Berlingske Tidende, 1836-02-13
Committeens Medlem, Grosserer Knudtzon, maatte gjøre opmærksom paa, at det ikke var sjeldent, at en Storm varede i 24 til 36 Timer, og at, naar Captainen og Styrmanden i slige Tilfælde blot førte . Bøgerne ved Notater paa Tavler og løse Blade, for siden at indføre det Fornødne i selve søgerne, denne Methode ikke kunde afgive nogen Control, naar hine vare enige. Han maatte endvidere bemærke, at Frog. af 19de Marts 1817 ikkun fastsætter Mulct, naar Skipperen ikke melder sig hos Consulen, og at den saaledes indirecte berettiger hiin til, imod Erlæggelsen af Mulcten, at blive liggende saa længe han vil, og han kunde da imidlertid til sin Hensigts Opnaaelse indrette sin Tid, uden i saa Henseende at være generet. Rhederen kunde ligesaagodt bedømme sin Capitains Conduite af Journalen, som naar to Bøger førtes; og hvad Mandskabets Conduite angik, da maatte man vel helst overlade det til Capitainen at bedømme den, ligesom dette heller ikke kunde interessere Rhederne. Taleren gjorde i Særdeleshed opmærk*) Sagens Overskrift i det foregaaende Nummer er udtrykt, paa en mindre rigtig Maade. som paa, at det var næsten alle Skibschederne i Kjøbenhavn, som androge paa Ophævelsen af Frog. af 19de Marts 1817, og han bemærkede derhos, at Omkostningerne, som denne Forordning medfører, ei vare saa ubetydelige, hvilket han med et Exempel nærmere oplyste. De private Assurandeurer i Forskjel i Præmien Kjøbenhavn gjorde aldrig for de Skibe, som havde Journaler og Log bøger, og dem, paa hvilke ingen saadanne Bøger førtes, og de havde erklæret, Jntet at have imod at hiin Forordning hævedes. Naar Stater som England og America, hvis Regjeringer gjøre saa meget for deres Lands Handel, ikke havde indført deslige Bøger, var dette dog et Beviis for, at Nytten af samme ikke var stor. Endeligen forekom det ham, at der ved de omhandlede Bestemmelser, ligesom kastedes en Skygge paa de danske Søfolk, der maatte være dem ubehagelig. Et Medlem yttrede, at det dog stedse blev de i Sagen deelagtige Personer, der skulde afgive Beviset, og at der altid, naar de vare enige, vilde levnes dem Tid til at indrette Bøgerne efter den lagte Plan, saa at disse ikke kunde være af synderlig Vigtighed. Til at hindre Misbrug af Flaget kunde de heller ikke ansees tjenlige, da den, der vilde misbruge Flaget, vel heller ikke vilde tage i Betænkning at gaae endnu et Skridt videre ved at forvandske Bøgerne. At ikke den omhandlede Jndretning er indført i Slesvig og Holsteen syntes at være en Omstændighed, der fortjente særdeles at komme i Betragtning. Professor Bang bemærkede, at det forekom ham klart, at Bøgernes ordentlige Forelse afgiver et Beviismiddel, om end ei et fuldkomment. At de, om end noget sildigere end befalet, fortes Dag for Dag i chronologisk Orden, hindrede senere urigtige Forklaringer; thi naar Bøgerne vare afleverede tilForhørsdommeren, som modtager Søforklaringerne, kunde en duelig Jnqvirent langt lettere opdage Urigtigheder; de Færreste have nemlig en saa god Hukommelse, at de kunne lyve uden at komme i Modsigelse med de tidligere Optegninger. Man havde ogsaa fordet omhandlede Beviismiddel en aabenbar Analogi i Forskrifterne om Kjøbmandsbøger, hvis Beviiskraft støtter sig paa de samme Grunde, en Beviiskraft, som alle Lovgivninger have erkjendt og alle Kjøbmænd maae indrømme. Forsamlingen burde vistnok ogsaa denne Sag tage Hensyn til at Sogssurancecompagniet, der uden Tvivl, efterat de private Tegninger af Assurancer ere aftagne, for Øieblikket har den vigtigste Jnteresse, som burde varetages, var for, at Fregn. 19de Marts 1817 maatte vedblive. Han troede, at da Grunden til de indkomne Petitioner var at undgaae den Uleilighed og de Omkostninger, som de gjeldende Lovbestemmelser om Skibsjournaler og Logbøger medføre, kunde dette opnaaes ved en Revision og Forandring. af disse Bestemmelser, uden at man behøvede J Henhold hertil, frem ganske at hæve dem. satte Professor Bang det principale Amendement: "at Forskrifterne om Log bøger og Skibsjournaler undergives en Revision i det Øiemed at fjerne enhver Uleilighed og Bekostning, som ei kan ansees uomgængeligt fornøden for at opnaae Lovgiverens Øiemed med de omhandlede Forskrifter. Han formeente derhos, at Regjeringens Opmærksomhed, saafremt Forsamlingen maatte billige dette Amendement, fornemmelig kunde henledes paa følgende Punkter: a) at Bestemmelsen i Fregn. 19de Marts 1817 § 1 om, at der skal holdes baade Log Journal, indskrænkes til, at der kun bog og skal holdes een Bog, som bør autoriseres, uden at denne Autorisation dog bør være indskrænket til een Reise, men kan gjelde forflere, imod at den ved § 5 befalede Paategning finder Sted ved Reisens Tilendebringelse eller Skibets Hjemkomst, b) At de ved § 4 foreskrevne Paategninger af de danske Consuler alene bør finde Sted, hvor Skade paa Reisen indtræffer, hvorom Protest nedlægges, og bør disse Paategninger altsaa bortfalde, hvor et Skib anløber en Havn for at søge Fragt eller Marked for sin Ladning eller for Modvind, samt paa Reiser til Jsland, hvor Skibet, for at drive Handel, anløber flere Havne, i hvilket sidste Tilfælde det skal være tilstrækkeligt, at Paategning finder Sted i den sidste Havn. c) At Bestemmelsen i Slutningen af § 4 bortfalder. d) At den ved § 12 bestemte Afgift til Justitsvæsenets Fond maa bortfalde. Endelig fremsatte Professor Vang, for det Tilfælde at Committeens Jndstilling skulde vinde Forsamlingens bifald, og hans principaleAmendement saaledes ikke blive antaget, følgende subsidiære Amendements til Committeens Jndstilling: 1) At Skibsjournalerne blive at gjennemdrage og autorisere af vedkommende Autoritet, som ellers har at paategne de ovrige Skibspapirer, uden Ophold og Bekostning for Skipperen, og 2) at der fastsættes en passende Straf, hvis Journalerne ei findes at være forte overeensstemmende med Lovens 4219. Han antog nemlig, at hiin Bestemmelse vilde sikkre imod Ombytning af Bøgerne, og at denne var i Rhedernes, Kjøbmændenes og Assurandeurernes Jnteresse, hvem det iøvrigt blev overladt omde vilde drage Skipperen til Ansvar. Et af Forsamlingens Medlemmer, bemærkede, at han ved Sagens foreløbige Behandling havde været forhindret fra at deeltage i Sagens Discussion, og det var ham, der, som En af Directeurerne for Sassurancecompagniet, med særdeles Jnteresse maatte følge denne Sags Gang, kjært, at der af Professor Bang principaliter var foreslaaet de Amendements, som han maatte billige. Han udviklede derpaa de Grunde, ifølge hvilke han ikke kunde være enig i Committeens Jndstilling. Øiemedet med Anordningen 19de Marts 1817 havde været, at fremkalde Orden i den Journalforring. som allerede ved danske Lov 419 var paabuden, og at det maatte paasees, at dette Lovbud blev overholdt, hvortil der vistnok til den Tid var den største Opfordring. Menfor at opnaae dette Øiemed, var det nødven Con digt at underkaste Journalen en streng trol, med Hensyn til hvilken der nu, efterat Forordningen havde været i Kraft i 16 Aar, vel kunde eftergives Noget, uden at man behøvede at befrygte, at deraf vilde opstaae skjøndt Taleren maatte ansee det Misbrug, for aldeles utilraadeligt, ganske at ophæve Thi vel var det saa, at denne Anordning. Journalens Autorisation og dens Paategning ved Reisens Ende neppe var istand til fuldkomment at hindre den Skipper eller Styr der forud havde paatænkt et Vedramand geri, fra at udføre et saadant Forehavende, men det gjordes derved dog vanskeligt og i flere Tilfælde umuligt at give den edelige Forklaring en anden Form end den, der stemmede med Journalen. Saavidt skjønnedes havde heller ikke hverken Proponenterne eller Committeen indladt sig paa, med Grunde at godtgjøre Uhensigtsmæssigheden af den trufne Foranstaltning, hvorimod der alene var anket over den Besværlighed og Bekostning, som den medførte, men dette kunde fornuftigviis alene bevirke, at man burde see disse formeentlige Ufuldkommenheder afhjulpne, men ingenlunde, at Forordningen derfor burde ophæves. Den paaankede Besværlighed bestod i, at der skulde føres to Bøger, hvortil Grundenne findes udviklede i det kongelige danske Cancellies Skrivelse af 19de Januar 1819. og skjøndt det vel ikke kunde negtes, at det muligen kunde være til større Sikkerhed for Vedkommende, at tvende Bøger fortes, end at der kun holdtes een, var Taleren dog af den Formening, at Forordningens Bestemmelse i denne Henseende kunde forandres, og Øiemedet alligevel opnaaes, hvorfor man vel burde give efter i dette Punkt, eftersom alle Skibsførere klagede over, at denne dobbelte Bogføring var dem til betydelig Besvær, i Særdeleshed naar de i stormfuldt Veir i flere Dogn efter hinanden vare nødte til at være paa Dækket, og havde nok at varetage med at passe paa Skibet. Med Hensyn til Bekostningen var det unegteligt, at den ingenlunde var ganske ubetydelig, og den burde derfor til Lettelse for Skibsfarten indskrænkes til, hvad der var absolut fornødent, eftersom det Udbytte, Skibsfarten gav, var saa ringe og ofte saa tvivlsomt, at der ikke burde paalægges den større Byrder end dem, som vare høist fornødne. Det skjønnedes saaledes ikke rettere end at det, uden i nogen Maade at være til Hinder for Opnaaelsen af det ved Forordningen tilsigtede Øiemed, kunde paabydes, at den Journal, som engang behørigen var autoriseret, gjerne kunde gielde for flere Reiser, og at de nu befalede Journal paategninger kunde bortfalde, hvor Skibet anløb Havn enten for at søge Fragt eller Marked for sin Ladning, eller for Modvind, eller for at indhente en eller anden Efterretning, samt paa Reiser til Jsland, hvor Skibet, for at drive Handel, anløb flere Havne. Heller ikke skjønnede Taleren rettere, end at den Bestemmelse, som findes i Slutningen af §. 4, var uden Nytte og at den følgelig burde bortfalde; ligesom det vel ogsaa kunde ventes, at den Afgift til Justits væsenets Fond, som ved F. 12 er paabuden, maatte falde bort, saa meget mere som det nævnte Fond neppe trængte til denne Jnd paa ingen Jdet Taleren saaledes tægt. Naade kunde tilraade, at Forsamlingen androg paa, at Fdn. 19de Marts 1817 skulde ophæves, og idet han ingenlunde kunde er kjende Rigtigheden af, hvad der var yttret om, at det maatte geraade de danske Skippere til Skam, at det var dem paalagt at føre autoriserede Journaler, eftersom dette i Udlandet snarere maatte være en Anbefaling for dem til at erholde Fragt, indstillede han til Forsamlingens Overveielse og Antagelse de af Professor Bang fremsatte Amendements.