Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-12-31
Almindelig Politik, Paa Grund af den Vigtighed, der tillægges Artiklerne i "Journal des Debats" imod den russiske Keiser, og den Jnteresse, hvormed de tidligere Artikler angaaende denne Sag ere modtagne, troe vi, fuldstændigen at borde meddele følgende Artikel, hvori, Journal des Debats" commenterer den russiske Hoftidendes bemærkninger ved den befalede Optagelse af Yttringerne i hiin franske Tidende: Vi lægge alle Actstykkerne i denne forhausende Proces for det europæiske Publicums Øine. Denne Proces føres ikke imellem os og den russiske Keiser. Saa forfængelige ere vi ikke, at vi skulde gjøre os til af en saadan Modstander. De stridende Parter ere derimod Rusland paa den ene Side, og den i sine helligste Følelser krænkede Humanitet, samt de af hele Europa, undertegnede Tractater (Wiener=Kongresacten) paa den anden Side. Begge ere blevne haardt berørte ved Keiseren af Ruslands Tale. Humaniteten, forsaavidt hiin Tale tilsidesætter alle de Hensyn, man skylder Svage og Ulykkelige; de afsluttede Tractater, for saavidt Keiseren i Warschau har proclameret Kongeriget Polens Afskafselse, imedens Wiener=Kongresacten befaler dette Kongeriges Opretholdelse. Vor Stemme er kun een Stemme iblandt mange Millioner, i hvilke den offentlige Mening udtaler sig om denne Gjenstand. Vi ere kun Redacteurerne, der føre Ordet i de Tractaters Navn, som Frankerig ikke har foranlediget, men som det kun har fundet sig i. Til at forlange disses Opretholdelse og Opfyldelse er det berettiget netop paa Grund af den Taalmodighed, hvormed det har underkastet sig disse Tractater. Man skuffe sig derfor ikke Det har behaget Keiseren af Rusland, i sine Modstandere, kun at see en Tidende og dennes Redacteurer; han har antaget Mine af, at lægge saa liden Vægt paa vore Ord, at han har befalet sine Tidender, at gjentage disse, for at overantvorde dem til hans Russers Spot eller Forbittrelse. Men han har overseet, at det er de afsluttede Tractaters Ord, at det er den europæiske Folkeret, som taler igjennem os. Det er tillige Ord af den russiske Keisers Broder, og Velgiører, som havde lovet, at gjenoprette Polen og opretholde det. Altsaa ere ikke vi de Martyrer, som han lader stige ned paa sin Circus, ikke vi, nei, Tractater, under hvilke findes alle Europas Fyrsters Underskrifter. Den russiske Keisers Ringeagt træffer høiere Jndivider, end viere. Vi kunne derfor kun henvise til, at vi have reclameret Udførelsen af afsluttede Tractatter; og at man nu vil give disse Tractater til Priis for Moskoviternes Haan. Vi have kaldt Bestemmelserne i Wiener=Tractaten af 1815 tilbage i Erindringen, og man gjør sig nu en Hæder af, at have traadt disse Bestemmelser under Fødder. Vi have fremsat en Bebreidelse for denne Krænkelse, og denne vor Bebreidelse vil man nu regne sig til en Ære. Altsaa endnu engang; den russiske Hoftidendes anmassende Foragt træffer ikke os, men Wiener=Congresacten. - Og hvad er det da, som Keiser Nikolaus's officielle Organ svarer os Den paastaaer, at vi ere frafaldne de Grundsætninger af Stabilitet og Orden, som vi i nogen Tid have forsvaret (S. 809). Vi begribe ikke denne Bebreidelse; thi vi forsvare endnu som for med Hensyn til Frankerig Chartet som er Symbol paa Orden og Stabilitet, og med Hensyn til Europa de Tractater, som udgjøre den civiliserede Verdens Charte, Grundtractat, altsaa ogsaa der igjen Stabilitet og Orden. Wiener=Kongresacten har tilskaaret Europa paa en Maade, hvilken vi, som Franskmænd, just ikke kunne finde os foranledigede til at elske. Naar vi dog forsvare dette Tilsnit, saa ligger der visseligen intet Anstød, imod Grundsætningerne af Orden og Stabilitet. Netop i Stabilitetens Navn reclamere vi imod den Procedure, ved hvilken det har behaget Keiser Nikolaus at udstryge en Artikel af Wiener=Kongresacten, og at radere et heelt Kongerige ud af Europas=Kortet. Hvortil maa det være kommet, naar det skal tilkomme den første den bedste absolute Fyrste, at erklære, at dette eller hiint Kongerige skal forsvinde af Landkortet? Saaledes stod det dengang, da Polen første Gang blev deelt, og denne begaaede Uretfærdighed har været frugtbar paa Uroligheder og Revolutioner, saa at det er blevet ret indlysende, at den, af raa Magt ihjelslagne og begravede Retfærdighed endnu i lang Tid rører sig i Graven, og stedse atter forsøger, at afkaste den paavæltede Steen, som trykker den uden at kunne qvæle den. Saaledes stod det ogsaa, da Napoleon, i Kraft af den ham ledsagende raae Magt decreterede: dette eller hiint Kongerige har ophørt at existere. Hvad har en slig Færd hjulpet Keiser Napoleon, og hvorhen har den bragt ham, Jkke en slig Færd, som den, han viste, og som nu Keiseren af Rusland efterligner, kan gjøre Fordring paa Navn af "Orden og Stabilitet." Jagttagelse af Lovene i det Jndre og af Tractaterne med Hensyn til udvortes Forhold, der lig Baad at Jøvrigt ger den sande Orden og den sande Stabilitet. undre vi os ikke over, at Keiser Nikolaus bringer de Bebreidelser, som hans warschauer Tale har paadraget ham fra Europas Side, til sine Moskoviters Kundskab. Seer J synes han at ville tilraabe dem – "Seer J, hvormeget jeg er Russer, hvormeget jeg haver Polen, hvor skarpt jeg dadler den skaanende Behandling, som min afdøde Broder viste Polen, og hvorledes jeg byder Europa og de Tractater, det har afsluttet til Polens Fordeel, Trods Slige Demonstrationer maae gjøre Russerne godt, maae smigre deres Nationalbad, og passe sig for den moskovitiske Der har Nationalitet og den moskovitiske Tænkemaade, allerede ofte været Tale om, at der i Rusland gives et Partie, som seer skjævt til den europæiske Civilisation og JndføKeiser. relsen af fremmede Sæder og Sikke i Rusland. Nicolaus synes nu at ville gjøre sig yndet hos dette Partie, og at ville give det Garantier. For at behage det, forbød han for nogle Aar siden Russerne at opholde sig i Udlandet; for at behage det insulterer han Polen. - Man vil atter opfriske Nationens Hengivenhed, og man bestræber sig for dette ved Forholdsregler af Had og Lidenskab, hvilke Klogskab ligesaavel som Anstand havde skullet holde fjerne fra en stor Nations Hoved. Vi raade Keiseren af Rusland, ogsaa at lade Artiklerne i de engelske Journaler oversætte paa Russisk, naar han dog engang troer, ved det civiliserede Europas grundede Bebreidelser at erhverve sig et retsgrundet Krav paa sine Russers Hengivenhed. - Jøvrigt ville vi komme tilbage til den formildede Text af den warschauer Tale i "Journal de St. Petersbourg," samt paa den foregivne Phrase, hvis Udeladelse man forekaster os. For idag ville vi kun vise saameget, at den paatagne Mine af russisk Foragt ikke gjælder os, men de af hele Europa undertegnede Tractater, og at den russiske Keiser har erklæret Kongeriget Polen for afskaffet, imedens Wiener=Kongresacten bestemmer, at det skal opretholdes." – J den saaledes bebudede Artikel har "Journal des Debats" søgt at vise, at denne formildede Text, kun virkeligen er mildere med Hensyn til de Forhold, hvori Rusland formedelst Polen staaer til Udlandet, men at derimod, forsaavidt der handles om det, som directe angaaer Polen, vel hersker en noget humanere Form, men dog det samme barbariske Princip. Denne Text gaaer - saa mener den - øiensynligen ud fra den Bestræbelse, saavidt muligt at udslette det Stødende, som den originale Tale har indeholdt for den diplomatiske Verden, og der ligger da allerede en Concession, hvorved den russiske Keiser har tilkjendegivet, at han er sig bevidst, at maatte laane Øre til Pressens Reclamationer, om han ogsaa giver sig Mine af at behandle den nok saa foragteligt. - Et sligt Sprog gjør naturligviis overordentlig Opsigt i den diplomatiske og politiske Verden, og med spændt Forventning imødeseer man, hvorledes den russiske Keiser vil optage dette, medens man tillige taber sig i Gisninger om de sandsynlige Følger af en saa djærvt henkastet Handske for Polens Nationalitet. - J Paris hed det den 23de, at den hidtilværende franske Konsul i Warschau, Hr. Durand, par pludseligen ankommen til Frankerig, og man vilde vide, at han havde maattet forlade Warschau paa den russiske Keisers Ønske, uden Derbrogades først at oppebie sin Hjemkaldelse. Men denne Efterretning trænger endnu til Bekræftelse. "Journal des Debats" forsikkrer iøvrigt, at den ikke har erholdt Keiserens Tale fra Nogen, hvis diplomatiske Forhold kunde forbyde at meddele De franske Tiden, altsaa heller ikke fra Hr. Durand. - dender anføre flere Tegn paa, at Spændingen imellem England og Rusland ogsaa er i Tiltagende, og de mene, at Lord Durhams Mission ingenlunde bliver fredelig. Ogsaa omtales den overordentlige Virksomhed, der i Rusland skal herske i det diplomatiske Departement, og den Jver, hvormed Keiseren personlig skal inspicere alle Arbeider ved Krigsmarinen.