Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-01-02
Blandede Efterretninger. Den ny Jsaaks=Kirke i St. Petersburg er et pragtfuldt Kæmpeværk, der er kommet istedetfor den første 1812 fuldendte Jsaaks-Kirke, som havde kostet Staten 26 1/2 Millioner, men igjen blev nedreven, fordi den ei var pragtfuld nok. Det Hele i det ny Værk er udkastet efter de stolteste Dimensioner. Den forrige Kirke var af Marmor; den ny skal være af Granit. - Sex og tredive Granitstøtter bære Templets begge For haller. Disse Støtter have ikke deres Lige i Europa. De have 56 Fods Høide, Fods Gjennemsnit, og bestaae af en eneste Blok. De uhyre Støtter, som ere saa meget omtalte, i Metropolen af Kasan, synes smaae imod disse, da samme kun have 35 Fods Høide og 3 1/2 Fods Gjennemsnit. Jkkun den eneste Pompejus=Skotte i Alexandrien overgaaer den ny Jsaak-Kirkes. Graniten til dette Kæmpeværk hentede man fra Finland, og Geniet hos Bygmesteren der bestyrede Værket, en Englænder Montserrand, tog til Forarbeidelsen, og Fremskaffelsen af disse Masser sin Tilflugt, til saadanne Midler, som Ægypterne under Pharaonerne betjente sig af, for at benytte Granit bruden i Assuan, og fuldføre deres Beundring vækkende Værker. Steenbrudene, i hvilke Masserne findes ligge kun 75 Skridt fra den finlandske Bugts Bredder. Man begynder med at undersøge et Klippestykke paa alle Sider, for at see, om det ingen Sprække har. Naar det nu er fuldkomment afrømmet, deles det i 11 lige Dele, saa mange Støtter kan det levere. Disse Afdelinger betegnes ved en Rende, 10 Tommer dyb, 4 Tommer, bred, hvilken Rende hugges med Hammere og Hakker. Naar dette nu er gjort, begynder man med, i denne Rende at indbore fra 6 til 6 Tommer, to Tommer brede Huller, der gaae igjennem hele Klippen. Dette Arbeide skeer med Staalpikker, hvilke en Arbeider dreier, medens to andre slaae paa samme med Hammeren, og en Fjerde holder Vand i Hulingen, tager Steenstøvet ud, og holder Aabningen oventil lukket. Naar nu disse Huller ere færdige, tager man fat paa at løsne Støtterne fra Massen. Først blive 18 Tommer, lange, stærke, neden til skarpe Jernpløker efter Ren dens hele Længde indkilede i korte Afstande eller Mellemrumme. For hver tre af disse Pløker ansættes en Arbeider. Paa et givet Tegn skaae de paa Plskene. Det bearbeidede Klippestykke giver Skrald, og efterhaanden spaltes det. Ridsen skeer dybere og dybere, og Arbejdsbestyreren, som staaer ved Siden, seer omsider, at den er gaaen heelt igjennem. Den største Halvdeel af Arbeidet er nu færdigt. Hullerne holde Ridsen i den Retning som ovenfra er given samme. Massen er nu spaltet, og Blokken, som indeholder Støtten, skal nu endeligen drives frem. Med store, femten Fod lange Løftestænger af Jern, som nu komme i Ki lernes Sted og som regjeres ved Toug, løser og bevæger man den. Fyrretyve Mennesker tage hver især fat i Enden af dette Toug og anbringe paa Massen taktmæssige Stød, saalænge til de faae den 1 1/2 Fod fra Hovedblokken. Nu kommer 8 svære Løftestænger af 25 Fod lange Birkestammer, som man bevæger paa lige Maade. Naar Blokken er kommen atten Tommer frem, stige Arbeiderne ned i Renden, bore horizontale Huller, og undergrave saaledes Klippen fra dens Grund. JernKramper paa Touge befæstes i Hullerne, og medens disse ovenfra trækkes, løsner Blokken sig omsider fra dens Leie. Efterhaanden ruller den nu paa en Art af Værft, som man forud har anlagt.