JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
I Anledning af det i Politivennen No. 132 indførte Stykke af Hr. Doktor S. B. Bugges Levnetsløb, som er taget af Universitets-Programmet. Omtrent i Majmaaned 1799, søgte Hr. Dr. Bugge om at blive Distrikslæge ved Fattigvæsenet. Sygekommissionen ansaae det for en Pligt, af de flere værdige Mænd, som da ansøgte disse Pladser, at foreslaae for Direxionen dem, der med de fleste Kundskaber og med meest Erfarenhed forenede andre for en Læge ved Fattigvæsenet nødvendige Egenskaber. Den fulgte sin moralske Overbevisning, raadførte sig med adskillige af Professorerne, og næst derhos at tage Hensyn til de Søgendes Karakter ved Examen, troede den, at burde have Vished for, at den, som blev Distriktslæge, kunde selv besørge de kirurgiske Operationer, som kunde blive at forrette i Distrikterne. Den foreslog derfor Prosessor Saxtorph, og uuværende Divisionskirurgus Muner, som af de Søgende, foruden kirurgisk Examen ved det kirurgiske Akademi, begge havde medisinsk Examen ved Fakultetett Licentiatus Medicinæ Seidelin, som ved sine Kundskaber og mangaarige Erfarenhed har erhvervet sig Publikums Agtelse, og som Kommissionen var overbevist om, af selve de kirurgiske Professorer ikke at skulle kunne nægtes Kundskab og Færdighed til den herved fornødne Kirurgiet og Hospitalskirurgus Jordan, Regimentskirurgus Brochdorf, og Divisionskirurgus Klingberg. Om nogen af disse burde været tilsidesat for Hr. Bugge, tør den overlade til Enhvers Bedømmelse, der er Sagkyndig, og kjender dem alle lige nøje. Anden Gang i Julimaaned, ind. A., anholdt Hr. Dr. Bugge, om at blive Assistent hos Professor Tode. Sygekommissionen gjorde ikke Forslag til denne Post, og den behøver ikke saaledes at retfærdiggjøre det Valg, som da skede. Imidlertid maae vi, uden dog forresten at indlade os i nogen Sammenligning mellem Hr. Bugges og Hr. Rothes Kundskaber, Erfarenhed og øvrige Dulighed til den ledige Post, allene gjøre den Anmærkning, at Professor Tode ønskede sig den sidste, og at det for Direxionen kunde være forsigtigst, at give ham Fortrinet, da han, foruden kirurgisk Examen, havde et meget fordelagtigt Vidnesbyrd fra sine Foresatte om Færdighed i de kirurgiske Forretninger, som kunde forefalde i Fattigvæsenets Distrikter, en Hielp, man meget burde see paa at skaffe Prosessoren, i hans tvende vidtløftige Distrikter. Som et Beviis paa, at Sygekommissionen intet personligt har imod Hr. Bugge, og at den i det anførte Forslag til Direxionen bestræbte sig allene for at foreslaae dem, som den, efter sin Overbeviisning ansaae for de duligste, bør den til Slutning tilføje, at for ikke længe siden, da Underlægens Post paa det almindelige Hospital var ledig, lod den ved en af sine Lemmer Hr. Bugge adpørge, om han ønskede denne Post. Den troede, at forud erlangt Øvelse i kirurgiske Forretninger var for Underlægen mindre nødvendig, end for en Læge i Distrikterne. Men denne Post ønskede Hr. Bugge sig ikke. Mangor. Ranøe. Barent. Schrader.
Politivennen, 1801-01-01
Forslag, angaaende Klasselotteriet. Klasselotteriets Spillere kunne ikke fatte paa hvad fortrinlig Grund de 10400 Lodder, som udkomme hver med 19 Rdlr., som er det blotte Indskud, kan kaldes Gevinster, da der dog tabes paa ethvert Lod 2 Rd. 2 Mk. 4 Sk. Ja fik man endog det hele Indskud tilbage, saa var det dog ikke Gevinst, men nu er det virkeligt Tab. Lægger man nu de 22f00 Frilodder til, saa bliver af 38400 Lodder kun 428 Vindende de 28 Præmier iberegnet, og 3849o Tabende i sidste Klasse. Hvilket er et alt for ufordelagtigt Spil. Vilde man derimod fordele de 2de højeste Gevinster paa de 10400 Lodder, som nu urettelig kaldes Gevinster, saaledes, at der faldt lidt meer end Indskuddet paa ethvert Lod, saa var der dog noget Tillokkende, og Lotteriet tabte intet derved, men meget meer vandt, da alle Lodderne vilde blive afsatte, og ikke det Tilfælde indløbe, at flere Tusende bleve tilbage paa Lotterietse egen Regning.
Politivennen, 1801-01-01
Til Udgiveren i Anledning af Nikolajkirkegaard. Da man seer af Deres Blad, at Kommissionen, paa hvis Forestilling Vejsenhustomten blev foretrukket Nikolajkirkegaard til Byggeplads for Raadhuset, har havt til een af sine Grunde, at Ligene ikke kunde optages uden Ulejlighed for Omboerne, saa underrettes herved at: Fra Nikolajkirke og dens Kirkegaard have flere Familier siden Ildebranden ladet deres Liig opgrave og udføre paa AssistenbKirkegaarden, dels i Kister, dels i Kasser for de afpillede Been, hvorved ikke den mindste Stank eller Ulejlighed er foraarsaget Naboerne. Og Resten vil følge Exemplet, saa snart billig Erstatning gives dem for de købte Begravelsers Steder.
Politivennen, 1801-01-01
En forsømmelig Skorstensfejer. Den antage Skorstensfejer over Københavns Amt forsømmer saa ganske at komme til nogle af dette Amts Beboere, at man endogsaa resikerer sine Ejendomme ved saadan en Mands Adskillige paa Bernstorfs Efterladenhed. Gods har engang for alle gjort Aftale, at han skulde komme at feje deres Skorstene 4 gange om Aaret, men han har endnu aldrig opfyldt det Løfte, men i dets Sted indfinder sig kuns højt 2 Gange om Aarett siden i Martii Maaned har det ikke været muligt at faae ham til at feje uagtet han rigtig nok har havt Bud der i Egnen og ladet indkassere hos Husmænd og Beboere, hvad ham kan tilkomme for at rense disse Skorstene. Ved at have Bud hos ham selv har han allerede svaret over for 4 Uger siden, at han nok skulde indfinde sig, men endnu til Dato har man ikke havt mindste Person fra ham. Det var derfor at ønske, at flere af disse Mænd bleve ansatte i bemeldte Amt paa det at ingen slags Ildsvaade skulde opkomme ved saadan en Mands ( Skiødesløshed, og saasom de fleeste Bygninger ere affurerede i Brandkassen, er det et betydelig Ansvar, som paadrages fra denne Side. den 11 Novbr. 1800.
Politivennen, 1801-01-01
Om Brandraabningen i Onsdags Aftes. Den Aften blev hele Byen paa en ubehagelig Maade opskraalet af Vægterne, uden at man af disse kunde faae at vide, hvor Ildebranden var, da de alle sagde, de sels ikke vidste det. Da en saadan Uvished er utaalelig, saa blev Følgen, at hvad der endnu var oppe løb ud for at faae noget at vide, og hvad der alt havde lagt sig til Hvile, klædte sig igjen paa, om ikke for andet, saa for uden Forkølelse at kunne aabne Vinduerne, for at spørge de Forbigaaende hvor Ilden var. Da det nu er umligt andet, end at den førstskrigende Vægter jo veed hvor Ilden er, og altsaa kan meddele de øvrige denne Efterretning, og da disse, ved overalt at udbrede den, kunne opnaae deres Øjemed, at opvække Brandfolk og alle som ved Branden have at bestille, uden at skræmme de øvriget og da intet stemmer mere med god Orden og den nye Brandforordning, end at Gaderne saa lidt som muligt opfyldes med uvedkommende Folkt saa ønskes at det maatte blive paalagt ikke allene den først skrigende Vægter, men ogsaa alle de øvrige, at raabe Gaderne eller Stedet med, f. Ex. Brand, Kongens Vaskerhus Brand, Nørregade. o. s. v. Herved vilde Byen blive rolig, og Branden bedre slukkes, da nu mange selv af dem, som have med den at gjøre, først maae løbe paa Lofter eller til Frue Taarn, for dog nogenledes at vide, i hvilken Kant af Byen de skulle hen.
Politivennen, 1798-01-01
Bøn til Vedkommende. J den lille Gade, der mellem de tvende Palaier løber fra Fridrikspladsen paa Amalienborg til Søen, er en fordybet Grav, fuld af Dynd og Mudder, hvori staae nedpælede endeel Pæle, der viser, at alt dette er Levninger af en gammel forfalden Slamkiste, der nu ej mere holdes Hævd over. Jeg vil ej tale om, at man baade paa Kronprinsens og det lige over for liggende Pallai, kan strax, man lukker Vinduerne op, paa disses hertil stødende Pavilloner fornemme denne højst ubehagelige Naboe, men naar den til visse Aarets Tider staaer fuld af Dynd og Dræk, kan Skibsfolk og andre, hvis Vej i mørke Vinteraftener falder her, gjerne plumpe i og slaae sig enten Ribbenene eller Hovedet itu paa Pælene, og derved forblive liggende i den. Min Bøn er derfor, at den maa komme i Betragtning, og enten reent opfyldes og planeres, eller, hvis det er nødvendigt, at den skal vedblive, som jeg ej troer, da den ej nu har noget synderlig Rendesteens Tilløb, den da med et behørigt Dæksel, som enhver anden ordentlig og forsvarlig Byens Slamkiste, vorder forsynet.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal til Teater-Direksionen. En Person, der gjerne ønskede sig. Loge-Abonement til semte Skuespil-Forestillings- Aften men som ikke veed, til hvem han i denne Anledning skal henvende sig, da de offenlige Tidender ikke, som sædvanlig, have underrettet om dette, tager sig den Frihed at spørge den ærede Teater- Direksion: Hvor som helst og til hven som helst har man at henvende sig for at kunne faae Loge- Abonnement til femte Skuespil- Aften paa Teatret? Af Tillægget til Avertissementet om Skuespillet afvigte Onsdag Aften skulde man maaskee falde paa at troe, at dette Spørgsmaal maatte være for sildig fremsat, hvis man, mindste Maade kunde formode sligt af en Theater Direksion, der vil yydes af Publikum.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal og Svar om Jubelfesten. Uagtet disse Tider, taler man overalt om at illuminere til Jubelfesten, og det 3 Aftener i Rad. Visse Rigemænd skal have bestilt Pyramider med Lamper til at staae udenfor Portene af deres Hoteller. Folk som ej har Raad til at gjøre denne Leeg med, maae jo frygte, ligesom ved Indtoget, at faae deres Vinduer slagne itu af vor talrige Pøbel? Svar Udgiveren troer, at Spørgeren kan være fuldkommen rolig. Saa for ærvet troer han ingen mægtg eller riig Mand i Hovedstaden, at han skulde ubekymret trodse det Almindeliges Følelse, ved at bidrage til at paatvinge den Trængende en Udgift, eller den Uglade en Fornøielse. Kun Negerhandleren prygler Mennesker til at dandse. Vil i øvrigt enhver, som behøver Penigene til Føden spare sine Lys, saa sparer nok Pøbelen sig den Umage at slaae næsten hele Byeps Vinduer ind, og det vil da ikke vorde et Mundheldt Franskmændene synge naar de ere sultne, og Københavnerne illuminere.
Politivennen, 1801-01-01
Forslag om Skildter over Skorstenfejernes Døre. Da det er saa højst vigtigt i Ildebrands Tilfælde, at vide hvor Skorsteensfejeren boer, saa troer man at burde fremsætte det ønske, at enten Skorstensfejerne af egen Drivt vilde over deres Døre lade opsætte Skildter af stor og i Øjnefaldende Skrivt, eller at Brandvæsenets Foresatte i manglende Fald vilde paalægge dem det.
Politivennen, 1801-01-01
Bøn til Hyrekudsken i Læderstræde. Da De dog i Deres Vogremise holder en Lygte, vilde De forbinde Publikum, ved at anbringe denne Lygte saaledes, enten over Porten eller ved Siden deraf, at Gaden ogsaa kunde have noget Gavn deraf, da den just i den Egn meest trænger dertil.
Politivennen, 1801-01-01
Bønner til Teaterdirexionen. 1) At det igjen maatte inføres til Gavn for den øverste Etage, at den grønne Skærm gik ned over Lampen under Spillet, for at deres Øjne dog ikke ganske ødelægges, da blot Skinnet imellem Akterne er nok til at give svage Øjne et føleligt Knæk. 2) Dersom der, som man siger, bliver sjette Aftens Spil, at dette dog noget i Forvejen maatte bekjendtgjøres Publitum. 3) At de forestillende Gardiner neden om første og anden, men især første, Etages Loger, maatte borttages, da de hindre Udsigten for de bagerst Siddende, især i Parterrelogerne.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. Den i Politivennen omtalte Lygte uden for Drejers Klub, er nu saaledes forandret, at det saare til Oplysning trængende Læderstræde har Gavn deraf tilligemed Huset selv.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Bærebøre med udvendte snavsede Been vedblive paa Gadernet paa Hjørnet af Sværtegaden og Pilestrædet paa det smale Fortog staaer en, som dog nok ifald ogsaa alle andre vilde trodse, burde forvises derfra. Strax derved nogle usle Kielder-Vinduesskudder, hvorved mangt et Been vist faaer et føleligt Sted. 2) Amager Grøntkoner og Høkerboder paa gammel Amagertorv burde nok bedre ordnes, de indtage for megen Plads, uden Nytte for dem, men hindre Vejen for Gaaende og Kørende. 3) I Tugthusporten ere ved tvende Huse Jern-Rækværker, som gandske spærre det daarlige Fortog. 4) Burde Rendestenene renses førend Vognen som bortfører Skarnet var tilstede? om Vinteren sees bedst at det ikke burde skee. ) Tak være det høje Vand, som haver bortført endeel af den Uhumskhed, der havde samlet sig i Hukken ved Toldbodent Havnen er dyb nok, og kan gjerne modtage dette med alt det andet Tilflydende. Man maae ogsaa have noget at bruge Muddermaskiner til. 6) Hyrekudsken i store Regnegade anmodes om, at borttage de Reeb, som ere bundne til Lænkerne paa Rendestensbrættet. Da Fodgængere om Aftenen let kunne falde og slaae sig fordærvede, hvilket er hændet et Menneske i Mandags Aftes Klokken 10. 7) Uden for No. 108 i Kompagniestræde ligger, istedet for Rendebret, en stor Bund af et Kar, som, ved at gaae langt ud paa Kørebroen og optage næsten hele Fortoget, sætter de Gaaende i Fare for at snuble.
Politivennen, 1801-01-01
Om Dyrtiden i England. (Fortsat.) Kongen af England har, i sin Tale faa Tronen til det i Anledning af Dyrtiden tidligere sammenkaldte Parlament, foreslaaet som Hovedmidler imod denne Plage: 1) Revision af Lovene for Handelen med Levnetsmidler, 2) en ved Belønninger fremmet Tilforsel af Levnetsmidler, og 3) en fornuftig Sparsomhed og Indskrænkning hos Folket. Det Ostindiske Kompagni har afsendt et Advisskib til Bengalen, for at beordre en Mængde Ladninger af Ris hjem til England. I Jrland er Brændevinsbrænden af hvilken som helst Kornsort forbuden, og en Skat lagt paa Heste, for at fremme Brugen af Spand-Oxer. Haarpudder skal ganske afskaffes. (Fortsættes).
Politivennen, 1801-01-01
Forslag til nyttige Indretninger i de danske ProvinsialKøbstæder. 1) Mange Fattige maae i de smaae Købstæder naar de trænge, som især nu kan sees pantsætte deres Indbo, og give 1 Sk. af Rixdaleren ugentlig Rente, som er 52 ProcentsRente, eller maae sælge det for en Spotpris, da vi intet Assistenthus eller Lombard har i Provinterne. Da nu Kongen selv har fundet det godt for København at have Afssistentshus, ja endog selv holder det, da Pantsætningen er langt mindre skadelig end Spotsalg af Bohav., naar Renterne ej ere overdrevne, saa troer jeg, man burde ønske, at det blev i enhver Stad befalet en Embedsmand, eller tilladt en anden Mand, alt imod Kaution, og efter bestemt Rentefod, at holde en Lombard. Kapitalen kunde i første Fald, under Regjeringens Guaranti, af private Folk laanes. Nogle af de tagende Procent kunde tilfalde enhver Stads Fattigvæsen. Højstnyttigt vilde det være, ved alle Hospitaler og FattigInstituter i Provintsstæderne, at indføre den Rumfordske Suppe, som kunde gives istædet for Penget hvilke sidste desværre ofte anvendes til Kefe og Brændevin, hvorimod hele Familien lider Hunger, og bliver derved tillige med Efterslægten moralsk og physisk fordærvet. Skaden, som Brændevin foraarsager, især den største Klasse af Arbejdere, og meest de Fattige, er ubeskrivelig stor. Da mange Folk, som ere fødte paa Landet, blive Købmænd, hvorved disses Antal saa meget forøges, at de ej alle kan subsistere, og de, for at kunne nogenledes bestaae, maae tage for store Fordelet saa var det at ønske, at Landboernes for stærke Tilstrømmen til Købstæderne, blev forhindret ved en Anordningt da paa Landet ikke let for mange, i Købstæder, der ere uden Transithandel og uden tilstrækkelige Fabrikker, sjælden for saa Folk, opholde sig. Maaskee vilde det ikke være upassende, at belønne den Mand i hvert Stift, som til Fabrikarbejde, der for Helbreden er uskadeligt, lønner de fleste Folk. Brolægningen er i mange smaae Købstæder meget daarlig, fordi enhver Husejer skal besørge sit. Naar de derimod betalte i Forhold, og Politimesteren derfor skafsede dulige Folk, som arbejdede under, hans Bestyrelse, saa vilde Arbejdet vorde bedre og lettere. Under uuværende Indretning kan en privat Mand ikke vel bekoste, at lade en god Brolægger komme. Peter Schultt i Varde, beskikket Strandnings Kommissioner, og privlligeret Fabrit Entrepenør.
Politivennen, 1801-01-01
Offentlige og privgte Foranstaltninger Under 14 Nov. har Kongen, i Overeensstemmelse med de Grunde, paa hvilke han d. 1ste Ang. forbød Udførselen af alle Slags Kornvare og deraf tilvirket Brød, Gryn og deslige, fundet fornødent at udstrække dette Forbad til indenlandsk Brændeviin. Ved en ældre Plakat af 7 Nov. er Udførsel af Kartofler fra Hertugdømmerne bleren forbudt, og tillige de ældre Forordninger mod Opkøb af Smør sammesteds paa ny indskærpede. Bagerne i Kiøbenhavn, som havde erklæret sig ude af Stand til inden Nov. Maaneds Udgang at forsyne sig med det, ved Regl. af 8te Juni 1771, befalede Forraad af Rug, har ved Reskr. af 31te Oct. faaet Tilladelse, at udbøde Mangelen med andre til Brødbagning tjenlige Kornsorter, saavelsom Erter og Kartosler, saaledes, at Værdierne vorde lige. Det er paalagt de dansre Konsuler i England at være opmærksomme paa, om dansk Korn skulde der vorde indført, og derom at indgive Beretning. En Subskription gaaer omkring hos de Rige i Staden hvorpaa enhver kan tegne hvormeget han vil tabe ved et Indkøb af Korn, som for nedsat Pris kunde sælges til de Trængende. Fattigvæsenets Bestyrelse har bekjendtgjort, at den besidder et ikke ringe Forraad af Fødevare hvoraf den, ved Hielp af Subskrixtionsbidrag, vil besørge Brødbagning og Madlavning for de Fattige. I Garderstaldene lader den gjøre en Indretning til at koge rumfordsk Suppe til 100 Persøner. Kædelen dertil gjøres efter en meget god og besvarende Indretning hos Blikkenslager Hr. Løser.
Politivennen, 1798-01-01
Formening om den i No. 15 af Politievennen omtalte Paragraph. af Vejforordningen af 13 Dec. 1793. Den omtvistede Paragraph, mener jeg, bør fortolkes paa den, Maade, at den første Periode indeholder en almindelig og ingen Undtagelse taalende Forholdsregel for Kjørende som møde hinanden, og at Resten af Paragraphen bestemmer, hvorledes Kjørende har at forholde sig, som følge i Rad efter hinanden. Ved den Udtydning forsvinder al den Modsigelse og Vilderede, som Forfatteren af Stykket i No. 15 ikke kunde finde ud af. Desiderius. Uagtet den Mængde brøstfældige og i Mørket farlige Rendestensbretter Politievennen har lyst i Ban, mindes jeg endnu ikke at have seet det fatale Bret udpeget, som ligger ved Hjørnet af Gammeltorv og Klædeboerne, hvor der falder den meget stærke Passage.
Politivennen, 1801-01-01
Uorden i lille Kirkestræde. Paa Hjørnet af denne Gade og Admiralgade, som er betegnet No. 220-224, dets Fortog, har siden August Maaned været en Nødding af Leer eller andet Snavs, som har ligget uforstyrret af vedkommende Renovationsbetjentet men i de sidste to Maaneder temmelig indsvundet, deels ved den jævnlige Regn, og deels ved de Fodgængere, som endnu jævnligere har, ved at glide og falde deri, revet det i Rendestenen. Dog er der endnu saa stor en Bunke tilbage, at siste tirsdag, da den ved Regn hele Dagen var bleven glat, gleed et velklædt Fruentimmer som vilde undgaae at overkøres, tillige med en Pige som havde to stegte Gæs paa et Fad og en Flaske i Haanden, paa cengang om i Bunken. Fruentimmeret blev ilde tilsølet og Pigen blev skaaret i Armen.
Politivennen, 1801-01-01
Fransk Teaterpoliti. Det er bleven forbudt Parterristerne i Paris, at have Hatten paa efter Musikkens Begyndelse. Det er forbudt Theateradministrationerne at indlade flere, end der godt kunde rømmes. En lignende Opmærksomhed for Tilskuernes Bekvemmelighed og Sundhed maatte man ønske her iagttaget. Ligeledes er alt Prang med Seblerne forbudt. Udgiveren kan ikke undlade ved denne Lejlighed, at bringe de aarlige Teateruordener her ved Kongens Fødselsdag i Erindring hos dem, hvis Sag det er, at forebygge dem. Et offentlig bekjendtgjort Forbud imod Prang med Sedler, Bekjendtgjørelse at Stykket skulde opføres strax efter, endeel Gange i Rad, endelig den Indretning at Sedlerne uddeledes paa flere Steder, bleve nok de bedste Forebyggelsesmidler. Maaskee vilde en forhøjet Pris paa Sedlerne for denne ene Aften ogsaa gjøre en god Virkning.
Politivennen, 1801-01-01
I Anledning af den paaankede Forsømmelighed af Skorstensfejeren paa Kjøbenhavns Amt. For alle dem, som forgjæves henvende sig til hin Skorstensfejer for at faae den for dem, deres Naboer og Brandassuransekassen saa vigtige Fejning i Tide forrettet, kan det maaskee være en kjærkommen Efterretning, at Skorstensfejer Severin, boende paa Nørrebro No. 49, har megen Søgning fra udenbyes ja endog fra Hirschholms Amt. Han kan vise Attester fra Brede Mølle, Bellevy, Usserød Fabrik o. fl. Steder, og ingen vil kunne klage over Forsømmelighed hos ham. Da sikkert intet Privilegium kan forbinde en Husejer til at udsætte sig for Ildløs, saa vil det vist ikke kunne formenes, at henvende sig til den Skorstensfejer, der gjør sit Arbejd, og at forlade den, som forsømmer det.
Politivennen, 1801-01-01
Noget om Renovationsvognene. Den stærke Færsel af disse Vogne, om Aftenen, frem og tilbage, gjør Vejen til og fra Kristianshavn højst ubehagelig, en Tingman naturligvis maae finde sig it men, at det bliver Vedkommendes Pligt at sørge for, den ej bliver stærkere eller mere paafaldende for de Gaaende, er uimodsigeligt. Forbedring heri kan skee, nemlig ved at befale disse Karle at køre (paa det Terrain fra Slotspladsen til Kaippelsbroe) saa nær som muligt paa den Side hvor Skibene ligger, og især dem som køre udadt thi disse sidste køre i Almindelighed saaftæt op paa Fortoget, som det er muligt, og man veed hvor bredt Fortoget er langs ad denne Gade, især ved Børsen, hvor alle disse Slivestene og Møllerstene har en Plads, som de ikke burde havet ej allene faaer man Stanken lige i Næsen, men og undertiden sine Klæder overstænkede. Her ønskedes den hurtigst mulige Forandring.
Politivennen, 1801-01-01
Om Nødvendigheden af en Brygger paa Vesterbro. Ikke for at skade Bryggerlaget i Kjøbenhavn, som især i de sidste Aar ikke have spundet megen Silke, men for at afbøde en sand Trang for Vesterbro og Frideriksberg ønskes det at en eller anden Mand paa Vesterbro paa Ansøgning maatte forundes Bryggerprivilegium, imod en Afgivt, som kunde opveje Konsumtionsog Aksise-Friheden. Det er bevisligt tilfulde, at naar Mænd fra Vesterbro, Frideriksberg o. s. v. bestille Ol her, samme ofte tilkøres dem først efter 4 til 5 Dages Forløb, som kan foraarsage for dem, der drive Næring med dets Udsalg, et føleligt Tab, ifald deres Forraad slipper forindent og at bestille Øllet længe forud, for at undgaae dette, lader sig i det ringeste ikke gjøre om Sommeren, da Øllet saa let kan sures. Jeg tør derfor haabe at den høje Magistrat, og selv de dens Medlemmer, der ere Bryggere, ville finde, at det Tab Bryggerne inden Voldene vilde lide, ved en Kollegas Nedsættelse paa Vesterbro, ikke kan komme i Betragtning ved Siden af den skadelige Øltvang, som Vesterbroes o. s. v. Beboere nu lide under - og altsaa at Magistratens Anbefaling vilde befordre den Ansøgendes Hæld. Ved at tælske paa at denne tilkommende Vesterbroske Brygger maatte tage sin Loug af St. Jørgens Søe, kan jeg ikke andet end atter at lægge Vedkommende paa Hjerte, at sørge paa muligste Maade ikke allene for denne forsømte Søes, men ogsaa for de bedre, men ikke noksom, overvaagede Peblinge- og Sortesøes Renhed, og i denne Hensigt gjentager jeg ikke allene min foregaaende Anke mod Baade, men føjer en ny dertil imod Skøjteløbning derpaa om Vinteren. Denne for Ungdommen saa nyttige Øvelse maatte forlægges til andre Vande, der ikke give Mennesker Drikke.
Politivennen, 1801-01-01
Klage over Betlere i Fyen. Da der i Provintsen Fyen befindes hele Flokke omløbende Betlere paa Landet, hvilket i Tiden kan blive meget farligt for den almindelige Sikkerhed, saa vilde Regjeringens landsfaderlige Hensigter bedst ved en almindelig nøje og stræng overholdt Fattig: Indretning, naar ethvert Sogn, allene fødte sine egne Fattige, kunne i Tide forebygge ommeldte ulykkelige Følgert især vilde da de syge og sengeliggende Husarmes Kaar, saavelsom deres, der havde mange fattige uforsørgede Børn at opdrage, forbedres, naar de sidste holdtes i Skole, istedet for som Dagdrivere at omt strøjfe Landet, og naar de store, stærke, arbejdsføre Mennesker, hvoraf endogsaa nogle ere formuende, der nu løbe Landet om og tigge, nødtes til paa en kristelig Maade at fortjene deres Brød. Da vilde heller ikke enten Agerdyrkeren, Fabrikanten, eller Haandværkeren mangle Arme. Det var og meget at ønske, at omløbende fremmede Betlere ved stræng Opsyn ved Færgestederne ikke maatte tillades at komme ind i Provintsen Fyen, der nu vrimler af dem.