Aarhuus Stifts-Tidende, 1804-06-16
Udenlandsk. Frankrig. Den store Proces over den anklagede Sammensværgelse, har taget saa hastig en Gang at Vidnerne vare alt afhørte den 3die Junii, og den Keiserlige Generalprocureur efter en mærkværdig Tale anholdt om Dødsstraf for alle i Anklageacten nævnte Personer, undtagen Even, Caron, Gallats og hans Kone. Seneral Moreau, som i de første Forsamlinger havde optegnet noget med en Blyantspen, forsvarede sig, naar han fik Leilighed dertil, beskeden og friemodig. Blant andet har han viist sig meget forundret over, at man af Ditectoriummets Aske har fremtrukken et Brev, og lagt dette til Grund for Anklagen imod ham. Havde jeg, sagde han, endog seilet deri, at jeg har skreven det, saamaatte 30 derefter vundne Feldtslag, og saa mange erobrede Festninger, have afvasket denne Plet, og vidnet om min Fædrelandskierlighed. Lat de Halvfemfindstivedele af Armeen, som har tjent under mig, vidne om mig. J øvrigt har Moreau tilstaaet, sin Udsning med Pichegre, flere Generaler havde forenet sig med ham, for at bede den første Consul om at kalde Picher tilbage, og at han havde sagt til Lajøllets, at hen ikke gav Haabet op om at udvirke det, naar Pichegri ville tage til Tydskland. Endnu den 3die Junii nægtede Moreau et have havt en Sammenkomst med Pichegre og Georges paa Boulevard Madelaine, og at han havde sagt til Roland, at Consulerne maatte skaffes tilside. Han paastad at Reland havde bjør med saadanne Anførelser søgt at forbedre sin Skjebne, at han og siden den Tid har bragt til Abbediet, medens man lod ham, Moreau, Dag og Nat bevogte ved Gensdarmeen i Temple. Præsidenten svarede: At Roland blot var bragt til Abbediet, fordi der ikke var Plads til ham i Temple. Moreauiklærede, at dersom han ville skaffet sig et Partie, saa havde han søgt sig Tilhængere i Armeen og blant de høiere Embedsmænd, ikke blant Rojalisterne. Ved en anden Leilighed sagde han : At dersom han ville have været Dictator, saa havde han været det, førend Bonaparte var kommen tilbage fra Egypten; den Gang havde man foreslaaet ham det, nu ville han ansee den for en Galing, som ville styrte Regieringen, at saadant et Project syntes ham latterlig, og at han siden 10 Aar havde beviist, at han ingen latterlige Streger begik. Efterat Forhøret var sluttet den 3die Junii holdt Generalprocureuren en Tale hvori han inddeelte de Anklagede i 7 Klasser. Til 2den Klasse henregner han David, Moreau, Lajelles og Concher. Omsonst siger han: anfører Moreau Emigranteres Tilbagekomst, og Chouanernes Amnestie, til dermed at undskylde sin Forsyning med Pichegra, hvis Forræderie var ham bekiendt. Han siger: Moreau er ingen blot Privatmand, som han paastaaer, han er General en Chef, har 40,000 Franker i aarlig Pension og 4 Adjutanter. Hans Taushed med Pichegen er strafværdig. Moreau, sagde han, De har forraadt Nationalberømmelsen, hvoraf deres egen udgivede en Deel. Den Tieneste De har gjort Fædrelandet, maatte giøre dem samme endnu dyrebarere. De kan ikke undskylde den store Forbrydelse hvori De har taget Deel. Til Slutning sagde Generalprocureuren : Maatte dog mit tunge Embede, ikke meere have nødig, formedelst en lignende Forbrydelse, at opbyde National justitiens Strenghed, og nu anholdt han om Dødsstraf for de Anklagede, paa de oven for nævnte 4 Personer nær.