Aalborg Stiftstidende, 1839-09-14
Berlings Tidende yttrer i denne Anledning, at Generaltoldkammeret vel nok vil kunne forsvare sin Fortolkning, og at den anførte Bestemmelse - nemlig Tilladelsen til at kunne forsende visse Varer under 5 Rbdlrs Toldbeløb med simpel Følgeseddel – er given til Lettelse for de Handlende, men ogsaa meget let kan elluderes, og det forekommer os derfor rigtigt siger nævnte Blad –, og sikkert ogsaa til den tetsindige Handlendes Gavn, at Kammeret paaseer, at Bestemmelsen ikke forfeiler sit Øiemed." Men maae vi hertil tillade os at spørge, hvori skal da den for de Handlende ved hiin § paatænkte Lettelse bestaae, naar Paragraphen gives en Fortolkning, som gjør dens Anvendelse umulig, At hiin § kan elluderes og fremkalde Misbrug - der som enhver for det Almene skadende Lovovertrædelse maa være den retsindige Handlende ukjærkommen - kan ikke nægtes, men kunne da disse Misbrug, som Paragraphen giver Rum, nemlig indre Omsætning af først indsmuglede Varer til Toldbeløb af under 5 Rbd., være af den Betydenhed eller medføre den Defraudation for Toldkassen, at deri kan være Grund for et for Handelens almene Jnteresser præsiderende Generaltoldkammer- og Commerce-Collegium, aldeles at berøve Handelstanden den engang erhvervede og lovmæssigen indrømmede Lettelse og atter paaføre Provindsens, med Toldbestemmelser noksom besværede, Handlende den gamle, med Udfærdigelsen af Toldpasseersedler for hver Ubetydelighed, forbundne Byrde, Gene og Forhindring i hans Vare-Omsætninger, Og er det endvidere Ret, at man søger at afværge Misbrugen ved at hæve Brugen, rigtignok er dette det probateste Middel til at forebygge Misbrug, men neppe det retfærdigste. – En anden ligeledes pludselig emaneret Generaltoldkammer-Bestemmelse, der ogsaa medfører aabenbar Tab for Provinds=Kjøbmanden og Standsning i hans Omsætninger, er den Regnlering, som Kammeret nylig har fastsat som Norm for de taxationsbare Manufacturvarer, og efter hvilken ny Regulering, der siges at være Gjennemsnittet af de ved de kjøbenhavnske Toldbod-Auctioner i afvigte Halvaar 1839 betalte Priser, og som nu skal gjælde som Norm ved ProvindsTaxationerne, saa at sige alle Artikler ere betydeligt opsatte, uden at nogen forandret Conjunctur har fundet Sted, ja efter at endog endeel af de saaledes i Taxationsværdien forhøiede Artikler ere gaaede lavere i Jndkjøb. At anføre Exempler herpaa, vilde her være for vidtløftigt, men Enhver vil ved at indhente Kundskab herom, let overbevise sig om det paafaldende Misforhold mellem de tidligere Priisnoteringer fra Generaltoldkammeret og de nu saa pludseligt forhøiede. At der ved nogle faa Artikler, f. Ex. Sommer-Beenklædetøi, som ikke bruges om Vinteren, har fundet Nedsættelse Sted, forandrer Jntet i det ovenfor Sagte. – Det Urigtige i denne Bestemmelse, der gjør Provindsens Manufacturhandlende afhængige af de Priser, som have været betalte ved de kbhavnske Toldbodauctioner, og saaledes forstyrrer al fornuftig Calcul, vil let kunne indsees. – Den Forandring i Priserne som Toldbodauctionerne i Kjøbenhavn medføre, beroer nemlig ikke blot paa Conjuncturerne, men ogsaa paa Aarstiden, paa hvilken Varerne indføres og forbruges. Da disse Gjennemsnitspriser derimod altid kun halvaarligt opgives til Provindserne, saa bliver der derved foreskrevet disses Handlende Priser for det følgende Halvaar, som egentlig have været gjældende for det foregaaende, og som altsaa ere stridende mod al Fornuft og billighed, da den forsvundne Conjunctur dog hverken bør eller kan tjene som Bestemmelse for tilkommende Jndkjøb. Vel, vil man maaskee indvende, beroer det paa Taxationscommissionerne her at jævne det stedfindende Misforhold, men, som bekjendt, see disse Commissioner sig ikke altid istand til at statuere rigtige Taxeringer, da det varekyndige Medlem enten bestaaer af en Kjøbmand, som selv ingen Handel længere driver og altsaa maa mangle Kundskab om Varernes nærværende Qvalitet og Jndkjøbspriis, eller af en handelsdrivende Kjøbmand, der som saadan da ikke kan antages at være upartisk, hverken mod sig selv eller sine Concurrenter. Der kan altsaa ikke tænkes at finde nogen Overeensstemmelse Sted mellem Taxationerne paa de forskjellige Steder, hvilket naturligviis er til ubodelig Skade for Handelen. Ønskeligt var det derfor, at alle Varer fortoldedes efter Vægt og efter Bestemmelser, som vare eens for hele Landet. At udvikle os videre herom, tillader nærværende Blads Rum os ikke; det bar ved Ovenstaaende kun været vor Hovedhensigt, at give et nyt Bidrag til Skildringen af de Vanskeligheder, hvormed Provindshandelen har at kjæmpe, og som paa saa mangen af Handelens og Jndustriens Grene udøver sin lammende Jndflydelse.