Aalborg Stiftstidende, 1840-01-11
Paa Bornholm er for kort Tid siden funden en stor Mængde Oldsager af Guld og deriblandt ogsaa Mynter, som ere omtrent 1400 Aar gamle. Disse fundne Sager ere allerede afleverede til Oldsagernes Samling i Kjøben(Berl. Td.) havn. Fortsatte Borgerrepræsentantvalg: J Odense, Brændeviinsbrænder Rhoed, Kjøbmand P. Eilschou, Garvermester N. Nielsen og Kbd. H. Teisen at de stemmeberettigede Borgere, omtrent 600 i Tallet, vare 111 mødte); i Nykjøbing paa Falster, Garvermester F. Møller, i Roeskilde, Stænderdeputeret, Farver Svane (paany, Af det tidligere bebudede Neckelmannske Ugeblad Touristen, er det første (og, som vi af Randers Avis see, senere det 2det, Nummer udkommet. At det med det først udhængte Skildt, Folkeblad uden Farve? - som derfor ogsaa viselig ved selve Bladets Udkomme er taget ind igjen - ikke var ærlig meent, lod sig let forudsee, og for at manikke skulde tage Feil af Bladets Farvestof er dette derfor ogsaa smørt saa tykt paa, som vel nogenlunde gjorligt. For at begynde med et drabeligt Huusu, aabner Forfatteren Bladets første Artikkel, der vel skal danne Nytaars=Complimenten til Publicum, med følgende Passus: "De fripostige Dagblades Consequentser og Haroraab, saavelsom Nytidssønnernes Forsøg ved Kongeskiftet, have almindeligen vakt den høieste Jndignaton hos Folket." Skjøndt der nu vistnoimod Tonen i mange af vore Dagblade lader sig meget indvende, og skjøndt vistnok den ungdommelig glødende Jld og den lidenskabelige Forudgriben, der gaaer igjennem flere af de til Hs. Majestæt overleverede Adresser, ikke udtaler det hele roligt overlæggende Folks Anskuelser - saa er det dog vistnok lige nær ved at være sørgeligt og løierligt, (saaledes som Touristen" udtaler sig om den først indgivne Studenter=Adresse), og her tilvisse end mere sørgeligt end løierligt, naar den forhenværende Borgmester i Randers vover i Folkets Navn at udtale sin Jndignation over en talrig Deel Statsborgere. - Og hvad er da foregaaet, som berettiger til at stemple med Jndignation, hvad som berettiget til at betegnes som Forsøg imod Statsformen? At den forrige Ungdom i et bevæget Øieblik udgyder sit Hjertes Folelser for den nykaarede Monarch, at Landets Borgere i Ærbødighed og Ærefrygt for den Konge, som allerede har reist sig et stolt Monument i Norden, med Blikket vende imod dette Frihedens Mindemærke nærme sig Majestætens Throne, for at bringe Bevidnelsen af deres Kjærlighed og Troskab: fortjener dette offentlig Jndignation? At Meningerne i Folket kunne være ulige om Maaden og Tiden, paa hvilken Herskeren skal søges at gjøres fortrolig med sit Folks Tænkemaade, vil vist overalt erkjendes; men indeholde da de overgivne Adresser, de i Beskedenhed udtalte Ønsker - selv om et enkelt Dagblad heri er gaaet over Grændseskjællet - nogen anmassende Demonstration, der gjør dem værdige til at indregistreres under den hadefulde Kategorie af Forsøg, imod Statsformen, værdige til at betegnes med Folkets Jndignation. Og lad saa være, at mangt et Skridt er gaaet for vidt, at der paa mangt et Sted har reist sig Misbilligelse over det Skeete, er det da det hele tjenligt at uddasune saadanne partielle Tilkjendegivelser, at udslynge en Banstraale, som om de meest foruroligende Tidens Tegn viste sig paa Landets politiske Horizont, som om Staten stod Fare for at rystes i sin Grundvold, er det den Retning Touristen, angiver, hvori ved Intelligents og Aandens Kraft kan virkes gavnligt for Statsamfunder, og endelig er det da sømmeligt, er det da blot i ringeste Maade foreneligt med Velanstændighedens Pligter, at den Mand, hvis nys heldigviis tilendebragte Embedsbane vækker saa ubehagelige Reminiscentser, med en Dristighed, som vistnok skal søger sin Mage, opkaster sig til Talsmand i Folkets Navn: "Saa upassende derfor - siger han - ikke blot jeg Neckelmann), men, saavidt min Erfaringskreds rækket, en langt overveiende Fleerhed i Folket har fundet det passerede Adresseforsøg imod Statsformen, der seet ud som en tilsigtet Overrumpling, saa glædeligt har det været, af Kongens Svar at bemærke den Selvbeherskelse, Fatning og Sindighed, der fremlyser af Kongens træffende og betydningsfulde Svar, og fra denne Side have Adresserne medført et høist glædeligt Resultat. Men hvorvidt rækker da Justitsraad Neckelmanns Erfaringskreds i dette Punct, hvor har han da i denne Fart lært den overveiende Fleerhed i Folket at kjende til at han tør vove at tale i dets Navn; eller troer han, at den Tid endnu er forhaanden, da man kunde blænde ved laant Authoritet, den Tid, da imponerende Miner vare istand til at kyse Borgeren hen i Frygtens Skjulested, Eller er det maaskee ved denne Anmasselse han vil tiltrodse sit Blad, Navn af Folkeblad, ja vist nok bliver det et Blad for somme Folk, for hvem den nye Tids fremadskridende Stræden og dens Opklaring af alle Mørkets Gierninger er en Vederstyggelighed; men, ligesaalidet som Folket af fri Drift, vælger en Mand, hvis Embedsbane har været saa lidet hæderlig, til sit Organ, ligesaa lidet kan visselig et Blad, der forkynder sine Anskuelser med en saadan Grad af Fripostighed, nogensinde vente at blive Folkets Blad. - Han udhæver Kongens Svar (og det for en Pleonasmes Skyld, ovenikjøbet to Gange, og den Selvbeherskelse, Fatning og Sindighed, som heri har været indeholdt. Ja vistnok en Kongens Svar et glædeligt Resultat af Adresserne, thi de have gjort Folket end meere fortroligt med Hans Majestæts Anskuelser, Planer og Jdrættet; de have end fastere styrket Landets Tillid til og Hengivenhed for sin nye Fyrste; men glædeligt er derfor ogsaa det lovale Middel, som har fremkaldt dette Resultat. Selvbeherskelse og Fatning! hvortil skulde Hans Majestæt have behøvet disse Egenskaber ved denne Leilighed. Er det Landets Udskud, der har formastet sig til at trænge ind i Kongeborgen, eller er det den trohengivne Undersaat, der med Underdanighed har nedlagt sine Ønsker og Forhaabninger ved Thronens Fed? "Kongens Holdning var glimrende, siger Forfatteren, idet han i et paafølgende Stykke omtaler Studenternes første Adresse. Er dette da en passende Betegning af Hs. Majestæts Holdning, som om Studenter-Ungdommens Fremtræden kunde forurolige eller imponere Hans Majestæt. Kong Christians Holdning var saaledes som den af Danmarks Regent var at vente. Som Faderen til sine Born, saaledes talede Landets ophøiede Monarch til den forrige Ungdom, der omganham, sagde dem, hvilke kjærlige Planer, han for deres og Landets Fremtid havde lagt, og viste dem Erfaringen som den Lære, igjennem hvilken ogsaa her ethvert Fremskridt til det Nye og Bedre maatte prøves. Saaledes talede Christian den 8de til sit Folk, der bøier sig dybt for Viisdommen i hans Ord, som med ukunstlet Optigtighed tale Hjertets Sprog og ikke laaner sin Glands fra diplomatisk Klogt og Snille. - Dog vi ville her standse vor Betragtning, der let kunde føre es videre end fornødent er for at belyse Touristens Bane. At imidlertid ikke blot vi dømme saaledes som ovenfor er udviklet, vil sees af nedenstaaende Jnserat, som i top igaar Eftermiddags, da vor Tanke sysselsatte sig med disse Betragtninger, med Po steen, ikke sønder; men nordfra, blev os tilstillet. Vi ere naturligviis ikke berettigede til at navngive den høitagtede, Forfatter, skulde der imidlertid opkastes Tvivl om at han virkelig er en Mand, i hvis Stemme Folket repræsenteres, da turde det vistnok neppe blive os nægtet, at hensætte hans hædrede Navn for Publicum.