Viborger Samler, 1787-01-22
Jndsendt. Min Herre! Jntet undrer mig mere, end dette: at jeg endnu aldrig i deres Samler har fundet noget om denne. denne Materie som jeg her skriver over; De give os ofte Moraler og som De veed, ere de, med mindre de ere enten kortforfattede og myndige, eller og blandede med Sødhed, ganske ufordragelige for Mennesker, der føle sig selv. En stor, og jeg tør vel sige den største Mængde, troer sig langt ophøiede over Moraler, endog naar de blive udtalede af en dertil forordned Taler, langt mere over de, der skrives i et Ugeblad, som Folk gjerne holder, for, som de sige: At see Nyt af Aviserne. Umuelig kan jeg laste dem derfor; thi de samler indsente Tanker og meddeler Læserne dem igien, men langt mere undrer jeg over, at mange skriver Moraler, hvoraf man, sandelig til liden Nytte, har hele Folianter fulde, læser man dem endog, siger man gierne: Det har vi nok af, det har vi hørt saa tit. De vil altsaa heraf lettelig slutte, at jeg ingen Moraler vil give: Nei, tvertimod, jeg vil skrive alene om det som kan fornøie, og nu tvivler jeg ei længere om, at jo mit Brev vil blive giennemlæst af alle, som have læst det saavidt, og ere heldigen kommen over Moral=Diskursen. Nu vil jeg begynde med to Spørgsmaale. Enten læres meest af en god Præken, eller af en god Commodie, At man ligesaavel kan røres af et smuk dramatisk Stykke, og tillige lære af det, troer jeg ei bør bevises; thi enhver, som har seet eller blot læst en Komoedie, finder altid deri Karakteerer, som jevnligen forekomme i det daglige Liv, tilligemed med Laster og Dyder, af hvilke de første bør skyes og de sidste følges. Og, hvad meener De dette Præludium vil sige: Jntet andet, end jeg ville have oprettet i hver Kiøbstæd dramatiske Selskaber, hvoraf der i vores Hovedstad ere saa mange. Hovedstaden har mange Jndvaanere om Vinteren alene for Komoediens Skyld, og den Fordeel kunne paa den Maade blive mange til Fordeel, uden for den. J Holbek og efter Beretning er i Korsøer saadanne Selskaber. Jeg troer vel ei at burde bevise, at der ei er noget uanstændigt i enten at see dem, eller selv spille med, naar jeg alene siger, (som enhver desuden veed) at Kongen selv beærer dem med sin Nærværelse, er det mere end der burde siges til deres Fordeel. At engammel rynked Matrone af Almuestanden ansees det for Synd, kan man lettelig udlede deraf, at hun enten ei har seet Komoedier, eller og ingen sund Menneskeforstand har. Og nu Jndretningen angaaende. 1. Har enhver Bye, om aldrig andre rummelige Værelser, saa dog en Raadstue, hvor der kunne spilles. Et Dekke gjordes ei behøv, Skranker langt mindre; thi Parterret var hverken støiende, ei heller saa tilpakket, som paa offentlige Skuepladse. 2. Findes der og unægtelig i hver Bye saa mange duelige, der dertil kunne behøves. Fiorten Mandfolk og ti Fruentimmer var det høieste der behøvedes. 3. Nogen Bekostning maatte vist nok skee, som til at anskaffe Dragter, Commoediebøger : bøger, og andet for, men dette kunne, naar der var mange Tilskuere, betales af dem allene, eller i modsat Fald af alle, baade Spillende og Tilskuere, 4 Rd. blev dog for hver Person tilstrækkeligt. 4. Enhver Bye eier i det mindste nogle, der have seet Stykker opføre paa offentlige Skuepladse, og maatte da undervise de ukyndige. Jeg vil reent forbigaae alle andre Stykker, som kunne være nødvendige ved Indretningen, og de kunne lettelig giøres af enhver. Jeg troer (ifald andre ei giør det), at denne Fornøielse endog var større end Concerter, og Baller; Musik kunne desuden haves i Komodier, og Dands efter Stykkerne i Mangel af Balletter. Det er alt det jeg havde at sige Dem, og gid de, der læse Bladet, maatte sige: Den Gang var der dog noget Nyt i Avisen. De skulle snart troe, jeg var en omflakkende Skuespiller, efterdi jeg har givet dette Forslag, men det er jeg saamen ikke, men jeg er og vil være Deres forbundne Tiener, Er i Dec. 1786. Landstinget Onsdagen den 24 Jan. 1787.