Aalborg Stiftstidende, 1833-11-11
Fiskerbaaden Telemaque fra Dunkirchen kom dem til Hjel og tog nogle af Folkene tilligemed deres Bagage ombord Jmidlertid gik Mandskabet paa en anden Fiskerbaad, JeunJoseph, saavelsom det til Lodsbaaden Nr. 2 Henhørende ombord paa Dalmarnock og traf Anstalter til atter at gjøre det flot. Capt. Macfarlane, som var forbleven i Nærheden, af sit Skib, for at have samme for Øie, besluttede sig til atter at gaae ombord, og uagtet de Franske satte sig deri, mod, kom han dog tilligemed Styrmanden og en Matros op paa Dækket, og forblev der, indtil Skibet atter blev flo- og kunde bringes ind i Havnen ved Dunkirchen. Eieren af Telemaque fremkom nu med en Fordring paa 15000 Fr. fordi han havde reddet Capt. og Mandskabet paa Dalmar nock, og begge de andre Baades Mandskab fordrede Tredie delen af Skib og Ladning som Bjergeløn. Capt. Macfar lane afslog begge disse Fordringer, men indstævnedes desaarsag for Handelsretten, som under 8de Octbr. tilkjendte Terlemaque 3000 Fr. og begge de andre Baade 120000 Fr. hvilken Dom den grundede paa en Forordning af 1681, som bestemmer, at de, der vil gjøre Fordring paa en Trediedeel af Skib og Ladning som Bjergeløn, maa have trufsen samme paa rum Sø og forladt af Mandskabet, hvilket ikke her var Tilfældet. Værdien af Ladningen alenes paa Dalmarnock anslaaes til 150000 Fr. J London er nylig publiceret et Brev fra Capt. Rossi til Admiralitetet, dateret Bassinsbay, Septbr. 1833, med en forudskikket Oversigt over Opdagelserne paa Americas Nordkyst i de sidste 15 Aar. J 1818 udsendte England den første dobbelte Expedition under Capitainerne Buchar og Ross, af hvilke den første skulde prøve at trænge frem til Nordpolen mellem Novaja=embla og Spitsbergen, den sidste derimod skulde undersøge, hvorvidt America strakte sig mod Norden og om en Gjennemfart fra Baffinsbugten til det stille Hav var mulig. Begge disse Forsøg medførte intet Resultat; Capt. Buchar maatte vende om ved den 80de Grad, Ross allerede ved den 75de. Den sidste havde imidlertid ikke været istand til at undersøge alle Punkter i Baffinsbugten, og Parry, som havde commanderet under ham, budsendtes derfor med tvende Skibe, for at anstille end et Forsøg og navnlig for nøiere at undersøge Lancaster-Sundet, end det havde været Ross muligt. Dette Forsøg lykkedes for en Deel, og efterat have overvintret paa Melville-Øen trængte han frem til den 113de Grad v. L., hvor imidlertid uigjennemtrængelige Iismasser standsede hans videre Fremskridt og nødte ham til at vende tilbage. Paa en følgende Reise kastede Jsen begge hans Skibe Hecta og Fury oppaa Landet; det sidste ødelagdes saaledes, at det ikke stod til at redde, og Parry vendte tilbage paa det Første. Paa samme Tid foretoge Capitainerne Franklin og Richardson, efter den brittiske Regjerings Foranstaltning, ligesaa farlige og besværlige Landreiser i det nordlige America, medens Capt. Bechei skulde forsøge at trænge soværts frem gjennem Behringsstrædet, doublere det af Cook opdagede Iiskap, og møde Franklin, som drog fra Østen til Vesten. Dette dristige Forsøg lykkedes næsten aldeles. Beechen naaede den 150de Grad, 120 Mile paa hiin Side Jiscap, og Franklin med sine Ledsagere naaede saa langt frem mod Vesten, at kun et Par Grader adskilte ham fra det Sted, hvor Beechey ventede paa ham, da Taage og Iis tvang ham tilat vende tilbage. - Saavidt var man kommen, da Capt. Ross i Aaret 1829 fik ifinde at udruste et Dampskib paa egen Bekostning, deels for at undersøge den korte endnu ikke opdagede Strækning af Nordkysten, deels for at prøve, om der ikke gjennem Prince=Regent=Inlet, hvilken Parry var seilet forbi, skulde gives en sydligere Gjennemfart, end gjennem Lancastersundet. Det første Øiemed blev ikke opnaaet; i Henseende til det andet opdagedes vel, at der sønden for Lancastersundet og Polarhavet gives et langt, fra hine ved den ikke bred Landstrækning adskilt Stræde, men som dog likke kan betragtes som passabelt. Iøvrigt have Besværlighederne og Farerne paa denne Reise været overordentlige.