Viborger Samler, 1847-04-03
Frankerig. Paris, den 25de Marts. Journ. des Deb. overøser de saakaldte progressistiske og upartiske Conservative – hvis Organ La Presse er og som ved at give Malleville deres Stemmer have ophøiet denne Oppositionsdeputerede til en af Kammerets Vicepræsidenter med bittre Sarcasmer, Formanninger og Trusler. Medens Mange ansee dette som et Tegn paa hvor alvorlig Uenigheden imellem de Conservative, indskrænker Journ, des Deb. Antallet af det intrigerende og tyraniserende Parti til nogle og tyve Deputerede, og erklærer sig fuldkommen overbviist om det ende lige Resultat af Debatten angaaende Valgreformen, samt roser Jndenrigsminister Duchattel, der med Bestemthed har forlangt Forkastelsen af Duvergier Haurannes Forslag om en Valgreform og erklæret Forslagets Forkastelse, for et Cabinetsspørgsmaal. La Presse beklager sig imidlertid meget over, at Duchtel ikke har yttret et eneste Ord, der kunde tjene til at tilfredsstille de Conservative, der af Journ. d. Deb. stemples som Overløbere og Forrædere, ene og alene fordi de i Stabiliteten ikke kunde see Begyndelsen til den af Guizot for Valgenes Begyndelse udtalte Fremskriden, og som hverken forlange Ministerskifte, fuldstændig Valgreform, men kun et Tegn paa, at man ikke fordømmer dem til den evige Ubevægeligheds Politik. Selve Debatten dreier sig om Principer og Facta der ofte ere blevne drøftede. Ministeriet finder Valglovene fortræffelige, fordi disse have givet det Seieren; Oppositionen finder dem af samme Grund afskyelige. Gustave de Beaumont udviklede i en lang Række af Valgscandaler det nuværende Valgsystem Mangler. Moulin derimod fandt den nuværende Valglov fortræffelig, fordiden i modsat Tilfælde ikke vilde holdt sig saa længe. Andre Stokconservative forsvarede den nuværende Valglov dermed, at det kun bestod fra Julirevolutionens Tid, og at Jnstitutionerne ikke turde forandres saa hurtig. Man skulde sagde Moulin – kun skjænke det herskende System, Tillid, give det Rolighed og Tid til at prøve og overveie, og man vilde da erholde alle de attraaede finantsielle, administrative og sociale Reformer, som den offentlige Mening ønsker. - J ville give dem – replicerede Beau mont - men I ere nu i 7 Aar i Besiddelse af Magten, og hvor ere de Reformer, der ere udgaaede fra Eder, J have af og til ført Ordet Fremskriden, i Munden, J have sagt, at J beskæftige Eder med de Spørgsmaal, hvis Opløsning Landet venter med Utaalmodighed; men naar man prøver Eders Handlinger, seer man, at kun een Ting ligger Eder paa Hjertet, nemlig: at leve og forblive i Besiddelsen af Magten, og da Eders Eristents er afhængig af vælgerne, saa bestaaer Eders Taktik i at smigre for disse. Vi dadle Eder ikke, fordi J hylde saadanne Marimer, Kjærlighed til Luxus og Velværen gjennemtrænger det herskende og rige Bourgeviste, det føler hele det Vægt, som den lægger i den politisk, Vægtskaal, og det misbruger samme for i deres Jnteressers og Egvismers Medfør at tyrannisere baade Deputerede og Ministre. Og endag i det Tilfælde, at J ønske en Reform, vil dette Spidsborgerdomme modsætte sig Eder; Eders gavnlige Forslag ville strande paa Valglegemet, dette privilegerede Aristocratie, hvis Jnteresser ere forskjellige fra Masserne, hvis Havesyge udmarver Landet.