Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-06
Nyeste kilderie a jøbenhavn. angaaenananSexogtyvende Aargang. No. 45. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Om den lægevidenskabelige Dannelse i England. paadogsaa De to vigtige Hovedpunkter i denne Undersøgelse ere: 1) hvorledes er den lægevidenskabelige Dannelse i England nu beskaffen, 2) hvilke ere de rette Midler til at raade Bod paa dens Mangler, Lader os antage, at Kongen eller en af hans Undersaatter (thi Sygeleiet ophæver al Rang lider af en farlig Sygdom, f. Ex. Gigt i Maven eller Jnflammation i Foden. Al Lægekonstens Bistand opfordres; vi ville antage, at Sir HeuroHalford, Sir Astley Cooper og Mr. Teggart kaldes til Consultation. Disse tre Mænd undersøge Sygdommen og raadslaae om Lægemidlerne. Vare alle tre paa den mueligst bedste Maade dannede til deres Kald, saa maatte de naturligviis til Sygdommens Behandling medbringe den høieste Grad af videnskabelig Dannelse. Men alle hine tre Mænd, der kunne betragtes som Repræsentanter for de tre store Collegier, som her tillands styre hele Lægekonstens Udøvelse, ere opdragne paa tre forskjellige Maader og opvoxne med tre saare forskjellige Anskuelser af Grundvolden for al Lægevidenskab. Disse tre Dannelsesmaader og Anskuelser kunne ikke alle tre være de bedste, – ja det er endog meer end sandsynligt, at ingen af dem er den bedste, der kan udfindes. RepræsenLøverdagen den 6 Juni 1829. tanten for det medicinske Collegium er oplært til at betragte et mangeaarigt, kostbart Studium af Græsk, Latin, Philosophie og Mathematik paa eet af Englands to Universiteter, som en uomgængelig Betingelse for Idealet af Lægevidenskabelig hed, – og efter denne Anskuelse udstædes alle hiint Collegiums Anordninger. – Ganske anderledes tænker Repræsentanten for det chirurgiske Collegium i denne Henseende. Dette betragter Anatomie, Physiologie, Chirurgie og clinisk Praxis i Hospitalerne, som den sikkreste Vei til at naae Lægekonstens Spidse. Men det chirurgiske Collegium har desuden sine særegne Synsmaader (for ikke at sige Fordomme. Anatomie kan blot læres, naar Solen er i 6 visse af Dyrekredsens 12 Tegn. Den Kundskab i Anatomien, som f.Ex. erhverves under Vædderens Tegn, er ligesaa nyttig, som den under Scorpionens er unyttig. Den Punkt, som Qvægsølvet tilkjendegiver i Thermometret er efter det chirurgiske Academies Mening Hovedpunkten i Anatomien. At studere Neurologie f. Ex., naar Qvægsølvet staaer 32 vil være ypperligt, men studeret naar der viser 64 er den aldeles unyttig for den Dissecerende. Færdighed i den finere Anatomie er intet i Sammenligning med den Gade eller den By, hvori den er erhvervet. Den ringeste Qvantitet af anatomisk Kundskab erkiendes i det ene Tilfælde meget let af Facultetet, det største Omfang af en saadan Kundskab er det ikke i Stand til at opdage med væbnet Øie. De samme Anskuelser finde Sted i Henseende til de chirurgiske Forelæsninger Hvad Clinik angaaer, da var de Nyere den Opdagelse forbeholden, at Tallet af de Qvadratfod, som et Hospital indeholder, er af uendelig større Vigtighed end dets Lægers Duelighed, den Omhu, de anvende paa at forklare Sygdommene, og de Studerendes Flid. Man har virkelig ogsaa forsikkret, at der findes en mærkelig Analogie mellem Chirurgernes offentlige Underviisning og de res private Praxis. Tallet paa de Patienter, som den ældre Chirurg dagligen besøger, gjør denne til stor eller liden Tallet paa de Senge, som den yngre Chirurg løber forbi i et Hospital, gjør ham meer eller mindre berettiget til det chirurgiske Collegiums Hædersbeviisninger. Man har paastaaet at den ægte Chirurgie - ligesom Blye eller Tin i Cornwallis Bjergværker – løber i Aarer, og at Minererne i det chirurgiske Collegium have en saa intuitiv Kundskab om disse Aarers Løb, at de ei behøve at bore eller grave i den Jord, der indeholder Aarerne. Den chirurgiske Læreanstalt har vedtaget, at der ere visse Meridianlinier eller Paralleler, langs med hvilke Chirurgernes Metallerts ene kan løbe, - og at det følgelig vil være spildt Møje, at søge efter det andetsteds *).Men Repræsentanten for Apothekernes Collegium har (formedelst Opdragelse og Vane) en Anskuelse, som i høieste Grad er forskjellig fra begge hines. Han har den Troe, at Kundskab om visse enkelte og sammensatte Midlers udvortes Character og pharmaceutiske Affinitet er af langt større Vigtighed for Lægekonstens unge Dyrker, end Kundskab om det menneskelige Legemes indviklede Structur og Functioner, hvorpaa de anvendes. Efter hans og hans Collegiums Overbeviisning er 5 Aars møisommelige Arbeide bag Di 2 Det er vel saa, at disse Anskuelser, der have opvakt almindelig Misbilligelse, nyeligen er blevne modificerede, – og at det liberalere Partie i det chirurgiske Collegiums Geheimeraad tildeels har vundet Seier. Men hvad der i denne Anledning er foregaaet, beviser alt for tydeligen den Aand, der hersker i privilegerede Corporationer, naar disse ikke controlleres af Publicum og - af Pressen. sken væsentligen nødvendigt for at lære den ædle mysterisse Konst, at rulle Piller, lave Tinkturer, blande Draaber, skrive Regninger, – og hvad derer langt vigtigere, føre Contoirbøgerne; – deri mod ere 18 Maaneder eller to Aar tilstrækkelige til at erhverve sig den fornødne Kundskab til at undersøge det menneskelige Legems Structur, studere dets naturlige og forstyrrede Functioner, vorde fortroelig med de Forandringer i Texturen, som Sygdom forvolder, og forvisse sig om Virkningerne af den Syndflod af Medicamenter, som han i sine mange Læreaar har uddeelt. Nu - i Videnskabens og sund Menneske forstands Navn – det Spørgsmaal, hvorledes er det mueligt, at tre Mænd, der med saa forskjellige Anskuelser – Resultater af forskjellig Opdragelses- og Synsmaade – træde sammen til en Consultation, skulde kunne amalgamere deres anatomiske, pathologiske, therapentiske Meninger. Det er aldeles umueligt, at nogen Eenhed i Mening kan faae Overhaand i et saadant Conclave, det er Aarsagen til den Uovereensstemmelse, der hersker imellem Lægerne, i deres Dom om de almindeligste og hyppigste Sygdomme. Tilværelsen af tre privilegerede medicinske Læreanstalter, af hvilke hver har et fra de andre to forskjelligt System af Bestemmelser for lægevidenskabelig Dannelse, er en saa monstrøs Anomalie i en Videnskabs Studium, hvis Grundsætninger ere de samme i hele Verden, at Efterslægten neppe vil troe, at den har været muelig. Det er dette Uhyre med tre Hoveder, som fornemmelig er Aarsag tilden Spliid, der hersker mellem Lægerne. Mange Ynglinger føle, naar de begynde at studere Læge konsten, en særdeles Tilbøielighed til fortrinligen at dyrke een eller anden af dens Grene. Intet Under, om hine tre store Hoved=Læreanstalter nære saadanne Adskillelser hos deres Disciple lige fra disses tidligste Ungdom. Men slige Adskillelse, vilde ingen praktisk skadelig Indflydelse have dersom der var Eenhed i Lægevidenskabens Studium. De forskjellige Studereplaner indføre ikke allene heterogene theoretiske Systemer, men de yttre en saare skadelig Indflydelse paa Lægekonstens Udøvelse selv. Saaledes gjør den Studereplan, som det medicinske Collegium foreskriver, dets Medlemmer uskikkede til Chirurgiens Udøvelse, den Goder, som det chirurgiske Collegium har adopteret, er aldeles mangelfuld i medicinsk Henseende, - og Apothekercollegiets System gjør dets Lærling udygtig i hiin som i denne Henseende, skjøndt han nolens volens maa practisere i alle Medicinens og Chirurgiens Deele. Ingen, der med et af Fordomme og Partiaand ublændet Øje betragter det Anarchie, den Forvirring og den Uvillie, der nu hersker blandt Lægerne, kan tvivle om at den har sin Grund i hine forvendte Indretninger, der gjøre saa forskjellige og absurde Systemer i den lægevidenskabelige Dannelse gjældende.