Kiøbenhavns Postrytter, 1793-02-01
Førend man den 14de begyndte Discussionen over Ludvigs Dom, anmeldte Politiet, at den forrige General forpagter Colli, Marincommissairen Breard, Regnand Beaubois og en Madame Homan vare arresterte, fordi de vilde sendt Ludvigs Brødre Penge. Saa blev der ogsaa klaget over, at Jacobiner Municipalitetet havde ladet alle Skuespilhuusene lukke, af Frygt for Oprør, da Sanct terre dog havde i sin Rapport forsikkret, at alting var fuldkommen roeligt. Barbaroux og Kersaint foreslog, at man igien skulde aabne Skuespillene, ifald man ikke vilde, at let forførende Borgere skulde løbe til Jacobinerclubben for at faae deres Dolke hvæssede. Endelig begyndte Discussionen med følgende Forslage: Er Ludvig skyldig eller ikke? – Skal hans Straffedom være Folkets Sanction underkastet? – Har han fortient Døden eller Man debatterede længe og hæftigen, hvilket ey af disse tre Spørgsmaale først skulde foretages. Tilsidst bragte Fermont følgende to Spørgsmaal i Forslag: 1. Skal den fældende Dom underkastes Folkets Sanction eller ikke, og 2. Er Factum beviist, og den Anklagede overtydet? – Der opstod en Tummult, som varede i tre fulde Timer. Forgiæves gjorde Præsidenten Vergniaux sig Umage for igien at tilveyebringe Orden og Rolighed. Alle Trusler om at hæve Sessionen vare frugtesløse. Syv Gange blev Discussionen erklæret for sluttet, og ligesaamange Gange blev den efter en skrækkelig Raaben igien aabnet. Den 15de bragte man det endelig til Votering om Spørgsmaalet: Er Ludvig skyldig", og af 745 Lemmer, af hvilke Nationalconventet bestaaer, gav de 693 Ja, 26 vare fraværende, og andre 26 giorde een og anden Anmærkning. Til Slutning erklærede Præsidenten, at Ludvig Capet efter Pluraliten fandtes skyldig i Sammenrottelsen imod Nationens Friehed og Angrebet imod Statens almindelige Sikkerhed. – Det andet Sporgsmaal: "Om Nationalconventets Dom skulde forelægges Folket til Sanctio, gav Anledning til nye og hæftig Strid. De, som vare imod Appellationen, paastode, at den var Signalet til en Borgerkrig. Jacobineren Dumoulins raabte: at der i Salen fandtes Deputerede, som vare bestukne med Engelske og Hollandske Penge. Derimod sagde Barbaroug, det var nødvendigt, at der gjordes Ende baade paa Hr. Egalite (Orleans) og hans hele Faction (Jacobinerne). Resultatet blev, at der faldt 283 Stemmer for og 424 imod Appellationen, som følgeligen blev forkastet. Den 16de skreed man til Voteringen om Straffen; og Meeningerne vare heri ogsaa meget ulige. Mange vilde give dobbelte Stemmer, baade som Dommere og som Lovgivere. Andre paastode Dommen exeqveret inden 24 Timers Forløb. Atter andre vilde, at Executionen ey kunde skee, førend alle Bourbons, følgeligen ogsaa Hr. Egalite, vare udjagede af Frankerige. Debatterne og beskyldningerne fra begge Sider bleve saa alvorlige, at Præsidenten maatte sætte Hatten paa, for at skaffe Orden og Stilhed. Endelig fandtes, at 366 havde stemmet for Dødsdommen; hvorpaa Præsidenten erklærede, at Nationalconventet havde afsagt Dødsdom imod Ludvig. Af Scrutiniet saaes, at der af Conventets 745 Lemmer var 1 død, 8 syge, 13 fraværende, og 4, som ikke havde stemmet; altsaa manglede i alt 23. Afde givne 721 Stemmer var, som før meldt, de 366 imod Ludvig, hvis Defensores, som nu bleve indladte, overleverede følgende Ludvigs Brev: "Jeg skylder min Ære og min Familie det; jeg bør ikke tie til de Beskyldninger, jeg ikke har fortient. Jeg erklærer derfor, at jeg i Hensigt til den imod mig afsigende Dom appellerer til den hele Nation, og meddeler mine Defensores al den Fuldmagt, som udfordres til at faae min Appellation indrykket i Nationalconventets Verbalproces". -Alle tre Defensores understøttede den ulykkelige Ludvigs Brev med al deres Veltalenhed; men Nationalconventet forkastede eensstemmigen Appellationen. - Den 17de skulde det afgiøres, om Ludvigs Dødsdom skulde udsættes eller strax fuldføres. Assignaterne tale i Dag imod rede Penge virkeligen 70 Procent. Man er her i stor Bekymring for nye skrækkelige Optrin. Gud forbyde, at deres sørgelige Ahnelser, som under Tingenes nærværende Gang forudsee nye Ulykker og Blodscener, skulde gaae i Opfyldelse, Søeministeren har tilstaaet alle Jacobinerclubber i Søe havnene, for at opmuntre Matroserne til at tage Tieneste imod Engelskmændene og Spanierne.