JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Fra Gotheborg meldes under 22 November: Efterretningerne fra Skærgaarden vedblive at lyde ret behagelige. Næsten hver Dag hidkommer en eller anden Baad med deels større, deels mindre Sild, og de meest lovende Tegn til en rig Fangst vise sig bestandig, især fanges en Mængde Torsk, hvilken stedse har været et godt Forbud. Man paastaaer ogsaa, at adskillige formuende og speculative Skærgaards-Beboere, i den sikkre Forhaabning om en rig Fangst, allerede søge efter Mogaziner i Staden til Oplag af Sild, saasom de Fleste under de mørke Udsigter have nedrevet næsten alle Boder, glade ved at kunne beholde de nødvendige Vaaningshuse. Af Salt findes temmeligt Forraad, men Tønder og Baand kunde maaskee, i Tilfælde af en betydelig Fangst, komme til at mangle, eftersom næsten alle gamle Oplag deraf i de sidstforløbne Aar ere blevne exporterede til Udlændinger, der have behøvet dem. Dog - alle Mangler ville snart blive afhjulpne, kuns vor Herre vilde give Sild;" og at denne Velsignelse maatte blive os tildeelt, maa Enhver saameget inderligere ønske, som mange Tusindes Redning beroer derpaa, og Udsigterne i den kommende Vinter ellers ere temmelig mørke, desuden vilde den almindelige Næringsflid derved vinde ny Styrke, den urimelig høit opdrevne Vexel=Cours hastig og betydeligen falde, samt mange andre Fordele tilflyde saavel Staten som den enkelte Medborger. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Ved det norske Hof har Kongen under 22de Novbr. udnævnt til Høistsammes Hofraad Grosserer Hans Collin i Trondhjem. - Efter Jndberetning fra Bergens Post-Contor er den fra Molde den 10de Novbr. 1816 afgaaede Post til Bergen forulykket den paafølgende 19de paa Touren imellem Leervigens Postaabnerie og EvenvigsPræstegaard i Ytre Sogn, derved, at Postbaaden, formedelst Stormveir og Søgang kantrede, var Posten ikke igjenfunden den 23de næstefter. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Hertugen af Wellington holdt, som bekiendt, faae stræng Mandstugt, at den Deel af de tydske Tropper, der stod under ham, fandt mange Aarsager til Anke; thi han tog i Almindelighed de Franske i Beskyttelse. Den mindste Haardhed ledte derfor til de meest overdrevne Klager. Sædvanligen fulgte paa en saadan Klage, uden al videre Undersøgelse, en Arrestbefaling fra Overgeneralen for den af de Allieredes Officierer, som ikke havde forebygget saadan Klage. De Franske roste derfor den brittiske Høimodighed, loe i Skjægger og bleve stedse meere utilbøielige til at yde, hvad de skulde. Men dog gik det dem ikke altid saa godt. S., en magdeburgsk Landsbypræsts Søn, tjente som Lieutenant i et preussisk frivilligt Corps. Hans Fødestavn havde i Aarene 1806-7 liide meget ved de Franskes Oversvømmelse. Hans Fader blev ikke allene ganske udplyndret af den saakaldte Skeegarde, og paa det grusomste medhandlet, men de temmeligt kostbare Alterkar bleve ranede fra Kirken, og Grusomheder overalt udøvede. Blandt Kirkekarrene var især en forgyldt og smagfulde udarbeidet Sølv Patene. En Paarørende af Præsten havde, efter en overstaaet haard Sygdom, foræret Kirken den. Lieuten. S. erfarede, at i et brunswiger Husarregiment, der stod i Nabolavet, fandtes Adskillige, der havde studeret med ham i Helmstalt, og han besøger dem. Tre af dem finder han indqvarterede som agtede Officierer hos formuende Franske. Efteret disse unge Mænd havde fortalt hverandre deres Skjebne, forundrede S. sig over den ualmindelige Høflighed og Artighed, de viste deres Vært, endskjøndt denne havde ladet dem give et høist simpelt Maaltid og suur Viin, og med haarde Udtryk vægret sig ved at give dem noget bedre. Hans Venner undskyldte sig med den strænge befaling, og førte ham hen til Døren, hvor den var at læse paa fransk og tydsk. (Fortsættes.) Ynglingen og Drømmene. Ynglingen. Hvi trylle J mig, elskovsfulde Drømme, O, stig, hvad ere J for tomme Nattelys, Af hvilken Guddoms Villie skabtes J. Let og flygtige som Morgenduggen, Drømmene. Som lette Aande Jrolige Død, Foruden Vaande Vort Ophap vi lød. Vi komme og svinde Som Dag og som Nat Mens Tiderne rinde. Vi komme og svinde, Vort Ophav adlød. Vort Væsen, er luftig Som Ætherens Blaae, Vor Aande er duftig Som Blomsterne smaae; J Stierneskærs Glands Vi trylle hver Sands, Vi svæve saa let Over Bjerg, over Dal, Vi hoppe saa net Om i Blomsternes Sal. Paa natlige Hede. Vi flaare omkring, Mens Skyer sig sprede Om Fuldmaanens Ring. J Daggry vi ile, Paa Natduggens Vinger, Hvor Phantasus smille Did hen vi os svinger. J Lundenes Skygge Vi ile da hen, Hvor Fuglene bygge. Hos Kierligheds Ven, Der trylle vi Sandsen, For Elskov og Lyst; Derbinde vi Krandsen, Til Kierligheds Bryst. Vort Ophav er Gud, Den Kierligheds Gud, Som smiller i Solen, J Busken, hos Kilden, Blandt guldklædte Enge Og staalklædte Vover, Som smiller i Alt. Ret atter vi svinge Vor farvede Vinge, J aandige Flugt, Mens Tiderne rinde Vi komme og svinde Til Livet er slukt. Ynglingen. Vi svinde J saa snart, O kom igien Og tryl mig ind i Eders Stiernesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Den kolde Virkelighed slutter atter mig J Dagens Larm, og sværmomtente Hæk J. G. K. Sommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-17
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. mos os saa me Trettende Aargang. No. 102. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Solden. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 21 December 1816. Et Par Ord. i Anledning af Jens Jensens til Joh. Chr. Drewsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
(See Kjøbenhavns Skilderie No. 98.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Endnu et Par Ord til mine Medborgere, betræffende mine Bestræbelser for Vexelbruget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
J Aaret 1814 skrev jeg et lidet Skrivt til Forsvar for den haardt angrebne Vexeldrivt. Jkke stolende paa mig selv, indsendte jeg dette til det Kongelige Landhuusholdningsselskab, som derfor hædrede mig med en af dets Medailler. Da jeg nogentid efter havde undfanget Jdeen om Faarefoldningen - Nu saaledes som jeg iværksatte den udsprang den af min egen Hjerne, skjøndt jeg senere har erfaret, at den andensteds har været brugt - meddeelte jeg ligeledes Landhuusholdningsselskabet denne, med Anmodning at Beskrivelsen deraf maatte trykkes i de seconomiske Annaler. Dette bevilgedes, men da disse netop paa den Tid syntes ganske at standse, og Landmændene derved at miste den eneste endnu aabne Vei til Meddelelse, saa foreslog jeg for et Par høitagtede Venner, at vi skulde udgive et periodisk landoeconomisk Skrivt og indbyde Landmændene til at tage Deel deri. Saavel ved hiint lidet Skrivt - mine Erfaringer - som ved de Forsøg jeg lod indrykke i Landoec. Tidender, fik jeg et meer udstrakt Kiendskab til Danmark Agerbrug og gjorde mange haderværdige Landmænd, deels personlige, deels literaire Bekjendtskab. Et Par hundrede Landmænd, næsten uden Undtagelse mig aldeles fremmede Personer, fra Landets nærmeste og fjerneste Provindser, ja selv fra Norge, Sverrig, Preussen og Mecklenburg, have beæret mig med deres Nærværelse, medens jeg paa samme Tid modtog over hundrede Breve - for en stor Deel mig uskatterlige Beviser paa Medborgeres Dom om min ringe Bestræbelser for Jndførelsen af et forbedret Agerbrug - hvilke jeg samtligen har besvaret, forsaavidt de indeholdt Begjæring om Oplysninger jeg kunde give. Jkke fjeldent ønskede Landmænd forbedrede Agerdyrkningsredskaber forfærdigede, hvilke jeg da besørgede til den Pris jeg selv maatte betale derfor, det samme var Tilfældet med flere andre Ting, som jeg stedse villigen overlod, og forhvilke jeg ofte stod i Forskud. Landmændene fremtræde og gjøre mig til Logner, om Usandhed har styret min Pen. Men har jeg derimod talet Sandhed, da skjænke de mig, som hidindtil, deres Tiltro, de misdømme mig ikke, fordi jeg ei farer mildt mod Skumlerier, og J. J. vil da i sin Vraae lide den Straf, som ond, men forfeilet Villie, stedse frembringer, sin Eiers Barm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Dersom Discretion ikke forbød mig at give Udtog af Breve, som ere i mine Hænder, saa skulde det være mig saare let at bevise, at mangfoldige Landmænd dele min Formening om Muligheden og Gavnligheden af et forædlet Agerbrugs Jndførelse i vort Fædreland. Men jeg bør ikke offentliggjøre det, der privatim er skrevet til mig. Hvad derimod er eengang sagt offentlig eller bestemt til Offentliggjørelse, tør jeg derimod benytte. Saaledes siger f. Ex. W. Dalgas - kjender J. J.W. Dalgas, : Man følge det i nærværende Aars Almanak givne Raad, at saa Vikker i Brakmarken. Endvidere siger min, med Hensyn paa mine Yttringer angaaende Markfredssagen, djerve og saakyndige Modstander, den mig ubekiendte J. L. T. Jkke vil jeg fortie, at jeg og Flere i mit Naboelaug ofte i Stilhed have takket ovennævnte os ubekjendte Forfatter, for hans mange i Landoecon. Tidender leverede grundige Afhandlinger om Agerbruget, der ville føre Mange paa rette Vei til den Forbedring, ligesom de have været lærerige for os. Endelig er ganske nylig til det Kongl. Landh. Selskab, fra Selskabet for Oplysningens og Jndustriens Fremme i Lolland og Falster, indkommet en Meddelelse om dettes Virksomhed, hvoraf Følgende uddrages:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
J Aaret 1815 udkom Drewsens Bog om Vexeldrivten. Denne Bog, roest af alle kyndige "Landmænd, forekom os at være saa aldeles hensigtsmæssig for Stiftet, at Selskabet fandt sig foranlediget til, at udbrede den overalt blandt Landalmuen, ved at skaffe et Exemplar til hver Skole, for at Districtets Beboere derfra kunde erholde samme til Gjennemlæsning. Bogen blev almindelig og læst med megen Nytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Fra mange Steder erfarede vi, at Drewsens "Bog om Vexeldrivten var med megen Nytte bleven afbenyttet, og Vexeldrivt og Staldforring, paa mange Steder i fuld Gang. (Altsaa ikke blot paa Lundtofte Jord – som J. J. mener - men endog paa Lollands Leer, kan Vexeldrivt og Staldforing trives.) For end meer at bidrage til dette for vor Provinds saa vigtige Øiemed (Udbredelsen af et forbedret Agerbrug), og for at kunne udrette saa meget mere med den Sum der var til vor Raadighed, besluttede vi i vort sidste Møde, at indskrænke os, med Udelukkelse af alle andre Premier, ene til dette Øjemeed, og udsatte Premier alene for et forbedret Agerbrug og alt hvad dermed staaer i Forbindelse. Vi ansatte Premierne saa høie som muligt, fra 100 til 500 Rbdlr. Premierne ere nemlig tre, een paa 100 Rbd., een paa 200 Rbd. og een paa 300 Rbdlr., og af Premielisten sees, at fuldkommen Vexeldrivt, Brak frugtavl og Sommerstaldforring, ere betingelser, som den maa opfylde, der vil vinde Premien. Min Tak være derfor ydet hiint ædle Samfund, der i Medbrødres forbedrede Kaar vil høste en Løn, som Forfatteren i Skilderiet og Ligesindede umueligen kunne berøve dem. Disse Linier være nok i denne Sag. Aldrig har jeg smigret mig med det Haab at vinde Alles bifald, men jeg havde dog haabet, i Bevidstheden om, ikke ved min Adfærd eller Tone at fornærme, at være skaanet for en saa uværdig Tiltale som J. Jensens. Dog - har den store Menneskeven, den høitberømte Thaer, ikke kunnet undgaae Modstandere, som en Leunert eller Ranert, hvor skulde da jeg, hvis eneste Ærgjerrighed er, at maatte ansees for hans ei ganske uhældige Discipel, haabe at slippe bedre. Strandmøllen, d. 16de Dec. 1816. Joh. Chr. Drewsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
(Jndsendt fra Landet.) Es istrum Weh und Wohl von Dannemarck zu geren, Geert i Harlekin Patriot. Oldingen. Er det for Dannerrigets Held og Ære; om Fædrelandets Liv, hvad heller Død; for Rettens, Dydens, Evangelets rene Lære; om Surrogat for Den, der savner - Brød; at der i Axels gamle Stad nu klamres, Er det, hvorover ynkeligt der jamres: at Viisdom, uden Brøde, gaaer i Palter, Ynglingen. O. Gamle, nei. For, om og over Freias Alter!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Jndenlandske Efterretninger. Directionen for det Kongel. Octroyerede Danske Asiatiske Compagnie anmoder dette Compagnies Herrer Jnteressentere, behageligen at møde i en extraordinaire General-Forsamling, i Compagniets Huus, Mundagen den 30 December førstkommende, om Eftermiddagen Kl. 4 1/2 for 1) at meddeles de Efterretninger, hvilke ere indkomne til Directionen angaaende Compagniets Anliggender; 2) at anhøre et Forslag, indgivet af 71 Jnteressentere, angaaende at ophæve Conventionen, for saavidt Directionens Embeds Myndighed angaaer, og den bestandige Commissions Betænkning derover, samt afgive deres Beslutning i den Anledning; 3) at vælge paa en nye Directeur i Major Selmers Sted, der efter Conventionen afgaaer til næste 11te April, hvortil, efter den bestandige Commissions Betænkning, foreslaaes følgende: Hr. Etatsraad og Grosserer Hvidt, Nidder; Hr. Major og Grosserer Rasmus Steenberg, Selmer; Hr. Grosserer Albrecht Ludvig Smith; Hr. Grosserer Christian Thomsen; Hr. Agent Johan Friderik Zinn; 4) at foretage Valg paa en Revisor i Hr. Grosserer Larpents Sted, som fratræder, ifølge Conventionen, iblandt de dertil foreslaaede Herrer Jnteressentere; 5) at bekræfte de nuværende Decisorer i deres Embede for næste Aar, hvis den bestandige Commissions Forslag derom finder bifald; 6) at anhøre den bestandige Commissions Betænkning over en fra Compagniets Betjentere indkommen Begjering om at nyde et Gratiale, ligt det, som Hans Majestæt Kongen allernaadigst har tilstaaet Embedsmændene; og endeligen 7) at lade sig foredrage Udfaldet af det sidste Europæiske Regnskabs Revision og Decision, samt derefter at meddele Directionen og Betjenterne her Qvittering for Handels=Aaret 1816-1816, i Overeensstemmelse med Conventionens Forskrift, Hs. Majestæt har af særdeles Kongelig Naade, for 50 Aars Tjeneste, efter Ansøgning, forundt forrige Jnstructeur Schwartz, R. a. D., en Beneficeforestilling d. 26 Dec. De Stykker, der skulle opføres, ere Hververne, Lystspil i 3 Acter, hvori Hr. Schwarz udfører Præsidentens Rolle, og Syngestykker Skatten. Til Slutning: Hr. Schwarz's sidste Farvel til det Skuespil besøgende Publicum. - Det fortjener her at anmærkes, at det var den 19 Martii 1773 at Hr. Schwar, første Gang debuterede som Henrich i Stykker den uformodentlige Hjemkomst. Han er, baade i Henseende til Alder og Tjenesteaar, den Ældste blandt det skuespillende Personale ved det Kgl. Theaver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
De Statspapirer, der solgtes nyligen efter afd. Conf. R. v. Eggers (See f. No.), var Auctionsomkostningerne iberegnede i Kjøbesummen. Jntet Slags Rygter er skadeligere end de, der, uden Grund, sætte Mennesker i en utidig Frygt for Mord og voldsomme Overfald paa Landeveie, især Nærheden af en Hovedstad og paa en Tid af Aaret, de Nætterne ere saa lange og mørke som nu. Lettroende Folk blive derved saa meget snarere førte bag Lyset, som Undskaben ofte finder sin Regning ved at forstørre saadanne Rygter, naar de eengang ere udspredte. Anmelderen betragter det derfor som høist vigtigt at berigtige et i disse Dage almindelig udbredt Rygte om, at en Mand skulde være bleven overfaldet og dræbt i Nærheden af Søndermarken, Anledningen til dette Rygte er en Bekjendtgjørelse i Statstidenden No. 95, angaaende en Mand, ved Navn Galdberg, som havde forladt sit Opholdssted i Vridsløselille, paa Kjøbenhavns Amt, hvorhan havde en Landeiendom i Forpagtning, men hvilken Forpagtning uventet ophørte, da Gaarden blev solgt under Haanden, efter at have været 4 Gange til Auction. G. var nu uden Levebrød, og tog derfor den 27 Octbr. til Kjøbenhavn, for, om muligt, i Hovedstaden at komme i Næringsvei. Han tog ind til en Mand paa Christianshavn, hos hvem han opholdt sig til den 29de s.M., da bemeldte Mand fulgte med ham op i Byen, hvor de sagde hinanden Farvel paa Hjørnet af Studie= og Teglgaardstrædet, efterat Manden havde indbudet G. at spise til Middag hos sig, men han kom ikke, og siden den Tid har han, uagtet al anvendt Umage, saavel fra hans Families som fra det Offentliges Side, ikke været at finde; Penge havde han ikke hos sig. Den 1ste November flyttede Gs. Kone, med deres talrige Familie, bestaaende af 13 sammenbragte Børn, at Mangel paa Huusly, til hans Søster i Damhuset. Den bedrøvede Kones Bekjendtgjørelse, der blot sigtede til, at faae Kundskab om sin Mands Skjebne, har saaledes uskyldigen givet Anledning til hiint skadelige og ugrundede Rygte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
J Formiddags blev Balletmester og Prof. Vincenzo Galeottis Liig bisat i Rundekirke, men da han var af catholsk Troesbekiendelse, saa blev den høitidelige Sjelemæsse, efter catholsk Kirkeskik, i Aftes læst i Sørgehuset. J Ligfølget faaes af Statens første Mænd, der fulgte til Fods. Ogsaalede Kongelige Solodansere, saavelsom Theatrets Figuranter og Danseelever ledsagede deres afdøde Lærer. Præsten ved det herværende Gesandtskabscapel fulgte med, men Jordpaakastelsen forrettedes af Hr. Pastor Falsen. J Kirken blev afsjungen en Cantate, under Accompagnement af de Kongel. Sangere og Sangerinder. - Om nogle Dage skal Liget bringes til Assistencekirkegaarden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Odense, d. 17 Decbr. J de interessante Bemærkninger paa en Reise igjennem de danske Provindser, af Jnspecteur Troiel, finder Manden Forsikring gjentaget til noget Forsvar for de skadelige Maarkatte: "at de tillige ødelægge Rotterne, der blive som udfeiede hvor Maaren tager Ophold, uden at Man kan spore en Eneste. - Af flere kyndige og erfarne Landmand har Udgiveren netop hørt den modsatte Formodning, at Rotter og Maarkatte meget godt findes i Huse sammen, som ogsaa begribeligt, da Maaren ikke graver sig i Jorden, men meest opholder sig i de øverste Dele af Bygninger paa Slyder, Lofter &c. hvorom deres kjendelige Spor paa Straatagen. bære Vidne. Derimod skulle de netop befordre Rotternes Formerelse derved, at Maarkatten ganske udrydde Væselen (i Almuesproget den Kjønne, der holdes for den bedste Rottefænger og opsporer dem i deres inderste Huller. Mænd, som maatte kunne afgjøre om hvorvidt den ene eller anden Paastand maatte have Erfaringen for sig, behage nu at give deres Stemme i Sagen. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Odense, den 10de Decbr. Hr. Pastor Henderson, hvis Virksomhed for Bidelselskabets Oprettelse i Danmark er hæderlig bekjendt, har nylig ladet Fyens Stift gjennem H. H. Biskop Plum tilstille en Samling af de ved det engelske Bibelselskab foranstaltede Oversættelser af den hellige Skrift i forskjellige Sprog, som udgjøre nogle og 20 Bind, samtlige trykte paa sigt Velinpapiir, og nitid indbundne i mørkeblaae Saffian med forgyldt Snit. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Aarhuus, d. 17 Decbr. Trende sørgelige Begivenheder har i denne Tid fundet Sted her 5 Naboelanget. - En Landmand troer forleden Dagi Skoven at have faldt en Ræv han seer liggende inde i et Krat, og iler hen for at hente sit Bytte, men finder til sin store Skræk et Menneske svømme i sit Blod. En fattig Dreng havde samlet Brændsel, troer at see Skovfogden, lægger sig paa Luur og formedelst en laadden Hue han har paa, saa ulykkelig for sig selv, skuffer Jægeren. Skuddet havde truffet den Ulykkeliges Hoved, saa han døde kort efter. - - Den gamle Postfører Gaarmann havde forleden Nat det Uheld paa Ronten fra Aalborg til Colding at velte og derved at brække sin ene Arm. - - Natten imellem sidste Onsdag og Torsdag afbrændte ved ulykkelig Jldsvaade en heel Bondegaard i Pannerup Bye, under Schaarupgaards Gods. Alt blev et Rov for Luerne undtagen Kreaturene. En Pige maatte for at redde sig, saagadtsom nøgen styrte sig igjennem Luerne og skal derved ynkeligen være bleven tilrede. - - Nyligen fortaltes i Aviserne fra Fyen om en udbrudt smitsom Sygdom i en Pensionsanstalt for unge Piger i en jydsk Kjøbstad, Gielder dette Mad. Madsens Jnstitut i Fride vista, da tjener det – ifølge paalidelig Efterretning - til Beroligelse for Forældre her i Egnen, der mueligen kunne have Døttes der, at pel nogle af Eleverne ved stærk Forkjølelse efter en voldsom Dands smaaskee af de afskyelige saakaldte Wienervaltse, der burde banlyses fra vore Baller) have paadraget sig en Sygdom, hvoraf rigtignok een haabefuld Pige er død, men at samme aldeles ikke, hverken har været eller er smitsom i mindste Maade. - - Blandt den Mængd næsten daglig her gjennemstrøifende sig saakalde: reisende Haandverksburschen, skibbrudne Søemand, tydske Krigshelte, ved Krigen ødelagte Kjøbmand, o. s. v. løb forleden Dag een her paa Dørene der ikke udgav sig for ringere end gewesener Secretair hos den franske Marskal Ney, men ved sin Herres Fald var bleven bragt til denne Yderlighed; han agtede sig nu over at hilse paa den svenske Kronprinds, som han kjendte særdeles nøie, og som han var forvisset om nok vilde skaffe ham i en brillant Carriere. For noget længer siden vandrede saaledes en brillant klædt Dame fra Huus til Huus, og udgav sig for en tydsk Majorsfrue, der i sidste Krig havde mistet sin Hr. Gemal. - Ere end enkelte af saadanne, virkelig Trængende, de Fleste ere dog vistnok Spitsbuber og Landstrygere, som det hedder at tage sig lagt for(Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Kjøbenhavns Børs den 20 December. Cours. Hamb. 2 M. 560, a vista 570. Amsterdam 2 M. - , a vista, . London 2 M. 25 Rbdlr. Spec. 580. - Specier solgtes til 36 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 90 1/2 a 91 pr. 100; Oblig. (med Rente) 82. Norske Sedler 19. Svenske Sedler 8 Mk. 4 s. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Blandede Efterretninger. Den her i Kjøbenhavn bekiendte Svenske Hofsecretair C. A. Bohemann.) har i Pyrmont i forrige Aar udgivet et tydsk Skrift, hvori han søger at retfærdiggjøre sig imod den, efter hans Foregivende, constitutionsstridige, Forfølgelse, han har mødt i sit eget Fædreneland, ved Hielp af authentiske Documenter. Han blev den 18 Febr. 1803 arretteret i Stockholm. Tolv Aar i Forveien var han reist omkring i andre Lande, og havde ved Handel og paa andre Maader, erhvervet sig Formue, formedelst Krigen forblev han *) Versch. Schriften betreff. d. widr. Schicksale, welch. d. Hofsecr. C. A. Bohemann im I. 1803 U 1814, in seine Vaterl. Schweden erlitten u. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
Pyrmont 1815. i Danmark, hvor han kjøbte sig et Gods *) og nød i 11 Aar en fredelig Borgers Rettigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-12-21
De i No. 98 og 99 omtalte Norske Laaneinstitussedler ere udstedte af den, i Følge Forordningen af 14 Juni 1816 (See Rigstidenden No. 63 s. A.) midlertidige oprettede Laane- og Disconto-Jndretning. Overeenstemmende med denne Lov skulde i hver af de 4 Stifter oprettes en saadan Indretning, der maa giøre Udlaan og discontere med Sedler, som Jndretningen selv udsteder og for hvis Jndløsning dens Jnteressentere garantere. Garantien bestaaer deri, at hver Jnteressent er pligtig til, to Maaneder, efterat Paafordringen er skeet, at erlægge til Indretningen den udfordrende Deel. Jngen maa garantere for mere end 20,000 Specie dalere til Laaneafdelingerne, eller 10,000 Specie dalere til Discontoafdelingen. For den Sum, der garanteres ved Disconto Afdelingen stilles saadan Sikkerhed, som for Udlaan af offentlige Stiftelsers Midler er anordnet; ligedan Sikkerhed stilles for 1/2 Part af den Sum, der garanteres ved Laane Afdelingen. Ogsaa haandfaaet Pant i Guld og Sølv eller rede Penge modtages som Garantie. Bliver en Jnteressents Hypothek utilstrækkelig og han udaf Stand, at opfylde sin Forpligtelse, da skal det Manglende udredes af de øvrige Jnteressenter, i Forhold til deres tegnede Gerantie. Hver Jnteressent forbinder sig til, i 2 Aar ikke at opsige sin Garantie. Jndretningens Repræsentativer udstedes ikke paa større Summer end 20, 80 og 200 Speciedalere, og maa ikke sættes i Omløb af den uden ved Udlaan og Discontering. De kunne gaae i alle Betalinger fra Haand til Haand, men Jngen skal være pligtig at modtage dem, uden Jndretningen, hvorfra de ere udstedte, og dens Jnteressentere undtagne. Jngen Afdeling af Jndretningen maa sætte en større Sum i Omløb end der er tegnet Garantie for, eller anbringe en større Sum, som ved denne Lov bestemmes for begge Afdelinger, nemlig i Christiania 450,000, i Christiansand 150,000, i Bergen 100,000 og i Trondhjem 100,000 Speciedalere.