Viborger Samler, 1833-05-12
Den 29de April forelagde Finantsministeren i de Deputeredes Kammer Budgettet for 1834. Han forlangte ingen ny Rente-Credit og Totalsummen af hans Fordringer udgjorde 999, 140,728 Fr., hvilket i Sammenligning med 1833 giver en Reduction af 112 Mill. og med 1832 af 160 Mill.; alene paa Krigsbudgettet kom en Reduction af over 90 Mill. – Efter Forlydende begiver General Athalin sig til St. Petersburg, og det i Følge en egenhændig Skrivelse fra Keiser Nicolaus til de Franskes Konge, hvilken, alle Grev Pozzodi Borgos Bestræbelser uagtet, har gjort et ubehageligt Jndtryk paa det franske Hof. Admiral Roussins Fremgangsmaade skal, som det hedder, igien have vakt alle de Følelser, der yttrede sig ved den første Efterretning om Julirevolutionen, og der fortælles om hiin Skrivelses Jndhold, at den er affattet i samme Aand som en Tidligere, af hvilken der just ikke fremlyste noget venskabeligt Sindelag mod Bourbonnernes yngre Linie. Man forsikkrer imidlertid i Paris, at Regjeringen ikke ændser Ruslands Trudsler, (?) men at den har tilstillet Grev Pozzo di Borgo en kraftig Note, og befalet, med største Jver at fremme Rustningen i Toulon. – Nationalgarden venter næsten dagligt et almindeligt Opraab. Enhver Legion holder en eller to Batailloner i Beredskab, for hurtigt at staae slagfærdig, hvor det maatte forlanges. Saaledes vare den 26de April i al Stilhed over 40,000 Mand Linietropper og Nationalgarde af alle Vaabenarter beordrede og havde kunne rykke ud paa forVERTISSISSISTIANISSIIIIIIIIIII ----- ste Signal. Jmidlertid have Anførerne for de hemmelige Forbindelser fast besluttet, for Øieblikket at forholde sig passivt og ved Samtaler igjen oplive den gamle Folkemening, opvække Mistroe mod Regjeringen, nedværdige samtlige Statsmænd ved personlige Angreb og saaledes gradeviis naae det foresatte Maal. For Øieblikket maa man ønske sig til Lykke med deres Beslutning, ikke at udøve Voldsomheder, men lade Tingene gaae deres naturlige Gang. Nødvendigheden spiller rigtigt nok Hovedrollen ved denne Moderation; thi mange Medlemmer af Menneskerettighedernes Selskab vilde gjerne gjøre en hurtigere Ende paa Sagen. Den største Deel af de Studerende giver sig mindre af med de politiske Machinationer end ellers; de ere ogsaa deelte i mange Meninger, og give i det Smaae et Billede af det store Selskab, der samler sig i Privatcircierne og paa de offentlige Steder. Ogsaa maae de patriotiske Baller udsættes til Maimaaned; Regjeringen har besluttet, intet saadant Slags Paaskud at taale. La Gazette indeholder mærkelige Data om en Forsamling af Oppositionen, i hvilken Hr. Salverte, der forte Forsædet, strax opkastede det Spørgsmaal, om man skulde forelægge Kammeret et Adressendkast. Hr. Berard (Forfatteren af Chartet fra 1830, hvem Regjeringen atter skal have gjort Forslag, var af den Mening, og Hr. Lafsitte forklarede Nødvendigheden af, at Julithronen maatte finde sig i Følgerne af Julirevolutionen, hvorved han betjente sig af følgende Slutningsformal: Sinzon, non hvis ikke, da nei, den brugelige Formal ved deforrige arragoniske Kongers Valgcapitulation). General Lafayette holdt Adressen for uhensigtsmæssig og urigtig, og erklærede, at han i sit Liv havde gjort tvende feilslagne Forfog, nemlig i Aaret 1789, da han havde søgt at bringe Friheden i Harmonie med Monarchiet og i 1830, da han søgte at bringe Monarchiet i Harmonie med Friheden. - Den 27de April bleve 8 Personer der stode roligt sammen i Gaden Faubourg St. Denis overfaldne af nogle Sengeants de ville, groveligen mishandlede og slæbte i Vagten. Man beskyldte dem for at være Medlemmer af Menneskerettighedernes Selskab. Lyon er det den 25de gaaet uroligt til. Mairen havde nemlig forbudt den høie Syngen paa Caffe husene, og nu samlede uhyre Menneskemasser sig paa Gaderne og Tørvene og sang af fuld Hals LoMarseilleise, La Parisenne og La Carmeg nole, talrige Hobe droge igjennem Staden. Hist og her horte man Raabet: Republiken leve! og i Conlestiner=Caffehuset holdtes republicanske Taler. Man frygter ogsaa for de første Dage af Mai, til hvilken Tid Republicanerne ville give Hr. Garnier Pages en Fest, hvori 8000 Mennesker skulle tage Deel. – J Tarrascon drog den 2de en Bande af Republicanere (eller, som de kalde sig, Congrundiers) gjennem Gaderne og mishandlede rolige Borgere, nogle Urostiftere bleve hæftede. – J Chartres og Omegn forefaldt den 28de meget sørgelige Optrin. Man vilde nemlig med væbnet Magt indsætte en romersk-catholsk Geistlig i Flækken Leves, hvor næsten hele Menigheden bekjender sig til den nye fransk catholske Kirke. Præfecten sendte en Deel af Garnisonen i Chartres til Leves, og endskjøndt den fransk catholsk Geistlige, Abbe Ledru, formanede sine Sognefolk til Rolighed, saa kom det dog til Voldsomheder. Man sang revolutionaire Sange, barricaderede Kirken, trak Stormklokken; endeligen angreb Militairet. Der faldt Sabelhug og Steenkast, og paa begge Sider flød Blod. Generalen var nær falden i Folkets Hænder. Paa samme Tid slog Folket i Chartres alle Ruder ind i det biskoppelige Hotel. Garniso, en maatte besætte dette; Generalmarschen floges; nogle hundrede Nationalgardister traad sammen, og reddede med Nød og neppe de fra Leves tilbagevendte Præster af det forbittrede Folks Hænder. Regjeringen har besluttet at sende General Schramm med 5 Batailloner til Stedet, for at forskaffe den romersk-catholske Kirke dens foregivne Ret. Seglbevareren har især erklæret sig for strænge, Forholdsregler, medens Marschal Soult, Hertugen af Broglio og Hr. Guizot ikke finde Anrendelsen af den væbnede Magt hensigtsmæssig. Men Hr. Barthes Anskuelse understøttes af Paris's Erkebiskops mægtige Jndflydelse, og denne betegner Schismatikerne som Republicanere og Urostiftere. Man synes at ville anvende Art. 291 af Straffelovbogen imod dem, uden at betænke, at Forfølgelser pleie at frembringe Martyrer og Profelyter. - Hr. Armand Carrol er vendt tilbage fra sin Reise i det sydlige Frankrig; i Marseille bragtes ham en glimrende Serenade, hvorved dog Alt løb roligt af.