Almuevennen, 1843-05-24
J det Foregaaende er kortelig fremstillet, først hvorledes Regjeringen og dens Organer have handlet i denne Sag, og dernæst hvad der passerede paa selve Kamppladsen, den slesvigske Stændersal, og vi komme nu til at omtale det slesvigske Folks Optræden i Kampen. De tydsksindede Slesvigere have viist deres Tydskhed, deels i ligesindede Blade, ved idelige Udfald og Angreb paa Danmark, deels ved Petitioner i samme Aand til Stænderne. Den 7de December, da Statholderen med Familie holdt sit Jndtog paa Slottet Gottorp, efterat det var blevet istandsat og meubleret, hilsede Slesvigs Borgere ham med et Fakkeltog og en ægte schlesvig-holsteinsk Sang; da Fakkeltoget drog hjem og kom forbi P. H. Lorenzens Bopæl, peeb og skjældte Pøbelen ham, men senere, henimod Kl. 12, samlede en Pobelhob sig og bombarderede hans Vindueskodder med Flasker og Stene, under Naabet: "Landsforræder, Propagandist!" Lorenzen befandt sig den hele Aften i sin Bolig og havde forberedt sig paa Modværge, hvis Huusfreden var bleven brudt; uagtet der i mange Dage almindeligt var talt om at slige Optøier vilde forefalde, havde Øvrigheden dog ikke truffet Foranstaltninger for at forhindre dem. Den 10de Decbr. havde Deputationer fra Aabenraa, Tønder, Eidersted og de omliggende Distrikter indfundet sig for at overrække Stænderforsamlingen Takadresser. Disse Adresser, der vare forsynede med en stor Mængde Underskrifter, udtalte Anerkjendelse og Tak til Stændernes Majoritet, og bad om dens Beskyttelse for Hertugdømmernes Selvstændigheds Opretholdelse imod de Stemmer som man i den senere Tid havde hørt fra Danmark. Et Festmaaltid afholdtes af 300 Personer, hvorved endeel ægte schlesvigholsteinske Skaaler udbragtes, og derefter foranstaltedes et Fakkeltog, der først var bestemt til Ære, for Commissarius, men da han frabad sig det, bestemtes det for den "tydske Stænderforsamling. Toget drog til det store Torv, og der udbragtes "Leve for Hertug Christian den 8de, for "det dyrebare Fædreland Schleswig Holstein", og for de Medlemmer af den slesvigske Stænderforsamling, der arbeide kraftigt og mandigt for Opretholdelsen af Hertugdømmernes Selvstændighed og Rettigheder. Da Toget denne Gang passerede forbi P. H. Lorenzens Bolig hylede og brølede det som forrige Gang, men tilføiede ikke Huset nogen Overlast, da Politiet havde forberedt sig derpaa og var ved Haanden. Rygtet gik, at Lorenzen af Frygt for sit Liv vilde flygte fra Byen, men han viste sig ganske sorgløs paa Gaden. Senere have disse Schleswigholsteinere grebet enhver Leilighed for at lægge deres Sindelag for Dagen og fremme deres Planer, ja de have end ikke undseet dem ved, i plumpe Carricaturtegninger og ved Maskeoptog at forsøge at gjøre Lorenzen og hans Medkæmpere latterlige. At alt dette fremkaldte en betydelig Bevægelse i selve Nordslesvig, er naturligt. Flere Districters Beboere opfordrede skriftlig deres Deputerede til allene at betjene sig af det danske Sprog i Stændersalen, og især da Advocat Beseler indkom med det taabelige Forslag at indlemme Haderslev Amt i Jylland, for at dets Deputerede kunde møde i Viborg, hvor de da kunde tale Dansk saameget de vilde, indkom Nordslesvigerne til Stænderforsamlingen med skarpe Forestillinger, hvori de fordrede Respect for deres Sprog. J nogle af disse hedder det: "Vi ere Slesvigere og ønske ikke at være andet, men vi formene, at vi ogsaa kunne vedblive at være det, fordi vi ere Danske og fordi vort Sprog lyder i Stænderfalen saavelsom vore tydske Brødres; jo vi formene, at de Deputerede for det nordlige Slesvig, med fuldkommen Ret bruge det danske Sprog under Forhandlingerne, og med dybt følt Tak til Dem (Ris Lorenzen) og de øvrige Deputerede, som saa kraftig værne om vor naturlige Ret, tilkjendegive vi Dem vor fuldkomne Tilfredshed med Deres Bestræbelser. Det nytter os kun lidet, at der er givet Mænd af vor Midte Sæde i Forsamlingen, naar vi ikke der maa benytte vort Modersmaal, og vi kunne og ville ikke give Slip paa denne vor ubestridelige Ret; det var at lukke os selv ude af Forsamlingen, og saaledes bortgive den skjønne Rettighed vor ophøiede Konge har tilstaaet os, i Landets Raad selv at udtale os om vore Anliggender, som Jngen dog kjender bedre end vi(Fortsættes. Skolelærer=Hjelpekasserne.