Berlingske Tidende, 1775-04-10
Selskabet til de skiønne Videnskabers Forfremmelse har i Forsamlingen af 24de Martii tilkiendt Prisen i den malende Poste Forfatteren af St. Bynneves Kloster paa Selløe, som befandtes ved Devisens Aabning at være Peder Harboe Frimann, Copist ved det Kongelige Finanz=Collegium. Tre andre for samme Priis indkomne Poesier opvakte ogsaa Selskabets Opmerksomhed, Men i den uden Devise, i Stropher af 4 Vers, fandtes en vis Stivhed og Haardhed, som det sande poetiske Sprog ei taaler, ligesom den ikke heller var frie for det falske Glimmer, hvoraf endeel af vore gode Hoveder endnu for let lade sig forlede. J den med Devise: Caute &conando, vare saa mange historiske Omstændigheder anbragte eller sigtede til, at den derved paa adskillige Steder var bleven mørk og ikke forstaaelig, uden ved de tilføiede udførlige Anmerkningers Hielp. Den malende Digter binder sig ikke til at give Stedets hele Historie, men udvælger kun det, som synes ham meest beqvemt til at tage imod Poessens Prydelse. J den tredie Digt med Devise: Tentanda via est, qua me quoque possim &c. sandtes endeel Jndfald og Udtryk at nærme sig til det Komiske, saa at de syntes neden for den malende Poesles Værdighed. Ellers tildrog sig ogsaa de uden for Prisen indkomne Smaa Arbeider for Smagen og Hiertet Selskabets Agtsomhed. De vise hos Forfatteren et frugtbart Genie, en ualmindelig Styrke i Sproget og Rigdom paa poetiske Udtryk og Vendinger. Kuns Skade, at hans naturlige Vid ikke veiledes af en meere sikker Smag og Kritik, og at han er saa meget hengiven til kunstlede Jndfald og overdrevne Metaphorer; hvorpaa de første tive Vers i det andet Stykke af disse smaa Arbeider kan give ham et klart Beviis. - Selskabet har modtaget for denne gang adskillige Samlinger af aandelige Sange, som give Haab, at ogsaa denne vigtige Deel af Poesien, til Kirke- og Huusandagtens sande Befordring vil saae mere og mere Fremgang hos os. De af Hr. Jakob Johan Lund, Sognepræst i Stubkipping, indgivne Forsøg i den hellige Poesie og aandelige Sange trykkes paa Selskabets Bekostning. Fire andre Samlinger af aandelige Sange med følgende Deviser : Laudatos obstendet avos &c. Per dura fara, Taler hverandre til med Psalmer, og Jeg vil synge for Herren, indeholde ligeledes, om ikke ganske vel udførte Sange, saa dog opbyggelige og veldige Stropher, saa at ogsaa en Deel af disse aandelige Sange kunde bekiendtgiøres, om de, som meest svare til dette Navn, maatte udvælges, og i samme de mislykkede Steder ved Forfatternes egen Flid, forbedres. - Over de andre udsatte Priser, som vare en Elogover Kong Waldemar III, og en Samling af Exempler paa Danskes tapre, ædle, goddædige og patriotiske Handlinger, er intet indkommet, som fortiente at tages i Betragtning. - J bemeldte Forsamling blev tillige fundet for got, at udsette igien for denne gang en Priis af 50 Rdlr., eller en Medaille af samme Værd, for det beste Forsøg i den malende eller beskrivende Poesie ; hvorved Popes Windsor-Forest kunde tiene til Mønster. Dertil maatte udvælges noget Sted i de Danske Stater, som ved sin Yndighed eller og ved sin Skreksomhed, gjør sig merkværdigt ; som i det første Fald Sundet eller eet af Lystslotten, og i det andet Malestrømmen eller Vandfaldet Sarpen i Norge. Man kunde ogsaa vælge noget Sted i Danmark eller Norge, hvor der findes merkværdige Levninger af Alderdommen, eller som udmerke sig ved en gammel Sagn, der kunde give Anledning til en poetisk Fortæling eller anden heldig Opdigtelse, paa Tickels Maade, i hans Kensingtons=Garden, udi Dødsleys Samling. Og indbydes i sær Forfatterne til de tre forhen omtalte Forsøg i den malende Poesie, at rette og forbedre deres Arbeider, i Anledning af det, som oven for er bleven erindret, og indgive dem paa nye for denne Priis. - J Veltalenhed, udsettes ligesaa igien den sædvanlige Priis af 40 Rdlr., eller en Medaille af samme Værd, for den beste Eloge over Kong Waldemar 111. Derved forstaaes ikke en gemeenligen saa kaldet Lovtale, eller Panegrikus, hvori Feilene skulde forties, og Dyderne forstørres, men en sandfærdig og livagtig Afbildning paa denne merkværdige Konges Charakter, Politik og Bedrifter, og paa den Klogskab, hvorved han vidste, næsten uden at bruge Vaaben, at sette Riget fra det yderste Forfald i den blomstrende Tilstand, som længe efter hans Død vedvarede. Gode Materialier dertil findes hos Hvitfeld, og i Etatsraad Grams Forbedringer til denne Konges Historie, som ere udgivne af Videnskabernes Selskab, i dette Skrifters fierde Deel. - Fremdeles udsettes paa ny en Priis af 30 Rdlr. for den beste Prøve til en Samling paa Danske eller Norskes tapre, ædle, goddædige og patriotiske Handlinger, om trent i den Smag, som deslige i andre Lande og særdeles i Frankrig udkomne Skrifter. - Tillige udsettes en overordentlig Priis af 50 Rdlr. for den beste Danske Oversettelse af den tiende Bog at Qvintilian de institutione oratoria; da den formedelst sin lære rige Jndhold besynderlig fortiener at komme i flere Hænder, og at blive meere almindelig bekiendt. - Priisskrifterne maae indsendes i det seneste i December Maaned af indeværende Aar. Man føyer til dem en Devise og en forseglet Seddel, som tilkiendegiver Forfatterens Navn og Opholdsted. De indleveres til Justitsraad Schlegel, som Selskabets Secretair, hos hvilken ogsaa de Skriften kan afhentes, som for de sidst udsatte Priser ere indkomne.