Viborger Samler, 1838-01-01
Endnu en anden Omstændighed bidrog til at forstemme Nationen. En Afsending fra det store Banquierhuus, der har erhvervet sig et Slags Monopol paa at arrangere de europæiske Statslaan, havde i de sidste Dage af det foregaaende Aar opholdt sig i Kjøbenhavn; denne Omstændighed bragte man i Forbindelse med et i "Flyveposten, fremsat Finants forslag, som man tillagde en halvofficiel Characteer, og hvis Udførelse øiensynligen vilde endnu betydeligere have forøget Landets allerede nu uhyre store Gjæld. Som en Følge heraf maa man ansee Statspapirernes betydelige Fald, der endnu langtfra ikke er gjenoprettet. "Flyvepostens" Forslag blev, som man kunde vente, drøftet og demaskeret af vore første Publicister med en Klarhed og Grundighed, der Jntet lode tilbage at ønske, og den ængstelige Stemning fra denne Side beroliget. Ved Foraarets Jndtrædelse bedrede Kongens Sundhedstilstand sig, og den 20de Mai ophørte Udstedelsen af Bulletins fra Lægerne. Den 16de Juni besandt Kongen sig saa vel, at Allerhøistsamme torde holde sin første Udflugt. Fra denne Tid af begyndte Collegiernes Arbeider med Hensyn til de af Stænderne indsendte Forslag at skride frem med Kraft. Mange nye Forordninger, tildeels af stor Vigtighed, ere udkomne, og i alle er der taget mere eller mindre Hensyn til Stændernes Jndstillinger; kun een af disse har paa en ubehagelig Maade sveget den almindelige Forventning. Under 1ste Novbr. emanerede nemlig en Forordning om nærmere Bestemmelse af Trykkefrihedens Grændser, der tvertimod Stændernes, af den offentlige Mening understøttede, paa det Tydeligste og Jndstændigste yttrede Ønske, at Pressen ingen yderligere Jndskrænkning maatte lide, bestemmer, at Dommeren i Tilfælde, hvor han maatte finde det tvilsomt, om en i et trykt Skrivt eller Blad, fremsat Yttring angaaende Rigets Forfatning eller Love eller Regjeringens Handlinger indeholder en Overtrædelse af Frang. 27de Septbr. 88 2, 3 eller 7, men dog maa erkjende, at Forfatteren har gjort sig skyldig i Mangel paa pligtskyldig Opmærksomhed, har at idømme denne en Mulct fra 500 til 100 Rbd. Med Hensyn til det Jndtryk, denne Forordning gjorde, ville vi henvise til Professorerne Schows og Davids Afhandlinger desangaaende i "Folkebladet og Fædrelandet." 2de Mai Festen var høitideligholdt med stor Enthusiasme i Kjøbenhavn og flere af Landets Kjøbstæder, og meget almindeligt antog man, at Provindsialstænderne vilde, efterat tvende Aar siden deres sidste Sammentræden vare udløbne, blive sammenkaldte til den 1ste Octbr.; dette Haab skuffedes imidlertid, formodentligen formedelst Kongens langvarige Sygdom og den derved foranledigede Opsættelse i Tilendebringelsen af de Forordninger, hvortil de forrige Provindsialstænder havde gjort Udkast. Overbeviisningen om den forestaaende Jndkaldelse til den 1ste Octbr. var endog i Midten af Aaret saa afgjort, at de kjøbenhavnske Deputerede sammenkaldte til forberedende Møder, der den 27de Juli skulde tage deres Begyndelse. Et haardt Tab har Danmark lidt i Løbet af Aaret i en af sine ædleste, talentfuldeste og meest frisindede Borgere, Hage. Den 26de Juni idømte Høiesteret ham en Mulct af 200 Rbd. for Udtrykkene i en Artikel, der skal have berørt en fremmed Regjering; han var i samme Sag tidligere aldeles frikiendt af Hof- og Stads=Retten. Denne Krænkelse havde den skadeligste Jndflydelse paa hans allerede forhen nedbrudte Sundhed, og Natten mellem den 14de og 15de Septbr. forlod den ædle kjække Siel det skrøbelige Legeme. – Ufortrødent har den danske Presse i det forløbne Aar kæmpet for Oplysnings Udbredelse og Misbrugs Undertrykkelse; dens i Autoriteternes Dine vel store Jver har foranlediget Anlæggelsen af flere Pressesager, der navnligen have ramt Kjøbenhavnsposten. Dennes Redacteur har formedelst Jndrykkelsen af en Skrivelse fra Toldinspectionen i Kbhavn til Generaltoldkammeret været underkastet en Huusinqvisition af Politiet for at opdage Meddeleren af denne Skrivelse; hans Ansøgning om at bevilges benosicium processus gratuiti for Høiesteret, for at paatale denne Krænkelse af Huusfreden, er afslaaet af det kgl. danske Caucellie, og han maa selv bære Bekostningerne for Landets øverste Domstol, der skal afgjøre denne Sag. – Den mod den forrige Theater kasserer Prinzlau afsagte Dom er bleven indanket for Høiesteret, hvor den atter er udsat formedelst et Uheld, der traf hans Defensor Advocat Liebenberg. – DD. M. Kongen og Dronningen have havt den Glæde at see Hs. Kgl. H. Prindsesse Wilhelmine forlovet med hendes Fætter; den regjerende Hertug af Slesvig-Holsteen-SønderburgGlücksburg. Meddeelte Oplysninger fra Lemvig om Delinquenten Laurs Paulsens sidste Øieblik, og om hans Henrettelse; Fredagen den 15de Decbr., Dagen for Henrettelsen, nød Delinquenten tilligemed sin Kone Alterens Sacrament, og samme Dags Aften tog han, meget rørt og bevæget, Afsked med hende og deres lille Barn. Derefter skrev han et Brev til Hr. Herredsprovst Prahl, i hvilket han takkede denne for den imod ham udviste Godhed og for de Trøstegrunde, Provsten havde indgydet ham, og dernæst en Begjæring til Øvrigheden om, at hans Kone maatte beholde hans Lommeuhr og de faa Klædningsstykker, han maatte være iført paa Vandringen til Retterstedet. Laurs Paulsen spiste nu en god Aftensmad, og drak dertil en Flaske Viin; hvorefter han gik tilsengs, og nød en 2 a 3 Timers rolig og tryg Søvn. Delinquenten vaagnede op i en stærk Sveed, og begyndte at klage overJldebefindende, hvilket dog hurtig hævedes ved nogle ham af Arrestforvareren givne Kampherdraaber i Viin. Løverdag Morgen, Kl. imellem 4 og 5, stod Lars Paulsen op, og drak en Kop stærk Kaffe. Til samme Tid begyndte Tilskuere fra Byen og Herrederne at samle sig udenfor Raadstuen, og flere Vogne, passerede igjennem Byen ud til Retterstedet, en høiMarkplet i Fjaltring Sogn, lidet Osten for Delinquentens Huus, hvor Denne havde dræbt sin Moder. Efterat Amtmanden for Ringkjøbing Amt, v. Tillisch, Fogden, Hr. Cancellieraad, By- og Herredsfoged Gundelach, Præsten, Hr. Prior fra Wandborg, der havde paataget sig at ledsage Synderen til Retterstedet, og Districtets Læge, Hr. Krigsraad Møller, havde begivet sig til Executions pladsen, førtes Kl. henved 8 Delinquenten ud til den for ham bestemte Vogn, der holdt udenfor Raadstuen, hvor han fremsagde en Bøn, besteg derefter Vognen, fra hvilken han i opreist Stilling beskuede den forsamlede Mangde. Da han blev sin Defensor Hr. Procurator Gjerulff, vaer, takkede han denne for hans havte Uleilighed, og tilraabte derefter Forsamlingen med høi og lydelig Stemme: "Farvel Allesammen, Farvel Alle, Vognen escorteret af en Sognefoged og 4 Mand til Hest, kjørte nu til Faltring, beliggende to smaae Mile fra Lemvig. Underveis nød Delinquenten to Gange Forfriskninger, nemlig: hver Gang en Pægel Viin og en Kommenskringle, Da Delinquenten var ankommen til Retterstedet, steg han uden Hjælp af Vognen, og blev ledsaget ind i Kredsen, der var dannet af 120 Mand fra de nærmeste Sogne. J Kredsen modtoges han af Præsten, og efterat Fogden havde oplæst Høiesteretsdommen og det Kgl. Rescript om Dommens Fuldbyrdelse, tog Præsten Deelinquenten i Haanden, og bad en kort Bøn med ham. Efter oplæst "Fader vor," overantvordede Præsten den dybt angrende og bodfærdige Synder til Skarpretteren, efter hvis Anmodning L. Paulsen aftog sin Trøie, Vest og Halstørklæde, og lagde ovenpaa Klæderne den ommeldte skrevne Begjæring til Øvrigheden. Da Skarpretteren tog Deelinquentens Halstørklæde for at binde ham for Øinene, udbrød Synderen: "Det behøves slet ikke, dog fandt han sig deri, da Skarpretteren havde erindret ham om, at han havde lovet at ville føie sig godvillig i Alt. L. Paulsen nedlagde nu sit Hoved paa Blokken, og medens den ældre Stengel – Skarpretteren – satte sig ned forved Delinquenten, tog hans Haar tilside, og rettede Noget ved det ombundne Tørklæde, greb den yngre Stengel Øxen, og i et Nu faldt det dræbende Hug, der ganske skilte Hovedet fra Kroppen, som ikke rørte sig det allermindste; hvorimod man vil have bemærket nogle Trækninger og Bevægelser i Hovedet, isærdeleshed ved Dinene og Munden. Legemet førtes til Fjaltring Kirkegaard, hvor det jordedes uden Ceremonier. Paa Retterstedet talte Deelinquenten til de 5 a 600 forsamlede Tilskuere, meest Tjenestetiende, Fruentimmere og Børn, formanede dem til at give deres Børn en god Opdragelse, samt advarede dem om ikke at lade sig henrive af heftige og voldsomme Lidenskaber. Efter Henrettelsen talte Præsten i samme Anledning et Par Ord til Folket. Jfølge LiPaulsens Ønske og Begjæring udleveredes hans Uhr og Klæder til hans Kone. Forsaavidt Menneskeer kunne dømme, fortrød Delinquenten sin Udaad; og vist er det, at saalænge Livsstraffe existere, qualificerer den sig dertil, som dræber sine Forældre.