Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-08-31
Pastor Hansen fandt, at de fleste af de heri forekommende Puncter vare saa voldsomme Jndgreb i Eiendomsretten, at man hverken kunde vente, at de overordnede Autoriteter vilde indlade sig derpaa, ei heller med billighed og Retfærdighed kunde eller burde ønske, at de nogensinde skulde faae Lovskraft. Derimod meente han, at der var Grund til at andrage paa Jndførelse af Livsfæste, skjøndt det maatte erkjendes, at denne Form af Besiddelse havde Meget imod sig, fornemmelig i Sammenligning med Selveiendom, og at netop de Godseiere, som vilde arbeide for deres Huusmænds Vel, derved kunde hindres i at indføre de Forbedringer i disses Kaar, som det friere Leieforhold tilstedte dem. Der herskede navnlig her paa Falster en sørgelig Arbeidsløshed paa Grund af Overfyldning af den arbeidende Deel af Befolkningen. Men Aarsagen hertil maatte for en stor Deel søges i Leiesystemet, som gjorde det saa let for unge, aldeles fattige og ofte udygtige Personer at indlade sig i Ægteskab. Dette vilde væsentlig forhindres ved Fæstesystemet, hvorved det vilde blive nødvendigt for en Karl at have samlet sig noget til Bedste, for han kunde tænke paa at stifte en Familie, og hvorved Eierne vilde blive mere forsigtige med ikke at overlade deres Huse til dovne og uduelige Personer, da de ikke – som nu – efter faa Aar kunde kaste dem paa Fattigvæsenet. Jmod den Jndsigelse, som herimod fra flere Sider yttredes, at det var et utilbørligt Jndgreb i Friheden, at nægte Folk at indlade sig i Ægteskab, og at dette let kunde fremme Ulædelighed, bemærkede han, at letsindig indgaaede Ægteskaber ingenlunde skulde forbydes, men vilde ved den foreslaaede Forandring af sig selv vanskeliggjøres, og at neppe Noget meere fremmer Usædelighed, end den store Lethed i at faae et Huus til Leie. Hans Boesen maatte ganske deele denne Mening, og at det blev en Nødvendighed for den Karl, der vilde gifte sig, først at sammenspare Noget af sin Løn, fandt han ikke meere ubilligt, end at Haandværkssvende, som vilde reise, maae godtgjøre at være i Besiddelse af visse Penge. - Stænderdeputeret Sidenius var ogsaa enig med den foregaaende Taler. Den Arbeidsløshed, hvorover der klagedes, havde vistnok fundet Sted, fornemmelig i de 2 foregaaende Aar, men ofte var den sande Grund til Klagen Dovenskab; thi naar man tilbød de Klagende Arbeide, vare de ei sjelden villige til at modtage det, da de fandt det mere beqvemt at lade sig forsørge af Fattigvæsenet. Han anbefalede derfor Fattig-Arbeidshuse, som det bedste Middel herimod - Hans Rasmussen ansaae saadanne Fattighuse som en stor Ulykke og en sørgelig Følge af den arbeidende Classes ulykkelige Forfatning. - Formanden understøttede Hovedpuncterne i Forslaget, og meente, at Livsvarigt Fæste, bestemte Ugedage og Arbeidstimernes Fastsættelse vilde medføre al den Lindring i Huus mændenes Kaar, som man for Tiden kunde vente af Lovgivningen. – Flere talte for de øvrige Puncter i Forslaget. Hans Bentsen ønskede den Bestemmelse tilføiet, at intet Hoveri maatte fordres i Høsten, som var den Tid, da Huusmændene ofte maatte tjene det vigtgiste Bidrag til deres Underholdning for hele Aaret. - Kjøbmand Hansen istemmede aldeles dette Ønske; han havde erfaret, at det ofte var vanskeligt for hoverrigjørende Huusmænd at erholde Høst hyre, og da mange Herremænd havde betinget sig Extradage og netop fordrede disse i Høstens Tid, kunde ingen Bonde være tjent med at tage Huusmænd af disses Godser i Høsttjeneste. Jens Mortensen bekræftede denne bemærkning; han for sin Deel tog ikke gjerne nogen Høstmand, som forrettede Hoveri. Ole Kæmpe understøttede samme Mening naar man hørte Beskyldning for Dovenskab rettet imod Huusmændene, da maatte man vel betænke, hvor let en Mand, der maa slide for en saa ringe, Dagløn, at den ikke kan tilfredsstille Livets første Fornødenheder for hans ofte talrige Familie, kan bringes til Fortvivlelse, og derved sløves paa Sjæl og Legeme. (Sluttes i næste N. Foreløbig bemærkes, at Resultatet blev Nedsættelse af en Comitee til nærmere at tage Sagen under Overveielse og fremkomme med Forslag til en extraordinair Generalforsamling, som snarest muligt bliver at sammenkalde.)