Ribe Stifts Adresseaviser, 1839-04-30
De imod Major Magens insinuerede Anklagepunkter, som af Landets høieste Autoritet ere befundne at være ubeføiede", gaae ifølge Kbhpost, ikke ud paa mindre end: 1) at han skal have misbrugt sin Embedsstilling til at fremtvinge en Skiftebehandling efter afgangne Plantageforvalter Mayell, ved som Skifteforvalter tillige at handle som Dommer og ved en ulovligen constitueret og behandlet Jnqvisition; 2) at han saavel under Registreringsforretningen i Mayells Bo, som under det af ham den 8de og 10de Marts 1836 optagne Politiforhør skal have gjort sig skyldig i forsætligen urigtig Protocollation, deels ved at tilføie Andet end de afgivne Forklaringer indeholdt, deels ved at udelade væsentlige Dele deraf, deels ved at skjule dette for Deponenterne; 3) at han skal have forledet, eller søgt at forlede Retsvidnet Dekokker til at afgive urigtig Forklaring for Retten under Eds Tilbud, eller have ulovligen søgt at bevæge denne til at forandre sin afgivne Forklaring; 4) at han skal have søgt at benytte de ham bevidst urigtige Forhør og Forklaringer til derved at bevirke justitiel Forfølgning mod J. D. Moore; 5) at han skal have gjort sig ulovlig Fordeel ved at beregne sig og Vidner Gebyrer for motu proprio optagne Jnqvisitionsforhør, samt ved at lade disse Gebyrer betale af bemeldte Mayells Bo, og ved at anvise sig selv til Udbetaling af Borgerraadets Kasse Gebyrer og Skifte sallarium af bemeldte Bo; 6) at han skal have forsøgt at hævne sig paa det under Undersøgelsen afhørte Vidne, Missionair Schmidt ved at bevirke dennes Afskedigelse eller Forflyttelse fra sin stilling, samt i denne Hensigt have misbrugt sin egen Embedstilling. Anmodet om at foranledige en paa Undersøgelse af Kilderne grundet Besvarelse, af det Spørgsmaal, om Grev Geerts Drab i Randers ved den jydske Herremand Niels Ebbesen kunde forsvares for Moralitetens Domstoel havde Skriftcommitteen i Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug opfordret Prof. H. M. Welschow til herom at fremsætte sin Mening. Resultatet af Hr. Professorens lærde Undersøgelse af Sagen, fremsat i en Afhandling i "Folkebladet", er dette: Niels Ebbesen befandt sig i aabenbar Feide med Grev Geert, og var derfor berettiget til Overfald, naar det skete paa Krigerviis. Hele Foretagendet fremtræder aldeles afgjort som en militair Overrumpling, og ikke som et Snigmord. En Krigslist er nødvendig, dersom den lille Hob af Stridsmænd skal kunne udrette Noget imod den overlegne Fiende. Ved nild og uforfærdet Benyttelse af Omstændighederne vover den sig midt ind i den fjendtlige Leir, og udfører sit Forehavende; men, for at det skal være Fienden vitterligt, hvorfra Stødet kommer, og paa hvilken Maade det er bibragt, kundgjør den sin Nærværelse ved Trommeslag, og trækker sig da først tilbage, fægtende med de tillende Fjender. Saaledes handlede ogsaa Ebbesen; han kan derfor fuldt vel ansees for at have iagttaget hvad hans Samtidige, forstode ved Krigerlove, og maa derfor fra denne Side være angerløs. At Stig Andersen ved sin Underhandling 1351 fik Niels Ebbesens Venner til at betale 500 Mk. lybsk, som Sone for Grevens Død, beviser ikke, at Niels Ebbesens Handling betragtedes som en almindelig Drabsgierning, hvorfor der, efter Lovene, skulde gives Bøder; thi i hin Næverettens Tid var det ganske almindeligt, at man, for at undgaae Blodhevn, gav Bøder endog for Drab, der efter Lovene vare aldeles retmæssige.