Aalborg Stiftstidende, 1835-11-09
Handelstidenden Nr. 91 har nu en interessant Oversig, over den Nytte, Lærredshallerne have stiftet, og det Meget, de have bidraget til Huusflids=Lærredets bedre og forøgede Tilvirkning i Randers og Odense Amter, dog fornemmelii førstnævnte Amt. Af samme seer man, at der i de 10 Aar, Hallerne have existeret, i Randers er hallet 219,800 Alen, hvoraf 72,075 af Nr. 1, 136,200 af Nr. 2, 11,450 af Nr. 3 og 75 af Nr. 4, i Odense 48,275 Alen, hvoraf 28,625 af Nr. 1, 17,250 af Nr. 2, 2300 af Nr. 3 og 100 af Nr. 4, samt i Veile, hvor Halling kun har fundet Sted, siden 1829, 15,625 Alen, hvoraf de 12,425 af Nr. 1 og 3200 af Nr. 2; men ingen af de finere Sorter, 3 og 4. Med Undtagelse af Veile, hvor Mængden af det hallede Lærred Aar for Aar er aftaget, har den betydeligt tiltaget for de andre Steder, saa at der i Aaret 1834 er hallet i Odense 9325 Alen, medens der i 1826 ikkun halledes 2950 Alen, og i Randers 38,700 Alen, hvorimod i 1826 ikkun 15,750. J Aaret 1834 er desuden i Randers hallet over 17,000 Alen mere, end Aaret forud. - Aarsagen til denne betydelige Tilvæxt hidrører fra, at Commissioner for Kjøngs Linnedmanufactur har ladet ophøre med at kjøbe Garn, som Landalmuen derfor selv har maattet forvæve. Af indhentede Oplysninger om Linnedhuussliden i Odense og Randers Amter sees forøvrigt, at i Odense Amt er, som en Følge af Hallingen, Linnedspindingen overmaade meget tiltaget i de sidste 10 a 12 Aar, men at det bedste Garn bruges til det saakaldte hjemmegjorte Tøi og til Dreil, samt at Lærredet Aar for Aar bliver bedre, formedelst de Anviisninger, som Hallen giver Væveren; og i Randers Amt, at Lærredsfabricationen siden Hallens Oprettelse og de dermed i Forbindelse staaende Foranstaltninger (til de vigtigste hører Fordeling af godt Sæde=Hørfrø og Salg af gode Ritter) er betydeligt tiltaget i Egnen og Randers, saavel med Hensyn til Lærredets Mængde som Godhed, og at Landalmuen sønden for Gudenaa nu ogsaa har begyndt at lade halle, hvilket ikke for har været Tilfældet. Om Linnedproductionen i dette Amts 1 siger ogsaa Commissionen for Øbjerggaard og Kjøng, dens Beretning til Landhuusholdnings-Selskabet om, der kjøngske Linnedmanufacturs Indflydelse paa Huusfliden, indrykket i Tidsskrift for Landsekonomi, 3die Bd., Side 86: at Lærrederne, uagtet Garn for over 18,000 Rbd. de 4 Aar fra 1830 til 30 incl. er gaaet bort for=Lærredstilvirkningen, dog, langt fra at stige, meget mere ere faldt ne i Prisen; thi, da de have betydeligt vundet i Fiinhed, uden at samme er stegen i Priserne, ere disse jo factisk sunkne, skjøndt Lærrederne saa betydeligt have vundet i Qvalitet, at de næsten ganske synes at have fortrængt de fremmede, af hvilke forhen indførtes ikke Lidet, men i de sidste Aar saa godt som Jntet;" og Side 87. "Spinder (som Følge deraf ogsaa Lærredet) har i Henseende til Qvalitet høist mærkeligt forbedret sig, saaledes at det ei alen har opnaaet større Fiinhed og Udstrækning, men og andre gode Egenskaber, saasom Rundhed, Jevnhed og Egalitet. Det er derfor at haabe, at denne Egns Lærreder fremtidigen ville vorde en gangbar Udførselsartikel. Til Garnisonshospitalet i Kbhvn, leveres frit endeel at de i Hovedstaden udkommende Blade og Tidsskrifter. J Kbhvnsposten var ført Anke over, at disse Blade ei anvendtes efter Bestemmelsen, i det dem ei tilstededes Circulation paa Sygestuerne, men de forbleve hos Jnspecteurer over Hospitalet. Med Hensyn hertil henvendte Kbhvnspostens Redacteur sig til bemeldte Inspecteur, Hr. Major og Ridder v. Voigt, for saavidt angik det Exemplar af Kjøbenhavnsposten, som gratis afgives til Hospitalet, og ha sig oplyst om Grunden dertil og hans Erklæring meddeel om en lignende Fremgangsmaade ogsaa agtedes brugt for Fremtiden, i hvilket Tilfælde det var en Selvfølge, at man ikke længere kunde see sig foranlediget til at tilsende Hospitalet hiint Exemplar. Af Hr. Majorens under 24de D. modtagne Svar herpaa erfares, at Grunden, hvorfor de til Garnisons=Hospitalet skjænkede offentlige Blade ei en bleven tilstædet en almindelig Circulation paa alle Sygstuerue har været den, at det er Jnspecteuren paalagt, an svare Regnskab for Tilstedeblivelsen af disse Blade og ved Aarets Udgang at foranstalte dem indbundne og opbevarede og at han derfor, da de ved en saadan almindelig Circulation, deels beskadiges, deels ganske forkommes, har troe at burde indskrænke Udlaanet til de syge Officerer o. af paalidelige Patienter, som han kunde stole paa at ville tilbagelevere Bladen i ubeskadiget Tilstand. Da Giverne imidlertid vist ingenlunde nærmest have paatænkt Bladenes Indbindning og Opbevaring i et Hospitals=Bibliothek, men derimod, at de netop i Øieblikket efterat de ere udkomne, og have Nyhedens Jnteresse, skulde tjene til de Syges Adspredelse og Underholdning, er den nævnte Anskuelse af Jnspecteuren upaatvivleligen feillagtig og stridende imod Givernes Hensigt. Den vil ikke heller blive tagen til Følge for Fremtiden; Jnspecteuren har nemlig i bemeldte Skrivelse tilføiet den Erklæring, at de til Hospitalet skjænkede offentlige Blade (med Undtagelse af Circulation paa de Sygestuer, hvor der befindes smitsomme Syge, at i Smitten derved skulde udbredes) i Fremtiden ville blive omsendte til Afbenyttelse for Enhver, som ønsker at læse dem.