Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-04-18
Indenlandske Efterretninger. Kasernerne i Kjøbenhavn ere følgende: 1. En i Sølvgaden paa Hjørnet af Østervold, opbygget ifølge kongel. Resol. af 30 Nov. 1764, og efter Planen bestemt for 4 Jnfanteri-Regimenter. Den har i Aarene 1822 til 1824 været belagt med omtrent 1850 Militaire foruden Koner og Børn. Det blev ved den anførte kongel. Re sol. befalet, at Kaaserner skulde opbygges for Kjøbenhavns Garnison, og Stadens Jndvaanere befries for den havte Jndqvartering, imod at give en aarlig Godtgjørelse derfor, hvilken Godtgjørelse blev bestemt at være 450000 Rdl. d. Cour. aarlig i de 10 første Aar, men fra 1 Jan. 1775, 35000 Rdl. aarlig. Fra 1 Juli 1818 er Betalingen skeet med 35000 Rbd. Sølv aarligt. For denne Godtgjørelse skulde Staden fritages for alle Indqvarteringsbyrder og Afgivter, saalænge Garnisonen ikke oversteg 16000 Mand Infanteri og 160 Mand Kavalleri. Efter kongl. Resol. af 27 Juni 1771 skulle begge Liv-Regimenterne bestandigt ligge i denne Kaserne. Cfr. Plac. 25 Februar 1766, Rescr. 16 Juli og 24 Sept. 1784, samt Kabinetsordre 9 Marts 1775. 2. Jnfanteri-Kasernen paa Christianshavn, opført af de afdøde Architecter daværende Professor Rawert, og Tømmermester, siden Oberst og Stadshaupmand Hallander, ifølge kongl. Resol. af 24 Sept. 1802, som bestemte samme for omtrent 600 Mand. Det andet jydske Jnfanteri-Regiment er her kaserneret. 3. J Kronprindsessegaden en Kaserne opført ifølge kongl. Resol. af 11 Juni 1802 af - Lange, bestemt for omtrent 500 Mand; her ligger det første jydske Infanteri-Regiment. 4. Af det forhenværende Orangeriehuus ved Rosenborg Have blev i Aarene 1785 og 1786 en Kaserne for den kongl. Livgarde til Fods indrettet. Den har i Aaret 1824 været belagt med 36, Mand, foruden Koner og Børn. 5. Kasernen for den kongl. Livgarde til Hest, imellem Frederiksholms Kanal og Philosophgangen, blev paa ny opført ifølge kongl. Resol. af 11 Mai 1798 og bestemt for omtrent 150 Mand, samt med Stalde for 170 Heste, og Fourage Rum for 2 1/2 Maaned. See kongl. Resol. 13 Jan. 1792 og Coll. Skriv. 24 Nov. 1804. 6. Kasernen ved Østerport har fra 1796 været afbenyttet af Husarerne. Her er Rum til 125 Mand og 170 Heste. Kasernen har tidligere været afbenyttet af ridende Artillerie. 7. Til Kasernen i Strandgaden paa Christianshavn for Artilleriecorpset blev Plads og Bygning kjøbt af den grønlandske Handelsdirection, ifølge kongl. Resolution af 8 December 1790, bestemt for Premier-Majoren, 9 Officierer, 2 Fyrværkere, 1 Chirurg og 36, Underofficierer og Gemene. See kongl. Resol. 6 Jan. og 8 Juni 1804. 8. J. Remisse Bygningen ved Christiansborg Slot er, ifølge kongl. Resol. af 24 Apr. 1795, Indretning skeet for Artillerie-Corpsets Stald-Etat. J. J Blankogaden blev 1809 en Bygning kjøbt for Guide=Korpset. 10. Laboratorie=Bygningen paa Christianshavn er for Artillerie-Corpset. 11. J Qvæsthuusgaden blev en stor Bygning i Aaret 1828, som forhen var Handels-Pakhuus, indrettet til Kasernering af Rekruter. Endeligen bemærkes, 12, at i Citadellet Frederikshavn er sjellandske og jydske Jægerkorps, samt Artilleriekorpsets 12te Compagni indqvarteret. Her ligge omtrent 250 Mennesker af hvert af bemeldte Korpser, iberegnet Koner og Børn. Følgende, nye, ubekostelige og hurtigvirkende Midler imod Frost, Edder, og Bollenskab, meddeelt efter Fleres Anmodning læses i Vestsjællandske Avis: Ved mine mekaniske Arbeider skeer det ofte, at jeg faaer bolne Fingre, stikker eller skjærer mig; men de Midler, hvorved jeg helbreder mig, virke saa hurtigen, at jeg haaber at gavne Mange ved at bekjendtgjøre dem. Naar jeg stikker eller skjærer mig hvor dybt det end er, dypper jeg saa hurtigen som mueligt Eggen af Instrumentet, der saarede mig, i reen Bomolie, og henlægger det paa et Sted, hvor Olien ikke afviskes, indtil Saaret er lægt, hvilket hos mig altid skeer inden faa Dage, uden at jeg bruger noget andet Middel, men blot binder en liden Klud om det saarede Sted, ifald det er Frostveir, for at afværge skadelige Virkninger af Kulden paa det aabne Saar. Men dersom Saaret bløder stærkt, lægger jeg reent Spindelvæv derpaa, saa tykt at Blodet standser, hvorpaa en Klud ombindes og bliver urørt liggende, indtil Saaret er lægt, hvilket skeer i faa Dage. Eller og bestryger jeg Saaret med reen Bomolie, og binder en Klud derom, hvilket gjentages to Gange dagligen. Paa denne Maade behandlede jeg en Dreng, som paa en Lee havde faaet 4 Fingre indvendigen overskaarne indtil Benet. Leen blev, saasnart jeg erfarede det, indsmurt med Olie, og Saaret forbundet to Gange dagligen blot med Olie. J 8 eller 9 Dage blev Saaret fuldkommen lægt. Stikker man sig paa en Synaal, dyppes Spidsen i reen Bomolie, og Stedet lægges ubemærket uden at bolne. - Faaer jeg en bollen Finger eller Edder deri, tager jeg en Theekop med kogende Vand, og stikker den bolne Finger deri, men tager den hurtigen ud igjen, da det foraarsager Smerte, der dog kun mærkes paa det bolne Sted. Denne Smerte ophører strax, og Fingeren stikkes igjen i det kogende Vand, saalænge det kan taales. Saaledes vedblives med at nedstikke og udtage den bolne Finger, indtil Vandet taber Heden. Hver Dag gjentages det to eller tre Gange, og i kort Tid er det Bolne eller Edderen gandske borte. J stærk Kulde bør dette gjøres i et varmt Værelse, og da aftørres Fingeren, og en Vante trækkes paa Haanden en kort Tid, men senere har jeg opdaget et endnu virksommere og læmfældigere Middel, og jeg har Grund til at formode, at dette Middel med Nytte kan anvendes i flere Tilfælde, end de, hvori jeg hidtil har prøvet det paa mig selv. Ved mekaniske Forsøg med Dampe af kogende Vand opdagede jeg Dampes store Virkninger paa det menneskelige Legeme. Jeg anstillede efterhaanden flere Forsøg paa mig selv med bolne Fingre, Edder og Frost, men altid førend der gik Hul. -alle disse Tilfælde helbrede Dampe overmaade hurtigen, og jeg bekjendtgjør dette Middel især for de Manges Skyld, som i denne lange Vinter lide af Frost. Det bruges saaledes: Man fylder en Potte, Skaal, eller et Kar halv med kogende Vand, og tildækker det med et tre eller firedobbelt lagt Haandklæde, saaledes at Dampen ikke alt for hurtigen bortfarer. Man holder det af Frost, Edder, eller Bollenskab syge Lem under Klædet, saaledes at Lemmet ikke berøres af Vandet, men kun af dets Damp. Lemmet holdes i Dampen saalænge man kan taale det, hvorpaa det udtages indtil Smerten, som Dampen foraarsager, er forbi. Jmedens Lemmet udtages. af Dampen, lægges Klædet over Vandet, at det ei for hurtigen afkjøles. Naar Smerten er forbi, holdes Lemmet igjen under Klædet i Dampen, saalænge man kan taale det. Saaledes vedbliver man at indstikke og udtage det syge Lem indtil Dampen taber Heden. Nu tørres det syge Lem, og en reen ulden Vante eller Strømpe trækkes paa en Times Tid. Om mueligt gjentages dette to eller tre Gange hver Dag indtil Helbredelsen, hvilken opnaaes i faa Dage. Jo ældre Skaden er, desto længere bør Midlet bruges, desto hurtigere virker det. Midlet bør bruges i en varm Stue, og naar Patienten om Dagen længe maa være i Kulden, er det bedst kun at bruge Midlet om Aftenen, i det man gaaer til Sengs, og da beholder man Vanten eller Strømpen paa det syge Lem hele Natten. Om kun en Finger, eller Taa er syg, behøver man ikke at frygte for skadelige Virkninger af Dampen, om man end nødes til at holde hele Haanden eller Foden i Dampen; th Virkningen deraf føles kun paa det syge Sted. Skielby ved Ringsted d. 11 April 1829. G. F. Weinschenck, Sognepræst i Skjelby og Gunderslev.