Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-05-16
Jndsendt. Forordningen af 13de December 1793 tillægger Veivæsenet Ret at benytte de Steen til Veiarbeidet som ere at faae i Nærheden af Veien, uden Godtgjørelse for vedkommende Grundeiere, ligesom den forbyder at samle og sælge Steen til længere fraliggende Vei pligtige. Dette er et Jndgreb i Eiendomsretten der mere og meere maa føles, jo videre Culturen skrider; og at Misfornøielsen med denne Foranstaltning alt længst har yttret sig blandt Folket, vise Cancelliecirculairerne af 21de Aug. 1830 og 31te Octbr. 1835. Men langtfra at afhjælpe Grundeiernes billige Klager, have disse Circulairer kun end mere bragt dem i Veivæsenets Vold, saa at Politiretter imellem Veivæsenet og Grundeiere saa godt som høre til Dagens Orden, idetmindste i det Sogn hvori Undertegnede boer. Vel bestemme bemeldte Circulairer at Veibetjentene inden Forberedelserne til ethvert Aars Arbeide tage deres Begyndelse, skulle lade bekjendtgjøre paa hvilke Marker de til Arbeidet tjenlige Steen ville vorde anviste til Veivæsenets Brug, fra hvilken Tid af Jngen tør røre ved de Steen der henligge paa Marken, med mindre at Vedkommende ved aldeles tydelige Tegn (det vil sige enhver Maade hvorpaa Eieren tilstrækkelig har tilkjendegivet at ville bruge Stenene) allerede inden Bekjendtgjørelsen skeete, have tilkjendegivet deres Hensigt at ville anvende Stenene til eget Brug. Men naar nu, som i Aar f. Ex. Tilfældet har været her i Sognet, Veibetjenten alt den 10de Januari udstæder den nævnte Bekjendtgjørelse, med Tilføiende at den skal gielde indtilvidere, og dette Jndtilvidere gjøres til en Evighed, naar skulle da Grundeierne samle, opgrave, bortkjøre, sprænge eller bearbeide de Steen hvortil de selv have Brug; Og er det ikke gandske at eludere Circulairerne, der dog synes at ville sætte Grundeiere istand at skaffe sig de Steen de selv behøve Sandelig, det er paa den høie Tid at træffe en Forandring i anførte Henseende. Culturen gjør daglig større Fremskridt. Overalt stræber Bonden at forandre sine brøstfældige, leerklinede Hytter til solide, faste Bopæle. Overalt gjør det fremskridende Agerbrug nye Udgrøftninger nødvendige, og med dem Anlægget af flere og flere Broer eller Steenkister. Overalt byder det Offentliges Tarv Opførelsen af nye publike Bygninger. Kort overalt er der Brug for Steen. Hvorfor standse en saa gavnlig Virksomhed, hvorfor inddrømme Veivæsenet saa betydelige Forrettigheder fremfor selve Grundeierne, hvorfor saaledes bryde overtvers med al Begreb om Eiendomsretten? Her i Sognet kunne opvises Skjøder paa Bøndergaarde, udstedte af salig Kong Christian den 7de for sig og Efterfølgere, i hvilke Skjøder forekommer Vaadt og Tørt, inden Markeskjel og udenfor, aldeles intet undtagen i nogen Maade, hjemles Kjøberne og deres Efterkommere. Hvorledes vil man faae dette til at samstemme med den Forordning om Veivæsenet man har ladet den samme Konge udstede, og ved hvilken Grundeierne berøves deres velgrundede Eiendom eller en fri Afbenyttelse af samme, alt uden mindste Erstatning. - Her i Sognet bygges for Øieblikket en ny Skole, hvortil efter den aproberede Plan en Mængde, Grundsteen og mindre Steen, skulle leveres af Grunde erne. Men hvorfra skulle disse faae Stenene, naar de ikke allerede for flere Aar siden have saadanne i Behold. Virkeligen have ogsaa adskillige af de største Lodseiere, meldt sig, som ikke istand til at præstere de af dem forlangte Steen, fordi Veivæsenet forbyder dem at samle Steen paa deres Mark. Skoledirectionen har rigtignok resolveret at Vedkommende skulle levere de forlangte Steen, om de end saa skulle kjøbe dem, da i manglende Fald Skolecommissionen autoriseres til at indkjøbe Stenene paa Vedkommendes Regning. Men Undertegnede, der er Medlem af Skolecommissionen, skal aldrig give sit Samtykke til en saadan Fremgangsmaade, thi naar Naturalpræstationer fordres, maa Lovgivningen ikke sætte hindringer i Veien for Opfyldelsen deraf. - Paa Skolelodden, hvor den omtalte nye Skole opføres, ligge mange Steen, som det falder saare beqvemt at afbenytte til Skolebygningen, og hvorved Lodden vil modtage en betydelig Forbedring til Fordeel for Skolelæreren. Vel har Veivæsenet tilladt Skolecommissionen at afbenytte de større (ikke de mindre) Steen, fordi det har viist sig at Veivæsenet kan afsee disse. Men hvor krænkende foren Grundeier, saaledes at modtage som en Naade, hvad Jngen maatte kunne gjøre ham stridig. - En Mand her i Sognet, som er langtfra at høre til de Velhavende, men hvis Vaaningshuus er yderst brøstfældigt, lod i afvigte December Maaned efter at Veiarbeidet var endt, til Opførelsen af et nyt Vaaningshuus, kløve nogle Steen paa sin Mark, de eneste han var i Besiddelse af. Disse Steen ere nu ifølge Dom tilkjendte Veivæsenet og Manden desuden idømt en Mulct. Jeg spørger om dette er billigt, om det er at handle overeensstemmende med den Moderation Cancelliecirculairet af 31te Octbr. 1835. anbefaler. – Fra alle Kanter søger man at opmuntre til en bedre Cultur af Jorden. Men ogsaa i saa Henseende sætter Veivæsenet hindringer i Veien, thi støder jeg med min Plov paa en Steen, tør jeg ikke røre ved den uden at udsætte mig for Tiltale. Det samme gielder om de mindre Steen min Harve bringer for Dagens Lys. Kort jeg skal lade mine Redskaber brækkes og slaaes i Stykker for Veivæsenets Skyld, lade enhver Tanke om Forbedringer i Mark og Gaard fare, ja jeg skal opoffres for at Budgettet om Veianlæggene ikke omsider skal aabne Vedkommende Øinene. - Almindelig erkjendt er Skadeligheden af at ødsle med physiske Kræfter. Kun Veivæsenet agter ikke herpaa, og forbyder Salget af Steen til fraliggende Veipligtige, om end store Forraad af dette Material derved forblive ubenyttede ved Siden af Veien. - Selv fra Moralitetens Side virker det anførte Lovbud skadeligen, thi det nærer Underfundighed og hemmelig Angivelse. Maaskee at man mod alt dette vil indvende, at Veivæsenet da muligen vilde mangle Steen til Veianlæggene, eller at disse vilde blive for kostbare. Til første skal jeg have den Ære at svare: at for Penge kan man faae alting; og til andet: at den Enkelte ingensinde bør opoffres for det Almindelige, om end Bekostningerne ved et offentligt Anlæg derved blive lidt større, hvilket i det paagjeldende Tilfælde dog neppe vil finde Sted, naar paa andre Maader mere Oeconomie vises. Gid derfor Lovgivningen om Veivæsenet snart paa en tilfredsstillende Maade maa blive ordnet, hvorved sikkert et betydeligt Skridt vil blive gjort til at befæste Tilliden imellem Folket og Regjeringen. Aldebertsminde, den 28de April 1840. C. Dalgas. Om Selveiendoms Jndførelse. Er det en uomtvistelig Sandhed, at Selveiendoms Indførelse, saavidt samme allerede er foregaaet i vort kjere Fødeland, har baaret de meest velsignede Frugter, var det da ikke ønskeligt, om der fra Regjeringens Side foretoges mere end hidtil er skeet til dette Øiemeds Opnaaelse. Jeg skal ikke lade ubemærket, at Forordningen af 9de Marts 1838, ved at bestemme Retsforholdet mellem Jorddrotten og Fæsteren, har hævet mange ulige Meninger og jevnet mange Misforhold, der efter den ældre Lovgivning fandt Sted imellem dettte Slags Contrahentere.