Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-04-29
Fortsættelse af No. 16. En Fortælling. Det hendte sig at en Storm drev Fisken til en anden Kandt af Landet, førend Aningat havde faaet den fornødne Vinter-Forraad. Han bad derfore Ajut meget indstændigen, at hun vilde dog endeligen give ham hendes Haand, og følge ham til den Kandt af Landet, hvor han nu var nødt til at drage hen. Aut meente, at han endnu ikke var berættiget til at nyde denne Føyelighed, men foreslog ham som en Prøve paa hans Bestandighed, at han mod Enden af Sommeren skulde komme tilbage igien til den Hytte. hvor de vare først blevne kiendte med hinanden, og der vente Belønning for hans Fliid og utrættede Kierlighed. Odeylige Møe, sagde Aningait, deylig som Solen, der skinner paa Vandet. Betænk hvad du har begiert, hvor letteligen maae min Tilbagekomst blive forhindret ved en pludselig Frost, eller udentet Snee=Fog og Taage, og da maae jeg fordrive Rætterne uden min Ajut. Vi leve ikke min Smukke i disse fabelagtige Lande, som de Løgnagtige Fremmede beskrive saa overmaade herlige; hvor det heele Aar er deelt i korte Dage og Nætter, hvor de boe i de samme Huuse baade Vinter og Sommer; hvor de bygge Huuse i Rader der oven paa Jorden; boe hos hinanden fra Aar til Aar; hvor Flokke af tamme Dyr gaae paa Græss i Markerne omkring dem, hvor de kan reyse paa alle Tider om Aaret, fra et Sted til et andet, paa Veye som ere indsluttede, med Træer, eller over Muure som ere opførte paa de indlandske Vande, og kan indrette deres Gang igiennem vide og store Lande ved Synet af grønne Høye eller adspredte Bygninger. End- og om Sommeren kan vi ikke reise over Biergene, hvor Sneen aldrig tøer op; ey heller kan vi komme til noget fraliggende Sted, uden i vore Baade langs ved Landet. Betænk Ajut, nogle faae Sommer=Dage, og nogle faae Vinter=Rætter, og saa har Menneskenes Liv Ende, Natten er Roligheds, Glædskabs og Giæstebuds Tiid; men hvad vil den bludsende Lampe, den lækre Sælhund, eller den nydelige Tran være for mig, uden Ajuts Smiil Aninggaits Veltalenhed var forgiæves, Pigen blev uovertalelig; og de skildtes ad med de inderste Løfter at mødes i gjen førend Vinter=Rætterne skulde komme. Endskiøndt Aningait blev noget forvirret over Ajuts forhalende Koldsindighed, saa besluttede han dog, at han vilde ikke forsømme, at give hende alle muelige Prøver paa hans ærbødige Kierlighed, og derfor skiendte. hende, før han reyste bort, Skind af 7 hvide Dyr=Kalve, af 5 Shaner og 11 Sælhunde; han forærede hende 3 Steen=Lamper, 10 Krukker med SælTran, og en stor Kobber=Kiedel, som han havde kiøbt paa et Skib for en halv Hvalsisk og tvende Horn af SøeEnhørninger. Ajut blev saa meget bevæget ved hendes Beylers Kierlighed eller saa meget overvundet ved hans prægtige Gavmildhed, at hun fulgte ham til Hav-Bredden, og da hun saae ham træde i Baaden, ønskte hun lydeligen, at han maatte komme tilbage med Overflødighed af Skind og Tran: at hverken Haffruerne maatte snappe ham bort ned i Dybet, ey heller Berge Troldene indslutte ham i deres Huler. Ajut stod en Tiid lang og saae efter. Baaden, hvori han gik bort, og derpaa vendte tilbage til hendes Hytte, taus og forsagt; fra den Tiid af lagde hun sin hvide Dyreskinds Trøye bort, hun lod sit Haar uflettet henge. over Skuldrene og kom ikke i Dantz med de andre Piger; Hun stræbte at forslaae sine Tanker dermed, at hun ideligen havde noget Fruentimmer=Arbeyde for, hun samlede Moos til Vinterlamperne, og tørrede Græs til at beklæde Aninggaits Baade. Af de Skind, som han havde foræret hende, gjorde hun en Fisker=Klædning, en lille Baad og Tælt, altsammen af meget rart Arbeyde, og medens hun havde hermed at bestille, opmuntrede hun sig med en Sang, i hvilken hun bad, at hendes Kiæreste maatte have Hænder sterkere, end Biørnens Kiøer, og Fødder hastigere end Reendyrets Fødder, at hans Piil maatte aldrig feyle, og at hans Baad maatte aldrig blive læk, at han maatte aldrig snuble paa Jsen, eller blive afmægtig i Vandet, at Sælhunden maatte løbe paa hans Harpun, og den saarede Hvalsisk maatte forgiædes slaae Bølgerne. (Fortsættelse heraf skal følge.) 4 Søn