Berlingske Tidende, 1789-10-09
Paris, den 25de September. Hollænderne og Genserne tage kun en meget liden Ander det nye Laan, og dog beklagede Hr. Necker i sin Tale i Gaa at vi endnu for dette Aar maatte have 70 og for det tilkonmende 80 overordentlige Millioner. Allene Udgifterne for October Maaned anslog han for 40 Millioner, og viste, den nationale Discredit havde giver Handelen et døden Saar; thi blot Kornhandelen til fremmede Steder er bleve 50 Millioner ringere. Nationæ cassen faaer hver Dag nye Tilskud. En ne Ja bragte i Nationaluniform 25 Lovisdører. Endog Skole af Parykmagerdrenge træde sammen for at bidrage til Stater, Lettelse. Vigtigere var i Dag et Bidrag fra Hertugen Charost paa 100000 Livres, fra det Jtalienske Theater og 12000 og fra en National Deputeret paa 4000. Mangelen paa rede Penge saavel i det Kongel. Skan mer som i Almindelighed, har bevæget Hs. Majestæt at seen sit Sølvtøi til Myndten. Dette Exempel har er allene Dr. ningen, men endog Hr. Necker og de andre Ministre, C. destning og flere fulgt. Af Ministrenes Sølvtøi ril er trent udkomme 2500000 Livres rede Penge, hvilke den i skiænkes men laanes kun Staten imod 5 Procent. En Sold at af den Parisiske Nationalaarde, har sendt :tionalforsamlingen fine Sølvspænder tilligemed en Skri hvori han siger, at da Spænderne til hans Uniformar, Kobber, saa forørede han Staten disse Sølvspand og dersom hele Milicen i Paris vilde følge dette Enpel, saa udkom deraf en Capital paa 600000 Lin til Beste for Nationalassen, naar man endog regnede 30000 Par Spander, og hvert Par til 20 sk. Men dersom denne Regning strakte sig til hele Frankrig, var det aldeles ikke overdrevet, naar han regnede 2 Millie Par Spænder, der vilde udgjøre 40 Millioner trede Per hvert Par beregnet til 20 Livres. Hertil kunde maanen, regne Stokkeknappe, Kaardehefter, Guld= og Sølvtilder, og Beløbet af denne Almindelige Opoffrelse vilde i det mindste udgjøre 100 Millioner. Udi den i Forgaard holdte Nationalforsamling bleve følgende Artikler, som hen mende til Constitutionen, fastsatte og antagne: 1) Den Franske Regiering er Monarchisk; i Frankrige gives ingen Magt høiere end Loven; Kongen hersker kun ved Loven, og kan allene paa Grund af samme fordre Lødighed. 2) Al Magt. kommer pasentlig fra Nationen, og der gives ingen Magt som ikke har sit Udspring fra samme. 3) Den lovgivende Magt har sit Sæde i Nationalforsamlingen, og skal af samt seenderes paa følgende Maade : 4) Jngen Acte fra det lov vende Corpa kan betragtes som en Løv, naar den ikke er forattet af Nationens frie og løvmæssig valgte Repræsentantere, samt bekræftet af Monarken. 5) Kongen kan nægte det lovgivende Corpses Acter sit Samtykke. 6) J det Tilfælde, at Kongen nægter sin Jndvilligelse, skal denne Vægring kun vare inspenderende. 7) Kongens suspenderende Væggring skal ophøre ved den anden Lovgivelse, der følger paa den, der har bragt Løven i Forslag. 8) Den høieste dørende Maar er udelukkende i Kongens Haand. 9. Mationalforsamlingen har som Fundamental Punkter for den Franske Regiering vedtaget og erklærer, at Kongens Person er ufornærmelig og hellig : at Thronen er udelelig ; og at Nronen er i den regierende Familie allene arvelig i den mandlige Linie efter den Orden, som Førstefødselsretten foreskrider. 10) Den dømmende Magt kan intet Tilfælde udøves, undten af Kongen eller det lovgivende Corps; men Justitien skal i Kongens Navn allene forvaltes af de ved Loven anorddede Damstole, efter Constitutionens Grundsætninger og Efter de af Loven bestemte Formaliteter.