Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-10-28
J det østlige Norge har Høsten været god, men i det vestlige og nordlige Norge har den kun været middelmaadig. – J Amsterdam ere dog Kornvarerne gaaede gandske godt af ifølge de nyeste Post-Efterretninger – Folkemængden i Paris udgiør for nærværende Tid 800,000 Mennesker; men i Ludvig den XIVdes Tid kun 530,000 Samtale. Hans Caspersen og Morten Erichsen, Hans. Du seer saa bedrøvet ud Svoger, hvorledes er det med Dig i Dag, Morten. Gud naade mig arme Mand! Hans Hvi saa Morten. Er jeg ikke en ulykkelig Mand; jeg har været i Corsøer i Dag med et Læs Korn og fik med Møie kun elleve Mark for Tønden; thi der er ingen Afsætning udenlands. Hvad skal der blive af J Foraaret tegnede det dog til at der skulde blive nogen Priis paa Sædevarer; men nu er alt Haab ude. Hans Det er sandt, at i virkelige gode Penge er Betalinger kun liden; men i Aar burde med Rette Du og jeg ikke klage; thi Gud har dog været meget god imod os; vi have avlet meget godt. Morten. Hvad kan det hielpe at man avler godt, naar man ikke faaer noget for Varene. Kornpriserne falde, for Fedevarene faaer man kun en ussel Betaling; hvorfra skal man tilsidst faae Pengene til at udrede sine Skatter og øvrige Udgifter. Hans Om Skatterne ville vi ikke tale, hvorledes kunne vi vente dem anderledes. Blev ikke Landet overfaldet af en besværlig Krig, og gaaer det ikke med en Krig, som med en Proces man faaer paa Halsen; Følgerne af den maae man længe bære, om den endog er overstaaet. Morten. Men hvad bliver da tilovers til de daglige Udgifter Naboe? Hans Hør Svoger, jeg har et alvorligt Ord at tale med Dig herom. - Jeg har længe sat mig det for; det giør mig ondt for Dig, jeg mærker det gaaer tilbage med Din Velstand og jeg troer, at Du kunde have det meget bedre, naar Du kun har Dig anderledes ad. Morten. Hvorledes! Hans Jeg mener, at fornuftige Folk bør rette sig efter Tiderne, og forandre deres Levemaade ligesom de forandre sig og naar man seer det ikke kan blive anderledes; men Du synes mig ikke at tænke nogensinde derpaa; thi Du lever endnu som i de Tider, da man fik 8 Rbd. for en Tønde Korn. Du skal besøge Værtshuset flittig, imellem have Din Punsch hiemme, spille Dit Kort om Aftenen; Dine Sønner skulle gaae som Matadorer, og Din Kone og Dine Døttre skulle drikke deres Koffe og gaae, klædte i alle Slags Tøier, som de skulle først kiøbe i Kramboden, og som ikke giøres her i Landet. Morten. Men Naboe, man maae jo dog være som andre Folk, Hans Hvorfor det, fordi andre Folk handle som Daarer skal jeg derfor ogsaa være en Daare. Erikke det meeste af saadanne Ting, hvorpaa man forøder fine Penge, pure Jndbildninger, Kan man ikke leve meget lykkelig hiemme i sit Huus, har ikke Gud givet os mange gode Fødemidler i vort Land selv, uden vi have nødigt at hente dem fra fremmede Londe, Er det ikke det samme hvad for et Slags Tøi man er klædt i, naar det kun er varmt kiønt og sidder god, Er det ikke en Glæde at nyde den Føde og bære den Klædning man selv har frembragt, vare vore Forfædre ulykkelige fordi de ikke kiendte Viin og Punsch, Kaffe, Sukker og Risengryn, og vare ikke Menneskene i hine Dage godt paaklædte, fordi de ikke bare Silke og Fløiel, Kattun og Sirts, Guldtresser og Silkebaand, Jeg kan slet ikke faae det i mit Hoved, at vi have Aarsag til at klage saalænge vi fremture i al denne Overdaadighed og slet ikke ville forandre vor Levemaade efter Tiderne, ja jeg vil sige dig det reent ud, jeg troer vi forsynde os dermed mod Gud, da vi ligesom vise os uskiønsomme paa alt det Gode, han giver os i Landet. Morten. Men om jeg nu selv vilde forandre min Levemaade, kan jeg da faae mine Huusfolk til at giøre det. Hans Skam Dig, tal fornuftig med dem, sig dem Dine Grunde og vær Mand! Morten. Jeg takker Dig for Dit gode Raad Naboe og lover, at jeg skal følge det; jeg indseer at Tiderne forandre sig og at den er en Daare, som ikke vil forandre sit Forhold efter dem, men lade alt gaae i sin sædvanlige Gang.