Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-02
Verona. Jngen Stad i Europa tildrager sig for Øieblikket saa meget Publikums Opmærksomhed som Verona, der er bestemt til at være det Punkt, hvorfra den almindelige Fred og Beroligelse skal udgaae over Jorden. – Berona var allerede en berømt Stad i Romernes Tider og den Romerske Digter Catull var født i den. J Middelalderen blev den ogsaa kaldet Bern og de Bernske Heltes Bedrifter som foregives at have levet ved Theodorichs den Stores Hof, ere besungne i vore Kæmpeviser. (Møn læse Abrahamsons, Nyerups og Rahbeks Udgave af Kæmpeviserne 1 Deel Side 357). Staden er ligesaa anseelig som gammel. Den ligger paa begge Sider af Floden Eisch eller Adige, hvorover 4 Broer ere slagne for at forbinde begge Byens Deele med hinanden. Floden kommer ned fra de Tyrolske Bierge, er bred og smuk og i den Dal hvori den fortsætter sit Løb er det, at den Østerrigske og Russiske Keiser have fortsat deres Reise fra Jnspruch i Tyrolen til dette Congressens Sæde. – Staden er bygget tildeels paa Skraaningen af et Bierg, og deels paa Randen af en stor Slette, som udbreder sig fra Alperne til Aveninerne; denne Situation er meget smuk Sletten foran Staden er indfattet med Rader af Moerbærtræer som blive beskyggede af Viinblade, hvilke bænge paa Træerne som Guirlander. Markerne ere berømte af deres Frugtbarhed, og de omliggende Bierge indtagne ved deres Skiønhed. Saaledes beskriver Englænderen John Eustach denne Byes Beliggenhed i sin Classical teur through tale, og Moriz i sin Reise i Jtalien skildrer Behageligheden af at spadsere omkring i de delige Marker, hvor den elskovsfulde Catull, legede som et Barn og indsamlede den første Næring for sin Aand af den ham omgivende Natur; Heele Byen er desuden omgivet med fortrykkende Haver. – Beliggende ved Foden af Alperne og med det skiønne Jtalien udbredet foran sig, er Verona den meest passende Stad for at indbyde Europas Monarker til at disponere over Jtaliens Skjebne; hvilken Deel af det sydlige Europa Skjebnen synes fortrinlig eller udelukkende at have forbeholdet til deres vise og velgjørende Omsorg. Det herlige Jtaliens physiske Skiønhed og de store Mindemærker om Fortidens Cultur og Glands, som det bevarer i sit Skjød ville paaminde dem om at treffe saadanne Foranstaltninger, hvorved dets Beboeres aandelige Skiønhed, kan befordres og hvorved det tykke Overtroens Dække kan løftes, som kun alt for længe har hvilet over dette herlige Land, og hindret dets Beboere fra at modtage den Siælens Forædling, hvortil de have saa store Anlæg. Naar man staaer paa Høiene omkring Staden og betragter den, saa har den et indtagende Udseende, men naar man kommer ind i Byen selv, saa mærke man, at det er en gammel Stad, thi man finder demange snevre og krumme Gader; dog gives der og saa mange smukke og lige, især Gaden Corso, og Gaderne have det Fortrin fremfor Rom og Neapel at de ere oplyste med Lygter om Natten, ogsaa ere Fortogene belagte med smukke Marmorfliser. Der er mange skiønne og store offentlige Pladser, hvis Huse ere byggede af en Marmor=Art, som brydes der i Egnen og den har mange prægtige Palladser, f. Ex. Verzi, Pompei, Pellegrini og Bevilequa, som nu ville tiene til Boepæl for de høie Personer, som blive forsamlede paa Congressen. – Byen er forresten befæstet, har 5 Porte, Kirkerne have intet udmærket ved sig. J Kirken St. Procolo finder man dog Kong Pipins Gravminde; Hans Liigkiste staaer under Jorden, er 5 Alen lang og forarbeidet af en smuk hvid Porphyr; men Staden har er meget smukt nyt og rummeligt Theater, som har 5 Rader Loger og Kotzebne dømmer om det, at det er i hver Henseende et af de bedste han har seet i Jtalien. Verona har i det mindste 20,000 Jndvaanere; de roses for at besidde en god og blid Charakteer, de have en frisk Ansigtsfarve, da Climatet er meget fundt; De ere desuden industrisse Mennesker og Byen har mange Fabriker. J Verona bemærker man allerede det Charakteristiske ved de Jtalienske Stæder; man seer nemlig ikke Handværksfolkene at arbeide i deres Huse, men i aabne Boutiker, som staae i frie Luft, og undertiden seer man dem endog at sætte deres Arbeidsborde ud paa Gaden. J Omegnen findes en grøn Jordart, som bruges til Oliemaleriet og som bærer Navnet af den Veronesiske. Men Verona har endnu andre og betydeligere Mærkværdigheder. Saaledes et Museum som er meget rigt paa Oldsager. Kotzebue bemærkede deri at et Hoved, som forestillede den ædle Romerske Keiser Antonius Pius, havde besynderlig megen Liighed med Napoleon; hans Dom er saameget meere uparthisk, som han ellers ikke pleiede at være denne berømte Mands Lovtaler. Men især er Verona mærkværdig ved en høist anseelig Levning fra Oldtiden, nemlig det store Romerske Amphitheater, en oval Bygning af 1331 Fod i Omkreds; det har 45 Rader Sæder for Tilskuerne, den erne over den anden, som ere byggede af Marmor; Det var saa stort at 22,000 Menneskeer kunde rummes deri; det er endnu i meget god Stand og bruges imellem til Dyrefægtninger. J Aaret 1819 blev der foretaget Opgravninger i Arena eller Kamppladsen under Greve Giuliaris Veiledning for at opdage de underjordiske Kanaler, som Romerne brugte tilmatlede Vand ind paa Arena, naar de vilde anstille Søefægtninger. disse Canaler ere ogsaa blevne forefundne.