Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-23
Under denne Titel er i Slutningen af f. A. udkommet et meget interessant Skrift, hvorpaa vi troe af burde henlede vore Læseres særdeles Opmærksomhed. Saavel Forfatteren som Oversætteren ere anonyme, hvilket den Sidste anseer som et Tegn paa, at Trykkefriheden heller ikke i Tydskland er i en saadan Tilstand, at en Forfatter, som har helliget sig til Statens Tjeneste, altid kan forsvare for sig selv og sine Nærmeste at fremtræde med aabent Vizir. Jmidlertid vidner netop denne Bog om, at Trykkefriheden paa enkelte Steder i Tydskland, som en Følge af Censurens Tilfældighed og Vilkaarlighed, endda ikke er saa ringe; thi selv under den mageløse danske Trykkefrihed vilde det vistnok være høist betænkeligt at fremsætte saadanne Jdeer med et saadant Tilbageblik paa Danmark, og i fler tydske Stater vilde Bogens Jndhold sikkert være blevet en Hemmelighed mellem Forfatteren og Cen for, med mindre Medlemmerne af en eller anden Domstol skulde indvies deri for at bestemme Straffen for det frække Attentat mod Fyrsternes eller de privilegerede Stænders velerhvervede Rettigheder. - Forfatteren er dannet i den nyere Philosophies Skole, men hans Fremstilling og Sprog er dog ikke anderledes philosophisk, en at enhver nogenlunde dannet Læser med Lethed, kan følge ham og vistnok vil finde Bogen baade lærerig og underholdende. Medens han undersøger Statsidens Udvikling i Frankrig, paaviser han selve Frihedsideens nødvendige Udvikling, og godtgjør hvorledes ethvert tilsyneladende Tilbageskridt under en høiere Magts Styrelse kun er et Overgangstrintil Fornuftens Seier. Hvorledes under Ludvig XIV den fuldkomneste Absolutisme var fremtraadt som den nødvendige Følge af Pavevælden og Næveretten, og hvorledes den meest uindskrænkede Kongemagt nu Skridt for Skridt maatte af sig selv gaae over til den sande Folkesouverainitet med en virkelig i Livet indtraadt Anerkjendelse af Menneskets evige Rettigheder. For disse Rettigheder, eller rettere for Friheden i alle dens Yttringer og Former fører han et begeistret Forsvar, der maa være tiltrækkende selv for dem, der ikke dele hans Anskuelser. Thi Mange ville vistnok finde dette Skrift meget eensidigt, og som Stridsskrift maa det være eensidigt; men naar Sandheden findes paa den ene Side og Løgnen paa den anden, er Eensidighed det største Fortrin. Frankrigs Historie er altsaa nærmest benyttet som Jndklædning for almindelige Jdeer, men denne verdenshistoriske Betydning har Frankrigs Udvikling ogsaa virkelig, og den hele øvrige civilicerede Verden kan ikke noksom paaskjønne den Lykke, at dette Land ved store Kampe og skrækkelige Rystelser og Ulykker ligesom har paataget sig at give alle andre Lande en Lære, der med Flammetræk ere indskrevne i Historien, og hvoraf disse kunne uddrage de største og vigtigste politiske Sandheder. Oversættelsen, som er udført med Dygtighed og Smag, udkom i de Dage, den viborgske Stænderforsamling aabnedes, og er tilegnet dennes Medlemmer, fordi Oversætteren - som det hedder i hans Tilegnelse, og hvori han heller ikke har skuffet sig - var overbeviist om, at denne Forsamling, der endnu har Nationens Tillid, ikke kan omgaae Forfatningspørgsmaalet, ikke vil skyde det ud i en fjern og usikker Fremtid, og altsaa nødvendig maa overveie og udtale de samme Jdeer og Principer, som disse Blade stræbe at udvikle og opklare. Thi kun af en grundig og selvstændig Prøven af de almindelige Grundsætninger, kun af en alvorlig og Sandhedskjærlig Overveielse af de ledende Vink, som den evige Fornuft i store Træk har tegnet paa Verdenshistoriens Blade – kan en saadan Udvikling af Samfundsforholdene fremgaae, som er lige heldbringende for Fyrste og Folk.