Aalborg Stiftstidende, 1841-01-01
Befordringer og Afgang. D. 15de Decbr. er Herredsfoged i Gramm=Herred under Haderslev Amt, Cancelliser. C. G. A. Thomsen, udn. til Herredsfoged i Tyrstrup Herred i s. Amt. D. 5te Decbr. er Renteskriver i Rentekammerets 2det slesv. Contoir, Kammerraad A. H. Meyer, efter Anf. i Naade og med Vartpenge entlediget fra sit Embede. - D. 2den Novbr. er Toldcontrolleur og Visiteur i Holnis, Overkrigscommissair G. F. Mechlenburg, beskikket til Postmester i Fredericia. (Coll. T.) - D. 26de f. M. har Hs. Maj. i Naade entlediget Kherre, Fred. Clauson-Kaas fra hans Embede som Toldforvalter i Langenfelde, samt derhos bestemt, at dette Embedes Forretninger skulle fordeles imellem en Toldinspecteur og en Toldkasserer, hvilke Poster dog indtil videre ville blive bestyrede ved Constituerede. (Berl. Td.) Hverken den kgl. Commissarius eller Professor Schouw, kom til Aarhuus, som man havde ventet, eftersom de Begge have taget over Skanderborg og Veile, gjennem Fyen til Kjøbenhavn. Anden Juledag var Conferentsraad Ørsted, paa Lyngbygaard hos Stænderdeputeret Ritmester v. Friis. (Aath. Av.) Manden i det 8de Valgisitiet, søger i den idag hidkomme, Rand. Av. " ved en ganske egen ny Maneuvre at hjælpe sig op igjen. Da han seer, at det var at spilde Sværte, hvis han anvendte den paa Hr. Dahlerup - hvem han nu erklærer for gen agtet Mands, som ialmindelighed Folk ere i hans Stilling (en Compliment til Deherrer Apothekere for at gjøre den tidligere Uartighed god igjen) - vendet han Sværtekosten, imod os og beynder at plaidere en i hans Jndbildning født og os aldeles ubekiendt Sag: Redacteuren af Aalborg Avis contra Thisted Embedstand. I et Jnserat der i Avisen, hvori opfordredes til at vælge Dahlerup, var antaget, at han, paa Grund af sit Frisind, vilde have Embedsmændenes Mening imod sit Valg. Denne Yttring, være nu grundet eller ikke, men hvad vedkommer Indsenderens Ord Avisens Redacteur, For vort Vedkommende betvivle vi aldeles ikke, at Embedstanden i Thisted, bestaaer af veltænkende Mænd vi have ingensinde fremsat nogen modsat Anskuelse. Det er iøvrigt kjønt at see den Omhu, hvormed Manden i Valgdistrictet, tager sig af Vælgerne. Han frygtede, nemlig for, at den indsendte Opfordring til at vælge D. kunde have formegen Jndflydelse hos Vælgerne, og have paataget sig formeget Formynderskab, over dem, hvori han bestyrkedes end mere ved vort Angred (1); thi - hedder det - paa de Vælgere, som nu et rette sig efter hans Villie, bliver han sandsynligviis ved og giver dem et Toraf i sin Avis osv. Men Herre Gud! ere da Vælgerne i Thisted blevne gjorte umyndige, saa at de have Nogens Formynderskab at respectere, eller skulde denne Valgkreds tælle saa feige Jndivider, at de af Frygt i for et offentligt Blad og for en Avis=Toraf selv om en saadan var at befrygte, skulde lade sig bestemme i deres Valg? Jsandhed Manden, har gjort vor Tid og sit Districts Vælgere isærdeleshed en meget slet Compliment ved saaledes, som han selv tildeels vetter sig, at skildre dem som hvillieløse, for enhver Vind bøielige Redskaber.) Vi have iøvrigt en bedre Mening om Thisteds Vælgere og tvivle ikke om, at disse hverken ved den ene eller anden Slags Frygt - og vistnok allermindst af Frygt for Avisskrivere, der vel neppe pretendere eller vente nogen saadan Slags Respect - ville lade sig afholde fra, ubestukne af alle Hensyn, alene at følge deres Overbeviisning og stemme paa den, i hvis Redelighed, Charakteerselvstændighed og usminkede Frisind de maatte see en værdig Repræsentant for Fædrelandets dyrebare Jnteresser. - Naar vi forøvrigt - i vor Tilbageviisning af Mandens usømmelige Angreb paa Hr. Dahlerup. - og Fremstillinger som disse, at man ikke vidste andet Udmærket om D., end at han taler i den moderne Tone, at han har skrevet imod en sort Tavle paa en Skole og vilde sparet Sværte for 16 Skilling til de Fattiges Liigkiste og at han ikke kan være mere qvalificeret til Stænder=Deputeret end enhver anden Apotheket, samt den malicieuse Hentydning til at muligt D. eller Kone, var Forfatter af Jnseratet osv. - i have brugt Prædicatet usselt" og dum, da tør vi vel antage, at dette tilmed ved Defension af en os selv uvedkommende Sag i er skeet med al Beføielse, og vi overlade det saaledes til Andre, at bedømme, hvis Fremstilling, der sorterer under, Smudsige) Naar Indsenderen forøvrigt bemærker, at udet er særgerligt for selvstændige Vælgere at paabyrdes Ledebaand, de ei trænge til, da seer man heraf ret, hvorledes det er fat med hans Begreber om Selvstændiged; thi den selvstændige Vælger lader sig vel ikke føre i Ledebaand, som han ei trænger tilbede Kategorien, enten Mandens i det 8de Valgdistrict, eller vore Ord. Det skal imidlertid ingenlunde undre os, naar Indsenderen beklager sig over vor Redactions Skarp, hed Sandheden er altid skarp for den, hvis Tunge er vant til Sødme, og Sandhedskjærligheden kan ikke altid betjene sig af Huskyldige, Medicamenter; dens Udspring er Følelsens Dyd og dens Vaaben er Overbeviisningens Sværd, hvormed den kjæmper for en god Sag, og ved at stikke dette i Skeden kan ingen Seir vindes. Vi maae derfor beklage at vi ikke kunne tilfredsstille deres Ønsker, der ogsaa gjerne saae os indregistreret blandt andre føielige og ydmygt bukkende provindsiale Blade, over hvis Skarphed man ikke faaer Anledning til at føre Klage. (Red.)