Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-06-29
(Fortsat) Vi har nu betragtet to Elementers Virkninger, Vandets og Luftens; endnu staaer Jldens tilbage at omtale. J den milde Vinter vi havde, lynede det stærkt og ofte, og denne electriske Luft-Jld giorde mange Steder endog stor Skade; men i dette Aars kolde Foraar ophørte den reent med at vise sig; blot den 15de Marts var det, at det haarde Tordenveir indtraf ved Mariboe, paa samme Dag lynede det ogsaa stærkt i Siælland i Kiøbenhavn og Slagelse. Men de første 19 Dage af denne Maaned kunne betragtes som en Fortsættelse af Vinteren; da det var først fra denne Dag af at Østenvindenne ret fik Magten, og at en Hovedforandring begyndte i Veirligets Beskaffenhed. – Vil man derfor fortælle noget om den Skade Lynilden har gjort, og ikke gientage det Fortalte, saa maae man gaae langt tilbage i Tiden, hvoraf det mærkværdigste er, at den Beretning er indløbet til Holland, at Orlogskibet de Zeeploeg, som var paa Tilbagereisen fra Batavia, blev den 10de Septbr. truffet af Lynilden, og da det havde mange brændbare Materialier og Bord, saa stod det i Lyslue inden to Minuter, saa at blot Mandskabet blev reddet. (Denne Ulykke kunde have været undgaaet, dersom Skibet. havde været forsynet med Tordenafledere, saaledes fortæller Forster, at da han paa Cooks anden Reise omkring Jorden, laae med dennes Skib i Tafelbugten ved Kap, hvor der tillige laae en stor Mængdre Skibe, saa indtraf et forfærdeligt Tordenveir, Lynilden slog af og til ned i Skibene, og traf ogsaa Cooks Skib, men da dette var tilstrækkeligt forsynet med Tordenafledere, saa gleed den bestandigt ned af disse og i Bølgerne, uden at giøre den mindste Skade.) Har den Athmosphæriske Jld holdt sig temmelig roelig i Foraaret, saa har den underjordiske Jld været i en bestostørre Bevægelse, næsten overalt har den rystet Jorden, ligesom det ogsaa i Vinter var Tilfældet, og det er rimeligt at et stort Udbrud af vulcaniske Flammer forberedes, eet eller andet Sted paa Jorden, enten gjennem et ildsprudende Bierg, eller ved et overordentligt og ødelæggende Jordskielv. – Fra vores Naboeland, Sverrig maae et ældre Jordskielv omtales, men som først seent er blevet fortalt, nemlig fra Begyndelsen af September i Fior, da et Stød blev formærket i Østgothland, som gik fra N. O. og til S.V. Efter saadanne Jordrystelser pleier den bekiendte Øe i Ralaugen at vise sig; det skeete ogsaa nu, den steeg op i Begyndelsen af November og sank igien i Slutningen af Maaneden; den er 27 Alen lang, ligger omtrent 200 Favne fra Land, og paa 5 Alen dybt Vand, dog saa at der er 3 Alen imellem Øen og Søebunden, den er løs, ligger dog stille og synker ned paa samme Sted, hvor den steeg op; i 1807 og 1811 viiste den sig sidst. – Den 30te Marts fornam man paa nye i Valda-Søken i Sverrig en stærk Jordrystelse, som gik fra Sydost og til Nordvest, men uden at giøre nogen anden Skade end at ryste Husene; kort for og efter Stødet hørte man en stærk Allarm i Luften. – Fra volle i Departementet Overyssel i Kongeriget Nederlandene blev det berettet: at en overordentlig Bevægelse fandt Sted, Natten imellem den 1ste og 2den Marts paa Vandet i Zundersøen, som meget lignede et Jordskielv; Skibene bleve kastede frem- og tilbage. Jsen brak itu paa Floden Bechte med en frygtelig Bragen. Bevægelsen varede næsten Den 24de Marts føltes et Jordstød i Lincoln, Leien halv Time og Luften var fuldkommen roelig. cester og flere Egne af den nordlige halve Deel af England; en Kirke og nogle Bygninger toge Skade, og man hørte en underjordisk Allarm, som naar en Vogn kjører paa en Steenbroe. - Ligeledes bleve stærke Jordrystelser følte den 31te Marts og 1ste April i Steyermark og Karnthen i det Østerrig, ske. Den 9de April kom Jordrystelsen stærkere tilbage med 5 stærke Stød, som i et Tidsrum af halvanden Time fulgte efter hinanden; Vinduer og Dørre rystede, Hønsene bleve kastede ned af de Pinde, hvorpaa de sov; Hundene tudede, men der skeete ingen Skade. – J det sydlige Jtalien, hvor det sydlige Europas Skorstene, de to ildsprudende Bierge, Vesuv og Ætna, har deres Stade, og hvor man haaber at den Jld skal faae Luft, som brænder under denne Verdens Deels Overflade, som vi beboe, ere ogsaa Jordrystelser bemærkede, et fandt Sted Natten imellem den 13de og 14de Februar i Provindserne Abruzzos. Og paa de neapolitanske Øer Tremiti i det adriatiske Hav, rystede Jorden flere Dage i Rad i Begyndelsen af Mai, den 15de Mai i samme Maaned fremkom endelig et ildsprudende Bierg, som i 3 Timer udkastede Stene og en svovelagtig Lava. – Selv i det fraliggende russiske Rige, i dets sydlige Deel, paa Assens Grændse, i de donske Kosakkers Land føltes d. 29de Marts en en Jordrystelse, som var ledsaget af en stærk Allarm ligesom af et heftigt Stormveir. – Der er mærkværdigt at Jordrystelserne bleve følte den 24de Marts i England, den 29de Marts i Rusland, den 30te Marts i Sverrig og den 31te Marts i Østerrig, altsaa i Vest og Øst, i Nord og Syd af Europa kort efter hinanden; har man ikke Grund til at formode, at disse Jororystelser staae i en underjordisk Forbindelse med hinanden, da de ere indtrufne efter hinanden i et saa kort Tidsrum, og da man har lært af Jordskielvet i Lissabon i 1755 og det i Calabrien i 1783 hvilke vidtudstrakte Forbindelses Veie der finde Sted under Jorden.