Jyllandsposten, 1840-08-07
En lyserød Hingst med Stjern og 4 hvide Kroner, 5 Aar, tilhørende Jørgen Meslund i Windeslew i Lysgaard Herred. Af Præmier for Hopper uddeeltes: 3 Pr. hver paa 20 Rbd. 3 Pr. - - 15 5 Pr. - - 10 – 5 Pr. Endvidere udbetaltes 1 Specie til hver af 28 indbrændte Følhopper, og 28 Hopper indbrændtes som stutteridygtige. Til Tvivlerne. Ved Asathor! vor Lars han har Talent! Derom nu Jngen tvivler meer Om ei paa Pegasus det er bevendt, Saa gra Rhetor man sjelden Magen seer. At Lars er Folkets Mand, kan man begribe En Mirrabo, en Barnard, han paa Siden staaer, Og skulde meget haardt det knibe. Selv Ussing han paa Klingen gaaer. Man veed at Mirrabo! Barnarb, Holder gjorde gale Men for F. . . . . det samme gjorde Lars's Tale. Som Folkets Mand! J i Triumph ham for Tribunen, burdet bære - Og vise ham, at danske Mand, en Lars=Talent forstod at ære. Aalborg, den 8de August 1840. Nyheds Post. Paa en Tid, da man næsten er træt af at tale og skrive og Besparelser i Statshuusholdningen, hvoraf man, uagtet alle Raab, ingen af Betydenhed seer indførte, er det vistnok forhausende i Christian den 8des 8 Maaneders Regjering at tænke sig, at de extraordinaire Udgifter for denne Tid nu allerede opsluge et Beløb af henved 1,000,000 Rbd. Artiklen i Fædrelandet, denne Gjenstand ang. ved Siden af Skattebevilgningsret- og Besparelsessystemet, kan derfor ei andet end alvorligen tiltale selv den Statsborger, der lukker sine Øren for enhversomhelst Anke mod Regjeringen, thi naar derei bliver sparet ved extraordinaire Udgifter, hvor saadant staaer til Regjeringens Raadighed, vil dette langt vanskeligere lade sig udføre ved de ordinaire Udgifter, imod hvis Jndskrænkninger der altid lader sig anføre Eet eller Andet. Det er derfor saa aldeles paa sin Plads, naar hiint Blad, giver en Oversigt over de 4 extraordinaire Udgifter, som nu i de sidste 8 Maaneder have fundet Sted, idet det her hedder: Frederik den Sjette gik til sine Fædre, fulgt af oprigtig Erkjendelse af, hvad han havde virket for Folket. At Begravelsen skulde gaae for sig paa en med Kongeværdigheden stemmende Maade, vil Enhver finde i sin Orden. Men mon ikke Mange, der havde læst om den simple og smukke Maade, hvorpaa den nys afdøde Konge af Preussen blev bragt til sit sidste Hvilested, havde fundet det langt værdigere, end al den forgængelige Pragt, der forudgik og ledsagede Frederik den Sjettes Jordefærd? J Preussens Hovedstad opreistes ingen Katafalk, indrettedes intet castrum doloris, m.v. - Den 22de Mai feiredes Deres Majestæters Sølvbryllupsfest, der, som en Familiefest, til stor Besparelse kunde være slaaet sammen med den faa Uger efter paafølgende Kronningsfest. Denne Fest - hedder det – har nu, som der siges, paaført Landet en Udgift af en halv Million (hvori dog Frederiksborg Slots Jstandsættelse skal være beregnet). Forleden afreiste Deres Majestæter til Provindserne. At Kongen kan, ligesom enhver Privatmand, trænge til den Styrkelse og Adspredelse, en Reise giver, er ligesaa indlysende, som at hans Reise kan være til Landets Gavn og Bedste. Men naar vi betragte de talrige Suiter af Herrer og Damer, som Kongen og Drønningen føre med sig (ialt over 50 Personer, hvortil endnu, fra Fyen af, kommer Kronprindsen med Suite, paatrænger sig atter her det Spørgsmaal, om da denne Leilighed er een af dem, hvorved Kongen vil indføre Besparelser. Spørges der da, i hvilke Brancher Besparelser ere at vente, da maae vi henvise til den indførte Forandring i Gratialevæsenet, hvorved sikkert nogle tusinde Daler aarligt ville indvindes. Ogsaa skal det være i Værk at reducere Gagerne for de underordnede Embedsmænd i Collegierne. - Et Forslag til en Fortjenstordens Oprettelse eller Udmærkelsestegn, som kunde tilfalde Klasser i Samfundet, der nu næsten ikke ændses, er fremsat i den Frisindede. hvori tillige foreslaaes for Saadanne, som ere forbigaaede, at Baand af forskjellig Couleur, efter den forskjellige Tjenestetid, blive uddeelte til dem, der fortjente samme, samt at en Mand, der havde modtaget et sligt Baand, aldrig kunde sættes tilbage i Befordring, eller forbigaaes af nogen Yngre, saalænge han ei beviisligen havde forseet sig. Slige Baand maatte da af Vedkommende kunne forlanges, og bleve følgeligen ingen blot Naadessag. De, der indstillede, maatte staae til Ansvar for, at der paa den Jndstillede Jntet var at udsætte, og saaledes vilde da det omtalte Tegn tillige være Noget, der absolut maatte betragtes med Agtelse. Vi haabe, at vor retfærdige Monark der af al Magt bestræber sig for at belønne den sande Fortjeneste, vil vide at vurdere denne Sag, som den bør, - Første og sidste Vers af En Tønde Guld og Uafhængighed lyder i den Frisindede, saaledes: O, havde jeg blot en Tønde Guld: Da ultra liberal jeg blev. Jeg Folkesagen blev tro og huld, Og mod Regjeringen skrev. Den Ønskende vandt en Tønde Guld, Nu blev han da vel liberal: Blev Folkesagen for Alvor huld Nei, han blev Agent og neutral! At den "Berlingske med al Kraft huggede løs paa Artiklen, angaaende de 1,000,000 Rbd. extraordinaire Udgifter, dette var i sin Orden, idet dette Blad atter med Taalmodighed udhævede, hvorledes Statsgielden er formindsket indtil 123 Millioner, hvortil den dog intet Beviis vil kunne hente fra den Kilde, hvorfra Formindskelsen retligen burde komme, nemlig fra de ofte nok anpriste gjennemgribende Besparelser. Har imidlertid hiint Blad ondt ved at antage, at 1,000,000 Rbd. virkelig medgaae til de opgivne 4 extraordinaire Udgifter, saa kan det jo nu tage den 5te med, nemlig vor Prindsesses Jordefærd i et fremmed Land, som vistnok ei vil blive ubetydeligt, i hvorvel man her mulig snarere vil følge den simplere Begravelsesmaade, som ved udenlandske Hoffer ofte foretrækkes for den pragt fuldere.