Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-05-28
Blandt hine besynderlige Karakterer, som Naturen stundom frembringer og som saa aldeles afvige fra dens almindelige Love og Virkninger, at vi betragte dem med Forundring, uden at være istand til at forklare os dette Phænomen, hører unægteligen det Menneske, vi her ville skildre. Hans Fader, Robert Jones, lever i Aberdaron, en liden Søhavn paa den ødeste og vildeste Deel af Kysterne af Wales i England. Han er Tømmermand, af Profession, men, benyttende sig af Stædets Beliggenhed, tager han stundom ud paa Havet for at fiske, stundom i en liden Baad fra Aberdaron til Liverpool. Med hans Hustro MargarethaRichards har han 3 Sønner og een Datter, af hvilke Richard, Gienstanden for disse Blade, er den næst ældste. Han blev fød i Aaret 1780 og hedder Richard Roberts Jones. Skiøndt hans konstitutionelle Mangler, og i Særdeleshed hans svage Syn, tildeels gjorde ham uskikket til alt Arbeid, tillod hans Forældres forarmede Stilling ham dog ikke at være aldeles ubeskjæftiget, og, som en Følge heraf, forsøgte Faderen at oplære ham i sin Profession. Men den Hiælp, han havde lovet sig her i Sønnen, glippede aldeles. Af en eller anden Grund, den vi ikke kunde forklare, fik Richard en uimodstaaelig Lyst til at lære Sprog. Hvad enten denne Tilbøielighed nu var en frivillig Gave af Naturen eller en Virkning af Valg eller Tilfælde, er et Spørgsmaal, hvis bestemte Besvarelse vilde være forbunden med større Vanskeligheder end det i Førstningen synes; men saameget er vist, at skiøndt han har i dette Fag (Sprogkundskab) aflagt Beviis paa Ævner, som kunde have bragt ham til at rivalisere med en Buxtorff eller Lipsius, røber han en ganske besynderlig Mangel paa Fatteævne og Begreb om enhver anden Ting i Livet, ja han synes at være aldeles blottet for det Overlæg og den Eftertanke, som kunde giøre denne sieldne Naturgave nyttig for ham, eller endog forskaffe ham Livets Ophold. Richard var 9 Aar gammel førend han var istand til at læse sit Modersmaal, hvori han undervistes af hans Moder og yngre Broder. Han bestræbte sig derpaa at lære Engelsk (for Waliseren, er dette et fremmed Sprog), men det kostede ham megen Umag; han anførte siden som Grund hertil, at Ortographien var ikke bestemt, samt at Udtalen forandrede sig hvert tiende Aar, og virkeligen forstaaer han heller ikke saa godt Engelsk som adskillige andre Sprog, hvilke han med mere Lyst- og Flid har lagt sig efter. Da Richard var 16 Aar begyndte han at studere Latin, hertil hialp en Dreng i Sognet ved Navn John Evans ham; denne gik i Skole i Aberdaron. Endskiøndt Richard aldrig havde Leilighed til at besøge Skolen med de andre Børn, listede han sig dog ind i Samme, naar de andre Drenge havde forladt den, og ved Hjælp af de Bøger, han fandt der lærte han sig selv meer i een Maaned end enhver anden Dreng kunde lære i sex. Til samme Tid lærte han sig selv at skrive; han skriver en læselig Haand og med lige Lethed i alle de Sprog, han siden erhvervede sig Kundskab i. Da han var omtrent 19 Aar gammel, kiøbte han af EdvardRichards, en Vallisk Digter, en græsk Grammatik, ved idelig Læsning i denne erhvervede han sig saamegen Jndsigt i Sproget, at han begyndte efterhaanden at forstaae, hvad han læste. Siden er han gaaet alt meer og meer frem og har læst adskillige græske, prosaiske Forfattere, men isærdeleshed Digterne tilligemed deres Commentatorer. J denne Læsning finder han sin høieste Glæde - besynderligt nok, ikke over de historiske Data, han læser, eller den Oplysning, han derved erholder, men ene over Spogbygningen og dets Vendinger; endskiøndt han saaledes ved denne Læsning har forøget sine grammatikalske Kundskaber, saa er han dog ligesaa uvidende om Jndholdet af det Læste, som han var førend han begyndte paa Værket.