Viborger Samler, 1791-08-22
Den nye franske Statsforfatning ophæver al medfødt Adel; erkiender kun den for en ædel Mand, der har ædle Egenskaber, og kun den for ypperlig iblant Borgerne, som beklæder et vigtigt Embede. Og disse Embeder kan ikke faaes uden atter ved Medborgeres tillidsfulde Valg. Det er Knuden. J Folk i Europa, foretage Eder Hiemme hvad J vil: overgiver Eder til den største Sæders Fordervelse, Skifter Religion, skifter Regent; løsriver Eder ganske om det var er fra den ypperligste Regents, fra en Josephs Herredømme; myrder, om J vil, Eders Regenter, halshugger dem offentlig; kort, giøre hiemme hvad J vil; Europa seer paa det, og glæder sig, at Aviserne ikke meere ere mavre. J Europas Folk, alting kan J giøre upaaanket; men rører ikke ved Adelen, Majestætsskiændelse og Gudsfornægtelse siger intet, men Forgribelse paa Adelen, det er himmelraabende. Nu maae andre Folkeslag træde til, og ved Mord og Brand udføre den retfærdige Hevn over saadan Forbrydelse. Ønske J Fred, ere J beredte til alt for at vedligeholde Fred; har J Retten, Fornuften, alt paa Eders Side, siger intet, I maae tugtes alligevel, Eders Land maae ødelægges, Eders Boliger brændes, Eders Værgesløse nedhugges, Eders Qvinder skiændes; thi hvorfor, J antastede Adelen, Europas fælles Daarlighed, og ingen Straf er stor nok for saadanne Forbrydere, (Jndsendt.) Egtestanden. Gift dig, gift dig ikke, Du fortryder begge Deele! Epigram, Den som engang var gift og Ægteskab atter forsøger Skibbruden seiler igien over det farlige Hav. Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsten, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg: Vor synderlig Bevaagenhed tilforn, Da Lovens 3 Bog, 6 Cap. 5 og 6 Art. har bestemt, hvorledes der skal forholdes, naar nogen Borger i en Kiøbstæd klager over den af de aarlig udnævnende Taxere Borgere tilligemed forrige Aars Kæmner satte Taxt paa enhvers Formue, hvorefter Tyngderne paa Borgerskabet lignes; det ogsaa ved Reskriptet af 2den Martii 1787, der deels igientager disse Lovens Bestemmelser, deels giver samme nye Tillæg, allernaadigst er befalet, at der i Henseende til Lignings eller Ansætnings Forretningerne over de Kiøbstædernes Jndvaanere paaliggende Skatter, skal iagttages følgende Regler: a) At forrige Aars Kæmmere tilligemed de efter Loven hvert Aar udvælgende Borgere skulle forsatte og underskrive samme, og b) At Kiøbstædernes eligerede Mænd eller Repræsentantere, efter Forretningernes foregaaende Eftersyn, og med Hensigt til Skatters Forskiellighed, skulle paa samme tegne deres Attest om at ingen af Byens geistlige og verdslige Betiente eller andre Jndvaanere sammesteds, som eie Grunde i Byen, ei heller nogen af samtlige Jndvaanere, som drive borgerlig Næring og ligesaa lidet nogen iblant disse, der efter andre Bestemmelser bør biedrage til den i Lignings Forretningen omhandlede Skat, ere dem bekiendte, at være uden speciel Privilegio til Ansættelse forbiegaaede, eller af Lignings Forretningerne udeladte, hvorimod det, ifald sligt skulde være skeet, ligeledes er paalagt Magistraten eller Byefog, den, med Paategning af enhver Lignings Forretning især, at forklare, at samme af den er efterseet, og om Misligheder ere befundne, at disse da i Overeensstemmelse med Lovens Forskrivt ere rettede, i hvilken Form meerbemeldte Forretninger skulle forsynes med Stiftamtmandens Approbation og saaledes in originali ved Regnskaberne fremlægges; Men Vi nu allernaadigst have bragt i Erfaring, at forberørte Bestemmelser ikke opfylde den dermed havte Hensigt, ligesom Vi ogsaa finde det upassende, at en enkelt Magistrats Person, hvilket dog altid vilde finde Sted, hvor Byefogden er eene Magistrat, skal kunde forandre TaxeerBorgernes Forretninger; saa have Vi, efterat denne Sag tilligemed de fra Vedkommende derover indhentede Erklæringer, saavelsom Vort Rentekammers afgivne Betænkning, omstændeligen er bleven Os foredragen, allernaadigst funden for Godt, i Lovens 36 - 5 Art., at giøre følgende Forandring: At Øvrigheden (. Magistraten eller Byefogden, hvor denne tillige er Magistrat) skal, i Fællig med hver Byes Repræsentantere, være bemyndiget til, naar der klages over Taxeer=Borgernes Forretninger, at rette de Feil, som maatte forefindes i Ansætningerne, men skulle Magistraten og Byens Repræsentantere ikke kunne blive eenige om Forandringerne, eller dersom de, der have klaget over Ansætningen, skulde være misfornøiede med Magistratens eller Byefogdens og de eligerede Mænds Forretning, da haver Du og efterkommende Stiftamtmænd, efter foregaaende Undersøgelse, endelig at kiende i Sagen; J øvrigt ville Vi for Fremtiden ligeledes have de ved Reskriptet af 2den Martii 1787 i denne Henseende befalede og her foranbenævnte Formaliteter aldeles ophævede. Derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive; befalende Dig Gud, Skrevet paa Vort Slot Friderichsberg den 5 August 1791. Under vor Kongelige Haand og Signet. Christian Ret. C. v. Brandt. Schow Colbiørnsen, Rejersen. Til Kammerherre og Stiftbefalingsmand Niels Shestedt. en Dødsfald.