Politivennen, 1808-01-01
Noget videre i Anledning af de i Politivennen No. 495 indrykkede: Tanker og Forslag i Anledning af den danske Flaades Tab. Kyndige Mænd have forsikret, at en Kanonbaad, Skytset fraregnet, kan haves for ringere end 4000 Rdlr. 400 gode Kanonbaade vilde altsaa koste 1600,000 Rd.; en Sum, som let kunde laanes i Holland (thi indenlandske Laan bør ikke ønskes, da disse, ved at trække Kapitalerne fra Næringsvejene, ere ligesaa skadelige i et Land, der endnu mangler den nyttige Jndretning, Privat banker, som de i et dermed forsynet Land kunne ansees fortrinlige), og forrentes med 64,000 Rd. aarlig. Dersom Staten gjorde dette Laan, kunde altsaa ufortøvet begyndes i 20 til 30 Havne paa engang, eller paa bekvemme Stedet ved skovrige Kyster, og Bygningen være fuldendt i ringere end et Aar. Derfor var alligevel Lejlighed for Amter, Købstæder, Grever, Baroner, Grosserere, Proprietærer, Kapitalister, Klubber o. s. v., ifølge det i Politivennen No. 495 Foreslagne, til at vise den skjønneste Patriotisme, der og sikkert vil skee paa mindste kjærlige Opfordring fra Regieringen. Hver saadan Patriot, eller Samfund af Patrioter, havde de blot at give Regieringen enten den Sum 4000 Rd. strax, eller Dele deraf i visse Terminer, eller, om det bekvemmede dem Mest, 8 Prosent aarlig af denne Sum indtil det Laante, som sagt, af Regjeringen med Renter var tilbagebetalt. Hine Tanker og Forslag i Politivennens No. 495 have gjort Jndtryk hos mange; og det er derfor nyttigt, at bekæmpe enhver Jndvending derimod kunde gjøres. Man har nemlig villet omtvivle, om Tømmeret til denne Bygning kunde haves; men herom bør ej være ingen Tvivl. Thi kyndige Mænd have forsikret Udgiveren, at Danmarks Eegeskove ere mere end tilstrækkelige dertil. Og Master til saadanne Smaaskibe kunde, om de end ej lettelig vare at faae fra Norge eller fremmede Steder, hugges i Hirsholms Granplantasjer. En anden Jndvending er gjort, der mere har Synet for sig, og det er den, at der udfordredes en betydelig Mængde Mennesker til at bemande 400 Kanonbaade. Det er sandt, at vore Kanonbaade fordre 60 Mand, og at altsaa 400 Kanonbaade udfordre 24,000 Mand. Og var det nødvendigt, at alle disse skulde være Sømænd, da var saadan Bemanding vist nok ikke let, især i en Krig med England, saalænge dette ikke endnu har undergaaet den det forestaaende Ydmygelse, men endnu er i sin hele Søstyrke. Men kunaf en Kanonbaads Bemanding behøver at være Sømænd. De øvrige kunne være Soldater, eller Bønderkarle, kun at de have Styrke og Fornuft til at regjere en Aare, og forstaae at skyde med et Gevær. Ting, som saare hastig bibringes, naar de Kommanderende have den tilbørlige Dulighed. Endelig harman indvendet, at en saadan Roflotille i Beltet og en dito i Sundet udfordrede, hvad og er foreslaget, Kyster spækkede med Batterier, og at disse ligeledes udfordrede en betydelig Del Tropper. - Til denne Punkt kan blot svares, at den, der vil Virkningen, maae og ville Midlerne. Kysterne i Beltet og i Sundet bør være Jernkyster for Britterne, og det kunne de ikke blive blot ved Tropper i Fyen og Sjælland, ikke ved Roflotiller uden Batterier, thi disse vilde da af fjendelige Eskadrer enten ødelægges, eller indkribes i enkelt befæstet Havn, ikke heller ved Batterier uden Roslotiller, thi da overlod man jo det vaade Element aldeles til Fjenden; men ved Roflotiller og Batterier til disses Ly vorder det opnaaet. Om end Beltet fordrede 12 Batterier fra Albo til Vejrø, og Sundet 8 fra Drags til Kronborg, saa vilde 8 til 10,000 Mand dog være tilstrækkelig til disses gode Besætning. Og da det ved de fleste blev muligt, strax ved Signaler at trække Styrke til sig fra Omegnens Bevæbninger, saa vil dette Tal endnu kunne nedsættes til 3 af det Angivne. Men, vil man sige, 25 til 26000 Mand paa Flotillerne og Batterierne var dog en hel Arme, sysselsat blot paa disse to Strømme. Vel! For Danmark er dette rigtig nok en Armee; men hvor skal Danmark, i en Krig med England, bruge sin Styrke uden paa de to eneste Steder, hvor det kan skade England, og føleligen skade det? og det er jo disse to Strømme, de eneste Veje nemlig for England til Østersøens Korn, Hamp, Hør, Master, Jern, Kobber, Tømmer og Træverk, som det vil føle det uendelig haardt at savne, paa samme Tid da det tillige maatte savne en af dets bedste Afsættelsesgrene for sine Kolom- og Manufakturvarer. Men, uagtet denne Betragtning maatte være nok til at bestemme Danmark til at gjøre sig, paa den foreslagne Maade, til Beltets og Sundets Herre - kommer end en større Drivefjær til - Nødvendigheden. hvis det ellers vil sin Tilværelse. Hvormeget man end har hørt og hører skrige, at Sjælland ej burde være Hovedprovinsen, og Kbhvn ej Hovedstaden, behøver man dog kun at være en liden Statsmand, kun lidet at kjende sit Fædreland, for at forkaste alle slige golde Udraab. Selv det nylig Foregangne er, om andet ej havdes, Bevis nok paa, at Sjælland, ved sin Beliggenhed, ved Europas nærværende politiske Forfatning, er Kærnen og Hjertet af Danmark og følgelig af hele Staten. Uden Sjælland er Danmark aaben for enhver Magt, der kan sætte 100,000 Mand i Marken; men Sjælland kan en femdobbelt saa stor Armee ikke komme til, naar den mangler Flaade. Og en Sømagt, er det endog selve England, kan ikke udrette noget mod Sjælland, naar derpaa staaer en dansk Armee; og den kan Sjælland, med sine underliggende Øer, Lolland, Falster og Møen, baade føde og rekrytere. - Sjælland bør derfor være Dankongens kjæreste Provinds. Gjør han den til Biprovinds, da vorder den et Offer for en overmægtig Søfjende, og han selv uden Tilflugt, hvis han angribes af en overlægen Fastlandsmagt. Men derfor bør ogsaa Sjællands Samfærsel med Danmarks øvrige Dele, med Sverrig, Norge og Rusland, være sikret, det er den paa Sjælland, som i sin trygge Rede, boende Konge bør beherske Beltet og Sundet. Ligesom Sjælland er Hjertet af de danske Lande, vil det vel ikke falde nogen klog Mand ind, at Kbhvn burde ophøre at være Hovedstad. Hvor er den Stad vel, der bedre kunde være det? J Norge kan Regjeringen ikke være uden at vove at afskæres fra alt Sammenhæng med Danmark. J Fyen eller Jylland er heller ingen Stad, der er forberedet til at kunne være Hovedstad. Og i Provindsen Holsten, der endnu ikke er tilfulde indlemmet i Statslegemet, hvis Beboere desuden ved Sprog, Sæder og Tænkemaade ere saa adskilte fra de Danske og Norske, der ere Statens Hovedfolk, var det ikke raadeligt at bosætte en Regiering, der har liden Landstyrke, og som ved mulige Fastlandsbegivenheder, vilde være allermindst paa sit Sted tæt ved vor Fastlandsgrændse. Det kan vel ikke nægtes, at Kbhvn er den eneste Hovedstad, der ligger et fremmed Land kun tre Mile nær, og blot afsondret derfra ved Vand. Men selv denne Beliggenhed har dog een Nytte, den, at byde Aarvaagenhed, og at paalægge Kbhvns Jndvaanere altid at være rede til Forsvar. Ogsaa denne Hovedstadens Beliggenhed taler for Nødvendigheden af den Del af det her omhandlede Egne, som angaaer: med Batterier og Roflotiller at beherske Sundet.