JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-11-26
J Lønningerne synes der og at kunne gjøres nogle Jndskrækninger. – Saaledes synes det, at Lønnen 200 Rbd. til en Kasserer eller Regnskabsfører kunde og burde bespares. Efter Reglementet af 5te Juli 1803 § 41 skal en af Forstanderne være Regnskabsfører, saaledes forholder det sig ogsaa i de fleste andre Kjøbstæder, og det synes, at dette Arbeide, især nu, da Commissionen aldeles intet har med Skatteopkrævningen at gjøre, ikke er mere, end en Mand meget godt kan overkomme, og skulde Byrden blive for besværlig for en enkelt Forstander, kan Forretningen jo gaae paa Omgang iblandt de Øvrige. Man indvende ikke herimod, at der til at være Regnskabsfører hører Øvelse og Soliditet; thi de, der vælges til Forstandere, ere i Almindelighed dog ikke aldeles uoplyste Folk, der meget let ville kunne føre et saa aldeles simpelt Regnskab efter et dertil indrettet Schema, og stor Soliditet behøves heller ikke, efterdi Commissionen successiv i Smaasummer kan hæve Fattigskatten, saa der ingensinde kan blive noget synderligt pr. Kasse; og overalt vil vel neppe nogen aldeles Jnsolvent vorde valgt til Fattigforstander. Fremdeles synes de 100 Rbd., som er tilstaaet Commissions=Skriveren, ligeledes at burde bortfalde, da Skriveriet meget mageligt kan besørges af en af Commissionens Medlemmer, hvilket desuden ogsaa er hjemlet i Fattig-Reglementet § 28. Det er vel muligt, at det kan være haardt nok for Vedkommende, at miste denne Jndtægt, men til slige Barmhiertigheds-Grunde kan der neppe tages noget Hensyn, især hvor der er Tal om Anvendelsen af betroede Midler, der ofte kun kan sammenbringes ved Udpantning af en eller anden Jndvaaners sidste Pude. Endelig synes den Opsynsmanden tilstaaede Løn 200 Rbd. ogsaa at kunne enten bortfalde, eller nedsættes betydeligt. Jndsenderen mener, at Opsynsmandstjenesten maa kunne besørges ved et eller andet Fattiglem, under Forstandernes specielle Tilsyn, især naar Oeconomien sættes paa en anden Fod, som nu strax nærmere bliver at omtale. Det maa i det Hele taget ikke glemmes, at Fattigskatten er stor og meget trykkende; det er derfor Bestyrelsens Pligt, paa alle mulige Maader at indskrænke Udgifterne og især vogte sig for faste aarlige Lønninger, der ere en vedvarende tærende Kræft paa Communens Kasse.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Af det sidst aflagte Regnskab for 1836 sees det, at der i Stiftelsen er forbrugt 60 Favne Bøgebrænde a 6 Rbd. 4 Mk. Det er en bekjendt Sag, at Træ her paa Stedet er det allerkostbareste Brændematerial, der kan faaes, og at Tørv eller Steenkul derimod er meget bedre Kjøb. Med 2 Læs Tørv, af 1000 Stykker, vil man kunne udrette det samme som med een Favn Brænde, og da disse vil kunne haves for i det høieste 10 Mk., saa vilde der ved at anvende 120,000 Stk. Tørv have været sparet omtrent det Halve eller et Par Hundrede Rbd. Ved at bruge Steenkul, hvoraf 2 1/2 Td., naar det er af de store skotske Kul, vel omtrent i Varmekraft er liig een Favn Brænde, vilde og have været Fordeel, skjøndt ikke i den Grad, som ved Tørv. Man vil maaskee indvende, at Stiftelsen behøver Aske til Vask, og at denne da maatte kjøbes, men naar Vasken bortaccorderes, saaledes som nedenfor vil blive foreslaaet, bortfalder denne Jndvending, og desuden vil det neppe svare Regning at brænde Træ for at faae Asken deraf. Det er sandt, at Tørv undertiden, naar de ikke ere rigtig gode, ose noget; men dette kan forebygges ved ikke at anskaffe andet end gode Tørv og ved at sørge for god Træk ved Jldstederne. Desuden maa det erindres, at her blot er Tale om en Fattiganstalt, hvor der ikke kan gjøres Fordring paa alle mulige Beqvemmeligheder.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Hidtil har Fattigcommissionen ladet Medlemmerne i Stiftelsen forpleie ved selv at føre Huusholdning, hvortil da indkjøbes det Fornødne. Det er en bekjendt Sag, at jo større en privat Huusholdning er, jo mere gaaer derved, som man siger, i Skuddermudder, fordi det ikke er muligt for den dygtigste Huusmoder, at kunne oversee eller controllere det Hele; men dette maa endnu i høiere Grad gjelde om en offentlig Huusholdning, som den i Stiftelsen; thi ikke alene er Huusholdningen her, for over 100 Mennesker daglig, meget større end nogensomhelst privat Huusholdning; men det maa og erindres, at de, til hvem Fattigcommissionen i saa Henseende maa betroe sig, ikke selv, saaledes som Huusmoderen i et privat Huus, i mindste Maade ere interesserede i at der spares. Man kan derfor ikke vente, at nogen stræng Oeconomie anvendes, og naar nu hertil kommer, at det virkelig er en reen Umulighed for Fattigcommissionen, i enhver enkelt Green at føre nogen nøiagtig Control med, at intet Underslæb skeer; saa følger deraf, at Huusholdningen paa denne Maade bliver meget dyrere, end den burde. Dette vilde altsammen forebygges, naar Lemmernes Forpleining blev overdraget en Oeconom for en vis Betaling daglig for hvert Medlem. Det kan ikke feile, at der jo vil være Mange, der ville overtage sig en saadan Næringsvei, og naar Entrepreneuren, imod Sikkerheds Stillelse, gaves det fornødne Forskud til i rette Tid at kunne indkjøbe sit Forraad, vilde han absolut kunne gjøre det meget billigere end Fattigcommissionen, og naar der forfattes et nøiagtigt Spise=Reglement, over hvad der hver Dag skal spises, vil det vist ikke være vanskeligt for Forstanderne at vaage over, at Oeconomen opfylder sin Pligt, ialtfald vil dette Tilsyn være meget simplere og lettere end det, der nu maa føres. Paa samme Maade kunde Vasken ogsaa bortaccorderes eller liciteres til Oeconomen, eller maaskee en Anden. Derimod kunde ethvert Lem leveres det fornødne Brød, om hvis Leverance der kunde accorderes med een eller flere Bagere. Denne Jdee er ingenlunde ny, men tvertimod meget gammel. Den er i Almindelighed bragt i Udførelse i alle store offentlige Huusholdninger, i hvilken Henseende Jndsenderen blot vil henvise til Sorøe Academie, Frederiks og Almindelig Hospital i Kjøbenhavn, hvor man har befundet sig saare vel derved; og der er aldeles ingen Tvivl om, at der vilde spares flere Hundrede Rigsbankdaler, hvis man vilde indrette Forpleiningen her i Fattig=Stiftelsen overeensstemmende dermed. Jndsenderen har, ved at fremhæve forestaaende Puncter, ikke havt til Hensigt at krænke de ærede Herrer, som ere Medlemmer af Fattigcommissionen, da han er overbeviist om, at disse Alle have den redeligste og bedste Villie, hvorimod det blot har været hans Øiemed at gjøre dem opmærksomme paa nogle enkelte Mangler, som maaskee kunne være undgaaet Opmærksomheden, for at disse derefter kunde vorde afhjulpne.
Jyllandsposten, 1839-11-26
At Jndsenderen ikke privat har meddeelt Fattigcommissionen disse bemærkninger, dertil er Aarsagen deels den, at han intet synderlig personligt Bekjendtskab har til nogen af dens Medlemmer, og deels den, at maaskee andre Fattigcommissioner og, naar det Anførte kom til offentlig Kundskab, deraf kunde tage behørig Notits.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Nyheds=Post. Af det i trende Afdelinger i Fædrelandet leverede Bidrag til Danmarks Criminalstatistik erfares det, at der efter de for Aaret 1836 meddeelte Oplysninger om Fangerne hensade ved hiint Aars Slutning i de forskjellige Straffeanstalter ialt 1386 Fanger, hvoraf 1117 Mandfolk og 269 Fruentimmer, nemlig i Kjøbenhavns Slaver 489 Mandfolk, i Kronborgs Sl. 31 Mk., i Nyborgs Sl. 38 Mk., i Khvns Rasphuus 142 Mk., i Khvns Tugthuus 45 Mk. og 86 Fruentimmer, i Khons. Forbedringshuus 184 Mk. og 82 Fruent. J Moens Tugthuus 34 Mk. og 15 Fruent., i Odense Tugthuus 14 Mk. og 10 Fruent., i Viborg Tugthuus 140 Mk. og 76 Fruent. Af disse vare dømte paa Livstid 654 Mk., 138 Fruent. paa kortere Tid 432 Mk., 126 Fruent, og paa Kongens Naade 31 Mk. og 5 Fruent. Forfatteren kommer ifølg disse Oplysninger til det Resultat, at Fangernes Antal ikke er tiltaget, naar sammenholdes Aarene fra 1828-1834, i hvor gel han ei kan angive Grunden til Fangernes Formindskelse, da hans Betragtninger vise, at det langtfra et ligger i Forprydelsernes Formindskelse, men muligviis for endeel kan gidrøre derfra, at der i 1836 har fundet flere af de Begaadninger Sted, hvorefter et større Antal Forbrydere er plevet løsladt i Straffeanstalterne, forinden deres Straffetid, er udløben, og hvorom Criminaltabellerne Jntet indeholde.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Om Armeens Bestyrelsesvæsen bemærkes blandt Andet i Kjøbenhavnsposten", at General-Commissariats-Collegiet bestaar af: 1) Forste Departementscontoirets første Halvdeel, 2) Første Departem. Cont. anden Halvdeel, 3) Andet Departem. Contoir, 4) Tredie Departem. Cont, første Halvdeel, 5) Tredie Departem. Cont. anden Halvdeel, 6) Bogholdercontoiret, 7) En uafhængig Controlleur til Sikkerhed for Bogholderiets rette Udførelse, 8) Revisionscontoiret, 9) Kasserercontoiret. Generalstaben bestaaer af: Generaladjutantstaben, dens Bureau, Generalqvarteermesterstaben, dens Bureau. Endvidere det militaire Varedepot og Klædeoplaget ved Langebro. "Khuusp." bemærker i denne Anledning: "Vil man vide, hvor mange af disse Contoirer der efter vor Mening absolut maatte kunne undværes, da svare vi med den roligste Samvittighed: at Halvdelen vister for meget, naar man tager tilbørligt Hensyn til den Andeel, som de forskjellige Regimenter og Corps allerede have og i endnu meget høiere Grad kunde have i Bestyrelsen af deres egne Anliggender. Hvis derimod Bestyrelsen var sammensat af Militaire, baade ældre og yngre, og baade theoretisk og practisk erfarne, saavidt det i Fredstid kan skee, da vilde ufeilbarlig en meget bedre Orden i næsten alle militaire Forhold, end det hidtil kan ventes, blive tilveiebragt, og en heel Deel Officerer finde Beskjæftigelse paa anden Maade, end med Vagtparader og mange andre af den store Mængde uvæsentlige Forretninger, hvorved for største Delen kun Tiden spildes, og Sjæl og Legeme sloves."¬
Jyllandsposten, 1839-11-26
J Fædrelandet udtaler Prof. David sig skarpt i Anledning af Høiesteretsdommen i den piperske Sag, som har opvakt saamegen Forbauselse, og hvorefter Hofbager Piper nu er pligtig til at udlevere den af ham kjøbte, til Jhændehaveren transporterede, kongelige Obligation paa 2000 Rbd., som længe forinden han havde kjøbt den, i Statsgjelds=Contoirets Bøger var noteret, som lydende paa Jhændehaveren. Det bemærkes: at al Handel med Statspapirer er rokket i sin Grundvold ved hiin Høiesteretsdom, ligesom Børsberetningen strax derefter udviste, at kongelige 4 pCt. Obligationer vare meget udbudne, men uden Omsætning." Endvidere hedder det derfor med Grund, Efterat denne Høiesteretsdom er afsagt, synes det aldeles nødvendigt, at Staten enten maa afskaffe det hele Noteringsvæsen, fordi det nu ikke blot er en Overflødighed, da det ikke giver Obligationens Besidder nogen Eiendomssikkerhed, men fordi det ogsaa er skadeligt, da det forleder den, der kjøber en kongelig Obligation, til i denne Notering at søge en Garanti, som den ifølge vore Love ikke skal have, eller at Staten maa gjøre Noteringsvæsenet fra en Jllusion til en Virkelighed og give det den Betydning, som det nu ikke har, og som det har i alle andre Lande, hvor det finder Sted.
Jyllandsposten, 1839-11-26
- Et behageligere, mildere og torere Efteraarsveir enddet, man nu i otte Uger, siden October Maaneds Begyndelse, uafbrudt har havt, er noget aldeles nyt i vort Clima, hvor dette Tidsrum stedse ledsagedes af Regn og Slud. Det er næsten, som om de trende foregaaende Maaneders evige Regn havde gjort Luften vandfri, saa vor jydske Veirprophet istedetfor at give Smeltningen af Jis bjergene i Atlanterhavet til Grund for hans feilagtige Spaadom, hellere burde med Consequents have forfægtet sin Paastand om det bebudede Tøre, som nu efter en liden Misregning i Tiden omsider virkelig indfandt sig, og det endog paa en Tid, der overgaaer Alles Erfaring. For Landboklassen er imidlertid dette heldige Veirlig af uberegnelig Nytte, hvorfor man ogsaa ei alene seer Pløining men endog Mergling flere Steder baade paa Herregaarde og Bøndergaarde fortsat, ligesom man overalt endnu seer Creaturer ude, hvortil man iaar saameget mere tilskyndes, som Fodringen paa de fleste Steder er betydelig mindre end ifjor.
Jyllandsposten, 1839-11-26
- Kjøbmand Hartvigson i Grenaae, som i den senere Tid har havt det Uheld paa en fatal Maade, som det hedder, at komme i Bladene, i Anledning af Skonnerten Paradises Stranding, hvorefter det frappante Overmaal af henved 50 Tdr. Hvede af ham skal være beregnet, har i disse Dage ved Notarius publicus ladet Redacteuren af Aarhuus Stiftstidende reqvirere til at opgive Forfatternes Navne af de i dette Blad i denne Henseende indrykkede Annoncer, som synes at tyde til, at Hr. Hartvigson hellere for et Syns Skyld vil consternere Sandsigere end procedere mod Skipper Jeppesen, der utvetydig har nedlagt sine Beskyldninger.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Formedelst forsildig meddeelt Oplysning fra et Par Landsbyer om den ved Brabrand Søsidste Sommer skete Skade ved Vandets Opdæmning over de tilgrændsende Enge, kan Meddelelserne i denne Anledning ei for i næste Nr. af dette Blad finde Optagelse.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Redactionen. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-11-26
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-12-03
stiane opofren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Tirsdag den 3die Decbr. Nr. 48. Maa trykkes. Fleischer. Bør motiveret Ubeskedenhed, straffes, hvor beviist Ulovlighed gaaer fri¬
Jyllandsposten, 1839-12-03
J en af Cancellieraad Rahbek i Fredericia imod Gaardeier Examinatus juris Jens Glerup Valeur i Nørre Bjerth ved Colding, ifølge Cancelliets Befaling anlagt Sag, fordi Valeur i en Skrivelse til Rahbek havde yttret, at han urettelig søger at tilsnige sig Gebyhrer, er inden Elboe Brusk og Holmans Herre, ders Ret af Hr. Justitsraad Herredsfoged Boeck under 28de August d. A. afsagt saadan Dom: Efterat Citanten, Borgmester Cancellieraad Rahbek, har under 30te Juli 1838 tilstillet Gaardeier Christensen i Stoustrup en Regning over det af ham som Kjøber ved Auction af et Huus i Fredericia betalende Retsgebyhr med videre à Beløb 60 Rbd. 5 Mk. 9 s., bemærker denne i en Skrivelse til ham af næstpaafølgende 25de August *) at ham isteden for det beregnede Gebyhr formeentlig ikkun tilkommer følgende, nemlig for 1ste Auction for forgiæves Opraab 1 Rbd. 12 s. med 20 pCt. og istedet for 11 Placater a 1/2 Ark beregnede til 2 Rbd. 72 s. ikkun disse paa 1/2 Ark. med 20 pCt. 2den Auction forgiæves Opraab = = 1 med 20 pCt. .men da alle 3 Auctioner ere med de til 1ste Auction udstedte Placater bekjendtgjorte, exciperes imod de for 9. Placater til denne beregnede 2 Rbd. 12 s. foruden Afgiftsfondet. 3die Auction af a) Kjøbesum. . 5 Rbd. b) Prioritet . . 150. c) Aarlig Afgivt beregnet til 5.
Jyllandsposten, 1839-12-03
Aar . . . . . 100 4 Rbd. 87 s. ) Til denne Skrivelse har Valeur, da Fuldmægtig hos Herredsfogden Justitsraad Boeck, opgivet sig som For Jndsenderens Anmærkning. fatter. Transport 4 Rbd. 87 s.d) ved Konens Død Udbetaling til Arvingerne af . . . 100 - e) Omkostninger, 60 – 415 Rbd. 20 pCt. af sidstnævnte Sum.) - hvorimod her exciperes imod det for Udstedelse af 9 Placater og til denne Auction beregnede og istedet forde for Bekjendtgjørelse af Auctionen i Aviserne med Postporto beregnede 10 Rbd. antages tilstrækkelig, hvad og ved anden lignende Auction skal være beregnet og naar hertil lægges Skatterestancen af Huset, som Kjøberen er pligtig at betale, der udgjør . og Fogedgebyhr, hvoraf han dog af de for 4 Forretninger og en Udpantning beregnede 11 Rbd. 77 s. ikkun indrømmer det for Forretningen den 17 Nobr. 1837, der maa antages at have foranlediget Realisationen, som er 18. J alt 37 Rbd. 88 s. Hvilke han tilbyder at betale, men i Tilfælde at ikke hermed acqviesceres, paastaaes Regningen med disse bemærkninger indstillet til Overøvrighedens Decision; hvorpaa Amtet under 17de December 1838 resolverede: Ad 1ste. At det ikke skjønner, at Placaten ifølge sit Jndhold kunde eller burde have været skrevet paa 1ste Side af 1/2 Ark. ad 2det. Ligesom det ikke er almindeligt at udstede Placater for hver enkelt af 3de Auctioner, saaledes indsees eiheller, at denne Fremgangsmaade er nødvendig, og bør den formeentlig desaarsag saameget mindre anvendes, som den medfører forøgede Udgivter for vedkommende Kjøber. Ad 3die. J Henseende til Beregningen af Gebyhr kommer Kjøberen tilgode som formeget beregnet 3 Rbd. 57 s. 2. 4de. Paa Avisudgivterne bør Kjøberen meddeles specificeret Regning. I Salar havde Rahbek beregnet sig 8 Rbd. 24 s. Afgift til Justitsfondet . . . . . Jnds. Anm. *) Det maa nok være en Selvfølge, at Retsgebyhr ei kan gaae foran tidligere Pantebreve, hvilket maatte være Tilfældet, hvis Rahbeks Fordring var lovlig. Jnds. Anm. e) Efter denne Dom 4 Rbd. 89 s. Jnds. Anm.
Jyllandsposten, 1839-12-03
d 5te. Da Cancellieraaden har yttret hvorledes i Auctionsconditionernes 4de §. skal være bestemt, at Kjøberen skal betale alle Executionsgebyhrer, bortfalder al Tvivl i denne Henseende, forudsat at disse Gebyhrer ere beregnede efter Lovgivningen. Men da Citanten ikke hermed tilfreds indstiller den omtvistede Regning til det danske Cancellie, forsaavidt angaaer det affordrede Gebyhr for gjentagen Udstedelse af Placater til hver enkelt af de ifølge Placaten af 22de April 1817 reqvirede Auctioner, resolverer dette Collegium under 2den Februari 1839, overeensstemmende med ommeldte af Amtet i den Henseende afgivne Resolution, at han er uberettiget til at hæve Betaling for Udfærdigelse af Placater til de 2de sidste Auctioner. Og da Citanten nu insinuerer Christensen den næstfølgende 4de Marts en Regning, hvori med Undtagelse af den i Amtets Resolution deciderede 2den og 3die Punct og efter Afdrag af de imidlertid betalte Skatter gjentages den forrige med Tillæg af Fogedgebyhr 2 Rbd. 80 s., tilkommende for en Forretning den 14de Mai 1838, hvorefter Auctionen er afholdt, men som paa Beregningen er forglemt, fremkommer ved Modtagelsen af denne paa Christensens Vegne indstævnte examinatus juris Valeur og i en Skrivelse til Citanten af 9de Marts, efterat have doleret over, at Regningen ikke er affattet efter de ommeldte af Christensen ved ham gjorte bemærkninger, iblandt andet lader falde de Ord: "Da De saaledes efter min Kundskab til Sportelreglementet fremdeles herved søger uretteligen at tilsnige Dem Gebyhrer &c." Citanten indstillede denne ham indhændigede Skrivelse med Spørgsmaal, hvorledes hermed bliver at forholde, til det Kongelige danske Cancellie, som derpaa under 20de April resolverede: at han bør sagsøge Concipisten af den Skrivelse, hvori den ommeldte Beskyldning er fremsat, og at ham vil være at meddele Bevilling til fri Proces til Sagens Udførelse. Saa er Anledningen til denne Sag, hvorunder Citanten, med den ham beskikkede Sagfører, Procurator Fohlmann, har indstævnet fornævnte examinatus juris Valeur, nu Gaardeier i Bjerth, og derefter nedlagt den Paastand; 1) At han i Analogie af Lovens 6217, og Forordningen 27de Septbr. 1799 §. 12 bliver idømt at bøde en Mulct af 30 Rbd. til Amtets Fattigkasse. 2) At de af ham i Skrivelse af 9de Marts 1839. mod Citanten brugte ærefornærmende Ord mortificeres saaledes, at de ikke komme ham til Forkleinelse paa Ære, gode Navn og Rygte. 3) At Jndstævnte tildømmes at betale Processens Omkostninger, Rettens Gebyhr og det stemplede Papiir, som ellers i Tilfælde Sagen ikke var beneficeret, skulde have været forbrugt, foruden at betale Sagføreren i Salair 12 Rbd.
Jyllandsposten, 1839-12-03
Jndstævnte Valeur tolker nu det af ham brugte Ord tilsnige, ved at erhverve, opnaae paa en ikke ærlig Maade, ikke med fuld Ret, eller til Skade for Andre og søger at retfærdiggjøre de af Christensen ved Modtagelsen af den førstommeldte Regning gjorte bemærkninger, med meget mere, som Bladets indskrænkede Rum imidlertid ei tillader at anføre. Efterat Jndstævntes Grunde for den paaankede Udladelse i Dommen ere fremhævede hedder det endvidere: "Og da han saaledes formener tilstrækkeligen at have beviist, hvad der har foranlediget de i den berørte Skrivelse faldne Ord, paastaaer han sig frifunden og tilkjendt for sin Uleilighed og Tab 15 Rbd. mod Reservation af sin lovlige Ret til at tiltale Citanten, fordi han i sin Skrivelse til det Kongelige Amtshuus i Veile har tilladt sig iblandt andet at yttre: "da jeg ei passende kan indlade mig med et Menneske, der har viist en saa pøbelagtig Tænke= og Handlemaade." (Hvoraf man seer, at Borgemesteren i Fredericia kalder det Pøbelstreger, at lægge Hindringer iveien for hans ulovlige Sportulering. Jnds. Anmk.) Endvidere hedder det i Dommen: "Gaaer man nu over til den af Jndstævnte i sin Skrivelse til Citanten gjorte Beskyldning, hvorom Sagen egentlig verserer, da kan det ikke antages, især efter den af Jndstævnte over Ordet tilsnige, givne Fortolkning, at den, som indhændiger en Mand en Regning, dermed søger at tilsnige sig noget, naar denne er som her detailleret, da det afhænger af ham at betale heraf, hvad han finder sig pligtig, og lade Postulanten søge ham for Resten, og det saameget mindre, som det jo og in casu staaer til ham at indstille det formentlig urigtigen affordrede til Overøvrighedens Decision, uden at han derfor behøver at udsætte sig for Proces. (Naar nu Overøvrighedens Resolution enten er urigtig eller uforstaaelig, hvorledes skal Klageren da komme til sin Ret udenved Domstolen, Overøvrigheden har saaledes ei her afgjort Spørgsmaalet om Betaling for Placaternes Størrelse skulde beregnes for 1/2 Ark istedet for som af Hr. Rahbek forlangt 1/2 Ark. Og efter denne Dom erholder Hr. Rahbek 1 Rbd. 2 Mk. mindre i Salair med Afgivt til Justitsfondet end efter Amtets Resolution. Saalænge Erklæringerne holdes hemmelige, vil Resolutioner i omtvistede Tilfælde være saare upaalidelige. Denne Dom afgiver Beviis herpaa. Jnds. Anmærkn.) Efter disse og flere Præmisser dømtes: Thi kjendes for Ret:
Jyllandsposten, 1839-12-03
Den af Jndstævnte, examinatus juris Gaardeier Valeur, i Skrivelse til Citanten, Borgmester Cancellieraad Rahbek, af 9de Marts 1839 brugte fornærmelige Udladelse mortificeres herved og bør ikke komme ham til Fornærmelse paa Ære, Navn og Rygte, og bør han herfor bøde en Mulct af 20 Rbd. til Veile Amtsfattigkasse. Saa betaler han og til den beskikkede Sagfører, Procurator Fohlmann, 8 Rbd. Jøvrigt ophæves Procesomkostningerne. Derimod reserveres Jndstævnte Ret til Tiltale imod Citanten for den mod ham i Jndstilling til Amtet af 13 Marts brugte fornærmelige Udladelse. Boeck.