Berlingske Tidende, 1835-06-12
Morning-Post paastaaer, at Grev Matuscovic allerede den 31te f. M. var ankommet til Paris. Staden Toulouse er blevet ødelagt ved en Oversvømmelse, hvis Lige man der i 50 Aar ikke har oplevet. Lignende Ødelæggelser havde Løire og andre franske Floder foraarsaget. Det vigtige Actstykke, Talen, med hvilken Dronningen af Spanien, i egen Person, sluttede Cortes den 29de f. M., lyder saaledes: "Ophøiede Proceres! Herrer Procuraderes af Kongeriget. – J dette højtidelige Øjeblik, da den hidtilværende legislative Session sluttes, føler jeg mig beroliget ved, at, uagtet de vanskelige Omstændigheder og uagtet de Lidelser, en Borgerkrig drager efter sig, Haabet dog ikke har været falskt, af hvilket jeg var besjælet, da jeg gjenoprettede en ligesaa gammel som velgjørende Jnstitution, Deres Forsamling. – Loven, der er udstedt mod hiin forblændede Prinds, som tragter efter at usurpereTronen, har det almindelige Mishag, hvormed hans, Kongerigets gamle Love og Nationens almindelige Villie modstræbende Fremfærd blev optaget, paatrykt sit Stempel. Hiin Nationens Villie har aabenbaret sig i dens legale Stedfortræderes Udsagn og seet sig virkeliggjort ved frivillige Offere og Anstrengelser. Smertelig og beklagelig er imidlertid Forlængelsen af Kampen, hvis Udfald rigtignok intet Øjeblik kan synes tvivlsom, men som dog ødelægger Provindser, der vare en bedre Skjæbne værdige, og forhaler Rolighedens Gjenoprettelse. For at tilendebringe denne Krig mellem Brødre og for at gjenoprette Roligheden i Landets hele Omfang, regner jeg paa de Midler, som Cortes med rundHaand har undergivet min Villie, paa Hærens Tapperhed og Troskab, paa Borgergardens Mod og Fædrelandskjærlighed og Nationens Fasthed og Udholdenhed, disse Grundtræk i den spanske Characteer, naar den engang aabent for Verden har udtalt en Beslutning. Dette beroligende og trøstende Haab styrkes endnu derved, at jeg daglig modtager nye Beviser paa Venskab og paa en lonal Medvirkning fra de ophøiede forbundne Magters Side, hvis Tilsagn, udtalt i et højtideligt Fordrag, afgiver en Garanti meer for den legitime Sags Sejr. Alle de blandt de øvrige Magter, der have anerkjendt min Datter som Dronning af Spanien, tilkjendegive et ligesaa velvilligt Sindelag. O selv de Magter, der endnu staae tilbage med en saadan Anerkjendelse, have hverken yttret det Ønske eller den Hensigt at blande sig i dette, reent spanske Spørgsmaal. Man tør meget mere haabe, at alle Cabinetters Viisdom og Forsynlighed lidt efter lidt ville føre dem til den faste Overbeviisning, at en fuldstændigPac fication af Halven, foretaget under min ophøiede Datters beskjærmende Trone, er det eneste Middel til at spærre Veien for Reactioner og Omvæltninger, og at altsaa denne Pacification er en Grund Nødvendighed for hele Europas Ro. - Med Tilfredshed tilbagekalder jeg i Deres Erindring de vigtige Arbeider, til hvilke De saa virksomt have medvirket, og de velgjørende Love, som denne Legislatur efterlader Nationen til en Arv, der fortjener Tak. Allerede den omhyggelige Undersøgelse af Budgettet for Statsindtægter og Udgivter er et ubedrageligt Tegn paa, at saasnart Veien til Orden og Publicitet engang er betraadt, kan intet Misbrug i Længden holde sig, og enhver god Reform vil finde Indgang. – J Finantssaget ere allerede vigtige Forholdsregler trufne, f. Ex. Reguleringen af den udenlandske Gield. Dette var en nødvendig forberedende Forholdsregel til den, os saa vigtige Credits Gjenoprettelse – hvilken vi da ogsaa allerede have benyttet – og til, i særdeles Tilfælde at kunne bestride Stats-Udgivterne uden at formere Paalæggene. Og dersom Gjenstandens Vigtighed, de forskjellige Anskuelser og uundgaaelige Forhalinger have været i Vejen for at tilendebringe Reguleringen af den indre Gield, under denne møisommelige og vidtløftige Legislaturs Løb, vil Regjeringen netop derved see sig foranlediget til, endnu at fuldstændiggjøre Samlingen af de, denne Materie angaaende Erfaringer og Kjendsgierninger, og fra sin Side at bortrydde alle Hindringer, saa at Spaniens Creditorer skulle finde en desto større Fordeel derved, naar denne vigtige Gjenstand anden Gang underkastes Cortes's Beraadslag ning. Jøvrigt vil Regjeringen i Mellemtiden til den næste Legislatur benytte de Kilder, den har i sin Magt, for efter Billighed at møde legitime Fordringer og saaledes at udsee den hensigtsmæssigste Vej til National-Credittens Gjenoprettelse og befæstelse. – Men saavel denne vigtige Forholdsregel, som alle andre Reformer, til hvilke Regjeringen vil henvende sin Opmærksomhed og sine Anstrengelser, vilde ulykkeligviis blive forgjeves, hvis Folkets Rolighed og Ordenens Opretholdelse ikke blev sikkret, for enhver Priis. Og om jeg ogsaa vilde udslette af min Erindring ethvert Spor af de Scener, der ere forefaldne paa flere Steder i Kongeriget, kan jeg dog ikke undlade, med min egen Mund at tilkjendegive Dem den Tilfredshed, med hvilken jeg fra Dem har modtaget hiin loyale Adresse, hvori De tilsiger mig Deres ivrige Medvirken til et Resultat, der ligemeget vil garantere Rational-Velfærdets Udvikling og Creditten, som vore constitutionelle Jnstitutioners befæstelse. Disse ere de fasteste Baand for min ophøiede Datters Trone, Skjoldet for Nationens Rettigheder og en Borgen for den tilkommende National Hæder. Ophøiede Proceres og Herrer Procuradores Bi bringer Folkets Aand disse Principer, Vaager ved Eders egen Arne over deres Jagttagelse, og lader Eders Virksomhed og Hengivenhed for Trone og Fædreland ikke være ledige udenfor Eders Embede som Lovgivere. Quotidienne, bekjendtgjør en af denne Tidende for autentisk erklæret Afskrivt af en Protestation af Don Miguel mod det af Lissaboner-Regjeringen besluttede Salg af geistlige Godser. Slutningen deraf lyder saaledes: J det jeg, saavidt det kommer an paa mig, ønsker at lægge Hindringer i Vejen for en saadan Usurpation og de store Onder, som deraf kunde opstaae saavel for den portugisiske Kirke, som for det hele Selskab, protesterer jeg for Gud og alle Europas Regentere mod disse Godsers Salg og erklærer, at dette Salg eller ethvert Pagtfordrag, som med Hensyn til disse Godser, deres Faldbydelse eller Rettigheder maatte være sluttet, for aldeles ugyldige og uden al Virkning, og at Kjøberne eller Forpagterne, de være nu Jndlændere eller Udlændinger, skulle tabe deres Capitaler. Og for at Jngen, til hvilken Tid jeg end gjør mit Krav paa den mig usurperede Trone gjeldende, skal kunne fremføre som Grund at have været uvidende herom, eller gjøre Reclamationer, paa hvilke der, efter min under 20de Juni 1834 til alle Europas Magter rettede formelige Protestation imod alle den i Lissabon bestaaende Regjerings Handlinger, til ingen Tid kan tages Hensyn, har jeg anseet det for tjenligt at udstede denne nye Protestation til alle nævnte Magter. Givet i Rom, den 14de Mai 1835.