Kiøbenhavns Postrytter, 1795-02-27
Amsterdam, den 12 Februarii. Vi leve her fremdeles roeligt og fornøyet. Alle Forretninger gaae, for saavidt Aarstiden vil tillade det, deres ordentlige Gang, som om der aldeles ingen Revolution var existeret. Coursen paa Hamburg er 33, og Banqvens Agio er al pari. Saavel Generalstaterne som de Hollandske Stater, holde endnu formeligen deres Sessioner i Haag, men rigtig nok med en ikke ubetydelig Forandring i Tingenes Gang. Man ventede først indtil 12 af de 18 hollandske Stæder, som sende Deputerte til Staterne, havde fuldført deres Revolution og udnævnt nye Deputerte. Disse forsamledes allerførst i Amsterdam, hvorfra de begav sig til Haag, kaldte Staternes Secretair for sig, og paalagde ham at tilkiendegive Pensionairen van den Spiegel, hvorledes Staternes nyevalgte Lemmer vilde den følgende Dag forsamle sig; til hvilken Ende han altsaa maatte holde Salen i Beredskab. Selv skulde han ikke umage sig derhen, da der under de forandrede Omstændigheder vilde blive sørget for en nye og bestandig Præsident. Forresten behøvedes der ingen Tilsigelsessedler, siden alle Medlemmerne allerede vare derom underrettede, og af sig selv vilde møde til rette Tid. Dagen derpaa kom de nyevalgte Hollandske Stater sammen, til hvilke nu allerede 15 Stæder have sendt deres Deputerte. Van den Spiegel blev borte, ligeledes Adelens Deputerte, uagtet de af ham vare tilsagte. Den bekiendte Paulus blev valgt til Præsident. Derpaa blev udfærdiget en Proclamation med Erklæring om Menneskets Rettigheder. Da denne Proclamation var med Courerer afsendt til alle Provindsens Stæder, hvor den med almindelig Jubel blev optaget, og ligesom ratificeret, blev, efter de i samme anførte Grundsætninger, alle Statholderens arvelige Værdigheder, ligesom den arvelige Adel, og alle Jagt og Fiskerie Privilegier o. s. v. ophævede. Strax i de første Sessioner valgte man ogsaa de Deputerte, som i Generalstaternes Forsamling skulle repræsentere Provindsen Holland. J Følge den eengang indførte Orden lode disse sig installere af deres Formænd, og besatte derpaa de Pladser i Statsraadet, hvilke hen hørde under dem, med Patrioter. Ved denne Sagernes saa roelige Gang har man forebygget alt det Onde, som vilde været en uundgaaelig Følge af en hastig og voldsom Revolution. Franskmændene forholde sig som roelige Tilskuere ved Alt. De holde den strængeste Disciplin, Paa alle Kirker findes opslaaet: "Her holdes Gudstieneste Livsstraf for hver den, som forstyrrer den. – For Armeens Fornødenheder skal der tilstrækkeligen sørges. Generalstaternes gamle Forsamling havde allerede – Hensigten er ikke vanskelig at giætte – af sig selv paataget sig at publicere de Fordringer, Pichegru havde gjort, som Reqvisitioner i bemeldte Generals Navn. Men saasnart Provindsen Hollands nye Deputerte havde taget deres Sæde i Forsamlingen, paastode de, at man heri maatte gaae frem paa en anden, med Nationens Værdighed og Franskmændenes Ønsker mere overeensstemmende Maade. Man har siden ikke hørt tale om nogen egentlig Reqvisition. Saa ofte Armeen mangler noget, tilkiendegiver den franske General saadant skrivtligen for Forsamlingen, der strax bærer Omsorg for at faae det fornødne Forraad tilveyebragt. Betalingen skeer med rede Penge, og Assignaterne omvexles efter den gangbare Cours.