Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-02-20
Man har sammenlignet Menneskehedens Fremskridt i i Forædling og Fuldkommenhed med Skibet, der krydser for Modvind. Snart synes det at være lige ved det Maal, hvorhen det stevner, snart vender det, og seiler langt derfra, som det vilde til den modsatte Side; men det gjor kun et Slag for at komme Maalet nærmere, og det lander omsider, hvor det vilde, i den sikkre Havn. Saaledes gaaer det i Grunden os Alle her i Landet uden Undtagelse, naar vi ville være ærlige. Ingen har Noget at hovmode sig af: vi krydse Alle for Friheden. Saaledes gaaer det Enkelte af Kjøbstadboerne: for kort siden vare de uhyre liberale, nu ere de ved Spøgelsefrygten for Værnepligt og Næringslovgivning blevne illiberale; men det er kun en Vending for Modvind for desbedre at naa Frihedens skjønne, hellige Land. Landboerne kunne maaskee en længere Tid være modtagelige for Friheden; Kjøbstæderne aldrig. Den er deres Livsprincip; de bestaae kun ved og i Friheden - og den ved dem deres Blomstring, Magt, Ære og Dannelse beroer paa den. Friheden har skabt Kjøbstæderne, Kjøbstæderne have skabt Friheden, forsvaret og bevaret den; de kunne ikke begaae Fadermord. Men vi kunne er nægte, at selv denne forbigangne Stemning hos Flere af Kjøbstadindvaanerne er et sørgeligt Tegn for vor Fremtid; der varsler paa flere Maader og fra flere Sider ikke noget Godt for Danmark. Skal Riget gaae frem til Velvære og Styrke for at kunne bestaae med Ære i de Uveire, som true, da er det ligesaa nødvendigt, at Kjøbstæderne komme ud af den jammerligt materielle og aandelige Tilstand, hvori de befinde sig, og hæves op til Dannelse, Velstand, Selvstændighed og Magt, som at Bondestanden udrives af den Ufrihed, hvori næsten Halvdelen af den befinder sig. Vi vide vel, at Mange kimse med Nakken af vore Kjøbstæder, og mene, det er ligegyldigt omtrent med disse; men saa vist som et dansk Rige endnu bestaaer, saavist er det ogsaa - og vissere – at det aldrig er sikkert og frelst, førend vi faae intelligente og blomstrende Kjøbstæder. Dette blive de ikke ved at binde og forkrymple sig i Privilegie- og Laugslænker, men ved at de blive den høiere Dannelses, Frihedens og Ærens Arnested, ikke ved at de afslutte sig og lukke enhver Bevægelse, enhver varmende Straale ude fra sig, men ved at de blive det Brændpunct, hvori alle Landets Straaler samle sig. Lad Kjøbstæderne træde frem i Spidsen for dem, der kjæmpe for Frihed og Frelse, lad dem forene sig med og trække til sig saavel de mindre Jordbrugere som de større Godseiere, der ei ere hildede i Kastevæsenet og indbildt Jnteresses Fordomme, og fornemme Nykker, Skaf Kjøbstæderne gode Dannelsesanstalter for Haandværkere, Kjøbmænd og alle Livstillinger, ophæv Consumtion og alle Slags Bomme for Byerne samt alle Privilegier og hele Laugsvæsenet; anlæg gode Veie fra og til dem fra alle Sider; skaf Dampskibe til og fra dem; skaf gode og dybe Havne, give dem Laan, af Statskassen til lav Rente til almeennyttige Foretagender, giv Communalvæsenet større Selvstændighed; anlæg Jernbaner, nedsæt den maaskee for høie Bygnings afgift og de trykkende Skibsafgifter, og Alt og Alle ville strømme sammen til Kjøbstæderne, som det Sted, hvor det er godt at være, og de ville snart ligne andre Lande og Rigers Byer i Dannelse, Rigdom og Anseelse. Saaledes sørges retteligen for Kjøbstæderne og arbeides for deres virkelige Jnteresse; den modsatte Fremgangsmaade er Afsindighed. er dighed.