Aalborg Stiftstidende, 1834-02-01
Portugal. Endnu bestandig er der intet Afgjørende forefaldet i dette Land. Det hedder imidlertid, at D. Pedros Stilling sikkert, skjønt langsomt, forbedres, og at hans Herredømme i Landet stedse udvider sig, medens derimod D. Miguels Hær lidelig formindskes ved Hunger, Sygdom og Desertion. Antallet paa hans Tropper i Santarem angives til idet Høieste 5000 Mand, men Positionen skal være meget fast og de have 70 Kanoner; tillige holde de 14 Klostre besatte, som de have forvandlet til ligesaamange Forter. Noget til Skade for den unge Dronnig er den Utilfredshed, der stundom lydelig yttrer sig blandt de fremmede Tropper i hendes Tjeneste. Disse beklage sig nemlig ikke blot over den skjødesløse Betaling af deres Sold, men ogsaa over den slette Beskaffenhed af deres Rationer. Da de skotske Recruter den 9de exercerede i Val de Perira, havde de stukken harsk Fedt paa deres Bajonetter og deres Riis kastede de ud af Vinduerne; 200 af dem fik i denne Anledning Arrest. Hvad iøvrigt Tingenes Tilstand i Lissabon og Regjeringen angaaer, da meddeler Times desangaaende følgende Skrivelse fra en Englænder i Lissabon. Ministrene have mange Fjender og have maaske ogsaa begaaet adskillige Feil, men jeg tænker, at dersom Palmella og hans Venner eller hvo det eller maatte være, kom til Statsroret, vilde det ikke gaae bedre, Ministrene - siger man - ere fjendtlig stemte mod Pairerne, men jeg troer, at hvis en saadan Stemning virkelig finder Sted, da findes den snarere hos Don Pedro end hos Ministrene, saaledes hører jeg f. Ex. at Hertugen af Terceiras Udnævnelse til Overfeldtherre, med Marquis af Bandeira, som Chef for Generalstaben, kun er udvirket ved meget indstændige Forestillinger af Ministrene; De erindret vel, at Bandeira var en af de Pairs, der underskrev Prottesten i den Tapaske Sag. Vistnok synes der at herske er vis Kulde eller snarere en vis Skinsyge imellem D. Pedro og Hertugen af Palmella; man angiver forskjellige Grund derfor, hvoriblandt ogsaa den, at D. Pedro troer, at P. helst saae D. Maria alene i Portugal, uden D. Miguel men ogsaa uden D. Pedro, og det er især af denne Grund at den sidste ugjerne vilde see Palmella i Ministeriet. Jøvrigt er det ikke at forglemme, at Pairerne her for det meste ere Mænd uden synderlig Dannelse, med Undtagelse af Palmella, Grev Villa-Real, Hertugen af Tercera og nogle faaet Andre. Hertugen af Terceira er en brav og i det hele heles dig Kriger, af meget agtværdig Caracteer. Han er ogsaa elsket i Armeen, men holdes ikke for at besidde noget stort Talent. Det samme gielder om Saldanha, hvis militaire Talenter dog agtes langt høiere. Jsær roses denne for hans Hengivenhed for Dronningens Sag, skjøndt han har fies Søstre, der alle ere formælede med Adelsmænd af D. Miguels Parti. Ministeren Carvalho ansees almindelig for en Mand af bestemt Caracteer, maaskee noget for rask i sine Manerer, men en af hans Fortjenester bør aldrig glemmes Da Ministeren Silveira tilkjendegav D. Pedro i Oporto, at Staden ikke kunde holde sig i 14 Dage, meldte Carvalholsig, og tilbød sig strax at overtage Ministeriet og haandthæve Dronningens Sag. Det er sandt, at man bebreider ham voldsomme Forholdsregler for at conservere Armeen, men Resultatet var og at han reddede den; uden ham vildes den inden faa Dage enten være bleven overgivet eller indskibet, og det havde uden Tvivl været ude med den constitstutionelle Sag. Mod ham er Adelen rigtig nok ikke om1stig stemt, dog gielder det kun i det Hele taget, thi jeg kjender ogsaa Pairs, der lade ham vederfares Retfærdighed. F.