Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-05-03
For det Første er det en almindelig ved mange Kjendsgierninger bestyrket Mening, at ikke faa Tab for det almindelige og de udenlandske Assurance-Compagnier opstaae ved svigagtig Angivelse og forsætlig Ildspaasættelse af Eierne. Ved private Selskaber til gjensidig Forsikkring vil Faren herfor i høi Grad formindskes, og vilde det endnu mere, naar Bygningerne kunde forsikkres paa samme Maade. Vi have det nemlig Alle i vor Magt, ved Ballotationen at udelukke Enhver, som er bekjendt fra en saa slet Side, at man kunde tiltroe ham denne Forbrydelse, og om end en slig Udelukkelse er saa odiøs, at den yderst sjelden vil finde Sted, saa maa den blotte Mulighed og den onde Samvittighed hos den Mand, som kunde assurere i svigagtig Hensigt, afskrække ham fra at udsætte sig forden offentlige Vanære ved at blive udelukket. Ethvert af Selskabets Medlemmer, som ønsker det, kan uden Vanskelighed skaffe sig Kundskab om, for hvor stor en Sum de andre Jnteressenter have assureret, og den, som maatte angive sine Effecter uforholdsmæssig høit, maa saaledes altid frygte at kunne blive røbet, da der blandt dem, som derved trues med Tab, let kan findes Nogen, som kjender hans Omstændigheder og tillige bliver vidende om hans Angivelse. Foruden at der hører en større moralsk Slethed til ved forsætlig Brandstiftelse at besvige Naboer og Medborgere end et fremmed Compagni, som man ofte forestiller sig ubillig beriget paa de Forsikkrendes Bekostning, vilde det ogsaa røbe en større Dumdristighed, og Faren for Opdagelse maa blive større, naar de, som have Leilighed til at lagttage Gierningsmandens hele Færd og enhver mistænkelig Omstændighed ved Brandens Opkomst, tillige ere interesserede i, at Forbrydelsen bliver beviist og udtrykkelig forpligtede til at bidrage dertil, hvad de formaae. Dersom det er sandt, at den bedste Regjering findes der, hvor Borgerne regjere sig selv, eller idetmindste have en til deres Stilling og Evner svarende Andeel i Regjeringen, er det jo ogsaa indlysende, at alle Brandforsikkringens Anliggender blive bedre bestyrede, naar Bestyrelsen er i Hænderne paa dem, vi selv dertil vælge, fordi vi have størst Tillid til deres Jndsigter, Jver og Samvittighedsfuldhed, end det er muligt ved et Compagni med en fjernt boende ubekjendt Bestyrelse, hvis leiede Agenter end ikke med den bedste Villie ville være istand til saaledes at varetage Anstaltens Tarv, navnlig hvor det gjælder om at bidrage til en Forbrydelses Opdagelse, som vore udvalgte Forretningsmænd. Vi vilde derfor vise os som slette Demoerater og lidet gjennemtrængte af et constitutionelt Sindelag, naar vi foretrak et fremmed Compagni for det i vor Midte oprettede Selskab. Dernæst opkommer et stort, og vel det største, Antal Jldsvaader ved Uforsigtighed med Jld og Lys og mangelfuld Indretning af Bygninger og Jldsteder. At ogsaa og fornemmelig disse stedse meere ville formindskes, jo meere vort Selskab udvider sig, følger allerede af det, jeg om de forsætlige Jldspaasættelser har bemærket. Hvor ofte hører man ikke, naar Talen er om, at Skorstenen har en Revne, eller at Jlden blusser for høit i Kakkelovnen, eller at Røret trænger til at gjøres reent, eller at Maltkøllen er slet indrettet o. s. v., den Yttring henkastet halvt i Spøg: "Aa hvad, her er jo godt assureret." Den alvorlige Tanke, som ligger til Grund herfor, er jo unægtelig denne: "Skulde det gaae galt, betaler Assurancen Skaden, og denne Assurance er et ubekjendt paa Fordeel beregnet Jnteressentskab, i Kjøbenhavn, eller Altona, eller London, eller hvor det nu kan være. Men naar det hedder: "Brænde mine Eiendele, saa skulle mine Medborgere i denne og Stiftets øvrige Byer betale mig deres Værdi, og de ville da nære Uvillie imod mig, fordi jeg ved min uforsvarlige Ligegyldighed har paaført dem dette Tab, – da vil man hverken tale eller tænke saaledes, og naar vi hos andre Medinteressenter opdage saadan Uforsigtighed eller farlige og mangelfulde Jndretninger, da ville vi ikke, som hidtil ofte skeer, undlade at paatale dem, og vi ville i værste Tilfælde i Selskabet selv have Midler til at fremtvinge en Forandring, naar den ikke godvillig bliver iværksat; paa vore Raad og Advarsler kunne vi idetmindste ikke som hidtil befrygte det afvisende Svar: "Det kommer Dig ikke ved. Endelig vil vort Selskab i høi Grad bidrage til, at en opkommen Jldlos hurtigere slukkes, og at meere Gods i ubeskadiget Stand reddes fra de brændende og truede Bygninger. Jeg vil hermed ikke beskylde Nogen for hidtil at have udviist Ligegyldighed i disse Henseender, men vi ere jo Alle Mennesker, og hvad menneskelig Skrøbelighed og navnlig den almindeligste af alle – Egdismen - angaaer, ere de Fleste kun altfor menneskelige. Det kan derfor ikke feile, at jo Rednings- og Sluknings-Redskaber ville blive holdte i bedre Stand, at Brandcorpsernes Øvelser, ville drives med mere Lyst, og at fornemmelig Arbeidet selv under en opkommen Jldløs vil udføres med større Jver og Anstrængelse, naar det kommer saavidt, at næsten alle Vedkommende ere Medlemmer af Selskabet, og saaledes hver for sig have at bære en Andeel af det opstaaende Tab. Lader os tænke os, at der udbryder Jldløs i den anden Ende af Byen: Vi ville jo strax sende vore Folk og Brandredskaber derhen, men høre vi, at Jlden er hos et Medlem af Selskabet, ville vi dog skynde endnu mere paa dem og selv saa hurtig som muligt ile til Stedet; – truer Jlden med at gribe videre om sig, og begge Naboer ere i lige Grad udsatte for Fare, men den Ene har assureret hos et Compagni, den Anden er Medlem af vort Selskab, mon da ikke den Tanke, at her brænder det for os, men hist for det fremmede Compagni, vil bringe os til først at redde Jndbo og Varer i dette Huus og paasee, at Jntet forkommer eller beskadiges Endog i det værste tænkelige Tilfælde, som dog formedelst Bygningernes tiltagende Soliditet og Brandredskabernes større Fuldkommenhed snart neppe meere vil være muligt, at en heel By, og maaskee netop den, hvor Selskabet havde de fleste Medlemmer, skulde afbrænde, vilde Tabet dog ikke blive saa overordentlig stort, som det ved første Øiekast kunde formodes, da det Allermeste nok vilde blive reddet, naar Enhver ikke, saaledes som man i forrige Tider har havt Exempel paa, tænker blot paa at redde sit eget Gods, men Alle – tilskyndede om fornødent af simpel Klogskab og Jnteresse med forenede Kræfter anstrenge sig for at slukke og redde, hvor Faren er nærmest forhaanden.