Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-03-15
Oversigt over Dagens udenlandske Nyheder. Det er bemærket, at et vist religiøst Sværmerie giver sig tilkiende hos de Spencerske Phillantropister i England; det udvikler sig let hos Menneskene i Nødens Tid og har sin Grund i den naturlige Trang for Menneskestælen til at henvende sig til den Usynlige, naar den synlige Verden begynder ikke at blive længere behagelig for den. Et saadant Sværmerie begynder at yttre sig i Kongeriget Würtemberg; en særskildt Sect har dannet og udbredet sig i dette Land, under Navn af Seperatister, som have afsøndret sig fra alle deres Medborgeres kirkelige Skikke; de henrives af en Lyst til at udvandre af Landet, og de betragte det sidste Nordlys som et Tegn fra Himmelen paa at de skulle begynde deres Vandring. Disse Udvandringer tage til i den Grad, at i Januar anmeldte sig 1370 Personer, hos Øvrigheden for at faae Tilladelse dertil; Antallet vorer dagligt, ikke blot Fattige men selv Formuende beslutte sig til at udvandre. De forbinde sig i Selskaber af fleere Hundrede, de oprette en fælleds Casse og indgaae Foreninger med hinanden. om at ville deele deres Skjebne med hverandre. Disse Udvandringer have taget saameget Overhaand, at Regieringen er bleven nødt til at lade udgaae Forordninger derimod. – Disse Udvandringer finde især Sted til det sydlige Rusland; den russiske General-Consul Struve i Hamborg har derfore bekiendtgjort: at i Henseende til Udvandringerne til Rusland, saa maae den skee paa de Udvandrendes egen Bekostning; det er vel enhver tilladt at indvandre, men Regieringen giver de Jndvandrende blot Jord men ingen Penge Understøttelse; derimod kunne de, som ville nedlade sig i Kongeriget Polen, forvente Understøttelse, i hvilken Anledning de kun henvende sig til de russiske Gesandtskaber og Consulater. – Den fortreffelige Konge af Würtemberg, som har i alle Henseender saamange Besværligheder at kæmpe med ved sin Regierings Tiltrædelse, har kaldet den saa berømte forrige preussiske Statsminister v. Stein til sig, for at consulere med ham i denne vanskelige Tidspunkt, da Stændernes Forsamling skal aabnes og Constitutionen forelægges dem. Man maae ikke omtvivle, at det jo vil lykkes den retskafne Regent at sætte saadanne Jndretninger igiennem, som hans Folks sande Tarv udkræver. Naar Würtemberg har faaet sin Constitution, og den langvarige Stridighed imellem Landsherren og Stænderne er bragt til Ende i dette Land, saa kan man først sige, at den fuldkomne: Orden er bragt tilveie i Tydskland. – Den tydske Forbunds-Forsamlings Forhandlinger vedblive at gaae deres sædvanlige rolige Gang. J det 13de Møde tilbød den kongl. preussiske Gesandt at ville forskyde 3000, og den kongl. danske Gesandt at ville forskyde 1000 Rdlr. til den Casse, hvoraf den forrige Rigskammerets Personale kan faae sine Pensioner og sit Tilgodehavende udbetalt, under den Forudsætning, at flere af Forbundets Medlemmer ville vise sig beredvillige til ligesaadant et Tilskud. Ogsaa blev i samme Møde nærmere forhandlet den Orden, hvori Forretningerne skulle foretages efter den fremlagte Pan. – Saa Repræsentant-Forsanninger fortsætte deres Forhandlinger med samme Roe og Orden, endskiønt, efter Nationens Character, med større Livetere. Kongens overveiende Godhed dæmper efterhaanden enhver Art af Partieaand. De Ultras lade vel endnu af og til deres Stemmer høre, men de tabe stedse meere i den almindelige Agtelse. Hs. Majestæt har ved en befaling af 23de Februar nedslaaet den anlagte Sag imod den bonapartiske sindede General-Lieutenant Greve Degen, og han er uopholdelig sat paa frie Fod, det beyder i denne Forordning: at ifølge de samlede Vidnesbyrd, og især ifølge Hertuginden af Angoulemes Vidnesbyrd, kan det være antageligt at betragte Greven som indbefattet i Amnestien af 12te Januar 1816. Da Kongen vil gierne give sit Folk et Beviis paa hvor meget han vil udslette ethvert Spor af de borgerlige Uroeligheder, saa betiener han sig af den lykkelige Omstændighed af Hertuginden af Berrys Svangerskab til at indbefatte de Anklagede i den bevilgede Amnestie. – Uagtet Financernes Forlegenhed, lader dog Kongen alle offentlige Arbeider, som kunne tiene til Byens Forskiønnelse, fortsætte i Paris, for at holde den store Folkemængde beskiæftiget og tilfreds. Man har nu erfaret, ved at anstille en almindelig Folketælling, at denne Stad har fleere end 800,000 Jndvaanere, og ikke, som man hidindtil har troet, kun 5 til 600,000. J Staden Rennes har Kongen afsat nogle Professorer af det juridiske Facultet, og forviist nogle Studerende, fordi de have udviist et ugunstigt Sindelag mod Regieringen. –