Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-03-17
Stænderforsamlingen i Roeskilde. Sagen angaaende Frireiserne, proponeret af Kammerraad Drewsen: Frireiserne skildredes af Prop. som en af de tungeste, om ikke den tungeste Byrde, der hviler paa det ufrie Hartkorn. Frireiser – sagde han, gjøres med næsten Al hvad nævnes kan. Høie Personer og deres Suite, høie Embedsmænd og Veipiqueurer, Generaler og Corporaler, Tjenere og Kjøkkentøi, Doctorer og Jordemødre, Landmaalere og Løsgjængere, Betlere og Tyve, Slaver og Arrestanter, Mondering og Armatur, Koste og Kosteskafter, kort, Alt kjøres af Bonden. Enhver ny Opfindelse, den være til Menneskeslægtens Gavn eller Skade, enhver ny Jndretning, sætter Bondens Heste og Vogn i Reqvisition. Jenner opdagede Kokopperne, og Bonden kjører ei blot Doctoren, der vaccinerer i Districtet, men og Mødrene med deres vaccinerede Børn. Congreve opfandt Brandraketten, og Bonden maatte afsted med Reqvisiter for Raketkorpset. Den militaire Høiskole stiftedes, og vi finde den alt paa Listen af Frireiserne." Han oplyser at KhonsAmt i Aarene 1832, 33 og 34 i Frireiser har kjørt c. 68,100 Mile, eller 22,700 Mile om Aaret; Veile Amt, i 1834, 17,088 Mile, og Ringkjøbing Amt, i f. A., 31,426 Mile. "Ville vi – tilføier han antage at Danmarks samtlige Amter, 18 i Tallet, kjører hver for sig ligesaa meget som ovennævnte Amter hver især, eller 11,000 1 11000 Mile tilbage, samt fra Hjemmet til Reisestedet og tilbage anslaaet til 500 Reiser og altsaa til 5000 Mile, saa kjøres i Danmark aarligt i Frireiser 486,000 Mile, eller vor Klode omtrent 100 Gange rundt. Ved at anslaae disse Reiser til Penge og kun regne halv Vognmandstaxt erholder Prop. det Resultat: "at det ufrie Hartkorn, det vil omtrent sige Bondestanden, derved bærer en aarlig Skat af 288,000 Rbd., Efter at have omtalt det store Tab, vort Agerbrug lider ved at berøves saamegen Arbeidskraft, berører han det Forhadte ved disse Reiser, der ere at ansee som et ubestemt Hoverie, et Hoverie, hvis Udstrækning nu eller i Fremtiden Bonden ei kan forudsee, og det Byrdefulde derved, at de ikke ere ligeligt fordeelte over Hartkornet, samt ved de Misbrug, der med dem finde Sted. Er det ei Misbrug - sagde han, naar en Bonde, som Stafet, sendtes med et Brev, hvorpaa 3 Segl, men indvendig kun de Ord: J Dag aldeles intet at melde, Er det ei Misbrug, naar en Vogn fra Midten af Amager maa kjøre til Viintappergaarden, hvor den bliver belæsset med to, siger to, itubrudte Hjulbøre, og faaer Ordre at bringe dem til Damhuset, hvorpaa den saa kan kjøre hjem igien, Er det ei Misbrug, naar Bonden, ifølge Reqvisition fra en Veipiqueur, maa møde for at kjøre denne 1/2 eller vel en heel Miil, enten til nærmeste By eller til en anden Vei eller til Kroen, Eller naar en Cavalleri-Lieutenant maa af Bonden kjøres en eller halvanden Miil, en Distance, som en Cavalleriofficeer vel maa kunne holde ud at ride, Er det ei Misbrug, at naar to Officerer af forskjellige Rang skulle gjøre en Tour, de da hver faae sin Vogn, og om de have en Tjener med, denne endnu en tredie Vogn. &c. &c. Han gik dernæst over til at undersøge, hvortil Frireisernes store Masse behøves, Øvers paa sin Liste sætter Prop. det Militaire. "Lige fra Generalen ned til den kasserede Rekrut lyde Ordene: Bonde spænd for og Bonden spænder for, og kjører ei blot Personer, men Regimenternes Reqvisiter, hvorunder indbefattes Alt, hvad ved en Armee i Fredstider kan bruges." Han beregner, at Transporten for det Militaire i 1832 til 34 paa Kjøbenhavns Amt har udgjort 5879 Mile aarlig. "Næst efter Militairet, vedbliver han, er Veicorpset det, der meest bebyrder Hartkornet med Frireiser. Lykkeligviis er dets Virksomhed indskrænket om Vinteren, thi ellers kom det maaskee øverst paa Listen. Hele Veicorpsets Personale fra Obersten og ned til Veipiqueuren behøve kun at sige: Bonde, spænd for, saa maa der spændes for. Selv om saadan en Veipiqueur kun har en Miil, ja vel mindre at kjøre, maa Bonden forlade Hjemmet og det travle Arbeide for at kjøre ham. Snart skal han til sine Foresatte, for at melde noget eller modtage Ordre, snart skal han til en anden Vei, og da det let kan hændes, at en Kro ligger imellem begge disse Veie, er den maaskee Reisens egentlige Maal." Transporten for Veicorpset har i de sidste 3 Aar paa Kbhavns Amt udgjort 3,737 Mile aarlig. – Hans Forslag gik fornemmelig ud paa, at alle Frireiser, Sognereiserne undtagne, maatte bortfalde, og hvor dog Befordring uundgaaeligt maa gives, da betales med halv Vognmandstaxt, og denne Omkostning da udredes af Amtsrepartitionsfondet, og saaledes ligeligt fordeles over hele Amtet. Jsær maatte Hs. M. gjøres opmærksom paa, at de militaire Kjørseler og Veikjørselerne ere de meest byrdefulde. Forsamlingen vedtog at indgaae med en Petition, hvori den indstillede, at det maatte behage Hs. M. allernaadigst at lade udarbeide en ny Lov om Frireiser, og at der maatte blive taget Hensyn til de af samme gjorte Forslag desangaaende. (St. T.) Stænderforsamlingen i Itzehoe. Sagen ang. de gjorte Finantspropositioner. Den til disses Prøvelse nedsatte Committee (Prangen, Bülow og Wiese) havde indledt sin Betænkning derover saaledes: "Forordningen 28de Mai 1831 gav uomtvisteligen Stænderforsamlingen Ret til i en Petition at yttre sig om Landets Finantser, og Anledningen hertil var saameget mere presserende, som det publicerede Budget maatte lede til den Bekymring, at der enten vilde blive paalagt Hertugdømmer nye Skatter, eller intenderet Statslaan, til hvis Dækning nye Skatter i Fremtiden torde blive nødvendige. Landet kan umulig bære nye Skatter, tvertimod synes en Lettelse i de hidtilværende at være uundgaaelig nødvendig." Committeen androg paa, allerunderdanigst at bede Kongen om, at tage i allerhøieste Overveielse, hvorledes den fornødne Ligevægt kunde gjenoprettes imellem Statens aarlige Udgivter og Jndtægter. Den eneste mulige Udvei hertil formeentes kun at være Besparelser. Disse maatte foretages i flere forskjellige Grene af den offentlige Bestyrelse. Med Hensyn dertil fremhævede Committeen de i Budgettet anførte 193,000 Rbd. til Honorar og Gratificationer, fremdeles Pensionsvæsenet, som ikke allene absorberede de dertil bestemte Revenner, bestaaende i Fonds af Statspapirer, som og Overskuddet af Post-Intraderne, men desforuden fordrede et Tilskud paa 100,000 Rbd. af Finantserne, og fremdeles et af Finantserne ligeledes bestridt Tilskud af 4160000 Rbd. for Pensioner, der vare anførte paa den aftagende Pensionsliste. Committeen ansaae det derfor med Hensyn hertil for høist nødvendigt, at Pensionsvæsenet, efter andre Landes Exempel, blev reguleret ved en Lov, hvorved der efterhaanden kunde opstaae et passende Forhold baade for dem der ere berettigede til Pensioner, som for Udgifterne dertil, svarende til Landets Finantskræfter. Committeen anførte fremdeles, Land- og Søemilitair-Etaten, der koster Landet, foruden de specielle Fonds Revenner, hiin 1 Million 200, denne 2 Millioner 550,000 Rbd. om Aaret. En Tilintetgjørelse af Landets Finantskræfter, i Fredens Dage - hed det i Jndstillingen, maa gjøre det umuligt, i Tilfælde af Krig, at tilveiebringe de financelle Hielpemidler, uden hvilken den tappreste Armee bliver et afmægtig Redskab." Under disse Omstændigheder bad den Hs. Majestæt om at lade nedsætte en Commission med Ordre til at undersøge Statens Jndtægter og Udgivter og indgive til Allerhøistsamme Forslag om, hvorledes Statens Finantsvæsen kunde uden nye Paalæg reguleres ved Besparelser og Jndskrænkninger i Statshuusholdningen. J Anledning heraf havde den kgl. Commissarius erklæret, at alt førend Stænderforsamlingen var sammentraadt, havde Hs. Majestæt Kongen Selv besluttet, "at Muligheden af Besparelser skulde undersøges, og at af dertil bestemte Personer skulde gjøres Forslag." Her var saaledes den bestemte allerhøieste Villie bleven udtalt, at den største Sparsommelighed skulde overalt anvendes. Committeens Andragende blev antaget ved Stemmefleerheden, hvorhos den, som Følge deraf, fik det Hverv, at gjøre et Udkast til den Beretning som herover skulde afgives til Hs. M. Kongen. (St. T.) Bödsfald. Hofboghandler Stadthagen, Pierre Pio, Musiklærer J. Tusar, Skibscapt. Marcussen, Etatsraad og forhenv. Raadmand Voltelen, Urtekræmmer Mossin, Jfr. Marie Strandgaard, Elise Qvist (Bogtr. Qvists eneste Barn, Alle i Khvn. Johanne Schelbek paa Dronninggaard, Provstinde Sidenius i Nykjøbing paa Falster. Kirkesanger Bønnelykke i Radsted. Dorothea Schønberg i Frederikssund. Madame Gleerup paa Dybaad. Frøken Schlepegrell i Aarhuus.