Jyske Efterretninger, 1767-09-25
Jeg har og kortelig opregned, Dog ey med fulde Farver tegned, Hvordan det gaaer i Verden til Fast overalt med Ægteskaber, Da mangen, ved at vinde, taber, Og giør et slet forloret Spil. Jeg haaber, ingen her kan anke Paa denne min enfoldig Tanke, Og fælde alt for haard en Dom; Hvis nogen alle Ting vil laste, Og Sandhed selv, som Ondt, forkaste, Ham agter jeg slet intet om. Og See, Geisten sværkes, Pennen sløves, Af mine Vers ey fleer behøves, Da sammes Gang og Klang er slet. Vil nogen min Concept forbedre, I Kierlighed skal jeg ham hædre, Og takke, for han gjorde det. Beskrivelse over et Erte-Træe. (?) af den Alton lærde Mercurio 37. St.) cacia Siberica, eller det Siberiske Erte-Træe fortiener med Rette at kaldes et skiønt Træe. Det voxer i en ret og lige Skikkelse, og bær behagelige guule Blomster. Den skiønne lysegrønne Farve paa dets Skal- og paa dets Erte Blade falder ret indtagende i Øynene, og dog have Jndvaanerne i Landet ikke noksom bragt sig det til Nytte. Det voxer helst i en Sandig Grund, naar ikkun Sandet er blandet med lidet Jord, og er vel forarbeydet, ja det kan voxe i ethvert Land, hvor end og slette og vilde Træer ikke engang komme fort. Naar det er tre Aar gammelt, bær det Frugt, og jo ældre det bliver, jo rigere bliver det paa Frugt. En sterk Regn, alleneste paa den Tid det blomstrer, og naar ved den Blomster=Støvet afskylles, hindrer det i at bære megen Frugt. Dets Frugt eller Frøe fører med rette Navn af Erter, eftersom det voxer i Bæl ge, og seer ud som Asparges=Erter. Man kan koge disse Erter, male dem, bage Brød og Pandekage af dem. De have en god Smag, ere nærende og sunde for Mennesker, og Qvæg, hvilke ogsaa dette Træes Blade ere tienlige som det beste Høe. Man samler Erterne i Bælgene, førend de falde () Hos en Præst paa Landet her i Jylland skal efter Beretning findes 2de Erte=Træer i hans Have, hvoraf det ene første Gang i Sommer skal have baaret Frugt. Man ønsker derfor, at samme brave Mand vil meddeele os en udførlig Beskrivelse over sine Erte Træers Art og Beskaffenhed, og hvorledes de omVinteren skal conserveres, for deraf at see Overeensstemmelsen imellem hans og denne her indførte Beskrivelse, i fald hans Træer og virkelig befindes at være af samme Art. . falde ud, eftersom de ellers ere besværlige at indsamle Bælgene tørres, og udtærskes ligesom anden Bælge=Frugt. Man maae udvælge en tør, sandig og løs Grund til at saae dem i, thi dersom Grunden er leeret og tung, saa maae den tilforn giøres løs, og blandes med Sand. Saa snart Frosten tillader det, bliver Jorden omgravet, og Frøet lagt Linie=Viis i den. De unge Træer komme allerede frem efter 14 Dages Forløb. Man maae holde dem reene fra Ukrud, og i det 3die Aar kan man omplante de største. Træet voxer i Almindelighed 4 eller 5 Favne høyt. Det tiener i Lysthaver til Hekke, som blive saa tætte som et Plankverk, og derfor ogsaa i kolde Egne kan tiene Kornlandene til Skiul. Landmanden kan omgierde sin Gaard og Have dermed, og derved tillige skaffe sin Familie og Fæe Næring og Underholding. Ja, naar disse Træer sættes i Sikkerhed for den Skade, som Køer, Geeder, Sviin og andre Dyr kan tilføye det, efterdi dets Blade ere meget lokkende for Fæet, saa kan man letteligen anlegge sig heele Skove af dem.