Politivennen, 1799-01-01
Vejpoliti i Loland. Med megen Deeltagelse læste jeg den i deres udgivne Politiven No. 26 og 27, indlemmede Anmeldelse fra en rejsende Jyllænder, om Grevskabet Kuutenborgs Veje o. m., i det Haab at Vedkommende dog engang vilde skamme sig for saa mange Bebrejdelser, ifald de ikke ere istand til at føle for deres Medmenneskers Skjebne, der skal passere af disse Veje; men ligesom jeg ikke skulde efterladt, til deres Berømmelse at indberette, ifald dette havde gjort den forønskede Virkning, saa maae jeg destoværre sige det Modsatte; thi alt er endnu som da - ved det gamle. Anmælderen maae forsikkre, da han ofte og meest om Nattetid maae passere disse Veje, at det ikke er Grevskabets Bestyreres Skyld, han hidtil er kommen derfra uden sønderslagne Lemmer, skjøndt Faren dog undertiden har været meget sandsynlig; derimod maae han meget beklage andre, det ikke er gaaet saavel. Jblandt andre er der især en Vej fra Enden af Grevskabet Kristianssædes Alee over Hillestæd Skov, som om Vinteren og naar det ikke er tørre Sommere er skændig. J den saakaldte Humles Rende maae enhver befrygte at sætte Heste og Vogne, uagtet der ved Siden af Vejen ligger mange Læs gode Fyldestene, der allene koster den ringe Umage at lade udføre paa Vejen, som altid derved vilde bedres, helst naar et par Smaagrøvter bleve gravne ved Siderne og denne Fyld opkastet iblandt Stenene. Broen som ligger over Renden, foruden at den er meget siid og lige med den anden Vej, er gandske løs og vaklende, saa at naar Vandet enten i For- eller Efteraar eller paa andre Tider, løber lidt stærkere end midt om Sommeren i den tørreste Tid, hæver Vandet samme over 1/2 Alen eller 3/4 i Vejret af sit bestemte Sted, saa den gandske fejler og er usynlig. Nu vil enhver indsee, hvor vanskeligt og voveligt det vil være at komme over den, saavel for Ridende som Kjørende, da om Uhældet skulde indløbe, at man kom ved Siden eller om Hesten fik et Been ned i Slusen under Broen, maatte en af dem og var det en Ridende maaskee begge, blive lemlæstet paa det gyseligste, ifald Uheldet ikke skulde være større. J dette Foraar var en ridende Person saa uheldig, at Hesten, ved at gjøre et Spring op paa dette Flod, styrtede om paa Siden men til Lykke slap han dog derfra med nogle Blessyrer; havde derimod Hesten falden mod et ved siden af Broen staaende Stykke Tømmer, eller paa nogle store Vægtstene, der undertiden ligge paa Broen, vilde hans Liv neppe været reddet. Uden for den forrige Vandmølle ved Marieboe, og paa den almindelige Landevej til Nakskov, er en Steenbroe eller rettere en Hob uordentlige Stene, hvorpaa ingen kan passere hverken Nat eller Dag uden med Livet i Hænderne. Enten denne Bro tilhører Søeholt eller Knutenborg veed Anmælderen ikke rigtig, men dette veed han: at det er intet ubetydeligt Tab for Byens Handlende. De maae og ofte taale, at Rejsende nedrive deres Gjerder og kjøre over deres Marker, for at undgaae det meste af denne ufare Vej. Jmellem Marieboe og Vaabensted, ved Anderstrup Bye er et saa gyseligt Hul i Ledstedet, at mange Mennesker med Heste og Vogne ere baade veltet og blevne siddende fast deri. Jblandt andet var der for nogen Tid siden en aldrende Kone fra Saxkjøbing saa ulykkelig, at Vognen veltede med hende og foruden at hun nær havde druknet i Moradsen, blev hendes ene Arm brækket 2de Steder. Denne Vejpart skal ligge under Nielstrup Gods, der har samme Politimester som Knutenborg. O! gid dog disse Mænd engang ville tænke tilbage paa deres Fags Forretninger, og fuldføre de Pligter der burde være dem saa hellige, uden at tale om den Følelse, der maatte fremspire hos dem, ved saa ulykkelige Tidender, der allene kunde afværges med nogle Læs Fyld.