Viborger Samler, 1846-12-10
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Journ, des Deb. meddeler i Form af et Brev fra London Følgende om Englands Protest imod Ophævelsen af Republiken Krakau. "Lord Palmersion har den 26de November afsendt til Lord Ponsonby, Englands Gesandt ved Wienerhoffet, den allerede omtalte Protest imod Beslutningen om Krakaus Jndlemmelse i Galizien. J dette temmelig lange, i tørre og kolde Udtryk skrevne Artstykkeudtaler Lord Palmersion sig under den antagne Forudsætning, at Krakaus Jndlemmelse kun skulde være tilsigtet; han søger derefter at udvikle de med en saadan Jndlemmelse forbundne Ulemper. Dernæst discuterer han Spørgsmaalet, betragtet fra Rettens og Nødvendighedens Side. Angaaende Retsspørgsmaalet erklærer han, idet han støtter sig paa Tractaternes klare og tydelige Ord, at Bestemmelser, vedtagne i en høitidelig Forsamling af 8 Magter, ikke kunne forandres og tilintetgjøres af tre. Med Hensyn til Spørgsmaalets Nødvendighed billiger Lord Palmersion endnu mindre den Opløsningsmaade, som de nordiske Magter ville gjennemføre. Det kan nemlig ikke antages, at tre af de mægtigste Stater i Europapaaskyde den bydende Nødvendighed, for at hæve Tilværelsen af en stakkels lille Republik, hvis Befolkning ikke udgjør 130,000 Sjæle. Magterne beklage sig over, at Krakau er ligesom blevet Arnestedet for Sammensværgelser og politiske Jntriquer. Men om endog Virkeligheden af dette Factum antages, fremstille sig to Muligheder, enten ere de Sammensvorne Jndfødte, eller ogsaa ere de komme fra Udlandet. Er det sidste Tilfældet, har man ikke at holde sig til Krakau, men til selve Magterne; thi deres Gebeter indeslutte fra alle Sider den lille Fristat. Er det Første Tilfældet, er det da vel muligt at troe, at en Stad som Krakau skulde afslaae tre saadanne Magter, som Preussen, Østerrig og Rusland, ere, at undertrykke Sammensværgelser og tilintetgjøre et Uvæsen, som Magterne havde saa billig Føie til at klage over? Og naar Krakau skulde være saa taabeligt at afslaae et saa billigt Forlangende, hvilken Vanskelighed kunde der da vel møde disse Magter, naar de saae sig nødsagede til indenfor Grændserne af selve Tractaterne at forskaffe sig selv Ret? – Saaledes er omtrentlig Jndholdet af den engelske Udenrigsministers Protest. En Afskrift af denne Note er tilstillet Lord Normanby for at meddele Guizot samme." – Af den Maade, hvorpaa foranførte Meddelelse har fundet Sted, fremgaaer, hvor misfornøiet det franske Ministeriums Journal er – og som det synes med Grund, tilføier Børsenhalle – med den engelske Protest, Det af Journ. des Deb. meddeelte Resume af den af Lord Palmersion til de tre absolute Magter rettede Protest har ingenlunde vakt Tilfredshed i London. Saaledes erklærer the Sun det for usandsynligt, at Englands Protest imod Conventionen af 6te Novbr. skulde være affattet i en saa mild Tone. Af den Maade, hvorpaa de ministerielle Journaler optage hiin Artikel i Journ. des Deb., fremgaaer imidlertid temmelig utvetydigt, at den engelske Protest ikke bærer nogen anden Characteer hos sig, end den i den franske Journal antydede. Navnlig the Globe roser Protesten og bemærker, at Lord Palmerston ikke har ladet et eneste Punct i det østerrig ske Manifest forblive ubesvaret, og at hans Svar er godt, idet han tillige har godtgjort Uretfærdigheden af Krakaus Sequestrering og den Sophistik, hvormed man forsøger paa at forsvare samme. Ogsaa de utilfredse Yttringer i Pariserjournalerne angaaende Englands isolerede Stilling i dette Anliggende, ligesom og de Pralerier, hvori især La Presse er saa stærk, ret som om den franske Politik handlede høihjertet med Hensyn til Andres Jnteresse, den engelske derimod kun efter egen Jnteresses Jndskydelser, besvarer the Globe med et Citat af Examiner, over den Art og Maade, hvorpaa Napoleon har behandlet Polakkerne, og tilføier følgende bemærkninger: Vi ville ikke paastaae, at de Franske besidde en høiere Grad af Selvsyge end andre Nationer; men vist er det, at de sikkert med Uret rose sig af at besidde en forfærdelig større Grad af Høihjertethed end Andre; ogsaa ere vi overbeviste om, at deres Propagandismus ingensinde har været Andet end et Slags Maske for deres Erobresyge. Man kaste kun et Blik paa Polen i den tidligere, og paa Spanien i den nyere Tid. Man lægge kun Mærke til, hvor utilbøieligt det franske Publicum er til at slutte sig til Englands Demonstrationer i nogetsomhelst Anliggende, hvor en speciel fransk Jnteresse ikke er med i Spillet, til Ex. da det gjaldt om at beskytte Mexico for Kløerne af den skaldehovede nordamericanske Ørns Kløer. Jøvrigt ville vi ikke altfor heftig føre Klage over Frankerigs Egnisme, saalænge vi ikke ere sikkre paa, at Bielken er borttagen af vort Øie; men vi give heller ikke den latterlige Anklage Gehør, som om vi ikke holdt Skridt, med Frankerigs Høihjertethed." – J sin rolige holdning er denne Artikel characteristisk med Hensyn til den Stilling, som den engelske Politik synes at ville indtage ligeoverfor Frankerig. Den "hjertelige Forstaaelses Gjøgle billeder ere bortblæste; desuden er Uvillien over det spanske Ægteskabsanliggende ingenlunde fordøiet, og John Bull forbeholder sig at vise Hornene, naar Leiligheden tilbyder sig. Om den, ved Beslaglæggelsen af Skibene Gienelg, "Monarch" og "Neptune" forpurrede Enador=Expedition erfares følgende Details: Disse Skibe, hvoraf de to sidstnævnte ere Dampskibe, bleve allerede i Juni d. A. kjøbte, contant betalte og stillede til Capt. Charretties Disposition. Tidligere havde Charrettie tjent i det engelsk ostindiske Compagnies Krigsmarine. Det indrømmedes, at disse Skibe vare kjøbte for udenlandsk Regning, – "Glenelg" for at tjene som Skib for Udvandrere – og Udrustningen dreves med stor Jver. Udrustningens Maade, der er usædvanlig ved Koffardiskibe, vakte i Begyndelsen, Opsigt, som imidlertid snart ophørte, da man erindrede sig, at Lignende, med den britiske Regjerings udtrykkelige Samtykke, allerede tidligere havde fundet Sted for fremmede Magters Regning. Senere erfarede man, at en Oberst, der har tjent under den fra Euador fordrevne General Flores, var ankommen til London, for deels i England, deels navnligen i Jrland at hverve Mandskab til et i Spanien projecteret Foretagende og endog udstede Officiers-Patenter; man erholdt Underretning om, at disse Hvervinger stode i Forbindelse med de tre Skibes Udrustning, og at Expeditionen var bestemt til et Angreb paa Enador. Frygt for en Forstyrrelse af Handelsforholdene imellem England og Sydamerica foranledigede nu, saaledes som i sin Tid er berettet, at flere Handelshuse af første Rang - deriblandt Rothschild – saavel i London som i Manchester henvendte sig til Lord Palmerston, med en Forestilling, og Følgen heraf var, at Londoner politiet fik befaling til at foretage de fornødne Skridt, for at erholde Oplysning om Øiemedet med de 3 store Skibes Udrustning. Disse Undersøgelsers Resultat var af den Beskaffenhed, at man havde tilstrækkelig Grund til at beslaglægge Skibene. Udrustningen var imidlertid skredet saa langt frem, at Skibenes Afreise var forhaanden. Glenelg afseilede til Gravesend; kun Dampskibene bleve tibage. Nu begav Over-Told-Visitator Forsyth sig til Gravesend for at bemægtige sig "Glenelg", ombord paa hvilket han foruden Mandskabet fandt 250 Recruter. Skibets Officierer indrømmede derhos, at de ombord værende Jndivider vare hvervede for at tjene som Matroser, eller Marinesoldater, og at Skibet, der i Virkeligheden er udrustet som Krigstransportskib, skulde anløbe Corunna i det spanske Gallicien. De under Beslag lagte tvende Dampskibe ere aabenbart saaledes indrettede, at de kunne føre Kanoner af svært Caliber. Capt. Charrettie har senere henvendt sig til Skatkammerlorderne med en Begjering om Skibenes Tilbagegivelse, og søgt at godtgjøre, at Skibene vare hans Eiendom og kjøbte af ham paa Speculation for at sælges i Spanien. Jøvrigt er det vist, at der ikke alene fra Themsen, men ogsaa fra Liverpool og Southampton ere i den sidste Tid førte store Qvantiteter af Skyts og Munition til den spanske Kyst, London, den 3die Decbr. J Repealassociationens sidste Møde i Dublin udtalte Daniel O'Connell sig skarp imod det Uvæsen, der finder Sted i det sydlige Jrland, hvor en almindelig Folkevæbning synes at være i Værk. Allevegne fra opfordres Regjeringen til ilide at træffe de fornødne Forholdsregler.