Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1771-02-11
Adskillige gode Venner have bedet mig, at jeg vilde bevise Dem den Ære og laane nogle tusinde Daler af Dem. Jeg har afslagen Dem det alle, siden jeg ikke vil være nogen anden forbunden end Dem, min Herre! Min Sekretær har Ordre at modtage af Dem tusinde Daler, som jeg behøver denne Aften. Det er en ringe Ting, hvilken jeg dog anseer som en særdeles Prøve paa Deres Venskab til mig, og som jeg vil skatte saa høit, som om De havde tient mig i den vigtigste Sag. Angaaende Betalingen kand De forlade Rabeners Satiren, 3 Th. Ed. 1762, pag. 264, seg. sig paa mit Ord. Vil De endnu være skrere skal De faae min Vexel. Jeg tiener Dem ved andre Leiligheder med Fornøielse o. s. v. Svar. Raadige Herre har saa til yttret Deres Fortrolighed til mig, at jeg billigen maa tage i tænkning at misbruge den. Jeg er ikke i Stand til at tiene Dem med de begierte tusinde Daler, uden at giøre mine andre Venner skind, syge over mig. Derom er jeg overbevist, at jeg kand forlade mig ligesaa meget paa Deres høit Ord, som paa Deres Vexel. Derom vil Deend mere overbevise mig, dersom De er saa naadig at befale Deres Sekretær, at han betaler mig de tusinde Daler, som ere forfaldne til sidste Messe Dette vil holde mig i Stand til igjen at tiene Dem ved en anden Leilighed. Jeg er med den Rees. største Ærefrygt o. s. v. Herr Broder, Tænk, hvor det gaaer mig. Jeg forlanger, af den forbandede Jøde, Kiøbmanden N. et tusinde Daler. Jeg har begieret dem paa den artigste Maade i Verden, og den Skurk har ei alle ne nægtet mig det, men end og krævet mig for to tusinde Daler, som jeg er ham skyldig, og jeg allerede for længe siden havde glemt. Han har denne Morgen været hos mig, og truer med Arrest; vær saa god og forstræk mig disse to tusinde Daler indtil næste Uld=Marked. Jeg vil redelig betale dig, da du og veed, hvorledes en er tilsinds, som har Vexler paa Halsen. Underskriv i det ringeste min Vexel med; maaskee den Hund bier mig endnu et halvt Aar. Underskrive vil du dog vel Det vil ikke letteligen den ene Cavalier negte den anden. Lev vel, og svar snart. Svar: Herr Broder! At kommer en Hast fra Sagen: Jeg har ingen Penge, og saa længe jeg ikke er drukken, gaaer jeg ikke i Borgen for nogen. Det er just vor Ud lykke, at vi Cavalierer underskrive med Glæde, (Fortsætte. for hinanden, og maa betale med Angest. Jblant hundrede er der vel halvtredfindstive, som ved denne udoverlagte Trohiertighed blive bankerot. Den som selv sætter sin Formue til, nyder dog endnu noget for det; men den, som sætter sig i Borgen, den maa bungre ihiel i en andens Navn. Tag mig ikke denne Prædiken ilde op. Du kiender mig; og skal det da være eengang, saa er det dog bedre du bliver nu lidt fortrydelig paa mig, da jeg av slaaer dit Forlangende, end at du siden skulde blive min Døds=Fiende; og det blev du vist, naar jeg vilde have mine Penge fra dig igien. Jeg har af mit gandske Hierte ondt af dig, min Broder, paa min Siel af mit gandske Hierte; men hvorledes skal jeg hielpe dig, Penge har jeg ei, det veed du, dertil er jeg for fornem, og om et halv Aar naar vi skal betale, har jeg ligesaa lidet Penge, Hvad ville vi siden begge begynde med, da du alene nu ei veed hvad du skal giøre, Det er slemt nok, at vi maa give de christne Aagerkarle saa mange gode Ord, naar vi faae Penge til laans. Lad ham nu give dig gode Ord igien, inden du betaler ham. Regne de Skurke det for slet intet, at vi forsikkre dem om vort Venskab, tilbyde dem alvor Tieneste, bukke og ydmyge os for dem, naar vi bevise dem den Naade, og giver dem en Lax Papiir for to tusinde Daler, havde de ikke flere Penge end vi, behøvede vi et til Nødtørft det, da have til Overflod; saa vilde vi vel omgaaes anderledes med det Borger=Pak. Lad ham løbe en Tid, saa bliver han kied deraf. Er du bange for Vexel=Arrest? Du er dog intet Barn, den, der er i saa stor Gield som du, den, tænkte jeg, skulde bedre forstaae Haandverket. Forstaaer du det ikke, saa tael med min Avocat, han skal lære dig det, og dersom du vil, skal han saaledes om dreye Sagen, at din Creditor endnu kommer til at giøre dig Avbigt og Erklæring. En god Af vocat er altid bedre end rede Penge! Er det Uret Godt, lad ham sørge derfor, og farer han til Dievels, saa reiser een meere derhen. Det skader ikke dig. Derfor er han en Avocat, at han maa vide, hvad der er lovligt og Ret. Lev vel! Det vil gaae skiønt. sen følger.) Heraf udkommer hver Mandag et Blad fra det bergenske Adresse-Contoir hos O. Brose.