Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-03-01
J Aaret 1664 legerede Præsten til St. Jacobi Kirke, Niels Arensberg, 100 Rd. til et Bibliotheks Anlæg, som senere forøgedes af P. Petersen, Johannes Friis, Th. Thorkildsen Skolens Rector, og Joh. Enevoldsen; men dette Bibliothek er siden ved Uorden og Forsømmelighed fra Opsynets Side aldeles forsvundet, saa at intet uden Navnet er tilbage. Ligesom det er rimeligt, at Bibliothekets Savn har i locale Hensyn været meget føleligt, samt at mange for Byens Historie vigtige Oplysninger med det samme ere tabte, kan det dog ikke formodes at have været af meget betydelig Størrelse. At lignende Forsømmelighed med Skolebibliothekers Opbevaring, har fundet Sted ved andre Skoler erfares af Efterretninger og Vordingborg Skole (af 1829. 5 44), hvorefter Jacob Baden, da han blev Rector for denne Skole, ikkun forefandt et mutileret Exemplar af Calepini Lexicon. - Desuden, eiede Skolen en Eng ved Arnebjerg østen for Byen, og en Capital stor 518 Rd. Fremdeles havde den en Jndtægt i Korn af Landsbydegnene, hvorved bør bemærkes, at de latinske Skolers Disciple paa de Tider bestyrede Sangen i de tilgrændsende Landsbykirker. Skolen reduceredes i Aaret Varde Hospital er efter sin nærværende Indretning en Stiftelse, hvori værdige og trængende Fattige, der formedelst Alderdom, Vanførhed eller anden legemlig Svaghed ikke kunde ernære sig selv, men som dog ikke egentligen henhøre til den offentlige Fattigforsørgelse, kunne optages og nyde Understøttelse, deels ved fri Bopæl og deels ved Victualier og Pengehjælp. Denne Stiftelses første Oprindelse er uvis, men den synes i Begyndelsen kun at have været et almindeligt Fattighuus for Byen og maaskee Omegnen, hvor Medlemmerne nøde Almisse af den frivillige Goddædighed, hvorfor ogsaa Gaden, hvori det endnu ligger, fordum kaldtes Almissegaden. Den ældste Efterretning indeholdes i Kong Frederik II Reskript af 22. Octbr. 1579 til Lehns manden og biskoppen i Ribe, angaaende at Magistraten og Borgerskabet havde beklaget sig over: "at der nok fandtes et Hospital i Byen, hvorudi nogle Fattige opholde sig; men at de næsten intet havde til Underholdning, uden hvad Borgerne gave dem, hvorfor de havde bedet Hs. Majestæt om at ville betænke Hospitalet med nogen Rente." Det blev derfor paalagt Lehnsmanden og biskoppen at afgive deres Erklæring, angaaende hvorledes Hospitalet bedst kunde hielpes med Tiender og paa anden Maade, hvorpaa Kongen ved et aabent Brev, dat. Coldinghuus d. 24. Marts 1580, har benaadet Hospitalet, med nogle Gaarde i Linding og Gjellerup, og Kronens Tiender af Thistrup, Tostrup og HoddeSogne, hvilken Donation Christian IV under 23 Febr. 1593 har confirmeret. - Hospitalets senere Historie, hvorledes det flere Gange er afbrændt og atter opbygget, samt Beskrivelse af dets nærværende Tilstand og Jndretning, er det for vidtløftigt her at meddele. Byen har i ældre Tider været langt større af Udstrækning mod Vesten, saa at St. Jacobi Kirke, der nu ligger ved den vestlige Udkant, har i forrige Dage ligget omtrent midt i Byen Resens Kort over Byen, som er udgivet i Aaret 1677, viser endnu de Gader, som have været vesten for Kirken, blandt hvilke den saakaldte Slotsgade har været den største i Byen. Gamle Documenter fra Fortiden vise ogsaa, at Byen i Forhold til andre Kjøbstæder har indtaget en betydeligere Rang end i nærværende Tider. Dens Folketal kan ikke nøiagtigen opgives for dens Velstand begyndte at dale, da man i ældre Tider ikke havde fuldstændige Folketællinger; men ved at sammenligne de Afgifter, som i hine Tider paalagdes Kjøbstæderne, kan man, fra de Kjøbstæder at slutte, hvis Folketal vides, antage, at Varde Kjøbstæd i Aaret 1500 har havt noget over 1200 Jndvaanere. Efter den Tid er Jndvaanernes Antal aftaget, ligesom man seer af Skattendskrivningerne, at Byens Velstand efterhaanden maa være aftaget, saa at den i Slutningen af det 16de Aarhundrede neppe har havt 1000 Jndvaanere. J Midten af det 18de Aarhundrede havde den circa 800 Jndvaanere, og det er mærkeligt, at dette Antal nu er steget næsten til det dobbelte. - Den første Aarsag til Byens Forfald i ældre Tider var uden Tvivl den store Jldebrand i Aaret 1551, der lagde Byen og begge dens Kirker i Aske, i hvilken Anledning den i de paafølgende Aar har nydt en betydelig Nedsættelse i Skatter og Contributioner i Forhold til andre Byer. Saaledes sees det at medens den i Aarene indtil 1550 stod omtrent lige med Colding i Afgifter, blev den ved en ny Udskrivning, som fandt Sted i Aaret 1570, ikkun ansat til 600 Rd., medens Colding ansattes til 1200 Rd. - Kong Christian III har ogsaa ved et Reskript taget Byen i særdeles Beskyttelse, og søgt paa flere Maader at ophjælpe den til dens forrige Velstand. Et Exempel herpaa afgiver følgende kongelige Reskript: "Christian mett Guds Naade Danmarkis Norgis Wenndis oc Gottii Konning &c. Wor Gunst tillfforn, midt att wii ere komne udi Forfaringh hvorledes at wor Kjøbstæd Warde er Mestendeelen affbrendt, oc wore undersotthe ther sammesteds ere ther wdoffuer kommen wti stoer skade oc forderfue; thi bede vi tags wille det naar wore wundersotthe wil forne. Warde mett theris Skib wdi thit lene besøgendis worder, att thu tha est the nom behjelpeligen att mue bekomme Byggeninges Temer for theris Penninge oc for et skelligt werd oc forfiorderer thenom til thet Beste, wdi alle maade. thermett skee og synerligen til Willie oc forlade os ther wisseligen tillige befallendis teg Gud, strueffvet paa wortt Slott Kjøpenhafen, Onsdagen nest epther sancti Bonsfacii Dag Aar. 1551. under wort Signet. Oss Elskelige Bennett Bylle wor Mand, Tjenere oc Embitzmand wti Tønnesbjerg Leen. Eller hans Fogitt ther sammesteds wdi hans Frauerelse. Midlertid er Byen ikke kommen til Velstand, igjen, hvilket fornemmeligen hidrører fra de Krige, hvori Danmark var indviklet i det syttende Aarhundrede, nemlig først i Trediveaarskrigen, og siden i den svenske Krig mod Kong Carl Gustav, udi hvilke Byen blev haardt plaget med Jndqvartering og Brandskatning af Fienderne, som havde indtaget Landet, og siden med Contributioner til Bestridelse af Krigsomkostninger. Disse Uheld rammede i Aarene fra 162729 164345 og fra 1657-1660; men ligesom Kilderne til Byens Historie ere riigholdige fra den Tid, saa vilde det være for vidtløftig her at meddele hvad Byen paa de Tider har lidt, allene bemærkes som en historisk Notits, at Byen under hine Krige maatte pantsætte dens østen for Byen beliggende Enge for et Laan til at udrede en paalagt Brandskat, som erholdtes af daværende Eier af Lunderup, under den Betingelse at tilbagebetale den til en vis Dag og til et vist Klokkeslet paa Dagen. Pengene bleve og saa tilvejebragte til den fastsatte Tid, og Borgemester med Raad begave sig til Lunderup for at betale dem og indløse Engene; men det befandtes da, at man var kommen for sildig, da Tiden efter Gaardens Uhr allerede var forløben, paa hvilken Grund Pengene ikke bleve modtagne, og Engene for stedse fraskildte Byen. Om Gaard uhret nu har været stillet fremad, eller og Raadet virkeligen er kommet for sildig, vides ikke; men de østlige Enge have siden den Tid, paa en ubetydelig Deel nær, tilhørt Lunderup.