JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
J de Træers Skygge, han opelskede, skulle Efterslægten fortælle sine Børn den Ædles Navn, de har at takke for Ly der, hvor Forfader svedte under den brændende Soelstraale eller gjøs for de frit piskende Vestenvinde. En saadan Mand var Dannemanden Verner Jasper Andreas Moltke, nuværende Geheimeraad og Overpræsident, der for omtrent 15 Aar siden her en Halvfjerdingvei østen, for Ribe, paa en for Skyts blottet Egn, anlagde en Plantage trods den almindelige Meening, at den her herskende Vestenvind gjorde al Skovplantning umuelig. Ubemærket voxte den frem med Held, som om den skammede sig ved mindre, end Mandens tætvedliggende Værk at krone hans Jver. Den voxte frodigen og var nu istand til at yde de af Ribe Jndvaanere, der nu og da ønskede, uden at steges, at kunne drage frisk Luft underGuds frie Himmel, en behagelig Skygge. Dette saa Byens agtede og elskede Borgmester Heilmann, indrettede der med høiere Øvrigheds velvillige Samtykke en Forfriskningsplads, hvorhen Jndvaanerne af alle Stænder nu især om Hellig dagen tye. Nogle Dilettantere have ved deres Musiktalent end mere bidraget til at forhøie Nydelsen der. Jndsenderen har ved sit Ophold i Rive nydt mangen skjøn Sommeraften der, og i sit Hjerte ydet sin Tak saavel til denne Pladses første Stifter, som til dens senere Beskytter og Forskjønner. Ved sin Bortreise troede han at burde yde den offentlig, ei blot som Vidne om, at han som Mængden erkjender det Gode i Jndretningen, men og som den, der kunde give Beviis paa, at ædel Villie forenet med mandig Kraft tør endog trodse Naturens Hindringer."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Kjøbenhavns Børs d. 14 November. Cours. Hamb. 2 M. 413, a vista 420. Amsterdam 2 M. - , a vista, . London 2 M. 17 1/2 Rbdlr. Paris 2 M. - . Spec. 435. Specier solgtes til 26 Rbmk. a 26 Rbmk. 6 s., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 106 a 107 pr. 100; Oblig. 94 a 95. Norske Rigsbksedler 24 1/2. Dito Species. - Svenske Sedler 7 Rbmk. 10 s.a 7 Rbmk. 12 s. - Disconto 8 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Blandede Efterretninger. Den engelske Prindsregents eneste Livsarving, Prindsesse Charlotte Augusta, formælet med Prindsen af Sachsen-Coburg, er, efterat hun d. 8 Novbr. var nedkommen med en dødfødt Prinds, ved Døden afgaaet, tre Timer efter Forløsningen. - Kongen af Engelland har 12 Børn, hvoraf de syv ere Prindser og de 5 Prindsesser. Af Prindserne ere kun Prindsregenten og Hertugen af York formælede, de øvrige ere alle ugifte. Deres Alder viser følgende deres Fødselsaar: Hertugen af York er født 1763, Hert. af Clarence 1765, Hert. af Kent 1767, Hert. af Cumberland 1771. Hert. af Susser 1773, Hert. af Cambringe 1774. Af syv Brødre var Prindsregenten den eneste, der havde et Barn, og dette har nu Døden berøvet ham, til hans og hele Rigets største Bedrøvelse. Prindsesse Charlotte var født d. 7 Jan. 1796, og saaledes den Yngste af hele det nulevende Storbritanniske Kongehuus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Det til indenlandsk Konstflids Fremme, i Berlin stiftede Selskab bestaaer nu af 4000 Medlemmer af alle Stænder, og adskillige Kjøbmænd og Fabricanter have paa deres Borgereed forpligtet sig til, ikke at ville handle med andre Varer end indenlandske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Af Don A. Paigblauchs, paa Spansk udgivne Værk: den demaskerede Jnqvisition, et historisk, philosophisk Malerie af denne skrækkelige Ret, er nu udkommet et Udtog paa Tydsk med 6 Kobbere. Dette Skrift indeholder en interessant Oversigt over dette skrækkelige Myrdeinstitut, der, under den pavelige Fane, saalænge har raset i Europa, især i Spanien, Portugal, Frankrig og Jtalien, og været Aarsag i, at mere end een Million Mennesker uskyldigen ere blevne bragte paa Baalet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
J Augustinerklosteret i Magdeborg findes endnu en stor Deel af den Seng, hvori Dr. M. Luther har sovet, medens han var Munk der. Klosterets Forstander lader det forevise enhver, som ønsker at see det.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
En occonomisk Veiriagttager vil af Biernes sildige Droneslag spaae en sildig Vinter. Disse Smaaskabningers Jnstinct paalægger dem tidligere eller sildigere denne occonomiske Nødvendighed, for i Forhold til den tidligere eller sildigere indtrædende Kulde og dermed nøie forbundne Tid, til at indsamle deres Næring, og ved at bortskaffe de overflødige Lemmer af Familien, at beskytte sig mod tidlig Mangel. - Den Kgl. Jngenieur Chevalier i Paris, har bebudet en stræng Vinter, fordi der i begge de til hinanden svarende Perioder af Veirets Tilbagevendelse, for 19 og for 100 Aar, har hersket stor Kulde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Den Fest, som 600 tydske Studenter, eller, som de selv kalde sig, Burschen (Knøse), holdt den 18 Octbr. paa Wartburg, ved Eisenach, udmærkede sig ved adskillige Særheder. De vare for største Delen klædte i den sorte gammeltydske Dragt, der i Tydskland nu er saa almindelig. De marscherede to og to af Gangen op til Borgen, med en Fane i Spidsen, og derfra til Slotskirken, hvis Portal, hvorpaa Luther opslog fine Theses, var illumineret med adskillige hundrede Lamper. Denne reenlutherske Fest var ikke imidlertid fri for en Auto da-Fe. Man fremslæbte nemligen en Deel Skrifter, og efterat man med Mishag havde oplæst dem, kastede man dem paa et Baal. Blandt disse kjetterske Bøger vare Kosegartens Tale paa Napoleons Fødselsdag, Kotzebues og Schmalz's tydske Historie, og som Tillæg brændtes: en stiv Pidsk, en Corporalstok og et militairisk Snørliv. Resten af Natten tilbragtes ved Baalet, under lydelig Sang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Ved denne Burschen-Fest var ogsaa adskillige Professorer tilstede, iblandt andet Trompeteren Oken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Den bekiendte Prof. J. F. Fries holdt ved denne Leilighed en temmelig paa Skruer sat Tale, der begynder med: "Os optænder Kampen, den blodige Kamp for Aandsfrihed og Borgerlighed!" Men hvorledes Kjæmpere for Aandsfrihed kunne overtale sig til at brænde andre frie Aanders Skrifter, er ubegribeligt. Hvad mon Luther vilde sagt, dersom han havde været Vidne til saadan en Scene? Den 31 October og følgende Dage høitideligholdtes Reformationsfesten i Christiania saaledes: Fredagen den 31te holdtes Gudstjeneste i Vor Frelseres Kirke, da Biskoppen over Aggershuus Stift, Dr. Theol. Bech, prædikede. Efterat Tienesten var tilende, blev afsjungen en Hymne, forfattet af Student Hansen, Løverdagen d. 1ste Novbr. holdt Bibelselskabet et Møde i Vor Frelseres Kirke, hvor Central-Committeens Formand, Biskop Dr. Bech, holdt en Tale, og Jndberetning om Selskabets Virksomhed og Stilling oplæstes af dens Secretair, Exped. Seer. P. Vogt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Samme Dag Kl. 1 var Festlighed paa Christiania Kathedralskole, efter Jndbydelse ved Program, forfattet af Overlærer L. Wittrup. Skolens Rector, Professor og Ridder J. Rosted, holdt en Tale de lis, qvæ præclare de vita & felicitate hominum meruerit Lutherus som Luthers Fortjeneste af det menneskelige Kjøn). En Cantate opførtes, forfattet af Cand. juris C. N. Schwach. Paa Borgerskolen var ligeledes Høitidelighed om Eftermiddagen Kl. 5, da Jnspecteur Saxild holdt Talen, og en Sang af Lector S. Stenersen blev afsjungen. Søndagen den 2den Nov. var Gudstjeneste i alle Byens Kirker. Lector Steenersen holdt Froprædiken i Vor Frelseres Kirke. Til Høimesse prædikede residerende Capellan Dr. J. S. Garman i Vor Frelseres Kirke, Capellan A. Borch i Slotskirken og Sognepræst Lieungh i Opslo. Til Aftensang i Vor Frelseres Kirke prædikede Katechet Winsnes. Til Høitiden ved Universitetet d. 3die Nov. var Programmet forfattet af Lector S. Stenersen, og Talen holdtes af Prof. Theol. S. B. Hersleb qvæ & qualis sit libertas christiano homine dig na, quam, ecclesia restaurata, Lutherus suis vindicqvit (hvilken og hvordan er den Frihed, værdig den Christne, som Luther hævdede sine Troesforvandte ved Reformationen). Ogsaa ved denne Leilighed blev opført en Cantate, forfattet af Lector Stenersen. Tante Barbaras Klager *). Snese Aar jeg her har vandret, Og fundet Verden lidt forvendt; Men nu har Alting sig forandret, Og op og ned paa den er vendt. J hver en Siel er Hovmod faren, Og Alle tørste efter Guld, Kun Ærens Skal vil Folkeskaren, Og Kjærnen agtes kun som Muld. Mens disse Kinder end var røde, Da gik det anderledes til, Man spiste Grød og Huusmandsfødde, Og var tilfreds ved Spægesild. Da Uskyld var en Piges Hæder, Skjøndt hun var snøret smal og stram; Nu hører det til Dame=Sæder, At kaste tidligt Blyheds Ham J Klæder, gjort med egne Hænder, Hun Frugten saae af huuslig Flid, Jdeen efter det Svenske, i Stockholmsposten, No. 187, d. 15 Aug. f. d. A. Ei Jis fordærved hendes Tænder, Ei Fjas bortødte hendes Tid. Ei blegned Baller hendes Roser. Med Solen alt hun oppe var; Ved Rokken spandt hun da de Hoser, Som hendes lille Broder bar. Og Drenge deres Tid fordreve. Med lange Lexer og Latin, De græske Vers heel ofte skreve, Og nøde Vand, men aldrig Viin. Da ingen Skjægløs turde søge En Plads blandt Statens første Mænd, Og ei sin Ryg man pleied krøge, For ret at gjøre smidig den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
J Vid og Kundskab tidligt moden, Man gik den lige Bane frem, Gav ingen Skialde Spark med Foden, Før man forstod at tye dem. Ei Hovmodi blev ved Titler næred, Og gridske Overdaad med den; Man for sit eget Værd blev æret, Ved Titlen hængte intet "men?"Et Fruen kaldtes den Gang Naade Af Snyltegjæster ved sit Bord; I Huset Manden vilde raade, Var han end ei blandt Raaders Chor. Og Fruens Pige, ufortrøden. Omsanked ei paa Dansebod, Hun Særke spandt og kogte Grøden, Og saae at Madden den blev god. Hun høit ei har den stumpe Næse, Men gik i Vadmel, som sig bør; Hun kunde ei Romaner læse, Men desto bedre spinde Hør. Da fandtes ingen Sportelcasse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
J hendes blanke Torvespand, Og Fruer, selv af første Classe, Ei taalte noget Torveran. Da leved Kjøbmænd ei som Pokker, Var end Formuen ottefold; Man fandt da og iblandt dem Brokker, Ei Krummer, som i vores Old. Da saa man tidt en Kjøbmand age Med Bønder fra sit eget Huus; Men ingen hundred Løbedage Var da en Vexels Terminus. Da ingen Skræder solgte Buxer, J en moderne Kræmmerbod; Men sjeldent fandt man da og Luxer, Som deres Snit saa godt forstod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Da kaldtes Opbud og Falliter, Et Uheld, som vel møde kan; Men ei det hørte til Meriter, At byde op i hver en Stand. Da kaldte Verden det at rane, Naar Store eller Smaa de stial, Ei hvid den syntes som en Svane, Der hørte til de Stores Tal. Da leved Folk af hundred Kroner, Skjøndt Sportler vare ubekiendt; Men ingen havde trende Koner, Ei Deficit var permanent. Da var en Casse det, der gjemte Contante Penge til Behov, Og ingen Gjemmer da forglemte, At slige Penge ei var Rov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-15
Da en Præcepter kaldtes Hører, Da gaves ogsaa Skoletugt; Men nu han Navn af Lærer fører, Han knap med Drenge kan faae Bugt. Dog fik min Klage aldrig Ende, Om her jeg fulgte Tidens Skik. Paa disse Træk man alt vil kjende De Fortrin, som vor Nutid fik Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 24 Hvo Fjortende Aargang. No. 92. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 18 November 1817. Om literær Navnkundighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Jngen har endnu taget nogen Seddel i Classelotteriet, uden at det jo engang faldt ham ind, at han mueligen kunde vinde den store Lod; og ingen Forfatter har endnu betraadt Skribentbanen, uden at han jo har anseet det for mueligt, at ufødte Slægter ville nævne hans Navn og læse hans Arbeider. Men betænker man, at allerede Kong Salomon har klaget over, "at der er ingen Ende paa Bogskriveriet, og at Bogtrykkerkonsten, ved at gjøre det til en Green af Fabrikfliden, i saa høi Grad har forøget Bogmagernes Tal, saa maa man ligesaa meget studse over dem, der paa denne Vei ville naae hen til Udødelighedens Tempel, som over dem, der iblandt fire og fyrgetyve Tusend Lodder troe netop at træffe den høieste. Gaaer man ind i et Bibliothek, som det store Kongelige, og seer der adskillige Hundrede Tasinde Forfattere, der alle troede, ad den smalle Fodstie, der fører til hiint Tempel, at opnaae deres Ønskers Maal, men hvoraf det allerstørste Antal er blevet liggende paa Veien, nedtraadt og begravet i Forglemmelsens dybe Sand, saa maa man endnu mere forbauses over dem, der ville forsøge deres Lykke i Navnkundighedens end i Classelotteriets store Lykke hjul. Men uagtet vi nu i saa mange Aar have seet den ubarmhiertige Charon, uophørligen fare med hele Samlinger af Prækener, Romaner. Digte, philosophiske Systemer, Konstdomme o. s. v. til Lethes Malstrøm, saa seer man dog endnu dagligen Mennesker arbeide og svede, som Negere i Sukkermøllerne, for at naae, var det end kun den yderste Forgaard, af det saa almeenyndede Tempel. Forfatterne søge imidlertid i levende Live at kunne holde sig nogenlunde skadesløse for en muelig feilslagen Forventning efter Døden, hvorved de komme Efterverdenen i Forkjøb. De bære sig ad omtrent som Carl den Femte, der i levende Live lod holde sin egen Liigbegjængelse, for at kunne see, hvorledes den vilde tage sig ud efter hans Død. Jntet er derfor almindeligere, end at høre den ene Forfatter kalde den anden "den fortiente, den berømte, den navnkundige, den ædle, den værdige, den uopnaaelige o. s. v., men aldrig saasnart er en saadan Skribent død, førend alle Lovtalere ligesom forstumme; thi, for at kunne faae et af hine Hædersbenævnelser, er det nødvendigt, at leve og virke og lempe sig efter dem, der ere bemyndigede til at uddeele dem. Vel har Klopstock skrevet en Bog om den lærde Republik, men det gaaer under det værste Despotie ikke mindre republicansk til end netop i denne Republik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Jndsenderen af det i No. 89 aftrykte Svar, angaaende Høitidelighederne ved Jubelfesten i St. Petri Kirke, kan som Mand af Ære ikke overvinde sig til at svare paa de i No. 90 indrykkede eensidige og triviale Bemærkninger, førend sammes Forfatter har beviist, at den tydske St. Petri Menighed, har ladet døe i Fattigdom en værdig Mand, som stod ved denne Kirke, og at, ifald han virkelig døde i Fattigdom, Skylden var Menighedens. - Hertil opfordres han paa den fornærmede Kirkes og Menighedens Vegne, siden ville vi da drøfte hans saakaldte Berigtigelser, lidt nøiere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Jndenlandske Efterretninger. Da Hr. Prof. og Pastor Mourier, Decanus for den reformeerte Geistlighed i Danmark, d. 10 Nov. havde Audience hos H. M. Kongen, holdt han i det franske Sprog efterfølgende korte Tale: "Tillad, Sire, at Deres tro Undersaat iler med at nedlægge de Følelser, der befiele ham for Deres hellige Person, som en Hylding, for Deres Fødder. Det er umodsigeligen min Pligt, og jeg opfylder den med uendelig Glæde, allerunderdanigst at takke Deres Majestæt for den nye Naade, De har beviist mig, ved allernaadigst at forunde mig, under d. 28 October, Provsteværdigheden og en dertil svarende Rang, som Forstander for den calvinske Nitus i Kongeriget. En saadan Ære, Sire, som jeg saa inderligen paaskjønner, skal fordoble mine Bestræbelser, for, min tiltagende Alder uagtet, alt mere og mere at fortjene min Konges høje bifald. Den forøger den søde Tilfredshed, jeg, i en Tid af een og tredive Aar, stedse har følt, ved at leve under Deres Scepter, og Deres Majestæt være overbevist om Deres hengivne og troe Undersaats levende Ønske, at det maatte behage den Allerhøieste at forlænge, i ret mange Aar, saavel min allernaadigste Souverains Levedage, som vor høje og gudfrygtige Dronnings, der deler med Dem, Sire, vor Kierlighed og vor højeste Agtelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Den første evangeliske Doctorpromotion ved Kiøbenhavns Universitet, skeede 1543, under Kong Frederik den Anden, og de to første evangeliske Doctores Theologiæ vare Olaus Chrysostomus, der var Professor i Theologien, og døde som Biskop i Børglum (nu Aalborg) Stift, og J. Syningius, eller Hans Sinnesen, Professor Dialectices, hvilke begge creeredes af Palladius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
J Christian den Sjettes Tid vare ingen Doctores i Landet, og denne Konge maatte selv udnævne Biskop Christopher Worm til Doctor, for at kunne creere dem, der i Anledning af Jubelfesten 1736, skulde gives denne Værdighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Skibet Maria Christina, Capit. J. F. Krøyer, bestemt fra Rotterdam til Kjøbenhavn, er strandet ved Strømstad og fundet forladt af Folkene. - Anne Christine, Capit. J. N. Vett, bestemt fra St. Croix til Kjøbenhavn, er i god Stand, ankommen til Sviner i Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Odense d. 14 Nov. Her i Fyen udbrød i Mandags Eftermiddag Kl. 5 fra Huggehuset i den vestre Længde paa Billeshauge Hovedgaard, i Nærheden af Middelfart, i Eierens Fraværelse en Jld, der saa pludselig udbredte sig over den hele Staldlænge og Kornlade, at inden Nogen kunde komme til Hjelp, var allerede al Redning for Udhusene umuelig. Ved yderste Anstrængelse og ved Hielp af de tililende Sprøiter reddedes næsten som ved et Underværk Vaaningsbygningerne, i hvis vestre Fløi Jlden allerede havde fænget. Jet Øieblik saae saaledes en agtet og talrig Familie sig berøvet samtlige Udhuse og rige Kornforraad, hvoraf end ikke det ringeste sparedes. Flere Senge, nogle Heste, Vogne og Fede=Kreature fortæredes af Luerne; den øvrige betydelige Jndboe blev for en stor Deel beskadiget og tildeels bedærvet. disse for Landmanden yderst besværlige Tider, da Pengetrangen føles haardt af Enhver, men især af Besiddere af vidtløftige Landeiendomme, er et sligt Uheld dobbelt trykkende, og vil sikkert røre og opvække enhver Menneskevens, og saa meget mere denne talrige og agtede Families mange Bekjendteres og Venners Medlidenhed og hielpsomme Deeltagelse. (Hempels Av.)(Fortsatte Efterretninger om Høitidelighederne i Provindserne ved Reformations-Jubelfesten.)J Corsøer høitideligholdtes Jubelfesten paa befalet Maade. Kirken var i disse festlige Dage, paa det skjønneste ziret. Et betydeligt Antal meget store danske Flag, var paa passende Steder, anbragte vaiende i den, og disse frembøde et saare høitideligt og ærefrygtbydende Syn. Høit over Alteret vaiede Søelaugs=Compagniets yderst smaa fulde, af lyseblaat Atlask med Guld indvirkede Fane. Choret var belagt med Tepper, Hoved- og Sidegangene derimod, bestrøede med friske Blomster, og med Guirlander af saadanne vare ogsaa Stolene og Pulpiturerne prydede. Paa første Jubelfestdag ved Dagens Anbrud blev i Nestved Festen forkyndt ved Kanonernes Løsning, og strax derpaa hørtes Lyden af Trompeter paa forskjellige Steder af Byen, afbrudt ved høitideligt Budskab, at Reformations-Jubelfesten tog sin Begyndelse; som gjorde en overraskende Virkning paa Byens Jndvaanere, og indgjød en værdig Sindstemning til Festens Modtagelse. Dette var en Virkning af vor høist fortjente Generalmajor v. Basewitz's Foranstaltning, som vidner omden herlige Aand, som besieler denne Mand for Religion og offentlig Gudsdyrkelse. Ligesom han forud havde tilladt Trompeterne ved begge Escadroner at assistere ved Musiken, og havde beordret militair Vagt ved Kirkens Dørre, Kirkerne vare forud prydede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
J Ringsted helligholdtes Festen omtrent saaledes: Klokkernes Ringning hvis Lyd formedelst Landets renere Luft har noget særegent høitideligt ved sig, bebudede Torsdag Aften Festens Begyndelse, ligesom ogsaa Musik af blæsende Jnstrumenter, der hørtes denne Aften, som ogsaa de følgende Dage fra Taarnet. Den første Festdag kom, Unge og Gamle ilede til Guds Huus. Begge de egentlige Festdage, paa hvilke der holdtes Gudstjeneste, og hvortil Byens Geistlige vexelviis prædikede, Formiddag og Eftermiddag, blev Kirken talrigen besøgt. Denne staaer nu i sin nye fest lige Dragt, og den var saaledes paa en egen Maade smykket til Høitideligheden. Vi havde ingen Cantate at synge, men vort, af Orgelet og blæsende Jnstrumenter ledsagede, O store Gud! vi love Dig, hævede sig høitideligen over Valdemarernes Grave til den Gud, der ogsaa hørte vor Lovsang. Festens anden Dag lod Amtsprovsten, Borgerskolens Elever sanke sig i Kirken, og i disses og endeel af Borgernes Nærværelse, holdt han en Tale over Luthers Fortjenester af Skolevæsenet, og vor Pligt, som Protestantere at sørge for dette. Alle tre Festdage herskede i Byen Stilhed og Afholdenhed for alle larmende Arbeider.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
J Altona forkyndtes Festens første Dag med trende Salver fra den paa Elven liggende Brig Møen, og alle Klokkers Ringen. J tykke Skarer strømmede Jndbyggerne til Herrens Templer, hvor Mængden neppe kunde rummes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
den evangelisk lutherske Hovedkirke, Helliggeistkirken, den tydskenederlandske og fransk reformeerte Kirke, Mennonitkirken og den evangeliske Brødremenighed feiredes Gudstjenesten paa det høitideligste. Festens anden Dag feiredes paa Gymnasium, hvor Doctor Struve i en fortræffelig latinsk Tale fremstillede Luther, som en for sin Tidsalder, ogsaa i de philologiske, selv mathematiske Videnskaber stor Mand. Den sidste Dag feiredes som den første, og sluttedes med trende Salver fra Briggen. Heller ikke bør det glemmes, at ved Gudstjenesten i de forskjellige Kirker bleve nødlidende Medbrødre erindrede med rigelige Gaver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Jubelfesten sluttedes i Kiel med en Tale af Archidiaconus Harms over den foreskrevne Text Hebr. 13, 8. Det almindelige Ønske der lyder, at denne Tale maa ved Trykken opbevares for Efterkommerne, som det herligste Minde om Reformationens tredie Jubelfest. - Ved Universitetet sammesteds feiredes Festen den 1ste November i tvende Afdelinger, først ved en latinsk Tale af den første Professor i Theologien, Doctor Eckermann, der værdigt fremstillede Luthers Karakteer, og dernæst ved de akademiske Promotioner Saavidt endnu vides, blev Hr. v. Gehren i Hessen af den reformeerte Konfession kreeret til Doctor i Theologien, Friederich Schleiermacher og Friederich Ludvig Jahn i Berlin, Rector König i Entil samt Pastor Kruse i Neumünster i Holsteen til Doctores i Philosophien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
J Kolding var Kirken simpelt, men smagfuldt pyntet indvendig med Gran og Blomsterkrandse og Navnet M. L. anbragt paa begge Sider af Chordøren. Til Høimesse paa 1ste og 3die Festdag prædikede Konsistorial=Assessor Blichert og til Aftensang Pastor Plesneer, hvergang for fuldt Huus. For og efter Prædiken bleve Cantater afsjungne under en skjøn Musik, hvorved Kapelmester Werniche og Datter med flere Musikelskere assisterede. Paa den 2den Festdag havde Skolens almeenagtede Adjuncter i Rectoratets Vakance foranstaltet en Festlighed, hvortil var indbudet ved et Program af Adjunct Borgen de lineis rec tis æguali ubique sejunctis spatio defendendis. Adjunct Ploug holdt en latinsk Tale, hvori han viste Luthers Fortjenester ihenseende til Skolevæsenet. For og efter Talen blev under en skjøn Musik afsjungen en Cantate. Saavel Musiken som Sangen blev for en Deel udført af Skolens Discipler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-11-18
Reformationens Jubelfest høitideligholdtes i Aalborg den 31 Øctober, 1ste og 2den November paa den i Anordningen desangaaende befalede Maade. Om Aftenen den 30te October ringedes fra 5 til 6 med alle Byens Klokker og Psalme melodier udførtes med Jnstrumentalmusik fra Kirketaarnene imellem 6 og 7. Om Morgenen bebudede Kanonerne de vordende Høitideligheder. Borgermusiken lod sig strax efter høre og udførte nogle Psalmemelodier. J Budolsi Kirke var Luthers Buste placeret nedenfor Alteret, omgivet af Guirlander, der var behængt med Grønt og besat med Lamper. Foruden Gudstjenesten i Byens Kirker paa Festens 1ste og 3die Dag, der bivaanedes af en talrig Mængde af Tilhørere af alle Stænder, der kappedes om at bevidne deres Deeltagelse i de Velgierninger, Festen mindede om, og hvorved den evangelisk christelige Psalmebog første Gang brugdes i Følge den af Hs. H. Hr. Biskop Jansen i den Anledning føiede Foranstaltning: foruden Gudstjenesten, som forskjønnedes ved Kirkemusik paa Festens første Dag i Budolsi Kirke og paa Festens tredie Dag i Frue Kirke til Høimesse og Aftensang, fandt følgende Høitideligheder Sted.