Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-05-13
Nyeste Skilde. Kjøbenhavn. Nr. 61. Den 13 Maji 1805. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Narrealphabetet. Det er en Sandhed, som ingen kan negte, at Jorden umuelig kunde bestaae uden Narre. En Stat af bare Vise maatte tilsidst opløse sig selv. Viisdommen maatte det gaae som fordum Guldet i Peru, man tækkede Huse dermed, og agtede det mindre end Jernet, fordi det af alle Metaller var det, der existerede i størst Mængde, Kan nu ingen Stat bestaae uden Narre, saa kan endnu langt mindre nogen Stad det, og det er altsaa ingen Fornærmelse mod vor Hovedstad, naar man paastaaer, at den i denne Punct ikke staaer tilbage for nogen muelig Residence i Verden. Endskiønt man under en Nar i Almindelighed kun forstaaer det Modsatte af en Viis, saa gives der dog saa mange Slags Narre, at en ny Linnee, der vilde paatage sig det, kunde skabe et ganske eget Narre system, hvor enhver Nar maatte henregnes til en vis Orden og en vis Classe. Ligesom der, efter den udødelige Leibnitzes Forsikkring, ikke gives to Blade, der fuldkommen ligne hinanden, saaledes gives der heller ikke paa hele Jordkloden to Narre, der fuldkommen ligne hverandre. Overgangene ere her, ligesom paa en Harmonica, fra det Allerfineste til det Allergroveste. Den store Gall har allerede brudt Jsen, og naar Pandeskallæren først er kommen saa vidt, at man kan slutte sig fra Skallen til Kjernen, saa er der allerede lagt en god Grundvold til et saadant System. Dets Nytte i det menneskelige Selskab vilde være usigelig stor. Jstedet for man nu, naar man vil bedømme Sollicitanters Talenter og gode Egenskaber, maa forlade sig paa Vidnesbyrd, der stundom ere temmelig tvetydige, behøvede man da i saa Fald kun at raadføre sig med deres Pandeskal og derefter bestemme, om de duede til Professorer eller Posekigere, til Hærførere eller Gravere. – Som et Bidrag til et saadant System har jeg udarbeidet en alphabetisk Fortegnelse over de forskjellige Slags Narre, som jeg i min Erfaringsskreds har havt Leilighed til at lære at kjende. Det kan blive et Værk omtrent af samme Størrelse som v. Aphelens Fransk Danske Lexicon. Til Prøve leveres her følgende Fragment. Affecterede Narre ere saadanne, som beskue og beklappe Franske Skuespil, uden at forstaae et eneste Ord Fransk, som lade deres Linned vaske i Themsen; som gaae med en rød Silkeparaplye, naar det er Soelskin, og uden Paraplye i Pladskregn; som bruge Briller i deres tyvende Aar, for at lade som de ere stærblinde og desbedre at kunne besee Damernes Yndigheder. a Afsindige Narre ere saadanne, der, ligesom Hunden i Fabelen, gjøe af Maanen; der ville forme alting efter deres Hoved; der tie, hvor de burde tale, og tale, hvor de burde tie. Aristocratiske Narre. Disse troe, at Oplysning, Frihed og Sandhed nu ere ganske 12 Konsul i kun forsvundne fra Jorden; at Slaveaand, Mørke og Forfølgelsessyge nu over hele Verden ere indførte igien; at alle, der ikke følge deres Grundsætninger, ere Cannibaler og maae fordømmes fra Guds Jord, at Hyklerie og Egennyttighed nu ustandsede kunne drive deres Spil, fordi man i de fleste oplyste Lande har sat Skranker for Pressens tøilesløse Misbrug; at ingen nu tør skrive gavnlige Sandheder mere, fordi man ikke vil taale, at Uvidenhed, forbunden med Kaadhed, Ondskab og lave Hensigter, skal mislede den offentlige Mening. De ere Antipoder af democratiske Narre. 12 Brutale Narre ere saadanne, som samles i en Klynge paa Parterret og gjøre Complot mod en enkelt Skuespiller eller Danser, fordi han har hundrede Rigsdaler større Jndkomster end een af deres Venner, som hysse og trampe, naar der opføres noget, der ikke er efter deres Smag; som ved alle Leiligheder ride, baade i virkelig og sigurlig Forstand, paa deres Undergivne, var det end kun et stakkels Bud i et Selskab; som i Klubber og paa offentlige Steder haane. Dyd, Religion og Sædelighed. a a Caracteerløse Narre ere saadanne, som i alle Deele danse efter Andres Pibe, og tude med de Ulve, de ere iblandt. Hvad enten disse Ulve ere Demoerater eller Aristocrater, Orthodoxer eller Hetherodoxer, Lysets Børn eller Mørkets Børn, saa tude de med dem, naar de ere iblandt dem. De fordømme i Dag, hvad de priste i Gaar, og prise i Morgen, hvad de fordømme i Dag. Med dette Slags Narre er der næsten aldeles intet Udkomme. Democratiske Narre ere det Modsatte af aristocratiske. De glemme især Popes gyldne Sætning: "At den Regjering, der regjerer bedst, er den bedste. De vide ikke at gjøre Forskiel imellem sømmelig Frihed og afsindig Frækhed, imellem gavnlig Oplysning og Ringeagtelse for Religion og Sædelighed. De ere endnu langt mere intolerante end de aristocratiske Narre. Dumdristige Narre. Disses Tal ere Legio. Man finder dem overalt i vore Dage. Klubber og offentlige Steder ere deres Skoler og Forsamlingspladser. De hænge sammen som Erte halm. De indføre Systemer og Moder i alle Grene af Videnskaberne, og banlyse dem igjen efter Behag. Paa dem beroer det, om den ene saliggjørende Philosophie skal være den Kantiske eller den Schellingianske, om man skal gaae med Knortekjen eller med et krumbøiet Spanskrør, med rundt Haar eller med Pidsk, med et tykt Halstørklæde eller med et tyndt. Af denne Skole tages især Recensenter og Epigramister. Egoistiske Narre. S. aristocratiske o. af fr. Erfarne Narre, Erfaringen er Viisdommens Moder, og man bør agte den, om den end findes under en Narrekappe. Jngen fortjener altsaa i høiere Grad vor Opmærksomhedmend den erfarne Nar. Men man maa betjene sig af hans Raad, som Lægerne af Gift: det vil sige, med Forstand og Overlæg. Flaue Narre ere ikke mindre talrige end de dumdristige. Man behøver ikke at gaae langt for at finde dem. 165, Forfængelige Narre ere meget farlige. De opoffre alt for at tilfredsstille deres Forfængelighed. Det kommer kun an paa det Øiemed, de sigte til Mange løbe efter Udødeligheden, skjønt denne flyer for dem, som om man pidskede den, andre ønske kun at være i alle Folks Munde, ligemeget om alle Folk end sige om dem, at de ere Narre, mange sætte deres største Ære i, at hele Verden veed, at de have fundet, hvad aldrig nogen Dødelig skjøttede om eller kunde have nogen Nytte af at søge, andre ønske, at det maatte publiceres i alle Aviser, at de besidde den store Qvalitet, f. Ex. at kunne lære Papegøier at snakke, og klippe Pudelhunde efter nyeste Mode; mange hige kun efter at faae en Titel, var det end af General-Nar, naar kun General staaer foran andre vilde opoffre deres hele Formue, for at kunne fremkomme med lovlige Beviser for, at een af deres Forfædre var i Korstogenes Tid bleven spiddet i Palæsting. 31