Københavns Adresseavis, 1763-08-05
En let og nyttig Maade at blege og rense Kobberstykker. (Et Kobberstykke maae være i sig selv saa smukt som det være kand, saa mister det dog meget af sin Priis, naar de der betragte det, ikke kand kiende alle dets Skiønheder. De beste og smukkeste Kobberstykker bleve ofte forkastede dersom ikke een og anden Kiender gav dem ligesom et nyt Liv og satte dem i sin forrige Glands igien. Det bedste Middel til at pudse dem op, og give dem den Nethed igien, der giør saa meget til deres Værd, bestaaer udi følgende: To Ting skamferer gemeenlig Kobberstykkerne naar de bliver gamle. Somme bliver røde og somme bliver gule Rødmen eller Rusten kommer af Luften, naar de have ligget for Vind og Væyr. De gule ere de hvor Olien til Trykningen ikke har ret været kaagt og afbrændt; thi, naar Kobbertrykkere passe ikke disse rettelig, saa bliver Kobberstykkerne inden faae Dage gule. Min Operation (siger Monsteur Heequet) skeer allene ved Solens Varme, jo stærkere den skinner jo bedre det gaaer. Den bedste Tid er derfor udi Junio, Julio, Augusto, og da bærer man sig af som følger: Man tager et Bord eller nogle Bræder og slaaer smaae Søn deri paa begge Ender eller paa begge Kanter, og ved Hielp af dem drages Traader over Bordet eller Bræderne, forat forhindre at Kobberstykkerne ikke kand blæses bort. Siden breder man Papiir neden under, at Kobberstykkerne ikke skal trække den røde Fugtighed i sig der kommer af Træet, naar alle dets smaae Huller aabnes, hvilket ville blive vandskeligere at faae af igien, end om det var Olie Plætter. Man behøver ikke at lægge Papiret dobbelt eller flere end et Ark paa hverandre, det er nok naar det kun liggenenkelt overalt paa det hele Bord eller Brædt, oven paa dette Papiir lægger man sine Kobberstykker, som man vil have rene, og slaaer saa kaagendes heedt Vand paa dem. Herved maae man see til at Vandet kommer over alt, og som da Kobberstykkerne hist og her bruuse op i Væyret, og de høye Steder tørres først, saa maae man have en fiin Svamp tilrede, og dermed stryger man Vandet ud af Folderne hen paa de tørre Steder, naar man saaledes 3 eller 4 Gange har slaaet heedt Vand over dem, saa bliver man vaer at det røde eller gule setter sig oven paa Kobberstykket. Dette tør man ikke blive bange for, thi jo mere denne Rust kommer frem, jo reenere bliver Kobberstykkerne. Naar de saaledes ere tvettede lægger man dem i et firkandtet Kar af Kobber eller Træe, der er saa stort som det Største af Kobberstykkerne. Derpaa slaaer man endnu mere heedt Vand, og dækker et Klæde over, at Varmen kand blive inde. Efter en 5 eller 6 Timers Tid løsnes Rusten og dunster udi Vandet. Derved maae observeres, at førend man slaaer dette sidste Vand paa Kobberstykkerne, som da ere vaade og bløde, lægger man et Ark stærk reent Papiir over dem, saasom de ellers kunde gaae i Stykker af det hede Vand Naar denne Operation er til Ende hænger man dem oppaa Snore, og naar de ere halvparten tørre lægger man dem imellem nogle Ark Papiir, eller imellem et Par Pap per og lægger noget tungt oven paa, at de ikke kand bruse op i Væyret. Kobberstykkerne maatte være meget rustede, om de ikke skulle blive rene inden 2 Dage; thi gemeenlig skeer det udi een. Ved samme Operation tages alle Olie=Plætter af, dog behøves ingen Tid dertil. Jeg har undertiden brugt 8te Dage til at tage en saadan Plæt af: men det er sandt at de haver været af Maler=Olie, som er allervanskeligst at faae af, helst naar en saadan Plæt er bleven gammel. J saa Fald tager jeg mig i Agt, at jeg ikke lægger den rette Side øverst, men vender mit Kobberstykke. om at Vrangen vender ud, paa det Solen ikke skamferer mit Kobberstykke. Bibler, hvor mange trykte af Danske og Tydske.