Viborger Samler, 1841-01-02
At en betydelig Deel af Viborg Kjøbstads næringsdrivende Jndvaanere ernære sig, nogle tildeels, og andre alene, ved Avlsbrug, er bekjendt, og var dette ikke Tilfældet, vilde Viborg, som ikke kan være Handelstad, og som paa flere Mile er omgivet af sparsomt beboede og tildeels øde Egne, være en endnu mere næringsløs og mindre beboet By, end den nu, fremhjulpet ved Avlsbruget, er. Som Følge af det betydelige Avlsbrug, og de mange som deri deeltage, er Heste- og Kreaturholdet her i Byen ikke af liden Betydenhed. Paa Viborg Byes Mark holdes i Almindelighed 120 Par Heste og omtrent 700 Stkr. Køer, og det er saare naturligt, at det blandt saa stort et Antal ikke sjeldent indtræffer, at en Hest eller Koe forulykkes og der. Naar et saadant Uheld rammer den uformuende eller fattige Jndbygger, og det har desværre ikke været sjeldent seer man, at 2de Mænd have paataget sig at indsamle frivillige Gaver til den Skadelidte, som uden saadan Hjel ikke var istand til at anskaffe sig den til hans Bedrift nødvendige Hest eller Koe, istedet for den forulykkede. Men, hvor nødvendig denne Maade end er, at fremhielpe den Skadelidte paa, saalænge ingen anden Foranstaltning i denne Henseende er truffet, saa møder der dog i Almindelighed en hos Giverne ikke altid ubegrundet Uvillie, thi enkelte iblandt os behandle ikke altid Dyret som det burde, og det er velikke sjeldent, at de saaledes selv ere skyldige i det lidte Tab. Ligesom den Skadelidtes Trang vel ikke, og endnu mindre Tabets Størrelse, er Giverne bekjendt, saaledes kan det heller ikke vides, hvad andre ville give, og hvorvidt Tabet ved slige frivillige Gaver kan ventes oprettet; ja det kan endog undertiden drages i Tvivl, om det foregivne Uheld virkelig har existeret; og det beroer derfor paa tilfældige Omstændigheder, naar den uskyldige, værdige Skadelidte, erholder een, i Forhold til sit Tab, ubetydelig Hielp, medens den i Tabet selv skyldige og undertiden til Hielp uværdige, erholder dobbelt, ja maaskee flere Gange erstattet, det lidte Tab. Saa forhadt, upassende og uhensigtsmæssig, denne Maade er at fremhielpe den fattige Skadelidte paa, saalidet vil den mindre formuende, ærekjære Borger eller Jndvaaner, efter et lidt Tab søge Hjelp paa saadan Maade, hvor følelig og trykkende end Tabet, isærdeleshed under nærværende høie Priser paa Heste og Køer, end er for ham at bære; thi hvor vanskelig og seent, et saadant Tab lader sig oprette for den Haandværker eller næringsdrivende Borger, der undertiden med en talrig Familie, uden derfor at kunne kaldes fattig, med megen Anstrængelse maae virke for sit Udkomme, derom kan kun de dømme rigtigen, som befinde eller have befundet sig i en lignende Stilling. Selv den Formuende, søger at sikkre sig mod Tab af sine Kreature, ved Jldsvaade, hvorfor skulle han da ikke ogsaa ville sikkre sig mod Tabet af samme ved andre Uheld, naar dette paa en billig Maade lader sig gjøre. Og det er i Betragtning heraf af Undertegnede, tilskyndede af flere af vore agtede Medborgere, tillade os foreløbigen at bringe en Forsikkringsforening for Viborg Kjøbstad mod Uheldet, at miste en Hest eller Koe, i behagelig Overveielse og derhos tillige udbede os af enhver, som værdiger denne Sag nogen Opmærksomhed, eller deri vil deeltage, efter nærmere Anmodning at sammentræde, for at fremlægge og see fremlagt Planer, hvorefter Statuterne til den forommeldte Forsikkrings-Forening meest hensigtsmæssigen kunne indrettes. Viborg, den 28de December 1840. L. Worre. N. Lindholm.