Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-04-30
andet. Offentlige Foranstaltninger. Blandinger. vielsen saa høitidelig havde udtalt og efter det imidlertid indtraadte Thronskifte atter friskede med saa faare Ord, med saa smilende Farver. Vel er det sandt, at Resultaterne kun lidet retfærdiggjorde disse Forhaabninger; men det er ogsaa sandt, at et Folk, hvis bedste Eie Haabet er, med en forunderlig Haardnakkenhed holder fast ved samme, og at de Danske for de stænderske Bestræbelsers Frugtesløshed fandt en tilstrækkelig Forklaring først i den forrige Konges høie Alder, som skulde fritage ham for endnu at begynde paa noget Nyt, og senere i hans Efterfølgers korte Regjeringstid, der gjorde det umuligt for ham allerede at udføre, hvad han gjemte i sit Sind, hvad navnlig Ørsted, om ikke ligefrem bebudede, i det mindste lod ane. Man fandt sig derfor i Resultatløsheden af de første Læreaar, og betragtede Ørsted som Skaber af den Jnstitution, hvorpaa Man troede, og næsten som et Slags Læremester for dem, der skulde benytte samme. Vel er det sandt, at denne Opdragelse, som hele vort Juristeri, kun var en Prokurator Dressur, at Ørsteds Virksomhed som Commissarius, ligesom hele hans Skribent-Virksomhed, ikke udvikler nogen gediegen Livsanskuelse eller udfolder nogen plastisk Charakteer, men kun en ualmindelig Behændighed i at opløse Alt i et Spil af Grunde og Modgrunde, og som Resultat en holdningsløs Tvivl om Alt, - vel er det sandt, at Man intetsteds vil finde en klar og fordomsfri Opfatning af Danmarks sande Forhold og Brøst, en høihjertet og vis Erkjendelse af, hvad der tjener til dets Frelse og Frihed, og allermindst Noget, der virkelig ligner en virkelig Villie, som dog er det, der først giver selv den rigest begavede Personlighed Kjerne og Styrke; men det er ogsaa sandt, at Man netop i de paaberaabte Omstændigheder, at Frederik den 6te antoges at have sluttet sin Rolle, og at kun Fremtiden kunde vise, hvad Christian den Ottende vilde blive, fandt en tilstrækkelig Undskyldning for Ørsteds besynderlige Lyst og sjeldne Talent til at henholde Alt i en svævende, alle Muligheder omfattende, Uvished; - vist er det, at Danmark, naar det troede at maatte betragte de første Stænder møder som blot Øvelsesleir, ogsaa troede at burde finde sig i, i sammes Spidse at see ikke en energisk Feldtherre, men en dreven Exerceermester; og det er endelig sandt, at det først er den senere Tid, som har ført Folkebevidstheden hen til de store Livspørgsmaal, hvor denne Brist paa Statsmandsdygtighed og mandig Charakteer først ret kom til Skue, hvilken det Herredømme over Tanke og Udtryk og den store Fylde af Detailkundskaber, som Jngen kan falde paa at frakjende Ørsted, bedre kunde skjule, saalænge Forhandlingerne væsentligen kun dreiede sig om Detail-Spørgsmaal. Hvor ubehagelig berørt derfor end en dybere Sands og høiere Alvor maatte føle sig ved i Stedet for Borgerens Villie og Statsmandens System kun hos ham at finde Fyrstetjenerens afværgende Smidighed, saa var dog i det mindste Fleerheden enig om at tilskrive Forholdenes Magt og Omstændighedernes Ugunst alt dette, og var Ørsted derfor i Tide aftraadt fra denne meere iøinefaldende Skueplads for sin Virksomhed, da vilde han have efterladt et venligt Jndtryk, et almindeligt Savn. - Dette er nu ikke Tilfældet. Det er ikke blot Ørsteds Venner, der med Smerte maae tilstaae sig dette, men selv vi, der hverken have Ret eller Grund til at betragte os som saadanne, beklage oprigtigen, at han har forfeilet det for ham, for hans Alderdoms Fred og for hans Livs Eftermæle gunstigste Tidspunkt til at træde tilbage, hvad enten nu Følelsen af Uundværlighed har havt noget Tillokkende for ham, eller han har gjort det af althengivende Selvopoffrelse for sin Herre og Konge. Allerede i Constitutions sagen, hvis Forhandling i Stænderne gik forud for de nye Valg, fremtraadte vistnok en Opgave, som ikke kan henregnes til Detailspørgsmaal; men ogsaa fra Stændernes Side blev det langt mere behandlet som et interessant Æmne for Betragtning end som en dyb, en uafviselig Folketrang, ogsaa i Stænderne vare Mænd, der ganske anderledes end den kgl. Commissarius havde den helligste Forpligtelse mod deres egen Ære, deres LivsConsequens og deres Haab om en betydningsfuld Virken og et hæderligt Eftermæle til at opbyde alle deres Aands Evner og deres Villies Styrke i denne Sags Tjeneste, saaledes hildede i Ubetimelighedens og Daadløs hedens Ufremkommelighed, at det ikke blev gjort vanskeligt for Ørsted i disse Discussioner at indtage en endog fordeelagtig Stilling, og Jngen kan læse hans derunder holdte Taler uden deri at finde Bestyrkelse for den af hans Venner med saa stor Flid udbredte Mening, at han i sit Hjerte er constitutionelsindet, ja at han dengang endnu nærede Haab om, at Christian den Ottende i det mindste tildeels vilde gaae ind paa denne den europæiske Civilisations Fordring. Men hvorledes staaer han ligeoverfor Consequenserne af alle disse Forudsætninger Som Organ for en Regjering, der ved at forbeholde sig al Jndsigten og al Magten i Landet mere end nogen anden har paataget sig den Forpligtelse ogsaa selv at udrette Alt, fremtraadte han i Stænderne med et Par løse Strøbemærkninger og nogle foreløbige Jdeer om et Slags stænderske Committeer omtrent som Man i et af de smaa Provindsblade kunde have læst en Notits om de preussiske Udskud. Det var Resultatet af Statsraadets Overveielser og Reorganisationen af hele det danske Statsvæsen, og vi ere visse paa ikke at gjøre Ørsted, Uret, naar vi paastaae, at aldrig har nogen Statsmand staaet ligeover for sit Lands Udvalgte ved en vigtig Anledning mere fattig og nødlidende end han paa hiin for ham saa sørgelige Dag. Vistnok havde alle Stænder været berettigede til, saaledes som den holsteenske Forsamling, at afvise disse An= og Hentydninger med Begjæringen om et ordentligt Forslag; men nøisomme og tarvelige, som vi Danske ere, udarbeidede de selv et saadant Forslag, som Gud skal vide ikke var noget Mesterstykke af Statsviisdom, men dog efter fattig Leilighed var Noget at begynde med. Aldrig er et Folkerraad villigere gaaet ind paa en Regjeringscommissairs Vink, og det uagtet det vistnok ikke var nogen Herlighed, hvortil han indbød, og Jntet kan derfor være tristere end Ørsteds Rolle, da han maatte skrifte, at det desuagtet ikke vilde skee. Lod Ørsteds Færd under den første Constitutionsforhandling den Mulighed aaben, at betragte ogsaa ham som en ærlig og insigtsfuld Ven af en friere Udvikling af Danmarks Samfundsforhold, som kun Omstændighedernes Ugunst og hans Forholds Vanskelighed, afholdt ham fra at stille sig i Spidsen for denne Reform trang med et rigt Fond af positive praktiske Jdeer og med den mandige Villie at føre dem igjennem til Virkelighed, saa har derimod hvad der senere er paafulgt med en kun altfor sørgelig Tydelighed lagt for Dagen, at ogsaa dette var en Jllusion. - Men hvad er dette imod hans Forhold til alle de Spørgsmaal, der som vor Statstilværelses første Grundbetingelse maatte trænge alle andre i Baggrunden, En dansk Statsminister, der ikke veed, om Danmark gaaer til Skodborgaa, til Eideren eller til Elben, en Kronjurist, der ikke vover at udtale nogen Mening om Successionsberettigelsen til Kronen, en dansk Mand, der, efter først dybt at have saaret de Danskes Nationalbevidsthed og Uafhængighedsfølelse, ender med saa dybt at opirre hele Tydskland mod de Danske, at det seent eller aldrig vil kunne forvindes; endelig – for at tage endnu Eet med, en Borgerlig, der i Forsvaret for Godseierprivilegierne gaaer lige saa vidt som selv de meest egoistiske blandt de adelige Privilegiehavere, saavidt, at han conseqvent maa fordømme det, der er Frederik den 6tes bedste Adkomst til al den Roes, han saa rundhaandet har tildeelt ham - i Sandhed det er sørgelige Minder, som selv vi af ganske Hjerte vilde ønske, at Ørsted havde kunne undgaae, det er en Stilling saa lidet misundelsesværdig, at Enhver maa ønske ham til Lykke med omsider at være bleven befriet for at skulle hævde den ligeoverfor Folkets Øine. Glemt kan alt Dette aldrig blive, men vi haabe, at der vil komme en Tid, da Erindringen, derom vil være mindre levende, end den nu maa være, og at de Dage, der endnu ere ham levnede, ville give ham Leilighed til at lade de Lyssider i hans Aand og Færd klarere fremtræde, der skulle overveie og - det ønske vi, overstraale Skyggen i hans historiske Billede."J Flyveposten skrives fra Kjøbenhavn: "Natten mellem Løverdag og Søndag blev en Arbeider ved Jernbanen til Roeskilde begraven under en nedstyrtende Jord masse. Han blev imidlertid udgraven i velbeholden Stand henimod Morgenstunden. - J Mandags Formiddags gjorde en Muursvend et farligt Fald fra Taget af et Huus i Raadhuusstræde. Han slap dog med Livet, men maatte strax kjøres paa Hospitalet, da han paa et fremragende Skilt havde brækket Armen. Mandags grebes i en Modehandel et elegantklædt Fruentimmer, som havde stukket et Stykke Baand til sig. Da Politiet senere undersøgte hendes Bopæl, fandtes her et lille Oplag af nye Manufakturvarer. Foruden af Baron Sartorius v. Waltershausen vil det vulkanske Udbrud i Jsland i Sommer blive iagttaget af Phystologen Professor Bergmann fra Göttingen, Chemikeren Dr. Bunsen, Lieutenant Mathiesen af 1ste Jægercorps og Cand. polyt. Schytte, der ledsages af Landskabsmaler Larsen. De trende Sidstnævnte ere afsendte af den danske Regjering, Efter Jndbydelse af Dhrr. Capt. Wenck og Auditeur Glahn var endeel af Klubben "Polphymnias" Medlemmer i Tirsdags sammentraadt paa Raadhuset i Aarhuus, hvor Planen, tilligemed Tegning og Kaleulation til et nyt Sommerforlystelsested, efter Nutidens Smag, ved Riis Skov, (paa Kjøbmand Dinesens Toft) blev fremlagt til Antagelse. Lokalet menes at kunne anlægges for 3,600 Rbd., (?) hvortil Actier a 20 Rbd. udstædedes, og Man haabede at kunne paabegynde Arbeidet i en af de følgende Maaneder. Aarhuus, der i de senere Aar synes at tiltage i flere Retninger og hvor Freqventsen af Fremmede mere og meere forøges, synes ogsaa at trænge til et smukt Kaffehuus og Konditori i større Stiil. J afvigte Vinter har i Aarhuus været aabnet Skoler saavel for Handels- som Haandværkslærlinge; men Freqventsen i Samme har kun været ringe, fornemmelig i den, der er bestemt for Haandværkslærlinge. (Aarh. og Aalb. A.)¬