Berlingske Tidende, 1810-08-10
Efterat Rigsdags=Prædikenen i Dag var bleven holdt af Ordens Biskoppen Doctor Murray, indfandt Rigets høilovlige Stænder sig under Anførsel af Landma skallen og Talemændene, paa Rigs Salen, hvorhen Hs. Kongl. Majestæt, omgivet af Sin Storvagt, ligeledes behagede at begive sig; Hs. Majestæt aabnede derpaa Rigsdagen med følgende Talt Velbaarne, Ædle og Ve byrdige, Ærværdige, Værdige og Veller de, Forstandige og Velagtede, Hæderværdige og Redelige, Gode Herre og Svenske Mænd Da Jeg for 3 Maaneder siden hiemfortøvede Sverrigs Rigestænder, fra et Møde, som rigt paa store og vigtige Beslutninger, altid skal udtage en mindesværdig Plads i Fædrelandets Annaler, haabede Jeg Ri at Sverrigs Ulykkers Maal skulde være opfyldt, og sikkrere og lykkelse og gere Tider belønne Eders og Mine forenede Bestræbelser. Men hvor hastig forsvandt ei disse lovende Udsigter til blidere Fremtid, hvor lø saart overtydedes ei baade Jeg og alle Mine troe Undersaatter og hvor lot den Grund er, paa hvilken vi svage dødelige bygge vort Haab, vore fra Hasker, Han, som med kraftfuld og sønlig Haand skulde have understøttet min Trone, værnet og Rigets Sikkerhed, fremmet Eders og Eders Børns Vel, Han som lovede Alt og havde holdt alt hvad Hen lovede, og ved hvis Side Jeg alende baade Aar og Sorger - Haner frarevet mig - Han er forflyttet til en bedre Verden. Fra den eft værdiges Han at nedsende et Blik paa den Fader Han efterlod til et Bytte for Gavnet og Sorgen, paa det Land, imod hvilket Han allerede heri saa kort en Frist havde opfyldt et langt Livs Pligter, og paa det Folk, ved hvis Fremtids Held Han med en ædel Siels hele Varme omfavnede, og hvis Velsignelser nu hvile over Hans Støv Det var allene Kierlighed til Eder, til dette ulykkelige paa nye til Fremtidens Vovespil overladte Fædreneland, der var mægtig nok til at lindre de smertelige Følelser af dette haarde Slag, hvormed Forsynet i min høie Alder vilde prøve mig. Jeg følede inderlig at endnu een Pligt var tilbage for mig at opfylde mod Eder og Riget, den nemlig : et lev for dem begge; men Mit Hierte bløder og Mit Haab nedsænkdes med Min Søn i Gravens Kavn. En ligesaarørende Anledning til Trøst og Husparelse ydede Mig den dybe Sorg, hvormed mig trofaste Folk hyldede den aldrig nok begrædte Kronprindses Minde. Overalt mødtes Mine Taarer af Mit Folks Taarer; Mit Hiertes truse Sprog var ogsaa Sverrigs Jndbyggers, Jeg haabede at det almindelige Tab og den almindelige Deeltagelse samme endnu mægtigere skulde forene aller Hierter til Samfred og Eendrægtighed, til Retfærdighed i Omdømme, til Lydighed mod Lovenes Bud, og derved den for Øieblikket allene muelige Udvei aabnes til at afvende nye Farer fra Fædrenelandet. Skjøndt jeg maae nødes til at beklage at denne min tillige Fortrøstring er fuldkommen er bleven opfyldt; saa er det dog er fød Tilfredsstiftelse for mig, at den Forvildelse og de Forbrydelser, hvori nogle saa af mine Undersaatter gjorde sig skyldige, uagtet Jldesindedes dristigen beregnede Planer, ei bleve deelte af det agtværdige Folk, hvis Bestyrelse er Mig anbetroet. Jeg har meddeelt Mine trofaste Undersaatter fuldstændig Underretning baade om de Forholdsregler Jeg, med Hensyn til Lovenes og den med borgerlige Sikkerheds Have, har taget for at opdage en ikkuns igiennem Rygtet formeentlig skrækkelig Forbrydelse, hvis blotte Benavnelses i kan andet end smertelig virke paa minaallerede nok som oprørte Følelser, og om de voldsomme Optrin, der forefaldt i Hovedstaden. Disse have været at den betænkelige Beskaffenhed, at de nødvendig maatte fæste min alvorlige Opmærksomhed paa sig. Ei nok at man med en oventet Tilsidsættelse af alle Lovenes Fordringer begik et Mord, der er krænkende for hele Samsunds=Ordenen; paa dette første Udband af Lovlørhed og selvtaget Magt fulgte Yderligheder af den Beskaffenhed, at Jeg skulde nødes til at opleve den bedrøvelige Dag, da svensk Blod maatte flyde for svenske Vaaben, paa det at Lovenes Hellighed og den personlige Sikkerhed kunde hændes.