Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-07-03
Endnu før de befrygtede Julidage er der skeet et nyt Mord forsøg paa Kongen, som strax meddeeltes saaledes ved Telegrapherne: "Kongen har undgaaet en ny Fare. Et Jndividium har skudt paa Hs. Majestæt, men ikke truffet ham Morderen er fængslet. Hele Paris er i Bestyrtelse. Ordenen, er overalt bleven uforstyrret." Som i en Forudfølelse skal Ludvig Philip have sagt til Guizot, da denne efter EieschisAttentat bragte sin Lykønskning: "Glem ikke, at Henrik i faldt for det 23de Mordanslag, efterat 22 vare mislykkede, Det var den 25 Juni om Aftenen, da Kongen, ledsaget af Dronningen og Mad. Adelaide, vilde kjøre ud af Tuillerierne til Neuilly, at et Menneske, som i halvanden Time havde gaaet frem og tilbage i Nærheden og sagt til en Skildvagt, at han ventede paa Nogen, affyrede en saakaldet Stok bøsse paa Vognen. Jngen blev saaret, men Forladningen skal være bleven siddende i Kongens Bakkenbart. Efter al Rimelighed er Hs. Majestæt bleven frelst ved en Bevægelse, han gjorde for at hilse Nationalgarden; men neppe var Skuddet gaaet af, førend han reiste sig op i Vognen, og hilstes med et tusindstemmigt "Leve Kongen!" Ludvig Philig fornægtede ikke sin sædvanlige Koldblodighed, men lod strax kjøre videre til Neuilly, hvor han smilende sagde til det belgiske Kongepar og de yngre Prindser og Prindsesser, som vare gaaede ham imøde, uden at ane det Forefaldne, "Mine Børn. J see, at jeg er fuldkommen vel, uagtet Man har affyret en Pistol paa mig." Efter Taffelet modtog Kongen Lykønskninger og præsiderede i et Kabinetsraad hvor det blev besluttet at overdrage Sagen til Pairs-Retten. Den Sensation, som dette Tilfælde vakte i Paris, er overordentlig, og Folket lagde tydelig sin Glæde over Kongens Redning for Dagen. Morderen hedder Louis Alibeand, er født i Vimes, 25. Aar gammel, og havde udgivet sig for en reisende Kjøbmand. Neppe var Skuddet gaaet af, førend han forsøgde at undflye, men blev efter een Beretning greben af en Mandpaa hvis Fod hans Vaaben faldt. Han modsatte sig ikke sin Arrestering, og da han blev ført ind til en vagthavende Officeer paa Slottet, kastede han sig strax paa en Feldtseng, forlangte et Glas Vand, og udviste saa stor Ligegyldighed, at han endog spurgte den ovennævnte Skildvagt, om han vel havde mærket den mindste Urolighed hos ham, Han var saa langt fra at angre sin Daad, at han tvertimod erklærede, at ville forsøge den paa ny, hvis han havde sin Frihed. Ligeledes nægtede han at have nogen Medskyldig i en Handling, hvoraf han var stolt. Senere blev han ført til Conciergeriet, hvor han svarede Præsekten omtrent med samme Frækhed, og indspærret i samme Fængsel, hvor Fieschi har siddet. Vaabnet havde han faaet af en Sergeant ved Nationalgarden, der fortalte, at Alibeand havde kjøbt det til en Prøve for at anbefale det i Provindserne. Efter Sigende skal Morderen ogsaa have yttret i en Samtale med Sergeanten, at Triumphbuen ikke skulde blive indviet ved Juli-Festen. Ved Huusundersøgelse fandtes kun Fattigdom i hans Bopæl, men Beboerne havde intet over ham at klage. Beretningerne afvige iøvrigt i flere Detail, og Rygtet siger snart, at han er vanvittig, snart, at der existerer et Komplot af flere Tusinde, der have kastet Lod om, hvo der skulde dræbe Kongen. der. Bes Storbrittannien.