Viborger Samler, 1839-07-01
Paris den 21de Junii. De Deputeredes Kammer er i Dag sysselsat med Discussionen og Lovudkastet angaaende Generalstaben. Dette Lovudkast foranledigede i forrige Aar levende Debatter, ja endog en U nighed mellem de tvende Kamre, af hvilken Aarsag Regjeringen ikke sanctionerede Loven. Det nye Ministerium, har fremlagt et modificeret Lovudkast, i hvilke adskillige af Kammerets Beslutninger fra i Fjor ere optagne. Commissionen i hvis Navn Chasseloup=Laubat refererede i Dag, har atter indført de fleste af det foregaaende Aars Amendements, og saaledes turde muligen et Nederlag, liigt det lidte i Pairskammeret i Anledning af Lovudkastet og Æreslegionen, her true Ministeriet. Regjeringen har i Lovudkastets første Artikel fastsat Antallet paa Rigets Marschaller i Fredstid til 8, og i Krigstider til 12; Commissionen vil have Antallet reduceret til 6, og den har desuden tilføiet som Betingelse for denne Værdigheds Tildeling, at Promovenden maatte være Generallieutenant, og som saadan have anført i et Felttog enten en Armee eller et af flere Divisioner af forskjellige Vaabenarteer bestaaende, Armeecorps, eller og have commanderet en chef det hele Artillerie- og Jngenieurcorps ved en af forskjellige Armeecorps bestaaende Hær. Mod Commissionsforslaget talte Marschal Soult. Han fandt det af Commissionen foreslaaede Antal for indskrænket. Har en General, sagde han, "bragt det til denne Værdighed, er han i Almindelighed fremrykket i Alder, og ofte ikke skikket til at commandere en Armee, af de nu levende 12 Marschaller vilde, i Tilfælde af Krig, i det høieste kun 3/4 være i Stand tilat drage i Felten. Kammeret vil jo, at Frankerig skal have 500000 Mand disponible; men til at anføre denne Masse, ere 6 Marschaller utilstrækkelige. J Krig vil man være nødt til at formere Troppeantallet, og da vilde det være meget misligt at creere i en Skynding en Mængde, nye Marschaller, eller at anbetroe Commanden over 60000 Mand til Generaler, der hidtil maaskee kun havde anført 10 a 12000 Mand." – Den første Afstemning afgav intet Resultat; men ved den anden erholdt Commissionens Forslag de fleste Stemmer. Storbritannien og Jrland. Nødvendigheden af et nyt Ministerium eller Underhuus viser sig meere og mere. Hidtil har Ministeriet vel ikke lidt et Nederlag; men den Stemmefleerhed, der i Afstemningen bliver det til Deel er saa ubetydelig, at den ingenlunde kan ansees for afgjørende, endnu mindre imponere Overhuset. Meget levende var Discussionen angaaende Lord Stanley's Andragende om Tilbagekaldelsen af Geheimeraadets Befaling af 10de April d. A., der overdrager Overopsynet med Folkeunderviisningen (egentlig kun Fordelingen af de af Parlamentet til dette Øiemed tilstaaede Summer, hvilken Fordeling Geistligheden modsætter sig) til en Comite af Geheimeraadet. Lord Russell udtalte Ministrenes System, og Sir Robert Peel paatog sig Forsvaret for de nu bestaaende Forhold; Afstemningen gav 280 Stemmer imod, og 275 Stemmer for Lord Stanley's Andragende. Et anglogt Resultat fandt Sted ved Afstemningen i Jamaica Billen. Goulburn og Sir Robert Peel fra Toryernes Side, og Hume fra Radicallernes Side bestrede atter den 1ste § i Billen, der indkommer Generalgouverneuren overordentlig legislativ Magt i det Tilfælde, at House of Assembly ikke føier sig efter Parlementets Villie. Afstemningen gav 267 Stemmer for, og 257 imod Billens tredie Læsning. – Af Ministrene stemte tre, nemlig: Handelsministeren, Paulett Thompsøn; Generalfiscalen, Sir John Campbell, og Militairdommeren, Sir George Grav, for Spørgsmaalet og fri Ballotering. Flere andre, der tidligere havde erklæret sig imod Spørgsmaalet, deeltoge ikke denne Gang i Afstemningen; til disse regner man Sir J. Cam Hobhouse, Lord Morpeth, Labouchere og Sir Ch. Adam. Som Opponenter nævnes Lord Russell og Lord Palmerston. J Overhuset læstes den 21de Juni Jamaica Billen anden Gang. Lord Roden fremlagde en Petition om Ophævelsen af Emancipations=Billen. Lordens lange ultratoryistiske Tale, værdigedes ikke et Svar af Ministrene.