Viborger Samler, 1848-10-21
Jndenlandske Efterretninger. Kamb. Reeds ankom til Kbhvn, i Onsdags med Dampskibet "Ophelia", men afreiste kort efter igjen med Dampskibet, Waldemar. Det er naturligviis ubekjendt, hvad hanhar bragt. - Fregatterne Gesion" og "Bellona" skulle atter provianteres for 21 Maaneder. Dette synes at vise, at idetmindste Marineministeren antager, at disse Skibe (Flvp.) snart ville komme i Brug. Dampskonnert "Hekla, Captltn. Købe, og Dampskibet Caroline Amalie" Pritut. Grove ere fra Kjøbenhavn afgaaede til Jylland med Tropper den 18de De om Efter(Berl. Tid.) middagen. (Af "Fædrel.") Regjeringen har engang med stor Bestemthed erklæret, at den ikke indlod sig paa Modificationer i den afsluttede Vaabenstilstand. Dens Erklæring vandt almindelig bifald, thi Tractatens Betingelser gik vor Ret og vor Ære saa nær, at det var en ulidelig Tanke, at der skulde offres og indrømmes endnu mere, kun den yderste Nød syntes at kunne berettige hertil. Som Sagerne staae for Øieblikket, er en saadan tvingende Nødvendighed vistnok ikke tilstede, men ansees det for politisk klogt, og, alle Forhold veloverveiede, for høist ønskeligt, at Stilstanden kommer istand og varer Vinteren over, saaer det dog et Spørgsmaal, om ikke enkelte, i Forhold dertil mindre væsenlige, Forandringer ikke hellere maatte indrømmes, især naar derved andre Fordeele kunde vindes, end Stilstanden slet ikke træde i Kraft, og en Tilstand vedvare, der hverken er Krig eller Fred, og som for de nærmest Paagjældende, de danske Slesvigere, truer med at blive aldeles utaalelig. Vi have Grund til at troe, at Regjeringen nu er kommen til denne Mening. Vil Nogen bebreide den, at den dengang saa bestemt har udtalt sig mod alle Modificationer, og finde det mindre conseqvent, ja mindre sømmeligt, om den desuagtet indlod sig paa nogen saadan, nu saa faaer den taale denne Bebreidelse og søge sin Undskyldning i de overordentlige Tidsforhold, der have viist sig at være berømte graahærdede Statsmænds Kræfter overlegne, og som det derfor slet ikke er at undre sig over kunne overvælde Mænd, der endnu ere nye i Forretningerne. En saadan mulig Modification ansee vi den for, at Carl Moltke, der ved Overeenskomst med Preussen var udnævnt til Præsident for Jmmediatcommissionen i Hertugdømmerne, opgives. Vistnok var det os en Trøst at see ham i Spidsen for Regjeringen, ikke fordi vi ansee ham for vort Systems Ven - skjøndt Begivenhederne siden Marts maaskee turde have bragt ham dette temmelig nær - men fordi vi vidste, at han var Oprørernes dygtige og kraftfulde Modstander, fordi hans Velfærd og Fremtid er knyttet til Danmark og hans Troskab og Ordholdenhed deri vilde have forøget Støtte; vistnok fandt vi hans raske Optræden den 18de September, da han proclamerede sin og sine to danske Collegers Regjeringstiltrædelse, fuldkomment beføiet og bifaldsværdig; men naar vor Medcontrahent, Preussen, er afmægtigt eller troløs nok til at lade ham falde, naar det ikke er muligt efter Tractaten at sammensætte nogen Jmmediatcommission, hvori han har Sæde, naar han, denne ene Mand, virkelig er den eneste eller største Hindring for, at Vaabenstilstanden, træder i Kraft, saa kan det naturligviis ikke falde os – som en af vore særdeles Velyndere i Pressen engang har villet paadutte os - eller vi troe nogen fornuftig Mand indat forlange, at Danmark alene for Carl Moltkes Skyld skulde bryde Stilstanden. Kunne vi finde os i dens øvrige Ulemper og lidet glædelige Betingelser, saa gjør denne Forandring, ikke i Tractaten selv, men i een af dens Tillægsartikler, den heller ikke utaalelig.