Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-02-25
Udenlandske Efterretninger Spanien. Efterat man nu i lang Tid saa godt som Jntet har hørt om de nordlige Provindser, meddeler nu Pariser-Moniteuren følgende Beretning, hvoraf man seer, og Tilstanden i disse Egne endnu stedse er temmelig betænkelig. D. 6te forefaldt i Nærheden af Vittoria en Træfning imellem Dronningens Tropper under Brigadeer Jaureguy (El Pastor og de alavesiske og biskaiske Jnsurgenter. Disse, 2000 Md. stærke, vare de Angribende, og hine vilde, efter en levede og vedholdende Geværrild, have været nødte til at vige for Overmagten, dersom ikke et Antal christiniske Frivillige vare komne til og havde afgjort Kampen til deres Fordeel. Jnsurgenterne kastede sig derpaa indi Bjergegnene, efterladende et betydeligt Antal Døde og 14 Fanger. En anden af Dronningens Høvedsmænd, Zugarramurdi, befandt sig, omringet af talrige Fjender og næsten uden Munition, i stor Nød ved Elisondo, og vilde rimeligviis næppe længe kunne have forsvaret sig, dersom han ikke d. 7de var bleven undsat af General Valdes, hvorpaa Rebellerne trak sig tilbage. Breve fra Bayonne af 10de omtale et i Madrid udstedt Decret, ifølge hvilket en Borgergarde skal oprettes. De berette fremdeles, at de nordamerikanske Fristaters Gesandt har overrakt Dronningen sit Creditiv, og at D. Evaristo Perez de Castro er udnævnt til spansk Gesandt ved det romerske Hof. Det var denne Mand, som vidste at gjøre Folkesouverainitetens Princip gjældende i Cortes-Constitutionen af 1812, og som under den constitutionelle Regjering 182023 var Premierminister. Ved et tidligere Decret er en Commission udnævnt til at forfatte en ny borgerlig Lovbog for Spanien. - Fremdeles høres fra Madrid, at alle hidtil gjorte Tilbud om Laan, ere forkastede af Regjeringen, da denne haaber hos nogle Londonner Pengemænd, som ventes til Madrid, at faae fordeelagtigere Vilkaar. Man slutter sig deraf til, at den sinansielle Forlegenhed dog ikke maa være saa trykkende, som Ordet gik. Journal des Debats beretter efter Breve fra Cindad Rodrigo, at General Rodil havde sammendraget en Hær, der brændte af Begjærlighed efter at maale sig med Factionisterne, hvorved rimeligviis D. Carlos og hans Tilhængere i Portugal maae forstaaes, da man hidtil Jntet har hørt om spanske Jnsurgenter i denne Egn. Jfølge nogle Efterretninger skal virkelig Merino have samlet 2000 M. til D. Carlos's Tjeneste i det portugisiske Estremadura; ifølge andre skal derimod D. Carlos have opgivet Haabet om at udrette Noget og derfor besluttet at indskibe sig til Engelland. Fra Rom mældes, at en Coureer fra Madrid har bragt det spanske Gesandtskab vigtige Depescher, hvori Dronningen bestemt forlanger af Paven sin Datters Anerkjendelse, og en Opfordring til den spanske Geistlighed om at hylde den bestaaende Regiering. - Endelig hører man fra Paris, at Kongen af Neapel nu viser sig langt villigere, end tilforn, til at erkiende sin Søsterdatters Ret til den spanske Trone. - Om Dronning Regentindens altfor fortrolige Forhold til sin Yndling, Gardecapitainen Munor, som hun har udnævnt til sin Geheime-Kammerherre, veed Messager en Deel at fortælle. Den kongelige Families Medlemmer, hedder det, ere ude af sig selv derover, alle Dronningens Venner ere meget bekymrede, Frankerigs og Engellands Gefandter utilfredse over dette Uvæsen; men Hendes Majestæt sætter sig ud over alle Hensyn.