Aalborg Stiftstidende, 1841-07-24
Udlandet. Om vor Landsmand, Lieutenant Raasloffs Virksomhed i Algier indeholder, Dagen følgende interessante Beretning: Lieutenant Raasløff forlod Paris i Slutninger af Marts Maaned f. A. og indtraf, efter en meget storm fuld Overfart fra Toulon, i Algier omtrent samtidigen med Hertugen af Orleans. Efter nogle faa Dages Ophold herindtrat pludseligen Marschordre og Armeen forlod Algieden 23de April. Lieuten. Raalsti fulgte den i Egemkalaf Attache ved General la Hittes Generalstab; den Høistcommanderende var som bekjendt Marschal Valløe. Allerede strax i de første Dage forefaldt hyppige Træfninger med Araberne, hvoriblandt ogsaa den ved Afrun, i hvilken det dengang saa almindeligen hed, at Lieutenant Raas løs, skulde være falden, og endskjøndt han allerede den 27de April, som følge af foregaaende Fattiguer, den pludselige voldsomme Hede og fuldkomne Forandring i Levemaaden, blev angreben af den i hiint Clima saa almindelige Dyssen, terie, fulgte han dog endnu bestandig Armeen. Sygdom, men tiltog imidlertid Dag for Dag og udtømte hans Kræfter saa aldeles, at han kun med Møie kunde holde sig paa Hesten og kun under selve Actionerne for en Tid glemt. sin Tilstand, men, naar disse vare endte, sank kraftesløs om i Teltet. Lægen erklærede derfor hans Tilstand for saa betænkelig, at han ikke turde indestaae for hans Liv, naar han blev ved at marscherre, og han bestemte sig derfor til i det Haab snart igjen at kunne stode til Hæren, at afgaamed Convoi til Blidah, hvor han indtraf i Feldt Lazarretter i en fuldkommen udmattet Tilstand. Reconvalescencen var rede længere end han havde beregnet, især da tillige Climatfeberen indfandt sig, og med en følelse af bitter Smerte og piinlig Utaalmodighed maatte den unge Kriger her ligge henstrakt paa Sygeleiet, medens hans Vaabenbrødre hostede Laurbær ved Passet Teniah og hiinsides Atlasbjergene. Dog stødte han efter nogen Tids Forløb igjen til Armeen deeltog i dens sidste Operationer og kom tilbage med den til Algier i sidste Halvdeel af Mai. Endnu en Expedition fandt Sted i dette Foraar, men han følte sig ikke stærk nok til at kunne følge den og forblev derfor i Algier, beskjæftiget med skriftlige Arbeider. Da den indtraadte stærke Hedafbrod Krigsoperationerne, foretog han, tildeels i det Øiemeed fuldkommen at gjenvinde sin Sundhed, adskillige Udflugter paa Middelhavet, som tillige frembod meget interessante Momenter. Han besøgte deels de vestlige Havne i Regentskabet Algier, hvorfra han foretog Streiferier ind i det Jndre af Landet; deels opholdt han sig nogen Tid paa Gibraltar, i Cartagena og flere spanske Havne. Paa denne Tour forsvandt den sidste Rest af Climatsygen, og han har senere næsten uafbrudt, og selv under de haardeste Strabad. ser, glædet sig ved et fortræffeligt Helbred. Ved Tilbagekomsten til Algier rykkede han igjen i Feldten og deeltog i forrige Aars Efteraarscampagne, under hvilken han tildeels gjorde Tjeneste som fransk Artilleriofficeer og blev af Artillerichefen paa en meget hæderlig Maade omtalt for Marschal Valløe. Den derpaa følgende Vinterhvile benyttede han for en Deel til at gjøre sig bekjendt med det Jndre af Provindsen Constantine, som han gjennemstreifede i alle Retninger. J Foraaret 1841, efterat Marschal Valløe var gaaet tilbage til Frankrig og General Buge and udnævntil General=Gouverneur, fik Lieutenant Raasløff Tilbud om Ansættelse hos Brigadegeneral Grev Baraguayd Hilliers, med hvem han versonligen var bleven bekjendt ved Generalens Adjutant, den svenske Baron, Capitain Adelsvard, og ledsagede Generalen i fornævnte Egenskab paa to møisommelige, men interessante og lærerige Expeditioner J sin Stilling som Ordonnants-Officeer havde han her er høist besværlig og farefuld Tjeneste, ogsaa siger Generalen i sin Rapport til Bugeand: at Raasloff hele Tiden under Expeditionen har været en af de første i Jlden. Kuglerne syntes imidlertid at undgaae ham; uagtet flere Heste bleve saarede under ham, kom han dog selv aldeles uskadt tilbage, og sluttede hermed sin militaire Løbebane i Afrika.