Berlingske Tidende, 1830-08-31
Den preussiske Statstidende No. 286 indeholder følgende Brev fra Paris af 13de August. - Det vigtigste Valg efter den nu Konges Thronbestigelse var unægteligen et nyt Ministerium. Thi det var væsentligt, dertil at vælge Mænd baade af Dygtig, hed og tillige saadanne, som ikke havde været compromitterede under de forskjellige foregaaende upopulaire Ministerier. Conseilet er, som forhen anmeldt, allerede udnævnt. Det er interessant at betragte det nøiere, saavel i Henseende til parlamentarisk Combination, som til det politiske Personal. Dette Cabinet bestaaer af Medlemmer af den venstre Side af det venstre Centrum, som man kalder Doctrinairs. De Herrer Bignon, Dupont de i Eure, Baron Louis, Lasitte, Casimir Perrier og General Grard høre til den første Ruance; Hr. Dupon den ældre og Grev Mole til den anden. Hertugen af Broglie, Hr. Guizot og General Sebastiani ere Doctrinairernes Chefer. Conseilet er inddeelt i to Classer, Ministre med og uden Porteseuille. J Begyndelsen vildeman overdrage Financernes, Søevæsenets og Justits=Ministerierne resp. til de Herrer Lafitte, Casimir Perrier og Dupin. Men, da de frabade sig denne Udnævnelse, lod man dem træde ind i Conseilet uden Portefruille. Endskjøndt Kammerets venstre Side tæller de fleste Stemmer i vort ny Kabinet, saa synes dog deri, det venstre Centrum, forbundet med Doctrinairpartiet, at have Overhaanden. Saaledes ere de vigtigste Porteseuiller, de nemlig, der angaae de udenlandske Anliggender, de indenlandske, de geistlige Anliggender og det offentlige Underviisnings-Væsen, i Grev Moles, i Hr. Guizots og i Hertugen af Broglies Hænder. Denne sidste er desuden Præsident for Statsraadet. Aabenbar fyldeste gjør det paa denne Maade dannede Ministerium Pluroliteten i begge Kamrene; men efter Sessionen maa det nærværende Kammer uundgaaeligen opløses, og da er det tvivlsomt, om de Doctrinaire vilde beholde den største Jndflydelse i Ministeriet, eller omdenne vil gaae over til den yderste venstre Side. Mange meget forstandige Mænd holde derfor det ny Ministerium for blot temporairt. - Hvad det Personlige angaaer, da har Grev Molddet udenlandske Departement. Hans Navn er intet nyt i Ministerierne. Sin politiske Bane begyndte han med Udgivelsen af en Brochure til den absolute Vældes Priis, der opvakte Napoleons Opmærksomhed, og, da Grev Mole nedstammer fra den berømte Matthien Mole, et af de hæderligste parlamentariske Navne, saa blev han, efter en mild Jrettesættelse af Napoleon, udnævnt til Statsraad, derefter til Generaldirecteur for de offentlige Landeveie og Broer, og omsider i Aaret 1813 til Justitsminister. Ved den anden Restauration og under Decates Ministerium blev han Søekrigsminister, hvilken Post han dog ikke længe beholdt. Siden den Tid har han i Pairskammeret stedse stemt med Oppositionen, undtagen under det Martignaske Ministerium, til hvilket han med meget Aabenhed sluttede sig. Han ejer en stor Formue, har Takt for Forretninger, men ikke hiin omfattende Blik, der udmærker hans Ven Hr. Pasquier. GrevMolds Valg er i det Hele beroligende for Europa. Han er i sit hele Væsen en Mand af stor Moderation og vil uomtvivleligen ogsaa overføre denne Charakteer paa de udenlandske Anliggender. (Slutningen følger næste Gang).