Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-04-29
Sverrig. Aftonbladet indeholder en Nekrolog over den fra Lystleiren ved Christiania i 1821 bekjendte General, Grev Carl Henrik Posse, hvilken i en vis Henseende har vakt Opmærksomhed, og som paakalder nærmere Forklaringer eller Oplysninger. Der fortælles nemlig blandt Andet Følgende: "Ved Udbruddet af Krigen mod Danmark erholdt daværende Oberst Posse en Kommando som Brigadechef, og ogsaa da, midt under de Ubehageligheder for Vester-Armeen, som vare en Følge af Feilene i dens Overbestyrelse, fik han Leilighed til ved Berreby at lade de under hans befaling staaende Tropper lægge Mod og Tapperhed for Dagen. Da kort derpaa Armeen deeltes i tvende hver for sig agerende Fløie, anbetroedes ham Kommanden over den venstre Fløi og paa samme Maade, som Oberstlieutenant Adlersparre. ved høire Fløi, førte Oberst Posse i denne Egenskab umiddelbart under General en chok, høieste befaling over flere Brigader, uagtet disse i Almindelighed kommandere. des af ældre Regimentsofficerer. Allerede i Begyndelsen af Aaret 1809 havde Rigets farlige Stilling og Armeernes daarlige Ledning fremkaldt Ønsket om en Forandring i Rigets Bestyrelse; Oberst Friherre Posse var en Mand, som baade ved sin gode Dommekraft, sin Snarraadighed og sit Mod var skikket til at tage virksom Deel i Bestræbelserne for Rigets Frelse. At Meddelelser i saadant Øiemeed fandt Sted mellem begge Fløichefer ved Vester Armeen, er bekjendt, og Frih. Posse havde ogsaa Leilighed til, ved et Møde med Prinds Christian August paa Hafslund, under Skin af en simpel Underhaandling om Stilstand, at overbevise sig om Prindsens velvillige Sindelag mod den svenske Nation, samt til at Prindsen at kunne udvirke et Løfte om ikke at falde ind i Landet, dersom Armeen skulde komme til at marschere (fra Grændsen, for at udføre et Foretagende, paa hvis snart indtrædende Nødvendighed Alt syntes at hentyde. Den rette Aarsag til, at Hr. Adlersparre blev den egentlige Leder af Jnsurrectionen, turde først nu, efter Begges Død, blive rigtigt oplyst; det synes, som om den maa søges i Forhold inden Hovedstaden og den Kongelige Familie, hvilke Tiden formodentlig vil opklare; det Visser, at da den høire Fløi af Vester-Armeen, i største Hast og temmelig uforberedt, brød og fra Grændsens Forsvar og marscherede mod Hovedstaden, tog Friherre Possstrax ved Underretningen derom de nødvendigste Forholds ler, for paa en og samme Tid at beskytte Grændsen og for i Tilfælde af et uheldigt Udfald samt Udbrud af indbyrdes Stridigheder, at kunne understøtte de Tropper, som udførte Forsøget paa at redde Fædrelandet af en ulykkelig politisk Stilling. – "Her fortælles altsaa - siger Berl Tid. – uden at Man endog har fundet det fornødent at bestyrke Beretningen med det mindste Forsøg paa Beviis at Prinds Christian August som Hærfører for de norske Tropper midt under brændende Krig, under Paaskud af at underhandle om Vaabenstilstand, har knyttet et ganske andet Slags Underhandling med Fienden og derved ladet sig af egennyttige Bevæggrunde naturligviis, (den svenske Krone i Perspectio), forlede til at give Fienden et Løvte, hvorved han aabenbart tilsidesatte Ærens og Pligtens Fordringer. Saaledes tænke ikke vi Danske os Prinds Christian August; han staaer endnu for os som en ædel kraftig og aaben Charakteer, og vi tilbagevise paa det Alvorligste alle saadanne Forsøg paa at beplette hans Minde. Beretninger, som den ovenstaaende, kunne ingen Tiltro finde hos os, med mindre fuldgyldige historiske Beviser for deres Sandhed fremlægges, og det forekommer os, at Sagen vel er saamegen Opmærksomhed værd." – Fremdeles gjør Berl. Tid. opmærksom paa, at Prinds Christian August, paa en aldeles fyldestgiørende Maade, for sin Souverain godtgjorde Urimeligheden, ja Umuligheden af, under Armeens daværende mislige Forfatning og daarlige Forsyning, at forsøge et Jndfald i Sverrig. Nordamerikanske Fristater. Paa Fregatten "John Adams har der, (ligesom tidligere paa "Somershvor Søkadetten Spencer blev hængt), været Mytteri, hvilket imidlertid paa en summarisk Maade blev dæmpet, Capitainen beordrede nemlig Mandskabet op paa Dækket og spurgte, hvorover Man beklagede sig. Fem Matroser traadte frem for at klage, men Capitainen lod dem øieblikkelig skyde.