Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1831-07-11
Den vigtigste Efterretning fra de gamle pohlske Provindser er, at Storfyrst Constantin er død i Witebsk. Jøvrigt vedblive pohlske Blade at fortælle om det Held, hvormed Generalerne Gielgud og Chlapowskirykkede frem mod Wilna, men omtale ikke, at deres Angreb paa samme siden er afslaaet, og at Gielgud med Resten af sine Tropper, omtrent 1500 Md., har trukket sig tilbage til Georgenburg. Ved tvungne Udskrivninger - berettes der fra det russiske Hovedqvarteer - havde han forøget sine Stridskræfter, gik derpaa den 18 Juni over Willig, og angreb vore Tropper den 19de paa et Terrain, hvor det ikke var dem muligt at trække sig tilbage. Regimentet Prinds Carl af Preussen fægtede især med stor Tapperhed. Efter 8 Timers Kamp begyndte vort Artillerie at virke kraftigt, og da 2 Stykker, der fulgte ved et Kavallerieangreb, bleve tagne af Pohlakkerne, gjorde Landsenererne af den kongelige Garde saa hæftigt et Angreb, at Fienden blev kastet tilbage over Floden, uden at kunne forstyrre Broen efter sig. Vi gjorde 600 Fanger ved denne Leilighed, og Wilna er sikret. Jøvrigt skal Jnsurrektionen, have udbredt sig lige til Mohilew; en russisk Havretransport er taget af Pohlakkerne, blandt hvilke dog ogsaa nogen Desertion finder Sted. Den almindelige Forbittrelse mod Deeltagerne i den nylig opdagede Sammensværgelse var saa stor, at National gaardens hele Anstrængelse udfordredes, for at beskytte General Hurtig, da han blev fængslet. Kappe, Epauletter og Klæderne bleve revne af ham; fra alle Sider hørtes det vilde Skrig, hæng ham, hæng ham!" og først efterat han og General Jankowski var fængslet, adskiltes Folkemasserne, uden at nogen Uorden ellers fandt Sted. De 3 Hovedmænd, General Hurtig, Oberst Slupetzki og Konditor Lessel ere alle Svogre til den i Natten den 29 Novbr. myrdede GeneralHaucke, og i de Sammensvornes Kasse skal der være forefundet 3 Millioner Rubler. Den første Anledning til disse Hæftelser skal være kommen fra Gallicien, hvor General Hurtig stod i Forbindelse med en forhenværende russisk Oberst Brend, der levede som Spion i Lemberg, og General Uminski var den Første, som gav Hovedstadens Gouverneur Efterretning om Sammensværgelsen. Hensigten var at bevæbne de russiske Fanger i Cienstochan, og med deres Hjelp at overrumple Hovedstaden i Armeens Fraværelse. De offentlige Blade fordre ogsaa en stræng Afstraffelse, til Advarsel mod lignende forræderske Planer, General Uminski klager i den pohlske Koureer over, at han blot paa Grund af en Skrivelse til Overanføreren er bleven afsat fra sin Kommando og General Jankowski i hans Sted udnævnt; men da han ikke meddeler dens Jndhold, kan Man heller ikke dømme derom. De Lysten til at tjene Staten gjør ham det umuligt at blive længere i hans nærværende Stilling, saa anmoder han Nationalregjeringen om, at hans Sag maa blive undersøgt og paadømt af en Krigsret. Efter Jankowskis Fængsling have og saa adskillige af Officererne ved Uminskis forrige Korps i offentlige Blade beklaget hans Tab, og yttret Ønske om at han maatte blive givet dem tilbage. De af den forrige Regjering solgte eller bortforpagtede Nationalgodser, af Værdie 19 Mill. Gylden, ere atter satte til Regjeringens Disposition, og Rigsdagen har dertil givet sit Minde med 39 mod 21 Stemmer.