Berlingske Tidende, 1830-07-30
Petersborg, den 17de Juli. Vor Statstidende indeholder følgende officielle Artikel: "de første Dage af Juni Maaned var Sebastopel Skuepladsen, for en ligesaa uventet som skrækkelig Begivenhed. Uagtet Regjeringens kraftige Forholdsregler til at beskytte Krimm mod den det europæiske Tyrkie udbrudte Pestsmitte, der var trængt frem til Bessarabien, ja endog havde naaet Byen Odessa, bragt Nødvendigheden af en uafbrudt Communication mellem Orlogs havnen i Sebastopel og Tropperne paa hiin Side af Donau dette Onde uformærkt til Sebastopel. De afgiørende Foranstalt, ninger fra Øvrighedens Side for at standse og aldeles at udrydde dette, blive heller ikke frugtesløse. Ved Slutningen af Mai Maanede var Byen og nogle Forstæder allerede fritagne for Qvarantaine, kun for een af disse sidste, den saakaldte Kærabelnaga Slobodkal, hvis Beboere for største Delen bestaae af afskedigede Matroser og Søesoldater, var Terminen endnu ikke udløben, skjøndt der ikke var lang Tid tilbage. Saa gavnlige Qvarantaine=Anstalter i Almindelighed ere, troer Almuesmanden ikke let paa Pestens Existents, naar han ikke seer dens Offerdyngeviis trindt omkring sig, og holder derfor de nødvendige Foranstaltninger mod den for unødvendige og vilkaarlige Indskrænkninger. Nogle Dage for Qvarantaine=Terminens Udløb, sporedes en pludselig Dødelighed i hiin Forstad, som man ansaae for en Følge af Pesten. Efter den temporaire Krigs-Gouverneurs, Generallieutenant Stolppins, Ordre sendtes Læger, for at visitere en der afdød Kones Liig inden hun blev begravet; men dem nægtedes Adgang af de øvrige tilstædeværende Fruentimme. En lignende Opsætsighed viiste sig ogsaa blandt denne Forstads øvrige Indbyggere, da de erfarede en befaling, at nogle Familier skulde, for at deres Boliger fuldkommen kunde purificeres, drage ud i den dertil oprettede Leir. Øvrighedens Forestillinger om, hvor absolut nødvendig denne Forholdsregel var, bleve frugtesløse. Den 3die (15de) Juni om Aftenen Kl. 7 hørtes Stormklokken ringe, og et Oprør udbrød paa engang baade i Forstaden og midt i Byen. Rebellerne fordrede meget høirøstede Qvarantainens Ophævelse og Kirkernes Aabning, styrtede rasende ind i Midten af Byen, myrdede Krigs-Gouverneuren General Stolyppin, Qvarantaine=Inspecteuren Collegiiraad Stully, Brigadecommandeuren Oberst Woroblew og Commissairen Stepanow, ødelagde og plyndrede de Huse, som tilhørte Qvarantaine= og Politie=Embedsmændene, der undgik Døden blot ved at flygte til Byens nordlige Forskandsninger og ombord paa Skibene. Oprørerne tillode sig lige til den følgende Morgen alle mulige Excesser. De i Sebastopel tilstædeværende Tropper havde vel været tilstrækkelige til at tæmme Oprørerne, men, da de ikke havde den fornødne Ordre hertil og de fleste af de Høist-Commanderende vare fraværende, bleve de aldeles i Uvirksomhed. Lykkeligviis var den ydre Sundhedscordon, før denne Begivenhed, bleven saa tilstrækkeligen forstærket, at man kan være vis paa, at Jngen fra Byen har sneget sig igjennem den Strax efter den første Efterretning om denne ulykkelige Begivenhed, ankom Sebastopels egentlige Krigs=Gouverneur, Admiral Greigh, dertil og umiddelbart efter ham Nyruslands General-GoverneuGrev Woronzow. Uagtet Roligheden den 4de (16de) var gjenoprettet, saa at Havnearbeiderne ligesom før indfandt sig til deres daglige Syssel, føiede dog begge nysnævnte Commanderende de strængeste Forholdsregler til at afværge ethvert Forsøg paa nye Uordener. Jntet Middel undlodes til at sikkre Jndvaanernes Sundhedstilstand, og forhindre Pestens Udbredelse paa Halvøen, Efterat have modtaget Beretningen om det Skeete behagede Hs. Majestæt Keiseren at paalægge Grev Woronzow, at undersøg, Aarsagerne til Oprøret, sætte de Skyldige under Justitiens Tiltale og underkaste dem Lovens Straf. Til den Ende er en Undersøgelsescommission nedsat i Sebastopel, som ogsaa har været saa heldig, i kort Tid at opdage Aarsagerne til Oprøret, og nogle af Hovedmændene.