Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-02-23
J Ugebladet Hefverus læses en interessant Artikel om Ædelstene, hvori findes følgende om Diamanten: "Brugen af Ædelstene, som Smykke, omtales i den fjerneste Oldtids Historie. J den hellige Skrivt nævnes flere af de kostbareste Ædelstene. Rimeligt er det, at Kunsten, at slibe dem, den gang var ufuldkommen, at de meest brugtes i raa Tilstand, og at man nøiedes med den Glands, de i saadan kunne frembringe. J det 14de og 15de Aarhundrede veed man først med Vished at der gaves Diamantpolerere; men Kunsten at brillantere Diamanter o: at slibe Facetter paa dem, opfandt en ung Adelsmand i Flandern, ved Navn Berqven, som i Aaret 1475 sled en Diamant for Karl den Dristige af Bur hund, hvilken denne tabte i det følgende Aar i Slaget mod Schweizerne ved Gransee. - De ædle Stene besidde endnu i mere eller mindre Grad en Egenskab, som er reell, og giør at de ere varigere end alt andet, Menneskene bruge til Prydelse, det er deres udmærkede Haardhed, og giver denne tillige den sikkreste Prøve for de res Ægthed; thi man kan med Compositioner af Glas efterligne de fleste Ædelstene, og endog give disse Kunstproducter en Glands, som kun et øvet Øie veed at skjelne fra de Ægtes; men Haardheden har man endnu ikke udfundet at efterligne. Vilde man ordne de ædle Stene efter denne deres mærkværdigste Egenskab, saa blev deres Rangfølge saadan: Diamant, Rubin, Saphir, Smaraad, Topas (fra Brasilien), Ametyst (orientalsk), Granat, Hyacinth, Chrysopras. - Diamanten udmærket sig ved sin Haardhed og Glands fremfor alle Ædelstene, er derfor den kostbareste blandt disse og det kostbareste Produkt i hele Naturen. Sit Navn har den af det græske adamas, og kjendt var den allerede i de ældste Tider. - Diamantens Hjemmestæder ere Øst- og Vest-Jndien. J den store Moguls Kongeriger Visapur, Decan, Kongeriget Golconda, paa Halvøen Malacca, Øerne Borneo og Ceylon ere Diamantaruber; de rigeste ere i Golconda, Visapur og Bengalen ved Bredderne af Ganges. Ved Minen Gari allene, som ligger 7 Dagreiser fra Golconda, arbeide henved 7000 Mennesker. Vest indiens betydeligste Diamantgruber ligge i Brasilien og fornemlig i Distriktet Sero de Frio; dens Udbytte er forpagtet af Hoffet. Nogle Tusende Negere, som maae gaae nogne, arbeide ved dem. Hvo, der finder en Diamant af 17 Karats Vægt eller derover, føres med pragtfuldt Optog hjem til sin Bopæl, og skienkes sin Frihed. - Diamantens naturlige Skikkelse er enten afrundede eller kantede Korn eller regelmæssige Krystaller, og da er Ottekanten bestaaende af to firesidede Pramider dens almindeligste Grundform. Den fuldstændigste Samling af Diamanter i deres Krystallisationer, som gives her i Landet og maaskee i Europa, findes her i Staden og eies af Hr. Hofgraveur Jacobsen, Medlem af Kunsternes Akademie i Kjøbenhavn og Stockholm, og er Frugten af mange Aars Fliid. Diamanten er det haardeste Legeme i Naturen, den angribes ikke af Filen eller af nogen Steen, den ridser derimod alle Steenarter, og kan selv kun ridses af en anden Diamant. - Diamanten er enten aldeles farveløs og vandklar, eller den har Farve af forskjellige Nuancer, guullig, blaalig, grønlig, rødlig, brunlig, ja endog fortagtig. Diamantens Klarhed, dens Vand har blandt Juvelhandlerne Grader, og man hører dem tale om Steene af 1ste, 2det, 3die, 4de Vand.