Berlingske Tidende, 1762-10-29
Stockholm, den 21de Octobr. Den 20de Julii har Hans Kongel. Majest. udgivet en Forordning angaaende dem, som ulovligen begive sig ud af Riget under fremmed Herskab; af følgende Jndhold: 1) At ingen Tieneste Folk maa uden Pas fra Øvrigheden begive sig ud af Riget. 2) De, som tænke at begiere saadanne Passer, bør forhen forsyne sig med troeværdigt Beviis fra deres Huusbonde, Præst og Krone=Betient, og i Stæderne fra Magistraten, hvad deres Ærende egentlig bestaaer udi. J Slots= og hvert Lands=Cancellie skal aarligen holdes en Liste paa slige udfærdigede Passer, og paa Listerne antegnes naar samme Personer have indfundet sig. 3) Ved alle Søe= og Grændse=Toldsteder skal under 50 Daler S. M. Straf, strængelig holdes Opsyn over, at ey noget Pas, som er over en Maaned gammelt for nogen maa giælde til Udfart. 4) Skulde den, som saaledes er bleven forpasset inden 2 eller høyst 3 Aar ikke være indkommen i Riget igien, da mister han al Arvs= og Undersaats. Ret i Riget, saavidt ey lovligt Forfald vises. 5) J Fald nogen uden Pas hemmelig undviger, og practicerer sig udaf Riget og ikke inden et Aar sig atter indfinder, skal ligeledes miste al Arve=Ret i Riget. Den, som paa nogen Maade er en saadan i hans Undvigelse behielpelig skal derfor bøde 100 Daler S. M., halv=Parten til Kronen og den anden halve Deel til Angiveren. Den, som har Kundskab om saadan Undvigelse, og dog fordølger det, straffes af Dommeren efter Omstændighederne. 6) Tyende og løse Folk i Finland, Westerboen og Vester Norland maa ikke uden Tilladelse af Landshøvdingen paa Stedet flytte ud af det ene Lehn til det andet. Den som her imod forbryder, sig skal sættes til Soldat eller noget ledigt Lægd i det Lehn, som han har flyttet fra, og er det en Qvindes=Person, da skal hun være pligtig til i et Aar uden Løn at tiene hos een eller anden i det første Lehn, som saadan hendes Tieneste behøver. Hvo som fæster og antager saadanne ulovlig bortreiste tienstløse Tiende, bør derfor bøde 20 Dal. S. M. til Angiveren alene. 7) J Tilfælde af dyr Tid og Misvexmaa saadanne Kongel. Undersaatter begive sig til andre Stader i Sverrig og søge deres Ophold, dog at de først anmælde sig hos Landshøvdingen paa Stedet, paa det at de siden, naar bædre Tider indfalde, kunne skaffes til deres Fødestavn, igien. 8) Det paaligger Hans Kongel. Majests. Befalingsmænd i Grændse=Stæderne, ved hvert Aars Slutning alvorligen at undersøge, hvorvidt nogen hemmelig har undvigt, og om de, som have haft Pas at gaae ud, atter i Riget ere indkomne, ligeledes skulde de og afstraffe dem, som her imod forsee sig. Capitulationen, angaaende Fæstningen Schweidnitz. Art. 1) Garnisonen marcherer ud af Fæstningen med klingende Spil og alle Ærestegn, nedlægger Gevær og en krigsfangen; Officiererne beholde deres Kaarder og Underofficiererne deres Sidegevær. Sv. Accorderet. Art. 2) Heele Garnisonen og hvad dertil hører, beholder sin Bag gage og hvad som tilhører den selv. Sp. Accorderet. Art. 3) Garnisonen skal Bataillonsviis reparteres i Schlesien, saaledes som den nu er inddeelt; enhver Officier forbliver hos sit Commando. Sv. Opholdstedet saavel for Officerer som Gemeene skal blive dem tilkiendegivet. Art. 4, Tropperne skulle forlegges i convenable Qvarteerer, men ikke i Cassematter, hvor de skal leveres, foruden den sædvanlige Underholdning, Brænde og Straae, og til Officiererne mod Qvittering de fornødne Klæder. Sv. Krigs fangernes Underholdning bliver saaledes, som den Cartelmessig er fastsat een Gang for alle. Art. 5. Skulde en Rantionering gaae for sig, saa ombedes Hans Kongelige Preussiske Majestæt at give denne Garnisons-Officierer og Gemeene Fortrinnet. Sv. Accorderet. Art. 6) For at anholde om denne Udvexling skal det være Commandanten, tilladt at afsende 2 Officierer, som han selv udnævner, til Hans Excellence den commanderende Feldmarechal af Dauneller efter Omstændighederne til Wien, ja og tilstaaes ham at sende denne Capitulation til Wien. Sv. Afslaaes. Alt dette kan afgiøres skriftlig, dog kan en Officier overbringe Capitulationen. Art. 7) Hans Kongel. Preussiske Majestæt bedes om Naade for alle her værende Deserteurer, af Armeen; de derimod, som forhen have tient ved den Østerrigske Armee, og efterat de ere blevne fangne, have taget Preussisk Tieneste, og derpaa atter ranzioneret sig, skulle ikke ansees som Deserteurer men blive Krigsfanger indtil kommende Udvexling. Sv. Deserteurerne skulle alle udtages, og gives tilbage til de Regimenter, hvorved de have staaet, dog vil det komme an paa Kongens Naade omde sidste ingen Straf skulle faae. Art. 8) Der skal gives Officiererne for dem og deres Equipage frie Forspand til deres Opholdsted som Krigsfanger og skal det være dem tilladt, hvad de af Eqvipage eller Betiente ville afsende til de Keiserl. Kongel. Lande eller lade komme fra samme, at lade sligt afsende eller komme, da man i saa Fald skal uden Betaling give dem Forspand og Bedækning, uden at noget af denne Equipage skal blive visiteret. Sp. Accorderes for deres Personer og alt hvad de føre med sig til det Sted, hvor de skulle opholde sig som Krigsfanger; men hvad de afskikke eller ville lade komme, maae skee paa deres egen Bekostning. Art. 9) Hvad som hører til Feldt Krigs Commissariatet og Proviantvæsnet; Medici og Chirurgi, Tøy= og Fortifications=Skrivere, blive ikke Krigsfanger; men det skal tillades dem med alle deres Eiendeele Regninger og Skrifter a. at vende tilbage til de Keisert. Kongel. Stater. Sv. Medici og Chirurgi bliver ikke anseet som Krigsfanger; men de øvrige bliver vel friegivne, dog maae de ansees som Krigsfanger, og reversere sig som de, indtil Afregning paa vor Side skeer angaaende dem. Art. 10) Jligemaade skulle alle Marqvettentere, Kiøb- og Handelsmænd, som have fulgt Garnisonen hid, have Tilladelse til frie og ubehindret at vende tilbage til de Keiserl. Kongelige Stater med deres Vare og Effecter. S. Accorderet. Art. 11) For de Syge og Saarede af Garnisonen skal der bæres al muelig Omsorg indtil de blive aldeles helbredede; til den Ende skulle de fornødne Officianter, Medici, Chirurgi og Syge=Vartere kunne forblive hos dem; men de lamme og qvæstede skulle, saasnart de blive friske, sendes fri tilbage til de Keiserl. Kongel Lande for der at faae den Hielp, som er overeensstemmede med deres Tilstand. Sv. Det første bliver accorderet, men det sidste saavidt indskrænket, at de vel efter derets Helbredelse skulle blive frigivne, men maae dog ansees som Krigsfanger, der skulle udvexles. Art. 12. Officiererne, skulle paa Commandantens Forlangende have Tilladelse til i deres Forretninger og Sundheds Omstændigheder at reyse til de Keiserl. Kongel. Stater eller andensteds. Sv. Det vil dependere af Hs. Kongel. Majestæts specielle Naade. Art. 13) Garnisons=Cassens Giæld skal liqvideres med Borgerskabet, og betales af den Keiserl. Kongel. Casse. Sv. Godt, dog maa Officiererne bringe deres egen Gield i Rigtighed og stille Forsikring derfor. Art. 14) Staden, Magistraten, Borgerskabet, Kirkerne og Klosterne skulle beholde og nyde alle deres Rettigheder, Frieheder og frie Religions=Øvelse. Sv. Det forstaaer sig. Art. 15) Saasnart nærværende Capitulalation paa begge Sider er undertegnet, blive Gidslerne vexlede, og alle Fiendtligheder ophøre og blive da Fortet Jauerneck, Flechen og Strigauer=Barrieren overleverede til de Kongel. Preussiske Tropper. Sv. Godt: Art. 16,24 Timer efterat Capitulationen er undertegnet, og naar alt Forspand er færdigt, marcherer Garnisonen ud, som i 1ste Art. er mældt, for at føres til dens bestemte Steder; men indtil den Tid skal det ikke være de Kong. Preussiske Tropper tilladt at komme hverken paa de Poster, som Garnisonen endnu skal besætte, eller ind i Staden, de Officierer, og Commissarier alene undtagne, som skulle modtage Arsenalet, Magazinet og Minerne; saa og de, til hvilke de i Beleyringen gjorte Krigsfanger skulle leveres, og dette altsammen for at forekomme de Uleyligheder, som maatte opkomme imellem begge Partiers Tropper. Sv. Godt Garnisonen marcherer ud i Morgen Kl. 8. Art. 17. Skulde nogle Vanskeligheder yttre sig i Henseende til Fuldbyrdelsen af nærværende Capitulations=Puncter, da skulle samme udtolkes og afgiøres til Garnisonens Fordeel. Sv. Det skal skee efter Sagens Beskaffenhed.