Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-03-03
Den danske Jordomseiler Galathea har anløbet Chusan, hvor Officiererne fik Lyst til at gaae i Land og saae et prægtigt Budatempel med dets store Forgaarde og kolossale forgyldte Figurer. J en af Templets Bygninger sad en Sørøver, der viste os et Exempel paa den chinesiske Justits. Han havde en Jernkjæde og Halsen, der var fastgjort saa høit over ham, at han ikke kunde ligge; han var aldeles af magret, Been og Hænder sadde i eet Saar, der vare bibragte ham med gloende Jern og atter helbredede og brændte paany; han fik ikke anden Føde end Vand og nogle Risengryn. Der bestaae Fangernes Tractement, og efter 14 Dages Forløb pleie de at døe af Sult. Hvis det varer Chineserne for længe, skrue de Hovederne af dem. Fangen var saa elendig, at han ikke engang havde Kræfter til at bruge sin Vifte for at holde Fluerne borte fra Saarene. Chineserne stode og loe ad ham. – J Sjanghe gjorde Officererne Visit hos to meget fornemme Chinesere. Hos den første Mandarin modtoges vi med Kanoner og en skrattende Trompetfanfare. Mandarinen kom selv udi Gaarden og sagde til Enhver især: "Thing Thing!" Han var klædt i en lang guul Kjole, over denne en kortere gjennemsigtig sort dito med en stor broderet Plade paa Brystet og Ryggen, paa Hovedet en guul spids Hat med en rød Steen i Toppen og en Paa fuglefjer nedad Ryggen. Vi bleve forfriskede med Ferskener, Dadler, syltede Roser og varm Viin. Dagen efter kom de to Mandariner ombord til os, og havde ligesaamegen Uleilighed med at bruge vore Knive og Gafler som vi havde havt med at bruge deres Pinde. J Jeddobugten ved Japan blev vort Dæk, saasnart vi havde ankret, forvandlet til en Maskerade. Nogle vare klædte i Pantserskjorter, Staalhandsker og Staalplader ned for Skinnebenene, og over dette en kort rød eller blaa Kappe. Paa Fødderne Strømper med en Finger for den store Taa, hvortil Straa sandaler vare bundne. Paa Hovedet en stor flad, lakeret Hat. Deres Frisure er ganske mærkelig. Hovedet er raget, undtagen den bageste Deel, hvor de lade Haaret voxe lidt, sammenklistre det med Gummi stryge det op som en lille Pidsk, der er bøiet fremad mod Panden. De Andre vare klædte i Silke, havde Alle Sabler, og i deres Taske en Mængde fiirkantede Stykker Papir, som de brugte istedetfor Lommetørklæder. De vare smukke og velvoxne og saae kloge ud, deres Hilsen bestaaer i at gnide Hænderne mod Knæerne. Vi fik ikke Lov til at komme iland, og gik (Fædrel.) derfor videre Nord paa. Jordskokker eller Jordæbler (Helianthus tu berosus) skulle, blandede med Meel, levere et særdeles velsmagende og nærende Brød. De lægges ganske som Kartofler og have den Fordeel, at de kunne staae ude om Vinteren; de sætte ingen Blomster, men en Stamme fra 3 til 6 Fod, begynde at sætte Knolde i Juli, og pleie først at være fuldmodne sidst i October; de behøve kun at hyppes een Gang, og give større Udbytte end Kartofler. Man kan ogsaa i flere Aar avle efter et Aars Udlæg, da de efterlade endeel smaae Knolde, som villig groe Aaret efter. Hr. Fischer, i Kjøbenhavn, store Kjøbmagergade Nr. 66, averterer dem til Salg. - Ogsaa den hos os saakaldte vilde Kastanie, der indeholder 40 PC. Stivelsemeel, leverer, naar den befries fra sin stramme og bittre Smag, et Næringsmiddel, der meget ligner Rugbrød. Fremgangsmaaden derved er ganske simpel: Man skræller Kastanien, lader Kjernen ligge i koldt Vand indtil denne faaer et noget mørkt Udseende; derpaa helder man det gamle Vand bort, og kommer nyt paa, hvilket maa gjentages tre af fire Gange. Paa denne simple Maade befries Kastanien for den vilde Smag uden at dens indre Gehalt lider derved. Naar Udvastningen er skeet, lader man Kastanierne tørre (eller riste), derpaa male til Meel, og tilsidst forbages dette til Brød som Hvedemeel.