Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-09-08
Denne Maaned vil blive uforglemmelig i Danmarks meteorologiske Annaler ved en Storm, som indtraf i det Øieblik, da en stor Deel af Sæder var næsten moden og nærved at blive meiet; den traf uheldigviis dette Land og anrettede overordentlig megen Skade. J de første Dage af Maaneder havde Vinden været meget foranderlig og dreiet si omkring efter alle Hiørner; den havde været svag og det blev næsten hver Aften stille Veir, Lufter var tør og kun et Par Vindtaarer faldt imellem Det var varmt om Dagen, hvorimod Aftenerne var kjølige; Barometret havde staaet temmeligt høit og intet bebudede det forestaaende Uveir, om Eftermiddagen kunde trække nogle Skyer op, men de forsvandt snart. Den 3. Aug. indtraf dog et besynderligt Natur Phornomen: det var ganske stille og klan Veir, om Eftermiddagen reiste sig nogle faa Skye som hurtigt trak over den klare Himmel, nu opstopludselig en Hvirvelvind saa voldsom, at man knakunde staae paa Benene; men den varede ikke ove 5 Minutter: Luften blev siden klar og roelig som tilforn. - Den 7de gik Vinden om til Nordvest, men uden at være stærk, Luften var deels varm o deels kiølig, deels klar og deels bedækket, der faldt et Par Smaabygger, Barometret faldt til Regn og Blæst; men man kunde ikke formode noget usædvanligt Veir. Den 8de reiste sig en voldsom Storm af Nordvest, som varede ved den 9de og 10de, dog aftog den i de to sidste Dage, vilde Skyer trak over Himlen og afvexlede med Solblik; det blev overmaade koldt; Veiret var rædsomt, Træerne bevægede sig som Bølger; deres Blade visnede, bleve sorte og faldt af de Partier af Skovene og Haverne, som vare udsatte for Vinden, fik et vinterligt og sørgeligt Udseende, Frugterne bleve revne ned af Træerne og umodne strøede omkring paa Jorden; den Sæd, som var nærved at blive moden tabte sit Frøe, og paa den mindre modne, blev naar den var høi af Væxt, Axene afslidte af den voldsomme Bevægelse, eller dog meget beskadigede. En saadan Ulykke kan ikke mindes her i Landet. Det var en Lykke for denne Egn, at Rugen, som er særdeles god i Aar, var for det meste meiet, og selv noget indkiørt inden Stormen kom. Den som radede Byg og den høie Hvede lede meest. Ulykken traf, efter Omstændighederne, enkelte Egne og Jordbrugere langt mere end andre. Ved Kysterne og paa høie Banker var Skaden størst, mange over dreve ogsaa den Skade, som de havde lidt; hvor den ikke var meget stor fik Landmanden en Erstatning for det i det overmaade heldige Høstveir, som fulgte ovenpaa; thi i vaadt og uroeligt Ver gaaer ogsaa noget til Spilde, en overdreven Dyrhed vil blive forebygget ved den rige Høst i Udlandet; Tilførselen fra Rusland til Foraaret kan bringe Kornpriserne meget til at dale. – Det er besynderligt at ved dette Uveir faldt ikke Barometret dybere end til stærk Regn. To Dage derefter, den 12te, havde man med sydlig Vind ovenpaa denne Kulde og en svær Hede, og en ubehagelig Qvalme ogsaa hørtes en Torden om Aftenen at bundre i en Afstand; det samme var Tilfældet den 25de, Qvalmen var saastor, at man neppe kunde trække Veiret; men nu blev ogsaa Luften afkølet af en stærk og vedholdende Torden, som medbragte en velgiørende Regn, som vedvarede den hele følgende Dag. Forresten havde man hele Maaneden igiennem, fra den store Storm og til dens Udgang, en vedvarende Tørke, først med nordvestlige, og siden med østlige Vinde, for det meeste var Luften ganske klar, og kun af og til trak en Skye over Himlen; Barometret holdt sig omtrent ved ustadigt; Luften var afvexlende kold og varm, Østenvinden vare kolde imedens Solen skinnede varmt, som i det tidlige Foraar. Vindene vare afvexlende stærke og svage, for det meste stille Veir hver Aften. Solen gik ofte gloende rød ned og et ildagtigt Skiær stod længe over Horizonten, sildigt indfandt Mørket sig. Ofte saae man paa den aldeles skyefrie Himmel, efter Solens Nedgang, et Stykke op over Horizonten, et purpurrødt Skiær oppe i Luften, med den blaae Luft imellem det og den nedgaaende Sols Lysning; det er Tørkens Kiendemærke, et saadant rødagtigt Skiær svæver i Sommeraftener over de tørre andiske Bierge paa Sydamerikas Vestkyst efter Solens Nedging, eller over Ægyptens gule og udtørrede Marker førend Nilens Oversvømmelse. Denne Tørke var som sagt meget gavnlig for Høsten, men meget skadelig for Græsningen. og Markerne tabte næsten ganske deres grønne Udseende; men der er godt Høe og temmeligt Foden for Vinteren. - Nordenvinden blæste 21 Gange Østenvinden 18, Vestenvinden 17 og Søndenvinder, 10. Man kan maaskee forvente et vaadt og mildt Efteraar. - 5 Gange Storm, Vindstille i 14 Dage, Solskin i 30, Skyer i 20 og 8 Dages Væde) August Maaned i Fior var ikke mindre tør og dertil langt hedere; men dengang regierede ogsaa Søndenvinden; Høsten blev 14 Dage tidligere tilende dragt end i Aar.