Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-02-27
J Hr. Pastor Grundtvigs Fortale til Snorre Sturlesons Norske Kongers Krønike, har Jndsenderen heraf, blandt mange skjønne og aandrige Yttringer, dog fundet en især, som synes at behøve nærmere Forklaring eller Beviis fra Forfatterens Side, hvis den ikke ligefrem skal siges at være ugrundet eller Meningsløs. Det heder nemlig S. XXXIV. At Jslænderne beholdt Lysten til at skrive, see vi jo deraf, at de saa flittig og omhyggelig afskrev de gamle Bøger bleve end ikke standsede af den sorte Død, men holdt ved indtil det sidste Glimt af deres Fædres Aand udslukdes." Det ere naturligviis de sidste udmærkede Ord af denne Sætning, som min Jndsigelse egentlig gielder. Et vel det sidste Glimt af Fædrenes Aand udslukt blandt Jslænderne, eller naar indtraf da en saa sørgelig Begivenhed, – eller mener vel Hr. Grundtvig det ikke saa slemt med mine Landsmænd, som den bogstavelige Forklaring her maa overtale os til at tro, Jeg for min Deel er overbevist om at Fædrenes Aand endnu ikke er veget fra Jslands Sønner, skjønt den ublide Himmelegn, Naturens rædsomme Omvæltninger og mangfoldige andre Aarsager, som det ikke her vilde være Sted eller Leilighed til at udvikle, have gjennem Aarhundreder hærget Landet, da det egentlig er først fra det 18de Aarhundredes Midte af, at en viis og mild Regjering har ufortrøden, ja endog med betydelige Opoffrelser, søgt at afvende de rædsomme Følger af de trykkende Handelslænker, hvori en kortsynet Politik saa længe havde smedet Folket Uden at dvæle ved de svundne Dages Plager, som efterhaanden fordreves af femte Frederik og hans kronede Efterfølgere – maatte det tillades mig her at bemærke, at Jslænderne endnu ikke ere ganske vanslægtede fra deres Forfædre i de udmærkede Egenskaber, som skaffede disse deres største Berømmelse - nemlig: A. Historisk Grandskningslyst og deraf følgende literær Virksomhed til de gamle Sagns og Skrifters Opbevaring og Forklaring, samt Samtidens mærkværdige Begivenheders Optegnelse. Beviserne herfor ere vel tildeels altfor bekiendte til at de behøve at fremsættes her Dog maa jeg pege hen til det urigtige i Hr. Grundtvigs Yttring S. XIIII., at man maatte fristes til at slutte Talen om den nordiske Oldgrandskning i Dannemark med Torfæus (som døde 1719). Det var først længe efter at Finn Johnsen skrev i selve Jsland sin berømte Historia ecclesiastica Islandiæ, et Værk, som Sum med Rette beundrede, og som ogsaa har erhvervet sig fremmede Lærdes uddeelte bifald, ei at omtale dets store Vigtighed for den hele Nordiske Historie overhoved. Forfatteren døde Aar 1789. Det er ellers langt fra ikke Tilfældet at Jslænderne have hørt op med at afskrive deres gamle Bøger. Det Modsatte vil, af dem som ikke kjende nærmere til Sagen, erfares af Dr. Hendersons Reisebeskrivelse, et Værk, som overhoved vel maa overbevise enhver fordomsfri Læser om, at Fædrenes lyse og grandskende Aand endnu ikke er veget fra Jslænderne. Staternes og Magthavernes indbyrdes Forhold, Menneskenes Sæder og Tidsomstændighederne i det Hele, have saaledes forandre sig, at de fattige Jslændere, for det meste udelukte fra Verdens store Skueplads, ikke i Almindelighed have Leilighed til at befatte sig med den nyere Histories Beskrivelse for Udlændinge, især af den Aarsag, at det oldnordiske eller gamle Danske Sprog ikke tales længere i de tre nordiske Riger, hvorimod det endnu er Modersmaalet for hiint Øelands faa og afsondrede Beboere, som kun ved sær Flid og Møje kunne lære det Nydanske til Fuldkommenhed. Deres Sprog og Skrift er saaledes ikke længere forstaaeligt for Mængden i det øvrige Norden; det læses mestendeels kun i Landet selv, og man kan ikke vente at vidtløftige trykte Værker have stor Afsætning i et Land, hvor Færselen ved utallige Hindringer, er yderst besværlig, og som kun beboes af knap 50,000 Mennesker, hvoraf den allerstørste Deel ere fattige Hyrder og Fiskere. Jkke desmindre gives der adskillige skrevne vidtløftige Værker i Landets Sprog over den ældre og nyere Historie, f. Ex. af Sysselmand John Espolin en almindelig Verdenshistorie i flere Folianter (foruden en mindre, udgiven i Trykken til Almuens Brug) og desuden et meget vidtløftigt Værk, indeholdende Jslands Historie fra det 14de Aarhundredes Begyndelse til 1684.