Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-08-15
Fædrelandet. Fra Flensborg (dat. den 6te Aug.) skrives i Th. W. Følgende: "Vexelforordningen for Flensborg er udstædt, og enhver anden By, som ønsker det, kan blive deelagtiggjort i samme Velsignelse. Vore danske Slesvigere" lade deres Halleluja lyde og betragte Vexelretten som en sikker Forløber for Filialbanken. Vi frygte, at Handelsforeningens Majoritet engang vil komme til at angre sin Medvirkning til at forskaffe Flensborg et saa tvetydigt Gode. Kongens Svar til Petitionairerne: "at han havde givet sit Ord for Oprettelsen af det paagjældende Jnstitut, udbredte sig paa Rygtets Vinger blandt Publikum og vakte næsten overalt en mørk Stemning. - Jkke ofte nok kunne vi gjentage, at det store Fleertal af Flensborgs Jndvaanere ikke deler vore "Danskes Anskuelser, og disse blive med hver Dag færre, flere Borgere f. Ex., som tidligere stemmede for en Filialbank, havde nu, efterat være komne til en bedre Overbeviisning, medundertegnet Contrapetitionen. Det danske Parties enkelte Repræsentanter staae næsten ganske isolerede, og Flensburger Zeitungs" Paastande om det Modsatte have ubetinget deres Plads i Fablernes Verden. - Maatte den Tid dog ikke meere være fjern, da der ingen flere Nyholstenere" og "danske Slesvigere" findes i Modsætning til Schlesvig=Holsteinerne, men een Hyrde og een Hjord, eet enigt, frit, daadkraftige Schlesvig-Holstein Dog - Enthusiasmen henriver os, vi maae vende tilbage til vort specielle Thema. Haabet om Tilbagetagelsen af det den danske Nationalbank tilsikkrede Privilegium: at maatte oprette en Filialbank i Flensborg, har atter vundet Indgang i Hjerterne; idetmindste er Talen om Opsættelse. Jmidlertid vil vor retfærdige Monark forhaabentligen have Leilighed til at lære Landets Stemning at kjende, lader os derfor ikke opgive Haabet. Det fortjener at anmærkes, at Hs. Majestæt, skjøndt Han ellers tog alle offentlige Bygninger og Anstalter i Øiesyn, ikke har villet besøge den til Filialbanken indrettede, nu aldeles fuldførte Bygning. Som man kan forestille sig, vakte i Flensborg den kunstigt fremkaldte Modstand mod Filialbankens Oprettelse, navnlig de af de andre Kjøbstæder afsendte Deputationers Optræden under Hs. Majestæts Nærværelse, endeel Opsigt, og flere af Flensborgs gode, skjøndt i det slesvigholsteenske politiske Maskineri og Stormringning lidet indviede Jndvaanere ere sagtens blevne noget ængstlige over disse Fortvivlelsesforsøg, denne Larm mod et Jnstitut, om hvis Nytte eller Skade man, ifølge dets Fremmedhed og endnu ufødte og uprøvede Tilstand, i den indskrænkede borgerlige Synskreds umuligt endnu kan danne sig nogen klan Mening. Som bekjendt har den koldtberegnende og ordknappe flensborger Handelstand ingensinde offret mange Ord til Forsvar eller Gunst for en Filialbanks Oprettelse. Man har indseet dens store Fordeel; man har ved de vigtigste Leiligheder yttret: Solne Bank mutt vorthelhaft sin, de mutten wi, de schöln wi hem. Videre Discussion har man ikke anseet for fornøden, og for det Øvrige olot handlet. Nu derimod vorder et Skrig fra en anden Side stedse heftigere; Byen erklæres for at være skubbet ud paa Randen af en Afgrund, hele Landet staaer endog i Fare, fra alle Kanter styrte ved Kongens Ankomst Afsindige ind i Byen og bede Monarken om Skaansel som for et dødsdømt, men uskyldigt Menneskes Liv, over hvis Hoved Sværdet allerede glimter; Een af disse Afsendinger løber med feilslaget Haab hen ad Gaden og raaber: Wir sind verloren, Das unglückliche Vaterland ist verloren, og Sligt mere – see, alt dette kan maaskee have vakt Opsigt og en ængstlig Mistillid til denne Bankindretning. Sligt er undskyldeligt hos Folk, som ingen Leilighed have havt til at lære at kjende de forskjellige menneskelige Galskaber, især den politiske, der er ligesaa frygtelig som Religionsfantisme. Ak! det maatte dog vel hellere være med denne Bank, der maa dog være noget Slemt ved den – saaledes kunne Nogle have tænkt. Men en saadan Tanke er, efter hvad man hører, dog ikke opstaaet hos Flensborgs Handelstand i næsten dens hele Omfang, denne lader sig ikke rokke i sin Overbeviisning og har havt større Leilighed til at kjende Advocaternes Virksomhed, der er istand til at vise sig i endnu langt frappantere Skikkelser, end hvad vi senest have seet. For imidlertid at betage saadanne, i deres Synskreds indskrænkede, men heraf ængstede Jndvaanere i Flensborg deres Frygt, er en af Byens Stænderdeputerede, Agent Jensen, offentlig optraadt i Flensb. Zeitung og har skildret Filialbankens og den i Forening dermed staaende Vexellovs Væsen og store Nytte. (Dv.)¬