Viborger Samler, 1843-11-28
Onsdagen den 15de November feiredes ved Ledreborg, Birk en sjelden Høitidelighed, idet det just paa den Dag var halvhundrede Aar siden, at Birkedommeren, Landvæsenscommissair Peter Nørgaard, havde erholdt det Embede, som han endnu selv i sit firesindstyvende Aar bestyrer. Han indtraadte i sin nuværende Embedstilling kort efter at Forordningen af 20de Juni 1788 var emaneret, og han, som med egne Øine havde seet den sørgelige Tilstand, som gik forud for hiin velgjørende Foranstaltning, og de andre Reformer i Landboforholdene, som ledsagede den, har i sin lange Embedstid i sin Kreds troligen virket for, at den Stand, til hvis Gavn hine Foranstaltninger sigtede, skulde nyde saa rige Frugter som muligt af samme. Hans Bestræbelser have heller ikke været frugtesløse, hvilket Enhver, der har kjendt Tilstanden paa Grevskabet for og nu, vil kunne bevidne, og det var derfor i sin Orden, at Bondestanden nærmest tænkte paa at festliggjøre denne Dag, i hvilket Øiemed der af Birkets Beboere var sammenskudt en Sum til en Hædersgave for Jubeloldingen. Heller ikke udeblev den kongelige Naade: Oldingen, der gaaer i sit 80de Aar, og som i 33 Aar, har været Landvæsenscommissair, men ikke har benyttet den Adgang til Rang med Kammerraader, som paa Grund af denne Stilling allerede for 26 Aar siden stod ham aaben, erholdt nemlig med Posten samme Dags Morgen, igjennem Lehnsbesidderen Bestalling som virkelig Cancelliraad. Omtrent Kl. 7 om Morgenen indfandt sig nogle Bønder med den bestemte Gave, et Taffeluhr med Piedestal, som blev hensat i et sædvanlig mindre afbenyttet Værelse, indtil den egentlige Deputation, 10 Gaardmænd fra Birket, ankom, hvilket skeete omtrent Kl. 11. Efterat en stor Deel af Omegnens Beboere dernæst vare forsamlede, bleve Alle anmodede om at træde ind i det Værelse, hvor Uhret var hensat, og Deputationens Ordfører, en Bonde paa 62 Aar, tolkede i saa, men hjertelige Ord sin og Omegnens Beboeres Lykønskning, og overleverede Jubeloldingen den ham bestemte Gave som et Beviis paa Beboernes Erkjendtlighed for hans lange og redelige Embedsførelse. Derpaa holdt Jubeloldingens Søn, Pastor Nørgaard til Ousted, der er Faderens Sognepræst, et Foredrag, hvori han ligesaa smukt som hjerteligt fremhævede Jubeloldingens stille, men fortjenstlige Virken, idet han tillige udtalte, at han var overbeviist om uden Misforstaaelse at kunne hæve sin Stemme, og tolkede sine og Familiens Følelser ved denne Fest. Efterat Talen var sluttet samledes Selskabet til en Frokost, hvorved Bønderne sadde mellem de øvrige Gjæster, hvilket især syntes at give Festen sit rette Præg, og hvor der herskede en munter og tilfreds Stemning. Skaaler udbragtes af Jubeloldingen for Hs. Maj. Kongen og for Lehnsbesidderen, Grev Holstein, og først da det begyndte at blive mørkt, begav den største Deel af Forsamlingen sig bort J "Deutsche allg. Zeit." hedder det, i en Skrivelse fra Kiel af 15de ds. "Velunderrettede ville paa det Bestemteste vide, at Prinds Friedrich af Hessens Formæling med den russiske Storfyrstinde Alexandra allerede vil blive fuldbyrdet til Foraaret. Prindsen er vel hidtil uden egentlig Formue, og hans danske Appanage er kun ringe; men Storfyrstinden vil erholde anviist en aarlig Sum af 200,000 Sølv-Rubler.