Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-06-22
Endvidere anføres i samme Bulletin, at Præsident Kaas paa samme Tid, da han underhandlede med Prindsen af Eckmühl, lod sige den russiske General Tettenborn og den svenske General (hvilken, siges ikke, at Kongen af Dannemark var bered til at forene 25000 Mand af de danske Tropper med den svenske Armee for at tilveiebringe en almindelig Fred og formindske Napolens Vælde. Der kan med fuldkommen Kundskab om Maalet for Præsident Kaases Sendelse, som var at begive sig i et Kongelig Ærende til Keiser Napoleons Hovedqvarteer, og om hans Foretagender i Altona og Harburg, forsikkres, at han ingen hverken hemmelig eller offentlig Overeenskomst havde at underhandle i Harburg, og at han langt mindre har gjort et Tilbud som det der anføres i den svenske Bulletin, hvilket vilde have været ligesaa stridende mod Kongens Hensigt og Værdighed, som mod det Forhold den svenske Regiering har sat sig i til den danske, ved at giøre Fordringer, der sigte til at sønderrive de Baand, som forene Tvillingrigerne. Præsident Kaas undslog sig for at indlade sig med dem, der fra svensk Side vilde forebringe Forslag, hvoraf Hensigten var bekiendt. Da hans Vægring betog Anledning til med Grund at kaste Skygge paa hans Regierings Opførsel, saa, da Hensigten var at opvække Mistanke mod den danske Regiering, har man i Haabom at opnaae Maalet, paadigtet Præsidenten en Yttring, hvortil ingen Anledning var i Tingenes Stilling paa Grændsen og hvoraf endogsaa under ingen Forudsætning var nogen Frugt at høste for hans Regiering. Thi naar de franske Troppers Jndrykning i Hamborg blev lettet ved de Danskes Medvirkning, fordi de ængstede Jndvaanere anholdt om disses Mellemkomst, saa faldt al Aarsag af sig selv bort til at støde til de bortdragende Svenske. I Anledning af at Mange staae i den urigtige Formeening, at Jndførsel af forbudne Varer til eget Brug skulde mindre stride mod de Kongel. Anordninger end Jndførsel til Forhandling, har det behaget Hs. Majestæt Kongen allernaadigst at befale det Vestindiske Guineiske Rente= og General=Toldkammer at giøre enhver opmærksom paa at Forbudenes Hensigt, at indskrænke Brugen af fremmede Fabrikater for at ophielpe den indenlandske Jndustrie, aldeles vilde forfeiles, saafremt det blev Nogen særskildt tilladt til eget Brug at indføre de forbudne Varer og derved paa den skadeligste Maade at virke mod den endnu kun svage Lyst til at hielpe sig med indenlandske Frembringelser, som hver velsindet og tænksom Statsborger burde giøre sig til en ufravigelig Pligt. Natten imellem den 10de og 11te fortærede Luerne en af de sidste og herligste Levninger fra den store Absalons Dage i Riddergeademiet i Sorg med dets tilhørende Byg ringer, Bibliothek og Jnstrumenter, Lykkeliqviis er dog Kirken dette herlige Bygningskonstens Mindemærke fra det 12te Aarhundrede, som hvælver sig over den Absalonske Families, over Holbergs og over Dannerkongerne Kristoffer, den 2dens og Valdemar Atterdags Grave, blevet sparet. Jlden udbrød i 3 Fløie paa eengang, Torsdag Nat Kl. 1, da alle laae i den tryggeste Søvn. Til Lykke kom just en Staffet ridende udenfor Byen, som gjorde Allarm. Hr. Kammerherre Amtmand Steeman, som beboede en Fløi af Akademiebygningen, har af heele sit betydelige Boe ikke faaet andet end noget ganske Ubetydeligt reddet; ti Minuter efter at han med Familie havde forladt Boligen, styrtede Trapherne sammen. Archivet derimod blev, paa Dokumenterne fra 1811 og 1812 nær, lykkelig reddet, ved den brave Steemans ufortrødne Omsorg. - - Sors Klosters Anlæggelse skeedte i det 12te Aarhundrede; Absalons Fader Asser Røg begyndte det, Esbern Snare fortsatte, og Absaom fuldførte det. Han anornede og, at Bernhardinarmunkene, skulde synelsætte sig med at arbeide i Fædrelandets Historie. Efter Reformationen blev Klosteret sækulariseser, men indrettedes 1623 af Kristian 4de til et adeligt Akademie, paa hvilket hans egen Søn Frederik 3die studerede, og som i den Tid havde de store Lærde Meursins, Stephunius, V. Bering og fl. Efter adskillige Forandringer, blev Akademiet fornyet af Kristian 6te; og Frederik 5te gav det 1747 en ny Fundats. Ved denne Tid var det, at vor store Holberg. - Sorøes anden Absalvn - gav sit hele Baronie, sit Bibliothek, og 12000 Rd. i Penge til Akademiet, som derved blev en af de rigeste videnskabelige Stiftelser i vort Fædreland. I dette forløbne Aarhundrede levede paa Sorø de store Lærde: J. S. Sneedorf, J. Kraft, A. Schytte, Schønning, Erichsen a. - Efter i nogen Tid at have lagt i Dvale, hedte det, at denne literære Stiftelse nu snart igien skulde sættes i Virksomhed, Fædrelandet til Gavn og Prydelsee, maatte det indtrume Uheld saa lidt muligt forsinke denne herlige Plans Udførelse.