Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-05-12
J de første Dage af denne Maaned ventede Franzoserne, at være i Madrid, maaskee komme de til at holde deres Jndtog der selv i samme Dag (2 Mai), som er foreviget i Spaniens Aarbøger ved det franske Blodbad for 15 Aar siden. Jøvrigt begynder Man alt mere at tale om Underhandlinger, og saavel i Bayonne som London nævner Rygtet en Hr. Marcillae (ventelig den Deputerede Martignac), som den 8 April skulde være ankommen til Madrid, og ufortøvet reist videre til Sevilla, hvorimod 3 Medlemmer af Kortes ventedes til det franske Hovedqvarteer. Dog forsikrer Man fra andre Sider, at bemeldte Hr. Martignae slet ikke har forladt Armeen. Beskrivelserne over den Enthusiasme, hvormed de Franske modtages allevegne i Spanien, faae ingen Ende, og skal overstige al Forestilling. Man ligner det Hele ved et Triumftog. J Burgos raabtes uden Ophold: leve Religionen, leve Ludvig VIII! leve Alliantsen imellem Frankerig og Spanien Portene prange med Triumfbuer, og der opføres Musik ved de Franskes Ankomst. Ligesom i sidste Krig Alle vare imod dem, ere nu Alle for dem. Jndbyggerne ere saa forekommende, at de angive skjulte Vaabenforraad, og hvor de Konstitutionelle vise sig, ringe Bønderne med Stormklokkerne og fordrive dem. Der skal af samme Aarsag være stærk Desertion imellem Militsen, og Man venter ikke at finde nogen Modstand paa denne Side Madrid, hvor General Abisbol kuns har omtrent 8000 Md. Linietropper under sin Kommando, og ved at tage Sølvet bort af Kirkerne og lade det mynte i Penge, har vakt stor Misfornøielse, hvorfor Man og venter, at han ved den franske Armees Nærmelse vil trække sig tilbage til Tajofloden. General Empecinado har for gode Ord og Penge ikke kunnet sammenbringe meere end 500 Md. til et Guerillakorps; Espinosa har ved Desertion mistet den tredie Deel af sine 15000 Md. Kort, Misnøien skal være almindelig, endog i Sevilla, medens en Brevskriver i Journal des Debats driver Begeistringen saavidt, at ikke blot Oxer og Faar græsse rolig ved Siden af de franske Kolonner, men selv Hønsene løbe Soldaterne imellem Benene, hvilken Artighed og mageløse Tillid, af de ellers frygtsomme Høns, den franske Koureer dog ikke kan bare sig for at yttre mere vilde passe sig for en naturhistorisk Afhandling end en Krigshistorie, ligesom det er et talende Beviis paa, hvor blomstrende Tilstanden med Eet maa være bleven i det før saa usle Biscaya. At ellers Meget kan omskifte sig og faae en anden Skikkelse, har Man seet ved St. Sebastian, hvor Kommandanten havde lovet at aabne Portene for de Franske, men en ny var udnævnt inden deres Ankomst; thi som Man forsikrer, have de Spanske i enhver Fæstning Reserve=Kommandantere, som skulle træde til, saasnart de mærke Forræderie eller Bestikkelse. Mina har ogsaa havt en Mængde forklædte Spioner ved Troeshæren, som efterat være forsynede med Klæder og Penge, igjen have gjort sig usynlige og siden oppasse og plyndre Konvoyerne. Siden Tildragelsen med Cargols Division, (S. 257) begynder Man ogsaa alt mere at befrygte et Komplot imellem Troestropperne. Han selv tillige med 4 af hans Officerer sidder i Militærfængsel og de øvrige Officerer have Arrest i Leiren. Fremdeles synes det underligt, at Monce allerede skal have forlangt anseelig Forstærkning, for at kunne agere offensive i Catalonien, og Kommandanten i Figueras har i et eftertrykkeligt Brev afslaaet hans Opfordring til Fæstningens Overgivelse. Sammesteds er en Kavallerie=Patrouille med en troløs Veiviser ledet i et Baghold, hvorved 6 Jægere, bleve dræbte eller saarede. Jkke heller har Baron Ero los villet eller tordet efterkomme Marskallens befaling til at angribe de Konstitutionelle; men ladet det blive ved at kundgjøre sine Tropper Jndsættelsen af den provisoriske Junta for Spanien og Jndien. J Campredon er ogsaa et stort Antal Præster og Munke, som ere komne, for tidlig, opsnappede af de tilbagevendende Militser, og Nogle af dem, som undkom, have fortalt, at Biskopperne i Vich og Lerida foruden flere Geistlige ere skudte og over 300 Munke bortsendte tilsøes fra Barcellona.