Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-07-26
Foruden mange andre Natur= og Kunstmærkværdigheder vil man erindre, hedder det i Khonsp.: at f. A. Dyrehavstid, tillige frembød det uvante Syn af en Bonde digter, ved Navn Peder Jensen, fra Viby Mark i Nærheden af Aarhuus. Denne opvakte og fordomsfrie Mand, der interesserede Enhver, som nærmere indlod sig med ham, falholdt den gang paa Jægersborg Bakke nogle Viser, han selv havde forfattet, og hvis Jndtægt han havde bestemt til derfor at anskaffe en Stud, hvormed han vilde pløie sin Jordlod. Denne Speculation lykkedes saa godt, at han kunde anskaffe sig to Stude og to Køer, og han begyndte alt forrige Efteraar, til hele Egnens store Forbauselse, paa denne, forhen der uhørte, Operation, som lykkedes over al Forventning godt. Efter sine Foresattes venlige Anviisning har han alt i et Aar drevet sin Jord efter Vexelbruget, og løskjøbt sig fra Hoveripligten, der forhen kostede ham 80 Arbeidsdage om Aaret. Nu har han den Plan, at indhegne sin Jord, noget, der i hele hans Egn endnu er ukjendt. Hvorvel han, efter Anordningerne, kunde tvinge sine Naboer til at deeltage i dette Arbeide, vilde dog dette sætte ham i et ubehageligt Forhold til disse, og han har derfor besluttet, paa egen Bekostning at udføre dette Foretagende, hvis han skulde være saa lykkelig, i Aar at finde samme venlige Understøttelse hos Publikum, som f. A. J dette Haab har han igjen indfundet sig med nogle nye Viser i Dyrehaven, og da vi troe, at saadanne Civilisationens Forposter ere af stor Vigtighed, for ved Exempel og Lære at vække Jnteresse og Mod hos deres Ligemænd til at tilegne sig Culturens Fremskridt, kunne vi ikke andet, end paa bedste Maade anbefale ham til Publikums Gunst. Sine Sanges Antal har han nyligen forøget med en ny, som han kalder: "Nationalsang om Konstitutionen i Danmark, hvori der, ved Siden af en uskyldig Barnlighed og naturlig Simpelhed, udtaler sig en saa rigtig Opfatten af det Trykkende i mange bestaaende Forhold, og af den heldbringende Jndflydelse, den nye Jnstitution derpaa kan have, at vi virkeligen ønske, at den maatte blive Landalmuens Nationalsang. Som Prøve hensætte vi et Par Vers. Efter at have omtalt den af Kongen plantede Spire, siger han "Thi bør vi den at pleie Med Ømhed og Forstand, Og nøie overveie. Hvad Landet tjene kan. Saa Lænkerne maae brydes Samt alle tunge Baand, Og vi i Frihed frydes, Ved kraftfuld, virksom Aand. Saa Velstand, Held og Lykke. Maae fremmes i vort Land, Saa Dydens ædle Smykke. Maa pryde hver en Mand, Saa Lov og Ret maae fremmes J Lidet som i Stort, Da vil det aldrig glemmes Hvad Kongen her har gjort." Hvad han siger om de nærforestaaende Valg, er Noget, vi vilde ønske, at lægge alle Danmarks Vælgere, paa Hjertet. Efter nemlig at have omtalt Stænderne i Almindelighed, vedbliver han "Det gielder nu at vælge. Retskafne, brave Mænd, Der ei sin Ære sælge Som Jndas Frelseren; Og Mænd, der Kundskab have Om Landets sande Vel, Og gode Talegave, Samt fri og ædel Siel. Og Mænd, der ei forfærdes. J Modgangs haarde Stød, Hvis Kraft og Jver hærdes. Som Guldet i en Glød; Ja Mænd, der Luther ligne, Der talte Sandheds Ord; O Gud, du dem velsigne, Og leed dem i hans Spor!" Aarhuus. Ogsaa kongl. Skuespiller Hr. Waltz og Tenorsanger ved det kgl. Theater Hr. Sahlertz ere ankomne hertil, og have forenet sig med kgl. Skuespiller og Operasanger Hr. Kirchheiner om at give her to seemisk declamatorisk, musikalske Aftenunderholdninger i den forestaaende Markedstid, efter Forlydende den ene førstk. Fredag, den anden Mandagen derefter.