JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
En Mand ved Navn Stone kom forleden Dag under Forhør ved Exeter Assise=Retten. Han beskyldtes for at have tilvendt sig visse ham betroede Eiendele, som han skulde have bragt til en Vognmand. Efterat Nævningerne havde overlagt Sagen i nogen Tid, kom de igjen ind i Retten, og Formanden gar Dommeren tilkjende at de ikke kunde blive enige, og dog maa de efter engelske Love være eenstemmige, ellers gjælder Kjendelsen (the verdiet) ikke. Elleve fandt den Anklagede uskyldig, men den Tolvte sagde: Skyldig!" Dommeren sagde til Nævningerne, at de maatte stemme overeens før man kunde antage Kjendelsen, og følgelig efter den sædvanlige Skik i slige Tilfælde indesluttedes de, og en Opsynsmand maatte gjøre Eed paa at han vilde beholde dem i sikker Forvaring, og ikke tillade at de skulde erholde nogen Forfriskning. Dette var Kl. 6 om Aftenen og de forbleve indesluttede indtil Kl. 12 om Middagen den næste Dag. Nu vare Assise=Rettens Forretninger tilende, og Dommeren sendte Bud til dem for at erfare om de vare blevne enige. Han fik et benægtende Svar. Derpaa spurgte han om der var noget Haab om, at de kunde og føie Tid komme overeens Han fik Nei til Svar. Nu lod Dommeren, i Overeensstemmelse med Loven i et saadant Tilfælde, den Anklagede sætte paa fri Fod, og Nævningerne afskediges. Da de adskiltes, vilde to af Nævningerne stemme for Skyldig og Ti for Uskyldig. Den ene Haardnakkede havde om Natten ved sin Veltalenhed vundet en af sine Collegaer over paa sit Parti.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Blandt de sværeste Opgaver i det menneskelige Liv - hedder det i et engelsk Blad – er den, at være Gesandt. De fremmede Gesandter i London maa nu siden 28de Juni være med ved en eller to Gilder daglig, og saaledes gaaer det uafbrudt indtil den 30te Juli. Førend Kl. 4 om Morgenen kommer Ingen af dem hjem. Een af dem har allerede maattet bukke under for denne Anstrængelse.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
J Frankrig er det ved en Ministerialordre bleven forbudt, under Uveir at ringe med Klokkerne, som var Brug i flere Egne dertillands, for at besværge Uveiret. Men denne Ordre har havt til Følge, at nogle Sognepræster, i Omegnen af Bordeaux, ere blevne insulterede af Landboerne, fordi de havde nægtet at lade ringe. Overtroen gik saa vidt, at de paastode, de havde seet Præsterne oppe i Skyerne ned strøe Hagel paa deres Menigheder, medens deres egne Vaaninger bleve forskaanede. (Man skulde neppe troe, at Landfolket i Nærheden af saa stor en Stad, endnu var saa langt tilbage i Culturen.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Talleyrand - hedder det i et fransk Blad – vilde meget nødig døe. Han havde lovet en af de berømteste Læger to Millioner Fr. hvis han kunde friste ham Livet to Aar endnu. Jndtil det sidste Øieblik skuffede han sig selv, udkastede nye Planer for Fremtiden, bestilte nye Meubler, osv.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Victorine Qviroga, Datter af den berømte spanske Hærfører, vil med det første optræde paa et af Parises Theatre som Sangerinde. Man siger, hun skal have ligesaa smuk en Stemme som Malibrans.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Hos en Gartner i Perpignan sees i denne Tid en Kæmpe=Hortensin, maaskee den eneste i sit Slags. Stammen er 6 Fod 1 T. høi, Løvværket har et Omfang af 29 Fod 5 Tommer, og har nylig paa eengang 1032 Blomster, som prangede i den skjønneste Farvepragt. I Paris have Tyve paa en særdeles dristig Maade bestiaalet et Huus: de udgave sig for Politibetjente, som skulde fange Tyve, der vilde bryde ind i Huset; flere af dem holdt Vagt ved Porten, og lod ingen komme ind, medens deres Medbrødre bestial Huset. Høist bedrøvelig var Hertuginden af Abrantes Dødsmaade. Da hun laae paa sin Sotteseng, maatte hun være Vidne til, at hendes Apotheker gjorde Jndførsel i hendes Bo. Kjed af Livet, tog hun Gift. Saaledes døde en Dame, der havde brilleret i Parises første Kredse og udmærket sig baade ved Aand og Skjønhed. Hun havde en Pension af 10,000 Fr. om Aaret, foruden hvad hun tjente ved sine litteraire Arbeider, saa man skulde troet, hun kunde levet uden Næringssorg, men hun formaaede ikke at indskrænke sine Fornødenheder.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Den rige Banquier Fould i Paris gav forleden en høist glimrende Felte, hvortil et særdeles udsøgt Selskab var indbuden. En af Gjæsterne oplevede et besynderligt, ingenlunde ubehageligt Eventyr, Træt af Festens Glands og af Vandringen i de store Sale, havde han sat sig ned ved et Bord, hvor der stod en tom Stol. Ved Siden af ham sad tre Herrer. Man gav ham nogle Kort i Haanden, som han modtog, uden at besee dem, og et Qvarteer efter paanødte man ham 10,000 Fr. som han havde vundet, uden selv at vide noget deraf.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Den berømte spanske General Morillo (Hertug af Carthagena), den engelske Admiral Sir Malcolm, og den russiske General Bistrow (især berømt fra Slaget ved Ostrolenka), ere Alle i denne Tid ved Døden afgaaede.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Ved Berlin har i denne Tid tildraget sig en høist romanagtig Historie: En Overførsters Datter i Neumark, en overmaade smuk Pige, var for et Par Aar siden bleven forlovet med en velhavende ung Mand, der kort efter tiltraadte en Reise paa nogle Aar, hvorefter han vilde kjøbe sig et Gods der i Egnen. Men i hans Fraværelse opstaaer der en inderlig Kjærlighedsforbindelse mellem Pigen og en fattig Præstesøn, en smuk ung Mand, men af fordærvede Sæder. Jngen ahner denne Forbindelse, og selv forBruddommen, da han kom tilbage og giftede sig, blev den en Hemmelighed. Men den forbudne Kjærlighed hævnede sig frygteligt paa den skjønne Synderinde, hvis forrige, hemmelige Elsker nu blev hende til en Plageaand, idet han uophørligt afpressede hende fleer og flere Penge, under Trudsel af, ellers at ville røbe det for hendes Mand. Paa denne Maade bragt til det Yderste, svarer hun Skurken paa hans sidste Brev, at hun vil skrabe alle de Penge sammen, hun kan, og flygte bort med ham, naar han en vis Nat vilde møde hende i en Skov tæt derved. De indfandt dem Begge, og da Fru er kommen op i Vognen, slynger hun sin Arm om Skurkens Hal og aftrykker en Terzerol, saa Kuglen gaaer igjennem hans forræderske Hjerte. Derpaa springer hun af Vognen og iler ubemærket hjem, medens Hestene trave med Vognen og den døde Mand til Byen, hvor de standsedes ved Porten. Man havde maaskee antaget den Døde for en Selvmorder, hvis ikke den ulykkelige Kones Brev var bleven fundet hos ham. Hun havde strax i det første Forhør tilstaaet Gierningen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Ved Universitetet i Würsburg blev sidstl. 22de Juli en ung Græker, Angstasios Demetrindes, beklædt med Doctorhatten, hvorved der skeete det, som maaskee endnu aldrig er skeet ved noget tydsk Universitet, at Disputatoriet blev holdt i det nygræske Sprog. Den russiske Storfyrste har under sit Ophold i Hannover foræret Sangerinden Mad. Methfessel, et brillant Fermoir, Tenoristen Hr. Schmetzer og Kapelmester Marschner Ringe med Diamanter, samt Sangerne Grotzer og Fischer Gulduhre med Kjæder.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
En Snedkermester Wendt i Rostock, der i 8 Aar har siddet i Fængsel, tiltalt for at have myrdet sin Kone ved Gift, er nu bleven aldeles frikiendt. Sagen er især derved mærkelig, at den Anklagede af det juridiske Fakultet i Göttingen blev eenstemmig dømt til at radbrækkes, men af Fakultetet i Heidelberg eenstemmig frikiendt.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Fra Dresden meldes, at et heelt Sogn, 5 a 600 Sjæle stærk, har i denne Tid begivet sig paa en Udvandringsreise til Nordamerika. De bestaae af alle Slags Haandværkere, naar undtages Garvere. Ogsaa nogle Embedsmænd havde sluttet sig til disse Udvandrere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Da Kongen af Hannover nylig besværrede sig hos Borgemester Sieveking fra Hamborg over, at de Hamborger Blade fortalte saa meget Løgnagtigt om ham, svarte Borgemesteren gandske roligt: "Deres Majestæt, Vore Blade lyve, saavidt jeg veed, upartisk. J Hamborg forberedes en Udvandring til det gode Haabs Forbierg, hvis Deeltageres Antal formodes at være betydeligt, da der søges Læger til at ledsage dem.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
J Helsingborg blev den 21de Juli holdt Auction over 310 forskjellige Haandarbeider &c., som den skaanske Dame=Forening havde foræret som Bidrag til at afhjælpe Hungersnøden i Dalarne, Wermeland, og Halland. Forinden Auctionen havde man af disse Arbeider arrangeret en smagfuld Udstilling, som varede i 3 Dage. Auctionen indbragte 5000 Rdr. Rigsgjæld.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
En Amerikaner, der vilde reise til Norge, kjøbte i Newyork norske Bankbilletter paa 1000 Rdr., og gjemte dem i en Kobber=Kapsel indtil Ankomsten til Norge, hvor han til sin store Forundring fandt, at Alt hvad der paa samme var skrevet med Blæk, var forsvundet. Banken vilde ikke indløse dem, og først efter lang Prøvelse kom man til det Resultat, at Kobber, især naar det udsættes for Fugtighed, er istand til at udslette Skrift, som er skrevet med almindeligt Blæk. (For omtrent et Aarstid siden forekom et lignende Tilfælde i Calcutta.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Norges Finantsdepartement har ladet udgaae et Circulaire til Amtmændene, hvori disse anmodes om at formaae Brændeviinsbrænderne til, paa Grund af de høie Priser paa Kornvarerne og Behovet for disse, at standse for Tiden deres Virksomhed. Afde indkomne Svar erfares, at de fleste Brænderier ere nu standsede.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Studenterforeningen i Christiania har gjort en stor Aftenfest for Ole Bull. Baade hans Portrait og han selv blev bekrandset; Studenterne fulgte ham hjem under Hurraraab. Han har givet fire Concerter i Christiania for propfuldt Huus.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Efter 10 Aars Fraværelse i de øst= og vestamerikanske Farvande, ere to af Apenrades største Fragtfarere i denne Tid vendt tilbage til Apenrades Havn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Ved Hestevæddeløbet i Wandsbeck vandt Hr. Lichtwalds Furhingst Jacob Fathull den af Hs. M. Kongen udsatte Præmie af 600 Sp. J Christian=August Stakes, 50 Sp. Indsats for hver Hest og 300 Sp. af Kongen, seirede Grev Hahn Basedows Figaro Therese. J det Hamborg-Altonaiske Løb (hvori der for den første Hest, var udsat 250 Frolorer) blev Hertugen af Augustenborgs Egremont Kamppladsens Seierherre. Egremont var før Løbet solgt af Hertugen til Grev Bernstorff (Garlow) for 1000 Frokorer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Indsendt. Mosaiternes Valgbarhed. anbelangende, da er det ingenlunde utænkeligt, at den respective Almeenhed derom ønsker at erfare min Mening. Vel finder jeg nogen Betænkelighed ved, at tractere denne delikate Materie; men som Skribent og Patriot bør jeg dog ikke ganske tie, om saa mindre, som den sildige Höbjergning endnu levner mig nogen Tid til at arbeide for Pressen. Det var nu altsaa om disse Mosatter. I henved 40 Aar haver jeg vel ikke havt megen Leilighed til, at anstille Betragtninger over denne Nation en massa, eftersom Samme ikke søger sin Næring paa Landsbyerne – Nogle mene, formedelst det gamle Sölvs Utilstrækkelighed – Gud alene veed Aarsagen. Men deels fra mine Studenterdage, deels ogsaa fra mine historiske Studia, haver jeg dog et vist praktisk Blik i det almindelige Folkeliv, som nok tillader mig, at have en Mening om, hvorvidt Jøderne, qua Deputati et Suppleanti, bör indlemmes udi det danske Stænderselskab.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Udi höisalig Kong Christian den Femtes Lov skal der findes et Capitul, som handler om Jøder og Tatere, og denne Sammenstilling er ikke profitabel for Nationen. Dengang maatte ingen Jøde lade sig finde her udi Rige uden Kongens særdeles Leidebrev under 1000 Rigsdalers Straf, men Almanakken udviser, at det iaar er 135 Aar siden Christian den Femtes Lovs Publikation, og i 155. Aar baade kan og bør der foregaae nogle adskillige fast utrolige Revolter. Ja, der kan, paa en Snees Aar, skee mærkelige Omsving udi den offentlige Mening; jeg tænker herved paa den store Jødefeide, som fandt Sted udi Kjöbenhavn. Nu haver det blinde Had ganske tempereret sig, og Nogle af dem, som dengang skreg"Korsfæst," raabe nu Hosianna" for Nationen, saa der finder, kun i omvendt Orden, det samme SkuespiSten hos os, som udi Jerusalem anno p. C. 34. Jeg accommoderer mig efter denne Tidens Gang, da jeg anseer det for en stor Bestiniftæt, at sætte sig op mod Tiden, som er Noget af det Almægtigste, jeg kjender. Nulla res mans tempore robur habet. Hvo der ikke vil være som Tiden, hvorudi han lever, han kan ikke leve udi Tiden som hun er. Tempora mutantur et nos. Dadet nu er Tidens Fordring, at denne Nation skal ind udi Stænderselskabet, saa siger jeg : Bene, consentio. Og jeg haver Grunde for min Mening; thi jeg er ikke en gammel Veirhane, der piber eftersom Veiret blæser; tvertimod, jeg sætter mig ofte op mod Tiden, naar hun bliver mig for balstyrrig, og drages længe med hende, Dog lykkes det mig fast aldrig, at drive hende tilbage i de gamle Skurer, som oftest bliver hun mig for gevaltig, og jeg gaaer da visselig frem med hende. Ergo, ad rem. At Een kan hade Een, det kan jeg endda nok begribe, hvorvel jeg aldrig haver provet det og tvende saadanne Dögenigter maae da lade det komme an paa, hvo der med sit Had kan brænde den Anden stærkest paa Pelsen; at Millioner kunne hade Endet maa være, hvad det kan være, hvorvel Saamanges Had maa være hart at bære for Een; men at Millioner hade Millioner, det er insamt, og derfor er et hvert Nationalhad et Beviis paa en meget simpel Tænkemaade. Vi Danske ere, i denne Henseende, gangne meget frem til det Bedre i de senere Aaringer. Vi ere blevne gode Venner med Svenskerne, med Engelsk mændene, med Russerne, kort, med alle de Nationer, ge, have kunnet over os, det vilde derfor være overmaade simpelt handlet af os, om vi ikke ogsaa blive gode Venner med den eneste Nation udi Verden, som vi kan lidt over. Overalt mener jeg, og man siger det ogsaa, at Mosaiterne, ved den lange Verkehr med os Christne, have antaget Saameget af vore Vaner, vore Moder, vore Grundsætninger, at de fast ikke ere at skjelne fra os, helst naar de, som Hr. Studiosus Goldschmidt erklærer og sig selv, ei engang ere Jøder i Formen eller Skabelonen (vide den Frisindede for dette Aar, Pag. 171.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Naar Man nemlig med Opmærksomhed beopagter Mosaiternes Færd udi de forsvundne Tider, da vil Man befinde, at de have havt et sært Genie til at bemengelere sig med andre Nationers Moder. I Rgypten tilbade de Ægypternes Guder; i Orken Cananiternes, Ammoniternes og Moabiternes; i det forjættede Land Phoeniciernes og Syrernes; under Dommerne dyrkede de Baal og Astharot, under Salomo Astarte, Moloch og Chamos, under Jeroboum tilbade de Guldkalvene, og denne Kalve-Dyrkelse slog saa dybe Rödder i Nationen, at den, efter den Tid, aldrig skal have kunnet ganske udryddes. Paa samme Maade formener jeg, at de blandt os Danske boende Mosaiter, have tilegnet sig Saameget af vort Væsen, at de meget vel kunne passere for ægte, indfødte Danske, og det vilde allerede derfor være absurdum quid, at udelukke dem fra Stænderselskabet. Med den Form, Jøderne, som en østerlændsk Stamme, have i at forplante og formere sig, og med den Indifferentisme, vi Danske vise in puncto sexti, antager jeg ogsaa, at der, deels fra deres Side, deels fra vores, udi de mange Aar maa være indløbne saamange Menneskeligheder, at Blodet paa begge Sider, er krydset paa mangfoldige Maader, saa det nu vil være en Umulighed, at afgjöre, was von Morgen und mas von Mitternacht. og hvad Religionen anbelanger, da seer jeg derudi snarere et nyt Foreningsbaand end en Hindring. Om de Danskes Religion vil jeg ikke tale meget; de nærgaaende Stridigheder, som i saamange Aar have været förte her i Landet om den sande Tro, give kun et maadeligt Skudsmaal. Thi naar Man først begynder at kævles om, hvori et Gode bestaaer, er det gemeenligen et ufeilbarligt Tegn paa, at Man ikke har det mere. Jeg for min Deel vilde fatte underlige Tanker, naar jeg hörte en Flok Piger disputere om, hvori Uskyldigheden bestaaer, og svarligen befrygte, at Ingen af dem mere var i Besiddelse af Det, de mundhuggedes om. Vi have nyssens erfaret af Hr. Stiftsprovst Hald Foredrag i Stænderne, paa hvad Fod Religionen staaer udi Aalborg, hvor hvert fjerde Barn bringer den Skjebning med sig til Verden, at være uægte, hvilket er Enaf de mange Ting, som ingen Menneskeflid kan omgjöre. Men naar Man, paa hine Grændser, der ere at ansee som det yderste Thule, haver bidt Hovedet af at Skam, er det ikke at vente, at det, paa de sydligere Stationer, skal staae bedre til med den offentlige Moral; thi det moralske Onde gaaer gjerne fra Syd til Nord, og paa en Standsning er ikke at tænke, förend det haver noget Skagen, hvor Havet sætter en Dæmning for dessen videre Udbredelse. Hvorledes det i det Hele forholder sig med de Danskes Religion, derom kan Man bedst gjöre sig en dee, naar man betænker, at vi Geistlige om Søndagen gemeenlig have tre fire Mennesker, og forresten lutter Bænke at prædike for, hvilke Bænke ei engang i alle Kirker ere malede. Noglegange haver jeg endogsaa, hos mine Landsmænd, formærket en ikke ringe, Inelination til Mosaismen. Saaledes haver jeg oplevet flere Exempler paa, at Christne (s. v.) have bedet Jøder til Faddere ved deres Börns Daab; ja, jeg haver bragt i Erfaring, at en theologisk Candidat haver ansøgt om, at vorde ansat som jødisk Catechet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Hvad Mosaiterne angaaer, da synes de, paa deres Side, at inelinere stærkt for Christendommen. Aller rede paa Rousseauls Tid har der været Jøder, som viste sig meget kjære ad den christne Daab. Saaledes fortæller han udi sine Confessionihus, at han haver kjendt Jn der, som ikke blot havde ladet sig døbe, men døbe fre regange paa forskjellige Steder, hvilken Passion for den christne Religion hvergang, som billigt, blev anstændigt honoreret udaf Proselytkassen. Salig Professe Theologie Jens Møller haver allerede for tyve Aa siden, offentligen erklæret, udi Jødernes nye kjöbenhavn ske Synagoge at have hørt en saare opbyggeli bibelsk Confirmationsprædiken. Jeg haver og saa, udi min Bogsamling, blandt flere mærkelige Værker, den med kongelig allernaadigst Autorisation udgivne "Lærebog i Religionen for Ungdommen af den mosaiske Troesbekjendelse, (Kjöbenhavn 1814). Men uagtet at min Flid haver jeg fast Intet kunnet finde deri at den gamle Jødedom; den kan mege mere betragtes som en ligefrem Indledning til Christendommen. Den taler slet intet om Paakefesten, Intet om Løvsalenes Høitid, Intet om Omskære sen, hvisaarsag jeg ogsaa formener, at denne for vor nordlige Lænder saa unyttige Operation slet ikke finden Sted mere blandt vore civiliserede Mosaiter (Cfr. Hr. Stud. Goldschmidt's Erklæring ovenfor). Denne Omstændighed er vigtig; thi Fordommens Magt er stor. Endog saa Napoleon, denne i flere adskillige Henseender glorværdige Potentatus, befordrede fast aldrig nogen Mo salt til Officeer, ikke fordi den store Politicus jo no indsaae, at den omskaarne Officeer kan være ligesaa du lig en Menneskeslagter, som den Uomskaarne, men fordi han kjendte den gemene Mands Fordom mod Omskærelsens Børn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Den nuværende jødiske Religion angiver selv, som sine Hovedsætninger, fölgende Tro: Troen paa een Gud Tilværelse, paa en guddommelig Aabenbaring, paa en Straf og Belønning. Men da Tyrkerne nogenledes have den samme Tro, og de fleste Christne hellerikke troe stort Andet, saasee vi herudi en Tilnærmelse af den store Periode, da der skal blive en Hjord og een Hyrde Goh. 100, 18). Alle tre Religioner ere i bedste Gang til at amalgamere sig indbyrdes, og der kan saalidet være Tale om, at Mosaiternes Religion skulde udelukke dem fra Valgbarhed, at meget mere det Spørgsmaal synes at kunne opkastes, om den ikke ligefrem fortjenen en vis Præserance for Vores, eftersom vi dog kun hylde Jesu Ord, medens Jøderne, som Religionslæreren Hr. A. Syskind i Randers bemærker i Jyllandsposten Pag 92, hylde hans Lærers og Mesters Ord, nemlig Mosis. Dette den jødiske Religions Fortrin maa allerede være mægtig erkjendt af de flere christne Forældre, som, efter ermeldte Hr. Syskind's Forsikkring have overgivet deres Börn til jødiske Folke læreres Veiledning, hvilket er et saa stærkt Tidens Tegn, at der, paa min mangeaarige Löbebane, ikke er forekommet mig noget Stærkere.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Den gamle Landsbypræst.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Bekjendtgjørelser. At det har behaget den Alvise efter flere Aars tiltagende Svaghed ved Døden at bortkalde Enkemadame Marcussen den 2den dennes, i hendes Alders 88 Aar; dette kan jeg ikke undlade sørgeligst at tilkjendegive hendes fraværende Slægt og Venner. Aarhuus, den 3die August 1838. R. Pedersen. Circus Gumnasticus, Søndag Aften gives allersidste Forestilling, bestaaende af Liniedands, Ridekunster, &c. Julius Cæsar paa 3 Heste uden Sadel. Dands tilhest af Flora Hoffmann. Malabariske og chinesiske Behændighedskunster af Hr. Jean d'Abis. Til Slutning: et brillant Kunst=Fyrværkerie. - Forestillingen. begynder Kl. 6 1/2.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Herfra afreiser Selskabet paa Mandag til Grenaae, for der, efter Anmodning, at give nogle Forestillinger. C. Hoffmann jun.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Af Aarhuus Kjøbstads Kæmnerkasses Midler kan 600 Rbd. rede Sølv strax erholdes tillaans imod anordningsmæssig Sikkerhed. Begjeringer desangaaende, ledsaget med Legitimation for Værdien af de Eiendomme der agtes stillet til Sikkerhed, afgives til Magistraten. Aarhuus Raadstue, den 31te Juli 1838. Brendstrup, Engelsted. S. Søegaard. const. Borgem.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Jfølge vedtagen Bestemmelse i Boet efter afgangne Frue v. Voss og forhen afdøde Mand Kammerjunker, og Major v. Voss, foretages Auction i Stervboe, gaarden her i Byen, Torsdagen den 9de August førstkommende, om Eftermiddagen Kl. 2, over Løsøre dette Boe tilhørende, bestaaende af Mahognie og andre Meubler, Speile, Sengesteder, Sengeklæder, Lagner, Dækketøi, endeel Kjøkkentøi, bestaaende af Fajance, Kobber, Messing, Jern og Træfang, m.v. Hvilket herved bekjendtgjøres. Aarhuus, den 31te August 1838. Auctionsretten.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Efter Begjæring af Gaardmand Anders Enevold, sen i Grundfør foretages Fredagen den 11te dennes om Formiddagen Kl. 10 slet, Auction over den bemeldte Mand tilhørende, i Grundfor Bye beliggende, Gaard, med Jorder, af Hartkorn, Ager og Eng 2 Tdr. 5 Skpr. 3 Fdr. 2 1/2 Alb., samt Konge-, Kirke-, Korn og Qvægtiende af dette Hartkorn. Auctionen, hvortil Lysthavende indbydes, holdes i selve Gaarden. Hasle &c. Herredscontoir, den 4de August 1838. Seidelin.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Efter Begjæring af Casper Mogensens fra Bord og Seng separerede Hustrue bliver ved offentlig Auction den 30te August førstkommende, om Formiddagen Kl. 11, i hendes iboende Gaard i Hasle absolut uden flere Auctioners Afholdelse bortsolgt fra hendes Gaard en ubebygget Hovedparcel af omtrent 3 Tdr. Hartkorn af Gaardens bedste Jorder med 16 Fag saa godt som nyt Udhuus, der følger med i Kjøbet. Conditionerne ere forinden til Eftersyn hos Sælgerinden, der og foreviser Eiendommen, og hos Politiassistent Procurator Nielsen i Aarhuus. Hasle &c. Herredscontoir, den 4de August 1838. Seidelin.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-08-04
Efter Forlangende af Directionen for den almindelige Enkekasse, bliver det Stervboet efter afgangne Jens Andersen West i Haarup, tilhørende Huus sammesteds, staaende for Hartkorn Ager og Eng 2 Skpr. 1 Fdkr. 2 1/2 Alb., stillet til Auction, som afholdes i selve Huset, Onsdagen den 22de August næstkommende, Kl. 3 Eftermiddag, hvilket herved til Lysthavendes og øvrige Vedkommendes Efterretning bekjendtgjøres. Skanderborg, d. 28 Juli 1838. Blichfeldt.