Viborger Samler, 1832-03-03
Nye Uroligheder ere udbrudte i Kirkestatten. Det nærmere herom meddele franske Bla deri følgende Skrivelse fra Bologna af 11te Febr. Efterretningen og franske Troppers Afsendelse til Jtaliener kommen hertil ved en indsmuglet fransk Tidende og har valt overordentlig Sensation. Talrige Afskrivter ere sendte omkring i hele Romagna. Ungdommen er ude af sig selv af Glæde. Nogle ville til Ancona, Andre til Civitairvecchia, for at ste den franske trefarvede Fane. J Romagna er det meget uroligt; flere østerrigske Troppeafdelinger ere brudte op dertil. Ogsaa her opsloges forrige Nat truende Proclamationer mod de pavelige Tropper og Østerrigerne. Politiet er høist aarvaagent. I Rabenaa har man gientaget Rædselscenerne fra Forli- og Cesena. Den 7de Febr. droge Hs. Helligheds Soldater gjennem Navennas Gader, insulterede Borgerneskare Knebelsbarterne af de unge Menneske og vover dem debrøde Stribet af Beenklæderne. Bør gerne ansaae denne Opførsel som Forløber til alvorligere Opirin, og før Ave Maria var Hvermand hjemme. Strax efter Solens Nedgang adspredte de pavelige Bander sig i alle Stadens Qvarterer. En Dragon trængte ind i en Barbeerstue og kastede sig med Udraabet: "Mord i Mord!" paa Jorden. Dette var Losenet for hans Camarader, til at trænge indi Huset og med Sablerne bugge ind paa de Mennesker, som vare tilstæde. Bataillonschefen Bernardini, som under Napoleon erholdt Æreslegionens Kors, ilede gjennem Gaderne for at berolige sine Soldater, men faldt som et Offer for sine Bestræbelser. Soldaterne kastede sig over ham og tildæktede ham med Sabelhug. Den følgende Dag begav Carabiniercapitamen Paganelli sig med Vidner og Præster til ham, og optog en Protocol ved hans Seng. Den Døende udsaade, at hans egne Soldater havde ombragt ham, hvilket Udsagn undertegnedes af alle Vidner. Han døde om Midnat. Denne samme Paganelli anvendte sine Carabiniers til Rolighedens Opretholdelse, dog talte man 9 Døde og 37 Saarede, blandt de Første en Præst, der med Grucifixet i Haanden vendte tilbage fra Kirkegaarden. Tidligt om Morgenen den 8de forsamlede omtrent 400 velbevæbnede Borgere sig paa det store Torv; 300 Andre droge mod det forrige Kloster San Vitale, hvor de Paveliges Hovedqvarteer, befandt sig. Man sendte ogsaa Jilbud til Sanitetscordonen paa den adriatiske Kyst, der omtrent bestaaer, af 460 unge Mennesker. Man vareenig i, strax efter deres Ankomst at ringe med Stormklokken og angribe de Paveliges Quarterer. Disse havde forskandset, sig i deres Caserner og Generalstaben var flygtet. Pro legaten sendte Capitain Paganelli og hans Carabiners til Folket, der vedblev at raabe: "Bort med Morderne, bort med de Pavelige. Den pavelige OberstZamboni forlangte nu at capitulere, hvilket ogsaa antoges. En Deel af de pavelige Tropper, 130 Mand tilfods og 120 Mand til Hest, bortfjernede sig fra Staden. Resten, 400 Mand stærk, var i Begreb med at strække Vaaben, da just 3 Compagmer Østerrigere indtraf fra Forlii. Disse bleve vel modtagne og Roligheden gjenoprettet; dog er Folket i høieste Grad forbittret." - En anden Beretning fra Venedig skildrer Sammenhængen anderledes. Jfølge den skulde nemlig Militsen efter de papelige Troppers Jndrykning være forbleven under Vaaben, under Paaskud, at hjælpe Hine ved den offentlige Ordens Opretholdelse, hvorimod de havde begunstiget Jndvaanernes Uordener, der omsider fordrede Anvendelsen af Magt. Bernardinis Drad fortælles uden at nævne, til hvilket Partie hans Drabsmænd hørte. De østerrigske Tropper vare, da Oprøret udbredte sig til Romagnola rykkede ind, og havde gjenoprettet Roligheden, hvorpaa de - som Beretningen ganske nalvt udtrykker sig - tillode Oberst Zamboni at begive sig til Romagnola.