Viborger Samler, 1833-09-03
Portugal. The Globe melder, at det engelske Skib TheAfricain, der den 17de forlod Lissabnn, var ankommet til Falmouth og havde medbragt den Efterretning, at Don Miguels Tropper endnu ikke vare komne længere end til Combra og ikke vare over 16000 Mand stærke. Det hed, at Bourmont var kjed af sin Stilling, og at Tropperne vare saa modløse, at de maaskee ikke vilde vove sig mod Lissabon. Hertugen af Terceira stod i Villafranca med en betydelig Magt, der bestandigt voxedeved Tilstrømmen af Frivillige. Omkring Lissabon vare Forskandsninger opkaskede og Alting der roligt og veltilmode. - J Oporto havde Alt faaet en anden Skikkelse, Pedroisterne havde (formodentligen den 18de under Saldanha) gjort et tappert Udfald, erobret de miguelistiske Batterier og dræbt mange Fjender. Douro var aaben og Koffardieskibene løbne ind i Floden. Lord William Russell havde den 15de overrakt sit Creditiv, og Admiral Parker erholdt befaling til at landsætte sine Tropper i det ikke sandsynlige Tilfælde, at Lissabon skulde behøve Beskyttelse. Børsenhalle har en Skrivelse fra sin Correspondent i London, der bekræfter ovenstaaende Efterretninger. Hertugen af Terceira stod ved Villafranca med 6000 Md. velequiperede Tropper. De omkring Lissabon opkastede Skandser vare stærk beplantede med Skyts. Laanet var afsluttet til Pari. J Oporto indskibedes Tropper til Lissabon; dog haabede man, at denne Hjælp ikke vilde behøves, da Miguelisterne ved Combra vare nær ved at løbe fra hverandre. Ved det omtalte Udfald fra Oporto angive Pedroisterne Fjendens Tab til 400 Døde og 300 Fanger, deres eget til 100 Mand. - Ældre Efterretninger fra Madrid vedblive at skildre Tilstanden i det sydlige Portugal saa fordeelagtig, som muligt for Don Miguel. – En ældre Skrivelse fra Lissabon af 5te August melder med Hensyn paa Ministerens Xaviers Circulaire, der forkynder Regentens, Hertugen af Braganzas, Ankomst, at alle Consuler havde ilet med at give Beviis for Modtagelsen af denne Skrivelse, med Undtagelse af den spanske, der havde ophørt med sine Functioner, og den franske Hr. Lesseps, der først fire Dage senere havde gjort dette Skridt, og under den nyere Tids Tildragelser stedse havde opholdt sig paa Landet. Saavel denne Consul som Viceconsulen Peinhau, beskyldes for Forkjærlighed for Miguelisterne. Den franske Corvette Capricieuse har medbragt Hr. Guydt, Adjutant hos Marschal Soult, der, som det hedder, skal begive sig til Don Miguel, for at protestere mod den af Bourmont antagne Titel af Marschal af Frankrig, saavelsom mod de carlistiske Farver, hvormed den Sidstnævnte og hans Ledsagere smykke sig. Han fandt den bedste Modtagelse hos D. Pedro og skal skarpt have dadlet Hr. Lesseps. Siden hører man, at han er afreist til Don Miguels Hovedqvarteer, for at forlange Bourmonts og hans Bandes Afskedigelse. Dette Brevs Jndhold lyder gunstigt for Sagernes Stilling i Lissabon. Militsernes Organisation gaaer fortræffeligt fra Haanden; talrige Frivillige exercere to Gange dagligt, og snart vil man kunne disponere over 25 a 30,000 Md.,der Jntet ville mangle, da Miguelisterne have efterladt Alt ved deres tilsomme Flugt. Blandt disse skal Cholera anrette, store Ødelæggelser, og der indtræffe bestandigt Deserteurer til Lissabon. Mod Geistligheden gik man strængt frem, og der var nedsat en Commission, for at straffe og afsætte alle Præster, der havde prædiket mod Dronningen. Patriarchen havde Huusarrest. Den spanske Ambassadeur skal igjen være landet, og befinde sig i Don Miguels Leir. (Det Samme fortælles om den pavelige Runtius.)