Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-05-14
Udenlandske Efterretninger. Tyrkiske Anliggender. Den 18de April lettede atter en russisk Flaadeafdeling, under AdmiralStagewskis Commando, ved Odessa og afseilede med et nyt Detaschement Landingstropper. Divisiconschefen, General Otroschtschenko, befandt sig ombord paa Admiralskibet. J en Skrivelse fra Constantinopel af 16de April findes følgende Attringer, "Man er nu langt mindre bekymret og troer paa en nær forestaaende Udjevning af alle stridige Punkter. J det franske Gesandtskabshotel hersker atter Munterhed; thi Hr. Varennes's Sendelse synes fuldkomment at være lykket, og Jbrahim allerede at være i Begreb med at rømme Natolien. Admiral Roussin er imidlertid ikke tilfreds med det fortrolige Forhold imellem Hr. v. Butenieff og Reis-Effendi; han vilde gjerne forandre, hvad der ikke lader sig forandre, og gad gjerne alene udøve Protectoratet over Porten. Men hans ildligere mislykkede Forsøg har bragt ham i Miscredit, og der vil Meget til, inden han atter kan opsvinge sig paa det høie Standpunkt, hvorpaa den franske Gesandt ellers sædvanlig har staaet. Den franske Jndflydelse vil være meget afhængig af Jbrahims Forhold; viser han sig virkelig saa villig, som Hr. Varennes forsikkrer, og er det virkelig dennes Forestillinger alene, der have bevæget ham til at tiltræde Tilbagemarschen, saa er Porten i alt Fald Admiral Roussin Tak skyldig. Der gives vel Folk, som tvivle om Natoliens fuldkomne Rømning og mene, at Paschaliket Adana er en Anstødssteen, som vanskelig vil væltes af Veien; men Jbrahim vil dog vist være klog nok til ikke at spænde Buen for høit, han har sikkert havt Efterretning om, at russiske Tropper ere landede paa Asiens Kyst, og dette maa vel have fremskyndet Underhandlingerne mellem ham og Hr. Varrennes, saat Russerne, uden at vide det, med deres Vaaben have understøttet den franske Diplomatik. Om nu Russerne ville drage bort igjen, eller længere blive i deres Stilling, er et Spørgsmaal. Efter Hr. v. Butenieffs Erklæring, at dømme, ville de blive, indtil Jbrahim er kommen tilbage over Syriens Grændse, og dette vil under alle Omstændigheder vare over 6 Uger". Franske Blade berette, at i en Sammenkomst mellem Grev Poz30 di Borgo og Hertugen af Broglio, denne Sag angaaende, har Førstnævnte erklæret, at hans Regierings Hensigt var, at lade de russiske Tropper forblive paa Portens Territorium, indtil Tvistigheden om Districterne Adana og Orfa ganske vare bilagte. Herimod indvendte Hertugen af Broglig, at de franske Tropper jo havde rømt Velgien strax efter Citadellets Jndtagelse, uden at tage de øvrige Stridspunkter til Paaskud for længere Ophold; Russerne burde derfor under lignende Forhold gaae frem paa en lignende Maade. Men Grev Pozzo di Borgo svarede herpaa, at Forholdene ikke vare de samme; de belgiske Anliggender vare behandlede af alle Magter i Forening; i Orienten derimod var Keiseren af Rusland, af egen Drift og uden at spørge Nogen tilraads, intercederet, havde saaledes taget paa sig alene Ansvaret for Alt, hvad deraf maatte flyde, og maatte altsaa have Ret til, naar det behagede ham, at lade sine Tropper blive for det Første paa tyrkisk Grund. Efter denne Samtale fandt et Ministerraad Sted, hvorefter Courerer afsendtes til Wien og Petersborg, og Depe, scher affærdigedes til Constantinopel. D. 5te d. M. tidlig om Morgenen, havde Hertugen af Broglio en Samtale med Grev Apponp; men denne skal, under Paaskud af sin nær forestaaende Afreise, have vægret sig ved at tage Deel i Underhandlingerne med den russiske Diplomat. Constitutionel udlader sig i denne Anledning saaledes: "Striden imellem Porten og Mehemed Ali synes Biilagt; men Russerne ville blive i Constantinopel, for at opretholde det tyrkiske Riges Integritet, der har lidt saameget ved den franske Jntervention. De sige, de ville reorganisere Armeen, regenerere Administrationen og restaurere Mahmuds Trone (paa samme Maade, vel, som de restaurerede vor 1815). Ogsaa forsikkrer man, at de forlange 150 Mill. Rubler til Erstatning for deres Hjælp. Vist er det, at de ville blive, hvad saa end Admiral=Ambassadeuren siger dertil; men ville Østerrig, Frankerig og Engelland tillade, at Rusland sætter sig fast i Bosporus." - Handelsbreve, fra Wien berette atter, at Freden nu definitivt er sluttet; men det lader ikke til, at der endnu fæstes synderlig Lid til denne Efterretning.