Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-02-22
Generalstaterne have nu antaget en Adresse til Svar paa Regieringens Communicationer angaaende Fædrenelandets politiske Tilstand og har overleveret den til Kongen med en Deputation. De tilkiendegive deri deres fuldkomne bifald til de af Regieringen tagne Forholdsregler med Hensyn til de Belgiske Anliggender og takke Kongen for hans Omsorg for at regulere Statshuusholdningen og for de Reformer han har sinde at foretage med Grundloven. Hs. Majestæt svarede: at han modtog Adressen med Velbehag og betiente sig af denne Leilighed for at bevidne Nationen sin Erkiendtlighed for de forskiellige Slags Offere den havde bragt Fædrenelandet. Men han maatte med Kummer tilføie, at Beretningerne fra de sidste Dage og Maaneder vare af den Natur, at Udsigterne til en hurtig og tilfredsstillende Tilendebringelse af disse Anliggender, som han formeente at kunne have meddeelt ved foregaaende Communicationer, synes endnu mere at have bortfjernet sig, saa at Nationen maae maaskee blive opfordret til nye Opoffrelser for at vedligeholde Fædrenelandets Uafhængighed. – Man skal have fundet et Brev hos den arresterede Oberst Ernst Gregoire, hvilken forsøgte paa Opstanden i Gent, fra Prinsen af Oranien, som skal tiene til Beviis for, at Prinsen var Medvider og dette Foretagende. – Forholder dette sig saaledes, saa kan det tiene til en Retfær i giørelse for Belgierne at de ikke holde Vaabenstilstanden; thi de holde endnu Mastricht saa godt som i Blokade Tilstand. - Man veed at en Hollandsk Kanonbaad, som for nylig løb paa Grund ved Antverpen, sprang i Luften og at mange Mennesker tilsatte Livet derved. Man erfarer nu at Chefen Lieutenant Speyk tændte Jld paa den for at den ikke skulde falde i Jnsurgenternes Hænder, som be steege den under Paaskud at ville komme den til Hielp. Helten var et Vaisenhuusbarn fra Amsterdam; Staden, vil oprette ham et Mindesmærke i en Kirke; et Kongeligt Krigskib skal opkaldes efter ham. (Men fortiener saadan Heltedaad bifald, var han berettiget til at opoffre saaledes alle sine Undergivnes Liv uden væsentlig at gavne sit Fædreneland, alle store Handlinger ere ikke dydige.) Kampens Dage ere opgaaede for det ulykkelige Polen. Er den Polske Nation bestælet af van Speyks Aand, saa vil Feldmarskal Greve Diebitsch Sabalkanskis Trophæer ikke blive forøgede i dette Land; thi det er en historisk Erfaring, at naar et Folk vil alvorligt forsvare sin Friehed, saa er det yderst vanskeligt at betvinge det; men en saadan almindelig Stemning er ikke at forvente, Vedholdenhed forekommer langt sieldnere i Menneskelivet end Selvoffrelse i et Øiebliks Enthusiasme og det er rimelig at Polen vil ligge under i Kampen. Dette vil snart opklare sig; thi den Russiske Armee er rykket ind i Polen. Den 3die Februar satte den sig i Bevægelse først Kosakkerne, som Forløbere og derpaa Armeen selv i 3 Korps som marscherede ud fra Kowno, (norligst) Bialystock og Brzec Litewski (sydligst). General Pahlen commanderer det nordligste Korps, hvilket allerede er rykket ind i Stæderne Augustovo og Novogrod Gen. Nikityne, har besat det første Sted med 7000 Mand. Polakkerne havde under Oberst Oborski trukket alle Woiewodskabets Augustovos Tropper ud af Provinsen givet denne til Priis for Russerne, og Jndvaanerne ere efter Feldmarskal Diebitsch Or fordring gaaede dem imode med hvide Fahner. Andet var ikke heller herved at giøre; thi dette Woiemodskab er som et Appendix til Kongeriget; Polen hænger sammen med det ved en smal Landstrimmel og det er forresten indsluttet imellem de Preussiske og Russiske Lande, og saaledes ude af Stand til at modstaae det første Stød af den Russiske Armee eller ikke saaledes beliggende, at det kan understøttes af den Polske. De andre to Russiske, Armee Corps have nærmet sig til Stæderne Lomza og Lulln. Det synes endnu ikke at være kommet til Fægtning. Den Polske Armee har concentreret sig ved Siedlice, hvor den samler sin hele Styrke. Gen ral Kniaziewirs har i et nyelig udgivet Skrift raadet Polakkerne at det skulle søge at undgaae et Hovedslag; kun lade Russerne rykke ind Landet og derpaa benytte de mange Skove og Moradser hvoraf Landet er opfyldet for at angribe den paa utallige Punkter, afskiære deres Tilførsler og ødelægge den stykkeviis; han skildrer Leerne i Bøndernes Hænder, som de tienligste Vaaben dertil; at sige naar de ere tilhest og Polakkerne, siger han, ere fødte Cavalleri ster. Meget kan det komme Polakkerne til Hielp ved denne Krigsplan at det er Vinter og at det tegner til Tøeveir, i hine Egne; falske Rygter har man allerede havt nok af, saaledes fra Russisk Side at Polakkerne havde maattet lade store Magaziner i Stikken i Lomza, og fra Polsk at den Polske Gen. Smirski havde tilfægtet sig en Seier over Russerne. Den Polske Regiering har i Statstidenden, omtalt disse Rygter, undskyldet dem med Folkets nærværende Stemning; men derved erklæret, at Regieringen ikke skal undlade at publicere enhver indløben Efterretning, den maae saa være slem eller god. Den er forberedet selv for de værste Tilfælde og siger: at man skal ligesaa vel forefinde et Saragossa ved Weichselens som ved Ebros Bredder.