Berlingske Tidende, 1835-04-20
Grækenland. Athen. Midten af Marts. - Eftergravningerne paa Borgen, tæt ved Parthenons Underbygning, fortsættes med Jver Man har hugget ind paa Vestsiden, mellem den første og den anden Søile, indtil den oprindelige Klippegrund, for at lære Fundamentets Dybde at kjende, og man forbauses over denne Dybde, der paa dette Sted udgjør 550 Meter. Ligesaa beundringsværdig er den nøjagtige og reenlige Sammenføining af denne Underbygning; den bestaaer af guulagtig Muslingelkalsteen, et fortresligt Materiale, der næsten findes overalt i Grækenland, Paa den nævnte Side er man rykket frem til Temples Midte, hvor en af ulige Marmorstykker sammensat Trappe fra den Tid, da Parthenon tjente til Kirke, er kommet for Dagen. Man har fundet en stor Mængde Stykker af Billedhuggerarbeide og Jndskrivter. Det fornemste er det høire Been til den, forhen omtalte Torso, som man temmelig vilkaarligt har kaldt en Mars. Benet, der er af høi Skjønhed, er, indtil en Deel af Knæer, godt vedligeholdt, bedre end Statuens Krop. Af en af de tvende omgyrtede, qvindelige Figurer, der betegnes som Latona og Vesta, har man fundet den største Deel af den indad vendte Side, hvis Arbeide dog er af mindre Fuldendelse, da denne Side var bortvendt fra Beskueren. Af den store mandlige Figur, der stod i Midten, om det nu har været Jupiter eller Neptun, er Brystet, indtil Navlen, fundet fuldkommen vedligeholdt; ligeledes flere Brudstykker af Bigas Heste, af en uovertreffeligSkjønhed. Blandt de andre Brudstykker ere endnu mange meget skjønne, især nogle Fragmenter af Hoveder. Af en af Sydsidens Metoper er der udgravet et meget godt vedligeholdt Centaurhoved, med lidenskabeligt fordrejet Mund, der ret godt kunde passe for en saa vild, halv dyrisk Natur. Paa denne Side har Eftergravningen ogsaa gjort betydelige Fremskridt, men kun langs af Muren, da man fra denne Kant ikke tør nærme sig Templet, førend de svære Søiler og Architravstykker ere skaffede bort; de nødvendige Maskiner til dette Arbejde ventes dog med det første. Først da kan man haabe, at faae et riigt Udbytte paa denne Side. Med Templets Gjenoprettelse er der ogsaa gjort en liden Begyndelse, idet man paa Nordsiden har bragt en Deel af Cellaens Gulv i sin gamle Stand igjen. Men da alt Værktøjet endnu er ufuldkomment, gaaer Transporten af disse svære Masser af Steene kun langsomt fra Haanden. Ved Thesens Templet, paa Stadens Nordvestside, arbejdes ogsaa med Jver. Det af maltesisk Steen, i Middelalderen byggede, hvælvede Tag over Cellen, hvis lysegule Farve svarer bedst til Søilernes og det øvrige Tempels Guldtone, er indlagt paany, for at gjøre det regntæt. Til begge Sider af Taget anbringes Vinduer, der næsten ikke kunne sees udenfra, for at oplyse det Jndre af Cellaen. Paa den østlige Ende af denne Cella nedbrydes den christelige Udbygning (Alter-Rischen, og der indsættes paa dette Sted en stor Dør, for, naar det gjøres fornødent, at kunne forstærke Belysningen i det indre Rum. Derimod bliver af begge de smaa Døraabninger i Midten af Cellaens tvende Langsider, der endnu ere fra den christne Tid, den nordre ganske lukket, men den sydlige forsynet med en Dør, der skal tjene til Passage for de svære Sculpturer (som bekjendt, er Templet bestemt til et Museum. De brustne eller ødelagte Deele af Loftet blive sammenføiede med smaa Jernklammere, og hvor det gjøres nødvendigt udbedres disse paa Frontpladerne og paa Bjelkerne over Søjlerne. Ved at bortrydde Gruset og Jorden fra Taget har man ogsaa vundet nye Udgangspunkter til Templets fuldstændige Restauration; blandt andet har man fundet Brudstykker af Gesimsen med den lykkeligt vedligeholdte Tegning af meget ziirlige Palmetter, hvis Farver dog ere blevne ukjendelige.