Aarhuus Stifts-Tidende, 1815-11-24
Den 9de d. holdt den over Ney nedsatte Krigsret sin første Forsamling. Justitspalladset var omgivet af Nationalgarde og Genedlarmer. Paa St. Michaels broen stod Sappeurere og Brandfolk med deres Sprøyter. Jndvendig stod Garde og Veteranere; at Mennesketrængselen var overordentlig, kan man tænke sig. Forsamlingens Aabning blev noget forsinket ved at Marskal Massens delikate Følelse ikke holdt det passende for ham at optræde som Neys Dommer, fordi der engang i Spanien havde været dem en meget heftig Strid imellem. Men Krigsretten antog ikke hans Grunde forgyldige og Massena maatte tage Plads blandt de øvrige Dommere. - Politiepræfettens for udgaaede Forhør bleve derpaa oplæste, hvori der blandt andre forekom følgende Spørgsmaal og Svar: "Deres Navn og Embede. – Michael Ney, Marskal og Pair af Frankrige, født den 10de Jan. 1769 i Sarreluis. - Har De i forrige Marts Maaned tilbudt Kongen Deres Tieneste. - Nei. (Herpaa protesterede General Ney formelig mod enhver Krigs rets Rettighed til at dømme ham.) - Har De ingen befalinger faaet af Kongen, og har De ikke givet gientagne Forsikringer om Deres Troskab: - Kongen sagde mig: Bonaparte er landet; herpaa troer jeg at have svaret: Bonaparte er en Nat, og hvis man kunde faae fat paa ham, saa fortiente han at føres omkring i et Jernbuur. Da jeg siden efter talte med Bonaparte derom, har han leet meget derover. Jeg kyste Kongens mig fremrakte Haand; men jeg havde ikke fornøden at give ham Forsikringer og min Troskab, da jeg havde Villie til at tiene Kongens Sag af alle Kræfter. Da jeg den 12te kom til Saulier lod jeg Officiererne sammenkalde og opmuntrede dem til Kongens Forsvar. Natten de 14de erholdt jegen paa Bonapartes befaling i mit Navn: forfattet Proklamation og da Generalerne Lekourde og Bourmont opfordrede mig til at kundgiøre den, da dog Bourbonnernes Sag var tabt, saa lod jeg den trykke. Først den 15de har jeg tilskrevet Bonaparte. Endnu den 13de opmuntrede jeg Soldaterne i Kongens Ravn. Jeg sagde endog at jeg vilde gaae foran, kun De ville følge mit Frempel. - Hvorledes var det mueligt at De saa ofte kunde forandre deres Forhold og Sinde lang? – Jeg havde Uret, det tilstaaer jeg, men jeg blev henreven og frygtede en nye Borgerkrig; jeg troede den mig gjorte Forsikring, at de allierede Magter vilde understøtte Bonapartes Projecter. Da jeg traf sammen med Bonaparte i Auxerte sagde han mig selv: han kunde have ladet Kongen og hans Familie, arrestere, men han var Staden Paris sikker. Han fortalte mig, at han Dagen for hans Afreise harde spiist Frokost ombord paa et engelsk Skib. Siden ProHamationen af 14de var Livet mig til Byrde, jeg søgte overalt Døden og fandt den ingensteds; ofte var jeg i Begreb med at skyde mig en Kugle for Panden og kun Haabet eengang at retfærdiggiøre mig, saa og Hensynet paa mine Børns Ære, holdt mig tilbage. Herpaa bleve flere end 40 Vidners Udsagn oplæste Prindsen af Poix og Hertugen af Duras udsagde, at de havde været nærværende ved den Scene, da Ne lovede Kongen at føre Bonaparte omkring i et Jernbuur. General Marmet erklærede, at han af Ney var sendt i Arrest fordi han havde udstædt befalinger for Kongens Sag Grev la Jennetiere erklærede at Ney havde sagt: Napoleons Sag havde over i tre Maaneder været arrangeret. Mairen Garnier sagde, at Ney den 15de Marts i hans Nærværelse havde udstødt de meest oprørske Skieldsord mod den bourbønske Familie. Prinds August af Preusen, Lord og Lady Castlereagh. Fyrst Metternich og mange andre fornemme Fremmede bivaanede denne første Forsamling.