Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-28
Den Seier, som det liberale Partie har tilfægtet sig i Frankerige over Ultrapartiet, og den Enthusiasme, som derved har udbredet sig blandt det Franske Folk, vil hverken være istand til at opvække nogen fornuftig Jnterresse for den nærværende Tingenes Tilstand i Frankerige, eller formaae at betrygge dens Varighed, naar det ikke kan lykkes det seirende Partie at tilveiebringe en saadan Statsforfatning, hvo ved Partienadet og Lidenskabeligheden kan holdes i Tømme, og den Mand kan blive opvakt hos Statens Borgere, at de ved deres Deeltagelse i de offentlige Anliggender kun have Statens Vel i det Hele og ikke deres egne specielle Fordele for Dinen (hvor ved Staten vilde bive sønderrevet af indvortes Stridigheder, men alle Tiders Erfaring har lært hvor vanskeligt de er at opnaae dette Formaal. – Man er enig; Alt gaaer herligt saalænge alle ere i Opposition mod den bestaaende Magt og virke med hinanden til at nedbryde; men i - det Øieblik af man skal til at opbygge og sætte noget bedre i Stedet, saa viser Knuden sig. Den samme Oppositionsaand vedbliver da at yttre sig mod hvad for Mænd der saa komme i Spidsen for Forretningerne; de ere blevne forgudede saalænge de have hørt til Oppositionen; men fra det Øieblik af at de skulle handle og befale, vender Oppositionen sig imod dem. Hvad der git for sig under den finst. Spanske Revolution er et nyt og talende Beviis derpaa. Ved saadanne frie Statsforfatninger fremkomme desuden de to Feil, at Ministrene maae spilde saamegen Tid fra deres saa vigtige Forretninger paa at forsvare deres Foretagender og paa at skaffe sig Majo i tien i Kammerne; hvor de selv ofte for at faae Sagerne til at gaae, nødes tilsidst til at kiøbe Stemmerne; og for det andet at Mænd af de største Jndsigter og Duelighed ikke kunne beklæde de vigtigste Statsembeder naar de mangle Talegaver, som ofte er Tilfældet Men de værste Hindringer for de offentlige Sagers gode Gang i de constitutionille Stater ere Menneskenes Ærgierrighed og Egennytte. De fleste Medlemmer i logtvende Forsamlinger, som besidde Talenter søge at gimre ved at opponere mod Regieringens Foranstaltninger og at fremkomme med Forsl. a til Statsb styrelsen, hvormed de ofte kunne blenc. dets Colleger og Folket, og som den udøvende Magt, der er fortrolig med Statsbestyrelsen, føler ikke at kunne bestaae med dens Vel; hvilke Forvirringer formaaede ikke de veltalende Demagoger, som Cleon i Athen, Graccherne i Rom og Marabeau under den forrige Franske Revolution at udrette? J alle Stater krydse de forskellig Classes af Statsborgeres Jnterresser hinanden paa mangehaande Maader; Landets og Kiøbstædernes Beboeres, den civile og den militar, Etats, de høiere og de ringere Stænders; og alle Næringsbrugendes ved deres indbyrdes Forhold: hvoraf, da nu enhver Stand kan ved sin Repræsentanter paastaae sin Jnterresse, det største Had og de største Forvirringer let kunne opstaae, eftersom det overskuende Blik til at afjevne disse Contrasteringer, som kan existere i Monarkiet, mangler i Friestaterne. J Frankerige kommer nu den Vanskelighed til, at det er blevet forvandlet til et Borger=Kongerige; den tredie Stand er for Øieblikket den herskende; men denne Forfatning er i sig selv vanskelig at vedligeholde, og bliver det endnu m re i en gammel Stat hvori et Kon dømme er nødvendigt og en Republik umuelig. Men et Monarkie lader sig ikke tænke uden Adel, eller uden en høiere Folkeklass, med arvelige Rettigheder, hvorved der kan skee en Overgang fra Thronen til Folket, og det er vanskeligt at tænke sig at et rigt, mægtigt og gammelt Aristokratte vil paa en lang Tid lade Magten blive i Borgerklassens Hænder, og undlade at arbeide imod den ved sin Jndflydelse af alle sine Kræfter. Frankerige er tillige et katholsk Land: den katholske Religion er opfyldt af Overtroe, og mankan ikke godt indsee hvorledes en saadan Religion og en aldeles uindskrænket Tykkefrihed, kunne bestaae ved Siden af binanden. Det ligger i den katholske Geistligheds og især i den høieres Jnteresse uafladelig at arbeide imod det demagogiske Princip, som er herskende i en saadan Stat som det nuværende Frank rige; hvilken indvortes Kamp vil deraf ikke fremkomme, og hvor kan forudsige Udfaldet af den, Skulde man derfor giøre sig Haab om at den nye Statsforfatning i Frankerige kunde erholde en rolig og en varia Gang saa maatte en religiøs Reformation forbendes med den politiske; men hvorfra skal den komme Protestantismen har tabt den Magt ov r Mennesket, som den havde i sin første enhusi stiske Periode, og Fornuften finder ingen Ge bo (Prorestan i men kund, maaskee rbode sin gamle Force i en naar Eden paa de symbolske Bøger bler ophævet og forvandler til en Eed paa samvittighedsfuldt at fordrage Religionen saa ledes som den læres i de hellige Skrifter efter en redelig og flittig Undersøgelse af deres Jndhold, hvorved det prorestantiske Princip blev vedligeholdet.) Vil den tredie Stand understøtte sin Magt ved at lade de ringere Folkeklasser tage Deel i Statsbestyrelsen (f. Ex. ved Valgene og i Communeindretningerne) saa vil den udsætte Staten for den største indvortes Uro og Fare; thi i disse Folkeklasser herer den mindste Aantsdannelse og de fleste Ønsker. Man ville blot erindre sig Plbriernes Strid med Patriciern, i det gamle Rom, og de Agrariske Love Der er for denne overhængende Fare at især Storbrittannien er udsat. – Man maae derfor tilstaar, at den nye Franske Statsforfatning ikke allene er fremgaaet af en Bulkan; men at den er endnu selv en Vulkan, hvilken kun for Øieblikket ulmer og rygger, som kan udgyde sine Lavastrømme over det hele sydlige af Catholicismen fordærve de Europaa; men som uagtet dens øiebliklige rolige og kraftfuld, Udseende ikke er sikker for at blive fortæret af indvortes Luer, Det er ønskeligt og mueligt at Sagen kan gaae bedre af end man troer, og at noget fornuftig og godt kan udvikle sig af alle disse giærende Elementer; men man maae nødvendigt have flere Aars Erfaringer for at kunne stiænke dette nye politiske Land, som under Storme er opstaaet af Revolutionens Hav, sin Tillid, og for at kunne betragte den som en gavnlig Udvikling i Menneskeslægtens Existence. – Vi ville imidlertid betragte dette Borgermonarkre fra sin Føsel af, hvorledes det udviklere sig midt under Revolutionen, og bestandig ledsage det med vore upartiske Jagtagelser.