Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-31
Odense. Under 15 ds. har Hs. Maj. Kongen allernaadigst bevilget, at et Maskebal maa afholdes paa Odense Raadhuussal, hvis Jndtægt er bestemt at skulle tilflyde den velgjørende Stiftelse af 18 Septbr. Forestillingen i Aftes, H. C. Andersens "Mulatten", udførtes i det Hele til Publikums Tilfredshed; især var Eleonores og Cecilies (Mad. Bloch og Mad. Orlamundt) Sammenspil fortrinligt, dog kunde Man have ønsket at see Hr. Lange, ligesom tidligere, give alRebelliere. Jmorgen gives Kong Renes Datter, hvor det vil være interessant at sammenligne Mad. Orla mundt med Jfr. Sønderskou og Mad. Henrichsen, der ifjor her spillede den blinde Prindsesses Rolle. Paa Løverdag gives Don Juan af Østerrig", et af de smukkeste blandt de nyere franske Theaterstykker, hvori Hr. Printzlau som Don Juan og Hr. Lange som Philip den Anden for 2 Aar siden gjorde saa megen Lykke. (Meddeelt.) Det i Tirsdags foranstaltede Prøvevalg af en Stænderdeputeret og Suppleant, hvis Resultat er meddeelt i denne Avises No. 275, maae vi endnu ledsage med følgende fragmentariske Bemærkninger. Efter at de Eligeredes Formand havde overtaget Ledelsen af Forhandlingen, og opfordret de Tilstedeværende at yttre sig om hvad de maatte have at bemærke for Stemmegivningen, blev denne ved skriftlige Sedler fuldført, dog med Undtagelse af et Par Stemmer, der mundtlig afgaves. Efter at Stemme-Antallet ved 2 af de Eligeredes Midte valgte Controlleurer var udfundet, erklærede Dhrr. Kjøbmænd W. Petersen, P. Rasmussen og H. C. Nielsen ikke at kunne modtage noget Valg, den Førstnævnte, fordi han endnu ikke havde opnaaet den lovbefalede Alder og de 2 Sidstnævnte fordi andre Forretninger bandt dem til Hjemmet. Dirigenten af Mødet, forsaavidt der kunde blive Spørgsmaal om at vælge ham, det han dog efter Stemmeantallet ansaae lidet sandsynligt, erklærede derhos, at efter hans Begreber og de Capaciteter en Stænderdeputeret burde besidde, vilde det være saare vanskeligt at finde den behørige Dygtighed, og som han eiheller tiltroede sig, medens dette dog ikke tilstrækkelig kunde afholde Nogen fra at modtage Valg, idet han sluttelig bemærkede, at han formeente at kunne være sin Kommune mere nyttig ved at blive tilstede mellem sine Medborgere. Proprietair C.H. Hansen yttrede sin Tilfredshed med Resultatet af Valget, idet han udhævede Kammerherre Abrahamsons Fortjenester af Kjøbstad-Kommunerne som Stænderdeputeret, og at han (Hansen) i Overbeviisningen omSuppleantens, Kasserer J. J. Hansens Dygtighed, kraftig havde interesseret sig for at see denne valgt. Forligelsescommissair Helm=Petersen fremhævede Skole Kasserer J. J. Hansens Routine som mangeaarig Arbeider i juridiske Forretninger i Kjøbstad- og Landbofaget, saavelsom Lægdsvæsenet. Paa Foranledning yttrede J. J. Hansen derefter sine Anskuelser om en Stænderdeputerets Virksomhed og Færd, navnlig hvad det ultraliberale Princip angaaer, og stillede som en Hovedsag i den hele Stænderfærd, at Ærlighed blev det dominerende. Han udviklede det Uhensigtsmæssige i at vælge Embedsmænd, Regjeringens Functionairer til Stænderdeputerede, og det Hensigtsmæssige i at vælge disse blandt selve Borgerne, imellem hvilke netop Sagføreren, som Borgerens Talmand og som den der ikke kan leve uden ved sine Medborgeres Tillid, vare de fortrinligste. Han viste det formeentlig Urigtige at vælge geistlige Embedsmænd til Stændersalen tillige af den Grund, at denne Sal ikke er Religionens, men Astræas (Retfærdighedens) Tempel, og endelig berørte han det Urigtige i den gjennem Bladene givne Forespeiling, at Kammerherre Abrahamson i Stændersalen endnu kunde virke i Kjøbstædernes Faveur hvad Værnepligts-Anordningen angaaer, hvilket han antog ikke stod i nogen Deputerets Magt. (Fortsættes.)