Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-03-30
Jndenlandske Efterretninger. Efter Kieler Correspondenzblatt meddele vi nedenstaaende fast utrolige Historie. Vi vente, at Regjeringen vil give fuldstændige Oplysninger om en Krænkelse af Folkeretten, der næsten minder om Begivenheden i Bergen under Christian den Første, da Hanseaterne ustraffede ihjelslog Lehnsmanden og Biskoppen foruden 60 Mennesker, fordi Lehnsmanden vilde forhindre dem i at smugle. Det er os aldeles uforstaaeligt, at en Politi=Embedsmand taalmodig vil staae og see paa, at Personer fra en anden Stat paa hans Jurisdiction, hvor de aldeles ingen lovlig Magt og Myndighed have, øve Vold imod en dansk Undersaat, og vi kunne ikke uden ved Hensynet til Censuren begribe, at Redacteuren af Correspondenzblatt har udtrykt sig tvivlende omdet er en Krænkelse af Folkeretten, forholder Sagen sig, som den er fortalt, er det utvivlsomt en Krænkelse ikke blot af Folkeretten og Hs. Majestæt vil ikke alene vide at hævde sin Stats Værdighed, men ogsaa lære sine Embedsmænd at øve Ret og Skiel og forsvare uskyldige Borgere mod Voldsomheder og Krænkelser af aldeles Uvedkommende. Artiklen lyder saaledes: "Det hos Hr. Bogtrykker C. A. Andersen i Tønning borttagne Manuscript til andet Hefte af den bekjendte Brochure af Jastram Snitger: Til Hamborg og dets Gebeets Borgere, skulde trykkes der for Regning af Boghandler ChrBünsow, som eier en Boghandel her i Kiel. Hele Sammenhængen med dette Manuscript er følgende Bemeldte Bogtrykker havde ladet dette lille Skrifforelægge den Tønningske Censur, og aff denne Autoritet mundtlig erholdt Tilladelse til at lade det trykke. Kort efter at Sætningen var begyndt, blev Hr. Andersen uenig med en af sine Medarbeidere, en født Hamborger, som derpaa gik til Hamborg. Strax derefter kom en Skrivelse fra Hamborg til Politiet i Tønning, hvori Udleveringen af bemeldte Manuscript blev forlangt. Bogtrykkeren blev forhørt, men kunde eller vilde ikke udlevere Manuscriptet. Politiet i Hamborg henvendte sig nu til Politiet i Kiel, af hvilket Forlæggeren, Hr. Bünsow, ligeledes blev tagen i Forhør, uden at Politiet i Hamborg naaede sit Maal. Efter disse forgiæves Forsøg fandt sidstnævnte Autoritet sig foranlediget til at sende to af sine Betiente, ved Navn Mevius og Pauls, med Extrapost til Tønning, hvor samme ankom den 6te d. M. og strax begave sig til den derværende Politimester, Borgermester og Justitsraad Wolfhagen, og derpaa med denne tilligemed to Politibetjente gik til Hr. Andersens Huus og af ham forlangte Udleveringen af meer omtalte Manuscript. Da dette blev negtet dem, gjennemsøgte og gjennemrodede de hamborgske Politibetjente hele Trykkeriet (der selvfølgeligen ligesom hele Tønning ligger paa slesvigsk Grund, ja undersøgte endog Formerne, paa hvilke der blev sat eller som vare i Presserne. Endelig bemærkede de et Manuscript i Hr. Andersens Haand, og Mevius rev det fra ham paa en voldsom Maade, saa at det blev meget forkrøllet. Dette var rigtignok en Deel af den søgte Brochure, dog ikke Original haandskriften, men kun en Afskrift, hvorover Politibetjenten yttrede sin Ærgrelse. Hr. Andersen blev ved denne Leilighed behandlet paa den mest fornærmelige Maade, idet nemlig, for Manuscriptet var blevet ham frarevet, Pauls og een af de tønningske Politibetiente ikke alene ledsagede ham ind i et andet Værelse, men endog over Gaden, paa hvilken flere hundrede Mennesker af alle Stænder havde forsamlet sig, idet de maatte troe, at Andersen var tiltalt for en af de groveste Criminalforbrydelser, da fremmede Politibetjente aabenlyst turde behandle ham saaledes. Hr. Justitsraad Wolfhagen sauctionerede ved sit passive Forhold de hamborgske Politibetjentes Adfærd; han optog ingen Protocol over det Passerede; han tillod, at Hamborgerne medtoge det med Vold borttagne Manuscript til Hamborg. Jøvrigt er Hr. Justitsraad Wolfhagen i Besiddelse af 2 Correctur=Ark til bemeldte Skrift, som en anden Bogtrykkersvend har borttaget fra Andersens Trykkeri. De hamborgske Politibetjente medtoge ogsaa et Exemplar af 1ste Hefte af det Jastram=Snitgerske Skrift, et Skrift, som ikke engang er forbudt i Hamborg. Boghandleren, og Bogtrykkeren have henvendt sig med Klager til den slesvig-holstenske Regjering. Vi afholde os fra alle bemærkninger over det Passerede, der paa andre Steder vistnok vilde være blevet anseet for en Krænkelse af Folkeretten. Christian den Ottende vil vide at bevare sin Stats Værdighed. (Fædrel.)