JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-06-29
(Jndsendt.) Adel muligt, naar ingen Lauge existerede og Enhver kunde drive hvilkensomhelst Haandtering, det for Mange, der Jntet have lært eller været i Lære, kunde være ret godt; men saalænge Lærredrengen skal gjøre Svendestykke for at blive Svend, Svenden Mesterstykke for at blive Mester, bør vel Jngen taales at fuske paa et Haandværk, som den ei har lært, og ligefrem holde et med Svende og Drenge velbesat Værksted. Dog seer man heri, ingen Regel uden Undtagelse, idet en her ved Prinds Ferdinands Regiment værende Dragon Andresen, mit nichts og dir nichts har nedsat sig her i Aarhuus som Væver, holder Svende og Drenge og væver rask væk, uden det er vitterliggjort, at han nogensinde har lært, end mindre har præsteret noget Mesterstykke, som Væver. At han skulde være berettiget eller have erholdt speciel Tilladelse til, paa en saa udvidet Maade at drive denne Profession, kan ikke tænkes rimeligt, saa det vistnok skeer uden Magistratens Vidende og Villie, hvorfor slige Opdagelser ikke kan være denne og Politimesteren ligegyldig, ei alene fordi saadanne i E og Alt uberettigede Subjecter fordriste sig til at gjøre Jndgreb i Andres borgerlige Næringsveie, men ogsaa fordi de ikke selv forstaae, hvad de mesterere paa, tag imod, hvad som er løst og fast af Medhjælpere, uden at disses Ophold her i Byen maaskee vides, eller end- og maa vides, og slige Foretagender maae virke skadelig paa den næringsdrivende skatteydende Borger. Men uden hvis Vidende og Villie Hr. Dragon Andresen, som Borger, der aldrig har taget Borgerskab, exercerer med Borgerne, derom kan Jndsenderen ingen Oplysning give. Naar altsaa en Haandværksmester, der endnu ikke var berettiget til at holde Folk, blev dømt til at betale 2 Rbd., hvad skal da en aldeles uberettiget Væver, der holder Svende og Drenge, vorde dømt til, En Aarhuus Borger.
Jyllandsposten, 1841-06-29
Nyheds Post. Nathansens Hesteplan omtales paa følgende Maade i Kjøbenhavnsposten Ns 146. "Da det dog vel ansees for afgjort, at den af Hr. J. Nathansen foreslaaede Forædling af Hesteraren i Danmark, og navnlig i Jylland, er baseret paa en god og sikker Grundvold, og at deraf med Tiden virkelig kan resultere et stort Gode for hele Provindsen, saa var det vistnok at ønske, at denne Mand ikke blev forhindret fra at virke til Opfyldelsen deraf, enten ved Chicaner af dem, der nære Uvillie mod ham, eller ved en lunken Ustadighed i deres Gunst, som nærmest kunde og burde hjælpe ham til Udførelsen af hans Plan. De Uheld, der siges at være tilstødte de af Hr. Nathansen indførte og opstaldede Hingste i Randers og Hjørring Amter. kunne vel være tilfældige, men naar man istedetfor at lade dem bedække Hopper spænder dem for Plov og Vogn, indtil de om føie Tid have slæbt sig maare og kraftesløse, da kan dette ikke siges at være Tilfældighed. Dersom man havde ladet Hr. N. selv raade for sine 4 Hingste i Randers hvilket skal være blevet ham umuliggjort, saa vilde der vist være kommet et bedre Resultat ud deraf, hvilket sees af hans Foretagender i Veile og Kolding, saaledes som offentlige Blade have berettet; thi efter en simpel Beregning kunde der med hine Hingste avles 250 Fol, hvoraf Jyderne, engang kunde have havt en betydelig Jndtægt. Hr. N. har bekjendtgjort, at en Forsamling til Hesteavlens Forbedring vil blive afholdt den 24de Juni i Kolding, hvor han ligesom i Randers og Hjørring Amt har givet Bønderne fri Bedækning ved Oprettelsen af Foreninger til Sagens Fremme men i de omliggende Amter Ribe, Veile og Hadersler handler han ogsaa paa egen Haand og uden Jndskrænkning Forresten maa det vel undre Publicum at see en saadan Strid som den, der i den "Berl. Tid." føres mellem Hr. Kammerraad Michelsen og Hr. Nathansen, om de ved Randers opstaldede Hingste ere kongelig Eiendom eller tilhøre Hr. N., og endskjøndt det vel kun er et Formalitets Spørgsmaal, saa var det ønskeligt, at Publicum af en af de tvende Herrer eller af andre Velunderrettede blev oplyst om den rette Sammenhæng. Hvordan det end imidlertid dermed forholder sig, saa tør man dog vel vente, at Sagens Fremgang ikke kommer til at lide derved."– J Corsarens" Nr. 33 hedder det: En af dem, der ville være meest glade ved Jndtoget, er sikkert Hs. Durchlauchtighed Landgreve Wilhelm, Stadens Gouverneur; thi foruden det Øvrige har han at glæde sig over, at Kongens smigrende Tillid for den Dag har stillet en stor Mængde Tropper til hans Disposition. - Mindre glade skulle derimod dHrr. Tobakspindere være, eftersom de frygte, at der den Dag ikke vil blive røget en eneste Cigar. - En Hr. Gimpel, Hoboist ved Fyenske Jnfanteri-Regiment, er blandt dem, der ere blevne decorerede i Anledning af Formælingen. Om han er den eneste Gimpel blandt de Decorerede, skulle vi lade usagt, da vi ikke nøiagtigt have gjennemlæst Listen. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-06-29
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-07-02
Ved saadanne Leiligheder kommer man bedst til Kundskab om, at Magten ligger i Folket. Det være iøvrigt sagt til Politiets Roes, at jeg ikke een eneste Gang i disse Dage saae Stokkene anvendte, ligesom man i det Hele skal være enig i, at den afskyelige Maade strax at prygle løs, meget skal være hæmmet, ifølge strenge befalinger. Studenternes Sang gik ret smukt, dog blev jeg slet ikke videre tiltalt ved Scenen udenfor Slottet, ligesom Sangen selv ogsaa er simpel nok. Havde man under denne Afsyngning seet Prindsessen og Prindsen at fremtræde paa Altanen, vilde dette have været ret vakkert; hun skal have et inderligt rart og godmodigt Ansigt, uden dog at kunne kaldes nogen Skjønhed. Hvorledes iøvrigt Folk i Hovedstaden i disse Dage løb efter Jngenting, dette vil Du bedst deraf kunne slutte Dig til, at man om Torsdag Aften, ligefra den Tid de kongelige Herskaber kjørte til Comoedie og lige indtil de omtrent Kl. 12 kjørte hjem, saae Gaderne. ganske opfyldte af Mennesker, hvor Vognene passerede igjennem. Der blev næsten uafbrudt raabt udenfor Prindsen og Prindsessens Vogn paa hele Touren, men at disse Raab næsten udelukkende udgik fra en HobenCommercebrødre, er saameget lettere at begribe, som dette Compagni, efterat have fulgt Vognen til Slottet, endog gave Husarerne, da de rede bort, et Hurra, og hvad endnu var snurrigere, ogsaa en vis Vogn, som var paa Tour ud igjennem Christianshavn. Nu, farvel for denne Gang. En anden Gang mulig meere.
Jyllandsposten, 1841-07-02
Jndsendt.) Beg kan ikke andet end mene, at det Spørgsmaal, som fornylig er opkastet i "Viborg Stiftsavis" og Repartitionen af Udgifterne i Anledning af Deres Majestæters Nærværelse ifjor, samt billigheden, der taler for, at Godtgjørelse tilstaaes de Jndvaanere, som i denne Anledning paalagdes Jndqvartering, ogsaa maa komme i Betragtning i alle de andre jydske Kjøbstæder, hvor de kongelige Herskaber ifjor passerede igjennem, omendskjøndt man ikke endnu alle Steder har seet Regnskab aflagt. Det hedder i "Viborg Avis: "At der ved forestaaende Opkrævelse af Byens communale Afgifter, hvori ogsaa ere indbefattede Udgifterne i Anledning af Deres Majestæters Nærværelse ifjor, vil blive tilstaaet en passende Godtgjørelse til de af Byens Jndvaanere, som i denne Anledning paalagdes Jndqvartering, det synes ligefrem at være en Selvfølge af Byrdernes ligemæssige Fordeling paa Communen og bør vel saameget mindre drages i Tvivl, som saadan Godtgjørelse bestandig hidtil under Byens forhenværende Bestyrelse harfundet Sted. Vilde ikke det Modsatte ligefrem bære Præg af ubillig, ja ulovmæssig Vilkaarlighed, Da det ligger i Borgernes velforstaaede Jnteresse at see saadanne communale Sager paa det nøieste afgjorte, er det at haabe, at man ikke længere i visse Byer skal vente paa at see specificeret Regnskab herover aflagt, hvilket er saameget nødvendigere, for at man derved kan komme til Kundskab om, deels hvilke Summer, der her bleve forbrugte, og deels hvorvidt bemeldte Udgifter forud af Communen vare indvilligede eller for endeel paalignede uden Communens forud erhvervede Jndrømmelse, hvilket for Borgerne stedse er af stor Vigtighed, at komme til sand Kundskab om. H. B. Nyheds-Post.
Jyllandsposten, 1841-07-02
Hvorledes Bestallinger løde i Christian den Fjerdes Tid vil erfares af Efterstaaende over en Hofpræstes Lønning og Vilkaar, Kristian den Fjerde &c. Gjøre Alle vitterligt, at, eftersom vi allernaadigst have bestilt og antaget Os Elskelige hæderlig og høilærd Mand Mag. Christen Jensen at skulle være vor Hofprædikant, og han nu haver lovet og tilsagt udi samme hans Kald og Bestilling, sig udi alle Maader at ville skikke og forholde efter Ordinants, og efter den Ed, han Os svoret og gjort haver, og derhos altid og personligen, naar Behov gjøres, at vi nogensteds forreiser, at han derom bliver tilsagt at følge, da have vi, af vor synderlige Gunst og Naade undt og bevilget, og nu med dette vort aabne Brev undt og bevilget, aarligen at ville give og fornøie hannem, medens og al den Stund han er udi samme Tjeneste til Pension og Beholdning 300 in Specie, til Kostpenge hver Maaned 16 Daler Courant, 2 sædvanlige Hofklædninger, 20 Daler til Huusleie, saa og til tvende Vognheste hver Maaned 20 Dl. Courant. Hvilken fornævnte Pension, Kostpenge og Beholdning skal begynde og angaa fra den 24 Januar sidst forleden, og under Aarsdagen næstefter, og siden Aar for Aar saaledes forfølges, imedens og al den Stund, han er i samme Kald og Bestilling, og skal samme Pension, Kostpenge og Beholdning aarligen af vort Rentekammer hannem gives og fornøies; bedendes og bydendes vore Rentemestere, de som nu ere, eller herefter kommendes vorder, fornævnte Mag. C. Jensen forskrevne aarlige Pension, Kostpenge og Beholdning udi rette Tid at give og fornøie, ei gjørendes ham derpaa nogen Forhindring udi nogen Maade."J den Frisindede af 22de f. M. læses et Digt, Vaabenstilstand, hvis første Vers lyder saaledes: Olad en Stund os slutte Fred Og os i Jublen blande! Hun drage ind i Kjærlighed Paa vore Blomsterstrande. Der kæmpet blev, der kæmpes skal, Men lad nu Sværdet hvile, Og er her Taarer uden Tal, En Stund vi vil dog smile."
Jyllandsposten, 1841-07-02
Sidste Nr. af "Corsaren er atter lagt under Beslag; formodentlig har den i Anledning af Formælingsfestiviteterne udtalt Et og Andet, der har foranlediget Beslaglæggelsen. – Man seer nu, at det skal være overdraget til kyndige Mænd at undersøge, hvorvidt det maatte være fordeelagtigt at anlægge et Jernværk ved Silkeborg, og hvorledes saadant paa bedste Maade kan udføres. Enhver, som blot har overfladisk gjort sig bekjendt med den store Masse af Myremalm, som befindes i denne Egn og tillige med dettes Jernrigholdighed, som det blotte Øie strax ved Undersøgelsen bliver vaer, vil sikkert ledes til den Slutning, at et Jernværk her med Nytte og Fordeel ville kunne lade sig indrette, især da man forrige Aar endog læste i offentlige Blade, at de foreløbig anstillede Prøver af Professor Forchhammer havde afgivet det heldigste Resultat. Det beroer derfor kun paa, at Anlægget skeer paa den hensigtsmæssigste Maade, saa ikke ogsaa her Pengesummer skulle bortødsles for Staten til liden Nytte for det Hele, som desværre skeer saa mange Steder, hvor Bestyrelsen alene er overladt til det Offentlige. Saa fortjenstligt det er, at Regjeringen bidrager til at fremhjælpe Jndustrigrene, som i Tidens Løb endog kunne indbringe Landet Fordeel, saa ønskeligt er det dog ved saadanne Leiligheder, at kun Private entreprenere ved at blive understøttede af det Offentlige, da deslige Foretagender i Almindelighed paa denne Maade langt bedre svare Regning. Har man først en heel Deel fast lønnede Bestyrere ved deslige Indretninger, da gaaer det desværre saa ofte istaa med Maskineriet, hvorpaa man ofte har havt Exempler, medens den private Jnteresse i Almindelighed holdes mere vakt ved kun at øine den uvisse Jndtægt, som egen Vindskibelighed forstaaer at fremtvinge.
Jyllandsposten, 1841-07-02
Rettelse. J forr. Nr. af d. Bl., sidste Side 1ste Spalte 11te Lin. s. v. staaer værende læs: "forhenværende. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-07-02
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Filanosp. ren. Udgivet af et Selskab. de Aarg. Tirsdag d. 6. Juli 1841. No 50.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Finantsbudgettet for 1841.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Om dette hedder det blandt Andet i Kjøbenhavnsposten: "J Budgettet sees det, at Pensioner og Vartpenge ere paa Finantsernes aftagende Pensionsliste opførte med 350,000 Rbd., medens de paa Normalreglementet kun andrage 100,000 Rbd. Denne Difference beløber sig til ikke mindre end halvtredie hundrede Tusinde Rigsbankdaler, men til hvilken Tid denne Reduction af en saa betydelig Sum vil være skeet, er ikke omtalt med et eneste Ord, ja er tvertimod endog saa ubestemt, at Udgifterne ville forøges i de nærmeste Aar.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Tolden i Hertugdømmerne er vel over halvfemte hundrede Tusinde Rigsbankdaler større i Budgettet end efter Gjennemsnitssummen, og det uagtet Overskuddet af den slesvigske-holsteenske Cana tidligere indbefattedes under samme, hvorimod det nu er opført for sig selv. Men dette Plus er en Følge af det i 1839 trufne Arrangement med de toldfrie Stæder i Hertugdømmerne, hvilket kostede Staten en meget betydelig Sum, der imidlertid har baaret gode Renter. – Af det Fremstillede seer man saaledes, at Jndtægten i Budgettet i Virkeligheden ikke overstiger Gjennemsnitssummen af Aarene 1835 til 1839 i nogen mærkelig Grad. Men hertil kommer endnu, hvad der vel maa mærkes, at Tallotteriet, der om føie Tid vil blive ophævet, uden at remplaceres af nogen ny Skat, nu er ansat til en Jndtægt af hen imod en halv Million, og at det nylig her i Bladet omtalte Arrangement med Øresundstolden, der i Budgettet er over halvandet hundrede Tusinde Rbd. større end i Gjennemsnitssummen, vistnok vil udøve nogen Jndflydelse paa denne Jndtægts Størrelse, hvilken Jndflydelse imidlertid for Tiden er uberegnelig. Naar Jndtægterne saaledes ikke give Anledning til at vente noget særdeles meget heldigere Resultat end hidtil, i hvilken Henseende det dog maa mærkes, at Normalreglementet overstiger Budgettet med henimod 200,000 Rbd., saa kommer det an paa, om Udgifterne kunne give Anledning til bedre Forhaab. Om Jyderne.
Jyllandsposten, 1841-07-06
J et Stykke, udtaget af Mag. Hammerichs Reiseminder, fremsætter Forfatteren, ved at prise Jydernes Mod og Diærvhed, endeel Exempler derpaa. Det kan aldeles ikke være min Hensigt, at ville benægte, at Jyden besidde et saadant Mod og en saadan Diærvhed, jeg vil endog fortælle et Par Exempler til, hvorledes han med en vis Taalmodighed, om man saa maa sige, lader sig bringe til et vist Punkt, og saa ikke længere, hvad det end skulde gjælde. En Franskmand var bleven indqvarteret hos en jydsk Bonde, om jeg husker ret, et Par Miles Vei fra Kolding, og tvang denne til, hver Dag at hente sig Franskbrød og Fransk Brændeviin i Kjøbstaden. Dette gik godt en Tidlang, men tilsidst gik Bondens Taalmodighed, eller Penge eller begge Deele maaskee op, og han vægrede sig ikke blot derved, men udtrykte sin bestemte Nægtelse med en Jydes Fasthed. Franskmanden tænkte nu, der maatte alvorlige Trudsler til og trak sin Sabel, for paa denne Maade at bringe den balstyrrige Bonde tilbage til Lydighed. Dette gjorde imidlertid kun Ondt værre, thi Bonden blev forbittret istedetfor forskrækket, rev Sabelen fra ham, brækkede den, og puttede selve Franskmanden, efterat have bøiet ham sammen, ned i en Tønde. Saaledes at blive taget paa jydsk Fod havde Franskmanden ikke videre Behag i, og var efter den Tid meget skikkelig. Ligeledes var i Aggerskov, en By i det sydlige Tønninglenske, en Franskmand indqvarteret hos en Bonde. Denne Bonde havde lidet Forraad af Foder, og dog kastede Franskmanden hver Dag en heel Mængde, Straa og Halm under sin Hest, for at den skulde ligge blødt. Dette fandt Manden da tilsidst, var ikke længere at taale og tilkjendegav Franskmanden, at han ikke til dette Brug maatte tage meere af hans Foder, og da dette ikke hialp, rev han tilsidst en Knippe Halm fra ham, som han just var ifærd med at kaste under sin Hest. Nu trak Franskmanden sin Sabel, og Bonden, der tog det for ramme Alvor, greb en Bæløre, og satte sig ikke blot i Forsvarstilling, men lavede sig endog tilat angribe. Da stak Franskmanden sin Sabel, i Skeden igjen og søgte ved Venskabstegn og Føielighed at forsone Manden, samt tog sig sidenefter vel i Agt forat fornærme Huus-Herren, da han nu af Erfaring saagodt havde lært, at det ikke gavnede at anvende de vist ellers frugtbringende Trusler paa dette Slags Mennesker, man her var stødt paa.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Mag. Hammerich har jeg fortalt Exemplerne blandede, uden at antyde, om de have tildraget sig blandt Jyderne sønden for Kongeaaen eller norden for samme, det er, blandt Sønder-Jyder eller Nørre-Jyder; da det jo er Characteren for det jydske Folk, og ikke for en Deel af dette, Talen er om. Jeg anmærker blot dette for at tilkjendegive, at ligesaalidt jeg, som mine sønderjydske Landsmænd – der end have de kjække Fædre i kjær Hukommelse, der fordum som ustandselige Laviner fore igjennem Tydskland og rystede Romerriget med en Kraft, som kun Marius's List, der hede Klima og Vinen kunde overvinde, dem, der fordum svang deres danske Sværd og brugte deres danske Tunge, saa deres Qvad skal lyde til Danmark sidste Time - vil fornægte vor gjennem mange Aarhundreder bevarede Nationalitet, for den formeentlige Lykke, at regnes som Deel af det store tydske Folk, der neppe taaler, at Navnet Jyde føres sønden for Kongeaaen, slet ikke taaler, at Største Parten af Sønder-Jyderne tale deres danske Tungemaal, men bestræber sig for at skille Jylland, midt over, og gjøre den søndre Deel (Sønder-Jylland) deelagtig i Holsteens Lyksalighed. H. C. Refslund.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Himmelbjergfesten.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Jstedetfor den 1ste August, som er en Søndag, henlægges den til Tirsdagen den 3die. Hvo der kan og vil komme Dagen forud, skal ved Solens Nedgang høre Noget om Solens Dalen, og saaledes belave sig paa dens Opgang. Underskrevne Præst agter at holde flere Taler, i forskjellig Tone, men i een Retning - ingen af dem excentrisk, men alle concentrisk, sigtende til Skivens Middelpunct, gamle Danmarks Foryngelse. – Da jeg venter, at flere ville præke over samme Text, anmoder jeg Prædikanterne om, inden Kl. 6 den 2den August at melde sig hos mig (paa Bjerget) med deres skriftlige Taler, paa det Tiden, da hver kan holdes, maa vorde bestemt til visse Klokkeslet, og om der skulde være formange, at nogle da kunne opbevares til næste Fest, efter venskabelig Overeenskomst.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Da Kongen nu er bleven Privateier af Bjerget med Omgivelse, ansøgte jeg ved min nylige Nærværelse i Kjøbenhavn Hs. Majestæt om Tilladelse at afbenytte Stedet, ligesom de to foregaaende Aar. Derpaa erholdt jeg gjennem Skanderborg Amthuus under 19de Mai følgende allernaadigste Resolution: J Anledning af et til Os fra Pastor Steen Steensen Blicher i Spentrup allerunderdanigst indgivet Andragende, om Tilladelse til, som tidligere, at maatte benytte Himmelbjerget til en den 1ste August d. A. afholdende festlig Forsamling, ville Vi alernaadigst have Dig tilkjendegivet: at Vi ikke have Noget at erindre imod den ansøgte Afbenyttelse, hvorom Du har at underrette Vedkommende."
Jyllandsposten, 1841-07-06
Efter at have modtaget denne allernaadigste Skrivelse, reiste jeg til Rye, for at aftale det Nødvendige med Gjæstgiveren sammesteds, nemlig: Anskaffelsen af de rimeligviis behøvende Telte, og disse saa store som muligt, og med Seildugs Overtræk foroven, for at holde Regn ude, om saadan skulde falde under Festen, Borde og Bænke, og endelig i 4 af de største Bræddegulv til Dands og forhøiet Plads til Musikanter, af hvilke ventes saavel Curasseerregimentets i Horsens, som og dem fra Randers eller Aarhuus. Til at indlede og ledsage Sange og Skaaler, til Toucher o. s. v., kan man der i fri Luft neppe have for Mange; og til Dandsen kunne de fordeles paa 4 a 6 Steder. Efter mit Forslag besørges en Talletribune opreist.
Jyllandsposten, 1841-07-06
For en heel Deel Drikkevare, røde og hvide Vine, Kaffe, Thee, Punsch, Rom a. sørger Gjæstgiveren ogsaa, tilligemed færske og saltede Spisevare af alle mulige Slags. Men da det nu er umuligt, endog kun noget nær, at bestemme Antallet af de ventende Gjæster - En har regnet paa 2,000, Enanden paa det Dobbelte – saa ønsker Gjæstgiveren, for ei at indkjøbe enten forlidet eller formeget, at ogsaa Andre vilde hjælpe til med Beværtningen, og især fra de nærmeste Kjøbstæder, som næmmest kunne forsyne sig med alt Behørigt, og faae det ført til Stedet. Enhver, der agter at paatage sig større eller mindre Restaurationer, vilde betids henvende sig til Politimesteren, Hr. Cancelliraad, Herredsfoged Wittusen i Bræstrup, der sørger, for hans Vedkommende, at Alt gaaer for sig med den tilbørlige Orden, og, for at opretholde denne, vil have det fornødne Personale tilrede. Skulde, som jeg formoder, saa Mange ankomme fra Kjøbenhavn med Dampskibe, at Vognmandslauget i Aarhuus ikke med egne Heste og Vogne strax kunde befordre dem, tor det haabes, at Bestyrelsen af Befordringsvæsenet ville sørge for Forstærkning, saavel fra Byen, som fra de nærmeste Landsbyer. Der skal baade i Rye og omliggende Byer gjøres Anstalt til Hestes og Kudskes Forsørgelse, idetmindste Huusly. Foder er det dog nok sikkrest at medtage. Sluttelig vil jeg gjøre alle dem, der ynde og ville videre fremme denne nordiske Fest, opmærksomme paa: at jeg har erholdt hjertelige Breve med Tilsagn om talrigt Mode saavel fra Øerne, som fra Sønderjylland, langt ned ligge til Dannersprogets Grændse.
Jyllandsposten, 1841-07-06
De Dannemænd, som paa Bulbjerg ifjor have samlet sig, drevne af den gode Aand, og iaar ville fornye deres Bestræbelser til Folkelighedens kraftige Fremme, hilses og lykønskes herved af Himmelbjergpræsten. Gid han maatte see og kjende Mange af Eder den 3die August. Spentrup, i Juni 1841. St. St. Blicher.
Jyllandsposten, 1841-07-06
Jeg beder indstændigt alle Udgivere af periodiske Blade og Aviser, at optage Ovenstaaende, at det kan vorde almeen bekjendt.
Jyllandsposten, 1841-07-06
- Det franske General-Consulat i Helsingøer og Legationen i Kjøbenhavn har fundet sig foranlediget til at afsætte Hr. Jacob H. Herskind i Aalborg fra hans havte Charge som fransk Vice-Consul dersteds, paa Grund af hans uforsvarlige Forhold under Behandling af Havarie sagen for det paa den jydske Kyst i Juni Maaned 1839 indstrandede franske Skib "la Felicite", Capt. F. Mozan. - Det var ret at ønske, at Landbrugerne med større Flid og Omhu behandlede det Parti Smør, som aarligen fra vore jydske Kjøbstæder forsendes forstørstedelen til Udlandet, men dette kan ei ventes, saalænge den bedre og omhyggeligere Behandlingsmaade ikke bliver de Vedkommende godtgjorte, som allene kan finde Sted ved den høiere Betaling, som er at erholde af Handelstanden. Det staaer derfor ganske i Kjøbmændenes Magt at forbedre denne vigtige Handelsartikel ved at udlove forhøiede Priser forde bedre Productioner, thi saalænge Handelstanden vil forlange, at det finere behandlede Smør skal sælges for samme Priis som det sletbehandlede, saalænge ville Landboerne nok vedblive at levere maadelig Product af denne Art. Det er derfor ret meget at ønske, at man i vore jydske Byer, vilde finde overalt Mænd, der vilde virke til dette gavnrige Maal, ligesom det er saare vakkert, at Hr. Capitain, Kjøbmand C. Bentzen i Aarhuus, iaar ligesom de foregaaende Aar, vedbliver at betale 1 a 2 høiere pr. T. end gangbar Priis for Bøndersmør, naar dette er behandlet efter de Forskrifter, som han i denne Anledning har fremsat i dette Blad og i Aarhuus Avis. Beklageligt er det imidlertid, at vor Handelstand, overalt i vore Byer, skal vedblive at danne saa isolerede og frastødende Forhold indbyrdes med sig selv, ved ingen Foreninger, Samlinger eller Conferentser at stifte, som dog aabenbar vilde være baade til det Enkeltes og endnu mere til det Heles Fordeel. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages alle Provindsens Boglader.