Berlingske Tidende, 1781-11-01
J mange Huuse i London, hvor Boderne ligge fulde af kostbare Vare, bestaae Middagsmaaltidet oftest kun af koldt Kiød, som er bleven tilovers fra den forrige Dag. Et stort Stykke stegt eller kaagt Kiød med nogle Jord=Æbler eller faa andre Have=Urter, samt Brød og Ost, er alt det man sætter frem, og hos de smaae Familier kommer samme Stykke undertiden 3 Dage i Rad paa Bordet uden videre Forandring, en Pudding maaskee undtagen. J mange gode Familier drikkes der kun meget lidet Viin, og til Aftensmaaltidet i London veed man, at det ey har ret meget at sige. Jkke de stomindre koster en Huusholdning, hvor sparsommelig den end er indrettet, overmaade meget. Jeg kiender Hamborg, og man veed, at det sammestæds efter den tydske Maade at regne paa, et temmelig dyrt; imidlertid troer jeg dog, at jeg ey angiver noget urigtig Forhold, naar jeg siger, at man med 400 Pd. Sterl. kan føre en ligesaa god, om ikke bedre Huusholdning i Hamborg, som med 1000 Pd. i London. Naar Handelen med Levnetsmidler og de fornemmeste Fornødenheder bliver en Kilde til store Rigdomme for mange egennyttige Personer, saa kan samme ey andet end drage meget skadelige Følger efter sig for Selskabet i Almindelighed betragtet, og det geraader Politiet i et Land eller i en Stad, kun til liden Ære at taale saadant, meget mindre at befordre det; men her i Engeland synes man i dette Stykke at have drevet det til det Høyeste. Alle Levnetsmidler ere ikke alleneste af Regieringen besværede med meget høye Afgifter; med enhver som handler med samme, tager ogsaa sin store Profit Ethvert Slags Levnetsmidler gaaer igiennem mange Hænder, førend det kommer til den, som skal sidst bruge det, og enhver, igiennem hvis Hænder det gaaer, giør nye Paalæg paa samme. J de Provindser i Engeland, hvor dette ey kan lade sig giøre, og hvor man kan kiøbe fra første Haand, er alting meget lettere. Paa det man nogenledes kan giøre sig en Forestilling. om det, som fortæres i London, saa vil jeg giøre et Overslag, over de fornemmeste Slags Levnetsmidler, hvilket er meget troeværdigt. Man giør den Regning, at der aarligen i London fortæres 369635 Fierdinger Hvedemeel, 100000 Stykker Stude 700000 Faar og Lam, 195000 Kalve, 238000 Sviin 115000 Skiepper Østers, 14 Millioner Makrel, 16 Millioner Pd. Smør og 21 Millioner Pd. O. ste. J Aaret 1759 blev i London brygget 140431248 Kander Øll. Jeg maae ogsaa erindre, at den gemene Almue i London er meere for Kiød end for Fisk, ved hvilken Leylighed den dyre Tid maae blive ved. J Almindelighed betragtet, ere de fattige Jndvaanere i London meget lækkere end paa andre Stæder. En ringe Arbeydskarl vil dagligen have færsk Kiød, stærk Øll og Hvedebrød. Jeg erindrer, at Parlementet i min Tid forordnede, at Bagerne skulde bage et Slags Brød, i hvilket Hvede- og Rugmeel vare sammenblandede, paa det de kunde sælge det desto lettere; men ingen Fattig vilde spise det, endskiønt samme efter min Tanke smagte bedre, end det sædvanlige Hvedebrød, hvilket den 3die Dag er saa tørt, at Tienestefolkene neppe ville spise det. Engelændernes Smag i Henseende til Levnetsmidlernes Farve gaaer saavidt, at de tit og ofte vilde fornøye Øynene paa Smagens Omkostninger. Derfore kaage de deres Have=Urter neppe halve møre, paa det de ey skulde miste den grønne Farve, og spise dem hellere af Vandet, hvori de øse Smør, som er smeltet med Meel og Vand, end at de skulde lade dem kaage møre i Kiødgryden, for at giøre dem mere velsmagende og spare deres Smør. Derfor bruge Bagerne ogsaa allehaande Konstgreb for at giøre Brødet hvidt, hvortil de betiene sig af Allun, endskiønt der ere strænge Forordninger derimod. Derfor aarelader man bestandigen Kalvene, og lader dem slikke et Slags kridagtigt Leer, paa det deres Kiød skal blive desto hvidere, endskiønt det derved taber meget af sin Smag og bliver overmaade tørt. De Riges Fraadserie er ogsaa en af Aarsagerne til den dyre Tid. En rig Hertug, som neppe veed, hvad han skal fange an med sine Penge, og holder ingen Hofstat eller Soldater, som en tydsk Fyrste; en rig Lord, der vil lade sine Penge komme ud iblant Folk, og desuden, efter den fornemme Maade, gjøre Gield; en Nabob, der er bleven overmaade rig, fordi han har hiulpet til at plyndre Ostindien, og mange andre der have mere Penge end Forstand, stand, betale de Ting meget dyrt, som kunne fornøye deres Sandser og Gane. Derfor bringes alt det, som skal sælges dyrt, til London. Jeg vil vel ikke paastaae at Engelændernes Overdaadighed kan lignes med den Romerske Afsindighed i Triumpiraternes og de første Keyseres Tider, eller med saadanne Fyrsters Ødselhed, som ved Extrapost have ladet hente Pasteter fra Paris, alligevel naar en Engelsk Herre lader sin Kok, (hvilket virkeligen er skeet) hver Qvarteer, sætte en Høne eller et Stykke Vildt paa Spedet, at han, naar han kommer hiem, kan i et Øyeblik finde noget stegt, fuldkommen efter Apicii Maade, saa synes dette at være en Efterabelse af Antonii og Cleopatræ Ødselhed, over hvilken Lægen Philotas saa meget forundrede sig, efter Plutarch Fortælling. Den store Mængde af ledige Betientere, som man her holder, og som leve lige saa got som deres Herrer, er atter en Aarsag til dyr Tid. Tienestefolkene ere udvevende paa deres Herskabs Regning, og i mange fornemme Huse opføres for Alvor, Comordien: high lise below stalrs. J Engeland ere saa mange Betientere, at man giør den Regning, at den Taxt af en Guinee, som for nyelig er bleven lagt paa enhver Betient af Mandkiønnet, vil indbringe noget anseeligt. Ligeledes er den forskrækkelige Mængde af Heste, som holdes baade i London og i det hele Land, en Aarsag til dyr Tid. Man siger vel, at Engeland er et Helvede for Hestene; men det er tillige tilforladeligt, at de ingensteds blive bedre forrede og meere oppassede, end her, endskiønt de siden efter maae arbeyde og løbe desto stærkere derfor. Hvo som nogenlunde kan, vil holde sig en Ridehest, og naar en Skriverkarl paa et Kiøbmands Contoir eller en Svend i Boden, har arbeydet hele Ugen igiennem, saa ville de i det ringeste omSøndagenagere Junker, og lade sig see til Hest paa Lande veyen. Denne Mængde Heste udfordrer, som man let kan tænke en stor Mængde Korn. Desuden er det nu bleven meget mere almindeligt at reyse, end tilforn, siden at Landeveiene ere blevne baade smukke og maaelige. Endskiønt den baade i og ved London holdes et stort Antal Post=Kareter, og samme dagligen er i Brug, saa findes der dog bestandig saa mange Folk, der vilde reyse fra et Sted til det andet, at de som have Post Kareter eller Heste og Vogne at udleye, kunde tilstrækkeligen leve deraf. Man maae ogsaa erindre, at 1000 Hyrevogne paa Gaderne ernære deres Herrer med Familier, Tienere og Heste. En nye Grund til der Tid er denne, at Priserne paa Landgodserne ere stegne, og følgeligen Producterne af samme ligeledes. Jngen Stæds er Agerdyrkningen, uagtet alt det, som de, der ey vide bedre, kunde sige derimod, drevet saa høyt som i Engeland, hver man gjør sig al Umage for at giøre samme og Manufacturerne til en Kilde til store Rigdomme, De som laane Penge ud, indbilde sig at være meget sikre, naar de have Landgodser til Underpant. Landgodsernes Eie te ere altid betænkte paa at forhøye sammes Værdie, og hvor høyt Forpagtningspengene endog beløbe sig, saa vide dog ForLaaned 17. pagterne Midler og Udveye til at berige sig. Det værste herved er dette, at de store og rige Forpagtere altid stræbe efter at udvide deres Handel ved at undertrykke de mindre. Derved faae de det i deres Magt, i det de foreene sig med andre rige Forpagtere, at de kunde bestemme Torvepriserne paa Levnetsmidlerne ligesom de selv ville. De fattige Forpagtere og smaa Bønder, som gierne bragte deres Producter til Torv for en billig Priis, eftersom de behøvede Penge, og lode sig gjerne nøye med en ringe Fordeel, undertrykkes af de tige Forpagtere, og deres Forpagninger opsluges af de store. Aarsagerne til Landgodsernes forhøyede Værdie og Forpagtningernes Afgifter er iblant andet de Ostindiske Rigdomme, om hvilket jeg saa ofte maa tale, og som have foraarsaget denne Øe saa stor Skade. J Engeland gives der mange Veye til at forhverve Rigdom. Lykke i Handelen er en af de ærligste, naar uretfærdig Snighandel ey bliver brugt. Contracter med Regieringen om saadanne Ting, som behøves til Armeen og Floden, have beriget mange, og en Nedrig, som har Venner, faaer allersnarest saadanne Leverancer: ærlige Folk saae samme sielden. At holde Vertshuus, tage 200 og flere pro Cento, kan ogsaa giøre mangen en rig; ligesom det og er mueligt, at en Søn af en Mand, der har samlet en stor Formue ved at holde et Bagnio eller Horehuus, og derfor kiøbt sig Landgodser, kan komme til at sidde i Parlementet; en Opvarter i de Huuse, hvor gamle og unge Rasende af Adelen og andre rige Narre i en Aften forspille 1000 og flere Gylden, kan der i nogle Aar stiæle sig en anseelig Formue til. Jmidlertid har ingen Vey til at samle Rigdomme i mange Aar været vissere, end den, at man i nogle Aar kan komme til rette med Clima i Ostindien, og de ved nogle tilladelige, men langt flere ubillige og grumme Midler forskaffe sig en Formue, hvormed man kan vende tilbage til Engeland, og siden leve i Overflødighed og Ødselhed. Da nu disse Folk saa let have samlet deres store Rigdomme, der maaskee ere vædde dede med mange fattige Jndianers Taarer, saa bekymre de sig ey om, hvor meget de give for et Landgods, men betale saadanne Summer derfor, som ikke staae i noget Forhold med Tingenes sande Værdie efter den Europæiske Regnemaade. Folk der have faaet deres Penge, lige om i en Drøm, bekrmre sig kun lidet, om de udgive samme efter Huusholdningskonstens Regler, ligesaa lidet, som Fraadseren Lucullus, der agtede det for en ubetydelig Sag at betalt 200000 Rdlr. for Apollos Billedstøtte, hvilken han vilde forære til Capitolium.