Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-20
Den Norske Rigstidende af 7de August melder følgende: "Ca sørgelig Tidende paaligger det i Dag Rigstidenden at bringe sine Læsere - den at Fædrenelandet har tabt en af dets meest udmærkede Mænd, Biskop Johan Nordahl Brun Ei kunne vi her male et billede af den Hensovne, eller skildre hans sjeldne Værd som Digter, som Taler, som Fædrenelandets og som den christelige Kirkes trofaste, kraftfulde og ivrige Tjener. Det behøves ei heller for at minde Norge om, hvad det nu haver tabt, thi i næsten et halvt hundrede Aar var Brun det Norske Folks Hæder og dets Yndling. Flere Tusinde beundre ham, fordi de hørte ham at tale; endnu flere beundre ham, fordi de have læst, hvad han skrev, og neppe er der nogen Egn i Fædrenelandet, hvor jo hans Navn kiendes og elskes af Høie og Lave. Desuden ville vist og de Mænd, som dertil have Kald og Evne, ei undlade at reise det fortjente Minde paa den Henfarnes Grav. Vi have allerede af Digteren Telig en Biographie af Hiskop Bræn, for en stor Deel efter dennes egne Optegnelser, der vil vidne for Eftertiden om hans daadfulde Liv, saaledes som hans egne Skrifter ved deres ligesaa eiendommelige som genialske Præg ville stedse bevare hans hædrede Minde. - Johan Nordahl Brun var født den 21de Mars 1745 paa Byenæsset af Gaardbrugeren: Svend Brun og Kone, Mette Cathrine Nordahl. Først bestemt til Krigstanden, begyndte han, 12 Aar gammel, at studere, og blev 1763 Student. 1772 fremtraadte han som Forfatter af de første originale danske Sørgespil Zarine, og Einar Tambeskjelver, hvorpaa han endnu i samme Aar blev Capellan til Bynæsset, og kunde da indtræde i Ægteskab med sin Ungdoms Forlovede, Jomfru Jngeborg Lind, der skienkede ham 8 Børn, og nu som Enke begræder sit Tab. 1774 blev Brun Sognepræst til Korskirken i Bergen; 1793 blev han Stiftsprovst, 1797 constitueret og 1804 virkelig Biskop over Bergens Stift. Den 28de Januar 1810 blev Brun Ridder af Dannebrog, den 28de Januar 1812 Commandeur af Dannebrog, den 28de Januar 1813 Dannebrogsmand, og den 7de Januar 1818 geist tigt Medlem af Nordstierne-Ordenen. - Den 26de Juli 1816 henslumrede Oldingen blid og rolig ved Fortrøstningen om den Herres Naade, som han troligen havde tjent. Hæder med hans Minde, og Fred med hans Støv, J ovenmeldte Tidende læses til den Afdødes Minde følgende Digt af Hr. Conrad N. Schwach: Johan Nordahl Brun. Født den 21de Marts 1745. Død den 26 Juli 1818. Hvis er den brede Kæmpegrav, Omhvalt af høie Fielde, Hvor til ærværdig Bispestav En Harve op monn helde; Hvor Mænd og Qvinder samle sig, Og sukke dybt og inderlig, Og græde hedde Taarer? Der slumrer Norges gamle Skiald, Der hviler Troens Kæmpe, Hvis Kraft og Jld i hellige Kald Ei Tiden kunne dæmpe; Der sluttes fast i Moderarm Den Søn saa gjæv, saa tro og varm, Af Fødeland for Kæmper. Ja Gubbe! Du din Gang har endt, Og nedlagt Bispestaven; Den staaer, et herligt Monument, En Bautasteen paa Graven; Mens Kraften af dit Lærerord, J mange Hjerter frodig groer, En Sæd for Evigheden. Et sjunger meer med høien Sand Du her til Harpens Tone; Du byttet har din Laurbærkrands, Med Salighedens Krone. O! men fra Harpen paa din Grav Skal mangt et Qvad, som Du og gar, Til fjerne Slægter runge. Ja fast dit Minde stande skal, Du gamle Norgborde! Og lyse over Høi og Dal, Som Fieldets stolte Varde, Og gyde Jld i Normænds Hu At vandre frømt og giævt som Dyr, Som Du at elske Norge.