Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-11-01
Blandinger. J Aalborg Stiftstidende læstes nylig nogle bemærkninger om Sparekassernes Form, sigtende til at gjøre disse velgjørende Indretninger mere gavnstiftende. Der indvendes saaledes, og som det synes med Grund, at Kapitalen, ved at indsættes i den Kongel. Kasse. lunddrages Cirkulationen og savnes i daglig Handel og Næringsbrug, hvilket vilde forebygges, naar med Sparekasserne forbandtes en Laaneindretning, hvorfra Man, mod haandfaaet Pant og særskilt Tilladelse til at tage noget høiere Rente end den lovbestemte kunde erholde Udlaan. At hiint Savn maa være føleligt for en Bye og Omegn, er klart deraf, at i den Aalborgske Sparekasse for Tiden allene indestaaer 62, 800 Rbd. En anden Anke bestaaer deri, at Sparekassen kun efter Hensigten burde modtage Smaasummer, og ikke Jndskud i Hundred- og Tusindviis af Personer, som selv ere istand til at faae deres Penge anbragte paa anden Maade, og blot benytte Sparekassen, for at tage den Rente med, som denne yder. Man tør haabe, at disse bemærkninger ville tages til Eftertanke og efter Omstændighederne følges af Vedkommende. Jkke ofte nok kan den Sandhed, som daglig Erfaring bekræfter, gjentages: at Provindserne høilig trænge til Indretninger, hvor temporair Laan, forstaaer sig imod tilstrækkelig Sikkerhed, kunde faaes, da mange gavnlige Foretagender, som ville yde den arbeidende Klasse Brød og Fortjeneste, nu, i Mangel af samme, maae bortfalde. At opmuntre og befordre Virksomhed er, ved den bestandige Folkeformerelse, bedre end alle Palliativer. Hvor der sørges for, at dens Kilder ikke stoppes, vil den Arbeidsføre ikke saa let tabe Modet, men lære at erhverve selv og skamme sig ved at leve under Formynderskab paa Andres Regning. Alt dette er gamle Sandheder, vil Man sige; men bør de derfor slaaes i Glemmebogen? Hvor ønskeligt, om Man oft tyede til disse som et rigt Skatkammer, og f. Ex. ihukom: følgende den ædle Frankling. Middel til at fylde hele Verdens Punge: J vore Dage, da der saa almindelig klages over Pengenes Sjeldenhed, maa pengeløse Mennesker erkjende det med dobbelt Tak, naar Man viser dem et Middel, hvorved de kunne rekrutere deres Mynter. Jeg vil gjøre Dem bekjendt med den ægte Hemmelighed, at fange Penge, med den sikreste Vei at fylde tomme Lommer paa, og bestandig holde dem fulde. To simple Regler, nøiagtig fulgte, udgjøre den hele Kunst. For det Første: vælg Retskaffenhed og Virksomhed til dine bestandige Følgesvende; og For det Andet: giv ikke en Skilling mere ud, end din rene Vinding udgjør. Da vil din sammenskrumpne Pung begynde at svulme op, og aldrig meere klage over Tæring. Jngen Kreditor vil presse dig, ingen Mangel trykke dig, ingen Hunger plaget dig, ingen Nøgenhed forvandle dit Blod til Jis. Hele Himmelen vil lyse klarere over dig, og Glæden fremspire enhver Krog af dit Hjerte. Saa følg nu disse Regler, og bliv lykkelig! Forjag Bekymringernes blege Spøgelser af din Siel, og lev uafhængig! Da skal du være en Mand og, naar en Rig nærmer sig, ei behøve at skjule dit Ansigt, eller have den Smerte at synes ubetydelig, naar Lykkens Sønner prunke ved din høire Side, thi Uafhængighed, enten du besidder liden eller stor Formue, er altid Rigdom, og stiller dig i lige Række med den stolteste Ridder af det gyldne Skind. O, saa vær da fornuftig, og lad Virksomhed gaae med dig om Morgenen, og ledsage dig, indtil Aftenklokken ringer til Hvile. Lad Retskaffenhed være som din Siels Aande, og glem aldrig at have en Skilling tilovers, naar alle dine Udgivter ere beregnede og betalte; da vil du naae Toppen af jordisk Lyksalighed, og Uafhængighed vil være dit Skjold og Harnisk, din Hjelm og Krone da vil din Siel gaae opreist, og ikke bøie sig for Skurken Silke, fordi han er Eier af Skatte; da vil du ikke taale noget Slag, fordi Haanden, som byder dig det, bærer en Diamantring.