Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-08-22
Uagtet Bank-Restrictionen oprindeligen ikke havde nogen anden Hensigt end at afhielpe Bankens øieblikkelige Forlegenhed, blev den dog, fra det Øjeblik af denne Forlegenhed ophørte, blot et Finantsmiddel til at understøtte Ministerne i at fortsætte Krigen. Ved enhver Fornyelse af Restrictionsacten, fortalte man Almeenheden, hvor mange Velgierninger Nationen, havde høstet af at der blev fat Papir i rede Penges Sted; hvor meget vor Handel, vore Manufacturer, vor Ager, dyrkning og Jndtægt var bleven forøget ved Hjelp af Bankens Disconteren; hvilke Kjæmpeanstrængelser vi vare blevne fatte istand til at gjøre i at fortsætte Krigen med Eftertryk, og hvor aldeles umueligt det var, at Nationen kunde nogensinde have nogen Uleilighed af Papirpenges meest udbredte Brug. Men naar vi roligen betragte de Begivenheder, der nu ere indtrufne, ville vi finde Papirsystemets Fordele endnu tvivlsommere end selv den synkende Fonds og Krigspaalæggenes. Vi have fristet i Løbet af de sidste otte Aar tre Perioder af almindelig Ulykke, nemlig Aarene 1812, 1816 og 1819, og uagtet mange Omstændigheder kunne have virket til at frembringe dem, saa er der dog ingen Tvivl om, at den almindelige Skik, at drive Handel over vore Kræfter, som er en naturlig Følge af vort Papirsysten, har været Hovedaarsagen til den Overvældelse af Varer og ligeledes af Arbeide paa Torvet, som har foranlediget Priser nes og Arbeidslønnens Synken, hvilket er Roden til vor nuværende Ulykke. Et andet stort Onde, der flød af dette System, var den Nødvendighed, hvori det satte os, at betale mange Millioner til en Cours af 20 S. for Pundet, uagtet man af Udlaanerne ikke havde modtaget mere end 15 eller 16 S. Et endnu større Onde var den Masse af den i Manufacturerne arbeidende Befolkning, hvis Tilværelse det har fremtvunget, langt over Landets Hielpemidler, naar det igjen skal have en passende Cours og Capital til at forsyne den med Arbeide. Den af Parlamentet i sidste Forsamling antagne Forholdsregel, efterhaanden igjen at betale med rede Penge, har, som vi troe, standset det voxende Onde, som vor overflydende Kilde truede os med. Men, lig andre Midler, der ere blevne for længe udsatte, er der Grund tilat befrygte, at ny Lidelse vil blive følgen af dets første Anvendelse, - og det er i dette Øieblik et Spørgsmaal af nendelig Vigtighed, om Paa læggene rimeligviis ville yde det samme, eller nogen muelig Ting den samme Jndtægt, ved en Cours af lovlig Værd, som de have ydet lige indtil nu, under et saa stort Fald. Vi for vor Deel kunne ikke andet end befrygte, at Priserne ville falde endnu langt dybere end de staae nu, i hvilket Tilfælde det synes os aabenbart, at Jndkomsternes store Synken vil være en Følge deraf. Man seer af antentiske Priis=Tabeller, at fra Aaret 1636, da Opdagelsen af de americanske Miner havde yttret deres fulde Virkning paa de ædle Metallers Værdie, indtil 1797, da Bank=Restrictionen fandt Sted, at kun liden eller ingen Forandring sporedes i de ædle Metallers Værdie eller Fornødenheder nes almindelige Priser. Paa en Quarter (9 Bu hels eller Skjæpper) Hvede, var fra 1636 til 1701 Prisen 61 Sh. 1 1/2.; fra 1700 til 1765. 40 Sk. 6 d., fra 1764 til 1794 (en Quarter, paa 8 Bushel) 44 Sk. 7 d. .