Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-02-19
Engeland. Den 4de Febr. Kl. 2 om Eftermiddagen er Parlamentet bleven aabnet ved en Kongl. Commission bestaaende af Lord-Kantsleren, Grev Bathurst og Rosslyn, Hertugen af Wellington og Grev Aberdeen. Lordkantsleren forelæste den kongelige Tale, hvori Jntet særdeles vigtigt forefindes: "Da Hans Majestæt nylig med sine Allierede har truffen Measures til Grækerlands Tilfredsstillelse og befæstigelse, saa nærer H. M. den Troe, at kunne inden en ikke lang Tid, meddele Dem betingelserne for denne Overeenskomst, ligesom ogsaa at kunne give de Oplysninger, som ere egnede til at opklare det Forhold, som har ledet H. M. i Løbet af disse vigtige Underhandlinger. H. M. beklager ikke at kunne melde, at der gives nogensomhelst Udsigtil at kunne bringe en Forsoning i Stand mellem Prindserne af Huset Braganza. H. M. har ikke anseet det for at være raadeligt, igjen paa den gamle Fod at oprette Høisammes diplomatiske Forbindelse med Kongeriget Portugal, men de talrige Forlegenheder, som opstaae af denne sig hendragende Afbrydelse af Forbindelserne, formere Hs. Majestæts Ønske, at sætte en Grændse, for et saa alvorligt Onde. H. M. har befalet at Finantsberegningerne for Aaret, skulle forelægges Dem, de ere affattede med den største Sparsomhed, og det vil være Dem kjerkommen at erfare, at H. M. vil kunne foretage en betydelig Reduction i de offentlige Paalæg, uden at gjøre Marinen og Armeens Tjeneste Afbræk. H. M. befaler os af underrette Dem om, at Udførselen af brittiske Producter og Manufacturvahre har overstegen alle foregaaende Aars; H. M. føler imidlertid med Smerte at uagtet dette Tegn paa levende Handel, hersker dog Nød blandt den jorddyrkende og manufacturerende Klasse i nogle Dele af de forenede Kongeriger o. s. v. - Parlamentet er nu forsamlet; vi troe skrives der - at selv de ældste Medlemmer af samme, have oplevet faa Sessioner, som i dens Forhandlinger synes at være saa overordentlig vigtige for Nationens tilkommende Velfærd, som den Forestaaende. Der gaves vel Sessioner, hvor Følelsen i Almindelighed var mere oprørt, fordi man frygtede Fare fra uden af, eller ventede et Parties Triump i det Jndre; men endnu erindre vi ingen Forsamling af Folkerepræsentantere, paa hvilke Folket af alle Classer skuer ned med saa særegen og personlig Jnteresse. Der gaves Tider, hvori Landmanden og Fabrikanten befandt sig i Nød, og da et almindeligt Skrig hævede sig over den forfaldne udenlandske Handel; men det er Medlemmerne af Parlamentssessionen i Aaret 1830 forbeholden, at høre, at alle disse Onder med frygtelig Magt styrte ind paa os - at høre at vore Landmænd selv under Kornlovens Beskyttelse, ved den lave Priis paa deres Producter, ere satte ud af Stand, til at betale Agerdyrknings Omkostningerne - at høre at vore Fabrikantere, uagtet vort Maskin væsens ikke betvivlende Overmagt, befinder sig i en Standsning, og at vores Handel ligger død, paa en Tid, da man kan erholde Kapitel for en aarlig Rente af 2 eller det høieste 3 pro Cent. Foralle disse Onder, skal den forestaaende Parlaments Session finde et Hjelpemiddel, og endskjøndt vi tvivle paa at menneskelig Magt eller Viisdom er i Stand dertil, saa frygte vi dog at Parlamentet hellere, trykket af en saa almindelig og hæftig Opfordring, som det end var til Landets Ulykke) vil optræde som Handlende, end ved passivt Forhold udsætte sig for at beskyldes for Efterladenhed og Ligegyldighed.