Viborger Samler, 1837-05-19
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. J sin Tale den 5te Mai mod Bevilgningen af de hemmelige Fonds, viste Hr. Odillon-Barrot, hvorledes Oppositionen ved enhver nok saa liden Tilnærmelse af et Ministerium til Julirevolutionens Grundsætninger havde ophørt med at bekæmpe det, hvilket navnligen havde været Tilfældet med Ministeriet af 22de Febr. (Thiers). Men medens Oppositionen saaledes paa den ene Side lagde det største Maadehold for Dagen, havde Regjeringen paa den anden Side stedse kun tragtet efter at undertrykke og nedværdige Oppositionen, uden at betænke, hvor uklogt det var, med Forbittrelse at behandle Fjender, hvis venskabelige Bistand man engang kunde komme til at trænge til. Navnligen var Cabinettet af 6te Septbr. igjen forfaldet til denne Feil. Hiint Cabinet er nu ikke faldet sammen formedelst manglende Overeensstemmelse i Principerne, men formedelst personlig Skinsyge mellem tvende af dets Medlemmer, Dhrr. Mole og Guizot, hvilket var Enhver bekjendt. Vilde det nye Cabinet nu adoptere det Astraadtes Grundsætninger, saa var det en taabelig Handling af have udelukket Hovedrepræsentanten for hine Principer (Hr. Guizot) af samme. Efterat Taleren havde ladet Hr. Guizots store Talenter vederfares retfærdig Anerkjendelse, og efterat have erklæret, at hvis det tidligere System skulde vedblive at være det herskende, saa maatte man kalde dettes Personification (Hr. Guizot) tilbage, for at enhver Uvished om, hvad man havde at vente kunde ophøre, endte han sin Tale med en speciel Critik over det quizotske System. Velan da tilraabte han Hr. Guizot – tag De Roret igjen i Haanden og beviis os i Fremtiden Deres Systems Fortrin, ikke i Taler, men i Gierningen. Vi ville engang antage, at De af Deres successive Colleger er bleven forhindret i, at være ganske Dem selv og practisk at udvikle Deres System i alle dets Consequencer. Træd frem med Deres: Mellemclassens Prædomination, hvem De vil indrømme udelukkende politiske Rettigheder, og som De indskrænker til 150,000 Vælgere. Hvilken Daarskab at ville isolere den saakaldte Mellemclasse fra den øvrige Nation, hvilken Daarskab at ville deele Franskmændene i Categorier og at erklære, at disse 150,000 Mennesker udgjøre Middelclassen, at alle politiske Rettigheder tilhøre dem, fordi de seierrigt have tilkæmpet sig dem. Middelclassen er retfærdigere, end De er; den ønsker ikke et saadant Fortrin; den veed, at ikke den, men hele Nationen har tilkæmpet sig Seiren over en ufri Tilstand, over Aristocratiet, over Privilegierne og den guddommelige Ret. Stor var den tilfægtede Seier; men den har ikke ydet fuldkommen Sikkerhed mod Tilbagevendelsen af lignende Kampe. Men skulde de vende tilbage, da har De gjort Middelclassens Opgave til en høist vanskelig, ved at have villet tilvende den alene Frugterne af den tidligere Kamp. De berøve den derved den Kraft, som den kun kan hente hos Folkeclassernes Sympathie. Hidtil har man endnu ikke vovet at opstille som Regjeringens Motto Deres Anskuelser, over Middelclassernes udelukkende Domination og over Nødvendigheden af at underordne den hele Nations Jnteresser og Rettigheder under Middelclassernes formeentlige Jnteresser og Rettigheder. Deres Pligt byder, at træde frem med deres hele System. Oppositionen vil da heller ikke forsømme, hvad den erkjender for sin Pligt.