Jyske Efterretninger, 1810-01-05
Den danske Regierings Postgang til dansk Lapland eller Finmarken skal igien indrettes paa den Fod, paa hvilken den blev fastsat i Aaret 1798, med den Forandring i Postrouten, som da blev bestemt, at istedet for at adskille Postsækkene saaledes som det forhen skeete paa svensk Grund, hvorfra den ene Postsæk gik til Tromsen, (Tromsøe) og den anden til Wards huus, skulle for Fremtiden begge Postsækkene blive samlede, indtil de afleveres i Tromsen (Tromsøe) til den danske Regierings Betiente. Begge De høie kontraherende Magter ere blevne enige om, at den fornyede Jndretning af Posterne, Befordring respet ve igiennem den ene og den andens Stater kan begynde med d. 1ste Jan. 1810. Uagtet den i nærværende Artikel fastsatte Regel for Postsækkenes Befordring igiennem begge Souverainerners respective Stater er overeenstemmende med begge Staters Trang til at see Samfærselsveiene for deres Correspondence igjen aabnede og med Souverainernes Attraae efter at lade deres Undersaatter deeltage i denne Fordeel, saa forbeholde begge de høie contraherende Parter sig dog nærmere at blive enige om de Modisicationer, hvilke De i denne Henseende maatte ansee som nødven ige for begge Staters giensidige Tarv, og en Overeenskomst som desangaaende maatte vorde tagen, skal ansees som en særskilt Artikel, der udgjør en Deel af nærværende Tractat, og saaledes som om dens Bestemmelser heri Ord til andet havde været indførte. Men saalænge som begge Regieringerne ikke ere blevne enige om Forandringer i den ved nærværende Artikel antagne Maade, skulle dens Bestemmelser tiene til Regel for de Betiente, som respective ere ansatte til at expedere Postsækkene og til at vaage over den herved fastsatte Orden. - Art. 7. De høie contraherende Parter forpligte sig giensidigen til nærmere, og saasnart skee kan, at komme overeens om en Reglement for begge Nationers Handels= og SøefartsForhold, til deres respective Undersaatteres almindelige og giensidige Gavn i hvilket, foruden andre Bestemmelser, den frie Transport af Skibsbygnings= og anden Tømmer, hugget i Tryssel=Skoven i Norge, paa Klara Elv som gaaer ind i Sverrig, skal fastsætte paa en billig Maade til giensidig Fordeel for Eierne i Norge og de svenske Undersaatter, som ville deeltage i denne Trand port, hvorved Tømmeret igien indføres i Norge. Oven ommeldte Reglement skal ansees som en særskilt Artikel der udgiør en Deel af nærværende Tractat, og saaledes som om dens Bestemmelser her i Ord til andet havde været indførte. Jmidlertid skulle Handelsforholdene imellem begge Nationer, efter nærværende Tractats Undertegnelse, igjen oprettes paa samme Fod, paa hvilker, de vare førend sidste Brud. - Art. 8. Det fastsættes ved nærværende Artikel, at begge de høie contraherende Parters respective Undersaatter skulle have fri Raadighed, over deres faste Eiendomme, og til deres Monarks Land kunne udføre Beløbet af disses Salg, ligesom og der rørlige Gods, som de maatte have erhvervet sig i den anden Souverains Stater, enten ved Gave, Efterladens skab eller Arv ifølge et Testament eller ad intertato, eller og ved Frugterne af deres Arbeide, eller paa nogen anden Maade, og der skal i Henseende til denne Gienstand, tilstaaes dem de samme Rettigheder og Føieligheder, som nydes af egne og fødte Undersaatter i den Stat hvor de ere komne i Besiddelse af saadanne Effecter. Begge Regieringerne frasige sig giensidigen, og efter fælles Overeenskomst, enhver af dem til Fordeel for den andens Undersaatter, Udøvelsen af den Deel af Afdragsrettigheden, som respective tilkommer dem, og denne Afgivet skal alt saa for Fremtiden være og forblive afskaffet i begge Landene og den hele Udstrækning af begge Souverainers nuværende og tilkommende Gebeet, for saavidt som de naaspective Regieringer hæve samme eller lade den hæve. Men den Deel af Afdragsrettigheden, som i visse ved Lovene bestemte Tilfalde tilkommer Stæder, Communer eller andre pelvate Øvrigheder, skal blive dem som forhen forbeholden og de skulle vedblive at udøve den, et ter de indførte Vedtægter og efter de Anordninger, som ere i Kraft i begge Stater. Tillige er man udtrykkelig bleven enig om og har fastsat, at nærværende Artikels Bestemmelser ikke skulle have Lovskraft, uden for saavidt de Efter adenskaber at gaaer, som tilfalde nogen efter denne Tractats Undertegnelsesdag. - Art. 9 Da godt Naboeskabs Pligter paalægge de høie contraherende Parter den giensidigen gavnlige Forbindtlighed, at bidrage, saavidt det staaer til Dem, til at overholde begge Landes crimmele Loge, saa ere De blevne enige om en særskilt Artikel, der skal vorde anseet som om den Ord til andet var indført i nærværende Tractat, og hvorved den giensidige Udledering af Forbrydere og Deserteurer skal vorde fastsat og bestemt. - Art. 10. Nærværende Tractat skal fra begge Stoer vorde ratificeret, og Ratificationerne udfærdigede i god og behørig Form, vorde udverlede her i Jonkøping inden 14 Dage, at regne fra den Dag, Tractaten er bleven undertegnet, eller endog før, om skee kan. - Dets til Bekræftelse have vi Befuldmægtigede af Hs. Majestæt Kongen af Danmark og Norge og af Hs. Majestæt Kongen af Sverrig, i Kraft af vore Fuldmagter, undertegnet nær ærende Fredstractat og ladet den forsyne med vores Segl. Skeet i Jønksping den tiende Dag i December Maaned, Aar efter Christi Byrd, et Tusinde, otte Hundrede og ni. Niels Rosenkrantz. Carl Gustav Adlerberg. (L. S.)(L. S.)