Berlingske Tidende, 1829-04-28
Constantinopel, den 26de Marts. Den 21de dennes, den femtende Dag i Ramasanen, paa hvilken Dag Besøgelses=Festen af Prophetens Klæder (ChirkaiSherif) høitideligholdes, blev en meget omstændelig Forordning bekjendtgjort, betræffende en nye Statsdragts Jndførelse for hele Regjerings=Personalet paa Galladage. Denne Forordnings Indledning lyder saaledes: "Det er hver Mand bekjendt, at JslamsBekjenderes Dragt og Paaklædning var oprindeligen overeensstemmende med den ædle Lov, langt fra al Odselhed, men tilstrækkelig for at beskytte Legemet. I Tidens Løb, og mens det fra delige By=Liv tog overhaand, bemægtigede sig Lyst til Stads og Pragt alle Gemytter. Den ene saae misundelig paa den anden; og de daglige Klæder, men især de i den nyere Tid foreskrevne Statsdragter og Divans=Paaklædninger, overskrede snart den ædle Lovs Forskrifter, og idet de undergik utallige Forandringer, gave de Anledning til al Slags Ødselhed og talrige Misbrug. Det er imidlertid en afgjort Sag, at, Gud skee Lov og Priis, Embedernes Betydning og Anseelse saavel i den lærde Stand, som hos Herrerne af Sværdet og af Statstjenesten under Hans Høiheds Skygge, efter deres forskjellige Rang følge er større end ethvert Klædningssmykke, ja det er aabenbart, at enhver Moslimssande Hæder kun kan opnaaes ved Islams adlende Kraft, og ved at iføre sig Gudsfrygtighedens og Religionens Klædebon. Da Luxus i Klædedragten desuagtet er almindeligen udbredt, men den nærværende til Gjenoprettelsen af Normen og Grundloven for det osmanniske Rige sigtende nye Tingenes Orden ene og alene gaaer ud paa den Hensigt, at befordre den hellige Kamps Bedste, og med Hensyn til de forporlige Fornødenheder, i ethvert Tilfælde at opfylde Islams oprindelige Bud, saa er det saavel i administrativ som i religiøs Henseende befundet nødvendigt, at udrydde de forfærdelige Misbrug, som have indsneget sig i Klædedragten, og at regulere den paa en Maade, som kan forskaffe Enhver, saavel i Krig som i Fred, Lethed og Beqvemmelighed, og saavel i occonomisk som i physisk Henseende, yde almindelig Nytte. Dernæst er det nødvendigt at udrydde den af Loven og Fornuften lige fordømmelige Odselhed, og især at bevare de i offentlig Statstjeneste ansatte Jndivider for de overdrevne Udgifter, til hvilke de hidtil vare tvungne efter deres Tjenestes forskjellige Categorier. Jfølge disse Betragtninger blev paa Hans Høihed Sultanens Befaling, og med alle fornuftige og redelige Personers Samstemning, følgende Artikel fastsat af en ny Klædningborden for Regjerings=Personalet paa Galladage, som herved bliver bragt til offentlig Kundskab. Herpaa følge de enkelte Forskrifter for alle Embedsmænds Dragter, ligefra Storvegieren og Muftien til de meest underordnede Betjente. Ledsaget af alle Hof= og Stats=Embedsmænd begav Storherren sig paa denne Dag til det keiserlige Skatkammer i Seraillet, for at aflægge Prophetens Klæder sit Besøg, og holdt, efterat Ceremonien var endt, en Tale til Forsamlingen, hvori han udviklede Hensigten med den nye paa denne Dag bekjendtgjorte Forordning, betræffende Klædedragten, nemlig den : at banlyse Luxus, indføre større Simpelhed, formindske Udgifterne o. s. v. Han bragde alle Tilstædeværende i Erindring, at Jslams første Bekjendere have afholdt sig fra Pragt i Klæder, skyet Blødhed og Odselhed, og at de derfor ogsaa havde været seierrige i Europa, Asien og Afrika, samt at de nuværende betænkelige Omstændigheder og Krigstider gjorde det til Pligt for enhver Moslim, at efterligne deres Forfædres Afholdenhed, Simpelhed og Resignation. De videre Reformer, med Hensyn til Klædedragten for Borgerfolk og Haandværks=Classen, samt for det Militaire, ville efterhaanden blive bekjendtgjorte. Som det hedder, turde disse Reformer ogsaa strække sig til det qvindelige Kjøn; dog troer man, at det ikke vil blive Fruentimmerne forbudet at bære ostindiske Schavler og russisk Peltsværk, som man nu ikke længere vil tillade Mandfolkene at bære.