Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-12-04
Kjøbenhavn 1826. 8 er et Verk, som gjør den danske Litteratur stor Ære, da det afhandler Veirligets Tilstand i Danmark og isærdeleshed i Kjøbenhavn, med en Fuldstændighed, Mangesidighed og indre Grundighed, som det hidindtil ikke synes at være skeet for noget andet Land i Europa. *) Dog kan et saadant Verk, da det er grundet paa foregaaende Iagttagelser, ikke indeholde mere, end hvorover der ere Iagttagelser forhaanden; - og det er derfor ved menneskelige Kundskabers Fremgang, muligt at finde, baade den ene og den anden Art af Jagttagelser, hvilke hidintil manglede, og hvis Resultater, dog ligeledes kunde føre til interessante Oplysninger og Følgeslutninger. Til saadanne hidindtil endnu manglende Jagttagelser regner jeg isærdeleshed de som kunde anstilles over Havvandets Temperatur. Jeg mener dermed vedvarende, regelmæssige Iagttagelser over denne Gjenstand, hvilke, da Vandets Temperatur ikke vexler stærkt, omtrent kunde anstilles to Gange daglig, maaskee bedst om Morgenen, saa meget som muligt kort efter Solens Opgang, og om Eftermiddagen imellem Kl. 6 og 7, - hvilket sandsynlig maatte være de Tider da Vandets Temperatur er lavest og høiest, især om Sommeren. Men 2) Professor Schøns Verk (i Würtzburg) maatte vel staae dette nærmest; det udbreder sig over et større Antal Steder, men kan deels ikke gaae saa meget i Detail, deels behandler det ogsaa overhovedet intet bestemt Land, endskjøndt deri dog er taget meest Hensyn paa Tydskland. at disse Jagttagelser ikke maae anstilles nærved Strandbredden men midt i en Deel af Havet, vil Enhver, som veed hvormeget et fladt og roligt Vand om Sommeren varmes af Solstraalerne, lettelig inddrømme. J Kjøbenhavn synes der at være en til saadanne Jagttagelser ganske fortrinlig passende Plads ved Midten af Knippelsbroe, da en bestandig Strøm, saa stærk som den ellers nogensteds i Havet er at finde, gaaer derigjennem, og altsaa ingen Local-Opvarmelse af Vandet der er at befrygte. Naar man nu, ved Nordersiden, af Broen, (Vandmaaleren, som angiver Vandets Høide, staaer ved den søndre Side), anbringer Thermometret saaledes i Vandet, at det selv ikke kan træffes af Solstraalerne; saa vilman have særdeles fordeelagtige Omstændigheder for Iagttagelserne. Det forstaaer sig selv, at Thermometret maae hænge 2 til 3 Fod dybt i Vandet, (maaskee bedst saa dybt nedhængende ved et Brædt som svømmer), og at det maae blive hængende der den hele Dag, for ganske at kunne antage de svage Forandringer i Temperaturen, og at man ved at uddrage det af Vandet, og ved Iagttagelsen af den af samme anviste Temperatur, maae handle noget hurtig, paa det at Thermometrets Stand ikke skal forandre sig ved Luftens Indflydelse. Til disse Øiemed vil et temmelig stort Thermometer med en Kugle af 1 til 2 Tommer være at anbefale. Om Vinteren maatte disse Jagttagelser paa ingen Maade afbrydes naar Havet blev belagt med Jis, men man maatte da fortsætte Jagttagelserne under Jsen, om man ogsaa kan forudsee at Forandringen da vilde være yderst ringe; derimod vilde man da tillige stedse kunne tilføje Jsens Tykkelse, hvilket, sammenlignet med Luft-Temperaturen, ligeledes vilde levere interessante Resultater, som hidindtil endnu mangle.