Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-30
Vi komme nu til det andet politiske System i Amerika, nemlig det monarkiske, eller som vi have kaldet det: det modstræbende. Dette System er allene concentreret i Bresilien; men dette Land er ogsaa værdigt til at udgiøre Sædet foret eneste politisk System; thi det er over 100000 Qvadratmile stort, udgjør næsten 2/3 af heel Sydamerika, og er vel i Henseende til sin Naturbeskaffenhed, i Forbindelse med sin Størrelse det anseeligste Land i Amerika, Da det er kun mindre end Europa og af en langt større naturlig Rigdom end denne Jordens Deel, saa er det ogsaa det meest passende Lands i Amerika til at repræsentere Europa i den nye Verden; og det kunde ikke heller giøre det under en ringere Tiiel, med Hensyn til sin naturlige Storhed og sin tilkommende politiske, end under benævnelsen af et Keiser dømme. Det har antaget en Monarchisk Statsform, som er unægteligt ogsaa meest passende til dets Folkemængdes Beskaffenhed. Men da man i ethvert Forhold i Livet maae rette sig noget efter de udvortes Omstændigheder, saa var det ogsaa nødvendigt, at Monarchiet maatte iføre sig en constitutionel Dragt, naar det skulde blive antageligt i det frie Amerika Brasilien vil udentvivl holde sig i sin nærværende Statsform, om ikke andet saa af den Aarsag, at det synes at være Bestemmelsen, at de monarchiske og republikanske Statsformer skulle holde Balancen imod hinanden paa Jorden, saa at ogsaa det monarchiske System med alle sine store Fordeele skulle stilles Republikerne for Øinene i den nye Verden. Naar derfor engang al den øvrige Europæiske Jndflydelse vil tabe sig i Amerika, saa vil dog Brasilien forblive den store Broe, hvorover Europæiske Marimer og Synsmaader ville forplantes til den nye Verden, og som det tegner til især fra Frankerige. Men besynderligt er det tillige, at det skulde træffe sig saaledes, at Portugal skulde faae sin Constitution fra Brasilien, ligesom til et Forbud paa den Jndflydelse, som den nye Verden vil i Tiden have paa den gamle; men Forbindelsen imellem Portugal og Brasilien imellem Europa og Amerika maatte holdes vedlige, og dette kunde ikke skee paa en anden Maade. En naturlig Følge af alt dette er, at det politiske System, som er opstaaet i Brasilien, er et modstræbende, og dette bliver det i en dobbelt Henseende, deels imod det republikanske System, som har etableret sig i de forrige Spanske Colonier, og som giør en Union imellem dem saa nødvendig, og deels som en Forflyttelse til Amerika af det Portugisiske og Spanske Nationalhad i Europa. Derved har et Princip til en indbyrdes Kamp for bestandigt etableret sig i Sydamerika, ligesom imellem de Forenede Stater og de Engelske Colonier i Nordamerika, hvorved den Roeligheds- og Sløvheds Tilstand forebygges, som Menneskenaturen ikke kan taale og hvorved dens Udvikling i alle Henseender befordres Republikerne i det øvrige Amerika ville nu saameget meere vaage over deres Statsformer, som at de staae i en Modsætning til Brasiliens; og Brasilien bestræbe sig saameget meere for at befordre Udviklingen af sine naturlige Kræfter, som det derved kan blive istand til at modstaae den Union af Republiker, som omgiver det. Men vi maae betragte disse Forhold nøiere ved at giøre os nærmere bekiendte med Tingenes Tilstand i Brasilien. Den nærværende Keiser Pedro den Første er født den 12te October 1798 og saaledes nu 28 Aar gammel, er 5 Fod 4 - 6 Tommer høi, af en blomstrende næsten brunagtig Ansigtsfarve, noget koparret, fast bygget, og besidder en næsten utrolig Legemstyrke; han er meget afholdende i Spise og Drikke, sover kun lidet og er overordentlig virksom. Jngen af hans Embedsmænd er sikker for Nat eller Dag at blive overrasket af ham; han forlader sig ikke paa nogen; men vil see alt med egne Øine. Han efterseer selv Arsenalerne; gaaer ombord paa Transportskibene naar en Expedition skal affeile, taler med Officerene og Folkene, seiler paa sit Dampskib omkring i Havnen fra et Skib til et andet, og ledsager dem ud af den indtil de ere afseilede. Han taler Fransk, og skal have en stor Forkiærlighed for de Franske; han forstaaer godt Latin spiller med Færdighed paa Fløite, og har selv givet sig af med at componere; alle hans Stykker ere af en rask Tone og ere fulde af nye og dristige Jdeer. Han giør meget af Heste, Hunde og Parader, kjører med 4 Heste og kiører selv Hestene, undtagen ved Festiviteter. Hver Fredag giver han offentlig Andience, hvorved ethvert Menneske uden Forskiel kan indfinde sig, Udlæninger saavelsom de Jndfødte og selv Tiggeren i sine Pialter; han hører derved og besvarer enhvers Klager. Ministerne staae under Audienen sædvanligen paa den venstre Side af Thronen. Har Supplikanten noget at klage over en Minister, saa maa denne træde frem og retfærdiggjøre sig. Keiserinden, den Østerrigske Keisers Datter, som taler næsten alle Europæiste Sprog med Færdighed, giver den samme Dag, som hendes Gemaal, en offentlig Audience for alle Trængende. Keiseren elsker sin Gemalinde inderlig. Hun fødte ham den 1ste Marts 1821 en Prins, men som døde i sit første Aar, og derpaa fire Princesser: Maria da Gloria, den 4de April 1819, nu udnævnet til Dronning af Portugal; Maria Janeira, i Marts 1822; Pauline Maria, den 17de Februar 1823, FranziskaCaroline den 2den August 1824, og endelig den 2den December 1825 Prinsen Don Pedro af Alcantara. Da Gjordemoderen meldte ham: at en Prins var født sagde han, gaae hen og see ret til om det ikke er en Feiltagelse; og da hun kom tilbage og forsikkrede ham, at det var saaledes, saa raabte han med Henrykkelse, kom med Barnet. Han tog nu Skoe og Strømper af og bragte barfodet det hen til den hellige Johannes Alter i sit Capel og takkede Gud for hans Naade. Den unge Prins, hvis fuldstændige Navn er Don Pedro de Alcantara, Jogo, Carlos Leopoldo, Salvador, Bibiano, Francisco, Favier de Paulo, Leocadio, Miguel, Gabriel, Raphael, Gonzaga er den 2den August 1826 i Overværelse af 39 Senatorer bleven erkiendet for sin Faders Arving og Thronfølger, hvorved Præsidenten i Senatet, Viconde Santo Amaro holdt en Tale, og en Protokol blev ført over det Passerede.