Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-24
Etatsraad og Professor Thorlacius har i Sørgetalen, han holdt i Anledning af Høisalig Kong Christian den Syvendes Bisættelse i Roeskilde Domkirke, yttret Formodning om, at Oplysning vil snart blive almindelig iblandt Almuen. S. 31 siges: "Det er befalet at anlægge en Skole i hver Bondebye, og ved Lov paalagt Forældrene betimelig at sende deres Børn hen frit at underviises i de Ting, der ere uundværligst i Livet at vide. Ved disse Bestræbelser deels er, deels vil inden faa Aar blive udrettet, at i hele Riget er ingen, end ikke af den ringeste Almue, der jo kan læse, skrive og regne, og af Geographie, Fædrenelandets Historie, Religion og andre almeennyttige Kundskaber har lært det, uden hvilket han hverken kan selv leve som han bør, eller være andre noksom til Gavn. Med al den Høiagtelse jeg bærer for denne lærde Mands grundige og dybe Jndsigter, være det mig tilladt herved at giøre følgende Jndsigelse. J Landsbyerne findes i Almindelighed ingen Friskoler, hvor Forældre kunne hensende deres Børn for gratis at undervises. Maaskee hist og her er en og anden Skolelærer ved et residerende Capellanies Nedlæggelse, eller ved at hæve Renter af Legater saa vel tønnet, at de skolesøgende Børns Forældre give lidet eller intet for Underviisningen, men slige Tilfælde ere saare sieldne. Paa mangfoldige Stæder ere der blevne ført Klager over de forøgede Byrder, som Skolelærernes Lønninger føre med sig, og seenere Foranstaltninger fra høiere Stæder vise, at deslige Klagemaal ei have været saa gandske ugrundede og ubeføiede; aarlig skal fra ethvert Sogn gives Beretning om Udgifterne til Skolevæsenet. J visse Sogne ere og Lønningerne saa byrdefulde og høie, at vedkommende Beboere ei ere i Stand til at udreede samme Desuden viser baade Fortidens og Nutidens Historie, at de bedste Planer til Skolevæsenets Fremme ere, om ikke i det Heele, saa dog i enkelte Deele, faldne slet ud. Omtrent for hundrede Aar siden satte tvende norske Biskopper, C. Schmidt i Bergens og J. Bircherød i Christiansands Stift, Forsøg paa at forbedre Skolevæsenet i bemeldte Stifter, men dette Foretagende forvoldte dem saa mange Bryderier og Ubehageligheder og Græmmelser, der endte deres Dage for Tiden 7. J nyere Tider ere og Forsøgene med *) Herom kan læses Pontoppidans Kirkehistorie, 4de Deel. Skolevæsenets Forbedring løbne slet af paa forskiællige Stæder. Hvorledes det staaer til i visse Egne i Tydskland, seer man af Seilers Skrivt, kaldet: Der vernuftige Glaube an die Wahrheit des Christenthums. S. 380 skriver Seiler: Den Skoleunderviisning, som de fleeste Bønderbørn paa Landet faae, vedvarer i det høieste 3 a 4re Maaneder; kuns paa saare faa Stæder kan man, uagtet al brugt Strænghed, faae Børnene til at søge Skolen om Sommeren; undertiden udeblive enkelte Børn formedelst slet Værlig, andre ved Arbeide, som paalægges dem af Forældre eller Formyndere, af Skolen. Hvad de lære om Vinteren, glemme de for en Deel om Sommeren. S. 382 hedder det: "Man drømmer sig en gylden) Tidsalder, naar man indbilder sig, at Fremtiden vil blive bedre i denne Henseende. Thi Bonden vil dog ved enhver politisk Jndretning blive nødsaget til at forrette daglig Haandarbeide, og Landmanden vil i Almindelighed neppe komme til den Velstand, at han hele Aaret igiennem eller i den største Deel af samme, kan lade sine Børn søge Skolen." Fælledskabets Ophævelse og de mange Udflytter gaarde, der i de senere Tider ere blevne, lægge og Hindringer i Veien og vanskeliggiøre Skolegangen. Byernes Antal i Dannemark, skrev Ussing i Aaret 1786, lader sig nu slet ikke mere bestemme, da man mange Steder er i Begreb med at ud fløtte dem i enkelte Gaarde og Huse, ligesom det saaledes længe har været i Norge og i Fyrstendømmene; hvilket har sin gode Grund og øiensynlige Nytte for Landhuusholdningen; men for Kirkeforfatningen tør jeg, i Henseende til den store Vanskelighed ved Kirke- og Skolegangen, med mere, deraf ikke love Fordele, men snarere øiensynlig Skade"**). De som nu troe og tænke, at Skolevæsenet overalt, baade paa Øer og Eilænder og paa Fastlandet kan blive saa velordnet og indrettet, som det beskrives og foreslaaes i Bøger og Skrivter, kan man med Føie tilraabe med disse Keiser Marcus Aurelius Antonius Ord: Hvor foragtelige og ubeqvemme ere ikke de Statsmænd, som vil afsirkle alle Ting efter Philosophiens Regler, Min Ven, forret det, som Naturen nu *) Dette er skrevet i Aaret 1794. *) Kirkeforfatningen, 2den Deel S. 291. fordrer af dig. Du kan ikke haabe at see Platons fuldkomne Republik. Findes ikkun en Begyndelse til det Gode, saa fornøi dig derved, og agt den ikke ninge, Lod det sig end giøre, at Skolevæsenet, og det allevegne, kunde blive saa godt indrettet, at ethvert Barn, saavel Piger som Drenge, kunde blive underviste og oplærte ei allene i Religion og Læsning, men og i Skrivning, Regning, Historie og Geographie, saa vilde dog Følgen blive denne, at de Børn, som Forsynet drog ind i saadanne Stillinger, hvor deslige Kundskaber udkrævedes, vilde faae Leilighed til at øve sig i samme, og giøre Brug deraf, til Gavn for sig selv og Andre; men de Børn, i hvis Lod det faldt engang i Tiden at forhverve sig Livets Ophold ved at arbeide som Daglønnere, Matroser og Fiskere, mog de ikke i den modnere Alder vilde glemme, hvad de i de yngre Aar havde lært, og det samme skee, som med adskillige Studerende, der ved videre Fremskridt paa Livets Bane glemme en Deel af de saakaldte præliminaire Kundskaber, som de have været prøvede udi ved at tage Examen artium og philosophicum. Den af saa mange Skribentere anpriste og til Skyerne opløftede Cultur og Oplysning, vil ei nogensinde blive almindelig, eller i nogen mærkelig Grad blive ethvert Lem i Borgersamfundet til Lod og Deel, i hvor godt end Skolevæsenet bliver organiseret. Viser ikke Historien og Erfarenhed, at mangfoldige af de menneskelige Foretagender have samme Skjæbne som Bygningen med Babels Taarn, der vel blev begyndt, men ei fuldendt. (Fortsættes.)*) Betragtninger over sig selv, 9 B. 31 Cap. Oversat paa Dansk af B. Trykt 1762.