Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-09-23
Om Hs. Maj. Kongens Fødselsdags Festligholdelse i Stubbekjøbing læses følgende Meddelelse i Berl. Tid." Hs. Maj. Kongens Fødselsdag blev her den 18de høitideligholdt ved en ualmindelig skjøn Fest. Den herværende Borgervæbning under Anførsel af Kjøbmand Scheel havde paa egen Bekostning anskaffet sig en ny smagfuld Fane, som blev indviet af Kammerherre, Stiftamtmand v. Jessen og derved de varmeste Følelser af Kjærlighed, Tillid og ærefrygtsfuld Hengivenhed udtalte for Hs. Maj. Kongen, der besvaredes ved gjentagne Hurraraab af den talrige Forsamling af Byens Jndvaanere og Beboere fra Landet, som vare tilstæde ved denne saa velordnede og værdigt udførte Høitidelighed. Om Aftenen var i et dertil festligt smykket Locale en Souper, hvor Skaaler for Deres Majestæter Kongen og Dronningen, Hs. Kgl. H. Kronprindsen med flere bleve udbragte, ledsagede af Kanonskud og Musik. Derefter var Bal, og den herlige Stemning, samt den almindelige Glæde, der herskede ved denne Fest, gjorde den til en af de behageligste, vi her have oplevet. Ligesaa utvivlsomt som det er, at Eds Aflæggelse er et aldeles nødvendigt Middel ikke alene til mange Retstrætters Afgjørelse mellem Borgerne indbyrdes, men ogsaa til den fuldstændigst mulige Tilveiebringelse af Sandheden i saadanne Tilfælde, hvor det er Staten magtpaaliggende at erholde Kundskab om samme, ligesaa paatrængende nødvendigt er det, at der fra Statens Side anvendes den størst mulige Omhyggelighed for, at Edens Aflæggelse skeer paa en saadan Maade, at den kan fyldestgjøre de Fordringer, man bør gjøre til en i Relation til Borgernes Moralitet saa vigtig Handling, og under saadanne Forhold, at man erholder Garanti for, at der ved Eden tilveiebringes al den Sikkerhed, som de menneskelige Jndretninger ere istand til at yde. See vi hen til de Former, under hvilke Eden aflægges efter den danske Lovgivnings Bestemmelser, da troe vi ikke, at det er formeget sagt, naar vi paastaae, at der i saa Henseende staaer meget tilbage at ønske, og at EdsForklaringen neppe svarer til de Anskuelser, som vor Tids Oplysning fører med sig, og at den ikke er istand til at opfylde de Fordringer, som der efter Regjeringens egne Anskuelser maa kunne gjøres. til samme, nemlig at den kan give de moralskereligiøse Forestillinger, hvorpaa Edens Kraft beroer, den størst mulige Virksomhed, ved den rystende Scene som forestaaer den Sværgende, at skulle bekræfte sit Udsigendes fuldkomne Overeensstemmelse med Sandheden under Paakaldelse af den hellige, alvidende og retfærdige Dommer. Denne Mening, at Lovens forældede Edsforklaring ikke længer var tidsvarende, har efterhaanden vundet mere og meere Anerkjendelse i Folket, og Discussioner om en Forandring i Edsaflæggelsen ere i disse Dage aabnede ved et lille Skrift af Waldemar Hansen, betillet: Betragtninger over Maaden, hvorpaa Eden bliver aflagt i Danmark. Forfatteren søger Grunden til den uværende letsindige og skjødesløse Omgang med Eden deels i indre deels i ydre Omstændigheder, eftersom Jndvirkningen af Sandserne mindre eller mere har med disse at gjøre. Til de indre Omstændigheder henregner han Manglerne ved Forklaringen, som gaaer forud for selve Edsformularen, en maaskee for hyppig Anvendelse af Eden og Tiden, paa hvilken den aflægges; til de ydre Omstændigheder henregner han saadanne som Stedet, hvor den aflægges og Maadan, hvorpaa det skeer, endvidere til hvem, samt i hvilke Personers Overværelse den aflægges. Han foreslaaer dernæst de til disse Manglers Afhjælpning nødvendige Midler og angiver navnligen en anden Forklaring af Eden, som vi, hvad man end iøvrigt kan have at sige om samme, dog ikke kunne andet end foretrække for Lovens, der forudsætter Anskuelser og Meninger, der ere intet mindre end christelige. Hvad Forfatteren ogsaa lægger megen Vægt paa, er, at Overeensstemmelse i Tanke og Tale bliver i Eden fremstillet som noget uadskilleligt, eller at Eden kom til at gaae ud paa, saavel hvad man tænkte som hvad man sagde, hvori vi ikke kunne andet end give ham fuldkommen Ret, da der intet mere bevirker Meened end de saakaldte reservationes mentales eller Forbeholdenhed i Tankerne. Vi skulle her ikke gaae nærmere i Detail med Forfatterens velskrevne Bog men, om vi end ikke kunne deele alle de i samme udtalte Anskuelser, navnligen fra det juridiske Standpunkt, kunne vi dog ikke andet end varmt anbefale den til alle Sandhedens Venner, til alle dem, deer om at gjøre, at Folkets Moralitet ikke udsættes for Fare, samt gjentage Forfatterens Ønske om, at Læserne ville i det mindste deele hans Jnteresse for Sagen, der fortjener nøie Drøftelse og moden Overveielse. (Kbhpst.)¬