Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1810-04-09
Det skjænkede Legats oprindelige Beløb var efter Udlæg paa Skiftet 115,983 Rd. 64 s., men da derudi er foregaaet nogen Afgang, i hvis Følge Legatets nu i beholdhavende rentebarende Kapital ikkuns beløber 107,927 Rd. 84 1/2 s.; saa har Stiftets høie Øvrighed opfordret mig til herom at gjøre nærmere Forklaring. Dette er efterkommet ved en Kontinuations Anmeldelse af 21 Marts d. A., indført i Hr. Hempels Avis No. 49, og i Hr. Jversens dito Nr. 52. Af hvilken sidste Anmeldelse (det ligesaa lidet som den første indeholder eet eneste usandt, eller ufiint Ord) Legatets Kommissarier, Dhrr. Justitsraader Knutzen og Bendz have taget Anledning til en i sidstmeldte Avis No. 52 indført Bekjendtgjørelse, hvorudi forekommer nogle ubeføiede, urigtige og ugrundede Udladelser og Beskyldninger mod mig, saasom: "at jeg i KontinuationsAnmeldelsen af 21 f. M. ved at berigtige den første Anmeldelse, har kaldet mine Ord tilbage i Aviserne, at jeg i samme Anmeldelse har misbrugt Legatets Kommissariers ærede Navne: at jeg har været uskjønsom for Foresattes Overbærelse, ene har Directionen og høiere Foresatte at takke, at jeg ikke er fordret til Ansvar for Renten af den savnede Kapital i Legatets Midler, som imedens Skiftet stod under Behandling til Pensionisterne blev udbetalt m.v. Da Taushed let kunde udtydes, som Tilstaaelse, saa finder jeg mig beføiet at svare: der findes inteturigtigt i den første Anmeldelse, følgeligen intet i Tillæget at berigtige, eller kalde tilbage; thi det er jo sandt, at Legatets Kommissarier standsede Pensionernes Udbetaling i Terminerne Juni og Decbr. 1863 ; det er jo ogsaa sandt, at Legattets Udlæg paa Skiftet ved første Repartition af 31 Jan. 1804 kuns var 111,792 Rd. 69 1/2 s. fremdeles er det Sandhed, at samme Kapital ved seneste Repartition af 23 Novb. 1808 er forøget indtil 115,988 Rbs. og ligeledes sandt, at af sammes Renter skeer Uddeeling til Pensionisterne (thi med Overlæg skrev jeg ikke blot hvis Renter uddeles a.) og lader disse Ord sig da ikke meget passende og utvungen forklare ved subtractis subtrahen. dis - den 16 Decbr. f. A., da jeg skrev min første Anmeldelse. vidste Kassereren, hos hvem alle Pensionisterne ei endnu havde meldt sig, ikke engang selv, hvad Legatets beholdne Kapital kunde blive; først den 5te i forrige Maaned fik jeg derom skrivtlig Efterretning, hvorledes kan da Legatets Kommissarier gotgjøre, at jeg i første Anmeldelse, ei har fulgt det mig bekjendte Sande. Hverken for at stille Legatets Kommissarier eller mig selv til Skue, ere de i min Kontinuations Anmeldelse under af be og c. anførte Udgivets Poster udtrykkelig benævnte ved Forkieringen om, hvorfra Afgangen i Legatets oprindelige Kapital reiser sig, men fordi disse 3 Nummerenet op indeholde de 3 største Udgivts=Summer. De øvrige mindre Summer ere for Vidtløftighed at undgaae ikke udtrykkeligen benævnte, og det er ligegyldigt, hvad Nogen efter sin forskjellige Tænkemaade og Begreber anseer det Udbetalte for, enten Gratification, Skjænk, eller Erstat. ning, da Udbetalingerne alle grunde sig paa lovgyldige Autoriteter, saaledes have Legatets Kommissarier ved foregivne Usandheder og deraf dragne urigtige Slutninger i deres Bekjendtgjørelse søgt at vildlede Avislæserne paa min Bekostning; skjøndt det medfører nogen Vidtløftighed, bør jeg, for at sætte Tingen i sit sande Lys, tillige lade læse min til Legatets høie Direction under 21 Juli f. A. indgivne Forestilling, af saadant Jndhold: underdanigst og Ærbødig Pro Memoria, Under 2 Marts 1805 er af mig forfattet Regnskab over de af Mad. Eilschous Hovedlod i det Eilskonske Boe i Odense til Uddeeling blandt Pensionisterne i Terminerne 11 Decbr. 1801 samt 11 Juni og 11 Decbr. 1802 modtagne 4200 Rd. og derhos vedlagt Bielage af Pensionisternes Qvitteringer og andre Udgifts Beviser, som derudi findes paaberaabte og dertil henhøre, efter hvilket Regnskab mig kommer tilgode 300 Rd. 2 Mk. 7 s.; Samme Regnskab med Bielage har jeg til sin Tid villet aflevere til Directionen for det Eilschouske Legat, men Paategningen af 13de Marts 1805 viser, at det er mig tilbageleveret, fordi den til høieste Ret indstævnte Sag ikke var paadømt. Nu da Sagen er paadømt og Skiftet i Følge heraf omgjort og paa nye sluttet, tager jeg mig atter den underdanige Frihed at aflevere bemeldte Regnskab med Bie lage, hvortil jeg mig i alt henholder. For øvrigt maatte ved denne Leilighed tillades mig at anmærke og forestille Det er bekjendt at nu afdøde Kammerraad Hans Holm og Med=Executor i Følge Mad. Eilschous confirmerede Disposition var bemyndigede at forfatte Legat i Fundats - og en væsentlig Fundats Bestemmelse er unægtelig den, som fastsætter fra hvad Tid Legattets Uddeeling skal tage sin Begyndelse. Kammerraad Holm og Medexecutor, som vidste, at det var Testatrix's Villie, at Pensionerne det snareste mueligt efter hendes Død skulle udbetales, fastsatte, som Fundats Bestemmelse ved en offentlig Bekjendtgjørelse i begge fyenske Aviser af 27 Juli 1801 at der fra 11 Juni f. A. og fremdeles medens Skiftet stod under Behandling, skulle beregnes Uddeling til Pensionisterne efter Rentens Beløb af saa stor en Kapital, som efter en forløbig Calcul med Vished kunde beregnes ved Skiftets endelige Slutning at tilfalde bemeldte afdøde Mad. Eilschous Hovedlod i beholden Kapital der siden skulle tilfalde det af hende stiftede Legat; Kammerraad Holm døde i samme Aar 1801, men Boens øvrige Executores og Skiftecommissairer bleve paa Grund af ovennævnte Bestemmelse enige udi ved en Skifte=Forsamling i Boen den 16 Decbr. 1801 at fastsætte den forløbige aarlige Uddeeling til 2800 Rd., som skulle tage sin Begyndelse Decbr. Termin 1801, udi hvilken Termin blev udbetalt 1400 Rd., og ligesaa meget hver Gang i Juni og Decbr. Termin 1802. J Aaret 1803 indkom i det Eilschouske Boe som Commissairet efter da værende Stifts Øvrigheds Forestilling, for Skiftets Endskab og Legatets Tarv at fremme, de Hr. Justitsraader Knutzen og Bendz, hvilke ikke alleneste hæftig dadlede Executorernes tagne Beslutning, angaaende den forløbige Udbetaling til Pensionisterne udi næst foregaaende 3 Terminer, som de formeente at være skeet for tidlig, men endog nægtede Anviisning til hos Jncassator at hæve Pengene til Uddeelingen i Juni og Decbr. Terminer 1803, med mindre Hospitals=Directionen dertil ville give sit Samtykke, i hvilken Anledning jeg under 25 Septbr. s. A. tilskrev høibemeldte Hospitals-Direction en detailleret og legitimeret Forestilling, men blev igjen henviist til Legattets Commissarier, og Resultatet, at Pensionerne for Aaret 1803, 2800 Rd., ikke bleve, og ikke endnu ere blevne udbetalte - desuden havde Legatets Commissariers yttrede Raisonnements og Daddel overde før deres Jndtrædelse i Kommissionen værende Executorers Skiftebehandling den Virkning, at da jeg ved Hovedstævning af 29 Juni 1804 til høieste Ret havde paaanket Legatets Commissariers under 31 Juni f. A. forfattede urigtige Skifte Repartition, tog Stifts-Directeurernes, eller Legatets Sagfører, Advocat Vildsted, deraf Anledning ved høieste Rets Contra-Stævning af 26 Febr. 1805 at paastaae: at Mad. Eilschous Executores skulle vorde tilpligtede at erstatte Legastet de til de først udnævnte Pensionister som formeentlig Anhjemmelt i Decbr. Termin 1801, samt Juni og Decbr. "Terminer 1802 udbetalte Pensionister med 42000 Rd. den ved Paastands Jndlæg af 14 Decbr. 1805 end videre saaledes er igientaget og skjærpet, at det af Skifte=Commissarierne og Executorerne i det Eilschouske Boe den 16 Decbr. 1801 afgivne Decret, og de derefter saa vel i denne Termin passerede Udtællinger, som i de 2de følgende af Beløb i alt 4200 Rd. bør ugyldige og uefterrettelige at være, hvorimod Forligelses=Commissair Dall og Raadmand Birkedommer Bergmann, een for begge bør refondere Directeurerne for sal. Peter Eilschous og Hustrues Legat bemeldte 4200 Rd. imod Regres som de bedst vide." Jkke kan det derfore omtvivles, at jo denne i Contra Stævning benævnte, og i Paastands Jndlæg saa alvorlig fremsatte, Ankepost har været Gjenstand for allernaadigste høieste Rets Paakiendelse under denne Sag; hvoraf følger, at da bemeldte Ankepost ved høieste Rets Dom af 20 Febr. 1806 hverken er af viist eller speciel paakiendt, saa er den paaankede Rets Beslutning af 16 Decbr. 1801 betræffende den forløbige Uddeeling og Udbetaling af Mad. Eilschous Hovedlods Renter til Pensionisterne imedens Skiftet stod under Behandling, indbefattet under de paaankede Kiendelser og Skiftebehandlinger. som efter allerhøist bemelte Dom bør ved Magt atstande, af hvilket endvidere følger, at meerbemeldte ved høieste Rets Dom ved Magt kjendte Rets Beslutning af 16 Decbr. 1801 tilligemed afdøde Kammerraad Holms offentlig bekjendtgjorte Fundats Bestemmelse af 27 Juli s. A. hiemler saavel den i de 3de Terminer til Pensionisterne allerede skeete forløbige Uddeeling som den resterende sildigere forfaldne Uddeeling til Juni og Decbr. Terminer 1803, hvilket jeg i en offentlig Bekjendtgjørelse af 13 Decbr. 1806 indført i Hr. Hempels Avis Nr. 110, allerede til sin Tid haver oplyst og underrettet Pensionisterne om, og hvis Rigtighed ved at conferere de i høieste Rets Acten indførte Stævninger og Paastande med den ergangne Dom naadigst og gunstigst vil kunne erfares: forhaabende derfor underdanigst, at den beskikkede høie Direction for det af sal. Mad. Eilschou stiftede Legatum, til Bedste for fattige Enker og Jomfruer, samt gamle og fattige Mænd, som opholde sig i Odense eller Fyen, retsindigst foranlediger, at disse nu i 6 Aar tilbageholdte Pensioner for Juni og Decbr. Terminer 1803 af den Forøgelse som Legatets Fond ved den nye Skifte=Repartition har erholdt uden længere Henstand vorde udbetalte til de paa den Tid levende Pensionister, eller til de siden Afdødes Arvinger og andre som bevisligen maatte have gjort Udlæg til Ophold og Underholdning for de Afdøde, eller efter deres Død bekostet deres Begravelse; hvorom det paaligger mig som Executor Testamenti for Legatets Stifterinde her til Slutning at gjøre Forestilling og Paastand. Odense den 21 Juli 1809. Underdanigst og ærbødigst 3. Dag. den høie Direction for det Ellschouse.