Københavns Adresseavis, 1760-07-14
Det vil da blive noget uforsvarligt, om en Jomfrue formedelst hendes skiønne Ansigt og Legems Prydelse, ikke ligesaavel ved hendes Siels herlige Skiønhed vilde behage en Fornuftig. Ja hvor tidt og ofte, Maudame, har hun ikke selv været fortrædelig, naar hun har maattet været iblandt Fruentimmer, som ikke har talt om andet, end end Hoben elendige Fortælgninnger af gode Historier, og med Nyt af en Barselstue, eller og med klingende Veltalenhed fortalt hendes Huusholdnings Indretning, hendes Børns Dyder, ja hvad siger jeg, berømt hendes Høns og SkiødeHund for et heelt Sælskab og i samme Øyeblik er falden hende i Tanker hendes Kokke=Piges, Stue=Pi siges og Naboes Feyl. Deslige Taler vare hende. Madame! alle Tider ubehagelige. Ja hun blev misfornoned og fortrydelig, naar Mynstringen paa den Klædedragt, som den eller den Jomfrue havde paa forgangen Søndag, varede for længe, eller naar man med stor Heftighed aabenbarede og dømte en Famitilies hemmelige Feyl. Men hvorom skal et ungt "Fruentimmer tale, som ikke kiender andet, end Daarlighed og Forfængelighed?" Min Kone vilde derpaa vide, hvorledes hun da i Fremtiden vilde anføre hendes Døttre, hvortil Francoisen omtrent svarede hende saaledes:Jeg vil, saa fremt man antager mit Forslag, beholde den Maade, som jeg har lært og brugt i min sidste Condition. Saa snart Frøkenerne og jeg vare opstaae de, læste jeg for dem en Historie af Bibelen, eller er andet Stykke af denne gudelige Bog. Jeg viste dem det paa den Maade, som jeg havde lært det af min Fader. Jeg tog Anledning at tale med dem om den herlige Dyd som Guds Aand afbildede os i denne Bog, og at berømme en og anden besynderlig Velgierning af Gud. Herpaa opmuntrede jeg dem, at vi strax vilde anraabe vores kiere Skaber derom, og saa lærte de ved Overbeviisning, at bede med en ivrig Forlængsel, og med uforstilt Eenfoldighed. Naar vi sadde ved Syerammen, saa fortalte jeg dem behagelige og mærkværdige Hændelser, som jeg havde samlet af gamle og nye Historier. Derover begyndte vi en begribelig Samtale. J Særdeleshed har jeg ved de mange Levnetsbeskrivelser, som jeg har læst under min Faders Opsigt, om gode Exempler, anskaffet nig mange dydige Koner. Herpaa spillede vi, een efter en anden, en Arie paa et Claveer, eller vi skiftedes til at læse nogle Sider af poetiske Skrifter, af en Efterretninger. god Comoedie, af Bussu Breve, eller af andre behagelige og vel udarbeydede Skrifter. Førend vi mærkede det, kom Tegne= eller Dandsemesteren, og Tiden nærmede sig, at vi skulde klæde os paa, for at gaae til Bord. Ved Bordet fandt den naadige Herre sin største Fornøyelse derudi, at begge Frøkenerne, eller de unge Herrer, fortalte hvad som de havde lært, eller overgave et Brev, som indeholdt alt det, som de den gandske Dag havde læst og forrettet, og det paa en simpel og naturlig Maade, uden Forestilling, saa at de i en kort Tid vare i Stand til at føre en fornuftig Tale, og zirlig at beskrive en Sag, og at opsætte et behageligt Brev. Efterat de nu engang havde fundet saa megen Sødhed i denne lette Umage og Øvelse, saa blev deres Smag saa fornuftig og fiin, at de skammede sig, videre at anhøre nogle Bagateller. Deres Forstand, blev saa klar, at man ikke saae andet i deres hele Væsen end Lys, Glands, Forstand, grundige Overlegninger og Munterhed. Da nu min Kone bad denne Francoise, at hun vilde paa samme Maade opdrage hendes Døttre, saa lovede hun det med en glad og fornøyet Mine, og tillige udbad sig, at man gandske vilde overlade hende mine Børn, og ikke tillade dem nogen Omgang med Tienestefolkene, og endnu meget mindre give Tilladelse, at der blev dem fortalt nogle Hexe= og gamle KierlingEventyre.