Københavns Adresseavis, 1769-11-08
Oeconomiske Beretninger. (Fra Wæring i Westergothland i Sverrig.) I Halvtredfindstyve Aar tilbage har neppe været større Nød, end nu sidstafvigte Aar iblant Almuen og den gemeene Mand i Wadsbo=Herred, som bestaaer af nogle og 40 KirkeSogner, samt, naar ingen Misvext er, har et temmeligt fordeelagtigt Agerbrug, tilligemed en god Fæedrift. Fra sidstleden Vaartid har en Tønde Rug kostet 48 og 54, Daler Kobber=Mynt heromkring, og Prisen paa de andre Slags Sæd har været omtrent i Proportion derefter. Men i Udewalla, hvorfra de fleste af Almuen har kjøbt Kornvahre, har man giver for en Tønde Rug 39 Daler samme Mynt, Gandske faa af Almuen har undgaaet at kiøbe Sæd til sin Huusholdning; og mangen Bonde har i 2 eller 3 Uger, ikke havt Brød i sit Huus, førend han har faaet indhøstet noget af den i Aar voxne Rug, hvilken adskillige har maattet gribe til, da den endnu var neppe meere end halv moeden. Usædvanlig mange Tiggere har indfundet sig, meest 6, 8 til 10 dagligen, og undertiden flere. Ja adskillige unge Personer af begge Kiøn, som vel havde kundet fortiene Føden, har, i det de har gaaet omkring og tigget, beklaget sig, at i hvor gjerne de end vilde, saa kunde de dog alligevel ikke faae nogen Aars Tieneste, da Bønderne ikke havde Formue til at holde saa mange Tienestefolk, som i de forrige Aaringer. Mange andre Tiggere har man ligeledes hørt jammerlig at besvære sig derover, at de ikke har kundet faae den Fortieneste til sit Ophold hos Almuen, som tilforn, samt at de herved ere blevne nødsagede, at gribe til Tiggerstaven. Det er vitterligt nok, at mange af Almuen har deels solgt, deels pantsat saa meget af sit Løsøre, som de uden alt for stor Uleylighed kunde undvære, for derved at forskaffe sig Sæd og betale sine Afgivter. Saaledes har det hændt sig, at Udpantninger og Auctioner har været meget i Gang, og alt saadant har uden Tvivl tildraget sig af den almindelig overklagede Penge=Mangel, og sidstafvigte Aars store Mis vært. Dertil kommer, at saasom Wadsbo=Herred har, hvad den største Deel angaaer, megen Skov, og derfor ikke mange Tørper, smaa Nyebyggere og Huusstæder, allene. ere der blevne anlagte, men hele Gaarde ere endog blevne deelte i Slettederie, Ditendedeele, Tolvtedeele, og Sexten kan synes heraf at være en naturlig Følge, at Mand settes i megen Forlegenhed for nødtørld, naar nogen Misvert indfalder. Aarsagen til Folket, Trang og Mangel torde dog alligevel til Deels bestaae derudi, at Almuen for sine Udgivters Skyld maae nødes til, om Høsten at sælge sine Kornvare for let Priis, og siden maae kiøbe dyrt igien om Vaaren og om Sommeren. For nogle Aar siden, og om jeg mindes ret, i sær 1765, var her og Dyrtid, hvortil Misverten, som var næsten mindre end sidstleden Aar, ligeledes bidrog meget, saa at Prisen paa en Tønde Rug streg om Sommeren til 84 Daler K. Mynt; men saasom der da var en rig Forraad af Seddel=Myndt, som roullerede i Landet, og Almuen fik omtrent tredobbelt Betaling for sine Vahre, imod som de pleyede at faae, for Exempel 3 til 400 Daler for saa dan en Oxe, som man for havde kundet kjøbe for 90 til 120 Daler Kobber=Myndt. Altsaa havde Almuen af bemeldte Dyrhed ingen merkelig eller følelig Fornemmelse, og man fornam da hverken noget til Folkes besynderlige Klagemaal over Tidens Besværlighed, ey heller noget stort Tiggerie. Derimod skulde det sidstafvigte Høst være en ret god og stor Oxe, som kostede 120 til 150 Daler K. Myndt Om der ikke var død saa mange, synes Nøden endda at skulle være bleven langt større, og meere trykket Almuen og den gemeene Mand. Men det var vel, at hist og her faandtes nogle, særdeles af Adelen, Præsteskabet og andre StandsPersoner, som baade kunde og vilde hielpe de Nødlidende. For min Deel kan jeg i Sandhed sige, at jeg aldrig tilforn er bleven saa overløben af Tiggere og dem, der har vildet laane Penge, som i indeværende Aar. Nu har man, Gud skee Lov, Aarsag at vente en langt bedre Tid, da Rug Hvede= og Ærte=Sæden har været nogenledes god; men Kornet, Bland=Sæden og Havren ere mange Steder blevne meget fordervede af Tørken. Man har og faaet mindre Høe, end i afvigte Aar. En Tønde af den nye Rug koster nu her 30 Daler Kobber=Mynt, uagtet at den for nogle og 20 Aar siden ved denne Aarets Tid her mestendeels blev solgt for 15 til 18 Daler. Efterat jeg nu har skrevet dette, faaer jeg vis Underretning, at mange af dette Steds Fattige har i Hungers=Nøden samlet sig Frøe af Spre eller Rødskreppe (Kumer, Acetosa. Ling. Flor Svec. Edit Sec. 318) og Molle (Chenoqodium, Atriplex, 218.) hvilke de tilligemed Nelder (Ortica, 863) har tørret, ladet male, og brugt Melet til at koge Mad af, samt at bage Brød af.