Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1766-07-21
Efter mange lykkelige Aar forglemmede de lastefulde Efterkommere den Dyd, som var oved af deres Forfædre, hvilke fordum havde gjort sig saa stor Møie for Manufacturerne. Børnene havde arvet Forældrenes store Midler, men aldeles i deres Flid. De vielde heller øde end arbeide og sagde: Hvad har jeg fornøden at giøre mig saa stor Møie, Det varer jo vel min Tid. Enhver maa sørge for sig selv. Hvo vil bekymre sig om andre, Da agtede man ei mere Manufacturerne. Arbeids-Husene forfaldt efter Haanden, ligesom Overdaadighed sig. Uenighed og Forvirrelse opkom deraf, at enhver sørgede mere for sig selv, end for det almindelige Beste. Medens Lasterie toge Overhaand, reisede sig Pisistrati Magt. Ved mangfoldige meddelede Monopolia ødelagte han aldeles Levningerne af de offentlige Fabriker. Phillis, hans Concubine, Phlyaron, hans Kalmmer-Tiener, hielpe ikke lidet dertil. De vare ligesom Piststrati Tøyle, og de Kanaler, hvor igiennem hans Naade udstød over de aller værdigste Personer, Phillis havde været en Actrice og Phlyaron en Slave, hvilken hans forrige Herre havde, som en Taabe, solgt til Pisistrati Huusholder for omtrent tre Mark. Men saa snart Pisistrati Naade var falden paa ham, blev Phlyaron, som hin Klods, oplysed ved Solens Straaler. Hans gandske Væsen forandres i mange Folkes Øine. Hans forrige Herre selv spurgte end og nu Hvad giør min kloge Herre og store Velynder Phlyaron, En saa kraftig Virkning havde Pisiskrat Kammer Huusgeraad over dette Menneskes Forstand, at han nu blev til et Orakel for alle dem, som havde noget hos ham at søge. Snart gik Alastor, med en Foræring af rige Stoffer til den skiønne Phillis, snart Døridas med en Haandfuld Guld-Drachmer, til Phlyaron, med ydmygest Begiær at overlevere, Pisistrato, med eftertrykkeligste Recommendation følgende Ansøgning, som endnu findes utrykt i et gammelt Manuscript. Alastor og Doridas tilbede den mægtigste og tapperste Pisistratum. No Manufacturernehindre Pisistratum fra at klæde Athenen i Silke og Brocade. Men vi ere nyligen komne fra Siden, og have medbragt de skiønneske Mønstere til rige Stoffer. Derpaa udbede vi os herved underdanigst et Privilege. Vi vil derfor betale aarlig tusinde Miner. Et Paalæg paa de Uldene Tøier vil indbringe ligesaa meget. Den Fordeelagtighed, som syntes at være herved, blev Piststrati Lokke-Mad. Ved Bevilgelsen af denne Ansøgning gik Resten af de athemensiske Fabriker til Grunde. Det anmeldede sig og mange andre, hvoraf nogle toge i Forpagtning Rhodiske Fruentimmer-Kiortler, andre tyrisk Salve til Mandfolkenes Skiæg. Knemiticrare, fik, ved Phillis Recommendation, Privilegge paa Strømpe-Baand. Sandaliophorax udhang, under Phlyarons Bevilging, en privilegered Tøsle. Det vare mestendeels Udlændinge, som berigede sig paa Atheniensernes Bekostning. Handel og Vandel blev standsed ved Monopolerne. De rede Penge kom i Pungen paa faa Folk, hvilke gemeenligen reisede tilbage til Tyrus, Sidon eller Ægypten, efter at den var fuld, og lod de fleste Athenienser sidde bekymrede igien. Endeligen antog det arcopagitiske Raad sig for Alvor at hindre de skadelige Monupoler, igjen at ophiælpe Manufacturerne, og afskaffe saavel Betlerie som Overdaadighed. Resten skal følge.