Berlingske Tidende, 1754-08-01
Samme Dag haver Hans Kongel. Majest. Allernaadigst behaget at udgive en Forordning, anlangende, at alle af Bondestanden i Norge, baade Mands og Qvindes Personer, som ey bruge Gaarde eller Huusmands Pladser, skal være forbundne, at fæste sig i aarlig Tieneste, og ey være tilladte, at arbeyde for Dagløn. Anledningen til denne høypriiselige Forordning har givet det, at Hans Kongel. Majestet er kommen i Erfaring om, hvorledes der paa Landet udi Norge blant Almuen og Bønderne skal være stor Mangel paa Tieneste-Folk, hvilket ikke saa meget skal reyse sig af, at der fattes Folk, som ere dygtige til at tiene, som fornemmelig deraf, at adskillige løse og ledige Personer af begge Kiøn, i Steden for at tage aarlig Tieneste hos Bonden, heller vilde leve paa egen Haand, og søge at ernære sig, enten ved at lade sig leye til Dag Arbeyde, eller i det høyeste at tiene til Halvten eller paa andre Maader. Forordningen bestaaer af 21 Artikler, hvoraf de fornemmeste ere følgende: 1. Alle af Bonde=Standen, Mands= og Qvindes=Personer, som ey bruger Gaarde eller Huusmands Plads, eller som ikke ere saa svage, at ingen dem desformedelst udi Tieneste vil antage, eller og, som ey her efter udi denne Allernaadigste Forordning ere exciperede, skal være forbunden, at fæste sig i aarlig Tieneste, enten hos de Gaard=Brugende, ved Berg-Værkerne, Saugbrugerne eller andre. Skulle nogen, som Tieneste blev anbuden, sig derfor veigre, da skal deslige Tieneste løse Folk, som Løsgiengere, ansees, og til Fogden henbringes, som, naar den Anklagte ey med lovlige Aarsager, kand bevise, hvorfor han ikke har antaget stadig Tieneste, skal derefter med Attest om Forseelsen, indsende ham til Tugthuuset, for der at arbeyde udi 2de Maaneder. &c. 2. Ligeledes skal ingen være tilladt, at arbeyde for Dag=Løn, uden Huusmænden Stats=Tidender for Aar 1754. denne og deres Qvinder, hvilke dog skulle være forpligtede, frem for andre, at arbeyde hos Eieren af den Plads, som de boer paa; Derimod skal det være dem, som selv have Jord at bruge, tilladt, at arbeyde for Dagløn, i fald de nogen Tiid dertil skulle have tilovers, og endelig ogsaa dem, som ingen fast aarlig Tieneste kunde bekomme, saafremt de derom hos Lænsmanden og Vedkommende har meldet sig, som derfor skal meddeele dem et Beviis paa slet Papiir, uden Betaling, alt under lige Straf, som i første Post er anført. 3. Jngen Gaard Mand, af Bonde-Standen, maae have fleere af sine Børn hiemme hos sig, naar de ere 18 Aar gamle, eller derover, end han til sin Jord, Avl, Fiskerie, og andet Brug at drive, kand behøve, hvilke og fra den Tiid af, skulle være pligtige, at tiene Forældrene, imod aarlig Kost og Løn, men de øvrige Børn skulle tage Tieneste hos andre der i Districtet, og ingen Huusmand maa have fleere af sine Børn, som ere 16 Aar gamle, eller derover, hiemme hos sig, end en Dreng og en Pige, men skulle Forældrene enten være gamle og svagelige, eller og Pladsen saa stor, at den ey med saa faa Folk kunde drives, da tillades dem vel, at have saa mange af deres Børn hiemme, som til Jorden at drive, nødvendig behøves, men de øvrige skulde, imod aarlig Løn, hos andre antage Tieneste. 4. Jngen Bønders Huusmænds Sønner, eller andre, maae være Løsgiengere, under det Paaskud, at de bruger noget Slags Haandverk, med mindre de i Bøygden ere boesadte, og sig af Haandverket allene kunde ernære, uden derhos, som Dag Arbeydere, at lade sig leye, undtagen i Høste og Aande=Tiiden, naar saadant for en kort Tiid skulde behøves. 5. Det maae ey heller være nogen, som er i Tieneste, hvad enten han er af det unge Mandskab, Soldat eller andre, tilladt, at drive nogen Slags Handel, enten med at sælge eller kiøbe Creaturer, Hæste eller andet, for dermed udi Landet at omreyse, eller med at brænde Brændeviin, og holde samme eller andre Vahre fall hiemme i Huusene, ved Kirken eller andre Stæder, under hvad Paaskud og Forevinding det end maatte skee &c. 8. Paa Landet udi Søe=Lægderne, maa ingen Lægdsmænd, Opsiddere, Strandsiddere, eller Huusmænd begive sig i Farten, uden det skeer med Fogdens eller deres Huusbondes Tilladelse, ey heller, maa nogen af det Tienest dygtige Mandskab fare, uden deres Fader, og Huusbond eller Øvrighed, dem det tillader. &c. 9. Jngen Tieneste maae antages paa mindre, end Augusti Maaneds et heelt Aar, og, saafremt nogen skulde forblive fleere, end eet Aar udi samme Tieneste, maa dog derfor ey paa nye eller oftere, end ved første Jndtrædelse udi Tienesten, fordres Fæstepenge; Forlader nogen, som ey træder til Gaard eller Huusmands Plads, sin Tieneste, uden strax at træde i Tieneste igien hos en anden, da skal den forrige Huusbond være forbunden, under 1 Rdlr. Straf, at anmelde saadant inden 14 Dage for Lænsmanden, hvilket samme igien for Fogden haver at melde, som dermed efter 1ste Post forholder sig. &c. 10. Enhver Tiener, skal tiene forden Løn, som udi Amtet eller Boygden har været sædvanligt, og maae ey lønnes med andet, end Kost og reede Penge, eller Klæder, i steden for Penge; Jngen Tiener maa tilstaaes noget Slags Creatur paa Foder, nogen Flæk Jord til Sæd eller Eng, nogen Part af Bondens Avl, Fiskerie, eller anden Handel eller Handtering, nogen Slags frie Dage for Arbeyde, eller Frihed for visse Sorter Arbeyde, extraordinaire Spise eller andet. &c. 14. Skulle nogen Huusbonde have at klage over sin Tieneres Uvillighed, Skiødesløshed, slette Forhold, eller andet deslige, som Huusbonden ikke selv, ved Tugt og alvorlige Formaninger, kand forandre, da skal saadant paa næste Ting for Sorenskriveren andrages, som strax uden Process, Vidtløftighed og Bekostning, derudi skal kiende, hvad Ret er. Og, om nogen af Parterne derved skulde finde sig fornærmede, da maa de have Frihed, inden 4re Ugers Forløb derpaa for Amtmanden at klage, som uden videre Appel, haver at decidere og afgiøre Sagen; Paa samme Maade forholdes og, om nogen Tiener haver at klage over Huusbosden; Men hvad de Sager angaaer, hvorudi Delicta indbefattes, som af Justitien bør paatales, da skal dermed omgaaes som ellers om andre Justz=Sager befalet er. 15. Efterlader fattige Forældre sig smaae Børn, da bor Fogden og Præsten besørge, at Børnene sættes hos de skikkeligste og meest formuende Folk til Opfostring, som dertil kand formaaes, eller og, om fattige Forældre selv skulde vilde sætte deres Børn ud, til Opfostring, da skal deslige Børn tiene Foster-Forældrene for Kost og Klæder allerne, indtil de bliver 20 Aar, i Fald de ere under 5 Aar, naar de sættes til dem, Men ere de over denne Alder, da indtil de bliver 18 Aar gamle, efter hvilken Tiid, de vel skulde være pligtige, at tiene Foster=Forældrene frem for andre, men dog imod billig Kost og Løn, som paa andre Stæder. 17. Naar et Drenge Barn saaledes bliver Stats-Tidender for Aar 1754. bliver opfostret, da skal samme Sted agtes for dets Lægd, uden Hensigt til Fødestedet, i Fald Barnet ey er over 7 Aar, naar det der bliver hensadt, og skal Foster-Forældrene melde det for Lægsmanden, at han blant det unge Mandskab, kand antegne Drengen. 18. De af Ungdommen eller andre, som for een eller anden Forseelse maatte dømmes til Tugthuuset, eller andet publiqve Arbeyde, skal ey have Frihed, naar deres Tiid er ude, og Straffen overstaaet, at løbe om, hvor de vilde, men skulle forføye sig til det Sted, eller Bøygd, hvorfra de ere komne, og der igien antage Tieneste. 19. Kiædel-Flikkere, Hæglemagere Gryde-Smedde, Hæste=Skiærere, og andre deslige, som kand ansees at stryge Landet igiennem, maae ey opholde sig paa Landet, uden de have Amtmandens Tilladelse, og ere Boesadte, hvilke udi samme Amt med Amtmandens Pas, visse Tiider om Aaret maa omreise; Men skulle de begive sig ud af Amtet, da ansees de, som Løsgiengere, og, dersom nogen tager til Huuse saadanne eller andre Løsgiengere paa Landet, som intet Pas eller nogen Slags Rigtighed kand foreviise, da skal de, bøde derfor til Angiveren 24 Skilling, for hver Nat, og for hver Person, de saaledes huuse, uden samme til Øvrigheden at overlevere og angive. 20. Ubekiendte Personer, som kommer reysende og ville sælge den Baad, de reyser udi, skal af alle Forrekommende paagribes, under 2 Rdlrs Straf, og til nærmeste Lænsmand henbringes, som derefter skal forskaffe den Skyldige videre til Fogden, for at examineres; Dersom nogen kiøber med saadanne Folk, da straffes, som den der kiøbte med Tyve; og saafremt nogen udi Jægt eller andet Fahrtøy ved Søe=Kandten understaaer sig, at indtage nogen ubekiendt Person, som ey med rigtig Pas er forsynet, da skal de ansees derfor, efter Forordningen af 28 Februar. 1705. dens 15 Articul.