Viborger Samler, 1847-03-02
Preetzer Ugeblad af 20de Febr. melder Følgende fra Hamborg: "J Søndags Aftes gik en fattig Haandværkssvend sildig fra Altona over den frosne Elb til Harburg, (i Hannover). Som han kommer midt paa Jsen, anholdes han pludselig af fire Karle af vildt Udseende, som unden de frygteligste Trusler affordre ham hans Penge. Forskrækket forsikkrer og beviste den fattige Vandringsvend, at han kun eiede to Skilling, hvorefter Karlene, efter en kort Beraadslagning, om de skulde slaae ham ihiel eller lade ham løbe, lode den til Døden Ængstede gaae sin Vei. Efterat denne, med stille Tak til Gud for sin lykkelige Frelse af Røverhaand, havde fortsat sine tilsomme Fjed mod den hannoverske Kyst, mødte han en Slagter, med hans Hund, hvem han fortalte Hændelsen og opfordrede ham til, enten at vende om eller dog at tage en anden Retning. Dog, Slagteren brød sig ikke om denne Varsel, men opfordrede tvertimod Haandværksvenden til at følge med tilbage, da de saa nok skulde blive færdige med de Fire; men da denne afslog dette venskabelige Forslag, fortsatte Slagteren alene sin Vei, stolende paa sine Kræfter og sin Hund. Efter nogle Minuters Forløb hører Haandværkssvenden, som i ængstelig Forventning kun nølende var gaaet videre, høie Mandsstemmer i det Fjerne og omsider et skingrende Hjælperaab at trænge frem gjennem Natten til hans Øre. Forskrækket ilede han til den hannoverske Strandbred, hvor han støder paa to patrouillerende Toldbetjente, sætter disse i Kundskab om det Forefaldne og vender med dem paa det Skyndsomste tilbagetil det skjæbnesvangre Sted, hvorfra Raabet var kommet. Ankomne hertil, finde de Slagteren og hans Hund spømmende i deres Blod og døde udstrakt paa Jsen. Tillige bemærkede de et fra Mordstedet i en skraa Retning udgaaende Blodspor og forfulgte Samme tilbage til den hannoverske Kyst, hvor det forsvandt paa Landjorden. Told betjentene og Haandværksvenden ilede derpaa ind i Kroen i en nærliggende Landsby for her at erholde den fornødne Hjælp til den Dræbtes Indbringelse. Da de her fortæller Krommanden Historien, yttrer denne, at det ikke kunde være Andre end den verd-ske Krybskytte, som boede i Byen og som, tilligemed sine Kammerater, allerede stod i slet Rygte. Disse henkastede Yttringer gik ikke tabte. Man ilede strax hen til Vildttyvens Huus, slog, efterat man forgiæves, havde banket paa den lukkede Dør og desuagtet havde seet Lys indenfor, denne itu med Magt, trængte ind i Huset, hvor man forefandt tvende Personer, som syntes at være ifærd med at forbinde hver deres erholdte Saar. Den Ene var rigtignok kun ubetydeligt saaret, men den Anden temmelig farligt paa den venstre Kind, idet denne næsten var heel afreven og mulig kan have foranlediget Blod sporet langs af Jsen. At man bemægtigede sig disse saare mistænkelige Personer og bragte dem i Arrest, forstaaer sig af sig selv, Epidemien paa Seiers viser endnu stedse sin oprindelig ondartede Characteer. Jndtil 16de Febr. have af en Befolkning af (ved sidste Folketælling) 568 Jndivider, 244 været angrebne; deraf ere 22 døde og 198 helbredede. Hamb. Corresp. meddeler et Rygte, hvorefter det slesvig-holsteenske Ridderskabs sidste Adresse til Kongen skal være bleven sendt uaabnet tilbage. Et andet Rygte vil derimod vide, at Hs. Maj. allerede i Mai Maaned skulde ville besøge Pløn og at der vare Skridt i Værk for at indlede en bedre Forstaaelse med Ridderskabet". (?)(Aalb. Av.)