Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-05-31
Cancellieraad Byfoged Bierfreund fra Nyborg, som udbragte Skaalen for de "Stænderdeputerede, (S. 366 stod urigtigt "Stænderinstitutionen), udhævede i sit Foredrag, hvorledes Folket havde viist sig sin ædle Konges hædrende Tillid værdigt, idet Valget faldt paa Mænd, der ved deres første Sammentræden klarligen lagde for Dagen, at de vare den store dem forelagte Opgave fuldkommen voxne, og omtalte den ædle Holdning, der karakteriserede den første Stænderforsamling, da den, lige fjernt fra krydende Eftergivenhed som fra overmodig Anmasselse, stedse vidste at holde lav Partieaand ude. Med tillidsfuld Forviisning forventer nu ogsaa Fædrelandet, at lignende Grundsætninger stedse maae besjæle dets Stænderdeputerede, ligesom enhver retsindet Fædrenelandsven istemmer det inderlige Ønske: at de fremtidige Valg til Fædrelandets sande Vel og Hæder, maae blive ligesaa heldige og ligesaa heldbringende som de første Valg have været, og at aldrig andre end erkjendte Hædersmænd med lige Dygtighed og lige sand Fædrelandsfind, der saa herligen udmærkede den første Stæderforsamling, maae værdiges at indtræde som Medlemmer af Stænderforsamlingerne. Paa de Deputeredes Vegne takkede Propr. Schmidt for den dem bragte Skaal. - Stænderdeputeret, Propr. C. H. Hansen, fandt ved Paabudet af raadgivende Stænder Krandsen heiset for en kjærlig Konges daadrige Regjering. Bygningens Fuldførelse maa overlades til Fremtiden. Adskillelsen af de 3 Stænderforsamlinger modarbeider Jnstitutionens Hovedøiemed, desaarsag maa Man antage, at alene klog Varsomhed har foranlediget den; thi vist er det, at Jylland og Øerne i flere, dog kun underordnede, Henseender have forskjellige Jnteresser, at Jyderne fra Arildstid have troet sig tilsidesatte fremfor de nærmere Regjeringssædet beliggende Øestifter og at det paa den Tid, Stænderanordningen udgik, vilde have bevirket Misnøie og Jalousie hos Jyderne, hvis for hele Danmark kun var paabuden een, istedetfor tre Jnstitutionsforsamlinger. En slig Forening strax ved Jnstitutionens Stiftelse, vilde sandsynligen have fremkaldt et høist skadeligt spændt Forhold i Folke=Raadet. Nu deri imod ligger det Ønskelige i Foreningen klart for Øie, idet Adsplittelsen medfører: forøgede Udgifter, Bortødslen af Tid og Kræfter, saavel for de Stænderdeputerede, som Regjeringen, Forhaling af gavnlige Forslags Udførelse og fremfor Alt Slappelse af Jnteressen for Forhandlingerne, der sløver og underkuer Almeenaandens Oplivelse. Som Følge heraf tillod Taleren sig at udbringe en Skaal for Gestifternes og Nørre=Jyllands Stænderforsamlingers ubetingede Forening forinden det nye almindelige Deputerede Valg, og for en kraftig Forberedning af Regjering og Sønder=Jyder, til at en heldbringende Forening snarest muligt kan samle alle Danske til et vel lidet, men ved en slig Concentrering af de ædleste Kræfter, kraftfuldt Folk. - Efterat Generalkrigskommissair, Oberstl. v. Abrahamson, havde viist, hvorledes Communens Selvstændighed var det sikreste Værn imod Undertrykkelse, store Omvæltninger og Revolutioner, hvorledes der er noget Høiere, og hvorledes Vi bør indpræge Os, at uden Almeenaand gives intet Communalliv, men uden Kjærlighed, levende, virksom Kjærlighed til Communen, ingen Almeenaand, opfordrede han tilat tømme et Glas paa Borgernes virksomme og selvstændige Kjærlighed til Communen, og paa Communens frie Udvikling og bestandige Fremskriden i Velstand og Kraft!" - Redaktør Thomsen erindrede i sin Skaal for Trykkefriheden om, at det er Friheden Vi elske, medens Vi hade Frækheden i alle dens Skikkelser, hvad enten den, fremstormende med sin stolte Jernpande, traadte alt Godt under Fode, eller den fremlister sig i hyklerisk Ydmygheds Skikkelse, indhyllet i Smigeriets og Spytslikkeriets Flitterklædebon, hvad eller den fra sin skjulte Afkrog udspyer Bagtalelsens Gift og stille glæder sig over at have bragt Sorg og Græmmelse i Fredens og Kjærlighedens Hjem. Vort Haab er bygget paa trende Grundpiller: Kongen under Trykkefriheden, Landets Stænder have været dens varme Talsmænd, og Folket har fæstet sin Kjærlighed dertil. - Jdet Agent Bruun, taknemlig erkjendte, at Hs. Majestæt er kommet Nationens Ønsker imøde, udbragte han en Skaal for: "den fuldstændige Offentlighed i Bestyrelsen af Rigets Finantser! - Landsoverretsassessor, Byskriver Schjønheyder bemærkede, at vort kjære Fædreland, i lang Tid havde været frit for den værste af alle Landeplager, for Borgerkrige, som have sønderrevet andre Stater, ja endog for saadanne Partiekampe, som endnu mange Steder høre til Dagens Orden. Benævnelser som Servile og Liberale, Conservative og Reformer, ere os vel ikke fremmede eller ganske uden Betydning hos os; men de betegne dog kun forskjellige Meninger om det Rette, ikke Magter, der staae i Kamp mod hinanden. Men dette er ikke nok. J vort lille Danmark er det fremfor noget andet Sted nødvendigt, om noget Stort og Godt skal udrettes, at vi Alle med Tilsidesættelse af egoistiske og smaalige Hensyn kraftig arbeide for det fælleds Maal, det almene Vel. Gid Almeenaanden maa voxe og trives i Danmark og bære velsignelsesrige Frugter, Gid enhver Dansk i sin Færd og Stræben alene maa følge sin Overbeviisning om det Rette! Leve det ægte Frisind og Selvstændighed, leve det De sande borgerlige Mod. – J sin udbragte Skaal forden danske Handel og Søefart yttrede Kammerherre, Baron v. Holsten, at Hindringen maatte meere og meere forsvinde for en fri Samfærsel mellem Nationerne og vi ad den Vei maatte tilegne os alle Jordens intellectuelle og materielle Skatte, at Provindsen tæller saa mange dristige Hædersmænd, som ikke ændsede Tidens Tryk, men, skjøndt Udsigt til Udbytte var liden, skjøndt ofte øiensynligt Tab truede, dog foretrak Deres virksomme Løbebane, hvorved saa mange Medborgere sikkres Livets Ophold for den vissere mageligere Vinding, en egennyttig Opsamlen af Formue i de for Samfundet saa ufrugtbare Statspapirer lover deres Besidder, og sluttede med det inderlige Ønske: at altid Danmarks Handelslag maa betegne de Danskes Vei til Hæder og Roes. - Stænderdeputeret, Greve af Ahlefeldt-Laurvigen anførte, at Armeen var organiseret saaledes, at naar Vi atter opraabes til Vaaben for at gaae en Fjende imøde, da vil vor Armee og vor Flaade kjæmpe som vore Forfædre kjæmpede ved Svarteraae, ved Øxen bjerg, i Søslaget i Kjøgebugt, og i Slaget paa Kjøbenhavns Rhed. - Pastor Plesner fra Humble paa Langeland improviserede, efter Præsidiets Opfordring, den danske Bondes Skaal, skildrede i kraftfulde Ord Følgerne af den Demarcationslinie, Fortiden havde draget imellem Jordens Dyrkere og dem, der især nøde Godt af Jordens Frugt. Danmarks Konge kaldte Danmarks Bondestand, til Frihed, han gav den Adgang til de Sale, hvor Bonde møder Medborgere af enhver Stand - dog Nei, – vedblev Taleren - ikke valgte Medborgere af enhver Stand! men gid det snart maa kunne siges, af alle Stænder og at atter en Demarcationslinie maa falde bort, en Linie som jeg her berører, fordi jeg føler at jeg hører til en udelukket Stand - fordi det smerter mig, at Geistligheden er med eet helligt Baand mindre end dens Medborgere knyttet til Staten i det Hele og Bonden i Særdeleshed. - Dog! her skal kun Tak lyde, og Glædesord!" – Støttet paa den Vises Ord: "Hvor Aanden er, der er Frihed, ønskede han, at Aandens Liv maa røre sig med Frihed, Kraft, Besindighed i alle Samfundets Rækker – at det maae yttre sig i Kirke, Stat, Skole – at det maae gjennemtrænge Samfundet indtil dets yderste Fibrer. Danmarks Konge hævede Danmarks Bondestand. Gid den og maa hæve sig selv. Han gav den Friheden, gid den altid maa være Friheden værdig og gid den maa føle, men ikke overvurdere sit Værd. - Prokurator S. Hansen foreslog en samlet Toast, for en i Fremtiden inderligere Forening imellem AlmeenOplysningen og Jndustrien til Held for alle vore Entrepreneurer og til Held for Communerne, idet han ønskede en nøiere Forening imellem disse Grundkræfter, end hidtil fandt Sted. "Da yttrede Taleren - vore Pengemænd, i Regelen anlægge deres Fonds i Statspapirer eller i LandEiendomme mod dobbelt Pant, medens vore Spare=Kasser, ogsaa føre Krig imod Jndustrien, saa bindes som oftest Hænderne paa vore dygtigste Practici. Vi kunne imidlertid trøste os ved, at være i en Gjærings-Tilstand til det Bedre. Vort polytechniske Jnstitut, vort Kunst=Academie, de i Provindserne holdende Forelæsninger over Physik, Chemie og Maskinlære, vort Landhuusholdnings-Selskab, vore patriotiske Samfund og den Jmpuls, Samfundet har faaet i alle sine Fibrer, destruere allerede betydeligt paa hiint Misforhold. Vi ville snart leve den Dag, da Vi ikke behøve, som nu skeer, at sende vore Dampskibe til England, for at faae nye Kjedler indsat i de gamles Sted. Vi see allerede her i vor Midte en ligesaa dygtig som vakker Jernstøber, en dito Klædefabrikant, en Brygger, hvis Øl søges af Antipoderne, EN. en Bomuldsvæver, kunstige Linnedvævere.