Berlingske Tidende, 1833-01-08
Med Hensyn til Portugal synes Diplomatiken nu, at ville afgjøre hvad Vaabenmagten lader afgjort. Hvormeget end en hver liberal Mand ønsker Don Pedros Sag alt Held, saa tilstaae dog alle, som ere mere end overfladisk bekjendte med Portugals Tilstand, at hans Sag staaer slet. Dette Lands social Tilstand er saa yderst fordærvet, og saa nøie forenet med Kronens Despotie, at de vigtigste Folkeklasser, Adelen, Geistligheden, og Øvrighedspersonerne, i Don Pedros Constitution kun see den successive Tab af deres Eiendomme og deres Magt, medens de øvrige Jndvaanere, hvis Tanker kun naae til den Dag Morgen, ikke forstaae at sætte Priis paa den langsomme Fordeel, som den ny politiske Reform vilde bringe dem. De kraftigste constitutionelle Characterer ere deels forviste, deels fængslede, og det ringe Antal, som endnu er paa fri Fod, vover ikke at reise sig under Voldsherredømmet. Man kan heller ikke nægte, at Don Pedros Operationer ere blevne styrede paa en høist ussel Maade siden hans Landgang. Alle derfra tilbage, vendte Militærpersoner dadle med de strængeste Udtryk det derværende Krigsdepartements Færd. Den eneste, som har meen det oprigtigt er Don Pedro selv, og tilligemed ham nogle faa troe Mænd, f. Ex. Marquis Palmella, Villastor o. s. v. Alle de øvrige, selv Krigsministeren, synes neppe at antage Sagen for Alvor; man skulde næsten troe, at de fra Begyndelsen have været kjede deraf. Saameget lader sig med Vished sige: at dersom Don Pedro paastaaer sin, uden Hensyn til Landets Forhold udarbeidede, Constitution antagen, saa vil end ikke Diplomatiken være i Stand til at gjenoprette Roligheden i Portugal, Spaniens ny Premierminister, Hr. Zea Bermudez, gjør i sin Circulairskrivelse til de spanske Agenter ingen Hemmelighed af sin Hensigt, ikke at byde Haanden til nye Indretningers Jndførelse i Spaniens indvortes Forfatning, men derimod søge at vedligeholde dets politiske Stilling. Han er derfor ugunstigen stemt i Henseende til Don Pedros Expedition. Vort Cabinerkjender nøje det spanske Cabinets Sindelag i denne Henseende, og har bevaret en dyb Taushed angaaende Spaniens Neutralitet, blot med Hensyn til Don Pedro, som paa en vis Maade er bleven tilskyndet til sit Foretagende af nogle blandt vore meest formaaende Personer. Den almindelige Mening havde faaet Jndgang, at Dronningen af Spanien vilde deeltage i at styrte Dom Miguel. Hr. Zea Bermudaz's Circulairskrivelse har nu giver Publikum tilstrækkelig Oplysning, og Don Pedros Tilhængere ere ikke i liden Forlegenhed derover. Marquis Palmella gjør sig nu meer end nogensinde Umage for at bevæge den engelske Regjering til at erkjende Donna Maria, og at faae en Eskadre til hendes Raadighed. Men Lord Palmersion vil ikke høre noget derom, og forskandser sig bag det franske Cabinet, som efter hans Anskuelse maa gjøre det første Skridt, fordi Frankrige allene kunde true den spanske Regjering, om den fik i Sinde at tage Don Miguels Partie. Det vil derfor ikke lykkes Marquis Palmella, at formaae det engelske Cabinet til hurtigt at fatte sen Beslutning, hvilket dog vilde være uundgaaeligen nødvendig i Don Pedros nuværende Stilling, dersom hans Foretagende skal lykkes. Den hollandske Differents har lært Ministrene, hvor farligt det er at blande sig i fremmede Anliggender, i Spidsen Af en Nation, hvis hele Bestræbelse gaaer ud paa at bevare og formeere sine Handelsinteresser. Man maa derfor nødvendigviis have Mistillid til en Artikel i The Globe, som lyder gunstigt for Don Pedros Sag; og endskiønt dette Blad ellers er velUnderrettet og paa en vis Maade halvofficielt, saa synes den sog i dette Tilfælde at have staaet under fremmed Jndflydelse.