Berlingske Tidende, 1753-12-31
Den unge Hr. Klinglin, en Søn af den i Strasburg ved Døden afgangne. Prætor af samme Navn, har udgivet et Skrift til at forsvare den Klingliniske Families Ære, hvoraf her følgende Udtog kand meddeeles : Da jeg har været nødt til, at deele med min Fader i hans Fængsel all den Vanheld, der har rammet ham, saa finder jeg over hans Død saadant Sting i mit Hierte, at jeg kand sige, at hverken hans Fienders Vrede, eller deres gode Fremgang i deres Conspiration imod ham, eller min Families Consternation, eller vor heele Lykkes Kuldkastelse, eller langt mindre den Frygt for Fængselet, og alt dette tagen tilsammen under eet, har kundet saaledes nedslaae mig. Vel seer jeg Øyemedet og Enden deraf at beroe paa Sandhed og Retfærdighed, og derfra forventer jeg ogsaa den Assurance, som pleyer at husvale og sætte Moed i Uskyldig hed. Men den Forliis, som jeg har lidt, og som aldrig kand opreyse sig for mig, gjorde mig ligesom Følesløs, saa jeg vidste ligemeget deraf, enten en Ting var god eller ond for mig. Jkke heller fandt jeg mig i denne Tilstand skikket til, enten at haabe noget, eller at frygte for nogen Ting, og jeg havde tilsidst maat give mig tabt, hvis ikke min kiere Faders Billede, som stedse har svævet for mine Øyen, selv havde opvakt Naturen, og viist mig, hvad jeg var hans Jhukommelse skyldig. Jeg har derudover fattet det Mod og denne Resolution, at hevne all den Forgift, som onde Tunger have udspyet imod ham, og jeg haaber, at, naar jeg ved Autentiqve Acter og Facter kand kuldkaste de imod ham gjorde Calumnier og Logn, alle de, som i min ulyksalige Faders levende Liv have værdiget ham deres Venskab, deres Fortrolighed, og deres Agtelse, skal først efter hans Død holde ham værdig til at udgyde Taare over ham. J dette Stykke har Strasborg virkelig viist imod ham, alt det, som billig kunde være, da heele Byen ved hans dødelige Afgang udøvede sine Taare, raabende derhos: Døden har tager vores Forsvar og vores Fader fra os. Hvad mit eget Forsvar angaaer, da følger af naturlig Fornødenhed, at samme er indflettet i min Faders Forsvar siden vi begge to, som Complicer ere blevne anklagede og kastede i Fængsel, omendskiønt ingen ved, og ingen uden Forundring skal fornemme hvor udi vores Brøde har bestaaet. Dog førend jeg giver Publico Efterretning derom maae jeg først vise, hvorledes Lykken har ført os saa underlig omkring, førend vi ere faldne i dette yderste Dyb af all Ulykke. Til den Ende maae jeg afskildre min Fader i sin Nøgenhed, og hvilken Conduite han har ført, førend han har opnaaet den farlige Post, at være Kongelig Prætor i Strasborg. Deraf kand dømmes, om Talenter, Capacitet og Nidkierhed har kundet føre min Fader i deslige grumme Omstændigheder, som de, hvorudi han haver maat opgive sin Aand. Hvad mig angaaer, da har jeg endnu ikke havt virkelig Expectance paa hans Tieneste; men har ikkun forrettet hans Embede, naar min Fader har enten været syg, eller i hans Embeders Forretninger fundet sig Udenbyes. Jeg haver altid tænkt, at jeg regierede med Almuens og Magistratens Velbehag, i det ringeste har jeg aldrig hørt føre noget Klagemaal over mig. Jeg har aldrig gjort noget mistænkeligt, derudover ved jeg ikke heller, at jeg skulde gjort mig Fiender. Men førend jeg gaaer længere frem, maae jeg give et kort Begreb paa Regierings Formen i Staden Strasborg og dens Collegier, saa vidt de samme udgiøre heele Magistraten. Dette synes mig saa meget meere nødvendig, som deraf sees, hvad i samme Stad har kundet passere, hvor ingen Skik og Sædvane kommer overeens med de øvrige Stæder i Kongeriget Frankrige. Førend Strasborg A. 1681, har overgivet sig til vores Konge, har samme, som bekiendt er, været en Keyserlig Rigs-Stad, og ligesom alle de øvrige, været Republicansk, og har foreskrevet sig selv sine Love. Ved dens Overgivelse, har det været een af de fornemmeste Puncter i Capitulationen: At Kongen vilde lade den blive ved sine gamle Privilegier, Rettigheder, Vedtægter og Sta ener, baade i Civil og Criminal Sager, fornemmelig i at udvælge de Lemmer, som skal udgiøre Magistraten. Paa samme Tiid var Magistraten endnu ligesom den er nu omstunder. J det første Collegio ere de KIII Herrer, bestaaende af 4re af Adelen, som kaldes Stadt Mayster eller Borgemestere, af 4 Rentemestere, og af 4 Borgere, der have god Kundskab om det almindelige Væsen. Til disse 12 RaadsHerrer lægges en Præsident. Dette Collegium havde i forrige Tider at kiende udi Krigs=Sager, over Tøyhuuset, over Fortificationerne, over Troppernes Anhverving, over Gesandterne og de geheime Legationer til Kæyseren eller til andre høye Hoveder. Men all dette dependerer nu om stunder immediate af Kongens Autoritet, og dette Collegium har nu ingen videre Kiendelse, end i de Sager, som ved Appellation enten fra det store eller mindre Raad indløbe. Da Staden A. 1681. overgav sig til Frankrige, bestod Strasborg af 20 Lauge, hvilke Kong Ludvig den 14de lod blive i den Stand som de endnu omstunder ere udi, alleene ste at Hans Maj. har beskikket en Forman for dem, som har ført Navn af Kongl. Prætor, og har været bestilt til at holde et vaaget Øye til Kongens Tieneste, med Sæde og Stemme i alle Borgerskabets Forsamlinger, til at holde Raad over noget til Byens Beste. Den første, der har beklædet dette Prætor Embede, har været Hr. Obrecht, ældste General Advocat i Staden Strasborg. Men hannem syntes dette Embede alt for besværligt og møysommeligt, hvorudover han den 30 Mart. 1706, takkede af, og min Beste Fader Johan Baptist von Klinglin, da værende General Procurator i Strasborg blev dertil beskikket igien. Samme forvaltede dette vigtige Embede med megen Berømmelse i 19 Aar indtil An. 1723, da min nu ved Døden afgangne Fader kom til denne vigtige Bestilling, og saaledes succederede sin Fader, hvilket er en Tiid af 30 Aar, hvorudi han har stræbet at vinde saavel sine Medborgeres som Hoffets Gunst og Bevaagenhed. J værende Krigs-Tider har min Fader altid været occuperet med en nøye Correspondence baade med Hoffet og med dens Officerer i Feldten. Han har altid underholdt et Antall af Spioner til at give det Franske Generalitet de best tienlige Efterretninger, og dertil har han aldrig fortrydt paa at spilde sine Penge, saasom end ogsaa ved hans dødelige Afgang have været en og anden, som under Haanden derfor endnu har trokket sine Pensioner; alligevel har han aldrig nogensinde begieret no at for saadant, ikke heller faaet nogen Opreysning derfor En utallig Mængde af Original=Breve, som jeg kand fremvise, skal tiene mig til Beviis paa, hvorledes de fornemmeste Officerer af Kongens Armeer have ophøyet og berømmet hans Fliid til Kongens Tieneste. (Fortsættelsen følger)