Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1789-12-18
En ung Forfatter, som havde Videnskaber, beklagede sig engang for mig over Tidernes latterlige Gavmildhed. Jeg har anvendt, sagde han nogle af mine beste Aar paa at undervise og fornøje mine Medborgere: Men foragt, Armod og Bebreidelse have været min Løn. En anden derimod som besidder nogle usle Gaver til at gjøre Opsigt ved Bagateller, eller som maaske har Lært at pibe paa en besynderlig Maade, agtes, roses og belønnes. Unge Mand, sagde jeg til ham, ved J endnu ikke, at i saa store en Bye, som denne, er det altid fordeelagtigere, at fordrive Tiden for Folk, end at gavne Selskabet. Som J springe og røre ved Foden flere Gange, førend J sætter den til Jorden, Nei, min Herre! Kan J staa ovenpaa to Heste, som løde i fuld Galop, Nei, min Herre! Kan J nedsluge en Pennekniv, Nei, jeg forstaaer intet af alt dette. Eil raabte jeg, saa er der ikke heller andet tilbage for Eder at gjøre, en at lade heele Byen vide, at J strax i alles Paasyn bide Næsen af Eder selv, om der findes Prænumerantere nok, for at betale Eder Umagen. Jeg har ofte beklaget, at ingen af de Østerlandske Taskenspillere er nogen Tid kommen til dette Land. Jeg ønskede at see alle de Penge circulere i Aften, som man lader gaae til Frankrige og Jtalien for at see Liniedandsere og Narre. Nogle af deres artige Jndfald skulde gjøre samme Nation megen Fornøielse Folk af levemaade skulde forelske dem i de Østerlandske Dandserinder, og Damerne beundrer deres Fyrværker. Men af Østerlandske Underværk, tør jeg sige at ingen var nyttigere, ingen fornøieligere end Laas Spejl, som forestiller Sielen, lige saavel som Legemet. Man foregiver at Keiser Thusi befalede alle sine Maitraisser at Speile dem der hver Morgen for at pryde paa engang baade deres Hoveder og deres Hjerter naar en af disse Skjønne var for hendes Toulette, saae han undertiden over Skuldrene for at betragte hende i Spejlet, og man forsikkrer, at iblant 300 Fruentimmere, som vare i hans Sirreil, fandtes ikke en eneste, hvis Siel jo var meget skjønnere end hendes Legeme. Jeg tvivler ikke paa, at jo dette Spejl skulde gjøre samme Virkning her Disse Dammer, Nympherne og alle skjønne skulde ved Hielp af saa trofast en Raadgiver gjøre meget artige Figurer. Dersom vi saae over Skuldrene af et Fruentimmer, naar hun er Fræk for hendes Tøulette, skulde vi ikke mærke noget Træk i hendes Ansigt af en umaadelig Spilelyst, af Fortrædelighed, af Frækhed, Forfængelighed, eller Lyst til at fare om i Selskaber, og naar der fandtes nogen mærkelig Feil i hendes Siel, skulde hun gjøre sig mere Umage for at rette dem, end for at oplive igjen de døde Træk af en forfalden Skjønhed. Jeg troer endog at Fruentimmeret vilde finde mere sand Fornøielse i Brugen af dette Spejl, end i alle de smaae Krammerier, som man fører hjem fra China. Fabel. Engang opkom en Trætte imellem Guderne, om hvilken af dem der mest regjerede i Verden. Cupido syntes som Sejerherre at fremkomme: raabende med en højmodig Stemme. Jeg fortjener nok det øverste Sted, thi ved mig udrettes det beste jeg fængsler og forener Hjerterne. Hvad raabte Mars, en jeg Billegger jeg ikke Sager imellem Konger og Fyrster, jeg gjør ved mine Sønner Forskjel i Rigernes Styrke. Andre Guder ville og fremkomme; men Bachus tog Modet fra dem, i det han sagde jeg fordriver ved min Druekraft Sorger og Bekymringer, og gjør Alderdommen Glade, naar J andre ej mere formaae dertil Av dette lærer man, at lægge rigtig Mærke Til, alle laster i sin Kraft er lige stærke. En raser hos en Ung med største Hæftighed, En anden nyder hos en gammel lige Sted.