Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-06-12
Hvad kommer os nu alle ved at vide, som Mennesker, Jeg tænker dette, at vi kunne giøre os en nogenlunde rigtig Forestilling om vor Siæls og vor Legems Beskaffenhed; om de levende Skabninger, som vi see omkring os, de Væxter, som pryde den Jord vi leve paa, om den Klodes Jndretning, der er anviist os til Boepæl. – Om de Regler vi skulle følge, naar vi skulle bevare vort Legeme og Siæl sund, vort Hierte reent og roeligt, og vore udvortes Forhold behagelige; om de Pligter vi have at følge, og de Forhaabninger vi have at giøre os, og om det Væsen og hans Villie, vi have at takke for det Gode vi have, og af hvilken vi forvente det vi haabe i Fremtiden at bekomme, naar vi besad nogenlunde tydelige Forestillinger og alt det, saa vare vi først oplyste Mennesker, og det blot med Hensyn til vor Bestemmelse, at være fornuftige Væsner, og at bære Guds Billede; hvor det dog var ønskeligt, om der var i hvert Menneskes Haand en lille Bogsom ret tydeligt og indtrængende, og dog korteligt, sagde ham alt dette, og som han fra sin Ungdom af blev anført til rigtigt at fatte. Men der gives dog ogsaa en anden Oplysning, som kommer os ved, som Borgere i den Stat vi leve i, og er i det mindste vigtig for det mandlige Kiøn, det sømmer sig dog for os alle, at kiende lidt til vort Fødelands naturlige Beskaffenhed og borgerlige Jndretninger, til hvad der befordrer dets Vel, eller kan giøre det Skade; til vore Forfædres Dyder og Feiltrin, at vi kunne efterligne hiine, og undgaae disse, vidste vi ogsaa lidt om hvorledes det seer udenfor vort Fødeland, skade os kunde det dog ikke, og det kunde moere os i mangen en ledig Time. Endelig er der igien en Oplysning, som kommer os ved, efter vor borgelige Stilling; hvor gavnligt vilde det f. Ex. ikke være for Eder J Jordens Dyrkere, om J vare saavel oplyste, at J kiendte de Lovbud, som vedkomme Eder, Eders Pligter og Eders Rettigheder, Om J forstode at dyrke den Jord, J. skulle nære Eder af, og at passe Eders Huusgierning paa den bedste Maade, som var Eder mueligt. Saaledes gives der en tredobbelt Oplysning, som kommer Almuen ved, og som det vilde være høist ønskeligt, naar den kunde blive den meddeelt. Vist nok er der meget at lære, som ikke kommer alle ved; og som derfore kan skade, ligesom ethvert andet unyttigt eller upassende Foretagende; det vilde overhovedet gaae langt bedre til i enhver Stat; Menneskeslægten vilde opnaae en langt større Fuldkommenhed og Lyksalighed, naar alle lærte i de høiere Classer, som i de simplere, hvad der kom dem ved, og vil man spørge hvad er Aarsagen, at den meddeelte Oplysning ofte frembringer saa svage Frugter, saa har man blot nødigt at svare, fordi Menneskene lære saa meget, som ikke kommer dem ved, og forsømme at lære saa meget, som vedkommer dem, saaledes bliver vore saakaldte dannede Fruentimre saa ofte kun oplærte, men ikke dannede og ikke hensigtsmæssig oplyste, de lære f. Ex. Fransk, som sielden vedkommer dem, men ikke at blive indsigtsfulde og kloge Huusmødre, som er deres sande Bestemmelse; det samme er Tilfældet: med en stor Deel af Embedsclassen. Menneskeslægten drømmer og Fuldkommenhed, uden endnu at have betraadt den rette Vei, til at opnaae den. Men vil det blive mueligt at meddeele Almuen en saadan Oplysning, og vil den endog ikke frembringe flere skadelige Følger end gavnlige, om det endog bliver mueligt Mueligt, hvorfor ikke, naar vi som skulle oplyse Almuen først selv blive ret oplyste, naar vi først faae ret gode Lærebøger, og naar alle vi ReligionsLærere, som skulle danne Almuen, ret ville lægge Haand paa Værket og tage Deel i Arbeidet, hvad er da ikke mueligt for Mennesket, naar det alvorligt vil det, lader Os dog tilstaae, at der hidindtil blot er blevet snakket om Oplysning, noget ret væsentligt og alvorligt er der endnu ikke gjort forden; i det mindste er hvad der er giort derfor kun enkelt og adspredt, ikke noget almindeligt og indgribende. Men vil en saadan Oplysning ikke frembringe overveiende skadelige Følger, hvilke, 1) Den vil svække Menneskenes Troe, indgyde Menneskene Tvivl og Uvished. Gode Gud, skulde da den Fornuft, som er Din Gave, og til hvilken Du taler i alle Dine Værker, føre os bort fra Dig, naar vi bruge den rigtig? Hvad der ikke taaler Lyset, er ikke fra Lyset, skulle vi fordriste os til at sige om Dine Gaver, denne er ikke god, vi ville lægge den hen og ikke bruge den, 2) Den vil give Almuen Smag paa andre Beskiæftigelser, og svække hos den Lysten til at tiene deres Føde, med legemligt Arbeide. Derfor har Skaberen sørget, at Menneskene ere saaledes skabt, at langt flere have Lyst til legemlige Arbeider, end til Aandsbeskjæftigelse. Rigdom og en slet Opdragelse, giver allene Ulyst til Arbeide, aldrig en hensigtsmæssig Dannelse. 3) Den vil indgyde almindelig Ulyst til sin Stand! dette vil blot være den falske Oplysnings Virkning, den sande lærer os, at et roeligt og arbeidsomt Liv, borte fra al Glands og Yppighed, er Grundvolden til den jordiske Lyksalighed. 4) Den vil giøre den simple Mand hovmodig ikke saameget som hans Penge og Eiendomme, kunne giøre ham; den vil ikke gjøre ham det, naar den meddeles ham paa en fornuftig og sindig Maade, en ægte Dannelse giør ydmyg og beskeden. Men og det maae man ikke oversee, den fornuftige Oplysning vil giøre Almuesmanden til en klog og vindskibelig Statsborger, hengiven for sin Konge og sit Land, skikket til at befordre sit eget og sine Medmenneskers Velfærd, den vil lære ham at anvende rigtigen Religionens og Dydens Forskrifter i sin huuslige og borgerlige Stilling, skaane ham for mange Vanheld, hielpe ham til at forkorte sin ledige Tid, hvoraf han ofte, især Landmanden, har megen, paa en uskadelig og behagelig Maade; afholde ham fra daarlige Forlystelser og Udsvævelser, og være en Kilde til tusindfold Velsignelse for ham selv, hans Familie og hans Fødeland, den vil endelig ved at lære ham sin Bestemmelse som Menneske at kiende, giøre ham tilfreds og taalmodig ved den Lod, som her i Livet er ham anviist, og moedne ham til Evigheden.