Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-06-26
Aftenen førend min Afreise besøgte jeg Restaurationen i Promenaden. Jeg overraskedes ved at træffe min Ungdomsven Doctor Mor Han fortalte mig, at han, efterat have practiseret i henved fem og tyve Aar, allerede for en Tid siden havde opgivet sin Praxis, og, da han var Enkemand og uden Børn, kunde han godt leve af sin lille Formue. Hver Sommer foret og han, især siden Dampskibenes Opkomst, en liden Udenlandsreise for sin Fornøielse. Denne Gang agtede han at gaae over Dobberan til Hannover, hvor adskillige af hans Slægtninger vare bosatte. Han yttrede sin Forundring over, i det han lagde den i Dobberan udkommende Liste over de ankommende Badegjæster, som han var ifærd med at læse, fra sig, at 250 Personer allerede vare indtrufne der. Denne Badesyge, sagde han, synes at tiltage med hvert Aar. Jeg. Syge, Jeg troede at man just kom til Badet for, at blive befriet fra en eller anden Syge. Han. De Fleste komme her kun for deres Fornøielse. Man reiser til Dobberan, Spaa, Pyrmont, Carlsbad, som man hjemme hos os reiser til Kirsten Piils Kilde. Badetiden er en sand Fest for Folk af god Tone overalt i Europa. Morskab er Mængdens Hovedøjemed. Jeg Men det er en kostbar Morskab. Han. Netop derfor søges den saa begierlig af Mennesker, som ville skaffe deres Pung en liden Lettelse, og det er der herlig sørget for ved alle Badesteder. Den Mand, som Du seer sidde hist, med det lille udsyede Kors paa Brystet, er en saadan Pung Læge. Han kan strax forskaffe Pungen en Lindring, naar den føler sig besværet af alt for mange Louisdorer. Du træffer ham hvert Aar paa et eller andet Badested. Jeg. Men her komme jo ogsaa mange virkelig Syge, som blive helbredede? Han. Det gjør der; men om de just blive helbredede, vil jeg ikke paastaae. Lægerne bære sig ad med visse Patienter, som mange Mødre med deres Børn. Børnene sende disse i Skolen, blot for at have Fred for dem hjemme; Patienterne sende hine til Badet, for i det mindste at være i nogle Maaneder fri for dem. De Sunde i en Familie, der har et skrantende Medlem, gribe sædvanlig med Begierlighed en saadan Leilighed, for at have et Paaskud til selv at more sig. Jeg. Du tvivler altsaa paa Brøndeurernes vidunderlige Kraft, Han. De kunne jo for visse Syge være meget gavnlige. Om ikke andet – saa virke Bevægelsen og den fri Luft altid fordeelagtigen paa nervesvage og hypochondriske Mennesker, skjøndt Bevægelse og fri Luft ogsaa kan haves hjemme. Jeg. Men ikke Vandet. Han. Det kan man faae paa Krukker. Jeg. Men jeg har læst hos en berømt Læge, at mineralske Vande maa drikkes i det samme Øjeblik, Proppen tages af Krukken, naar det skal beholde sin Lægekraft, og saa gaaer der mange Krukker med, denne Kraft skal heller ikke være saa stor da, som naar Vandet drikkes umiddelbart af Kilden. Han. Jeg siger, som der staaer i Dagens Veiriagttagelser, Bl. Bl. Bl. De mineralske Vande ere ingen Champagnerviin. Du maa ikke antage Alt, hvad Brøndlæger i Lovtalerne sige om deres Brønde, for et Evangelium. Mange af disse Lovtaler ligne de med Cau de Cologne følgende Placater. Bl. Bl. Bl. Jeg. Men man fortæller jo saa mange vidunderlige Virkninger af de mineralske Brønde. Han. De samme har man i Aarhundreder fortalt om St. Helenas Kilde, der hverken har mineralske Bestanddele eller en Brøndlæge. Verten traadte ind i Stuen og meldte, at Vauxhallet var begyndt. Alle reiste sig, og jeg og min Ven med, for at gaae derhen.