Aalborg Stiftstidende, 1842-04-01
Jordskjælvet den 3die April 1841. Efter Videnskabernes Selskabs Forhandlinger for 1841 meddele vi følgende Resultater af den Undersøgelses-Reise, Professor Forchhammer foretog for at samle Efterretninger om dette Jordskjælv. "De Steder, hvor Jordskjælvet viste sig stærkest, ligge i Nærheden af Liimfjordens vestlige Deel; Mors, Thy er Han-Herrederne have været meest rystede. Paa Vestkysten af Halvøen naaede de svage Bevægelser indtil Eiderstedt; paa Østkysten indtil Kiel; imod Øst indtil Sjælland, og Enkelte ville selv have følt Bevægelsen i Kjøbenhavn og Helsingør. Jmod Nordvest naaede den indtil de sydlige Stede af Norge, men imod Nord aftog den med en overordentlig stor Hurtighed og faa Mile fra Steder, der bleve meget voldsomt rystede, følte man enten en svag Zitren eller slet intet. Jkkun Enkelte have følt det i Hjørring og Jngen har iagttaget det i Skagen. Der, hvor Jordskjælvet var stærkest ved Liimfjordens Bredder, havde Landets geognostiske Beskaffenhed en meget væsentlig Jndflydelse paa Jordrystelsens Styrke. Paa de Steder, hvor Kridtformationens Steenarter komme til Overfladen, især hvor de ere ledsagede af de Tegn paa Jordfald, som ere saa hyppige denne Deel af Jylland, følte man Jordskjælvet meget stærkt, mindre stærkt paa Leer, mindst paa Sand. Ved Aalborg viste sig den besynderlige Anomalie, at Kridthøiderne ikkun bleve rystede yderst svagt, medens man i Dalene følte det paa enkelte Steder meget stærkt. J Aalborg indtraf Jordskjælvet Kl. 4, 25 Minutter Eftermiddag, en Tidangivelse, der ikke kan være meer end et Par Minutter urigtig. Paa de allerfleste Steder, selv der, hvor det var mindre stærkt, hørte man en underjordisk Torden og man følte to Stød umiddelbart efter hinanden. J Salling havdeman allerede Dagen iforveien følt et Stød, i Randers samme Dag noget tidligere. En Syg i Nykjøbing havde hele Dagen beklaget sig over smaae Rystelser af Sengen, hvis Aarsag først blev tydelig, da det stærke Jordskjælvstød føltes. Ogsaa Havet havde været paa Jordskjælvsdagen meget uroligt og brod sig fra den tidlige Morgen meget stærkt paa den Deel af Kysten, der ligger Nord for Hanstholmen, uden at Vinden var af den Beskaffenhed, at den kunde foranledige dette Phænomen. Paa mange Steder iagttog man en bølgende Bevægelse af Jorden, hvorved Vand blev kastet ud af fyldte Kar, men den interessanteste Jagttagelse blev gjort af Degnen Borre i Vestervig, der saae, hvorledes Fliserne i hans Gulv rækkeviis hævede sig og aabnede sig i Furerne. Overalt, hvor Jordskjælvet var stærkt, føltes Stødet fra Nordvest til Sydost. Mange Kirker i Thy og omkring de andre vestlige Deele af Liimfjorden have faaet Revner. flere Bygninger faldt Skorstenene strax ned, i andre viste sig senere saa mange Rerner, at de maatte tages ned. Ogsaa Jorden revnede paa flere Steder, men den interessanteste Revne fandtes i Gramstrup i Nærheden af Vestervig, hvor den gik i en bølget Retning fra Nordost til Sydvest og hvoraf den ene Side stod betydelig høiere end den anden. Jordskjælvets Jndvirkning paa Kilderne var meget betydelig. Vandmængden i en Brønd ved Skjerpinggaard i Østerhanherred formindskede sig meget betydeligt og Vandet blev uklart. Denne Formindskelse vedblev, og henimod Slutningen af August havde Brønden allerede været i flere Maaneder fuldkommen tor. – J Thisted aabnede sig nogle Dage førend Jordskjælvet et stærkt Vandtilløb i en Brønd, der gav ganske uklart Vand og Dagen efter Jordskjælvet, iagttog man i denne, saavelsom i flere andre Brønde en meget stærk Svovllugt. Det nye Vandtilløb lukkede sig igjen strax efter Jordskjælvet. – En dobbelt Hævning synes at staae i Forbindelse med denne Jordrystelse. Den ene langsomme er iagttaget over 1/2 Aar for Jordskjælvet ved Vandets tilsyneladende Synken. Kysten af Vesterhavet fra Løkken til i Nærheden af Hanstholmen og Liimfjordens Bredder ved Thisted, Nykjøbing imod Øst indtil Løgstør vise dette Phænomen, medens man hverken i Canalen ved Agger eller paa Fjorden ved Aalborg iagttager en forandret Vandstand. Den anden Hævning var pludselig, indtraf med Jordskjælvet og var et Par Dage efter ikke meer at bemærke. Man har iagttaget den i Sundenne mellem Salling og Mors, og Mors og Thy, og den staaer sandsynligviis i Forbindelse med den Hævning, der antydes ved Nevnen i Gramstrup ved Vestervig. Forfatteren giør tilsidst opmærksom paa den Sammenhæng, der finder Sted imellem disse nye Phænomener og de overordentlige hyppige Tegn paa ældre langt voldsommere Jordrystelser i Egnen omkring Liimfjorden, og ved at sammenligne Efterretningerne fra Nabolandene uddrager han den Slutning, at Jordskjælvet af 3die April 1831 ikke er en Siderystelse fra andre stærkere bevægede Lande, men har havt sit Udgangspunct, enten i Thy eller i Vesterhavet nær ved Kysten af Thy.