Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-10-26
Jfølge de sidst berørte Efterretninger fra Sydamerik(598) herskede ved Skibet Elias Afseiling fra St. Maria i hele Republiken Columbien den fuldkomne, ste Rolighed. Alle for Frankerig ugunstige Rygter, som vare i Omløb, tilskrev Man nogle misundelige Engel lændere, hvilke Handels-Journalen dog ikke vil have forvexlet med deres Regiering. Hr. Chasseriau kunde pe ikke antages, fordi han blot optraadte som Agent for Statholderen paa Martinique, ikke for Regjeringen, samt fordi Man var ham personlig ugunstig, hvorimod Hr. Salmuel i Mexico fandt den bedste Modtagelse og blot maa beklage sig over Ministrene, som havde overdraget ham at forkynde den i Madrid givne Tilladelse for hele Europa til Frihandel paa Amerika. Uagtet Ministrene Politik ikke have tilladt dem at indlede Underhandlinger med den diplomatiske Agent i London, Hr. Hurtado, blev ha under sit Ophold i Paris behandlet med al mulig Agtelse og medtog ved Afreisen den Overbeviisning, at Alt hvad han ønskede kun er opsat, og hvi skulde Man tage i Betænkning, efter Engellands Exempel, at ansætte Handels=Agentere ved de sydamerikanske Fristater, Thi - slut ter Journalen sin Beretning - være sig som det vil, Amerika som i Europa triumferer Frankerig over sine Ministres Feil. Overalt synes Ultraerne og Liberalerne at have indgaaet Pagt imod Ministrene, som de tilskrive alle Mangler og Had til den repræsentative Regjering, hvilket bland andet er Tilfældet i en Brochure af Hr. Salvandy, betitlet: Ministeriet og Frankerig. Jiær ere de forbittrede over et Slags Forsvar for Hr. Villeie, som læses i den Londonner Koureer, hvorefter han af Ministrene var den første til at stemme for Dauphins Forslag i Konseilet om Censurens Ophævelse, yttrende, at Regjeringens Værdighed ofte var bleven meere kompromitteret ved det, Censuren havde ladet staae, end ved Pressens Misbrug, som den overalt nu var alt for befæstet til at frygte meere for afmægtige Angreeb. Hr. v. Corbiene erklærede sig bestemt imod Pressefriheden, som altid farlig for den offentlige Rolighed, og Hr. v. Peyronnet holdt de nærværende Trykkelove for utilstrækkelige. Men til Slutning havde de Alle bragt et Offer af deres Meninger og Jnteresse, faat tilvende Kronen Æren for en saa populær Forholdsregel. Senere forsikrer Koureren, at Kong Carl vedbliver at beære Hr. v. Villele med sin Tillid, og snart vil yde ham en Gunstbeviisning, der vil hæve enhver Tvividenne Henseende. Dog gives der Andre, som troe, at Censurhistorien har givet Ministeriet et uforvindeligt Knæk, og at Hr. v. Villele staaer paa svage Fødder, blot at Manikke ret veed, hvem Manskal sætte istedet. Stjernen paa staaer derimod, at hiin foregivne ministerielle Artikel i den Engelske Koureer er fabrikeret af Kontra-Oppositionen, at undergrave og gjøre Ministrene forhadte; og at det kun er lav Bagvaskelse, som tilskriver Ministeren selv flige Lovtaler, der egentlig ere anlagte paa at saare ham. Jkke desto mindre angriber den franske Koureer umiddelbar Hr. v. Villele som formeentlig Forfatter til Pariser-Brevet i den Engelske Koureer, og beklager Frankerig, hvis Kronen, skulde have Ministrenes bon plaisir at takke for lin Popularitet, ligesom det vilde være aldeles pligtstridigt og ukonstitutionelt handlet af Ministrene, om de opofrede deres hadre Overbeviisning for Fyrstens Villie. J saa Fald burde de, istedetfor at frafalde en Forholdsregel, som de ansaae gavnlig for Landets og Fyrstens Rolighed, heller opofre deres Poster. Af en nyere Artikel i Quotidienne vil Arlstaxdrage den Slutning, at Hr. Villele ønsker en Nærmelse med de Mænd (la Bourdonnaies Partie, hvis Jndflydelse. paa den offentlige Mening ene formaaer at give ham en Støttepunk i sin kritiske Stilling, hvorvel Man ikke troer at Tilbudet bliver modtaget af Mænd som Montmoreney, Bellund og Chateaubriand. Den mørke Stjerne er derimod, saa harmfuld over hiin Koalition imellem Kontraoppositionen og Liberalerne, at den reentud paastaaer, samme kun sigter til at blomsterstrøe Veien til Kongemord!!