Aalborg Stiftstidende, 1839-09-21
J Randers Amt foretages Præmiepløiningen iaar, deels ved Nimtofte Bye og deels paa Meilgaard Hovedgaard, den 17de og 18de October førstkommende. Aalborg, den 21de Septbr. Et Forslag, hvis Udførelse kan blive af høi Grad af Vigtighed, ikke blot for Aalborg, men for den hele danske Skibsfart saavelsom for Udlandets Rhederier, er nyligen bragt under Ventilation og vil ventelig snart blive indsendt til det kongelige GeneralToldkammer- og Commerce-Collegium. Dette er nemlig: Anlæget af en Havn ved Hals, hvoraf hidtil har været følt et meget betydeligt Savn. Hvor stort dette Savn især for Aalborg maa være, vil man efter Byens Beliggenhed inde ved Fjorden let kunne forklare sig. Som Tingen nu er beskaffen er nemlig Aalborg, formedelst det varigere Jis lag paa Fjorden, som oftest ganske afskaaren fra at benytte den vigtige Foraars-Conjunctur og den Jndflydelse denne ikke sjeldent har paa hele Aarets Handelsomsætning. Medens Øerne og de Handelspladse i Jylland og Hertugdom merne, som ligge ved den aabne Sø eller have fornødne Udhavne i deres Nærhed, saaledes ofte tidligt paa Foraaret, kunne benytte en heldig Conjunctur ved Udskibning af Korn og andre Producter, maa Aalborg være rolig Tilskuer til en Trafie, hvoraf den maaskee kunde have draget betydelig Fordeel, og maa finde sig i, først at see sine Varer tilførte til fremmede Markeder, naar Conjuncturerne, paa Grund af de allerede skete Tilførseler, ikke blot ere vegne, men ofte gaaede ned paa et heel usælgeligt Standpunct. Det Samme er naturligviis ligeledes Tilfældet med Jndførselen af Vareartikler, hvis Beholdninger i Vinterens Løb ere opslupne, og hvoraf saaledes ikke blot Forbruget her paa Pladsen, ofte foren temmelig lang Tid, enten aldeles maa standse eller betydeligt fordyres, men ogsaa Omsætningen herfra til de omliggende Pladse lider væsentlig Skaar. Dette ere de Tab, som ved Aalborgs Mangel af en Udhavn voldes Byens Handlende og Omegnens Producenter ialmindelighed, ikke at tale om de Tab, som de øvrige næringsdrivende og consumerende Classer derved lide; men en anden, ofte uerstattelig, Skade, den manglende Udhavn foraarsager vor By, er den Standsning i Expeditionen om Foraaret, som det ikke ubetydelige Antal af større og mindre Skibe maa lide, der, som hjemmehørende heri Byen eller indfrosne om Efteraaret, overvintre her i Havnen, og hvorved disse som oftest see sig afskaarne fra at benytte Foraarsfragterne og den heldige Combination med den øvrige Fragtfart for hele Aaret, der herved ikke sjeldent fremkaldes. Dog, selv uanseet den væsentlige Jndflydelse Savnet af en Havn ved Hals har paa Aalborgs commercielle Velværen, vil man tillige let kunne indsee, hvilken Nytte alene for Seiladsen paa Kattegattet en saadan Havn vilde kunne stifte, og hvilken Fordeel der heraf kunde tilflyde Skibsfarten ialmindelighed. Frederikshavns Beliggenhed og fortrinlige Havn, selv om de Søfarende fremtidigt maatte føle mere Tilbøielighed til at tye ind til den, end i den senere Tid har viist sig at være Tilfældet, vil ingenlunde kunne udelukke Nytten og Nødvendigheden af endnu et Tilflugtsted paa den jydske Østkyst for den Havpløiende, der forudseer Elementets Oprør eller allerede har maattet føle Følgerne deraf. Den fortrinlige Jndseiling til Hals og Stedets Nærhed ved Aalborg, der som større Plads altid bedre vilde kunde forsyne med materielle Fornødenheder og mercantil Veiledning, vilde vel endogsaa i mange Havari= og almindelige Anløbs=Tilfælde give Hals et Fortrin for Frederikshavn, især for de Søfarende, der komme fra Belterne og maatte være stædte i eller frygte for Havsnød. Vi skulde ikke saa omhyggeligt have udviklet den overordentlige Nytte af et saadant Havneanlæg som det projecterede, da denne vistnok for Enhver af sig selv maa være indlysende: hvis vi ikke havde erfaret, at der paa enkelte Steder har yttret sig Frygten for den Skade, en saadan Havn kunde stifte for Aalborg, idet der formeentes, at Hals, naar den først var i Besiddelse af et saadant Anlæg, tillige vilde erholde Kjøbstad Privilegier og vinde Handel paa Aalborgs Bekostning. Denne Consideration vil imidlertid let vise sin Ugrundethed, thi for det Første er det aldeles ingen Selvfølge, og selv ingen Sandsynlighed, at Hals, fordi en saadan Udhavn bliver anlagt –, der jo for Afgivternes Skyld tillige maatte komme til at sortere under Aalborgs Havne bestyrelse, – vilde vinde Kjøbstad, eller Handelsret, og, selv om dette i Tiden engang skulde skee, vilde det dog ikke være antageligt, at en saa ubetydelig Plads, der har et saa begrændset Opland og ligger saa nær ved Aalborg, vilde ved sin særskilte Handel kunne gjøre Aalborgs noget Afbræk, ja maaskee endog, ved sin naturlige Afhængighed af den større Nabostad, vilde bidrage til at forøge dennes Omsætninger. For endvidere at vise den nødvendige Betingelse, Besiddelsen, af en Udhavn, med Tilsidesættelsen af alle andre Hensyn, indeholder for den Oplandstad, der vil være Handelsplads behøve vi blot at henvise f. Ex. til Handelstæderne ved Østersøen, saasom Riga, Danzig, Stettin, Rostock o. fl., der alle ere i Besiddelse af saadanne Udhavne. Det er derfor og saa at forvente, at den ovenfor yttrede prange Anskuelse ikke vil have nogen Jndvirkning paa Realisationen af et i alle Henseender saa nyttigt Foretagende; ligesom man ogsaa tør haabe, at Handelstanden kraftigt vil tage sig af at befordre en Plan, som vistnok ogsaa hos høiere velvillige Autoriteter vil møde den fornødne Understøttelse, og ikke mindre hos Regjeringen, der i nyere Tid paa flere Maader har skjænket Befordringen af Landets Handelsinteresser sin Opmærksomhed, tør regne paa at vinde fortjent bifald.