Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-08-09
Udenlandske Efterretninger. Den pyrenæiske Halvs. Den kongelige engelske Dampbaad Afrikan er den 31te f. M. ankommen til Falmouth, efterat have forladt Lissabon, den 23de og Oporto den 25de, og har medbragt følgende Efterretninger. Admiral Napier krydsede med sin hele Flaade foran Tajo, uden hidtil at have foretaget noget Angreb. D. Miguels Tropper i Lissabon holdt sig færdige til Kamp; dog troede man, at det Jntryk, Napiers Seier havde frembragt, var for stærkt til at man kunde befrygte nogen betydelig Modstand af Miguelisterne, især da deres bedste Tropper, vare sendte til Alentejo, hvor Sir John Campbell, med 6,7000 Mand stod ligeover for Hertugen af Terceira. Sidstnævnte havde sendt General Schwalbach med 1200 Mand., for at tage en Position ved Kysten; denne var, som en Følge heraf, rykket ind i St. Uebes; men ifølge de sidste Efterretninger fulgte den miguelistiske General Mollelas ham med 5000 Mand. - D. 25de og Morgenen Kl. 5, angreb den miguelistiske Hær under Marskalk Bourmonts Overanførsel Oportos Forskandsninger med stor Heftighed. Saavel Angreb, som Forsvar, udførtes med glimrende Tapperhed til hen paa Eftermiddagen; men tilsidst, maatte Bourmont trække sig tilbage med et stærk Tabsomanslaaes til 1500 Mand. De Constitutionelles Tab skal imidlertid ikke have været ringere; iblandt andre brittiske Officerer skal ogsaa Oberst Cotter, Che for den irlandske Brigade være falden. Jblandt det faldne Miguelister nævnes en Søn af Bourmont. Ved Dampbaadens Afgang ventede man et fornyet Angreb den følgende Morgen. Heraf seer man, at en tidligere Proclamation af D. Miguel, hvori han lovede Oportos Jndvaanere samt de constitutionelle Soldater og Officerer Amnestie, kongelig Naade og Beskyttelse, saafremt de vilde nedlægge Vaabnene, naar hans tappre Hær nærmede sig Murene, ikke har havt den tilsigtede Virkning. - Det madridter Cabinet syntes at være i stor Forlegenhed i Anledning af Portugals Anliggender. Den 19de Juli holdtes desangaaende et Ministerraad under Kongens Forsæde. Hr. Jeg aabnede dette med en Tale, hvori han vidtløftig fremsatte et Forslag om umiddelbar Jntervention, som det eeneste Middel til at bevare Spanien fra Revolutiotionens Smitte. Krigsministeren Cruz understyttede hans Mening og erklærede, at han var i Stand til at sende til Portugal en Hær af 25000 Mand., for hvis gode Forhold han vilde borge. Hr. Ofalia derimod modsattesig sine Collegers Forslag i en Tale, som varede tree Qvarteer og gjorde et dybt Jndtryk paa Kongen, der imidlertid lod Ministrene gaae, uden at nogen definitiv Beslutning blev fattet. Dronningen, underrettet om, hvad der var forefaldet i Conseilet, anvendte sin i den sidste Tid gjenvundne Jndflydelse paa Kongen til at forstærke det Jndtryk, Hr. Ofalias Tale havde efterladt. Den hele følgende Dag ansaae man derfor Hr. Jeas Forbliven i Cabinettet for høist tvivlsom; men om Søndagen havde han ved sine Venners ivrige Bestræbelser atter fuldkomment gjenvundet sin Herres Naade. befalinger uddeeltes til at forstærke Hæren ved Portugals Grændse, om Hr. Jeas Udtrædelse var der ikke længere Tale, men vel om Hr. Ofalias, som hvis Eftermand man allerede betegnede Hr. Leguosa, en Ven af Primierministeren. Den 22de havde imidlertid Bladet atter vendt sig; det blev nu sagt med Bestemthed, at jeg og Cruz skulde træde ud, og at de Herr. Vives og Bardaji skulde besætte deres Poster. Saalidet som man end kan forlade sig paa disse Rygter, synes dog Saameget vist, at en nye Organisation af Cabinettet er uundgaaelig, og at Hr. Ofalia enten maa faae Overhaand og i saa Fald blive Hr. Jeas Efterfølger, som Førstemminister, ellerog at han ganske maa vige og nødes til at tage sin Afsked. Bliver det Første Tilfældet, vil det vel fornemmelig maatte tilskrives den franske Gesandt Hr. v. Raynevals kraftige Noter. - Breve fra Badajus have bragt den ligesaa sørgelige, som bestemte Efterretning til Madrid, at Cholera rasede i Egne, som kun vare faa Mile fra Grændsen, og at man derfor ikke tvivlede om, at den jo om faa Dage vilde yttre sig i det spanske Estramadura. Man frygtede derfor, at selv de strængeste Forholdsregler ikke vilde formaae at forhindre dens Udbredelse i de spanske Provindser, navnlig i Hovedstaden, som kun ligger 37 franske Mile fra de nu truede Puncter. Der skal i denne Anledning være forefaldet et heftigt Optrin mellem Kongens første Livlæge, som er Præsident i Sundhedsraadet og Hr. Jen, hvori hiin beskyldte denne for, at de fornødne Forholdsregler ikke bleve iagttagne, medens denne gav Pengemangel Skyldenderfor. Sundhedsraadets Præsident indstillede derpaa Sagen til Kongens Afgiørelse.