Ribe Stifts Adresseaviser, 1821-01-02
Skulde nogen Prokurator eller anden Embedsmand begaae en saa skammelig Handling, bor han, foruden den øvrige Straf, have sit Embede forbrudt. Hvo som forfatter en Klage eller Angivelse, hvis Urigtighed er ham bekiendt, bliver at straffe med Embeds Tab eller Bøder, til de Fattige fra 100 til 500 Rbd. Sølv. Ligeledes bliver han at ansee med Bøder til de Fattige fra 20 til 200 Rbd. Sølv, naar han indklæder Klagen i utilbørlige og usømmelige Udtryk. Overbevises Nogen at have skrevet falske Navne under en Klage eller Angivelse, bør han straffes første Gang med Arbeide i Fæstningen eller Rasphuset fra 3 til 6 Aar, og anden Gang med Fæstningsarbeide paa Livstid. Alle Klager eller Ansøgninger, som ere af den Beskaffenhed, at derom behøves nærmere Forklaring fra Øvrigheden, skulle først overlevere til vedkommende Øvrighed, for at samme kan forsyne dem med de fornødne Erklæringer, hvorefter den forseglet bliver at tilbagelevere til Supplikanten, som da selv besørger samme indsendt til vedkommende Kollegium eller Departement. Dog skal det staae Øvrigheden frit for, i enkelte Tilfælde, hvor Uleilighed ener Forsigtelse kunde flyde af denne Fremgangsmaade, selv at indsende Sagen til vedkommende Sted, hvilket i Særdeleshed bliver at lagttage, hvor Sagens Fremme, paa nogen Maade, interesserer det Offentlige. Jøvrigt bliver foranførte Fremgangsmaade ogsaa at lagttage, hvor der føres Klage imod Øvrigheden selv. Kun hvor Øvrigheden i dette eller andet Tilfælde nægter sin Erklæring, skal det være tilladt, at ingive Ansøgningen eller Klagen uden Erklæring. Ligesom det paaligger Øvrigheden, som en hellig Pligt og under strengeste Embeds Ansvar, at afgive deres Erklæring i Overeensstemmelse med deres bedste Overbeviisning efter Sagens nøieste Undersøgelse, saaledes skal der og være Pligt for vedkommende Øvrighed redeligen at veilede og oplyse Supplikanterne, især naar disse ere af Almuestanden. Som Følge heraf bør den tilholde Supplikanten at rette de Feil, som maatte findes ved Ansøgningen, samt naar et aldeles lovstridigt og ugrundet Andragende fremkommer, at advare Supplikanten om den Uleilighed, han kan paadrage sig, ved at indlevere samme. Dog er Øvrigheden, ingenlunde bemyndiget til at tilbageholde Ansøgningen, eller Klagen, naar den Paagieldende vedbliver sin Begjæring om at faae samme forsynet med Erklæring til Jndsendelse paa vedkommende Sted. Hvor der maatte være Formodning om urigtig Opgivelse af Koncipisten eller om anden Mislighed, har Øvrigheden at foranstalte behørig Undersøgelse desangaaende. I Heideld. Jahrblicher d. Littret. f. Mai d. A. læses en anbefalende Reccusion over Etatsraad SchmidtPhiseldes Værk: Enropaund America, i Slutningen af hvilken det hedder: "Ligesaa hæderlig som den Frimodighed er, hvormed Forf. af dette Skrift i Nærheden af sin Første og i et betydeligt Statsembede, uden Tilbageholdenhed yttrer sig angaaende mangehaande Brost i de enropælske Staters Forfatning og Forvaltning, saa prisværdigt er den Fyrstes Frisind (Freisinnigkeit), under hvis Øine dette Værk uforstyrret kunde komme for Lyset og som endog, strax efter at det var udkommet, saaledes som den danske Statstidende viser, overdrog Forf, et Kald. hvorved Han ikke allene hædrede dennes Talent, men ogsaa i Særdeleshed erkiendte hans Embedstroskab og Retskaffenhed.