Corsaren, 1841-02-05
Tiden - Manden. I Løverdags lod vor Præsident mig vide, at der til Bladets Nr. 11 manglede circa 2 Spalter Corpus, som det tilkom mig at fylde, da jeg havde dovnet i lang Tid". Jfølge Pligt og Eed satte jeg mig da strax hen og undersøgte de Jdeer og Tanker, som for Øieblikket befandt sig i mit Hoved. Jeg skrev dem ned, og her ere de: Du sidder nu her, Jens Peter, og skal skrive for "Corsaren", og hvor for skal Du det? Fordi det er Din Skjæbne, fordi Tiden og Omstændighederne have gjort Dig til eedssvoren Medredacteur af dette Blad. Du ligner heri mange berømte Mænd - Du ligner ogsaa mange berygtede Mænd, som ogsaa kun havde Tiden og Omstændighederne at takke for det, de bleve. Der er nu f. Ex. Minister - Hvorfor sige Folk om ham, at de ikke kunne lide ham, at han er en slet Minister, skjøndt han er en skikkelig og føielig Mand? – Fordi han er født paa en Tid, da der udfordres en større Bevægelighed, end han kan præstere. Han hører Folkets Raab: At han ikke holder Skridt med det; han hører det i længere Tid, og i sin Hjertensgodhed beslutter han da at marschere med. Men, imedens han betænkte sig og gjorde sit Skridt, gik Folket ogsaa, og han seer sig atter ladt tilbage. Stakkelen hører igjen de samme Raab, han gjør igjen de samme Bevægelser, og igjen bliver han tilbage, og saaledes gaaer det stadig. Han bliver evindelig tilbage og bliver evindelig kaldt slet - og hvorfor? Fordi han lever i en Tid, da der er kommer Quiksølv i Benene paa Folk. Havde han levet paa en Tid, da Alle sov, havde han været en velsignet Mand. Men det er ikke alene Tiden, det er ogsaa Omstændighederne, hvorunder vi leve, der bestemme, om vi skulle kaldes brave Mænd eller Phillistre. Der var nu f. Ex. de franske Ministre Anno 1830, der bleve bortjagne, fordi de ikke vare liberale nok. Vare disse Mænd komme til Danmark med deres constitutionelle Jdeer og havde udtalt disse, vare de af Adresseavisen, blevne kaldte ,radicale Slyngler ". - Omvendt existerer der nu i samme Land endeel Mennesker, saasom Thiers, Odilon-Barrot og overhovedet "Nationals" Redacteurer, som holdes for de heftigste Oppositionsmænd. Havde de levet i Aarene 1790-94, er det aabenbart, at de vare blevne henrettede for deres Moderantismus. Kom derimod en af vore Radicale til Frankrig og skrev der i den Tro, at han var i Danmark, saa vilde han upaatvivlelig erhverve sig Regjeringens store bifald som en uhyre moderat og beskeden Politiker, der forlangte meget Mindre, end Regjeringen gav ham. Mennesket vilde maaskee blive ganske fortumlet i Hovedet ved at see den Artighed, hvormed man havde forekommet selv hans dristigste constitutionelle Ønsker. Omvendt - hvis en af vore Ministre, som vor Herre veed ikke ere for liberale, kom til at leve i en asiatisk Stat og der vilde gebærde sig, som om han var i Danmark, mistede han maaskee Hovedet, inden han saae sig om. Jeg siger maaskee; thi det kunde dog nok være, at han kunde finde sig i sin nye Stilling. Men, hvorfor hele Tiden holde mig til politiske Sager? Alt i Verden beviser jo, hvad jeg har paastaaet. En Mand, der i en stor Forsamling træder op med en Tale fuld af Kraft, Jld og Selvstændighed, bliver beklappet og æret. Kom han hjemme i sit Huus med en saadan Adfærd, vilde Konen maaskee sætte Hænderne i Siden og spørge, hvo der havde sat det i ham. - Den, der ved et Hof, bliver kaldt en sød Fyr, bliver tidt iblandt Borgerne kaldt en Æsel..... Stop! Jens Peter. Du er nærved at geraade paa gale Veie. Ak! de to Spalter ere jo fyldte nu - saa lægger jeg i Guds Navn Pennen fra mig og gaaer hen og spiller min L'hombre. Læser! Gud velsigne Dig!