Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-01-21
(Jndsendt. - Fortsættelse fra forr. Nr.) Jmidlertid var i Rodby foregaaet et Prøvevalg paa Stænderdeputeret, hvorved jeg havde faaet 44 Stemmer. Da jeg ikke havde uden et aldeles flygtigt, personligt Bekjendtskab til endog kun ganske Enkelte dersteds, og jeg saaledes ikke kunne vide, om Stemmerne, som der bleve mig givne, vare mig tilfaldne i den Forudsætning, at jeg hørte til de saakaldte Constitutionelsindede, eller til det modsatte Partie, fandt jeg at skylde mine ærede Medborgere aabent at meddele dem mine fra de gjængse afvigende Anskuelser, dem jeg da og under 27de f. M. meddeelte og vedkjendte mig i et Følgeblad til Stiftstidenden Nr. 1 for indev. Aar. - Men, allerede flere Dage førend dette udkom og allarmeret over, at jeg, som ikke hører til Dem, der vil have en eneste § i Kongeloven hævet, havde faaet de ommeldte 44 Stemmer og man vidste at jeg her ogsaa vilde faae Stemmer, og saaledes allerede maatte være det modsatte Partie en Torn i Øjnene - havde en dristig Haand – en Mand, som den almeenagtede Kiøbmand K. Sidenius i Mariboe, i Stifts Tidenden af 6te Dennes har vovet kalde en Logner og en Bagvasker. – tilsidesættende al Humanitet, og aldeles uforanlediget fra min Side, forsøgt i Stifts-Tidenden No. 160 for f. A. at bryde Staven over mig, i det han paa en yderst lav og gemeen Maade søgte at nedsætte mig i mine Medborgeres gode Omdømme, for fra mig at vinde Stemmer, dem jeg aldrig har eftertragtet, til Fordeel for hans Parties Candidater, dem jeg saaledes heller ikke kunde misunde samme. Men – uagtet at saa forkastelige Kunstgreb bleve bragte i Anvendelse imod mig; – uagtet at Artiklen, der indeholder mine Anskuelser, og som jeg hos Redaktionen havde betinget mig at have her senest 2 Jan.), først ankom hertil den 4de om Aftenen Kl. 10, og saaledes først kunne læses her et Par Timers og i Rødbye, en Dags Tid, førend Valgene foregik - og uagtet alden Umage det constitutionelle Partie gjorde sig, for at hværve Stemmer for deres Candidater og imod mig erholdt jeg dog her 35 og i Rødbye 54, tilsammen 89 frie Stemmer, og det uagtet, at man i Jntimationen til ovennævnte min Artikkel havde, under Foregivende af en slem Trykfeil, forvansket mine Ord og ladet indflyde en reen og puur Erklæring om, at jeg ikke modtog noget Valg, medens jeg blot havde antydet, at Forholdene ikke vel ville tilstæde mig at modtage Valg.) for ikke at *) Heldigviis har jeg endnu Hr. Procurator Bonnezens Manuscript og Brev i mit Værge, hvorved jeg er istand til at godtgjøre Urigtigheden af de Beretninger og nærgaaende Jnsinuationer, Hr. B. med Hensyn til hiint Products Trykning nu finder for godt at komme frem med. Det er saaledes et stærkt Stykke af Manden, at han vover at fortælle, at han hos Stiftstidendens Redaction havde betinget sig, at have sin Artikel i Nakskov senest den 2den Januar, naar Alt, hvad han har tilskrevet mig med Hensyn til Expeditionen fra Officinet, indeholdes i følgende, nøiagtigen aftrykte Linier, som findes paategnede Manuscriptet, der er dateret den 27de December 1846: I et Tillægsblad til Stifts-Tidende ønskede jeg Forestaaende særlig for sig optaget, naar Omkostningerne ikke skulde gaae over c. 5 Rbd. D. v. S. Ærbødigst. B. Bonnezen. F. S. Det maatte da udkomme senest sidst i denne Uge. – Et Par Exemplarer af Tillæget bedes mig, med Regning, tilsendt samme Dag det udkommer, om der den Dag gaaer Post, men ellers Postdagen efter, alt i Porto til mig. Ærb. B. B. Skrivfeil bedes rettet." Artikelen er, som sagt, dateret den 27de Decbr., altsaa Søndagen mellem Juul og Nytaar, og blev, som Hr. B. meget vel veed og endeel af Læserne sikkert endnu erindre, om sendt med Stiftstidenden den paafølgende Løverdag (2den Januar), saa at Hr. B.s Begjæring om at den maatte udkomme senest sidst i Ugen, er bleven opfyldt. Helligdagenes forudgaaede Hvile havde netop i de Dage foranlediget en større Travlhed i Officinet, hvorved det blev mig umuligt at expedere Artiklen saa tidligt, som jeg selv havde ønsket. - Hvis Hr. B.s andre Beretninger om forkastelige Kunstgreb, der skulle være anvendte imod ham, ere af samme Natur, som den her belyste, hvad man rigtignok let fristes til at antage, da maatte han, enten de nu hidrøre fra en svag Hukommelse, en ophidset Phantasi eller en Fripostighed i at sige Usandheder, som jeg dog ikke kan tiltroe den Mand, der forfægter sin Adkomst til en Plads i Stændersalen, sikkert for sin egen Skyld helst have ønsket sin nærværende Artikel uskrevet. Chr. Jørgensen.