Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-10-18
Keiseren af Brasiliens Proclamation. Efterretningen og Begivenhederne i Portugal og Kuldkastelsen af Constitutionen har bevæget Hs. Majestæt Keiseren af Brasilien til at udstæde følgende Proclamation til den Portugisiske Nation. Portugisere! Jeg taler ikke til Eder, som Eders Konge, da jeg nu har frasagt mig Thronen; men som Fader og Formynder for Eders retmæssige Dronning, D. Maria 11. Den Tvang under hvilken min Broder, Jnfanten Don Miguel, Kongerigets Regent befinder sig, er i enhver Henseende klar og tydelig. At ville betragte Sagen fra en anden Synspunkt ville være en Krænkelse for hans Ære, som jeg holder for uplettet; thi det vilde være at beskylde ham for en Forræder mod de Forsikkringer han har givet mig, saalænge jeg var Konge og at tiltroe ham en Meeneed imod den Een, som han har aflagt frit og af egen Tilbøielighed i Vien og som han i Lissabon har bekræftet for Nationen, saaledes som den er lovmæssig repræsenteret i Overeensstemmelse med Constitutionen, hvilken jeg har tilbudt og meddeelt Eder, og som J have modtaget og frivillig besværget. En desorganiserende Faction har Løverdagen den 18. October 1828. vedvarende raset i det ulykkelige Portugal under det Paaskud, at forsvare Thronen og Alteret; men med Tilsidesættelsen af alle religiøse, borgerlige og politiske Hensyn; den har angrebet den uomtvistelige og ufortabelige Ret, ifølge hvilken Kongerne have besteget deres Forfædres Throne; den har tiltaget sig Jndflydelse og Magt over Regentens Villie, den har skaltet og valtet over Kongeriget; den har opløst et Kammer af værdige ved Talenter og Fortienester udmærkede Deputerede uden strax i Overeensstemmelse med Tit. V. Cap. 1 Art. 74 af Const. at sammenkalde et nyt, og saaledes aabenbart bemægtiget sig den lovgivende Magt; den har indsat en Junta for at udarbeide nye Jnstruktioner, for Valget af saakaldte lovlige Deputerede, og som dog ere langt fra at være lovlige. Med eet Pennestrøg har den tilintetgjort Constitutionen ved at sammenkalde de gamle Cortes, et Jnstitut, som allerede var ophævet ved Enden paa den nye Constitution; den har begaaet Forbrydelser modde Borgere, som vare forblevne troe mod deres Eed, den har tilladt Tropper at begaae Excesser, i Hovedstaden. O Portugisere, i hvilken Forfatning er Eders ulykkelige Land kommet under Fanatismens, Hykleriets og Despotismens Herredømme, Var det mueligt, saa maatte Eders Fædre stige op af Gravene, og strax derpaa synke døde tilbage i den, dersom de saae Skuepladsen for Eders Triumpher opfyldte af saadanne Rædsler. J ere en bedre Skjebne værdige. Eders Lykke ligesom Eders Fordærvelse ligger i Eders egne Hænder. Følger mit Raad Portugisere, det bliver Eder givet af et menneskekiærligt og sandt constitutionelt Sindelag. Det er paa Tiden, at J aabne Eders Øine, at J alle forene Eder og holde fast ved den Eed, som J have aflagt paa Constitutionen og til Eders Dronnings Rettigheder. Derved ville Jikke allene frelse Eders Fædreneland; men ogsaa min Broder og tillige forsvare den ægte Throne og den sande Romerske, Katholsk Apostoliske Relgion. Under ikke, Portugisere! Fienderne af den constitutionelle monarkiske Regieringsform Seieren, som ønske at see Meenedere paa Thronen for desto ivrige at kunne arbeide imod saadanne Jnstitutioner. Det være dog langt fra mig at kalde min Broder en Meeneder og en Landsforræder; han er udentvive tvunget til at handle saaledes, og jeg betragter ham og vil faalænge betragte ham i dette Lys, indtil Cheserne for den desorganiserende Faction forlade Portugal. Portugisere, holder fast ved Constitutionen, den er ingen udenlandsk Væxt, men givet Eder af en constitutionel Konge. Har den voldet Eder Lidelser, nei, den har meget mere bragt Eder Friehed, som tilforn var kun Eder lovet. Ja Portugisere, bestænker Friehedens Træe med Eders Blod, og J ville see det voxe og bære Frugter trods alle Cabaler og Jntriger. Taaler ikke at Eders Fædreneland bliver anfaldet af Troeløshedens og Landsforræderiets Angreb, dette Eders Fædreneland, som allene sukker under det haardeste Aag. J ere et frit Folk, en uafhængig Nation; hvad kunne J forlange mere, Europas Regieringer understøtter Eders Dronnings Legitimitet; kæmper for hende og Constitutionen og frygter ikke for nogen Forhindring, betænker, at Eders Sag er den retfærdige og at J ved en Eed ere bundne til den Sandheden formaaer ikke at naae til Eders Regent; Fanatiker, Hyklere, umoralske og despotiske Mennesker have forblindet ham. Den truende Fare, hvori hans Liv svæver, tvinger ham til at give efter fordenne Faction, hvortil aldrig har været Magen blandt det Portugisiske Folk, hvilket efter Historiens Vidnesbyrd har altid været frit. Følger hine gamle Portugiseres Exempel, nærmer Eder til Eders Regent; tiltaler ham aabenhiertigt men dog fulde af Ærefrygt, ligesom hine talte til Don Alphonso den 4de, og siger til ham paa den Vei, paa hvilken Eders Høihed lader sig lede, ville De uundgaaelig styrte i den dybeste Afgrund, regier os i Overeensstemmelse med Constitutionen, hvilken saavel Deres Høihed, som vi have besværget. De veed at det er deneneste retmæssige Bane, som vi kunne ønske at De ville betræde. Naar J handle saaledes, saa ville J see, at han, naar han finder Portugiserne villige til at understøtte Constitutionen, vil befrie sig fra det skammelige Ledebaand, som nu fører ham og vil styrte ham i en Afgrund, af hvilken han aldrig kan komme op med Ære, at han vil kaste sig i Eders Arme og giøre Eder lykkelig ved en lovlig Regiering. Jler til hans Biestand, Portugisere, saavel Han som J ville ellers blive et Offer for Anarchiet. Jeg er mig bevidst, at jeg er frie for Had; jeg har fremsat for Eder hvad der er Sandheden, synes J om at følge den, saa ville J blive lykkelige, hvis ikke, saa vil det haardeste Despotie reise sig iblandt Eder og i ville aldrig blive istand til at undertrykke det.