Jyske Efterretninger, 1767-08-28
Bogtrykker. en en af de nyttigste og fordeelagtigste Opfindelser. Iblant de Opfindelser, der ere det menneskelige Kiøn ikke mindre til Ære, end til Nytte, fortiener Bogtrykker. Kunsten en af de øverste Pladser, og jeg veed ikke, om jeg siger formeget, den øverste Rang. Hvad Ære det menneskelige Kiøn har af denne Opfindelse, kan man iblant andet see deraf, at Dievelen har misundt det den samme, har søgt at berøve det den, og har gjerne seet, at han havde faaet Æren for den. Og derfor var den aldrig saa snart bleven opfunden, førend den vankundige Almue udraabte den, der blev holder for dens Opfinder, for en Troldmand, der stoed i hemme melig Samfund med Dievelen, og havde ikke kundet finde herpaa, hvis ikke denne Aand havde gaaet ham tilhaande og lært ham det. Det er og at formode, at Dievelen, der saae, hvor stor Afbræk hans Rige vilde lide, om denne Kunst komtil Fuldkommenhed, havde gjerne seet, at den var bleven antagen for en Troldoms Kunst, og qvælet udi Fødselen. Af hvor stor Nytte den er, er saa bekiendt, at det er ufornødent med mange Lovsange at ophøye den. Man betænke kun, hvor besværligt og kostbart det paa de Tider var for dem, der vilde vide meere, end den gemeene Pøbel, at faae de Skrifter, de behøvede til de Videnskaber, de lagde sig efter, da en haandskreven Bog kunde, førend Bogtrykkeriet blev opfundet, koste saa meget, som et maadeligt Bibliotheqve nu omstunder; Ja man finder, at et eneste Manuscript af Platonis Verker har kostet 2000 Mayllandske Ducater. Hvilken fattig Karl var den Tid i Stand til at kunne forskaffe sig Bøger. Det var og Aarsagen til, at Boglige Kunster og Videnskaber laae saa got som i Dvale; J det ringeste ikke bleve dyrkede uden af dem, der havde Formue eller Leylighed til at betiene sig af de Riges Bibliotheqver. Saa kostbart, som det var, saa rart var det og at faae gode Manuscripter; Thi, som der vare visse, der levede af at afskrive Bøger, saa kom Bøgernes Godhed og Slethed an paa, ligesom Afskriverne vare meere eller mindre accurate; Daman kan sagte tænke, at mange, da de havde intet andet at leve af, end det samme, have sluddret meget dermed, hvilket er Aarsag til de forskiellige Læse=Maader, man finder i de gamle haandskrevne Bøger, da en Afskrivers Sludder agtighed har spildt mangen en Dag for en og anden lærd Mand, ja sat mange Partier i Haar paa hinanden. Som nu denne vare Opfindelse har befordret Kunsternes og Videnskabernes Opkomst, Fremvæxt og videre Fuldkommenhed, saa har den og været et Middel til Reformationens Befordring, hvilket og en falsk Theologus i Paris, ved Navn, Natalis Beda, har selv i de følgende Tider tilstaaet med disse Ord: At denne Jaction og Partie er allene opkommen i Kirken ved de Mænd, der havde lagt sig efter Videnskaber. Aldrig havde Reformationen saa hastigen kundet saa vidt og bredt ud bre brede sig, saafremt denne Kunst havde ikke været opfunden, hvorfor og Gud, da han vilde reformere sin Kirke, og lade sit Lys opgaae for dem, der sadde i Mørket, gjorde Forberedelserne dertil ved at lade den komme frem. Ved den er den hellige Skrift, der laae tilforn skjult i Klosterne, eller var ikkuns i nogle saa deres Hænder, kommen ud iblant alle. Ved den have de gamle Kirke Læreres Skrifter, som og deres, af hvilke Gud betiente sig til at forbedre sin Kirke, udbredet sig vidt og bredt over den heele Verden. Dette har givet en lærd Mand Anledning til at skrive: Ved dens, nemlig Bogtrykker=Kunstens Hielp har den liden Skye, af den ved D. Luther forbedrede Evangeliske Religion, hvilken i den Tørke og dyre Tid, som der var udi Kirken i Vankundighedens Tider, da Himlen var tillukket, og der var ingen Regn at haabe, saae paa den klare Himmel kun ud som en Haand, udi kort Tid overdraget den heele Himmel, og vidt og bredt udbredet den saliggiørende Kundskab. Af den Aarsag har jeg ikke taget i Betænkning at tilkiende denne Opfindelse den øverste Plads. Men det er nu ikke mine Tanker at udføre vidtløftigen denne Opfindelses Nytte; En anden Gang kan jeg mueligen foretage mig det Arbeyde. Jeg vil denne Sinde allene korteligen anføre noget om denne Kunstes Opfindelse, og hvad Skjebne den har havt. Det gaaer med det Sted, hvor den først er bleven opfunden, ligesom det i gamle Dage iblant Grækerne med Jupiters Grav, og den Grædske Poets Homeri Fødsel, at syv Stæder trættede med hinanden om, hos hvem af dem den ene var begraven og den anden fød. Saaledes have adskillige Stæder vildet tilegne sig Æren for, at Bogtrykker=Kunsten er opfunden i dem. De, som have længst tumlet om med hinanden, ere Harlem og Maynz; Men i hvor meget Hollænderne have gjort sig Umag for at staae paa deres Steds Ære, saa er dog Maynz af de fleeste bleven tilkiendt Prisen, og det er nu fast antagen som en almindelig Sandhed, at Maynz er dens Fødsels Sted. Aaret 1440. var den lykkelige Tid, da denne OpfindelMm 2 se skeede, omendskiønt jeg ved meget vel, at andre ere af andre Meeninger. Man finder og adskillige Bøger trykte, paa hvilke der staaer et ældre Aars=Tal trykket, som for Exempel Johannis de Tambaco Skrift de ConsolationeTheologie, udi hvilket der staaer ved Slutningen bag udi, at det er fuldendet 1366. Men dette er ikke at forstaae om Trykkens Fuldendelse, men om Bogens, hvilken Forfatteren udi forommeldte Aar havde bragt i Stand; Thidet var Skik hos Bogtrykkerne, at de trykkede vel hen alt det som de fandt i de haandskrevne Bøger. Som nu Skribenterne satte ofte ved Enden af deres Bøger det Aars Tal, udi hvilket de vare blevne færdige med dem, saa trykkede Bogtrykkeren det lige saadan bag efter; Og deraf er kommen en Vildfarelse iblant Efterkommerne, at de have forstaaet det Aars Tal om Tiden, paa hvilken Bogen er bleven trykket, hvilket de skulde forstaae om Tiden, paa hvilken den var bleven forfærdiget. For Aaret 1440, findes der ingen Bog trykket, og for Aaret 1450 ingen trykket med Metal=Bogstaver. Man vil vel foregive en og anden for den Tid at have forladt Pressen; men deels ere de ikke at finde, som de Tydske Bibler, der skal være trykkede 1447. og 1449. Deels maae man kun forstaae det om saadanne Bøger, hvis Bogstaver have været skaarne i Træe=Tavler, som den Chi romantiske Bog, hvilken Jacob Scapf trykkede til Augsburg 1448. Deels er Aars=Tallet fortrykket; Saaledes staaer der paa Joach. Lampsii Speculo Conscientia uccccul. for Accceur. Den Meening er almindelig, at en Adelsmand ved Navn Johan Guttenberg af den Familie zum Jungen, Johan Faust og Peder Schæffer, eller som han og kaldede sig Opilio, have været denne Kunstes Opfindere; Men hvem af disse den i Særdeleshed skal tilskrives derom har man væretueenige; Thi nogle tillegge den den eene, andre den anden. Men udi Acterne af en Process, som der 1455. opkom imellem Johan Guttenberg og Johan Faust, bliver udtrykkeligen Johan Guttenberg kaldet Opfinderen til BogtrykkerKunsten (der Erfinder der Buchdrucher=Kunst, og Johan Faust. Faust Forlægger udi hans Bogtrykkerie, Andre beraabe sig vel paa et Patent af Keyser Maximiliano, hvori Joh. Faust nævnes som Opfinder, men der kan være meget at sige derimod. Nogle vil meene, at Guttenberg har ikke opfundet denne Kunst af sig selv, men har lært den af nogle Tydske Kiøbmænd, der komme hjem fra China, hvor den havde været i Brug længe, førend den blev bekiendt i Europa. Men foruden at den Chinesiske og Europæiske Bogtrykker=Kunst ere gandske forskiellige fra hinanden, saa, omendskiønt det har kundet give Guttenberg Anledning til at eftertænke denne Sag, saa hører der dog, som forhen (see No. 24 og 25 er erindret, et opfindende Hoved til at føre sig et Tilfælde til Nytte, at bringe det i en beqvem Skik, at sætte det i Stand til, at det kan blive let og til større Nytte. Altsaa kan ham ikke nægtes Æren for at være dens Opfinder, og at han har tilbragt Verden en Skat, for hvilken den maae takke ham i hans Grav. (Slutningen skal følge.)