Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-01-22
Da Redactionen antager, at Udfaldet af de forestaaende Valg, vil have stor Jndflydelse paa Byens Fremtid, troer den at burde opfordre enhver stemmeberettiget Borger til vel at betænke Vigtigheden af den forestaaende Valghandling og først efter nøie Overveielse at afgive sin Stemme. Hville Egenskaber der maae ansees for ønskelige hos en Borgerrepræsentant, er udviklet i en tidligere Artikel i dette Blad (forr. Aarg. Nr. 185), til hvilken vi ved denne Leilighed henvise. Hertil ville vi føie en Artikel af Helsingørs Avis Nr. 9, hvis Hensigt ligeledes er at give den offentlige Mening om Valget den bedst mulige Retning. "J saa Henseende ber vi vel ei oversee Dygtighed i Evnen, men især tage i Anslag den i Villien. Det gielder her ikke om at vælge Stænderdeputerede, hvis aandelige Udvikling har naaet det Fuldkommenheds Trin, at de uden Vanskelighed kunne betragte Statens forskjellige Anliggender fra det rette Standpunkt, og med Klarhed og Grundighed kunne udtale sig derover. Communalanliggenderne, vi betroe vore Udvalgtes Jndsigt, kunne fra deres forskjellige Synspunkter langt lettere oversees og drøftes; til at sætte sig ind disse udfordres ikke saameget dannet som sund Forstand, tilligemed en vis Grad af Erfaring og alvorlig Eftertanke. Herved kan naturligviis ikke være vor Mening, at det er ligegyldigt, om vi vælge Mænd med indskrænkede eller omfattende Aandsevner; men, hvad vi ved ovenstaaende Ord ville udhæve, er, at naar Tvivl opstaaer, om den bedre Evne eller den bedre Villie skal foretrækkes, denne bør gives Prisen. Hovedsagen er at faae Mænd ind i Byens Bestyrelse, som ikke blot fole Jnteresse for Samfundsanliggender, men ogsaa i Gierningen vise samme, som ikke trættes ved at offre flere eller færre Timer paa Gjenstande, hvoraf hele Samfundet og ei blot enkelt Mand høster Gavn, som hverken haardnakkent hænge ved det Gamle eller blindthen tilbede det Nye, og som endeligen have Kraft til, uden alle personlige Hensyn, frimodigen at tilkjendegive deres Mening og tillige villigen at afstaae eller forandre samme, naar de høre vægtige Modgrunde. Fremfor Alt bør vi vogte os for at troe, at vi an vælge fornuftigt og til Bedste for Communen ved at stemme for Saadanne, der af Særhed eller anden Svaghed have Jndvendinger imod hvadsomhelst der forelægges dem, der sætte sig imod enhver ny Foranstaltning, og ansee for deres største Fortjeneste at dadle Øvrighedens Handlinger og, uden selv at vide hvorfor, at indbilde de Lettroende, at de offentlige Jndtægter ikke aldeles tilbørligen anvendes. Det er ikke den Slags Opposition, som Tiden ønsker og som Communal=Anordningen vil fremkalde; men hvad der attraaes er, at Borgerne skulle ved selvvalgte Repræsentanter deeltage i Bestyrelsen af deres fællede Anliggender, at de skulle have Leilighed til ved disse at bedømme, hvad der skeer, til ved disse at fremme hvad der ellers ikke skeer; det er til en broderlig Kamp for den gode Sag, for Samfundsvellets Udbredelse, at Communalloven har kaldet Borgeren, ikke til en smaalig og mindre sømmelig Strid mod Personer og Meninger. - Hvorledes vi nu endeligen komme til det rette Valg, derfor kan ei saa let gives bestemte Regler; det beroer saameget paa, hvad større eller mindre Kundskab Enhver har til de Mænd, der paaføres Valglisterne. Men, naar hver valg berettiget Borger ret fatter, hvor vigtig selve Valg handlingen er, naar han indseer, at han som selvstændig Mand ikke i slige Sager skal være Enkelte til Behag, men stræbe at gavne det Hele, og naar han lader det være sig magtpaaliggende at samles, forinden Valget, oftere med sine Medborgere, for alvorligen og af sand Jnteresse at overveie samme, da vil det neppe feile, at Valgene træffe de Rette.