Berlingske Tidende, 1810-07-13
Christiania i April 1810. Friederich P. ; Hessen. Bech. Rasmusen. Rosted. L. Strud Platen. J Bull. Peder Anker Rosenkrantz. H. Wedel-Jarlsberg. Den Afdødes Mind niets vinoskab. Sognepræst til Hvidesee Præstegiels Og forhen Provst 1 ovre Tellemarken Provstie, Endte sit virksomme Leden 23de Junii 1810. I en Aldet at henved 75 Aar. Sand Oplysning som han udbredte, Af egen Formue og eren Fliid, Retskaffenhed og ægte Cndsfrygt. Hvorpaa han var et Manster skal i alle godes Hiertet Længe efter hans Stor er oploBevare hans Minde En bedrøvet Egefælle, Hvis Livs Lidelsen. Lindredes ved hans blide vre, der savne i hanDen oprindste er talrigste Van Sorg, over hans Bengang : da han han sal. der af Dæe er en nie Hols dens efter Engang i brichellen 14de. skulle I modtager af den Forklarede, Der være de Sorgende Trost. Ved Frue Stenersens Grav, den 2den Juli 1819. Livet er af Fryd og Sorg en Klæde, Mellem Graad og Smiil det vinder bort At og dette Jordlivs bedste Glæde. rig en Elskers føde De m. er kort Alt forandres i det Endelige, Alting spirer, blomstrer og forgaaer : Somren følger brudesmykket Vaar ; Gylden Hest for Vintrens Jis maa vige, Døden Skrigt om Skridt med Livet gaaer i Rosen blomstrer ikkun for at blegne; Sciv den sekelgamle Eeg maa segne. rangsømt gravet hen af Tidens Aar. Hele forden er en aaben Grav : Garn og Olding, Yndling, Mand og Qvinde Tumle, storme om paa Tidens Hav, Til de Døden blandt dets Bølger finde. Graal du slatter alle vore Kiære. J vin hulde, moderlige Favn : Held dem, Stormen sorte dog til Havn: Sød og salig deres Stummer være Tag dit Bytte. I dit trygge Gjemme Sænke vi en elsket Moder ned: Ender Kan glemt er hvad hun led, Hvas hun da de skal vi aldrig glemme. Støvet sødeelt i Graven blunde: Aanden gik til Gud, til Held, til Løn. Himlen er det Maal, hvortil vi stunde, Salighed vor Arv vor Deel er skiøn. Hisset mørkner ingen Graad vort Øie: Her er evigt Lys og evig Fred Held os, fal der er en Evighed; Held og der er Løn for Kamp og Møie. Evigheden samlet Ven med Ven; Elskede. Farvel! Vi sees igien. Skiæringe ved Frederiksborg, den 3de Julii 1819. H. Monrad Juell, Student og Skolelærer. deg opfylder herved den sørgelige Pligt for fraværende Slægt og Venner at bekiendtgiøre mit udødelige Tab, i det at forsynet behagede den 6te Huus efter 11 Maaneders smertefulde Syg leie at bortkalde fra mig og en umyndig Datter, min inderlig elskede Mand Eilert Nicolay CulertuLieutenant ved det Kiøbenhavnske Jnfanterie-Regiment, i sit Alders 42de Aar og efter henved 15 Aars Ægteskab med mig troeligen at da et deelt Livets Sorger og Glæder. Enhver som kiendte denne retskafne brave og enhver af sine Pligers Opfyldelse dristige Mand, er jeg overbeviist om vil tillige med mig beklage hans alt for tidlige Død, vil føle at jeg i ham har minet mit Livs troe Ledsager, Glæde og Statte, og deeltage min retmæssige Kummer, uden ved skriftlig eller mundtlig Bevidnelse af Deres Deeltagelse at forøge min Sorg over min mig stedse uforglemmelige endog som Støv dyrebare Mand. Kiøbenhavn, den 9de Julii 1810. Rachael Christiane sal. Ellert, fød Mossing. det det har behaget det alvise Forsyn den 3die denne Maaned, at bortkalde min elskede Mand, Skoemagermester Thor Gulligsen Walderopi sit Alders 31 Aar; hvilket jeg herved paa egne og Børns Begne har den Ære at bekiendtgiøre, for Venner og Bekiendtere, frabedende at Condolence. Kiøbenhavn, den 9de Julii 1810, A. M. Walderop, fød Reiersen.