Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1821-04-13
Blandinger. Krigsskuepladsen i Neapel, maa for denne Gang ansees lukket, da Østerrigerne virkelig have besat Hovedstaden Neapel den 23 f.M., og en Vaabenstilstand har sat Grændser for alle videre Fjendtligheder. Jndtoget skeete om Morgenen af et Detaschement, som drog igjennem Toledogaden forbi Palæet, hvor Prindsregenten med Gemalinde og Fyrsten af Salerno befandt sig, medens en uhyre Mængde opfyldte Luften med Fryderaab. General Frimonts Proklamation fra Foligno af 27 Febr. var ved denne Leilighed opslaaet paa Gadehjørnerne, og Prindsregenten lod desforuden bekjendtgjøre en anden, som til Gemytternes Beroligelse bogstavelig indeholdt Kongens Svar paa hans sidste Meddelelse. Hs. Majestæt beklager deri, at Man ikke har taget nogen No tige af hans Skrivelse fra Laybach af 8 Jan., hvorved saa megen Ulykke kunde være sparet, da hans Bundsforvandtes Tropper jo kun kom i en venskabelig Hensigt. Han giver derfor sine Undersaatter at betænke, hvis Skylden er og beder sin Søn at følge bemeldte Skrivelse og den senere, Proklamation som Rettesnor i Eet og Alt. Tillige har Kongen nedsat en Jnterims=Regjering, bestaaende af følgende Medlemmer: Marchese Circello som Præsident Ridder Giorgio, Gen. Lieut. Fardella, Viceadmiral Lucchest, Overpostdirektør Andrea (for Finantserne), Præsident Vecchioni, og Hr. de Blasiis (for Politiet). Den 26de agtede Hertugen af Calabrion at afreise til Slottet Caserta, og Fyrsten af Salerno efter Sigende til Kongen, som endnu bestandig opholder sig i Florentz. Alt dette kan betragtes som følger af den i Capua under 20 Marts afsluttede Konvention, hvorefter alle Fjendtligheder strax skulle ophøre tillands, og tilvands det snareste begge Rigers Flaader kunne ved Kourerer faae Efterretning om Tingenes forandrede Vending. Capaa skulde besættes Dagen derpaa, og den Østerrigske Armee for Resten respektere Personer og Eiendom uden Forskjel. Ogsaa skulde en Kongelig Gouverner ansættes i alle de af Østerrigerne besættende Fæstninger, og Konventionen ratificeres af Prindsregenten og Baron v. Frimont. Samme Dag udkom en Armeeberetning fra Hovedqvarteret Teano, hvoraf Følgende i Korthed er det Væsentligste. Krigens sidste Ar aabnedes med Fortet Monte Cassinos Besættelse, som for eel gjæves afslog at kapitulere, thi da Besætningen gjorde Op tilstand, fik Østerrigerne saaledes Jndpas. Divisionen Walle moden opererede imidlertid i Flanken af Neapolitanerne ved Volturnofloden, som nu rømmede Leiren ved Mignano og deserterede i Tusindviis. Ogsaa Capuas Garnison gjorde " Opstand og skal endog have fyret efter Carascosa og Filangieri, hvilke derfor flygtede til Neapel. Det blev saaledes en let Sag for General Fiqvelmont at formaae Ambrosio med tvende Garde-Batailloner til Overgivelse, og at undertegne ovenstaaende Konvention, hvorpaa Østerrigernes Hovedqvarteer blev forlagt til Capua. Jøvrigt (siges der) modtoges de allevegne som længselfuldt ventede Befriere, og Garden var stedse den første til at adlyde Kongens Befaling. Under disse Omstændigheder er det intet Under, at de skuffede Carbonarer søge at undgaae det truende Uveir ved at forlade Riget. Deres fornemste Loge, den saakaldte AltaVendita, har brændt alle Atter og derpaa opløst sig. Hovedmændene for Revolutionen, Pepe og Minichini, have med omtrent 60 andre Carbonarer været saa lykkelige, ved den spanske Ministers Mægling, at slippe bort fra Neapel til Skibs men endnu veed Man ikke hvad Vei de have taget. Folkets Forbittrelse imod Carbonarerne gaaer saa vidt, at de ikke ere sikre paa deres Liv. Saaledes er den bekjendte patriotiske Deputerede Macchiaroli bleven myrdet af Pøbelen i Salerno.