Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-12-30
(Fortsættelse.) 8. Men ere Nationerne underkastede mange og haarde Prøvelser, hvilke alle ere Midler til at anspore dem til at stræbe efter en høiere aandelig Forædling, saa har Naturens algode Aarsag tillige truffet mangfoldige Jndretninger i dette jordiske Livs Tilstand, hvorved store Glæder blive dem aabnede, og den Kamp, som de have at gjennemgaae, bliver lettet for dem. a) Hvor stor en Skiønhed er ikke udbredet over Jordens Overflade, den er deels en Følge af dens afvexlede Bygningsmaade, af denne Forskiel paa høie og lave Egne, paa majestætiske Bierge og dybe og frugtbare Dale, paa interessante Bierglande med forbausende og maleriske Udsigter, og paa flade og vel opdyrkede Sletter, som ere ikke mindre tiltrækkende for Øiet ved deres store Udstrækning, deres blide og rolige Udseende og ved den Cultur, som er udbredet over dem; og deels ved den Mængde af Naturprodukter af de forskielligste og besynderligste Former og af de skiønneste Tegninger og Farver, som især vise sig med den største Pragt midt paa Jorden eller i de saakaldte tropiske Egne. De mange forskiellige Maader hvorpaa Vandet er paa Jordens Overflade forbundet med Landet; de pragtfulde Syner, som Atmosphæren fremviser, der hæver sig over dens Skueplads; de forskiellige Stemmer, som lyde igiennem alle Naturens Egne, de behagelige Uddunstninger som udvikle sig af saamange af dens Produkter, frembringe tilligemed Afverlingen af Dagens og Aarets Tider utallige Glædesfølelser i Menneskenes Hjerter; vel ere ofte disse kolde ved Naturens Skiønhed, og Herlighed, men ofte giennemtrænges de ogsaa af en levende Følelse for dem, især føle de Nationer, som beboe de skiønnere Bierglande en varm Hengivenhed for deres Fødeland. Een Egn paa Jorden er vel ikke dannet som en anden, har et andet Udseende og andre Produkter; een Egn er vel langt skiønnere end en anden; men denne Afvexling forhøier det heeles Skjønhed; den lokker et Lands Beboere til at besøge et andets, og den bliver et Baand til at forbinde Jordens fierneste Folkeslægter med hverandre. Et Lands Skiønhed føles for det meste dog stærkest af dem, som ikke ere vante til at see dem; mangfoldige Glæder have Jordens Folkeslægter derfor nydt ved at lære hinanden at kiende og ved at træde i nøiere Venskabs= og Handelsforbindelser med hverandre, ogsaa af den Aarsag har Nationernes Lyksalighed taget meget til, siden de ere blevne meere cultiverede. b) Guddommen har sat Menneskene i Forbindelse med den udvortes Verden ved deres Sandser, og paa mange Maader skiænket dem Glæder igiennem disse Sandser; den har ikke allene aabnet Forlystelser for Øiet ved Naturens Skiønhed, for Øret ved dens Vellyd, for Lugten ved dens Uddunstninger; men den har tillige rigelig sørget for at afhielpe alle Menneskenes legemlige Fornødenheder. Mennesket trænger til Fødemidler for at vedligeholde sit Legems Sundhed og Styrke: disse ere ikke allene skiænkede det i Overflødighed; men deres Nydelser er bleven forbundet med Velbehag, og i deres Erhvervelse finder det en velgjørende og ofte glæderig Beskjæftigelse. Det er mærkværdigt at betragte hvorledes hver Egn paa Jorden tilbyder Menneskene i denne Henseende sine forskiellige Nydelser og hvormegen Leilighed Jordens Folkeslægter derved faae til at tiene hinanden ved at ombytte med hverandre Naturens forskiellige Gaver. - Amerikas Skove er opfyldt med Vildt men mangle oprindeligen Dyr, som kunne bruges til Huusdyr. - Asien og Afrika er riigt paa disse, hvorfor Hyrdelivet kunde der tage tidlig sin Begyndelse. For det sydlige Asien er Riisen bestemt til et velsmagende Næringsmiddel, andre Kornarter ere bestemte for det nordlige Asien og for Europa. Brødtræet skiænker Sydhavets Beboere sine Frugter; Arabien har sin Caffe; den nye Verden sin Chocolade, og fra den udgik Kartoflerne, som en almindelig Gave til heele Jordens Overflade. Viinstokken udbreder sin Velsignelse over mange Egne paa Jorden, og hvert Jordstrøg har sit ege Vildt, og Bær eller Træefrugter. Havet, som omslynger alle Lande, tilbyder overalt sin Rigdom paa Fødemidler, dog sammentrænge de sig i den største Overflødighed i de kolde Egne, som nærme sig Polerne, hvor Jordens Frugtbarhed efterhaanden ophører, og bliver tilligemed Rensdyret Hovedmidlertil Beboernes Underholdning. Saltet, som er det almindelige Jngredients ved alle Menneskers Spiser, er af og til udbredet over hele Jordens Overflade; det ferske Vand, som er en ligesaa almindelig fornøden Drik, er der sørget for at det findes allevegne. Jlden som udkræves til at tilberede vore Fødemidler formaaer man overalt at fremkalde af sin Dvale. Hvor mangfoldige og hvor forskiellige ere ikke de Glæder og Nydelser, som den altforsørgende Natur ved denne Omsorg skiænker Jordens talrige Nationer: c) J hvor stor end denne Omsorg er, som er baaret for Jordbeboernes Vel og for at tilfredsstille deres Fornødenheder, saa er den langt fra ikke den eneste; til hvor mange Ting sees ikke de Dødelige at trænge, og hvor omhyggeligen er der ikke sørget for at afhielpe al deres Trang Menneskene trænge til en Boelig, og vi see Jordens Nationer at betiene sig af de Midler som Naturen i Overflødighed tilbyder dem dertil paa den forskielligste Maade. Den Vilde søger et Tilflugtssted i Biergenes Huler, eller han graver sig den i Jordens Skiød, eller han danner sig Hytter af Træernes Grene og bedækker det med deres Blade; Nomaden opretter Telte og beklæder dem med Dyrenes Huder, imedens de cultiverede Nationer betiene sig af Leeret, og Steenen og Tømmeret for at opføre sig beqvemme og ofte pragtfulde Boeliger. – Menneskene trænge til at bedække deres Legemer, og Naturen indeholder de forskielligste Stoffer til at tilberede dem; ethvert Folkeslags veed at sørge for sin Klædedragt eller i det mindste for sin Pynt, hvilken selv ikke de vildeste Nationer forsømme. Paa samme Maade er der sørget af Naturen for at forskaffe Menneskene Midler til at beskiærme sig mod Kulde og Aarstidernes Ubehageligheder, til at gjøre sig forskiellige Redskaber og giøre sig Livet beqvemt og behageligt. Der ere skabte Dyr, som kunne tiene til at arbeide for Menneskene, Lægemidler hvorved de kunne hæve eller lindre de Skrøbeligheder, hvorfor deres Legemer ere udsatte Overalt ere der aabnede de forskiellige Folkeslægter hver paa sin Maade Leilighed til Beskiæftigelse til at forbedre deres Kaar, og til den behagelige Følelse at de ved deres Arbeide og ved at anvende deres Eftertanke kunne være deres egen Lykkes Skaber og forskaffe sig mangfoldige Glæder. d) Kunde vi omsvæve denne Klode som høiere Aander og betragte Menneskelivets Beskaffenhed og Former i Jordens forskiellige Egne, hvormange Glæder og Nydelser vilde vi da ikke finde udbredte over Jorden og blandede imellem Livets Sorger og Trængsler, Hver Nation har sine egne Forlystelser, sine oplivende Drikke, sine festlige Maaltider, sine Dandse, sin Musik og sine forskiellige meere simple eller meere konstige Spil og Lege og især Folkefester, som ofte staae i den nøieste Forbindelse med deres Religion. – De huuslige Glæder, Kiærlighed til Ægtefælle og Børn; Venskabets høie Fryd, nydes over hele Jordens Kreds, og det menneskelige Hierte finder overalt Næring for sine Følelser. - Naturen og Menneskelivet tilbyder allevegne et uudtømmelig Stof til Betragtning og til Samtale. – Sproget er den Guddommens store og beundringsværdige Gave, hvorved Menneskene overalt forbindes paa det nøieste med hinanden. - Der hersker vel en stor Forskiel paa Nationerne som paa de enkelte Menneskers udvortes Kaar, men den indvortes Lyksalighed og Tilfredshed er hos begge ikke saa ulige fordeelt som den udvortes. Menneskene lide en Deel under egne og Andres Feiltrin og Svagheder; men begge blive hurtigt forglemte. - Den aandelige Cultur giøre vel ikke saa store Fremskridt paa Jorden som den physiske; men Religionens Trøst og Haab og Veiledning til Dyden paatrænger sig dog alle Jordens Nationer, endskiøndt i en forskiellig Grad og i forskiellige Former. – Kort sagt, mange og store ere Jordbeboernes Glæder, Livets Fryd udgyder sig i mangfoldige afvexlende Skikkelser over Jordens talrige Folkeslægter og de Lidelser, som ere blandede imellem Jordlivets Glæder og den Kamp som Menneskeslægten har at giennemgaae ere Midler i Albestarerens Haand for at forberede dem til høiere og reenere Glæder i en tilkommende Tilstand, Ved det Onde i Verden lære de med Fornuft begavede Væsner at giøre en rigtig Brug af deres Fornuft; denne rigtige Brug er et Middel til at hæve Jordlivets Onde, eller til at gjøre Mennesket værdig til at træde ind i en Tilstand, hvori det ikke længere findes. Sammenligning imellem den cultiverede og ucultiverede Stands Fordele og Mangler.