Corsaren, 1842-09-23
Charivari. Den 18de September. Pas paa! Nu kommer der efter Sædvane igjennem en Række Numere af "Dagen" og "Berlingske" Beretninger og gode Maaltider, der ere blevne holdte rundt om i Landet i Anledning af Kongens Fødselsdag med Tilføiende af: "Saare skjønt og passende blev Hs. Majestæts Fødselsdag høitideligholdt der og der og der o. s. v.*) Hvor der ligger Militair, har dette paraderet; de øvrige Steder er Borgerchoret marscheret op, og der er vel nok en eller anden Borgermester, der i sin Enthusiasme er gaaet saavidt som Byfogden i Callundborg for nogle Aar siden: Da Borgerne stode opstillede paa Torvet med Geværet i Arm, svingede han Hatten og raabte: Mine Venner! Hs. Majestæt Kongens Skaal! Den skjønneste Parade har, som naturligt er, Hovedstaden seet. At den virkelig vilde blive smuk, vidste vi strax, da vi fik at vide, at Hs. igl. Høihed Prinds Ferdinand skulde commandere den. Derfor borgede os Hs. kgl. Høiheds bekjendte Skjønhedssands. Det var et næsten høitideligt Syn at skue den uoverskuelige Række af hvide Beenklæder (thi de havde Alle hvide Beenklæder paa i Anledning af Kongens Geburtsdag). Og hvilken imponerende Stilling! Med den ene Fløi lænet til Høibro og den anden til Holmens-Bro, hvilke Broer vare gjorte uindtagelige ved en stærk Trop Politibetjente, stode de som en Muur, medens Bajonnetterne glimtede i Sollyset, og Skjærfene snoede sig som Guld om Officierernes smækkre Midie (samt om Capitain Garbrechts) - ha! vor Armee og navnlig dens Officerer viste den Dag, hvad den kan præstere - ved en Parade. Ubevægelig stod Massen, og Tilskuerne rundt om stode ligesaa ubevægelige. Knap til et Aandedræt var der Plads. Da galopperede pludselig Adjutanterne frem, saa hurtig, som om Fienden var i Hælene, Musiken spillede, Bataillonscommandeurerne udtordnede: "Præsenteer Gevær!" - Hs. kgl. Høihed Prinds Ferdinand kom for at modtage de Lykønskninger i Anledning af Dagen, som han havde omtalt i sin Commandsbefaling af 15de Septbr. Han red frem, omgiven af sin glimrende Suite af Generaler. Man kom, sans comparaison, til at tænke paa den glimrende Stab af berømte Generaler og seierrige Marschaller, hvormed man læser, at Napoleon var omgiven, naar han holdt Revue. Hs. kgl. Høihed overtog nu Commandoen. Vi *) (Efterskrift den 20de Septbr..) Det er allerede for en stor Deet skeet. Man behage at eftersee nævnte Blade. hørte ikke, hvad der blev talt; menkefter nogle Øieblikkes Forløb galopperede Adjutanterne atter - igjen nogle Øieblikke, og - fra Linien lød: Hurrah! - Borgerne, Livjægerne og Studenterne hørtes ikke at stemme i med. Formodentlig have de ikke modtaget Ordren tidligt nok. Nu defileredes forbi Prinds Ferdinand, som med værdig og imponerende Holdning modtog Fanernes Hilsen. Derpaa drog Armeen ud af Zahlkasse-Porten. Da vi saae Livgarden tilfods rykke her igjennem i Stormstridt, kom vi til at tænke paa Napoleons gamle Garde. Livgarden ligner virkelig den berømte gamle Garde. Den har ligesom denne Bjørneskindshuer. Og, ligesom hiin kjæmpede til den sidste Blodsdraabe og faldt men ikke gav sig - "la garde meurt, mais se ne rend pas" - saaledes er der ved Garden ikke Faa, som kjæmpe til den sidste Draabe, som falde, men ikke give sig. Hvad Politiet angaaer, bemærkede vi den Dag saare Faa, der fik Prygl.