Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1736-03-10
Kiøbenhavns Extraordin, RELATIO. Af 10 Martii. 19de 19 Rbd. S. A. 6 Rbd. Min Herre! Fra Neapolis skrives, at det Parthie, som er den nærværende Regiering imod, giver det anrettede Trihunal de Jnconsidenti nok altid at bestille. Thi omendskiønt det samme bruget alle Midler til at føre de Keyserlig sindede paa andre Tanker, saa beviser dog mange Folk af alle Stænder en stor Afskye for det Spanske Herredømme, og tager de deres Dristighed saaledes til, at Hoffet og derved ræddes. De Misfornøyedes Sindelaug giver sig her best ved Natte-Tiide tilkiende, som de tilføye dem allehaande Fortræd, som ere med den nye Regiering fornøyede, saa raabe de og ofte paa Gaderne: Keiseren leve, Af hvilken Aarsage Ronderne og Patrouillerne ere bleven fordobblet. Med Breve fra Savoyen, haves, at Tidenderne fra Lombardiet endnu jammerligere Dag fra Dag indløber, efterdi dette Land midt udi Fredens Haab dog ere underkastede stoor Elendighed. Vel taler mand der om en almindelig Fred; men mand vil dog ikke vist forsikre, at Spanien er trædet til den samme, da Ordet gaar langt meere om, at det Spanske Hof sætter sig i en eftertrykkelig Positur, og at der til Barcelona og Cadix laae mange tusinde Mænd færdige til at indskibes, som skulde gaae over til Jtalien, og for det mindste bruges til at forsvare Parma og Piacenza. Dette vil mand ellers for vist vide, at det med de Jtalienske Staters Afdeeling skal forblive ved det, som mand i Preliminair-Articlerne er blevet enig om, og at der herefter skal sættes en Gouverneur over Mantua, Montserat og bemeldte Hertugdømmer Parma og Placenza, ligesom der tilforn har været overHertugdommet Mayland, saa at hver af disse tvende Gouverneurs skulle have deres besynderlige Regiering. Jmellem det Franske Hof og den den nærværende Konge i Pohlen, har mand Haab om en god Forstaaelse, og vil mand at den Kongl. Pohlske og Chur-Saxiske Arve-Printz i tilstundende Sommer skal indfinde sig til Versailles, for at anholde om en Kongel. Printzesse. Fra Paris forlyder, at der stærkt arbeydes paa en Mariage imellem den unge Pfaltz Græve af Sultsbach og den anden Madame de France, hvilken dog det Preusiske Hof paa alle optænkelige Maader skal søge at omstøde, efterdi det befrygter, at, ifald saadan Mariage skulde fuldkommes, ey alleene Forhaabningen paa Julich og Berg maatte undergaae, men endog en stærk Paastand igien paa det Cleviske maatte vorde formeret. Jblandt de hemmelige Articuler, som imellem det Wienske og Fransøske Hof er sluttet, befinder sig og følgende: (1) Deres Allerchristeligste Majest. forbinder sig til at befordre Hertugen af Lotthringens Val til Romerske Konge. (2) Hverken at mænge sig i de Sager, som ere imellem Deres Keyserl. Majest. og Chur-Fyrsten af Bæyern eller udi ReligionsAffairerne. (3) Skal mand og virkelig være i Værk med at bringe til fuldkommen Stand Grændse-Stæderne udi de Østerrigske Nederlande deres Aftrædelse til Cronen Frankerige, dog saaledes, at denne Crone igien skal betale Hollænderne de paa samme Grændse-Pladser anvendte Penge-Summer. Denne sidste Punct, tor torde finde endnu stor Modsigelse hos Republiqven Holland, og er det vist, at den heller resolverer sig til en Krig, end til saadant at indgaae. Fra Trient, indberettes, at nogle tusinde Croater, som i Egnen af Trieste vare ankomne, for at gaae til Romanien, ere atter beordrede til at indstille deres March, hvoraf mand slutter, det mand til Wien, vist veed, at Spanien vil eller har beqvemmet sig til Fred. Jtalienske Breve forsikre at de Franske har forladt Goito.