Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-10-28
J Kiøbenhavnsposten No. 214 læses Følgende: Allerede for længere Tid siden har Talen heri Hovedstaden været om umu tuariske Scener, der skulde være foregaaede flere Steder paa Born helm, Opløb og Folkesamlinger, til hvis Adspredelse saavel den militaire som den civile Magt maatte anvendes, og Forsøg paa med Magt at befrie nogle Fængslede. At denne Tale ikke beroede paa noget løst Rygte, eller utroværdige Skipper Efterretninger, have indløbne Breve derfra, som ere komne Red. for Øie, sildigere sat udenfor al Tvivl. Vi have imidlertid ei villet bringe denne Sag under offentlig Omtale, saalænge man ei saae sig istand til at meddele noget aldeles Autbentiskt om samme. Som saadant tør man imidlertid ansee en, af Bornholms Amtmand, Hr. Chr. Jespersen, under 6te ds. offentlig udstædt Kundgiørelse, der, ved at opfordre til Roligheds og Ordens Opretholdelse, baade giver nogen Oplysning om, hvad der er forefaldet, og viser at Roligheden endnu ikke i Begyndelsen af d. M. var fuldkommen gjenoprettet. Den egentlige Anledning til Tumulterne, saavelsom i hvorvidt vedkommende civile og militaire Authoritete have viist den til deres Dæmpning og Sagens Undersørgelse saa høilig fornødne Conducte, vil ventelig blive oplyst ved de, saavidt vides, endnu ei tilendebragte Forhører, og man tør vel da til sin Tid ogsaa vente en officiel og udførlig offentlig Beretning om det Passerede. Den ovennævnte Bekiendtgjørelse fra Amtmanden lyder som følger: "Det har været mig, som enhver retsindig og tænkende Bornholmer, yderst ubehageligt at erfare de voldsomme Optrin, som her, i den senere Tid, have fundet Sted, og hvori ingen fredelskede Mand, kan antages at have deeltaget. - Jeg har og troet, at man selv snart skulde indsee det Lovstridige og Strafbare i slige Fremfærd, hvilket og, saavidt jeg har erfaret, er Tilfældet i Rønne; men desværre, skal endnu Nogle i Aaker og muligen flere Sogne, vildledede af høist urigtige Begreber og tilskyndede af slette Personer, søge at bevirke ulovlige Sammenkomster, for, som det hedder, at aftale arresterede Personers Befrielse af Arresten &c. – Jeg anseer det derfor for en Pligt jeg skylder det offentlige, i Lovens Navn, alvorligen at advare Enhver mod Deeltagelse i slige lovstridige Handlinger, og i Særdeleshed mod Samlinger og Foretagender og Nætterne, der som bekiendt, kun benyttes til Skiul for Forbrydelser og Mørkhedens Gierninger. Enhver bør derfor, efter Lovene, ikke blot selv afholde sig derfra, men og ikke tillade Tienestefolk eller Børn at være ude af Huse om Aftenerne og Nætterne. Et af de første og vigtigste Bud i Loven er: at ingen maa tage sig selv tilrette. Lydighed mod Lovene er og den første Betingelse for sandt Borgerheld. Uden saadan Lydighed kan almindelig Sikkerhed for Person og Eiendom ikke opnaaes. Lovløshed er det største Onde i en Stat, og enhver Regent maa derfor tage de kraftigste Forholdsregler derimod, som aldeles nødvendige forat sikkre enhver Borgers Liv og Eiendom, men saadanne Forholdsregler kunne have Følger, som nærværende og efterkommende Slægter kunne komme til dyrt at fortryde. – Jeg antager derfor ogsaa, og herved opfordrer enhver retsindig Bornholmer til at giøre Alt hvad der staaer til ham, for at forebygge videre Udaad; og jeg tilføier, at hvis Nogen herefter skulde giøre Forsøg paa at overtræde den almindelige Sikkerhed og Orden, det da skal være mig en ligesaa ubrødelig som stræng Pligt, at søge at faae Fredsforstyrrerne opdagede og afstraffede, som det altid har været mit høieste Formaal, at tage den Forurettede i Forsvar og at søge at fremme Rettens Vei, ligemeget for den Fattige og Rige.