Norske Intelligenssedler, 1788-07-16
ne Jntelligenz-Sedler. No 29. Onsdagen den 16. Julii 1788. Anledning af KRONFRINDSENS Nærværelse i Norge. Stig op hver Nordens Sön paa tappre Fædres Fiælde, hvor aldrig Feyhed stod blant kiække Kriger-Hob, stig op og skue med Fryd, Du Sölegne af dit Ælde skue, Thronfölgeren, hyld ham med Fryderaab. Selv Glædens raske Drift din fiældvant Foed skal flytte til Klippens steile Tap, hvor Folket raabe skaal: Held Den, som Normænds Arm og Kiækhed skal beskytte mod Fiendens Raserie i Kampens Brag og Knald. Saa skal fra Fiældets Pyndt til Dahlens Hvelving lyde et stridbart Folkes Raab mod Norges sande Ven, mod Den, som Viisdoms Bud ved Zeptrets Magt skal byde, naar elskte CHRISTIANS Siæl til Ævighed gaaer hen En svagt som Dunst og Rög for Stormens grumme Bragen skal Folkets Fryderaab ustadigt vakkle om, ney, viist og fast og kjækt tair Normænd altid Sagen, naar de høytidelig afsige Hiertes Dom Hvor ofte ønskede den Slægt, som Zeptret lyden langt fra sit Konge Huus bag steile Klippers Hegn, at Den, som dannet er til Konge-Held og Dyder, vil fört af Folkets Bön dog nærme sig dets Egn. Ja Du, som Sukke bær paa Kummers blæge Læber som svælger langsom Gift i gruesomt Barke Brød Du veed, at Armods Raab omsonst til Thronen stræber, naar Fyrsten ikke selv har hört sit Folkets Nød Held Dig da Norges Sön, som nu blant dine Fiælde seer Fredens store Helt som Landets Grandsker gaaer, tael nu din egen Sag, og Viisdom selv skal fælde den Dom, som krænket Ret af Klogskab altid faaer. og Du af Landets Mænd, som udstrakt Kundskab gjemmer i ædelt skyldfrie Bryst, tael Du for Norges Vel, tael med det kiække Moed, som Dyden aldrig glemmer, naar den veylede skal vor FRIDRICH store Siæl Ey skal din Nidkiærhed, din Ild og sande Iver for dit og Brødres Vel som heel umærket staae, ney, Han, som ærer Pligt og Sandhed Biefald giver, Han fandtes aldrig kold, naar Nød i Støvet laae. Ja, høyt skal Norges Tarv for Fyrstens Öre lyde, med vandte Virksomhed Han fremme skal dets Held. Naturens riige Hielp, som Foss og Elv tilbyde ulönnet aldrig skal beskumme Norges Fjæld. I Grannes stille Lye skal Viisdoms Tempel bygges. hvor Vid, hvor Fliid og Smag sin Værd og Agt skal naae, hver Handels Rettighed mod sneedig List betrygges, og Landets Krigere som Fiæld i Kampen staae. Held Dig mit Födeland, Held Den, som Dig beskytte mod Avinds Tyrannie, mod Trængslers Aag og Baand, Held os lyksalige! som Zeptrets Spiir skal flytte fra elskte CHRISTIAN i vise FRIDRICHS Haand! Til Forfatteren. Norges Hilsen til Kronprindsen 1788. Siig, Du som nyelig fuld af Selvtillid fremstod Og sang i Landets Navn for Landets unge Første, Med Smiger mætted os, lod egen Landsmand tørste, Ved hans Forringelse ophøiede vort Mod. Siig, hvo har kaldet Dig at være Norges Tolk, Hvo gav Dig Fuldmagt til vor Hilsen at frembære? Har vi ei Sønner selv, som kan vor Første ære? Er Geisten slumret ind hos gammelt Skjaldre-Folk O! naar en anden Gang Du Harpen stemme vil Og synge paa Din Viis i hæse brudte Toner, For Deel i denne Roes, vi bede, Du os skaaner, Thi vi bekjende frit, vi den ej trænge til Au Sujet des Vers dito frangais de M: & S. Je pourtois par maleur en faire dansst mechans mais je me garderois bien de les montrer aux gens Le Misant: de Moliere. i Mr. SCHJERMANN. Si jamais votre pinceau over le mien vent Portraire, Je vons cederai toujours la rime, & je ferai des vers. Gest le ton & le tacte qui decident de la possie, Et la chicane Sur des mots, de la petite pedenterie.