Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1795-04-18
Fra Stiftet er Magistraten under 16de d. M. communiceret følgende Skrivelse: Efter General-Toldkammerets Skrivelse til Stiftet under 4de d. M., har det allernaadigst behaget Hans Majestæt Kongen, ved Resolution af 25de f. M., at ophæve det 13de Cap. 2 Art. i Toldforordningen saaledes: at til Transit Handelens Fremme, maae fremmede Vare, som ved Jndførselen angives til Udførsel, herefter tillades at udføres med andet Skib end det, hvormed de ere indbragte, dog alt under følgende Betingelser: 1) At de fremmede Vare, som saaledes med andet Skib udføres, skulle efter Toldforordningens 13de Cap. 4de Art. betale i Recognition 1 Procent, foruden Pakhuusleie efter bemeldte Cap. 1 Art. ) At Varene skulle oplægges i Toldbodens Pakhuuse, hvor disse ere, eller for saavidt deri er Plads, men ellers i private sikre Pak huuse, under Toldbetienternes Varetægt, Laas og Lukke, og i dette Fald, uden at veies, maales eller vrages ved Jndførselen. Men, naar de af Mangel paa Plads eller sikkert Opholdsted, maae efter Qvantitet overdrages de Handlende, da være Vægt og Maal underkastede. At saadanne Vare skulle udføres i samme Stand, hvori de indføres, hvorunder dog ei forstaaes Tilsyn mod Bedervelse, Emballagers Forbedring, o. s. v. 1) At ved Udførselen skeer Angivelse paa stemplet Papiir efter Varenes Værdie. Hvilken herved, til de Handlendes Efterretning, bekiendtgiøres fra Bergens Raadstue. Følge en Stiftet indløben Skrivelse fra Finance Collegio af 21de f. M., skal dette Steds Jndvaanere underrettes om, at der paa nogen Tid ere forekomne adskillige falske Courant Banco-Sedler, som formedelst deres store og næsten fuldkomne Liighed med de ægte, ikke uden Vanskelighed kan skilles fra disse, og at, for at forebygge deres videre Omløb, samt Tab og Uleilighed for Modtagerne, da Banqven ikke omvexler deslige falske Banco=Sedler, Vedkommende skal advares om at vogte sig for berørte Sedlers Modtagelse, i hvilken Henseende følgende Beskrivelse er givet over de Kiendetegn, hvorved samme Sedler kunne skilles fra de ægte: De falske Sedler af ovenmeldte Slags, som hidtil ere forekomne, ere alle paa 100 Rdlr. af Aaret 1788, underskrevne: Wilkens, Mau, Bertelsen. Not Olivarius Reg. Lacoppidan, og i Randen contr Not: Th. Jensen. Den i Kobber stukne Text af Seddelen tilligemed Vignetten er aldeles lig de ægte, og endog de Bogstaver og Træk, som i Papiret selv paa disse ere anbragte, findes ligeledes ved de falske, i det mindste ved de fleeste af dem. Derimod ere Underskrifterne ikke fuldkommen lige de ægte; Sedlerne ere lidet, omtrent en fierdedeel Tømme, kortere, nemlig fra Vignetten af og indtil Enden af Skriften, end de ægte, og ligeledes er Randen paa de tvende ovenstaaende Stempler noget grovere end paa de ægte Sedler, ligesom og Sedlernes Nummere ere skrevne med Tall af et andet Slags, end her i Landet i Almidelighed ere brugelige, og ligne meere en fremmed Haand. Alle disse Skielnemærker kunde dog først, ved nøie Undersøgelse og Sammenligning med ægte Sædler, opdages; men derimod falde følgende Kiendetegn meere i Øynene: Papiiret ved disse falske Sedler er nemlig tykkere og stivere end ved de ægte; Papirets Farve falder noget i det blaae i Stedet for at samme, ved de ægte er meere guulagtig, og Sværten, hvormed de falske Sedler ere aftrykte, er ikke gandske sort, men noget guulagtig. Det kongelige Navnetræk med Krone over, som i Papiiret selv i de fiire Hiørner af Sedlen er anbragt, og som paa de falske Sedler overalt er temmelig ukiendeligt, er gandske forskielligt fra dette Navnetræk paa de ægte Sedler deri, at paa de falske er Navnet ikke bredere end den nederste Deel af Kronen, da derimod paa de ægte, Navnet gaaer et Stykke frem paa begge Sider af Kronen. Navnet Olivarius, som paa de ægte Sedler altid er skrevet med grønt Blek, er paa endeel af de falske Sedler skrevet med sort, og hvor det er skrevet med grønt, er Farven noget mørkere, ligesom det ikke heller paa alle er skrevet rigtig, men i Stedet for det næst sidste Bogstav u. staaer et afDette bliver saaledes herved til almindelig Efterretning bekiendtgjort. Bergen den 18de April 1795. Hauch.