Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-07-21
Aalborg Stiftamtmandskab er, efter flere Aars interimistiske Forvaltning, nu tiltraadt af den nye i Embedet Beskikkede, Kammerherre, C. af Dr. 8 Dbrind. v. Steman, senest Amtmand i Sorø Amt. Vi tillade os at optage følgende af Aalborg Stiftstidende ved denne Leilighed fremsatte Betragtninger: "Amtmandsembederne ere, skjøndt deres Omraade ved de nye Communalindretninger er traadt indenfor snævrere Grændser, dog saavel ved Embedets Natur, som høieste Administrativcontrol i en større Provindsdeel, som, og maaskee fornemmelig, ved deres Rapport til vort sammenkjædede collegiale Regjeringssystem, af en saa væsentlig betydning, at deres Besættelse ikke kan andet end at gjøre dem til Gjenstand for den almindelige Opmærksomhed. Amtmændene ere ved ikke nu, saaledes som man i tidligere Tid har betragtet dem og som Tilbøieligheden ogsaa senere hist og her har søgt at producere sig, smaa Provindsregjerere, hvis Anskuelse var den sikkre Norm for Forventningen til hver Sags Udfald, men deres Embedsindflydelse er desuagtet endnu stor, ligesom deres Stemme fra Embedstandpunctet i og for sig selv naturligviis ogsaa altid bør have en særdeles Vægt. Denne høibetroede Embedsmand har saaledes baade indirecte en stor Magt i sin Haand og paa den anden Side et ikke lidet Ansvar hvilende paa sig han har i sin Magt, at befordre særdeles meget Godt, at skabe eller jævne Veien for gode Bestræbelser og Foretagender og, hvad der ofte er en endnu større Fortjeneste, især under Provindsialismens smaaligge og egensyge Forhold, at forhindre mange eensidige eller endog urene Hensigters Fremme, ligesom unægtelig Embedstillingen, jor den i sit eget Jndre mindre befæstede vilde kunne være et Middel til at træde mangt et Gode, paa Jndividets eller Samfundets Vei, hæmmmende iveien og til at aabne Adgangen for insinuante Bestræbelser i egistiske Retninger. Derfor see et Amts Beboere altid med spændt Opmærksomhed hen paa hver ny Besættelse af et Embede, der kan og bør være det Godes Støtte og Retfærdighedens høieste Vogter i den anviste Bestyrelseskreds, og derfor retter ikke mindre den offentlige Opmærksomhed sine Betragtninger paa hvert indtrædende Skifte. J sin Almindelighed har Amtmandsembedernes Besættelse ogsaa i den sidste Periode maatte vække offentlige Udtalelser, om disse end ikke altid have kunne samstemme med de foretagne Beskikkelser, især saa længe disse syntes at være næsten udelukkende eller dog nærmest tilgængelige for en ved Fødselsprivilegium begunstiget Stand Aspiranter: hvorimod dog den sidste Besættelse af Kjøbenhavns Amtmandsembede afgav et glædeligt Tidstegn. Om selve Besættelsen kan imidlertid ved nærværende Leilighed eller speeielt for det herværende Embedes Vedkommende ikke være Tale, da den dertil Beskikkede har beklædt lignende Embede i en Række af Aar forud. Vi kunne altsaa her, ved Betragtningen af det ved Personskifte fornyede Embedes Betydning og i Tilbageblikket paa den roesværdige og paaskjønnede Maade, hvorpaa den under flere Formænd, er bleven opfattet, kun udtale vore Ønsker om at see den samme Aand fortsat i den nye Embedsperiode; men vi vilde lægge Baand paa en Overbeviisning, som det ved Betragtning af Embedsforhold altid er langt glædeligere at kunnne fremsætte end at tilbageholde, hvis vi ikke ledsagede Ønsket af Forventningen, ved ogsaa herhen at forplante den Anerkjendelse, Kammerherre Stemann har medbragt fra tidligere Embeder for sin punctlige og samvittigsfulde Embedsførelse og for den Egenskab, som vi paa en Post af denne Natur ansee for den vigtigste og nødvendigste: en ubøielig Retfærdighedsfølelse i Embedsbestyrelsen ialmindelighed og (hvorom endog Dagens Begivenheder i Frankrig kunne minde) Strænghed i Controllen af Pligtopfyldelse fra den øvrige Embedsetats Side. Kherre Stemann har netop i denne Retning i et tidligere jydsk Amtmands embede, og i hans tidligste Embedsaar, specielt stiftet sig et Vidnesbyrd, som allerede maatte være et hædrende Varsel for den kommende Embedsbane, ved den urokkede Retfærdsstrænghed, hvormed han, trods alle Forsog paa at gjøre den vaklende, modstræbte en Retsfolelsen i høieste Grad saarende Fremgang i en anden Embedskreds, der allerede truede med at fæste ulykkelig Rod, og Jngen, som senere har havt for Øiet, hvortil denne i den nyere Tids Embedshistorie allerede ved sin Dristighed mærkelige, skandaleuse Misbrug af Embedsstilling, ved Mangelen af en tilstrækkelig overordnet Control, kunde føre, vil kunne dvæle ved hiint sørgelige Moment uden Erkjendelse af den først viste Mod stands Priselighed og Betydningen af den Vægt og det Ansvar, der i saa Henseende er lagt i den høiere Embeds stillings Haand, naar begge føles og udøves tilbørligen og udholdende. At Humanitet og Mildhed i øvrige Forhold og hvor den særegent udkræves, gjør denne Embeds post dobbelt heldbringende, behøve vi neppe at tilføie. Vi ønske derfor Amtets og Stiftets nytiltrædende øverste Embedsmand, hvem vi tør haabe, et aabent Sandhedsord altid vil være kjærere end Smigerens tomme Hvislen, et oprigtigt Velkommen, ledsaget af det Haab, som vistnok ikke mindre bærer den grundede Forventning i sig, at Udøvelsen af de Principer i Embedsførelsen, paa hvis heldige Anspicier der er saa megen Grund til at troe, maa for det varige Tidsrum, der nu forhaabentlig vil afløse et i den sidste Periode ofte indtraadt Personskifte, ogsaa fra hver Side bevare en lige Jmødekommen for at medvirke til Udbredelse af den gavnlige Jndflydelse, Embedstillingen formaaer at udøve, og til at stifte det Forhold, som, naar det er rodfæstet i sin egen Sandhed, altid er det eneste ønskelige mellem Embedsvirksomhed og øvrige statsborgerlige Stillinger, og som ogsaa alene betinger en frodrigt fremskridende Udvikling i Samfundet. Vi have saameget mere Grund til at fremsætte dette Ønske og Haab ved at see tilbage paa den Maade, hvorpaa dette Embede under flere Forgængere, ogsaa interimistisk, er blevet bestyrret og det Forhold, som herunder har dannet sig, og vi kunne da neppe henvende Blikket herpaa uden at udtrykke den vistnok almindelige Anerkjendelse, som ogsaa den i det sidste Aar her Constituerede, Auscultant i Rentekammeret, Hr. Kammerjunker Heltzen, her har vundet ved sin udviste Duelighed i de forskjellige Retninger, Aarvaagenhed for Embedspleien, Retfærd og Humanitet: Egenskaber, der ville medgive ham Alles bedste Ønsker paa hans fremtidige Embedsveie." Den 1ste Julii, om Eftermiddagen henmod Kl. 5, viste sig østlig for Slien en Skypompe, der først drog vesterpaa og derefter sydpaa og betegnede Veien, den tog, med Ødelæggelse. Øievidner, som netop samme Tid befandt sig ved Beboelseshuset ved Vandmøllen i Selk, fortælle derom Følgende: Vi saae dette Luftsyn, der lignede et stort Dyrehoved med krumbøiet Snabel, kom lige henover os, uden at ane dets forstyrrende Kraft, gjorde vi, oprømte som vi vare, vore bemærkninger over denne eiendommelige Skyformation. Pludselig opstod der et forsærdeligt Bulder over os i Luften, en rasende Hvirvelvind reiste sig og et Brag, som blev Alt sønderbrudt trindt omkring os, bedøvede vort Øre, et stort Træ i Nærheden, af os blev næsten berøvet sin Bladekrone og søndersplittet, og stærke Grene hvirvlede høit op i Luften. Vi vilde nu ind i Huset, men kunde ikke holde os i den store Jndkjørselsport, en af os blev løftet et Stykke i Veiret, men netop, ligesom Skyen naaede Huset, vare vi i Ly. Nu blev der rykket store Stykker ud af det straatækkede Tag, Huset zittrede som under et Jordskjælv, og i Kjøkkenet bevægede Karrene sig paa Gesimsen. De Strækninger af Husets Have, som Skypompen drog hen over, bleve som kulegravede; Bønnestængerne hvirvledes høit op i Luften og et Træe blev rykket op af Jorden, dog uden at falde omkuld, da det hvilede paa de udbredte Rodgrene. J Møllen derimod, circa 50 Skridt fra Beboelseshuset, mærkede de der arbeidende Folk næsten Jntet til alt dette, Et Huus ved Landsbyen Lobstedt, som Skypompen ogsaa drog over, mistede Taget. Uagtet Atmosphæren førend dette Luftsyn var dækket af Tordenskyer, og det ogsaa nu og da tordnede, saa blev dog Himlen snart derefter igjen lys og klar. (Danne.)