Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-01-12
Frankerig. At den nye Lov om Presse-Politiet (som den benævnes) vilde finde alvorlig Modstand, kunde forudsees. Ved dens Fremlægning i de Deputeredes Kammer udbredte Seglbevareren sig vidtløftigt om sammes Nødvendighed og Nytte, der ikke kunde opnaaes, med mindre Bøgernes Deponering skeete før deres Bekjendtgjørelse. Flere Gange blev han afbrudt af Cas. Perier, Constant og Andre, som raabte: "Vi behøve kun een eneste Artikel: "Bogtrykkerierne ophæves i Frankerig, til Fordeel for Nederlandene. - det er hverken meere eller mindre end Censurens Gjenoprettelse! - det er en jesuitiske Lovl &c. De antiministerielle Blade yttre sig ogsaa høist utilfredse med denne Lov. Skulde den gaae igjennem paastaaer Journal des Debats, at Jngen uden Baron v. Rothschild mere kan udgive eller læse Bøger i Frankerig, og bebuder en fuldstændig Revolution, som kun den gamle Regjerings gamle Børn ikke ville indsee, disse, som engang have skabt en Revolution, uden at vide det, og gjennemgaaet den, uden at fatte den. Forhen bedøvede ved Hoffester, nu ved Processioner, have de Afsindige kun den nærværende Dag for Øie, uden at bekymre sig om den kommende." Kourerens ansvarlige Udgiver er endog indstævnet paa Grund af sine bittre Udfald paa Ministeren, som skal have forfattet Loven (Peyronnet), hvilket imidlertid har skaffet den et forøget Antal Abonnentere. Her kaldes Udkastet et Attentat paa Chartet, en Majestætsforbrydelse, for hvis blotte Fremlæggelse Ministeren burde sættes under Tiltale, da Kongregationen, hvis det lykkedes, vilde bringe et andet 1793, over Frankerig. Uanseet Tiltalen, fortsættes i de følgende Numere samme Materie, ved at handle om Rædsels=Systemmet Faktionernes fremskridende Tyrannier o. s. v. Som en Ministerial=Tidende forsikrer, har Hr. v. Peyronnet, ikke ønsket Udgiveren tiltalt for disse personlige Angreeb paa sig. Flere Bogtrykkere have anmodet Hr. Perier, om at forsvare deres Rettigheder i de Deputeredes Kammer, og Koureren opfordrer Papirsfabrikantere, Skriftstøbere, Boghandlere, Bogbindere a. til at gjøre det samme, da det gielder 500,000 Menneskers Næring; dens Blad skal stedse staae aabent for deres Petitioner &c.J de Deputeredes Kammers hemmelige Kommittee, da der handledes om Takadressen, imodsagde saavel Hr. v. Damas som Villele den Beskyldning, som havde Frankerig opgivet den hellige Alliants og sluttet en ny, da Engelland ikke meere end Rusland, Østerrig og Preussen er dets Allierede. J Anledning af Hr. v. Bouilles heftige Tale imod Engelland, maa han nu høre, hvor ganske han har glemt den Beskyttelse, han som Emigrant selv engang fandt i Engelland. Derimod bemærker Journal des Debats, hvor upassende det er af de ministerielle Blade, at forundre sig over Hyde de Neufvilles Forslag, da det netop var ham, der (som Ambassadeur i Lissabon) førte Johan VI ombord paa det engelske Linieskib. Siden udnævnte Kongen af Frankerig ham til Storkors af Æreslegionen og Kongen af Portugal til Grand og Greve af Bemposta, medens Lord Beresford, som gjorde Alt, for at Johan VI ikke skulde komme ombord, maatte forlade Portugal, og den brittiske Gesandt, Thornton, som havde understøttet den franske Ambassadeur, fordenne Handling blev afsat af Hr. Canning. Paa et andet Sted raisonnerer samme Blad omtrent saaledes: hvorfra forskriver Engellands Lykke og Superioritet sig? Fra dets Agtelse for Tids=Aanden og Friheden. Med Enthusiasme kunne dets Soldater forlade Fødelandets Kyster; thi de veed, hvor Man fører dem hen og hvad de skulle: udbrede dets Magt, forplante dets Love, fægte for en Sag, for hvilken Blodet rinder i deres Aarer. Hvad foretage imidlertid vore Soldater sig paa Skuepladsen for deres Seire? De overholde Orden i Barcellona, medens en Borger slæbes til Galgen, som er overbeviist om at have forsvaret sig imod en roialistisk Frivillig, der vilde myrde ham 1823, de overholde Orden, medens Man i Valencia dræber en for Heterodexie mistænkt Skolemester, ligesom da Man henrettede en alt for roialistisk General (Bessieres),der havde fægtet som en rasende Løve for Spanien og Don Ferdinand. Vi have forlænget Okkupationen, dengang det hverken gavnede det spanske Monarkie eller Os selv. Nuda alvorlige Farer true det og Os, afbryde Vi vore Telte. Ulykkeligviis staaer det ikke meere i Ministrenes Magt at sikre Freden. Spanien har overfaldet Portugal og vil igjen blive angrebet. Det har kastet en Revolution ind paa dette Rige, og vil faae en Revolution tilbage. Vil eller kan Engelland nu indskrænke sin Seier til Portugal, Kan det ikke, hvad vil saa skee, Det veed Gud allene. Een eneste af vore Ministre kan skue rolig tilbage Grev Corbiere. Han har viist Prøve paa lige saa megen sund Menneskeforstand som de tree Oppositioner og hele Frankerig. Naar han i langsommelig Tid kun har holdt to Murere til at arbeide paa Triumfbuen, da skeete det udentvivl, fordi han indsaae, at Krigen af 1823 endnu ikke var tilende.