Viborger Samler, 1849-02-06
Apenrade, den 26de Jan. Vor Frederiksklub, der nu tæller 120 Medlemmer, alle Borgere og Næringsdrivende her i Byen, har nu valgt sig en Bestyrelse, som bestaaer af Dr. Grauer, Farver Bahnsen, Kjøbmand Nielsen, Capt. Fischer og Boghandler Sørensen. Jgaar den 25de fik et Medlem af Bestyrelsen fra en velsindet Borger Underretning om, at de Jægere, som for nogle Dage siden vare ankomne hertil, havde besluttet at storme vort Locale, ødelægge Huset og Alt, hvad der var deri. Selskabet blev sat i Kundskab herom, men, da det var sig bevidst til enhver Tid strengt at have holdt sig indenfor Lovlighedens Grændser, besluttedes ogsaa at holde de sædvanlige Møder, og saaledes heller ikke at opsætte Mødet iaftes. Kl. 7 var som sædvanlig en talrig Mængde af Selskabets Medlemmer forsamlede hos vor Vært P. S. Møller, hvor de sad i fortrolig Samtale, da Døren paa engang blev reven op og en Skare af 30 til 40 Jægere, bevæbnede med deres Sabler, traadte ind. De fordrede paa en raa og bydende Maade, at Hr. Møller skulde skjænke for dem, men han svarede dem koldblodig, at da Localet var bortleiet til et sluttet Selskab, kunde han ikke opfylde deres Begjæring, ligesom han maatte gjøre dem opmærksom paa, at de krænkede al god Orden ved saaledes at trænge sig ind i et privat Locale. Nu trak Jægerne deres Sabler og huggede gjentagne Gange i Bordet, saa Splinter fløi efter, og de fordrede paany Drikkevarer, som atter nægtedes ikke alene af Hr. Møller, men af hele Selskabet. Boghandler Sørensen og Capt. Fischer gik nu, idet de bad Selskabet om, i alle Maader at forholde sig roligt, for at hente Øvrigheden, og vare saa heldige at træffe baade Commandanten og Politimesteren, en Søn af Universitetscurator Jensen i Kiel, hvilke strax begge fulgte med. Da de traadte ind i vort Locale, stode Jægerne endnu med blanke Sabler og i fuldt Kjævleri med Borgerne. Commandanten befalede, at de strax skulde forføie sig bort, hvilket de ogsaa gjorde under mangehaande Trudsler, men neppe vare de komne udenfor, førend de med deres Sabler huggede samtlige Vinduer itu, baade Sprosser og Ruder. Jstedetfor at blive og bringe Orden tilveie, løb saavel Commandanten som Politimesteren hjem og lode Soldaterne husere, som de vilde. Derpaa stege Soldaterne tilligemed nogle af vore egne Schlesvig=Holsteinere ind igjennem Vinduerne, sloge samtlige Speile, Billeder, Glas og Flasker itu i vort Locale, reve Gardinerne ned, huggede dem i tusinde Stykker, ødelagde Bordene, kastede Lysestagerne ud paa Gaden, toge vor Konges billede fra Væggen og øvede derpaa den skammeligste Kaadhed. En Røverbande kunde ikke husere værre. Ulykkeligviis vilde een af Selskabets Medlemmer gaae hjem, men saasnart vore "Schleswig Holsteinere, bleve ham vaer, skrege de griber ham, griber ham, det er een af Landsforræderne. Strax fore Jægerne som vilde Dyr ind paa den Værgeløse med dragne Sabler, og huggede ham til Jorden. Paa hans Angstskrig ilede en Mængde dansksindede Borgere til og befriede ham, men et morderisk Sabelhug tværs over Hovedet havde gjort ham bevidstløs, og Blodet strømmede ud af Saaret. Han blev derpaa bragt hjem og Lægen erklærede, at hans Liv var i Fare. Selskabet forblev i Localet til Kl. 12, og begav sig rolig hjem. Jmorges gik Bestyrelsen til Politimesteren og forlangte Syn over den Skade, der var bleven anrettet, hvilket han ogsaa fuldbyrdede. J Eftermiddag skal her være Forhør i denne Anledning, men vi love os ikke meget deraf, da Alt kun gaaer ud paa at krænke og plage de Dansksindede indtil det Yderste. Bestyrelsen har besluttet, endnu idag at indgive en Beretning om og Klageover dette morderiske Overfald til General Bonin, men det vil vel heller ikke føre til nogen Opreisning. Hvorlænge vil dog den danske Regjering taale sligt Uvæsen!!(Fyens Av.)