JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Creditorerne i Stervboet efter afdøde Væver og Huusmand Peder Hansen ved Engestofte, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer for undertegnede comitterede Skifteforvalter. Engestofte pr. Marieboe, den 13de Febr. 1836. P. Holst. Hvo som maatte have noget at fordre i forlængst afdøde Kæmner og Kongelig Pensionist Niels Schous, og dennes nu afgangne Hustrue Johanne Dorthea Schou, fød Falers, Boe i Ringsted, indkalds herved med 12 Ugers Varsel for mig at anmelde og beviisliggjøre deres Krav. Tillige indkaldes de fornævnte Afdødes Arvinger herved med Aar og Dags Varsel til for mig at legitimere deres Arverettighed. Harhoff Ringsted, den 17de Februar 1836.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Ved Proclama af Dags Dato, som snarest muligt vil blive læst inden vedkommende Under- og Overret, ere Creditorerne i Stervboet efter afg. Selveiergaardmand Anders Laursen Falsen og hans efterlevende Hustrue Kirsten Pedersdatter, der forhen har været givt med Anders Andersen Bundgaard, af Bællum Bye og Sogn, i Hellum Herred, i Aalborg Amt, indkaldte med 12 Ugers Varsel, til for undertegnede Skifteforvalter at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Møegaard pr. Aalborg, den 14de Februar 1836. Hvass.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Ved Proclama, som vil blive læst i den Kongelige LandsOver- samt Hof- og Stadsret, ere alle de, som maatte have noget at fordre i afgangne Capitain Peter Conrad Ludvig v. Mucks Stervboe, indkaldte med 12 Ugers Varsel til for os at anmelde og beviisliggjøre deres havende Krav. Ligeledes ere den Afdødes Arvinger indkaldte med Aar og Dags Varsel til at legitimere deres Arveret og iagttage deres Tarv under Boets Behandling. Hvilket herved endvidere bekjendtgjøres.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Den Kongelige Landsover- samt Hof- og Stadsrets SkifteCommission i Kjøbenhavn, den 19de Februar 1836. Mollerup. Buchwald.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Creditorerne i Stervboet efter afgangne Huusmand Hans Jensen og ligeledes bortdøde Hustrue Karen Laursdatter af Ørum Mark i Sindberg Sogn, indkaldes herved, overeensstemmende med Placaten af 26de October 1792, til inden 12 Ugers Forløb, regnet fra denne Bekjendtgjørelses sidste Jndrykkelse i de offentlige Tidender, at melde sig hos undertegnede Skifteforvalter for at beviisliggjøre deres Fordringer. Herredscontoiret i Weile, den 10de Februar 1836. Hersleb.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Alle og Enhver, som maatte have Noget at fordre i Boet efter afgangne Huusmand Jens Thomsen af Hauerslev, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel til inden saadan TidsForløb for undertegnede Skifteforvalter i Boet at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer. Tillige indkaldes med lovligt Varsel den Afdødes Arvinger Hann-Herredernes Contoir paa Skjerninggaard, den 5te FeC. W. Qvistgaard. bruar 1836.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Kjøbenhavn. Trykt i det Berlingste Bogtrykkerie med Hurtigpresse. enne Tidende udkommer daglig og tilbringes Abonnenterne for 2 Rbd. 3 s Qvart. Subskription modtages her i Staden, Pilestræde Nr. 118, og i Provindserne paa de Kgl. Postkontorer. for ved Provin. stænder. Allands, for dens og Lollands Falsters Stifter.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Færøerne. samt for Island og No andagen den 22de Februar. No 36.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Med Hensyn til Vedkommendes personlige Stilling kunde der være Grund til at udelukke fra Adgang til Borgerskab flere Grundeiere, med Hensyn til de Afhængighedsforhold, hvori de staae til Andre. At give almindelige Regler i saa Henseende og henføre dem, der paa Grund af personlige Forhold burde udelukkes, til visse Klasser, vilde imidlertid være betænkeligt, idet man derved letteligen kunde komme til at udelukke Mænd, som Adgangen ei burde negtes. Forsamlingen formener derfor, at man burde indskrænke sig til at udelukke fra Adgang til Borgerskab enhver Grundeier, der staaer i et egentligt Tyendeforhold: thi dette Forhold er af den Natur, at det kan antages at være et sikkert Kjendemærke paa en saadan Afhængighedstilstand, at den, der lever i samme, ei bør kunne være stemmegivende Borger i en Commune. Foromlingen har fremdeles taget det under sin Overveielse, om det ei maatte være tilraadeligt, at føre det til Pligt for enhver Grundeier at vinde Borgerskab. Man har vel i Lovudkastet anseet det betænkeligt at give denne Bestemmelse, da det formeentes at kunne afskrække mangen Een fra at kjøbe en fast Eiendom, at han maatte underkaste Byrder, som ere forbundne sig de personlige :med at have vundet Borgerskab. Denne Betænkelighed har imidlertid Forsamlingen formeent at kunne hæves derved, at Grundeiere, der ei tillige ere Næringsdrivende, kunde, naar de attraae det, vorde fritagne for personlige Tynger, imod en vis i Regulativet nærmere bestemt liden aarlig Afgift Byen, der ikke maaatte overstige f. Ex. til 10 eller 20 Rbd. aarlig. Communen faaer derved en Jndtægt, som efter de nugjeldende Forskrifter ei vilde tilflyde den, og da Afgiften ei er betydelig synes der ei at være noget ubilligt i, ved en forandret Tingenes Orden, at paalægge Grundeieren samme, ligesom neppe en saadan Afgift vilde afholde Nogen fra at kjøbe en fast Eiendom, i Særdeleshed naar, som man maa haabe, Communerne efterhaanden faae en saadan Betydenhed, og Borgerstanden hæves i den Grad, at i Almindelighed enhver Jndvaaner i en Kjøbstad vil ansee det ønskeligt at vorde optagen i de active Borgeres Tal. At de, der allerede eie Gaarde og have kjøbt disse, uden at der have hvilet en saadan Byrde paa dem, ei bør være underkastede den anførte Forpligtelse, derfor synes nogen Villighed at tale.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
At det i denne, §. omtalte extraordinære Valg formeentligen efter Omstændighederne kunde undlades, naar kun et enkelt Medlem af Repræsentationen udtræder i de sidste 6, Maaneder af Aaret. Ad §. 11. Da Slutningen af denne §. et indeholder nogen Bestemmelse for det Tilfælde, at Stemmerne ved Valget af en Repræsentant ere lige, saa formener Forsamlingen, at under saadanne Omstændigheder Lodkastning rettest burde gjøre Udslaget, hvisaarsag allerunderdanigst indstilles: At det i Slutningen af Paragraphen maatte tilføies, at naar Stemmerne ere lige, skal Lodkastning gjøre Udslaget. J. 13 og 15. Forsamlingen tillader. Ad 5. sig, med Hensyn til den 13de §., for det første allerunderdanigst at yttre, at enkelte Udtryk i samme synes mindre tydelige. Forsaavidt der nemlig tales om Borgerresynes præsentanternes Pluralitet",
Berlingske Tidende, 1836-02-22
det, at de omhandlede Valg-Spørgsmaal skulde forelægges samtlige Repræsentanter, men dette kan dog ei være Meningen, da der intet Vink findes til, at Sagen skulde bringes fra den af Magistraten og trende Repræsentanter bestaaende Valbestyrelse for samtlige Repræsentanter, hvorimod det endog i Begyndelsen af §. 13 udtrykkeligen siges, at Valbestyrelsen skal bedømme det omhandlede Spørgsmaal. Hine Udtryk maatte da refereres til de trende Repræsentanter, som udgjøre en Deel af Valgbestyrelsen, men da den Ene af disse altid er Formanden for Repræsentanterne (vide §. 10), saa passer Udtrykket ei heller under denne Forudsætning ret vel, og det maatte heller hedde: "Dersom Magistraten eller dens Pluralitet ei er enig med Formanden for Repræsentanterne." Det vilde ogsaa være tydeligere, naar det i Paragraphens 2den Passus i Stedet for: "det hed: "det af Pluraliteten besluttede Valg af Vælgernes Pluralitet besluttede Valg. Vigtigere er det imidlertid, at den nærværende Paragraph i Udkastet behandler Gjenstande paa samme Maade, der ere af en meget forskjellig Betydenhed, nemlig paa den ene Side Antagelsen af den Valgtes Undskyldning, der er af mindre Betydenhed, og paa den anden Side Spørgsmaalet, om der finder Pluralitet Sted eller om der overhovedet er en grundet Jndvending mod Valgets Gyldighed. Endelig er det særdeles mærkeligt, at Udkastet ogsaa med Hensyn til disse sidste vigtigere Gjenstande, i Tilfælde af Dissents i Valgbestyrelsen, overlader Spørgsmaalets Afgjørelse til Amtmanden, og derved, som ovenfor ved §. 1 under Litr. b er udviklet, forlader det naturlige Princip, at Amtmanden skal have Tilsynet med, men ei Overbestyrelsen af, Communalanliggender. Forsamlingen tillader sig i denne Anledning, foreløbigen at bemærke, at naar Valbestyrelsen her er sammensat af Magistraten eller Byfogden og tvende Repræsentanter, saa have disse sidste ei den numeriske Overvægt, som samtlige Repræsentanter ellers have i Forhold til Magistraten, og det synes da at være det simpleste og naturligste, at Valgbestyrelsen, betragtedes som eet Corpus, og ei opløstes i tvende Dele, der hver for sig skulde stemme, men Sagen derimod afgjordes efter Pluralitet. Dette syntes ogsaa fuldkomment analogt med Valgbestyrelsens Anordning i Kjøbenhavn.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
ved Valgene af Hovedstadens Deputerede til Stænderforsamlingen. Naar de vigtigere Spørgsmaal derhos sættes under Amtmandens Control og Cancelliets Afgjørelse, forsaavidt Amtet opkaster Tvivl mod Valgets Lovmæssighed, saa synes der at være tilveiebragt den fornødne Sikkerhed for, at der omgaaes tilbørligt med Valgene. Dernæst menes, at man maa skjelne Sporgsmaalet og Antagelsen af den Valgtes Undskyldning fra andre Gjenstande for Valgkjendelserne. Paa den ene Side vil hiint Spørgsmaal være det hyppigst forekommende i Anledning af Valgene, og det er ønskeligt, at det snarest muligt afgjøres, for at der strax kan skrides til nyt Valg. Paa den anden Side er det mindre vigtigt, om det end skulde skee, at Valgbestyrelsens Pluralitet en enkelt Gang viste for stor Tilbøielighed til at antage Undskyldningsgrundene for tilstrækkelige, thi det er i det Hele lidet tilraadeligt, at paatvinge Nogen mod hans Villie en Forret hver for den gode Sa ning, hvor Lyst og J Overensstemudfordres i saa høi Grad. melse hermed skulde man ansee det tilraadeligt, at, naar Valgbestyrelsens Pluralitet antog Undskyldningen, burde der strax skrides til nyt Valg, hvorimod det, naar den forkastede samme, maatte staae til den Valgte, inden en vis kort Frist, at henvende sig til Cancelliet med Andragende om at blive fritagen. Forsaavidt derimod Spørgsmaal maatte opstaae, om et Valg havde Pluralitet for sig, eller om der maatte være nogen Grund til at ansee samme for ugyldigt, saa synes det rigtigst, at Valgbestyrelsen afgjorde sligt Spørgsmaal ved sin motiverede Kjendelse, som derefter blev at indsende til Amtmanden, der maatte tilmelde Valgbestyrelsen, om han havde fundet sig foranlediget til at indstille Sagen. til Cancelliets Afgjørelse. Skulde nogen Vedkommende iøvrigt ansee sig fornærmet ved Kjendelsen, vil han formeentligen have at indgive Besværing i saa Henseende, stilet til Cancelliet, hvilken Besværing, inden en bestemt kort Frist, indgives gjennem Valbestyrelsen til Amtet. Endeligen stemmer det ogsaa med det oft omtalte Princip, at Amtmander skal have Tilsyn med Communalanliggendenne, at der, som i § 15 foreskrevet, altid om Valghandlingen bør skee Jndberetning til Amtet, forat samme, hvis der findes, at der ei er omgaaet lovligen med Valget, uagtet ingen Erindring i saa Henseende er gjort, dog kan indstille Gjenstanden til Cancelliets Afgjørelse. Henhold hertil indstiller Forsamlingen, efterat ved Afstemningen 62 Medlemmer have erklæret sig derfor og 2 imod, allerunderdanigst: At disse tvende Paragrapher maatte rem placeres ved en Paragraph omtrent af følgende Jndhold: Dersom den, paa hvem et Valg falder, fremkommer med nogen Undskyldning, har Valgbestyrelsen at bedømme sammes TilstrækBekelighed, og finder da Pluraliteten af styrelsens samtlige Medlemmer Undskyldningen. antagelig, skrides til et nyt Valg. Forkastes derimod Undskyldningen, har den Valgte, hvis han ei vil acqviescere ved den tagne Beslutning, paa den nedenfor anførte Maade at indgive Besværing derover til det Kongelige danske Cancelli.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Forsaavidt der enten ifølge Anke fra nogen af Vedkommende eller formedelst en hos Valgbestyrelsens Medlemmer selv fremkommen Tvivl, Spørgsmaal, hvorvidt et Valg har opstaaer Pluralitet for sig eller ikke, eller om der iøvrigt maatte være Noget at indvende mod Valgets Gyldighed, har Valgbestyrelsen derom at afgive en motiveret Kjendelse, der uopholdeligen tilstilles Amtet, ligesom ogsaa, uagtet intet saadant Spørgsmaal er opstaaet, Jndberetning om Valghandlingen strax bør gjøres til Amtmanden. Hvis denne Øvrighed da maatte finde, at der ei er omgaaet Valget i Overensstemmelse med Lovgivmed : ningen, har han uopholdeligen at indsende Sagen til Cancelliets Afgjørelse, og samttidigen dermed at tilkjendegive Valbestyrelhvis han Jntet sen dette; ligesom han og finder at erindre mod Valghandlingen, inden 14 Dage derom bør meddele Valbestyrelsen, Underretning. Derhos skal Enhver, som har noget at anke over den stedfundne Valgforhandling og navnligen over de i Anledning af samme afsagte Kjendelser, hvis hans Anke skal komme i Betragtning, inden 8 Dage efterat Kjendelsen er afsagt eller Valghandlingen sluttet, have indgivet sin skriftlige til Cancelliet stillede Besværing til Valbestyrelsen, som uopholdeligen bør tilstille Amtet vis et Valg. samme med sin Erklæring. 1 da ifølge Vort Cancellies Resolution bliver sat ud af Kraft, bliver nyt Valg at foretage.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
J den 13de og 14de Linie, hvorAd 616.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
J Overensstemmelse hermed indstilles allerunderdanigst, at den sidste Halvdeel af Paragraphen maatte forandres omtrent saaledes: Byens Øvrighed ei er enig med "Naar dens Repræsentanter om et af de her omhandlede Anliggender, bør en mundtlig Conference finde Sted mellem begge Autoriteter, og hvad de 2/3 Dele af samtlige Medlemmer, da beslutte, staae ved Magt, dog at den kongelige Enbedsmand, som staaer i Spidsen for Magistraten, paa eget Ansvar maa kunne standse Udførelsen af den tagne Beslutning, naar han mener, at den strider imod et bestemt Lovbud, i hvilket Tilfælde han uopholdeligen gjennem Amtet bør erhverve Cancelliets Decision, om den tagne Beslutning er lovstridig eller ikke. Skulde endeligen Stemmerne i den samlede Communalbestyrelse være saa deelte, at der ei var 2/3 Deele for en Mening, bør Sagen gjennem Amtet indstilles til Cancelliets Afgjørelse. Ad § 19. Hvor Øvrighedens Erklæring, indhentes over nogen Gjenstand, der angaaer hele Kjøbstadens Tarv, er det en Følge af de ovenanførste Regler, at Byens Repræsentanter ogsaa bør have Adgang til at yttre deres Formening. Lovudkastet fastsætter som Regel i denne Henseende, at det overlades til Øvrigheden, enten Samme vil tage Sagen, under Overveielse i Forening med Repræsentanterne eller og indhente disses særlige Betænkning, der stedse bør vedlægges Øvrighedens Erklæring. Da imidlertid Magistratens Mening, ifølge Forsamlingens Overbeviisning, ved at yttres sidst og isoleret, efterat Repræsentanterne have afgivet deres Erklæring, letteligen kan faae for megen Vægt, idet disse ei faae Leilighed til at blive bekjendte med de af Magistraten anførte Grunde og udtale sig desangaaende, saa har Forsamlingen med en Pluralitet af 59 mod 5 anseet det mest hensigtsmæssigt, at der med Hensyn til de omhandlede Gjenstande, der naturligviis maae antages at være reent communale, forholdes saaledes, at Magistraten stedse afgiver sin Erklæring i Forening med de deputerede Borgere, og at det altsaa forbliver ved Lovudkastets første Alternativ. Forsamlingens Pluralitet har ei antaget, at det, naar Magistraten og Repræsentanterne i Forening skulle afgive deres Erklæring, let vilde blive Tilfældet, at den førstnævnte erholdt en utilbørlig Overvægt over disse i Henseende til slige fælleds Erklæringers Affattelse.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Naar Borgerrepræsentanterne, saaledes som de efter Udkastet ere berettigede til, sætte en Byes Tarv vedkommende Gjenstand under Overveielse, da har Forsamlingen med en Pluralitet af 61 mod 3 fundet det tilraadeligt, naar Gjenstanden hører til dem, § 18 omhandler, i Henhold til hvad ved J 1 og 18 er anført, at Sagen bliver at behandle overeensstemmende med det gjorte Forslag ved sidstnævnte 9, forsaavidt Magistraten og Repræsentanterne ei ere enige, og at derhos for det Tilfælde at nysnævnte Forslag finder Medhold, den Bestemmelse i Udkastet, at Sagen, forsaavidt Repræsentanterne forlange. det, skal indstilles til høiere Øvrighed bortfalder, hvorimod en saadan Jndstilling til Cancelliet gjennem Overøvrigheden naturligviis bliver at gjøre, naar Gjenstanden, uden at høre til de i § 18 omhandlede, dog angaaer Byens Tarv i Almindelighed. Overeensstemmende hermed indstilles allerunderdanigst: 1) At den første Passus forandres omtrent saaledes: Hvor Øvrighedens Erklæring, indhentes over nogen Kjøbstadens Tarv vedkommende Gjenstand, bør den altid tage samme under Overveielse i Forening med Borgerrepræsentanterne og tillige med disse afgive den forlangte Erklæring.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
At Slutningen af Paragraphen fra de Ord, hvorhos Borgerrepræsentanterne &c. forandres saaledes: "J Tilfælde af at Magistraten og Borgerrepræsentanterne da ei ere enige, og Gjenstanden hører til de i § 18 omhandlede, afgjøres Sagen paa den i bemeldte Paragraph foreskrevne Maade. Angaaer idlertid Sagen Byens Tarv i Almindelighed, uden at kunne henføres til de Anliggender, §. 18 omtaler, kunne Borgerrepræsentanterne, hvis de ikke med Øvrighedens Resolution ere tilfredse, forlange Sagen, forsynet med deres og Øvrighedens nær gjennem Amtmanden. mere Erklæring, forelagt Cancelliet. Ad 6 20. Fattigvæsenet og Skolevæsenet, have hidtil været unddraget den ordinære Communalbestyrelse, og derimod været anbetroede. særlige Administrationer. Byens Repræsentanter have ingen Stemme havt med Hensyn til de Udgifter, der anvendes i disse Grene og disses Udgifters Ligning paa Jndvaanerne. Uagtet Fattig- og Skolevæsenet vistnok bør have en egen Bestyrelse, og de eligerede Borgere ikke bør sættes i samme Forhold til disse Bestyrelser, der ei kunne ansees for blot communale, som til Magistraten med Hensyn til de reent communale Anliggender, saa er det upaatvivligen meget hensigtssvarende, at man ved Bestemmelserne i Udkastet har sørget for, at denne vigtige Deel af Byens Udgiftsvæsen ikke ganske unddrages Repræsentanternes Virkekreds, idet man har overladt disse at vælge de af Communens Jndvaanere, der skulde tilforordnes de Embedsmænd, som have Sæde i Fattig- og Skole-Commissionerne, og deriblandt i det mindste en af deres egen Midte. Det er og af samme Grund vist nok meget rigtigt, at En af Borgerrepræsentanterne skal have Sæde i Kirkenspectionerne, ligesom og, at Repræsentanterne for Fremtiden selv udnævne de af deres Medlemmer, der skulle have Sæde i de efter Forordningen 6te April 1832 § 13 oprettede Bygnings-Commissioner. Da imidlertid sidstnævnte Commission endvidere skal bestaae, foruden af Borgemesteren, Politimesteren og Brand-Jnspecteuren, af tvende andre af Byens Jndvaanere, saa ansees det for tilraadelig ligesom Conseqvencen af hvad der nu her er fastsat om Skole- og Fattigvæsenet fordrer, at ogsaa disse tvende Medlemmer af Bygningscommissionen udvælges af Repræsentanterne istedetfor efter Udkastet af Amtmanden. Foruden de anførte Bestyrelsesgrene finde vi iøvrigt, at der endnu ere flere for Communerne særdeles vigtige, til hvilke de i Udkastet nævnte Bestemmelser retteligen og conseqvent burde udvides. Dertil henføre viHavnebestyrelsen. Jfølge Kongelig Resolution af 4de April 1798 skal Havnecommissionerne bestaae af en Øvrighedsperson og nogle af Byens Borgere, som kunde Jndvaanerne mellem vælges af Borgerne og sig selv. At ogsaa En af Byens Repræsentanter har Sæde i denne Commission, og at de af Jndvaanerne, der skulde være Medlemmer af Commissionen, vælges af hine, synes aldeles naturligt. Jndqvarterings-Commissionen. Jfølge Forordningen 15de November 1816.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
J 17 skal Jndqvarteringens yderligere Regulering og Vedligeholdelse overdrages en Jndqvarterings-Commission, bestaaende af Øvrigheden, en Officier og tvende af Byens bedste Borgere. At den Ene af disse bør være En af Repræsentanterne, og den Anden vælges af disse, synes ogsaa at være en naturlig Følge af det forhen Anførte. 3. Bestyrelsen af Borgervæbningsfonden. Denne bestyres ifølge Forordningen 11te Mai 1804 af den Høistcommanderende, ved Stedets Borgervæbning, En af Magistraten, og En blandt de Tjenstgjørende af Haandværksklassen. Bemeldte Fond, der iøvrigt kun i enkelte Kjøbstæder har nogen Betydning, bestaaer af de Bidrag, som enkelte Jndvaanere yde for at fritages for en personlig Byrde. Ved slige Fritagelser forøges de Øvriges Byrder, og Fondens Bestemmelse er derhos tildeels at give de Næringsdrivende, der ei kunde drive deres Næring uden andres sjelp, en passende Godtgjørelse for den Tid de anvende i borgerlig militær Tjeneste. Denne Fonds Anvendelse, og Bestemmelsen angaaende hvor store Bidrag i ethvert Tilfælde skulde ydes, synes derfor at staae i saa nøie Forbindelse med Communebestyrelsen i Almindelighed, idet den nemlig angaaer væsentlige Borgerne paahvilende Ombud og Afgifter, at den almindelige Communalbestyrelse vist nok bør gives Adgang til en virksom Deeltagelse i saa Henseende. Det synes derfor rigtigst, at En af Repræsentanterne er Medlem af Commissionen, og at den Haandværksmester, der skal have Sæde i samme, udvælges af disse, ligesom og, at det overdrages Magistraten og de eligerede Borger i Forening med Commissionen at gjøre de fornødne Jndstillinger angaaende Størrelsen, af den Kjendelse, som skal gives i ethvert Tilfælde, hvor Fritagelse for borgerlig militær Værnepligt attraaes. J Henhold hertil har Forsamlingen med 61 Stemmer mod 3 besluttet allerunderdanigst at indstille:
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Det maa nemlig gjentagende allerunderdanigst bemærkes, at her ei er Tale om extraordinære Udgifter, som kunne have indgribende og vedvarende Følger for Communen, disse fordre efter § 26 Cancelliets Sanction; det maa fremdeles erindres, at det ei engang er naar Dissents finder Sted mellem Magistrat og Repræsentantere, at Amtmanden skal have hiin store Myndighed til at nedsætte eller forhøie de almindelige løbende Communaludgifter; han skal efter sit Tykke kunne tilsidesætte, hvad hele Magistraten og samtlige Repræsentanter have fundet at stemme med Byens Tarv. Hvor ufor hvilken hans sidste Tima. enelig en saadan Magt, som skulde indrømmes den enkelte Embedsmand over selv vore største Kjøbstæder, er med Haabet om en heldig Udvikling af Communalforfatningen og Communalbestyrelsen til Statens og Communens sande Bedste, troer Forsamlingen at have godtgjort ad § 1 under Litr. B., og idet man tillader sig at henvise til de der anførste Argumenter kan man ei andet end allerunderdanigst andrage paa, at den Amtmanden her tilkommende Myndighed indskrænkes, i Overensstemmelse med de Grundsætninger, der ovenfor ere udviklede om det ham tilkommende Tilsyn.
Berlingske Tidende, 1836-02-22
En af Magistratens Medlemmer, som disse udvælge imellem sig, og den Borgerrepræsentant, som Nøglen til Kassen er betroet, vilde formeentligen have at føre denne Control."(Sluttes i næste No.)
Berlingske Tidende, 1836-02-22
Rettelse. J No. 6768, Side 1086 Linie 10, Vare l. Veie.
Berlingske Tidende, 1836-02-23
en til forsendelse. me Kongelig Brevposter ri. legerede. Herlingske politiske Avertissements dende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg Tirsdagen den 23de No Februar.
Berlingske Tidende, 1836-02-23
Udenlandske Efterretninger. Frankerig.