Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-12-24
Man formener ligeledes at hiin Anmelder feiler, naar han troer at mangen upartiskommende Kammerat og Mesborger ville laane deres Navn til Spørgsmaal og Udladelser, som anføres under No. 1 og 2, saasom: I. Hvad god og gyldig Grund kunne vedkommende Skribenter, f. Ex. Dhrr. Capitainer Blom, Garde a. have eller angive, til at fremsætte og discutere et Emne, der i mange Henseender maae ansees at være over deres Horizont, og med hvad Competence troe disse Herrer at kunne fremtræde som Dommere a. a., jevnfør Avisen; thi Hvilke gode og gyldige Grunde har det vel behaget Anmelderen at producere for, at det af de angivne Herrer behandlede Emne skulde være over deres Horizont? – Og hvor har han udviist sin Competence til at opkaste sig til Dommer eller Voidgiftsmand ved in pleno at nægte disse Herrer Competence til at behandle det omqvæstionnerede Emne? – Kan det ikke være Anmelderen en høist ligegyldig Sag hvad hine Herrer selv maae troe om deres Competence? - Hvad forstaaer denne Herre vel under Competence? Skal et Skrift, en Afhandling, en Paastand bedømmes efter forudfattet Formening om Authors Competence til at drøfte Emnet, eller skal Bedømmelsen casseres paa Kjendsgierninger, som Afhandlingens eiendommelige Værd vil udvise, Anmelderen spørger videre: 2. Har nogen af ovennævnte Herrer, enten a) som Land- og Søekrigere (ved særdeles udviist Mod; ved sieldne militaire Erfaringer, eller ved andre fortrinlige Egenskaber i deres Stand; b) Som Statsborgere) ved almeen gavnlig Virksomhed; ædle eller uegennyttig Opoffrelse for Land og Stat, giort sig værdige til, uopfordrede og ucommitterede at fremstaae som Talsmænd eller Champions for de respective Etater, hvori de som Subalterne have den Ære at tiene, da dog sikkert, mangt et oplyst Medlem af begge disse hæderlige Stænder, med billig Harme, maae see Jdeer og Paastande offentligen fremsatte som Hans Egne, uagtet han maaskee ingenlunde deeler eller endog billiget de Herrers individuelle Anskuelser og Bedømmelser, Lad Spørgeren om Ovenanførte selv besvare Om en uhiemlet Paastand, en maadelig Argumentation, et slet litterairt Product skal gives Medhold derved, at Author kunde have andre Fortienester, saasom med Hensyn til omhandlede Emne kunde have udviist særdeles Mod som Kriger, eller have lagt andre fortrinlige Egenskaber for Dagen som Statsborger, eller: Bør hvad Godt er forkastes, naar det ikke, som Anmelderen fordrer, er priveligeret ved at udtales af en Person, som er i Besiddelse af ovenmeldte Reqvisitter? Er det hiin Anmelders Mening, ved hans Allusion paa "Subalterne, at der ligger Magt paa, om Talsmanden for en Sag, eller Author til en Discution er i Besiddelse af høi Rang! Dersom han, som det lader til, har dette for Øie ved sin Bedømmelse over Gehalten af et litterairt Produkt, saa bor han selv slaae sig ved det Spørgsmaals Besvarelse: Om Vaas fra en høi Rangsperson bør, for Fornuftens Domstoel, agtes høiere end Kløgt og Talent fra en Person uden Rang? Og hvorfor behøver Anmelderen og de oplyste Medlemmer af Etaterne at harme sig over Jdeer og Paastande, som paa ingen Maade paatving er Nogen som Troesbekiendelse? Skulde ogsaa alle hæderlige og oplyste Jurister i Danmark ærgre sig, saa ofte En eller Anden af Metien maatte fremsætte Jdeer og Paastande og Lovgivning og Retspleie, som er afvigende fra deres bedre Anskuelser, Troer Anmelderen, at hine derfor skulde nære en saa overvættes Eomus, at de skulde være ængstelige for Publicums muelige Formening om deres Deelagtighed i disse feilagtige Anskuelser? Hvorfor da mere denne Ængstelse eller endog Harm hos de oplyste Militaire, ved at see et militair Emne offentligen drøftet? Nei Forfatteren maae undskylde, om man alde les ikke troer, at denne Harme finder Sted hos oplyste Militaire.