Berlingske Tidende, 1815-04-28
Mayland, den 9de April. De herværende Tidender levere efterstaaende af Kong Joachim Rimini den 31te Marts udstædte Proclamation. Timen er kommen, da en stor Skjebne maa gaae i Opfyldelse. Forsynet bestemmer Eder endelig til et uafhængigt Folk. Fra Alperne til Sepaa gientyder kun ret Raab: Jtaliens Uafhængighed. Med hvilken Ret kunde fremmede Holt berøve det denne Uafhængighed, ethvert Folk første Ret, første Gode; Af hvad Grund skulle de beherske Eders skiønneste Marker, tilegne sig Eders Rigdomme, forat forplante dem til Egne, hvor de ikke fremspirede, hvorvidt ere de beføiede til at bortfore Eders Sønner, lade dem tiene, forsmægte og døe langt borte fra deres Fædres foravet forgieves havde altsaa Naturen optaarnet Alpernes Volde for Ever, forgieves omgierdet Eder med endnu mægtigere Stranter, med Forskiel i Sprog og Skikke, med Karakterernes uovervindelige Udvereensstemmelse i Nei, Neil Ethvert fremmed Herredømme forsvinde fra Jtaliens Jordbund, Engang Verdens Herrer have J bødet for denne farlige Roes med 20 Aarhundreders Undertrykkelse. Fra idag være den Eders Hæder ikke længer at have Herter. Ethvert Folk maa holde sig inden de Grændser, som Naturen betegnede det; Have og utilgiængelige Bierge ere Eders Grændser, tænk, aldrig paa at overskride dem; men driver Udlændingen bort, som fornærmede dem, om han ikke skynder sig at vende tilbage. 80,000 Jtalienere fra Neapels Gedet drage ud under deres Konges Befaling, og sværge, ikke at hvile førend Italien er befriet. Allerede er det beviist, at de vide at holde, hvad de have svoret. Jtalienere fra andre Egne, understotter denne stormodige Plan, Hvo, der har ført Værget, gribe det igien; den ukyndige Ungdom lære at føre det Etovert ædlere Gemyt træde frem, og tale i Fædrenelandets Navn til ethvert Bryst! Folkestyrken udvikle sig i Masse og under alle Former! Det kommet an paa at afgiøre, om Jtalien skal være frit eller endnu i Aarhundreder bøie sig under Trældomsaaget. Kampen maa være afgiørende, og vi ville i lang Tid see det skiønne Fædrenelands Vel grundet, der - endnu sønderrevet og blødende - kalder til den heftigste Kamp. Oplyste Mænd i ethvert Land, som fortiener en lidetal Regiering, Fyrster, som udmærke sig ved Karatteerstorhed, ville glæde sig ved Eders Foretagender, istemme Eders Triumph. Og kan Engelland vel nægte Eder sit bifald, dette Forbillede paa en constitutionel Regiering, dette frie Folk, som regner sig det til Rees at kiæmpe og anvende sine Skatte for Folkenes Uafhængighed, Jtalienere. J vare længe forhausede over forgieves at opfordre Os; dadlede maaskee endog Vor Uvirksomhed, da allerede Eders Ønsker, tonede rundt om Os. Men den beleilige Tid var endnu ikke kommen; endnu havde Jeg ikke erholdet Proverne paa Eders FiendersTroloshed; det var nødvendigt, at Erfaringen opdagede de skuffende Løvter, med hvilke Eders gamle Herskere vare saa gavmilde, da de igien viste sig iblandt Eder, Hurtige og uheldbringende Erfaring: Jeg kræver hine brave og ulykkelige Jtalienere fra Mayland, Bologna, Turin, Venedig, Brescia, Moden, Regio og andre berømte Stæder til Vidne derpaa, Hvormange tappre Krigere og dydige Patrioter ere revne bort fra deres Fædreneland, hvormange suk end i Fængsel, hvormange Slagoffre og trykkende Byrder og uhørte Omygelser, Jtalienere, Erstatning for saamange Ulykker, sluttet Eder i nøiere Forbindelse med hinanden og en Regiering efter Eders Valg, en ægte national Repræsentation, en Forfatning værdig Aarhundredet og Eder skulle bevogte Eders indvortes Frihed og Eder Eiendomme, saasnart i sætte Eders Mod i Pant for Eders Selvstændighed. Jeg opfordrer alle Tappre til at fægte ved min Side; Jeg hidtalder alle dem, som have tænkt over deres Fædrenelands Anliggender, forat forberede den Forfatning og de Love, som fra nu at skulle beherske det lykkelige, det uafhængige Jtalien. Rimini, den 31te Marts 1819.