Norske Intelligenssedler, 1806-07-04
Man fortæller i denne Tid i Kiøbenhavn en græsselig Tildragelse, som skal have fundet Sted i Jylland, nemlig: En Bonde gik paa Marken ved Ploven og havde eet af sine Børn hos sig; et stort Sviin nærmede sig Barnet og Faderen tog en Steen som han kastede efter Svinet, men var uhældig nok til at ramme Barnet, som blev liggende dødt paa Stedet. Nu løb Manden ind i Huset og beklagede sig for sin Kone, og hun, som havde et mindre Barn liggende i Vuggen, forlader alt og farer ud med Manden, for at forsøge om der var noget at udrette til det første Barns Redning. J Forskrækkelsen forgle umer hun at lukke Dørren, og medens hun og Manden ere ude af Huset gaaer Svinet derind og dræber det i Vuggen liggende Barn. Af Fortvivlelse skal Bonden vet sig Livet, men hans Kone skal endnu leve Ønskeligt var det, om denne Historie maatte destaaer at og er opdigtet eller virkelig, er den dog lærerig, og dette er Aarsagen hvorfor jeg her anfører ven Med megen Mishag har jeg seet, hvorledes mange Mennesker her i Byen ere særdeles skiødesløse i Tilsynet med deres smaae Børn, og lade disse, uden Ledsager, løbe om i Gaderne, hvorved de ere udsatte for mange Slags Farer, ja man lader endog disse Smaae løbe ned til Bryggerne, hvor jeg baade i forrige Aar og nu i Sommer har været Øjevidne til, at gandske smaae Børn ere faldne ud i Søen Rigtig nok ere de blevne reddede fra at omkomme, men hvem kan indestaae forat dette altid bliver Tilfældet. Naar man nu end videre vil lægge mærke til, hvor uvillige mange af Jndvaanerne ere til at holde deres Sviin indelukkede, saa finder man deri en Fare meere for de smaae uskyldige Børn, thi Svinet er virkelig i saa Fald et farligt Dyr. Jeg kan ved denne Leilighed ikke lade uanmærket: At omendskiøndt det er almindelig bekiendt, at Sviin ikke maae gaae løse om i Gaderne, og at den for ethvert saaledes antruffet Sviin skal betales Opbringelsespenge 32 sk., saa gives der dog endnu mange, som enten med frie Villie lade deres Sviin gaae ud paa Gaden for at søge Foden, eller, som i det mindste taaler at de gaae der, uden at besørge dem indhentede; og naar da enten Vægterne, eller andre, opbringer saadanne løsgaaende Sviin, bliver Opbringerne ofte behandlede med Grovhed af Ejerne, ja man tør vel endog lade mig tildeele adskillige Uartigheder, fordi jeg søger at see det befalede overholdet. Dersom disse Mennesker, ved at læse den forestaaende Tildragelse, kunde bevæges til herefter at holde sine Sviin fra Gaden, da vilde det meget fornøje mig. Christiania den 3die Julii 1806. J. Wulfsberg, Sidste Onsdags Aften blev af et Huus her i Byen bortstiaalet et Lærredslagen, med Mærke O. B. No. 2, og Natten til i Gaar blev bortstiaalet en Øxe, som var bevaret under en Bord stabel paa den Ankerske Tomt. Maatte disse Ting blive anbudne enten til Salg eller som Pandt for Penge, da udbeder jeg mig derom underrettet, ligesom og om nogen paa anden Maade maatte faae Spor paa hvorhen Tingene, ere komne. Et Kariolhynde er i Gaar Eftermiddag tabt paa Gaden, og bedes af Finderen her indleveret. J Gaar Morges er paa Gaden fundet et Lommeuhr som Eieren her kan faae tilbage, naar han ligitimerer sin Eiendomsret. En Theeskee med Guldsmedstempel, men uden andet paasat Navn, er fundet blandt Fejeskarnes paa Revieren og kan her modtages af Eieren, naar Mage forevises. For nogle Dage, siden er paa Gaden fundet noget Hornliim, der ligesaa her kan faaes tilbage. Politiekammeret i Christiania den 4de Juli 1806. J Halsberg.