Københavns Adresseavis, 1764-10-10
Jødernes Ceremonier ved Barnefødsel og Omskierelsen. Naar en Jøde=Kone befinder sig i Barns Nød, og det falder hende tungt at føde, maae Hosbonden træde fremfor Stue Døren, og tre gange med Andagt læse det 54ve Capitel hos Propheten Esaiam; dersom hun under Læsningen endda ikke bliver forløst: saa henter de den skrevne Lov fra Synagogen, og opstiller den paa et Sted i Stuen, hvor Barsel=Qvinden arbeyder. Paa somme Steder, pleyer og de næste Naboer, Ægtemænd og unge Drenge i 30 Dage hver Aften at indfinde sig hos Barsel=Qvinden, hvor de gaaer hen til hendes Seng, og med lidelig Stemme forretter deres Aften=Bøn. Er Barsel Qvinden lykkelig forløst med en Søn, saa er Faderens Glæde derover gandske ubeskrivelig, og han giør strax Anstalt til sammes Omskierelse paa den ottende Dag efter 1 Mos. B. 17, 10. Det er en almindelig Lærdom iblandt Rabbinerne, at intet Menneske kand blive saligt, som ikke er omskaaret. Faderen er selv pligtig til at omskiere sin Søn; men kand han ikke, saa maae han lade en Omskierer gjøre det, og i Nødsfald kand han lade det forrette at Fruentimmer. Til Faddere bedes almindelig en gift Mand og gift Kone, dog staaer det dem og frit for at bede en Ungkarl og Jomfrue. Omskierelsens almindelige Tid er den ottende Dag efter Barnets Fødsel, og kand foretages baade Formiddag og Eftermiddag, men ikke om Natten. Omskierelsen kand ogsaa forrettes om Sabbathen, naar alt det, som henhører dertil, bliver besørget Dagen tilforn; dog maae en Jøde, som tilforn ikke har omskaaret, ey giøre Begyndelse dermed om Sabbathen. Omskierelsen i sig selv bestaaer af tre Stykker: 1.) Forhudens Omskierelse, 2.) Hudens Sønderrivelse, og 3.) Blodets Udsuelse. De første to Stykker maae nødvendig iagttages, om Omskierelsen skal være gyldig. Derover kand tre Omskierere være ved denne Forretning, ifald der findes saa mange, men ikke flere, siden Omskierelsen ikkun bestaaer af tre væsentlige Stykker. Forhudens Omskierelse kand skee med en Steen, Glas, eller med et andet skierende Jnstrument, naar det kun ikke er Træbark. Men for at formindske Barnets Smerte, saa vidt mueligt er, har de forordnet en skarp Kniv dertil. Hudens Sønderrivelse skeer med Neglene af begge Tommelfingrene; dog bruger nogle ogsaa Sølv=Negle dertil. Blodets Udsnelse skeer med Munden. Omskierelsens høytidelige Ceremonie skeer paa følgende Maade, Faderen til Barnet beder Fadderne og Fredagen for Sabbathen, samt Stadens Rabbi og andre gode Venner til Giest. Naar de har spiist, holder de Bøn, og sig den gaaer hver til sit. Om Morgenen derefter forretter de deres sædvanlige Gudstieneste i Synagogen; og naar samme er til Ende, gaaer de efter Cantorens eller Forsangerens Paamindelse hen i Barsel=Stuen, og holder atter en liden Bøn, hvorpaa de gaaer bort igien. Om Aftenen for Omskierelsen maae Omskiereren, Fadderne, Rabbi, samt andre Lærde atter bedes til Giest, da Giesterne bliver hele Natten samlede sammesteds under bestandige Bønner og lærde Samtaler. Omskiereren bringer ogsaa Omskiærelses=Kniven med sig, og legger samme under Barnets Hoved. Den følgende Morgen gaaer de meget tidlig i Synagogen, og forretter deres Morgenbøn, naar nemlig 10 Personer ere samlede, iblant hvilke ingen maa være yngre, end 13 Aar og 1 Dag. Derpaa synger Cantoren det 6te Vers af den 149 Psalme, og vexelviis med Omskiereren et Vers af den Pagt, som Gud gjorde med Abraham, saavel som deres daglige Bøn af 2 Mos. 14 Cap. fra det 30 Vers til det 15 Cap. 19 Vers. Skolemesteren setter derpaa to Stole med Hynder paa, en for Mandsfadderen paa venstre Haand, og en paa høire Haand for Propheten Elias og tillige Præsten Pinehas. Herpaa uddeler Omskiereren, alle Omskierelses Jnstrumenterne til adskillige Personer, nemlig et Bæger med Viin, Omskierelses=Kniven, en Tallerken med Jord, og et blodstillende Pulver. Kirkebetienten maa imidlertid staae med et Voxlys i Haanden ved Døren af Synagogen, hvor Barnet skal indbringes. Jmedens dette forrettes i Synagogen, bliver Barnet af Fruentimmerne badet hiemme, og renset til Omskierelsen. Derpaa tager Fruentimmer=Fadderet Barnet paa sine Arme, og bærer det til Synagogen, efterfulgt af alle Fruentimmerne, og bliver staaende uden for Synagogens Dør. Kirkebetienten kalder derpaa af Mandsfadderen, som kommer og tager Barnet, og bringer det hen til Stedet. Omskiere, ren tager og legger det ned paa Elia Stoel. Derefter setter Rabbi eller Fadderen sig ned paa den anden Stoel, og holder Barnet paa sit Skiød til at omskieres. Dersom Barnets Fader ikke selv omskierer det, maa han dog staae hos Omskiereren. Naar Barnet er omskaaret, og Blodet er stillet, tager Fadderen det paa sine Armee, og Omskiereren læser en Bøn over det, med Viinbægeret i Haanden, samt under Bønnen med sin Finger lader dryppe nogle Draaber, Viin i Barnets Mund, og kalder det med det Navn, som det skal have. Naar Bønnen er til Ende, drikker Omskiereren noget af Vinen, og Mands=Fadderen, bringer Barnet hen til Fruentimmer=Fadderet, som bærer det hiem igien. De i Synagogen værende Jøder ønsker derpaa Faderen til Lykke, og Cantoren maae lyse en Velsignelse over Faderen, Moderen og Barnet; og hermed er den hele Gudstieneste til Ende. Derefter giør Mands=Fadderen et prægtigt Giestebud, og Barnets Fader ligesaa. Den hele Forretning sluttes derpaa med den sædvanlige Middags Bøn, og nogle extraordinaire Bønner. Men ved alle de Børns Omskierelse, hvor forbemeldte tre Hoved=Stykker ikke formedelst visse Omstændigheder kand finde Sted, bliver ingen Bøn holdt.