Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-08-16
Ved Kamrenes Aabning bar Hertugen af Orleans en Generallieutenants Uniform og Æreslegionens store Baand. de Deputerede havde aflagt Dragten med Lille-Broderiet, og vare sortklædte. Lilierne over Tronen vare tilhyllede af to store trefarvede Faner; ogsaa var en Pude med Lilicbleven tilbage, hvorpaa Hertugen dog ikke satte Fødderne. At der under slig en Krisis danne sig Partier, kan Man let forestille sig. For Øieblikket kunne disse inddeeles i treeHovedklasser: 1) det republikanske, der er frygteligt ved sit Anhang og virksomme Deeltagelse i sidste Kamp. Deer bestemt imod Hertugen af Orleans og midt i Jlden lød dets Skrig: Hingen Bourbonner mere, leve Friheden, leve Republiken!" 2) det Orleanske, som ved at sæt Hertugen paa Tronen, haaber at undgaae en udenlandsk Krig og at qvæle Borgerkrigen i Fødselen. Hertil hører den største Deel af de Deputerede, de Handlende og Nationalgardens Anfører Lafapette; 3) Legitimitetens Forsvere, bestaaende af den høie og en Deel af den lavere Geistlighed, en stor Deel af den gamle Adel og mange Magistratspersoner. Men uden Tilhængere i Provindserne og Hielp fra Udlandet vil det Jntet formaae. Ogsaa i Henseende til den tilkommende Forfatning ere Meningerne heel ulige. Koureren, som førte et saa republikansk Sprog og vilde have hele Chartet omstøbt, har siden erklæret en reen republikansk Regjeringsform i Frankerig for en Umulighed, og anseer Hertugen af Orleans, der er en oplyst, populair Fyrste, for en sand Velgierning for Frankerig og bedst skikket til at befæste den ærefulde Revolution. Hertugen af Bordeaux - vedbliver den - maa udelukkes. En Elev af Dhrr. v. Tharin og Damas kan ikke herske over Frankerig; Jtalien vil til Erstatning tilbyde ham Overbestyrelsen af et Jesuitkloster. Jngen kongelig Garde mere. Den 28 og 29 Juli har lært, hvortil den gavner; en for Fyrstens Stand tilstrækkelig Civilliste, men uden Ødselhed og Overflod, som kun tjener til at nære Bestikkelse og Rænker; ingen Kardinaler, ingen Kirkefyrste, ingen Klostere, Jesuiter eller Kapuzinere mere. Folket har viist, at det ikke længer vil bære Præsternes og de Adeliges Aag. Vee Den, som ikke begriber en stor Nations Villie. Naar en virkelig frie Forfatning besluttes af Nationens Repræsentantere og beediges af Fyrsten, naar Skurkene, som have undertegnet Forordningerne af 25 Juli, have bødet for deres Frækhed med deres Hoveder, først da vil Nationen ansee sin Seier for sikret og nedlægge Vaabnene. Den har meget at tilgive; den vil ogsaa tilgive, fordi den er stor og høimodig; men eftergivende for det Forbigangne, vil den ikke blive det for Fremtiden. Den kan glemme de forrige Forræderier; men Vee den, som atter vilde forraade den J samme Aand siger Bladet National: "Republiken, som har saa meget Tillokkende for høihjertede Sjele, bekom Frankerig slet for 30 Aar siden. Givet til Priis for Generalernes Jversyge, laae den under for den første Mand; af Aand, som optraadte til dens Undertvingelse. Frankerig tilhører en Republik, som formedelst en Repræsentativ Regjering er indklædt i den monarkiske Form. Derimod frakjender Cribunen, for Tiden det heftigste Oppositions blad, de Deputerede al Ret til at indsætte et nyt Dynastie, hvilket efter den allene tilkommer nye af Nationen valgte Repræsentantere. "Hertugen af Orleans vedbliver den - har med noget Held fægtet i vore republikanske Legioner (1793), men det er længe siden han har aflagt nye Beviser paa sin Tapperhed og Patriotisme. Jen siden undertrykt Erklæring af den provisoriske Regjeringskommission var den Grundsætning opstilt: intet Kongedømme mere! Den fuldbyrdende Magt overdrages en Præsident paa bestemt Tid o. s. v. En lignende Opfordring har den saakaldte Sandhedsvennernes Loge, der alt skal have bestaaet som et hemmeligt Selskab under den kongelige Regjering, udstædt til Pariserfolket, og en Kommitee af Borgere, som have deeltaget i den sidste Revolution, har overleveret General Lafapette en Adresse, hvori de paastaae Nationens Ret til, selv at give sig en Konstitution, som Lønnen for dens Anstrængelser, og ingen arvelige Privilegier, ingen herskende Religion mere ville vide af at sige. Generalen svarede, at det samme var hans Grundsætninger, hvorfor hverken han eller Municipalkommissionen vil nedlægge deres dem af Folket overdragne Forretninger, før Nationens Rettigheder ere fuldkommen garanterede. Hvor ønskeligt det imidlertid vilde være, at Trangen til indbyrdes Enighed itide maatte qvæle Tvedragts Spiren og krone det begyndte Værk, har dog et betænkeligt Folke=Opløb i de to sidste Dage 6 og 7 August) fundet Sted udenfor de Deputeredes Kammer.