JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-29
D. 16de d. M. kom Fyrsten af Strongoli, nenpolitansk Generallieutenant, tilbage fra de Allieredes Hovedqvarteer, med en egenhændig Skrivelse fra Keiseren af Østerrige til Kongen af Neapel. Det er nu vist, at Livorno er besat af Neapolitanerne. Fortet overgav sig d. 20de; men Østingelserne ere endnu ikke bekjendte. De Franske gik ud under Escorte af meapolitansk Cavallerie. Man bragte strax de engelske Skibe denne Efterretning, og lod dem vide, at Havnen var aabnet af General Minutolo. Staden selv var allerede to Dagi Forveien bleven besat af 3000 Neapolitanere. -J Gaeta indskibes svært Skyts til Rom, sandsynligviis til Engelsborgs Beleiring. - Den neapolitanske Division, under Generallieutenant Carastosas Commando, er brudt op fra Mydena over Parmaz General Ambrosios fra Bologaa til Maden. Paa samme Tid trykkede ogsaa General Nugents østerrigske Division frem. - Jndholdet af den mellem Marqvis deel Gallo og Lord Bentinki Neapels og Engellands Navn sluttede Convention der følgende: 1) Alle Fiendtligheder mellem Neape- og Engelland til Lands og Vand, saavelsom paa Derne i det adriatiske Hav og Middelhavet, ophøre. 2) Saalænge Vaabenstilstanden varer skal fri Handel have Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-29
Wien, d. 2den Marts. Saa alvorlig Krigen fortsættes paa den ene Side, saa utrættet synes man paa den anden Side at arbeide paa Freden. Man aflader ikke nøie at veie Parternes Jnteresse mod hinanden, og søge Midler til at tilfredsstille dem alle. - Med Hensyn til Jtalien forsikkrer man her, at Hs. Majestæt Kong Joachim af Neapel skal overtage den øverste Commando over alle hiin Side Alperne staaende østerrigske Tropper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-29
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Nyeste. Skilde. Kjøbenhavn. eracEllevte Aargang. No. 27. Udgivet, og forlagt af Boghandler S. Soldig. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 2 April 1814. Om Critiken. Lyst og mørkt er, ligesom stort og lidet, meget relative Begreber. En lys Nat og en mørk Dag ere billeder paa en Nations Oplysning. Med Føie sammenligner man denne med den levende Naturs Dronning, Solen, der lidt efter lidt opstiger, indtil den i sin hele Middagsglands udbreder. sit Lys over Horizonten. Forfængelighed og Egenkjerlighed faae enhver Tidsalder til at troe, at den har naaet det høieste Trin af Aandsbannelse, Lige fra Grønland til Guldkysten hersker denne Forfængelighed, i mindre og større Grad, under ferskjellige Skikkelser. Det samme er Tilfældet med Jndividuerne, og Summen af Eenheder danner jo det Hele. J sit 32te Aar ansaae Manden, sig for den meest omfattende Aand; mange forsikkrede ham, at han havde Grund dertil; efter den Tid har han lært tre Gange saa meget til; han tilstaaer nu, at han maa lære endnu ni Gange saa meget, for at komme tilbage til den Overbeviisning, han nærede i sit 32te Aar. Altsaa, jo flere grundige Kundskaber, Manden har erhvervet sig, desmere føler han, hvor meget der end mangler. Derfor sagde den vise Sokrates: "Veed J hvorfor Apollo anseer mig for den viseste Mand paa Jorden? Fordi andre for det meste troe at vide noget, som de ikke veed, men jeg derimod tilfulde indseer og tilstaaer, at alt hvad jeg veed gaaer ud paa, at jeg intet veed. Dette intet at vide" taget i sin rigtige Forstand, udtrykker de menneskelige Kundskabers Begrændsethed med de livligste Farver, og saadanne Ord i en Sokrates's Mund giør alle duunhagede Vismænd, der ophøie deres egne umodne Kundskaber ligesaa meget, som de træde Andres Talenter under Fødderne, aldeles til Skamme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Dersom man vil have en rigtig Maalestol for Nationaloplysningen, saa finder man den snarest i Critikens Aand. Den menneskelige Aands Uddannelseshistorie bringer mig paa denne Jdee, under Forudsætning hvad ovenfor er sagt, at enhver Tidsalder ansaae sig gjerne for den fuldkomneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
J Luthers Tider vare Personligheder og Skjældsordblandt Critikens Argumenter, Selv denne store Reformators critiske Skrifter vrimle af Udtryk som Æsel, Slyngel, Fæ, Dummerhoved &c. 25. Længe var denne Tone almindelig, endnu den Dag i Dag har man ikke ophørt at betjene sig af Personaliteter blandt Forfatterne. Critik og Libel ere ofte ikke meget forskjellige Begreber, og men behøver stundom kun at skrive noget, der mishager et enkelt Partie, for at see sit Navn opslaaet paa Literaturens Pilori. J Frankrige blev man tidlig noget beskeden; i Engelland betjener Critikken sig nu af ingen anden Forrettighed end den: ene at opsøge det Gode, Nyttige og Brugbare, og bringe det til Almeenkundskab. Man søger saa meget som mueligt at belære og oplyse Læseren; bedømme Manglerne med Skaansel, undskylde dem med det overveiende Gode, og opmuntre hvert tænkende Høves til end større Stræben efter Fuldkommenhed. J Jtalien har man allerede længe fulgt samme Grundsætninger. Frankrige og Tydskland ere blevne noget tilbage heri, imidlertid har dog Critiken siden en kort Tid antaget der en humanere Caracteer, der vilde uddannet sig endnu mere, dersom ikke Bogskriveriet havde taget saadan Overhaand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Critikens Skjebne i Danmark har været saare forskjellig; men seer man hen til den Tone, der hersker i de fleste polemiske Skrifter, endog i de allernyeste Tider, saa maa den humanere Mand sukke. Hvilken uværdig Aand prædominerede ikke i hiin forargelige Feide i afvigte Aar, Har Skrivefrihedens kaadeste og tøileløseste Perioder frembragt værre Uhumskheder; Og dog udkom alle hiin Feides Pamphleter medens Forordningen af 27de September 1799, "der sætter Skranker for Trykkefrihedens Misbrug, saaledes at den ei skal udarte til tøileløs Frækhed, endnu var i fuld Kraft - dog udspyede Presserne disse Jntolerancens og Fanatismens Fostere kort efter at man havde vist de største Prøver paa den frækkeste Vantro, S. T. R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
J Anledning af det oeconomiske Spørgsmaal i No. 21 af Skilderiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
(Jndsendt.) Vi kunne ikke undlade at anbefale saavel den ærede Spørger som Besvarer Cap. VI. S. i den i forrige Aar udkomne Haandbog for Landhuus holdningen. Begge vilde maaskee enten finde eller kunne tilføie her nogle nyttige og hensigtspassende Oplysninger og Berigtigelser. - Endnu bemærke vi, at den for ikke længe siden i et offentligt Blad omtalte Tærskemaskine, som en Franskmand vil have opfundet i Jtalien, er den samme, som findes udførlig beskreven i samme Haandbog Cap. IV. 4. c., hvis Effect, ved nogen Skryderie, kunde været angivet ligesaa høit, og i et Land, hvor der er Mangel paa Hænder, vilde være den nyttigste oeconomiske Maskine.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Speculant og Steenlation ere Udtrykke, som ere langt hyppigere nu end i den speculative Philosophies meest blomstrende Periode, endskjønt Nutidens fleste speculative Hoveder ere intet mindre end speculative Philosopher. Latinernes Speculator var en Speider, Spion, Snushane, hvorfra Begrebet speculativ, skjønt i en ædlere Forstand, gik over i den critiske Philosophie, og derfra igien, uden Tvivl, i den critiske Handel, der kaldes Speculationshandel. Ligesom Speculation i hiin har forvirret Hovedet paa mange, saaledes har Speculation i denne tømt Pungen paa mange. Campe er meget forlegen med dette Ord; han mener det bør oversættes med Grubler, Grandsker, Foretager, Vover. Men intet af disse Ord synes at kunne passe paa Nutidens Speculanter. At de hverken gruble, grandske eller vove, det beviser alt for mange Exempler. Netop det modsatte er Tilfældet. De overlade al Grublen og Grand sken til deres Creditorer, uden selv at vove noget, og det af den naturlige Grund, at den, som intet har at tabe ikke heller kan siges at vove. Man kan her ikke andet end huske paa den Mand, der sad i Gield op til begge Øren, og paa Spørgsmaalet; hvorledes han kunde sove roligen om Natten, svarede, spørg heller, hvorledes mine Creditorer kunne sove roligen? - Speculere skal efter Campe oversættes 1. med at hænge i oversandselige Betragtninger, og 2. med at giøre Handels planer. Det første faaer at passere, men det sidste modsiges ganske af Erfaringen. Hvilken Specu lant handler efter Planer? Med mindre man vil kalde det en Plan, at kjøbe hvad andre ikke eie, sælge hvad man selv ikke eier, og naar Krukken. kommer, efter mange vovede Expeditioner, hankeløs tilbage, sige at revoir til sine Creditorer. Det latinske Speculator kommer aabenbar af Speculum let Speil) og er altsaa beslægtet med Begrebet Spiegelsechteret, paa dansk Spilfægterie, som no rigtigere burde hedde Speilfægterie. Speculationshandel kunde altsaa i Analogie hermed maaskee oversættes med Speilhandlerie; det vil sige, den Handel, der drives med Figurer i Speilet. Speil handlere (de, de, som handle med Opeile) kunne vel ikke have noget imod dette Ords Optagelse i Sproget i hiin Forstand, thi deels er Speilhandelen saa godt som ganske ophørt, deels vilde de faa, der handle med denne Artikel, vel af Kjerlighed til Modersmaalet frivilligen give Slig paa denne Benævnelse, aldenstund dette er den eneste Maade, hvorpaa den critiske Philosophie kjen kan sættes i Besiddelse af et Udtryk, den har Hævd paa (Fortsættes. K. og Se
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Indenlandske Efterretninger. Rappel= og Pardons-Patent for dem der er undvigte fra det i Holsteen organiserede bevægelige Armeecorps fra 1ste April 1812 til 14de Jan Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, &c., &c., Giøre vitterligt: Vi ville allernaadigst, at alle de, som fra den 1ste April 1812 indtil 14de Jan. 1814 ere undvigte fra det i Vort Hertugdom Holsteen, først under Navn af hovægelig Armeedivision, og siden under Navn af Auxiliaircorps organiserede Armeecorps, skulle være fritagne for al Straf, naar de frievillig indfinde sig igjen ved det Regiment eller Corps hvorfra de ere undvegne, inden 6 Maaneder fra dette Vort Patents Bekjendtgjørelse i Lybekker Correspondenten, for saavidt de opholde sig udenfor Vore Lande, og saafremt de opholde sig i Landet, inden 6 Uger fra den Tid af at regne, da dette Patent er paa lovlig Maade bekjendtgjørt paa det Sted, hvor de opholde sig. - Dog skal denne Benaabning ikkuns gielde, for saavidt de Vedkommendes Forbrydelse som Deserteurer angaaer, saa at de der have gjort sig skyldige i andre Forbrydelser, ikke skulle være deelagtige i denne Naade. Jøvrigt ville Vi, at dette Patent ikke allene skal bekjendtgjøres fra Prædikestolene, men tillige opslaaes paa alle Grændser og Færgesteder. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Under Vor Kongelige Haand og Segl. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 26de Marts 1814. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Torsdagen den 31te Marts høitideligholdt det Kongl. Maler, Billedhugger= og Bygnings Akademie sin Stiftelsesdag. Elevernes Arbeider, vare, som sædvanligen, udstilte i Skolerne. Efterat Forsamlingen havde taget Sæde i den store Figursal, aflæste Secretairen en Beretning om Akademiets Forhandlinger i det forløbne Aar. Derpaa bleve de Elever fremkaldte, som i afvigte Aar havde vundet Præmier, nemlig: ved Concoursen for de store Præmier=Hermann C. Freund Billedhuggerkunsten og J. K. B. Jessen i Bygningskunsten, den anden Guldmedaille, for Tegning efter det levende Model F. Flachner den store Sølvmedaille, S. Mhgind og N. Bunsow den mindre Sølvmedaille, for Bygnings Tegning Henr. J. Koch den store Sølvmedaille; Frid. Scherneckan, G. N. Holgreen og M. Køhnke den mindre Sølvmedaille, hvilke samtlige modtoge Belønningen for deres Flid af Academiets Directeur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Paa Østergaden forevises i denne Tid et saakaldt lidet Menagerie, der bestaaer af to temmelig forsultne, skjønt levende, Ørne og en Ugle; en udstoppet Kalv med to Hoveder, og et foregivet vildt Menneske, som Eieren paastaaer om, at det for 12 Aar, siden er bleven fundet i en Skov i Frankrige. Personen er klædt som en Vild, men beviser iøvrigt sin Vildhed ved intet andet end at han bider Hovedet af en levende Due og æder den: et i sig selv meget ækkelt Syn. Han seer snarere ud til at være fiantet end vild. Men skulde det virkelig være saa, at han er bleven fundet vild i en Skov, hvorom Anmelderen af mere end een Grund høiligen tvivler, saa har man virkelig her Aarsag at udraabe, naar man hører Roussean, ophøie saameget Naturstand, og Naturmennesket: see her Rousseans Mensteske!" - Paa et lavere Trin af Dyriskhed, for ikke at sige Svinskhed, end denne Vildmand, kan et Menneske neppe staae.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
J Riber Avis læses følgende Bekjendtgjørelse: Da der til Forflegning af det russiske ved Hamborg staaende Blocade Corps ufortøvet skal leveres til det Kongelige Magazin i Jtzehoe, af Ribe Amt 125000 Pund Kiød i levende Slagteqvæg saaledes, at den første Transport Stude af 75000 Pd. ankommer til bemeldte Itzehoe den 8de April førstkommende, og den anden Transport af 60,000 Pd. den paafølgende 19de May, saa bliver til denne Leverance Udredelse afholdt offentlig Licitation paa Nibe Raadstue Mandagen den 28de Marts førstkommende om Formiddagen Klokken 10 efter de paa Licitationsstedet bekjendtgjørende Conditioner hvilke og forud her paa Amthuset kan erholdes til Eftersyn. - Ribe Stiftamthuus, den 22de Marts 1814. - H. Koefoed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Kjøbenhavns Børs, d. 1ste April. J Gaar og i Dag solgtes her: Caffe 6 Rbmk. 14 s., Nankiner 22 a 28 Rbmk. Virginia Tobak 8 Mk. 6 s. til 11 Mk. 2 s., Berg. Tran 84 Rbdlr., Jam. Rom 105 Rbdlr. pr. Anker, søde Mandler 9 Mk. 13 s. - Cours. Alt. a vista 488 1/2, London 15 Rbdl., Spec. 490. Specier solgtes til 29 1/2 Rbmk., CommitteeSedler til 67 a 68 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Paa Børsen foreviste nylig en falsk 100 Rigsbankdalerseddel. Den var skreven med Tusk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Rettelser. P. 401. Lin. 10 nedenfra: Opdagelser læs: Opdagelse. - P. 403. Lin. 6 nedenfra; og en Fædrenelænder ikke betegne andet end en Ven af Fædrenelandet, læst ikke betegne en Ven af Fædrenelandet, altsaa &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Blandede Efterretninger. Sverrigs Statsindtægter beløb sig hidtil til 6 Mill. Rdlr. Banco eller 10 Mill. Gl. - J Aaret 1772. regnedes Statsudgivterne til 11,686,678 Rdlr., nemlig Hofetaten 22,100,000, Senatet og Regjeringen 1,800,000, Civiletat 614,000, Militair 3,760,000, Marine 1,812,000 og Extraudgivter 1,570,000 Rdlr. Under Gustav III. Regjering fra 1772 til 30 Martii 1792 beløb Udgivten sig til 92,782,233 Species Rdlr. og Jndtægten. 66,280,7 18 Spec. Rdlr. (nemlig Subsidier fra Frankrige for 177276 1,254,685 Rdlr.; af Porten 1789 og 90 252,213 Species Rdlr. og af Rusland 179291,612 Spec. Rdlr.) Stats udgivterne i Aaret 1809 beløb sig til 2,937,049 og med Gielden fra det forrige Aar (649,323 Rdlr.) 3,486,373 Rdlr. Blandt Udgivterne ere ogsaa de 100,000 Rdlr. Rigsgjeld i Pension til den afsatte Konge Gustav Adolph. De Pensioner, som Kronen betaler, beløbe sig til 30,290 Rdlr. Forden Kongel. Hofetat eller Civillisten ere 467,824. Rdlr. Banco bestemte. - Rigsgjelden beløb sig i Slutningen af Aaret 1808 til 11,818,336 Rdlr. Banco, hvoraf 10,076,361 Rdlr. Banco tilhøre Udlandet. Krigen med Rusland kostede Sverrig 18,448,743 Rdlr., hvoraf Orlogsflaaden allene kostede 1,817,627 Rd. J Jan. 1810 beløb Gielden sig til 40 Mill. Rd. Hovedmassen af Pengestokken ere Rigsgjeldssedlerne, af hvilke der 1807 curserede for 3,346,679 Rdl. Den curse rende Skillemynt beløber sig til omtrent 1/2 Mill. Rdlr. (Efter Prof. Steins Handb. d. Geogr. H. Statist. 1811.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Wiener Cours gik d. 9de Marts til 204, d. 100de steg den til 209, d. 12te til 214.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Udenlandske Efterretninger. (Efter Statstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Jtalien, den 9 Martii. Den 20 Febr. er Paven ankommen til Savona. En Oberst med en Commando Curasserer escorterede ham derhen. Han havde blot Erkebiskop Bertalozzi og sin Livlæge med sig. - Florenz's Kastel, Forterne Basse og Belvedere have overgivet sig den 23 Febr. Besætningen er fort krigsfangen til Frankrig. - Den i Mantua commanderede General Zurchi har med 600 Mand foretaget en Recognoscering til Governolo, og tilbagebragt 56 Fanger til Fæstningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Vesoul, den 10 Martii. Allerede for nogle Dage siden vidste man her, at Fredsunderhandlingerne snart maatte føre til et Resultat, og i dette Øieblik kommer en Coureer med den Efterretning, at de ere saa godt som afbrudte og Udsigterne til Freden aldeles forsvundne, da Keiser Napoleon har forkastet de Allieredes Fordringer. - De østerrigske Reserver, som endnu ere paa Marschen, skulle ikke støde til Fyrsten af Schwarzenbergs Hær, fordi denne Feldtherre ingen Forstærkning behøver, men marschere mod Angeren, for igjen at fordrive de Franske fra Franche Comte og Egnen ved Genf London, d. 11 Martii. Afvigte Søndag blev følgende Bulletin bekjendtgjort angaaende Kongens Sundhedstilstand: "Hans Majestæt lider endnu bestandig af sin sædvanlige Sygdom. Hans physiske Forfatning er god, og i hele forrige Maaned har Hs. Majestæt været rolig."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Lübeck d. 24de Marts. Fra den polske Armees General en Chefs Hovedqvarteer, Pinneberg, er udkommen en ny Bulletin angaaende Beleirings corpsets Operationer for Hamburg. - Marschal Davoust synes at opgive Øen Wilhelmsburgs Forsvar, da han nu ikke har andet der end Jagttagelsers- og Communicationsposter mellem Hamburg og Haarburg. Uovervindelige Hindringer tvinge bestandig Beleirerne til at lade sig nøie med smaae Fordeele over Fienderne; hver Nat foretages Expeditioner til Wilhelmsburg eller mod andre Steder, hvor fiendtlige Forposter findes. Fienderne blive derved idelig allarmerede. Chefen for Beleirings corpset har truffet gode Foranstaltninger mod Udfald af Garnisonen. Cavalleriegeneralerne Tichaplitz og Chepelef anføre Forposterne, og Generalerne Doctorof, Tolstoy og Markof understøtte dem med deres Jnfanteriedivisioner. For Haarburg har den engelske General Lyon et blandet Corps af Russer, Hannoveranere og Hanseater. Chefen for Beleiringscorpset har paa ny afsendt Cavallerie til Rhinen, og beholder kun saameget for Hamburg og Haarburg, som er nødvendigt til Tjenesten der; derimod trækker han en stor Deel Jnfanterie til sig. Han har, paa Nederlandenes soveraine Fyrstes Forlangende tilladt, at et Compagnie maa oprettes af de fangne og overløbne Hollændere, og derpaa sendes til Holland. - For Hamburg ere 24pundige Canoner ankomne. Man bemærker, at Blocadecorpset rykker nærmere mod Staden. Davoust har endnu 70 Magaziner med allehaande Leynetsmidler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-02
Den franske Keiser har, under d. 5te Martii, i sit Hovedqvarteer i Fismes udstedt to Decreter. J det første fastsættes: at i Betragtning af de fiendtlige Feldtherrers Erklæring; at lade alle Bønder, der gribe til Vaaben, skyde, ere alle franske Borgere ikke allene bemyndigede, men opfordres, endog til, ved de fiendtlige Troppers Nærmelse, at ringe med Stormklokkerne, forsamle sig, afbryde Broer, forstyrre Fiendens Samfærsler, og falde ham i Ryggen og i Flankerne. For hver krigs fangen Franskmand, der føres til Døden, skal, som Repressalie, en fiendtlig Krigsfange skydes paa Stedet. Det andet Decret byder: J Betragtning af Kjøbstæds= og Landboere, opbragte over Fiendens Voldsomheder, og sær Russernes og Cofakkernes, gribe til Vaaben, for at hindre Fiendens Strefe, tog, afskjøre ham Tilførsel, og tilføie ham muelig 1ste Skade, paa nogle Steder ere blevne afholdte derfra af Mairerne og andre Øvrighedspersoner, saa skulle alle Mairer, offentlige Embedsmænd og Jndbyggere, der tilbageholde Borgerne fra et retmæssigt Forsvar, ansees og behandles som Forrædere. Ved et Decret af 24de Febr. befales, at enhver Fransk, der staaer i de forbundne Magters Tjeneste, og har ledsaget deres Hære efter d. 20de Dec. 1813 paa fransk Bund, skal dømmes til Døden, og hans Godser confisqueres, Efter Lübecker Avis,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Nyeste. Seiden. os Her Ellevte Aargang. No. 28. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne, Tirsdagen den 5 April 1814. Omkringriheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
J No. 11 af den danske Litteraturtidende læses i Jndledningen til en Bedømmelse over Maanedsskriftet Athene nogle høist frimodige Betragtninger over Savnet af egentlig statsborgerlig Jnteresse i dette som alle vore øvrige Tidsskrifter. "Jstedet for, hedder det, at man i det gamle Maanedsskrift (Minerva) fandt de allervigtigste af Statsbestyrelsens Grene drøftede med Frimodighed og ofte tillige med Sagkundskab, saa herskede hidindtil i Athene om alle deslige Gjenstande den dybeste, og - Rec. tilføier - den sørgeligste Taushed, ei eet Ord om Lovgivning, om Skole- og Opdragelsesvæsen, intet om civil, eller geistlig, eller militair Administration, med mindre man hertil vil regne den, frimodige S. L.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-05
Badens Excerpter, der, skjøndt fødte under Censurens Herredømme, ville tykkes mange Læsere endnu for vore Dage høist djærve. Skulde det være blot Tilfælde? Neppe; thi det samme gjælder jo om alle vore øvrige Tidsskrifter. Eller er det fordi alle vore Jndretninger nu have naaet Fuldkommenhedens Spidse, fordi ingen Misbrug gaae mere i Svang, fordi alle Embedsmænd og Forvaltere ere blevne samvittighedsfulde, negennyttige, Pligten og Kongen troe? Ja, give Gud, at dette var Aarsagen; da maatte vi i Sandhed lykønske os med hiin Taushed; men vi vide desværre, at det ikke er saa, at aldrig traadte Egennytten og dens grummeste Datter, Beskikkeligheden, frækkere frem, end siden Krigen forøgede Undersaatternes Byrde og rigtig nok tillige) Embedsmændenes Trang." Jmidlertid ville dog vist de Fleste have gjort samme Erfaring som Rec., at det ligesaa ofte var de rigeligen aflagte, som de slet lønnede, der begik Underslæb og anden Udaad. Men hvis Jngen vovede at pege paa Feil i Administrationen, da dristede man sig endnu mindre til at giøre Forslag til Forandringer i Lovgivningen, eller til Modisicationer i visse af Øieblikkets Trang fremkaldte og derfor ifølge den menneskelige Naturs Feilbarhed) neppe uforbederlige Foranstaltninger. Rec. viser derpaa, at ingen itide gjorde opmærksom paa Farligheden og Fordærveligheden af Creditvæsenet, eller det Middel, som ved Udsættelsen ikke blev mindre nødvendigt, men vel mindre mildt, ny Skatters Paalæg, og at man først, da Regieringen forlod hiint System, hørte Banlysning derover i trykte Skrifter, men som dog forbigik de svage Sider derved, der ved dyrekjøbte Erfaringer kom for Lyset. Jmedens de egentlige Lærde berigede Litteraturen med det ene vigtige Videnskabsværk efter det andet, var det som om Haanden var lam og Tungen stum paa dem, som havde Kald og Ævne til at tale og skrive offentligen om de egentlige Statsanliggender.