Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-04-11
Overhusets Møde den 31te Marts blev paa Hertugen af Vellingtons Proposition den catholske Bill første Gang læst i Huset, og den anden Læsning udsat til den 2den April, paa hvilken Dag Debatterne dog ikke bleve tilendebragte; men skulde fortsættes den følgende Dag. Hertugen af Vellington udviklede i en overmaade vidtløftig Tale den paatrængende Nødvendighed af denne Forholdsregel. Han skildrede Jrlands Tilstand i de sidste 2 Aar; Katholikernes constitutionsstridige Forening, og Folkets Organisation, som var farlig for Staten; de tumultuariske Optrin i forskiellige Provinser af Øen; den ulykkelige Strid imellem Bekienderne af begge Confessioner; endelig de nærværende Loves Afmagt hvorved Jndvaanernes Liv og Eiendom blive udsatte for den største Fare. Kongens Prærogativer sagde han ere standsede; thi Ministrene kunne ikke raade Kongen at udnævne en Peer fordi naar en Plads i Underhuset bliver derved ledig, saa bliver derved tilveiebragt et Valg, som kan frembringe uforudseelige Følger. Hertugen søgte at bringe Constitutionen af 1688 i Forening med det nye System. Vel tilstod han at billen gik videre i sine Concessioner end alle foregaaende Forholdsregler af dette Slags; Han undskylder sig med Følgerne af de forrige Concessioner, som kun havde frembragt endnu større Fordringer. Efter at Hertugen havde talet i 5 Qvarteer reiste sig Primas af England Erkebiskoppen af Canterbury og androg paa at den anden Læsning af Billen skulde udsættes paa 6 Maareder (en Formel, som vil sige det samme som at billen skulde forkastes.) Han byggede sin Opposition paa Cheferne for den catholske Geistligheds egne Yttringer, at deres religiøse Grundsætninger ikke allene vare uforandrede, men endog uforanderlige; paa denne Geistligheds farlige Jndflydelse, saavel i verdslige som i geistlige Anliggender; paa den ringe Tillid, som kan sættes til dens Taknemmelighed ifølge den Misbrug som den har drevet med Valgrettigheden, paa den upassende Anvendelse af gudelige Forsamlinger til at befordre Factionens Formaal og paa den Fare, som truer de Engelske Colonier i Hænderne af en catholsk Colonial Minister, uden just at ville dadle Garantierne, saa var han dog imod Billens Princip. Primas af Jrland Erkebiskoppen af Armagh istemmede med ham og sagde, at den nye Forholdsregel ikke vilde tilveiebringe nogen Beroligelse; den vilde kun forøge Magten til at skade uden at formindske det onde Sindelag; den vilde hverken giøre den romersk catholske Kirke mere tolerant, eller bevæge Præst skabet til at lade sig nøie med en underordnet Stilling imod en Kirke hvis Guddommelighed den nægter. Biskoppen af Oxford yttrede en ganske modsat Meening; han holdt for at en øiensynlig Nødvendighed, havde foranlediget og sanctioneret Billen; de høieste Talenter i Landet vare stemte til dens Fordeel. Hertugen af Richmond, Biskoppen af Salisbury, og isærdeleshed Greverne af Vinchelsen, og Harevood talte imod billen, men for den Greve Somers og Marqvien af Landsdovn. Paa dem fulgte Biskoppen af London, uden at vente meget godt af den nye Forholdsregel, eller at have forandret sit Sindelag, holdt han det dog nu for sildigt at modsætte sig den; han befrygtede betænkelige Følger af den for den protestantiste Kirke og holdt det for farligt at forbinde Sandheder med Grundvildfarelser. Skulde derimod billen blive forvandlet til en Lov hvorpaa der neppe kan tvivles, saa vilde han anvende alt mueligt for at formane sin Geistlighed til Maadehold, og til en aarvaagen Opfyldelse af sine Pligter, for at dette Forhold kunde tiene istedet for de Bolværker for den Engelske Kirke som vare blevne den betagne. Marqvien af Salisbury, som i Bedyndelsen af Sessionen havde andraget paa Takadressen og erklæret sig beredt til at følge en forandret Politik med Hensyn til Katholikerne sagde at han kunde nu ikke give billen sit Samtykke fordi den manglede alle solide Sikkerhedsstillinger. Efterat nogle Peers havde talet saa androg Greven af Falmouth Kl. 1 om Natten paa at Debatten skulde blive udsat. Hertugen af Athol undrede sig over dette forslag; han sagde, at han i 50 Aar havde været Medlem af Huset og havde før sadt der til 8 om Morgenen, og nu skulde Debatterne udsættes angaaende en Bill hvorpaa hele Rigets Skjebne beroede, Grev Eldon sagde, at om ogsaa Sessionen varede til Kl. 10 om Morgenen saa vilde Diskusionen dog ikke blive tilendebragt. Mødet blev nu udsat, Dagen derpaa skulde igien en Mængde andre Lords tale. Hertugen af Cambringe har tilsendt Hertugen af Vellington sit Samtykke til Billen. Den 2den April havde Marqvien af Aylesbury, Greven af Vinchelsen, og Lorderne Berley og Rolle Audience hos Hs. Majestæt, som varede i flere Timer. – Alderman Sir Richard Bermin var ankommen med flere Poitiebetiente til Vind for, hvor ogsaa den anden Gardebataillon maatte holde sig marschlærdig i sine Kaserner, da det hedte at en stor Procession til Fods og i Vogne vilde med Bønskrifter begive sig til Kongen i Vindser; men hidintil var dog endnu alt bleven roeligt. – Den catholske Bill blev oplæst 3die Gang og gik igiennem i Underhuset den 31te Marts efter lange og livfulde Debatter, som varede til Kl. 4 om Morgenen hvorpaa den blev afsendt til Overhuset. Hele Landet er endnu vedvarende i den største Bevægelse i Anledning af dette vigtige Anliggende.