Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-04-05
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Der skrives fra Berlin under 25de Marts. Det Spørgsmaal er vel blevet fremsat, hvoraf det kommer, at de 3 østlige Magter ere saa betænkelige ved at erkiende de to unge Prinsesser som Dronninger i Spanien og Portugal, thi ved det første Blik synes det monarkiske Princip ikke udsat for nogen Fare ved denne Erkiendelse. Begge Prinsesserne bygge deres Fordringer paa en Successionsret, og ikke paa Folkets Villie, og Erkiendelsen af dettes Souverainctet. Om Onklernes Fordringer ere bedre grundede kan være Magterne ligegyldigt, det er ikke deres Sag at fælde nogen Dom desangaaende; det er tilstrækkeligt at Prinsesserne ligeledes opstille en monarkisk Rets theorie, seirer derfor deres Partie, saa komme de til at regiere ifølge Legitimitetens Grundsætninger. Hvad de personlige Forhold angaae, saa kan man ikke forudsætte hos Monarkerne nogen stor Sympathie for Don Miguel; thi foruden det Sandfærdige i de Grusomheder, hvorfor han beskyldes, saa maae ethvert fordomsfrit Menneske, som i nogle Aar har observeret Prinsens politiske Forhold indsee, at han mangler al Energie og Jndsigt, at han er svag i Henseende til sin Fremgansmaade og fuld af den daarligste Egensindighed. Uden at tage Hensyn paa den Tillid, som Don Pedro fortiener, er Donna Maria formedelst hendes unge Alder frie for al Partieaand; hun er dertil en Datterdatter af Keiseren af Østerrige, og syntes, naar begge Prinserne blive bortsiernede, at ville blive den meest passende Regentinde i Portugal. - Hvad de Spanske Anliggender angaae, saa er der intet at indvende mod Don Carlos personlige Karakteer; men imod Donna Jsabella, som er et Barn, lader sig ikke heller indvende noget, og Dronning-Regentinden, kan i Betragtning af hendes første Proclamationer, ingenlunde opvække Bekymringer. Da nu Jnfantens Partie har hidintil kun formaaet at opvække en betydelig Bevægelse i en liden Deel af Spanien; da denne Prins er uvirksom og frygtsom, og da Armeen synes at være paalidelig og Dronningen hengiven, saa kunde maaskee en offentlig Erkiendelse fra de store Magters Side, hvilken vilde forskaffe Regentinden en moralsk Overvægt, og som kunde forstærkes ved en Overeenskomst med Paven, have qvalt de første Funker til den udbrydende Borgerkrig. Hvorfor da denne Tøven fra de store Magters Side, Svaret er simpelt: fordi det er høist sandsynligt, ifølge Beregningen af en kold og forstandig Overveielse, at de to unge Prinsesser dog ikke ville holde sig paa Thronen; thi der mangler en solid Basis for deres Existence. De gamle monarkiske organiske Elementer have sluttet sig til begge Onklerne, de udgiøre vel ogsaa Pluraliteten af Folkemængden; men ifølge de Erfaringer, som man overalt har Leilighed til at anstille over deres intensive Kraft, saa ere de meere skikkede til Modstand og til Forsvar end til at angribe. Jmod dem har opstillet sig et liberalt Partie, mindre talrigt; men energisk dristigt og velorganiseret. Dette Partie kjæmper for Øieblikket for de to Prinsesser; men kun for Øieblikket for at overvinde de gamle monarkiske Elementer; men i Grunden er intet dem mere modbydeligt end disse to Prinsesser; thi disse ville ifølge deres Arveret bestige Thronen; men intet kan være meere legitimt, end at et Barn, en Pige, bestiger Thronen ifølge sin Arveret. Man kan tydeligen see hvad de Liberale tragte efter; de ville i Portugal forskaffe Don Pedro, og i Spanien Don Francisco de Paula Kronen. Hvorpaa er derfor Prinsessernes Magt grundet, kun paa et Partie i Nationen, som understøtter dem med deres Onkler; men som ifølge dets Grundsætninger er fiendtligt sindet mod dem selv; desuden i Portugal paa en i Udlandet hvervet Soldateske, som er yderst modbydelig for Nationen, indeholder mange revolutionaire og oprøriske Elementer, og dog holder tilsidst fast ved Don Pedro og ikke ved Donna Maria, og i Spanien paa en ikke slet organiseret Armee og paa en civil Administration, som i flere Aar har været dannet dertil. Jngen vil miskiende at den sande Styrke i begge Lande ligger i de liberale Elementer, som siden vist ville falde fra, og som ere saameget mere farlige som at de ere organiserede. Antallet af de industrielle, af de handlende Personer, af saadanne som afskye enhver Tumult, og som ved deres Rolighed slutte sig til enhver Regiering, som kun præker Orden, er forholdsviis, langt ringere paa Halvøen end i andre Lande(dette er denne Folkeclasse som nu holder Frankerige i Balance, derimod gives ogsaa der ikke nær en saa talrig Pøbel som i andre Lande, som ingen Mening har, og lader sig kjøbe af ethvert Partie. – De store Magter handle derfor ligesaa klogt og see med lyse Blik ind i Fremtiden, ved ikke at erkiende de to Prinsesser. Ja dersom Halvoen laae den nær, inden for Sphæren af deres umiddelbare og ufravigelig Jnteresser, saa kunde Pligten maaskee nøde dem til at intervenere, til Prinsernes Fordeel, (dog vel ikke til dens af dem som udmærket sig ved Grusomhed,) eller at forhale, eller ogsaa at tilendebringe Sagen ved Tractater eller ved Giftermaal; men som det for nærværende Tid staaer, kunne de allene holde sig fuldkommen neutrale, da i det værste Tilfælde kun en muelig Hielpemagt bliver dem betaget, imedens de aldrig have nødigt at frygte for dem som en positiv Fiende. (Dette Stykke er udentvivl udgaaet fra en paalidelig diplomatisk Pen.)Der berettes: at en Adjutant fra Admiral Roussin er i Begyndelsen af Marts passeret igiennem Belgrad fra Constantinopel. Han skal have overbragt Portens Svar paa de i de første Dage af Februar overleverede Noter fra det Franske og Engelske Cabinet. Porten skal udlade sig deri med megen Klarhed og giendrive den Beskyldning, at den har ved Trataten af 8de Julii krænket de under Krigen med Frankerige udkastede og med England indgaaede Stipulationer. Disse Stipulationer vare betingede med Hensyn til den Engelske Handels-Jnteresse, hvormed Tractaten af 8de Julii neppe staaer i nogen Forbindelse, da den kun har Portens Sikkerhed til Formaal. Naar den Engelske Nation er ved Stipulationerne af 1809, bleven betragtet som een af de meest begunstigede, saa skal denne Fordeel ingenlunde svækkes ved Overeenskomsten med Rusland, men efter Portens Beskuelse, saaledes vedvare, at dens venskabelige Forhold til den Russiske Nation ikke kommer til at lide derunder, da Sultanen ikke har tilstaaet nogen Nation en udelukkende Ret, hvilket det tilstrækkeligt oplyste Punkt om Seilladsen forbi Dardanellerne tilfulde beviser. Jngen, hedder det i den Tyrkiske Note, har Ret til, uden indhentet Tilladelse fra Porten, at seile ind i Canalen, og intet Flag kan tiltage sig denne Ret, da den ikke er tilstaaet nogen. Porten skal yttre sin Forundring over, at den med Rusland afsluttede Overeenskomst kan foraarsage saamange Ophævelser; da alle de Grunde, som hidindtil ere anførte mod den, have hverken overbeviist den om de skadelige Følger, som de have derved paadraget sig, eller og Søemagternes Ret til at føre Besværing derover. Porten kan ikke indsee at Tractaten af 8de Julii indeholder noget Krænkende hverken for dem selv, eller for andre, og den maae derfor tilbagevise enhver Protestation, som kan have til Formaal at giøre den mistænkelig eller svække dens Gyldighed; da deraf vilde opstaae et haandgribeligt Angreb paa det Ottomanniske Riges Uafhængighed, og Uforkrænkeligheden af Sultanens Souverainitets=Rettigheder. – Dette Svar er formodenligen ankommen til England; thi den bekiendte Lord Durham ankom til Paris d. 24 Marts, hvilket har gjort megen Opsigt i de diplomatiske Salons; da man siger at hans Reise har til Formaal at bielægge de Differencer, som siges at skulle finde Sted imellem det Engelske og Franske Cabinet, angaaende den Russisk Tyrkiske Tractat. Han havde den 25de en lang Conference med Lord Granville og Hertugen af Broglie. – Man siger at det Franske Cabinet skal vise en Utilbøielighed til at lade den Franske Søemagt støde til den Engelske for at giøre en Diversion med Hensyn til Tractaten, da dette Cabinet vil søge at undgaae en almindelig Krig. Franske Blade sige dette; de Engelske yttre sig omtrent paa samme Maade og tale om, at Frankerige har i den sidste Tid udviist en Hengivenhed for Rusland. Det skal være ganske vist at den Engelske Flaade i Archipelet bliver uophørligt forstærket.