Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-01
Mine Herrer, Globe nyder en saa velfortjent Agtelse, at det ikke kan være ligegyldigt, at see den udbrede sig over Begivenheder, som ikke ere tilstrækkelig oplyste. Et Beviis herpaa er Artikelen: Den hellige Alliance, hvis Bestanddele synes udelukkende at være tagne fra en Broschure af Hr. Empeta, genfisk Geistlig og Fru Krudeners forrige Skolar eller Medhjælper, som nu, tolv Aar efter den Tid, da den hellige Alliance blev sluttet, heelt pludselig vil aabenbare Publikum hiint Tidsrums Hemmeligheder og den Andeel, som han, ved sine Bønner og sin Anseelse i Himmelen, har havt i dette hellige Værk. Da denne Broschure udkom i vor Egn, hvor man er bekjendt med de Menneskers Taskenspillerkunster, der nære sig af en Manna, der er noget mere substantiel, end den himmelske, hvis Dyder de anprise sine Troende, da saae man deri kun Forsøget paa at frembringe en ny Drivefær, bestemt til, ved Fortællingen om de store Ting, som Naaden havde udført ved deres Mægling, paany at opfriske den nødvendige Iver. Desuden blev man vaer, at Broschure-Forfatterens Paastande ikke vare ledsagede af noget Document, som kunde tjene til deres Retfærdiggjørelse; og det, som især bragte dem i Miscredit, var den Omstændighed, at For tryllersken, hvis vidunderlige Indflydelse Forfatteren udpeger saa meget, ikke ved sin Tilbagekomst til Petersborg fandt det, hun havde kunne vente sig deraf, dersom den havde været fortjenstfuld og reel. Jfølge heraf forekommer det mig, at Hr. Empetas Broschure, betragtet med den rolige Upartiskhed, som dog Globe erklærer for sit Øiemed, ikke kunde give Sidstnævnte tilfredsstillende Data. Uden iforveien at fælde Dom over den hellige Alliance, saaledes som den, ved sine Resultater, har viist sig for den civiliserede Verden, kan man vel uden Tvivl antage, at dens første Plan ikke fortjente de Bebreidelser, som i saa stor en Mængde ere blevne dens senere Udviklinger til Deel. Uforsagt i Farer, havde Alexander dog en Afsky for Krigen. Fuldkommen bekjendt med de Misbrug, som oprørte Nationerne, haabede han, at de europæiske Regjeringer vilde, under en langvarig Fred, hvis Nødvendighed var følelig overalt, indsee og alvorligen sysselsætte sig med de Reformer, som Tidsaanden krævede. Til Opnaaelsen, af dette Maal var en dyb Rolighed uundgaaelig, og da de Omvæltninger, som næsten i tredive Aar havde fulgt paa hinanden, i høi Grad havde svæk tet de ældre Begreber om Orden og Subordination, saa troede han, til Erstatning, at maatte foranstalte en høitidelig Paakaldelse til Religionen. Jdetmindste er det, med Hensyn til denne Monark, upaatvivleligt, at Paakaldelsen kom fra hans ædle Hjerte, og snart skal jeg faae Leilighed til at meddele Dem Kiendsgierninger, som Beviser paa hans Oprigtighed, men det Ondes Genius førte sig hans menneskekjærlige Planer til Nytte, forat vende dem imod ham selv. Foreningen af en kampfærdig russisk Armee paa Sletten des Vertus havde forknyttet den europæiske Diplomatik, som bivaanede dette imponerende Skuespil; dog forskrækkedes den langt mindre ved Synet af et stort Riges Militairmagt, end af den usynlige og reenmoralske Kraft, som frembragtes ved Høihiertetheden og de efterlignelsesværdige Grundsætninger, hos den Monark, der raadede over denne Magt. Paa samme Tid vare virkelig alle Undertryktes Øine, fra Norden til Syden, fra Østen til Vesten, heftede paa Alexanden den Første, men fra samme Øjeblik skriver sig ogsaa det Complot, som hemmelig blev udruget for at berøve ham den frygtelige moralske Magt, som bragte Oplysningens og Humanitetens samtlige Venner, alle velsindede Mennesker uden Undtagelse til at ønske Foreningen med ham. (Sluttes næste Gang.) Vandring gjennem en Deel af det sachs Schweitz, fra Dresden over Schandau. Af Benvoglig. En kort Veiviser for Fremmede, som vil bereise samme.