Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-02-20
Pairernes Møde den 3die Februarii var meget mærkt værdig. Adskillige af dem talte med Kraft imod Krigen, og vilde have Forandring gjort i den Addresse, der skulde overleveres Kongen som Svar paa hans Tale; mod dem vare derimod Finantsministeren og Udenlandsministeren, der havde paataget sig at forsvare Kongens Tale og erklærede høit, at Frankerig ikke vilde nedlægge Vaabnene, forend der var bragt Orden tilveie i Spanien, og at det ei blot for Landets Æres Skyld, men for dets positive Jnteresses Skyld maatte være det magtpaaliggende, at Bourbonnernes Dynastie i Madrid blev urokket. Paa hiint Partie, der ønskede Freden, vare Baron Barente, Fyrs Talleyrand, Hertugen af Choiseul, Marschal Jourdan o.fl. Enkelte Stykker af Fyrst Talleyrands Tale synes mærkelige nok til at leveres her: "Det er, siger han, idag 16 Aar siden, at den, der da beherskede Verden, æskede min Mening om den spanske Krig, han vilde begynde. Jeg viste ham den store Fare, som et ligesaa uretfærdigt som forvovent Angreb vilde føre med sig, jeg lod ham saaledes skue ind i Fremtiden, og havde den Ulykke at mishage ham. Unaade var Lønnen for min Oprigtighed. Besynderlige Skjæbne, at jeg nu efter saa lang Tids Forløb skal gjentage samme Bestræbelser og samme Raad hos den legitime Souverain, Talen fra Tronen har berøvet Fredsvennerne deres sidste Haab. Truende synes den mig at være for Spanien, og, jeg tør sige det, foruroligende for Frankerig. Desuagtet er Krigen endnu ikke udbrudt. Pairer af Frankerig, endnu er et Øieblik tilovers, blot et Øieblik til at befrie Kongen, befrie Deres Fædreneland fra et saa farligt Foretagendes uvisse Udfald. Skynder Dem, at benytte det, hele Frankerig ønsker Fred og haaber under sin Konges Regjering at forvinde alle Følgerne af en trediveaarig Krig. . Og hvad har da det lykkelige Frankerig for en Grund til Krig, Alt indskrænker sig dertil, at den spanske Forfatning er fuld af Ufuldkommenheder. Det er ogsaa min Mening, men naar have Naboenationer begyndt, at ansee sig for berettigede til at forlange en Reform i et afhængigt Folks politiske Love? Hvad bliver der ved en saadan Theorie af Nationernes Uafhængighed? Hvilke besynderlige Lycurger, 100000 Soldater, og efter dem snart andre 100000; hvem vil Man imponere ved denne politiske Douqvixotismus. Smigrer Man sig med, at Hemmeligheden med dette nye Korstog er et Mysterium for Nationerne? Nei, mine Herrer, Man vil udføre i Spanien, hvad Man ikke kunde faae istand i Frankerig, en Contrarevolution. Og hvad er det og tilsidst, som de usynlige Ophavsmænd til denne store Sammensværgelse mod Folkenes Frihed stole paa. De vide det ikke selv; de vilde gyse, hvis de havde gjort sig Regnskab derfor. De stole paa intet Andet, end Understøttelse fra Udlandet. Man kalde ikke dette en Chimære, men see kun i de periodiske Blade, dette sørgelige Scho af de urene Lidenskaber, der bevæge Overfladen af vort Fædreneland, og Man vil da overbevise sig om, at dette fadermorderske Ønske just nylig er bleven yttret. Og hvem skal underholde disse Fremmede, Det ulykkelige Spanien isandhed ikke, det kan neppe underholde sig selv, og er kun riigt paa Mod. Klogskab forbyder mig at udvikle mit Theema endnu videre, men Deres Jndsigter, deres Eftertanke vil tilstrækkelig vise Dem Farligheden af en Krig med Spanien. Man bedrager Kongen, mine Herrer, vor Pligt er det at aabne hans Øine. Man siger ham, at hans Krones Ære staaer i Fare, naar han ikke hævner Fornærmelserne mod Ferdinand VII. Ludvig Kl. hævnede sig ikke over langt skrækkeligere Fornærmelser, og Ludvig Klvier, hvad Værdighed angaaer, ikke et Mønster at forkaste. Frankerigs Lykke er Ludvig VIIIs Roes og Ludvig AVIII fortjener at nyde den. Man siger, Spanien er et Rov for Anarchie; Spanien truer Frankerig. Gjerningssager levere Svaret. Have anarchiske Lære gjort frygtelige Fremskridt i Frankerig? Eller har ikke snarere siden den spanske Revolution Magtens Udøvelse tiltager iblandt os."...... De mod ham og hans Ligesindede af Villle og Chateaubriand holdte Taler, hvis Jndhold formodentlig ogsaa vil blive es bekjendt, have imidlertid virket mere, da den først forfattede Addresse uden nogen Forandring blev antaget med stor Stemmefleerhed. Denne Addresse, der blev overleveret den 4de Februarii, følger nu den kongel. Tale Paragraph for Paragraph, og bifalder aldeles alle Kongens Yttringer, glæder sig over, at en Prinds af den kongel. Familie skal staae i Spidsen for den spanske Armee og lover tilsidst, at Kongerigets Pairer ville af alle Kræfter bidrage til at hævde Kronens Værdighed, Fædrenelandets Ære og Sikkerhed"; hvorpaa Kongen svarede, at han modtog med Glæde deres Addresse og glædede sig ved Overeenstemmelsen i deres og hans Sindelag.