Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-12-09
J Østerrige kappes nu Skribenterne, ligesom i Danmark, om at gjøre Forslag til Penge væsenets Forbedring. J forrige Aar har M. A. Füger, K. K. østerrigsk Landraad og Prof. i Lovkyndigheden ved Universitetet i Lemberg, udgivet et lidet Skrift: Nenes Banksystem, begrundet durch nene Creditpapiere von unveranderlichem Gleichwerthe mit dem Golde n. Silder, Wien 1816. - Forf. mener, at Opfindelsen af Papirpenge, lige indtil dette Øieblik, er forbleven i sin Barndom; men at der især spores to Mangler, der gjøre Værdien af denne Opfindelse meget tvivlsom. Den første bestaaer i Coursforværrelsen af alle Banknoter, der ikke paa Sigt kunne ombyttes med klingende Mynt, eller rettere, i de Onder, som denne Cour sens Falden hidtil ledsages af, den anden bestaaer i Skrøbeligheden af den Materie, hvoraf Bank noterne forfærdiges, eller egentligen i den for Eierne deraf flydende Fare, at miste hele Værdien af deres Sedler. At afhielpe begge disse Mang ler er Skriftets Formaal. Midler til at bøde paa den første Brøst, troer Forf. at have opdaget i et Slags af ham opfundne Treditpapirer, som han kalder Bankpenge, hvis uforanderlige Værd=Lighed med Metalmynter skal opnaaes derved, at Regjeringen for hvert til Ombytning præsenteret Stykke Bankpenge betaler, vel ikke umiddelbart Guld eller Sølv, hvormed den maaskee ikke er forsynet, saa mange vedvarende i Omløb værende Courantsedler, som der paa samme Tid kan faaes paa Pengemarkedet en til den præsenterede Bankpengeseddel svarende Sum i rede Guld= eller Sølvmynter. Mod tilfældig Ødelæggelse og tillige mod Forfalskning ved Eftergiørelse skulle Bankpengene sikkres derved, at de naar de udgives, skjæres i to Stykker, og hvorfor Regjerin, gen betaler den fulde Værdie, som end det ene Stykke skulde være forulykket. – Velmeente, siger dette Skrifts Recensent i Leipziger Literat. Zeit. No. 250, – kunne disse, nærmest paa den østerrigske Stat og dens Papirpenge beregnede Forslag nok være, og ved første Øiekast synes og saa noget at tale for dem, men prøver man dem nøiere, saa falder deres Værd aabenbart tilbage i Jntet. Hvad Pengene angaaer, saa er det vel umiskjendeligt, at de ved den af Forf. fore slagne Behandlingsmaade stedse ville staae al pari med Metalpengene; men med Føie spørger man Hvad er da derved vundet, Hovedformaalet for alle Bestræbelser i Stater, hvor man har Papir penge, der ikke gjelde det samme som Metalpengene, dette Hovedformaal kan dog vel ikke være andet, end at faae de allerede i Omløb værende Papirpenge til at gielde lige med Metalpengene, og indtil denne Punkt at hæve Papirpengenes Cours, hvorpaa den østerrigske Regjering med Rette har anlagt sine Planer og Foretagender, især det nye Banksystem. Men dertil tjener Forfatterens nye Bankpenge aldeles ikke. De have paa de allerede i Omløb værende Papirpenge aldeles ingen Jndflydelse. Der er derved, nøie betragtet, intet mere rydet, end en blot Regnings mynt af tilsyneladende Realitet. Der kan ved de af ham foreslagne Bankpenge intet videre bevirkes, end at man for de i Omløb værende Papirpenge har to Maalestokke, Bankpenge og Metalpenge, istedet for at man tilforn kun havde een, Metalpengene, men dermed ere hverken Regjeringens eller Folkets Forlegenheder afhjulpne.