Berlingske Tidende, 1827-12-24
London, den 11te December. Herværende Blade meddele følgende Udtog af en Skrivelse fra en Engelsk Søofficer, ombord paa et den 26de September fra Malta afseilet Skib: Vi have to Gange besøgt Smyrna og tre Gange Napoli di Romania, som har Navn af at være Regjeringens Sæde, og til vor Bedrøvelse have vi fundet Alt, hvad der angaaer Grækenland og Grækerne, meget værre, end den sletteste Forestilling, vi havde gjort os derom. At bringe dem tillands tilbage til behørig Orden, vilde udfordre en stor Hær; at undertrykke deres Røverier tilsøs, vilde udkræve en betydelig Brittisk Flaade. Deres Regjering er blot nominel, og har ikke den mindste Kraft. De besidde ingen Patriotisme; deres Mod indskrænker sig til Tvedragt og borgerlig Krig, og de vise det ikke imod deres sande Fiender, Tyrkerne. De synes aldeles at have opgivet Tanken paa nogen, somhelst dristig Modstand imod disse med væbnet Haand; de lade sig nøie med, at bede om høiere Bistand, og synes at troe, at de nu selv kunne være fri for enhver videre Anstrengelse. Jmidlertid ere de samtlige, for saa vidt som de havde Leilighed dertil, blevne Pirater, deres Plyndringer tiltage daglig, Tvedragt hersker over hele Grækenland. Der udbrød en Borgerkrig i Napolved vort første Besøg der, og den blev ført for vore Øine med Kanoneren, Bombarderen, Geværild, Huggen og Stikken i 6 til 10 Dage, uden at vor Admirals, hans Marinecapitainers og Andres ivrigste Bestræbelser vare i Stand til at stifte Fred. En heel Maaneds Anstrengelser for igjen at udsone de meest iversyge Græske Høvdinger vare frugtesløse; men til at slaaes med Tyrkerne have de hverken Lyst, Mod eller Plan Den 14de December. Til Paris er der indløbet en Skrivelse fra Constantinopel af 12te November, Gesandterne havde nylig afgivet deres Svar paa Portens Forslag angaaende Opgivelse af Londoner Tractaten og Skadesløsholdelse for Flaadens Ødelæggelse; man vidste, at de havde afslaaet begge Deele paa en afgjørende Maade og saa peremtorisk, at de ventede Underhandlingernes Afbrydelse som en Følge deraf, og ikke tvivlede paa, at de jo vilde komme til at forlade Constantinopel om een eller to Dage. De havde derfor udstedt en Circulærskrivelse til Kjøbmændene om det, som de formodede, og at der formodentlig ikke vilde blive lagt disse noget i Veien, saafremt de ønskede at ind ke sig tillige med Gesandterne, endskjøndt det vel ikke kunde tes, at man vilde tilstede dem at medtage deres Eiendom de fleste Kjøbmænd syntes herefter tilsinds at blive tilstede, for at beskytte deres Eiendomme, og det blev da Gesandternes Pligt saa godt som de kunde at sørge for deres Landsmænds personlige Sikkerhed. Man blev enige om, at de af de fremmede Gesandter, som ikke havde taget nogen Deel i de foregaaede Underhandlinger, skulde paatage sig, saa meget som muligt at sørge for at beskytte de forbundne Magters Undersaatter, imedens deres Gesandter vare fraværende. Som man erfarede, skulde det Østerrigske Gesandtskab, som var kommet i et meget vanskeligt og særegent Forhold, ikke besværes i saa Henseende. Den Forventning, at de tre forbundne Gesandter uopholdelig vilde afreise, var almindelig, men derhos ogsaa den Mening, at de ikke vilde reise længer end til de Joniske Øer, for at være ved Haanden til at modtage et eller andet Forslag til Underhandlingernes Fornyelse.