Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-02-08
Hvorledes vil Kjøbenhavn vel see ud i Aaret 1844 Dette Spørgsmaals Undersøgelse vilde maaskee ikke være saa ganske interessant. Uagtet Fremtidens Slør er mørkt og ugjennemtrængeligt, saa er det dog en evig urokkelig Sandhed, at intet i Verden bliver stedse paa een og den samme Punct. Alting er underkakastet Forandring. Sammenlige ninger mellem det Forbigangne og det Nærværende lede til Slutninger om det Tilkommende, hvortil der langt fra ikke behøves nogen Spaadomskraft. Det synes nødvendigt, Anden Aargang. at fremsætte her disse Præmisser, for ikke at blive straffet som en Spaamand. Et Dameselskab i Aaret 1844. Jeg tænker mig her et Selskab af Damer, der i nuværende Øieblik ere Piger paa 15 til 18 Aar, hoppe og danse, og lee af deres Bedstemødres Formaninger, men som om 40 Aar selv ere gamle Matroner, der ryste paa Hovedet og tale om Ungdommens fordærvede Sæder og de daværende slette Tider. "Ja, siger den ene og sætter et Ansigt op som den hellige Madona, ja, i min Ungdom, da levede man ganske anderledes, da existerede der dog noget, som kaldtes Sædelighed; man gik vel med blottede Arme og halvbedækket Bryst, men ikke saaledes som i disse syndige Tider, hvor man næsten gaaer ganske nogen. Ak, hvor har dog det Onde grebet om sig som et Kræftsaar! Da jeg var Pige, da gik man vel paa Masquerade to Gange om Ugen, men nu maa jo et ungt Fruentimmer næsten hver Aften paa Bal og Maskerade. Den Gang lode Tjenestepigerne sig i nøie med at føres af deres Galaner paa de offentlige Masquerader, men nu ere de jo med i alle Klubber! - Ja, siger en anden tyk og gammel Matrone, som i dette Øieblik straaler i sin Ungdoms fulde Glands, ja, det maa De nok sige, Madam. J vor Ungdom, da lode Mændene sig nøie med at holde een Maitresse, men nu holde de fire, om ikke fem. Den Gang lode de dem boe i en afsides Gade og skjulede dem som Contrebande, men kom nu, Nu betyder en Maitresse meere i et Huus end en ærlig og ærbar Kone. Manden gaaer med sine Duller i Klubben, Konen maa sidde hjemme og vansmægte. Og Priserne paa alle Fornødenheder, hvad have de ikke forandret sig, J min Ungdom kunde man kjøbe en Favn Brænde for 11 Rdlr., en Tønde Rug for 8 Rdlr., en Fjerding Smør for 12 Rdlr.; nu koster en Favn Brænde 33 Rdlr., en Fjerding Smør 25 Rdlr. og en Tønde Rug 27 Rdlr. 3 Mk. Man kan i vore Dage ikke leve ordentlig under 3000 Rdlr., og da maa man endda forstaae at knibe Muskaten. Paa Overflødigheder er der i dette Fald aldeles ikke at tænke. En Pladslogebillet koster jo nu paa billetcommissionaircomptoiret 5 Rdlr. 2 Mk., og naar man ikke subscriberer derpaa, faaer man den ikke engang." - "Ja, Tiderne have skrækkelig forandret sig, siger en Tredie. "J mine Pigeaar havde man vel Restaurateurer og Tracteurer, hvor unge Mennesker om Morgenen kunde tage Chocolade og spise Bakkelser, og om Aftenen drikke et Par Glas Punsch og spise nogle Portioner Jis og fem eller for Kager. Men det skede dog ikke paa mere end paa to eller tre Steder. Nu derimod er der en Restaurateur og Conditor næsten i hvert Huus. Unge Mennesker tilbringe det meste af deres Tid paa saadanne Steder." – "Ja, i min Ungdom, siger en Fjerde, vare dog de fleste Mennesker sunde, en Alder af 50 Aar ansaae man just ikke for nogen meget høi Alder. Nu derimod er man gammel i sit 28de Aar, faaer graat Haar i sit 32te, gaaer ved Krykker i sit 45de, og ligger i GraEn Alder af 60 Aar. ven i sit 48de Aar. ansees for en reen Methusalemsalder. Den Gang talte man 100 Doctorer i Kjøbenhavn, og ansaae det for store Ting. Mange af dem fortærede 2000 Rdlr. om Aaret, og man betragtede det som et Beviis paa, at de maatte have meget at fortjene. Nu tæller Kjøbenhavn netop 7 50 promoverede Doctorer. Nogle af dem fortære 8000 Rdlr., og ingen af dem under 4000 Rdlr. aarligen. Gigten allene, har Doctor Panglos nylig sagt, indbringer ham aarligen over 1600 Rdlr. Børn paa 12 Aar have allerede Podagra." - "Ja, hvoraf kommer det?" raaber den Femte! "J vor Ungdom, da var det endnu ikke saa almindeligt som nu, at Skræder og Skomager drak sin Chocolade om Morgenen, og spiste Desert og Jis til sin Mad. Den Gang havde man herlige Aquaviter, som kjøbtes i Viingaardsstrædet. De gave Kræfter og Sundhed. Borgerfolk gik hen paa Viinkielderen, drak Gammelviin, rød Viin og Muskatviin, og discourerede om politiske og courieuse Sager.