Viborger Samler, 1829-12-19
Det bliver dagligt tiensynligere, at Ministeriet ikke kan holde sig. Striden i Conseilet den 6te Decbr. har været meget stærk, Hr. Courvoirier, ja selv Hr. de Chabrol, skulle have yttret sig saare hæftigt. Hr. de Polignac ønskede kun at ombytte nogle af de andre Ministre med meere populaire; man nævner en ubyre Mængde Navne; men selv Dhrr. Roy og de Martignat have afviist enhver Tanke om Jndtrædelse i et Ministerium der ikke var aldeles nyt, ikke een eneste Generallieutenant har villet være Krigsminister under Hr. de Polignac. Man synes tilsidst at være bleven staaende ved en almindelig Afskeed. Som en Følge heraf tilsendte Hr. de Polignac Gaxette en Rotte, hvorpaa dette Blad, om Aftenen meldte: "Præsidenten i Conseilet giver ingen Audients om Mandagen den 7de, ligesaalidet som Hr. de Bourmont om Onsdagen den 9de.) Jmidlertid havde Hr. de Polignac neppe forladt Conseilet førend han lod denne Efterretning gjenkalde i Aloniteuren, hvilken Gjenkaldelse har den vigtige Tilsætning, at Krigsministeren ikke om Onsdagen vil kunne give Audients. Selv skal denne have yttret til Nogle, der forespugte sig, om de kunde faae ham i Tale om Torsdagen: "Paa Torsdag er jeg her ikke meere; De maa i det Mindste komme 24 Timer tidligere." Efterat Alt dette var forefaldet, og et Medlem i Cabinettet havde yttret sig temmeligt aabenhiertigt og i meget skarpe Udtryk over de Misligheder og Farer, som et Forsøg paa at forlænge den nærværende Administrations System vilde medføre, skal Kongen have forlangt en Beretning, der ganske nøie kunde oplyse ham om Ministeriets Stilling i Henseende til Landet, hvorpaa han afreiste til Compicane. - Virkeligen synes Hr. de Polignac at have fordærvet det med begge Partier, og for Øieblikket alene at storte sig paa Kongens personlige Yndest og Congregationen, utiistrækkelige Midler til at holde ham fra det Øieblik, at Kamrene blive sammentaldte. Ved at udstode Hr. de la Bourdonnaie af Ministeriet har han gjort sig den yderste høire Side til Fjender, og hans nærværende Strid med Hr. Courvoisier, den eneste nogenledes populaire af Ministrene, har gjort ham endnu meere forhadt hos de Liberale, end han allerede var formedelst hans Navn, hans Anglomanie og hans Forbindelse med Kongregationen. Om Hr. Courvoisier fortæller man at han skal have brugt følgende Udtryt: Jeg vilikke indsende min Dimission, jeg bliver imellem dem som en offentlig Samvittighed for at lade Kongen høre Sandhed. Ja, hvis vi forblive længere paa vore Poster, saa ville vi ødelægge Monarchiet og Frankrig. Hr. de Polignat kan bevirke, at man seen der mig bort; men at søge min Afskeed under nærværende Omstændigheder, vilde være en Forbrydene. Vi maae alle træde ud af Conseilet, for at frelse Kongen ud af en vanskelig Stilling, som vi alen have paadraget ham." - Søeministeren er afreist at Normandet. Hr. de Cormenin, en for nu nede lighed og sine Grundsætninger almindelig antet, men Ultraerne høist forhadt, Mand er - som man mener ved Hr. Courvoisiers Jndflydelse - udvalg: til Beretningsaflægger i den til Statsraadets Reorganisation nedsatte Commission. - Som et Fronpel paa, hvilke Planer Rygtet har tillagt Minineriet, ville vi anføre Følgende af Journal de Paris: "de ministerielle Salons hviskede man nylig til bin anden om et Project, i Anledning af Skattev egringsforeningerne og Valgrevisions-Committeerne at lade de meest udmærtede Deputerede hæfte, paa samme Tid at anmelde Opdagelsen af en stor Sammensværgelse eet eller andet Sted hvortil de ministerielle Blade ogsaa virkeligen allerede have præluderet), og under Sagen imod dem at anordne et nyt almindeligt Deputeret Valg. Saaledes haabede man at kunne udelukte Oppositionslemmerne af Kammeret, da Valgcollegirne ikke vilde vove at give Fanger deres Stemme. Uenighederne imellem Dhrr. de Polignac og de la Bourdonnaie og to Ministres Maadehold bragte denne Plan, til hvilken den første Ider skal være kommen fra General Bourmont, til at strande. - Rygterne om den i Gjære værende Tillægsact maatte i disse Dage saa meget snarere finde Tiltroe, da Ministrenes Fortrolige havde givet befaling at sælge deres Statspapirer, for paa første Vink at have Udbyttet paa rede Haand hvorved de have bevirket sammes Fald, der maaskee allermeest har bidraget til, at Contrarevolutionsprojecterne bleve tagne tilbage." Fremdeles fortælles, at Hertugen de Maille der tælles med til den ved Hoffet mod Ministrene existerende Opposition, skal have spurgt en Generallieutenant, om man vel kunde forlade sig paa Tropperne Paa hans undvigende og i almindelige Udtryk givne Svar tilføiede Hertugen: "Men naar de fik befaling til at opløse Kammeret, Hertil svarede Generalen: "Maaskee kunde vi da stole paa Officiererne."