Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-03-20
Moden og Religionen. (See Nr. 11.)Men da det nu er Mode, befæstet endog ved Love, at Børn skal døbes og confirmeres, følgelig bekiende sig til Christendom, saa har Moden igien sammendraget den hele Religion til disse to Hoved=Poster, nemlig at holde Søndag ved Kirkegang, og at gaae til Alters; hvortil kan føyes, som et Anhang, den tredie Post, nemlig, at læse Bønner. Heri bestaaer den hele Religion efter Moden, og meere udfordres ikke dertil. Dog er Moden noget forskiællig efter Stændernes og Folkes forskiællige Beskaffenhed. Med billighed bør sættes først de unge vittige Herrer, der har været saa lykkelige, at de ikke i Opverten ere blevne befængede med de almindelige Fordomme, som man kalder Religion, enten fordi man ved en priselig Omhu har bevaret dem herfra, eller fordi de ikke har villet tage imod Undervisning, eller fordi de betids lykkelig har afkastet dette Aag. Disse Herrer, der endog førend Skiægget yttrer sig, yttrer en opvakt Forstand og en meere end gemeen Visdom, gaaer dog sær i Førstningen en Gang og Aaret til Alter, og næt op ligesaa tit i Kirke, for dog at nedlade sig efter Landets Skik, men at bede, agte de alt for nedrigt for deres høye Tænkemaade og Stand, undtagen at de for og efter Maaltid præsenterer sig ligesom for vor Herre paa et Øye bliks Tid i en Cavaleermæssig Stilling med den ene Haand, i Brystet, og den anden under Vest=Fligen, og med omløbende Hoved og Øyne. Jmidlertid er det Mode hos dem, i alle muntre Sælskaber at forundre sig over Pøbelens Eenfoldighed i at troe en Religion, der efter deres Tanker har mange urimelige og modsigende Ting, hvorfor de og opmuntrer Selskaber ved deres vittige Skiertz over visse Ting i Religionen, sær over de Geistlige. De troer ingen Helvede; thi de indseer ikke, at det, som bliver kaldet Synd, kan være nogen synderlig Straf værd, eller at Gud kan være saa haard at straffe Folk, fordi de har søgt deres Fornøyelse deri. De troer og ikke meget og Himmelen, og i sær seer de ikke, hvad Fornøyelse Folk af Smag og Leve=Maade kan finde i de Christnes Himmel; men skal noget være, saa synes dem den Mahomedanske Himmel meere fornøyelig. Naar de et par Aar eller længer har i alle muntre Selskaber, fornøyet sig og andre med saadanne Discourser, forsikre de siden helligen med store Eeder, at de nøye har undersøgt alle den Christelige Religions Hoved=Grunde og Lærdomme, og har befundet, at man maa skille sig af med sin Forstand, om man skal troe dem. NB. Disse Herrer tænker aldrig, Naturen har frembragt dem den for at leve fornøyelig; det er kun smaa Folk, der ere skabte for at tænke, eller for at arbeide med Hoved og Hænder. Hos Folk af Middel=Stand er Moden i Religionen li anderledes. De gaaer meest to Gange om Aaret til Alters, og nogle gaaer ofte i Kirke til Høymæsse. Men Søndag Eftermiddag har de indviet til at tage imod eller giøre Visiter, og naar Caffe er drukken, tages Spille=Bordet fat i gær om Vinteren, og holdes varm til sildig om Aftenen eller Natten. Der, bliver sagt og paastaaet, at det Bud i Religonen. Du skal hellige Hvile=Dagen, derved ganske ikke overtrædes; men ret got holdes; ja at det endog kunde bestaae, med samme Bud, om man gik til Bal og Commædie Søndag=Aften, imidlertid kan siges til billig Roes, at det gandske ikke er nogen almindelig Mode i den Stand at spotte med Religionen og skal det: de sidste Tider gaae meget af Moden at læse Bønner. Borger=Standen har og deres Religion efter Moden. I Kirke og Altergang stemmer de overens med Middel=Standen. Der fortælles, at det i gammel Tiid skal have været Mode hos dem for deres Tieneste Folk og Svenne, at gaae flittig i Fro=Prædiken, og undertiden i Aften=Sang; Nu skal Søndag Eftermiddag være bestemt til Besøgelser, Samlinger, Spadseergang og nogle smaae Hanteringer.