Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-10-05
(Jndsendt fra Landet.) En bedre Oekonomie i Henseende til Brænde, er og bør være en vigtig Gjenstand for enhver retskaffen Huusfaders og Huusmoders Opmærksomhed. Endog i vort skovrige Norge er dette en Partikel, hvorpaa allerede er og i Tiden endnu mere vil blive en mærkelig Fattelse. Jeg drister mig ikke til ret grundig og uden Modsigelse at beskrive Aarsagen hertil; men efter Fornuftslutninger og hvad tildeels Erfarenhed har lært mig, maa det dog meget komme deraf, at de som hugge Brænde saavel til egen Fornøden hed som og til Udførsel til Kjøbstæden, tage forFode det som er nærmest og lettest at faae frem, uden enten at have Jndsigt eller Eftertanke nok til at betragte den Skade, som Skoven foraarsages derved, at de unge og i sin bedste Vext staaende Træer afhugges, tilligemed de gamle udtørrede, som allene burde bestemmes til Brændeveed. Unegteligt er det, at mere Umage og Bekostning ved at skaffe Brændet frem, vilde foraarsages, men mon det ikke var bedre, at have denne Uleilighed i Tide, og lade den nærmest værende unge Skov voxe til, end at man siden Jntet finder hverken paa det ene eller det andet Sted, – En stor Aarsag til Brændets Aftagelse er og uden Tvivl den slette Oekonomie, som for det meste hersker ved Brugen deraf. Jeg vil ikke tale om, at beqvemmere Jldsteder burde indrettes, hvor 4 til 5 Kiedler kunne kaages med den samme Jld som nu bruges til een dette er noget, som endskjønt det er begyndt og befundet meget nyttigt, nok ikke saa hastigt bliver almindeligt, men den Ødselhed som hersker med Brændet burde afskaffes. For det meste overlades denne især i Kjøbstæden saa betydelige Huusholdningsartikel til en ofte skjødesløs Tjenestepiges Forgodtbefindende, der, for ikke at give sig den Umage ofte at antænde Jlden, gjerne lader det brænde paa Skorstenen den hele Dag, enten Noget koger eller ej, og naar da Noget skal koges, bruges almindelig dobbelt og tredobbelt saa meget Brænde, som virkelig behøves. Jeg besøgte forleden Vinter en god Ven paa Landet, og saae der med Forundring et Exempel herpaa; en stor Gryde skulde opkoges, og denne var hængt en Alen til fem Qvarteer fra Jldstedet, og derunder opstablet ligesom et lidet Huus af Brænde, saa at naar Jlden ret fattede deri, kunde Jngen næsten komme nær for Varme. Jeg gjorde Huusfaderen opmærksom saavel paa den Farlighed der var derved, saavelsom ogsaa paa den Mængde Brænde der paa saadan Maade maatte medgaae. Han tilstod mig Rigtigheden heraf, men sagde derved, at han ikke har skunnet faae denne ved saa lang Brug hævdede Uskik afskaffet, uden alt for megen Allarm i Huset; tillige maatte han tilstaae, at om Vinteren, en Hest næsten altid maatte bruges til at frem trække det fornødne Brænde til hans Huus, og en Dreng eller Tjenestekarl aldeles intet andet kunne bestille, end at fremkjøre og hugge samme Enhver indseer da let, hvor kostbart dette er, endog paa Landet, hvor oven i Kjøbet Skoven findes under Gaarden. - Det var derfor en ønskelig og høist nødvendig Sag, at Midler til en bedre Indretning herudi bleve opfundne og gjorte almindelige, for nogenledes at ophielpe den Mangel, som Efterslægten dog uundgaaelig vil forefinde paa fornøden Brændeved. By Jndsendt.)