Viborger Samler, 1803-03-10
Paris den 23de Februar. Den 21 Februar begyndte det lovgivende Korps er sin Session under en Kanonsalve. For de forsamlede Lovgivere holdte Minister Chaptal en Tale, hvori han tilkiendegav "at adskillige vise Anordninger siden deres sidste Samling allerede vare bragte til Modenhed, ligesom der og ved bedre Orden i Finantserne, ved streng Sparsomhed, ved Marinens Oprettelse, Kanalers Gravning og Commercekamrenes Oprettelse, vare aabnede nye Velstands Kilder for det franske Folk. de Men Grundvolden til Frankrigs varige Velstand, 1. Fuldendelsen af en vidtløftig Stats Selvstændighed, er nemlig en borgerlig Lovbog, var endnu nødven er dig for at bringe alles Rettigheder og Pligter i Overeenstemmelse og Vished. Loven, sagde han, opholder og fastknytter Selskabsbaandet i det den giør alles Rettigheder lige. Den er en Tømme paa Kaadhed, vore Sæders Dommer og Frihedens Beskytter. Endnu følge vore Domstole, mange af Ludvig 14s gode Love, semen Revolutionen tilkæmpede sig atter Lovenes, ved i den forrige Regierings Svaghed, svækkede Kraft; man udproklammerede i Revolutionens Begyndelse store Grund, sætninger: men Love, som Omstændighederne krævede, indskrænkede eller forandrede dem for en Tid. Disse Grundsætninger maae atter blive herskende; vor Erfaring maae være Grundvolden til vor Lovbog, efthi Loven er kun den skrevne Fornuft. Vox Rettergangsmaade maae giøres simplere, Retfærdighedens Tempel maae staae aabent for enhver og hiin af skiden Egennytte og Uredelighed skabde Kons(Sagførernes) maae forstyrres. J kriminelle Sager maae en viis afpasset Strenghed træffe og standse Forbrydelser, høitidelige Formaliteter maae beskytte Uskyldigheden og i intet Tilfælde maae Dommerens vilkaarlige Mening træde i Steden for Giernings sager og Grundsætninger. Forsamlingen begyndte derpaa sine Forretninger B. Delattre blev valgt til Præsident. Regieringen sendte 3 Statsraader som Talere til Forsamlingen, og gav dem een, af Bonaparte underskreven, vidtløftig Forklaring over Republikens nuværende Tilstand, der giennemgaaer alle de politiske Begivenheder siden Lovgivernes sidste Samling. J denne Gientagelse roses den atter indførte katolske Religion for at have forbedret Sæderne og gjort Børn mere lydige mod Forældre og Lærere; Consulatet paa Livstid, som een Frankrig nødvendig Indretning, for at kunde benaade (at Benaadingsretten ikke misbruges, derfor er Statsraadet, og det nøie Overlæg Førstekonsulen med Conseillet lader gaae forud, Borgen) Efterat have anført Øen Elbas, Piemonts, de vestindiske Øers nuværende forbedrede Tilstand, Batavernes Frankrig skyldige Taknemlighed, Tydsklands nye Jnddeeling til Lunevillefredens Fuldbyrdelse, slutter Beretningen med den Forsikring: at Regieringen er Nationen Borgen for Landfreden og haaber og Søefreden. Freden, hedder det, er en Nødvendighed for alle Folkeslag " for at erholde den, vil den franske Regiering giøre alt hvad der kan bestaae med Nationens Ære og Fuldbyrdelse af de indgangne Traktater. Men i England stride 2 Partier og Magten; det ene har sluttet Freden og agter at holde den; det andet har soeren Frankrig et evigt Had, 5 Gange hundredtusend Mand ere og skal blive rede til at forsvare og hævne Frankrig, og i hvad Kabaler man end i London vil spille, saa drager man dog ikke andre Lande ind i engelsk Alliance og den franske Regiering siger med tilladelig Stolthed kallene kand Englande, kæmpemod Frankrig Men vi ville haabe bedre Tider, troe at det brittiske Kabinet vil handle visselig og høre Menneskelighedens Stemme, haabe, at begge Regieringer antage en Karakteer der befæster begges giensidige Lykke og vente, at Frankrig og England, i Fredens Skiød og ved at fremme giensidig indvortes Lykke i Landene, fortiene hele Verdens Tak.