Berlingske Tidende, 1788-07-01
Det er Hs. Majestæts allernaadigste Villie, at Procantleren, efter den ham af Hs. Majestæt meddeelte Jnstruction skal have det bestandige Tilsyn med alt det, som angaaer Universitetet, god Skik og Orden ved alle sammes Handlinger, de Studerendes Forhold, de Academiske Beneficia, og dem, der nyde samme; og, hvor videre Deliberation udfordres, da Sagen at andrages for det hele Theologiske Faculter, saa vidt Communitetet og Regentzen angaaer, og ellers for den hele Consistorium. Og, da det altid behøves visse Tvangsmidler til at øve den Magt og Opsigt, som den Academiske Øvrighed billig bør have over alle sine Underhavende, saa har Hs. Majestæt i den Henseende allernaadigst funden for godt, følgende at anordne og befale: Studiost ved Universitetet, der endnu ikke ere fuldmyndige og raadige over deres Midler, maae ikke have uindskrænket Tilladelse at gjøre Gield, saa meget dennem lyster; og paa det at den, saavel for dem selv, som og deres Forældre og Paarørende deraf flydende Skade, desto bedre kan afvendes vil Hs. Majestæt, at den Gield, som Studenterne paadrage, sig, skal være: 1. Privilegeret, hvorunder bør regnes, hvad en Student skylder for Føde, Huusleie, Sengeklæder og andre nødvendige Meubler, med videre, hvilke Ting kan creditteres en Studiosus, eftersom imellem ham og Creditor betinget er, enten for 3 eller 6 Maaneder, men at Fordringen angives i det seneste et Fierdingaar over den bestemte Tid; Videre Fonoraria for Collegiis, hvilke, som før er meldt, prænamerando skal betales af dem, der formaae det, i det seneste en Maaned efter den Tid, at forelæsningerne have begyndt: ligesaa nødvendige Klæder og Bøger, for hvilke en Student, naar Sælgeren meener at kunne betroe ham det, maae gives 3 Maaneders Credit, dog at Summen ikke overstiger 10 Rigsdaler. 2. Jkke privilegeret, hvorhen hører, naar en Student, for de ovenmeldte Ting enten gives længere Tid at betale, eller og crediteres for en større Summa, end oven for er fastsat, hvilket ikke maae skee, uden at dertil haves hans Forælde eller Formynders og hans Foresattes skriftlige Samtyk da i vidrig Fald Fordringen ikke skal gielde. 3. Ganske utilladelig Gield, hvorhen hører alle Tinder regnes til langus Forlystelser, samt Pengelaan 1 Pant eller anden Maade. For at lette denne Anordnings Opfyldelse skal enhver S. dents Privat=Præceptor have, det meste mueligt, umiddebar Tilsyn med hans Forhold og Occonomie, naar ellers i Student nyder Academiske her ficia, have i forekommer Tilfælde hans Foresatte og vedkommende Ephori, og i Fald det hele Consistorium at skiønne, om det Creditteri deraf kan udredes, eller og om mere, end det forhen fastsat ham med Sikkerhed kan betroes. Forinden nogen retmessig Gields Fordring, en Stude, angaaende, eller inden saadan Sag, som af Retten bør pa kiendes, bliver indstævnt, skal saadant meldes Procantren, for, om han kunde, at see Sagen i Mindelighed; gjort; hvilket og iagttages, naar Jndførsel og Executiskulde skee, især naar Studenten ligger paa et af Colleg Og have Præceptores rivati og vedkommende Ephori i hvi saadant Tilfælde at give Procantzleren den fornødne Oplyning, naar han begierer samme. Hvad ellers en Stude ved saadan Leilighed kan have forseet sig udi, skal han det den ved Universitetet, efter Befindende, behørig ansees fo Om nogen Studiosus skulde giøre sig skyldig i UordeUartighed og Opsætsighed imod sine Foresatte, skal han, i ter befindende og behørig Oplysning, irettesættes entprivatim eller publice, eller ham dicteres smaa Pen Mulcter, som ved igientagen Forseelse forhøies, eller be og udelukkes fra Stipendis, og naar dette ikke kunde hielp da relegeres enten ad tempus eller in perpetuum. Mu terne, der ikke overstige 10 Rdlr., skal Ephori Stipendirum, med Procantzlerens Samtykke, i andre Tilfælde be conjunctim med Rector dictere; men naar de stige høien skal de for Alamms Communitatis og Collegii Regii af: hele Theologiske Facultet, og for alle andre af Consistopaakiendes; hvor disse Mulcter ikke af Stipenciis kan ind holdes, skal Stadens Underfoged, efter Rector og Pecantzierens Reqvisition, inddrive samme, imod den an nede Executions Gebyhr; og haver Procantzleren med Ve kommende at overlægge, hvortil saadanne Mulcter beste anstændigst kunde anvendes. Naar formedelst meget grove Forseelser Relegation sk. tilkiendes, bliver Sagen først at forhøre for Consistori og naar Relegation er besluttet, skal den opslaaes, som Bro været haver; og maae en Relegatus af Academia ingen lunde stedes til Examen, eller paa anden Maade giøre i Haab om Befordring, saa længe hans Relegation varer. øvre, teriat skal i alle disse Kiendelser, der egentlig ikke kan ansees som Domme, Sagen derved forblive, uden at derover anden Proces eller Appel er tilladt. I Almindelighed venter Hs. Majestæt allernaadigst, at samtlige Studerende ville beslette sig paa ikke at blive bekiendte ved andet, end hvad som sømmeligt og skikkeligt er og vil Hs. Majestæt da og have dem forsikrede om alle dem retgeligen tilkommende Friheder, samt Hs. Majestæts Kongelige Maade og Protection, ligesom de vise sig duelige og skikkelige, Ho derom erhverve sig deres Foresattes Vidnesbyrd. Samtlige Universitetets Underhavende og Betiente skal ligeledes vise den dem paaliggende Lydighed og Troskab i alt, hvad en eller anden er betroet; og haver især Procantzleren, at paasee, at alle Vedkommende opfylde deres Pligter; og Hvis noget derimod skulde begaaes, da at sørge for, at saadant aa behørig Maade bliver rettet. Tredie Capitel, de Examina, der holdes ved Universitetet.