Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-05-03
Hussein Pascha, Janitscharernes Ex=Aga, opholdt sig dengang i Nærheden af Constantinopel; understøttet af nogle troe Soldater samlede han Kanonererne, Bombardererne, de Bostandiis eller Vog erne over Seraillets Haver under sin Befaling, og man maae tilstaae ham Æren for Seiren. Under Selim var han en rasende Janitschar. Han er en Mand som forbinder Løvens Mod med Tigerens Grusomhed, og han var iblandt dem, som hialp Mustapha til at dethronisere og myrde sin Broder Selim; men hans politiske Grundsætninger forandrede sig med Tidsomstændighederne. Han havde paa det nøieste forbundet sig med Mahmud, og var af ham bleven udnævnt til Janitschar Aga og Pascha af tre Hesterumper, imedens han var Chef for dette Corps undertrykkede han ofte Revotter og afhuggede flere Hoveder med egne Hænder. Han var frygtet og forhadt, og derfor forlangte ogsaa Janitscharerne paa en bydende Maade hans Hoved. Han kom nu til Constantinopel og ilede til Seraillet. Vil Du, sagde han til Sultanen, tilstaae Janitscharerne mit Hoved, eller skal min Arm forsvare Din Throne; Tappre Mand, svarede Sultanen, den Tid er forhaanden, at Throncos Fiender skulle udryddes; jeg overlader Dig min Hævn, og, tilføiede han, Janitscharerne skulle alle ombringes, eller ogsaa Plougen skal komme til at gaae over Constantinopels Ruiner. Sandjid-Scheriff eller Mahomeds Fane, som ingen Christen maae see paa under Dødsstraf, blev opplantet. Mufti, omgivet afde Ulemas, de Cadis og Cheferne for de Dervische, udtalte tre Gange følgende Ord: J den Allerhøieste Guds Navn i Mahomeds, den største af alle Propheternes Navn og paa den uovervindelige Sultan Mahmuds Befaling blive Janitscharene, erklærede at staae udenfor Lovens Beskyttelse, døe enhver Rebel! Frelse og Held med enhver af dem som opstiller sig under den hellige Fahne! Kort efter gienløde Gaderne af de offentlige Udraaberes Stemme, som oplæste følgende Hattischeris: Enhver Muselmand, som er sin Religion troe, skal gribe til Vaaben og begive sig under den hellige Fahne til Sultan Achmeds Moskee. De Muezzins forkyndte den samme Beslutning fra Minaretterne, og strax holdt Enhver det for sin Pligt at vise Lydighed; Jndvaanerne i hver Qvarteer, droge med deres Jman i Spidsen til Hippodromet. Da den samme Opfordning ogsaa blev forkyndet i Scutari og i alle Landsbyerne paa begge Bredder af Bosphorus saa blev snart Antallet af Thronens Forsvarene meger betydeligt. J Spidsen for denne velstemte, endskiøndt i en Hast bevæbnede Folkemængde ankom Hussein paa Etmadan, ledsaget af 8 til 10000 Kanonerere og lod strax angribe. Janitscharene som, bleve overraskede af dette pludselige Anfald, forsvarede sig med Kraft og ved Hielp af nogle Kanoner, som vare ladte med Kardetscher, blev Kampen en Tid tvivlsom; men da HuseinsSoldater bestandig toge til saa blev den tilsidst ulige; Rebellerne begyndte at frygte for at de skulde blive omringede, og toge derfor Flugten, til en stor Caserer hvor de haabede at kunne fægte med større Fordeel, men netop denne Beslutning foraarsagede deres Undergang. Hussein lod skyde Dørene ind med Kanoner; Janitscharene forsvarede sig med 6 Kanoner fra det indvendige af Bygningen og med Gevære fra de øverste Vinduer, da var det at Sultanen, som opholdt sig i Seraillet, og ikke i Spidsen for sine Tropper som man paastod; men fik hvert Øieblik Bud, om hvorledes Tingen stod, gav Hussein befaling til at sætte Jld paa Casernen; som ogsaa strax blev iværksat. Jlden greb nu hurtig om sig, og Janitscharerne kunde ikke paa engang baade slukke den og forsvare sig. De bleve drevne af Heden, Røgen og Jndstyrtningen af de Brændende Bielker ud af deres Qvarteer og maatte stige ned i den store Gaard; men dette nye Ti flugtssted voldte dem ligesaastore Ulykker som det første; thi her bleve de nedskudte med Cardærscher uden al Barmhiertighed. Det var forgiæves at de raabte til Kanonerene at de skulde støde til dem, og at de kaldte dem Venner og Brødre. De Topdschis bleve ved at skyde paa dem. Det var forgiæves at de bade om Naade; intet blev tilstaaet dem og de omkom deels i Luerne, og deels ved Cardærscherne Lykkedes det endog nogle at tage Flugten, saa bleve de snart indhentede af Sultanens Tropper og giennemborde med Dolke; aldrig har Solen bestraalet et rædsommere Blodbad. (Fortsættes)