Norske Intelligenssedler, 1780-10-18
Om Jordskiælvet sidstleden. Hatten til den 25 September imellem Klokken 2 og 3 blev her i Christiania De, med en stærk Suusen i Luften fornummet en Jord-Rystelse, hvorved nogle opvaagnede af deres Søvn; Husene bevægedes, og det knagede i Lofterne. De som paa samme Tid befandt sig paa frie Mark, foregive, at Stødet kom fra Østen; andre vil derimod sige, at det var Vestlig, Paa den ene Side af OnstadsSund skal det være mærket af de fleeste, paa den anden Side ikke blevet bemærket; og det som er meere sært: De Huse som har staaet paa Berg-Grund, have fornummet Rystelsen temmelig stærkt, men i de Bygninger, som faae Skridt derfra har ligget dybt, har det neppe været kiendeligt. Luftens Beskaffenhed var, Aftenen tilforn, ikke usædvanlig, Klokken 10 stod Thermometret 7 grader over Frost Puncten efter Reaumur: Luften var stille og klar, Nordlysene vare klare, med sædvanlige sorte Skyer: Barometret var, fra om Middagen, faldet 1 Linie, og steeg 2 Linier til Morgenen Klokken 8. Men det, som udmærker dette Jordskjælv fra alle andre, bestaaer deri, at i de Hamborgske Stads=Tidender af 19 September No. 150 i Beylaget, anmældes et trykt Skrift, af Superintendent Ziehen i Zellerfeld; Om det forestaaende Jordskiælv i Tyskland, ved Slutningen af September 1780. Dette er nu virkelig truffet ind, og forudsagt nogle Uger, ja muelig, Maaneder tilforn. Tre Post-Dage ere alt forløbne, og man har ikke endnu havt nogen Anmældelse, om dette mærkelige Phanomenon, hverken i de Berlingske eller Hamborgske Tidender. E: E: Wilberg Schulze. Bergen den 25de September 1780. Natten til Søndagen, nemlig den 17de i denne Maaned, opkom en ulykkelig Jld paa et 4 Miile her sønden for i Skibs-Leeden værende Giæstgiver-Sted, Bechervigen kaldet, hvorved alle dette Stæds Huuse og Bygninger bleve lagde i Aske, hvilket var saa meget des snarere gjort, som Træeværket, hvoraf alle Bygningerne bestode, af det langvarige gode Væjr og Soelskin var meget tørt, ligesom Vinden, der blæste samme Nat noget stærk, end meere forøgede Luen. Med Nød biergede Folkene sig; men alt deres Gods indtil Jægte og Baade, hvoraf den ene Jægt var tilladt med Fiskevahre og laae ved Bryggen, med et Ord, det mindste med det meeste blev af Jlden fortæret, og, som Jlden opkom just ved den Tid om Natten, da Folkene laae i deres roeligste og tungeste Søvn, fik Eieren af Stædet ingen anden Advarsel end den Knaldet af de faldende Bielker og Bord gave; thi fik han, i den Forvirrelse han opvaagnede, end ej reddet endeel contante Penge, som laae udi hans Chatol. Aarsagen til denne Jldsvaade, er endnu ej saa til visse bekiendt, at man offentlig kand debitere samme. Mke nok hermed. Paafølgende Løverdags Morgen Klokken imellem 2 og 3 Slet optændtes ligeledes her i Bergen, udi den saa kaldede Strange-Hauge, en ulykkelig Jld, som afbrændte nogle og 40 Huuse. Mange fattige Folk, som for det meeste boede der hvor Jlden rasede, mistede, tilligemed deres Huuse, alle deres øvrige Eiendeele. J den var vel farlig, dog blev dens Hæftighed, ej mindre ved de føiede gode Anstalter og Brandfolkenes Hurtighed, end formedelst det saa hældig indfaldende stille Væir, dæmpet efter nogle Timers Forløb. Hverken Skaden kand endnu taxeres, ej heller veed man til visse ved hvilken Leilighed Jlden opkom Bekiendtgiørelser: