Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-10-24
J dette Hospital har man, istedet for den forhen brugelige Strænghed i de Syges Behandling, med Fordeel anvendt en om og venlig Omhu, den beundringsværdige Konst at vinde Sindene, og en mild og bøielig Alvorlighed. Erfaringen har snart viist, hvor gavnligt dette System er, og hele Verden har erkiendt, at det ikke var frembragt af en ildeforstaaet Medlidenheds Empirisme, men af en dyb Kundskab om og en oplyst Undersøgelse af Aarsagerne til Vanvittighed og Midlerne til at lægge den." Medens vi saaledes talede sammen, forkyndte man og Directeurens og Jndretningens tvende Overlægers Ankomst, og vi fik kort derefter at see Ridderen Linguite, et Navn, dyrebart for Videnskaberne og Menneskeheden. Han førte med sig Hr. Nauchi, berømt Medicus og fordum Professor ved Universitetet i Neapel, samt Hr. Vulpes, udmærket Læge og Professor i Pathologien, ved det Kongelige medicinske og chirurgiske Collegium i samme Hovedstad. Disse tvende duelige Læger havde begyndt en Cursus af galvaniske Experimenter, anvendte imod visse i Daarehuset meget ofte forekommende Slags Galenskab. Efter at have udsøgt de Syge, fremstillede Hr. Ronchi, paa en veltalende og fyndig Maade, de Grunde, hvorpaa han troede at Lægemidlet kunde være virksomt, og det Haab, man derom kunde gjøre sig. Som Tilskuere af disse Forsøg havde vi Leilighed til at bemærke den Virkning, Galvanismen frembragte paa særskilte Jndivider, og vi saae at Ridderen, Linquite derover førte en nøiagtig Protocol, ligesom og over alle andre Particulariteter. Et Udtog deraf vil snart udkomme, og det vil udbrede det største Lys over den vanskelige Konst at behandle de uendelige Varieteter af Sindssvaghed. Klokken slog 12, og Experimenterne sluttedes; det var nu Spisetiden. J det vi gik til Spisesalen, gjorde Hr. Linguite os opmærksomme paa det mørke Værelse, hvis Vægge og Gulv vare beklædte med Madratser, for de der indelukkede Gale, under Udbrudet af deres Raserie. Han viste os Sengene, hvori de Syge ligge, paa saadan Maade, at de, uden Hindring for Circulationen, ere satte ud af Stand til at skade enten sig selv eller Andre. Ligeledes lod han os see de Sikkerheds-Corsetter, (Spændetrøier), som tillade de Gale at gaae efter Behag, uden at de kunne begaae nogen Yderlighed; Værelset for Overraskelsesbadet; Theatret, paa hvilket disse Ulykkelige øve sig i at opføre musicalske Stykker, og Marionet=Theatret, paa hvilket man ofte forskaffer dem en nyttig Adspredelse. Overalt overbeviste jeg mig om, at Vanen til bestandig at leve iblandt de Vanvittige, at studere deres Sæder, deres ulige Caracterer, deres Tilbøieligheder, deres Antipathier, og Leiligheden til at iagttage Gangen af deres Sindsforvildelse, saavel om Dagen, som om Natten, i de forskjellige Aarstider, at Beskuelsen, kort sagt, af saa mange Phænommener have sat Hr. Linguite i den lykkelige Forfatning, at træffe en ny og sikker Methode at faae Bugt med en Sygdom, af hvilken Forsynet, synes at betjene sig til at ydmyge vort Hovmod og at vise Ringheden af vor Forstand. Disse bemærkninger vilde ikke have virket paa Nogen, som, ubekjendt med Lægevidenskaben, aldrig har sysselsat sig med den menneskelige Forstands Historie, og hvis Hjerte aldrig har været aabent for Medlidenhed; de ville ikke kunne tjene til at sammenknytte Erfaringen af det Forbigangne med de Kiendsgierninger, som fremstille sig for hans Blik, og hvorved Videnskaben er kommen til den Punct, som denne ivrige og ædle Mand har bragt den. Jeg saae atter hele denne Familie samlet ved Bordet. Ulykkeligviis var den alt for talrig, uagtet de Curer, som daglig og ofte gjøres, og som aarligen tilbagegive Staten, Forældre, Konsterne, Videnskaberne og Menneskeheden et stort Antal af deres Medlemmer, Brødet, Vinen, Kjødet, Suppen, alle Levnetsmidlerne vare sunde og udvalgte, vel lavede og vel forverede. Stilhed, Orden og Taushed iagttoges stedse og overalt; men jeg saae allene da paa det Sted, jeg befandt mig, den bestandige Rystelse, i hvilken de Vanvittige, befinde sig, deres uafbrudte Muskelbevægelser under deres Anfald af Raserie, den hos Adskillige iblandt dem forøgede anmaliske Hede, deres Kræfters usædvanlige Energie, opvække undertiden hos dem en overordentlig Graadighed; den var hos Nogle af disse Ulykkelige saa stor, at de, ligesom vilde Dyr, slugede deres Mad, og viste sig umættelige, hvor stor en Qvantitet Directeuren end lod give dem. Deres Physiognomier, deres sagte Mumlen, hvorved man skulde have kunnet antage dem mindre for Mennesker end umælende Dyr, beviste i dette Øieblik tydeligen, at de vare berøvede Forstanden, og at de allene styredes af Jnstincten. Et bedrøveligt og smerteligt Skuespil, som man ikke et eneste Øieblik kunde være Vidne til, uden at anstille de sørgeligste Betragtninger over de forskrækkelige Sygdomme, som Menneskene ere givne til Priis for. Fordybet i disse Betragtninger reiste jeg fra Aversa, for at komme samme Aften hjem til Neapel.