Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-10-12
Odense. Jmorgen er der paa Gymnasiets Auditorium en stor Høitidelighed, idet Biskop Faber holder en Festtale og indsætter Professor Henrichsen i hans Embede som Rector for Odense Cathedralskole. Rectoren indsætter derpaa Overlærer Dr. C. Paludan-Müller. - J Jndbydelsesskriftet til denne Høitidelighed siger Forf.: "Jeg Rudolph Johannes Frederik Henrichsen er født i Schwerin i Mecklenburg den 15 April 1800. Min Fader, Joachim Hinrichsen, som tidligere har været Kjøbmand i Schwerin, lever endnu der; min Moder, Jacobine f. Nathanson, døde faa Dage efterat jeg var født. J min Barndom nød jeg Underviisning deels af private Lærere, deels i en Pugeskole i min Fødeby; men da de daværende Conjuncturer i Nordtydskland havde standset min Faders Handel og han havde Vanskelighed med at ernære en talrig Familie, foreslog min Morbroder, Grosserer M. L. Nathanson ham at lade mig komme til Kjøbenhavn og lovede at ville sørge for mig. Dette Tilbud blev modtaget med Taknemmelighed, og saaledes kom jeg til Kjøbenhavn i Sommeren 1811, hvor min Morbroder ikke sparede nogen Bekostning for at lade mig opdrage og oplære paa det Omhyggeligste og han og hans Kone toge sig af mig, som om jeg var deres eget Barn. Efterat jeg i nogle Aar havde nydt privat Underviisning blev jeg, da jeg robede Anlæg og Lyst til Studering, i Begyndelsen af 1813 sat i Borgerdydskolen i Kjøbenhavn, hvorfra jeg blev dimitteret i Aaret 1818, og erholdt ved Examen artium Charakteren Laudabilis, ligesom jeg ogsaa i det følgende Aar Mine absolverede anden Examen med Udmærkelse. Drengeaar havde været temmelig glædeløse; tidlig lærte jeg at kjende Livets Alvor og de Efterretninger, jeg fik fra min Fødeby og min Faders forværrede Kaar, min ømme Stedmoders Død og andre Ulykker i min Familie, bidroge til at gjøre mig endnu mindre modtagelig for Drengelivets Lege og Glæder. Dog var det langt fra, at jeg afsondrede mig fra mine Kammerater, tvertimod stiftede jeg fortroligt Venskab med flere af dem og færdedes med alle; men jeg deeltog mere i deres alvorlige Sysler og Spadseretoure end i deres muntre Lege. -– Den 18 Novbr. 1828 blev jeg beskikket til Overlærer ved den lærde Skole i Helsingøer og forlod Kjøbenhavn den 6 Januar 1829. J Helsingøer var jeg i noget over halvandet Aar; her giftede jeg mig samme Aar, som jeg kom dertil, med min Morbroders Datter, Emma Marie Anna, der Aaret efter fødte mig en Søn, kort for jeg forlod Helsingøer for at drage til Sorv, hvor jeg blev ansat som Lector i latinsk Philo Peter logie den 4 Septbr. 1830. J Sorøe fik jeg en dobbelt Virksomhed baade som Docent ved Academiet og som Lærer i Skolens øverste Classe, hvortil endnu nogle Aar efter min Ansættelse kom den Forretning at give den elemmentaire Underviisning i Hebraisk og holde Forelæsninger over dette Sprog ved Academiet. Her mistede jeg eet Aar efter min Ankomst min Kone og nogle Maaneder derefter en Datter, men fandt nogle Aar derpaa atter en kjærlig Ledsagerinde i hendes Søster Lovise Caroline Sophie, der har født mig fem Børn, hvoraf det sidste, en Datter, døde ifjor. J Sorøe traadte jeg snart i nærmere venskabeligt Forhold til mine Colleger, især til Christian Wilster, med hvem jeg tidligere havde været indviklet i en hidsig litterair Feide i Anledning af en dadlende Recension, jeg havde skrevet over hans Magisterdisputats. Han bød mig strax ved min Ankomst Haanden til Forsoning og siden blev denne Gjenstand aldrig berørt imellem os. Overhovedet førte jeg i Sorøe et særdeles behageligt Samliv med mange Videnskabsmænd baade iblandt Academiets og Skolens Lærere og jeg kan forsikkre, at det er saa langt fra, at jeg i de tretten Aar, jeg har levet i Sorøe, mærkede noget til den Uenighed, som efter et ligesaa udbredt som falskt Rygte skal herske imellem Lærerne der, at jeg tvertimod maa ønske enhver mindre By en saa vakker selskabelig Tone og Omgang imellem dannede Jndvaanere, som den, der findes i Sorøe. En ligesaa falsk Forestilling har det længe været, at Lectoraterne i Sorøe ere halve Sinecurer; mit Embede gav mig fuldtop at bestille og levnede mig ikke ret mange Fritimer til sammenhængende litterair Syssel. J Slutningen af forrige Aar nød jeg den Ære at blive optagen til Medlem af det kongelige danske Videnskabernes Selskab. Meest tilfredsstillede mig i Sorøe min Virksomhed ved Skolen og derfor var det mig ogsaa personligen meget ubehageligt at see denne standset ved den i Marts d. A. foretagne Adskillelse imellem Academie og Skole, saa gavnlig jeg iøvrigt maatte ansee denne Foranstaltning at være til at frembringe Eenhed i Skolens Bestyrelse. Denne Omstændighed forøgede min Attraa efter en Ansættelse som Rector ved en af de lærde Skoler, hvilket Ønske blev opfyldt ved at jeg under 7 Juli blev udnævnt til Rector for Odense Cathedralskole fra 1 October at regne. Den 10 September reiste jeg fra Sorøe og skiltes med Veemod fra dette yndige Sted, fra de derværende Venner og venlige Minder." Hertil er ankommen en ganske udmærket Violinist, Concertmester Jerome Gulom fra St. Petersborg. Den 6 ds. spillede han med stort bifald ved Concerten paa Sorgenfri Slot, skal iaften lade sig høre her paa Slottet for H. Kgl. H. Kronprindsessen og giver imorgen Aften en Concert paa Klubsalen, hvorfra han reiser uopholdelig til Paris. Denne ligesaa sjeldne Kunstner som elskværdige Menneske har de meest smigrende Anbefalinger fra Marschner, Bernhard Rom berg og Mendelsohn=Bartholdy.