Københavns Adresseavis, 1762-06-25
Kiøbenh. allene Adresse=Cont. afor Danmark udgives her i stand. med Fredagen - Regler Ti til en ung Person, som kom til Academiet. gen Vey, som J nu begynder at betræde, har jeg forhen gaaet. Ved Enden af en Reyse har man altid mere Erfaring end i Begyndelsen. Ved feylslagne Forhaabninger er man beqvemmere at advare andre, og ved Eftersmerter over dyrt betalt Daarlighed, er man blødhiertigere, at tage sig fremmet Daarlighed nær til Hierte. Hører derfor, hvad en Vandringsmand nu raaber til Eder. Hvor mange deylige Drømme har J ved ikke allerede gjort Eder og Eders tiltraade Friheds Til om Eders Flids tilkommende Belønninger, J finder maaskee allerede flere Vildfarelser, end Sandheder, i Lærernes Bøger, og er dristig nok til at dømme, om alting, fordi J ikke er klog nok til at moderere Eders Tænke=Syge. mangen en Lavrbær=Krands i Tankerne -J har maaskee allerede flettet Eder- i mangt et skraalende Avisblad læst Eders betitlede Navn i Jndbildningen gjorte derfor har bekommet. - og veed allerede, hvad for Skrifter J om tyve Aar har skrevet - hvor mange Oplage deraf ere - og hvor mange Embeder og Værdigheder J. gesom at I endelig maatte vide alting. -- Bedrager Eder ikke, min Søn, Eders Vinger vil ellers smelte for Solen. Jeg vedder, at J efter ti Aars Forløb vil le af Eder selv, og med Undseelse tænke paa disse Eders Luft=Casteller. Naar nu vil studere, saa maae J søge at overtale Eders Hierte, ligesom det var Eder ikke om Videnskaben at giøre, og i det J studerer, saa overtaler Eders Forstand, li Man lærer. ikke, for at være lærd, men for at blive nyttig. J skal ikke tænke efter noget Systema, men efter Eders eget Genie. Leibnitzner øste af sig selv -- ikke af andres Haandbøger. De maatte takke deres Aands naturlige Sving for Logiken, Fornuften for Viisdommen, Erfarenheden, for Naturlæren, og Samvittigheden for Sædelæren. Men føler I en vis Byrde, som trykker og nedbøyer Eder til fremmede Ledsagere i den Kunst at tænke - tænker efter dem, og bliver middelmaadig. Naar J hører Eders Lærere, saa troer, at de ere Lærere, og har Hyn No. 47. K. privilegerede Efterretninger. og Norge. Staden og forsendes. Posten. Æ den 25 Junii. Ret i alle Meeninger. Men naar J er allene, saa troer at J har hørt Mennesker, som kand tage Feyl. Det første giør opmerksom; det andet giør viis. Det er i Eders Alder bedre, at omgaaes med en eneste graahærdet Mand, og lade sig dadle og rette af ham, end at føre Ordet og blive berømt i en Kreds af ti unge Personer. Viisdom taler lidet, efterdi dens Rigdom er liden, hvorom man med en sikker Tone kand tale. Man vil kiende Eders Svaghed, dersom J feyler herudi. Hierte en eneste. - I maae heller tillade Eders Forstand ti Vildfarelser, end Eders tænker. - J maae ikke troe nogen Sandhed fordi den er nye, og ingen Vildfarelse, fordi den er gammel. Begge kand forandre sig. Hiertets Saar er farligere, end Forstandens Saar. De første maae I læge for Eders Fordeels Skyld, og de sidste for at faae Verdens bifald. Hører meer, end J læser. Tænker meer, end J hører. Føler og udøver meer, end I hører, læser og Bøger. Troer ikke, at det giør lærd, at kiende mange Samler i Førstningen Sandheds Rigdom ved at tænke selv. Og naar J ved denne Pythagoriske mørke Talle at blive viis, er bleven agtet værdig, at læse Verker og Skrifter, da lader, næst Religionens Skrifter, en Baco muntre Eders Forstand, og en Noung Eders Hierte. Har J Lyst til meere, saa læser de gamle Skribentere, paa det I maae blive grundig, og de Nyere, paa det J maae lære vel at leve. Berømmer de sidste offentlig, paa det at de ikke skal forfølge Eder; men øver de første hemmelig, paa det J ret kand bruge de Nyere. I maae være en Pythagoræer, for at kunde tie, nist, for at søge Sandhed, den gjorde Socrates -- en Pyrrho- en Ven af Plato, forret at bruge Jndbildningskraften, - en Socratis Discipel, for at lære at lide for Sandhed; eller dersom J ikke vil følge nogen Sect, saa maae J være en Christen, for at have det Gode af alle Secter uden deres Feyl. Dyle af den practiske Sæde=Lære. - og Videnskaberne Cicero rolig. Religionens Aand maae giøre Eder saaledes. Halvparten af Zeno, og Halvparten af Epieur udgjør det Hr I maae ikke troe, at et ungt Menneske tør ikkun ved at blive lærd, uden i disse Aar at vist nogle besynderlige Dyder. Det anstaaer en ung Person fortreffelig vel, naar han ved al sin Munter- eller hed, fremsøger Almisse ved at see en Ulykkelig, ved en Tvistighed forener Parter formedelst gode Raad. Giør Eder ingen Plan til et eller andet Embede. Studerer for eet - eller for alle. Stræb, at giøre Eder saa duelig, at J kan faae det ypperste, og at blive saa ydmyg, at J kand være vel tilfreds med det mindste. En Lærd, hvis brændende Beqvemhed har gjort ham dertil, bliver berømt for sig, og lidet nyttig for andre. En Lærd, af Trang og Armod vil vel vide mindre, men aagre med mere Troskab. De Katte, som fanger Muus uden Hunger, spøger og leger ikkun med deres Rov; de andre, som giøre det af Hunger, nytter deres Rov, og renser Huset.