Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-03-06
Moden og Religionen. (See Nr. 9.) Siden, da Regligionen længe havde ligget i Strid med Moder og Modens Religioner, blev den omsider selv en Mode Længe, endog under dens blodigste Forfølgelser, var det bleven Mode, al tid antage den, naar een blev henrettet for den; men siden da Keiser Constantinus Magnus antog den, blev den til den herskende Mode, thi ikke allene Hof=Mænd men og Undersaatterne i det store Romerske Rige fulgte i hobetal Hoffets Exempel. Siden den Tiid har det været Mode i mange Lande af bekiende den christelige Religion, og den Myde er for nogle hundrede Aar siden ogsaa bleven antagen i vore Lande, og er beholdt indtil denne Dag. Jmidlertid har der i al den Tiid været mange Omvexlinger imellem Religionen og Moden, thi det maa mærkes, at foruden den Mode at bekiende Religionen er der mange andre Moder deels opkomne, deels undergangne i den Tiid. Vi vil vel nævne nogle af disse Omvexlinger, men kan ikke bestemme nogen vis Tiid eller Orden, eller Laud eller Varighed for nogen af dem, saasom de har forholdt sig vexelviis omtrent som Ebbe og Flod. Undertiden har der været Moder i Religionen, dog saaledes, at man har villet synes at antage den for Religionens Skyld. Een Tid har det været Mode, at forfølge Folk med Jld og Sværd for andre Meeninger i Religionen, en anden Tiid, at fordrage alle Slags Meninger deri. Een Tiid har det været Moden, at tvinge andre Folk og Lande til den christlige Religion ved Krig og Sverd, en anden Tiid at taale alle Religioner i egne Lande. Een Tiid, at forkiætre og fordømme alle, som vigede af fra den herskende Mening; en anden Tiid, at tro enhver at blive salig ved sin Tro og Mening, En Tiid, at hænge med Hovedet, græde og sukke endog i verdslige Forsamlinger; en anden Tiid, at vise sig ligegyldig og ubevægelig endog ved Religionens meest rørende Forestillinger. Een Tiid, at være meget paaseende i det udvortes og ceremonielle, en anden Tiid at belee det udvortes og beraabe sig paa den indvortes Religion, skiønt man har intet af den. Undertiden har man blandet Regligionen ind i alle Moder og Skikke. Det har kanske i 1000 Aar været Mode ved det Romerske Hof at blande Religionen ind i alle dets Uretfærdigheder, Volsomheder, ulovlige Krige, Bandsættelser. Jndgreb i Majesteters Rettigheder, Keiseres og Kongers Afsættelser, blodige Forfølgelser mod de saa kaldede Kiættere a. Dette Exempel har og smittet utallige private Folk, hos hvilke det har været Mode, at bruge Religionen som en Mantel eller Sartout at skiule deres rette Liberie, som en Sminke, at give deres heslige Ansigter en falsk Farve, som et Dække at brede over deres onde Gierninger. Til visse Tider har det været Mode at alting skulde smaae af Religionen. I det 16de Seculum var Mode, at blande Religionen, ind endog i Hof=Sproget, og i Krigs Erklæringer at fordømme sine Fiender til Helvede i det samme man udæskede dem til Krig. J Kong Henrick den fierdes Tid i Frankerig var Mode, at Samtalerne til Hove vare Religions controverser; i Carl den Niendes Tid blev endog Religionen bragt ind paa Theatret, og holdt Bal efter Davids Palmer. Og de Nordiske Lande har det længe været Mode, at spille Comoedier med Bibelske Historier. Undertiden har det været nær ved, at blive Møde, at være uden Religion og spotte med den. Julian den Apostat vilde have indført den Mode, og der er ofte siden gjort store Forsøg paa det samme. Dog de som har gjort eller 3 giøre Forsøg derpaa, vil dog ikke ansees som Fiender af al Religion. Julian lod som han forsvarede den Hedenske, skiønt han kan synes alt for fornuftig til at troe saaurimelig en Religion som den. Han tog og den Jødiske i Forsvar; men allene for derved at skade den christelige. Andre Religions Spotterr vil og ansees for at antage den naturlige Religion, skiønt de i ingen Ting følger dens Bud, eller og de understytter en vildfarende og urimelig Sect i Religionen, for der ved at underminere Religionen selv. Undertiden har Hyklerie været Moden i Religionen; dog er det gjerne til saadanne Tider, naar sand Religion og Gudsfrygt er i offentlig Agt og Anseelse, Ære og Belønning følger dermed. Thi ingen skiøtter om at hykle i Religionen, naar der er intet at vinde derved. Undertiden har Oprigtighed, i Religionen været Moden eller nær ved at blive herskende Mode. Det har været til saadanne Tider, naar Lærene og i sær Regentere har med retsindig Jver søgt at befordre samme. Saaledes søgte David i sin Tiid at gjøre den gamle Religion til herskende Mode, at bringe den ret i høy Agt og Anseelse, og indføre Oprigtighed og alvorlig Iver i dens Øvelse, saaledes blev i Reformationen Læreres Nidkierhed vor christelige Religion øvet i enfoldig Oprigtighed og sand Alvorlighed. Der kunde og anføres adskillige Regent tere som har gjort sig Berømmelse værdige ved Religionens Fremme. Deriblandt fortiener i sær at anføres vor store og fortreflige Kong Christian den tredie, der ved sit priselige Exempel, ved gode Lærdomme, Formanninger og Opmuntringer, og ved christelige Anordninger søgte at giøre sand Religion og oprigtig Gudsfrygt til den herskende Mode i sine Lande. Hvorved den lærde Thomasins, om ieg mindes ret, har fremstillet ham for alle Regentere, som et Mynster paa en fornuftig dydig og ret christelig Regent.