Viborger Samler, 1849-12-27
Der er nu berammet Valg af en Rigsdagsmand til Folkethinget for Skive By og Salling Herreder. Dette giver os Anledning til at anstille nogle Betragtninger. Det er saavel af de Jnserater nærværende Blad har indeholdt som paa anden Maade bekjendt, at der har været en stærk Bevægelse i det ommeldte Valgdistrict, hvor der ikke hidtil er optraadt andre Candidater, end Districtets forrige Rigsdagsmand Gaardeier Bertel Nørgaard, og Kammerjunker Willemoes. Men efter hvad der er os bekjendt, har dog de forskjellige Bestræbelser saa godt som udelukkende eller nærmest kun dreiet sig om, hvorvidt B. Nørgaard skulde blive valgt eller ikke, idet det kun er efter megen Overtalelse at Kammerjunker Wille mods har samtykket i at stille sig ved den sidste Valghandling og de Bestræbelser, der ere skete forat fremkalde hans Valg, tildeels have været grundede i Ønsket om, at B. Nørgaard ikke skulde blive valgt. Jmidlertid har Kammerjunker Wille mods, efter hvad der er os sagt, nu besluttet ikke at stille sig ved det nu forestaaende Valg, og der er, saavidt vi veed, endnu ikke nogen Modeandidat bestemt optraadt, idet vi dog bemærke, at vi have hørt, at der skal være nogen Tale om, at Gaardeier Peder Lydersen, der var Medlem af de seneste Stænderforsamlinger, vil stille sig, men da vi ikke vide, om dette vil skee, ansee vi saaledes Gaardeier B. Nørgaard som den eneste Candidat, der endnu er optraadt. – Det er imidlertid noget Særegent, at den Modstand, der har viist sig mod B. Nørgaards Valg, ikke er, saaledes som Tilfældet har været i andre Districter, hvor der har været Uvillie mod en Candidats Valg, saameget grundet i Forskjellighed i politiske Meninger, som i Uvillie mod B. Nørgaard personligen. - Det kan næppe være B. Nørgaard selv ubekjendt, at det er Mistillid til hans Characteer, som har fremkaldt Uvillien mod hans Valg. Vi skulle i saa Henseende henvise til de Jnserater som dette Blad har indeholdt og hvad der saavidt os bekjendt er yttret under Forhandlingen ved Valghandlingen den 4de December, men vi ville ikke her videre udtale os, om denne Uvillie er begrundet eller ikke, det ville vi overlade til dem, der kjende Nørgaards private Forhold nærmere og til ham selv. Vi ville her kun udtale, at naar der, som her, er reist Tvivl om den Mands Characteer, om hvis Valg til Folkerepræsentant der er Spørgsmaal, da forekommer det os utvivlsomt, at det er en Pligt fordem, som ville understøtte hans Valg, at trække sig tilbage og opgive deres Bestræbelser for hans Valg; thi det maae dog Alle være enige om, at den første Fordring til en Rigsdagsmand er et i enhver Henseende uplettet Rygte, og Valg af en Rigsdagsmand, der ikke kan opfylde denne Fordring, er en ubodelig Skam for Valgdistrictet. Det er vel saa, at ofte kan en Mand uskyldig mistænkes og vi kjende ikke Nørgaard saa nøie, at vi kunne have nogen begrundet Mening om, hvorvidt der er Anledning til at tvivle om hans Characteers Reenhed, men de paaberaabte tidligere Jnserater i dette Blad, navnlig det sidste fra Gaardeier C. Balling synes os at udtale en saadan Tvivl, og det synes os at være nok, at en saadan Tvivl offentligen er udtalt, forat Vælgerne, naar de ville være retfærdige, bør afholde sig fra at vælge en saadan Mand. - Men ville vi see Sagen fra en anden Side, da kunne vi vel fordre, at den samvittighedsfulde vælger maa kunne besvare os det Spørgsmaal: Hvorfor ville Vælgerne give B. Nørgaard deres Stemme? Nørgaard har, idet han var Medlem af sidste Rigsforsamling, havt Leilighed til at vise en politisk Virksomhed, og han har senere i et Tillæg til dette Blad udtalt sig, men vi troe, at der herefter ikke er Grund til at ønske Nørgaards Valg. Hans Virksomhed i Rigsforsamlingen sees af Rigsdagstidenden, at have bestaaet i, at han et Par Gange har holdt et Foredrag, som har været spækket med en heel Deel af de Floskler, som laae de saakaldte Bondevenner paa Tungen, om Frihed, og Lighed og andet lignende, men uden nogen egentlig Gehalt, og det er bekjendt nok, at Nørgaard ikke holdt sine Foredrag saaledes, at de, om de end efter deres Jndhold havde været skikkede dertil, skulde kunne indvirke paa Sagen, men at han opramsede dem som en Skoledreng, der skynder sig med at opplappre sin udenad lærte Lectie, saaat vist neppe Nogen af Forsamlingens Medlemmer, har kunne forstaae ham. At Saadant var Tilfældet, er os berettet af flere, der vare tilstede, og vi tvivle ikke paa, at Nørgaard selv vil erkjende, at han ikke er nogen Taler eller kan have nogen Jndflydelse i Rigsforsamlingen, men hører til dens mindre betydende Medlemmer. At gjøre en slig Tilstaaelse, ansee vi ikke for nogen Skam, Nørgaard kan derfor gjerne være en agtbar Mand; men som en Omstændighed, der ogsaa vidner om hans Færd i sidste Rigsforsamling, maae vi endnu fremhæve, at han i Rigsforsamlingen stillede sig i bestemt Modsætning til den saa almeenagtede Ole Kirk. Denne Omstændighed, som fremgaaer af Rigsdagstidenden, forekommer os at være nok for hans Standsfæller til ikke at ønske hans Gjenvalg.