Ribe Stifts Adresseaviser, 1826-03-03
Sammensværgelsens første Jder er fattet af nogle unge Mennesker af en varm og vild Indbildningsskraft, hvilke henrevne af de farlige Revolutions-Exempler, for hvilke Europa i 30 Aar har været Skuepladsen, og smittede af den blinde Attraa efter at fuldkaste alt det, der med saa mange Ulykker har præget den Tidsalder, hvori vi leve, havde forglemt de ædle Traditioner om den sande Patriotisme, som havde bevaret sig i den Russiske Nations Hierte, de hellige Pligter mod Regenten og mod Staten, den Eed som de havde aflagt, den selskabelige Stilling, hvori de vare - for at overlade sig til en Drøm om en fuldkommen Forandring af Forfatningen i Rusland, og om at forbinde i det Skiulte de Midler, der skulde bringe den tilveie. Det er af deres Oplysninger godtgjort: 1) At de for denne deres Hensigt imod Slutningen af 1815 og i Begyndelsen af 1816 bestræbte sig for at danne et hemmeligt Samfund, som skulde have taltige Underafdelinger, og som havde et dobbelt Øiemed. Den synlige Gienstand var Veldædighed, men den sande Gienstand, kun kiendt af et meget lidet Antal Jndvide, gik ud paa en politisk Reform i Riget. 2) At de fra Aaret 1817, som den første Prøve, af de Hensigter, der besiælede dem, raadsloge i Moskov om Midlerne til at forkorte Keiser Alexanders Dage, i det Øieblik da denne Monark med sin hele Familie besøgte denne Hovedstad, som hans Handlinger og hans Gavmildhed havde reist af dens Ruiner. En tilbedet Souverains Liv forekom dem en uovervindelig hindring, i Udførelsen af deres Planer. De vilde ved Lodkastning afgiøre imellem dem selv, hvo der skulde være hans Morder, da en af de Sammensvorne frivillig tilhod sig at være det. Men, hvad enten nu i det afgiørende Øieblik det sidste Skrig af deres Samvittighed slog dem med Rædsel, eller de troede det nødvendigt, at deres Planer til en almindelig Omvæltning bedre modnedes nok, de besluttede at opsætte dette Fadermord. 3) At de i 1818, da de fandt, at deres Samfund ikke udvidede sig tilstrækkelig, samlede sig paa ny i Moskov, og gave det en nye Organisation under det Navn: Selskabet af Venner af det almindelige Bedste, eller, af den grønne Bog. Dette Selskab vedblev at have et dobbelt Øiemed. Men alle dets Medlemmer skulde ikke blot deeltage i kristelig Kiærligheds Handlinger; de vare ogsaa forpligtede til at bidrage til Oplysningens Fremskridt og Sædernes Forbedring. Den politiske Reform blev en Hemmelighed imellem Hovedmændene, som bestræbte sig for at gjøre Gemytterne stemte for den, og, i denne Hensigt, saa meget som muligt at forøge Tallet paa deres Medvidere. 4 at det i Aaret 1821 blev befundet af dem, at de tagne Forholdsregler endnu ikke havde svaret til deres Øiemed, og at de da holdt en tredie Samling i Moskov, hvorhen Deputerede begave sig, fra alle Samfundets Afdelinger, men hvor Meningerne deelte sig, og at Hovedmændene, efterat have bragt i Erfaring, at deres politiske Anskuelser ikke fandt bifald hos Fleerheden af Medlemmerne, forkyndte, for at adsplitte dem, det Forslag, at opløse Samfundet. Forslaget blev af nogle troskyldigen antaget; andre lode som om de bifaldt det, hvorefter de fleste af de Jndivider, som havde hørt til det omtalte Samfund, virkeligen ophørte at (Fortsættes.) tage Deel i samme.