Viborger Samler, 1819-10-04
Døde. Kiøbenhavn, Jernstøber Thomas Weils49 A. ; Generalkrigskommissarinde Klingenberg, f. Wilster, 81 A.; Frøken Henriette Fabricius 18 A. ; Mad. Christ. Conradine Bødicher, f. Qvist, 59 A. Varde, Enkefrue Regise Sidelmann, f. Stokkemarm. Viborg, Borger og Avlsmand Hans Møllers Hustrue, Kirstine Pedersdatter Ørding, 78 A.; Johanne Andersdatter, 18 A. De forskjellige Anskuelser af en almeenbleven Sag, fører som man veed, til forskjellige Resultater. - Uvillien, der paa saamange forskjellige og langt adskildte Stæder have yttret sig i denne Tid mod de mosaiske Troesbekiendere har anlediget Hr. A. C. Møller til i Bladet Dagen No. 228 d. A. at fremsætte følgende til denne Sag timelig henhørende Sporgsmaale, dem Forfatteren, fordi netop enten forudfattede eller nyantagne Meninger lader Sagen see fra forskjellige Synspunkter, har meddeelt i denne Form, paa det, at De, som overveie en Sag, førend de bedømme den, (hvilket Modsatte netop er Hobens Maade) kunde derved ledes til Grandskning over det Rigtige i en Sag, der uventet blev Dagens Æmne. - Sporgsmaalene ere: 1) Formaae virkelig Agioteurer reelt at forringe eller forbedre en Stats Penge-Forfatning. a) Er det ikke deres Fordeel naar de en Gang opdrive, at de en anden Gang maa neddrive Coursen. b) Mon Forandring i Middelcours for flere Aar er en Følge af deres Virkning eller af andre Stats- og Handels-Conjuncturer. c) Hvilket Forhold fandt Sted imellem Seddel masse og Cours f. Ex. i Aarene 1807 og 12 og var ikke Skaansomheden i saa seent at byde Skatternes Forøgelse, for en stor Deel Aarsag til Nødvendigheden af Seddelmassens Formerelse. 2) Skulde Antallet af christne Agioteurer, forholdsmæssig blandt de Handlere, ikke være ligesaastort eller endog større end blandt de mosaiske Troesbekiendere. a) Hvorledes staaer den norske Cours. b) Tilskrev man i Assignaternes Periode under den franske Revolution udelukkende Enkelte Pengevæsenets slette Forfatning; eller c) Fandt saadant Sted under det østerrigske Pengevæsens Forfald. 3) J Landets Uheldsstilling under Ufredsaarene, vare det da de mosaiske Troesbekiendere i Særdeleshed eller de Handlende i Almindelighed der høstede Fordele og bleve berigede. a) Hvem saae man fleest af at nedlægge deres Handel og kiøbe Lyststæder og Jordeiendomme. b) Har Flid Vindskibelighed, fornuftig tarvelig Levemaade a. havt nogen Jndflydelse paa fremdeles Vedbehold eller Afgang fra saadanne Herligheder. c) Var der nogen Forskiel paa de christne Grossereres Antal i disse Aar, og var Forholdet anderledes derved end blandt de mosaiske. d) At Regieringen betiente sig af mosaiske Troes bekiendere, til at virke paa Coursen, mon det er snarere end alle andre Aarsager maae tilskrives de Huses Soliditet, den betiente sig af. e) Skeete der af de Christne, under Krigen, Opoftelser for det Almene, som vore mosaiske Medborgere unddroge sig fra. 4) Hvad vilde Følgen være med Hensyn til vor indbyrdes Handel, om den var overdraget til Christne allene. a) Havde vi da bedre Kiøb at vente paa vore indvildte og virkelige Fornødenheder. b) Ere de mosaiske Handlende dyrere end de Hristne - have de slettere eller forfalskede Vare klager man over falsk Maal og Vægt meer hos dem end hos andre - eller er det bekiendt, at i Særdeleshed De lade sig nøie med en liden Fordeel naar den er sikker. c) Mon vi vilde have mindre Mangel paa Luxus Vare da, end nu. 5) ere mosaiske Troesbekiendere mindre gode Borgere end Christne. a) Ere de unddragne fra nogen af Borgerens almindelige Byrder, og have de nægtet endog saadanne, der aldeles ikke komme dem til Fordeel. b) Hvilket Vidnesbyrd mon Criminel-Protocollern, vilde give med Hensyn til deres Moralitet, c) Have de Fattige iblandt sig, og ere disse deres christne Medborgere til Besvær. d) ere de overdaadige, yppige i Klædedragt og Levemaade saa deres Fortieneste paa den Maade bortstrømmer af Landet. c) Skeer der Udvandringer herfra, hvorved de Pengebortfores der ere samlede her. f) Udelukke de deres christne Medborgere af Haandværkstanden fra de Arbeidsfortienester, de kunne unde deres egne af samme Profession. g) Under lige Antal af Handlende, i lige Kaar er da Anbringelse til Haandværkere a. sieldnerblandt dem end blandt Christne, og have de altid havt Valg af saa mange Næringsveie som disse. 6) Tor det Ordsprog nægtes der ere braadne Kar i alle Lande, og tør vi Christne hovmode os noget deraf. Til Slutning siger han: "Mod, Kjerlighed til Konge og Fædreland maae bedømmes af Kjendsgjerninger - Vanskeligt og ofte misligt bedømmes en heel Nation eller Folkeslag. - Den Fornuftige vil Yttring og Mening derover være varsom. - Kun den Ufornuftige og Tankeløse overlader sig til den støiende Hobs Raab - kun han er tilbøielig til Trætte Kiv Klammerie og Slagsmaal kun han agter ikke, at det sande Mod viser sig ved at forsvare Konge og Land; kun han seer ikke, at fredelig Virksomhed og Agt for Lovene er Borgerens skjønneste Roes. - Tankeløs troer han, at kun Den, der bærer Navn af Christen, ret inderlig kan elske det Land, hvor det gaaer ham vel den Konge og Regjering der ved Lovenes Overholdelse lige kjerligt værner om alle troe Undersaatters tilladte Haandteringer." (Rum met tillod kuns i Udtog at anføre Forfatterens Ord men, den upartiske Bedømmer vil finde dem indholdsrige og sande.)