Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-10-05
Amerikas Oldtids-Mindemærker have i den nyeste Tid i høi Grad tildraget sig Lærdes og Reisendes Opmærksomhed, og blandt de amerikanske Lande have ingen flere at fremvise, end Mexiko og Aucatan, som synes at have været Hovedsædet for den amerikanske Cultur. Navnet "Aucatan er af uvis Oprindelse og sandsynligviis foranlediget ved en Misforstaaelse af Spanierne. Jndianerne bruge aldrig Navnet Aucatan, men kalde Landet Maya og Sproget Mayasproget. Allerede ved Spaniernes Ankomst var Landet meget cultiveret og stærkt befolket. At Culturen ingenlunde kan have været ringe, derom vidne de talrige Ruiner af Stæder, Templer, Brønde, Cisterner osv. Hr. Stephens, den oprindelige Kilde for disse Meddelelser, har saaledes besøgt ikke mindre end 44 ødelagte Stæder og Byer, hvoraf de Fleste endog vare ubekjendte for Aucatans nuværende Beboere. Man antager med temmelig Sikkerhed, at Bygningen af de fleste af disse Stæder, hvis Ruiner nu beundres og besøges, maa falde i Tidsrummet fra det 13de til det 15de Aarhundrede; men Efterretningerne herom ere iøvrigt modsigende. Med Hensyn til Beboernes Herkomst yttrer Stephens Følgende: Efter Traditioner, Tegninger og mexikanske Haandskrifter vare Toltekere de første Beboere af Landet Annahuar, nu bekjendt under Navnet Mexiko. De bleve ifølge deres egen Historie fordrevne af deres Nord for Mexiko liggende Fædreland og droge i Aaret 596 efter vor Tidsregning Syd paa, og ankom efter 124 Aars Vandring og Ophold paa forskjellige Steder til Dalen ved Mexiko, hvor de byggede Staden Tula (Tollan) nærved det nuværende Mexiko. Deres Rige stod i 400 Aar, i hvilken Tid de formerede sig stærkt og byggede store og talrige Stæder; men da rammede dem en skrækkelig Ulykke. J flere Aar fik de ingen Regn, Luften fyldtes med dødbringende Dunster, en stor Deel af Folket, deriblandt den sidste Konge, omkom af Hunger og Sygdomme, og i Aaret 1052 fik deres Rige en Ende. De usle Levninger af Nationen flygtede til Yucatan og Guatimala, og kun Faa bleve tilbage blandt deres Fædres Grave. J et heelt Aarhundrede laae Anahuac øde, da toge Chichimakerne Landet i Besiddelse, dem fulgte Acachuanerne, Tlascaltekerne og endelig Attekerne, der beherskede Landet ved Spaniernes Erobring. Alle disse Stammers Historie er bunkel og forvirret. Toltekerne synes at have været de meest dannede, og det er sandsynligt, at de vare Ophavsmærdene til den eiendommelige Byggestiil, som findes i Guatimala og Aucatan, og da de, ifølge deres egne Aarbøger, ikke forlode Dalen ved Mexiko for Aar 1052, *) I Udtog efter das Ausland, hvis Kilde igjen er Stephens, travels in Central-America. saa kunne de ældste af dem i de nævnte Lande byggede Stæder ikke sættes længere tilbage end 400500 Aar for den spanske Erobring. Disse Lande ere iøvrigt et sørgeligt Vidnesbyrd, hvorledes langvarig Undertrykkelse kan virke paa et Folk. Beboerne af Aucatan gjorde, som af Historien bekjendt, Spanierne haardnakket Modstand; nu ere de efter 3 Aarhundreders Trældom nedsunkne til et sløvt og ukrigersk Folk, der Jntet kjender til deres Forfædres Historie, og kun have fjerne Sagn, som ikke engang interessere dem, om, hvorfra de talrige Ruiner i deres Nærhed hidrøre. Aucatanerne inddeelte iøvrigt Aaret ligesom Mexikanerne i 365 Dage, i 18 Maaneder, hver paa 20 Dage med 5 Skuddage og i 2 Uger, hver paa 13 Dage. De havde den samme Methode at betegne Aarets Dage ved en Combination af disse to Rækker, og det samme Cyclus af 52 Aar med 4 Underafdelinger paa 13 Aar, der betegnedes ved en Combination med 4 Navne eller Hieroglypher. Mexikanerne indskjøde hvert 100 Aar 13 Dage; om Aucatanerne gjorde det Samme, er uvist, men sandsynligt. Dette vidner unægtelig og Cultur og om ikke ubetydelige astronomiske Kundskaber, thi der hører mange og nøiaglige astronomiske Jagttagelser til, inden Aarets Længde og Jnddeeling kan bestemmes; men det forekommer os dog, at man er vel enthusiastisk, naar man vil tillægge de gamle Mexikanere og Aucatanere en høi Grad af Cultur; de kjendte hverken til Bearbeidelse af Metallerne eller til noget Skriftsprog, kun Hieroglypher, og Nationer, der ikke kjende disse to vigtige Betingelser for Cultur, kunne aldrig bringe det vidt.