Berlingske Tidende, 1774-07-08
Warschau, den 22de Junii. Det Project, som under Navn af Project til et offentligt Theatre og Pallads, hvor Redouter skal holdes, er blevet overleveret Delegationen, har gjort stor Opsigt, saasom udi samme tillige er foreslaget, at i dette Pallads allene skulle Skuespil og alle Slags offentlige Forlystelser, saasom Redouter, Ball for Penge, Lotterier og Auctioner holdes. Det havde derfor fundet adskillige Modsigelser; men intet har gjort mere Jndtryk, end de derimod stilede Betragtninger af Fyrst Kron=Marechallen Lubomirski, hvilke han har overleveret Delegationen, og siden ladet trykke. Han beviser derudi, at det er mod Hs. Msts. Rettighed, at forlange saadant et Privilegium af Delegationen, saasom det allene tilkommet Kongen at give saadanne Privilegier. Der er ey heller noget Exempel paa at Republiken nogen Tid uden Kongernes Samtykke har givet deslige Privilegier, eller bestandig for Fremtiden confirmeret de af Kongerne givne. Thi dersom man vilde oprette et eneste Theatre, og give samme udelukkende Privilegier, saa var det lige saa fuldt, som om man vilde indskrænke Kongernes Villie, hvilke, som August den 2den og 3dies nye re Exempler bevise, have haft deres egne Comoedie=Huse. Man oprettede og derved et Monopotium, som ikke allene vilde være skadelig for Publico, men og efter Lovene er forbudet: og desuden skulle ikke engang Stater, som dog udi sine fortrykte Omstændigheder vel behøvede det, men allene nogle private Personer have Fordelen deraf. I Almindelighed havde man foruden den heele Riget betreffende Nødvendighed at sørge for den almindelige Sikkerhed, langt andre og vigtigere Ting at tænke paa end at bygge et offentligt Theatre. Man havde ikke engang en Fond til at indrette en fornøden Brand=Orden. og anskaffe samt vedligeholde det dertil udfordrende. Man havde ingen Fonds til at formere og vedligeholde de offentlige Kilder og Brønde; ingen Fonds til at lyse om Natten paa Gaderne; ingen Fonds til at vedligeholde de anlagte Skandser; ingen Fonds til at underholde de til Døde fordømte Misdædere. Til alt dette og endnu langt mere maatte først skaffes Raad førend man kunde tænke paa et Theatre. Da efter Projectet et Compagnie derpaa skulle erlange Monopolium, som deraf vilde erholde anseelige Fordele, saa vilde man og formodentlig tage Udlændinger dertil, som kunde slæbe de fortiente Penge ud af Landet. De Borgere, som hidtil havde bortleyet deres Huse til Comoedier, Ball og deslige, ja tildeels i den Hensigt bygt dem nye, store og smukke, og derved ziret, udvidet og peupleret Staden, skulle tabe store Fordeele. Prisen paa alle Forlystelser skulle og stige, da ingen Concurrence af de dertil bestemte Huse meere fandt Sted. Der skulle og herefter ikkun være en Redoute, hvor Fornemme og Ringe, alle uden Forskiæl, tvertimod den hidtil iagttagne Skik, maatte gaae hen. At alle Ball for Penge skulle holdes i et eneste Huus, dertil kunde man ikke engang tvinge Jndvaanerne. Værtshuse og Caffee=Huse skulle og derved ikke kunde bestaae. Endelig kunde og, da alle Slags Forlystelser skulle holdes i dette Huus, der forbudne Hazard=Spil og regnes derhen, hvilke Politiet vel i andre Lande taaler, men som i Pohlen ved de Kron=Marechallerne foreskrevne Artikler ere ganske forbudne &c. - En Medicus ved Navn Calvy, som hos os har været mere bekiendt under Titel af en Spansk Doctor, har først i sine sidste Dage gjort sig uforglemmelig hos alle ædeltænkende Siæle. Han var ikke gift, og hans Formue tilfaldt altsaa Kongen, saasom han var en Fremmed. Et Testament hialp intet; thi en Fremmed uden Kone og Arvinger har i sin Død ikke den Trøst, at kunde handle med sin Formue som han vil. Han vilde dog gierne unde en Mand samme, som havde beviist ham uden Hensigt nogle Tienester medens han levede. Han lod ham altsaa komme til sig og sagde til ham. Jeg har nu ikke længere Tid end 7 Dage at leve udi, men jeg vilde dog gjerne først giøre Dem saa lykkelig, som jeg er i Stand til. De gaae til Kongen, falde i mit Navn ned for hans Fødder, og udbede sig min ringe Efterladenskab; De spilde ingen Tid, og giøre mig ikke fortrydelig ved Deres Vægring. Alting skeede efter den Døendes Begiæring. Man gav Hs. M. Efterretning derom. Han befalede strax at besørge saadant fuldbyrdet, og gav Manden sit naadigste Samtykke med de Ord: nu seer jeg at Forsynet sørger for de retskafne. Den Døende saae sit sidste Ønske opfyldt, velsignede Kongen, og holdt sit givne Ord, endog 1 Dag før, han havde sagt.