Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-08-27
(Jndsendt.)¬ J Anledning af nogle i dette Blads No. 136 fra Aalborg Avis, optagne Bemærkninger skal jeg tillade mig at yttre Følgende: Dersom den ærede Redacteur af Aalborg Avis skulde, som det kunde synes, bære af den Formening, at en Underviisningsanstalt ikke kan være en Realskole, fordi den er oprettet for privat Regning (offentlig kan den jo dog ligefuldt være i al sin Færd og Virksomhed, naar den har Mod til at træde ud af sit Skjul), da maa han formodentlig ogsaa have samme Anskuelse om en lærd Skole, men hertil skal jeg blot bemærke, at det vist ikke vil falde Nogen ind at paastaae, at Hovedstadens private lærde Skoler ikke fortjene dette Navn, ligesom jeg ogsaa skal tillade mig, at erindre om adskillige derværende private Realskoler, f. Ex. Mariboes og de med hine berømte lærde Skoler forbundne Realskoler, hvilke Alle sikkert villigen indrømme, at de fuldkommen svare til deres Navn, Hvorvidt imidlertid disse sidstnævnte Skoler eller den Underviisningsanstalt, jeg er Medbestyrer af, svare til Hr. Rees Begreb om en Realskole, kan jeg ikke bedømme: deels fordi Meningen om, hvad en saadan Skole bør være, ikke er eens hos Alle, deels fordi Hr. Ree ikke har fremsat Sin. Her at føre fuldstændigt Beviis for Rigtigheden af min om denne Sag forhen yttrede Anskuelse, finder jeg baade for vidtløftigt og upassende; kun dette skal jeg tillade mig at bemærke, at en Skoles offentlige og fleeraarige Virksomhed udentvivl afgiver det sikkreste Beviis for hvad den er og duer til, og det forekommer mig ikke at være humant, hvis man vilde søge offentlig at kaste Skygge paa en Skole, hvis indre Organisation og Præstationer, man ikke tilstrækkeligt kjender, ligesom det synes uklogt at ville nægte hvad der i Gjerning er beviist at være Naar dernæst Hr. Ree paastaaer Nødvendigheden af, at Drengebørns Underviisning ber være videnskabelig, bygget paa en videnskabelig Grund, ledes efter videnskabelige Regler af videnskabeligt dannede Lærere, saa forekommer det mig, at Ordet videnskabelige her let kan misforstaaes, (det misbruges desværre ofte og det meest af dem, som mindst have smagt Videnskabeligheds ægte Frugt); thi det kan vist neppe være Hr. Rees Mening, at anprise Drenge Videnskabelighed, der i alle Fornuftiges Øine udentvivl ansees foren Uting, og skulde han virkelig mene, at Drengebørns Underviisning bør være videnskabelig, og meddeles efter en videnskabelig Methode, da maa jeg paa det Bestemteste erklære denne Anskuelse for upædagogisk, en Paastand, jeg her i Korthed skal søge at begrunde. Jeg skal da først bemærke, at jeg ved Drenge-Underviisning forstaaer den, der meddeles Drengebørn indtil Confirmationsalderen eller omtrent til det 14de Aar, og at jeg ved videnskabelig Underviisning og videnskabelig Methode, vædagogisk talt, forstaaer den, der er det Modsatte af den populære, med Naturen overeensstemmende Methode, der, fordi Børnenes Anlæg i deres Grundvæsen ved den gribes og udvikles, ogsaa derfor passende kaldes Clementarmethoden. Den videnskabelige Underviisning begynder i Regelen med de almindeligste Sætninger, med Ariomer, Definitioner, almindelige Jnddelinger, Schemaer og Principer, af hvilke det Særegne og Enkelte udledes. Man fordrer conseqvent, systematisk Anordning, et System. Men naar Videnskaben saaledes fremstilles som selvstændigt Object, maa det bemærkes, at den ikke saaledes er fremstaaet; thi den menneskelige Aand kjender og opdager først det Enkelte, hvoraf den siden udvikler det Almindelige. Denne Begyndelse fra det Enkelte, Specielle, Jndividuelle og Fremskriden til det Almindelige er altsaa Udviklingens naturlige Gang. Derfor gaaer enhver dannende Underviisning denne Vei, og vi kalde den Elementarmethoden, hvilken som sagt er den videnskabelige (ogsaa kaldet constructive) Methode aldeles modsat; dens Begyndelsespunkt er hiins Endepunkt.