Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-07-11
– Jfølge H. Corresp." venter Keiseren af Rusland om nogle Dage et Besøg af sin Svigersøn Prinds Frederik af Hessen, der imidlertid dog endnu opholder sig her i Staden. (Flyvep.)- Som bekjendt er Concessionen til Klampenborg-Jernbanen kun given under den Betingelse, at Jnteressenterne selv maae sørge for, at blive enige med de vedkommende Grundeiere om Afstaaelsen af de til Banen fornødne Jorder. Man var forberedt paa Hindringer, eller idetmindste paa høie Priser; men Expropriationen skal være opnaaet under ret heldige Vilkaar, kun med Undtagelse af een Lodseier, Vognmandslauget, som hidindtil skal have vægret sig ved at afstaae et Vænge, hvorover Banen er bestemt at gaae. Selv om Lauget skulde vedblive at fremture i sin Halstarrighed, vil det naturligviis ikke forhindre Banens Anlæg, og vi have hørt, at man ugter at omgaae Vænget. J alle Tilfælde vil der sikkert kunne erholdes kongl. Resolution om Expropriationslovens Anvendelse paa Banen, da det aldrig kan være Meningen, at en enkelt Mands Stridighed skulde kunne standse den. (S. Bl.) Tæppet er faldet for det store, aldrig forhen seete Drama, der en heel Uge igjennem har oplivet og henrevet, ikke blot Kjøbenhavn, ikke blot Danmark, men hele Norden; det, hvori Charakteerrollerne udførtes af tre Nationers livsfro og aandsforige Ungdom, medens Qvinder og Oldinger, Bønder og Embedsmænd, Handlende og Haandværkere kappedes om at overtage Birollerne; – Tæppet er faldet for dette straalende Tableau, over hvis brogede Tummel og jublende Beggeistring Fredens og Forsoningens Du svævede med Haabets Oliegreen, for disse pompense Masser, i hvis Bevægelser een stor Tanke skabte Harmoni og Heelhed; – det er faldet, men det hæver sig igien; Efterspillet begynder. J dette er det det kgl. danske Cancelli, der har overtaget Scene-Jnstructeurens Hverv; det er Generalfiskalen, hvem Hovedrollen er betroet; det er Criminalrettens og Høiesterets Skranke, hvorhen Skuepladsen er forlagt. See J nu, hvor høiligt J have taget Feil, J, der, berusede af Øieblikkets Fryd, kastede Eder i Jllusionernes lokkende Arme; J, der drømte om en virkelig og varig Fred mellem det Nye og det Gamle, mellem Fremtid og Fortid, mellem den offentlige Mening og Systemmet; J, der bildte Jer ind, at nu var Alt saa godt og skulde vorde saa til Dagenes Ende; J, der i Regjeringens og Autoriteternes velvillige Tienstagtighed saae et ubedrageligt Varsel om, at den indre Kamp mellem uforsonlige Anskuelser og Partier var gaaet over til en venskabelig Kappestrid, om hvem der bedste kunde forhverve Fædrelandet Fremmedes Agtelse og Velvillie, Men hvor kunde J ogsaa hengive Eder til slige fangvinske Drømme, Vide J da ikke, at Livet ikke er en fortvarende Helligdag, men en lang og møisom Hverdag, med faa, saare faa, festlige Secunder, (Fædrel.)- Den "Berlingske Avis" beretter nu som officielt, at Advocaterne Bauditz og Lohse ere, i Anledning af den fra Rendsborg sendte Takadresse til den bruusvigske Stænderforsamling, blevne tilkjendegivne Hs. Maj. Kongens allerhøieste Mishag med deres Adfærd i bemeldte Anledning og advarede med et fremtidigt lignende Forhold. Ligeledes stadfæstes i samme Tidende den fra Kiel meddeelte Efterretning, at der mod Politimesteren i Byen Slesvig, Baron Eggers, er, paa Grund af Embedsforseelse, bleven indledt en Undersøgelse, og han midlertidig suspenderet fra sit Embede. Med den for Architerterne til Guldmedaillen bestemte vanskelige Concurs=Opgave: et Theater, skal der efter Forlydende denne Gang tilsigtes en reel Nytte, idet der siges, at den Tegning, som tilkiendes Prisen, skal tjene til Model for et nyt Theater, som skal opføres paa Garnisonspladsen, eftersom det gamle snart maa ansees for ubrugeligt.