Berlingske Tidende, 1780-09-01
Udi Frederichs Hospital ere fra den 30te Julii til den 23de September af Patienter indkomne 257, udgaaet 183, døde 30; af Barselqvinder indkomne 78, udgaaet 83; af Børn fødte 81. Om Sælger Brønden. Selter, eller som man i daglig Tale siger, Sælzer Brønden, ligger ved Neder=Selters i det Trierske. Den ne Brønd har formedelst dens Fordeelagtighed fra utænkelige Tider givet Anledning til Strid og Fiendskab mellem NassauOranien eller Diez, og Kur=Trier, efterdi begge Herskaber, attraaede Herredømme derover. Dog har Kur=Trier bestandig beholdt den i Besiddelse, og nu skal Sagen være bilagt i Mindelighed. Brønden ligger i en middelmaadig Dal, mellem frugtbare Agre, et got Bøsseskud oven for Byen Neder=Selters. Den er i en liden Omkreds omgivet med en Muur, og selv er den indsattet med Træ. Af Aarstallet 1000, som findes udhugget nede i Brønden, troer man, at den til den Tid først er indfattet. J den 30 Aars Krig blev den hele Ege ødelagt, Jndbyggerne bleve fordrevne, og derpaa skal den, efter de ældste Jndvaaneres af Selters eenstemmige Fortælling, igien af en Hændelse være fundet i en Ørken, ganske begroet med Elle-Træer, og paa nye være renset af Jndbyggerne. Efter dens nye Opdagelse forpagtede en gemeen Mand i Neder=Selters, Peter Leinweber, den for 7 Kopfstykker, eller 2 fl. 20 Nr. aarligen. Siden efter forpagtede en anden den for 5 Gylden. Da forbandt man endnu Krukkerne med Vedbendeblade. Den steeg efterhaanden ved naturlige og politiske Midler, især ved nogle Fade af den kostbareste Rhinske Vin, som gjorde at adskillige berømte Læger talte om den med Begeistring; saa at den for 20 Aar siden paa eengang blev bortforpagtet for 14000 fl. For nærværende Tid forvaltes den for det Kurfyrstelige Kammer selv, og Afsætningen er fra nogle Aar af, da man har begyndt at lade de Ostindiske Skibe dermed isteden for Baglast, saa stor, at man allene for Betaling i Aaret 1778 har fyldt 1015000 Krukker; og man angiver den rene Jndkomst deraf for 80000 fl., da den 3 Aar forhen ikkun ansattes for 60000 fl. Brønden er i dens Træ Jndfatning 21 Fod dyb. Dagligen kan 9000 Krukker fyldes med Vand og 9000 fulde begges, altsaa 18000 i 24 Timer. Hundrede ledige Krukker koster 5 fl. 20 Kr. og disse forfærdiges i det Trierske. Brønd=Forvaltningen har for hundrede Krukker, uden Beg, Proppe og Læder, 16 Kr. Omkostning til de gemenne Arbeidere, hvoraf der dagligen ere 19 Personer. Hundrede fyldte og begede Krukker koste paa Stedet 11 fl. 6 Nr. eller Krukken 6 1/2 Nr. - De tre Brønd Betiente have aarligen hver 550 fl. Foruden disse omtalte Personer ernære sig en Mængde Foer mænd og andre Haandværkere af Brønden, som og en stor Mængde fattige Folk, der fylde gamle Krukker, bære dem bort ubegede paa Hovedet eller Ryggen, og betale intet derfor. Disse Krukker ere ikke regnede med i de oven omtalte Den to og en halv Fod fra Suurbrønden liggende Kilde, med født Vand, udgives af mange for et Underværk, men man formoder med Ret, at det ledes dertil ved Render under Muren, omtrent 100 Fod fra Suurbrønden, for at give Brønden et beundringsværdigt Udseende; thi i det Trierske ere Underværker blant den gemeene Mand meget elskede og almindelige. Fra nogle Aar af har man været betænkt paa at forskiønne Stedet omkring Brønden, og haaber at trekke Kurgiester derhen. Foruden Hovedkilden findes endnu nogle mindre Kilder i Nærheden af samme Egenskab, som dog ikke agtes. Om de Vilde paa Long=Jsland ved Ny. Nork i Amerika. Je Vilde, som boe paa Long=Island, ere meget forskiellige fra andre Vilde, saasom de, ved Bekiendtskab, og Omgang med de der værende Jndvaanere, ere blevne sædeligere og menneskeligere. Deres Skik, at afgiøre Stridigheder for deres Retter, og at bevare saadanne Documenter, som ere dem magt paaliggende, gende, er ganske besynderlig. Den Ældste af Familen af siger Dommen, som dog altid maae grunde sig paa forhen givne Love; og fra ham kan ikke appelleres til nogen Høiere: endog naar det er en Døsdom, fuldbringes den uden Modsigelse. - Gamle Love og Dokumenter forplantes mundtligen fra Familie til Familie. De skrive intet op; men naar en ny Lov udgives, udsøges nogle af hver Familie, som dog i Retten aldeles intet videre tør tale. Det bliver sagt enhver hvilken Sats han skal beholde og indprente i sin Hukommelse, og den tør han ikke under Livs Straf glemme. Spørges han mange Aar efter om den Lov, naar der ved Leilighed tales derom, og han har glemt den, har han uden al Naade forbrudt Livet. Jngen Last er almindeligere og dybere rodfæsted hos dem, end Drik. Deres Lyst til stærke Drikke, især Rum, er dem ganske uimodstaaelig. I deres Drukkenskab vende de tilbage til endog vildere Nationers Vildhed, og udøve alle Grusomheder som de finde Leilighed til. Men denne deres Nations Svaghed kiende de alt for vel, til ikke at anvende alle Anstalter og de beste Love, for ikke at overgaae fra Drukkenskabs Laster til Grusomhed. Virkeligen en for et vildt Folk vel fin udtænkt Lov, som dog nogle af Long-Jslands Jndvaanere selv have fortaalt. Hele Familier samles, og giør sig ret til gode; men dette kan paa ingen Maade skee, uden at de selskabeligen drikke sig fulde i Rum. Jkkun een af hver Familie maae blive ganske ædrue, og ham overdrages Opsigten over de andre. Dette skal være et ganske fortrædeligt Embede blant dem; des Aarsag gaaer det Touren rundt, og varer kun fra en Smaus til en anden; saa at den der i Dag har haft den uskatteerlige Fornøielse at drikke sig en Ruus, maae i Morgen vansmægtende see til, og give Agt paa sine berusende Brødre, at de ikke blive uregierlige. Denne Tilsynsmand, som Touren tilfalder, adlyde de paa det nøieste, og saa længe hans Embede og deres Ruus varer, regierer han ganske uindskrænket. Hvad han forbyder, efterleves endog af de fordunklede Hierner paa det nøieste. Thi, medens hans Embede varer, har han Ret at dræbe enhver, som ikkun vægrer sig at adlyde hans Formaninger: men hans Formaninger pleier han almindeligen at giøre tydelige og begribelige ved et Øxehug. Men derimod maa han, som er Overopsynsmand ved et smausende Selskab besidde den strengeste Afholdenheds Gave. Ved Livsstraf tør han ikke drikke sig fuld med. Og skee Udsvævelser under hans Opsigt, som altid endes med Mord og andre Grusomheder, maa han ogsaa undgielde dette med sit Liv, og de andre gaae alle frie ud. Mandspersonerne bekymre sig ikke om den indvortes Huusholding. Jkkun paa Long=Jsland pløie og bearbeide de Jorden; andensteds gaae de fornemmelig paa Jagt, og af dem til Bytte sig de paagrændsende Kolonier de smukkeste Huder og Skind. Man skal treffe blant dem de skrappeste Skytter, og hvad de have anskudt, undgaae dem sielden, saasom de kan løbe utrolig hastig. De begive sig fra deres Hytter til de tykkeste Udørkener, og forvilde sig dog aldrig, som andre have gjort, der ikke ere komne til Syne igien; thi naar de ikkun see Stiernerne, veed de at finde deres Hiem Paa deres Reiser give de ikke Agt paa de almindelige Veie, blive ei heller paa dem men gaae over Bierge og Dale lige til det bestemte Sted. Skulde de forvilde sig, som dog sielder skeer, og ikke kunde see Stiernerne i en dunkel Nat, følede paa Træernes Bark, og finde derved deres Hiem. Ei heller opholder nogen Flod dem, thi de ere overordentlige gode Svømmere. Jsteden for at Europæerne indvikle deres Børn varmt, og forvare dem omhyggeligen for enhver liden Vind, binde de dem nøgne og blotte udstrakte paa et Bræt, strax efter de første 24 Timer af deres Fødsel, og lade dem afhærde ved Kulde og Varme, Regn og Vind. Og saaledes behandle de dem det hele første Aar, og undertiden længere. Deres Hovedhensigt hermed er, at opdrage stærke sunde Børn, som i deres voxne Aar kan byde alle Strabatser Trods. Og der skal virkeligen næsten ikke findes andre end stærke og sunde Fol blant dem. Men da Børnene om Sommeren meget plaget af Mog (Muskiten), hvoraf der gives en ubeskrivelig Mængde, besmøre de dem med Olie. Ved denne Sminke opnaae de et Biøiemeed; deres Børn bekomme derved en som tebrun Farve, som de holde for den største Skiønhed. Beskrivelse af de i det Mallandske beliggende Barromæiske Øer.