Aalborg Stiftstidende, 1834-11-03
Endnu har slet ingen af de Haandværkssvende, som ere østerrigske eller baierske Undersaatter, forladt Bern, men de, der endnu ankomme, blive enten tilbageviste ved Cantonens Grændse eller faae i det høieste Tilladelse til at passer, igjennem. Ogsaa Munkene ere Gienstande for lignende Forfølgelser, Den 29de Septbr. befalede den pavelige Nuntius Ophævel, sen af St. Georgs Klosteret i Bern, men Præsidiet har herpaa svaret, at Forbundsbeslutningen af 1815 ikke bestemte eller paalagde andre Rettigheder eller Pligter, end de, hvorom de 22 Cantoner indbyrdes vare blevne enige, med Undtagelse af Schweitzes Stilling til andre Stater, hvilken kun efter Folkeretten eller særdeles indgangne Forpligtelser kunde bestemmes. Derfor maatte Præsidiet ansee enhver fremmede Magts Forsøg paa at give Forbundsbeslutningens Bestemmelse en anden Udtydning, som en ikke tilladelig Jndblanding i et uafhængigt Folks Anliggender, hvorfor den erklærede, ikke at kunne tage Hensyn til den af den pavelige Nuntius indgivne Begjering. At Cabinetternes Opmærksomhed strækker sig længere end blot til Munkene og Haandværksburscherne, er klart af følgende Bekjendtgjørelse fra Overpræsidenten i Altona, Grev C. v. Blücher=Altona, af 23de October, som læses i Allitonas Adresse-Contoirs Efterretninger: Jfølge et fra det kongelige Slesvig-holsteen lauenborgske Cancelli i Kjøbenhavn, under 18de Dennes, hertil udstædt Rescript, have samtlige, de tyske Forbundsstaters Regjerinsiger, i Betragtning af den revolutionaire Retning, som de nye oprettede Universiteter i Zürich og Bern have taget, forlenet sig om at bestemme, at det ikke skal være Nogen af deres Undersaatter, som i Fremtiden giør Fordring paa at hindtræde i Statens Tjeneste, tilladt at besøge noget af de to benævnte Universiteter. Foranstaaende bliver herved bragt til hoffentlig Kundskab for alle Vedkommende. At disse Differencer med Schweiz i Særdeleshed beskjeftige de diplomatiske Cirkler i Frankfurt, kan man let forestille sig, og det hedder da ogsaa allerede i disse, at man agter at afbryde alle diplomatiske Forbindelser med Schweitz, saafremt denne Republik ikke strax opløser de Klubber, som især i Bern have dannet sig af tyske Revolutionaire, og gjør en Ende paa det Uvæsen, som de af tyske Haandværksvende stiftede Foreninger føre med sig. Med Berne selv skal Begyndelsen iøvrigt allerede være gjort, da det østerrigske Hof skal have befalet sin Gesandt at afbryde sine diplomatiske Forhandlinger med dette Canton. Da Berne næste Aar skal være Sædet for Præsidiet, vil denne Omstændighed dog volde baade de udenlandske Gesandte og de andre Cantoner nogen Forlegenhed, og de sidste gjorde maaskee bedre i dennegang at springe Bern forbi, og vælge et anden Canton til Sædet for de diplomatiske Forhandlinger. Hvorlidet iøvrigt alle disse Forbud paa Papiret føre til Maalet, er klart deraf, at man i Frankfurt selv maa tilstaae, at mange Haandværksvende, ifølge hemmelige Opfordringer, begive sig der fra Omegnen lige til Schweitz, og tage Veien digjennem Elsas for at omgaae de Hindringer, de kunne vente at møde paa Veien igjennem tyske Lande. Allg. Zeit. er af den Mening, at den franske Regjering dog ogsaa burde have et vaagent Øie med disse Vandrere, og ikke tilstæde, at de saaledes i Mængde nærme sig Omvæltningspartiets Centralpunkt, da den har ligesaameget at befrygte af dets Uroligheds-Aand som alle andre Regjeringer.