Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-02-10
Ved Tallotteriets 1416de Trækning i Kjøbenhavn udkom: Jndsendt. Dersom de mindre Eiendomme i Staten skal kunne holde sig i en Priis som svarer til deres omtrentlige virkelige Værdie, og dersom den uformuende, men derhos ikke mindre virksomme og kloge Mand skal kunne blive Eiendoms-Besidder, maa et det være af Vigtighed, ja kan vel endog ansees som aldeles nødvendigt, at der findes Leilighed til at erholde Prioritets=Capitaler for 2/5, eller i det mindste Halvdelen af slige Eiendommes Værdie i Kjøb og Salg. Mange ville vel kunne blive hjulpne ved private Laan, men dertil udfordres som oftest personlig Kjendskab og Forbindelser, der ikke falde i Alles Lod; Statsformuen er desuden nutildags paa mange Maader anbragt i de uhyre Laan, som næsten alle Stater have seet dem tvungne til at giøre, saa at det der bliver tilovers hos Eiendoms-Besidderne er utilstrækkeligt, og skiøndt Statsstyrelsen ved at befale at Umyndiges og offentlige Stiftelsers Midler skulle anbringes i faste Eiendomme, har søgt at raade Bod paa Mangelen, er disse Hielpekilder ikke tilstrækkelige, og kunde paa Landet og i Kiøbstæderne, hvor Jurisdictionerne ere mange, Capitalerne derimod kun faa, og ofte kun til Raadighed for kort Tid, ei altid benyttes uden store Bekostninger og med grundet Frygt for om faa Aar at erholde en saadan Capital opsagt til Udbetaling, hvilket undertiden er det sammesom at blive jaget fra Huus eller Gaard. – Offentlige Kasser i Kiøbenhavn give ugierne Prioritet i langt fraliggende Eiendomme; Stiftet selv har, med Undtagelse af Nykjøbing Hospital, ingen formuende Stiftelser, som kunde giøre Udlaan, og Sparekassen, der skal tilbagebetale sine Capitaler efter een Maaneds Opsigelse, kan ikke, uden i Forbindelse med andre Kasser, binde sine Penge til faste Eiendomme, saa at man, med fuldkommen Sandhed, kan sige det samme om Lollands og Falsters Stift, som de jydske Stænder=Deputerede have sagt om Jylland, at her er Mangel paa Prioritetscapitaler for de mindre Eiendoms-Besiddere, og det er vist et temmelig almindeligt Ønske, at Lollands og Falsters Stift maatte forundes et Laane institut, under Kongelig Garantie og offentlig Bestyrelse, i det mindste til Afbenyttelse for de mindre Eiendoms=Besiddere, hvoraf der i Stiftet med dets mange Kiøbstæder gives et betydeligt Antal. Vel har vore jydske Brødre i Stænderforsamlingen i Viborg erindret alle Danmarks Eiendoms-Besiddere, ved at udvide det foreslaaede Laane-Jnstitut til hele Riget; men det vilde have store Vanskeligheder for os Øeboere at benytte en Laane-Jndretning i Viborg, Aarhuus eller Aalborg; og Lollands=Falsters Stift ligger desuden saa soleret, og er saavel i Pengevæsens=Anliggender som Eiendoms-Besiddelse saa aldeles adskilt fra Danmark andre Stifter, samt, som Provinds betragtet, af saa stor Vigtighed, at det godt kunde behøve en egen Jndretning af den ommeldte Slags, der, efter Behag, kunde gives Navn af Credit-Casse, Laane=Jnstitut, Bank, Central-Casse, eller Andet. Hvilke Capitaler der kunde bidrage til at danne en saadan Casse er naturligviis det Spørgsmaal, som først paatrænger sig, naar man overtænker denne Sag, og vi tillade os at yttre som Formening: at de behøvende Summer ville findes forStørstedelen i samtlige Overformynderie-Casser, i Spare=Cassen, vel ogsaa i Stifts-Cassen, Amts Fattig-Casserne, Skifte= og flere offentlige Casser, der alle vist vilde være vel tiente med, at deres Capitaler gjordes frugtbringende i faste Eiendomme. Allerede den Omstændighed, at de Umyndiges Midler, vel omtrent for dette Stift 150,000 Rbd., og Sparekasse=Midlerne omtrent 79,000 Rbd., som nu indestaae i den Kongelige Casse, bleve anvendte til Udlaan, vilde stoppe mange Huller, og skulde Fordringerne blive betydelig større, hvilket dog ikke er at formode, da vilde det være en let Sag for Statsgjælds=Cassen at komme Stiftet til Hielp med Bidrag af andre offentlige Casser. Laane-Jnstitutet som vi tør kalde det saaledes) maatte, for at have Tiltro, være garanteret af Regieringen eller Stats=Cassen, eller rigtigere: være en Deel af Stats=Cassen, og bestyres af en Kongelig vel aflagt Embedsmand, der dog neppe behøvede at være Oppebørselsbetient i det Større, da nærmeste Amtstue kunde paalægges at modtage og udtælle alle Summer efter denne Embedsmands Anviisning. Formeentlig kunde Cassen ordnes paa den simpleste Maade, uden at forrykke den nu bestaaende Tingenes Orden, naar der forordnedes: at samtlige Umyndiges Midler, Skiftemidler, Sparekassemidler m. m. indbetaltes i Stats=Cassen, og derfra forrentedes saaledes som hidtil tildeels er skeet; hvorimod Jnstitutbestyreren bemyndigedes til at trække eller anvise paa Amtstuekassen indtil et vist Beløb. Hans væsentligste Embedspligter bleve altsaa: at udlaane samtlige Capitaler, anvise, opsige og indfordre dem tilligemed Renterne, eftersee Panterne, holde Bog over det Hele, og aflægge Regnskab til Stats=Cassen eengang aarlig. For at undgaae Vidtløftigheder, var det formeentlig rigtigst, at alle af Overformynderierne nu udlaante Capitaler bleve under sammes Bestyrelse indtil de efterhaanden udgik. Beneficium processus gratuiti turde forhaabentlig ventes i alle Sager der angik Jnstitutets udestaaende Fordringer.