Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-08-09
Under ovenstaaende Overskrift gjorde vi i Nr. 86 af 1ste Juni opmærksom paa en Hr. Sn., som i den Berlingske Tidende lovede Godtfolk, der havde 10000 Rbd. at disponere over, en vel lønnende Netto-Gevinst af deres Jndsatser. Da vi siden den Tid ikke havde seet Noget til samme Mands "Gevinstgivende Tallotto-Besætningsfølger," smigrede vi os allerede med det Haab, at den Berlingske Tidendes Redacteur, havde fundet sig foranlediget til at lukke sine Døre for en Mand, som vi efter vor Kundskab til den omhandlede Sag maatte regne enten imellem de Bedragne eller imellem Bedragerne. Vi bleve derfor ikke meget behageligt overraskede, da vi i Berl. Tid. Nr. 181 igjen saae nogle Anmeldelser fra samme Mand, der nu kalder sig Sag, med den Bemærkning fra Redactionen, at disse Anmeldelser den 16de og 28de Juni have været indleverede, men "formedelst Mangel paa Plads ikke før have kunne blive indrykkede. Hr. S. fortæller nu, at der paa samlede Jnd satser af 3981 Rbd. er vundet 5417 Rbd., og at der med diverse Tillæg og Afdrag er en Netto Gevinst af 1518 Rbd. Maaskee med Hensyn til vore tidligere bemærkninger tilføier han: "Anmelderen af denne Tallotto-Besætningsfølge, erkjender tilfulde det Odiense der er i, efter det nu herskende fornuftigere Begreb om Tallottoets Væsen, endnu at ville tale omGevinstmuelighed herved, efter at saa Utalliges frugtesløse Bestræbelser maae synes forlængst at have sat Umueligheden heraf udenfor al Tvivl, men han vover at troe, at det hverken er uhæderligt, ligesom heller ikke ufortjenstligt af det almindelige Bedste, at have anvendt Tid og Evne til i sin Grundvold at ryste denne snilde Talsandsynligheds Bygning, der i over 200 Aar har duperet Verden; thi, at det System, hvorefter dette Afsnits Besætningsfølge er ført, har, igjennem en uafbrudt Gevinstfølge fra vort Tal lotteries første Begyndelse af i 1771, givet, efter samme Forhold, foruden den store Mængde mindre betydelige Vindinger, mange lignende større Resultater, derfor kan føres det imodsigeligste Beviis, saasnart passende Erstatning for den derpaa anvendte Umage er at erholde, hvorom særskildt Forslag vil blive gjort under denne Tidendes Avertissementer." Den sidste Deel af sit Løfte har han holdt i Nr. 185, hvorhan lover, at han vil, naar Flere med 10000 Rbd. eller 5000 Rbd. Resourcer ville benytte dette Besætningssystem, uden mindste egentlig Opoffrelse for disse, baade styre Besætningerne og imod en ubetydelig Forbeholdenhed give fuldstændig Oplysning om Methoden, hvorved dens Sikkerhed vil erkjendes." Vi have af disse Anmeldelser faaet bedre Leilighed til at kjende Hr. S. og ville derfor føie nogle Ord til vore tidligere bemærkninger. At der paa den ovenomtalte Jndsats kan være faldet den ovenomtalte Gevinst, finde vi ikke umuligt; at derimod hans System ligesiden 1771 har givet mange lignende større Resultater, det maa den fæste Lid til, der vil betroe en Hr. Sag at rutte med 5000 eller 10000 Rbd.; vi ville see det, førend vi troe det. Dog vil maaskee endog denne bemærkning ikke synes saa vidunderlig som en foregaaende, at han troer, at det hverken er uhæderligt eller ufortjenstligt af det almindelige Bedste at have udfundet disse Besætningsfølger. Havde Hr. Sag havt det almindelige Bedste for Øie, maatte han aabent have fremsat sine Opdagelser og beviist deres Rigtighed. Da vilde de havelagt et betydeligt Moment i deres Vægtskaal, som kæmpe for Lotteriets Afskaffelse; thi gives der nogen Mulighed for bestemt at vinde i Tallotteriet, da kan dette ikke bestaae, og Regjeringen maa blive nødsaget til at ophæve det, da den eneste Grund, der nu taler for dets Bibeholdelse, at Statskassen ikke kan undvære de deraf flydende Jndtægter, vil falde bort af sig selv. Anseer Hr. Sag det derimod forat være gavnligt for det almindelige Bedste at forøge de Jndtægter, Statskassen har af Lotteriet, da har han vistnok valgt et ganske virksomt Middel, dersom der, som Gud forbyde, findes Mennesker, der ville lytte til hans Løfter. Men vi feile vist ikke ved at troe, at Hr. S., snarere har tænkt paa sit eget Bedste end paa det almindelige. J vor tidligere Artikel formodede vi, at Hr. Sg ikke havde de fornødne Penge at disponere over, og ved hans Avertissement i Nr. 185 ere vi blevne bestyrkede i vor Formodning. Han vil styre Besætningerne uden mindste egentlig Opoffrelse for Spillerne; hvad vil det sige, Maaskee forlanger han kun Procenter af Gevinsten, og derimod var Jntet at sige, naar det var tænkeligt, at han paa den anden Side kunde stille Sikkerhed (vi mene i Penge og Penges Værd) for, at denne virkeligt kom. Han vil imod en ubetydelig Forbeholdenhed give fuldstændig Oplysning om Methoden; hvori bestaaer denne ubetydelige Forbeholdenhed, Maaskee deri, at Vedkommende skulle holde Sagen hemmelig? Er dette hans Mening, arbeider han jo ikke for det almindelige Bedste, men kun for deres, der betale ham derfor, og da disse Personer endnu ere ham ubekjendte, kan han ikke hav deres Bedste for Øie, undtagen forsaavidt som hans eget er forbundet dermed, men hvilken Gavn har det Almindelige deraf, Dersom Statskassens gode Forfatning maa ansees for at høre til det almindelige Bedste, skader han jo, forudsat at han virkeligen lærer Folk at vinde, aabenbart dette ved at lære Folk at formindske dens Jndtægter. Hermed ville vi for denne Gang slutte vore Bemærkninger; dersom Hr. Sag atter lader høre fra sig i den Berl. Tid., skulle vi ikke undlade at give videre Tilsvar, saavidt det maatte behøves.