Jyllandsposten, 1839-12-24
Kjøbenhavnsposten har igaar - siger, Fædrelandet af 12te dennes – "gjort os et Samvittighedsspørgsmaal, som er vanskeligt for nogen Trediemand at besvare, nemlig om Conferentsraad Ørsted ikke skulde deele den af hans Broder for Thronen udtalte Overbeviisning, at Tidsalderens raske Gang opfordrer til store og indgribende Forbedringer, som ligesaa meget maae paa skyndes med Kraft, som de maae ledes med viis Forsigtighed. Vi kunne dertil ikke svare andet, end at vi af vort ganske Hjerte deele den Høiagtelse, hvormed Danmark er stolt af dette udmærkede Broderpar, men at det derhos er vor Overbeviisning, at Naturens Studium i en ganske ualmindelig Grad er skikket til at nære den Sjælens Sundhed, hvori en fri og omfattende Verdensanskuelse hviler, og at en Videnskabsmands hele Aandsretning og Stilling indeholder den stærkeste baade indre og ydre Opfordring til, klart at lægge sin Siels hele Fylde for Dagen - og paa den anden Side, at den, der i en lang Række af Aar, under smaalige Forhold og omringet af smaae Aander, har været nødsaget til at adsplitte sig i utallige Bagateller og trykkende Hensyn, vistnok har havt større Anledning til at uddanne sin Viisdom og Forsigtighed, end til at styrke sin Kraft." Vist er det, at begge Ørsteder ere frisindede Mænd, og hvor der i saa Henseende gaaer videst, er her ligegyldigt; men vist er det ogsaa, at Anders Sande Ørsted vilde have været større, dersom han havde levet under større Forhold m.m. - En Bedømmelse, som denne, om den Mand, i hvem Fortidens Regjering fandt et af sine dygtigste Organer, finde vi saameget mere Grund til her at anføre, som den synes at finde almeen Gjenklang i Folket, som altfor ofte, hvor det gjaldt dets vigtige Anliggender, saa Viisdommens Raisonnements ved smaalig Forsigtighed, og endeløse Hensyn at fortrænge og tilsidesætte, hvad den friere Livsanskuelse – der ei lader optaarnede Bagateller overvægtig indvirke - med Lethed vilde bringe i Samklang med det Rette. "Sydsjællandske Avis indeholder en lunefuld Artikel med Overskrift: Hvem ere Fruer, Frøkener, Madamer og Jomfruer, og kommer Drøftelsen af dette Spørgsmaal omtrent til samme Resultat, som nylig saaes i et andet Blad, at Proprietairernes Koner og Døttre, med 15 Tdr. Hartkorn og derover, alle ere Fruer og Frøkener. Paa en Tid, da der i Provindserne som oftest tages det meest naragtige Hensyn til den standsmæssige Afstand ved Festiviteter, Selskaber, Gilder a., medens man i de fleste dannede Kredse i Hovedstaden, hvor Fortjeneste ei begrunder saadant, ei i mindste Maade agter det lidetbetydende Fortrin, som ei sjelden er bleven denne eller hiin Embedsmand eller Militair tildeel, som Følge af den fremrykkende Alder, der giver Anciennitet, eller et tilfældigt Avancement ved Formænds dødelige Bortgang, maa man, ved Siden af hiin spøgende Hentydning, altid indrømme det Jnconseqvente i at betitleen Godseiers Kone, hvis Gemal undertiden disponerer over Tønder Guld eller har Fornøielsen at svare Renter deraf, for Madam, medens den simpleste Embedsmand og Militairs Kone strax lyksaliggjøres med Fruetitlen". At Godseieren, Landsbypræsten, Grossereren, Kjøbmanden og Landmanden undertiden maae befinde sig med Kone i en latterlig Situation, hvor f. Ex. Bordparaden skeer ifølge den tykke Statscalender, behøver ingen Udvikling, i hvorvel man vistnok maa ansee det for en sand Lykke, at Geistligheden i Almindelighed saavelsom Landbo= og Handelstanden ei ere videre besværede med deslige Benaadninger, hvorpaa kun visse Folk sætte Priis. Et snurrigt Exempel paa, at den Rangløse imidlertid ei altid spiller Peer Tot, selv hvorhan for Rangspersoner ærbødigen maa vige Plads og finde sig i den ceremonielle Fatalitet at slutte Bordrækken, afgav for endeel Aar siden et Par Præstefolk ved stor Middagspiisning hos en jydsk Amtmand i en af vore Kjøbstæder. Amtmanden tog nemlig den vakkre Præstekone til Bord, og Præsten, som allersidst gik til Bord, erholdt derved netop Plads ved Siden af Amtmandinden, som indtog den første Plads ved Bordet. Saaledes kan Lykken undertiden tilsmille de Forladte.