Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-03-28
J den øverste Etage over Kongen boede paa den ene Side Dronningen og paa den anden Side Fredsfyrsten med sin rette Kone Grevinden af Castofiere, født Tudo, (som har været siden skilt fra ham, og efter hans anden Kones Død, nu er paanye bleven gift med ham) med hvilken han dengang hav de to Børn paa 10 til 12 Aar. Denne Fredsfyrstens private Familie, hvortil ogsaa hørte Grevinden af Castofieres Moder, havde Adgang hos Deres Majestæter, og alt udgjorde om Morgenen et eneste Selskab i Fredsfyrstens Værelser. Der var al Etikette suspenderet, paa det nær, at man ikke kunde sætte sig ned uden Dronningens Tilladelse. Kongen figurerede der i sin Nankins Camisol, Dronningen og Damerne i en meget negligeret Neglige; Godoy havde, som han selv sagde, giort det Løfte i Bayonne, altid kun at gaae i sorte Klæder. J sin complette sorte Klædning saae han ud som en indbildt Portner. - Min Ven fortalte mig (siger Hr. Bausset) at han engang kom, uden at have tænkt derpaa, til at blive overværende ved en saadan Sammenkomst. Da han en Dag var kommet tilbage fra en lang Prommenade, saa steeg, han af Hesten ved Paladset Borghese for at aflægge et Morgenbesøg hos Fredsfyrsten. Man sagde ham, at den Kongelige Familie var i Godoys Værelser; han vilde nu gaae bort og var allerede kommen ned til første Etage, da han hørte Kongen raabe: kom herop Cavalleer kom herop! Der er Cavalleeren sagde han, i det han selv førte ham ind i Yndlingens Værelse, hvori hele det lille Hof var samlet, og hvor der herskede megen Munterhed. Hr. v. M. blev modtaget med megen Velvillighed; Dronningen bød ham at sætte sig ned, og man passiarede en Stund ganske ugeneret. Tilfældigviis sagde Dronningen, som sædvanligen gik over fra den ene Gienstand til den anden, til min Ven: Cavaleer har De nogensinde seet Fredsfyrsten i hans smukke Klæder, Nei Madam, jeg har aldrig seet ham i anden Dragt end i den sorte Klædning som han nu har paa. O, saa maae De dog see ham i hans Statsklæder, og De vil finde at de klæde ham meget godt. – Ja sagde Kongen, som blev meget glad over denne heldige Jdee, dette maae de vise Cavalleren. - Godoy smillede som en ung Brud fra Landet, som skal synge en Bravourarie for en Brudom, som behager hende. Dronningen befalede nu Frøken v. Brancforte og Frøken Tudo at hente Fyrstens smukke Klæder. - Cavalleer sagde Kongen til Hr. v. M. som var ganske forbauset over, at et saadant Toilet skulde foretages i Deres Majestæters Overværelse. De vil faae at see hvor godt det klæder ham. De unge Damer kom snart tilbage ganske belæssede med at bære de stadselige Klæder som vare aldeeles behængte med Guldtresser og alleslags Odener. Salen faae ud som en Mands Boutik, der handler med Klæder, og der skulde nu opføres en ægte Carnevalscene i den. Med hvilken Klædning skal jeg begynde sagde Fyrsten, som Glæden bragte Blodet op i Ansigtet paa; med denne her svarede Dronningen, og Godoy, uden at føle sig i mindste Maade generet ved de Kongelige Herskabers Nærværelse trak sin sorte Kiole af og med de unge Damers Hielp en anden Kjole paa, som var stiv af Broderinger og Galoner. Kongen vilde nu begynde at forklare hvad det var for en Kjole; men Dronningen kom ham i Forkiøbet og sagde i en Hast: Denne Klædning er den første Ministers Dragt, gaae frem Manuel, ja gaae frem tilføiede Kongen, som ikke formaaede at tilbageholde sin Beundring. Min ondskabsfulde Ven tog Deel i denne almindelige Glæde og raabte som de andre: gaae fremad Prins, gaae fremad! Og Fyrsten marscherede nu omkring til en almindelig Glæde, saa opblæst, som han var behængt med Reliqvier. Hvor han er dog smuk sagde Dronningen, min Gud hvor han er smuk sagde Kongen, og hele Forsamlingen istemmede med de Ord hvor han er smuk! Denne underlige Præsentation fandt ogsaa Sted med samme Livelighed for Generalissimus, Storadmiralens, General Captainens Dragt o. s. v. Det varede over en Time og det var umueligt at sige om Kongen, Dronning en eller deres Yndling, thi han var begges Yndling, var meest fornøiet. Kongen sagde, i den Epoche, efter min store Ven Napoleon har jeg ingen bedre Ven end Manuel, hvilket vilde sige med andre Ord, at han elskede Godoy meest af alle Mennesker paa Jorden. Dronningen modtog Hr. v. M. Taksigelser paa en saadan Maade, som det var hende selv, der havde saaledes indtaget, og Godoy som en Candidat, der var nyelig bleven valgt. Jeg vidste det nok sagde Kongen, at dette vilde fornøie Cavaleren meget.