Almuevennen, 1843-07-05
Efter en rigtig Fortolkning af den ældre Lovgivnings Bestemmelser og hvem der skulde kunne fungere som Tingmænd, var dette nok ene Tilfældet med de i indskrænket Betydning saa kaldte Bønder og Gaardmændene. Da imidlertid ikke Faa af Huusmandsclassen ikke blot indtage en aldeles selvstændig Stilling. men ogsaa i Dannelse kunne ansees at staae ved Siden af Gaardmændene, vilde det være ligesaa ubilligt, at vise denne længe nol ringeagtede Classe af Statsborgere en ny Tilsidesættelse ved at udelukke dem fra Tingmandsbestillingen, som det vilde være uklogt ikke at ville vinde den Fordeel ved at udvide Loven ogsaa til disse, at Byrden ved at fordeles paa Flere betydeligt forringedes. Paa den ene Side burde altsaa alle Gaardmænd, baade Selveiere og Fæstere, optages i Listerne over Retsvidnerne, og paa den anden Side de Huusmænd, der have en vis Jordbesiddelse enten i Eie eller i Livsfæste af en saadan Størrelse, som maatte kunne ansees tilstrækkelig til at give en Familie en nogenlunde betrygget Existens, selv om anden Fortjeneste for en Tid ikke havdes. Fremdeles bør efter vor Formening Forpligtelsen til at fungere som Tingmænd ogsaa udvides til de Personer, der uden at høre til Bondestanden have Jord i Eie eller Brug i samme Qvantitet, som i det mindste maatte udkræves til at give en Huusmand berettigelse til at optages i Listerne, uden Hensyn til personlig Stilling eller personelle Forrettigheder, Altsaa t. Ex. ligesaavel Kromænd og Møllere, som de større Jordegodseiere, af Adel eller uden saadan Udmærkelse, hvad enten disse drive deres Jord selv eller ved Forpagtere, hvilke sidste ogsaa burde medtages. At ingen anden Fritagelse for at deeltage i Byrden af at være Tingmand bør admitteres, end med Hensyn til Statens Embedsmænd, er vistnok ligesaa klart af almindelige statsrelige Grunde, som en Følge af, at Tingmandsfunctionen maa være at betragte som en hæderlig Bestilling, der netop turde vinde i Betydning og lettere forskaffe sig en velvillig Modtagelse, naar det saaledes tydelig lægges for Dagen, at den ikke ene skal betragtes som en Byrde, for hvilken de privilegerede Classer skulde være befriede. Endelig bør formentlig ogsaa de Haandværkere paa Landet, der drive et selvstændigt Næringsbrug, sammesteds og ere Eiere eller Fæstere af de dem iboede Steder eller ved et nærmere bestemt Afgiftsbeløb af deres Erhverv til Communen eller Staten, dertil qvalificere sig, ligesom Fabrikeiere og Andre, som med dem kunne sættes i Classe, paalægges efter deres Tour at overtage Tingmandsbestillingen. Ved en saadan Udvidelse af Forpligtelsen til at fungere som Tingsvidne, hvilken det naturligvis ikke kan have været Meningen at ønske udviklet i sin Detail, vil aabenbart Byrden, der vil komme til at paahvile den Enkelte, betydelig forringes, og det er derfor med mindre Betænkelighed, at vi have vovet at foreslaae, at det gjøres til Pligt for de af enhver Jurisdictions Beboere udvalgte Tingmænd at fungere ved al Retspleie. Hvilke specielle eller personlige Qvalificationer der maatte være at gjøre til Betingelse for Udøvelsen af Tingmands Forretningen, saasom Alder, uplettet Agtelse, Vederhaftighed osv. skulle vi ikke nærmere gaae ind paa, ligesaalidt som paa Vidnernes Habilitet i den enkelte Sag. Jnden vi derimod gaae over til at tale om Maaden, hvorpaa denne almindelige Byrde, som vi maae ønske paalagt en saa stor Deel af Landets Befolkning, kan lettes saameget som muligt for de Paagjældende, skulle vi ikke forbigaae med Hensyn til det nærmest Foregaaende at bemærke, at saasandt Tingmandsbestillingen, naar den føres tilbage til sin tidligere Betydning, bliver en Hæderspost, saa aabenbart er det, at den Tingmændene hidtil affordrede Budtjeneste og anden Opvartning for Dommeren eller Retten maa bortfalde. Det vil ligeledes være at indskærpe Dommerne, at de vise de fungerende Ting mænd den vedbørlige Agtelse, som efter deres eventuelle Stilling, til Retten vil tilkomme dem, og at der navnlig anvises den Pladser i selve Retten indenfor Skrankerne, Noget, som iøvrigt ogsaa et af Amtets Sogneforstanderskaber har andraget paa. Med Hensyn altsaa til Byrden, som Tingmandsbestillingen. vil medføre for de Paagjældende, maae vi for det Første ansee det for en til en nogenlunde ligelig Fordeling af samme uomgængelig fornøden Betingelse, at Tingstedet snarest muligt, hvor dette for Tiden ikke er Tilfældet, henflyttes omtrent i Midten af enhver Jurisdiction, og at det gjøres til Pligt for Dommerne at tage Bopæl i Nærheden af samme, Noget, der iøvrigt synes saa klart at følge af Sagens Natur, at vi maae ansee det for en Abnormitet, at noget Andet paa mange Steder har kunne indsnige sig. Forsaavidt Kjøbstads- og Landjurisdictioner for Tiden ere forenede, burde derfor skee en saadan Forandring med Hensyn til Landjurisdictionen og de nærmest tilstødende Sogne, at det kunde opnaaes, at Dommeren med Tingsted og Bopæl i Kjøbstaden ikke desto mindre kom til at boe omtrent i Midten af Landjurisdictionen. Det forekommer os dernæst, at den hele Jurisdiction passende kunde deles i 2 Dele, en, der skulde ligge indenfor en Omkreds af c. 1/2 Miil fra Tingstedet, efter Hensyn til Antallet af de inden en saadan Kreds boende, til Tingmænd qvalificerede Personer, og en anden, der skulde omfatte den øvrige Part af Jurisdictionen. Af de i hin boende Tingmænd vilde der da efter Budsendelse af Dommeren være at tilkalde det behørige Antal til saadanne extraordinaire Forretninger, hvortil Tingmænd burde tiltages, og som indfaldt paa andre end de Dage, som vi i Modsætning til disse kunde kalde ordinaire Tingmændsdage, og som vi strax skulle komme til at omhandle. At disse efter saadan Budsendelse øieblikkelig burde indfinde sig, er en Selvfølge, og dette vilde ikke kunne ansees som nogen overordenlig Gene, naar hensees til, at det forud og ved Lister, henlagte hos Sognefogderne eller andelsteds, kunde blive Alle og Enhver bekjendt, naar det efter deres Tour paalaae dem at holde sig beredte til at give Møde som Retsvidner. De øvrige af Jurisdictionens Tingmænd burde det derimod paalægges til visse bestemte Dage at indfinde sig paa Tinget, paa hvilke de ordinaire bestemte Forretninger blive at foretage.