Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-04-20
Videnskabelighed. J Fredags Morges Kl. 9 blev vor hedengangne Biskop Münter høitidelig bragt til sit sidste Hvilested paa St. Petri Kirkegaard. Deres Kongl. Høiheder, Prindserne Christian Frederik, Frederik Carl Christian og Frederik Ferdinand hædrede den uforglemmelige Afdødes Minde ved i det overordentligen talrige Liigfølge at slutte sig til de trende ældste af Ætlingens efterlevende Sønner, og saaledes tilfods at ledsage Liget, som bares fra Bisperesidentsen til St. Petri Kirke af en Mængde theologiske Kandidater og Studerende, der frivilligen havde indfundet sig, for saaledes at give det sidste Beviis paa den Høiagtelse og Hengivenhed, de havde næret for vor ypperste Geistlige. - Kisten var smykket med en Krands og en Plade, hvorpaa læstes den simple Jndskrift: BiskolDr. FREDERI H.ER, fød den 14 October 1761. død den 9 April 1836. Incorupaa sidde, nudaque veritas Samtlige Kjøbenhavns Geistlige og en Mængde af deres Ordensbrødre fra Omegnen havde indfundet sig i Sørgehuset, hvorfra de parviis gik foran Liget til Kirken. J Følget, der indbefattede Mænd af alle Klasser, saaes ogsaa en Mængde af Stadens høieste Embedsmænd, Rector Magnisikus med Universitetets Professorer o. s. v. J Kirken, der var opfyldt med Mennesker, nedsattes Liget i Hovedgangen, hvorpaa efter Afsyngelsen af en Sørgepsalmee, Hs. H. Hr. Stiftsprovst Clausen, R. a. D. og D. M., fremtraadte og skildrede med Varme, hvad Münter havde været, som Kongens og Fædrelandets troe Mand, som fornuftig Kristendoms nidkjære Udbreder og Beskytter, som Videnskabernes utrættelige, dybtgrandskende Dyrker, som Geistlighedens elskede og agtede Ypperstepræst, Balles værdige Eftermand, som Manden, der med kristeligt Taalmod har Livets Sorger, som han med hjertelig Varme deelte huuslige Glæder, hvorledes han, der havde modtaget i Arv et hædret Navn i Danmarks Aarbøger, havde overgivet det endmere hædret til den tredie Slægt. - Under en Sørgepsalme bares Liget derpaa igjennem Kirkens død den 9 April 1836. Incorupaa sidde, nudaque veritas Samtlige Kjøbenhavns Geistlige og en Mængde af deres Ordensbrødre fra Omegnen havde indfundet sig i Sørgehuset, hvorfra de parviis gik foran Liget til Kirken. J Følget, der indbefattede Mænd af alle Klasser, saaes ogsaa en Mængde af Stadens høieste Embedsmænd, Rector Magnisikus med Universitetets Professorer o. s. v. J Kirken, der var opfyldt med Mennesker, nedsattes Liget i Hovedgangen, hvorpaa efter Afsyngelsen af en Sørgepsalmee, Hs. H. Hr. Stiftsprovst Clausen, R. a. D. og D. M., fremtraadte og skildrede med Varme, hvad Münter havde været, som Kongens og Fædrelandets troe Mand, som fornuftig Kristendoms nidkjære Udbreder og Beskytter, som Videnskabernes utrættelige, dybtgrandskende Dyrker, som Geistlighedens elskede og agtede Ypperstepræst, Balles værdige Eftermand, som Manden, der med kristeligt Taalmod har Livets Sorger, som han med hjertelig Varme deelte huuslige Glæder, hvorledes han, der havde modtaget i Arv et hædret Navn i Danmarks Aarbøger, havde overgivet det endmere hædret til den tredie Slægt. - Under en Sørgepsalme bares Liget derpaa igjennem Kirkens Kapel ud paa Kirkegaarden, hvor den Hedengangne, efter eget Ønske, nedsænkedes i Jorden ved sin elskede Faders, den almeenhædrede Balthasar Münters, Side. Hs. Høiærværdighed Hr. Stiftsprovst Clausen forrettede her Jordpaakastelsen, hvorpaa den talrige Mængde med Veemod forlod den Grav, der nu gjemmer Støvet af den ædle Frederik Münter. Münter var den 16de sjellandske Biskop efter Reformationen. Af de flere skjønne Mindedigte over den Hedengangne, er et af Behlenschlager, et andet af hans aandfulde Søster Frederikke Bruun, fød Münter. En Videnskabsmand har ogsaa i Skilderiet meddeelt et hebraisk Mindestykke om den ædle Afdøde, der er en Omskrivning af Jerem. Begr. Bog 5 Kap. 16 V. hvorved Begyndelsesbogstaverne i hver Linie danne Navnet Münter, og paa Dansk lyder saaledes: Klagestemme Videnskabs=Dyrkere - sørge. - Falden er - Vor Prag- Kronen - Af vort Hoved. C.