JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Af en autentisk Tabel over det Brændeved, der er indført i Kjøbenhavn fra 1760 til 1804, seer man, hvorledes den større Forbrug af denne Artikel Aar for Aar har tiltaget. J Aaret 1760. indførtes fra fremmede Steder 22,683 Favne, og fra indenlandske 20,497, i Alt 43,180 Favne, 9 i Aaret 1804 11,236 fra fremmede Steder og 62,660 fra indenlandske, i Alt 73, 896 Favne. Naar man holder Middeltallet af de 10 første, og de 10 sidste Aar mod hinanden, saa findes den jevne aarlige Jndførsel fra fremmede Steder til Kjøbenhavn, fra 1760-1769, at have været 31, 150 Favne; fra indenlandske aarlig 22,416 Favne, og den hele aarlige Forbrug 53,506 Favne. Derimod er den almindelige aarlige Tilførsel for udenrigs Steder, efter Mellemtallet for de sidste 10 Aar, fra 1795-1804 incl. ikkun 15,317 Favne, men fra indenrigs Steder 46, 180 Favne og den hele aarlige Forbrug 61,497. Med den stigende Fornødenhed eller Forbrug, de derved forhøiede Priser og den altid aftagende Tilførsel maatte Skovhugningen i Dannemark nødvendig gribe videre om sig. Som enkelte Exempler paa Bønderskoves fortrinlig gode Behandling, nævnes Piedsted- og Vellingeskove i Veileamt. Disse to Skoves ypperlige Tilstand er en Følge af Eiernes tidlige Beslutning for mere end tyve Aar siden, at udskifte dem imellem sig, ikke blot efter Grunden, som Forordningen af 1781 befaler, men tillige efter Toppen, som endnu ikke kan skee uden samtlige Lodseieres eensstemmige Samtykke og ved Træernes Magelæg imellem Eierne. Saasnart enhver med Græsnings grunden ogsaa eiede Træerne derpaa, hegnede og fredede han sin Lod, Kreaturer bleve afholdte fra hele Skoven og den unge Opvext trivedes saa hastig og frodig, at man nu finder her de to skjønneste Skove i Amtet. Nogle senere Udskiftninger af dette Slags, hvortil et Par Byer i samme Amt have indet sig overtale, spaae de samme fordeelagtige Følger fra det Øieblik af, at Græsningseierne ikke meere kunde forfølge med sine Faar og sit unge Qvæg hver Spire, der fremkom paa denne Grund til Fordeel for Topeieren. - Bonden Peder Marcussen i Fyen har ved sin Skovs Hegning med det ypperligste Steengjerde, efterladt sin Søn, Lars Andersen, en Gaard, som, formedelst Skovens herlige Vext er af stor Værdie. En anden Bonde der i Egnen, navnlig J. C. Olsen, har ved Plantning af vilde og af Frugttræer, ved Jordens Hegning og en omhyggelig Opelskning af sine nye Anlæg, forvandlet sin Bondegaard til en Engelsk Park. Hans smaa Agere, Engstykker og Moser ligge strøede omkring mellem Skoven, og det Hele er en sand Lystskov. Bønder og Smaaeiere ere altsaa ikke altid Skovødelæggere eller ufølsomme for Naturens Skjønheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Stephanson i Trondhjem falbyder nu offentlig de af ham opfundne Bomuldspinderokke for 5 Rdlr. Stykket. Deres Fortrin frem for andre saadanne Rokke ere: 1) at de ikke optage noget større Rum end en Qvartpostil, at de kunne skrues faste til Bordet ligesom Syepunge, og at 34 Spindere kunne benytte sig deraf ved et Lys, 2) at man kan spinde siddende og staaende; 3) at man uden Anstrængelse kan spinde en Traad paa 400 Alens Længde i en Time; 4) at deres Jndretning er saa simpel, at enhver kan forfærdige dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
De Orme eller Larver, som pleier at fortære Græsset omkring Trondhjem, begyndte nyligen igjen at angribe Byg- og Havreageren paa Wollan. Man sankede nogle Haandfuld af dem, og kastede dem for Svinene og Ænderne, som derved fik Smag paa at opsøge dem selv. Hønsene fortærede dem ogsaa, og lærte af sig selv at opsøge dem. Kalk var vel disse Orme noget imod, men svarede ikke til Bekostningen. De, som havde ligget druknede og døde en heel Nat i Vand, bleve, da de næste Dag tørrede, friske gien. a a H. K. H. Kronprindsen og høie Gemalinde reise paa Torsdag Morgen til Slesvig, hvor de agte at forblive til September Maaned. Reisen skeer til Lands, og Generaladjutanterne Bülow og Lindholm samt Adjutant Rømer ledsage H. K. H. Tirsdagen d. 9 d. M. mod Aftenen fandtes ved Strandbredden af Sellerødmark en ubekjendt død Mandsperson, som allerede var gaaet i stærk Forraadnelse. Efter optagen Synsforretning og Undersøgelse blev han begravet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Hr. C. Mourier til Hindemaae i Fyen har vundet Landhuusholdningselskabets 2den Guldmedallie for en Afhandling: "om et lidet Stykke Skovs Anlæg paa en Bondegaardslod, saavel til Gavningstræ, som til Brændsel."De Engelske Missionairer paa O Tabelti have nu fuldkommen lært Landets Sprog. Efter de seneste Efterretninger prædike de hver Søndag, Matavi, hvor de boe, og reise jevnlig igjennem Landet og til Naboeøen Eimo. Paa een af de største Reiser havde 37000 Mennesker hørt dem. Men de fleste Hedninger vare temmelig ligegyldige, nogle dreve endog Spot med dem, og kun faa vare opmærksomme. Jndbyggerne paa O-Taheiti vare ved Sygdomme og Krig hensmeltede til 67000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Den berygtede Røverchef Abraham Picard Gozo, som ogsaa har givet sig andre Navne, er nu bleven paagreben. Han er en Jøde fra Gent og 33 Aar gammel. Siden 1795 har han i Belgien ved Rhinen indtil henad Østerrige begaaet utrolige Røverier. Han har 6 til 7 Gange været arresteret og ligget i de tungeste Lænker, men hver Gang vidst at befrie sig selv. 1796 opholdte han sig i Paris under Navn af en Tydsk Barvn, og fortærede, der i en kort Tid 80,000 Franker. Snart var han blot Chevalier d'Jndustrie eller Lommetyv, snart stod han i Spidsen for nogle Hundrede bevæbnede Røvere, stial offentlige Casser og krævede Skat af hele Stæder. Hans Navn var en Rædsel i hele Belgien og alle Rhinegnene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
J forrige Aar er der blevet præget i Mexico 27 Mill. 90001 Pjastre i Penge, hvoriblandt 959030 Pjastre i Guldmynter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Ordet Republique, som med gyldne Bogstaver fandtes i nogle Pavillons af Thuillerierne, er taget bort. Ogsaa i Paris er Veiret meget ustadigt, og Naturen saa forandret, at man tyve Gange om Dagen spørger, hvilken Aarstid have vi, og Svaret altid retter sig efter Klokkeslættet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
En Prinds skal have tilbudet Dronningen af Hetrurien sin Haand, men hun skal ikke have følet Tilbøielighed til at modtage den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
J Piemont har et Tordenveir ødelagt 6 Sogne. Der faldt Hagelsteen, som dræbte Børn og voxne Mennesker. Den heftige Storm rykkede store Træer op med Roden. J No. 78 af dette Blad har Udgiveren, efter Hr. Hempels Avis, rettet den Urigtighed, at Kiel for nærværende Tid kun har to Professorer. Hr. Asses for Høst har i Dag i et offentligt Blad fundet det nødvendigt, at anmærke, at Udgiveren selv er Ophav til denne Uforsigtighed, fordi han i Skilderiet for 21 Junii havde indført denne Efterretning fra: Ej blot til Lyst for 10 April. *)" Ei blot til Lyst maa altsaa, ligesom Russerne, følge to Tidsregninger. Den ene efter gammel, og den anden efter ny Stil. Naar dette Blad fortæller noget som en Nyhed d. 18 Juni, saa skal det gielde for d. 10 April. En saadan Krebs regning og saadanne Krebsnyheder er man ikke vant, til. En Efterretning, som er et Fjerdingaar gammel, burde i det mindste først drøvtes eller oplyses ved en Anmærkning, førend man lader den offentlig trykke som en Nyhed. *) Men som udkom omtrent d. 18 Junii, altsaa nogle Dage førend Skilderiet for 21 Junii.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-15
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Hveckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Nyeste. Sk. deri
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Kjøbenhavn. No. 80. Den 19 Julii, 1805. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Hvad vil Folksige, Min Herre!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
De veed, at vi have et Danske Originalskuespit under denne Titel. Jeg har hverken seet eller læst det, men saa meget veed jeg, at Stykket er ret godt, og at man i lang Tid ikke skal have opført det, fordi man frygter for, hvad vil Folk sige, Jeg kan par Dien heller ikke fortænke Vedkommende deri, thi der gives i vort hele Sprog ingen værre Talemaade end netop denne. Den har gjort mig fra det muntreste Menneske til den mørkeste Hypochonderist, fra en formuende Mand til en fattig. Paa min Gravsteen skal der derfor staae: "Her ligger Hans Michelsen, hverken Sygdom eller Doctor, men "Hvad vil Folk sige!" dræbte ham."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Da jeg for omtrent sytten Aar siden kom herover fra Jylland, medbragte jeg en god Capital og et Par røde Kinder, som Sundheden, selv syntes at have valgt til sin Residence. Den første havde jeg min Fader at takke for, de sidste skyldte jeg min tarvelige Levemaade. Min Fader var en Mand, som forstod sin Dont. Han handlede med Herregaarde, men uden at harcelere eller parcellere dem, som Folk kalde det; uden at hugge Skove bort for Fode, blev han en agtet og hovedrig Mand, til hvis Hæder Bønderne endog oprettede et Monument. Han havde bestemt mig til at betræde hans Bane, og derfor sendt mig til Kjøbenhavn, hvor jeg egentlig skulde lært det Fine af Herregaardshandelen. Men, at et Brev med sort Signet for tilintetgjorde med eet mit Studium - det indeholdte den skrækkelige Tidende, at min Fader ulykkeligviis var gaaet ind i Evigheden, da han just var til et Skildpaddegilde hos een af Aalborgs Honoratiores. For at glemme denne Sorg søgte jed Adspredelse, og fandt den. Jeg gik ind i tre Klubber; besøgte Comoedien hver Spilleaften; tracterede gode Venner, og forøgede derved deres Tal. De lærde mig at afkaste den Provindsialskal, som omgav mit hele Udvortes. Jeg spillede Commoedie i Privatselskaber, drak Duus med Poeter og Prosaister, blev Papegøiekonge, Summa Summarum, jeg blev i eet og alt en frisk Fyr. Ogsaa Damerne yndede mig. Den rige Michelsen fra Jylland var den Stjerne, der straalede i alle Selskaber og paa alle Baller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Min Datter er nu femten Aar gammel, og ganske opdraget af sin Moder efter, hvad vil Folk sige? Jnstitutet har institueret hende til en ret fiin Kjøbenhavnsk Dame, opklækket til en Grevinde, skjønt maaskee bestemt til i sin Tid at ægte en Kandestøber. Hjemme i Huset gaaer hun midt om Sommeren med Handsker, og naar hun er ude midt om Vinteren klæder hun sig saa tyndt som om hun levede i Bengalen. Hun kan Alt, hvad hun efter sin Stand ikke behøver, og intet af Alt, hvad der, efter hendes Stand, er nødvendigt for hende Hun kan f. Ex. synge som en Sangerinde ved Comoedien, men hun kan, paa min Ære, ikke koge en Ræt Mad. som den allersimpleste Kokkepige. Hver Gang jeg siger til hende Trine, hvorfor søger du ikke at lære noget af Huusholdningsvæsenet, fyrer hun løs paa mig med sin Moders sædvanlige Skyts, hvad vil Folk sige? Forleden Dag traadte min Datter ind i Værelset, klædt i Sort fra Top til Tag. Jeg blev ganske perplex, og troede fuldt og fast, at enten een af vore nærmeste Paarørende, eller og een af Europas første Potentater var gaaet ind i Evigheden. Trinemoer, hvad skal den dybe Sorg betyde, raabte jeg ganske bestyrtet. Trine gav sig til at lee af fuld Hals. Veed Papa da ikke, at det nuomstunder er den høieste Mode at klæde sig saaledes." Men sort som en Ravn, i den dybeste Sørgedragt - nei, min Datter, det er alt for galt - det kan jeg ikke lide. - Men Papa, begyndte hun nu igjen i en klynkende Tone, jeg kan gjerne klæde mig ligesaa hvidt, som de gemeeneste Tøiter, om De ønsker det, men hvad vil Folk sige?" Min Søn voxer op under min Kones omme Pleie. Han tillader sig alle muelige Lapsestreger, men jeg tør ikke i mindste Maade irettesætte ham derfor, uden at min Kone, under hvis moderlige Vinger han bestandig søger sin Tilflugt, raaber: kom min Hansemand - Du veed jo nok, din Fader bryder sig aldrig om hvad Folk sige. Det Medhold, han stedse finder hos sin Moder, gjør ham dobbelt kaad. Hvad kan man ikke vente sig af en Hans, der allerede som Hansemand spiller en saa vigtig Lapserolle, Jeg er kjed af dette Liv. Min Formue og min Rolighed ere forsvundne, mine Børns Opdragelse er fordærvet, min naturlige Rang som Ægtemand og Fader er bleven aldeles tilintetgjort, fordi jeg har været taabelig nok til at frygte for: "hvad vil Folk sige." - O, maatte mit Exempel tjene andre til Advarsel Maatte dog enhver betænke, at vor Fornufts og vort eget Hjertes bifald altid bør være den eneste Rettesnor for vore Handlinger, og at der ikke gives nogen foragteligere Træl, end den, der i alle sine Foretagender, er en Slave af andres Omdomme. De vil maaskee finde det besynderligt, at jeg har kunne overtale mig til at aabenbare Dem mine Familiehemmeligheder, men De maa vide, at jeg nu engang for alle har foresat mig, aldrig at tænke meere paa, hvad vil Folk sige?" Hans Michelsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Bekjendtgjørelse. .(Sluttet.) 125 Mit Project er da kommet paa Papiret, og det, vil maaskee nogen lade sig berette, blæksmørermæssigt nok. - Om Forladelse, min Herre, tal høfligt, det klæder den fine Mand! For Resten bør De ikke lade Dem noget berette, men læse selv, høre selv, tænke selv; da først kan de skelne og sige: "Dette er Avne, dette er Kjerne;" - visselig er denne her, den er her saa fuldkommen som i noget mit Arbeide, jeg lod komme under Deres Omdomme, og jeg kjender mig selv for meget til at drømme om at her ikke skulde være Avne, al qvid enim imbecille vel coducum frumentum habeat, necesse est, sigernen Fordumsviis, dog det er sandt, De forstaaer formodentligt kuns Tydsk, men Meningen er, uden Skal trives ingen Kjerne. Det være nu som det vil, saa bliver det dog altid agtværdigt, i et Land, hvor Rigdom hober sig op i saa enkelte Dynger, som Fattigdom udbreder sig til næsten utallige, hvor svolmende Luxus virrer den fattige brødløses skumle Nid; hvor den saa skrækkeligt tiltagende fornemmere Middelelasses ilde forstaaede Ømhed for deres Børn, endnu bestandig af al Magt, forhindrer de duelige af dem fra at vælge Arbeidsstanden, (den eneste, som gjør den kraft fulde Mand lykkelig, men, som, man sige hvad man vil, bør drives med Jver og næsten allene fra tidligste Ungdom, og saaledes har udsat og daglig udsætter den større og ædlere Part af Ynglinger for den Elendighed, i Mangel af Midler, eller Adgang til Embeder, formedelst den uhyre Concurrence eller Uduelighed dertil af mangfoldige, ikke altid paa egen Skyld hvilende Grunde, at gribe til nedrige Sysler, som f.Ex. Ungdoms- og Qvinde-Forførelse, Kort- og Lomme=Tyverier, Spionerier &c., for at nyde Ting, som Opdragelsen gjorde til en anden Natur hos dem, og som de ikke kunne faae, fordide intet have lært, ja er det, siger jeg, ikke hæderværdigt, ikke hævet langt over al Blækssmøres rie, at opgive en Næringsgreen, som ingen forudgangen Øvelse behøver, kan føde mangfoldige Mennesker, som ellers vare Jorden og sig selv til Byrde, sysselsætte allerede etablerede, men ikke overflødigt beskjeftigede Borgerclasser; og dog intet afknappe den saa yndede og tilbedede Luxus, og som endelig gjør en gyselig Mængde Arbeids= eller rettere Prunk=Dyr unødvendige, der nu stiele Brødet fra den Fattige og til Gjengield, pr. occasion, levende radbrække ham; - saa maa jeg tilstaae at min Fattevne er en sand Antipode af Deres, min Herre, og at jeg kunde fristes til at ynke Dem, Skulde Nogen interessere sig for Forfatteren af dette, som virkelig mener hvad han i ovenstaaende har sagt, men rigtig nok kun i yderste Nødstilfælde vilde give sig af med, hvad der under No. 4 er anført, da ville De behage at afgive en forseglet billet til Udgiveren af Bladet, med Udskrivt: Til Frits Mathis, som da strax skal indstille sig. klæring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
J Anledning af det Stykke om Classelotteriesedlers Salg, der har været indført i No. 79 af dette Blad, er der indkommen et Slags Gjendrivelse, der ikke indeholder en eneste Grund, som egentlig kan gjendrive, hvad der i det anførte Stykke er sagt. Den eneste virkelige Berigtigelse, den indeholder, bestaaer i den Rettelse, at Classelotteriecollecteurene kun nyde to proc., istedetfor at der i det paaankede Stykke staaer fire prog. Det er en Feil, men en Feil, som dobbelt bestyrker Forfatterens Mening, at Pro visionen er meget ubetydelig. Passende Jndvendinger skulle aldrig negtes Plads i dette Blad, om de end iøvrigt nok saa meget stride mod Udgiverens individuelle Overbeviisning; men han kan umuelig overtale sig til at optage her tom Declamation, ubetydelige Skingrunde og upassende Anmærkninger. - Forfatteren af det indsendte Stykke behage at lade det afhente i Mad. Höeckes Officin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Blandede Nyheder. Det fordum ubetydelige Fiskerleie Dragøe er nu i en blomstrende Forfatning. Det beboes af 70 Skippere, som fare paa Jylland, Norge, ja end- og paa Frankrige. Blandt Jndbyggerne findes meget formuende Folk. J Fjor døde her en Skipper, ved Navn Hvas, der for 50 Aar var kommen fra Sverrig til Dragøe som et ganske fattigt Menneske, og efterlod sig henved en Tønde guld, som begge hans Sønner, der ligeledes fare til Søes, arvede. Følgende kan tjene til Beviis paa, hvorledes Spidsbubestreger alt mere og mere raffineres i Kjøbenhavn. En skikkelig klædt Mandsperson, stod i Tirsdags Formiddag med en Dreng i Rosenborg hauge og underholdt sig med ham. Drengen vilde vise ham en Prøve paa sin Færdighed i at klavre op i et Træ, Spidsbuben bad Drengen om at levere ham sit Uhr, paa det han kunde passe paa det, medens Experimentet blev udført. Da Drengen kom ned igjen, havde Uhrforvareren taget Flugten. Den Bestiaalne gav sig til at flæbe, men forgjeves. Hans Uhr var og blev borte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Hr. Jnstructeur Schwarz opholder sig nu paa Provindsialtheateret i Randers, hvor han har givet Forestillinger fire Gange om Ugen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
De i Eftermiddags ankomne Engelske Tidender, som gaae til den 8 Julii, melde: "At man endnu aldeles ikke har nogen Efterretning om den "Nelsonske Flaade, og at de Relationer, man hidtil har havt desangaaende, ere aldeles ugrundede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Natten imellem d. 6 og 7 Julii er der skeet et Jndbrud i Hornstup Kirke ved Veile. Tyvene ere gaaede igjennem Vinduet paa Taarnet, men da de ikke kunde finde andet, saa toge de deres Tilflugt til Kirkeblokken, som de tømte lige til Bunden. Sognepræsten Hr. Haugaard i Vindinge har ladet bekjendtgjøre, at der ligeledes i Vindinge Kirke er begaaet et mislykket Jndbrud, hvor Tyvene, som vare i Færd med Kirkeblokken, bleve bortskræmmede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
I Kjøbenhavn hændte sig nyligen en snurrig Begivenhed. En Mand var for omtrent 4 1/2 Aar siden bleven dømt til at udlevere et vist Document, og saa længe dette ikke skede at betale en Rigsdaler, for hver Dag han sidder Dommen overhørig. Forleden skulde der gjøres Execution hos denne Mand, hvis Mulct var løben op til mere end 1500 Rdlr. Han har maattet stille Caution for den hele Sum tilligemed Omkostningerne, og har faaet otte Ugers Dilation. Man veed endnu ikke hvad der vil blive af denne Sag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Man mener nu, at ingen vil blive mere fritagen for Afgivt, som losser udenfor den Odenseiske Canal. J Aar ere kun 43 Skibe passerede samme, og 26 deraf var endog fremmede. En Galease fra Sverrig, paa 30 Commercelæster, som stak 9 Fod og gik med 10 Fods Vand, var det største Skib, man hidtil har seet gaae op til Byen ad denne Canal. Som et Beviis paa, hvor meget Dannemark Skibsfart i den senere Tid har tiltaget kan man anføre følgende. J Aaret 1802 vare følgende Skibe og Fartøier hjemhørende i de Danske Stater, i Dannemark, 683 Skibe paa 10 Commerrelæster og derover, og 370 Fartøier under 10 Commercel.; Norge 990 Skibe paa 10 Commercel. og derover, og 89 Fartøier under 10 Commercel. Slesvig 401 Skibe paa 10 Commercel. og derover, og 652 Fartøier under 10 Commercel.; Hollsteen 194 Skibe paa 10 Commercell. og derover, og 470 Fartøier under 10 Commercel. Altsaa ialt 2268 Skibe paa 10 Commercel. og derover, og 1031 Fartøier under 10 Commercel. - Dannemark større Skibes bemanding udgjorde 4790 Mand, og de mindre Fartøier sysselsatte 485 Mand, tilsammen 5275 Mennesker. J lige Forhold til Drægtighed har Statens samlede Kjøbmandsfart anvendt imellem 18 til 20,000 Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Til Luthers Monument er der ialt indkommen 13700 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
J Christiansand bliver der nu Auction over afdøde Biskop Jrgens's Bog= og Myntsamling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Cataloget faaes hos Klokker Grøntoft der paa Stedet. Den lille Republik Luccals Skjebne er nu bestemt. Regjeringen er bleven overdraget til Prinds Pasquale Bacciochi, Keiser Napoleons Svoger. Han fører Titel af Første af Lucca og Piombino og skal kaldes Durchlaucht. Han faaer en Garde af 4 Regimenter, hvert paa 100 Mand, som vælges af de første Familiers Sønner. Men denne Garde maa ikke koste Staten over - 100,000 Franker. Hans Civilliste bestaaer af en aarlig Sum af 300,000 Franker, et Slot i Lucca, et andet i Omegnen med tilhørende Godser, som indbringe aarligen 100,000 Franker. Men han maa ogsaa sværge paa Republikens Uadskillelighed og Uafhængighed, den Catholske Religions Overholdelse &c. - Hieronymus Bonaparte, Keiserens Broder, skal, som det hedder, være Storadmiral, og Prinds Murat, Keiserens Svigersøn, Statserkekantsler istedetfor Prinds Eugen, som nu er Vicekonge af Jtalien. Den sidste faaer en Ærevagt af Landets ypperste Sønner, der skulle bevogte hans Slot i Fredstider, og i Krigen forsvare hans Person. - En Hr. Chas har udgivet en Lovtale over Raadspensionairen Schimmelpenninck.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Under d. 5 d. M. er igjennem det Danske Cancellie udfærdiget en Placat, hvorved Salget af H. N. Hauges Skrivter forbydes. Enhver, som har hans Bøger i sit Værge, skal uopholdelig aflevere samme til Stedets Politiemester. Den, som befindes at have tilbageholdt eller afhændiget noget Exemplar efter denne Kongel. befalings Bekjendtgjørelse, skal have forbrudt Exemplarernes Værdie, efter den derpaa satte Priis, og bøde 50 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Ved en af H. M. K. nu confirmeret Høiesteretsdom af 26 d. M., er Peter Valberg bleven dømt til at halshugges og derefter brændes a. Han har begaaet Mord, Ran og Mordbrand. Han gik paa sin Vandring til Christiania ind i et afliggende Huus, og bad Konen om noget at spise. Hun og hendes to Børn vare kun hjemme, og Manden var ude. Da han skulde til at betale, leverede han hende en Bancoseddel, og da hun fandt, at det kun var et Stykke sammenrullet Papiir, skjeldte hun ham ud. Han tog derpaa en Øxe, som han havde stiaalet, og slog efter hende, saa hun daanede. Da Børnene begyndte at skrige, slog han først den sexaarige Dreng med Øxen, og sparkede den tolvaarige Pige, saaledes at de ogsaa begge daanede. Derpaa huggede han alle tre med Øxen i Halsen. Nu plyndrede han hvad han forefandt, lagde derpaa Jld under Sengen, for at sætte Huuset i Brand, lukkede Døren saa godt som han kunde, paa det ingen af de Mishandlede, hvis der endnu maatte være Liv i den, skulde komme ud, og fortsatte sin Reise. Noget derefter kom en Bonde og hans Kone, som vilde søge Natteleie her. Stuen var fuld af Røg, og under Sengen brændte der Jld Sønnen var aldeles død, Moderen døde Morgenen, derefter, men Datteren kom til Live igjen og aflagt de siden Forklaring. Efter Jldens Slukning, saatte Bonden efter Morderen, og paagreb ham ved Bærums Jernværk. Delinqventen skal være imellem 20 og 23 Aar gammel. Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-19
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höec¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-22
Nyeste 5 Filderie
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-22
Kjøbenhavn. No. 81. Den 22 Julii, 1805. Udgivet og forlagt af J. Wersel. Løsagtige Fruentimmer.