JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Da Dampskibet Josesine forleden brændte af paa Mælarsøen, kom man ikke efter hvor Jlden havde sit Ophav fra. Kuns under største Angest og Møje kunde Besætningen og de Medreisende bjerges, ligesom og det meste af det paa Dækket værende Tøj. Eieren Hr. Owen, som selv har bygget Skibet, lider herved et stort Tab. En Lykke i Ulykken var, at Fartøjet paa Udreisen fra Strengnæs blev i nogen Tid opholdt; thi ellers vare yderst faa og maaske ingen af de omborde værende Mennesker blevne reddede. De Medreisende lægge Captainen, Techenberg, til Last, at han søgte at skjule Jlden, og da dette endelig var umuligt, kastede Anker og stoppede Maskineriet, istedetfor at landsætte Skuden. Havde den ikke netop været i et Sund og havde Vinden ikke drevet den ind paa Stranden, skulde Redning have været aldeles umulig for alle dem, som ei kunde rummes i Skibsbaaden. Passagerernes Effecter og de i Rummet indlastede Varer, er tilhobe gaaet op i Luer. Særdeles føleligt er Tabet for den Svenske Sendemand ved det Storbritanniske Hof Friherre af Stjerneld, der selv var reist med Posten til Stockholm, men havde ladet sin Tjener tage med Dampskibet med en lille Kiste, hvori var Effecter for en Værdi af 10 til 12000 Rigsbankdaler. Man regner, at der ved samme Lejlighed, brændte 7000 Rigsdaler Banco i Sedler, ligesom forhen i Aabo. 300000 Rd., hvilket vel er en Fortune, for Bankem imensikke for Pengesmløbet sin og ind Ved Lord Mayors=Gildet til London kunden forleden ler være skeet en Ulykke, adannemlig en de ligtabelystLysekronen faldt ned paa Hovedet af den nye Velviished, Borgmester Lucas og saarede ham. Ogsaa Hertugen af Clarence blev saaret, dog mindre betydeligt, saa at man med Sanden kan sige om dette Gilde, at der vankede blodige Pander.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Det i Gesteborgs Lehn beliggende Strømbacka Jern brug er i disse Dage blevet solgt af Oberst=Lieutenant Wrede til Brugspatron og Commandeur af den konge le Vasa-Orden, Tham, for en Summa af 278000 Rd. Banco.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Demoiselle Sonntag spiller i det kongelige Operahuus i Berlin med almindeligt bifald. En Forening at Kunstvenner har ladet male en prægtig Vase til hende. Fra alle Sider modtager hun Opfordringer til at give Gjæsteroller og Concerter, igjen at anskaffe sig nye Meubler, og ikke gaae til Paris, men forblive i Berlin.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Den 18de October skulde Webers Oberom gives Dresden til Beneficee for Webers Børn. Men indet Øjeblik Sangeren Hr. Babniggested i Bærestolen, overfaldtes han af et Slagflod, der gjorde Forestillingen umulig. Man taler om Hjerne Antændelse og er meget bekymret for den fortræffelige Tenorist. J den Staden Navarin, paa hvilken, som forhen i Genuesernes og Venctianernes Tid, nu igjen, efter mange Aars Forløb, Bukket henvendes, ligger paa Sydostkysten af Morea, har nu kun en Befolkning af omtrent 3000 Sjæle, og den bedste Havn paa Halven.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Floden Armiro deler den i Gammel- og Ny-NavatinDenne Plads er ved Omfang og Sikkerhed bestemt til Krigshavn. Indgangen dertil er dækket ved Spachteria eller Sfagia, samt imod Nord og Nordvest ved den Kjæde af høje Bjerge. Den til Bugten førende Jndgang er smal og løber imellem Øen og det faste Land. Saaledes vinder man den beqvemme og sikkre Rhed. Navarin beskyttes ved et Kastel og 4 Bastioner, og er omgiven af det frugtbare Landskab Belvedere.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Øen Malta(Af et vel anpriist fransk Skrift over den Malg af ReyDussenil en Maltas Beliggenhed imellem Afrika og Sicilien gjør den til en af Nøglerne til Middelhavet. Oldtidens berømteste Folkefærd strede om dens Besiddelse; Phonicier, Grækere, Rommere, Gother og Normanner erobrede efterhaanden denne Klippe, og opbyggede paa den deres Citadeller. Da plantede Johannitterne, Ridderalderens sidste Sønner, Christendommens Forfægtere imod Tyrkerne, deres Faner der. Jmod Syden og Vesten har Malta hverken en sikker Havn, eller Anmanal. kergrund; men imod Østen finder man Marza Scalle og Marzan Sildesalet Pas beqvemme Bugter 92 paa den løstlige Ende af en Marte, og paa dettanden Side af begge Bugterne, Amifega og Musintos Endnu længere hoste aabnen sig Bugten Stil Paul, og endelig viser sig Marza Musciet og Maltas store Havn. J Baggrunden hæver sig, som et Amfithenter, indsluttet af Volde, dækket med Taarne Hovedstaden Valette. Øen bliver i sit Omfang forsvaret af Redouter, som, i ubetydelig Afstandstathverandre danne en Krumlinie, som med den ene Enderstøtter sig til Slottet Stil Angelo, og med den anden til Fortet St. Elmo, som behersker Stad, og Havn. Den ridderlige Malteserorden, der kun levede af Krig, sikrede sig imod Lykkens Omvexling, ognderaf kom det, at hele Øen ligner en stor Ridderborg. Grunden til Hovedstaden, blev lagt 1566 af John Fredre de paa Valette en af Ordenens berømteste Stormestere fulden feriesmagfuldt, ædelt og simpelt bygget. Husenes Tage trettetrasseformede, Blyrør gjennemkrydsende, og samle hver Regndraabe i store Vandsholdninger. Jommere la Va lettes=Stad forskjønnedes, desid mere blev den gamle Hovedstad, af Araberne kaldet Medinal forladte Nuerildenlunden slet Flekke=Citta Notabile tilovers, at den. Under denne Stadsligge Uhyre, i Klipper huge ne Katakomber, som tjentede første Christne til Asyimod deres Forfølgeromme soris at Man kan tænke sig Maltaldelendstor Deele. Den vestlige Deel er fuld af maleriske Udsigter, men den har slet Luft, er lidet beboet og vild. Den østlige Deel har vidtudstrakte, Landskaber, friske, Dale, taltige Haver og en Mængde Kasals (Landsbyer); her er Calypsos Grotte, hvori der boede Eremiter i det syvende Aarhundrede. kuns mamination Onostokhuus
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Med det Lands Hjelpekilder formerer dets Befolkning sig. Paa Maltabestode de i Bomuldsdyrkning, den, efter Refsendes Beretning, utrolige Frugtbarhed, hos Huusdyrene, i en Honning, saa velsmagende og berømt som den hymettiske, og fremfor Alt i Sørøver haandværket, som den hellige Johannes's Orden ligesaa ivrigt beskyttede, som bedrev. Malka har, tilligemed de to smaae Øer Gozo og Comino 120,000 Behvere, saa at det er det meest befolkede Land i Europa, da det paa samme Rum, hvorpaa f. Ex. Frantrig har 172 Mennesker, Holland 222, nærer 1163. Sneen er for Malteseren en Nødvendighed; kun den dermed afkjølede Vand kan slukke hans brændende Tørk og styrke de af Heden udmattede Legemer. Sitilien indfører deraf for betydelige Summer; thi paa Øen selv synker Thermometret aldrig under Nul.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Som alle Afrikaner er Malteseren maadeholdende, egennyttig, hævngierrig og tyvagtig. Sin Herre, sin Ven grændseløs hengiven, anseer han sig ved ingen Eed bunden mod en Fremmed. Hans Troskab mod denne er pundsk, hans Fædrelandskjærligheds srækkes ved ge omme og som naust nan 8 Sal. ninJntet har Tilfældet drevet ham til fierne Lands saa sukker han stedse efter Hjemmet, og afladen til sit sidste Øjebliknikken at haabe, igjen at seendenne, Vexdens Blomst storendeel mondo), som hannkalder sin Ø. Hans Klædedragt er hverken arientalsk eller europæisk, En stor Silkevest, med Sølv eller Guld=Knapper, en viid Bomuldskjorte, Beenklædernen holdes af et Belte, hvorfrag en lang Knivhængersmed en kort Kappe, eller Caban med et Slagnaaer til Lænderne; en Hue af forskjellige Farver bærer han som Hat, og simple Sandaler binder han med Snorer til Fødderne.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Malteserindernes Skjønhed er endnu ikke nok lovpriist af den Reisendes fuldkomne Hænder, en fiin, smidig Væxt nydelige Fødder, ildfulde Øine, Haar, sort som Jbentræ gjøre dem allerede, uden Hudens glindsende Hvidhed, Andalusierinderne Ugen Barmen om sluttes af Sidria, et langt Liv med Ærmer, til hvilket Klædningen, Gesuira, af glimrende Farve, er fæstet. Jmod Soelheden bedækkede Hovedet med Faldetta. Det sorte Silketørklæde bedækker Halvdelen af deres Ansigt an Decordne det med den Ynde, der er de sydlige Qvinderneiendommelig. Lidenskabelige Elskerinder af Smykker, omflynge den deres Hals med Guldt og Sølvkjæder, sommeren besatte med kostbare Stene; tykke Ringe af samme Metal omslutte deres Arme. Men denne Prydelse er meere betydelige ved Værdi, end ved Smag. os og Fældrenelandet. Hil General von Ewalds Tanker om Militairdannelse.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Den fra saamange Sider hæderlig bekjendte GeneralEmald, blev i Aaret 1803 itetstysk Tidsskrift opfordret af en Anonym, til at besvare et almeennyttigt og paafaldende Spørgsmaal, hvortil Anonymen foreslog Archenholz's Minerva, som det periodiske Skrift, der havde det største Publicum. Den værdige General stedse lidenskabelig beskjæftiget med at befordre det Gode, hvor han kunde, tog ikke i Betænkning at optage en Ubekjendts Opfordring, for dens gode Hensigts Skyld, og tilsendte Minerpas Udgiver Følgende til Jndrykkelse.) Min Herre! De nyttrer det Ønske, at jeg vilde meddele Dem min Mening over nedenstaaende Gienstand, og lover efter Meddelelsen, at ville give Dem tilkjende. De spørger: nank Hvorledes det gaaer til, efterat man i ethvert Ri Ege, janhartad trerhvert Fyrstendomme, har med store Bekostninger oprettet Endetacademier og Militairinstituter i for at danne gode Officerer, dog ikke finder ArAmeerne forbedrede, og derimod har seet, saavel i den nordamerikanske som franske Revolutionskrig, aar de reEgelrette Tropper bestandigen kom tilkort, og at, trods Chiin Militairdannelse i disse tvende Nationer have frembragt gode Officerer og Feltherrer i Mængde, mod hvilke de aldre, erfarne og dannede Krigere, Lide keller Jntet have udrettet ; da maandog af den gamle Historie, hvor man endnu ikkenhavde søgt at studere Krigskonsten med saadan Ængstelighed, aldrig kan opviser saa udmærkede Begivenheder, som i vor Tid, hvor hele Hære i saa Timer ere ødelagte, og hele Kongeriger i nogle Dage ere blevne erobrede Til Her, min Herre, har De min Mening; dog med den Betingelse: at Den i Fremtiden ikke maae vente nogen videre Forklaring over denne Gienstand. Den amerikanske 3) og franske Revolutionskrigs, Begivenheder ere vistnok høist paafaldende, og i begge disse Krige, især i den sidste, ere Tilfælde indtrufne, som Efterverdenen vil have Ondtved at begribe. Men man maalægge Mærker til, at i begge disse Krige, enhver Amerikaner eller Franskmand, som traadte i Krigstanden, valgte denne Stand for at vorde Soldat i Ordets egentligt Betydning. Enhver haabede, ved Mod og Tapperhed, at gjøre sig og Sine lykkelige, eller at erhverve sig et Navn hos Efterverdenen. Den største Deel af de Mennesker, som i andre Lande træde i Krigstanden, vælge den derimod ikke for at blive virkelige Soldat, for i Farens Øieblikke at forsvare Fædrelandet eller for Ærens Skyld; de rælge den allene for at faae Brød. J dette Tal befinder sig en stor Deel, som ikke kunde have Sands eller Lyst for dette halsbrækkende Haandværk, men har kun det Meed, at legge Soldat, og smigre sig med den Trøst: - Hvor veed om jeg i min Levetid oplever nogen Krig. Det gaaer altsaa meget naturligt til, at et større Antal af dygtige Officerer og Generaler uddanne sig hos de Første end hos de Sidste.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Jeg har allerede, i mie forhen udgivne Smaaskrifter, bemærket, at en amerikansk Officeers Mantel sæk eller Tornyster, neppe blev gjort til Bytte, uden at man fandt deri en eller anden militair Bog, oversat paa Engelsk, sielden derimod vare den forenede Armees Officerers Mantelsække opfyldte med militaire Bøger, og fandt man nu og da en Bog i dem, saa var det enten en Roman eller en anden Morskabsbog.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
(Dette udmærkede Digt, har for nogen Tid siden været meddeelt af Herr Overkrigscommissair Elmqvist i hans yndede Maanedskrift Læsefrugter o. s. v. Forfattennavn er ikke angivet, er heller om denne skjønne Production er original eller oversat.) Dig elskte Frankrig, mit Farvel jeg byder, Farvel, o Du mit elskte Fødeland Mig Æren kalder og dens Bud jeg lyder, Ei længer i Dit Skjød jeg dvæle kan. Napoleon, Din Stjerne monne dale. Ol større Helt var ei paa Jorden fød; Jeg stod hos Dig i gyldne Keisersale, Jeg deler troe Din Kummer og Din Nød. Vel tusind Helte deelte jo hans Hæder, Og Glands og Herlighed af ham modtog; Men Mangen blev mod ham en sort Forræder, Da Seirens Lykke fra hans Banner drog. Med Veemod saae jeg Heltens Stjerne dale, Og ene Hjertets Stemme jeg adlød: Jeg stod hos ham i gyldne Keisersale, Jeg deelet troe hans Kummer og hans Nød. Jeg fangen er blandt disse vilde Bølger, Og ingen Franker nærmer sig herben; Mod Frankrigs Kyst min Siel med Skyen følger, Med Graad i Øiet stirrer jeg didhen. Dog kunde blot min Keiser jeg husvale Jeg bytted ei, om man mig Frihed bød, Jeg stod hos ham i gyldne Keisersale, Jeg deler troe hans Kummer og hans Nød. Jeg er Soldat og Æren høit jeg agtet, Med Sværd i Haand, jeg søgte den i Felt; Dog ikke Sagaaes Roes jeg eftertragter, I det jeg følger troe min faldne Helt. Mit Hjertes Stemme kun for ham mon tale, Thi af hans Haand min Lykke jeg jo nød: Jeg stod hos ham i gyldne Keisersale, Jeg dele vil hans Kummer og hans Nød. Og kan er meer sit Heltemod han vise, Ei Laurens Blade om sin Tinding strøe; Skal han, hvem sildigst Efterslægt vil prise, Skal han paa denne vilde Klippe døe: Vel skuer jeg da aldrig Frankrigs Dale, Men dog min Skjæbne vorder mig saa sød: Jeg stod hos ham i gyldne Keisersale, Jeg bliver troe min Keiser til hans Død. Plan.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
J sorten Muld den store Keiser hviler, Paa Klippen hist i fjerne vrede Hav Nu til Europa forgfuld Bertrand iler, Dog først han knæler ved sin Keisers Grav, Men om hans Troskab Saga høit skal tale, OVertrand, ja Din Skjebne dog var sød: død, Beengjødning, saaledes som den bruges i England.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Ved den første Anvendelse af Been til Gjødning brugte man disse i temmelig store Stykker, men man fandt snart, at Forholdet af Virkningen, naar de anvendtes i smaae eller store Stykker, var saa betydelig at det lønnede baade Umage og Bekostning ved konstige Møller at faae Benene knuste saa smaae som muligt. Den første Maskine, som saaledes anvendtes, bestod af tvende Valser, hvor Tænderne arbeidede ind i hinanden, men man har siden gjort flere Forbedringer, og en Beenmølle af nyeste Construction bestaaer af 8 Valser, som parviis arbeide sammen. Denne Beenmølle drives ved Damp og koster foruden Dampmaskinen 4000 Rbd. Alt ved disse Maskiner er af støbt og hamret Jern. Beenmøller af simplere Construction, f. Ex. med 4 Valser og til 2 Heste, kan faaes for 1500 Rbd. Almindeligviis males Benene i Stykker paa en halv Tommes Størrelse til lette Jorder og paa 1/4 Tommers Størrelse til stærke Jorder. Ved stærke Jorder forstaaes i England Jorder, hvor Leer udgjør den største Deel og hvor man kun med Møie kan bruge Spaden, de lette Jorder ere derimod disse, hvor Sand udgjør den største Deel af Jordsmonnet. Banker og Jorder af høi Beliggenhed ere i Særdeleshed skikkede for Beengjødning. Alle Slags Been ere tjenlige til Gjødning, dog undtages Skankerne, som udsøges til andet Brug og betales en halv Gang høiere. Et Lispund Been til Gjødning betales med 1/4 Specie. Friske Been udkoges først, og Marven sælges til Sæbesyderne. Naar Been bruges allene, saa behøves til at gjøde en engelsk Acra eller 10,000 danske Alen, 32 danske Skjepper knuste Been. Undertiden blandes Benene med Tørveaske, og da er 20 Skjepper tilstrækkeligt til een Tønde Land. Jngen anden Blanding bruges, og endda kun paa stærke Jorder, som oftest bruges Beengjødning allene. Benene bringes ud paa Jorden ved Hielp af en Saaemaskine, som bruges til at lægge Turnips, og det skeer, paa samme Maade og umiddelbar dermed. Førend Frøet falder af Maskinen falder Benene, og hiint kommer saaledes til at ligge paa selve Benene i den Fure som er aabnet for Sæden. I de fleste Egne saaes Hveden ligeledes i Rader, hvortil Beengjødningen da anvendes paa samme Maade som ved Turnips. Derimod bruges den ikke directe til Byg, men virker alligevel efter Turnips, naar Stubbene nedpiøies. Tre Skpr. knuste Been, som veie omtrent 60 Pd. dansk, ansees af lige Kraft med 1 Ton (2000 danske Pd.) almindelig Gjødning. Benene virke allerede paa den første Sæd, saasnart den er over Jorden, og Virkningen varer ved i 3 Aar, uden at Jorden i denne Tid behøver anden Gjødning.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Landmændene i England tilforhandle sig det fornødne Qvantum Been i Mai og Juni Maaneder. En denne Tid forløben, falder altid Prisen, men stiger igjen, saasnart Saaetiden nærmer sig. Dette er den eneste Grund til Beenprisernes periodiske Dalen, og ingenlunde nogensomhelst Tvivl om Nytten af dette Gjødningsmiddel. Tølperen. (Et Silhonette.) Det tølperagtige Væsen, siger Theophrast, viser sig i fuldkommen Uvidenhed om Velanstændighed; hos os derimod vilde Tolperen blive vred, dersom man ansaae ham for uvidende om det Anstændige; nei, han sætter en Ære i at støde an mod Artigheds og Hof ligheds Regler. Ethvert Fruentimmer, der ikke fine Behag i hans Tone og Adfærd, kalder han en Sippe, ethvert Mandfolk, der ikke slaaer paa samme Streng, hedder hos ham en Søndagskarl. Skal Tolperen i Selskab, kommer han enten for tidlig eller for sildig; han gjør en besværlig Allarm, idet han træder ind, og det er raadeligt for alle, at tage deres Tæer lagt for hans Støvler; Damerne maae vogte deres Klæder for hans Spøret. Ham kasten sig skiødesløs paa en Stol, giver sig til at børste og pille sige Beenklæder, og sætter sig vel ilave til at ride paa Stolen. Er Selskabet midt et den Samtale, saa afbryder han den, for at forfælle: han har været ud et ride idag: at han har en udmærket god Hest, og at en anden Herre, som er tilstede, har en Hest, der Sammenligning med hans er en reen Skindmær. Han hander gruelig over det følede Veie, og sværger høit paa, at Verten i Ar Kro er en Kører, en Kjeiering. J Samtalen spørger han en gammel Jomfru, om hun ikke snart skal giftes – Han forsikkrer Fru X. at hun burde søge Raad imod den Vorte, hun har paa Hagen. - Han fortæller Frue Z., hvad, hele Byen veed, at hendes Børn ikke ligne deres Fader. - En der en Pukkelrygget eller en Halt tilstede, saa staae de Fare for at høre et Par pøbelagtige Mundheld over deres Naturfeil. Og al denne Sludder frembringer han med en høi Røst, der trænger igjennem til alle Øret; den ledsages desuden med en skingrende Latter, der er desto høiere, jo mere grov og fornærmende hans Yttring har været, thi Grovheder og Fornærmelser anseere han for Vittigheder. nillata . Tølperen paastaaer for Alvor, at man ikke kan være attig, uden at være forstilt, ikke være hoslig, uden at være falsk. Der er ingen Udsigt til, at han kan helbredes for sin Tølperagtighed, undtagen ved at blive fattig eller paa nogen anden Maade modles. anes skan. Epigerarmee, ans Madan, ende paa disig. Med Føie sværger Hoftaad Snit, en og gaases og 3. Han ei har gaaet mindste Eftidt, minus, For Rang og Titel at opnaar til de nu 12 inings naisk 3 misse. Og han har Ret, den milde Mand, i mue J hvad end Ondskab sige kan ; sionisk re alis ni At krybe er jo ei at gaakommen er allene innildt nandisk 10 min Tion til i camania a. Viborg. von Simme.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Den 8de October blev i Landsoverretten paadømt Sagen Actor, F. Lykke, contra: Ørum, Desensor for Andreas P. Bruhn i Colding Arrest, der tiltales for Vinkelskriveri. - Dom Arrestanten bør for videre Tiltale fri at være, dog at han udreder Actionens Omkostninger. - Ved Jerlev og Brusch, Herreders Extraret er Tiltalte dømt at hensænes til Arbeide i Viborg Tugt- og Forbedringshuus i 2 Aar. S. D. Sagen: Actor, N. Lykke, contra, Øtilst, Defenfor for Christiane Jensdatter af Odbye, der tiltales for et liderligt og forargeligt Levnet, m. v. - Dømt Herredstingsdommen bør uefterrettelig at være, og Sagen hjemvises. - Ved Hassing-Refs Herreders Extraxet er Tiltalte sømt at hensættes til Forbedringshuusarbeide i Viborg Tugt- og Forbedringshuus i 8 Maaneder og at udrede Actionens Omkostninger. S. D. Sagen: Holm, for Uhrmager Jens Nielsest Klotrup, contra: Ørum, befalet for hans ingskilte Hustrue med Værge, angaaende en Skiftedicision, hvorefter deres Boe skulde deles lige, m. v. - Dom, Appellanten for Indstævntes Tiltalfrifundet, men Skifterettens Bestemmelse om Aflevering til denne af en til Appellanten udstædt Obligation stadfæstet. Processens Omkostninger ophævet. Den 15de October Sagen: Actor, Ørum, contra: Møller, Defensor for Knud Larsen og Hustrue, der tiltales for ulovlig Omgang med Hittegods. - Dom: De Tiltalte bør for videre Tiltale fri at være, men udrede Actionens Omkostninger.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Ved Voet og Nim Herreders Extraret ere de paalagte hver at hensættes i Fængsel paa Vand og Brød 2 Gange 5 Dage, samt betale Erstatning og Omkostninger. og S. D. Sagen: Actor, Bastrup, contra: N. Lykke. Defenfor for Jens Pedersen Sommer af Truge, m. fl., der tillales for Arvesvig, m. v. - Dom, Niels Hor, Samuel Sørensen, Willum Madsen, Lars Jensen og Maren Rasmusdatter bør for Actors Tiltale, og Peder Refsbek for videre Tiltale, fri at være. - Ved Gjerlev Onsild Herreders Extratet ere de Tiltalte idømte simpelt Fængsel i nogle Dage og Uger.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Billandinger.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Jfr. Elisse Heger vil med det første debutere, som Emilie Galotti paa det Kongl. Theater.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Til Opførelse paa det Kongelige Theater i Anledning af Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag er bestemt: Laa donna deel lago, (Havfruen) af Rossini. (Sujet af Sir Walter Scotts The lady of the lake.) Hals.
Aalborg Stiftstidende, 1827-11-24
Den 16de November indkom Th. Clausen af og fra Kjøbenhavn med Søsalt og Stykgods. J. Jensen af Aalborg fra Kjøbenhavn med Tjære og Søsalt, m. m. B. Geneske af dito fra dito med Tjære og Stykgods. S. Willumsen af Aalborg til Kjøbenhavn med saltede Sild, Uld og Smør. P. Pahison af og til Malm med saltede Sild. P. Larsen af dito fra dito med Stykgods. - Afseilet C. N. Damsgaard af Hou til Corsøer med dito N. Edvardsen af og til Drammen, med Korn og Fedevare. Den 17de indkom C. Nielsen af Hou fra Callundborg med Hvede. - Afseilet R. H. Carlsen af Marstal til Bandholm, med saltede Sild. J. Bang af Krager til Drammen med Korn og Fedevare. J. Jensen af og til Østerriisser med Fedevare. Den 18de, indkom F. H. Sand af Løgster fra Kjøbenhavn med Søsalt og Tjære, m.m. - Afseilet S. Halvorsen af Porsgrund til Norge med Korn og Fedevare. J. Olesen af Kragerø til Norge med dito. Den 19de afseilet C. Nielsen af Heilskou til Kjøbenhavn med Uld, Vox, Smør og Byg. P. Haaning af Nykjøbing til Kjøbenhavn med Korn og Fedevare. S. D. Larsen af Aalborg til Kønigsberg med saltede Sild. J. Thorndahl af Nibe, til Kjøbenhavn med saltede Sild og Smør, m.m. N. Olsen, af og til Malm med saltede Sild. J. Haagensen af og til Corsøer med dito. S. Hoffmann af Aalborg til Kjøbenhavn med dito. L. Jacobsen af og til Tønsberg med Kornvare. H. Jørgensen af og til Arndal med dito, Den 20de indkom J. Christensen af Aalborg fra Neucastlemed Steenkul. saadan alder. Den 21de indkom C. H. Panck af var fra Fredericia med Hvedemeel og Kartofler, m. m. C. F. Berg af Tønsberg fra Gothenborg med Salt. - Afseilet J. Christensem af Randers til Randers med Ballast. Th. Panck af Aalborg til Kjøbenhavn med saltede Sild, m.m. Annses nist, grund Vinden, den 16de November S. D. Den 17de V. N. V. Den 18de S. S. V. Den 19de V. Den 26de V. Den alde N. N. V. Aalborg Vore Byes gamle og høist forfaldne Toldbod, er for sunden, og ladens Sledig staaer nu enhvelindrettet, solid og beqvem Bygning. Opført under jevnligt Tilsynlaf: tvende indsigtsfulde Mand, hvemer det var mag paaliggende at den Handlende her kunde finde af den Beqvemmelighed; en slig offentlig Indretning hør have Ulder det tildendte Hele ligesaameget om Byg mesternes Duelighed og Accuratesse, som om Tilsynets Kyndighed i hensigtsmæssig Anordning. Nepperfindes i Danmark nogen Toldbod, hvis Beliggenhed er mere beqvem for de Handlende og Søfarende, og hvorfra haves en behageligere og skiere Udsigt; thi hele Opseilingen af Fjorden, fra Bugten ved Rørdal og Passagen fra og til Sundby haves for Øie og da ik Maatte kun nud Handel, og Søfarti florere Beqvemmelighed og Orden til Sammes Fremme mangler ikke. Den nu begyndte Vinter med Frost og Snee og nordlig Vind giør nu aldeles Ende paa dette Aars høist ringe Høstfiskeri, saasom Garnene maa optages, for Jsen. Ved "Avisens Slutning Kl. 12, manglede baade den Hamborgske og den Kjøbenhavnske Post. kist af sal. gienne (Jndsendt.) mom sig