Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1837-03-25
Under "Jndsendt, læses i Randers Avis følgende: Da jeg igaar var oppe paa Gaarden, og betalte min Landgilde (vor Herre veed, jeg maatte sælge min bedste Koe, for at faae Pengene skrabt sammen) kom Husbonden selv ned i Skriverstuen, og læste op for mig og de andre Bønder Noget, som han kaldte en Jndbydelse; men for mine Ører lod det som en Jndkaldelse eller Stævning, for den var skrag skreven. Peer Peersen spurgte Husbonden, om det var en Forordning om en ny Skat; men det sagde han Nei til; det var frivilligt, sagde han; men det var en Svin hund, som Jntet gav. Saa vilde jeg have at vide, Hvad vi skulde give til, for dersom vi skulde have Krig, eller Riget var i Nød, saa fik vi vel give Hvad vi aarkede. Men jeg kunde ikke blive klog paa det: Muus var der ved det, og derfor meente Jens Jensen, at det var en Stævning til Musene, at de skulde møde fra hele Landet et vist Sted, i Kjøbenhavn, og hvem der nu gav Noget, den skulde blive af med alle sine Muus. Men da vi kom hjem, saa sagde Sognefogden, at det var en Muurmester eller Gibsmester, som de fægtede for, og at det var bedre, vi saae om vi kunde betale vore Restancer paa Amtstuen. Saa kom jeg ind til Degnen, for at betale ham hans Skoleløn. Han gav mig en anden Forklaring. Han sagde, at det var en Steenhugger fra Kjøbenhavn; men som havde boet mange Aar i Rom og var bleven catholsk, og stod høit for Paven; og at de bedrev Afguderi med ham, og at han skulde indføres i den catholske Luthers Cathechismus, og naar han var død, blev han den fjerde Person i Guddommen. Men Degnen er nu saa meget med Plaseer, og vil sammeetider give En Noget at rende med. Derfor gik jeg til Præsten, og han gav mig den rigtige Grund af det. Det er en stor og berømt billedhugger," sagde han, som gjør Billeder til at sætte i Kirker og kongelige Slotte Lad saa Konger og Fyrster betale ham for det, sagde jeg hvorfor skal en stakkels Bonde give Penge ogsaa dertil, Var der Nogen, som gav os Noget, da vor Rug blæste af, eller da den frøs bort, eller da Tørken fordærvede Bygsæden? – jeg giver ikke en Skilling. Der gjør Jret, svarte han jeg giver heller Jntet, skjøndt jeg ellers nok havde gjort det, justement for det de ligesom true En dertil. Thorvaldsen er en Mester i sin Kunst; men der ere andre Slags Kunstnere, der ere ligesaa store i deres Fag; min som Man ikke gjør Tiendeparten saa Meget af. Der have været og ere endnu Mange, som gjøre sig virkelig fortjente af deres Fødeland, ja nogle et hele Verden, ved nyttige Opfindelser, Jndretninger og Skrifter. Somme af dem leve og døe uden at deres Medmennesker vise dem nogen Taknemmelighed: Andre faae Skam til Takke. Bagefter, naar det ikke kan nytte dem meer, reiser Man Steene op paa deres Grave. Thorvaldsen er nu en Undtagelse; og der giør Man paa den anden Side for Meget af det. Der ere Nogle, som give den høie Tone an - "Ja ja," sagde jeg bjeg forstaaer nok; og naar saa eet Faar løber tilvands, løbe de alle med. Men jeg vil blive hjemme og passe Hvad jeg skal." Da jeg saa gik fra Præsten, mødte jeg Degnen, og fortalte ham Hvad Præsten havde sagt. Og saa sagde han: "Tag Dig iagt, Anders Præsten er bange, Du skal qvitte ham af i hans Offer. Dersom Du ikke giver Noget, saa vil der times Dig en Ulykke; og dersom der ikke bliver opbygt en Kirke for Thorvaldsen, saa skal Verden forgaae inden Paaske!" J denne min store Tvivlraadighed beder jeg, at en kyndig Mand ville oplyse mig og Flere om den rette Sammenhæng med dette As Asen. Muserede.