JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-08-01
I Anledning af det i forrige Møde Passerede angaaende Præstens og Skolelærernes Ansættelse til Fattigskat forlangte Sognepræsten ført til Protokollen Følgende, der her in extenso meddeles: "Da saavel Sognepræster som Skolelærerne ofte havde Enkepension at udrede, maatte derhos yde Jndskud til Enke- og Hjælpekasser, samt svare aarlige Afgifter i Landemodsexpenser, alt af Embedsindtægterne, saa formeente han, at der ikke med Billighed kunde affordres dem Fattigskat af disse Jndtægter, saameget mindre som Fattigloven ikke udtrykkelig nævner slige Jndtrader som Gjenstand for Ansættelse til Fattigskat; og med Hensyn til Formuen gjorde han den bestemte Fordring, at Ligningen, i Overeensstemmelse med Anordningen, herefter skulde foretages efter denne Norm, hvorhos han opfordrede Forstanderskabet til med ham at overveie, hvorledes denne ikke hidtil brugte Fremgangsmaade bedst kunde indføres over det Hele." Niels Christophersen lod tilføre; "at saalidet han end yndede denne Ligningsmaade, der frembød saa mange Vanskeligheder, fandt han det dog billigt, at naar Nogle skulde paalignes efter Formue og Leilighed, burde samme Form gjøres gjældende for Alle, hvilken Mening Skolelærer Nielsen tiltraadte. Herimod opponerede Formanden, der formeente at Præsten og Skolelærerne ikke vare ansatte efter Formue og Leilighed, men alene efter Jndtægt og Næringsvei. 3. Jacobsen erklærede, at han ansaa Sognepræsten for i denne Henseende at kunne sættes i Klasse, med Møller og Kroerne, hvorhos han formeente, at da her ikke findes Fastere eller Andre, der vare betyngede af særdeles Afgifter af Hartkornet, burde den gamle Ligningsmaade, hvorefter Hartkornet alene tages til Maalestok, fremdeles bibeholdes. Efter en levende Discussion om denne Sag, bifaldtes med Pluralitet 3. Jacobsens Mening. Niels Christophersen foreslog, ifølge flere af Herstedøster Bymænds Ønske, at adskille Sognenes hele Communalvæsen, deels paa Grund af det mere byrdefulde Fattigvæsen fra Herstedvester Sogn, deels og fornemmelig fordi Herstedøster Sogn, som det mindre, stedse vilde være udsat for at beholde Undervægten ved Forstanderskabsvalg. Hele det øvrige Forstanderskab erklærede sig herimod med Undtagelse af Sognepræsten, der formeente, at man selv Jntet kunde afgjøre i denne Sag, men at det maatte staae Herstedøster Sogns Beboere frit for at indgaae til Amtsraadet med en Forestilling desangaaende.
Almuevennen, 1844-08-01
En Cancelliskrivelse af 23de August 1843 fremlagdes, hvori Forstanderskabet opfordredes til at medvirke til Bissekramhandelens Afskaffelse. Ligeledes en dito af 26 Aug. f. A. angaaende Ungdommens Gilder. Til at overveie Huusmandssagen nedsattes en Comittee bestaaende af Forstanderne Niels Christophersen og Peder Madsen, samt Huusmændene Niels Pedersen i Herstedvester og Anders Jensen i Herstedøster. Betræffende den ansøgte Tilladelse til at anvende 300 Rbd. af den specielle Skolekasse til Herstedvester Skoles Udvidelse, var indløbet Svarskrivelse fra Amtskoledirectionen, hvori det Ansøgte bevilgedes, under den Betingelse, at Herstedøster Sognemænd Jntet havde imod Pengenes Afbenyttelse til dette Brug, og under den Forpligtelse, at Beboerne maatte afholde de fornødne Udgifter til Skolens Behov, hvis fornævnte Kasse ikke i Fremtiden hertil maatte være tilstrækkelig. Sidste Møde for det forløbne Aar afholdtes hos Lars Jensen i Harrestrup d. 2den Jan. 1844. De løbende Skole- og Fattigvæsens Sager afgjordes i sædvanlig Orden. Til at revidere det snart forventede Fattigregnskab udnævntes Skolelærer, Nielsen, og for Skoleregnskabets Vedkommende Forstander Lars Jensen. Fattigvæsenets Doctorregning til Beløb 39 Rbd. 16. s. skulde omsendes til de enkelte Medlemmers nærmere Eftersyn og mulige bemærkninger.
Almuevennen, 1844-08-01
Huusmand Peder Poulsen af Wridsløselille havde ladet fremlægge en Regning paa omtrent 50 Rbd. over de Udgifter han havde havt i Anledning af hans Datters langvarige Sygdom og Død, for hvilken Sum han havde maattet sætte sig i Gjæld, og udbad sig nogen Understøttelse af Fattigvæsenet. Da Forstanderskabet fandt Grund til ikke at betvivle Rigtigheden af hans Angivelse, og desuden kjendte ham som en stræbsom og ordentlig Mand, tilstode ham 25 Rbd. under den Betingelse, at hyn skulde tilbagebetale samme, hvis hans Formuesomstændigheder nogensinde kjendelig maatte forbedre sig. I Anledning af den paatænkte Udvidelse af Herstedvester Skole vedtoges det, at Sogneforstander Peder Madsen skulde afæske Wridsløse Byes Beboere deres Erklæring om, hvorvidt de maatte findes villige til at give Afkald paa deres formeentlige Ret til en egen Skole, da Herstedvester Sognemænd kun under det Vilkaar vilde samtykke i, at de foromtalte Penge af den specielle Skolekasse benyttedes til Herstedvester Skole. Naar denne Betænkning var indhentet, og befandtes at være i Faveur af det omtalte Forehavende, overdroges det til Formanden og Sognepræsten, at foranstalte det videre Fornødne i denne Sag.
Almuevennen, 1844-08-01
Til Forstanderskabet var indløben en Svarskrivelse fra Amtsraadet paa en Forespørgsel fra Skolelærer Thoestensen i Herstedvester, om hvorvidt han efter Ret og billighed kunde ansættes til Fattigskat. Raadet fandt, at Forstanderskabet var forpligtet til at gjøre saadan Ansættelse, hvilken, efter dets Formening, endog maatte ansees meget lempelig.
Almuevennen, 1844-08-01
Det af Niels Christophersen reviderede Regnskab over Herstedvester Sognebibliothek fremlagdes, og var befunden rigtigt. Et Udkast til en nye Forordning om skadeligt Vands Afledning og Afbenyttelse var fra Amtsraadet tilstillet Forstanderskabet, for derover at afgive sin Betænkning. J denne Anledning nedsattes en Comittee, bestaaende af Sognepræsten, Skolelærer Nielsen og Forstanderne Knud Thomsen og Niels Pedersen. Den forrige Gang nedsatte Comittee i Huusmandssagen, fremlagde sin Betænkning, der i det Væsentlige gik ud paa, at alle Leiehuse skulde gaae over til at blive Fæstehuse for Livstid; at Jndfæstningssummen ikke maatte overstige 10 pCt. af Eiendommens Værdie efter uvillige Mænds Skjøn; at den aarlige Afgift maatte bestemmes til et vist fast Beløb, og at naar Arbeidsdage fastsattes istedetfor Pengeafgift, disses Antal ikke maatte overskride 26 Dage om Aaret, nemlig 1 Dag ugentlig i Kornhøsten og 2 Dage ugentlig den øvrige Tid af Aaret, indtil det bestemte Dageantal var præsteret, dog at dette Arbeide kunde indløses med Penge ved at betale 3 Mk. pr. Dag i Sædehøsten, og 2 Mk. daglig den øvrige Tid, naar Afgiftseieren, forud betids underrettedes herom Huusmændene Niels Pedersen og Anders Jensen havde formeent, at det burde forbydes ugifte Personer at tage Accordarbeide til Skade for Huusmændene, hvilket dog de andre 2 Medlemmer stemte imod som ubilligt og undførligt. Efterat denne Betænkning var aplæst, bemærkede Præsten, at man, overeensstemmende med Retfærdighed, ikke burde gjøre Jndgreb i Eiendomsrettens Afbenyttelse, saa meget mindre, som i disse Egne Leiehusene ikke vare mange og her hverken findes Hoverie eller anden ubillig Tryk paa saadanne Huse. – Skolelærer Nielsen formeente, at den foreslaaede Jndretning kun lidet passede her, hvor næsten ikke et eneste egentlig Leiehuus forefindes, da de nærværende Jndsidderstuer ikkun leilighedsviis udleies for en Tid, indtil Eieren selv finder for godt at afbenytte dem. Det hele Fæstevæsen med samt Landgilde, Hoveri ac. er her aldeles ukjendt, og Leien særdeles billig, da den næsten aldrig overstiger 8 Rbd. om Aaret, hvorimod Eieren holder Huset vedlige, og betaler alle deraf gaaende Skatter og Udgifter. – 3. Jacobsen med flere Medlemmer tilføiede, at Huusmænd og Jnd siddere her havde fuld Raadighed over deres Tid og Kraft med Undtagelse af de Huusmænd, der have Jordlod, hvilke som oftest, og altid efter en billig Overeenskomst maatte arbeide i Sædebøsten hos de Gaardmænd, som dyrkede deres Jordlod og hjemførte deres Tørv, og at her forresten sjelden savnedes Arbeide, da Hovedlandeveien afgav tilstrækkelig Beskjæftigelse og Fortjeneste for Enhver, der havde Lyst til Arbeide, og ikke paa anden Maade var sysselsat.
Almuevennen, 1844-08-01
Da man saaledes ikke skjønnede, at her var noget særdeles Tryk at formilde, noget Baand at løsne, saa indsaae man ikke, at her var noget at gjøre for denne Sag, endskjøndt man vel erkjendte, at her gives adskillige trængende Familier. Men dette er en Omstændighed, som til alle Tider og Steder vil og maae finde Sted, og det vil derfor blive Fattigvæsenets Pligt at antage sig saadanne Personer, som ikke lettelig paa andre Maader, kunne hjælpes.
Almuevennen, 1844-08-01
Det vedtoges eenstemmig, at Forhandlingerne herefter skulde holdes for aabne Døre. Glostrup Sogneforstanderskab. (Fortsat. See Nr. 43.)
Almuevennen, 1844-08-01
Angaaende et Andragende til Amtsraadet fra Avedøre Beboere, afgaves følgende Erklæring.
Almuevennen, 1844-08-01
Det høiærede Amtsraads Skrivelse af 17 December 1842, have vi modtaget, tilligemed Avedøre Mænds Andragende med Bilage, hvoraf erfares, at Avedøre Beboere andrage paa, at blive separeret fra de andre 3 Byer med Hensyn til Skolereparationen.
Almuevennen, 1844-08-07
3die Aarg. Nr. 54. Almuevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Ansvarlig Redacteur: O. Wedfall, forhen Medhielper ved Opdragelsesanstalten paa Flakkeberg Jnstitut.
Almuevennen, 1844-08-07
Onsdagen den 7 August 1844. Onsdagen den 7 August 1844. Stænderne i Viborg. 5. Kongens Svar paa Adressen. Vi have modtaget den Os gjennem Vor Commissarius tilstillede Adresse fra Vore troe Provindsialstænder for Nørre-Jylland. Det vilde have været Os kjært, om Vi ved at modtage Stændernes Tak for enkelte af Vore Regjeringsforanstaltninger, kunde have erkjendt Adressens øvrige Jndhold for at være et Afpræg af Vore Provindsiale stænders tillidsfulde Hengivenhed og Fædrelandssind Vi ønske altid at høre Sandhedens Sprog, men med god Grund vente Vi, at Vore troe Provindsialstænder, vel veie deres Yttringer, hvilke gjenlyde i Folket, og kunne bidrage til at vække Misstemning, hvor den ellers ikke vilde findes.
Almuevennen, 1844-08-07
Naar Vore Provindsialstænder yttre Beklagelse over, at Vi Jntet skulde have foretaget til Statsenhedens Opretholdelse og til Nationalitetens Beskyttelse da afvise vi med Mishag en slig ugrundet Yttring Statens Enhed ligger Jngen meere paa Hjertet end Os- og Vi skulle vel vide at hævde den; men som Vi med lige Kjærlighed omfatte alle Vort Monarchies Undersaatter, saaledes skulle de ogsaa Alle for Vor Throne finde lige Retfærdighed. Om Midlerne til at forene tvende Sprogs lige Adgang i en blandet Forsamling uden Skade for Forretningernes Fremme, kan der være Meningsforskjellighed; at søge denne paa bedste Maade, udjevnet, har været Hensigten med Vort Allerhøieste Patent af 29de Marts sidstleden. Men ligesom man har mistydet denne Hensigt, saaledes vil Forsamlingens fortsatte Jndblanding i de slesvigske Anliggender hvortil Vi, som alt i Vor allerhøieste Bekjendtgjørelse af 3die Juli d. A. er udtalt, ikke kunne ansee Vore raadgivende Provindsialstænder for Nørre-Jylland beføiede – gjøre det vanskeligere for Os at faae den desværre stedfindende, men ligesaa unaturlige, som for hele Staten skadelige, Spænding hævet
Almuevennen, 1844-08-07
Naar Vore troe Provindsialstænder føre Anke over Finansforvaltningen, da henvise Vi dem til Vor Allerhøieste Bekjendtgjørelse af 3die Juli sidstleden, ligesom Vi med Hensyn til deres Andragende om en friere Udvikling af den stændiske Jnstitution ville have dem erindret om, at Vi, ved den af Os paatænkte Jndførelse af stændiske Comiteer, alt tidligere have anviist Vore troe, Provindsialstænder et Middel, som Vi havde fundet at være det mest passende til Stænderinstitutionens Udvikling, men som ikke hos alle Stænderforsamlinger, og navnligen ikke hos den for Nørre-Jylland, fandt den Anerkjendelse og Opfattelse, uden hvilken den ikke kunde ventes med Held at kunne anvendes. Slutteligen ville Vi have Vore troe Provindsialstænder gjorte opmærksomme paa, at naar en Misstemning og Utilfredshed skulde være almindelig i Provindsen, havde Vi Ret til at vente af Vore troe og fædrelandssindede Provindsialstænder, at de heri vilde finde den kraftigste Opfordring til at modvirke en saadan, der, forsaavidt den ikke er en Følge af Enkeltes umiskjendelige Bestræbelser for at fremkalde den, ene kan grunde sig paa Ukyndighed i Forholdene og paa Miskjendelse af Vore landsfaderlige Bestræbelser.
Almuevennen, 1844-08-07
Vi opfordre Vore troe Provindsialstænder til at slutte sig med Tillid til Os, og derved at lette Os Udførelsen af de Forbedringer i Statsforvaltningen, tilhvilke Stænderne ere kaldede at medvirke. befalende Eder Gud! Givet paa Vort Slot Sorgenfri den 23de Juli 1844. Christian R.Den jydske Stænder-Tidende for 1836 melder, at da Kongens Svar paa den af hiin Forsamling indgivne Adresse var oplæst, lød fra Forsamlingen eenstemmigen Længe leve Kongen. Samme Tidende 1838. beretter, at efter Oplæsningen af Kongens Svar paa Forsamlingens Adresse, udbrød Forsamlingens Medlemmer eenstemmigen: "Kongen leve!" 1840 meldes, at Forsamlingen efter Meddelelsen af Kongens Svar paa dens Adresse, udbrød: "Kongen leve!" 1842 læses i samme Tidende, at Forsamlingen efter af være meddeelt Kongens Svar paa dens Adresse, udbrød: "Kongen leve!" J det Rummer af den jydske Stænder-Tidende for indeværende Aar, hvori det berettes at ovenstaaende Hs. Majestæts Svar meddeeltes Forsamlingen, findes aldeles Jntet om, at nogetsomhelst Udraab har fundet Sted.
Almuevennen, 1844-08-07
Den kgl. Commissarius har forelagt Forsamlingen følgende Lovudkast, hvis Mængde vistnok atter denne Gang vil gjøre Forsamlingen det umuligt, i den kort Tid der er den indrømmet, at fuldende Behandlingen af flere vigtige private Andragender. 1) Om almindelig Værnepligt, 2) Om Opkjøb af Landmandens Produkter. 3) Om Tilkjøbsafgiften af Dampskibe der erhverves fra Udlandet. 4) Om Forandringer i Arvelovgivningen. 5) Om Jords Afstaaelse til Kirkegaardes Udvidelse. 6) Om Ophævelse af Reglementet for Fattigvæsenet af 5te Juli 1803 § 47 Litr. a. 7) Om Præsternes Ret til at forlange fri Befordring til visse Embedsforretninger 8) Forandringer i Toldtariserne, 9) Om ulovlig Brændeviinsbrænden paa Landet. 10) Om Grændsetolden mellem Jylland og Slesvig. 11) Om Ophævelse af det befalede Extrapaabud af Embedsindkomst. 12) At samtlige ved Freg, om Veivæsenet af 13 Debr. 1793. paabudne Bøder skulle tilfalde vedkommende Politikasser. 13) Om Jagts Udøvelse i Haver. 14) Om Forsørgelsesrets Erhvervelse i Loe og Møgeltønder Herreder. 15) Om Reglement og Taxt for Læss Lodseri. 16) Reglement og Taxt for Agger-Canalens Lodserie. 17) Om Søn- og Helligdagenes vedbørlige Helligholdelse. 18) Forandring i den fastsatte Straf for ulovlig Skovhugst, begaaet og Søn- eller Helligdage. 19) Om Registrene over Skjøde- og Panteprotokollerne. 20) Om Forhøielse af Afgiften til Viborg Tugt- og Forbedringshuus. 21) Om Tilladelse til at afbenytte Asphalt til Tagbedækning i Kjøbenhavn og Kjøbstæderne. 22) Lettelser i det Gebyhr danske Skippere have at betale danske Consuler eller Viseconsuler i fremmede Havne. 23) Regler for Grundafstaaelse til Jernbaners Anlæg. 24) Anordning om Trykkefriheden, 25) Om forøget Flytningsfrihed for Søværnepligtige. 26) Forbud mod al Handel med Tallotto=Billetter.
Almuevennen, 1844-08-07
Af private Andragender der have været under indledende Behandling, udhæve vi foreløbig følgende: 1. Professor Larsen, et Andragende fra Adjunkt Adler, Prof. Clausen, Kammerraad Drewsen, Etatsraad Estrup, Justitsraad Fleischer, Raadmand Hansen, Etatsraad Hvidt, Prokurator Jespersen, Gaardeler Kirk, Apotheker Køster, Professor Larsen, Grosserer Meinert, Sognefoged Petersen, Overkrigscommissair Qvist, Prof. Schouw, Etatsraad Brink=Seidelin, Godseier Tutein, Lector Wegener og Justitsraad With, om: "at forestille Hs. Majestæt den paatrængende Nødvendighed af, at saadanne Foranstaltninger træffes med Hensyn til Hertugdommet Slesvig, at den danske Nationalitet i Hertugdommet kan erholde den Betryggelse, som den nu aldeles savner, navnlig ved Haandhævelsen af det danske Sprog frie Brug i alle offentlige Forhold, ved Stiftelse af danske Underviisningsanstalter og ved Omdannelsen af de høiere Regjerings og Retsautoriteter." Det vedtoges eenstemmigen at nedsætte en Comitee i denne Sag, hvortil valgtes: Larsen, Tage Müller, Jespersen, Estrup og With. 2. Oliemøller Schytte: Andragende om at Stænderne ville petitionere Hs. Majestæt om, gjennem en kraftig, folkelig og fædrelandsfindet Statsadministration, at ville træffe de Foranstaltninger til Statseenhedens Opretholdelse som ere uundgaaelig nødvendige, dersom den Fare der truer Fædrelandet, skal afværges, og at Hs. Majestæt i Forbindelse hermed allernaadigst vil opfylde sit troe Folks almindelige gjennem Stænderne udtalte Ønske, om en til Tidens Krav svarende friere Udvikling af vore Samfundsforhold." Comitee vedtoges med 29 Stemmer mod 21, og til samme valgtes With, Nyholm, Jespersen, Lüttichau og Schytte. 3. Professor Larsen: Andragende fra Prof. Schouw, og Proc. Jespersen: Andragende fra Trykkefrihedsselskabet, om "at Stænderforsamlingen vil indgive Besværing over Cancelliets Fremgangsmaade ved at beslaglægge Blade uden at lade Domstolene afgjøre Jndholdets Lovstridighed, eller Lovlighed." – Comitee blev vedtaget med 4 Stemmer mod 7, og dens Medlemmer bleve Larsen, Jespersen, Køster, Nyholm, Holst. 4. Procurator Jespersen: Andragende om, at den i Anordningen 28de Mai 1831 § 6 lovede nærmere Bestemmelse nu maatte gives derhen, at de danske Provindsialstænders Forsamlinger erholde de samme Rettigheder, som Patentet af 31 Mai d. A. hjemler Stænderforsamlingerne i Hertugdommerne." (See de politiske Nyheder i Almuevennen, Nr. 26). Enstemmig besluttedes Comitee, som kom til at bestaae af Jespersen, Estrup, Larsen, Rosenørn og Rosenkrantz. 5. Overkrigskommissair Holst: Andragende om Consumtionens Ophævelse. Comitee bestemtes med 2 Stemmer mod 2, og til samme valgtes Holst, Estrup, Wulff, Aagaard og Friis. 6. Jnspecteur Betzer: Andragende "angaaende lige Rettigheder for det uprivilegerede Hartkorn med det privilegerede mod Skadesløsholdelse til Besidderne af det sidste, m.v." Comitee bestemtes med 34 Stemmer mod 13, og til dens Medlemmer valgtes Aagaard, Betzer, Jngerslev, Nyholm og Kirk.
Almuevennen, 1844-08-07
7. Apotheker Køster: Andragende angaaende Finantsvæsenet. Comitee vedtoges eenstemmig, og dens Medlemmer bleve Køster, v. Støcken, Aagaard, Jngerslev og Lüttichau. 8. Justitsraad With: Andragende om at Rettigheden til at oprette Grevskaber og Baronier, samt Stamhuse og Fideicommisgodser ophæves, og at ingen flere af denne Slags Efendomme oprettes. Med 41 Stemmer mod 6 besluttedes Comitee, og til samme valgtes With, v. Støcken, Rosenkrantz.
Almuevennen, 1844-08-07
Sagen om Fæstes Overgang til Selveiendom er derimod faldet igjennem i Forsamlingen, og da den saaledes ikke kommer til videre Forhandling i Viborg for denne Gang, saa skulle vi strax her meddele Uddrag af de om samme faldne Foredrag: 6. Sagen og Fæstes Overgang til Selveiendom.
Almuevennen, 1844-08-07
Den 24de Juli oplæste Proprietair Ostenfeldt, følgende Andragende: "Uagtet Fæstevæsenet for Bønder og Huusmænd, paa de fleste af Fortidens Herremænds Godser i dette Valgdistrict er ophævet og blevet til Eiendom for Bondestanden, saa er samme dog endnu paa enkelte Godser og Steder vedvarende og trykkende, og vi kunne derfor ikke andet, end i denne Henseende ønske, at alle Fæste gaardmænd, saavelsom alle Fæste- og Leiehuusmænd, maatte ved en ny Lovbestemmelse erholde deres Steder til Eiendom, eller i det mindste til Arvefæste; thi det er til Undertrykkelse for Landalmuen, og til Tab og Ulykke for hele Staten eller Riget, at den enkelte Jorddrot eller Godseier beholder Magt til at fastsætte for de mange Bønder og deres mange Efterkommere, allede Forskrifter og Betingelser, som han til sin egen Fordeel finder tjenligst, og at Fæstebonden derimod ikkun beholder Valg imellem, enten at modtage de Betingelser, der foreskrives, i hvor overdrevne og opskruede de endogsaa baade for Jndfæstningssum og Landgildeafgift monne være, eller at forblive uden Gaard og Huus, og lade en Anden af de formedelst Mangel paa Gaard eller Huus oppressede Liebhavere gaae i hans Sted, – thi hvor skal Bondestandens Børneflok henfor at erholde Beboelse og Næring med Familien i et Land, hvis bedste Egne endnu for det meste besiddes af Godseierne? – og hvorved Godseierne tilegne sig, ved de nærværende Fæsteres Afgang, og de tilkommendes Tilgang, at den hele af Fæsteren gjorte Forbedring paa Gaarden eller Huset, som bortfæstes til en forhøiet Jndfæstning og forøget Landgilde til en af den afgangne Fæsters Børn, som derved kjøber sine Forældres Eiendom af Gaardens eller Husets forbedrede Forfatning, medens de andre Sødskende faaer Jntet, eller ogsaa en Fremmed faaer det for en endnu meere forhøiet Afgift, og de paa Stedet værende umyndige Børn eller gamle Folk væltes over paa Fattigvæsenet. – Hvor det hermed gaaer bedre, er det af Godseiernes Naade, og ikke af Lov og Ret for Fæsterne. Herved skeer det, at Undertrykkelse og Forarmelse opstaaer paa Fæstegods Communerne til stor tiltagende Byrde for Fattigvæsenet, og det ikke alene paa selve Fæstegodserne; men da disse vilkaarlig indskrænke Beboelsesleilighederne for Jndsiddere, saa strømme de ved Hoveri og Tryk afpillede Huus- og Jnsidder-Familier, ligesom ogsaa arveløse Fæstebørn, over paa Selveierbøndernes Communer, for at erholde Bolig og Næring - og falde derefter siden disse Communer til Byrde som Fattiglemmer.
Almuevennen, 1844-08-07
Vi bede derfor ærbødigst, at den ærede Stænderforsamling i Viborg vil tage denne Sag under sin Overveielse, og derefter for Hans Majestæt Kongen andrage allerunderdanigst om: At alle Fæstegaardmænd tilligemed alle Fæste og Leiehuusmænd maatte allevegne forandres til Selveiere, som, efter en nedsat upartisk Commissions Vurdering af Gaardene og Husene, fik en fast Kjøbesum at forrente og afbetale et vist Afdrag paa, eller ogsaa at forandres til Arvefæstere med Ret til at sælge, pantsætte og udparcellere, imod at svard en bestemt Arvefæstekjøbesum, og en bestemt uforanderlig aarlig Arvefæsteafgift, hvorved alt Slags Hoveri eller Pligtarbeide, saavel for alle Huusmænd som for alle Gaardmænd ophørte. Fortsættes. Gudenrath contra J. A. Hansen. Thi meddeelte i Almuevennen, Nr. 18 f. A., hvorledes den daværende ansvarlige Redacteur for Fædrelandet, J. A. Hansen, indkaldtes til et Criminelforbør den 21 April f. A. for at forklare sig over Meningen af en Artikel, for hvilken der af Cancelliet var beordret Tiltale imod ham, og at han svarede, at han ikke saae sig istand til at erindre hvorledes han forstod Artiklen da den optoges i Bladet, og at han ikke ansaae sig forpligtet til at afgive nogen Forklaring om den Mening han nu, da Forhøret optoges, havde om Artiklens Jndhold, efterdi dette ikke vedkom Sagen. Vi meddeelte fremdeles at Dommeren, Assessor Schack Just Gudenrath derpaa tillod sig at sætte Redacteuren paa Vand og Brød, for at tvinge ham til at besvare det gjorte Spørgsmaal, for hvilken Fremgangsmaade han paaberaabte sig som Hjemmel et Rescript af 23de Octbr. 1795. Redacteuren erklærede Appel af den Kjendelse hvorved dette Tvangsmiddel decreteredes, men uden Virkning; en Beskrivelse in forma af samme, tilJndankning som Rettens voldsomme Tvang, nægtedes ved en ny Kjendelse, og dennes Beskrivelse til Appel, som Retsfornægtelse, nægtedes ligeledes. Efterat Redacteuren derpaa havde reserveret sin lovlige Ret i Anledning af den mod ham udviste Medfart, afgav han den forlangte Forklaring, og indgav nu Ansøgning til Cancelliet om at det maatte blive paalagt Dommeren at give den afsagde Kjendelse beskreven til Appel til Høiesteret. Denne Ansøgning bevilgedes, Sagen indstævnedes til Høiesteret, og denne Domstoel afsagde den 8de Decbr. f. A. følgende Dom; "Lands-Over- samt Hof- og Stads=Rets Assessor Schack Just, Gudenrath bør for Jens Andersen Hansens Tiltale i denne Sag fri at være
Almuevennen, 1844-08-07
Da Høiesteret ikke giver Præmisser eller Grunde for sine Domme er man aldeles uvis om Retten har erkjendt den paaklagede Fremgangsmaade lovmæssig, eller det var af anden Grund den Jndstævnte frifandtes. Den offentlige Mening har derimod afsagt en anden Dom, og den paagieldende Dommer har ved sin ovennævnte Fremfærd forskaffet sig en europæisk Navnkundighed som ikke er til hans Ære.