Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-03-26
Hvad angaaer Deres mod mig fremsatte Yttring, nemlig: at min Manddoms Virken væsentlig har været indskrænket til et med betydelig Understøttelse fortsat Projectmagerie ved et daarligt Landbrug, da viser denne Deres Yttring, for at bruge Deres egne Ord, at Degraisonnerer og Løst og Fast, uden at have noget sundt Begreb derom. - Det er 20 Aar siden at Landhuusholdnings-Selskabet forundte mig en Understøttelse i 3 Aar til at gjennemføre visse af Selskabet approberede Forandringer ved min Drisk. Med Attest har jeg i hvert af bemeldte 3 Aar maattet bevise at have fuldført hvad der paalaae mig, uden hvilket Selskabet aldrig udbetaler den lovede Understøttelse, og da dette for mit Vedkommende er skeet, maa jeg altsaa have opfyldt min Forpligtelser. Har det været Projectmageri, falder Beskyldningen ligesaameget paa Landhuusholdnings=Selskabet som paa mig. Men at det hverken er fortsat Projectmageri jeg befatter mig med, eller et daarligt Landbrug, jeg driver, vilde De, Hr. Kammerraad, dersom Deellers ikke er gandske blind for Sandheden, snart kunne overbevise Dem om, ved at see min Mark, mit Hegn, mine Udgrøftninger, min anden Gang iværksatte Mergling, min Brak, min Mødding, min Besætning, mine Udhuse o. s. v. En velholdt Besætning af 50 Qvægshøveder, 18 til 40 Faarhoveder, 8 a 9 Stkr. Heste (deriblandt 3 indbrændte Hopper) paa 125 Tdr. Land kolde, oprindelig magre Skov= Hede= og Mosejorder, tyder dog ikke paa saa daarligt et Landbrug. Mon De vilde have gjort det bedre, Hr. Kammerraad? – Tor De kalde det Projectmageri, at brakke Grønlandet til Havre, brakke, tage en Rug, en Byg, og en Havrekjærv, og lægge Jorden ud med Kløver- og Græsfrøe i 6 Aar. Er det Projectmageri, paa Jorder som kun undtagelsesviis give givtrige Sædeafgrøder, at gjøre Qvægavlen til Hovedsag, opfodre en Deel af sin Sæd, lægge sig efter gode Qvæg- Faare= og Hesteracer etc., Kan det kaldes Projectmageri, til Forsøg, aarlig at mergle 1/2 Ager dobbelt, en anden slet ikke; eller gjødske 1/2 Ager af Brakmarken, om Foraaret og nedpløie Gjødsken strax, derimod paa en anden Halvager lade Gjødsken ligge ovenpaa Sommeren over. Er det Projectmageri at bidrage til det store Værk Landhuusholdnings=Selskabet med Regjeringens Approbation besørger fuldført, ved 3de Amters Beskrivelse, og hielpe til den 4des Affattelse. Er det Projectmageri at levere grandskende, paa Facta grundede Beregninger og de forskjellige Landbrugsystemer. Er det Projectmageri at opponere imod umodne Forslag, at drøfte Dagens Anliggender, etc. etc. Er alt dette lidt mere end Projectmageri Hr. Kammerraad, saa tillad at jeg reent ud erklærer Deres Dom om mit Landbrug og min Virken for usandfærdig "Ordgyderi og Ronsens. Jmidlertid skal jeg gjerne tilstaae Dem, at jeg undertiden har feillet. Men, mon De Hr. Kammerraad, altid har truffet det Rette? De beskylder mig for at vise ondskabsfuld Skumleri. Men dette vil De, Hr. Kammerraad, neppe faae ret Mange til at troe, dertil er jeg for oprigtig og ligefrem. Enhver veed nok at jeg nævner Alting ved det rette Navn, uden Omsvøb. Det er ikke Skumlerens Maade at gaae frem. Mit Angreb imod Dem, og hvad jeg her har den Ære at sende Dem, viser tilstrækkeligen, at det er den Overbeviisning, at De ikke er os tjenlig til Deputeret, der har ledet mig. Min Skyld er det ikke, at det ikke kan være anderledes. Hvad, om jeg istedetfor at fraraade Deres Valg, havde udraabt: Vælger Kammerraad Monrad! Det er den meest frisindede Mand, den varmeste Bondeven, den største Hader af Undertrykkelse og Vilkaarlighed. (Alt vist nok høist nødvendige Egenskaber for en Deputeret af de mindre Landeieres Klasse.) Hvad om jeg havde sagt dette, havde jeg da talt Sandhed; Den "Ubetydelighed og negative Jndflydelse De tillægger mig, har jeg let ved at trøste mig over, thi jeg har aldrig gjort Fordring paa at være nogen Mand af Betydenhed eller besidde Jndflydelse. Derimod er det bekjendt nok, hvor stor Priis De, Hr. Kammerraad, sætter paa Deres eget lille Jeg. De siger at De ikke ændser min Dadel, og at denne ikke kan skade, eller mine Lovtaler gavne. Men hvorfor er De da kommen saadan i Harnisk over mit Angreb; eller hvorfor gjør De Dem saa megen Umage for at nedsætte min Caracteer og min Færd, Er det sandt, hvad De har forudsat, er dette jo ganske overflødigt. Jmidlertid skulde De dog ikke prostituere Dem selv, ved saa ligefrem som De har gjort at tilstaae, at Mængden alt længe har havt tilstrækkelig Leilighed til at fatte et ondt Omdomme om Dem. Jeg skal sandeligen intet have at indvende herimod. Betræffende Deres høie Patroner, skal jeg have den Ære at sige Dem, at saalænge De ikke navngive dem, kan jeg ikke vide om det har været Gadedrenge eller Landstrygere, jeg har havt at bestille med, og forandrer derfor ikke en Toddel ved hvad jeg har sagt om Dem. Og nu farvel for denne Gang, Hr. Kammerraad Aldebertsminde, den 21de Marts 1841. C. Dalgas.