Ribe Stifts Adresseaviser, 1840-07-07
H. M. Kongen har modtaget tvende kjøbenhavnske Adresser, den ene fra Borgerrepræsentanterne, den anden fra 1145 Embedsmænd, Borgere, Studerende o. s. v. Denne udtaler Forviisningen om, "at i samme Forhold som Folket med Glæde erkjender, at de til en høiere Organisation af Stats samfundets Forhold og til en friere Udvikling af Folkelivet arbeidende Kræfter finde et Sammenhold og et Foreningspunct i Deres Majestæts kongelige Villie, vil Deres Majestæt ogsaa i Kjernen af Folket finde et Tilhold og en samvirkende Stræben forde bestemte og kraftfulde Forholdsregler, som Deres Viisdom maatte erkjende som hensigtsvarende til at ordne, lede og forbinde de Bestræbelser, som sigte til hiin høiere Udvikling." Den udtaler derhos en almindelig dybtfølt Misbilligelse af Pressens Misbrug, og det Haab, at H. M. ikke for disse Overtrædelsers Skyld vil indskrænke denne Folket saa dyrebare Yttringsfrihed. Herpaa svarede Hs. Majestæt. "Det er Trang for mit Hjerte at tolke de mange gode Kjøbenhavns Borgere og Jndvaanere min Tak for de Ønsker, De i en Adresse, i Anledning af min Salvingsact, have ladet mig tilstille. Jeg kan ikke takke Dem hver især, derfor har jeg bedet Dem, hvis Navne jeg først har fundet under Adressen, at modtage Forsikkringen om min og Dronningens Glæde over den Os saaledes yttrede Kjærlighed og Hengivenhed. De erkjende tilfulde mit Sindelag, mine rene Hensigter til at befordre Folkets Lykke. Jeg har strax ved min Thronbestigelse yttret disse, men enhver Forbedring kræver Tid og modent Overlæg, det indsee De tilfulde; og naar det gjælder og Forbedringer i de offentlige Indretninger, stoler jeg trygt paa den Medhielp, jeg venter at finde hos velsindede Borgere, og paa de Raad, jeg søger hos oplyste Fædrelandsvenner. Hvad Forandringer i de Jnstitutioner angaae, der knytte sig til Rigets Grundlov, da vilde disse, efter min Overbeviisning, være ubetimmelige, hvorimod man først og fremmest maa bestræbe sig forat anvende hine til Folkets Held. Dette bør jo være Formaalet for mine Bestræbelser, idet jeg anbefaler min Færd til Alstyreren, hvis Tiener herpaa Jorden jeg anseer mig for at være. Jeg haaber med Dem, at Trykkefriheden, dette store Gode for et Folk, ei behøver at indskrænkes; dog vil dette afhænge af, om den fremdeles misbruges, og om Lovene anvendes til at værne om den. For enhver Yttring af Tillid og Hengivenhed takker jeg Dem; disse Følelser skulle stedse være min bedste Løn." Borgerrepræsentanternes Adresse tolker Troskab, Taknemmelighed og Haab. De have troet i flere Foranstaltninger at see Hs. M.s Forsæt, ogsaa snart at forunde Nationens forenede Repræsentanter. en besluttende Medvirkning saavel ved Lovgivningen i Almindelighed, som ved Bestemmelsen af Statens Jndtægter og Udgifter i Særdeleshed." Den omtaler derhos en paatrængende Nødvendighed af en "Forandring af forældede Former, dernu ikke staae i Harmonie med Folkets Tænkemaade og Anskuelser, o. s. v. Paa denne Adresse har Hs. M. givet følgende Svar: "Jeg har Aarsag til at takke Kjøbenhavns Repræsentanter for de Lykønskninger, de bringe mig, og for den Taknemlighed, de yttre mig i Anledning af den Gave, jeg har skjænket Byen i den nye Communal-Lov, men, naar de benytte denne Leilighed til at indblande politiske Betragtninger og til at andrage paa Forandringer i Statsforfatningen, saa turde de vel gaae udenfor hvad deres Commiteenter, Kjøbenhavns gode Borgere, kunne ønske af dem: jeg har i dette Øieblik modtaget en Adresse fra et stort Antal af Kjøbenhavns bedste Borgere og Jndvaanere, affattet i en ganske anden Aand. Jeg har i mit aabne Brev af 3 Decbr. f.A. udtalt mig om de Forbedringer, som jeg først og fremmest vilde foretage i Forvaltningen, men disse kræve Tid og Overveielse. Jeg veed, at deri og udenfor Borgerrepræsentanternes Kreds ere Jndivider, der ideligen klage over, at Jntet skeer, at Statens Finantser ei ere ordnede; sligt tjener kun til at svække Tilliden mellem Kongen og Folket; Gud skee Lov, at det ei har havt megen Virkning; men jeg maa ønske, at Borgerrepræsentanterne ville gjennemtrænge sig af den Sandhed, at Tillid til Kongen er nødvendig, og at alle ønskelige Forbedringer kræve Tid. Det glæder mig, at jeg har fundet den beleilige Stund til at give Kjøbenhavns Commune den friere Forfatning, og De ville personligen være forvissede om min Hyldest og Naade." (B. T.)