Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-04-10
Oversigt over Dagens udenlandske Nyheder. J St. Petersborg ere nogle bemærkninger over Europas sande Jnteresse bekiendtgjorte, som skulle være fra en høi Haand, og hvori det hedder: At uagtet der hersker almindelig Fred, saa gives der dog de, som frygte for, eller som ønske Krig; men er man bekiendt med Staternes sande Forfatning, saa kan man med Vished see en Fremtid en Møde, som vil være gunstig for den almindelige Ordens Befordring og for Nationernes sande Velfærd. Alle de Magter, som have undertegnet Fredstractaten af 1815, ere forpligtede til at respectere de i samme opstillede Grundsætninger. Men foruden de Baand, som Staterne have paalagt sig selv ved disse Tractater, have de fornemste Monarcher, ved en frievillig Overeenskommelse, oprettet en religiøs og moralsk Garantie for disse Tractater, ved Acten af 26de September 1815 (den hellige Alliance) som alle Regieringer have skiænket deres bifald, og hvori de have deeltaget med den største Beredvillighed. Verdens Aarbøger kunne ikke opvise en Act, som kan lignes med denne, eller dens Historie en Tidspunkt, som har været den nærværende liig. Alle ældre Freds-Kongresser bleve bragte til Ende ved den private Jnteresses Overmagt; de sidste Freds Tractater udsprang af en fælleds Jnteresse foralle Magter. Da den sidste almindelige Fred fremgik af en ædlere Bevæggrund, saa maae man ogsaa med Grund haabe, at den vil frembringe gavnligere Følger. Den Lære, som de hengangne 25 Revolutions=Aar have givet, og de Begivenheder, som Forsynet i den Tid har tilladt at maatte tildrage sig paa Jorden, have været lærerige for Regenterne og for Nationerne; for de første for at minde dem om deres Pligter, for de sidste for at advare dem fra ikke at gaae udenfor de dem anviiste Grændser. Da Staterne nu befinde sig i denne moralske Stilling, hvorledes kan man da troe, at de besidde Villie eller have selv Magt til at omstyrte de nærværende Forhold forat blive Erobrere og at forandre den Tingenes Orden, som de selv have gjort sig saamegen Umage for at oprette og befæste. – Efterat Kongen af Sachsen har tiltraadt den hellige Alliance har nu ogsaa den russiske Keiser indbudt Hofferne i Weimar, Cassel, Hannover, Oldenborg og Mecklenborg til at indgaae samme Forening. Saaledes uddøe Tvedragtens svage Gnister stedse meere i det lykkelige Europa, og Fredens skiønne Soel gaaer høiere op paa dets Himmel. Nationernes indvortes Misfornøielse lægger sig, og de hemmelige Giæringer, som vare Følger af Revolutionen og Krigene, tabe sig efterhaanden. Selv i det uroelige England forvandle sig den nødlidende Almues oprøreriske Bevægelser til Klager og Bønskrifter. Huni og Cobbet begynde at tabe deres Jndflydelse, og ved en Folkeforsamling i Battraabte Folket til den første: "Jngen Hunt, ingen Taler fra Spasields! reformere dig selv," Vel mødte det for nogen Tid siden i en fransk Stad, at en Spasmager indbildte en Flok Dagleiere, at Bonaparte var landet i Frankerige, og at han fik dem til at raabe: "Keiseren leve!" men ellers bevidne alle Efterretninger derfra, at den offentlige Stemning ved den nærværende liberale Regiering forbedrer sig dagligen. J de preussiskeRinlande skal ikke Forholdet imellem Regieringen. og Folket endnu være saa ganske godt, da man trænger paa begge Sider til, bedre at lære at kiende hinanden. – Den største indvortes Uroelighed og Misfornøielse synes at finde Sted blandt Tydsklands Beboere, der tragtes overalt efter en større Forbedring og Fuldkommenhed i Statsforfatningen; men det gaaer undertiden med hole Folkeslægter, som med enkelte Mennesker, de vide selv ikke hvad de ville; de tragte efter et Gode, som de ikke kunne tydeligen forklare sig, og naar de ved deres største Anstrængelser have opnaaet det Gode de forlangte, saa forekommer det dem, at det ikke var det, men at det skulde være noget bedre. Der gives maaskee neppe noget Land i Europa, hvor man er saa tilfreds som i Danmark; hvad man tragter efter i andre Lande at opnaae ved Constitutioner, er man i Besiddelse af ved Regieringens Tænkemaade.