Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-04-04
Vi have i det Foregaaende seet, at Regjeringen ved den foretagne Collegialreform ikke har havt til Hensigt, at forandre Principerne for Regjerings-Admininistrationen. Man synes hovedsagelig at have havt for Øie at bortskjære en Deel overflødige eller formeentlig overflødige Poster,) derved at faae Midler til at lonne de tilbageblevne bedre, at bringe frisk Blod ind i Bestyrelsen, hist og her at ordne Forretningerne hensigtsmæssigere, at samle, hvad der hører sammen, osv., men vi have ogsaa seet, at man ved denne nye Ordning af Tingene ikke er gaaet conseqvent frem, at man har reguleret Gageringen efter ulige Principer, at man etsteds har samlet, et andet Sted har adskilt det Eensartede. Skulde vi yttre en Formening om, hvor Reformen heldigst er gjennemført, saa ville vi udtale os for Finantsbestyrelsen. Her synes man virkelig at have havt et nogenlunde klart Begreb om hvad man vilde, og, saavidt vi kunne skjønne, har man ogsaa været temmelig heldig med at gjennemføre sin Villie. Den gamle Uskik, at hvert Collegium for sig opdyngede Capitaler, kan ikke mere finde Sted; de specielle Fonds ere inddragne, og derved et stort Gode opnaaet, ikke saameget ved de for Finantserne vundne Capitaler, da der paa disse Capitaler hvilede Byrder, men derved, at Finantsministeren nu kan have en klar Oversigt over, hvad hver Gren af Statsbestyrelsen virkelig koster, hvilket han ikke for kunde have, da mange Udgifter afholdtes af de specielle Fonds, ikke at tale om, at Dispositionen over slige private Capitaler, som man vel kan kalde dem for vedkommende Collegiers Vedkommende, altid let fører til en mindre ønskelig Anvendelse af dem. Et endnu større Gode er det, at Fondet ad usus publicos er hævet, og dets Midler inddragne under Finantserne. Faa Fonds have maaskee mindre svaret til deres Navn end dette, og, hvis man havde Adgang til dets Bøger, vilde der komme sælsomme Historier for Dagen. Man har saaledes paa det Bestemteste forsikkret os om, at en for et Par Aar siden afdød høi Embedsmand skal have været noteret i Fondets Bøger for 60,000 Rbd., hvoraf der ikke komen Skilling ind. Det have vi kun hørt, skjøndt dog fra en Kilde, der idetmindste kunde være vel underrettet, men hvad vi med Vished veed og kunne bevise, er, at man ved Udlaanene hyppigt har brugt en Fremgangsmaade, der vel kunde charakteriseres som meget letsindig. Ogsaa Pensionsfondets Jnddragelse under Finantserne er, om end ikke nogen Gevinst i Finantsiel Henseende, saa dog hensigtsmæssig, og hvad der endelig ikke maa glemmes, naar man omtaler Finantsernes Ordning, er Gratialsystemet. Dermed blev, som *) Vi sige formeentlig overflødige Poster; thi efter hvad vi have hørt, skal man i enkelte Collegier allerede begynde at dreie om i den gamle Gade. vel bekjendt, under den forrige Regjering drevet den skammeligste Misbrug, og de Folk, der rigtig havde studeret Haandværket, vidste at skaffe sig Gratialer, og det ikke ubetydelige, fra tre, fire forskjellige Steder. Dette Uvæsen er nu stoppet, det hele Gratialvæsen er henviist til Naadesecretariatet, der ikke har Ord for at være rundhaandet. Sluttelig ville vi endnu bemærke, at Finantserne er det eneste Statsdepartement, hvor Bestyrelsen nærmer sig den reent ministerielle, thi Finantsministeren er den egentlige Dirigent, skjøndt jo vedkommende Deputerede i deres Sectioner vistnok have en vigtig Stemme, og man vil neppe kunne frakiende denne Mand en alvorlig Bestræbelse for at tilveiebringe en god Finantsforvaltning.