Viborger Samler, 1849-06-28
Kongeriget Baiern. J Anledning af den baierske Ministerpræsident v. Pfordtens Mission til Wien meddeler Augsb. Allg. Zeit. en Artikel fra München af 13de Juni, der, naar ikke alle Tegn skuffe, er at ansee som officiel. Artiklen indeholder en Opfordring til Østerrig, om ei at lade gaae unyttet hen det nuværende afgjørende Moment for at sikkre dets Stilling i og til Tydskland, men dog eengang at fremtræde med en positiv Erklæring om hvad det vil og ikke vil. Der hentydes fremdeles i Artiklen derpaa, at Baiern har isinde at udøve sin Mæglerrolle saaledes, at Preussen indrømmer Jndsættelsen af et Directorium istedetfor Rigsforstanderskabet eller Præsidiet i Fyrstecollegiet, hvorimod Østerrig indrømmer Jndførelsen af Folkehuset. Med Hensyn til den Maade, hvorpaa Folkehuset skal vælges, forbeholdes visse Modificationer; men Jndførelsen af Folkehuset er gjort til en conditio sine qua non for Østerrig, dersom det ikke vil, at Baiern skal komme til en Ening med Preussen paa Basis af det preussiske Forfatningsudkast. "Længe nok, skriver Artiklens Forfatter, og det med en Opoffrelse, der fortjente et lykkeligt Resultat, har Baiern repræsenteret i Tydskland Østerrigs Sag, bliver det nu forladt af Østerrig, derved nemlig, at Østerrig forlader sig selv, saa maa Baiern med Bestemthed betræde sin egen tydske Bane. Denne Vane foreskrives Baiern; det maa betræde denne. Baiern forlanger, at Østerrig skal organisere det Folke huus og det Staternes Huus, der skulle sammenkaldes, for at den tydske Forfatning endelig kan komme til Afslutning. Endnu kan Østerrig lade høre sin vægtige Stemme, endnu kan Østerrig gjøre et Forsøg, – det sidste Forsøg. Det udtale da tydelig de Hovedbetingelser, paa hvilke det kan tiltræde den tydske Forbundsstat. En Rigsforfatning for Forbundsstater kan, efter vor Overbeviisning, ingensinde eensidig komme istand ved en Bestemmelse og Erklæring fra en saakaldet Folkesouverain; men Østerrig maa nu ogsaa vise, at man ikke skuffer Tydskland, idet man sætter sin Tillid til Østerrig. Vel er det en skjøn Mission, som Baiern har paataget sig ved at optræde som Mægler imellem Østerrig og Preussen, men den nærmer sig sin Ende, naar Østerrig haardnakket tier. Man overveie i det skjønne Østerrig, hvad det har at betyde, nu at tvinge Baiern til at falde fra Østerrig. Naar Baiern under bestemte Betingelser slutter sig til det preussiske Forfatningsværk, saa driver det Syd- og Mellem tydskland til samme Skridt; Baiern maa da i dette Tilfælde vel ogsaa virke til, at Pladsen holdes aaben for Østerrig, men det kan aldrig opstille eller drive igjennem de Betingelser, som Østerrig selv kunde udvirke, naar det gik Haand i Haand med Tydskland." Artiklen hentydes derefter derpaa, at Østerrig ved sin Adskillelse fra Tydskland maa gives til Priis for Alliancen med Rusland; hvorimod det øvrige Tydskland, vil finde i England en trofast Allieret. J europæiske Conflicter vilde Frankerig vide at drage Fordeel af Sydtydskland. Artiklen ender med disse Ord: Uden Østerrig, kan Baiern kun træde imod det preussiske Hegemonies overdrevne Fordringer; men da maa det alene enes med Preussen om det tydske Spørgsmaal. Det ligger i Sagens Natur, at Baiern maa ligeoverfor det preussiske Forfatningsudkast opstille dette Princip, "Beslutningen. i alle vigtige Executivforholdsregler maa ligge i Fyrste raadet, men Udførelsen i een Stats Haand." Dette forekommer os at være den eneste fornuftige Grundsætning i en Forbundsstat. Krig og Fred, Tractater med udenlandske Stater og Besættelsen af de høieste Rigsembeder ere altfor vigtige Livsspørgsmaal til at Stater som Baiern nogensinde ganske skulde give slip paa dem, naar Staterne ei ville forraade sig selv. Og i disse Spørgsmaal er Folket langt mere interesseret, end Fyrsterne, der de constitutionelle Regjeringer, ere det. Men en simpel Majoritet, af Repræsentanter; Majoriteten beregnet efter Antallet af hver Stats Medlemmer, kan i saa Tilfælde ikke gjøre det endelige Udslag, ellers kunde alle Krige i Lille-Tydskland, blive preussiske Krige, alle Tractater vilde da blive preussiske Tractater, medens til samme Tid hemmelig Forbittrelse Tvedragt og Fjendskab indpodedes i Forfatningen."