JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Englænderne og Hielpetropperne under Hertugen af Norks Commando vare i Beleiringen, for Valenciennes strengt forbudne at plyndre. Ved nøie at lagttage dette Forbud erhvervede vore Tropper sig de franske Landmænds Yndest. Jkkun en eneste Soldat blev greben i Plyndring; hans Sag blev andraget for Hertugen; er han tapper, spurade denne; mange af hans Kamerater vare færdige, at giøre omstændelige For 7) Taget af Archenholtz's Minerva for Julius 1794. tællinger til Beviis paa hans Tapperhed; " nu saa kan jeg eftergive noget, sagde Hertugen, men Feighed; – Soldaten blev strax friekiendt. Hos Østerrigerne have de gemeene Soldater langt meere Lyst til at plyndre. Mange af dem, som ved Feldttogets Begyndelse havde neppe en Telt, ere nu paa det beste forsynede med Alt. Saasnart de rykkede fren imod Dyn kirken, bleve Heste, Køer, kort sagt, Alt hvad der kunde sælges, borttagne. Hesserne gjorde det endnu værre. J Nærheden af Hovedqvarteret havde en Forpagter 70 Stykker Qvæg paa sit Landgods; Patrioterne bragde 40 Stykker, deraf i Sikkerhed; de hessiske Forposter toge de øvrige. Den stakkels Eiermand beholdt kun en Smule Straa i en Krog i sit Huus, hvor han under heele Beleiringen maatte forblive. Qvæget blev slagtet, og man solgde deraf til de brittiske Tropper.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
J Nieuport horde vi af en engelsk Officier, (der fortalde Tildragelsen saa omstændelig, at vi aldeles ikke kunde tvivle om dens Sandhed, at 29 Franske i Nærheden af Dynkirken havde overgivet sig til nogle brittiske Tropper, begieret Pardon af dem, og erholdt samme. Men et Partie Østerrigere kom dertil, og nedsablede dem alle, til Trods for vore Landsmænds For, bønner og Forestillinger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Ved St. Amand skiulede nogle stærk saarede Patrioter sig i en Grav for de Keiserliges Grumhed, men de bleve af et lidet Partie opdagede. Dette lod sig ikke nøie med strax at dræbe dem, men skar dem Ansigtet op, fra Øinene til Kindbakkerne, og fra Munden til Øinene. Efter denne Grusomhed saugede det Struben over paa dem med dets stumpe Sabler. Uden at spørge Historien til Raad, troede vi, at Frankerig kunde erobres i eet Feldttog, vi gjorde ingen Regning paa Tidsomstændighederne; og Nationernes Historie lærer os, at et Folk under en Revolution, omendskiønt splidagtig, dog alligevel er frygteligere for udvortes Fiender, end nogensinde i en Krig under en regelmæssig Regiering. Vort eget Fædreneland stadfæster denne Paastands Sandhed, Brittanniens Magt var aldrig frygtet af dens Fiender i saa høi en Grad, som under Cromwells Protectorat. Frankerigs Grændser bevogtes stærkere end noget andet Lands Grændser i Europa. At erobre dets flere end hundre de befæstede Stæder vilde udkræve en Række af Aar, ved hvis Beregning de europæiske Magter maatte skielpe.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Efter visse Artikler i den Utrechtske Fredsslutning skulde Dynkirkens Fæstningsværker, sleises; dette skeete og for en Deel; imidlertid blev nok tilbage, for at imodstaae en Hær af 40000 Mand. Den Møie, de Bekostninger, og det Antal Mennesker, som denne Stad kostede Turenne, er aldeeles ikke at ligne med hvad den i denne Krig kostede. Men hvem Skylden for de seilslagne Bestræbelser bør tilskrives, om Efterladenhed hiemme, eller Generalens Forvovenhed, - dette bliver rimelig en Hemmelighed. Lyset vilde vel alt for meget blænde Folkets Øine. Dynkirkens Fæstningsværker bleve, uagtet de forsvaredes af 14000 Mand, ringe agtede. Det vil, sagde en hessisk Officier, som havde tjent i America, det vil blot være en Frokost for vor Armee." De Allierede vilde ikke lade sig nøie med denne Stads Besiddelse allene, nei, de vilde først sønderrive Fæstningernes Kiæde i Vestflandern, og derpaa skulde J. Joles (Russels) Belering om Vinteren krone de idealiske Planer. Betragte vi den uhyre Forraad af alle Slags, som blev samlet i Vestflandern, og betalt med brittiske Penge; saa kunne vi formode, at vor ellers koldsindige Minister har ladet sig alt formeget henrive af blændende Forestillinger om Gevinst. Dynkirken vilde neppe have erstattet os de Omkostninger, som vi for brugde til at indkiøbe og transportere saa megen Ammunition og saa mange Magaziner. Man angiver forskiellig den store Værdie paa alle disse Ting, som tilsammen faldt i Fiendens Hænder. Tabet var uhyre stort; man forde Alt til Frankerig, undtagen Træer, som Fienderne opbrændte, efterdi det var dem for besværligt at bringe fort.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Hvor mange Menneskeer ved Dynkirken, og Hondschooten faldt Fienden i Hænderne, veed man ikke. Mange Qvindfolk tilsatte Livet, da Bagagevognene veltede. Officierernes Tøi blev ikke heelt og holdent bragt til Furnes. Nogle glemde paa den tilfærdige Flugt, at de siden behøvede samme, for at kunne iføre sig reene og tørre Skjorter. Efterat vi havde tilfredsstillet vor Nysgierrighed i Leiren og i Furnes, rejøde vi igiennem Ypern, Meenen, Cortrock og Dornick til Valenciennes. Ad denne Vei var Armeen for en Deel marscheret til Dynkirkens Belering. Den havde og, (eller dens Efterfølgere) ved Plyndring efterladt sig nogle Spor af deres Marschlinie.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
J Meenen var Hollændernes Hovedqvarteer. Alt havde Anseende af militærisk Justits, og den fredelig Reisendes Øie blev glædet ved Synet af en Galge, som var opreist for Fronten af Leiren. Af den heele Troppecordon, som forsvarede de vidtløftige Grændser af det østerrigske Gebeet, vare Hollænderne stillede meest blot for Fienden, Tredive tusinde Mand, der stode omtrent to Mile fra L Jøle under Arveprintsen af Oranien, bleve ved de ofte igientagne og mordiske Udfald af denne Festnings Besætning, saavelsom og ved Sygdomme, formindskede til to og tive tusende. De følede ofte deres Fiendes Enthusiame, og vare de bekiendte med deres eget Lands Historie, saa havde de Aarsag til at frygte Friehedens Magt. Deres idelige Uheld betage dem Modet. De Franske vidste, at man frygtede for dem, derfor sagde de og reent ud til den Trompeter, som var sendt ind i Staden, til at opfordre dem apres demain nous viendron vous visiter (Overmorgen skal vi besøge eder igien). Dette fortalde Trompeteren den 11te September offentlig til sine Landsmænd. De franske Colonner vare i det mindste firegange saa stærke, som de hollandske, havde nu Modstanden været eftertrykkelig, saa maatte der have blevet en gyselig Nedsablen. De Franske havde tourneret adskillige Poster, førend Hollænderne flygtede, og af disse kom, ved al deres Hurtighed, ikke flere end 18000 Mand i Sikkerhed, til Gent. Deres Nederlag var meere end fuldkommen. Officierer og Gemeene, Fodfolk og Rytterie, Alt kom i Uorden imellem hinanden; ja de Flygtende troede endog om deres Med soldater, som af Træthed eller formedelst Blessurer drog i nogen Afstand bag efter dem, at det var Patrioter, som forfulgde dem. Syvhundrede Soldater kom uden Officierer til Brugge, og gik aandeløs igiennem Staden, lige til Sluyser=Porten. Oberste er Oyle, som der commanderede, befalede at man skulde lukke Porten; sin liden Garnison tvang han til at nedlegge Vaaben, og blive i Staden. Mange Saarede bleve efterladte til Fiendens Naade, andre lagte paa Artillerievogne, og om nogen svimlede, dristede man sig ikke til at holde stille et Øieblik, for at hielpe ham. Mange Artillerieheste, som ikke vare istand til at fort slæbe Vognene og de Saarede, styrtede, og Landeveien var overalt besaaet med forladte Ting.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Ved Commines blev en fransk Officier med et lidet Detaschement omringet af Hollænderne. Hans Folk gjorde ikke lang Modstand, og det Skrig, redde sig, hvo der kan, adspredte dem strax. Officieren blev tilbage, og bad paa fine Knæ om Pardon. Hollænderne vilde have tilstaaet ham den; men Franskmanden befindede sig igien, trak sin Kaarde, og sagde: "jeg tænker paa min Pligt, og vil døe for mit Fædreneland. Derpaa saarede han fem Mand. Tre Bajonetter giennemborede hans Bryst; han hug endnu engang omkring sig, og raabde, i det han faldt: med mit sidste Suk siger jeg endnu Nationen leve,
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Efter Hollændernes ulykkelige store Nederlag troede Arvestatholderen, at hans personlige Nærværelse var nødvendig, for ligien at oplive sine Soldaters Mod; og Generalstaterne bevilgede ham med deres sedvanlige Gavmildhed, ti tusinde Pund Sterling for hans patriotiske Forset. Tropperne vare betagne af en panisk Skræk; Arvestatholderen forde dem imod Mau hauge, og det af en Omvei over Bryssel. "Man fører os til Slagterbænken! tænkde de alle; men alle fode det ikke blive ved Tankerne; mange yttrede med høi Røst deres Misfornøielse. Nog ke gik siden over til Fienden. De østerrigske Tropper troe og, at Jacobinismens Jld raser iblandt de hollandske Soldater.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Det Land, som er taget fra de Franske, er frugthart, og har Overflødighed af Mark, Eng og Skov. Naturen har rigelig udøst sine Gaver derpaa, og et talrigt Folk har engang opdyrket det til sit eget Brug. Men Soldaternes Røvelyst har berøvet Landsbyehusene deres Boeskab, og Øxen og Jlden har gjort den almindelige Ødelæggelse fuldkommen. Borgerne, der vare i Stæderne, da det fiendtlige Jndfald skeete, bleve keiserlige Undersaatter; men det platte Land er øde. Neppe saae man paa Reisen igiennem de erobrede Lande et Menneske. De unge Mandfolk have trukket sig til bage med Patrioterne; de Gamle og Qvinderne ere blevne tilbage; og de mange, som have at sørge over en Ægtefælle, en Søn, eller en Ven, henvende deres Øine mod deres Fædreneland, og sukke: "det arme Frankerig. Kunde man skildre Jndbyggernes Lidelser, i Valenciennes, saa vilde dette udgjøre et Malerie, hvorover Menneskeheden maatte gyse. Garnisonen havde anviist Borgerne et underjordisk Opholdsted; derfor mistede ikke flere, end 400, Livet ved Bombarderingen. Mænd, Qvinder og Børn af alle Stænder vare pakkede paa hinanden i 40 Dage. Mange bleve under heele Beleiringen paa denne Plads; de Modigere saae sig omkring efter Levnetsmidler, og bragde dem til de Frygtsomme. Undertiden forskaffede det underfordiske Opholdsted ikke Sikkerhed nok, og det hændte sig engang, at en Bombe, der trængde ind i hiin Boelig for Frygt og Ængstelse, dræbde en heel Familie, Fader, Moder og fire Børn.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
I en heel Maaned efter Stadens Overgvelse fandt man daglig døde Legemer under Ruinerne, nogle blege Fruentimmer bragde disse Krigens ulykkelige Slagtoffere til St. Saul ves Kirke uden for Staden. Skarn, og paa nogle Steder endog Blod, blev stedse liggende paa Gaderne; Stanken var utaalelig, og Staden var overalt saa usund, at Besætningen, laae fordeelt uden for enhver Port, og trak daglig til Tienesten ind i Staden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
De keiserlige Soldater i Staden, og under umiddelbar Opsyn af deres Officierer, opførde sig meget ordentlig; Jndvaanernes Klagen og Murren kom og meere af Nationalhad, end af Troppernes slette Opførsel. Men uden for Staden, naar Soldaterne sværmede nogle Mile omkring i Landet, gave de tilstrækkelig Aarsag til at klage. Det ligger og virkelig ikke i Menneskers Natur, at behandle dem med Venskab, som man holder for sine Slaver. Jeg har seet tre Soldater engang komme, ind i et Vertshuus, hvor de spiisde og drak. Een af dem spurgde derpaa, hvad de havde at betale, og kastede paa Bordet et Stykke ke serlig Mynt, hvis Værdie han bestemde efter Godtbefindende; Verten rystede med Hovedet, hvorpaa de alle med et Aasyn og en Heftighed, som forbød ethvert Overleg, paastode, at han skulde give saa og saa meget tilbage. Deres Fordringer bleve strax opfyldte, og den gode Huusvert trøstede sig med det bedrøvelige Udraab. Patience!
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Besætningen i Valenciennes, som under Beleiringen udviisde saa megen Mod og Patriotime, strakde Gevæhr paa deres Udmarsch ved Foden af General Dampierres Monument; Soldaterne omsavnede hinanden, og raabde Nationen leve, Forresten besvarede de Fiendens Udraab, der ere de Halunker, de Kongemordere, med Taushed, Obersten ved det forrige Regiment Dauphind allene undtagen. Hans Regiment beløb sig til 15 Mand, ham selv mediberegnet. Med Hatten i Haanden hilsede han Borgerne, der stode paa Gaden, samt Officiererne ved de østerrigske og brittiske Tropper, og sagde: "Nationen leve, dette er mit Regiment!
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Fra Valenciennes reisde vi igiennem Mons til Namur, og derfra igien em Huy og Lüttich til Spaa. Hun er, som de fleste Steder, i bispedømmet Lüttich, bekiendt for sin Hengivenhed for den franske Sag. Staden er bygget paa begge Sider af Floden Maas, og dens Deele forenede ved en skiøn Steenbroe. Da de Franske bleve uddrevne af Aachen og tvungne til at gaae tilbage til Frankerig, søgde de Tropper, som trak sig tilbage langs med Maas, at sprenge denne Broe, for derved at standse de Allierede i deres Operationer; men det lykkedes ikke.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Da Besætningen af Conde under en stærk østerrigsk Vagt kom igiennem denne Stad, gi Jndbyggerne dem imøde, og indlod sig i Samtale med dem, som med igiensundne Venner; de overlod dem deres Senge, og gave dem om Morgenen derpaa Frokost, og viisde saaledes ved Afmarschen Hengivenhed for deres Sag.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Jndbyggerne i Lüttich overgaae endnu de res Landsmænd i Partiskhed for de Franske. Omendskiønt deres Hovedstad i forrige Vinter, var General Dumouriers Hovedqvarteer, og altsaa bebyrdet med ikke faa Tropper, saa ud viisde de dog ingen Misfornøielse over denne demokratiske Byrde, og deres Bigotterie fandt sig ikke engang fornærmet ved hine Reformatorers Tøilesløshed. Cathedralkirken tjende til Stald for 400 Heste, og en anden Kirke brugdes til Slagterhuus for Armeen. Efter Slaget ved Gemappe, da Østerrigerne trak sig tilbage, til Lüttich, forfulgte af den franske Avantgarde, lavede Lütticherne sig til at modtage de Franske med Glæde, og mange gik dem, deels til Fods deels til Hest, med Musik, Sang, Latter og Dands imøde, førend Østerrigerne endnu havde forladt Staden. Vi vare i Nærheden af Lüttich, da vi først hørde om Toulons Erobring. Det demokratiske Partie her paasted, at Landets offentlige Tidender have de ofte bedraget dem; men Rojalisterne og Emigranterne glædede sig overmaade over denne vig, tige Nyehed, og troede, at Jacobinismen havde nu faaet sit sidste Stød. De smigrede sig endog med det glade Haab, snart at kunde vende tilbage til deres Fædreneland. De rose overalt den brittiske Nations ædelmodige Ugennyt tighed. En Emigrant, som i Krigen ved den nu værende Konges Thronbestigelse var i fem Aar fangen i England, og lærde at kiende vore Landsmænds mageløse Ædelmodighed, sagde: at Jndtrykket heraf kunde aldrig i hans Levetid forlade ham. "Men nu, lagde han til, blive tusende underholdte ved enkelte Personers ædle Gaver, og den virksomme Andeel, som Deres Regiering tager i at oprette Fred og god Orden i mit forvirrede Fædreneland, vil opfylde alle mine Landsmænds Hierter med Taknemmelighed. Den franske Adel, dens Børn og Børnebørn ville evig tænke derpaa. Dette sagde han med en Varme, som tydelig nod viisde hans ulykkelige Tilstand.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
J Spaa overvintrede 5000 Franske. Den Elendighed, som de paa dette Sted skulle have anrettet, blev i de offentlige Tidender beskreven som særdeles stor. Jeg sandt imidlertid. ingen Spor til Jld og Ødelæggelse, og hørde heller ikke af Jndbyggerne nogen Erindring om Grusomhed. Dog maaskee ønske de, som andre Stæder i det Lüttichske, at skiule deres Venners Forbrydelser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Bekiendtgiørelser. J Overeenstemmelse med Beslutning og Foreening ved Amts Forhør her paa Colding huus Dags Dato, indkaldes herved forhen Selv Eier Gaardmand i Hostrup, nu Aftægtsmand sammesteds, Jver Jensens Creditorer, at anmelde sig hos mig inden 12 Uger fra sidste Bekiendtgiørelses Dato med deres Fordringer, og disses Beviisligheder. Coldinghuus den 15de August 1794. B. G. Sporon.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Conference Raad og Amtmand i Coldinghuus=Amt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
J Ringkiøbing er død forhen afgangne Borger Lauge Nissens Enke Mette Leene Enrod, og hendes Boe af Skifte Retten lovlig beskreven. Enhver som efter hende maatte have noget at fordre, enten Arv eller Gield, indkaldes herved i Kraft af den Kongelige Plakat dateret 26de October 1792, at melde dem inden 12 Uger, med lovlige Beviser for deres Paastande, hos mig som SkifteForvalter. Ringkiøbing den 24de August 1794. Bork. Byefoged.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Mandagen den 22de September næstkommende, om Formiddagen Kl. 9, bliver paa Fridericia Raadstue ved offentlig Auction bortsolgt endeel nye og gode Sengeklæder, Linnet, Chatoller, Porcelain, Bøger og andre Effecter, hvorover trykte Cataloger ere at bekomme paa Bogtrykkeriet her i Byen. De Lysthavende ville behage at møde bemeldte Tid og Sted, hvor Conditionerne bekiendtgiøres. Fridericia den 30 August 1794. H. Buhl.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-05
Til fraværende Paarørendes og Venners Efterretning bekiendtgiøres herved, at det har behaget det Guddommelige Forsyn, ved Døden at bortkalde Kammerraad Søren Foghd. 31 August afvigte i sin Alders 74 Aar. De, som kiendte denne Mands redelige Hierte og ustraffelige Vandel, ville vist ofte hans Støv en kierlig Erindring. Veile den 2den September 1794. Som Executores Testammenti. J. R. Schiøth. J. Meden. Provst og Sognepræst. Birkedommer. Schiærrildgaards Hoved=Parcelle med Neds. agger Kirke, beliggende i den frugthareste Egn i Stiernholms Amt, Bierre=Herred, 1 og en halv Miil fra Horsens, 2 og en halv fra Weile, vorder ved offentlig Auction, som holdes paa Gaarden den 16de September næstkommende, separat i Parcelle eller samlet under et opraabt og bortsolgt, men i saa Fald at paa den ene eller anden Maade ei giøres fornøielig Bud, da opraabes det her anførte saaledes, efter Auctionen, til Forpagtning paa 6 Aar, fra 1ste Maji 1795 at regne; Gaardens Størrelse er 24 Tdr. Hartkorn, dens Udsæd 20 Tdr. Rug, 70 Tdr. Havre, 44 til 50 Tdr. Byg og Erter, samt 6 Tdr. Boghvede, og har et Hollænderie af 70 Køer; paa Gaarden, og af Skovfogden Jens Clemmensen i Brokhuset. anvises Eiendommen. Schiærrildgaard den 6te August 1794.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Placat. Da der saavel til Posternes, som de med disse følgende Reisendes sikkrere og hastigste Befordring, samt de sidstes større Beqvemmelig hed, er til Overfarten over det store Belt, for Kongelig Regning bleven bygget og vedligeholdes.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
tvende nye Postjagter, ligesom og i samme Øiemeed er indrettet tvende Lygtefyre ved Corsøer, med flere hensigtsmæssige Indretninger, saa har Hans Kongelige Majestæt, ved Resolution af 25de f. M. allernaadigst befalet: at de med bemeldte Postjagter over det store Belt følgende Passagerer skulle, til nogen Erstatning for de saaledes anvendte og end videre aarligen medgaaende større Udgivter, erlægge 56 Styver, i Steden for at der hidindtil ikkun har været betalt 40 Styver pro Persona for Transporten, over bemeldte Belt; hvilken allerhøieste Resolution herved til alle og enhvers Efterretning bekiendtgiøres.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
General=Postamtet, den 11te August 1794. Koefoed. zum Hagen. Lange. Monrad.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Ved allernaadigst Resolution af 11te den nes, har Hs. Kongelige Majestæt allernaadigst tilladt, at de fra Bogtrykkeriet i Fridericia udgivende Aviser, maa forhaanden og indtil videre forsendes med Brevposten her til Staden, under Vilkaar, at samme leveres paa PostContoiret i Fridericia sammenlagte og couverterede dog uforseglede, for 1/2 Deele af hvad de ellers sedvanlig koster i Fridericia, hvorimod bemeldte Aviser her skal betales med 1/2 Deel meere end i Fridericia og disse 1/2 Gevinst deeles saaledes, at Post=Cassen deraf erholder det halve, Postmesteren i Fridericia 1/4 Deel og Post Forvalteren her i Staden 1/4 Deel. J øvrigt maa alle Bestillinger af Avisen skee ved aabne Sedler til Fridericia Post=Contoir, og Breve, til Kiøbenhavns Post Contoir om denne Gienstand maa passere under Couvert til GeneralPostamtet, begge Deele portofrit. Bogtrykkeriet skal imidlertid qvartaliter umiddelbar og portofrit indberette til General=Postamtet, hvor mange Aviser, samme har leveret til Fridericia Post=Contoir, og til hvilke Contoiret. samme ere blevne couverterede, samt kan ved hvert Aars Udgang vente den af Post=Cassen. tilkommende Betaling efter en af Postmesteren, attesteret Regning udbetalt, dog skal et Exemplar leveres til General Postamtet selv uden Betaling. Denne Forsendelse med Brev=Posten kan saaledes begynde fra 1ste Januar næstkommende Aar, men forinden maa Bogtrykkeriet med forderligste indberette hvad Aviserne nu koste i Fridericia, paa det, at man kan opgive vedkommende Post=Forvalter, hvad der her skal betales for samme, og tillige efter Hs. Majestæts befaling lade dette offentlig bekiendtgiøre.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
General=Postamtet, den 15de Julii 1794. Koefoed, zum Hagen. Lange. Monrad.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Den gamle Cordelier af Camille Deemouling. Fierde Stykke. Den Stærkeste er ikke stærk nok til stedse at blive Herre, naar han ikke forandrer sin Magt til Retfærdighed. J. J. Roussean i Contract=Social. Nogle have lastet det tredie Stykke e) af min Journal, fordi jeg deri, som de sige, har fremstillet visse Exempler, der sigte til at sætte Revolutionen og Patrioterne (de skulde sige Revolutionens Udsvævelser og de alt for virksomme Patrioter) i et slet Lys. De troe at have gjennemdrevet mit Blad, og retfærdiggjort den heele Verden, blot ved at sige: Man veed vel, at den nu værende Tilstand er ikke Friehedens; men hav Taalmodighed. J skulle vel engang vorde frie. Disse Folk troe formodentlig, at Frieheden, ligesom Barndommen først maa gaae igiennem Skrig og Graad, førend den opnaaer en moden Alder. Men just tvertimod; det hører til Friehedens Natur, at man behøver allene at forlange den, for at nyde den. Et Folk er frie fra det Øieblik, da det vil være frie; (man erindre sig, at dette er et Udtryk af La Fapette)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
det har siden den 14de Julii traadt igien ind i alle sine Rettigheder. Frieheden har hverken Alderdom eller Barndom; den har ikkun Alderens Kraft og Styrke. Ellers vare vel de, som satte Livet til for Republiken, ligesaa dumme, som hine Fanatiker i Vendee, der lode sig dræbe for Behagelighederne i det Paradiis, som de ikke kom til at nyde. Men om vi endog i Striden omkomme, skulle vi dog staae op igien inden faa Dage. Den Friehed, *) Taget af Archenholtz's Miner da for Junius 1794. a) Et Udtog heraf indført i dette Ugeblads Nr. 17. som jeg tilbeder, er ikke hiin ubekiendte Gud. Vi Læmpe, for at forsvare de gode Ting, i hvis Besiddelse den strax indkalder dem, som paa kalde den. Disse gode Ting ere: Forklaring, over Menneskets Rettigheder; de republikanske Grundsætningers Lemfældighed; Broderskab. den hellige Liighed; Grundlovenes Ubrødelighed. Disse ere Sporene af Guddommens Gang, paa disse Træk kiender jeg de Folk, hos hvilke den opholder sig. Paa hvilke Tegn vilde man ellers, at jeg skulde kiende den guddommelige Friehed, Skulde denne Friehed være blot et tomt Navn Maaskee blot en Skuespillerinde af Commoedien, en la Candeille eller la Maillard, der løb om med en rød Hue; eller maaskee hiin 46 Fod høi billedstøtte, hvortil David *) gjorde Forslag, Dersom J ikke, som jeg, ved Friehed forstaae Grundsætninger, men blot et Stykke Steen, saa har der aldrig været en saa dum og kostbar Gudstieneste som vores.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
(Slutningen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Dødsfald. Weile den 10de September Hr. Matthias Winge, Borger=Capitain og Giestgiver. Sielland den 22de August Hr. Lauriz. Hansen Giessing. Sognepræst til Lidemark, og Beverskov.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-09-12
Repertorium. til Moerskabs og nyttig Publicitets Befordring, især for danske og norske Geistlige.