Viborger Samler, 1846-07-04
endskjøndt det endnu i dette Øieblik (d. 26de Juni), da vi nedskrive disse Linier, er ganske uafgjort, hvilket politisk Parti der vil beholde Overhaanden, saa synes man dog i det handlende Publicum i Almindelighed at være af den Formening, at Reguleringen af Kornspørgsmaalet og Toldtarisen samt den tilsigtede endelige Afgjørelse af Sukker spørgsmaalet ville for den nærmeste Fremtid være af høist velgjørende Jndflydelse med Hensyn til dette Landets Handel, og bevirke en hidtil ukiendt, en mageløs Udvidelse af Samfærdselsforholdene. Heri er Skibsfarten vel allermeest interesseret, da man maa imødesee en bestandig (? Jndførsel af Korn og en stor Sukkerindførsel fra alle Lande, medens til samme Tid Afsætningen af vore Fabrikata, som Retourladninger, maa tiltage i samme Grad. Umiddelbart efter Afstemningen i Underhuset om Tvangs billen holdtes i Bureauet for de udenlandske Anliggender et Ministerconseil, som Sir Rob. Peel, Hertugerne af Wellington og Buccleugh, Greverne af Ripon, Ellenborough og Haddington, Lord Granville Sommerset, Sir James Graham, Greverne af St. Germans og Aberdeen, Lord Lincoln, Goulburn og Sidney Herbert bivaanede. At Lord Russell paa ny vil af Dronningen vorde anmodet om at paatage sig at danne et nyt Ministerium, synes Jngen at betvivle, endskjøndt the Times rigtignok omtaler Muligheden af et Ministerium under Marquis af Lansdownes Forsæde, hvilket iøvrigt omtrent er det sammesom et Ministerium Russell. Dog maa man lægge Mærke til at den ædle Marquis turde paa Grund af sin personlige Stilling finde større Vanskeligheder i at reconstruere Ministeriet ved Hielp af det liberale Parti, saaledes at det nye Ministerium netop i det liberale Parti vil finde sin fornemste Støtte. Allerede Melbournes sidste Ministerium lagde for Dagen, at det egentlige Whigparti, i Spidsen, for hvilket Lord John Russell staaer, er for svagt til at kunne danne meere end Kjernen til en Modstand imod Tories og Conservative, nye Spirer og Skud ere absolut nødvendige for Whigpartiet, og der vil saaledes udfordres en stærk Blanding af radicale Elementer, naar Ministeriet Russell ikke ret snart skal nedsynke til denne sygnende Tilstand, der gjorde Ende paa Ministeriet Melbourne. - At Lord John Russell ikke miskjender denne Tingenes Tilstand, beviser iblandt Andet hans Brev i Decbr. Maaned 1845 til Codden, der af Lorden anmodedes om at ombytte Væverstolen i Stockport med Handelsministeriets vigtige Portesenille. Udentvivl vil Lord John Russell søge ved lignende Midler at begrunde et nyt Cabinet paa en udstrakt Basis, og naar dette skeer, saa ligge der i de Omstændigheder, under hvilke Ministerskiftet denne Gang finder Sted, udentvivl Meget, der egner sig til at love det nye Ministerium Varighed og Sikkerhed. Herved bør navnligen udhæves, at Ministeriet er ved Whigs haardnakkede Modstand netop blevet styrtet i et irsk Spørgsmaal, hvilken Omstændighed, saafremt Whigpartiet, overeensstemmende med de af Lord J. Russell oftere udtalte Yttringer, atter optager sin tidligere forsonlige Politik imod Jrland, maa bevirke, at det saa meget sikkrere kan gjøre Regning paa den kraftfulde, allerede iforveien af O'Connell tilsikkrede Understøttelse af det irske Folkeparti. Dernæst bør man heller ikke forglemme, at Reformerne til Handelens og Jndustriens Tarv, hvilke Sir Rob. Peel skylder sine Triumpher i den offentlige Mening, oprindeligen ere foreslaaede af Whigs, saa at det nu, da deres Modstanders politiske Magt har ryddet de Hindringer afveien, imod hvilke deres Planer i sin Tid strandede, maa med nogenlunde Duelighed vorde et liberalt Ministerium let, ogsaa at vinde for sig den offentlige Mening. Anvendelsen af den usalige Theorie om en Finalitet af Reformen vilde styrte Ministeriet Russell saaledes som den har styrtet Ministeriet Melbourne; den turde danne den Bro, af hvilken Peel atter vilde kunne svinge sig i Spidsen for Regjeringen, og for bestandig tilintetgjøre Whigpartiets Anstrengelser. J ethvert Tilfælde vil Lord John Russell have Tid til at kunne overveie sine Planer; thi man tør vel antage, at en Parlamentsopløsning, hvilket ogsaa et idag udbredt Rygte vil vide, neppe vil indtræde strax (Andre formene derimod, at Sir R. Peels Reise til Dronningen netop fornemmelig turde have til Formaal at formaae Dronningen til at opløse Parlementet), men at de løbende Forretninger ville vorde afgjorte med det nuværende Parlement. Kun Sukkertolden turde være en Anstødsteen, for denne Plans Realisation, da de nu bestaaende Sukkerafgifter kun gjælde indtil den 5te Aug., og disses fra alle Sider forlangte Reduction paa ny vilde ophidse Protectionisterne til en systematisk Modstand; imidlertid kunde man let behielpe sig med en foreløbig Forlængelse af de bestaaende Toldafgifter. Hvad Sir N. Peel angaaer, da forsikkres der, at han allerede i længere Tid har ønsket at fratræde, og at han er tilsinds til strax efter sin Aftrædelse at gjøre en Reise til Fastlandet. Flere af hans Eqvipager skulle allerede for nogle Dage siden være komne igjennem Paris, og man troer, at han vil begive sig til Jtalien.