Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-12
Hvad der bringer den Neapolitanske Regiering i den største Forlegenhed, er dog Forholdet til Siti lien. Det er nemligt langt fra, at den største Deel af Øen vil underkaste sig Neapel, og Ønsket om en fuldkommen Uafhængighed, bliver stedse mere almindeligt. – Man kan antage at 2/3 Dele af Jndvaanerne ere af denne Mening; ja, at endog et Partie i Messine selv, stemmer derfor. – Efterretninger fra denne Bye af 5te August, melde: at man der er i en piinlig Forfatning, at man med Møje afholder Pøbelen fra at plyndre. At 60000 Mand ere under Vaaben i Palermo, og at i Fald de ville bruge deres Magt for at undertvinge Messina, saa vil Krigen have sørgelige Følger for hele Øen. Denne Beretning er bleven bekræftet ved nye Efterretninger, man har fra denne Stad over Livorno. Fra Palermo ere udsendte hele Skarer til Naboebyerne, for at spille den samme Rølle, som Marseillerne fordum spillede i den franske Revolutions Begyndelse. J Byen Termini, skulle de have begaaet alleslags Ugierninger, men Byen Trapani har drevet dem tilbage. Denne Bye har forlangt Understøttelse fra Neapel, og man har sendt den en Bataillon Skarpskyttere og noget Artillerie. Man ruster sig desuden stærkt i Neapel imod Sicilien. Vil indskibe endnu mere Kavallerie dertil og blokere Havnen for Palermo med Kanonbaade; Minichiniskal have tilbudt mange tusinde bevæbnede Carbonaris til Hielp. Den palermitanske Deputations Fordringer, skulle have bestaaet i følgende Poster: en offensiv og defensiv Aliance; Antagelsen af den Spanske Constitution forbunden med Øens Uafhængighed; Udnævnelsen af Kronprindsens yngste Søn til Konge; Aftrædelsen af den fierde Deel af Søemagten, og Udvexlingen af Fangerne. De to Medlemmer af Deputationen, som vare afreiste til Palermo, ere komne tilbage med nye Jnstructioner; men deres sidste Forslag skulle ikke være mere antagelige end de første, og hele Deputationen bereder sig til at forlade Posilippo; thi man har ikke ladet den komme til Hovedstaden. – General FlorestanPepe, er den 14de August kommen tilbage fra Mes na, hvorpaa strax et Statsraad blev holdet, ogsaa nogle af de fangne neapolitanske Officerer ere komne tilbage fra Palermo; De sige, at det har lange Udsigter med denne Stads Underkastelse. Forstanderne for Laugene, have begivet sig til Cardinal-Erkebiskoppen, og forlangt, at en provisorisk Junta skulde oprettes, hvilken ogsaa efter Aftale med ham er bleven udnævnt, og bestaaer af følgende Personer: Cardinal Gravina, som Præsident, Fyrsten Paterne Fyrsten Castelnuovo, Hertugen af Monteleone, Fyrsten della Trabia, Fyrsten de Pantellaria, Marchese Raddusaa, Greve St. Marco, Fyrsten Pandolsing, og Marskal Ruggiero Settimo. – Denne Junta har udnævnt 8 andre Personer, under Titel af Medarbeidere. Den nye Statholder paa Øen, Fyrsten Scaletta, har udstædet en haard Proclamation imod denne Junta. Folkeforsamlingen, som tog Deel i de offentlige Forlystelser paa Ludvigsfesten i Paris var meget stor, men dog ikke nær saa talrig som den har været de forrige Gange. – De Efterretninger fra Frankerige som man forresten har ere meget forurveliggende, og vise, at Sammenrottelsen har været vidt udbredt imellem Militairen i Provindserne. - Hyppige Forlæggelser af Tropperne og Arrestationer finde Sted. Lille har været et Slagsmaal af politiske Aarsager imellem to Legioner, hvorved 13 til 16 Personer ere blevne saarede. - J Seine=Legionen havde de Sammenrottede den Hensigt om Natten imellem den 20de og 21de, at preclamere den unge Napoleon til Keiser, derpaa at bemægtige sig alle de offentlige Kasser, og saa at marschere over Peronne løs paa Paris. Men flere af de Skyldige ere blevne arresterede og man har forefundet høist vigtige Papirer hos dem. - Da Meurthe Legionen maatte forlade Paris om Natten den 20de vare Soldaterne rasende opbragte og kastede alle Møblerne ud af Vinduerne i deres Kaserner. Nyelig er det Rygte udbredt i Paris, at der var opkommen Slagsmaal imellem de Franske Soldater og de Sveitzere som staae paa Vagt uden for Tuillerierne. Anledningen til dette Rygte var, at en fuld Gardesoldat vilde trænge ind i Slotsgaarden, og da den Sveitzer, som stod paa Vagt, vilde holde ham tilbage, trak han sin Sabel ud og huggede Haanden af ham. - Planen ved Oprøret var at ville udgive Kongen for at være pludelig død og Rygtet var ogsaa udbredet derom. - Moniteuren indeholder en udførlig Beretning om det Hele, og meddeler Navnene paa de arresterede Personer, hvoriblandt ingen høie Officerer ere. Det er mærkværdigt under disse Omstændigheder, at den bekiendte Carnot har pludselig og uden at anmelde det i Forveien forladt Magdeburg, som var anviist ham til Opholdsted. (Formedelst Mangel paa Plads følge Efteretningerne fra England i næste Blad).