Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-05-21
J Haab om at kunne bringe dette til Fleres Kundskab, tillader man sig at fornye denne Jndbydelse. Det aarlige Bidrag er 1 Rbd., hvorfor enhver Deeltager erholder et Exemplar af de udgivne Skrifter. De, som ønske at tiltræde, kunne imod Erlæggelsen af de forløbne Aars Bidrag erholde de allerede udkomne Skrifter. Bidraget erlægges ved Anmeldelsen, De ærede Deeltagere, som godhedsfuldt have paataget sig Uleiligheden med Anmeldelsen og Modtagelsen af Bidragene, ere i Lollands-Falsters Stift: Mag. Boisen i Vesterborg, Pastor Glahn i Væggerløse og Pastor Mørch Hansen i Nykjøbing. (Forlangt indrykket.) Da ikke en eneste Bonde her paa Falster, og altsaa heller ikke de 2de som skrev om Hestene, have taget offentlig til Gjenmæle mod hvad jeg skrev i dette Blads Nr. 53, kan jeg ikke antage Andet, end at de Fleste ere enige med mig i Hovedsagen, og ere der end en Deel som ikke synes om det, saa staaer jo Bladet dem aabent, og vi kunne i al Venskabelighed drøfte Sagen med hinanden. Der er Flere som have troet, at hvad jeg skrev, var aabenbart mod Bondestanden her paa Falster og, hvor eenfoldig en saadan Tanke endog er, og hvorlidt Opmærksomhed den endog fortjener, vil jeg dog aldeles ikke nægte, at det har glædet mig at blive underrettet og saadant, thi dette overbeviser mig tilfulde om, at det er høit paa Tide, i en anden Retning end hidtil er skeet, at arbeide for Bøndernes fremtidige Vel, thi Bondevennerne bære dem omtrent ad, ved at smigre Bondestanden, som den daarlige Sømand, der i Stormveir vil bruge Pres af Seil, istedetfor at rebe disse, og da jeg har bragt i Erfaring, at de, som ivrigst optræde som Bøndernes Venner og Forsvarere, skrive for disse som "de Blinde om Farverne", idet de faa Bønder, saadanne Mænd kjende, i Amindelighed staae paa et langt høiere Trin af Dannelse, end deres øvrige Medborgere, og jeg bilder mig ind, at kjende Bønderne lige saa godt som jeg kjender mine egne Lommer, som Carl Bernhard siger saa vil man vistnok neppe fortænke mig i, at jeg vedbliver med den fuldeste Overbeviisning at paastaae: at de i de senere Aar er gjort langt mere for Bonde end for Borgerstanden i timelig Henseende, og at hiin ikke har Grund til Klage, især naar man om Torvedagen vil kigge ind til Haandværksmanden ofv osv.; at Bønderne og deres saakaldte Venner i Almindelighed ikke erkjende saadant, er bekjendt nok, derimod ere der flere Bønder her paa Falster som formene at de ere gaaede betydeligt frem i aandelig Retning, eller som de pleie at udtrykke sig: "aaet Oplysning", men af dette, paa endeel Undtagelser nær, ikke er synderligt Tilfældet, behøver næsten ikke noget Beviis, og, dog ville vi fremføre et eneste, som er lige saa godt som 10 andre. Hvorledes er Skolelærernes Stilling i Almindelighed her paa Falster, Blive de agtede og velvilligt behandlede naar de virke ivrigt i deres Kald og ere strængt retfærdige, Og har en Skolelærer, som sidder med en stor Familie, ikke Valget imellem tunge Næringssorger og at maatte bøie sig for den rige Bonde, jeg har sat 3 Spørgsmaalstegn, og jeg kunde saamæn gjerne have saa 20, thi man kan blive ved i det Uendelige at skrive omdenne Sag; jeg overlader det iøvrigt til enhver af min Landsmænd her paa Falster, at besvare ovenanførte Spørgsmaal, efter egen Samvittighed; hvad mig selv angaaer da vil jeg aldeles ærligt tilstaae: at den Skolelærer, som Trykt i W. F. Laubs Enkes Bogtrykkeri. ikke har privat Formue, maa næsten være besjæler af Pestalozzis Aand, for at være det som han bør, efter min Formening, som Bøndernes Børns Lærer. (Der gives naturligviis Undtagelser fra denne Regel, som fra enhver anden.)