Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-12-27
Man er i meget ondt Humeur i England overden Krig man er kommen i med Birmanerne. Det er, skriver man, som man var kommen ind i en Vesterede. Hele Egnen er bedækket med tykke Buske, som Birmanerne overalt have opfyldt med befæstede smaa Leire og hvoraf de kun glene kunne fordrives ved det svære Artillerie. Buskene sikkre dem alletider en Retirade, og de forlade kun en Leier for at opslaae en anden som paa samme Maade maae erobres. Vover en Engelsk Soldat sig ind i disse Underskove, saa er han øieblikligen forloren. Hertil kommer: at Jndvaanerne flygte bort fra alle de Egne, hvor den Engelske Armee trænger frem og tager alle Levnetsmidler for Mennesker og Dyr med sig, hvortil de tvinges under den Trudsel af Regieringen, at naar de ikke gjøre det, saa vil man straffe deres Slægtninge med Døden. Kligen vil saaledes vare længe og koste mange Mennesker og Penge, hvortil kommer den ugunstige Omstændighed, at der hersker Uenighed imellem Armeen og Generalgouverneuren Lord Amberst, som skal have erklæret Krigen og gjort Planen til at fore den uden i Forveien at have gjort Aftale med Chefen for Armeen derom; ogsaa er det en uheldig Omstændighed, at Compagniet havde nedsat Officerernes Gage kort førend denne nye Krig brød ud hvorved disse bleve misfornøiede. Man dadler Krigsplanen selv og paastaaer, at man ikke skulde have lagt an paa at trænge ind i Hiertet af Riget, men at man burde have begyndt med at angribe Provinsen Arratan, som er bleven erobret af Birmanerne, og hvor Jndvaanerne ere misfornøiede med den Birmanske Regiering. Ligesaadan som der for nærværende Tid blive holdte usædvanlig mange Cabinetsraad af det Engelske Ministerium, saaledes synes ogsaa det samme at være Tilfældet i Frankerige. Den 14de December om Aftenen holdt den hellige Alliances Ministere en Conference hos Hr. von Villele, og den 16de Decbr. om Aftenen havde den Russiske Ambassadeur, Greve Pozzo di Borgo, en privat Audience hos Hs. Majestæt. – Da Kongen kiørte til Vincennes d. 16de Decbr. paa Jagd saa havde han det Uheld at der gik et Hiul istykker paa Kaien la Megisserie. Jfølge Moniteuren samlede Pariserne sig omkring ham med et levende Udtryk af Kiærlighed for deres Konge, da han tilligemed Dauphin stege smilende ud af Vognen. De smaae Jern- og Aabulekkræmmere, som boe der i den største Mængdehenyttede Leiligheden for at bede Hs. Majestæt om at det maae være dem tilladt nu som i forrige Tider fra den 15de December til den 15de Januar at udstille deres Varer paa Pladsen Chatellet hvorpaa Hs. Majestet svarede: Børn jeg bevilger eder det. – J Paris er Publicum beskiæftiget med ti Gienstænde, med de Franske Kammeres Aabning, som nu er lige for Haanden; og med Kongens Kroning i Rheins; de anseeligste Jndvaanere i denne Stad have tilbudt Hoffets Store deres Huuse saalænge Kronningsfesten varer. – Det Rygte er almindeligt at den Franske Armee, som skulde rømme Madrid, har pludselig faaet Ordre til at giøre holdt og at Armeen skal forblive til den 1ste April i dens Kantoneringer, imellem Burgos og Vittoria; det synes i sig selv at være rigtigt, blot veed man ikke, om denne Standsning er en Følge af en ældre Bestemmelse eller af at den Franske Regiering har ladet sig ifølge de nyeste Efterretniner, som den har faaet, bevæge til at forandre sin Beslutning. Vistnok er denne Tilstand skrækkelig og Jndvaanerne i Spanien ere paa Veien til at slaae hinanden ihiel, dersom en fremmed Armee ikke holder Orden imellem dem. Jsær er Tilstanden i Aragonien og Galicien meget urolig og i denne sidste Provins lave mange Familier sig til at forlade deres Eiendomme og Næringsveie for at følge med den Franske Armee. Alle holde det for vist, at Jnqvisitionen skal inføres paa nye endskiønt i en mildere Form. Baron Eroles er bleven bestemt gal, han bilder sig ind at ingen har Ret til at føre Commanden i Catalonien uden han, som har erobret dette Land. Det er heller ikke saa let at blive ved at være klog naar man seer luttet Galskaber rundt omkring sig; derimod har Hs. Majestæt Kongen igien faaet sit Helbred.