Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-02-04
Grækerland. J Følge Efterretninger fra dette Land, bereiser Grev Capodistrias i denne Tid samme, og man kappedes overalt for at vise Præsidenten sin Høiagtelse; Veien fra Patras til Vostizza var fra Havbredden af til den for ham indrettede Bopæl bestrøet med Laurbærblade og Myrter. Folket istemte Glædessange. Om Aftenen var Staden oplyst. - En J. Millingen, Saarlæge ved Lord Byrons Brigade i Missolunghi, har meddeelt flere Erindringer og Grækerlands Anliggender, og Anecdoter og Lord Byron, som ikke ere interessante, saaledes taler han om en smuk albanesisk Græker: Jani Souka, dermed 150 Lachioter vare deserterede fra Caravansera til den græske Leir. Fra Revolutionens Begyndelse af, havde han ved enhver vigtig Leilighed altid været mod sine Troesforvandte, og viist sig derved saa virksom og tapper, at han havde erhvervet sig saavel Omer Paschas, som de øvrige albanesiske Høvdingers fulde Tiltroe, for hans Patriotisme. J den tyrkiske Leir traadte pludselig hans Elskede ind til ham i Teltet, forklædt som en albanesisk Page, hertil var hun flygtet fra Arta og gaaet med en af de græske Capitanos's Folk, som var sendt i Forretninger til denne Stad. Hun bad sin Elsker tilgive, at hun havde været saa ubesindig at have foretaget et saadant Skridt uden hans Samtykke, og anførte som Grund, at det ikke havde været hende muligt, at leve saalangt borte fra den Mand, hun elskede. Derpaa forestillede hun ham den Fare, som hendes Slægtninges Forbittrelse ville sætte dem begge i, naar de vendte tilbage til Albanien, og foreslog ham at gaae over til Grækerne, som ville agte og belønne hans Egenskaber, ligesaameget som Tyrkerne, og hvor de kunne tilbringe Resten af deres Liv i Uafhængighed og Kierlighed, der allene udgjøre Livets Lykke! - hvad formaaer ikke en om Piges Overtalelser - Jani Souka gik over til Grækerne. - Under Navn af et kostbart Toldsvig, anfører Millingen om en Sessini, som ofte sendte sin Kone med betydelige Summer til Zante, og for at gjemme Pengene for den joniske Regjering, og spare en vis Told, som deraf betales, skjulte hun dem ofte i Ost og Smør. Af Feiltagelse bleve engang et Par af disse Pengeste solgte til en Zantiot, som blev høiligen glad, da han odagede Guldminen inden. Madame Sessiniærgrede sig, da hun observerede Feilen, og henvendte sig til Politiet for igjen at faae hendes Eiendom; men fik til Svar: at Ostene engang vare indførte i Toldbøgerne; som Oste, var der intet at indvende mod deres lovlige Salg, og det Tab hun leed, var kun at ansee som en retfærdig Strafor det Bedragerie, hun allerede saalænge havde udøvet mod Regjeringen. Lord Byron synes at have været et af vor Tidsalders besynderste Niesk da der engang i hans Nærværelse blev talt om de mangehaande falske Domme, hvortil Physionomiken kan forlede Mennesket, sagde han, Følgende bemærkninger, som jeg har gjort, kan komme Eder tilgode: "Troe aldrig dem, der har graae Øine." Da man nu bemærkede, at just dette var Tilfældet med ham, svarede han: "Jeg gjør derfor ingen Undtagelse i denne Regel; mange af dem, som have havt Noget at gjøre med mig, ville have staaet sig godt ved, om de havde iagttaget den. - J sine unge Dage førte Lord Byron med smaae Jndkomster, et temmeligt letsindigt Liv i London, og i Særdeleshed besøgte han Spillehusene flittig; han stod saa slet anskreden hos Aagerkarlene, at ingen mere ville forbarme sig over ham og forskyde ham den mindste Summa, om hanbødno saa høie Renter. En Morgen hørt te han, efter en i Spillehusene tilbragt løvnløs Nat, hvor han havde tabt sine Penge, en Vogn komme kjørende udenfor sit Logie og holde, strax derpaa steeg en ung fornem Dame ud, som allerede havde givet ham Beviser paa den inderligste Hengivenhed, og gik ind til ham. Hun har en lille Kurv i Haanden og sagde, idet hun satte den paa Bordet, at hun havde hørt, at han havde været uheldig, men fordi at han ikke skulle være forlegen for Penge, bragte hun ham her alle hendes Smykker og Penge, med Bøn om at modtage begge, som et Tegn paa hendes Kierlighed for ham. Tag De sagde Lord Byron alvorlig - Deres Smykker, og Penge med Dem igien, jeg lader mig ikke saaledes føre bag Lyset; De ville aldrig have gjort mig et saadant Tilbud, naar De havde tiltroet mig den lave Tænkemaade at ville modtage det.