Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-10-27
Londons Kiøbmænd fandt intet beqvemmere Middel til at bortvende deres Handel skadelige Vending, end at følge Spanierne og Portugiserne efter, og som de opsøge det østlige og vestlige Indiens Rigdomme. Deels af Frygt for deres Rivalers Magt, deels maaskee og af Fordom for deres Ret, dristede de sig ikke at seile til Ostindien paa den almindelige Vei og Afrika; de fattede det modige Forsæt, nordost at opsøge en nye Giennemfart. Fonden til dette Foretagende blev sammenbragt ved Actier til 25 Pund, og var hastig 6000 Pund. Dermed udrustede man tre Ski br. Bona Esperanza, Eduard Bonaventura, Bona Considentin, og forsynede dem med Levnetsmidler for atten Maaneder. Den øverste Commando førte Hugh Willoughby, og under ham Richard Chancelor, Capitain paa Eduard Bonaventura. J Mai 1553 løb disse Skibe udfra Engeland, og styrede Nordost paa, paa den nordlige Kyst af Norge bleve de ved en Storm adskilte, og ikkun Chancelor løb ind i den til Samlingsplads bestemte Havn Vardehuus. Begge de andre Skibe løb ind i en Laplandsk Havn, Agena ved Kegor, hvor de intet Menneske fandt, Skibene frøes ind, og det hele Mandskab tilligemed Willoughby døde af Kulde (a). Chancelor ventede nogen Tid forgieves paa sine Medreisende, og seilede endeligen bestandig videre nordostlig, og kom i en breed Bugt (det hvide Hav) hvis Brede han ansaae for omtrent 100,000 Skridt. Her kastede han Anker, og fandt Jndvaanerne, hvis Opførsel tilkiendegav de raaeste Vilde. De havde endnu ikke seet et Skib som de brittiske, og flyede bort, da Chance lor nærmede sig dem, og da han havde indhentet dem, faldt de Zitrende ned for hans Fødder og kyste dem. Hans Menneskekierlighed opmuntrede dem, han erfarede, at han var i Jmans Rige, og Stedets Øvrighed lovede, at bringe ham til deres Herres Residents, eller i det mindste forskaffe ham den ønskte Handelfrihed. Uden hans Vidende tilmeldte de hemmelig Zaren den fremmede Nations Ankomst, der var meget begierlig efter at see deres Anfører, og indbød ham at komme til Moskou paa Zarens egen Bekostning. Chancelor modtog Tilbudet, fandt den venskabeligste Modtagelse, og stor Tilbøyelighed til en HandelsForbindelse. Han holdt denne Opdagelse for saa tilstrekkelig, at han rettede ikke sin Kurs videre til Cathav, og vendte tilbage til Engeland med en nye Kundskab om det ubekiendte Rusland. Jmidlertid havde han den Tanke, til Lands igiennem Rusland at bane Veien for den engelske Handel til det østlige Indien, og Adams slutter sin Fortælling med den poetiske Opmuntring til Philip Il., at sette sig i Besiddelse af et Land, giennem hvilket ikkun Fader, (a) Man veed denne bedrøvelige Hændelse af nogle af Willoughbyes Papirer, som man siden efter fandt i Skibet. Esperanza, og som Hackluyt har indført i sin Samling, Bachus og Alerander den Store havde trængt sig, ved hvis Side Phillip nu kunde sette sig. Den første Hensigt, Engelænderne havde ved denne nordostlige Seilads, er til denne Tid endnu ikke opnaaet. J midlertid var det dog altid vigtigt nok, isteden for at komme til Kryderiernes, Pebers og Kaneels, Fædreneland, at have fundet den første umiddelbare Vei til Pelses, Hamps, Materialiers til Skibsbygning, og Bygningstømmers Land. Jndien kunde ikkun levere Overdaadig heds Varer og allerede forarbeidede Produkter; Archangel gav Manufacturerne og Skibsbygningen nye Stof. Chancelor havde til sit Fædrenelands sande Vel ikke forseilet sin Kurs! Hans Opdagelse forholdt sig venteligen til den, han skulde have gjort, som Bøttigers Opfindelse af Porcellænet til Guldmageriet. Alt hvad imidlertid Philip og Maria gjorde for denne nye Handel, bestod i en Anbefalelsesskrivelse til Zar Jwan I. Vasilgewitsch, med hvilken de russiske Kiøbmænds Selskab (Marchants of Russia) i London sendte Skibet. Eduard Bonaventura i Aaret 1555 igien til Rusland. De fattede nu den Beslutning, at underholde bestandige Agenter og Oplagssteder i Moskan eller i en anden beqvem Stad. Britterne bleve paa nye vel modtagne, og erholdte af den Statskloge Iwan, som kiendte Handelens Vigtighed for sit Rige, et Privilegium (a), hvis vigtigste Artikler vare følgende: 1) De engelske Kiøbmænd have fuldkommen Frihed, at handle, kjøbe og sælge alle Slags Vaa rer i alle det russiske Riges Deele. 2) De ere frie for alle Slags Afgifter, Told o. s. v. ved Ind= og Udførselen. 3 Deres Varer kan ikke under nogen Forevending anholdes eller belegges med Arrest. Ei engang for Gield, som ikke er gjort i Landet. 4) De staaer i alle Tilfælde ikke under Landets Jurisdiktion, men ene og allene under de Betiente, som Handelselskabet vil udnævne i London. 5) Zaren lover dem sin Beskyttelse mod alle Slags Voldsomheder, og Uretfærdigheder, og stræng og upartisk Justits i alle Stridigheder med hans Undersaatter. () Man finder dette Privilegium i Hacklyts Samling Side Dette Privilegium gav Kongeriget vigtige Fordeele. Vel syntes det ikke gandske at have opgivet Haabet og en nye Veis Opdagelse til Indien, men den russiske Hande, blev dog dets Hovedhensigt. Philip og Maria gav det nu en fast Form og et Friheds=Brev (a) at seile og handle paa alle hidtil ubekiendte Lande, Øer og Steder, ogsaa at bemægtige sig de nye opdagede Lande (om det kunde), besette og tage dem i Besiddelse. En Guvernør bekom den øverste Direktion for Kompagniet, og under ham var fire Konsuler. Den første Guvernør var Sebastian Cabot, og den første Agent i Moskan Killingsmorth.