Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-11-11
Den Vest-Siællandske Avis, eller: Ugeblad. Slagelse. den. landske Historie uden og indenfor vigtigste Nyeheder. Dagens Redigeret af Pastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. (9de Aarg. Tirsdagen, den 11. November 1823. (9de Vare. Tirsdagen, den 11. November 1823. Med Kongl. allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Redacteuren til fine Læsere. (Det har Udseendet af, at Politiken vil i den forestaaende Vinter faae en meere roelig Characteer, end den havde i den foregaaende; Frihedssværmeriet i det sydlige Europa er i det mindste blevet overvundet, om det endog ikke er blevet udryddet. Kampen om Sydamerikas Uafhængighed er saa godt som tilendebragt, og kan vanskeligen begynde forfra. Og det uvist om den Byld, som det østlige Curopa har faaet i sin Fod er endnu saa moden, at den vil snart komme til Udbrud; ogsaa er det mueligt, at Storbrittanien vil med mindre Jnterresse henvende sin Opmærksomhed paa Orienten, siden det med saamegen Fasthed og med et saa levende Haab udsender sine Blikke over Oceanet til Jordens vestlige Halvkugle, hvor de høie Cordillerer aabne deres Sølv- og Guldgruber for at lønne den fordoblede Virksomhed, som yttrer sig i Londons, Birming, hams, Manchesters, Glasgovs og de mange andre Engelske og Skottiske Fabrikstæders Manufacturer. Desuden kan Diplomatikken længe i Assens Paris, det unge Teheran, og i det altid rige, skiønt forældede og hendøende Stambul vedligeholde en Bane, hvorpaa Englands Politik paa fredelige Veie kan soutinere sine Jnterresser. Det er derfor maaskee at haabe, at Janus Tempel, om det ikke aldeles kan blive tillukket, som næsten synes at være umueligt paa denne Jordklode, dog i det mindste vil i nogen Tid komme til at lade sine Dørre staae paa klem. Ville de udenlandske Efterretninger efter al Formodning blive mindre interrestante, det vil sige mindre skikkede til at opvække Nysgierrigheden, saa ville Læserne af de periodiske Blade vist allerede have bemærket, at dette allerede har været længe Tilfældet med de indenlandske. Det er en Følge af, at vor Fædreneland nyder den Roelighed, som en indvortes og udvortes Fred skiænker det, at det ikke sættes i Bevægelse af forskiellige Partiers indbyrdes Stridigheder, at vore Statsindretninger hov opnaaet en vis Modenhed og vedlig holdes i en uforstyrret Gang, og endelig af, at et velgiørende Forsyn forskaaner vort elskede Fædreneland for store Ulykker saavel i Naturen som i Menneskelivet; thi hvad kommer vel meest i Omtale det Gode eller det Onde? er det ikke dette Sidste der, som det usædvanlige, bliver snarest bragt paa Bane, ligesom at Mennesket, ikke taler om sit Legeme saalænge dette er friskt, men først naar det bliver sygt og smertefuldt. Det er vel sandt, at vort Fædreneland lider for nærværende Tid under et stort Onde, som er nærved at udarte til en almindelig Stats sygdom, nemlig det: at de faste Eiendommes Værdie falder ved Jordproducternes stedse lavere Priis men hvad kan det hielpe at gientage Klagerne over et Onde, som dog ikke kan hæves, som er grundet i en Forandring i Tingenes Gang paa Jorden, som ikke kan gaae tilbage. Det bliver desuagtet under saadanne Omstændigheder en Pligt for Forfatteren af et offentligt Blad. fremfor alting at vedblive at skildre hvad der foregaaer i vort Fædreneland og paa vor Jordklode, og derved især at giøre opmærksom paa hvorledes den menneskelige Siæl udvikler sig og hvilken Retning den tager, hvorledes Culturen gaaer fremad eller tilbage, og især hvilke Forandringer der foregaae i det menneskelige Livs indbyrdes Forhold, men dette kan dog kun skee forsaavidt som der tilbyder sig et Stof dertil, der kan have almindelig Jnterresse. Men naar dette nu ogsaa stundom glipper, hvad skal han da byde sine Læsere har han spurgt sig selv, fortælle blot Løier, Moerskabs Ting, udville af gamle og nye Bøger, hvad der kan sysselsætte Jndbildningskraften og Nysgierrigheden; dette synes ham at vilde være hverken at udvise Agtelse for sine Læsere eller for sig. J sig selv er dette Arbeide ikke vanskeligt; thi der er Stof nok til det saavel i ældre som i nyere Skrifter, allerede det i dette Blad anførte Tidsskrift Curiostaten, som i sig selv er et lærdt og paalideligt Skrift, indeholder et stort Forraad deraf, til Afvexling kunne saadanne Anecdot-Samlinger ogsaa behage; men bør de udgiøre det eneste eller det fornemste Formaal for et Tidsskrift, Der gives en Philosophie, som ikke har noget rastøden de ved sig, som ikke er kold og tør, som ikke staaer grublende over Afgrunde; hvori Blikket ikke kan nedskue uden at svimle, som ikke indhyller sig i dunke og uforstaaelige Talemaader, som er uden al Prætension og roelig taaler Jndvendinger, som mere lader sig høre for at bringe interressante Æmner paa Bane end for at ville fremsætte nogen afgiørende Mening. En saadan Philosophie, naar den udbreder sig over Menneskelivets og Naturens almindelige Gienstænde; mon den da skulde blive frastødende for Publikum og ikke blive godt optaget i Formen af et Ugeblade, Redacteuren af dette Blad taler ugierne om sig selv; han udbeder sig blot dennegang Overbærelse ved at tillade følgende Udeladelser: Han har gjort sig det til Vane ved 25 Aars omhyggelige Studium at samle og optegne alt det lærerige, som Læsningen af de berømteste Forfattere tilbød ham, og tillige omhyggeligt at opbevare og ordne de Betragtninger, hvorpaa Jordlivets og Naturens Betragtning ledte ham. Hans Hensigt dermed var at udarbeide engang en populair Ordbog over Naturens og Menneskelivets Philosophie, som kunde tiene til et Slags Haandbog for hvert tænkende Menneske for at overveie eller besvare sig de vigtigste Qvæstioner. Men vi Mennesker fatte her i Verden flere Forsætter, end Skjebnen forunder os Tid og Evne til at udføre. Men dersomdet vilde blive vel optaget saa kunne smaae Afhandlinger af dette indsamlede Forraad blive udarbeidede til at indføres i dette Blad, hvorfra de siden maaskee i Fremtiden kunne blive samlede og udgivne som er Heelt. Der ville derfor i Fremtiden blive meddeelt i det saadanne smaae Afhandlinger og Livets Philosophie, om Naturen, om Jorden og dens Beboere, om Menneskeslægtens Begivenheder, om Oldtiden og de skiønne Konster; med hvilke Fag Forfatteren til dette Ugeblad har søgt at giøre sig bekiendt; og der bemærkes foreløbig,, at Kilderne, forsaavidt andre Forfattere ere benyttede skulle blive samvittighedsfuldt angivne; men at alle de Stykker, som ere anførte uden nærmere Forklaring altid ere af Redacteuren selv; hvorimod der bestandig ved de overfatte Stykker anføres hvoraf de ere tagne og ved Stykker, som andre Personer lade indrykke i Ugebladet altid anføres at de ere indsendte; hvilken Fremgangsmaade bestandigt har været fulgt. Ved de politiske Oversigter bliver det originale altid skilt fra det samlede ved at indsluttes i Klammer. Slagelse den 9de November 1823. H. Bastholm.