Viborger Samler, 1848-06-17
Nørrejyllands Stænderforsamling har vedtaget følgende Adresser: Til Hs. M. Kongen: Jdet Nørre-Jyllands Provindsialstænder samles for at danne Overgangen til en ny Tingenes Orden, føle de Trang til for Deres Majestæt at udtale de Følelser, hvoraf de, hvoraf Folket her er gjennemtrængt. Jyden er nu, som altid forhen, besjælet af urokkelig Troskab mod Konge og varm Kjærlighed til Fædreland; det har været disse alvorsfulde Tider forbeholdt at vise Prøver derpaa i Gierningen, saavist som Troskabsfølelsen imod Deres Majestæt ingensinde hos nogen Jvde har svigtet, saa vist er det, at Følelsen for Fædrelandets Vel har tilbagetrængt ethvert Hensyn til eget Velbefindende, saa vist er det, at Jyden ingensinde har ønsket eller ønsker anden Ende paa Krigen end en hæderlig, en det hele Danmark gavnlig Fred. Til denne reene, varme Fædrelandskjærlighed knytter sig Erkjendtlighed og Hengivenhed for Deres Majestæt og Tillid til Deres Majestæts Regjering; Provindsialstænderne takke paa Jydernes Vegne Deres Majestæt, fordi De har gjort Folkets Sag til Deres egen, fordi De, sluttende Dem til Folket, har omgivet dem med et Ministerium, hvis Hverv det er, næst at betvinge Oprøret og den udvortes Fiende, at grundlægge Folkefriheden ved en urokkelig Pagt, hvortil disse vore Forhandlinger ere Forberedelser. Til denne Tillids-Yttring føie Stænderne Ønsket om, at Regjeringen i dens Handlinger fremdeles vil vise den Kraft, som den Regjering kan, der støtter sig paa det hele Folk, paa en stærk, en reen Folkevillie, vil udvise den Kraft, som turde være fornøden for at gjennemføre den Landet paatvungne Krig til en Danmarks Nutid og Fremtid betryggende, hæderlig Fred. Til Danmarks Land- og Søkrigere! Vi samles til Fredens Værk, men Eders Mod sikkrer vor Gierning og opmuntrer vort Sind; J ere Rigets Værn og Folkets Stolthed. For dem af Eder, der vende hjem med Seir, har det taknemmelige Fædreland Hæderens Løn. For dem af Eder, der falde i Kampen, blomstrer Mindets uvisnelige Krands; de skulle vorde deres Æts uforglemmelige Hæder. Foruroliges Nogen iblandt Eder ved Tanken om, hvad der skal blive af hans Kjære, hvis han, Forsørgeren, falder, saa tænke han kun strax igien, at han lader dem ikke hielpeløse men han giver Danmark dem i Arv, og det er en Arv og Gield, som aldrig skal gaaes fra, saalænge der er Ærlighe- og Taknemmelighed i Dannemænds Bryst. Samme Taknemmelighed skal bære sin Frugt for den, som Krigen har gjort udygtig til Fredens Gierning. Herren være med Eder, Anførere og meenige Krigere, Værnepligtige og Frivillige! Alle ere J Et i Fædrelandskjærligheds og Tapperheds Aand. Gud give os og end mere dem hvis Valg vi skulle forberede, at bygge Danmarks Huus herhjemme med samme Ære, som J forhverve ved at staae som dets Gierde, at her kan være godt for Eder at boe og bygge, naar Gud giver Eder Held til at bringe os Freden. Comiteens Medlemmer i Sagen ang. Valgloven ere: Høiesteretsassessor P. D. Bruun, Landsoverretsprocurator Jespersen, Godseier Nyholm, Professor J. C. Lax sen og Landsoverretsprocurator Dahl; og til at afgive Betænkning over den kongl. Forordning af 5te ds., ang. Udstedelse af rentebærende Creditbeviser og Paabydelse af en Krigsskat, ere valgt: Justitsraad Thorbrøgger, Fabrikeier M. P. Bruun, Gaardeier O. C. Kirk, Justitsraad Aagaard og Oliemøller Schytte.