Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-11-20
Den militaire Slendrianist er endnu farligere end den diplomatiske; thi her kommer det an paa hurtig Beslutningsevne, Aandsnærværelse og et uddannet Genie, hvilket alt just Slendrianisten fattes. En saadan militaire Slendrians=Helt kjendes, i de subalterne Poster, især derved, at han, ubekymret om sin Aands Dyrkelse, sætter sit Hovedstudium i nøie Kundskab om, og Efterlevelse af, almindelige militaire Reglements, og lettere opdager en ubetydelig Plet paa Soldatens Mondur, end sin Commando, eller dens Stillings Svaghed. Orden og Disciplin ere vist nok ikke nødvendigere og roesværdigere i nogen Stand, end i den militaire; men naar man i en Armee heller ikke finder andet end Orden, vil den neppe gjøre store Fremskridt i Feldten. Da nu de militaire Slendrianister ikke have Sands for andet end forden ordentlige, punctlige Hverdags Gang, saa troe de at Disciplin allene kan danne en god Armee. De bekymre sig derfor kun lidet om deres Subalterne ogsaa rigtigen begribe Tjenesten, ja de hade endog al militair Oplysning og Studium hos dem *) og troe at de militaire Kundskaber og det Saaledes blev ved Keiser Constantii Hof den tapre og vise Julianus af Slendrianisterne udraabt for en uduelig Skolefux og Bogorm, fordi han havde dannet sin Ungdom, ikke i Garnisonerne, men hos Grækenlands Philosopher. militaire Genie bliver, eftersom Man erholder en høiere Post, saaledes ogsaa i en større Masse, ligesom ved den Helligaands Naadevirkning, meddeelt. Jmidlertid gjør denne Bornerthed dem undet af de høiere Slendrianister, og ved behørig Anvendelse af Smiger og Jntrique (Kunster de mere studere end Taktik og Strategetik) lykkes det dem ofte at foretrækkes fortjente og talentfulde Officierer. – J den høiere Charge viser deres Nullitet sig i sit sandeste Lys. - Da de hverken oprindeligviis besidde Genie, eller ved Studium have erhvervet sig videnskabelig Dannelse, og de dog gjerne vilde forsvare deres høie Post, saa begynde de med at lære de almindeligste Krigsregler udenad. Nu fare de, som var det en Eugen eller Laudon, omkring paa Landkarter og Exerceerpladser; de ordne Feldtslage og Operationsplaner, og demonstrere vidt og bredt det Fortræffelige i deres Stilling, saa at enhver Uindviet studser, gjør store Øine, og troer, at naar det kommer til Alvor, maatte Fienden nødvendig bukke under for deslige Operationer. Men snart falder den hele Papirs-Operationsplan fra hverandre. Fienden, som let erkjender Slendrianismens Product, arbeider lige derimod, bringer ved passende Manøyres den indbildte Mester ud af al Fatning, sætter hans Nød= og Frelse Puncter en Schach, angriber hvor det mindst ventedes, og bringer alt i Uorden. Nu veed han ikke mere at fatte sig. De Bevægelser, hvorved han vil redde sig, blotte ham endnu mere; hans Armee omgaaes, sprænges, slaaes og vel endog fanges. Saaledes ender den, til en vigtig Post ophøiede Slendrianist. Jmidlertid trøster han sig, og priser sig endnu lykkelig, hvis han med en god Pension hensættes til Rolighed. vid. Gibbons history of the decline and fall of the roman Empire. Vol. IV. *) Krigshistorien fra Slagene ved Salamis og Arbels indtil Slaget ved Jena giver Forf. Ret. Mollescat Dani, Nori mollescat lacrymis marmor, Qvo tegitur. HRISTIAN. FRIDERIC. JACOBL Dulce Musarum decus. Fulerum ingens fori.