Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1786-12-09
Slutningen af den Kongelige Placat, afbrudt i forrige No. 4) Off dem, som med Pension benaades skal ved hvert Aars Udgang imod Annammelse af det fierde Qvartals Beløb, efter at Pensionen de tre forrige Qvartaler blot imod deres Qvittering er udbetalt, fremlægges vedkommende Præsters Attest: a.) Af Enkerne: at de endnu leve i ugift Stand, og føre et christelig Liv og Levnet, samt, om de Børn, som de, da dem Pensionen blev forundt, endnu alle leve og om nogen af dem har opfyldt det 18de Aar. b) Af de umyndige fader- og moderløses Formyndere, at Børnene alle ere i Live, og blive i den christelige Religion oplærte, samt at der drages vedbørlig Omhue for deres Opdragelse til at blive nyt tige Folk i det, hvortil de bestemmes. c. Af dem, som formedelst Svaghed og Vanforhed nyde Pension paa Livstid, eller at Vedkommende paa deres Vegne: at de leve og ere endnu i samme Forfatning, som sætter dem ud af Stand til at fortiene de res Underholdning, og at den dem allernaadigst bevilgede Pension behørigen bliver altvendt til deres Forpslegning. d.) Af dem af Qvindekiønnet, som nyde Penston, efter at de ere confirmerede at de endnu ere ugifte, samt føre et christeligt Levnet. Alle disse Attester skulle tillige indeholde: at Vedkommendes Vilkaar, efter at Pensionen er bleven dem bevilget, er ikke ved tilfalden Arv eller andre Omstændigheder bleven forbedret, og skal Præsterne promte og uden Betaling, ligesom og bestemt og uden Forbeholdenhed, med dele disse Attester; i manglende Fald har ve de ufortøvet ved Skrivelse til Post Casse-Pensions Directionen for samme at aabenbare Aarsagen, hvorfor Attesterne til bageholdes. 5) Da Vi saaledes allernaadigst have fritaget Pensionisterne for tiere end eengang om Aaret at skaffe de udfordrende Attester, paalægges det derimod de Enker, som have Børn og Formyndere, som paa umyndige fader og moderløses Vegne oppebærer nogen Pension, at de i de Qviteringer, som de meddeele for de første Qvartalers Pension, udtrykkeligen melde, om Børnene endnu alle leve, eller om noget af dem i det sidstforløbne Qvartal er dødt, og hvilket; saa og for saavidt en Enke eller et Pension nydende Pigebarn eller Fruentimmer i det forløbne Qvartal maatte være bleven gift, at de da forsyne sig med Præstens Attest om Vielsedagen, og derpaa qvittere for den til samme Dag forfaldne Pension, hvorpaa Vedkommende, som udbetale Pensionen, paa det nøieste have at agte. 6) Vedkommende Præster, i hvis Sogn nogen Pensionist døer, have ufortøvet til Post Pensions Directionen at indberette Dødsdagen, da, foruden den til samme Dag forfaldne Pension, endnu en Maaneds Pension til den Afdødes Begravelse maa udbetales; hvorimod Præstens Jndberetning om Pensionistens Død tillige skal indeholde Attest om, at den Afdøde sømmeligen er begravet. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Som herved, til Efterretning og Efterlevelse, bekiendtgiøres fra Bergens Raadstue. Under 3de d. M. har Hans Kongelig Majestæt, meddeelt os følgende allernaadigste Bevilling: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg; Giøre alle vitterligt: At Vi, efter Borgemæster Jens Henrich Strøm og Conrad Christian Frederich Brandt, Byefoged og Byeskriver udi Bragernæss i Vort Rige Norge, deres, som Skifteforvaltere efter afgangne Kiøbmand Lars Strangers afgangne Hustrue Catharina Stranger af bemeldte Bragernæs, herom allerunderdanigst gjorte Ansøgning og Begjæring, allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at de ved Proclama sub poena præclusi & perpetui silentii, med Aar og Dags Varsel maa udi de Kiøbenhavnske Berlingske Aviser, den Altonaiske Mercur, og de Norske offentlige Blade, trende Gang efter hinanden indkalde alle dem, som formeene sig at have noget at fordre efter fornævnte afgang. ne Catharina Stranger, og hendes ligeledes forhen afgangne Mand Lars Stranger, der med at fremkomme, og saadan deres havende Krav inden forskrevne Tids Forløb for dem at anmelde og beviisliggiøre, og skal saadan Jndkaldelse i Aviserne ansees og være ligesaa gyldig, som om den var skeed ved Proclama efter Loven; dog skal denne Vores allernaadigste Bevilling læses for vedkommende Værne Ting, samt den Ober-Ret, hvorunder samme henhører; Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette, og for Skade at tage vare. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residence-Stad Kiøbenhavn den 3die Novembris1786. Under Vort Signet. (L. S.