Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1832-09-30
Politiske Efterretninger. Politisk Oversigt. Det synes virkeligt som en ikke ubetydelig Spænding er opstaaet mellem de store Cabinetter og at de belgiske Anliggender dog alligevel let kunne blive det Brænd punct som vil antænde hele Europa, saaledes skrives der fra London under 14de Septbr.: "Den politiske Horizont synes noget at formørkes; de igaar med Posten fra Flandren og Holland ankomne Privatbreve, synes at bekræfte at en Crisis er indtraadt i de hollandske og belgiske Anliggender. Ja, i et Brev fra Haag hedder det: at Kongen af Holland har officiel ladet tilkjendegive vores Regjering, at han har besluttet ikke at ville indlade sig i videre Underhandlinger. Han er beredt til at tiltræde de Forslag, som i afvigte Juli ere gjorte ham med Hensyn til en Modefication i betingelserne; men vil ikke laane Øret til nye Forslag. Breve fra Brussel synes derimod at aande et mindre bestemt Forhold fra Regjeringens Side, da der meldes derfra, at den belgiske Minister Meulenaere og de øvrige Ministre have taget deres Afskeed, paa Grund af at de ofte og bestemt havde erklæret i Kammerne, at de aldrig mere ville indlade sig i en directe Underhandling. med Holland, førend Antverpens Citadell er rømmet; og da der nu skal tilbyde sig en gunstig Leilighed til at jevne Striden paa en anden Basis, saa ville de, ved at træde ud, hæve enhver Vanskelighed. General Goblet er nu udnævnt til Premierminister og Hr. var de Weyer er udnævnt til at underhandle med de hollandske Befuldmægtigede. Høist mærkeligt er det ogsaa, hvad der skrives fra Paris under 18de September: "at Hr. Sebastian har tilskrevet Londonner-Conferentsen: at den franske Regjering ikke mere ville vente paa den belgiske Qvæstions Afgjørelse. Under ethvert Tilfælde maatte Antverpen være rømmet inden de franske Kammer Sammentrædelse, thi uden at have dette, som Støtte, kunne Ministeriet ikke fremtræde for Nationalrepræsentationen. - J det vestlige Frankerig er Tilstanden meget betænkelig, hvilket har foranlediget den høistcommanderende General der, Hr. Erlon, til at udstæde en Proclamation, hvori han advarer for de Fald strikker, som lægges for Frankerig af det forviste Kongepartie, der ikke forsmaaer selv de meest nedværdigende Midler, for at holde Landet i vedvarende Uroe. Man har søgt at gjøre den Mening gieldende: at Hertuginden af Berrys eventyrlige Foretagender misbilliges af den afsatte Kongefamilie; men de legitimistiske Blade paastaae det Modsatte, dog - en Opstand i de vestlige Provindser kan, som man nylig har seet, dæmpes med liden Møie; men særdeles paafaldende ere de store Rustninger, som endnu foretages i Frankerig; saaledes lyde de Efterretninger Amsterdammer-Handels blad meddeler fra Paris under 19de Septbr. yderst krigeriske; der tales atter om den i Cherbourg udrustede Flaade, som personlig skal commanderes af Admiral Rigny og agere i Forening med den engelske Eskadre mod Holland. Tillige skulle 30,000 Mand Landings tropper sættes i Beredskab, for under Marskal Gerards Commando paa første Vink at kunne rykke ind i Belgien; det heed ogsaa selve Paris, at de Conscribeertes Classe for 1832 skulle indkaldes til Vaaben. Muligens staae ogsaa Frankerigs Udrustninger i Forbindelse med hvad Pariserbladene Mettager og Constitutionel fortæller: at man i de indviede (legitimistiske) Circler i Paris var beskjæftiget med en fra Hollyrood ankommen Memoire, hvis Forfatter man anseer for at være Storreferendaren, Greo Semonville; dens Jndhold skal fornemmelig være: at i Betragtning af de mange i Frankerig herskende Uroligheder og Conspirationer, ville det være fordeelagtigt for det forrige Kongehuus, samlet at nærme sig de franske Grændser, og ikke enkelt som hidtil, for derved at sættes i Stand til, øieblikkelig at benytte sig af Tildragelsernes Gang, Dette Raad er motiveret ved et udførligt Raison, nement over Europas Forhold i Almindelighed og Frankerigs i Særdeleshed. Følgen heraf skal være Carl X og hans Families Afreise til Tydskland. – Den franske Regjering skal nu have faaet Øinene aabnet for den Fare, som tener den, og man vil nu ogsaa deraf forklare sig Storreferendarens Reise til Jtalien. Jmidlertid viser det Anstrøg Urolighederne i Frankerig have havt, at det gamle Dyngstie har enkelte Tilhængere, og at der vel i Pairskammeret (dette Samlingsted for Tienere og Forrædere) gives en Antal Carlister; men dette Partie er unægteligt det mindste i Frankerig, og de der antog sig Hertuginden, af Berry, vare for det meste Landjunkere og catholske Pabster. Skulle det muligens ligge i en Fyrst Metternichs Politik, at faae Carl den Tiendes Familie anviist Opholdsted i Grätz, for senere ved Tingenes mulige Omvæltning, igjen at kunne bringe den paa den franske Throne? Dette synes i det mindste ikke at kunne være overeensstemmende med Nutidens Politik, da Tydskland, derved ville indvikles i en Krig, som under den nærværende indre Gjæring der, ville blive farlig for Østerrig selv, især saalænge Polen ikke kan ansees for at være fuldkommen pacificeret; dog, er det sandt at Fyrst Metternich ved Efterretningen om Juli=Revolutionen i Paris skal bestyrset have udraabt: "der seer jeg hele 15 Aars Arbeide tilintetgjort!" saa kan man ikke vide, hvorvidt denne store Diplomatikkers Planer kunne gaae: ham, om hvem Napoleon sagde: at hans Politik var dyb og undgrundelig!" (Redact.)