Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-06-26
J Forgaars Morges Kl. 5, ankom jeg min Moder, min Søster Julie og Dr. 27 hertil Badet. Jeg kan allerede tydeligen mærke, at det virker paa mine svage Nerver. Jeg foler mig ligesom omskabt. De slemme Vapeur have sat sig og den stærke Benauelse er næsten forsvunden, uagtet jeg hidtil dog kun har brugt et eneste Bad. Doctor * har ogsaa forsikkret mig, at min Puls slaaer vel endnu lidt uordentligen, men dog ganske anderledes end hjemme. Der er ingen Tvivl om, at jeg vil faae her mit tabte Helbred igjen. Du kan ikke forestille Dig, bedste Henriette, hvor mange ellers uhelbredelige Syge der blive helbrededer! Du kjender jo Grevinde, Hun har i sex Aar, lige siden den Tid, hun blev gift, skrantet, og brugt næsten et heelt Apothek. Hun har betjent sig af de klogeste Læger og de klogeste Koner, men intet vilde, intet kunde hielpe hende. Omsider fik hun sin Gemal, der ikke kan afsee hende, med megen Møje, overtalt til at lade hende gjøre en Reise til Badet. Men neppe var hun kommen hjem igjen fra Badet, førend hun strax sporede en Forandring i sin hele Constitution. Med Baronesse for gik det ligesaa heldigen. Hun var, som Du veed, altid saa plaget af Hysterie, at hun blev med hver Dag svagere. Men aldrig saasnart var hun kommen til Badet og havde der ladet sig maanetisere af Dr. 227, førende hun kom sig igjen. Jeg er fuldkommen overbevist om, kjere Cousine, at min Badereise ogsaa skal have de bedste Virkninger. Doctor v. raaber stedse paa, at jeg kun skal søge saa megen Adspredelse, som mueligt, og holde mig i godt Lune. Det gjør jeg ogsaa. Jeg og Julie spadsere næsten den hele Dag. Mama holder sig for det meste hjemme, for hun kan ikke godt taale at gaae ud i den stærke Hede. Vi more os ganske fortræffeligt her. Men det forstaaer sig ingen Roser uden Torne. J Forgaars havde jeg den Malheur, at den unge Grev von 2, der staaer ved det 2ske Husarregiment, kom til at sidde ved Siden af mig i Skuespilhuset. Han sagde mig mange galante Ting, og har siden den Tid forfulgt mig overalt som min Skygge. Hvad enten jeg er i Skuespillet eller paa Promenaden, i Badehuset eller i Musiktemplet, saa er han efter mig. J Aftes var der Vauxhall. Veiret var himmelsk. Alle Buegangene vare oplyste med Lamper af forskjellige Farver. Basfinet og Neptunstøtten straalede af et broget Lys, hvoraf det klare Vand gav Gienskin. De hvide Svaner svømmede stolte deri. Det var et fortryllende Syn! Men da jeg, henrykt af Glæde, tilligemed min Moder og Julie, tog Jlluminationen i Øiesyn, stod med eet Husarofficeren igjen for mig. Han begyndte atter med sine sædvanlige Galanterier, men jeg slog Øjnene ned, svarede ham ganske kort, og havde nær vendt ham Ryggen, dersom jeg ikke havde fundet, at det vilde været upassende, især mod Sønnen af min Faders gamle Krigscammerat, om hvem han saaofte fortalte, at han ved Waterlod, frelste ham fra Døden. Men jeg tog saa tørt og koldt imod ham, at jeg haaber at blive fri for hans Paatrængenhed i Fremtiden. Ellers lader han til at være et meget godt Menneske, og Julie paastaaer endog, at han er smuk. J Vauxhallet syntes han rigtig nok at være det. Men la udt tous chats sont gris. Den høie ranke Figur, det velproportionerede Hoved, de udtryksfulde Øjne, det tykke sortebrune Knebelsbart, der ligesom støtter den græske Næse; alt dette, forskjønnet af en meget glimrende Husaruniform, kunde, som Du selv let indseer, ikke andet end tage sig ret godt ud. Julie synes ogsaa, imellem os sagt, at være lidt skudt i ham, men jeg gjør ikke synderlig af ham, og vilde kun ønske, at blive befriet for ham, saalænge vi ere her ved Badet. Mere næste Gang. Din evig hengivne Emilier. Zigeunerfamilien. Like vandring Arabs, skifts from place to plaaThe strolling tribe . . . . . Churcill. (Lig vandrende Araber drager fra Sted til Sted Den streifende Stamme.) Vognen holdt nu forspændt udenfor Gjæstgiverstedet. J det vi vilde stige derind, ønskede vor Vært og hans Kone os over ti Gange en lykkelig Reise, og bade os at anbefale deres Huus paa det Bedste. Hvad nu Fortæringens Beskaffenhed og Priis angaaer, da kunde jeg med god Samvittighed anbefale begge Dele som aldeles upaaklagelige; dog med den bemærkning, at min Vært har sig af som visse Procuratorer, der fordre et meget billigt Salarium, men et høist urimeligt Tillæg. Saaledes kjender jeg en Mand, der betalte sin Procurator kun 25 Rbd. for at føre en temmelig vidtløftig Proces, men derimod for et Hjul, der var gaaet itu paa hans Enspændervogn, da han skulde optage et Vidneforhør i Balderup, for Kost og Tæring, samt i Badskjærløn for Curen af en Næsebløden, han paa den besværlige Vei havde paadraget sig, 43 Rbd. Derved løb Regningen op til 68 Rbd. Min Vært tog for adskillige Personers Logis og Fortæring ikke meget over 4 Thlr. i to Dage, og det var meget billigt, men hans Regning var dog over 10 Thlr. Tillægget, eller Vognmæglerlønnen, udgjorde altsaa henved de to Trediedeele.