Viborger Samler, 1849-10-01
Jblandt vore Saarede findes En, som især fortjener Medborgeres særdeles Opmærksomhed, Erik Jensen Taffelbjerggaard fra Bondebyen Tem ved Skanderborg; han har desværre mistet begge Arme ved Bombardementet paa Fredericia. Dagen for Udfaldet den 6te Juli, idet han talte med en af sine Kammerater, faldt en Bombe tæt ved ham; i Haab om at undgaae Bombens Virkning, naar den sprang, vilde han styrte ind af en Dør tæt ved ham; men da han ikke hurtigt nok kunde faae Klingen løftet, greb han om den med begge Hænder, da i samme Øieblik Bomben sprang og knuste begge hans Arme, som siden maatte amputeres lidt under Albuen. Den Ulykkelige er kun 24 Aar gl.; fra sit Hjem kan han ikke vente nogen Understøttelse. Vi formene, at den ulykkelige Mand bedst vilde kunne hjælpes, naar han blev sat istand til at kjøbe sig et Huus med saa megen Jord, at han kunde holde et Par Heste og Køer, hvor han da vistnok kunde finde dem eller den, som vilde understøtte ham. (Bl. T.) Foranstaaende har fremkaldt følgende til Flopst." indsendte Modartikel: "Den Berlingske Tidende" Nr. 228 indeholder under Overskriften En meget beklagelsesværdig Jnvalid", en Artikel, der skyldes et meget beklagelsesværdigt Misgreb af det nævnte Blads Redaction, og som nøder os til en noget alvorlig Paatale. Vi ville ikke dvæle ved den Omstændighed, at denne Artikel indeholder lutter urigtige Angivelser, og at end ikke Jnvalidens Navn er rigtig; thi enkelte Urigtigheder, om just ikke af en saa grov Caliber, ere i et Dagblad næsten uundgaaelige, og den Journalist, der med Gridskhed snapper efter saadanne Anledninger til at slaae sig til Ridder paa sine Colleger, forraader en Mangel paa journalistisk Takt, omtrent som den, der med seminaristisk Vigtighed hvert Øieblik vil rette Udtryk i Andres Tale, røber Mangel paa selskabelig Tone, Vi for vor Deel oversee hellere saadanne Urigtigheder i Taushed, og stræbe at finde den undskyldende Forklaring derfor, Dog maa vi her for Tydeligheds Skyld bemærke, at den Berlingske kalder sin Jnvalid Taffelbjerggaard fra Bondebyen Tem, men der gives i den danske Armee Jngen af dette Navn, men vel en armløs Jnvalid, der hedder Erik Jensen fra Toftbjerggaard, et Udflyttersted fra Toftbjergby i Skanderborg Amt. Hvad vi derimod alvorlig maae paaanke, det er den Letsindighed, hvormed den Berlingske Tidende foregriber Medborgeres Velgiørenhed og vil henlede al vor Medfølelse paa en Enkelt, til aabenbar Forurettelse af saamange andre brave og ulykkelige Soldater. Thi den nævnte Erik Jensen fra Toftbjerggaard er ingenlunde den Ulykkeligste af vore Saarede, og vi kunde f. Ex. nævne den ulykkelige Kulsvier Jens Nielsen fra Karlebo, som er endnu ulykkeligere, thi denne Yngling mistede i Slaget ved Fredericia ved et ulyksaligt Skud i Øiet, sit Syn, og er total blind. Ja, om det behøvedes, kunde vi nævne andre, der efter vor Formening ere endnu ulykkeligere end disse tvende. Men vi giøre det forsætligen ikke, fordi vore Medborgere skulle erindre, at der i denne Krig ikke et Par, ikke nogle Mennesker ere blevne ulykkelige, men desto værre en stor Mængde, og at menneskelig Ulykke ikke lader sig udmaale med en Berlingsk Alen efter Antallet af de Tommer Kjød, man har mistet. Thi en gift Huusmand, der f. Ex i Felttoget har faaet en ulæggelig Brystsyge eller en anden Svækkelse for Livstid, kan være meget ulykkeligere end den ugifte og uforlovede Gaardmandssøn, der har mistet en heel Fod tilligemed flere Tommer af Benet. Med denne Sandhed for Øie, har Flyveposten, netop for en Maaneds Tid siden negtet at optage en Anmodning til Publicum for den nævnte Erik Jensen Toftbjerggaard, der tilstilledes Redactionen fra en af den Ulykkeliges Læger, som derhos berettede et overordentligt smukt og rørende Characteertræk af den unge, yderst agtværdige Bondesøn, og dette kun i Følelsen af en Journalists ansvarsfulde Kald, ikke at bidrage til at sørge for Een paa Alles Bekostning. Jndsenderen ønsker derfor, at hans Medborgere ville betænke enhver ulykkelig Soldat de træffe, efter deres Evne, og hvis de have en særdeles god Villie, eller særdeles gode Midler, da at bringe deres Gaver til Major Schöller paa Garnisonshospitalet, eller Capt. Bangert paa Lazarethet i Kronprindsessegaden, to menneskekjærlige Mænd, der nøie kjende hver ulykkelig Soldats Omstændigheder. Ad denne private Vei have alt de to af os nævnte Ulykkelige faaet hver en lille Capital sammenbragt, medens mangen Anden ikke har faaet 1 Rbs. givet."¬