Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-12-28
Til saadanne Stater, der ere forenede ved Forbunds stater, høre Østerrig, Preussen, Danmark, Holland og Belgien. Man vil maaskee indvende, at netop disse Udenforbundstaters Antal, og enkeltes, som Østerrigs og Preussens Magt og Jnteresser ville lægge uoverstigelige Hindringer i Veien for en selvstændig Udvikling af Forbundet, men det turde dog være, at man over vurderer disse Hindringer. Vel er det sandt, at Østerrig sikkert ikke vil lade sine tydske Besiddelser rive fra sig, og om det end var tænkeligt, som neppe er sandsynligt, at det kunde have Lyst til at træde indi Forbundet med alle sine Lande, saa vilde dette dog ikke lade sig udføre, da det vilde møde for stærk Modstand hos Ungarerne og de lombardisiske Jtalienere, ligesom vel Forbundet heller ikke kunde ønske at optage saa talrige, fremmede, og modstridende Elementer i sig Men der kunde jo tænkes en tredie Udvei - det østerrigske Monarchies Opløsning. Alting i Verden faaer en Ende, hvorfor skulde da ikke ogsaa det østerrigske Monarchie faae en Ende. Alle slige Stater, der ere sammenflikkede af forskjellige Nationaliteter og Stater, der have bevaret en vis Uafhængighed, staae paa svage Fødder; de lombardiske Jtalienere holdes kun i Tømme ved 50,000 Ungarer og Bøhmer, men det gaaer kun til en Tid; hos Ungareren er der vakt en stærk Uafhængigheds=Attraa, og det tydske Forbund vil bestræbe sig for mere og mere at trække de tydsk-østerrigske Besiddelser til sig; Alt dette varsler just ikke om et langt Liv for Monarchiet, skjøndt vi forresten gjerne indrømme, at den store Masse har en stor Modstandskraft, men denne Kraft kan overvindes af større Kræfter. Hvad Preussen angaaer, da turde der være megen Sandsynlighed for, at det i Tiden vil træde ind i Forbundet for hele Monarchiet; fra Nationalitetens Side kan der ikke være noget i Veien, da den er overveiende tydsk, og Preussen vilde ved sin Jndtrædelse vinde al Udsigt til at erholde Hegemoniet i Forbundet, som det allerede nu øiensynlig stræber efter. De preussiske Statsmænd ere desuden altfor skarpseende til, at de ikke skulde forudsee, at Preussen kun vil have at vælge mellem to Alternativer, enten at træde ud af Forbundet, som vil være forbunden med store Vanskeligheder, og vel vil være ugjørligt, eller ogsaa at indtræde deri for hele Staten, hvorved der tilbydes Preussen en glimrende Fremtid, og Valget vil altsaa ikke være vanskeligt. Med Hensyn til Danmark, da er det jo bekjendt nok, at vi allerede underhaanden have faaet Jndbydelser, til at indtræde i Forbundet for hele Staten. Derved vilde jo unægtelig Monarchiets nuværende Heelhed for Fremtiden være garanteret; men det har paa den anden Side saa mange Betænkeligheder, at det ikke er at vente, at Rigets Stænder, (ikke Provindsialstænderne) uden hvis Samtykke det ikke vil kunne skee, nogensinde ville give dette. J det store tydske Forbund vilde Danmark altid komme til at spille en meget underordnet Rolle, dets Jnteresser, der i mange Henseender vilde komme i Collision med de andre Forbundsstaters, vilde blive upaaagtede og skudte tilside, og Danmark vilde ikke, som Preussen, have Kraft og Magt nok til at sætte sine Fordringer igjennem, og endnu mindre, som Preussen, have Sympathien for sig; Forbundet vilde betragte Danmark som et fremmedartet Legeme, der var optaget, og som man maatte søge at assimilere sig saameget muligt; dette vilde føre til bestandige Rivninger og Mistænksomhed. Nationen er desuden saa afgjort stemt mod en Tiltrædelse af det tydske Forbund, at der alene af den Grund ikke er at tænke derpaa. Men vil eller kan Danmark nu ikke tiltræde det tydske Forbund, kan det da have Haab om at bevare Holsteen for Danmark, Vi tvivle meget derom, i det mindste tvivle vi om, at det vil lykkes at bevare Forbindelsen saaledes, at den kan være af nogen sand Nytte for Danmark. Vi have allerede i det Foregaaende omtalt den Tendents, der findes i det tydske Forbund til Centralisation, til at isolere dens Forbundstater fra al fremmed Forbindelse, vi have forsøgt at paavise, hvorledes dette store Legeme i sin Udvikling maa følge de Naturlove, der gjelde ligesaavel i den moralske som i den physiske Verden, at store Legemer tiltrække de smaae. Men for Holsteens Vedkommende komme endnu andre Omstændigheder i Betragtning Blandt alle de tydske Forbundsstater, som ere forenede ved Udenforbundsstater, er der ingen, der saa utaalmodig finder sig i denne Forening som Holsteen. J en Række af Aar har det i Blade, Skrifter, Stænderforsamlinger, kort hvor Holstenere have udtalt sig, været deres stadige Losen: Adskillelse fra Danmark. Vel er det gjerne blevet udtrykt i en mildere Form som: Adskillelse af Hertugdømmenes Finantser fra Danmark, og Adskillelse af det Holsteen-Lauenborgske Contingent fra den danske Armee, men da disse to Bindemidler, omtrent ere de eneste, hvorved Holsteen er forbunden med Danmark, da Lovgivning, Administration, Skolevæsen og Toldvæsen allerede ere adskilte, saa vil man indsee, at naar disse to Bindemidler ere løste, er i Gjerningen Forbindelsen med Danmark løst.