Berlingske Tidende, 1829-06-15
London, den 2den Junii. (Fortsættelse af Debatten over de protugisiske Anliggender, Sir James Mac Jntosh gik derpaa ind i en detailleret Fremstilling af Underhandlingerne i Wien angaaende Don Miguels Tilbagekomst til Portugal, og kastede et klart Lys over den Samvittighedsløshed, hvormed denne Prinds havde handlet. Taleren godtgjorde, at de brittiske Tropper ved deres Nærværelse virkeligen havde understøttet ham i hans Foretagende, fordi det havde været dem overdraget, at beskytte hans Person, som ellers formodentligen var faldet i de Constitutionelles Hænder; derpaa viste han, at Anerkiendelsen af Oportos Blokade havde givet den gode Sag et dødeligt Stød; og gik tilsidst over til Begivenhederne ved Tercera, hvilke han kaldte en Plet i Englands Historie. Slutteligen henledte han Husets Opmærksomhed paa Hen rettelserne i Oporto (den 16de Mai), ti Maaneder efter den foregivne Forbrydelse, som kun dog bestod deri, at de ulykkelige Offere, samtligen Mænd af Ære og Dannelse, vare forblevne deres Eed og deres Pligter troe! "Don Miguel - saaledes endte Taleren - har ved sine Handlinger trodset alle Monarker, han har opvakt hele den civiliserede Verdens Uvillie, hans Voldsfærd gjenlyde i Europa, men hans Hovedstad er bleven øde og tom, som om Pesten havde raset i den. Han har kastet Handsken til Verden, og strækker sin blodige Haand imod Europa, ligesom for at vise, hvor let der lader sig legge med den menneskelige Følelse, hvor klart Hadet for alle guddommelige og menneskelige Love ladet sig aabenbare. Hr. Peel udviklede i sin Tale, hvori han replicerede, Neutralitetens Nødvendighed som hvilken Neutralitet Si James Mac Jntofh kort iforveien havde sagt, at den var som en lang Linie, paa hvilken man med al Beqvemmelighed kunde bevæge sig fra den ene Ende til den anden, fra Venskab til Fjendskab, uden at ophøre, at forblive indenfor Linien. Mærkværdig var følgende Ytring af Ministeren: "Jeg beder den agtværdige Herre, at erindre, at Don Miguel ikke har holdt sig paa Tronen ved nogen Jntrigue. Det portugisiske Folk holder ham derpaa. Alt tyder, hen paa, at han ikke hersker imod Folkets Villie. Cortes har udraabt ham, Folket har valgt ham. En Opstand har fundet Sted, men denne Opstand er slaaet feile. Den Maade, paa hvilken Ministeren bestræbte sig for at retfærdiggjøre hvad den var skeet imod de portugisiske Flygtninge i Vandene ved Tercera, er i Almindelighed bleven angiven; han Udhævede, at den brittiske Commanderende havde først da ladet skyde paa dem, de Portugiserne, trods hans gjentagne Advarsler, forsøgte paa at løbe ind i Angres Havn. Han bad den foregaaende Taler, at stille sit Andragende saaledes: "at Regjeringen maatte meddele alle de Papirer, som have Hensyn paa dette Lands Forhold til Hs. Allertroeste M., Dronningen af Portugal, hvilke han da ogsaa, forsaavidt de ikke angik Underhandlinger, der endnu blive førte, lovede tilsammen at fremlægge. Hans Erklæringer forekom Hr. Brougham ingenlunde tilfredsstillende, og Hr. Huskisson fandt dem ei heller aldeles fyldestgiørende. Hr. Gurney yttrede sin Afskrifor Ægteskabet imellem Don Miguel og hans Cousine, hvorpaa Hr. Peel svarede, at den brittiske Regjering aldeles ikke paa ny havde interesseret sig for denne Sag, og at den heller ikke vilde gjøre det, med mindre at Keiseren af Brasilien selv ønskede det Lord Palmersion dadlede, i de bittreste Udtryk, Regjeringens Forhold. Monarkens personlige Ære syntes ham at være fornærmet, brittiske Undersaatters Rettigheder krænkede. Tractater brudte, og hele Europa maa med Forundring have seet, at England lader det blive ved Forestillinger. "Og hvorfor vise vi saa megen Taalmodighed, spurgte Lorden, er vor Regjering saa ganske uden Æresfølelse, ere vi da saa afmægtige eller ere vor Financer saa slette, det troer vel Ingen. Det maa ligge deri, at Miguel er vort Kabinets lille Skjødebarn (the pet); og som bekjendt kunne kjærlige Forældre ikke bringe det over deres Hjerte at tugte uopdragne og vanartige Børn." Endelig berørte Lorden, ogsaa England Politik med Hensyn til Grækenland. "Fortjenesten af den unge Stats Udvidelse, meente han, tilkom Frankrig, derimod faldt den Skam, at ville indskrænke dens Grændser, paa England, Og hvilke Forsøg have vi da gjort paa at gjenoprette Freden i Europa, eller, om de have fundet Sted, hvad have de da gavnet? Hvor ganske anderledes var Englands Stilling endnu kun for to Aar siden, da det handlede i en liberal Politiks Aand, medens det nu synes at ville række Haanden til Alt, som fra Bredderne af Tajo til Bosphorus, kun paa nogen Maade, stræber at modarbeide Friheden." Efterat Andragendet, efter Hr. Peel foreslaaede Forandring, var blevet antaget, adskilte Huse sig om Morgenen henimod Kl. 4.