Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-05-26
(Fortsættelse af Brevet fra en af de Reisende med Corvetten "Galathea.) Jeg følte mig i mange Henseender hjemme her: det var mig endnu, som jeg kunde see Rosens Establissement ovre paa Monghata, som skulde vi finde Danske endnu i Land, men der var kun deres Grave, og dem saae vi endda ikke. Nogle smaa Stykker af Steenmure ved Estacaderne, Murene af det saakaldte Steenhuus, Grundstenene til et Huus øverst oppe paa Monghata, en Vandbeholdning nede i en Dal ved Siden af Estacadehøien, en Cocosplantning, nogle Arekatræer, Orangetræer, Bananer, (lidt af Gava Ananas paa Frederikshøi) endelig Gangstier over hele Anlæget vare de eneste Levninger af Rosens Establissement paa Monghatapaa Freberikshøi vare nogle Plantninger de eneste Rester af det første Anlæg, og ligeover for paa den modsatte Kyst paa Pynten, som strækker sig ud imellem Malacca og Jnvang, eller rettere ved Foden af den Bakke, som staaer frem, indad mod Skoven, paa et skyggefuldt yndigt Sted mellem Træerne, ere nogle adspredte Muursteene, en Trappe og en aldeles bevaret muret Brønd de faa Rester af de mahriske Brødres Huus og Anlæg, men en af de interessanteste Levninger fra vore Landsmænds Ophold her var gamle Joan (see Rosen), som en 70-aarig Olding gik han omkring mellem Nicobarerne, alene bedækket med en Skjorte og bærende paa Hovedet en dansk tranquebarisk Tschako; men det syntes fast, som havde han glemt de Danske; han kom en Dag ombord og blev klædt op fra Top til Taa. Jeg saae og her flere Høvdinger med Stokke med Sølvknapper, hvori enten var Christian Vil's og Frederik Vis Navnetræk, ligesom og et Certificat fra Rosen til en af dem. Jeg var ene i Land hos dem i Malacca en heel Dag, alene ledsaget af en Tolk, som ved Hjælp af Malayisk kunde gjøre sig forstaaelig for dem. Høvdingerne med deres Stokke toge venligt imod mig. Jeg sad hele Dagen iblandt dem udfrittede dem om mange Ting, tracterede dem engang imellem med en Slurk Viin, og de bleve mig saa bevaagne, at hver Familiefader ved Afreisen kom og forærede mig en Hane og nogle Cocosnødder. Men næsten fra alle Landsbyer her ved Havnen flygtede ellers de Jndfødte for os, siden Rosens Tid have nemlig Nicobarerne forøvet de skjændigste Grusomheder mod fremmede Søfolk, som de paa en seig og lumsk Maade have overfaldet og myrdet; Skibene have de plyndret, og intet Sted have de været saa slemme, som ved Nancowry. Englænderne have for et Par Aar siden været der og tugtet dem derfor ved at afbrænde flere Landsbyer; nu frygtede de, da de saae et Kanonskib, at en ny Hevnens Time var kommen. (Sluttes). - Fornylig ere to større Gaarde og nogle Parceller paa Amager blevne solgte Gaardene, der begge ligge ved Kastrup, en halv Miil fra Kjøbenhavn, bleve betalte, den ene, 60 Tdr. Land, med 22,000 Rbd., og den anden, 67 Tdr. Land, med 20,500 Rbd. hvilket giver for den første pr. Tde Land omtr. 366 Rbd. og for den anden omtrent 300 Rbd.; men vil man fratrække Værdien af Bygningerne, der især paa den første Eiendom ere af betydelig Værdi, saa vil Gjennemsnitsprisen af en Tønde Land paa begge Eiendomme neppe blive 200 Rbd. Parcellerne, der alle høre til Sundbyøster, en Fjerdingvei fra Kjøbenhavn, bleve solgte til en ulige høiere Priis, nemlig 5-600 Rbd. pr. Tønde Land, og mod contant Betaling. Den høieste Priis var 700 Rbd. for en Tønde Land. De vare alle ubebyggede. Aarsagen til denne betydelige Forskjel i Priis maa deels søges i de sidste Jorders nærmere Beliggenhed ved Kjøbenhavn, og deels i, at der altid er større Concurrence og smaae Jordlodder, end om store. (L. F. A.) Til Landmandsforsamlingen i Odense vare om Formiddagen den 23. ds. allerede 560 Deeltagere tegnede, saa at Antallet rimeligviis vil stige til c. 600. (O. Th. Av.)