Aalborg Stiftstidende, 1829-07-01
Russisketyrkiske Krigsbegivenheder. Den Stilhed, som i rum Tid herskede paa Krigsskuepladsen, og som neppe blev afbrudt af nogle faa Vindstød, som efter de eensidige Beretninger, vi i lang Tid maatte nøies med, alle ramte de russiske Hære snart paa eet snart paa et andet Punkt, er nu endt med en Storm, som paa eengang, i det mindste for en rum Tid har standset, om ikke ganske tilintetgjort Storvizirens Virksomhed. Skal man dømme efter et Raisonnement om de europæiske Magters Stilling, som endnu den 27de Mai d. A. har været indeholdt i det engelske Blad Coureren, som med de fortræffeligste Commentarer findes i den vestsjellandske Avis og hvilket vi med det første ville meddele dette Blads Læsere, saa vil følgende officielle Krigsberetning fra den russiske General en Chef Grev Diebitsch til Keiseren af Rusland fuldende den Overraskelse, som vi i dette Blads Nummer 98 antoge ikke at være langt borte. Beretningen er dateret den 12te Juni og af 4 følgende Jndhold: "Jeg iler med at lykønske Deres keiserlige Majestæt til en fuldstændig Seier, som Deres hæderkronede Armee har tilfægtet sig over Storviziren den 11te Juni ved Byen Kulawtscha ved Schumla. De Bevægelser, jeg fortetog mig med Grev von der Pahlens Corps, fra min Leir ved Silistria, deels i den Hensigt at forene mig med General Roth, deels for at undsætte den befæstede Stad Prawadi, som i 10 Dage var indsluttet af Storvizirens Armee, ere Deres Majestæt bekjendte af min Rapport af 4de Junii. For at naar min dobbelte Hensigt og for, om mueligt, at tvinge Storviziren til et Slag, besluttede jeg i Jilmarscher, at sætte mig i Besiddelse af hans CommunicationsLinie med Schumla. Jeg brød op den 5te Juni fra Silistria og overdrog denne Fæstnings Belerring til Generallieutenant Krasowsky. Jgjennem utallige Vanskeligheder banede den 6te Pionneer Bataillons utrættelige Virksomhed os Veien; Foreningen med General Roth iværksattes og en Nattemarsch den 10de Juni satte os i Besiddelse af alle de Defileer og Passer i Ryggen af Fjendens Stilling, igjennem hvilke han erholdt sin Ammunition og Levnetsmidler fra Schumla. Vor Marsch blev saa aldeles maskeret af vore lette Tropper; den blev foretaget med saamegen Rolighed (Disciplinens Triumpf),at den blev Fjenden fuldkommen ubekjendt, og Desilect ved Marda (paa Landkortet Madarda) var allerede besat af vore Tropper, da den forhausede Vizi, modtog den første Efterretning om vor Fremrykning. Han saae endnu ikke Faren i sin hele Omfang, men holdt os for et Corps paa omtrent 10000 Mand, som var detascheret fra General Roth, for at true hans Communicationslinie. Men selve denne Forudsætning maatte foranledige ham til at ophæve Prawadis Belering og at kaste sin hele Hær imod Defileerne ved Kulertscha med den faste Forhaabning at kunne oprive vort svage Corps. Fangers Udsagn, som i de seneste Dage vare gjorte af min Avantgarde under Generallieutenant Baron Kreutz, gik eenstemmigen ud paa, at Storviziren, med en Hær paa mere end 40000 Mand stod rolig ved Prawadi, uden i mindste Maade at ane min Fremtykning. Denne gunstige Omstændighed satte mig i Stand, til med Daggrye den 11te at kunne recognoscere alle de Veie, over hvilke Storviziren kunde iværksætte sit Tilbagetog, og sildigere Kl. 9 om Morgenen at kunne foretage en stærkere Recognostering med 10 Batailloner, Jnfanterie, 4 Eskadroner Kavallerie og 12 Kanoner paa Veien, som fører over Kuparewa til Marasch, da Storviziren efter Fangernes Udsagn havde besluttet at trække sig tilbage af denne Vei med Massen af sin Armee,