Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-11-20
Lollands Falsters en af Stift, Tidende. Udgivet af W. F. Laubs Enke i Nykjøbing. Redigeret af Chr. Jørgensen. No 145. Torsdagen den 20. November. Falsters Landboforening og CancelliCirculairet. Vi have i en foregaaende Artikel (No. 141) stræbt, at forebygge en Misforstaaelse, som en mindre omhyggelig Læsning af Cancelli-Skrivelsen hos Adskillige har fremkaldt, og efter vor fuldeste Overbeviisning erklæret det for aldeles klart saavel af Circulairets Jndledning som af selve Ordene i dets Bestemmelser som dets Aand tør vi ikke tale) at dette ingen Anvendelse kunde finde paa Falsters Landboforening eller lignende faste Selskaber af Borgere, som langt fra udelukkende bestaae af Bønder, langt fra udelukkende eller fortrinlig gaae ud paa at forhandle Bondestandens Retsforhold. Vi ansaae det for meget heldigt saavel for Regjeringen som for Bondestanden og dens Foreningsfrihed, at Falsters Landboforening, som maaskee mindst af alle slige Samfund ved nogen nok saa vilkaarlig Fortolkning efter vor Mening kunde inddrages under Circulairets Tvang, netop var den, der først skulde afholde et Møde, hvorved vi haabede, at den Fortolkning i Praxis vilde fastsætte sig, at Autoriteterne ikke lagde Hindringer i Veien for Landboforeningernes Sammenkomster, hvilke de jo som hidtil kunde controllere: for Regieringen, fordi den ikke kan være tjent med at en dyb og almindelig Misstemning, en Følelse af krænket Ret og Frihed udbreder sig i Folket, og fornemmelig i de mindre oplyste, men ved deres Antal stærke Masser; og for Bondestanden fordi den dog ved at beholde Landboforeningerne vilde blive i Besiddelse af nogen Foreningsfrihed, og det en Frihed, af hvilken selv den ængsteligste og ufrieste Sjæl ikke skal kunne paavise det mindste Misbrug, og som netop havde det store Gode ved sig, at den førte Bønderne sammen med Mænd af andre Samfundsklasser, og saaledes bidrog til udslette den fordærvelige Standsforskjel, og tilbod den ønskeligste Leilighed til at opfylde Cancelliets Ønske og Haab, at forstandige og veltænkende Mænd ville ved passende Leilighed oplyse Bondestanden" o. s. v. Denne Fortolkning, som hidtil har forekommet os saa aabenbar rigtig, at ikkun en mindre omhyggelig Læsning, efter vor Mening kunde forklare de Tvivl, som Adskillige herimod opkastede, hyldes ogsaa af en Forfatter, som i Berlingske Tidende i en officiel Tone og med overordentlig Vidtløftighed har begyndt at forsvare Cancelliet imod Fædrelandets Angreb. Han siger nemlig med udhævet Skrift, at Cancellicirculairet ikkun gaaer ud paa at forebygge Bøndernes Sammenkaldelse for at høre paa mundtlige Foredrag, hvori man bibringer dem falske og vildledende Forestillinger om deres egne Anliggender og deres Forhold til deres Medborgere, især til Godseierne, eller for at skrive eller lade skrive deres Navne under Andragender, som indeholde, eller ere byggede paa vildfarende Forestillinger om deres Retsstilling. Heri stemmer altsaa Cancelliprocuratoren", som denne unavngivne Forf. sædvanlig kaldes, aldeles overeens med os, men Byfogden i Nykjøbing, Hr. Justitsraad Møller, har været af en anden Mening: Han har i Skrivelse af 17de ds. til Landboforeningens Formand med Paaberaabelse af Cancellicirculairet aldeles forbudt Landboforeningens Møde, og saaledes givet det første factiske Exempel paa de sørgelige Følger af det beklagelige Circulaire, som aldeles voldgiver Foreningsfriheden til underordnede Embedsmænds Vilkaarlighed.