Berlingske Tidende, 1809-12-01
ske Efterretninger. Paris, den 17de November. Audiencen i Gaar var en af de høitideligste, der i lang Tid er givet. Hs. Majestæt modtog i Tronsalen, siddende paa sin Trone og omringet af sine Ministre, Stor=Officerer og Hof=Betiente, en Deputation fra Rom, en Deputation fra Toskang og Senatet. Den første Deputation bestod af følgende Herrer : Hertug BraschiPrinds Gabrielli, Prinds Spada, Hertugen af Bracciano, Ridder, Falconier, Greverne Mariscoti, Franz Salombi og TravagliniHs. Durchl. Høihed Prinds Rigs=Erkekansleren, forestillede denne Deputation; Hertug Braschi var Ordfører. Han bevidnede i sine Medborgeres Navn for Monarken den Ærefrygt og Beundring, hvoraf alle Roms og den romerske Stats Jndvaanere vare giennemtrængte for den største Helt og Regent. Han takkede Keiseren for Roms Forening med det franske Rige og lovede deraf sit Fædreneland den skiønneste og lykkeligste Fremtid. Hs. Majestæt svarede: "Mine Herrer Deputerede fra Roms Departementer, min Aand er opfyldt med Eders Forfædres Erindring. Den første Gang jeg reiser over Alperne vil jeg opholde mig en Tidlang i Eders Sted. Mine Forgiængere de franske Keisere havde løsrevet Eder fra Rigets Gedeet og givet Eder som Lehn til deres Biskopper. Men mine Nationers Vel tilsteder ikke meer slig Udstykning. Frankrig og hele Jtalien maa være under en og samme Forfatning. Desuden trænge J til en mægtig Arms Beskyttelse; jeg føler en særdeles Fornøielse i at være Eders Velgiører. Men derved forstaaer jeg ikke, at der skal foregaae nogen Forandring med vore Fædres Religion. Som Kirkens ældste Søn vil jeg ikke forlade dens Skiød. Jesus Christus ansaae det ikke nødvendigt at oprette et verdsligt Herredømme for den hellige Petrus. Eders Bispedom, det første i Christenheden, skal vedblive; Eders Biskop er Kirkens geistlige Overhoved ligesom jeg er dens Keiser. Derefter blev Deputationen fra Storhertugdømmet Toskang forestillet Keiseren ved Hs. Durchl. Høihed Prinds Rigs=Erkekansleren, Cardinalzondadari, Hs. Keiserlige Høihed Storhertugindens Almosenier, var Ordfører; adskillige af Hs. Keiserlige Høiheds Hof= betiente og nogle Deputerede fra Toskanas Departementer ledsagede Cardinalen til Tronens Fod. Denne Prælat talede, ligesom Hertugen af Braschi, til Monarken i det italienske Sprog. Hs. Eminence Cardinalen skildrede for Kriseren, hvor lykkelige Toskanas Jndvaanere følte sig, ikke allene ved at tilhøre den store Familie, men endog ved at see deres Overhoveds elskede Søster stillet i Spidsen for deres Gouvernement. De lovede Monarken Lydighed, Ærefrygt og Kierlighed og anbefalede sig i hans Naade. Hs. Majestæt svarede: "Mine Herrer Deputerede for Toskanas Departementer. Jeg modtager med Fornøielse Eders Yttringer, Eders Nation er mig i mange Henseender dyrebar. Forenet i Fremtiden med min store Familie, skal J finde en Faders Kierlighed hos mig. Strax derpaa havde Senatet Andience, hvorved Grev Garnier, Senatets Præsident, holdt en Tale og overleverede en Adresse. Omendskiøndt, sagde Taleren, Keiseren blev bortrevet midt under sine Bestræbelser, for at sikkre Fastlandet Fred og endskiøndt han blev nødt til at ile til nye Trophæer, saa holdt han dog, under de beundrings værdigste Seiervindinger sit, den 16de August 1807 givne Ord aldrig skal Vrede nogensinde have Indflydelse paa mine Beslutning her, thi han undertegnede paa Seierspladsen selv Wiener=Freden Det store og eeneste Formaal, vedblev Taleren, hvortil Deres Majestæt sigter og hvortil Senatet paa sin Side medvirker af Kierlighed til Fædreneland og Menneskehed, det Formaal, at omstyrte Anarchiet paa Fastlandet og den skiændige Despotisme paa Søen, vil sikkert med det første blive opnaaet til Ære for den franske Nation.