Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-05
Morderens Navns er Louis Alibeand, fød i Nimes i Departementet Gard, 25 Aar; udgav sig foren Handelsreisende, og boede i Rue des Marais. Han er stærkt koparret, har et tykt sort Skiæg, og bar, da han blev arresteret, en temmelig slet bruun Kiole og hvide Buxer. Omtrent 1 1/2 Time førend Kongen kiørte ud, gik han op og ned paa KarousselPladsen langs med Fortoget, og gav sig tilsidst i Snak med Skildvagten; han viste sig meget utaalmodig og sagde at han ventede paa Nogen. Da Lyden af Vognen lod formode, at Kongen snart vilde komme, gik han bort og over Tuilleriernes Slotsgaard, og stillede sig ved en Port hvorigiennem Kongen skulde passere. Da Vognen kom stod han sin Pistol af Kuglen gik ind i Vognen, hvori Kongen, Dronningen og Madame Adelaide sadde; men traf ingen. Kongen reiste sig strax og viste sig for de til sammenløbende Mennesker: Alle raabte: Vive leRøi, Nogle sige nu at Albeaud kastede strax Pistolen fra sig, som faldt ned for Fødderne af en Mand som stod derved, og som greb ham; Andre sige at en Politiebetient stod bag ved ham, tog fat i ham og gav Skuddet en anden Retning, og atter Andre fortælle at han blev arresteret af Adjutant Majorer, i Tuillerierne, Dupont eller Dubois, og at Skud det kun feilede fordi Kongen havde indtaget en anden Stilling i Vognen. Alibeaud gjorde ingen Modstand; man fandt en Dolk hos ham Han blev bragt ind i dens Officeers Værelse, som var paa Post ved den indre Vagt i Tuillerierne. Han lagde sig paa en Løibænk, forlangte et Glas Vand og vilde ikke svare paa noget Spørgsmaal. Siden begyndte han at tale, udviste megen Koldblodighed og tagen Anger. Han spurgte Skildvagten om han havde bemærket nogen Tummel, hvortil denne svarede nei. Han sagde, at han ikke kunde begribe hvorledes hans Foretagende kunde have slaget feil; han fortrød det ikke, og kunde han blive frie saa vilde han giøre et nyt Forsøg. Han havde ingen Medskyldige han var stolt af at han alene havde besiddet Mod til en saadan Daad, som den egenkiærlige Tidsalder han levede i, ikke kunde begribe, han havde fulgt sin Overbeviisning og vilde opoffre Alt for den Jngen formaaede at hæve sig til Høiden af hans Følelser o. s. v. - Alibeand blev nu bragt til Politie=Præfekten, hvis Spørgsmaal han besvarede i samme hovmodige Talemaader; han sidder fængslet i det samme Værelse, hvori Fleschi var indspærret. Det traf sig at den Sværdseger, hos hvem han havde kiøbt Pistolen, Desvognes, havde, som Sergeant i Nationalgarden, Vagt i Tuillerierne: han kiendte strax Pistolen. Han havde seet ham laae Hatten af, lægge den paa en Steen og lægge Pistolen paa den; han skyndte sig hen til ham; men Skuddet var allerede gaaet af. J Alibeauds Logis fandt man republikanske Skrifter; der saae fattigt ud; han havde ført sig ordentligt op. Rygtet taler om et uhyre Komplot af 1000 Oprørere, som bestemme ved Lodkrækning hvo der skal giøre Forsøget paa at myrde Kongen. - Dronningen, som var med i Vognen, faldt i Besvimmelse, og skal endnu være meget lidende, men Kongen udviste sit sædvanlige Mod. Da Skuddet gik af vilde han just tage Hatten af og hilse paa Nationalgarderne, som saluterede; denne Bevægelse skal have frelst ham Kuglen gik ind i Bedækningen over Vognen, Papiir proppen skal være bleven hængende i Kongens Bakkenbart, som der fortælles. Vognen blev fuld af Røg. Kongen raabte med høi Stemme: er Nogen saaret, og da alle svarede nei, saa lod han Vognen kiøre videre. Kl. var 6 1/2; han pleier ofte paa denne Tid af Dagen at kiøre fra Paris til Neuilly Da han kom derhen vare Kongen og Dronningen af Belgien og de unge Prinser og Prinsesser gaaede ham imøde, uden at vide det mindste om det Passerede. Kongen sagde smilende: J see Børn at jeg er fuldkommen vel, uagtet man nyelig har afskudt en Pistol paa mig. Dronningens Ta rer understøttede hans Fortælling. Efter Bordet besøgte Kongen og hans Familie Nationalgardens Poster i Neuilly, og bleve modtagne med Enthusiasme. Om Aftenen ankom mange Pairer og Deputerede og høie Embedsmænd til Slottet for at overbringe Kongen deres Lykønskning. Sildigere ud paa Aftenen præsiderede Kongen i et Kabinetsraad, hvori det blev besluttet at overdrage Sagens Paakiendelse til Pairerne Kammeret skal ufortøvet sammenkaldes. Den 26de Juni modtog Kongen begge Kammerne in corpore i Tuillerierne.