Berlingske Tidende, 1836-01-07
Den 29de December udbredte sig fra tidlig om Morgenen det Rygte i Paris, at Politiet havde om Natten opdaget et Vaaben-Forraad i et Huus paa Qvaien, hvilken Vei Kongen pleier at passere, naar han med sit Følge begiver sig til Kamrenes Aabnings-Højtidelighed, og som han efter Formodning ogsaa vilde passere denne Dag. Dette Rygte, blev meer og meer sandsynligt, da man bemærkede, at Toget tog sin Vei fra Tuilerierne, ikke som sædvanligt over Pont royal, men langs med Seinens høire Bred og Tuileries-Havens Terrasser. Man havde desuden været forsigtig nok til at forbyde Publicum Adgangen til hiin Have, under det Paaskud, at det indtraadte Tøveir forhindrede saadant, Selv over Pont royal turde Publicum ikke passere, skjøndt Kongen tog en anden Vei. Klokken var 1, da Kanonskuddet fra Jnvalid-Hotellet forkyndte Kongens Opbrud fra Tuilerierne. Hans Majestæt, der ellers pleiede at være til Hest, saa denne Gang i en Vogn. Ved Ankomsten til Sessions-Palladset, blev han modtaget af begge Kamrenes Deputationer. J Spidsen for Deputerede-Kamrets Deputation var atter Hr. Bedoch, da den egentlige Alders-Præsident, Hr. Gras-Preville (en Legitimist, skjøndt tilstedeværende i Paris, dog havde foretrukket at holde sig fjern, saavel fra det forberedende som fra Aabnings Mødet. Dette var skeet fordi han havde erfaret, at Kamret vilde, naar han førte Alders-Præsidiet, blive ansporet til, endnu for Nytaarsdag at constituere dets Bureau, for at ikke han skulde lade sig see for Kongen i Spidsen af Deputationen og derved tilberede ham noget ubehageligt Øjeblik. Sessionssalen var i alle sine Afdelinger propfuld. Det diplomatiske Corps var fuldtalligt; den tyrkiske og den græske Gesandt sadde ved Siden af hinanden. Under Jagttagelse af de sædvanlige Ceremonier og efterat have opfordret begge Kamrenes Medlemmer til at tage Plads, holdt Kongen sin Tale, der lod saaledes: "Mine Herrer Pairer, Mine Herrer, Deputerede. Jeg glæder mig ved denne Deres Gjenforening at kunne ønske mig selv og Dem til Lykke med Landets nuværende Tilstand. Daglig voxer dets Velværen, og dets indre Rolighed, der nu synes sikkret. mod ethvert Angreb, borger os tillige for Landets Magt med Hensyn til Udlandet. De Forholdsregler, De i Deres sidste Session have taget, have fuldkommen svaret til det Øjemeed, som vi ved samme i Forening søgte at opnaae. De have consolideret den offentlige Orden og vore Jnstitutioner. Dybt have de Folelser rørt mig, som Frankerig har lagt for Dagen for mig og min Familie, da ved en Leilighed, til hvilken en smertefuld Erindring knytter sig, Forsynet værdigede mig at vedligeholde mit, forevig Fædrelandets Tjeneste helligede Liv. – En, til Sikkringen af vore africanske Besiddelser foretaget Expedition, har i Udførelsen svaret til det, der sam mede sig for Frankerigs Ære. Rørt har jeg iagttaget, hvorledes den Førstefødte af min Slægt har deelt vore brave Soldaters Besværligheder og Farer. Angaaende vore Forholds Tilstand til de curopæiske Magter kan jeg ikke andet, end ønske mig til Lykke. Vor inderlige Forbindelse med Storbrittanien knytter sig daglig fastere, og Alt opfylder mig med den Tillid, at Freden, som vi nyde, ikke skal blive forstyrret. Min Regjering har ikke undladt ved den spanske Grændse at gribe til saadanne Forholdsregler, der synes meest egnede til, troligen at opfylde Forpligtelserne af Fordraget fra 28de April 1834. Varme Ønsker besjæle mig for Halvøens Fredeliggjørelse og for befæstelsen af Jsabella den Andens Trone. Derimod maa jeg beklage, at det med Nordamericas forenede Stater sluttede Fordrag af 4de Juli 1831 endnu ikke har kunne komme til fuldkommen Fuldbyrdelse. Kongen af Storbrittanien har tilbudt mig, og ligeledes de forenede Stater, sin venskabelige Mægling. Jeg har modtaget samme, og De ville med mig dele det Ønske, at denne Tvistighed maatte paa een, for begge store Nationer lige ærefuld Maade blive jevnet. – Vore Finantsers Tilstand er tilfredsstillende. Stats-Jndtægterne vore som en Følge af Landets tiltagende Flor. Finantslovene skulle om faa Dage blive forelagte de Deputeredes Kammer. Ligeledes skulle de Love, der allerede ere Dem forelagte eller forkyndte, blive underkastede Deres Prøvelse, saavelsom ogsaa de, den tidligere Session har forbeholdt den nuværende. – Jeg haaber, mine Herrer, at det Tidspunkt er kommet, da Frankerig kan høste Frugterne af sin Klogskab og af sit Mod. Lad os, underviiste som vi ere af den forgangne Tid, benytte de dyrekjøbte Erfaringer. Lad os anvende al vor Omhue paa at berolige Gemytterne, at forbedre vore Love og ved klogtige Forholdsregler at befordre alle Nationens Jnteresser, hvilket efter saa mange Storme vil give den civiliserede Verden det heldbringende Exempel af en klog Maadeholdenhed, der alene bærer Borgen om Vedbliven i sig selv. Omsorgen for Frankerigs Rolighed, for Frankerigs Frihed og for Frankerigs Lykke er min første Pligt; Frankerigs Denne Lykke skal være min kosteligste Løn!" usædvanlig korte Tale blev foredraget med ligesaa usædvanlig svag Stemme. Efter at Gjen klangen af "Kongen leve!" var forsvundet, opfordrede Selgbevareren de, siden den sidste Session creerede Pairer til at aflægge Eden; der var 25 saadanne. J Kongens Navn erklærede derpaa Hr. PersilSessionen af 1836 for aabnet, og opfordrede Pairerne og de Deputerede til, Dagen efter at forsamle sig i det sædvanlige Locale, Kongen brød op, og Forsamlingen adskiltes.