Viborger Samler, 1831-01-05
Den store Crisis synes nu overstaaet, og Paris aander igjen frit. Jmidlertid har haren været meget stor, da selv den vagthavende Nationalgarde deelte Folkets Jndignation ved at erfare den overordentlige Staansel, hvormed de store Forbrydere vare blevne behandlede af Pairerne. Uagtet man til Vagten ved Luxembourg havde valgt den Bataillon af Nationalgarden, hvis Medlemmer bestaae af Beboerne, af en Deel af Boulevarderne og Forstaden Poisloniere, der indbefatte en Mængde Speculanter i Statspapirer og som saadanne maatte ansees at være fortrinligen interesserede i den offentlige Ordens Opretholdelse, saa gjorde dog Underretningen om den afsagte Dom i det første Oblit et høist farligt Jndtryk selv paa disse Mennesker. Flere Gardister bortkastede deres Vaaben. Nogle tnuste dem af Forbittrelse mod Brostenene, og den næste Morgen valte Lyden af Generalmarschen en meget mindre Jver end de foregaaende Dage. Dog har dette Corps hæderligen opfyldt sin Styldighed og ved sin kloge og sindige Adfærd i disse urolige Dage reddet Paris og Frankrig. Bevægelserne, der vare begyndte om Mandagen den 20de), fornyedes den næste Dag. Talrige Folkehobe flokkedes paa Pontneuf, hvor Nationalgarden maatte bipouaauere til Midnat. Dommen blev imidlertid først bekiendt om Natten og gjorde den ugunstigste Virkning paa Folket. Synet af Hovedstaden var mørkt, Uroe og Mistroe viiste sig paa alle Ansigter, en Mængde betænkelige Rygter udbredte sig i Gaderne. Proclamationen fra Præfecten for Stinedepartementet, hvorved denne om Morgenen tidligt havde bekjendtgjort Pairskammerets Decision, blev forelæst blandt Foltehobene og ledsaget med Forbandelser over Erministrene og Pairerne. Henved Kl. 11 og Formiddagen antoge Sammenrottelserne en mere alvorlig Characteer. Paa Quallerne og ved Loupre strømmede en Mængde Menneskeer sammen. Strax slog man Generalmarsch i alle Qvarterer. Legionerne samlede sig snart. Vel havde man en Tidlang næret Frygt for Nationalgardens Stemning; men den offentlige Rolighed var truet, og uagtet deres Misfornøielse vare Rækkerne denne Gang talrigere end nogensinde, ja endog mange Borgere der ikke hørte til Garden, meldte sig frivillig. De truede Puncter besattes snart af et Antal Bevæbnede. Flere Colonner rettede deres Marsch til Palais=Royal og Gaden St. Honore, hvor Folkemængden var strømmet hen. Fra mange Grupper hørte man Naabet: "Ministrene døe!" Dog var det for det Meste usselt Par, der fulgtes af en Mængde Rysgierrige. Hovene trak sig tilbage for Nationalgardens Colonner, men dannede sig strax igjen. Slette Mennesker havde udspredt det Rygte at den studerende Ungdom vilde gjøre fælleds Sag med Rolighedsforstyrrerne. Dette blev imidlertid giendrevet paa den meest glimrende Maade. J Løbet af Eftermiddagen ilede 4 a hiin, Elever af den juridiske, medicinske og polytechniske Stole til i Række og veled; paa deres Hatte bare de deres Jnscriptioner som Studenter. Saaledes trængte de frem til Gaden St. Honors under Naabet: Lovene leve! Den offentlige Orden leve! Nationalaarden leve, Professor Moiroud var i Spidsen, for 1210 juridiske Studenter. Denne Colonne desilerede forbi Nationalgarden og fratterniserede med den. Derpaa vendte den sig mod Pladsen ved Palais=Royal, hvorfra den sendte en Deputation til Kongen, der strax derefter viste sig paa et Gallerie og holdt en kort Tale til Studenterne, som af disse blev optagen med den lydeligste Jubel. Studentercolonnerne fortsatte derpaa sin Ronde igjennem flere Qvarterer. Ved Nattens Jndbrud forlod en stærk Gaardscolonne Palais=Royal, drev en uhyre Masse Mennesker af de forskjelligste Stænder foran sig til Gaden St. Honore, og kastede dem ind paa den 4de Legion, der ansaae det for Pligt at adsplitte Hobene. Nogle Escadroner af den ridende Nationalaarde udførte denne Beslutning. Borgerne illuminerede frivilligt, for at lette Nationalgarden dens Bevægelser; men i den nedre Deel af Rue du Cog vare endnu mange Rolighedsforstyrrere, samlede, som truede de Borgere, der satte Lys i deres Vinduer, sloge disse ind med Stene og vilde trænge ind i Kramboderne. Man raabte: "Op med Brostenene, Ned med Lygterne!" Et Grenadeercompagnie af den 4de Bataillon fældede Bayonnetterne, forjagede de Uslinger, der kastede Stene paa dem, og drev dem tilbage til Gaden St. Denis; her stødte en Legion fra Omegnen til Nationalgarden; mange Rolighedsforstyrrere bleve her paagrebne. Cavallerie sprængte igjennem alle Gader og adsplittede Hobene. Saa ofte Infanteriet kom forbi, raabte Alle: "Kongen leve!" Henved Kl. 7 om Aftenen havde Opløbene ganske tabt deres tumultuariske Characteer. Ho