Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-02-11
Den Franske Minister Hr. Hyde de Neusville havde forladt Lissabon, og man sagde: at Aarsagen dertil var at den Engelske Ambassadeur ACourt havde forlangt, at det Portugisiske Ministerium skulde afskediges, fordi det modsatte sig Erkiendelsen af Brasiliens Uafhængighed. Denne sidste Omstændighed har sin Rigtighed; allerede Bladet Coureren har meldet, at det havde sikkre Efterretninger og fra et af de anseeligste Handelshuse, i Lissabon, at Hindringerne for Erkiendelsen af Brasiliens Uafhængighed vare nær ved at blive overvundne. Det var det Engelske Cabinet saa vigtigt, at Ministeren Greven af Sub serra blev bortfjernet fra sit Embede, at Sir William Court havde faaet befaling til at forlade Lissabon og de Brittiske Krigskibe til at forlade Tajo Floden, naar ikke en Ministerforandring blev bevilget. Kongen har endelig givet efter i denne Fordring og saasnart Ministeriet er blevet afskediget saa skal Sir Charles Stuart afgaae til Lissabon, og derfra som Kongelig Brittisk Gesandt til det Keiserlige Hof i Brasilien. Denne Efterretning om det Portugisiske Ministeriums Afskedigelse er bleven bekræftet ved den allernyeste Efterretning man har fra Paris, hvori der meldes fra den Lissabonske Hoftidende af 22de Januar, at Ministeren for de uden andske Anliggender Marqvien af Palmella er bleven udnævnet til Kongelig Ambassadeur i Paris og til Ridder af Christus Ordenen, og Greven af Subserra er bleven udnævnet til Ambassadeur i London og til Ridder af Taarn- og Sværdordenen; i deres Sted ere blevne udnævnede Hr. J. J. Torres til Minister for Marinen og Colonierne, og til Minister for de udenlandske Anliggender Hr. Silv. Pinheiro Forreira, som har beklædet den samme Post under de Cortes. – Brasiliens Tilstand synes desuden at blive bestandig mere sikker, og man har Efterretninger fra Pernambuco, som var den meest uroclige Provins, at alt var nu der fuldkomment roelig og hele Provinsen har underkastet sig Keiserens Authoritet. Det Republikanske Partie ligger aldeles under; de fleste Anførere for det ere blevne fangne af Folket selv og udleverede, hvoriblandt den vigtigste er en Person ved Navn Filguerra. – Lord Cochrane har tilveiebragt Roligheden i Marandav. Den politiske Hængsel, som dreier sig om Sydamerika vil derfor udentvivl snart være omløbet; men det kommer an paa om det vil gaae saa hurtigt med den anden, som angaaer Grækenland, og om ikke den førstes pludselige Afløb kan give den sidste en ganske modsat og uventet Retning. Man vil vide fra St. Petersborg: at Hr. von Minciakys gode Modtagelse i Constantinopel har der gjort et behageligt Jndtryk. Der synes endnu ikke at være noget afgjort angaaende den Græske Qvæstion; men da den Engelske Gesandt Hr. Stratford Canning bliver forventet dertil, som det hedder med en Mission angaaende dette Spørgsmaal, saa kan man formode, at dette vigtige Anliggende vil snart blive taget i den alvorligste Overveielse. Men skulde det Brittiske Cabinet virkelig, som de Engelske Journaler paastaae, forlange, at Grækenland skal blive erkiendet for aldeles uafhængig, saa vil dette Forslag neppe finde en gunstig Modtagelse i Petersborg. Vel underrettede Personer paastaae endog, at der allerede er gjort det Wienske Hof en Communication angaaende denne Qvæstion, og at der deri er bleven paa det bestemteste forsikkret, at man vil holde fast ved de hidindtil fulgte Grundsætninger. – J Grækenland synes man paa nye at komme i Orden.