Berlingske Tidende, 1834-05-17
New-York, den 17de April. – Vor Stad har i nogle Dage været Skuepladsen for uroelige Optrin. Anledning hertil gav den Spænding angaaende Bankspørgsmaalet, der har udbredt sig gjennem alle Samfundets Classer, men nærmest Valgene af Byens Embedsmænd, ved hvilken Leilighed saavel Jacksonianerne som Bankpartiet (de egentlige Aristorater søgte at gjøre deres Candidater gjeldende. Den 9de April fattede Bankpartiet den Beslutning, at lukke Boutiqverne, saalænge Valgene varede. Paa denne Dag opstode de første Uroeligheder i det sjette Qvarteer af Staden (de enkelte Qvarterer i Staden New-York kaldes Wards), som for største Delen beboes af naturaliserede Jrlændere, en let opirret og trodsig Menneskeclasse. En Tilhænger af Bankpartiet havde ganske aabenlydt budet 40 Dollars for hvert Votum af en Jrlænder, og tillige bejent sig af de groveste Skjældsord imod Jacksonianerne. Henimod Slutningen af Eftermiddagen blev et oprørsk Flyveskrift oplæst; det var ligeledes stilet imod Præsidenten. Derpaa fulgte en Ordvexling og der vankede Prygl. Kampen indskrænkede sig imidlertid i Begyndelsen til nogle faa Jndividuer, af hvilke Adskillige bleve saarede, skjøndt saare ubetydeligt. Hvor stor Publicums Deeltagelse var for Valgene, saae man af den Omstændighed: at meer end Tyve Tusinde Borgere gave deres Stemmer. Om Aftenen holdt Bankpartiet en Forsamling i Frimurer=Logen (Masonic-Hall.) Nogle Personer, som vare blevne saarede under Slagsmaalet i det sjette Qvarteer af Staden, indstillede sig og skildrede Sagen saaledes, som om de kun med Nød og Neppe havde undgaaet Myrderiet. Nu kom Forsamlingen i Raserie, og der blev besluttet: at alle gode Borgere skulde næste Morgen indfinde sig til Voteringen i hiint Qvarteer. Jfølge en Opfordring, som bekjendtgjordes af dette Parties Organer, droge adskillige Hundrede Borgere næste Dag fra Frimurerlogen til Voteringspladsen, og nogle Tusinde af deres Tilhængere forsamlede sig sammesteds, bevæbnede deels med Stokke og Køller, deels med Dolke. Dette Optog forøgede naturligviis den almindelige Gjæring; dog blev Roligheden uforstyrret, indtil et Skib ankom med et Antal democratiske vælgere. En af Matroserne slog en Jrlænder med sin Stok, og nu kom det til et Slagsmaal, i hvilket mange Jndividuer bleve haardt saarede. Politiet var tilstede i stort Antal og bemægtigede sig adskillige Rolighedsforstyrrere. Saaledes henrandt denne Dag uden videre Folkebevægelse. Da hiint Skib atter seilede forbi Frimurer=Logen, opløftede nogle Drenge et Skrig til Ære forden Jacksonske Candidat, Hr. Cornelius Lawrence. Dette havde den Følge, at Modpartiet overfaldt og ilde tilredte en uskyldig Jrlænder. Han undkom og kaldte sine Venner i DouaneGaden til Hjelp. Adskillige Hundrede indfandt sig øjeblikkeligen og det kom til en Kamp. Alle de, der fandtes i Frimurer=Logen eller holdt denne Bygnings Trapper besatte, vare bevæbnede med Køller; det samme var imidlertid ogsaa Tilfældet med mange Jndvaanere af det sjette Qvarteer. Fra Bygningens Vinduer bleve Teglstene og andre Gjenstande kastede ned paa de Omstaaende. Efterretningen om disse Optrin kom snart til Majorens Kundskab, der opfordrede Politiet i de forskjellige Distrikter til at undertrykke Uroelighederne. J den store Hast undlode de at tage deres Uniformer paa, og da de bleve sammenblandede med den uhyre Menneskemasse, ændsedes de ikke af de kæmpende Partier, ja Adskillige af dem bleve endog haardt saarede. Jmedens dette tildrog sig foran Frimurerlogen, strømmede en stor Hob af Bankpartiet hen til Tøihuset, slog Porten ind, sprængte Dørene til Rustkammeret, bevæbnede sig med Geværer og ladede disse med skarpe Patroner. Bagefter fulgte et stort Antal Borgere, ligeledes bevæbnede, og opstillede sig som en Vagt til Tøihusets Beskyttelse. Snart ankom Majoren og holdt en Tale til de Bevæbnede, saavel som til de Borgere, der i Tusindtal havde forsamlet sig udenfor Tøihuset. Det lykkedes ham, dog først efter store Anstrængelser, at beroelige den ophidsede Mængde, og til Slutningen bleve Vaabnene bragte tilbage igjen til deres Plads. Et Troppecorps besatte Tøihuset og Mængden adspredte sig. Jmidlertid var der slaaet Allarm i alle Dele af Staden. Forbittrelsen naaede en frygtelig Høide. Øvrigheden tog derimod energiske Forholdsregler for at forebygge videre Uroeligheder. Fem Compagnier Jnfanterie holdt Børsen besat hele Natten igjennem. Som en Følge heraf bleve Valgene endte uden nogen videre Forstyrrelse, og den democratiske Candidat, Hr. Lawrence, vaglt til Mayor. Antallet paa Offerne for hine Optrin er endnu ikke nøje bekjendt. Saavidt man veed, er Jngen dræbt, derimod ere Mange meget haardt saarede, i Særdeleshed adskillige Officerer af Vagtmandskabet. Capitain Munson fik Ribbenene, brækkede i Livet, den venstre Arm knust paa to Steder, Hjerneskallen saaret og Ansigtet forrevet. Desuden ere endeel Politie Embedsmænd ilde tilredte, saa at Adskillige af dem maaskee aldrig vorde helbredede. Bankpartiets rasende Fremgangsmaade har givet Anledning til et Andragende af Hr. Humphrey i Staten New-Yorks Legislatur, angaaende Forlæggelsen af Tøihuset, der ei holdes for sikkert i vor Stad. Paa den anden Side gjør Bankpartiet sig al Umage for at erholde Majoriteten i Commune Raadet, og dets Organer skrige imod den almindelige Stemmerettighed. Under disse Omstændigheder kan man lettelig tænke, at den forhen nævnte Pengecrisis endnu ikke er forbi, saaledes har ogsaa Banken i Washington nyeligen standset med sine Betalinger. – Naturligviis fremstille Præsidentens Modstandere disse Begivenheder paa en ganske anden Maade; de give General Jackson Øgenavnene Tyrann, Usurpator, Fædernelandets Fiende o. s. v. J Rew-York er en saakaldet Unions-Committee sammentraadt; den har udgivet en Beretning, der blandt andre agtede Navne ogsaa fører Hr. Gallatins Underskrift. J denne Beretning forsikkres, at de 19 Privatbanker i Staden New-York have udgivet Roter for ikke mindre end 15 1/2 Mill. Dollars, ogsaa at den patriotiske Bank i denne Bye er i stor Fare. De betydelige Summer, der ere anviste paa den og udbetalte, maae have tømt dens Ressourcer.