JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
For at give en Jdee om Foredraget i det her anmeldte Skrift, tillade vi os her at anføre dets Slutning: "O! hvorhen ville J dog Ulve? hvorlænge vil Menneskeheden taale eders ublu og blodige Bedrag, J Aands Høihed, Ædelmod, Kierlighed til Undersaatterne ere de christelige Souverainer, som modtoge et gjennem Aarhundrede nedarvet Scepter opdragne, og disse skjønne Ædelstene funkle i Almindelighed i deres Kroner. Den nedarvede Kierlighed til Folket giør, at de skaane dem medens de kunne, og den Feil de i Almindelighed have er, at de undertiden ere alt for skaansomme. O! Europas Nationer, hvilken Forskjel paa disse blide Patriarker og en Tigerhær, lig den Frankrigs Revolution udkastede af sit Jndre, under Navn af Nationalconvent, Nationalforsamling og hvad de ellers hedde. Hvilken Forskjelpaa disse Patriarker og den eene Tigerhøvding vi have seet med blodige Kløer og Tænder vandre paa Valpladsene, og gotte sig mellem Ligene! Maatte dog ingen Nation meere lade sig daare af de Ulve i Faareklæder, som snige sig omkring blandt alle Nationer, og høre i deres Natur til den rædsomme Art, hvis Blodfærd vi nys have skuet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
Blandede Efterretninger. Stockholm, den 30te Marts. Jblandt de mange musikalske Artister, som i den senere Tid have ladet sig høre her, have tvende Demoiseller Borgman, hvoraf den ene er 12 og den anden 13 Aar gammel, vundet ved deres Færdighed paa Violin Publicums uddeelte bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
En engelsk Reisende, som i Aaret 1819 besøgte de berømte Ruiner i Balbeck, beretter, at man ved den første Jndtrædelse i denne af omtrent 500 Siele beboede Stad troer, at den først nyligen var bleven meget stærkt beskudt. Husene ligge sammenstyrtede, og derimellem staae Hytter, hvor de meest fortræffeligt udhugne Stene, sønderbrudte Søiler og Jndskrifter ere indmurede. Disse ere Brudstykker af det store Tempel og de i Nærheden liggende Bygningers Ruiner. En saadan architectonisk Pragt, siger den Reisende, har jeg endnu aldrig seet, og dog har man endnu ikke kunnet opdage sammes Oprindelse. Nogle sige, at Salomon har bygget det for Pharaos Datter, og det stemmer ogsaa overeens med Beskrivelsen over Palladset i Kong B., 1 Cap., V. 8 og 12. Andre ansee det for det hos Grækerne og Romerne saa berømte Heliopolis eller Solstaden, da Navnet Bal-be (Bals Dal) ogsaa synes at pege paa dets Forbindelse med Solens Dyrkelse. J sin allmindelige Proportion og Skikkelse, ligner det St. Pouls Kirke i London, men denne er et Jntet derimod i Pragt, Bygningsmaade og Storhed. Det har en Portal af corinthiske Søiler af 60 Fods Høide og 6 Fods Gjennemsnit. Der kan ikke gives noget prægtigere end Synet af denne Indgang. Fronten bestaar af 8 corinthiske Søiler, og indenfor disse i en Afstand af 6 Fod findes 4 andre, der ligne samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
Jgiennem disse seer man Templets majestætiske Port. Det Jndere af Bygningen synes at have været deelt i 3 Skibe, en prægtig Søile og en Bue, de eneste, der endnu vare tilovers, have nyligen de barbariske Tyrker sprængt med Krudt. Nær ved dette store Tempel, som man i Henseende til Bygningsmaade anseer for aldeles feilfrit, findes Ruinerne af et stort Pallads. Af disse ere adskillige af de skjønneste Søilegrupper, trodsende Tidens Ødelæggelse, blevne staaende opreiste. En mægtig Monark maa have havt sin Residents her. Stenene ere saa uhyre store, at man næsten maa tvivle paa, at denne Bygning er opført af et menneskeligt Væsen. Saaledes gives der tre, der ere 163 Fod lange. Een deraf er 63 Fod lang, 12 Fod høi og 12 Fod bred, og, hvad der er mærkværdigst derved, de ligge i Muren 20 Fod høit. (Balbe ligger, som bekiendt, i Syrien, ved Foden af Antilibanon.)J Paris vil Brødrene Coeissen levere en Bære-Dampmaskine, som kan drive Vandet 60 Fod høit i en Minut. Prisen er 6000 Franker, men den skal ogsaa kunne bruges i 100 Aar! De tilbyde sig at forfærdige til forholdsmæssige Priser Maskiner, der drive Vandet endog 10 Gange saa høit.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
J de forenede Provindser la Plata er man siden den republicansksindede General Jose Rondean er kommen i Spidsen for Regjeringen, beredt paa, med Eftertryk at afslaae hvert mueligt Angreb. Kysterne ere allevegne satte i Forsvarsstand. 25 Skibe, med Canoner af svær Caliber, ville, naar Tidspunkten kommer, opstilles ved Flodens Munding, for at spærre Jndløbet, og over 30,000 Mand staae færdige til Lands, for at modtage hver landende Fiende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
De fine italienske Straahatte, som vore Damer prunke med, forfærdiges af de i Arnodalen boende Forpagteres eller rettere Fæsteres Qvindfolk. Ved denne Konstflidsgreen vindes 3 Mill. Lirer (henved 1 Mill. Specier). Det er Skik, at de sparsommelige Florentinerinder samle sig derved en Capital til deres Udstyr, men de tør sædvanligen kun anvende visse Timer til dette Arbeide, og maa i den øvrige Tid hielpe deres Fædre i Marken og Haugen, og lønne andre Arbeidere til at besørge Huusholdningen. En flittig Straafletterske kan fortjene 1 1/2 til 2 Fr. dagligen. Jmidlertid kunne 6 Tønder Land levere det Straa, der behøves til alle de Straahatte, der forfærdiges i Arnodalen. De gjøres af Hvedehalm, der faaes fra en Jordbund, der er for mager for anden Hvede end denne, som har glatte, meget smaa Ax. Den saaes paa de meest kal agtige Steder af Høien, der aldrig gjødes, og meies førend den er fuldmoden. Disse sammen virkende Aarsager give det italienske Straa den store Fiinhed, Styrke og Glands.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
Hvorledes en Mening kan ved en urigtig Oversættelse vanskabes, sees af en i tydske Blade indrykket Anmeldelse om en dansk Embedmands Død, uden al Tvivl oversat af det Danske. Det hedder deri, at han endte "sein thatenreiches, Leben (sit daadfulde Liv,). En civilembedsmands Liv kan ikke være thatenreich.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
I Nærheden af Dresden blev nyligen den fortjente Konstner Prof. Carl Kügelchen, ikke langt fra et Viinbjerg, hvor han lader bygge, grusomt myrdet. Sønnen, som var udsendt forat opsøge den Savnedes Liig, fandt ham om Morgenen liggende i en Grøft, 40 Skridt fra Landeveien, meget ilde tilredt. Den ene Side af Hovedet oven for Øiet var ganske knust, paa den venstre Side, fra Øiet til Baghovedet, omkring Næsen og Munden, fandtes adskillige Kniv flænger. Man havde plyndret den Ulykkelige lige indtil Skjorten, Camisolen, Underbeenklæderne og Strømperne, og blandt andet ranet den kostbare Ring, han har paa Fingeren, og det Sølvuhr, han havde i Lommen. En liden Hund, han havde havt med sig, forfulgte gjøende en Muursvend, som havde arbeidet hos ham, ligge til Lochowitz, og som der, tilligemed en Dagleier, blev, som Mistænkt, arresteret. Men han har hidtil ikke villet bekiende noget. Kongen har af sin egen Chatolcasse udsat 1000 Rdlr. som Belønning forGierningsmandens Opdagelse. Hele Konstacademiet fulgte den hædrede Afdøde til Jorden. Carl Kügelchen var født 1772 i Bacharach ved Rhinen. Han var en Tvillingbroder til den, som Historie og Portrætmaler ogsaa bekiendte Gerhard v. Kagelchen. Begge vare hinanden ikke allene fra Ungdommen af saa lige i det Udvortes, at Forældrene ofte toge Feil af dem, men ogsaa i den indere Tilbøielighed til Malerkonsten, hvorved de tidligen gjorde Opsigt. Men Faderen tvang dem imod deres Tilbøielighed, til Studering, og satte dem i deres 14de Aar i et Jesuitercollegium. To Aar derefter døde Faderen, og Gerhard fik nu af Moderen Tilladelse til, ganske at hellige sig Konsten. Uden Veiledning lagde han sig ivrigen efter Figurtegning, og blev siden undervist af Historiemaler Januarius Zick i Coblenz. Et halvt Aar derefter erklærede Carl, at det var ham umueligt at vælge andet Fag end hans Broder. Tvillinger af Fødsel bleve de Tvillinger af Kald. Denne havde allerede som Barn malet med Lyst Huse og Træer, hiin Ansigter. Carl blev Historie= og Portrætmaler, Gerhard Landskabsmaler. Begge vandrede til Fods igjennem Tydskland til Rom. Carl nød her stor Opmuntring af Lord Bristol, og reiste siden til sin Broder i Rusland, hvor denne i Forveien havde begivet sig hen. Han blev ansat med 3000 Rublers Løn. J Aaret 1795 gik han til Dresden, hvor han siden den Tid har levet agtet og hædret, indtil Røverhaand, gjorde Ende paa hans Liv. Broderen lever endnu, som Landskabsmaler, ved Wolga i Rusland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
En stor Deel af Carls Værker findes i den nu afdøde Lord Bristols Samling, saavelsom i Berlin, Riga og Petersborg. Han havde et stort Atlas, bestaaende af Tegninger, Portræter, Prospecter, under Arbeide, samlede paa en Reise, han, under sit Ophold i Rusland, havde forfærdiget i Krim.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
Kjøbenhavns Børs d. 14 April. Cours. Hamb. 2 M. 269, a vista 267. Amsterd. 2 M. - , a vista, . London 2 M. - . Spec. 266. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 15 s. a 16 Rbmk. Oblig. 72. Norske Rigsbanksedler 18. Svenske S. 58 a 59 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-15
J den poetiske Lommebog Dana, for 1820, ere indløbne følgende Trykfeil, som behageligst bedes rettede. J Hr. Professor Smidths: Sang for Danske, 1ste Strophe, Side 59, Lin. 6, staaer, skreven", skal være skrevet. J sammes sidste Strophe, Side 61, er udeladt en heel Linie efter Verset: Skal (uden Komma) uovervindeligt, nemlig: "Hæderfuldt og minderigt." Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 32. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 18 April 1820.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Et Par Ord, foranlediget ved Udstillingen paa det Kgl. Konst Academie paa Charlottenborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
(Jndsendt.) Den aarlige Udstilling af Elevernes Arbeider paa det Kgl. Konstacademie er aabnet. Dens Skuen foranlediger følgende Spørgsmaal: Vilde det ei være behageligt for Publikum, ønskeligt og værdigt for Academiets Professorer og dets aggreerede Medlemmer, indbringende for Academiets Kasse, om ei blot Elevernes, men ogsaa de allerede dannede Mesteres Arbeider, aarligen udstilledes, og saaledes bleve mere bekiendte, ligesom og derved denne Konstudstilling fik mere Jnteresse?"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Det vilde for et konstyndende Publikum upaatvivleligen være behageligt ved denne Leilighed, ei blot at finde Elevernes Arbeider (der som saadanne kunne være ret gode og love mere) men det vilde ogsaa da finde mere Leilighed til at sikkre sit Omdømme, ved at kunne sammenligne og ved oftere at see noget mere fuldkomment Arbeide af de Mestere, hvis tidligere Forsøg det har kjendt; og maaske deraf ofte tage Anledning, at anskaffe sig et eller andet Konstproduct, der ellers lettelig staaer flere Aar ubemærket i Konstnerens Attelier, ja endog maaske selv der sættes til Side, for til den gaarige Salon, at være Nyt *). Og *) Uden her vidtløftigere at omtale det beklasaaledes synes det ønskeligt ogsaa for Professorerne og Academiets Medlemmer, aarligen at kunne fremstille deres Arbeider. Disse bleve be gelige Savn af et Museum, hvor de saare betydelige Samlinger, der ere i Kjøbenhavn, vare sammenordnede, tillader man sig at yttre, hvor ønskeligt det synes, at Regjeringens store Samlinger, som det Kgl. Maleriegallerie, den forhen Westiske Samling o. s. v., vare een eller flere Dage af Ugen aabnede, og, under Opsyn, Enhver, uden Betaling, tilgjængelige, ligesom Museet i Paris. Vistnok Mange, der har seet store Gallerier og Museer i Udlandet, have aldrig, eller høist eengang, seet de Skatter, Fødebyen besidder, da til disse Adgangen upaatvivlelig synes for vanskelig og for kostbar. Og dog er det vel unægtelig Beskuelsen af gode Arbeider, der danner Øiet, der i Oldtiden førte Grækerne til den Fuldkommenhed i Plastiken, da stedse for deres Øie fremstillede sig det skjønneste Billede, det bedste Model - det menneskelige Legeme. Og da vilde omsider de skjønne Konsters høieste Maal opnaaes. Thi de skulle ikke allene tjene til ørkeeløs Fornøielse, til afvexlende Pryd og daarlig Yppighed, men, i det de oplive Jndbildningskraften, skulle de tillige opfylde Sindet med Tilbøielighed for det Skjønne og Gode, gjøre Dyden elskeligere, og bidrage til Sædernes Forbedring. kjendte og fandt lettere en Lysthavende. Publikum kunde anstille Sammenligning, og værdig synes det mig, at underkaste frimodigen sit Arbeide en større Kredses Dom. Vel sandt, mange skiæve Bedømmelser vilde høres, dog Mesteren træffe de ikke, og selv Apelles rettede dem, hvorpaa en Skomager gjorde ham opmærksom - saalænge han blev ved Skoen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Man har sagt, at der existerede en Lov imod en blandet Udstilling af Mesternes og Elevernes Arbeider, i Følge hvilken denne ansaaes for upassende og uværdig. En saadan Lov i de skjønne Konsters Academies Coder, vilde dog alt for paafaldende vidne om en vis, nu overalt mere og mere uddøende Laugsaand, end at man kan troe - om denne Lov ogsaa endnu existerede - den virkelig end skulde have Virke- og Livskraft. Det synes tvertimod værdigt for et Academies Udstillinger, at de fuldendte Mesteres Arbeider opstilles ved Lærlingernes Prøvestykker. For begge kan Sammenligningen ikke være andet end ærefuld og opmuntrende. Eleverne ville stræbe, at naae den mere fuldendte Mesters Standpunct; af disse vil den ene hige efter at overtræffe den anden, naar han veed, at begge deres Arbeider komme til at sammenlignes. Det er en Erfaringssætning, at Kappelysten er for det modnere Menneske en skjøn og kraftig Drivefjeder. Saaledes kappedes allerede Oldtidens Konstnere. Zeuxis malede Viindruer, saa naturlige, at Fuglene fløi hen at plukke dem. Da malede Parthasius et Forhæng derover, saa liigt, at han skuffede selv Zeuxis, thi han forlangte det borttaget, for at man kunde see Druerne. Fremdeles har man indvendt imod en saadan blandet Udstilling, at der ei vilde komme Arbeider nok af Academiets Medlemmer. Men sandelig i dette Konstens Tempel er det vel Qvaliteten og ei Qvantiteten, der bør tages Hensyn til. Desuden skulde man troe – naar først Begyndelsen, er skeet – at da, som forhen er sagt, det Opmuntrende, mere almindelig at see sine Arbeider bekjendte, lettere at kunne afhænde dem til Lysthavende, snart vilde foranledige Professorerne og Medlemmerne af Academiet til, rigeligen at pryde Konstacademiets aarlige Udstillingen. Nu derimod tvinge de 3 eller Haarige Salons-Udstillinger Konstnerne næsten til ei at afhænde deres Arbeider, for ei at levere alt for lidt til Salonen, da ikke enhver Kjøber er beredvillig at afgive sit Stykke til Udstillingen, en Deel af det Solgte ogsaa af Kjøberne tages bort fra Byen, ud paa Landet o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
De aarlige Konst=Udstillinger ere desuden paa en heldig Tid, hvor Byen endnu har de fleste af sine Vintergiester, medens dens Vinterfornøielser, mindskes. Salonerne finde derimod Sted om Sommeren, hvor al Konstens store Mesterinde, den skjønne Natur, drager Alle hen til dens Nydelse. Denne Omstændighed vilde maaske ei ube tydeligen bidrage til at gjøre de aarlige Udstillinger mere indbringende for Academiets Kasse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
For til Slutningen, med et iønefaldende Exempel, at begrunde det Ønskelige af det Anførte, tilføjes blot endnu. Vare de nævnte blandede Udstillinger i Brug, da vilde i dette Aar Kjøbenhavns Publikum ogsaa kunne - blandt mange andre Konstproducter - have nydt Beskuelsen af vor store Landsmand Thorvaldsens her fremmede Arbeider. Vel veed jeg, at Manden, med sielden Liberalitet har tilstedet næsten Enhver Adgang til sit Attelier; men jeg veed ogsaa, at agtværdig Beskedenhed vilde have seet sig behagelig lønnet, havde den omsider fundet sit Ønske opfyldt, at see disse Arbeider fremsatte paa Academiets Sale, – og selv den elskværdige, blide Konstners Beredvillighed at tilstede Adgang, var, om jeg saa tør sige, ei bleven misbrugt; thi ingen nædel Nysgierrighed var her Drivefiedren; men dog maa Mængden af Besøgere ofte have uleiliget Konstneren og foranlediget Afbrydelse i Arbeidet. Kjøbenhavn, den 12te April 1820.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Forklaring paa et juridisk Spørgsmaal. Anmelderen heraf læste for ikke længe siden i de tydske Aviser, at et Testamente, havde forvoldt Jüristerne i Londen meget Hovedbrud, uden at blive afgjort. Testamentet var i Engelland opsat af en Mand, der ikke efterlod sig Børn, men en Kone, der var frugtsommelig. J dette bestemte Manden, hvis Konen fødte en Søn, af sin Formue, til Beløb 25,000 Pund Sterling, for Moderen 15,000 Pd. og for Sønnen 10,000 Pd.; men hvis hun fødte en Datter, da fordenne 5000 Pd. og for Moderen de øvrige; men nu hændte det sig, at Konen, da Manden var død, fødte Tvillinger, en Dreng og en Pige; Spørgsmaalet er altsaa, hvorledes skulde Mandens sidste Villie efterleves, uden at hverken Moderen eller Børnene skulde lide Uret? Dette er altsaa hvad der sysselsatte de engelske Juristers Skarpsindighed saa meget. Det synes underligen, at saadanne Mænd, der vist alle have en prøvet Forstand, og studeret i det Mindste den praktiske Deel af Mathematiken, ikke have kunnet seet den Døendes Villie. Efter al Sandsynlighed kan Man forklare det paa følgende Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Jfølge Mandens Bestemmelse skal Sønnen have 10,000 Pd. og Moderen 16,000 Pd., det vil altsaa sige, at Sønnen skulde have i Arv 2/3 af hvad Moderen fik i det andet Tilfælde skuld Datteren have 6,000 Pd. og Moderen 20,000 Pd., som altsaa er 1/4 af Moderens Andeel. Nu hænder det sig, at Konen føder en Søn og en Datter, og altsaa, da det umuligt kan tænkes, at En af dem skulde udelukkes fra Arven, maae den efterladte Formue deles, ifølge hvad der før er viist, saaledes: Naar Man kaldte Moderens Andeel A, skulde altsaa Sønnen have 2/3 A og Datteren 1/4 A. Opløsningen er saaledes: A. 1 3/5 a 1 A 25,000 Pd., reducert bliver det 23 A - 300,000 Pd., og A 13,048 Pd., som altsaa bliver Maderens Andeel; Sønnen faaer 18,698 1/2 Pd. og Datteren 3,26033 Pd. Jndsenderen har, da han ei erindrer sig efter Aviserne de rigtige Tal, selv valgt sig nogle, der omtrent kunde passe. Vestindisk Salep med Meere. Allerede for længe siden hørte jeg tale om, at den Vestindiske Salep skulde være udmærket god, fremfor den sædvanlige Persiske, og fri for Ureenlighed. Men, da man i denne Afkrog af Verden ikke let kan overkomme saadanne vare Sager; saa blev jeg ved Brugen af den sædvanlige Salep Jkke lidet blev jeg forundret, da en meget agtet Læge, i sidste Efteraar tilsendte mig med Posten en Æske med en Prøve Kjøbenhavnsk Vestindisk Salep, med Anbefaling at forskrive en Deel deraf. Da jeg saae, at det ei var andet, end den mig i mange Aar bekiendte hvide Sago, som man i Hamborg kan faae for 7 eller 8 Lybske Skilling Pundet. Virkelig giver denne Sago, naar man estøder den før Kogningen, hvorved den fuldkommen opløser sig, en Drik, der meget vel kan bruges i Stedet for Salep. Det skulde gjøre mig ondt for denne Opdagelse, som den berøvede En eller Anden speculativ Handelsmand, der sælger Vestindisk Salep til dyre Priser, Frugten af sit Genie, og det er sandelig ingen Kammerat=Streg, naar een Handelsmand forraader den andens Kort; men jeg staaer paa Springet at forlade Handelstanden; og maa nuestræbe efter at vinde de andre Stænders Yndest, hvilke med et Slags Skadefryd pleier at glæde sig, naar man hos en Handelsmand opdager eller troer at opdage noget Snyderie. Jøvrigt er den hvide Sago meget fordeelagtig at anvende i Huusholdningerne, naar den støde lidt; thi uden dette vilde der blive nogle seie Klumper i Suppen. At Orchis med violette Blomster, hvis Rodknoller kunne anvendes til Salep, voxer meget chyppigen paa de Jydske Heder, er sandt; men de ere kun smaae, staae enkelte, da de formere sig ved Frø, og ere vanskelige at opgrave i den haarde Jordskorpe, naar man dertil regner den mage, som en god Tilberedning udfordrer, saa vil de ei kunde sælges for en let Priis. Frisk kogt og uskrællet have de en ubehagelig bukagtig Smag og Lugt. Vil man endeligen anvende indenlandske Frembringelser, der let kan bekommes, saa voxer der paa de samme Heder Jslandsk Mos i Mængde. Tager man deraf 2 Lod, samt to velrensede Kalefødder, og lader dem med 2 Potter Vand ind koge til een Pot, hvorefter Huden tages bort saa har man en meget nærerigt Gelee, som man drikker opvarmet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
for mange ynkelig hostende Fattige, Gamle og Børn vilde det være et fortræffeligt vederqvægende Næringsmiddel, som endog for rige Folk ikke er at foragte. Jkke er det saa lækkert som Morbær og Hindbær-Saft, men derimod giver det ingen Syre. Det Værste er, at Apothekerne have kun liden Fortjeneste derved, og Fruentimmerne have megen Uleilighed ved at gjøre Kalvefødderne rene. Schultz.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Jndenlandske Efterretninger. Det 3die Jydske Jnfanterie=Regiment, under Commando af Hr. Oberste H. F. L. v. Sames, som Chef, hvilket i en Tid af fire Aar har lagt i Garnison i Kjøbenhavn, afmarscherede i Morges Kl. 7. her fra Staden med flyvende Faner og klingende Spil, for at begive sig til dets nye Cantonnementsqvarteer i Jylland. En stor Mængde Mennesker ledsagede Regimentet ved Afmarschen. Saalænge Kjøbenhavn staaer, har der neppe været saa mange Værelser ledige der, som denne Flyttedag. I Adresseavisen for i Gaar tilbydes ikke færre end 160 større og mindre Leiligheder. Deriblandt ere Adskillige, som allerede have staaet ledige siden i Fjor. Det er aabenbart, at der hver Flyttetid blive flere og flere ledige, fordi Leien er for høi og mangfoldige Familier maa indskrænke sig. Der er ingen Tvivl om, at jo mere Leien maa falde, desto mere vil ogsaa Priserne paa Eiendommen synke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
J Fredags tordnede og lynede det meget stærkt i Holbeks Egnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-04-18
Udtog af en Skrivelse fra det Holsteenske, af 15 April 1820. Vibens og andre Fugles Ankomst have nu bebudet os Foraarets Nærmelse. Efter en vedholdende Regn og med samme indtraadte Varme begynde Markerne at grønnes. Fedevare er i temmelig lav Priis, derimod have Kornpriserne hævet sig lidt, da flere Commissioner om sammes Opkjøb til Udførsel ere indløbne fra Udlandet. - Skipperne sige, at de Producter, de bringe til Hovedstaden, ikke finde saa god Afsætning, som det var at ønske, men da i Hertugdommene intet haves uden ædle Metaller, maa de for de Penge, de faae for de solgte Varer, kjøbe Species, som imidlertid ogsaa nu kunne faaes for det Halve, hvad de kostede før. - Endskjøndt der her Gud skee Lov, ikke hersker nogen Epidemie eller smitsom Sygdom, bortdøe dog Mange, saavel Unge som Gamle. J Staden Pløen er Borgermester Fuhr ved Døden afgaaet. Amtsforvalter Kleiber i Reinbek, der forhen var ansat paa Øen Femern, og for kort Tid siden havde gjort en Reise til samme Øe, er død sammesteds meget pludselig. Ved disse Dødsfald ere saaledes to meget gode Tjenester blevne ledige.