JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
J den Henseende behager D. K. H. kun at betragte Dem selv som Dommer. Af mit Svar til Hd. Maj. vil De erfare, at kun Agtelse for Hs. Maj. udgjor den Grund, der afholdte mig fra at gjøre min Ret til at møde i de offentlige Andiencer i næste Maaned for Hs. Maj. gjeldende. Men, Sie, paa det man ikke skal formode, at D. K. H. Ord har en Betydning, jeg forfærdes for, føler jeg mig forbunden til, at sporge D. K. H. hvilke Omstændigheder, der retfærdiggjøre det af Dem gjorte Skridt? Jeg skylder mig selv, min Datter, og Nationen, som jeg har at takke saa meget for min Æres Retfærdiggjørelse, at minde D. K. H. om det, De veed, at efter aabenbare Forfølgelser og hemmelighedsfulde Efterspørafler om ubekjendte Anklagelser, mine Fienders Ondskab er falden ganske tilbage paa dem selv, og at jeg, ved Kongen, efter hans Ministeres Raad, har, efter min fuldkomne Retfærdiggjørelse, faaet min Rangs fulde Rettigheder ved Hoffet tilbage. Siden Hs. Majestæts beklagelsesværdige Sygdom, har jeg i Parlamentets og Nationens Aasyn forlangt, at man skulde bevise mig min Brøde, eller behandle mig som uskyldig. Jeg er bleven erklæret for uskyldig, og vil ikke lade mig behandle som skyldig. Sir, maaskee vil De vægre Dem ved at læse dette Brev. Men Verden maa vide, at jeg har skrevet det, og den vil erkjende, hvorfor jeg ved denne Leilighed afstod fra min Stands Rettigheder. Der kan imidlertid komme Leiligheder (een er, som jeg haaber, langt borte) hvor jeg maa fremtræde offentligen, og D. K. Høiheds Nærværelse ogsaa er nødvendig. Kan D. K. H. beregne hele Omfanget af Deres Erklæring? Har D. K. H. glemt Deres Datters nær forestaaende Formæling, og Mueligheden af vor Kronning, Jeg giver Slip paa mine Rettigheder i det Tilfælde, hvor deres Forsvar ikke er uundgaaelig nødvendigt, for at trøste Dronningen, saa meget det er mig mueligt, i den ubehagelige Stilling, hvori D. K. H. har sat hende, ikke fordi jeg er mig bevidst nogen Dadel, eller fordi jeg drager disse Rettigheders Tilværelse eller min Ret til at nyde dem, i Tvivl. Sir, Tiden, De har valgt til dette Skridt, gjør det saa meget farligere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
Mange høie Fremmede ere allerede ankomne i Engelland, blandt andre, som jeg har erfaret, den høie Arving af Huset Oranien, der har ladet sig melde som min tilkommende Svigersøn. Af Deres Selskab er jeg paa en uretfærdig Maade udelukket. Andre ventes, hvis Rang ligner Deres, for at feire med D. K. H. Europas Fred. Min Datter vil første Gang fremtræde med den Glands, der tilkommer dette Riges formodede Arvings nær forestaaende Giftermaal. Denne Tidspunct har D. K. H. valgt, for uskyldigen at behandle mig paa det uværdigste, og af alle Hs. Majestæts Undersaatter afholdes jeg allene af D. K. H. fra at møde paa min Plads, for at deele den almindelige Glæde, og berøves den stolte og behagelige Følelse, der er hver Moder, undtagen mig, tilladt. er Sir D. K. H. tro Ægtemage Caroline P. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
Staden Antverpen har ansøgt hos Ludvig XIIIom, at faae de fra dens Kirker bortslæbte Malerier af Rubens og andre store Mestere tilbage. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
Jndvaanerne i Koblenz havde opreist en Støtte med en pralerisk Jndskrift i Anledning af Napoleons Tog ind i Rusland 1812. En russisk General, som i Vinter indtog Staden, har ladet sætte derunder: "Seet og approberet af den commanderende russiske General i Koblenz 1813." (S. B.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
For nogen Tid siden besøgte Keiseren af Marokko Tanger. Han kom ei ind i Byen, men lod Consulerne hente til sig, for at imodtage deres Opvartning. Han begav sig herfra til Meking, og siden til Marokko. Stedst sine engang antagne Regjerings Grundsætninger tro, holder MuleiSoliman Orden og Rolighed i sit Rige. - J de Europæiske Magters Forhold med denne Stat er der i de senere Aar ikke foregaaet nogen Forandring. Magadore og Tetuan ere de eneste Havne, hvor nogen Handel drives med Europa. - Den epidemiske Sygdom, som nyligen rasede i Cadix og Gibraltar, blev lykkeligen hindret at komme til Marokko, formedelst de tagne Forsigtighedsregler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
Jngen smitsom Sygdom har paa flere Aar været gængse her. - Breve fra Gibraltar sige, at Qvarantainen er aldeles hævet paa Malta, og at man har ved en høitidelig Taksigelsesfest feiret den smitsomme Sygdoms Ophævelse. Efter senere Efterretninger fra Malta skal Pesten imidlertid paa ny være udbrudt paa Øen Gozo. (Hand. Tid., Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-21
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Ge Ellevte Aargang. No. 51. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 25 Junii 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
J Anledning af Spørgsmaaler om Bygge maaden med Leer og Halm, i Skilderiet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
No. 13. d. A. (Fortsættelse; see forr. No.) Hvad angaaer Behandlingen, da skal derom med det første blive leveret Underretning, naar jeg faaer modtaget en Efterretning, jeg først ønsker mig, og seer om kort Tid imøde. Og desimidlertid giver mig den Frihed at nævne adskillige deels Mænd deels Steder, til hvilke den ærede Sporger, vil kunne behagentligen henvende sig med fuld Tillid til disse Mænds Velvillie, af hvilke de Fleste tillige vil kunne forevise deels fuldendte Bygninger, deels smaae Begyndelses=Prøver. Der nævnes saa forskjellige Egne, for at sætte Læsere istand til at vælge de sig nærmeste, at henvende sig til.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Jndenlandske Efterretninger. Slutningen af den afdøde Hertug af Augustenborgs Tanker om den offentlige Mening; see forr. No. Men ere De overtydede, at det er Deres Kald at være den offentlige Menings Ledere og Opdragere, o! da ville De aldrig fornedre Dem til at være dens Hoffinder, som med Fornægtelse af Sandhed og Deres egen Menneskeværdighed smigre for den. De ville aldrig ved ussel Frygtelade Dem bevæge til at istemme den, naar den farer vild, og er retfærdig. De ville ikke nedrigen tale nogen af Dem erkjendt Fordoms Sag, for ikke at tabe hos Mængden. De ville ikke strøe Virak for nogen af Dem ringeagtet Mand, fordi hun er Mængdens Yndling. De ville ikke, ogsaa kaste en Steen efter den overvundne og uskadelige Daare, for at forsones med Mængden, eller tigge dens Klap. De ville ikke fornægte en Ven, en Velgiører, fordi han miskjendes, eller hades af Mængden. Slige Skjændigheder ere fremmede for den sjæleopløftende Videnskabs Bekjender; de vilde røve ham de bedre Menneskers Agt og Tillid, og hans Jndflydelse paa disse var tabt for bestandig. - Men selv i den tilladte Bestræbelse efter Folkestemmens bifald ville De vide at holde Maade. Langt fra Dem være hiin ængstelige Beregning af den Jndflydelse, Deres Forhold og Adfærd kan have paa Deres Medborgeres Mening. Anseer blot disses bifald, som den tilfældige Belønning for Deres redelige Medvirkning til det Gode, men aldrig være det det sidste Maal, De have for Øie. De, Sandhedens indviede Discipler, forstaae at vurdere Folkegunstens Værdie. Denne maae De ikke søge forat hylde en barnagtig Forfængelighed, eller ved dens Hielp at opnaae ærgjerrige Hensigter. Aldrig maae De overmodige overlade sig til dens Nydelse, men betjene sig af den som Middel til høiere Maal. Og er Dem Folkemeningen imod, da oppebier med mandig Rolighed bedre Dage, og stræber ikke ved Nedrigheder at gjøre Ubesindigheder gode. - De skulle ved Folkets Opdragelse bringe den offentlige Mening til Modenhed. Som Skribenter, skulle De lede denne Mening, ikke forkynde den. De, der opkaste sig til den offentlige Menings Ordførere, ere stedse mistænkelige. De skulle som Ungdommens Lærere hos deres Lorlinge udvikle, grunde, befæste Følelsen for det Høie, det Moralskskjønne, for Sandhed og Dyd. Men overhovedet skulle De udbrede saadan Oplysning, der bebuder sig ved Retfærd og Velvillie, ved Sindighed og Sædelighed. Har end enhver anden Oplysning en relativ, ofte tvetydig Værdie, da er Værdien af denne afgjort og stedsevarende. Kun ved den kan Folket blive værdigt til, at Sandhed og Frihed skulle boe hos det; kun af dens Hænder kan det erholde Sandhed og Frihed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Et Tillæg til den Danske Statstidende No. 82 indeholder den imellem Danmark og StorbriLannien d. 14 Jan. 1814 i Kiel sluttede Fredstractat. Dens Hovedindhold har allerede været anført i No. 14 af Skilderiet f. d. A., dog er Artiklen angaaende Coloniernes Tilbagegivelse ved de i Lüttich d. 7 April 1814, paa hvilken Dag Ratificationerne af Hovedtractaten udvexledes, sluttede Tillægsartikler, bleven forandret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Den 16de d. M. er udstedt en Forordning for Kongeriget Danmark, hvorved Afgivten for Brændevinsbrænden samt for Consumtionen af indenlandsk Brændeviin bestemmes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Aalborg, d. 12 Junii. Efter Almanaken have vi nu Sommermaaned; men Mange, især Gamle og Svagelige, maae endnu tye til Kakkelovnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
En stærk vedholdende Storm i de sidste Dage har desuden gjort betydelig Skade paa Frugttræerne, hvis overflødige Blomster eller lovede riig Afgrøde. (Aalb. Av.) - (Ogsaa i Egnen omkring Kiøbenhavn have Frugttræerne Overflødighed af Blomster, der nu tildeels have sat en betydelig Mængde Frugt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Ribe, den 21 Junii. Skrivelse fra en Beboer paa Randbøl Hede af 17 Junii 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Sidstafvigte Onsdag Formiddag opkom en Hedeild ved en udflyttet Gaard fra Colonien Frederiks haab, som anrettede meget Ødelæggelse. Jlden rasede med en Vælde, som næsten ingen Hedebeboer i disse Egne mindes at have seet Magen til. Den nordre Deel af det tilgrændsende Waarbasse Sogn, leed særdeles meget. Nogle Beboere i Colonien Frederiksnaade og Moltkenberg, Eieren af Gaarden Slang og Lille Almstok mistede deels deres bedste Hedestrækninger, deels deres Englod. Ogsaa nogle Tørv og enkelte Stykker af Rugagre brændte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Samme Dag og samme Tid bleve trende Gaarde, hvoraf en særdeles stor og velbygget, i Landsbyen. Jordrup lagte i Aske. Beboeren fik næsten intet reddet. Det ulykkelige Tilfælde indtraf tillige, at Byens Smed, under sin Jver for at redde forandre, indebrændte. - Rugen tegner i Aar kun Den er næsten overalt tynd, plettet og ringe. kort. Ogsaa Vaarsæden lider særdeles meget af den vedvarende Kulde og Tørke. Hvor Sæden, staaer bedre, er det tildeels en Følge af et forbedret Jordbrug. Saaledes har jeg hos en Mand, hvis Lod begrændses af Hede, seet Kløver, Vaar hvede og Hør, som lover ypperlig Afgrøde. Riber Avis.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Kjøbenhavns Børs den 24de Junii. Cours. Hamb. 505 1/2 k. S., 5083 l. S. Amsterd. 460 l. S. London 17 Rbdlr. 56 sk. k. S. Spec. 520. - Specier solgtes til 31 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet 65 1/4 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
(Af Lübecker Avis.) Engelske Blade meddele nu den imellem de allierede Magter og Keiser Napoleon d. 11 April sluttede Trectat, hvorved denne frasiger saavel for sig, sine Arvinger og Efterfølgere, som for alle Medlemmer af hans Familie al Souverainitets- og herskabelige Rettigheder til Frankrig, Kongeriget Jtalien, og hvert andet Land. Keiser Napoleon og Keiserinde Marie Lovise beholde for Livstid deres Rang og Titel. Keiserens Moder, Brødre, Søstre, Cousins og Niecer beholde ligeledes, hvor de end maatte opholde sig, Titel af Prindser og Prindsesser af hans Familie, Øen Elba beholder han saalænge han lever som et Fyrstendomme, med fuldkommen Souverainitet, og desforuden 2 Mill. Fr. i aarlig Jndkomst, hvoraf 1 Mill. tilfalder Keiserinden; til hende overlades Hertugdømmet Parma, Piacenza og Guastalle, der gaaer over til hendes Søn og hans Efterkommere i lige Linie, Prindsen skal føre Titel af Hertug af Parma &c.; de allierede Magter forpligte sig til at skaffe Øen Elbas Flag Respect hos de barbariske Magter, og Forholdene skulle være de samme som med Frankrig, en for alle Afdrag og Byrder fri Jndkomst af 2 1/2 Mill. Fr. tilstaaes Napoleon og hans Familie i Frankrigs store Bog, og denne skal tilhøre Prindserne og Prindsesserne af hans Familie som fuldkommen Eiendom med fri Raadighed; disse Jndkomster skulle fordeles saaledes: Napoleons Moder 300,000 Fr., Kong Joseph og hans Gemalinde 5000,000 Fr., Kong Ludvig 200,000 Fr. Dronning Hortensia og hendes Børn 400,000 Fr.; Kong Hieronymus og hans Gemalinde 500,000 Fr.; Prindsesse Elise 800,000 Frank.; Prindsesse Pauline 300,000 Fr.; desuden beholde de deres bevægelige og ubevægelige Eiendom, af hvilken Natur den end maatte være, og nyde Jndkomsterne deraf, Keiserinde Josephines aarlige Jndkomst nedsættes til 1 Mill.; Prinds Engen skal have et anstændigt Erablissement uden for Frankrige de Besiddelser, Napoleon har i Frankrig, som Domainer, eller som Privatgods, der tilhører Kionen, de Summer, han har tilgode i den store Bog, eller som ere satte af ham i Frankrigs Bank, Forstactier eller paa andre Maader, og han overlade Kronen, tilbageholdes som Capital, der ikke maa overstige 2 Mill., for at anvendes til Fordeel for de Personer, hvis Navne findes paa en Liste, som Keiseren vil undertegne og som vil vorde den franske Regjering tilstillet; alle Krondiamanter blive i Frankrig, Napoleon tilbagegiver den offentlige og de andre Statscasser alle de Penge, der efter hans befaling ere blevne udtagne deraf, de, som ere skrevne paa Civillisten undtagne, Napoleon tillades at medtage og beholde 4000 Mand Frivillige, Officierer, Underofficerer og Soldater af hans Garde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Tractaten er undertegnet af Metternich, Sta bion, Rasumoffsky, Nesselrode, Castlereagh, Hardenberg, Ney, Caulincourt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Keiseren af Rusland og Kongen af Preussen, som nu ere ankomne til London, modtages allevegne hvor de lade sig see med den lydeligste Jubel, og af en talløs Mængde. Staden London gav dem d. 18de d. M. en Fest, der kostede 20,000 Guineer. Den preussiske Statscantsler Friherre von Hardenberg og Feldtmarschal Blücher ere ophøiede i Fyrstestanden, den sidste under Navn af Fyrst Blücher v. Wahlstadt; Generalerne Yorck, Kleist, Bülow, Tauenzien, Greisenan i Grevestanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
J alle franske Havne tør nu, saalænge Krigen, mellem Engelland og Amerika staaer paa, intet Skib udrustes for de krigførende Magters Regning, og ingen Fransk tør tage Deel i Rustningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Da man, nylig anmeldte Prinds Engen under Navn af Grev Beauharnis hos Ludvig XVIII, skal denne have sagt: lad Prinds Engen komme ind. Jngen Udlænding, med mindre han har faaet et Naturalisationsbrev af Kongen, skal have Sæde i Pairernes eller de Deputeredes Kammer i Frankrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Lord Wellington har d. 24 f. M. holdt sit Jndtog i Madrid, hvor han blev modtagen med udmærkede Æresbeviisninger. Kongen af Spanien har, efter sin Tilbagekomst i sine Stater, ophævet alle af Cortes udstedte Acter. Klosterne i Spanien skulle oprettes igjen og gives deres fratagne Eiendom tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Kong Joachim har ophævet Conscriptionen i Neapel og indført det forrige Recruteringsystem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
D. 24de holdt Paven sit høitidelige Jndtog, i Rom. Kongen af Spanien, Carl IV, hans Dronning, Dronningen af Etrurien, Jnfanten Don Francesco, Hertuginden af Chablais, med deres Hofetat vare kjørte den hellige Fader i Møde. Kongen af Sardinien havde begivet sig til Vaticans Kirken, hvor han kastede sig for Pavens Fødder, for at kysse dem, men den hellige Fader søgte at afholde ham fra dette Ærbødighedsbevis ved at somfavne hen. Om Aftenen var hele Rom paa det herligste illumineret. Marsch. Davoust er i al Stilhed, saa at sige incognito, uden mindste Følge afreist fra Hamborg til Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Kongen af Preussen har fra Hovedqvarteret, Paris d. 3 Juni udstedt en Kundgjørelse til sin Armee, hvori han tilkjendegiver den sin Tilfredshed med dens udviste Tapperhed, og hvori det hedder: Krigere, J have ikke skuffet min Tillid eller Fædrenelandets Forventning. Femten Hovedslag, næsten daglige Fægtninger, mange med Storm tagne Stæder, mange erobrede faste Pladse i Tydskland, Holland, Frankrig betegne eders Vei fra Oder til Søine, og ingen Rædselsdaad har plettet den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Universitetet i Gottingen erholder paa Prindsregenten af Engellands Bekostning et Exemplar af alle nogenlunde mærkværdige Bøger, som ere udkomne i Storbritannien siden Aaret 1806, i hvilken Tid bemeldte Bibliothek ingen engelske Bøger har kunnet faae. (St. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Subscription paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Hoeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-25
Kiøbenhavn. Trykt hos P. H. Høkes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. - Beg Ellevte Aargang. No. 52. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Sold. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 28 Junii 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse.) Den Snildhed, hvormed Keiserværket blev forberedet og drevet, fortjener Beundring, og de Traade, der satte denne konstige Maskine i Bevægelse, vare saa fine, at kun faa formaaede at øjne dem ret tydeligen. Allerede i Marts blev i Senatet, man veed ikke af hvem, det Forslag, at gjøre den høieste Magt arvelig i Buonapartes Familie, brag paa Bane. Carrion Nizas, en Tribun, det siden anbefalede dette Forslag, meget ivrigen i Tribunatet, sagde: "at dette langt fra ikke var som nogle troe, det endelige Resultat af noget, som allerede længe har været paapønset, forberedet med ligesaa konstig Færdighed som urokkelig Villie af den første Consul. Denne har ydermere været den sidste, der deeltog i den hellige Sammensværgelse for Fædrenelandet, som siden d. 18 Brumaire blev udkastet. Hvad der i dette Tidsløb forhandledes i Senatet blev ikke bekjendt, og dette viser allerede tilfulde, at der var Stemmer imod hiint Forslag; thi ellers havde Moniteuren sikkert ikke undladt, at underrette Folket om den patriotiske Stemning i Senatet. Sieyes nævnes især som den, der virkede imod den arvelige Keisermagt. Senatets Adresse til den første Consul (d. 27 Marts) hvori det takker for de Drackiske Actstykkers Meddelelse, er fuld af ubestemte Udtryk, og igjennem en Sky af Virak og en kjendelig Ængstelighed for at ville ud med Sproget, fremskinner dog Ønsket, at Forslaget ikke maatte blive fuldført. Der tales der "om en Overnationalret, der skal skjærpe de offentlige Embedsmænds Ansvarlighed, og sætte Conspiratorerne et Tribunal, forsynet med den fornødne Magt til at bevare et stort Folks Sikkerhed og Tilværelse, der beroe paa dets Overhoveds Sikkerhed og Tilværelse." Senatet kunde ikke have talt om en Overnationalet, dersom det havde været dets alvorlige Mening, at giøre Keisermagten arvelig i Buonapartes Familie. Det behøvede i sidste Tilfælde ikke at tale saa forblommet, da den første Consul neppe havde taget det ilde op, om det ligefrem og uden Omsvøb havde tilbudet ham Kronen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
Moniteuren, som hidtil aldeles ikke havde bekjendtgjort noget Officielt angaaende Senatets Forhandlinger, skyndte sig med at levere sine Læsere General Perpignons Lykønskningsadresse til Buonaparte i Toulouse, i hvis Slutning det hedte: Rigets Skaber, Lovgiver, Frelser udraabes som den eneste værdige til at regjere det, til at forevige dets Magt og Varighed. - Jeg holder inde- Henreven af min Følelse og min personlige Hengivenhed, ahner jeg maaskee allerede Hemmeligheder og Ønsker, der næres i mit som i Deres Hjerte, men hvis Aabenbarelse De har forbeholdt Dem." - Ovenfor sagde han man skal udraabe Førsteconsulen som den eneste Værdige til at regiere, og her kalder han det Hemmeligheder, Men Perpignon havde neppe vovet at tale om disse Hemmeligheder saa lydelig, dersom han ikke havde været overtydet om, at det var saaledes, man ønskede han skulde tale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
Den første Consul besvarede ikke Senatets Adresse førend efter fire Ugers Forløb, og denne lange og usædvanlige Dvælen lader sig ikke forklare anderledes, end at man imidlertid søgte at vinde flere Stemmer i Senatet for den arvelige Enevoldmagts Jndførelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
J sit Svar (d. 27 April) begynder Consulen, strax med de Ord: "Deres Adresse har været Gienstanden for min ivrigste Eftertanke. De har anseet den høieste Magistraturs Arvelighed for nødvendig til at beskytte det franske Folk mod vore Fienders Complotter, og de Uroligheder, der udspringe af kjæmpende Ærgjerrighed."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-06-28
Det, som Førsteconsulen her lader Senatet sige, har det aldrig sagt, maaskee aldrig tænkt, men det blev siden nødsaget til at sige det, da man havde lagt det Ordene i Munden. Sammensværgelsers Forebyggelse er den Axel, om hvilken alle Jdeerne i Førsteconsulens Svar dreie sig, og Hovedgrunden for den af ham attraa Det ede arvelige Enevoldsmagts Jndførelse. franske Folk har intet at føje til den Ære og Hæder, hvormed jeg er omgiven, sagde han, men det er min helligste og tillige mit Hjertes dyrebareste Pligt, at betrygge dets Børn den Lykke, det har erhværvet, ved en Revolution, som har kostet det saa meget. Gaaer man tilbage til Grundvolden for den arvelige Regjeringsforms Jndførelse, saa var det ikke Frygt for Sammensværgelser, som ei derved kunde forebygges, ikke heller Frygt for at Efterkommerne skulde komme til at nyde mindre Lykke under den efterfølgende end den nærværende Regjering, hvilket ligesaa lidet lod sig forebygge derved, da Forudvidenhed ikke faldt i de Dødeliges Lod, men Ønsket, at forekomme de med Valgregjeringen forbundne Uleiligheder og de deraf flydende Tvistigheder, at man gjorde Regjeringen arvelig i en eneste Familie, for paa denne Maade, at lade Fødselen gjøre Udslaget, og udrydde enhver Sæd til Stridigheder; thi det, der var anvendeligt og nødvendigt i allerede existerende monarkiske Stater, var ingenlunde anvendeligt og nødvendigt i en Republik, hvor det ved Constitutionen var fastsat, at den første Consul skulde kunne vælge sig en Eftermand. Deels var den forste Consul kun her den første Borger i Staten, deels var Valgrettigheden, ikke i Folkets Hænder.