Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-01-28
En af de mærkværdigste Personer af denne Menneskeklasse, var den omtalte Germands, Ærkebiskop af Patras en forfængelig, ærgierrig og rænkefuld Præst; men som ikke synes at mangle Aand Det bevæbnede Mandskab blev com og Enerie. manderi af Capitanis og i de militaire Forsamlinger var den første Jndflydelse i deres Hænder, som havde commanderet de Klephtis; men bestandig manglede Overeensstemmelse og Enighed, dog endnu større og skadeligere var den Forvidling, som freme forkom af Sammenblandingen af den borgerlige og lan militaire Organisation, iblandt begge Partier var mi det neppe mueligt at finde en Mand, som var skikket til i det Store at dirigere den offentlige Bestyrelse er de nationale Anliggender. Efter disse 8 2 almindelige bemærkninger meddeeler Forfatteren den Bedømmelse over nogle af de meest udmærkede Grækere. - Demetrius Yvsklantiner Hovedet forsømte Hetairisternes Partie, han besidder fortræffeligen Egenskaber, som vise sig i deres sande Lys naar man lærer ham nøiere at kiende, og man bliver sam vant til et Slags Tilbageholdenhed og Kulde me som ligger i hans Væsen. Han er forfærdet nog vedholdende, uegennyttig, giør sig altid Umage og for at beskiærmede Overvundne mod Fornærmelser ser og slet Behandling og er en sand og ivrig Patil triot, kun mangler ham den behørige Energie, og saa er han ofte forskaanende med Hensyn til den Stilling, hvori han befinder sig og til de Mennesker han har at giøre med. – Alerander Kantakuzenos er i enhver Henseende en Russer fuld af Virksomhed og Heftighed, mangler ikke militair Duelighed; men er ikke heller frie for Ærgierrighed. Da han ikke vilde modtage nogen Post, naar man ikke forsynede ham med de tilbørlige Hielpemidlerlan- og gav ham Løfte om traftfuld Understøttelse, og 30 dette var umueligt ved Tingenes daværende Stilling, saa forlød han Grækenland i October 1821; ogsaa var han kommen i Strid med Opsilantie Maurocordatos, som ankom til Grækensand i Begyndelsen af August 1821 med Karadja (en Søn af den Hospodar, som tog Flugten fra Vallachiet og som er en høist ubetydelig Person) er en meget udmærket Fanariot af en ædel Charakteer og store Talenter, som forskaffe ham Anseelse og Jndflydelse hos alle Folkeklasser. Mauromichaelis, Bey af Mina, har ikke Aandskraft nok, til at spille en stor Rolle i en saadan Revolution, han er ogsaa for gammel til at udvise nogen personlig Virksomhed; hander varm for sit Fædrenelands Friehed, og de Philhelleenere som have kiendte ham erklære: at de ikke troe at han kan være istandstil at forragde det. Hans Broder Kyriakouli og Søn Elias ere tappre Folk; den sidste har beseglet sin Kiærlighed til Fædrenelænder med en hæderfuldCapitulas 30 3/56 3 Død. Blaqviere synes gansketrigtige at bedømme Kolokotroni, naar han siger om ham: at han er opfarende og heftig, dristig og forvoven i Kampen, begiærlig efter Bytte, opfinderisk paa Krigslist, en dristig og resolveret Partiegiænger; hvorved man ikke maae forglemme, at han aldrig har underkastet sig Tyrkerne; men har bestandig ført en Krig i det Smaae imod dem; men han har ogsaa af og til begaaet Røverier imod sine Landsmænd. End. skiøndt han længere hen i Tiden har været i Rus fisk og Engelsk Krigstieneste, saa har dog denne militaire Erfaring ikke opvakt hos ham nogen Jnterresse for Taktik og Disciplin, ja han sætter slet ingen Priis derpaa. Han er sandsynlig Russisk sindet. (Dette omtvivler Recensenten og troer, at han ikke har, hvad Politiken angaaer, nogen fast Troesbekiendelse; men lader sig kun lede af sin Fordeel og Lyst til at tilfredsstille sin Ærgiærrighed, hvorfor han sandsynlige ønsker, at Anarchiet, skal vare længe.) Han har aldrig viist sig gunstig findet imod Hetairisterne, og ikke heller har han elsket og agtet Ypsilantis, som han beskylder for Langsomhed og Mangel paa Energie; men kun en lang Tid lod han som han understøttede ham. Colocotroni er over 50 Aar gl. – Anagnostaris fra Leon dari har ført samme Levemaade som ColotroniHan er en god Soldat, besidder megen Klogskab og er yngre. – Nikitas kalder Blaqviere den tapperste og uegennyttigste iblandt de Græske Feldtherrer. Men vi ville vende tilbage til Skildringen af Begivenhedernes Gang: Jmedens Demetrius Apsilanti stødte paa utallige Hindringer fra de Capitanis og Ephorernes Side, for at udføre sine to vigtige Planer, nemlig at oprette en almindelig Contral=Regiering for hele Grækenland og at organisere Armeen paa en regelmæssig Fod, saa at den kunde sættes ved siden af de Europæiske Tropper, saa opvakte de Myrderier og Udlyndringer som Grækerne begik ved Erobringen af Fæstningen Malvasia, som gik over ved Capitulation den 3die August, ligesom ved Capitulationen af Navarino den 13de August en saa stor Misfornøielse hos ham, at han besluttede at trække sig tilbage og begav sig til Leondari, men Primaterne og de Capitanis bleve foruroligede over dette Skridt og sendte en Deputation til ham og overtalte ham til paa nye at tiltræde sin Post som Generalissimus. Andre sige: at det var Soldaterne, som overtalte ham dertil, dog mislykkedes ham atter hans Bestræbelser for at organisere regulaire Tropper; ogsaa opvakte de Grusomheder, som bleve begaaede af Grækerne ved Tripolizzas Erobring paa nye hans Fortørnelse.