Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-02-02
Udenlandske Efterretninger. Fortsættelse af Disenssionerne om de holsteenske Stænderforsamlingers Offentlighed. De Jndvendinger som Committeen havde fundet der muligviis kunde gjøres mod Offentlighed i den holsteenske Stænderforsamling vare følgende: 1) at bemeldte Forsamling kun er en raadgivende, der blot har at fremføre Andragender og med Undtagelse af Communalanliggender, ikke har Ret til at afvise Landsherrens Propositioner. Man kunde endog tilføie, hed det, at i den Stat, efter hvis Jnstitutioner de raadgivende Stænder i de kongelige danske Lande ere dannede, Offentligheden hidindtil ikke er blevet erklæret for passende; men dette Exempel kunde ikke afgiøre Sagen; det maatte komme an paa, om Modernes Offentlighed staaer i Modsigelse til en raadgivende Forsamlings Natur og Væsen. En anden Jndvending var den, at Offentlighedens Jndførelse vilde indbefatte en Forandring i den første under 15de Mai 1834 udstedte Forordning, og at Andragendet herom kom for tidligt. En tredie Jndvending kunde vær re, at det maatte mangle Forsamlingens Medlemmer paa den nødvendige parlamentariske Øvelse; men denne Øvelse kan kun erhverves ved selve Offentligheden. En fjerde Jndvending vilde endelig ligge i at antage, at der udenfra laae Regjeringen Hindringer i Veien for al tilstede Offentligheden; men at der findes saadanne Hindringer, blev betvivlet; thi vel ere Forbundsdagsbeslutningerne stilede mod Fjernelsen af Misbrug ved stænderske Forhanlinger, men tillade udtrykkeligen Sessionernes Offentlighed der hvor Forfatningen tillader den. De samme Bestemmelser ere fastsatte i Henseende til Stænderforhandlingernes Bekjendtgjørelse ved Trykken. Og ligesaagodt som den sidste kunde gives, saaledes formeentes ogsaa at Regjeringen kunde give den anden uden derved at komme i Collision med sine Forpligtelser imod det tydske Forbund. - Medens nu saaledes Committeens Majoritet havde fundet sig foranlediget til at fore Ordet for Offentlighed, laae det dog allerede i Propositionen, at man kun skulde anholde derom under visse Jndskrænkninger. Overretsadvokat Lock (Proponenten) formeente, at Offentligheden skulde først udbedes naar samt lige Stænderforsamlinger havde vittret sig desangaaende Og til Slutning provonerede han: "at Forhandlingerne: Offentlighed maatte tilstedes for den næstkommende Stænderforsamling under Forbeholdenhed af de Undtagelser den selv efter Tid og Omstændigheder maatte bestemme Grev Reventlow=Criminil, det tredie Medlem af Committeen, udtalte sig meget omstændeligt imod Propositionen. Regjeringen - sagde han - var kommet Folkets Ønske imøde, og havde givet det en stænderisk Forfatning: Stænderforsamlingen havde nylig udtalt sin Tak for den Lov, der havde sammenkaldt den, og hvis høist liberale Grundlæg og Bestemmelser vare umiskjendelige; og at den nu allerede imod vor Konges liberale Villie, vilde andrage paa en Forandring i Grundbetingelsen for denne Lov, som umiskjendeligen ikke intenderede Offentligheden, istedetfor først at benytte de givne Jnstitutioner saaledes, som de ere blevne givne, og at vente deres videre Udvikling Skridt for Skridt i Tidernes Løb, det kunde han ikke billige. Naar et Publikums Tilstedeværelse paa Tribunen skulde tjene til at holde den Deputerede inden Pligtens Skranker, den vilde umiskjendeligen dette Publikum udøve en Jndflydelse, der ligesaavel kunde gaae ud paa at foranledige de Deputerede til at overtræde deres Pligts Stranker, eller afholde dem fra dens samvittighedsfulde Opfyldelse. Dette maatte man saameget dessnarere indrømme, naar man ei vilde tillægge alle de paa Tridunen kommende Jndivider, der, som man af gode Grunde kunde vente, hverken torde besidde Valget eller Valgbarhed, en bedre Erkiendelse, en større Samvittighedsfuldhed end de af Folket valgte Deputerede, mod hvilke man viste saa megen Mistillid. Naar man derhos slutteligen tog de fleste Menneskers Forfængelighed og Ærgierrighed i Betragtning, naar man overveiede det store Publikums Forkjærlighed for heftige Optrin, for ordrige Declamationer, saavelsom det almindelige menneskelige Hang til at udøve Jndflydelse, d. v. s. til at regjere, saa vilde det neppe kunne forblive utvivlsomt, at denne Jndflydelse, saavel paa de Svage, Ængstelige, Vaklende, som og paa de Lidenskadelige og Ærgierrige, altsaa paa det store Fleertal af Menneskene og i hver Forsamling overhovedet, ikke altid vilde og kunde være en fordeelagtig Jndflydelse. Og at den i et Land, hvor der endnu hverken hos de Deputerede eller hos Publicum havde ud villet sig en tilbørlig Talt, eller en fuldstændig Opfatning af de stænderske Forhold og deres Resultater &c., saameget deslettere vil kunne blive skadelig, vil ingen Apartisk kunne nægte." Slutteligen tilføiede Greven, at hvis disse Grunde for hans (Minoritetens) Synsmaade, der iøvrigt ene og allene fremgik af en ligesaa varm og oprigtig Stræben efter Almeenvellets Fremme, ikke vinde bifald hos Forsamlingens Pluralitet, saa erklærede han sig eventualiter for de af Statsraad Falck udvillede Modificationer og Jndskrænkninger. Disse sidste (hvilke Advokat Lock ikke havde bittraadt) vare følgende: 1) Kun et bestemt Antal af Mænd kunde og skulde tilstædes Adgang, fortrinsviis de valgte Suppleanter. 2) Offentligheden turde kun finde Sted ved de formelige (endelige) Forhandlinger, men udelukket saavel fra den foreløbige Discussion som fra Afstemningen. 3) Endeligen kunde Gienstandene, som vare under Omhandling, f. Ex. Tak adressen, fordre Jndskrænkninger af Offentligheden. J saadanne Tilfælde maatte det overlades til Stænderforsamlingens Skjøn, efter eget Forgodtbefindende at forvandle Mødet til en hemmelig Session. 4) At Sessionernes Offentlighed først saaledes skulde tage sin Begyndelse med den 3die ordentlige Stænderforsamling. (forts.) En Mand, der har været Militær og nu boer i en fraliggende Provindsialstad, har foreslaaet følgende Reduktioner i den danske Armee. 1) At et Cavalleri-Regiment, nemlig Husar-Regimentet, maatte gaae ind, som det meest lostbare i Armeen, som det mindst nødvendige i Fredstid. 2) At det fynske Jnfanteri-Regiment og de 4 Jæger Korpser maatte gaae ind, og 3) At ved Bornholms Milice for Fremtiden ikkun Kompagnie-Cheferne, samt 1 eller 2 Underofficerer ved ethvert af de saakaldte regulære Kompagnier - gageredes. Ved disse Forandringer vilde besvares Gager, Emolumenter m. m. til 1 Regiments=Chef, 4 Korps=Kommanderer og 6 Majorer, ialt 11 Stabs Officerer, af hvilke de 5 ere blandt de høist lønnede; til 4 Ritmestere, 10 Lieutenanter, 5 RegimentsQvarteermestere og Auditorer, 5 Regiments=Kirurger, 10 Underlæger, 1 Regiments=Dyrlæge, 5 RegimentsBøssemagere, samt omtrent 650 Husar=Underofficerer, Spillemænd og Gemene med et lige Antal Heste, disses Remontering, Fourage og alt Tilbehør, samt endvidere Gaae til 25 Lieutenanter, en Deel Underofficerer og Spillemænd ved Bornholms Milice m.m. Jalt en formeentlig Besparelse af 60 til 70,000 Rbd. aarlig. Sognepræst for Vigerslev og Veslinge Menigheder, Hr. J. F. Boesens udkomne Skrift: "Christendommens Trøsi mørke og mødefulde Timer, en Haandbog for lidende Christne" roses meget i Fyens Stiftstidende. "J denne Bog - hedder det - leverer den ærværrige Forfatter deels Betragtninger, der alle ere byggede paa christelige Erfaringer og ere lige langt fra al Søgt og Overdrevent, som fra den i slige Skrifter ei usædvanlige Vidtløftighed, deels Plamler, som ere vel valgte, deels trøsterige Bibelsprog og endelig opmuntrende Exemplet paa Christne, hvoraf adskillige endog ere i høi Grad opløftende. (Bogen, der er 198 S. i 8, sælges meget smukt udstyret og indbunden for den billige Priis af 4 Rbmk.)