Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1821-07-27
Storbrittannien. Man har alt Efterretning om, at Kronningen den 19 dennes er bleven feiret med en Pomp og Pragt, som langt overgik alle ældre Ceremonier af denne Art, og hvad end glædeligere er, med en Orden og Rolighed, som kunde mange alvorlige Forsigtighedsregler kan forklare; saameget desto mere, da Dronningen virkelig blev sit Forsærtroe, at ville være tilstæde derved, skjøndt ogsaa dette var bleven hende gjentagen af slaaet. Ved en Forglemmelse i al den Hurlumhei fattedes det sidste Svar Udstæderens, Lord Sidmouths Underskrift og blev derfor sendt tilbage; men skjøndt det strax erholdt samme, tog Hs. Majestæt dog saa liden Notiz deraf, at hun lod Hoffet erklære hun alligevel kom og vilde krones nogle Dage efter Kongen. Og see, hun holdt rigtig Ord. Ledsaget at Lord Hood indfandt hun sig Kl. 6 1/2 om Morgenen ved Plattformen, kom ogsaa rigtig ind og forbi nogle Vagter, som i Førstningen vilde have anholdt hende. Men ved Døren til Abbedict fordrede Man Indgangsbilletten. - Je forestiller Dem Deres Dronning, svarede Hood, hun behøver sikkert ingen Billet. Ja (lagde Dronningen smillende men rørt til) jeg er Eders Monarkinde, vil J ikke indlade mig?" Vagten blev ubevægelig og beraabte sig paa sin stræng Ordre. Langt om længe trak Hood da en Billet frem, hvorpaa Navnet Wellington prangede, for hvem den oprindelig var bestemt. Men herpaa vilde Man kun indlade een Person, Hofdamerne havde altsaa maattet blive udenfor; en tillende Hofofficiant forsikrede desuden, at der ingen Anstalter vare gjorte til Hs. Majestæts Modtagelse, og de hun naturligviis ikke vilde finde sig i at fleentre mutter allene ind i Kirken, foreslog hendes Ledsager at vende om igjen, hvori Dronningen samtykkede. Latte- og Spottegloser fulgte dem, og da Hs. Majestæt steeg i Vognen, hørtes ligesaa mange Mishags for Bifaldøyttringer. Saaledes endtes da dette tragie komiske Optog, hvortil nok hverken den ældre eller nyere Historie kan opvise Magen! Lidt før Kl. ti afhentede Hertug Wellington som Storkonstabel Kongen fra sine Gemakker, og strax efter satte 1 Processionen sig i Bevægelse til Abbediet. Efter for udgjorte Beregninger skulde samme have udgjort henved 3000 Mennesker. Her foretoges først Præsentationen, idet Erkebiskoppen af Canterbury vendte sig mod Verdens fire Hjørner og spurgte, medens Kongen staaende fulgte hans Bevægelser, om alle Tilstædeværende hyldede Hs. Majestæt som Konge af Engelland? Hele Forsamlingen stod op, bejaede det med Jubel og svingede Hattene. Kongen bragte derpaa med blottet Hoved det første Offer, Erkebiskoppen, af York holdt Prædikenen, der varede i 20 Minutter, og modtog Kroningseden af Hs. Majestæt, som herpaa blev salvet, og, efterat ogsaa Sporerne og Kaarden, Rigsæblet og Ringen vare præsenterede, høitidelig paasat Kronen. Nu fulgte Tedrums Afsyngelse, derefter kommunicerede Kongen, og en stor Deel kirkelige Ceremonier sluttede Handlingen. Kl. 4 begav Processionen sig tilbage, og efter to Timers Ophold paa sine Værelser, gik Kongen 1 til Taffelet. Da den første Ret var afdækket, traadte Kjæmperen frem, gjorde sin Udfordring, og da Jngen yttrede Lyst til at gjøre Georg den 4de Tronen stridig, saa drak han rolig sin Pokal ud paa Monarkens Velgaaende, hvis Titel nu blev proklammeret baade paa Latin, Fransk og Engelsk. i Kl. 7 3/4 var hele Høitideligheden forbi. For end mere at sikkre sig Rolighed paa denne Dag, havde i Regjeringen sørget for, at Folket ikke skulde mangle Forlystelser. Paa begge Hovedtheatrene og trende mindre blev i der spillet uden Betaling, Veddeseilladser foretoges paa Theemsen, Fyrværkerier afbrændtes &c. Om Aftenen var hele London illumineret, og som Man kunde vente, gik da nogle Vinduer i Løbet, fordi Dronningen var bleven bortviist; men Sligt regnes jo der kun for Bagateller, ja næsten kunde Man sige, for en væsentlig Jngredients ved alle Høitidelig beder. Jmidlertid havde Dronningen, ved at besvare en Adresse fra Brændehuggerne, nogle Dage forud selv opfordret Folket til at forholde sig roligt paa Kronningsdagen. Hun har udgivet en formelig Protest mod Geheimeraadets i Kiendelse, og der samles, for ramme Alvor, Underskrifter, paa en Adresse til Kongen, om at hun, for den offentlige Roligheds Skyld, endnu maa vorde kronet bagefter, men det skeer vel knap. - J alle Tilfælde kan Hs. Majestæt trøste sig med den rolige Bevidsthed, at hun i det mindste har gjort Alt hvad der stod i hendes Magt, hvilket Vidnesbyrd selv ikke hendes Fjender vil nægte hende.