Berlingske Tidende, 1755-10-01
Den Skrivelse fra Paris, som i en Skrivelse fra Bryssel (see sidste Maanedsavise) er bleven besvaret, har givet Andledning til et andet Giensvar, hvilket vi vil meddeele vore Læsere, saasom de Americaniske Sager blive i denne Brevvexsling pro et contra af begge Hoffers Commissariers Memoirer anførte, angrebne og oplyste, og derfor ikke kan være Historiens Elskere ubehagelig. De Documenters Urigtighed, min Herre, jeg vil ikke sige værre, som har indtaget dem for det Engelske System, nøder mig at legge Dem de Steder i samme Documenter for Øyne, som befinde sig i Originalerne. De kan derved slutte sig til, hvad Fordeel deraf kan flyde for et Systema som er ligesaa falsk i sine Grunde, som i sine Følger. Jeg vil altsaa ikkun med mueligste Korthed besvare det som De indvende, og beder Dem tillige at troe, at jeg intet vil anføre, som jo er sandt, ligesom det ogsaa er dem en let Sag at komme efter Sandheden. Men jeg maa sige dem forud, at, dersom man forelegger Dem saa kaldede Beviser til Fordeel for det Engelske System, det da vil være got, førend de samme blive brugt, at holde sig til de Original=Documenter, som nesten altid blive forandret af deres For Stats=Tidender for Aar 1755. Forsvarere, hvilket jeg har den Ære at bevise Dem. J det jeg har henvist til Hr. Bellins Kort, har jeg ikke vildet gjort det til et Document, som enten kunde være en af Parterne gavnlig eller skadelig. Jeg maatte fastsette Stederne, for at giøre Læseren viis og Acadiens virkelige Beliggenhed, i henseende til de antagne eller forkastede Benævnelser; Jeg har altsaa betient mig af dette Kort for at determinere Statum Qvæstionis. Den Følge, som man vil drage deraf, er uden Kraft og kan ikke finde Sted. Men hvorpaa kommer det eller her an, at bestemme de gamle Grendser af Aca dien. Vil Engellænderne grunde dem paa nye Kort, Vil de lade deres Prætensioner beroe paa Jordbeskrivernes Oprigtighed og Videnskab; Hvad vilde de i denne Tilfælde svare paa de mange saavel gamle som nye Kort, der vidne imod dem: Men de ere ikke af nogen Betydenhed, saa længe de ikke af grundigere Documenter understyttes. Man har aldrig negtet, at Nyskotland er Acadien; og siden den Utrechtske Tractat, som stipulerer denne Ces sion, har man brugt de tvende Ord, Nyskotland og Acadien og forklaret det første ved det sidste paa denne Maade: Nyskotland, som ellers heder Acadien, og ved denne Tractat er bleven til Nyskotland, ligesom Portroyal er bleven til Annapolis Royal. Da Frankerige for denne Tid ikke har vidst af noget Nyskotland at sige, saa kommer det allerne an paa rigtig at bestemme, hvilke de rette og gamle Grendser af Acadien eller Nyskotland ere. At de Engelske Fuldmægtige 1711, formedelst deres Jnstruxer, have havt Ordre at forlange, at Frankrig skulde sige sig fra alle Prætensioner som det gjorde paa Nyskotland, og udtrykkelig paa Portroyal, saadant kan aldrig ansees som Maalet paa de Cessioner, som ere skeete til dem siden 1713. og det følger ikke deraf, at Portroyal har været indbefattet i Acadiens gamle Grendser, hvilket her er Hovedspørsmaalet. Tractaten af Utrecht erklærer formelig contrarium, da den stipulerer Cessionen af. Acadien efter dens gamle Grendser, ligesom ogsaa af Staden Portroyal, hvilket beviser, at den ikke har været indbefattet deri. Jeg er enig med Dem, min Herre, at man, for at bestemme den ge gamle Grendser af Acadien, maa beraabe sig paa de gamle Skribenters visse og overlagde Vidnesbyrd, som have beskrevet dette Land. Ved deres Hielp er saadant let, naar man vil handle oprigtig. Champlain, Escarbot og Denis have paa adskillige Steder i deres Beretninge talt derom, uden forud at see, hvad for en Anseelse de engang vilde bekomme. Naar man holder adskillige Steder hos disse Autores til sam. 80 September Maaneds Stats-Tidender for Aar 1755. sammen, som angaae dette Spørsmaal, saa skal man finde, at Acadien ikkun har indtaget Kysterne af Halvøen fra Canceau til Cap-Fourchu; og Champlain, som de anføre af et utilforladeligt Vidnesbyrd, har ikke sagt, at Floden St. Laurent flyder langs med Acadien og Norimbeqve, men ved Siden deraf. J det øvrige har Champlain just ikke bunden sig til nogen stor geographisk Rigtighed, naar han overhovedet taler derom, og man indseer lettelig, at det er skeet af Vildfarelse, naar han siger han har været halvfierde Aar i Acadien, saavel til St. Croix, som til Portroyal; som man hos denne Autor, Th. 1 S. 49, 52 og 100 kan see, hvor han, naar han taler omPortroyal, setter i en Anmerkning ved Randen; i Ny-Frankerig, og naar han taler om Norimbeqve, med hvis Kyster han lader den Flod St. Laurent løbe, føyer dertil Acadien. Man kan af et eneste Sted ikke faae nogen retVished om, hvorledes Landet, som her tales om, kaldes. Man maa regne dem sammen og holde dem mod hverandre, saa kommer det tydelig nok ud, at det Navn, Acadien, tilkommer ikkun den sydøstlige Deel af Halvoen, og at Landet som ligger Sønden for Floden St. Laurent aldrig, hverken af Forseelse eller Uvidenhed er bleven kaldet Acadien. Jeg vil ikke anføre alle disse Steder, saasom det ikke er mueligt i saadanne enge Grendser, som denne Skrivelse. (Det øvrige følger.) Til Efterretning bekiendtgiøres igien Taxten for Avertissements i Aviserne. For et Avertissement paa een eller to Linier i hver Avis, hver Linie paa brudt eller halv Side at forstaae 12 s., paa 3, 4 eller 5 Linier 1 mk., paa 6, 7, 8, 9 eller 10 Linier, 24 s. derover indtil 15 Linier inclusive 2 mk. naar det er paa 16 indtil 20 Linier inclusive 2 mk. 8 s., paa 21 til 30 linier inclusive 3 mk. Men naar et Avertissement er over 30 Linier, da accorderes derom efter billighed. Lands-Tingene for November Maaned blive holdne: Siællands den 19de. Fyens den 26de. Jyllands den 5te. Lollands den 26de.