Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-10-20
J en Prøvens Tid som den nærværende skal det erkjendes, om Fædrelandssind, Kongekjerlighed, Nationalitet, ere tomme Navne, eller om de, ved at give Hjertet Kraft til at bære Forhaanelse og taale Efterstræbelse, kunne legitimere sig som venlige Lysalfer fra Sandhedens Rige. Til de danske Slesvigeres Roes være det sagt, de have mandigen bestaaet Prøven. Det danske Hjerte har viist, at det slaaer varmt og stadigt for sin Konge, sit Land og sin nationale Eiendommelighed. Selv da Landet syntes priisgivet til Overmagten, svigtede ei Troen paa en heldig Udgang for den danske Sag; thi Troen sugede sin Næring af det danske Hjerteblod. Ja, Nord- og Mellem Slesvigeren er dansk, og var han det ei for, eller var han sig det ei klart bevidst, da voxte hans Danskhed mægtigen frem under selve Undertrykkelsen, da førtes han netop ved tydske Bajonetter til Bevidsthed om, at han aldrig var eller vorder nogen Tydsker. Dette er en Kjendsgierning, hvis Sandhed en Smule Opmærksomhed paa Folkelivet tilfulde lærer. Den kommer glædeligen tilsyne i de mange Adresser, som i denne Tid skrives i Nord- og Mellem Slesvig til vor retmæssige og almeenelskede Herre og Konge. De aande alle uskrømtet Troskab og Kjerlighed til Landsfaderen, af hvem man deri udbeder sig og forventer befalinger og Bistand. En saadan Adresse, der fremgik af Folkets egen sunde Sands for det Rette og Priselige, afsendtes i Slutningen af September, d. A. til Kongen fra Nord-Høyerherred, og Curbol Vester-Commune, d. er af de slesvigske Beboere i Sognene Emmerle, Jerpsted og Skads, Tønder Amt, undertegnet af alle Tilstedeværende. Saadanne Kjendsgierninger danske Handlinger skrives rigtignok af Modpartiet paa Propagand gens-Regning; men det er lettere at henkaste en løs Paastand, end at fæstne den ved holdbare Beviisgrunde. - Ligesom hos den danske Slesviger, saaledes lyser ogsaa hos hans Broder, selve Dansken, Kongekjerlighed og Fædrelandssind med hellig Flamme høit og mildt over Danmarks Sletter, og dette desto meere, jo meere Moder Danmark trænges og hæries. Thi Dansken elsker sit Land og svigter aldrig sin Konge! - Det er en Lægedom for det af Tidsomstændighederne saarede Hjerte at skue sligt et Enigheds Broderbaand omslynge Slesvigeren og den hos ham boende Nørrejyde. Vel ethvert efter Jurisdictioner blandet Samfund, hvor dette Baand forener Hjerterne! - Til de saaledes meget blandede Samfund hører ogsaa Emmerlef Sogn, der er, saavidt Jndsenderen mindes, et i offentlige Blade omtalt, hvormeget dette Sogn i nærværende Trængselsaar har offret paa Fædrelandets Alter, navnlig som frivillig Krigsbidrag, som Gaver til Qvæstede og Efterladte, og det er heller ikke dennefinde min Agt at gjøre det. Thi jeg troer, at Sognet helst seer uangivet, hvad der i Stilhed rundeligen er bragt med et godt Sind for at afhielpe Savn. – Jmidlertid kunne vi ogsaa her støde i Gjaldrehornet, naar det saa bør være. Og det gjorde vi da som danske Mænd høit og drøit paa vor folkelige Konges Fødselsdag, sidstafvigte 6. October. Efterat en Fest committee forud havde indbudet til et Bal, samledes paa den nævnte Dag omtrent 80 Personer af de forskjellige Stænder, Nørrejyder saavelsom Slesvigere, i Festlocalet hos Gaardmand Tol P. Martinsen i Kjergaard. Fem Dannebrogsfaner varede udenfor Huset om Dagen; to af dem opplantedes i Balsalen om Natten. En sjelden Livlighed og Glæde bevarede sit Herredømme under hele Forsamlingstiden. Det var som om Enhver, gjennemtrængt af den Fryd at eie en virkelig folkelig dansk Konge, havde lagt sine smaae og store Skjødesorger under Laas og Lukke, da han gik hjemme fra, for ei at vanhellige Landsfaderens Fødselsdag ved Frygt og sure Miner. At Toaster i ægte dansk Retning udbragtes mangfoldigen, og at Salen gjenlød af danske Sange, er en Selvfølge. For Kongen, Ministrene, Rigsdagen, den herfra valgte Rigsdagsmand, Pastor Gram, for Dannebroge, Ledet ved Thyra's Vold o. s. v. udbragtes kraftige Leve, ligesom Toaster for private Mænd heller ikke savnede Gienklang. Et Forslag, aarligen at forsamles til et Festmaaltid paa denne herlige Dag, vandt almindelig bifald. – Gud beskjerme Kong Frederik den Syvende. Hans Dage vorde mange og lyse! Folkets Kjerlighed være altid hans Styrke og hans Løn,