eller intet Bedragerie derunder. For Anders Westesens Families Skyld, og da man ikke formodede andet, end at Anders Westeser og Niels Møller kunne have aflagt den tilbudne Eed, lod Hr. Overkrigskommissairen Auctionen ophæve, og tabte saaledes ved dette Laan 1100 Rdlr. Seenere men rette Tid, bleve Anders Westesen og Niels Møller lovligen indstævnede enhver til sit Værneting, for at aflægge den tilbudne Eed; men ingen af dem mødte eller lod anmelde forfald. De kunde altsaa ikke aflægge Eeden, og Obligationen er saaledes af dem vedgaaet at være falsk, ligesom det derved intenderede Svig og Bedragerie ikke kunde være andet, end at Anders Westesen vilde sikkre sig for Hr. Overkrigskommissairens Søgsmaal og Execution, ved en forstilt Fattigdom, og ved at sætte Rænker og Kneb istedet for Ordholdenhed og Redelighed. - Saaledes er Sagens sande Historie, simpel foredraget og ligelangt fra forvoven sandhed, eller skrydende vindig Udraab, men beviislig ved ihændehavende Rets=Acter og Documenter. Publicum læse nu og dømme, om det finder Anders Westesen at være den ærlige retsindige Mand, som Hr. Borup under sin offentlige Characteer har udgivet ham for, eller man finder, at han er en Rænkemager, som ved Kneb, Svig og falsk Pantsættelse, har søgt at svige Troe og Love, og fornægte en redelig Mands Characteer. Ogsaa tiener denne Oplysning for de mange Ædelsindede, der saa rundeligen ere givne Anviisninger paa Himmelen og vor Herre, for de hielpsomme Hænder de have rakt. - Til Slutning erklærer jeg, at, da jeg om Sagen og dens Gang, ikke har anført andet, end hvad jeg med Documenter og Acter nøiagtig kan bevise, indlader jeg mig ikke i nogen Avisseide, om Anders Westesen, eller nogen paa hans Vegne skulle være frak nok til at ville besmykke, eller forsvare hans Sag. Men denne her givne Oplysning om Sagen fandt jeg saare nødvendig; thi vogter eder for de falske Propheter som komme i Faareklæder. Engelsholm, den 13de Julii 1810.