Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-09-11
Dets første Nummer indeholder en ledende Artikkel, som vi til Prøve herved ville gjøre vore Læsere bekjendte med. Den er overskrevet: Die Volkstimmung in den Herzogthumern Schleswig und Holstein, der Regierung, gegenuber. - - Stemningen i Hertugdommerne kan fremstilles med faa Ord. Adelen kæmper for sine Privilegier og ønsker dem udvidede; den studerede Klasse (dog med nogle faa Undtagelser), især det politiske Parti. de saakaldte Slesvig=Holstenere, retter Blikket mod Syd og ønsker en fuldkommen Adskillelse fra Norden; Kjernen af Folket i Holsteen og Syd=Slesvig, for hvem Kongen af Danmark og Hertugen af Holsteen ere Eet, ønsker en simplere Administration, Formindskelse af Statsgielden og Afgifterne; det samme ønske NordSlesvigerne, kun at deres Nationalitet endnu bestemtere drager dem mod Nord. - Adelen søger til sit Maals Opnaaelse at vise sine for længe siden glemte Forrettigheder fra den graae Oldtid i det gunstigste Lys for de øvrige Stænder, og haaber af den nuværende politiske Forvirring at drage de størst mulige Fordele for sin Stand enten ved større Begunstigelse under nuværende Forhold, eller ved en Skilsmisse. Absolut ønsker Adelen ikke en saadan Adskillelse fra Kongeriget, det er kun i dens Privilegiers Jnteresse, og ikkun derfor har den sluttet sig til hiint Partie. Revolutionaire Jdeer har den hidtil ikke yttret, ligesaalidt som Man tør tillægge den slige, da den er for oplyst til ikke at indsee, at den ved en almindelig Folke=Opstand vilde komme tilkort. J det samme Øieblik Adelen vilde have naaet sit Øiemeed, vilde den aldeles opgive de saakaldte Slesvig=Holstenere. - Disse saakaldte Slesvig=Holstenere knytte et ubestemt Formaal til deres Separations=Jdeer. Vel ville de adskilleligen sammenknytte Hertugdommerne, uafhængende af Kongeriget, og i en saadan Forening tilføre det tydske Forbund dem, men om en tilkommende Regjeringsform, om monarchisk eller constitutionel, ere de endnu ikke komne til Klarhed, og Sandsynligviis ville alle regjere og ingen være Undersaat, naar deres Jdeer bleve realiserede. Saa tactisk dette Partie for nærværende Tid forfølger sit System, lige saa stor en Forvirring vilde sikkert opstaae, naar deres Separationsideer bleve udførte. Vel lader det nu, som om Partiet fortrinligen havde udseet en høitstaaende Person, der understøtter dets Handlinger, til Regent i en tilkommende Stat Slesvig=Holsteen, men det aristocratiske Princip vilde ubetinget staae i Veien for et saadant Haab. De fleste og navnlig de ivrigste Slesvig=Holstenere ere Democrater, og flere meget agtværdige Personligheder, iblandt dem vilde ogsaa i politisk Henseende have megen Vægt, naar de ikke, efter de tydske Patrioters Maade, i deres Stræben for Frihed og Fædreland gik for vidt, og paa eengang saa at sige vilde ryste en fuldstændig Folke=Lyksalighed ud af Ærmet. Netop heraf (af dette tydsk patriotiske Sving) lader deres Utilbøielighed til at slutte sig til Norden sig forklare. Egentlig revolutionaire Elementer slutter dog heller ikke det saakaldte slesvig-holsteenske Partie i sig. Vel tæller Partiet flere Kraftcharacterer, og det navnlig blandt dets ivrigste Tilhængere; men det indskrænker sig i det Hele, som i det Enkelte, til en Pennekrig og til Demonstrationer, der mere ere beregnede paa Folkeforlystelse (Amusement) end, paa aabenbar Opstand; hertil regne vi ogsaa Dr. Heibergs Udgydelser i Fanesagen. Partiet selv anseer ogsaa begge Kjerne=Stænderne i Hertugdommerne for langtfra ikke tilstrækkelig forberedte paa en fuldkommen Omvæltning af Forholdene, saa at om Partiet endog havde Villie til at lade voldsomme Forholdsregler afgjøre Sagen, holder det dog disse først for anvendelige i en sildigere Fremtid. Ved conseqvent alvorlig Jndskriden fra Regjeringens Side vilde Partiet ei sætte sig op mod Regjeringsmagten; i alt Fald vilde det staae isoleret, thi paa voldsomme Forholdsregler tænker endnu ingen. - Folkets Kjerne i Hertugdommerne, Borger= og Bondestanden, haaber fornemmelig af Regjeringen Opfyldelsen af deres Ønsker.