Norske Intelligenssedler, 1810-01-16
At Fredag den 29de Decbr. 1809 var bestemt til en Taknemmeligheds- og Fredsfest, det havde Borgerskabet i Christiania tilmeldet Repræsentanterne i samtlige Stiftets Stæder, og her i Staden kundgjort ved en trykt Jndbydelse; men det forkyndtes ogsaa ved Solens Opgang samme Dag med Kanoners Løsning. Paa samme Tid heisede alle Skibe og Batterier deres Flag, som vajede hele Dagen igjennem. Kl. 10 aabnedes Vor Frelsers Kirke, hvor Festligheden skulde begynde, til hvilken at høre og skue henved halvtredie Tusind Menneskeer (som er hvad Kirken kan rumme) bleve indladte. Det første som mødte Tilskuernes Øjne var: det paraderende Militaire og Borgermilicen i Kirkens Gange; en Obelisk, som efterlignede Marmoret, i Midten af Kirkens Kors en Forsamling af Sangere, Sangerinder og Musici i Choret. Paa Obeliskens 4 Sider var anbragt vexelviis Kongens og hans Vens, Norges elskede Hærførers Navnetræk med Kroner. Ovenover luede i Guld den Norske Løve. Kl. 11 knaldede atter Kanonerne, for at tilkjendegive, at alting var beredt til Festeen; ligesom der fra nu af ringedes med alle Kirkens Klokker indtil Høitideligheden begyndte. Kort efter kom Norges og denne Festdags Hædersmand og laurbærkrandsede Helt, den til Tronfølger i Sverrig udkaarne Prinds Christian August, og i hver Mine, i hver Bevægelse, eller rettere sagt i den ubrudte Tavshed fra det Øjeblik af og indtil denne Deel af Høitideligheden havde Ende, kunde man læse den Ærbødighed og Taknemmelighed, der var i Alles Hjerter. Han blev modtagen af Magistraten og Byens Repræsentanter. Hs. Kongl. Høihed, saavelsom Hs. Durchl. Prinds Friedrich af Hessen toge Plads paa Hs. Majestæt Kongens Stol, til hvilken var anbragt en ny Trappe inden i Kirken, betrukken med rødt Klæde. De høie Herrers Adjudantskab, saavelsom Stadens øverste Embedsmænd tog Plads i de tvende Stole ved Siden af Kongens Stol. Efter Orgelets harmoniske Lyd betraadte Hr. Slotspræst Pavels Prædikestolen og holdt en Jndlednings-Tale, om hvilken Anmelderen ei vil foregribe Publicum i dets Dom, da han veed fra paalidelig Haand, at den vorder trykt. Da denne Tale var tilende, istemmedes et herlig udført Chor, der var forfattet af den bekjendte Digter Provst Frederik Schmidt; derefter et Recitativ og en Qvartet af samme Forfatter. Den skjønne Musik hertil skyldte man Hr. Etatsraad Falbe. Nu fremtraadte Hr. Biskop Dr. Bech, og fra en ved Obelisken anbragt Talestol holdt en Tale, som ogsaa efter Forfatterens Løfte skal kunne ventes trykt. Mod Slutningen af Hr. Biskoppens Tale svingedes med de forskjellige Corps's Faner, der vare plantede foran Obelisken. Den kirkelige Deel af Festen endtes med et Chor; Text og Musik af benævnte Forfattere. Ledsaget af dem, der havde modtaget ham, gik Hs. Kgl. Høihed Prinds Christian August, samt Hs. D. Pr. Friedrich, under alle Tilstedeværendes ærbødige Tavshed ud af Kirken. Kort efter havde Biskoppen med den nærværende Samling af Præster Opvartnings-Audienehos Prindserne. Kl. 3 samledes et af Borgerskabet indbuden Selskab af Mandspersoner, omtrent 260 i Tallet, paa Kathedralskolens Værelser. Her saaes samtlige Stadens civile, militaire og geistlige Embedsmænd, Repræsentanterne fra alle Aggershuus Stifts Kjøbstæder, og Borgerne, som havde foranstaltet Høitideligheden, samt saamange af de til Byen ankomne Fremmede, som Rummet kunde modtage. Ved 6 smagfulde og elegant dækkede Borde placeredes alle uden Forskjel efter udtrukne Billetter, Begge Prindserne, den Kgl. Regjerings-Commission, Stiftamtmanden, Biskoppen, Prindsernes Adjudantskab og i øvrigt Personer af alle Stænder spiste ved Bordet Nr. 4. Under dertil forfattede Sange af Dhrr. Slotspræst Pavels, Pastor Wulfsberg og Overlærer, Platou, under Kanoners Torden, samt Hurraraab og Haandklap bleve følgende Skaaler udbragte: Deres Majestæt Kong Frederik den Sjette! Deres Majestæt Dronning Maria! Deres Kongelige Høyhed Prinds Christian August, Tronfølger til Sverrig! Deres Højfyrstelige Durchlauchtighed Prinds Friedrich til Hessen! Forsvarsstanden til Lands og Vands, Freden med Sverrig, Held Naboriget Sverrig, og Held det ved dets Tronarving, Norge og Danmark Hs. Kongl. Høihed havde den Godhed, efterat hans Skaal var drukket med alle de Glædes ytringer, som man kunde vente af erkjendtlige Normænd mod deres frelsende Velgiører, at gaae igjennem de andre Værelser, og hilse paa samtlige Gjæster. Man kunde læse paa den Ædles Aasyn hans Hiertes Følelser. Allevegne blev han modtagen med et fornyet Glædesraab, hvilket selv den udenfor forsamlede Mængde besvarede af Hjertets Grund. En gladere Stemning, forenet med højtidelig Enthousiasme og passende Maadehold, kunde man neppe tænke sig. Hs. Kongl. Høihed foreslog og anbragte en Skaal for Christiania Borgere, og behagede gunstigen at yttre sin Tilfredshed og sit Sindelav. Det smukke Kiøns Skaal blev ikke heller forglemt; men ligesom det sømmer Forstandige, brød man af midt i Glæden, for ej at overdrive Nydelsen, indtil den bliver modbydelig. Nogle forsamledes nu i andre Værelser til Samtale og passende Forfriskninger. Andre forlystede sig ved at tage omkring i Byen, for at beskue den allevegne anstillede Jllumination, og derved adskillige smukke og betydningsfulde Transparenter. Kl. 10 om Aftenen samledes nogle Hundrede Damer og unge Mandspersoner, foruden de allerede tilstedeværende, til et prægtigt Bal, som vedvarede til næste Dags Morgen. Ja selv denne Dag var en fortsat Fest; thi paa den blev hele Guarnisonen beværtet til Fornøielse. De Fattige havde man paa Festens Dag heller ikke forglemt. Kort, Jntet syntes at være glemt, som kunde bidrage til Dagens Hæder og Festens Forskjønnelse, og længe - længe vil denne mindres i alle retsindige Normænds Hjerter. Søndagen næstefter, som var Aarets sidste Dag, forsamlede sig med eendrægtig Hu samtlige Stadens civile og militaire Embedsmænd, tilligemed andre her nærværende Honoratiores og Borgerskabets Repræsentanter, hvilke en corps gjorde H. K. H. deres Opvartning, og naadigst blev modtagne. Enhver af disse Scener var mere end et blot Ceremoniel; thi de kom fra Hjertet og gik til Hjertet. Fyrsten viiste sig som Menneske, som ædelt Menneste, ja som deres Ven, hvis Værd han kjendte og agtede. Men vor Glædes Himmel blev snart formørket ved den sørgelige Forestilling om den nærforestaaende og af, undgaaelige Skilsmisse fra denne Norges varme Ben. Efterat han havde udstædt den hjertelige og fyndige Tiltale til Normændene, som er dat. 30te Dec. afvigte Aar, og senere findes indrykket i Bladet Tiden No. 37., drog han bort fra Christiania den 4de Januar om Morgenen, og hans høje Afreise blev tilkjendegiven fra Fæstningens Volde med 27 Kanonskud, hvoraf ethvert syntes ligesom at saare alle ham hengivne Hjerter. Han blev ledsaget af Hs. Durchl. Prinds Friedrich af Hessen; men et stort Selskab af Embedsmænd og Andre var i Forveien reist udtil Aas Præstegaard, 3 1/2 Miil fra Christiania, hvor de modtoge Hs. Kal. Høihed, som indtraf der ved Middagstid. Selskabet blev beværtet af Stabsofficererne fra Christiania. Efter et Par Timers Ophold skiltes Hs. Kgl. Høyhed fra dem paa en meget rørende Maade. Jkke faa fulgte med ham endnu længere, og allerede har Rygtet givet foreløbig Efterretning om den glimrende Hæder, hvormed han allevegne paa sin Reise blev modtagen. Jndbydelse til et Korn-Selskab for Christiania Bye og dens Opland. Endertegnede indbyde herved til Stiftelse af et Selskab, der skal have til Formaal at forsyne Chri U sionis Bye og Opland med Kornvarer, saavel i krigerske, som fredelige Tider, til saa billig Priser som Handelens Gang tillader. At Selskabets udstrakte Virksomhed ene og alene kan beroe paa Deeltagernes Antal, er indlysende; det er derfor vigtigt, at træffe Foranstaltninger, der sætte Mange istand til at vorde Medlemmer af samme Man har troet, at ved Actier en tilstrækkelig Fond letteligen maatte kunne tilvejebringes, og Indretningen saaledes faae Deeltagere saavel i Byen som paa Landet. Det synes at være en naturlig Følge, som Retfærdighed byder, at blot de Sogne, der have tegnet sig for Actier, kan have Fordring paa det Korn, Selskabet lader indføre, ligesom de nyde ene og alene de billigste Priser; da derimod de ikke deeltagende Sogne, i Tilfælde at Selskabet har Noget at overlade, maa finde sig i at betale de Priser, man holder for godt at bestemme. Enhver som vil indskyde 200 Rd. D. C. kan blive Medlem af Selskabet, og erholder et Beviis (Actiebrev) af Hovedbestyrelsen, at have indskudt bemeldte Summa, og at have faaet Ret til at deeltage i Selskabets Foretagender. Det staaer Enhver frit for at tage et vilkaarligt Antal Actier; ifald flere ere Ejere af een Actie, kan samme efter Forlangende udstædes i Eens eller Alles Navne. Den som tegner sig for mere end 30 Actier, kan for hver 5 Actier, der overstiger dette Antal, gives 3 Maaneders Credit, dog saaledes, at naar et Aar er udløben, maa den hele Capital, der er tegnet for, være afbetalt. Saasnart man kan gjøre Regning paa en Capital af 300,000 Rd., begynder Selskabet sine Foretagender, og forinden den Tid kræves ikke Jndskuddet. Selskabets Jndretning og rigtige Bestyrelse sikrer enhver Actie-Ejer den indskudte Capital, At forudbestemme hvor stort Udbytte eller hvormange Renter Actietagerne kan aarlig vente, er ikke gjørligt, da det er Handelens meere eller mindre heldige Gang, Udbyttet beroer paa; og overalt vil Enhver letteligen indsee, at under nuværende Omstændigheder kan Fordeel ej være dette Selskabs Hovedgjenstand. Actie-Ejerne har desuden den Fordeel, at kunne fordre Udbyttet enten i Korn eller i Penge, dog undtages de Aaringer, Kornforraadet ikke dertil er tilstrækkeligt. At see sine mindre formuende Medbrødre i Sognet og i Byen forsynede med Korn til taalelige Priser, vil sikkert ogsaa regnes af enhver Actie-Ejer blandt de store, de skjønne Fordeele. Hovedbestyrerne (Directeurerne) for Selskabet skal være i Christiania; de vælges blandt Actie Ejerne, deres Antal skal være Fem. Ved Valget har Eieren af 5 Actier, naar Stemme-Antallet er lige, Fortrinnet til at vorde Directeur, og saaledes i samme Forhold Eieren af 10, 15, 20 Actier o. s. v. Hvert Sogn vælger ligeledes dets Bestyrere, hvis Antal maa bestemmes efter Gaar dennes nærmere eller fjernere Beliggenhed. Sogne-Bestyrernes Forretning bliver: at gaae Directeurerne i Christiania tilhaande med Jndfordring af Jndskuddet; at sælge Kornet paa den Maade der i Overeenskomst med Directionen er vedtagen; at skaffe Kornet paa den billigste Maade transporteret herfra til Sognet; og endelig, at indgive til Directeurerne en nøiagtig Beretning over Sognets Korntrang. Det bliver bedst, at ethvert Sogn, saasnart dets Antal Actie-Eiere er fuldstændigt, vælger sine Bestyrere; thi disse skal indkaldes, naar der skrides til Valget af Directeurerne i Christiania, for paa Sognets Vegne at give deres Stemmer, og at raadføres ved Selskabets nøiere Indretning, som vilde være for vidtløftigt at fremsætte her. Vi vil altsaa blot endnu tilføje, at Selskabets Hovedøjemed forseiledes, ifald Kornet ikke fordeles paa det samvittighedsfuldeste, i Forhold til den Summa, som Actiernes Beløb udgjør i Byen og i ethvert Sogn, uden Hensyn til nogen enkelt Jnteressent. De af Byens Beboere, der ønske at tegne sig for Actier, behage at henvende sig til mig Ludvig Mariboe hver Formiddag. For Landmændene, der vil være Deeltagere, ere passende Foranstaltninger trufne. Her i Byen sluttes Subscriptionen ved Januar Maaneds Udgang næste Aar, og paa Landet midt i Februar næste Aar. Tiden, naar Pengene skal være indbetalte, bliver nærmere bekjendtgjort. Christiania, den 12te December 1809. Ludvig Mariboe. Rosenkrantz.