Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-01
Den 31 Marts døde i Kjøbenhavn den lærde og som Oldgrandsker berømte Justitsraad og forhenværende Rector ved Frue Latinskole i Kjøbenhavn Skulo Theodorus Thorlacius i sit 74de Aar af Apoplexie. Han er født 1741 i Jsland, hvor hans Fader var Forpagter ved Tykeboys Kloster. Han deponerede 1758, blev 1765 Alumnus paa Borchens Collegio, 1768 Decanus paa Klosteret og Magister, 1771. Rector i Colding, 1777 Rector ved Frue Skole i Kjøbenhavn, 1780 Justitsraad. Han var gift med en Søster til afdøde Prof. Riisbrigh, der tilligemed hans 4 Sønner begræder hans Død. J 32 Aar har han tjent Staten som nidkjer Embedsmand, og mange af vore ypperste Lærde skylde ham deres første videnskabelige Dannelse. Han var Medlem af Videnskabernes Selskab, det skandinaviske Litteraturselskab, det Kgl. Selskab for Fædrenelandets Histe ratur. Han har besørget til Trykken den 3die Deel af Snorre Sturlesens norske Krønike, der udgaves paa Arveprinds Frederiks Bekostning og som hører til vor Litteraturs første Prydelser. J disse Dage er udkommet fra Pressen, Romantiske Digte af Nicolai Søtoft, første Deel. Foruden et romantisk Skuespil i 5 Acter "Skjøn Jngeborg og Frithiof indeholder dette Bind 32 forskjellige Digte. Som en Prøve afskriver Anmelderen her følgende: Kong Christians Sværd. Jeg dig Kong Christians Sværd vil bringe; Opløft det, Daniens Helt saa gjev, Hver blodig Draabe paa hans Klinge Hans Minde dybt med Runer skrev, Opløft hans Sværd, det høit dig sige, Sligt Værn har ikkun Kraftens Haand, En Demantmuur om Danmarks Rige, Bar han Symbolet paa sin Aand! Nu ligger det i Dødens Halle, Og Rusten onaver om dets Glands; J Dødens Hal maa Kraften falde, Da blomstrer Heltens Mindekrands, Gav Rust, du Tidens Søn, din Føde Drik Fjendens Blod paa Heltens Værn; Den Krands, som lyser om den Døde, Er meer end Kobber, Marmor, Jern, Den staaer som Lampe paa din Kiste, Du Helt, som slog for Brødres Held, Ei Kirketaarnets Døduhr viste: Nu gaaer hans Morgensol af Kvel!" Thi bag den hvalte Kirkebue, Trygt Evigheds Cypresser groe, De blænde ei med fremmed Lue, Mens venligt Graven de omsnoe, Jeg bringer ingen Vaarens Kron Paa Heltens kongelige Grav; Thi bange kan kun Harpen tone, Hvor der er brudt saa stor en Stav, Dog harmes ikke Heltekræfter, At Barden føler Barmen trang, Sin Blomst paa Dødninglampen hæfter, Og gaaer saa bort i Sørgesang. 9) seer J Helten modig stride For Christi Flag i Thuiskons Land, Skjøndt Krigsgudinden med Ægide Nedslog saa mangen Danermand! Ved Lutter seer jeg Danmarks Konge Som Luther imod Paven stred: Oprører Skialde, Strængens Tunge, Has Heltens Fod og Hovedsted, Hvo seer jeg hist paa Cimbrers Bølger, Med Blod i Øie, Sværd i Haand, Skjøndt Helten kjæk sin Smerte dølger, Og skræmmer Fienden som en Aand? Som Kraftens Aand, som Danmarks Konge, Ved Masten under Danabrog: Op rører Skialde, Strængens Tunge; Thi Danmarks Æger Fienden flog! Hvo sjunger værdigt Hildurs Stærke, Som Brynier brød i Sværdeelag? Hvo planter Mimers Visdomsmærke J Taarer paa hans Sarkofag, Som Vodan fordum styred Jorden Kun med eet Øie under Bryn, Saa styred en Kong Christian Norden, Ved Sværdets og sit Øies Lyn, Sov Helt i Kisten, høit du lever, Rust Sværd i Hallen ved hans Bryst: Hvert Kongeoffer, Døden kræver, Som han ei funkler stærkt og lyst! Kong Christians Sværd J hisset skue J Danmarks Helte, Kampens Mænd, En Kraftens Aand det Eder lue, Naar Glavind spændes Jer om Lænd(Fortsættelse af den i No. 25 afbrudte Artieel af Coll. Tid., angaaende Overformynderiernes til Rigsbankpenge overgaaede Capitaler &c.)De forommeldte Reskripter tale derfor ikke, saaledes som Reskr. af 31 Jan. 1794 for Kjøbenhavn, om nogen Tabfordeling. Men hvad der gjælder om deslige Tab, synes og at maatte, naar Sagen skal bedømmes efter de almindelige Retsregler, gjælde om det Tab, der flyder af eller staaer i Forbindelse med Pengevæsenets Forandring. De ovennævnte Anomalier og Ubilligheder ere og af samme Natur, som de, der ofte ere mødte dem, der, som Myndige, selv have administreret deres Midler; i det Enkelte, under Pengevæsenets Forfald, have, for Repræsentativer, hvis Værd var nedsat, kjøbt og ladet dem transportere gamle Obligationer, som gaae over til Rigsbankpenge S.V. Daler for Daler, medens Andre have, ved Panternes Salg eller Capitalernes Opsigelse, faaet gamle Capitaler forvandlede til nye, som ere blevne underkastede en stor Reduction. - Det ansaaes saaledes utilraadeligt at udvide de 4 første §§. Placaten af 8 Mai 1814, hvilke angaae Fordelingen paa Kjøbenhavns Overformynderies Jnteressenter af det Tab, Samme har lidt ved Debitorernes Forandring v. s. v. til alle andre Overformynderier, hvorimod det, hvor Bestyrelsen var den sædvanlige, fandtes rettest, at lade enhver af disses Jnteressenter staae sit eget Eventyr. - Derimod maatte bemeldte Placats §. 5, formedelst Aarsagernes Lighed, være at udvide til alle Overformynderier. Nogle Modificationer maatte dog tilføies. (Fortsættes.)