Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-07-15
Et Skib er ankommen til Triest d. 23de Juli, som har forladt Smyrna for 20 Dage siden og medbringer den Efterretning: at Copudan Paschaer udløbet af Dardanellerne, saasnart Grækerne fik Kundskab derom, saa søgte de ved Signaler af bringe denne Efterretning til Jpfara og Hydra Capudan Pascha seilede først til Mitylene Havnen ved Oliveto, hvor han sendte til Jnsurgenterne en Parlamentair med et Hyrdebrev fra Patriarken i Constantinopel, hvori denne opfordrer Grækerne til at underkaste sig, og hvorved Admiralen formaner dem til at efterkomme Patriarkens Ønske; men Jnsurgenterne sendte Patriarkens Brev tilbage med det Svar: at Patriarken ikke kan erkiendes af dem, da han ikke er valgt af den hellige Synode; men at han blot er et Redskab til Grækernes Undertrykkelse. Om Natten mellem d. 4de og 5te Junii skal Admiral Tombazis have nærmet sig den Tyrkiske Flaade og borttaget 4 Skibe, saavidt gaaer denne Capitains Udsagn. Et andet Skib, som har forlade Archipelet for 13 Dage siden forsikkrer: at den Tyrkiske Flaade har vendt sig mod Andros og Negropont, hvorpaa en Afdeling af den Græske Flaade, som er stationeret ved Hydra er seilet den imøde; man har nu faaet den høist uvisse Efterretning i Gallaz i Macedonien, at den Tyrkiske Flaade skal være aldeles slagen og at Resten af den skal være kommen tilbage til Dardanellerne; men som sagt denne Efterretning er meget uvis. Pesten er udbrudt paa den Ægyptiske Flaade, saa at den forhindres fra at seile imod Grækerne. - Uagtet alle Forestillinger fra de uden landske Gesandte ere de fire Russiske Skibe ikke blevne frigivne. Om den Dals nærværende Tilstand, hvori det i Oldtiden saa berømte. Theben ligger. (Oversat af det andet Bind af det store Franske Værk og Ægypten).(Fortsættelse). For at lade Læserens Siæl fornemme alle de Følelser, hvoraf man sættes i Bevægelse, saasnart man kommer til et Sted, som opvækker saamange Erindringer, maatte man skildre den uroelige Nysgierrighed, som i sin Heftighed vil omfatte alle Gienstænde paa engang. Det synes som at Sandserne ikke ville adlyde Villien hurtig nok for at faae Kundskab om alt det, som der er; der fremstille sig for Siælen tusinde Qvæstioner, som man gjerne vilde opløse, tusinde Facia, som man ønsker at forvisse sig om i samme Øieblik. Hvor ere de hundrede Porte, som ere besungne af Homer, og hvor tohundrede Krigsvogne kunde kiøre ud af enhver af dem, Omgivet fra alle Sider af prægtige Ruiner, overlader man sig let til Jllusioner, og alle disse poetiske Overdrivelser synes at erholde Virkee. lighed. Hvor er Osymandas Statue, som Heratæus udraaber som den meest collosalske af alle dem som Ægypten eengang indeholdt? Hvor har den berømte Guld Cirkel været anbragt, som havde en Alen i Høiden og 365 Alen i Omkreds, paa hvilken man betegnede Stiernernes Opgang og Nedgang for alle Aarets Dage? Hvor er det Sted, hvor den store Diospolis har staaet, af hvis Udstrækning de Gamle gjorde saa meget Væsen, og som indelukkede een af de største Bygninger, som Ægypterne havde opført, Hvor ere de saa berømte Kongers Boliger, som formedelst deres Klogskab bleve anviiste Plads imellem Guderne, og hvis nyttige og dyrebare Statsindretninger opvække endnu Beundring hos dem, som kunne trænge indi dens sande Bevæggrunde? Hvor er endelig denne colosalske Memnons Statue, hvis Lyd saamange Personer have hørt ved Morgenrødens Frembrud, Har Theben været omgivet med en fælleds Muur, og finder man endnu nogle Spor til den Alle disse Spørgsmaal og tusinde andre, som fremstille sig for den Reisendes Siæl, sætte ham i en ganske besynderlig Sindsbevægelse, og opvække en Virkelyst hos ham, som han ikke kan fyldestgiøre. Tildraget af en Mængde nye Gienstænde og af en collosalsk Architectur, til hvilken Øiet ikke er vant, betragter man alt med en graadig Nysgierrighed. De talrige Detailler af Billedhuggerarbeide, hvormed Murene i Templerne og Palasterne ere bedækkede, opvække ikke mindre Forundring end deres Architecturs smukke Former. Naar man efter at have forladt Monumenterne vil samle sine Tanker, og giøre sig Regnskab for hvad man har seet, saa formaaer ikke Hukommelsen, uagtet man kommer den til Hielp med Eftertanken, at frembringe uden forvirrede Jdeer, og man erkiender snart; hvor utilstrækkeligt det er at see dem for een Gang. Det er først, naar man ofte beseer de samme Monumenter, og kun naar man har studeret Formerne med Omhyggelighed, at Jagttageren formaaer at sætte sig ind i den alvorlige Charakteer, hvoraf alle Ægypternes Arbeider bære Præget, og man erkiender da den tydelig tilkiendegivne Hensigt, af de Personer, som have opført dem, at giøre deres Arbeider uforgiængelige. De Følelser, som Synet af Theben opvækker, bemærkes ikke allene hos dem, som give sig af med at studere Konsterne; de prægtige Bygninger i denne gamle Stad fremvise Skiønheder af en saadan Fuldkommenhed, at de tiltrække sig Menneskers Opmærksomhed, som man mindst skulde troe af ære saakkede til at sætte Priis derpaa. De ere ligesom de store Begivenheder i Naturen eller ligesom de paafaldende Phornomener, som imedens de fængste de Personers Opmærksomhed, som ere vante til at observere, frembringe tillige hos Mængden, de meest levende og de dybeste Jndtryk. Vi have saaledes seet, at Soldaterne, efterat de strax vare grebne af en almindelig Forbauselse ved Synet af disse imponerende Masser, gave sig derpaa med Jver af med at opsøge endog de mindste Ornamenter, som pryde dem.