Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-04-20
Den ærede Forfatter af Jnseratet i Avisen No. 71, endnu bestandigt og Postgebyhrer, maa gjerne kalde den fremsatte Besvarelse heelofficiel, fordi den er skeet af en Embedsmand, som veed fuldkommen Besked i denne Sag; eller han kan kalde den privat, fordi Forfatteren til Samme alene er tilskyndet, af den Forbeholdenhed og Mangel paa Aabenhed, som fandtes, i det 1ste Svar, til at give den forlangte Oplysning. Hvad Prædicat den ærede Jndsender vil tillægge disse sidste Underretninger, er Forfatteren aldeles ligegyldigt, ligesom at de det 1ste Spørgsmaal betegnede Vedkommende have iagttaget en fornem Taushed, der kanskee hidrører fra en daarlig Bevidsthed. Formodningen om, at der gives Postcontoirer, som snarere fordre for lidet end for meget, er meget rigtig, og hermed kan det gaae ganske naturligt til: En bliver befordret fra en eller anden Stilling til Embedsmand i det for ham fremmede Postvæsen; at han strax skulde kunne forskaffe sig det nøiagtigste Kjendskab til sine Pligter og Rettigheder, hører til Umulighederne, og især naar denne Viden skal øses af vidt udstrakte Kilder: et betydeligt Archiv, bestaaende af en 11 til 1500 Stkr. Ordres, Circulairer, Skrivelser &c., en Jnstrux, de ældre Taxter, fra 1818, anvendte ved de Kgl. Tjenestesager, den nyere Taxt med Miletabel fra 1837 og den udenlandske Brevposttaxt med alle sine Supplementer. Kan nu den nye med Forretningerne ubekjendte Embedsmand gjøre Andet end følge den Praxis, som under hans Formand er indført ved Contoiret; Senere kan hiin komme til Kundskab om, til Exempel: at han tilkommer Bærerenge for Breve med Porto 5 s., 3 s., istedetfor han hidindtil kun har oppebaaret dem med 2 s., og Tilfældet er nu let muligt, at denne Embedsmand for lider Tabet af 1s. i bemeldte Bærepenge, end han ved en Forhøielse af dem vil tildrage sig Mistanken om ulovlig Sportulering. Ligeledes forholder det sig ganske rigtigt med Bærepenge for Kgl. Tjenestebreve, og man haaber ogsaa i denne Retning at kunne tilfredsstille den ærede Jndsender, ved at anføre: Kgl. Tjenestebreve til de i Byen boende Embedsmænd, hvilke ikke blive afhentede i den almindelige bestemte Tid af 2 Timer, da Karterne til de Corresponderendes Eftersyn ere udhængte, ere Postmesterne pligtige til strax derefter at besørge Eierne tilbragte, imod at oppebære de almindeligen bestemte Bære penge. Skulde Eierne derimod have forlangt, at saadanne Breve skulle blive henliggende paa Postcontoiret indtil de selv lade Samme afhente, da ere Postmesterne, saafremt Afhentningen ikke skeer forinden fornævnte Tid til Karternes Ud hængen er forløben, bemyndigede til, som Erstatning for deres Uleilighed med uden for den sædvanlige Tid at maatte holde Contoiret aabent, og være tilstede for at udlevere saadanne Breve, at træffe en Overeenskomst med Eierne om en billig Godtgjørelse herfor, og naar saadan Overeenskomst ikke maatte være at opnaae, da istedetfor anden Godtgjørelse at oppebære de anordnede Værepenge. Hvad Udleveringen af Kgl. Tjenestebreve angaaer paa Postcontoirer, hvor ifølge Tidens Korthed imellem Posternes Ankomst og Afgang Postmesterne ere dispenserede for at udhænge Karter, bliver der truffen en Overeenskomst af Postmesteren og vedkommende Embedsmænd om 2 Timer, i hvilke Brevene skulle afhentes, skeer dette ikke, tilkommer Postmesteren de anordnede Værepenge. Circul. 24 Novbr. 1827, det Seneste. Der antages, at endnu een Anførelse om Værepenge for Kgl. Tjenestebreve vil være den ærede Jndsender kjærkommen: Kgl. Tjenestebreve til udenbyes boende Embedsmænd skulle udleveres uden Betaling - Værepenge - uanseet hvad Tid paa Dagen de afhentes. Circul. 17 Marts 1832. Til Slutning: da der ikke gives eller er fremsat nogen Bestemmelse, som gjør en Exception, for de paa Landet boende Corresponderende, af det under udleveringsgebyhr Anførte, naar Eieren selv eller ved sit Bud afhenter Samme (Brevene) imedens Karterne ere udhængte, saa kunne selvfølgeligen Breve ikke nægtes udleverede efter Karterne til et bekjendt Bud fra Landet, uden at der for saadanne Breve kan fordres Bærepenge, hvis Aarsag man synes: at langt fra Jupiter, langt fra Lynilde er et mindre heldigt Valg. Augusta Esmann, død i Nyborg den 16 April 1840. Alherren kaldte, Du maatte bort, Du Uskylds rene Lillie, Din Tid herneden var skjøn, men kort, Dog, Hvo kan udgrunde Hans Villie. Fra Fader, fra Moder, fra Brødre to, Han kaldte Dig op i sit Rige, Til Englene smaae, som hos Ham boe, De vented den lille Pige.