Corsaren, 1842-12-09
"Lappalier af danske Novellister." (Lortelig omtalt i forrige Nr.) Der gives en Sygdom, som blandt Lægerne ikke har noget egenligt Navn, og som bestaaer i, at vedkommende Patient har en stærk Disposition til at ærgre sig, men enten af Retsind eller formedelst ydre Hindringer ikke kan komme til at give denne Ærgrelse Luft, hvorved han pines desto mere. Denne Sygdom er langt mere udbredt, end det ved første Øiekast skulde synes, navnlig lide mange Regenter af den: af Retsind eller ogsaa formedelst ydre Hindringer kunne de ikke give den Harme Luft, som undertiden foraarsages dem af deres elskede Folk. Men den menneskelige Sjæt er saaledes indrettet, at den vil af med den Harme, der trykker den. Det er den ligegyldigt, hvorpaa Harmen skal kastes, naar blot den kommer bort - det faaer mangen uheldig Hofmand eller Kammertjener eller Tjenestepige at bekjende. Dersom nogen af vore høistærede Læsere skulde kjende En eller Anden, der paa den her beskrevne Maade har betydeligt Stof til Ærgrelse og ikke kan faae den ud, og hvis Fordøielse lider derved ithi Ærgrelse skader Fordøielsen) saa ville vi i Menneskelighedens Navn opfordre ham til efter det her udviklede System at indgive Patienten som Universalmiddel: "Lappalier af danske Novellister", der sælges hos vor driftige Forlægger, Universitetsboghandler A. F. Høst. Vi sige "indgive"; thi godvillig tager Patienten den ikke. Patienten vil endog gjore Modstand; men saa giver man ham i Nødsfald Spændetrøien paa. Det er til hans sande Bedste. Fremgansmaaden er denne: Man giver Patienten Bogen i Haanden, og lader ham læse en 5, 6 Sider deri. Han vil da uvilkaarlig gjøre en Bevægelse, sigtende til at kaste Bogen ned paa Gulvet og træde paa den. Men man passer paa og forhindrer ham derfra og bringer ham til at læse videre. Endnu vil det gaae med det Gode. Naar atter nogle Sider ere læste, gjor Manden Mine til at ville søge Døren; man seer det paa hans forvildede Blik. Nu er det Tid at binde ham til Stolen. Tilsidst geraader Manden i Raseri, Sveden hagler ham fra Vanden, han seer ud, som om han var stegen ud af et russisk Dampbad, og nu binder man ham løs. Nu forhindrer hverken Retsind eller ydre Omstændigheder Udbrudet af hans Harme - tvertimod: jo større Retsind, desto større Harme - og al den øvrige Ærgrelse, der havde samlet sig i ham, strømmer nu til de aabnede Sluser. Manden vil fare om i Værelset som en Beskjænket, skjøndt Gud veed, han er ikke bleven det af Spiritus. Han vil være rød i Hovedet af Vrede, han vil være vred som en Schleswig-Holsteiner, saa at han tilsidst sparker Bogen ud af Døren, hvorpaa han falder i en dyb Søvn og sover tre Døgn. (Man maa huske paa, hvilken stærk Dosis Medicin han har taget.) Naar han vaagner, er der ikke en Gnist af Harme i ham; han er gode Venner med al Verden, han trykker hvert levende Væsen til sit Bryst, og "Lappalierne" lader han faae en ærlig Begravelse. Saa er Manden rask. Saa kan han taale megen Ærgrelse paany, for en ny Cuur ville den dristige Forlægger og "Lappaliernes" Forfatter have den Godhed at sørge. Det er naturligviis nødvendigt for vore lægevidenskabeligt dannede Læsere, at vi levere en chemisk Analyse over Bestanddelene af den Medicin, vi have opdaget for hiin Sjæls-Sygdom. Denne Tinctur, som vi ville kalde linctura lappalia, bestaaer af følgende Dele: 1) 1 Deel Raahed. Vi angive kun een Deel, fordi vi ikke have kunnet fuldstændig udsondre denne Bestanddeel fra Bogen. Hele Bogen er eet raat Forsøg. 2) 3 Dele Kaadhed. - Her maae vi dog paa Forfatterens Vegne bemærke, at han ikke har villet være kaad, men kun humoristisk. Alle dem, han har angrebet, har han villet handle fiint med - hvad kan han for, at Naturen har givet ham en Bjørnelab? Blandt dem, der ere blevne behandlede blidest, er "Corsaren". Jmod den er kun sagt et eneste Ord; men vi have her ærlig og redelig svaret derpaa. Overhovedet følge vi det Princip at svare paa Alt, hvad der fremføres imod os. Kun, naar vor Angriber skulde være en complet Forbedringshuus-Candidat, maa man ikke undres over, at vi omme os ved at svare. 3) Endelig saa mange Dele Vand, som man finder passende. Man seer, at enhver Apothekerdreng kan lave denne Medicin.