Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-09-24
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Den østerrigske Jagttager meddeler en Skrivelse fra et Øienvidne i Madrid af 20de August, hvori Begivenhederne dengang skildres som i høi Grad oprørende. Historien kiender kun een lignende Begivenhed; nemlig Pariserpøbelens i October 1792. De rasende Soldater i SanteJldefonso overtoge de parisiske Fiskerkoners Rolle og Dronningen var i en heel Time udsat for den afskyeligste Behandling. Forgiæves bestræbte sig General Mendes Vigo og Brigadeer Villalongmed den største Fare for deres eget Liv, at drive med Kaarden i Haanden den rasende Mængde tilbage, som overøsede Dronningen med de gemeeneste Skieldsord og tilsidste dristede sig til at lægge Haand paa hende. Den ulykkelige Fyrstinde tabte ikke et Øieblik sin Fatning; hun bad de Officere som omgave hende, ikke at ville forøge hendes Ulykke ved at udgyde Blod, forresten vilde hun finde sig i alt man kunde i Madrid indføre hvilken Regiering man vilde, og som der kunde passe til Omstændighederne. Saaledes underskrev hun de bekiendte Dekreter paa det Sted, hvor fire Aar tilforn Spiren blev lagt til de paafølgende frygtelige Revolutioner, hvis Offer hun nu er bleven, og Hoben fiernede sig. - Angaaende Kampen imellem de to Regimenter den 18de August fortælles i anførte Skrivelse: Forgiæves bestræbte sig Agenterne for de hemmelige Selskaber, for hvilke det nu var magtpaaliggende at holde Roligheden opret, at holde de Angribende tilbage. Først efterat de Angribendes Raserie havde kjølnet sig i de Overvundnes Blod, hvoraf en stor Mængde blev massakreret, lykkedes det General Kaptainen at formaae Soldaterne til at gaae tilbage til deres Kaserner og bringe Rolighed tilveie. Folkemængden adsplittede sig; 250 Liig bleve liggende paa Gaderne. Dette er Tilstanden i en Stad, hvis Jndvaanere see sig givne til Priis for en vild Soldateskes Udsvævelser, som ikke adlyder nogen Chef, og for det frygteligste Pøbel-Herredømme. Skrækken er almindelig, og af denne betiener Faktionerne sig for at fuldføre deres Værk. Pøbelens politiske Partie=Raserie, Mord og Rovsyge har giort sig til Herre over denne ulykkelige Stads Jndvaaneres Eiendom og Liv. J Begyndelsen var Mord raabet kun rettet imod Konstitutionens Fiender, men nu hører man allerede Skriget mod de Grandes, Aristokraterne, de Rige og Fornemme. Mange af disse have taget Flugten, og nogle have været lykkelige nok til at undkomme med store Opoffrelser. Andre, som ikke vare saa heldige, (thi man uddeler ingen Passer), ogsaa denne Forholdsregel har man aflært Velfærds=Kommissionen af 1795, have forladt deres Boeliger og flygte fra et Skiul til et andet. Enhver søger at sikkre sin Eiendom udenfor sit Liv, saa godt han kan. Man finder ikke egentlig Sikkerhed nogetsted; thi ingen Lov og ingen Ret er mere hellig. Ogsaa ere Trudsler hørte mod nogle Medlemmer af det diplomatiske Korps, især mod de Magters Agenter, som ikke have erkiendet Jsabellas Regiering, hvilke det tumultuerende Partie kalder Embajaderes factiosos, selv den engelske Gesandt skal have yttret Bekymringer for sin personlige Sikkerhed. - Don Karlos har søgt at benytte denne ulykkelige Tilstand for at virke paa den Stemning, som han maa antage for i Grunden af være den almindelige hos det spanske Folk, ved at udstede følgende Dekret: