Jyllandsposten, 1841-08-06
Horavlen i Danmark. Paa en Tid, da man i vort Fædreland begynder at virke for Silkeavlens Fremme som tilvisse maa ansees for en værdig Gienstand især for de større Land Eiendommes Bestræbelser – er det nu paa høi Tid at Høravlen omsider engang paa vore danske Agre kunde nyde den Optagelse og Plads i Rotationen, hvorpaa den har retmæssigste Krav, saa Russerne og Hollænderne omsider sparedes den Uleilighed og Fortjeneste aarlig at afvinde Danmark flere Millioner for et Product, som med de evidenteste Beviser kan godtgjøres ligesaa godt, stærkt og smukt at kunne avles i vort eget Fædreland. Dog, hvor mange Fordomme staae der ikke endnu tilbage at bortrydde, forinden Danmark i landoeconomisk Henseende vil indtage den Plads i Europa, som dette Land i saa mange Henseender fortjener, naar der tages Hensyn til Landets frugtbare Jordbund, dets mergelblandede Underlag, Agrenes beqvemme Vandaffald, Engenes og Tørvemosernes Mængde, det i Almindelighed for Kornavlen gunstige Klima, Rigdommen af Skove, Søer, Ager og Bække, Producternes beqvemme Afsætning ved alle Søhavne m. m. m. Men Tid – Tid – ja en gruelig lang Tid vil man i Danmark have ved hvert Skridt der skal skrides frem, saa det ikke er at undre over, at vore Nabolande med Kæmpeskridt i saa mangfoldige Deele ile os forud, at vi under dette Snegleliv kun have at glæde os ved den Tanke, at det ved denne eller hiin Foranstaltning, Jndretning eller Anlæg dog mulig i Børns eller Børnebørns Tid eengang vil blive til Noget. At saaledes danske Folk engang vil kunne komme baade til at klæde, skjule og pynte sig udelukkende i dansk avlet og fabrikeret Uld, Hør og Silke, derom er nu aldeles intet Spørgsmaal, men naar idet saadant bliver, er isandhed ligesaa vanskeligt at afgjøre, som det er en Skam for Nationen, at man ei forlængst har forstaaet her i Landet at spare Udgiftssummer, som heel vel kunde have været sparede, naar der i anden Retning var bleven taget Forholdsregler, der tilstrækkeligen havde fremskyndet deslige Foretagender. Eller hvorledes kan det forsvares, at vore Skæferier endnu staae saa uendelig langt tilbage for t. Ex. de preussiske, da Erfaringen, dog har godtgjort, at vort Klima og vore Græsgange kunne afgive Uldproductet af ligesaa god Qvalitet og Qvantitet, som de sydligere Lande, eller vil Nogen endnu optræde med den gamle taabelige Paastand, at Hørproductet i Danmark ikke kan lignes med det udenlandske, fordi denne Jndustrigreen stedse i Danmark med faa Undtagelser er bleven behandlet med ligesaamegen Ligegyldighed som Forsømmelighed, idet man nu engang var vant til af egen Production fornemmeligen at tilvirke sig Blaar, medens man hos Kjøbmanden skulde tilkjøbe sig det russiske, hollandske eller saakaldte tydske Hør, ja saagar tydske Hørfrø, da vort eget ikke engang blev anseet godt nok til Saasæd. Men saaledes kunne vi endnu blive ved at snakke herom i mange Aar, medens Udlændingen aarlig drager den ene Million fra os efter den anden for Producter, hvilket ved Landboernes større Jndustri og Vindskibelighed til enhver Tid lod sig hæmme. Velsignelsesrig er derfor enhver Bestrædelse, der gaaer ud paa, ved Opvækkelsen af Fødelandets slumrende Kræfter, at fremme Nationalformuen, idet ikke alene Almeensandsen og den industriøse Aand derved erholder en større Svingkraft, der netop i den danske næringsdrivende Mellemstand trænger til en større Bevægelighed; men Formerelsen af Nationalformuen kan under nærværende Omstændigheder ansees for saameget nødvendigere, som det saa tidt og ofte paaberaabte Besparelsessystem ikke synes at finde Indgang, ifølge de bestaaende Principer, hvorved saaledes hele Landet, i Tilfælde af mulig indtræffende Misvært, vilde udsættes for betydelige retrograde Skridt. Blot 20 Aars Tilbageblik maa overtyde enhver Statsborger om det Uvisse og Vaklende i den hele Statsmaskines Bestaaen, som saagodtsom udelukkende støtter sig paa den Skatteydelse, der indstrømmer fra Agerdyrkerne og som i Tilfælde den i endeel Aar aldeles skulde glippe, vilde bringe hele Uhrværket istaa. Saaledes sank Landeiendommene i Aarene fra 1820-1825 i den Grad under deres Værd, at man endog med Betænkelighed tilforhandlede sig Eiendomme, hvor saagodtsom Skattebyrden med øvrige Afgifter vare tilstrækkelige til at opsluge alle Revenner, da Kornpriserne i disse Aar endog bragte Rapsen i 28 - Rugen 10 – Bygget 7 – Havren 5 og Kartofler i 2 Rigsbankmark. Aaret 1826ves Sommertørke gav saagodtsom Misvæxt. De vaade Aar 1828, 29 og 30 vare ligeledes Misværtaar over hele Landet, især i de fugtigere Landskaber. 1834 var atter heed og ligeledes at ansee som Misværtaar, 1835. og 1836 ligeledes idet første Aars Orkanstorm i August, ligesom Høsten skulde træde i Gang, afpidskede i 3 Gange 12 Timer Millioner Tønder Sæd. J Aaret 1836 var det, at der formedelst Fodermangel døde saa utrolig mange Kreaturer, især i Jylland, ligesom de 3de benævnte vaade Aar bortrev Millioner af Faar.