Berlingske Tidende, 1772-05-01
Hs. M. tillader altsaa ikke allene, men befaler og allernaadigst, at enhver uden Forskiæl skal af yderste Formue være behielpelig til at redde de druknede, ihiellagte, qvalte, forfrosne og ellers tilsyneværende døde eller i Livs=Fare svævende Mennesker, af hvad Stand og Religion samme endog maatte være, ufortøvet at optage de saaledes fundne livløse eller tilsyneværende døde Legemer, løsskiære de Mennesker, som ey efter Løv og Dom ere hængte, bringe dem strax i et af de nærmeste Huuse, og derpaa med al Flid anvende tienlige Midler til at redde den Ulykkelige efter Anledning af hosføyede Anviisning. Hs. M. opmuntrer derfor og befaler enhver, i sær Vund læger, Bedemænd, Giæstgivere og Kroemænd, saavel som Fogeder og Skoleholdere paa Landet, at de gierne og villig laane deres Huus til en saa christelig og høystskyldig Hensigt, og saafremt de vil undgaae haard Bestraffelse, ey paa nogen Maade undslaae sig derfra, men meget meere ufortøvet lade anstille de til Redning foreskrevne Forsøg. Ligesom og saadant ufortøvet skal meldes til Stedets Øvrighed eller Embeds=Mand, paa det samme kan føye videre Anstalt uden Betaling at skee. De Tilstædeværende derimod skal i mueligste Hast lade hente en Læge eller Vundlæge, men om ingen af dem er i Nærheden, da Districtets Jordemoder eller Skolemester, til hvis Kalds Pligter det hører, at forskaffe sig den fornødne Kundskab om de i slige Tilfælde nødvendige Redningsmidler, af hvilke de efter Omstændighedernes Beskaffenhed tienligste og tildeels i hos føyede Anviisning foreskrevne Forsøg omhyggeligen skal anvendes. Som og desaarsag de sidst ommeldte Jordemødre og Skolemestere til den Ende have at forsyne sig, saavidt mueligt, med de fornødne Jnstrumenter. Disse Rednings=Anstalter maa man bruge til enhver, i hvorliden Formodning der endog maatte være til Redning, da Erfarenhed har viist, at Legemer ofte i mange Timer have syntes livløse, men dog ved et Tilfælde eller anvendt Flid igien ere bragte til Live. Da er først alt Haab ude, naar en stærk Liig Lugt, blodige af Næse og Mund, flydende stinkende Vædsker, et af Forraadnelse ophovnet Hoved og Underliv, Hudens Afskabenved sagte Vedrørelse, mørkebrune og blaagrønne Strimer, i sær paa Underlivet, og det fleere af disse udvortes Tegn tillige, tilkiendegive den begyndte eller alt fulde Forraadnelse; men Mangel allene af Følelse og Varme, af Puleslag og Aande, Kuld og Stivhed, ere endnu ingen sikre Kiendetegn paa en fuldkommen Livløshed. Naar de som finde et Liig, strax eller ved Haandspaalæggelse til Redning, blive vaer Tegn til en Beskadigelse, saasom en Blessering, Knusning o. s. v.; eller naar uden Forraadnelses Tegn §. 3. blaa og røde Strimer og Pletter, Blod, som er styrtet af Næse og Mund, eller noget andet lader sig see, som kan give Formodning til Voldsomhed, saa have de vel at bruge de i saa Maade muelige Redningsmidler, dog med Forsigtighed og Varsomhed, men maa tillige og udtrykkelig ved Landsbye=Fogden eller Rettens Betient lade anmelde til vedkommende Øvrighed deres Mistanke, paa det ved Kunsterfarne den fornødne Undersøgning herover kunde blive anstillet. Derimod vil Hs. M. allern. at den, som ved at redde et tilsyneværende dødt Menneske har viist sig omhyggelig, og med Øvrighedens Vidnesbyrd gotgiør virkelig at have ved sin Bestræbelse reddet et efter Anseende ved Livet skildt Menneske, skal af Hs. Mists. Casse til Belønning erholde en Præmie af 5 Danske Ducater, eller, saafremt han heller vil, en Medaille af lige Værdie. J Fald og fleere skulle have gjort sig Umage for at redde en Ulykkelig, saa have de i Henseende til Belønningen efter Billighed og i alle Tilfælde at melde sig og foreene sig derom for Ovrigheden, som uden Betaling maa paatage sig saadan UmaPaa det og ingen af Frygt for de paagaaende Omkostninger skal undslaae sig for at hielpe, saa vil Hs. M. at de som alvorligst have ladet sig det være angelegen at befri den Ulykkelige fra Døden, og villig have indtaget saadan een i deres Huus, eller føyet nyttige Foranstaltninger, skal uden mindste Forhaling erholde betalt og gotgjort efter billighed deres Møye og hafte Omkostninger, hvad enten de have været lykkelige eller ikke, af dens Midler, som Hielpen er forsøgt paa, eller saafremt han ingen Midler har haft, da efter befindende paa Øvrig, hedens Foranstaltning af Stedets Commune eller Fattiges Casse.