Viborger Samler, 1835-08-04
Blandt de nyeste Embedsbefordringer fremhæve vi en, som maaskee torde have almindelig Jnteresse, at nemlig Homoopathen Hahn (som ikke maa forvexles med Hahnemann, Homosathiens Stifter) er udnævnt til Regimentschirurg. Vi see heri et glædeligt Beviis paa, at høie Vedkommende ville holde sig aldeles neutral i de Tvistigheder, der for Tiden herske imellem de Lægekyndige. (Kbhp.)Med Hensyn til selve Stænder-Jnstitutionen er der een Gjenstand, som fremfor Alt synes at opfordre de Deputerede til strax at tage den under deres særdeles Overveielse. Dette angaaer Forhandlingernes fuldkomne Offentlighed. Jblandt alle dem, som have udtalt sig om dette Punkt, har der, saavidt vides, kun været en Mening om, at en fuldstændig Offentlighed ved Stændernes Forhandlinger maa ansees for en Nødvendighed, naar det tilsigtede Øiemed ved denne Jnstitution fuldkomment skulde opnaaes, og navnligen Almeenaanden ved samme oplives. Da det efter den Maade, hvorpaa Een af de holsteenske Deputerede nylig har udtalt sig om denne Gjenstand, maa formodes, at der vil indkomme et Andragende herom til den holsteenske Provindsialforsamling, saa synes det saameget vigtigere, at de danske Stænderforsamlinger samtidig hermed udtale sig herom, for at det kan bringes til Thronens Kundskab, at en slig fuldstændig Offentlighed i Forhandlingerne ogsaa her er Folkets eenstemmige Ønske, udtalt igjennem dets Repræsentanter." Med disse Ord slutter en i Dags Nummeret af Bladet "Fædrelandet indrykket Artikel, der har til Overskrift nogle vigtige Gjenstande for Provindsialstændernes Virksomhed," og hvori Forfatteren under 23 Nr. fremhæver de Gjenstande, som han især vil henlede Provindsialstændernes Opmærksomhed paa. Artiklen vil læses med Jnteresse af Enhver, og dens Fortjenstlighed vil paaskjønnes af hver den, der føler Betydningen af den Jnstitution, der nu snart skal træde i Virksomhed. Vi tillade os til Slutningen at udskrive hvad Forf. siger om den første Gjenstand: Efter at være, som man vel tør formode, af Regjeringen sat i Kundskab om Landets hele ockonomiske og financielle Tilstand, dets Statsgield, den indenlandske og den udenlandske, Landets Jndtægter og Udgifter, de sidste ikke blot i runde Summer til hver enkelt Branche, men i den Detail, hvorved Folkets Repræsentanter allene kunne drage Nytte af en slig Meddelelse, og derved erfare den sande og specielle Anvendelse af Statsindtægterne til den første og vigtigste Gjenstand, for Stændernes Opmærksomhed, være at andrage paa de Jndskrænkninger i Statshuusholdningen, der maatte kunne lade sig udføre, og der udentvivl ville findes nødvendige, hvis Statens Jndtægter og Udgifter fremtidigen skulle balancere, uden at Landet skal paadrage sig forøget Gield. Ved at lære Statens Jndtægter at kjende ville Stænderne ogsaa faae Leilighed til at overveie, om ikke en ligeligere Fordeling af Afgifterne vilde kunne lette Afgiftsbyrden for det Hele, og om det ikke især var muligt at bevirke dette ved at lægge en Deel af Byrden over paa de Mange, der leve af deres Renter af Statspapirer og der nu gaae næsten aldeles frie for Beskatning. Det vilde i Forbindelse hermed vist ogsaa fortjene at undersøges om ikke det saakaldte privilegerede Hartkorn burde ansættes til lige saa stor Landskat som det saakaldte uprivilegerede. Den Ulighed, der nu finder Sted imellem disse tvende Arter af Landeiendom, har ikke existeret fra den ældre Tid (efr. Præm. til Frdn. af 16de Decbr. 1682); og ligesom Regjeringen har fundet det nødvendigt, at lade det privilegerede Hartkorn tage Deel i Landskat tens Udredelse, og kun at tilstaae det en Forringelse i Skattens Størrelse, hvortil der ikke er nogen naturlig Grund, saaledes synes den Lighed i Rettigheder og Pligter, der bør finde Sted blandt alle Statens Borgere, og der bør være enhver velindrettet Stats Fundament, at fordre, at den endnu existerende Ulighed i Afgiftsbyrden aldeles ophæves.