Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-12-13
- Cancelliet har udfærdiget et allerhøieste Rescript angaaende Oprettelsen af en Pensions=Hjælpe kasse for Præste Enker i Aalborg Stift. "Det er et stolt Syn siger Fædrelandet, - og maa uvilkaarligt skyde Hjertet op i Livet paa alle nidkjære Patrioter, flere Gange om Aaret at læse den lange Række af Konger og Fyrster, Ministre og Hospodarer, Prælater og Muftier, lærde Mænd og Lægfolk, Christne og Jøder, Tyrker og Hedninger, Folk fra alle Verdens Dele, der koppes om den Ære, at indtræde paa første Plads som stiftende" Medlemmer af "det kongelige nordiske Oldskriftselskab i Kjøbenhavn. Ved lidt nøiere Overveielse maa det dog forekomme enhver Uindviet sært og uforklarligt, Hvad i al Verden der dog kan drive disse Mennesker, der ikke have havt nogetsomhelst Samqvem, siden deres Oldefædre, saa godt skee kunde, bøde hverandre Farvel ved Babels Taarn, Hvad der dog egentlig kan bevæge disse Mennesker til at stimle sammen fra Øster og Vester, fra Jordens yderste Grændser, for at blive Medlemmer af det nordiske Selskab, der udgiver islandske Sager o. a. d. At det ikke hænger saa rigtigt sammen med denne Glands, derpaa giver Justitsraad Molbech i sin "Lund, Upsala og Stockholm et Beviis, idet han fortæller, dog uden videre Commentar, blot som en Pudseerlighed: at den bekjendte Lærde, Hoffmann v. Fallersleben, havde for ham beklaget sig over, at man havde sendt ham et Diplom som Medlem af det kongelige nordiske Oldskriftsselskab; men efter nogen Tids Forløb igien tilskrevet ham, at han ikke var Medlem af Selskabet, paa Grund af den Erklæring: at han ikke var riig nok til derfor at erlægge 25 Ducater. "Fædrelandet haaber for Justitsr. Molbechs egen Skyld, at han har skammel sig paa sit Folks Vegne over dette kongelige (?) nordiske (!) Preelleri, idetmindste var dette Tilfældet med en dansk Reisende i England, der maatte lade sig fortælle af en høitagtet Videnskabsmand i London, at denne og en anden anseet engelsk Lærd havde faaet sendende Diplomer som Medlemmer af bemeldte Selskab, og havde, i den Formening, at det var en Ære, der vistes dem, takket meget kjønt for denne Opmærksomhed; men et Fjerdingaar derefter havde de modtaget Regninger paa 10 eller 20 Pd. Sterling, som denne Ære skulde koste, hvorfor de, istedetfor den forventede Mønt, sendte Selskabet sine Diplomer tilbage, med skyldigst Betakkelse for den tiltænkte, men kostbare Ære. Disse Facta ere neppe enkeltstaaende; men det danske Folk vil vist ikke vide de Mænd Tak, der stille det i et saadant Lys i Udlandet. Børsen, den halvt forglemte Børs, er pludseligen kommen en vogne, og seer nu inden sine gamle Mure en større Forsamling af Mennesker, end den vel nogensinde før har seet. Boutikleierne have ladet den oplyse om Aftenen, og ret smukt oplyse; i Forhindelse dermed er indrettet et Varelotteri, eller, som det, da nu Alt skal være italiensk, kaldes: en Tombola J Grunden er det intet Overordentligt, men det er noget Nyt, og smaae og Store, Fornemme og Ringe stimle derop i tusindeviis, for at see den nye Herlighed, og man har, som sagt, i Mands Minde ikke seet en saadan Forsamling paa Børsen som nu, især om Aftenen. Det er i det Hele ganske mærkværdigt, hvorledes Boutikluxus tiltager i Kjøbenhavn; Sligt lader sig ikke beskrive, det maa sees, men siden sidste Flyttedag ere mangfoldige nye Boutiker indrettede, saavelsom gamle forskjønnede, og den Ene søger at overbyde den Anden i Luxus; Fagader af Glas, Forgyldninger og kostbare Zirater, – der spares Jntet. Man maa ikke troe, at det blot er hos de store Manufactur, eller Galanteri-Handlere – ingenlunde; Brændeviinsbrænderne ere ogsaa komne med, og deres Boder, der forhen vare de smudsigste og meest ildelugtende Opholdsteder, ere nu, idet mindste af flere Eiere, udstyrede med en Smag og Elegance, saa at det maa være fristende for et Medlem af Maadeholdsselskabet at gaae der forbi. Naar man betænker, at Leien af en Boutik i de bedre Gader er 8001200 8, at dens kostbare Jndretning fordetmeste gaaer paa Leierens Regning, at den blotte Belysning i de elegante Boutiker sikkert maa koste flere Rigsdaler hver Aften, saa er det lidt uforklarligt, hvorledes en Detailhandler kan forrente en saadan Capital. (Ths. Av.)- Der er udfærdiget Bevilling for Hjul- og Karethmager Preisler i Khvn, til i 5 Aar at være eneberettiget til i Kongeriget Danmark at forfærdige Hjul med Ringe af eet Stykke Træ. Ligeledes er udfærdiget Bevilling for Jsenkræmmer Heegaards Sønner i Khvn, til i 5 Aar at være eneberettigede til i Kongeriget og Hertugdømmerne at forfærdige de af dem construerede terrasseformige Kogendretnin(H. Td.)