Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1693-08-01
Tydskland. Holsten. Hans Kongel. Majest. Armee forsamlede sig ved Oldenlo, hvor Hans Kongl. Majest. den 4 hujus sig loed indfinde. Den 7 begyndte Cavalleriet til det Lauenborgeske at marschere. Den 8 marscherede Jnfanteriet ad Barckentin; Hans Kongl. Majestæt med Printzerne stoede paa en Høy ved en Broe og besaae dem, hvor alle Battallionerne maatte defilere, og befandt med stoer Fornøyelse samptlige Tropper i en god Tilstand. Hans Kongl. Majestæt begaf sig derefter til Pinnenberg, hvor sig og adskillige Potentaters MiniMinistrer indfandt, nemlig fra Keyseren Greven af Kønigsegg, fra Engelland Milord Laxington, fra Holland Hr. Hoppe, og fra Brandenborg Hr. Fuchs, som Hans Majestæt Mediationen paa deres Høye Principalers vegne tilbøde, for at bilegge den Stridighed som imellem Hans Kongelige Majestæt og det Høyførstelige Lyneborgeske Huus, var opkommen, angaaende den Stad Ratzeborgs Nye anlagde Fortifications-Werck. Og at gandske Europa kand see, at Hans Majest intet var kierere, end at dend Neder-Saxeske Kræytz kunde blifve i Rolighed, hafver Hans Majestæt forbemelte Ministrers Ansøgning bevilget, intet Fiendtlig, førend den 12 hujus var forløben at lade foretage; dog hafver hans Majestæt, til Forsikring, alle Passerne i det Saxen-Lauenborgeske, saa vel ved Elven, som paa andre stæder ladet besætte, og Krigs-Folcket tære paa deris egen Pung. Der den 12 var forløben, bekom Hans Majest. endnu ingen Satisfaction. Paa de høye Jntercessioner, bevilgede Hans Majestæt endnu en Anstand paa tvende Dage, men det kom dog ikke til nogen Slutning, hvorfor de den 16 paa ny igien søgte Dilation, hvilket Hans Majest absolut afslog, og strax ved en Expresser Feldmarskalcken Greve Wedel af Ordre, at lade forfærdige Batterierne og Kedlerne for Ratzeborg, hvilket saaledis blef anordnet, at Alting om Søndag Aften, som var den 20, stoed færdig. Den 21 om Morgenen Klocken 5 blef ved en Raqvet gifvet Tegn, at alle Constablerne og Fyrverckerne skulde begynde paa engang fra alle Battererine og Kedlerne at canonere og bombardere, hvilket varede til Klocken 9 Formiddag, og ved Middags tid stoed den heele Stad i Flamme; Om Eftermiddagen Klocken 2 blef igien begyndt, og continuerede til om Aftenen Klocken 7. Samme Dag blef Staden afbrændt, saa nær som Kirckern og 3 eller 4 Huse. Mand vil sige, at ved 4000 Skud og Kast i bemeldte Tid skal være skeed. De Lyneborgeske Batterier blefve af voris Stycker nedskudt, at deris Stycker der af nedfulde i Grafven, og kunde de om Aftenen icke bruge meere end 4 stycker. Paa vor Side blef den Dag af Fiendens Stycker ingen ihielskudt, men nogle faae ere ved en Fyrmørse som spranck, kommen til skade. Om Natten opkaste de et Batterie ved den lange Broe, fra hvicket de den 22 om Morgenen igien begyndte at skyde; og gaf vi paa voris Side dennem intet efter, og blef snart stærkere skudt end den forige Dag; Og fordi de begyndte at skyde af Dommen, blef paa vor Side den 23 paa bemeldte Domkircke skudt og bombarderet, saa at en Bombe nedfaldt der udi, hvilcken saadan Skreck foraarsagede, at Folcket som sig derind retereret hafde, maatte undfly derfra. Og Og i det mand continuerede at skyde paa Dommen, kom tvende Geistlige af Staden, hvilcke udmygeligen hos Hans Kongel. Majestæt, som samme tid var udi Leyeren, giorde Ansøgning, dennem en Stillestand paa 24 Timer at forunde, den de og af sær Kongl. Naade erholdte, med de Vilkor, at de sig derudi imidlertid skulde erklære, om de Extremitten vilde afvende eller icke, og i fald de det sidste udvalde, skulde hvercken Kircken eller andet blive forskaanet. Efterat nu Tiden mestendeel var forløben, skickede Gouverneuren en Tambour til Feldtmarskalck Wedel, thi Hans Majestæt var da alt bortreist, som i Gouverneurens Nafn om en Stillestand anholt, hvilcken Hans Excellentz og bevilgede.