Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1776-06-21
Beskrivelse over Nyborg. Nyborg ligger en liden Spadsereve, fra det store Belt, men for de Seilende er det en god Miil omkring fra det store Belt; Sitnationen er meget behagelig med Skov, Mark og Vand, og de mange Skibe, som sees fra Strandkanten og i Havnen. For hundrede Aar siden var Byen til Landsiden rundt om ligesom indhegnet og bedækket med en stor Skov af Eeg og Bøg, saa at man ikke kunne er Staden, førend man var tæt ved den; men siden Krigen. 1658, ere Skovenne borthuggede, og Slottets forrige Mark, Dyrehauge og Borreskov reent ødelagt, dog mangler Byen. ikke endnu Skove i Nærværelsen til Forlystelse. Byen har et godt tilløbende fersk Vand, som kommer to Mile derfra ved Ellinge Mark Vesten for Nyborg fra en Aar, kaldet Tyevad, som haver sit Navn af to Bække, der løbe sammen, har sit Udspring fra nogle Kildevæld i Herrested, Sogn, og gaaer forbi Kelle=Mølle, førend det kommer til Tvevad; det andet kommer Vesten fra, længere op i Landet, og omsider styrter sig i Ladegaard=Søe strax uden for Fæstningen paa den Vestre Side af Byen; ved denne Søe var fordum Slottets Ladegaard, som for længe siden er af brudt, derfra løber det først i Fæstningens Vestre Grav, hvor det ved Muurværk og Dæmninger bevares, at det hverken ved det salte Vand skal blive fordervet, eller til Unytte ved Afløb i de andre Fæstnings Graver spildes; derefter gaaer det igjennem een under Volden bag Slottet opmuret Gevelb, men neppe er det kommen inden for Volden, førend det Norden for Slottet faaer Anseelse af en liden Søe, der siden Østen og Slottet udstrekker en krum Arm for at give det paa den Side en dobbelt Grav, og endelig tager det forbi Byens Mølle sit Udløb under Fæstningens Nyrdre Vold igjennem Svanedammet, ud til Stranden med tre Arme af hvilke den ene løber om ved Aalehuuset, den anden midt igiennem Byen, hvorved Vandet af Jndvaanerne uden besynderlig Bekostning er indledet i deres Huuse, og den tredie uden omden Østre og Søndre Side af Fæstningens Graver, Luften er meget sund og god, da Stranden trækker til sig alle fra de ferske Vande opstigende Dunster, og selv formedelst sine idelige løbende Strømme forhindrer, og affører de Uleiligheder, som Strandens Naboer pleier at besværes med, hvorover Jndbyggerne ere af god Constitution og gierne leve længe. - Stranden og Fiorden, saa længe de ere aabne for Jis, giver en god Velsignelse af alle Slags Fiske, saasom Hvillinger, Makrel, Hornfisk, Flynder og Aal, men især af Torsk, Vaar= og Høst=Sild, saa at næsten hver Dag kan haves Fisk for liden Priis. - Pløilland, Græsning og Skov har Byen saa meget af, som den nødvendig behøver, og af Skoven haves Over= og Under=Gierdsel til dens vidtløftige Enemærkers Jndhegning. - Desuden falder og herigiennem den almindelige stærke Fart til og fra Sielland, som giver nogle Jndbyggere, og i Særdeleshed Færgeløbets Jnteressentere og Søefolket besynderlig god Næring. - Men den største Fordeel, Naturen har tildeelt dette Sted frem for mange andre i Riget, er denne, at det ligger særdeles beqvemt til Seilads og Handling, formedelst den vigtige Fiord og Havn, hvortil ingen lige findes i Riget, naar man undtager Kiøbenhavn. Denne Fiord gaaer tre fierding Vei ind til Byen, formedelst en lang Odde imellem Beltet og Fiorden, hvilket Indbyggerne kalde den store Øe eller Øster=Øen, den er ved Indløbet mere end en halv Mul bred, men bliver alt jo længere den gaaer ind, jo smallere. Den er overalt seilbar, endog for store Skibe, dog falder derinde hist og her nogle Sandgrunde og store Steene, saa at Ubekiendte ikke kan fare sikkert lige ind til Staden. Den Vestre Side af Fiorden kalder Skibsfolket Vesterlandet, hvor man intet seer uden Skov og skiønne Marker ind til Ellensborg, nu Friherskabet Holkenhavn, som ligger ved en breed og dyb Aar=Munding, hvoraf Gaarden har sit Navn. Paa Øster=Øen strax ved Indløbet til Fordeenligger en Skibehavn, som en liden Vig og Oddekaldet Slibs=Odde. Derforuden er Nyborg Reed, som haver god Anker Grund, hvor de, som vil fare Sønder eller Nør paa, kan oppedie Vind og Bør. Den yderste runde Brink og Klinte af Øster=Øen imod Siælland er kaldet Knudshoved af Hertug Knud, som har bygget Slottet, og hvorfra man kan see over heele Beltet, saadan en Fiord kan da ei andet endegive de Søefarende en tryg Havn og Vinterleie. - Stadens første Anlæggelse er skeet under Knud VI. sidst det 12te Seculo, strax efter at Slottet var bygt, dog vil nogle giøre den langt ældre nemlig fra Aar 1175. da Hertug Knud PribislanSøn, lod Byen anlægge, hvilken døde 1183, som en Munk blandt Knuds Brødre i Odense. Og saasom dette Sted foruden sin fordeelagtige Situation, laae det meget beleiligt, og fast ligesom Hiertet af Riget, saa har de høilovlige Konger og Rigets Stænder, særdeles i det 13de og 14de Secul anseet det med lige Behag, og præfereret det for andre Stæder i Riget til Dannehof, almindelige Herredage og extraordinaire Moder og Sammenkomster, saa at det ikke har varet længe, førend Byen mærkelig er bleven forandret og bragt i Anseelse. - Af Waldemar H. veed man, at Staden har erholdet sine første Privilegier, hvilke af Eric Menved tillige med andre og nye Frieheds Tillæg i sær 1299 ere blevne stadfæstede, og da alle Stænderne ved mange fremmede Herrer 1251, i Kong Abels Tid vare hidstevnede til Dannehof, og opholdte sig her fast det gandske Aar, saa kan man ikke tvivle paa, at jo Staden da allerede har været temmelig bebygt. At Staden og i Kong Eric Glippings Tid har været i nogen besynderlig Anseelse, kan man deraf slutte, at han 1271. gav den sin egen Stads=Ret. - Man maa ikke heller indskrænke sit Begreb, om Byens forrige Anlag, efter den Skikkelse, den siden har faaet, og nu haver. Thi da Staden nu omstunder ligger indsluttet paa den snevre Plads inden for Slottet og Svanedammet, saa har den Plads i forrige Tider kun udgjort en liden Deel af Staden, og den samme ikke heller imod Stranden og Svanedammet saaledes bebygget, som den nu sees, da det meste og anseeligste af Byen har staaet Norden for Slottet, hvor nu Volde, Grave og Fæstningsværker ere anlagde, og strækker sig langs hen imod den Nordre Dam, eller den nu brugelige Odense Landeve. - Det er beviisligt nok af adskillige gamle Breve, at Stadens første og ældste Kirke har staaet langt uden for Fæstningsværkerne i Helletofte, og at dens Præster og Værger der have boet; man har og i vore Tider fundet øiensynlige Kiendetegn af Bygninger og Steenbroer dybt i Jorden, hvor saadant ikke har været at formode. Særdeles har man for nogle Aar siden paa Blegdammen, som blev Commandanten General=Major von Ellebracht allernaadigst skiænket til Bygning og Hauge, da man gravede der forat lægge Fundament til Kielder, antroffen ei alene dobbelt Steenbroe, den ene meere end en Alen under Jorden, den anden næsten en Alen dybere, men endog, foruden Muursteene, mange skiønne Qvadersteene, og iblandt dem en, hvori var udhugget Borgemester Hans Nielsens Navn, som man af nogle gamle Breve veed at have levet under Kong Hanses Regiering. - Dog har Staden udi Kong Erich Glippings Tid endnu været indsluttet inden for Byens Kanal, som af hans udgivne Stads=Ret erfares, saa at det er under hans næstfølgende Eftermænd, at Staden paa den Nordre Side først har tiltaget i Bygning, deels ved det, at de med deres Hof har opholdet sig der den meste Tid, deels ved det, at de aarlige Herredage bleve ligesom bundne til dette Sted, hvorved ei alene Adelen og Hoff=Folket i de Dage bleve foranledige til, for deres egen Commoditet, at bygge og hielpe til Stadens Opkomst, men endog Haandverksfolk og andre at søge hid, for at profitere af den overflødige Næring, som til dette Steds Borgere indflød. - Adelen, som eengang havde bygget sig Gaarde og Huuse her for Dannehoffernes Skyld, saae ikke heller gierne, at de sædvanlige Herredage herfra skulle forflyttes, hvorfore de seenere regierende Konger maatte forbinde sig ved deres Haandfæstninger til eengang hvert Aar at lade holde Dannehof i Nyborg, som det heder efter gammel Sædvane. Jblandt de Besværinger, som imod Kong Erich af Pommern bleve gjorte af Adelen, findes og denne i Særdeleshed, at han ikke efter sædvanlig Skik havde ladet holde Dannehof i Nyborg. Det Privilegium, som Kong Erich Menved gav Staden 1299. at Vindinge Herredsting her skulde holdes hver Onsdag, har ikke heller været et ringe Middel til at give og vedligholde Jndbyggernes Næring, eftersom hver Onsdag derved ikke alene var bleven for Land boe en ordentlig Tingdag, men og for Jndvaanerne en almindelig Torve= og Markedsdag. - Siden vor Frue Kirke under Dronning Margrethe var bleven opbygget, har Jndbyggerne optaget et stort Stykke af Svanedammets Gunger og Moradser, som de ved Faschiner og Opfyld ninger under Kong Erie af Pommern har gjort til Bygge, Pladser, og erholdet Frihed og Eiendoms=Ret paa samme ved Kong Christopher af Bayrens Brev dateret Odense 1446. Men alt hvad man nu seer bygget imod Stranden, er skeet siden Reformationen, efterat Stadens Begreb ved de af Kong Christian H. anlagde Volde er bleven indskrænket. - Men den Nordlige Deel ved Stranden har af Jldebrand i de tre første Seculis været overfalden, og særdeles kort for Christopher af Bayrens Død fastrøddeelagt, hvorudover Dronning Dorothea med Rigens Raad bevilgede Staden Skattefriehed i 40 Aar, som tilligemed andre Stadens Frieheder af Kong Christian 1. 1449. er bleven confirmeret. Dog er den da, ligesom forhen, altid strax igien blevet opbygget, saa at den ved disse fatale Hendelser intet skal have tabt af sin Anseelse, indtil den i Grevens Feide blev af Fienderne ruineret, og under sin Aske begravet. Paa Nyborg Slot commanderede paa de Tider, ongefær 1535, Oluf Rosenkrantz, som Høvedsmand, hvilken en Tid lang tappert forsvarede Slottet, efterat Byen var indtagen, uagtet alle de Trudsler og Krigs=Anstalter Fienden gjorde for at bringe ham til dets Overgivelse, omsider, da Fienden havde afskaaret Byen, sit tilløbende Vand, lod han den udplyndre og stikke i Brand, hvorved Kirken, som der stod, undergik, og en stor Deel af den øvrige Stad tillige tog Skade. Dette foraarsagede en stoer Uenighed paa Slottet, saa at Oluf Rosenkrantmaatte overgive det. Siden den Tid er den Plads imellem Svanedammet og Stranden, som nu er inden Fæstningens Grave indsluttet, bleven stærkere bebygget end forhen. Thi saasom Christian IIl. i Consideration af Stedets Vigtighed og den store Ødelæggelse, Staden paa den Nordre Side havde taget i denne Feide, fandt for got at anlægge Volde og Grave uden om Slottet, hvor mange Bygninger forhen havde staaet, saa maatte Jndbyggerne opfylde og ophøie alle Moradserne i den øvrige snevre Jndskrænkning, og strax giøre de beste og beleiligste Steder, som derkunde findes, til Bygnings=Pladse. Paa den Tid, da Frantz Brockenhuus var Lehnsmand her paa Slottet, blev en Deel af Byens Eiendoms Jord uden for Staden, udlagt til Sædeland, og iblandt Indbyggerne udskiftet efter den Taxt, som Gaardenne da finde eller mueligt blev sat udi for Staldrum, som sees af en af Friderich Il. til Magistraten ergangne befaling af 26 Julii 1580. Men saasom Jndbyggerne, efter den liden Bygnings= og GaardsPlads, de havde i Staden, fandt det ubeleiligt, at have og holde deres Heste og Qvæg hos sig selv, saa have de for deres Heste og Kreature resolveret at ville bygge Ladehuuse, og Stalde uden for Byen, som og af Friderich Il. ved befaling til Lehnsmanden Eskild Give blev allernaadigst bevilget, og saasom alle formuende Borgere paa den Tid brugte en stor Handling med Stald Øxne, saa blev paa begge Sider af Jndkiørselen til Byen opført for denne Oconomie mange vidtløftige Bygninger, som alle 1659. bleve af de Svenske nedbrudte. - Men som Friderich H. fandt for got, strax derefter at lade Fæstningen sætte regulair Stand, saa kunde det ikke meere tillades, at opføre Bygninger saa nær under de da anlagde og videre prolecterede Verker, hvorudover Jndbyggerne da har maattet lade deres Avling indføre og udtære hos sig selv, og til dette Brug giøre en nye og anden Indretning i deres Huuse. Og dette er Aarsagen, hvorfor man her meere, end i nogen anden Kiøbstæd i Riget, boer saa indskrænket. (meere følger)