Viborger Samler, 1834-02-27
Om det mislykkede Foretagende mod Savoien melder Neue Züricher Zeitung Følgende: "De overeens stemmende Udsagn af Øienvidner og Deeltagere i den savoyiske Expedition ere enige i at dens mislykkede Udfald kun maa tilskrives Politie- og Spion kunster, samt nogle Anføreres Forræderi og Skjødesløshed. Ved et Foretagende; der allerede i hele Maaneder var omtalt og forberedt, maatte det være let for Regjeringen at indsmugle et eller andet af deres venale Redskaber mellem Patrioterne. Man synes at have været vel underrettet om alle deres Skridt for og under det hele Foretagende. Ramorino, der heller ikke ganske har undgaaet Mistanken om Forræderi, har nu bekjendtgjort et Brev, hvori han søger at retfærdiggjøre sig. Hans Forræderi, siger han, har kun været hans Hengivenhed, der handlede med Tilsidesættelse af Klogskab. Beslutningen at trækker sig tilbage er ikke gaaet ud fra ham alene; men erfarne patriotiske Generaler og selv Deputerede fra Savoien havde raadet dertil, Folk, der ved deres Kundskab til og Forbindelser, i Landet havde været istand til at vise ham Forskjellen, mellem de ham lovede og de virkeligen existerende Etementer, til en Revolution. Heller ikke havde det hele forenede Corps bestaaet af mere end 230 Md., blandt hvilke kun de 60 Polakker havde været virkelige Militaire. Mod dette Ramorinos Forsvar have der allerede reist sig vægtige Stemmer, der navnligen bebreide ham, at han ikke har kaldt de under ham staaende polske Officierer til det omtalte Krigsraad. Ogsaa skal der efter flere Øievidners Forsikkring ved Ramorinos Forseelse have hersket den største Uorden i Carouge. Savoyarderne, en kraftig, dygtig Folkestamme, viste sig ingenlunde saa phlegniatiske og utilbøielige, som man ifølge de første Beretninger skulde formode. Allerede den 1ste Februar om Aftenen indfandt flere hundrede Savoyarder sig, som fik Penge og Vaaben, men hverken bleve militairisk ordnede eller paa nogen Maade beskjæftigede, og utilfredse med den grændseløse Uorden, som Ramorino paa ingen Maade søgte at raade Bod paa, strax igjen forlode Jnsurgentcorpset. Samme Feil frembragte ogsaa samme Virkning i Savoien selv, hvortil endnu kom det ringe Antal af Tropperne, hvilket afholdt Jndvaanerne, der overalt viste sig med de italienske Farver, fra virksom Deeltagelse. Den tidligere Forsikkring, at de italienske Flygtninger først tabte Modet og flygtede med Skjændsel, har viist sig som ganske falsk. Polakkerne selv lade dem vederfares fuldkommen Retfærdighed. Det var kun Ramorinos uforklarlige Opførsel og virkelige eller tilsyneladende Forræderi, hvorved Corpset, der mistede sin Fører, bevægedes til Tilbagetog. Flere Blades Forsikkring, at den saakaldte parisiske Propaganda havde leveret de til Foretagendet nødvendige Penge, er aldeles greben af Luften. Tvertimod anvendte det republicanske Parti i Frankrig, hvilket nogle af dets Organer allerede nu aabenlyst erklære, alt Muligt, for at forhindre det projecterede Tog, hvilket de holdt for allerede at være forraadt og at komme for tidligt. Samtlige Penge kom ene og alene fra de italienske Flygtninger. Mazzini, en af de forigste og ædleste Republicanere, har opoffret sin hele betydelige Formue for den Sag, han af Overbeviisning havde gjort til sin. Men desværre synes nogle Spor at vise, at Anvendelsen af Pengene tildeels ere faldne i troløse, maaskee kjøbte Hænder. Blandt de i Nyon uddeelte Geværer fandtes en Deel ubrugbare, og den Jtaliener, der havde paataget sig den hele Leverance, var forsvunden i Afreisens Øieblik."