Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-01-26
Preussen. Regjeringen har, som tidligere er meldt, affærdiget et Svar paa Pavens Tale; men, siger Berlinerjournalerne, svarets Form belyser kun Ting, der forlængst ere bekiendte af en anden Vei; den pavelige Allocution har hidtil ikke maattet blive bekjendtgjort ved Trykken. Grunden til dette Forbud er ikke let at gjætte, og herved forhindres nu Andre fra at dømme og udsige sin Mening i denne Sag. Maaden, hvorpaa svaret er affattet, viser iøvrigt tilstrækkelig, at Regjeringen endnu lever i det Haab at see Sagen ved Hjælp af et fremmed Hof afgjort i det Gode, og dets Slutning vidner tydelig om, at de opstaaede Uenigheder med Erkebispen hidrøre fra Jndflydelsen af et belgisk Jesuiterparti. Erkebiskoppen, som selv skal være bleven beroliget og opbygget ved Pavens Svar, bliver, siden Regjeringen er kommen i Besiddelse af vigtige Akter, paa det strængeste bevogtet; kun hans nærmeste Slægtninge tør have Adgang til ham; Andre maae dertil erhverve sig Regjeringens skriftlige Tilladelse. Den preussiske Minister ved Hoffet i München har, ifølge Ordre, oftere gjort Forestillinger, imod flere Artikler i Würzburger Zeitung, betillede "de tönske Anliggender", som alle ere affattede i en imod Preussen aabenbar fjendtlig Stil; men da han ingen Svar modtog, har han nu indgivet en energisk Nota, som man siger, den samte denne Gienstand betreffende. Dette hialp endelig, et Ministerraad blev sammenkaldt, og Resultatet heraf var, at Censuren for Wuezburger Zeitung blev frataget den forhenværende Cenfor og overgivet Kredsdirectoren, Grev Giech, en Protestant. Fyrst Wrede skal i Ministerraadet have talt Preussens Sag og ivret imod W Zeitungs Ac færd. - J Coblenz har der været Uroligheder. Et opstaaet Rygte om, at man vilde arrestere den derværende Vikar, foranledigede at hele Byen kom i Bevægelse. Det af Fanatisme opbragte Folk drog til Vikarens Bolig og beleirede den baade fra uden og inden Trods Forestillingerne fra Vikaren om det Ugrundede i Rygtet, blev Pøblen dog i en truende Stilling; flere tillende Landmænd forenede sig med dem, og det kom til Haandgemæng imellem Catholikerne og Protestanterne. Forat beskytte Vikaren drog nu Stedets catholske Præst. en Capellan og een af Byens Raader til Vikaren og tog ham med til Præsteboligen, hvor han forblev om Natten Pøblen fulgte ham ogsaa herhid, besatte Jndgangen hele Natten over, og uagtet den bidende Kulde vare de dog ikke at bevæge til at skilles af i Rolighed, men beholdt, ved Ponens Afgang, stedse deres truende Stilling inde. Biskopperne af Münster og Paderborn have gienkaldt deres Tiltrædelse af den d. 14de Januar 1834, i Forening med den afdøde Erkebiskop of Trier, indgivne forenede Erklæring over Fuldbyrdelsen af Pave Pius VII udstedte Brev af 25de Marts 1830, og i denne Hensigt tilstillet Paven og Ministeriet for de geistlige Anliggender i Berlin deres respektive Erklæringer.. Jfølge et Forlig, som den preussiske Regjering 1821 har sluttet med Pavestolen, skal, naar Bispestolen i Trier ved Dødsfald bliver vakant, Domkapitlet sammesteds træde sammen inden 3 Maaneder til et nyt Valg; det er nu, skrives der fra Trier, over eet Aar siden, at Erkebiskoppen her døde, og endnu til dette Øjeblik forbyder Regjeringen Domkapitelet at værge en ny Biskop, paa et i denne Anledning indgivet Ansøgende har den varet, at den heelt vel veed naar det er paa Tiden at vælge en ny Biskop. - Om Aarsagen til Branden i Petersborg skrives der fra Berlin, at den vist ikke er opstaaet tilfældig og heller ikke i det i Palladset værende Hofapothek, da dette ligger under ildfaste Hvælvinger; men man vil vide, at der i Reservoirs til at opvarme Vandet, som stedse i Palladset holdes beredt i Tilfælde af Jldebrand, den Dag aldeles intet Vand befandt sig. Hvad der imidlertid er vist, er det, at der ere mange Mennesker omkomne, man angiver 600, hvoraf de fleste var af den keiserlige Garde, da den især var beskjæftiget med at redde. De keiserlige Tjenere i Palladset skal, ifølge en Berlinercorrespond. i Constitutionel, have faaet Knut.