Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-11-13
Doctor Busching siger os i Jndledningen til hans Jordbeskrivelse: "at Havet er ingensteds bundløst, skiønt dets Dyb er meget ulige dybt, det er ikkun faae Steder, hvor det i det høieste er en geographisk Miil dybt., Naar man følgelig havde en Snor paa 4000 Favne, kunde man altsaa allevegne være sikker paa at lodde Dybet; og hvor vilde da vel de store Skibe, der kunde føre det behørige Anker=Toug, savne Grund til at ankre paa Førend man saa lige frem giver denne gode Mands myndige Kiendelse Magt, vil ieg bede mine Læsere i Forvejen høre en Mands Tanker, der igiennem alle Verdens Tider, vil gielde som den største Naturkiender, der selv jede heele 40 Aar et mægtigt Land langs med Middelhavet; og der regierede paa en Tid da Seladsen endog til Ostindien var i sin fulde Floer. Denne Herre taler i eet af sine Skrifter, nemlig i Ordsprog. 3 Cap. 20 v. om nogle Svælge der maae være i Havets Jndlukke, og har det Hierte at fastsætte dette, som en uomstødelig Sandhed; Ved Herrens Kundskab ere Afgrundene adskilte. Bibelfortolkerne kunne med al deres Uenighed ikke forvilde os i Hovedsagen. Her tales om en mageløs Viisdom, der har dannet Jordkloden, udspændt Himlenes Udstrækning, og udhulct Hav=Gruben. Der ere, siger den vise Jfraels Konge, i Havet Afgrunde d. c. umaalelige Svælge, fleere end een og disse Afgrunde ere adskildte, de ere kløvne af, saa at Dybet er dybt, og saa dybt, at det aldrig bliver til Grunding. Naar ieg af troeværdige Beretninger er forsikkret, at Skaberen har paa visse Steder i det vilde Hav sat Kløfter og Splitter, som al menneskelig Kraft aldrig formaaer at tilstoppe eller opfylde, og som al menneskelig Fornuft ikke forstaaer at naae Bund udi, ja ikke uden Gysen kan tænke paa da tvivler jeg ingenlunde, at saadanne meenes jo her, men hvad for nogle af dette Slags Salomon har havt Kundskab om, vil ieg her ikke undersøge. Jeg vil ikkun til Beviis paa det, han siger, nævne een eneste af dem, der findes paa vor egen Konges Strømme, paa hiin Side af Polar Cirkelen, Nordvest for Trundhiem. Der gaaer den bekiendte Mal=Strøm, som de gamle kaldte Havets Navle, og er et aabenbar Guds Vunderverk i Havet. Fra 6 til 6 Timer er der bestandig Ebbe og Flod. Saalænge Ebben varer, trækker dette rasende Svælg i sig Skibe, Hvalfiske og alt hvad der kommer det paa et vist Mellemrum nær, saa at intet kan staae imod og, naar Floden, kommer, kafter det dem ud igien, men gruttede og sønderslidte. Det slaaer ikke feil, at dette Hyl og Hvirvel har jo vel sin Mage, og maaskee fleere end een? Mon saadanne ikke med Føje kan kaldes adskilte Afgrunde, Saa almægtig den Skaber er, der ikke allene har indrettet det fæle Hav, men endog gjort saadanne Indretninger i Havet, der endnu ere fælere end Havet selv, saa skinbarligt et Beviis have vi med det samme paa den Viisdom, med hvilken han baade virker i Naturen og taler i Skriften. Vi kunne tillige giøre os de Betænkninger, at disse Svælge, disse adskilte Afgrunde, ere venteligen de Porte og de Dørre, som Gud har sat paa Havet, og taler og til Job (Job. 38, v. 8. 10), at de venteligen ere een af Kilderne til Ebbe og Flod, at de overalt ere satte til Jordens Tieneste: og ere Havets Sluser og Stiborde, hvor igiennem det har sit Udfald og Aftræk.