Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-01-04
Det er tvivlsomt om nogen udenfor Belgien billiger den Belgiske Revolution uden af politiske Grunde og Jnteresser, og om nogen i Belgien rigtig i sit Hierte kan billige den; en Revolution, som herskesyge og intolerante Præster og Demanoger fremkaldte, og til hvis Udførelse de betiente sig af Almuens tankelse og blinde Nationalhad til Hollænderne. Hertugen af Vellington sagde med Føie i Overhuset: at Belgierne havde slet ingen Grund til at giøre Opstand, og man har ikke læst en eneste Tale enten i det Engelske Parlament eller i de Franske Deputeredes Kammer, hvori denne Opstands Nødvendighed eller billighed er bleven demonstreret. Havde de Belgiske Præster villet beqvemme sig lidt til at modificere deres crasse Katholicisme efter en fornuftig Undersøgelse af Christendommens sande Beskaffenhed, havde Belgier og Hollænder rakt hinanden broderligen Haanden som Mennesker og Christne, frasagt deres nationale Had som en Last og en Daarlighed, og betænkt at Gud har skabt alle Mennesker, til at elske hinanden, hvor lykkeligt et Land vilde da ikke Belgien have været, og hvad er det nu? dets to rigeste og største Stæder Antverpen og Brussel ligge for en Deel i Ruiner; mangfoldige Familiers Velstand er bleven ødelagt; mange Godseiere og Fabrikantere ere blevne udplyndrede; Handelen hviler og Almuen er bleven vant til en Tøilesløshed, som bliver vanskelig at dæmpe uden ved at beskiæftige den med en Krig. Hvilke Udsigter til det bedre har nu dette Land, det skal nu underholde et særskilt Hof, det er berøvet al Handel paa de Hollandske Colonier, som var Kilden til dets Velstand; man har allerede erfaret paa den Leipziger Messe, at Uldindkiøbet til de Belgiske Fabrikker er saa godt som ophørt. Hollænderne bestille allerede i Manchester de Manufactur-Varor til deres Colonier, som Belgierne tilforn leverede, og man glæder sig i Elberfeld over, at de Forrettigheder, som i denne Henseende vare Belgierne tilstaaede, nu ville komme de Tydske Fabriker til Gode. En Revolution kan let spolere et Folks Velstand; men forskaffer det vanskeligt en nye. Vil det Belgiske Hierarchie kunne holde sig iblandt et Friheds sværmende Folk og som staaer i et nøie Samfund med de vantroe Franskmænd, kan Jalousien imellem de forskiellige Sprog talende Nationer, hvoraf Belgien er sammensat, forebygges, 1831 vil lære os til hvem den uheldige Skjebne er bestemt at blive Konge i Belgien; men vist ikke, at det vil lykkes ham at giøre et Land lykkeligt, som maae være opfyldt af utallige hemmeligt misfornøiede Mennesker. - Maatte det kun ikke lære os, at Hollænderne og Belgierne skulle vedblive at massaerere hinanden! – Da imidlertid den Belgiske Revolution er bleven ledsaget af et ganske besynderligt og usædvanligt Held, saa har man Grund til at troe, at den staaer i Forbindelse med en Hovedforandring i Menneskeslægtens Skiebne, som ifølge det guddommelige Forsyns Beslutning skal udvikle sig her paa Jorden; og hvis rette Beskaffenhed vi ikke endnu formaae at indsee. Forfatteren af dette Blad har en Ahnelse om, at en stor religiøs Revolution vil foregaae paa Jorden, naar først de politiske have banet den Veien. Mangehaande Jagtagelser over Menneskelivets Tilstand lede ham paa genne Tanke. Christendommen seirer neppe forinden alle aandelige Lænker borttages og et frit Blik tillades i dens indvortes Skiønhed og Guddommelighed. Den Franske og den Belgiske Revolution kunne lignes ved Jordskielv, som forplanter sin Rystelse rundt omkring sig. Østerrigs Magt over Jtalien og Hierarchiet i dette Land saavelsom i Spanien og Portugal have hidintil modsat dem urokkelige Klipper. Men man kan være vis paa at den holder ikke ud i Tidens Længde; der gives en oplyst og i høi Grad misfornøiet Middelstand i disse Lande, som stedse vil udbrede deres Beskuelser videre og underminere Hierarchiets forældede Bygning saalænge indtil den pludselig styrter sammen. Det er ikke at vente, at man vil i 1831 faae at høre om store Forandringer i disse Lande, med mindre der udbryder en Krig og de Franske falde ind i Jtalien; eller at Don Miguels Tyrannie fremtvinger tilsidst en Revolution i Lissabon. Det er høist beklageligt for alle de landsfaderlige Regieringers Venner og Talsmænd, at denne Fyrstes Usurpation er bleven saalænge taalt, og at en Regi ring som Hertug Carls i Brunsvig skulde existere i vore Dage. Desto mere have hine Revolutioner forplantet deres Rystelser i andre Retninger, til Schweitz overen stor Deel af Tydskland, til England og til Polen. - J Schweiz have Rystelserne ikke sat sig, og 1831 vil opklare os om hvilket Udfald den almindelige Landdag vil faae. Regieringerne synes i det hele at have været gode; men den offentlige Meningsfrihed har altid været meget indskrænket i Schweitz; i de katholske Cantoner havde Regieringerne begaaet den Dumhed at beskytte Jesuiterne; visse patriotiske Familier have i de fleste Cantoner havt Magten i Hænderne, og Tumulterne ere for det meeste fremgaaede af de Plebeiske Familiers Bestræbelser for at deele Magten med hine; maaskee det kan føre til et Gode. - J Tydskland synes Oprørsaanden i 1830 kun meest at have truffet de Stater, som lede af hemmelige Sygdomme; imidlertid ere nogle meget flemme Excesser blevne begaaede, maae man kun ikke være gaaet for vidt paa den anden Side; imidlertid ville vi haabe at der i indeværende Aar ikke vil høres nogen videre Urolighed fra den Kant. Men naar man betragter de indvortes Uroligheder i Tydskland og i England, saa kan man ikke tilbageholde det Øn ske, at Godseierne i alle Lande maae føle sig giennemtrængte af den moralske Grundsætning, ikke at paalægge deres Gaard, eller Huusfæstere haardere Vilkaar end at disse kunne føre et anstændigt og til deres Stand passende Liv, thi det maae være Hovedgrundsætningen for ethvert ædelt og retskaffent Menneske, at han ikke vil, at noget Menneske som staaer i Forbindelse med ham skal føre et trængselsfuldt Liv, for at han selv skal leve i Overflod. Paa Jagtagelsen af den Grundsætning beroer desuden fornemmelig Staternes indvortes Ro.; og Formindskelsen af Statsbyrderne; thi derved kunne Regieringerne først vove paa at forringe Antallet af sine staaende Tropper, som den Engelske Regiering just nu maae forøge, fordi dette Pligtens og Menneskekiærlighedens Bud ikke er blevet iagttaget af Landets Godseiere. Men det var dog især paa England og paa Polen at den Franske og den Belgiske Revolution frembragte de største Virkninger, og fremkaldte Begivenheder, hvormed Aaret 1830 blev eet af de mærkværdigste i den nyere Historie, og kan maaskee i Mærkværdighed allene overgaaes af Aaret 1831. - En opvakt Følelse af Agtelse, Hengivenhed og Venskab hos det Brittiske Folk for det Franske, et nyt Ministerium af lutter Vhigs og som selv vil foreslaae en Parlamentsreform, ere saa følgerige Nyeheder, at større ikke vel kunne tænkes. Man er nu kommen til Kundskab om, at den saa berømte Pitts Administrations-System har kun geraadet til Storbrittanniens Fordærvelse; at den saa forroste parlamentariske Forfatning i England har ikke duet og bragt Staten nær til sin Undergang. Kloge Statsbygmestere staae derfor nu op for at inspicere den forraadnede Bygning, og for hist og her at lægge nye Fodflykker under den; det kommer nu kun an paa om den hele Statsbygning ikke styrter sammen ved disse Bestræbelser; thi det er bekiendt at det ikke er godt at røre ved gamle og forfaldne Bygninger. Enhver, som har studeret Englands Historie kan ikke uden den største Nysgierrighed see de Nyheder imøde som Aaret 183. vil bringe over Canalen. Unægt ligt er det imidlertid at Belgiernes Føielighed i at ruinere deres Fabrikflid, kommer den Engelske saare vel tilpas; Poten har nu sprængt en anden Barriere for Afsætningen af Brittiske Manufakturvarer paa sine egne Fabrikers Bekostning. Har man noget væsentligt at bebreide det Vellingtønske Ministerium, saa maae det være de to Ting, at bet ikke itide erklærede sig imod Dou Miguel, og at det ikke rakte Haanden til det Tyrkiske Riges Deling; og vilde man endog oversee alt dette, at det dog ikke i det mindste gav sit Samtykke til Øerne Samos og Candias Uafhængighed; dog vi ville ingen videre Bebreidelse giøre det derfor, da den ædle Fyrste Leopold of Sachsen, Coburg giorde dette til en Hovedbevæggrund forsig til ikke at overtage Grækenlands Krone. Nu er Grækenland blevet til et skrøbeligt og for mangehaande Farer udsat Barn; men som opdrages af en viis og ædel Fader; hvor dette Land er lykkeligt at det blev bragt under en landsfaderlig Regierings Omsorg, og ikke erholdt en Folkeregiering, hvortil det ikke var modent (thi den Græske Constitution er kun et Skin af en repræsentatioStatsform.) Saaledes staaer da kun den vigtigste af det hengangne Aars Revolutioner tilbage at betragte; nemlig den Polske, den vigtigste af alle fordi den let kan udarte til en Revolution i det hele Europæiske politiske System. Men vi ville ikke røre mere end det, vi have allerede giort, ved denne omme Byld paa Europas Statslegeme, hvis Udbrud selv kan opvaagne Porten af sin Søvn; lad det begyndte Aar belære os om denne vigtige Begivenheds Folger, og lader os roelige see imøde hvad Albestyreren har besluttet at skulle skee. Derimod ville vi ved dette Aars Begyndelse henvende endnu nogle Blikke paa vort Fædreneland.