Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-02
Engellænderen William Spence oplyser os om, at af Engellands Folkemængde kun 1/2 Deel ere Jorddyrkere, som forskaffe de nødvendige Fødemidler til sig og de øvrige 2/3 Dele, der ikke dyrke Jord, regner man nu herefter, at af de 1,600,000 Mennesker, som ere i den danske Stat, sandsynligviis de 3/4 Dele ere Jorddyrkere, altsaa omtrent 1,200,000, og disse, under gunstige Omstændigheder, ligeledes kunne skaffe Fødemidler til 5 Gange saamange udenfor Jorddyrkerklassen, maatte i Staten med Fødemidler kunde underholdes 7,200,000 Mennesker, naar den største Deel af dem var i Stand til, ved nogen Slags nyttig Virksomhed, at giengive deres Underhold. Dog lad os blot antage, at de skaffede Fødemidler til halv saamange, altsaa til 3,600,000 ialt, blev dette dog 2 Millioner flere end der nu er i Staten, og neppe kan det betvivles jo at kunde skee, naar det overveies, hvormange Levnetsmidler der allerede nu haves til Afsætning ud af Landet, uagtet Agerdyrkningen vel neppe er kommen over Halvveien af det, den kunde blive til Det synes derfor at være værdt at lægge Mærke til, hvad forberørte W. Spence, Professor Begtrup og vor afdøde Tyge Rothe have opgivet, som Midler, der befordre National velstand og Rigdom. W. Spence opgiver i hans Bog om Nationalrigdom oversat af Hr. F.v. Warnstedt) følgende: Pag. 38. Agerdyrkningen i Engelland er kun ved Fabrikernes Jndflydelse kommen til sin nuværende Høide, og denne Jndflydelse maa tiltage, naar Agerdyrkninger fremdeles skal gjøre Fremskridt."J den Periode (da Engelland var, som andre Lande, underkastede Lehnssystemets Tryk) vare Fabriker, som en særskilt Green af Jndustrien, ubekiendte, og ingen Formue kunde samles, da Fabrikanternes Klasse manglede, som kunde forvandlet Jordens Producter til mere varig Formue." Pag. 41. "Først efter de store Begivenheder, Uddannelsen af en Fabrikantelasse, og Jndførselen af bestemt Afgift i Penge, istedetfor den ubestemte i Naturalier, gik Agerdyrkningens Forbedring med stærke Skridt fremad. Forpterne, der nu fandt et Markedstade for deres Producter, bleve ansporede til mere Anstrængelse; de stræbte at dyrke saamegen Jord mueligt, og fremme dens Frugtbarhed saameget de kunde Formue begyndte nu at samles; Jordproducterne, der ellers bleve opfraadsede af en unyttig Hob der ei var istand til at frembringe Noget (mange Domestiqver og deslige Dagdrivere), altsaa ikke heller efterlod Noget, forvandledes nu til en blivende og varig Formue ved Fabrikanterne, som har den Fortjeneste, at erstatte de fortærede Levnetsmidler ved andre Ting af lige Værd. Pag. 43: "Vi ville da finde, siger han, at de Lande, der havde mange Fabriker, vare meest dyrkede, og altsaa ere blevne rigest, hvorimod andre Nationer, som havde faa Fabriker, og hvor Fabrican, terne ei udgjorde en egen Stand og Classe, kun have gjort meget svag Fremskridt i Agerdyrkningen, og i Forhold vare fattige. – Saaledes bleve i Nederlandene, da Mørket, der fulgte paa Forstyrre sen af den romerske Cultus, begyndte at forspinde, allerførst Fabriker oprettede. Ogsaa Frankrig har i lang Tid havt mange Fabriker, og da det har tilstrækkelige Levnetsmidler til sin store Befolkning, maa det være taalelig vel dyrket. J Rusland, Portugal og Spanien, som tager den store Masse af Fabrikvare fra fremmede Lande, har Agerdyrkningen kun gjort ubetydelige Fremskridt, og de ere desaarsag, uagtet deres Agerlands betydelige Størrelse og Frugtbarhed, langt fra at være rige. Pag. 47: "En tiltagende Opdyrkning af Jorden kan altsaa kun finde Sted ved en passende større Efterspørgsel af Jordproducter.