Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-01-12
Da Hs. Velærværdighed har fremsat fine Tanker, til andres Prøvelse og Betænkning, saa troer jeg at derved kunde gjøres følgende beføiede almindelige Erindringer. 1. Uden Tvivl driver Hs. Velærværdighed Tingen forvidt, naar han paastaaer, at i en Egn hvor en Td. Rug nu betales med 80 Rd., skulle 80 Tdr. Lands bedste Jord, til en Præstegaard dog ing en Fordeel indbringe. - Hvilken Præst, som er i dette Tilfælde, maae selv være Skyld deri, og hannem kan ikke raades bedre, end at bortforpagte sin Avling ved offentlig Auction, ikke for Penge=Afgivt, men mod Natural Produkter og derhos paalægge Forpagteren, at svare alle Skatter og Byrder. Jeg er vis paa, at den ulandkyndige Præst skal finde Regning derved, da jeg kjender Selveiere, der uden engang at have 80 Tdr. god Land til sin Gaard, og uden at lide enten Hunger eller Tørst, svare Jndkjøbs=Rente, og dog lægge Penge op i disse Tider. 2. Det synes at Middeltallet af de 5 sidste Aars Kapitels=Taxter, for at komme den værende Tids Priser nærmere, var det passeligste, saavel for Tiende=Hæverne, som for Yderne, saaledes at altid det ældste Aar gik af, og det sidste forløbne kom i Steden, hvilken Forandring ved nærmere Forestilling, paa vedkommende høie Steder, vel og kunne udvirkes. - Dernæst maae jeg bemærke, at Hs. Velærværdighed, under første Post omtaler og beregner Fødekornet til Præstens Familie, og under 2den Post atter lader det samme komme i Beregning; men en Præst maae dog ligesaa lidet, som nogen anden have 2 Koner, følgeligen ei heller 2 Familier at give Brød. Hvad det frivillige Kirke=Offer angaaer, da retter sammes Af eller Tiltagende sig som oftest efter den Grad af Agtelse og Yndest, enhver Menighed bær for fiin Præst. Vender man nu sin Opmærksomhed fra Præsten, der foruden alt foranførste, har frie Bolig, de fleste tillige frie Jldebrand - til de paa mange Steder med ringe Pengeløn aflagte Embedsmænd i Kjøbstæderne, som endog for det samme maae holde Kontoirer og Kontoir=Betiente, Enker, Pensionistere, og flere, som for Penge i disse Tider skulle kjøbe alle deres Fornødenheder, Huusleie og Jldebrand iberegnet; saa er det indlysende, at disse dog langt mere virkeligen ere beklagelsesværdige. Allermindst i disse Tider, da Opofrelse for Fædreneland og Stat burde fortrænge Unøisomhed, og egennyttig Vindesyge, anstaaer det nogen Embedsmand at fremkomme med ubeføiet Klage over Jndkomsters Ringhed, der letteligen kunde hentydes, som om derved var sigtet til at Resultatet af en paa urigtige Data grundet Beregning, skulle tiltrække sig Regjeringens Opmærksomhed, hvis retfærdige Villie dog ikke kan være anden, end at den ene Stand, Embedsmand og Undersaat, enhver efter sin Borgerstilling, forholdsmæssigen lige med den anden, skulle nyde Fordele og taale Besværligheder, efter Tidernes Medfør, uden at den ene skal reises og hæve sig ved den andens Nedtrykkelse, eller paa deres Bekostning; men at den ene Embedsmands Løn, under hvad Navn og Skikkelse den end oppebæres, skal staae i samme Forhold til den andens, nu som før. Overveies nu dette, hvad er da det Tillæg, som de med Penge lønnende Embedsmænd nyde i disse Tider at regne, med det flere Gange saa meget, som de med Avlsgaarde og Natural=Produkter lønnede Embedsmænd, efter disse Produkters nu opdrevne Priser, kunde udbringe til deres Jndkomsters Forøgelser fremfor tilforn, At opløfte Røsten mod isvanggaaende, ofte ligesaa menneskefordærvende, som landsfordærvelige Misbrug - De være enten ved lang Vane, eller ved gjeldende Folks Jnteresse, eller ved begge tillige, nok saa befæstede - og at være den miskjendte Sandheds uforfærdede Talsmand, det kan til ingen Tid fortjene Daddel - men naar Misundelse mod Standsbrødre i bedre Kaar, og Misfornøielse med sine egne kan forlede en Præstemand til en saa overspændt Skildring, og til i flere Henseender saa uoverlagte tildeels uanstændige Attringer, som i Avisen No. 168 offentlig findes fremsatte - og hvorfor neppe nogen Embedsbroder vil vide ham Tak - da er den Præst saa meget mere hæder= og roesværdig, som skjønt kuns aflagt med et af de maadelige Kald i Fyen, efter Hempels Avis No. 171.