Berlingske Tidende, 1835-06-02
Paris, den 24de Mai. - J Mundingen af Seinefloden, fangedes for nylig en usædvanlig stor Stør, i hvis Mave fandtes en i Havsnød omkommen Skibscapitains Tegnebog, der blandt flere vel bevarede Papirer indeholdt et Testamente, hvorved denne Sømand indsatte en fattig Soldat, der engang havde reddet hans Liv, til Arving af sin ikke ubetydelige Formue. Ved Bortgangen fra Deputerede Kamrets Sessions-Sal i Gaar kom et Parti Deputerede op at slaaes med nogle Journalister, Kamret har nu seet sig foranlediget til at stævne en af disse sidste Reformateurs Redacteur, for sine Skranker, for at tage sig selv til Rette for Journalens fornærmelige Fortælling af hiint Optrin udenfor Salen. De bestaaende Love bemyndige rigtignok Kamret hertil. Den store Proces har egentlig givet Anledning til denne Strid, der nu kan betragtes som hiins Barnebarn, thi det var i Anledning af den, at Journalisterne og de Deputerede kom i Haarene paa hinanden. Nogle dadlende Yttringer nemlig, Hr. Pages udtalde mod Pairernes Fremfærd, og de Belysninger, han underkastede denne Corporations Sammensætning, havde gjentagne Gange vakt Centras Uvillie. Denne steeg, da Hr. Nicod sluttede sit Foredrag med den bemærkning, at, om endog intet Blod blev udgydt ved den store Proces, saa kunde man dog ikke nægte, at Æren strømmede ud af alle Porer. Endnu værre blev det, da Hr. Arago, som ellers kun pleier at anvende sit Taler-Talent paa videnskabelige Gjenstande, besteg Tribunen efter Hr. Persil, for ligeledes at udbrede sig over Pairerne og deres formeentlige Partiskhed. Etter en kort Jndledning om det Unaturlige i Parts og Dommers Forening i een og samme Person, vedblev han: Uden at tale om, at Pairerne i foreliggende Tilfælde have ladet det mangle paa passende Hensyn mod Deputerede Kamret, troer jeg, under ingen Omstændigheder at burde indvillige i, at det, af Nationen den Deputerede meddeelte Mandat bøjer Knæ for de ministerielle Diplomer, i hvilke dog de ædle Pairers eneste Retstitel bestaaer, Skjøndt jeg personlig højagter enkelte Medlemmer af Pairs-Kamret, kan jeg dog ikke dølge for mig selv, at hiint Jnstituts Majoritet med stort Mishag har seet Juli-Revolutionen lykkes. – Tvunget dertil ved Centrats Raab, opfordrede Præsidenten Hr. Arago til, med mere Skaansel at omtale hiin Green af Statsmagten. Det synes mig dog umiskjendeligt – vedblev Hr. Arago – at de fleste Pairer ved Juli-Revolutionen have seet deres Tilbøyeligheder og Fordeel krænkede, og at de derfor ikke uden Partiskhed kunne dømme Hr. Andry de Pubraveau, som var en af hiin Revolutions første og ivrigste Befordrere. Han kom derpaa til at tale og Pairernes Forhold ved Proressen mod Marschal Ney, og erindrede Hr. Dupin, Marschallens daværende Forsvarer, om, hvorledes man havde afbrudt hans Forsvarstale med de Ord: "De misbruger vor Taalmodighed; De misbruger den indtil Frækhed. – Dagen efter - saaledes sluttede Arago - saae jeg, hvorledes denne Brave blandt de Brave blef skudt paa Pairs-Kamrets Ordre. Dengang tænkte jeg, og jeg tænker endnu Forbandelse! evig Forbandelse over alle politiske Foreninger, der dømme i politiske Forbrydelser, og især i deres egen Sag. – Under bifalds- og Mishagsmurren forlod Hr. Arago Talerstolen. Hr. Agier tog Ordet, og derpaa Hr. Toulon. "Jeg behøver ikke at gaae tilbage til Restaurationen sagde denne for at bevise, at Pairerne kun have spillet en lidet ærefuld Rolle. Have de dog maattet taale, at en Trediedeel af deres Medlemmer blev udsmeltet. - Præsidenten afbrød ham: "De angriber Pairs Kamret paa en utilforladelig Maade. Efterat Carl des 76 Pairer vare udelukkede, har Pairs-Kamret paa det ærefuldeste deeltaget med os i de constitutionelle Arbeider. - Hr. Lafitte: 1830 stod Pairs-Kamret os ingenlunde bi. (J Centrum: Til Orden til Orden!) Præsidenten: "Med Os har Pairs-Kamret lagt Grundstenen til Constitutionen; ligesom vi, har det i denne Sal tilsvaret Chartet Troskab. Lad os ikke glemme, at vi ere det Hensyn skyldige. – Lafitte: "Jeg paastaaer, at det lod os i Stikken 1830. – Præsidenten: "Troe kun mig; jeg var ogsaa der, ligesom De, med Dem, hos Dem i Huset. Lafitte. Det er endnu et Spørgsmaal. (Latter, Murren, Som bekjendt, holdt Hr. Dupin sig i de første Dage af JuliRevolutionen meget tilbage.) Da Hr. Toulon nu, under voxende Tummel, fortsatte sin Daddel over Pairs Kamret, vilde Hr. Jaubert (det saakaldte Dortrinens forkjælede Barn) have bemærket, at fornærmelige Raab vare udgangne fra Journalister nes Tribune mod Centra. Han forlangte, at Præsidenten skulde lade denne Tribune ryddes. Prændenten udstedte Befaling dertil; men da Journalisterne erfore denne befaling, bortfjernede de dem; Betjenterne traf kun nogle saa endnu paa Pladsen, og disse trak sig ogsaa tilbage. De Herrer Lafitte, ObillonBarret og Garnier Pages forlangte Ordet. Den første meente, at da Offentlighedens Organer nu havde bortfjernet sig saa maatte man kun slutte Mødet. Hr. Thil ønskede, at man skulde lade Journalisterne komme igjen, da man nu tilstrækkeligt havde sat sig i Respect hos dem. Præsidenten gav Tilladelse dertil; men kun-Journal des Debats's, og "Journal de Parts's, Hurtigskrivere traadte ind; de andre vægrede sig ved at komme igien. Oppositionen vilde i Journalisternes Fraværelse ikke debattere længer, skjøndt Præsidenten opfordrede Hr. Toulon til at fortsætte sit Foredrag. Præsidenten sluttede derpaa Mødet med den bemærkning: "Jeg beder Kamret vel at lægge Mærke til, at Journalisternes Tribune strax er blevet aabnet igjen, og at det har været deres egen Villie, at de ikke kom tilbage. Kamret skiltes af paa en larmende Maade. Angaaende Optrinnet, udenfor Salen, da indskrænket sig Journal des Debats" til følgende Beretning: Da Grev Jaubert, ledsaget af flere Deputerede, havde forladt Salen gjennem en Sidedør, saae han sig omringet af en Gruppe unge Mænd. Heftige Ord bleve vexlede, og Striden blev saa alvorlig, at Veteranerne og Municipalgardisterne fra Vagten tilte til. Man lukkede Sessions-Palladsets Porte. Flere unge Mænd bleve arresterede, men løsladte igjen, paa tvende, som man hører, Journalister, nær. Men ogsaa disse bleve, efterat være overleverede til Deputerede Kamrets Qvæ stur, satte i Frihed igjen. – Oppositions-Pressen fortæller, Sagen i det Væsentlige paa samme Maade, kun lidt vidtløftigere. - Ved Mødets Aabning i Dag overleveredes Herr Dupin en, af 40 –50 Journalister undertegnet Protest mod Herr Jauberts Beskyldninger.