Aalborg Stiftstidende, 1830-12-11
Blandinger. J disse Dage er udkommet: "Lindbergs Seir, eller hvorvidt han kan antages at have vundet en saadan ved de i den af Generalfiskalen mod ham anlagte Sag afsagte Domme, belyst af Hans Resen Steenstrup, Provst over Falster, Sognepræst for Karlebye, Horrebye og Nørre-Ørslef Meninger, R. af D. Øiemedet af dette lidet Skrift viser Titlen; det er en Undersøgelse af Spørgsmaalet, hvorvidt Hr. Mag. Lindberg ved det bekjendte Udfald af den mod ham anlagte Sag har vundet nogen Seier, in specie for Historiens Domstol." Forfatteren kaster derhos et Blik paa "den store Afsætning af det supprimerte Skrift - dette simple Drøvtyggerie" - over hvilken Lindberg saa hoverende" yttrer sig", og forklarer den saare naturligt af "de udvortes Omstændigheder"; han bemærker at det havde klædt Hr. Lindberg en heel Deel bedre at takke sin Gud i Stilhed for den skjænkte Frelse", oplyser at det der en stor Misregning, naar det antages at Mangel paa Pennesægtere er et Vidnesbyrd om Mangel paa Velyndere", og at L. med ligesaa liden Føie har broutet af det Medhold, han har havt hos andre Forfattere, som kunnet bebreide Prof. Clausen, at denne hidtil har staaet saa godt som ene; og udvikler de baade positive og negative Fordele, Lindberg har tilvundet sig ved Sagen. Thi har end Lindberg ikke vundet nogen Seir over Prof. Clausen, saa har han i andre Henseender vundet desto mere." Han har vundet Klogskab, Sindighed, Styrke til at tvinge sin Liden, skabelighed, og til at vise et meget forbedret Forhold. "Man kjender ikke meere Lindberg i begge hans Forsvars-Jndlæg. Naar undtages den overflødige Snaksomhed, det Hang til idelig Gjentagelse af de samme Yttringer, som disse Jndlæg have tilfælleds med hans forudgangne litteraire Arbeider, saa er der iøvrigt en betydelig Forskiel imellem Dom Beddømmelsen og Spørgsmaals-Pjecen paa den ene Side og disse Jndlæg paa den anden. J disse gaaer Forfatteren fremmed Rolighed, Anstændighed, Høflighed og Ærbødighed, og maa han end tage til Takke med at benytte den første Regel in jure, (den Forholdsmaade, som ikke er det in ethica) nemlig at fragaae og benægte den Ordenes Mening, som først frembyder sig, saavelsom at give sine Ord en Fortolkning, som de kun til Nød kunne modtage; saa har han dog opført sig ordentligt og skikkeligt. - Sandelig, en stor Vinding.At hans kyndige, duelige og for hans Tarv omhyggelige og ivrige Defensorer, med hvem han jo har raadført sig, kunne have havt stor Andeel i denne Moderation fra Lindbergs Side, er rimeligt; men allerede dettte, at en Lindberg har villet lade sig raade og styre, og at han har kunnet troe Andre end sig selv, Grundtvig, Rudelbach, Berliner=Kirchen Zeitung og Confessio Augustana, er allerede meget og afgiver et stort Beviis for idet mindste en begyndende Revolution i hans Grundsætninger." - De negative Fordeele, han har høstet, ere at han "slap fri for Straf baade paa Person, Pung og Ære. - "Jkke fordi Tugtelser af denne Art jo kunde været fortjente, men alene fordi de Forseelser, der maatte drage dem efter sig, ikke udtrykkelig ere mentionerede i Actions Orden. - Og, som den sidste og største Vinding", nævnes, at han ogsaa undgik Straffen for den Forbrydelse, for hvilken han nærmest og ifølge ActionsOrdrens udtrykkelige Ord var saggiven, nemlig fornærmelige Udladelser mod den offentlige Bestyrelse. Det gjaldt især om at vinde denne Befrielse; den maatte haves, om den end maatte kjøbes noget dyrt. Dersom Hr. Lindberg havde besiddet Noget af den Ærlighed, der er Prof. Clausen egen og ligesom hans Særkjende, hvorfor ham saa samvittighedsløst tillægges den modsatte Feil, Falskhed, da vilde Lindberg neppe have vundet denne Befrielse. (Slutt. i næste Nr.,Hr. Pastor W. Thies i Holsten har udgivet en tydske Prædiken (senere oversat paa dansk af J. P. Rasbech, Kbh. 10 s.) betitlet: Middel mod Revolutionsfeberen, eller, det Lands Elendighed som staaer i Oprør mod sin Konge; vort Fædrenelands velsignede Tilstand, Pligter som paaligger os mod vor Konge. Morto Sirach 7. 8. Synd ikke imod en Stads Mangfoldig hed, og giv Dig ikke selv ind blandt oprørske Folk.