Berlingske Tidende, 1788-09-01
Som Hs. Majestæts Universitet i Kiøbenhavn er forsynes med anseelige Legatis og Stipendiis, saa har Hs. Majestæt herved alvorlig villet have igientaget den af Allerhøistsammes Høisalige Forfædre og af Hs. Majestæt Selv givne Befaling, at alle disse Stiftelset anvendes til deres rette Hensigt, og i Overeensstemmelse med de derom oprettede Fundationer, til Gavn og sand Nytte for al Slags Kundskab og Lærdom; og befaler Hs. Majestæt i Særdeleshed Sin Procantzler herover at vaage, at denne Hs. Majestæts allernaadigste Villie i alle Henseender bliver efterkommet. Da Hs. Majestæts Hensigt er, at de Stipendia, som egentlig ere bestemte til Understøttelse for de Studerende, ikke bortgives til andre, end dem, som tillige ere værdige og trængende; saa har Hs. Majestæt allernaadigst besluttet, at giøre følgende Reglement, som herved til bestandig Efterlevelse fastsættes om alle Stipendia, som under Universitetets Forvaltning ere henlagte: 1) Overhovedet maae ingen nyde de saa kaldte Oplags Penge fra Skolen, eller nogen Stipendium ved Universitetet, uden det er vist, at han med stadig Flid bivaanet Forelæsninger, samt i al anden Maade viser sig flittig og skikkelig i sin Opførsel, hvilket nøye skal paasees af alle Vedkommende. 2) For at skaffe de fattige Studentere, som vise Lyst og Duelighed til at erhverve sig Kundskab og Lærdom, krette Tiid den Understøttelse, hvortil de trænge, skal det være tilladt, at en Student, som i den offentlige Examen Artium haver faaet i det mindste Hand illaudabilem, og siden ved tilstrækkelige Beviser kan gotgiøre, at han i det første halve Aar flittig haver hørt Profeliorum Collegia, ogsaa at han er trængende, gende, og ikke haver Oplags=Penge fra Skolen, da erholdes en Plads paa Communitetet, ligesom dertil kan være Leilighed; Dog under den udtrykkelige Betingelse, at en saadan ved næste Framen Philolophicum forhverver sig i det mindste Haud illaudabilem, da han ellers igien mister denne Velgierning, og en anden i hans Sted antages. 3) Paa det at denne Foranstaltning med Tiden desto visse re kan blive iværksat, vil Hs. Majestæt, at fra nu af alle Studiost, der begiere Plads paa Communitetet og Regentzen, skal melde sig hos Procanhleren, og for ham fremlægge de behørige Beviser, at de ere qvalificerede til at nyde disse Beneficia; Ligesom og Provsten skal tilmelde Procantzlerer, de ledige Pladser, saasnart de ere vacante, hvor han da tillige i sin Tour kan foreslaae de ham bekiendte trængende og duelige Subjecta, hvorefter Procantzleren omsender den herle Fortegnelse til det Theologiske Facultet, at deri enhver kan give sin Stemme til Pladsernes Besættelse, da allene samtlige Professores Theologie Ordinarii, Biskoppen Sielland undtagen, fremdeles skal beholde Jus Denominandi, men Provsten i sin Tour skal have allene Jus proponendi- og bør han ingenlunde antage nogen til Communitetet og Regenzen, eller tilvende en Studiosus noget af sammes Fordele, førend ham Faculterets Denomination og Beslutning af Procantzleren er bleven tilmeldet. J øvrigt skal det vedUdmeldelsen paaagtes, at den ommeldte tidligere Understøttelse, saasnart mueligt, kan komme i Stand. 4) Jngen maae foruden Communitetet ogsaa erholde Regenzen, eller Walkendorphs, eller Elersens Collegium, med mindre han i den philosophiske Exammen haver erholdt Fland illaudabilem baade for de philosophiske Videnskaber og Sprogene; Og ingen maae udnævne eller antages til Regen den, uden han allerede er Alumus Communitatis, hvorefter alle Vedkommende have at rette sig. J øvrigt skal den Regel, at enhver kun maae nyde Plads, paa et af Collegiis, herefter ogsaa gielde for Regentzen, saa at, om nogen Studiosus søger og erholder Plads paa Regen gen, hvis Fordeele nu omtrent ere lige store med dem paa Walkendorphs eller Ellersens Collegio, skal han dermed lade sig nøie, og ikke siden paa et af de andre Collegiis antages over den Tiid, som i det følgende No. allernaadigst bestemmes. 5) Til at nyde Communitetet og Regentzen, eller et anden Collegium eller Stipendium, hvor Fundatzen tillader det, i 5 Aar, skal udfordres, at en i den Philosophiske Exammen, saavel in Philosophicis, som for Sprogene, er kiendt Laudabilis, men til Borkens Collegium, eller et af de større Stipendiis, der overstiger 50 Rdlr., maae slet ingen antages, uden at have erholdet samme beste Characteer i den philosophiske Exammen; Og hvor private Stiftelser tilstede nogen Studiosus forud Adgang til samme, da skal han dog derefter, i det længste inden et Aars Forløb, paa samme Maade dertil vise sig værdig, da han ellers ikke maae beholdt den men en anden meere værdig i hans Sted antages. J øvrigt skal 5 Aar være den længste Tiid, at nogen kahave Plads paa Collegiis, saa at, om han allerede paa nogen Tiid haver været paa Regentzen, og for sin udviste Duelighed fortiener Plads paa et bedre Collegio, kortes ham i de 5 Aar saa meget, som han allerede haver nydt Plads paa Regentzen; Dog undtages herfra de Studiost Medicinæ, som have Plads paa Klersens Collegio, og efter Fundationer have Ret til at forblive der noget længere; Dog maae de i sa Fald ikke tillige have Betiening eller Plads og Jndkomster andensteds, hvilket over alt ikke i noget Tilfælde maae tillades men, saa snart en andensteds bliver forsørget, bør han forlade Pladsen i de Academiske Stipendiis, paa det at der igien kan blive Leilighed for dem, der mere behøve saadan Understøttelse. 6) Til de philologiske Pladser paa Collegiis antages ingen, uden han er vel bekiendt for udmærket Kundskab og Færdighed i de samme Sprog, til hvis Studlium saadanne Pladser ere henlagte, og der haver faaet l aucabilem ved den philosophiske Exammen, hvorom han bør fremlægge Vedkommendes Attest; Ogsaa, hvor Pladserne til en anden Videnskab i Særdeleshed ere henlagte, bør den, som dertil antages, allerede være bekiendt for besynderlig Flid og Fremgang derudi. Derimod eftergives den i visse Stiftelser for Jurister og Medici fastsatte Examen Theologicum, hvilken i nu værende Tiid er ganske anderledes indrettet, end før haver været, og derfor ikke med Billighed kan paalægges dem, der aldrig vil attraae geistlige Embeder; men, for dog at opfylde Stifternes Hensigt i denne Post, skal disse Studios Juris eller Medicine, naar de søge Plads i et saadant Stipendio lade sig privatim af en Theologo prøve, om de have grundig Kundskab i Religionen og Christendommen, og derom fremlægge hans Vidnesbyrd. 7) Saa længe en Studiosus nyder Beneficia, bør han ved Universitetet flittig dyrke sine Studia, ved at høre Forelæsninger, og aflægge de befalede Prøver og Specimina, samt altid vise et gudeligt og anstændigt Forhold; Ligesom og samtlige Klumi Stipendiorum i den Tiid, de nyde samme, skal være forpligtede til vel at fortsætte og ende deres Hoved=Studium ved Academiet, og bevise det i de dertil anordnede Embeds Examina. Dersom nogen, som nyder Stipentlig og Collegia, staaer sig maadelig i en af disse Examina, og kun erholder Non contemmentium, bør han ingenlunde længere beholde de ham forundte Beneficia. Udsalg ne: 8) Hvor Fundationerne fastsætte en Røvers, hvorved Stipendiarii forpligtes til at tilbagebetale, hvad de have nydt, hvis de ikke opfyldede de med Stipendiis forbundne Forskrifter, da skal dette nøie paaagtes i Overeensstemmelse med det, som her oven for er fastsat om Stixendiariorum Pligter. 9) Til 9) Til at nyde Reise=Stipendia eller nogen af andre større beneficia, hvis aarlige Fordeel er 100 Rdlr. og derover maae aldeles ingen antages, med mindre han, foruden de for alle Stipendig majora ovenanførte Reqvisita, ogsaa haver vel fuldendt sin Cursum ved Academiet, og i den sidste Exaen erholdet Landabilem, samt gjort sig saaledes bekiendt i der kan være særdeles god Formodning om hans videre Fremgang i Videnskaberne til Fædrenelandets Gavn og Ære. 10) Paa det at der kan haves desto større Vished om alle lisse Velgierningers rette Anvendelse, skal hver Vacance i et Kollegium eller andre betydelige Stipendiis offentlig op saaes, for at alle, der have de foreskrevne Egenskaber, deri kan melde sig, hvilke alle skal forestilles af vedkommende phorus, eller af Familien, hvor denne haver jus nomiHandi & proponendi, og af samtlige Competentere udvælles de meest duelige og meest trængende, uden al anden Besagtning. Og hvor en privat Stiftelse udtrykkelig giver en ler anden allene jus denomand til Academiske Stipendig, for han dog ikke øve det uden efter disse Forskrifter, da det alsles ikke er at formode, at nogen Gave er bestemt til at be bedre Efterladenhed og Forsømmelse i Studeringerne, eller i anden Uskikkelighed. Derfor skal det hver Gang af Ved ommende tilmeldes Procantzleren, hvo der er udnævnt, og saa hvilke Grunde det er skeet; Og ingen Denomination bør lelde, som strider imod Fundationerne og de her fastsatte legler. Over alt haver Procantzleren efter sit Embeds Pligt paasee, at dette Reglement i alle Maader nøie bliver efter I Hvad ellers Øvelserne og Indretningerne ved CommuniteEt og Regentzen er angaaende, da forbeholder Hs. Majestæt Sig nærmere at anordne, hvad Forbedring ved samme end gi, siden Hs. Majestæts sidste allernaadigste Fundation, unde finde Sted, da det i øvrigt nøie skal paasees, at alle Vedkommende, Præpositiis Communitatis og Decani, saasom Oeconomus og øvrige Betiente, efterkomme de dem ballagte Pligter. Syvende Capitel. Academiske Apparatus, samt Universitetets Oeconomie og andet derhen hørende. i Universitetets Archiv skal bringes i Orden og sættes i saaEn Stand, at de derhen hørende Documenter altid kan være sid Haanden, og tiene til Oplysning og Sikkerhed i foresommende Tilfælde, hvorfore der og skal paasees, at af saa Anne Papirer intet uden Beviis eller til Uvedkommende, el Et paa længere Tiid, lend tilbørligt er, bliver udlaant, eller bekommer, men alt holdes vel forvaret paa behørigt Sted. Med Observatorio, horto botanico, Natural=Samlingen, Theatro Anatomico og øvrige Apparatus skal bestandig haves god Tilsyn, at alt dette bliver holdt i den beste Orden og til den meest nyttige Brug, saa at Vedkommende ere ansvarlige for deres Forvaltning, og i rette Tiid aflægge Regnskab for det, enhver deraf er betroet; Og skal de, som have noget af disse Ting under deres Opsigt, derudiikke efter eget Behag raade eller giøre Forandringer; men de have der at rette sig efter de Forskrifter, som dem ere givne. Dette gielder ogsaa især om Universitetets Bibliothek, hvor Bibliothecarius og Famulus nøie have at iagttage de dem paaliggende Pligter.