Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-06-14
De kan alt af Overskriften see, at vi ere havnede for nærværende Tid, og vi haabe for længe, ikke i Smyrna selv, men i Budia, som er en græsk tyrkisk Landsby, omtrent 3 danske Fjerdingvei fra Smyrna, paa Veien mellem Philladelphia og Ephesus. Hermed er det gaaet saaledes til. Fra Konstantinopel havde jeg Breve til 2 en gelske Missionærer her, Cohen og Volters, den Første en døbt Jøde, den Anden en Tydsker fra Rhinegnene, Begge Medlemmer af den biskoppelige Kirke. De vare meget redebonne til at hjælpe os i alle Ting, og der var virkelig ogsaa meget at overveie. I 6 Dage maatte vi opholde os i et Gjæstgiversted, hvor Alt var uforskammet dyrt, inden jeg kunde faae nogen passende Leilighed opspurgt, som tillige var billig. I Smyrna selv erfarede jeg snart, det ikke lod sig gjøre; thi siden den store Jldebrand forrige Aar er der knap Plads og overmaade dyrt. Jeg maatte da med Hr. Bolters (der selv nylig er kommen hertil fra Smyrna og boer her i Landsbyen, men kommer 3 Gange om Ugen til Staden for at lære Tyrkisk) til at see mig om paa Landet, og fandt da herude flere ret gode Leiligheder til taalelige Priser. Det var imidlertid ingen Spøg for os at komme herud, blottede for Alt, til et tomt Huus, og i et Land, hvor man ikke kan kjøre Noget paa Vogne, men hvor alt, hvad man skal have andetstedsfra, maa transporteres paa Æsler eller Kammeler. Tilmed var det milde Veir, som vi glædede os ved i Konstantinopel og de første Dage her, kun en Efterslæt fra det her til Lands yndige Efteraar Vinteren begyndte snart, og Kulden, som fulgte os paa hele Reisen, tog igjen fat paa os i Smyrna. Det fryser egentlig slet ikke, alligevel er under den klare Himmel især her i Bjergegnene, Luften ved den mindste Blæst saa gjennemtrængende kold, at jeg lige saa godt kunde taale 12 Graders Frost i Danmark, som 2 Graders Varme her. - Det engelske biskoppelige Selskab eier her et rummeligt Huus, der er indrettet til 2 Familier, og da just den ene Halvdeel deraf stod ubeboet, modtog jeg med Glæde det Tilbud, som blev mig gjort af Missionærerne og den engelske Præst i Smyrna, at leie det af Selskabet. Det blev, da jeg havde beseet Huset, afgjort, at jeg skulde have 3 gode Værelser og 3 Kamre, med videre, et godt Stykke Havejord og en Gaard for os selv til Fjederkreature, med Vand osv. for 120 Rbd. aarligen. Det var nu alt meget godt, men Huset var tomt og det saa noget langvarigt ud inden det kunde blive forsynet med endog kun det Allernødvendigste. Dog ogsaa her erfarede jeg snart et nyt Beviis paa, hvor naadig Herren er og hvorledes han bedst veed at sørge for og naar vi kun kaste Sorgen paa ham. Medens jeg i et Par Dage løb om i Smyrna med en tydsk Skrædder, ved Navn Sachs og med Mødrenavn Hass (som jeg fik fat paa og som i 20 Aar har boet i Smyrna og derfor taler til Huusbebov alle de Sprog, der i denne babyloniske Forvirring, ere nødvendige), for at kunne blive nogenlunde bekjendt han virkelig? – B. Ja Hvorledes kunde han ellers nævne sig i Pluralis og kalde sig Venner af Sandhed. A. Forsaavidt kan du have Ret, og at Pastor Arnzen, langtfra er den Mand som Dines skildrer, det vide vi Alle, og, alvorlig talt, finder jeg endog det vilde være mindre passende om Nogen vilde sige noget til saa almeenagtet en Mands Forsvar imod et Angreb som kun er mærkelig ved den Ondskab det synes at røbe. Men stig mig, hvad det egentlig er, at denne Dines er saa vred for, thi man kunde nok see at det han skrev i Aviserne under det nævnte Firma kun var Udbrud af en slet skjult Harme? – B. Ja seer Du, for det Første kan han nu slet ikke glemme, at han, som han saa fuldt og fast skal have gjort Regning paa, ikke blev Formand for Sogneforstanderskabet. – A. Aa ligger Hunden der begraven; men hvad, han er jo ei engang Medlem af Sogneforstanderskabet, hvorledes skulde han saa kunde blive Formand? – B. Det er just Ulykken, at han ikke engang er Medlem. - A. Det er ogsaa besynderligt, hvorfor kom han ikke ind i Sogneforstanderskabet. – B. Ford Jngen vilde stemme paa ham. - A. Fik han slet ingen Stemme. - B. Jo han fik nok 2. A. To – det var forbandet lidt, saa maatte han hellere slet ingen have faaet. Hvormange Stemmeberettigede vare der vel B. Omtrent 80. - A. Men var han ikke noget urolig under Valgforhandlingen? – B. Jo, da man var avanceret saavidt, at det var temmelig vist at Dines kunde gaae hjem og lægge sig, blev han, allerbedst som han sad, med et saa balstyrrig, at Valgbestyrelsen var i den Nødvendighed at maatte vise ham ud for at den kunde faae Roe til at fremme Forhandlingen. – A. Blev han viist ud, en saadan Mand, det var ubehageligt. – B. sligt finder Dines sig godt, det skal ikke være første Gang han er bleven kastet paa Døren. – A. Saa Dines kan finde sig i saadan Noget? Det havde jeg ikke troet. – B. J dette Tilfælde fandt han sig ei heller i det, men, efter at han først havde udøst sin Harme paa Wissing Gade, klagede han til Amtmanden. – A. Hvad sagde da Amtmanden, Valgbestyrelsen fik vel en Næse- B. Amtmanden sagde, at Dines skulde holde sin Mund og være kjøn artig en anden Gang, hvilket i Embedsproget udtrykkes omtrent saaledes: at der ei fandtes Anledning til at agte paa hans Klage. – A. Dette var endmere ubehageligt. Men slig mig, hvori bestod den møisommelige Medvirkning som Præsten skal have viist ved Valget af Sogneforstandere. – B. Den møisom melige Medvirkning bestod deri, at Pastor Arnzen ved hans Jndtrædelse i Valgforsamlingen og forinden Valg endnu var paabegyndt, henvendte nogle Ord til de forsamlede Vælgere, hvorved han formanede dem til nøie at overveie til hvem de gave deres Stemmer, og navnlig yttrede han det Ønske, at Valget maatte falde paa saadanne Mænd, af hvis Retsindighed man turde vente at den gode Forstaaelse som hidtil havde fundet Sted imellem S. W. og W. L. Sogne maatte vedblive. – A. Det kunde da ikke være meget møisommeligt at holde en saadan Tale. – B. Nei for Pastor Arnzen vare disse Ord vist ligesaa let sagte, som de vare vel og hjertelig meente, men seer Du, Dines Møllers Udladelser om møisommelig Medvirkning maae forstaaes relativt, thi for ham vilde det maaskee have faldet meget "møisommeligt at tale i et saadant Sprog. – A. Det kan være; men siden vi eengang ere komne ind i denne Materie og i hvorvel jeg nu saa godt begriber hvad der har ledet D. M. da han skrev, eller lod skrive hiint odiøse Jnserat, saa slig mig dog endnu, om der ikke under selve Valgforhandlingen var Spørgsmaal om Dines burde admitteres som valgbar, ifølge den 4de § 1ste Membrum i Communalanordningen? – B. Jo der blev i den Anledning, og efter Amtets Henviisning, afsagt Kiendelse af Valgbestyrelsen, men denne faldt ikke ud til Dines's Fordeel. – A. Hvad var Aarsagen til denne Kjendelse? B. Det var en Straf som Dines er overgaaet for ulovlig Skovhugst, osv. hvorom han var under Forhør omtrent den Tid Valgforhandlingen holdtes. (Fortsættes.) Den Stump, Du beed af Rimet mit, Har Du vel sagtens gjemt til Dit; Ved Enden kan den sættes til, Om Eget ikke lange vil.