Berlingske Tidende, 1813-01-04
Ved vore gamle Dynastiers Ankomst til Tronen, Sire, saae man mere end een Gang Monarken befale, at en høitidelig ved forud skulde knytte de Franske af alle Klasser til Tronarvingen, og, naar den unge Prindses Alder tillod det, blev undertiden en Krone sat paa hans Hoved, som Pant paa hans tilkommende Myndighed og Symbol paa Fyrstehusets Vedblivelse paa Tronen. Den Kierlighed heele Nationen nærer for Kongen af Rom, beviser baade de Franskes Hengivenhed for Deres Keiserl. Majestæts Blod, og hiin indre Følelse, der beroliget enhver Borger, og i dette ophøiede Barn viser ham sin Families Sikkerhed, sin Lykkes Beskytter og en uovervindelig Modstand mod alle indvortes Stridigheder, borgerlige Uroligheder og politiske Omvæltninger, som ere de skrækkeligste Landeplager som kunne træffe Nationerne. - Sire, Deres Majestæt har plantet den franske Ørn paa Moskaus Taarne, Fienderne have ikke kunne standse Deres Held, eller hindre Deres Planer, uden ved at tye til despotiske Magters skrækkelige Hielpemidler, ved at forvandle alle deres Grændser til Ørkener, udbrede Jldsnød i deres Provindser, og overgive deres Hovedstad, Middelpunktet for deres Rigdomme, og saamange Aarhundreders Værk, til Luerne. Sire, kun slet kiendte de Deres Majestæts Hierte, som have fornyet denne deres vilde Forfædres barbariske Tactik. Gierne vilde Deres Majestæt have undværet Trophæer, som skulde koste Menneskebeden saameget Blod og bringe saamange Ulykker over den. - Den Beredvillighed, hvormed man fra alle Rigets Departementer seer de talrige Soldater, som ved Senatsconsultet af sidste September ere opfordrede, samle sig under Deres Majestæts Kaner, er et Beviis paa hvormeget Deres Majestæt kan vente sig af de Franskes Nidkierhed, Fædrenelandskierlighed og krigerske Jver forat fravriske vore Fiender den Jndflydelse de have paa forskiellige Dele af Fastlandet, og forat tilkiæmpe os en hæderfuld og varig Fred. - Deres Keiserl. Kongl. Majestæt modtage Senaters og det franske Folks Bevidnelse om Erkiendtlighed, Kierlighed og ubrødelig Troskab. Hs. Majestæt svarede med følgende Ord : Senatorer, hvad De have sagt mig er mig meget behageligt. Frankrigs Ære og Magt ligge mig paa Hierte, men min første Tanke er henvendt paa det der kan befæste den indvortes Roligheds Varighed, og sætte mine Undersaatter et Værn med Partiers Sønderlemmelser og Anarkiets Rødsler. Det er paa disse Fiender af Folkets Lykke, jeg, med de Franskes Villie og Kierlighed, har grundet denne Trone, hvortil Fædrenelandets Skjebne for stedse er knyttet. Frygtsomme og frige Soldater tilintetgiøre Nationernes Uafhængighed; men modløse Øvrigheder forstyrre Lovenes Herredom, Tronens Rettigheder og den selskabelige Orden selv. Den skiønneste Død vilde være den Krigers, som lader Livet paa Ærens Mark, hvis ikke den Øvrighedsperson, der falder i det han forsvarer Souverainen, Tronen og Lovene, erholdt en endnu hæderfuldere. Da jeg paatog mig Frankrigs Gien skabelse, bad jeg Forsynet om en Række af Aar. Man nedbryder i et Øieblik, men man kan ikke opbygge uden med Tidens Bistand. Statens første Fornødenhed er modfulde Øvrigheder. Vore Fædre havde til Foreningsløsen: Kongen er død, leve Kongen. Disse faa Ord indeholde Monarkiets ypperste Fordeele. Jeg troer, at jeg tilfulde har studeret den Aand, som mine Undersaatter have viist i de forskiellige Aarhundreder; jeg har overveiet hvad der er skeet i vor Histories forskiellige Epoqver; jeg vil endnu tænke mere derpaa. Den Krig jeg fører med Rusland er en politisk Krig. Jeg har fort den uden Forbitrelse. Jeg havde gjerne skaanet Rusland for de Ondet det selv har paadraget sig; jeg kunde have væbnet den største Deel af dets Jndbyggere imod det selv, ved at proclamere de Livegnes Frihed. Mange af Landsbyerne have forlangt det af mig; men da jeg har lært at kiende den liden Grad af Cultur denne talrige Klasse, at det russiske Folk besidder, har jeg ikke villet vælge denne Forholdstegel, som skulde have udsat mange Familier for Døden og de skrækkeligste Straffe. Min Armee har liidt Tab; men det er ved Aarstidens usædvanlig tidlig indtrufne Strænghed. Jeg har med Behag hørt de Følelser De have bevidnet mig.