Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-01-25
Vi have dramatiske Selskaber, vi have Klubber, vi have Fugleskydning, vi have Masquerader, vi have Læseselskaber, Summa Summarum, vi have de fleste Ting, som Kjøbenhavn bryster sig af. - Vi have ogsaa Patrioter, ret ægte Patrioter. Da det nyligen hedte, at Amtmanden skulde passere igjennem vor By, havde vi beredt os paa en stor Høitidelighed. Kjøbmand 8., Forligelsescommissair og første Directeur i det dramatiske Selskab, havde foranstaltet, lige udenfor sin Gaard, en stor Æreport; den var meget konstig flettet af Muskedonnere og prydet med store Strudsæg, som et Sindbillede paa den Africanske Handels Flor. Paa den ene Side stod med forgyldte Bogstaver: Denne Æreport har den første blandt Kjøbmænd ladet opreise til Hæder for den første blandt Amtmænd. Hele Byens Ungdom øvede sig adskillige Dage i at exercere, for at kunne modtage Amtmanden med militaire Honneurs. Nogle af Byens fornemste Pigebørn lærte at synge hos Degnen, for, efter Musiquens Regler, at afsynge et Vers, passende til Dagens Høitidelighed, og forfattet af Hr. Procurator B. Af Mangel paa en Stormklokke, skulde der ringes med Brandklokken. Læreren i den offentlige Skole havde ladet sig gjøre en sort Manchesters Kjole med røde broderede Opslag. Alle Disciplene skulde under hans Hovedanforselgaae Amtmanden i Møde og synge et lydeligt Te deum. En Deputation af ti Borgere, alle klædte i eens Uniform og ridende paa blissede Bæster, skulde modtage Amtmanden, og een af dem skulde lykønske ham paa de respective Borgeres Vegne. Byfogedens, Degnens og Forpagterens Kone skulde været klædte som de tre Gratier, og strøet Blomster for Amtmandens Fied. Men ak, denne store Høitidelighed, der kunde gjort vor By saa megen Ære, eder vilde bleven omtalt i alle Dagens Blade, blev et Offer for Conjuncturerne, Amtmanden kom imod vor Formodning og de meest officielle Jndberetninger midt om Natten igiennem vor By. Jnden man nu fik refereret og confereret, detacheret og exerceret, saa var Amtmanden allerede over Bjerg og Dal- og over brusende Søer. Jmidlertid ere og blive dog de blotte Tilberedelser til Festen et evigt Mindemærke og Indbyggernes patriotiske Følelser. Den delige Æreport med Strudsæggene er nu bleven hensat i Klubbens Jndkjørselsport, hvor den forevises alle Fremmede og Reisende, som besøge vor By. Skolelærerens sorte Manchesters Kjole med røde Rabatter, de tre Gratiers Dragt &c. befinde sig nu i det dramatiske Selskabs Garderobe, De betragtes som ægte Reliquier, og ingen sand Patriot kan see dem uden at fælde hagelstore Taarer. - Vort dramatiske Selskab straaler nu i sin fulde Middagsglands. Dets Personale er Skuespilkomstens Triumph. Præstens Kone spiller unge Pigers Roller i de Kotzebueske, Jungerske og Jf landske Stykker. Hendes Mand, som dog er en meget gravitetisk Geistlig, kan med al sin Gravitet ikke andet end beundre sin Kones naturlige Spil, især naar hun spiller Coquette roller. Degnens Kone er første Sangerinde, og Forpagterens første Soubrette. Naar man undtager, at den første, ved at danne sig lidet for meget efter sin Mands Sang, har faaet et Slags Choralstemme, og at den sidste er temmelig vel ved Magt, saa ere de begge Thalias, udkaarede Yndlinger. Vi opføre ogsaa store Balletter, der componeres af vor Balletmester, som egentlig er Skræder af Profession, men, til Trods for Kjøbenhavns Comoediedansere, danser som en Engel og springer som en Cassotti. Vi opføre store herviske Sørgespil. Det værste er, at Machineriet ikke vil flaske sig. Vor nuværende Machinmester, som er Rokkedreier og constitueret Garderobeforval, ter, samt Justitsdirecteur i Klubben, begynder nu at blive temmelig gammel og svag, og kan ikke tage meere nogen virksom Deel i Bestyrelsen. Men desuagtet have vi dog nyligen havt Herman v. Unna. Dog kunde den hemmelige Ret ikke forestilles paa Theatret, men Tilskuerne og de spillende Personer maatte forføie sig hen i Raadstuekjelderen, hvor denne Scene blev given med al muelig Natur. Vi opføre og Emilie Galotti, men omarbeidet til et Lystspil af Byfogedens Søn, der har studeret i Kjøbenhavn og forstaaer sig paa Comoedieskriverie. Forpagterens Kone spillede forleden Emilie saa ypperlig, at hendes Mand og Stadens Ypperste vare færdige at briste af Latter.