Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-10
Monarkernes Congres skal holdes i Verona; men en forbere dende Ministercongres bliver i Forveien holdet i Wien. Der meldes derom følgende fra denne Stad, J Midten af September forventes Hertugen af Wellington dertil ledsaget af Hr. Planta; Hertugen vil ifølge Efterretninger fra Paris afreise fra London den 3die September. Den 23de August er Lord Stewart (nu Marg af Londonderry) kommen tilbage til Wien fra London, tilligemed sin Gemahlinde. Endnu førend Hertugen af Wellingtons Ankomst forventes i Wien den Franske Minister for de udenlandske Anliggender Vicomte de Montmorency. (Han er den 30te August afreist dertil fra Paris tilligemed Hertugen af Rauzan og Hr. v. Gabriet, foruden ham skulle ogsaa de Herrer von la Feronays og v. Caraman og Chareaubriand, hvoraf den anden er Fransk Ambassadeur i Wien og den sidste i England, begive sig til Congressen. Saasnart Kongen er kommen til London afreiser Vicomten til sin Bestemmelse (da han er bekiendt som en ivrig Forsvarer af Christendommen og en stor Ven af den classiske Oldtid hvis Egne han har bereist og beskreven, saa kan han betragtes som begges Talsmand paa Kongressen og hans Afsendelse dertil er et godt Forbud). Kongressen i Verona bliver aabnet i de første Dage i October. Jmod Enden af September ville deres Majestæter begge Keiserne. og deres Ministre begive sig til Jtalien. (Det samme beretter Journal des Debats og Monteuren, og tillige, at Kongen af Preussen, ankommer til Verona den 4 eller 5 October, at Kongen af Baiern vil reise Keiser Alexander i Møde og at denne vil forlade Vien den 28 September). Enropa hedder det videre fra Vien seer med meere spændte Forventninger end nogensinde tilforn de Beslutninger imøde, som de allierede Monarkers Viisdom vil tage; thi de Gænstænde som skulle tages i Overveielse og ordnes ere saamange og vigtige og de Vanskeligheder, som skulle overvindes saa betydelige. Conferencerne imellem Ministerne i Vien begynde allerede. Man bemærker at Fyrsten af Metternich aflægger hyppige Besøg hos de udenlandske Ministre og afsender daglig Courerer til Keiseren i Persenberg. Flere Courerer ere efter hinanden ankomne til Vien fra Petersborg. Det hedder af den russiske Ambassadeur i Vien Grev von Golovkin skal ikke tage Deel i disse Forhandlinger, som ganske skulle være overdragne til Hr. von Tatitschef. Saaledes aabne sig da nu de store Forventningens dage, som man vil haabe og ønske at ingen Misforstaaelsens Skyer maae formørke. Endnu hviler, Hemmelighedens Stør over disse store og følgerige Forhandlinger; men Tiden nærmer sig at den skal løftes. Jngen undtagen de Jndviede formaae at giøre sig en Forestilling om de Resultater, som ville fremkomme; men saameget tør man med Vished forudsee, at noget meget Stort og Godt vil blive udrettet med Hensyn til de ulykkelige Christne Jndvaanere i de Tyrkiske Lande. En saadan imponerende Forening af alle Europas store Magter maae bedøve den Ottomanniske Stolthed eller vist den ikke formaaer det, da tilberede Porten sin Undergang. Man kunde betragte det som at det, var med Hensyn dertil, at alle Jnfanterieregimenterne i Østerrig. have faaet Ordre at skulle blive completerede inden September Maaneds Udgang. Denne Ordre har ogsaa gjort Opsigt, men paa den anden Side er der befalet at Landeværnet skal fritages for Høstmaneuvrerne. Portens Hovmodighed har især lagt sig for Dagen ved de to bekiendte Fordringer til Rusland. Jmidlertid begynder man at gaae den nærmere paa Klingen og Lord Strangford har nylig havt en Conference, hvori han har søgt at formaae Porten til at underrette Rusland ved en Note omHospodarernes Udnævnelse, og at afsende en Underhandler til Kaminieck efter Ruslands Forlangende, men Porten vil endnu ikke gjøre det, og har tvertimod forlangt at Rusland skal sende en Gesandt til Constantinopel. Tyrkernes Forhold i Fyrstendømmerne er desuden saaledes beskaffent at det maae opvække de allierede Magters og især Ruslands høieste Fortørnelse. 800 Janitscharer ere nylig ankomne til Jasse, som Porten havde lovet at rømme og de have Natten imellem den 11te og 12te August fat Jld paa Staden og opbrændt 2000 Huse. Det er naturligt at de flygtede Bojarer skiælve for at vende tilbage, og selv den nye Hospodar over Valachiet kan ikke formaae sin Gemalinde til at komme til sig; men Hospodarerne selv have endnu ikke faaet Lov af Porten til at begive sig til deres Residencer. – Man har Efterretninger fra Constantinopel som naae til den 10de August. Dengang var det endnu roeligt der, men der finde Forberedelser og Forbud Sted paa en stor indvortes Storm; thi Sultanen og hans Yndling Haleb Effendi have Janitscharerne imod sig og staae derimod i en nøie Forbindelse med Jbrahim Pascha, som commanderer de Asiatiske Tropper ved Bujukdere, iblandt hvilke der hyppig uddeeles Foræringer. Janitscharerne skulle have bemærket dette og modsætte sig nu ethvert videre Foretagende imod dem. For at holde den indvortes Rolighed vedlige lader Porten ved sine Agentere af og til udstrøe Seiers Efterretning er nu over Perser og nu over Græker; men intet officielt bekiendtgiøre deom. Hvad Perserne angaaer saa vil man vide, at disse skulle have vundet en nye Træfning og virkelig beleire Erzerum. Og hvorledes det maae see ud med Tyrkerne i Grækenland, kan man bedste slutte sig til deraf, at efterat den Østerrigske Jagttager havde meddeelt de bekiendte Seiers Efterretninger fra Constantinopel af 25de Julii, saa ere 10 Dage siden hengaarde, da vore Efterretninger fra denne Hovedstad naae som sagt til d. 10de August, uden at Krigen i disse Egne og Chorschids og hans Armees Skjebne er i mindste Maade bleven omtalt, da det eneste, som tales derom fra Constantinopel er, at Sultanen vil afsende en nye Armee til Macedonien. Det er vel sandt, at man denne Gang ikke heller har faaet den mindste Efterretning fra den Tyrkiske Grændse om Grækernes Seier, men man kan tænke sig, at saa strænge Foranstaltninger ere tagne i de Tyrkiske Stater for at forebygge foruroligende Efterretningers Udbredelse, at intet videre tør skrives eller fortælles. – Desto flere Efterretning er maatte man da vente at faae fra Grækerne selv og fra Søesiden; men derfra er det ligesaa forunderlig tanst. Det hedder blot i en Skrivelse fra Messolongi af 21de Julii at Tyrkernes Planer mod Morea ere fuldkommen mislykkedes; ogsaa til Øen Zante vare bunkle Rygter ankomne om et blodigt Slag den 19de og 20de Julii ved Termopylerne og om Odyssei Død, men de nyeste Franske Blade selv af Ultra Parthiet sige med faae Ord: Vi have faaet meget vigtige Efterretninger fra Grægenland. Grækernes Seier er vis. – De Efterretninger, som man har forresten fra Grækenland melde: at den Græske Regiering har ratificeret Korons og Modons Capitulation, som derpaa ere blevne overgiven. Den Græske Regiering har forresten seet sig nødsaget til at lade 57 Udlændinger paagribe og forviise Landet; to af dem ere blegne henrettede i Messolongi som Spioner for Tyrkerne. Regieringen søger at erholde et Laan paa een Million Piastre, hvorfor den vil betale i Renter 8 pCto., og desuden give NationalGodser i Pant. - Men Grækerne skulle have begaaet en slem Streg. De have nemlig nedsablet 600 Mand af den Tyrkiske Garnison i Athen, uagtet den afsluttede Capitulation. De to Franske Skibe Active og Estafette havde ved Møie reddet 300 Mennesker, hvoriblandt endeel Koner og Børn fra Pøbelens Raserie. Bevæggrunden dertil skal have været at Grækerne vare bleven saa forbittrede da de havde faaet Efterretninger om at Tyrkerne havde nedsablet de Græske Jndvaanere i MafiirByerne paa Chios. Jmidlertid havde dog den Franske Consul Hr. Fauvel forladt Athen med alle sine Tilhørende og begivet sig til Øen Syre.