Almuevennen, 1842-12-28
Om Søllerød Sogneforstanderskabs Jndrykkelse i Berlingske Tidende Nr. 333. Det er vistnok en rigtig Tact for hvad der er Ønskeligt og Passende, at de offentlige Blade hidtil have afholdt sig fra al Critik over Sogneforstanderskabernes Forhandlinger, thi disse Sogneraad ere endnu i deres Barndom, i deres første UdviklingsTid, hvor meget først maa ordnes, den simple Mand først maa gjøres fortrolig med den større Myndighed der er ham givet, først maa vinde Øvelse og Dygtighed, og dermed tillige Mod til at sætte denne Myndighed igjennem paa den rette og lovlige Maade, naar der reises fjendtlige Kræfter derimod. Tænker man paa hvor aldeles intetsigende den simple Bondes Deeltagelse i de nu ophævede Skole- og Fattig-Commissioner var, hvor vant han var til, som en Maskine at lade sig drive af Embedsmænd og Godseiere, og med Hatten i Haanden og et ærbødigt Buk at svare Ja til de befalinger der løde til ham fra Forvalte res eller Skriverdrenges Mund, da er det saa langt fra, at man har Aarsag til at klage over de ny Sogneforstanderskabers Virksomhed i det nu forløbne Aar, at man meget mere maa finde det høist mærkeligt, at see hvilken Jver, Frimodighed og Bestemthed Medlemmerne af Bondestanden alt paa mange Steder have lagt for Dagen, og som giver os Vished for, at den ny Communal-Jndretning vil snart bære end hæderligere og glædeligere Frugter. Et af de Punkter hvorom de fleste ny Sogneraad vare enige, var angaaende Offentliggjørelse af deres Forhandlinger, ligesom ogsaa mange alt have aabnet Dørene til deres Forsamlingsstuer for Sognenes Beboere, men at flere Forstanderskaber endnu ikke havde Sind eller Mod til at hylde denne Offentlighed, var at forudsee. Det var derfor langt over Forventning, at de Afsendte fra 14 af Kjøbenhavns Amts 18 Sogneforstanderskaber, som vare forsamlede i Rødeveirmøllekro den 6te April d. A., eenstemmigen vedtoge, at Offentliggjørelse af Forstanderskabernes Forhandlinger var ønskelig og nødvendig, men det har ogsaa viist sig, at de Afsendte ikke Alle have havt Jndflydelse nok i deres egne Forstanderskaber, til at sætte igjennem hvad de i Mødet havde erkjendt for ønskeligt og nødvendigt, thi hidtil have ikkun 8 af disse 14 Forstanderskaber offentliggjort noget om deres Virksomhed. Det er naturligt at Valget af Formanden i ethvert Forstanderskab har en overveiende stor Jndflydelse paa Spørgsmaalet, om den større eller mindre Grad af Offentlighed det hylder, vælges en Formand, der holder strengt over sin hidtil havte Embedsmyndighed, der med en mistænksom Ængstelighed seer til den større Jndflydelse der nu er givet Menigmand, der kun troer at det kan gaae godt, ved af alle Kræfter at modsætte sig og tilbagetvinge den simple Bondes begyndende selvstændige Virksomhed, da er Offentligheden en Gift som han af at sin Magt maa arbeide imod, og da Pluraliteten af Forstanderskabet ved at vælge ham, har viist at de have Agtelse og Tillid, eller dog i al Fald Frygt for ham, saa vil ingen Offentlighed derfra indtræde. Formands valget er saaledes at betragte som Prøvestenen for Forstanderskabets Anskuelser; gjenvælges en saadan Formand som ovenfor er beskrevet, da viser det at de fleste af Forstanderne ønske at virke i det Skjulte, ønsker ikke at de der have valgt dem, skulle vide hvad de foretage sig, ønsker at indhylle sig i Hemmelighedens Slør, hvoraf de maaskee som en stor Naade ville for en enkelt god Ven løfte en lille Flig iveiret, men som for Sognets Folk i Almindelighed skal forblive et uigjennemtrængeligt Dække. Er Sognets Beboere nu hermed tilfredse, da er jo Tingen i sin Orden, og er de det ikke, da ville de jo have det i deres Magt skriftligt og mundtligt at opfordre Forstanderskabet til at gjøre dem bekjendt med deres Forhandlinger, og frugter det ikke, da kunne de om 2 Aar, og siden ved hvert nyt Valg sørge for at vælge ny Forstandere der ere af anden Tænkemaade. Saaledes vil Offentlighed i Communernes Anliggender vel i nogen Tid endnu kunne holdes ude, men hvor det er Beboernes Ønske og Villie at vide hvad deres Forstanderskab udretter, der vil de ogsaa ved indtreffende Gjenvalg kunne opnaae det. De ny Formandsvalg have nu fundet Sted, og det vil være interessant at lægge Mærke til hvilke Forandringer der ere indtraadte, thi disse Valg ville være en ufeilbar Maalestok for Forstanderskabernes Grundsætninger. At Søllerød Sogneforstanderskabs Majoritet med Høiærværdige Hr. Provst Boisen til Formand, ikke ubetinget vilde hylde Offentlighed i sine Forhandlinger, det var at forudsee, og at han især vilde, til en slig Offentliggjørelse afskye et Blad der maa ansees at have en for den simple Mand, fordævelig plebeiskedemocratisk Tendents, det var at vente, og det har derfor aldeles ikke undret os, at vi ikke have modtaget nogen Meddelelse derfra til vort Følgeblad, det har ikke undret os at modtage den ene Afsigelse af Bladet efter den anden fra vore Abonnenter i Søllerød Sogn, medens deres Antal i de fleste andre Sogne er voxet, hvor kunde det være anderledes, da vi have talt frit og efter bedste Evne for Folkets Ønsker og Forhaabninger i det Store som i det Mindre, da vi have talt med Varme og Bestemthed imod den latterlige Statsgjeldsafbetalingsplan, af hvis Central-Comitee Hr. Provsten har den Ære at være Medlem, Det vil vise sig hvor længe de frisindede Mænd som ogsaa dette Sogneforstanderskab tæller blandt sine Medlemmer, skulle forblive i Minoriteten, men vi nære det faste Haab at det ikke vil vare længe. Men var alt dette Noget som vi havde forudseet, som vi maatte ansee for efter Omstændighederne at være i sin rette Orden, og som det aldrig vilde have faldet os ind at skrive et Ord om, saa er det ikke Tilfældet med en Jndrykkelse i No. 333 af den "Berlingske Tidende, hvori meddeles en Udsigt over Sogneforstanderskabets Virksomhed i det forløbne Aar),*) Den vil blive optaget i det først udkommende Nr. af vort Følgeblad. thi dens Jndledning og Slutning er mildest talt saapaafaldende, at de gjøre en Paatale fornøden, og ethvert Hensyn vilde her være aldeles utidigt. Der skrives, Søllerød Forstanderskab – "har hidtil ikke offentliggjort sine Foretagender, fordi det hylder det Principførst at handle og udrette Noget, og derefter at meddele det Passerede, forsaavidt samme kan have nogen Jnteresse for det Almindelige." Slutningen lyder saaledes: Ved disse Foretagender har Forstanderskabet alene havt Communens Tarv for Øie, og det har offentliggjort dem kun i den Hensigt, at muligen andre Communers Bestyrere derved kunne foranlediges til at gjøre et Forsøg med lignende Foretagender." Altsaa, fordi dette Forstanderskab først vil handle og derefter meddele det Passerede, derfor har det ikke før offentliggjort sine Foretagender, have da samtlige de Forstanderskaber der fra Aarets Begyndelse have offentliggjort deres Beslutninger, ikke hyldet dette Princip; have de meddeelt Noget som de endnu ikke have udrettet; have de talt uden at have handlet, Naar en lærd og besindig Mand, som Provst Boisen, i en Meddelelse der er bestemt til Offentliggjørelse, nedskriver en saadan Yttring, da maa den vist ikke ansees for at være skrevet hen i Veir og Vind, men maa være brugt i en vis Hensigt, den maa have en vis Betydning, og vi paastaae, at hiin Yttring ingen fornuftig Betydning har eller kan have, naar den ikke skal være en Bebreidelse eller et Sidehug til de Forstanderskaber der tidligere have offentliggjort deres Forhandlinger; men en saadan Bebreidelse forudsætter enten et stort Ubekjendtskab med, eller en stor Ringeagt for Tidens almindelige og uafviselige Fordring paa Offentlighed i alle Forhold. Hine Forstanderskaber kunne vistnok med taus Medynk see hen til den Tænkemaade hvorfra en slig Bebreidelse udgaaer, men den fortjener ogsaa en lydelig Misbilligelse, thi det røber en afgjort Tendents til at modvirke og hemme den Almeenaand det just var Communalanordningens Hensigt at fremkalde og nære. Hvad her er sagt gjelder ogsaa om Slutningsordene, at Forstanderskabet ved sine Foretagender alene har havt Communens Tarv for Øie. Har da andre Forstanderskaber havt noget andet Øiemed med deres Foretagender, Hvis ikke, hvortil da denne bemærkning Vel vide vi ikke om samtlige Medlemmer af Sogneforstanderskabet have seet Meddelelsen til den Berlingske, inden den indsendtes, men vi kunne ikke antage det, thi flere af disse ville i saa Fald vistnok have modsat sig Udtryk, hvorved mange værdige Mænd, maatte føle sig krænkede. Er Skole- og Hegns=Anordningerne i Strid,