Jyske Efterretninger, 1771-11-22
Ved St. Hans Dags Tider hypper man omkring dem, ligesom omkring Kaal, da man med Fornøyelse siden faaer at see, at de Patater, som man i Begyndelsen havde tænkt at være satte alt for langt fra hverandre, nu brede sig saaledes ud, at de skiule den heele Jord med Grønt; nogle hyp pe dem endnu engang. Man lader dem blive saa længe i Jorden, som man tør for Frosten; thi de vinde derved i Størrelse; Men hvis haard Frost indfalder, blive de ganske fordærvede. Jeg har seet Patater at bære 22 Fold. En Busk har ofte 10 til 16 Patater ved Roden. Saavidt Hr. Mag. Wilse. De kan vel forplantes ved Sæd eller Frøe, men bedre og hastigere ved Rodknoller, som optages i October, og deen Kielder, og sættes og Foraaret i Fuldmaane i et vel største gjemmes til at spise, men de smaa legges i Sand i tilberedet og lidt sandigt Land tre Tommer dybt og een Spand vidt fra hinanden. Men nu til den sande Nytte i Huusholdingen; Pataters Nytte i Huusholdingen er saa mangfoldig, at jeg tør paastaae, at i heele Plante=Riget findes neppe nogen Vext, saa fordeelagtig, som de. Det er aabenbart, at deres Meel, enten allene, eller blandet, at de selv kogte, stegte, bagte, afskallede, i to skaarne, tørrede, brændte og malede, kan giøre fortræffelige Tienester. Jeg kiender en vis huusforstandig Mand. i en vis Kiøbsted, som har roest af, at han i en Vinter har forbrugt i sit Huus 16 Tønder Patater, deels malede til at blande i Brødmeel; deels kogte til Grød, deels skruttede eller raae til at feede Sviin og Giæs med. Colonisterne ba kan, siger Duhamel, faae et meget hvidt Meel af Jordæge dem i Brød, og man vil forsikre, at Brødet er got. Manbler, hvilket Meel giver temmelig got Brød, naar de blandes med Hvedemeel. Jeg har spiist, siger han, Jordæble=Brød, hvori var ikke meere Hvedemeel, end det, som var fornødent til at faae Deyen til at hæve sig. En udenlandsk Rector har nyligen opgivet en Prøve paa at tillave af dem den nydeligste Ost og Smør. Han har og opfundet en Caffee Drik af Patater. Man læste for et Par Aar siden fra Sverrig, ligesaadan en Opfindelse. Maaden blev tillige bekientgjort, at de nemlig skulde koges, afskalles, i to skiæres, tørres, brænde des og males. Jeg lod det strax prøve, og befandt Sagens Rigtighed. En olieagtig Kraft giør, at denne Drik nærmer sig Caffee meget i Smagen, og overgaaer alle andre slige Drikke, af Rug, Byg, Havre, Erter og Hvede. Hvo kiender ikke Bakkelse Amdam eller Stivelse Meel, og Pudder, som deraf tilberedes. Ja i Sverrig og Norge har man endog lært af Patater at brænde Brændeviin. Vil man bruge dem til en Ret, da afkoger man dem i Vand, trækker, Huden af, og koger dem atter i en Saus af Kiødsod, Smør, Salt, Muskateblomme og deslige, eller og bruges de til Oxe eller Faare=Kiød, eller og skiæres de i Skiver, bages i Olie, eller og laves med en Løg= eller Citron=Saus, de kan og spises kolde med Bomolie, Viinædike og Peber, som en Salat. Kogte kan de bruges paa Suppe, som andre Rødder, og stegte smage de næsten, som Kastanier, og ere gode i grøn, brun og hvid Kaal, de kan og bages i Tærte eller Kage, som jeg har hørt berømt. J Henseende til Sundhederne ere de føderige, lette og heedelindrende; de give aabent Liv, og vedligeholde Maven i denne Tilstand. De ere ypperlige for Skor bug. Naar man er vant til denne Føde, behager den Smagen, fornemlig, naar man lader den koge med lidt Flesk. Alt dette, som her er opregnet, berettiger aldeles Herr Bo mare i hans almindelige Natur Historie, eller og Herr p. Aphelen i dens Oversættelse, at udtrykke sine Tanker saaledes: Man maae falde i Forundring over, siger han, at Europæerne have ikke været betænkt paa at føre sig denne Plante til Nytte, førend i det syttende Aarhundrede, lang Tiid at dyrke den. Næst Jrland er lille Britannien det Sted, efterat America var opfunden. Jrlænderne begyndte først hvor den voxer best. Engellænderne begyndte snart at dyrke den efter Jrlændernes Exempel; efter Haanden er og der Burgundien, Lanqvedoe, og andre Franske Provincer, ende med begyndt i Flandern, Picardiet, Franche Comte, Elsas, lig i Sveitz, hvor dens Dyrkning har saaledes tiltaget siden en Tiid af 25 til 30 Aar, at denne Manna er en Føde for de to tredie Deele af Folket, fornemmelig Børnenes, hvilke, som man veed, blive ikke mindre haardføre Mennesker, end de Franske a., som opfødes med den beste Hvede. Hidtil har man ikke, bliver samme Forfatter ved, anvendt saa megen Fliid paa Jordæblers Dyrkning, som man burde. De fortiene Regieringens Opmærksomhed, og alle nyere, Jorddyrkeres Agt: fornemlig om man vil betragte den store Nytte, man deraf kunde have i dyr Tid; og tillige eftertænke, at et lille Stykke Land er nok til at kunne med denne Sæd nære en betydelig stor Familie, thi ved Dyrkning skulde et Agerland, som kunde bære tolv Centner Hvede, give to Hundrede Centner Jordæble. Herr Provst Lyders beretter i hans Skrift og Ager=Academiets Orden og Tilvext, at han har avlet to Tønder Patater paa en Skieppe Land. Ja end- og paa en Tid, da man har Korn i Overflød, skal denne Plante skaffe, saavel ved sine Stængler, som og ved sine Rødder, en fortreffelig Føde for vore Creature, saasom for Heste, Køer, Sviin og Høns. Denne Plantes Dyrkning skulde være fordeelagtigere, end Sommerkorn, og saa meget des hellere, som Hestene, naar de blive dertil vante, æde Patater ligesaa godt som Havre. Man kan lade al Slags Høns, uden Undtagelse, æde dem kogte. Man kan endog lade dem koge, for at begynde med at vænne Hornqvæg, Heste og Sviin dertil; men siden æde de dem ganske raa. Skulle alt dette da ikke kunne overtale vore kiære Landsmænd til at legge sig engang efter denne saa fordeelagtige Plantes Dyrkning.