Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-07-03
J Stockholm er nu udkommen: Historisk Tafla aff. d. Konung Guslef IV. Adolf sednesta Regjerings-Aar, med bilager, som indeholder adskillige ubekiendte Træk af denne Første, af hvilke her anføres nogle til Prøve. Gustaf blev saa vred, over de i den imellem Marchal Mortier og General Gouverneur Grev v. Essen angaaende Pommerens Neutralitet sluttede Convention optagne Ord: Napoleon, Keiser og Konge", at de maatte udelades i de Svenske Aviser og Grev v. Essen maatte tilkjendegive Marchal Mortier, at han i Fremtiden ikke var berettiget til at bruge nogen anden Benævnelse end den Franske Regjering og de Franske Tropper. - Medens man endnu var uvis om Krigens Udfald mellem den Franske, Russiske og Preussiske Hær, og Kongen af Preussen foreslog Kjøbenhavn som det beqvemmeste Sted til Fredsunderhandlingerne, erklærede Gustaf, da man underrettede ham herom, at han vel vilde sende En did, men blot forsynet med den Erklæring, at han aldrig vil underhandle med Napoleon. - Under Tilbageflugten i Svensk Pommern, anholdt Gustaf hos Gener. Brune om en Vaabenstilstand. Generalen svarede, at for een, som vilde efterligne Carl XIl. var det dog for tidlig at anholde om en Vaabenstilstand efter en Krig af neppe 36 Timer. - Som et Exempel paa Gustafs Sværmerie anføres, at han, uden ellers at være nogen Elsker af Læsning, fordybede sig i Studeringen af Forklaringen over Johannes Aabenbaring. En Sværmer havde fundet et Sted, at den Franske Keisers Navn udgjorde Tallet 666, og nu ansaae Gustaf sig for den, der af Forsynet var udseet til at overvinde Napoleon. Da Hertugen af Brunsvig berettede ham, at han havde skriftlig anmodet Napoleon om at give ham hans Stater tilbage, svarede G. at han dog skulde betænke, at han aldrig vilde underhandle med Napoleon, thi, tilføiede han jeg vilde derved forskjerdse min timelige og evige Lykke. Medens G. endnu opholdt sig i Tydskland, saae man paa eengang den Franske Keisers Navn forvandlet i Svenske Aviser fra M. (Monsieur Bonaparte til N. Buonaparte, hvortil Udgiverne havde faaet en særegen befaling. Jngen kunde indsee Grunden hertil. Men den var ingen anden end den, at Keiserens Navn indbefattede Tallet 666. Jngen kunde heller indsee hvorfor der blev befalet, at der i Dyrehaugen skulde fældes 888 Ege til Flaaden, førend det siden blev bekjendt, at Hofraad Jung i sin Aabenbaring regnede Tallet 888 blandt de hellige. - Da G. efter Pommerens Forlis var kommen tilbage til Sverrig fornyede den Engelske Gesandt et Forslag angaaende Sjælland, som han allerede havde yttret for ham paa Rügen og som særdeles smigrede ham. Man gik herved ud fra den Synspunct, at Anfaldet fornemmelig skulde skee for Sverrigs Sikkerheds Skyld. Engelland skulde ene betale Subsidier for 20,000 Svenske, der indtil den almindelige Fred skulde holde Sjælland besat, og kun skulde tilbagegives under de Betingelser: at Sverrig faaer Pommern og Engelland Hannover tilbage; derhos skulde Sverrig, endnu have nogle Colonier, blandt andre Surinam. Gustaf var usigelig glad over denne sin Erobring. af Sjælland, som han kaldte den, og troede at kunne forsvare dette med sine nyhvervede Regimenter, der, naar de vare fuldtallige, kun beløb sig til 8300 Mand.