Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-10-31
Østerrig. Wiens Kommuneraad havde den 20de besluttet ved en Deputation at anmode Centralmagten om at understøtte dens Adresse til Keiseren. Keiseren har under 16de fra Ollmütz udstedt en Proclamation, hvori han siger, at Oprøret i Wien og Ungarn skal bekæmpes, indtil det er aldeles beseiret og Lambergs og Latours Mordere ere blevne overgivne til Retfærdighedens Arm, hvorefter Ministeriet og Rigsdagen skulle sætte lovlige Skranker for den misbrugte Presse, Foreningsret og Folkevæbning. J en anden Proclamation af 19de lover han dog, at de Folket indrømmede Rettigheder og Friheder skulle blive i Kraft. J Prag seer den tænkende Deel af Befolkningen, selv den zechiske, i Wienerbegivenhederne Frihedens Kamp mod Reaktionen, men Mængden, fanatiseret af de zechiske Blade, en national Kamp. Af god Kilde fortælles følgende charakteristiske Træk, Dr. Löhner, afsendt af Rigsdagen i Wien, kunde ingen Audients faae hos Keiseren i Ollmitz; da Man eiheller vilde lade ham komme ind til Erkehertug Franz Karl, blev han heftig i Forværelset, hvorpaa Erkehertuginde Sophie traadte ud af Værelset og raabte, blodrød af Vrede: "Glem ikke, at De er i en keiserl. Høiheds Forværelse og at jeg kan gjøre Brug af min Huusret." "Jeg staaer her i det souveraine Folks Navn - svarede Löhner - Deres keiserl. Høihed maa ikke glemme, at ogsaa det souveraine Folk kan gjøre Brug af sin Huusret." Rigsdagen i Wien havde den 21de udstedt en Proclamation til Østerrigs Folkeslag, hvori udvikles, at hvo som holder med Folkefriheden, maa være for Wien; Rigsdagen, der lover med lige Kraft at modvirke Anarkiet og Reaktionen, opfordrer Folket til at laane den dets moralske Kraft for at Keiseren skal indsætte et folkeligt Ministerium, trække Tropperne tilbage og igjen give Wien og Riget Fred, Ogsaa Nationalgarden i Wien har sendt en Adresse til Keiseren, hvori foreslaaes: Auersperg rykker ind i Wien med 10,000 Mand, Jellachich og Windischgraz fjernes, Folkevæbningen organiseres paany, et folkeligt Ministerium indsættes og Keiseren vender tilbage. Det synes at bekræfte sig, at den ungarske Hær under 19de har tilskrevet det østerrigske Folk, at den ansaae det for sin Pligt at komme sine østerrigske Brødre til Hjelp og at forfølge Kroaterne til det Yderste. "Allg. Oest Zeit. kalder sig bemyndiget til at erklære, at den ungarske Regjering ingen Deputation har sendt til Ollmitz. Centralmagtens Kommissairer, Dhrr. Welcker og Mosle, have ved at betræde det østerrigske Gebeet under 19de fra Passau udstedt en Proklamation til Østerrigerne, hvori de forsikkre, at de komme for at mægle Fred og Forsoning. Under 20de hedder det fra Wien, at Rigsdag og Kommuneraad trods enkelte heftige Ord spille en Mæglerrolle, hvorimod Nationalgardens Overkommando afgjort slutter sig til Befolkningens krigerske Tanker. "Oest. Lloyd, giver under samme Dato en sørgelig Skildring af Stadens Tilstand; den beskylder Rigsdagen med bittre Ord for Mangel paa Energi: enhver Østerriger maa ved at træde ind i Rigssalen og høre de Deputeredes intetsigende Snakken rødme af Skam og trefold forbande den Tid og det System, der have opdraget en saadan Generation." Man seer at den af den ungarske Rigsdag den 14de fattede Beslutning, at trække den ungarske Armee tilbage fra østerrigsk Gebeet, var begrundet i, at Rigsdagen i Wien endnu ikke havde erklæret, at den antog den tilbudne Hjælp. Det synes, at Armeen senere snart rykker frem, snart tilbage, den 20de stod den igjen paa østerrigsk Gebeet og den 21de lod Kossuth bekjendtgjøre, at han vilde drage til Wien.