Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-20
Nogentid har Forfatteren tøvet med at svare, for at see, om flere Indvendinger vilde fremkomme, som under eet kunde besvares, men da ingen saadanne endnu ere seete, saa tjener Følgende til Svar. At Fabricationernes Udvidelse, eller rettere, Forflerelsen af alle Virksomhedsgrene i Staten, udenfor Jorddyrkningen, hvilke skaffe større Folkemængde, der behøve Fødemidler og kunne betale disse, vilde være den bedste Ophielpning for Landmanden, finder den ærede Modsigers Bifald; men han anseer dette blot for fromme Ønsker, og tillægger, kun Skade, at den Grund, hvorpaa det skal bygges, desværre ei er andet end Flyvesand." Grunden til et Laanefond, der formeentes skulde ophielpe Næringerne, ved at skaffe dem Laan paa billige Vilkaar til deres Drift m.v.,er foreslaaet at kunne være de første 6 a 8 pCt. af alle i Staten mod Renter udsatte Capitaler, fornemmelig de, der staae paa 1ste Prioritet i faste Eiendomme. Skulde nu denne Grundvold være saa løs, saa usikker, og saa lidet at hæfte ved, at den kunde lignes ved Flyvesand? Hvad blive da de faste Eiendomme til, hvori de fleste Capitaler ere prioriterede, og paa hvis første 6 pCt. Nationalbanken er funderet, indtil disse 6 pCt. ere indbetalte med Sølv, ja, hvad blev da hele Statens Værd, Nei, ærede Hr. Modsiger, saa slemt er det dog endnu ikke, i hvor maadeligt det staaer til. Hvilken fastere og sikkrere Grundvold er der da i Staten, hvorpaa et Laanefond kunde grundes, naar et saadant ansaaes fornødent, og derimod har Modsigeren, er gjort Jndsigelser, Var det muligt, at der havdes saameget Sølv, som kunde deponeres i Banken, vilde dette maaske ansees for bedre. Men mon samme virkelig var sikkrere end hiint? Sølv er en let flyttelig Ting, som derfor snart kan bortsmutte ved Misbrug eller bortranes af en Fiende. Faste Eiendomme, især Jordeiendomme, ere derimod urokkelige. Skulde Sølvet bevares sikkert, maatte det beroe i Banken; men da maatte jo Banken derpaa udstæde flere eller nye Repræsentativer til Roullancen, altsaa dog den samme Uleilighed af flere Papirer i Omløbet. Blev Sølvet myntet og sat i Omløb, mon det da under nuværende Omstændigheder forblev i Landet, eller vel snarere med Allerførste blev bortsendt? Det synes derfor, at de faste Eiendomme, især Jordeiendommes, første pCt. maatte være sikkrere end virkeligt Sølv. Men da de første 6 pCt. i faste Eiendomme ere henlagte til Banken, og disse maa udredes af Eierne, virkelige eller navnlige, vilde det være ubilligt, atter at bebyrde dem med en Risico for et Laanefond. Prioritetshaverne, og de, der have Capitaler staaende i offentlige Fonds, der hidindtil ere skaanede, syntes derfor snarere at burde overtage denne Risico, for at ophielpe de forfaldne Næringer og medvirke til Statens almene Bedste, hvormed deres Jnteresse staaer i saa nøje Forbindelse. Capitalers Udlaan ere jo ogsaa Capitaleieres Næringsbrug; de lade Andre arbeide med deres Penge, for at tage Deel i Fortjenesten, hvo skulde da være nærmere at deeltage i slige Udlaan, end de Hvilke Betalingsmidler til Benyttelse: Omløbet, der bedst funderedes paa en saadan Grundvold, er derimod en anden Sag. Var Nationalbanken i den Stand, at den kunde mod sikker Hypothek fournere med Guld-og Sølvmynt, og torde vove at lade samme roullere, uden at frygte for, at det snart udgik af Landet, ja, da var jo dette det Bedste. Men kan nu saadant ikke skee, som vel neppe Nogen paastaaer det kan, hvilke andre Betalingsmidler skulde da være at vælge, end Papirrepræsentativer. Det gamle Ordsprog kjendes jo vel af Alle: Mangel af No. 1 tages No. 2. Ved at overveie dette, synes det tillige at man burde tage i Betragtning: Hvilke af tvende Onder Staten bør helst underkaste sig enten at Næringsveiene vedblive at aftage; Jordbrugerne end mere tabe Afsætning, naar de Fortærendes Antal formindskes; Eiendommene ideligt forringes; Skatter og Commune bidrag blive vanskeligere at erholde; mange Familier ødelægges, og Enden paa alt dette ikke lader sig beregne; - eller at der af Capital ejerne voves nogle pCt. af deres Capitaler, og i det Hele taaltes, om Sølvcoursen muligen derved vilde stige noget, saa at den længe attraaede Paricours vilde længere udeblive, men alle Næringerne derimod, kom i mere livlig, fremadgaaende Gang? Ogsaa maa komme under Overveielse, om det ikke kunde befrygtes, at hvis Paricoursen, virkeligen opnaaedes, naar de i Omløb værende Papirrepræsentativer bleve formindskede, indtil deres Antal af Rigsbankdalere var ligt med det Sølv, Banken til den Tid eiede, og dette da sattes i Omløb, ved at udvexles al Pari mod Sedler, naar forlangtes, som vistnok er den bedste Maade, at vedligeholde Paricours paa; men alle Næringsveie imidlertid vare dybt nedsjunkne, saa at næsten Alt, hvad Nationen behøvede af Fabricata, maatte hentes fra Fremmede, foruden de øvrige mange fremmede saakaldte Fornødenheder; men da dette i Omløb satte Sølv kunde ventes at forblive længe i Landet, eller – kunde ikke snarere haabes, at hvis alle Næringer igjen bragtes i livlig Gang, og derved Jordproducter og Eiendomme, stege i Priis, at da Papirrepræsentativerne hastigere vilde nærme sig til at blive gode, og at det Sølv, der da efterhaanden sattes i Omløb, vilde vedblive deri, uden at flygte af Landet?