JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Nyeste kilderie af K. benhavn. Femogtyvende Aargang. No. 88. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 November 1828. Sang, helliget Lovisenlunds høje Fyrstepar, den 1ste November 1828. Et Fyrstepar sidder ved Sliens Bred, Med Haand i Haand. J Øiet er Glæde - i Hjertet Fred; Mod Himlen sig hæver den fromme Aand. Paa Læben hviler den stille Bøn Tak gode Gud! Som Livets Middag vor Aften er skjøn! J Dag vor Wilhelmine er Brud!"De høre den Jubel runge i Sky Baade fjern og nær, Trindtom i Danmark, fra By til By, Saa festligt fejres den Brudefærd. Da træder af Lundens tætte Læ En Olding frem; Med sømmelig Ærefrygt bøier han Knæ Og talende saa han hilser Dem: Aar sytteenhundred og sex og treds, OHøje Par! Jeg stod i glade Borgeres Kreds Og Vidne til Eders Bilager var; Da qvad en Gubbe sin Frydesang Med stærken Røst, Den lød over hele Danavang, Og end den toner fra Bryst til Bryst: Velsigner denne Dag, I Danmarks gjæve Og Bifald nød; Da Aaret var omme en Datter skjøn, De Dage komme - de Dage gaae J Liid til Gud; Sønner, Det Oldenborgske Huus har Ret til Eders Bønner. Prinds Carls Formæling med Lovise, give Gud! Maa til det Herligste for Stammen, jen falde ud. Til Himmelen steeg den fromme Bøn Maria, den Engel, J vugged paa Skjød.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Den tre og tyvende Sommer saae Maria, som Frederiks elskede Brud. Sin Fredrik skienked Hun Døttre to, Et Englepar! Thi Faders og Moders Dyder jo Med Folkets Hjerter, i Arv. De har. End steeg der op af Skjoldungerod En Spire skjøn, Som Faderen elskelig og god, Vor tronbaarne Christians ædle Søn. Med Wilhelmine Han vorde frem J Kongens Gaard; Men Kjærligheden vorde med Dem, Som Brud og Brudgom for Altret de staaer. Derfor høres Jublen runge i Sky Baade fjern og nær Trindtom i Danmark fra By til By Saa festlig fejres den Brudefærd. Men aldrig af Danskes trofaste Favn, O Fyrstepar: Skal udslettes Carls og Lovises Navn, Vor Lykke jo Eders Forening var. Her Oldingen taug - men Hvad han sang, Saa glad og fri Det over Dannemarks Rige klang, Thi Gamle og Unge stemme i: Hilvære vor Carl og Lovise. Behagelige Tilbagerindringer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Den 7de Octob. blev holdt stort Middagsgjæstebud. Kl. 4 om Eftermiddagen blæstes til bord med 25 Trompeter og 2 Herpankere (en Skik, som endnu fandt Sted i Begyndelsen af Kong Christian den Syvendes Regjering, da der hver Dag fra Slotsaltanen blæstes til Taffels). Ved Taffelet havde den Keiserlige og de to Kongelige Gesandter, den franske og den polske, de øverste Sæder. Efter dem Churfyrstinden og hendes Sønner, Hertuginden af Holsteen og de holsteenske, Hertuger af Glückborg og Sønderborg, samt tre andre Herrer. Prindsen sad, som Vært, paa sin Hr. Faders Vegne, paa den høire Side af den Kongelige Gesandt, og Prindsessen imellem sin Moder og sin Søster Hertuginden af Holsteen. Efter Maaltid blev holdt først en Dands eller Ballet, siden en Maskerade, og endelig adskillige Slags Operaspil og herlige Digte sjungne og spillede, hvilke sidste Slags Lystigheder bleve og i efterfølgende Dage med stor Glæde og Herlighed vedligeholdte. - Efter adskillige Scener og Optrin endtes Høitideligheden med et stor og prægtig Carousel, som blev holdt paa Amagertorv, og hvori Kongen og hans Søn indlode sig i Kamp med alle. Den 27de Oct. holdtes atter et Carousel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
J Jørgen Holsts Beskrivelse over Formælingsfæsten hedder det: End var det at forundre sig over, at saadan en stor Høitid, hvor, af mange Kongeriger og Lande, var saadan en stor Forsamling baade af høie og ringe Personer, Herrer og Tienere, blev fuldbyrdet i saadant Fryd, Venskab og kjærlig Enighed, at man ikke engang hørte nogen Tvist, Kiv, Hujen, Skrigen, eller Raaben paa Gaderne, eller anden Modt villighed, saa at man om Midnatstid, Lille og Stor, Fattig og Rig, fri og sikker paa Gaderne. kunde gaae og spadsere, hvilket Hans Kongel. Majestæts af Gud medfødte Forstand alleneste er at tilskrive, som personligen haver forordnet og sat baade Ryttere og Soldater til Vagt paa alle Steder i Byen, og selv ofte om Midnatstid dem besøgt og reden Ronden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Udtog af en Skrivelse til en Ven paa Falster. Otte og tredive samfulde Aar, min Ven! ere henvundne, siden vi begge oplevede en Begivenhed og en Fest, der lignede den, der nu forestaaer os. Hvor godt erindrer jeg mig ikke den Glæde, vi følte ved vor ædle Konges Formæling, Med hvilken ungdommelig Jver toge vi ikke Deel i den Hylding, man fra alle Sider bragte ham og hans høje Brud, Skjebnen har siden adskilt os. Dig henflyttede den til en Afkrog i Riget; mig lod den blive tilbage i Kongestaden. Tiden har imidlertid begyndt at lade sine Sneesnog falde paa vor Jsse; men nærmer sig end Vinteren der, saa luer dog Ungdommens Foraarsol i begge vore Hjerter, naar det gaaer Fædrenelandet vel, og dets Fader finder Aarsag til at glæde sig med sine Børn. Mig mangler i dette Øieblik intet uden Dig, min Ven. Med hvilken Fryd skulde vi ikke fornye vore Erindringer, dersom jeg nu havde Dig hos mig, og kunde, som for otte og tredive Aar siden dele med Dig mine Følelser. Dog hvad Frastand og Skilsmisse gjøre umueligt, bør Phantasien bøde paa. Jeg kan ikke beskrive den festlige Travelhed, der hersker i vor Hovedstad i Anledning af den forestaaende Formæling. Fra den meest glimrende Borg, indtil det simpleste Borgerhuus, er man paa det ivrigste sysselsat med Tilberedelser. Fremmede strømme til Staden fra Rigets forskjellige Provindser; alle Konstnere og Haandværksfolk ere i fuld Beskjæftigelse; overalt pynter man op til Høitideligheden. Christiansborg Slot, hvilket Du forlod som Ruin, staaer nu saavidt opbygt igjen, at omtrent hundrede og tredive Værelser ere færdige til Beboelse, og at den hele Høitidelighed kan finde Sted der. Det er ikke meere saa stort, som det har været før, efterdi den Fagade, hvor Riddersalen var, er tagen bort; men den i dens Sted anbragte Colonnade, med tre Rader doriske Søiler, ud til Ridebanen, tager sig fortræffeligt ud. Værelserne ere vel ikke nu saa overlæssede med Zirater, som før, men simplere og smagfuldere, som en Virkning af en ædlere Stiil i Konsten. Det samme er Tilfældet med Udmøbleringen. Det for det høie Brudepar bestemte Palais er ligeledes paa det skjønneste blevet indrettet, og Zirlighed søsterligen forenet med Beqvemmelighed. Gemakkerne ere for det meste betrukne med Damask af forskjellig Farve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
De, som nyligen have taget dette Palais i Øiesyn, kunne ikke noksom rose saavel Smagfulde den i Localet og Møblementet, som i Sølvtøiet, Porcellainet, Glassagerne etc. Jsær har det den Kongelige Kjøbenhavnske Porcellainsfabrik forfærdigede, store Service opvakt Alles Beundring. Blomsterne og Frugterne paa samme ere ligesom levende. - Om Transparenterne og Decoractionerne, i Anledning af den høie Formæling, kan jeg, indtil videre, kun melde Dig, at der ved Skuespilhuset paa Kongens Nyten, ved Communitetsbygningen paa Hjørnet af Nørregade og Kanikestræde, ved Enden af Fritiriksholmscanal ligefor det Kgl. Bryghuus, )
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Geheimestatsminister v. Møstings Palais i Amtliegaden, anbringes et Slags Templer 1.) store Transparenter. Øverst paa Nicolai Brantaarn er oprettet en fiirkantet Bygning med F. V. og Krone over i Transparent paa hver Side, og som vil kunne sees i meget lang Frastand. Af transparente Decorationer venter man en Deel, paa Raad- og Domhuset, Charlottenborg, Poster den o. fl. Steder. Den bengalske Jld med ble Flamme vil blive anbragt paa adskillige Stien, især omkring Vandspringet paa Gammeltorv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Indenlandske Efterretninger. Ifølge Hans Majestæt Kongens allernaadigste Befaling høitideligholdtes Hendes Majestæts vor allernaadigste Dronnings høie Forseldag ved et godt Middagsmaaltid i samtlige Urderviisningsanstalter for Underofficerer og Selemænd, samt i de militaire Caserneskoler, undt Bestyrelse af Directionen for Garnisonsskolevæsenet. 195 Voxne og 238 Børn deelloge i denne Fest. Med den sandeste Taknemmelighed, der yttrede sig i de varmeste Ønsker for Deres Majestæters Lykke, modtog enhver Tilstædeværende dette nye Beviis paa hans Majestæts billindigNaade. Ligeledes havde Hs. Majest. Kongen skiær ket samtlige 55 Elever i Artillerikorpsets Underderofficerskole, og 90 Børn i den Classenske Artilleri=Legatskole et godt og rigeligt Middagsmaaltid, de første i Skolens Lokale i Artilleriet. Laboratorii Kaserner, og den Classenske Leg skoles Børn i Skolens Lokale i Artilleri-Esernerne. De paa hvert Sted ansatte Officier og Lærere vare overværende. Deres Majesters og Hs. Kongel. Høyhed KronprindsesCarolines Skaaler bleve med Hjertelighed u bragte, og efter fuldendt Maaltid frydede El verne og Børnene sig paa begge Steder mid Orden 1 og Sømmelighed indtil langt ud paa Aftenen med Musik, Dands og anden Leeg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
J Aaret 1789 blev jeg befordret til Waagens Kald i Lofodens Fogderi. Mine Jndkomser forøgedes, saa at jeg betalte min Gield og tillagde mig en liden god Bogsamling. Men sig ombyttede en for det meste sædelig og orintlig Menighed med en høist fordærvet og nodsig. Med megen Møje fik jeg den aldeles forsømte Katekrsation her igjen indført, og saavidt Omstændighederne for det første tillod det, Omgangs Skole=Undervisningen fornyet; men Drikfældigheden, hvormed dette hele Fogderi fremfor alle øvrige i Nordlandene udmærket sig, forøgedes heller end den vilde aftage. De mange stemmede Fartøier, som de rige Fiskerier lokkede didhen, gjorde Brændevinstilførslen end større. J dets Strøm nedhvirvledes Almuens Velstand, dens Moralitet og Æresfølelse, fortæredes Oplysningens Frugter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
J Aaret 1793 blev jeg af det da værende Missions Kollegium nedkaldet til Kjøbenhavn. Hensigten heraf skulde være at give det nogle vigtige Oplysninger. Denne Reise, som kostede Fondet henved 760 Rdl. og mig selv desuden henved 600 Rdl., kunde man gjerne have befriet mig for. Jeg maatte i haardeste Vintertid i stormende Veir fra Tronhiem reise 60 Mile paa aaben Baad til mit Hjem."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
J Waagen oprettede jeg en fast Skole. Fondet gav dertil 250 Rdl., Skolekassen og jeg selv det øvrige. Min brave Eftermand Provst Colban vedligeholdt den til megen Gavn for Almue-Oplysningen. Man indseer nu af den og flere saadanne Skoler større Nytte; men her er meget som hindrer, at de ei overalt kan blive oprettede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
J ti Aar levede jeg her. Dels Stedets usunde Luft, deels lønlig Harme over Menighedens uforbedrelige Usædeligheder og den udsugende Handels Despotisme foranledigede hos mig det Ønske at forlade samme. Ved Befordring til Ørelandet Aar 1798 opfyldtes mit Ønske. Hvad jeg herved vandt paa den ene, tabde jeg paa den anden Side. To paa hinanden følgende Uaar forarmede Almuen til det Yderste, og for Læreren, som af den skal have sine Jndkomster, er dens Trang af vigtige Følger. Mange Ædelmodige af Tronhjems Jndvaanere lindrede efter min Anmodning de Lidendes Nød, som Landsfaderen ogsaa selv ved mild Understøttelse søgte at afhielpe. Tronhjems daværende Stiftamtmand, Baron Adeler, gjorde ogsaa i denne Henseende, foruden i andre, sit Minde uforglemmeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Ved en i Ørelandets Hovedkirke holden Tale i Anledning af 2 April 1801, som blev trykt, fik Fondet for de Saarede, og de Efterladtes Familier fra denne Dag omtrent 900 Rdl. 1004 beskikkedes han til Biskop over Nordlandene og Finmarken, samt Sognepræst for Alstahougs Menighed i Helgelands Provsti. Da han 1805 skulde afseile fra Ørelandet, og havde med sin Familie indskibet sig, drev Fartøjet under en hæftig Storm paa Grund. Med største Livsfare fik han Hustru og Børn fatte i Land, forblev selv ombord indtil det lykkedes ham at faae det ramponerede Skib af Grunden. Dette Uhæld forvoldte ham ved de dermed forbundne Omstændigheder et Tab af henved 1500 Rdl.,der dog blev nogenledes lindret ved kongel. Gratification af 600 Rdl. (Sluttes i næste Nr.) PaaDanmarks Bøitidsdag. Blus i Din Vælde, klare Glædesflamme. Om hvert et Bryst Du dine Straaler slaaer; Det danske Folk trindt om dets Kongestamme, Med Jubelsang og Myrthekrandse staaer, Saa Fædrene stod før om Danmarks Throne, Thi følge Sønnerne end FædreskikOg Himlen lytte til vor Jubeltone: Velsign vor Wilhelmine - Frederik!" See, atter kneiser Kongeborgen herlig Og minder os om Oldtids stærke Aand; Nu favner den det elskte Par saa kjærlig, Engang den segned under Skjæbnens Haand; Som den var sjunken - meget sank i Striden, Kun er stod fast i Kampen og i Fred; Det blomstrer stedse frodigt igjennem Tiden; Udødelig er Folkets Kjærlighed! Ol Wilhelmine, fra Din Barndoms Dage Har Dannerfolket bedet for Dit Vel Og Hjerterne bad stille, "Kom tilbage Da Frederik stod hist paa Schweitzes Field; Stolt Danmarks Blik paa Purpursolendvælled, Der speiled sig i Havets dybe Blaa Her Kjærlighed og Troskab sig formælled, Den skjønne Pagt til sidste Stund, bestaae. Vorelskte Konge, og Din Faberglæde Har stemt til Jubel Danmarks unge Søn, Maria, paa Dit høie Purpursæde. Er end Din Myrthekrone frisk og grøn; Vor Christian, læs glad i Sønnens BiDet faste Haab: at han Dig ligne vil En hellig Blomst, - en Lillie - vil vi Om Carolinas Lok - modtag den mild Saa er da Danmarks Høitidsdag oprunden, Saa blanded jeg i Choret og min Røst, Men hvert et Ord, der klang i Vinterlunker, Frivilligt steeg fra frydopfyldte Bryst; Vel sang jeg ikke hist i Riddersalen, Jeg stod paa Heden glad i Stormens SuuMin Egelyra toned gjennem Dalen: Gud signe Frederik og hans Kongehuus J. Garbrecht.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-01
Kjøbenhavns Børs d. A. October 183. Hamburg 2 M. - a vista 207, 3 Species 211 Specier solgtes til 12 Rbmk. 10 ½ s. Vank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito . . . . . . . . . . . Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito . . . . . . . . . . 107 1/2 108 i Barti. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 6 pCt norsk Laan, ved Hambro & Søn 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito. Dito. . . . . . . 100 dog ved en 53 Rbs. Te. 844 84 Rd. 6. i Vinco. 102 12 Rbd. 18. 90 r. S. 106 i Varer. - i Bares, 3 pCt. nye danske Obligationer, 59 - L. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Femogtyvende Aargang. No. 89. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 4 November 1828.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Kjøbenhavn den 3die November. Danmarks Høitid er fuldbragt. To ædle Grene af den danske Kongestamme ere forenede. Vielsen fandt, overeensstemmende med det bekjendtgjorte Ceremoniel, i største Høitidelighed Sted i Christiansborg Slotskirke paa den for Kongehuset og hele Folket uforglemmelige Første November. Om Aftenen var hele Kongestaden, illumineret. Jkke siden Jndtoget 1790 har den været saa prægtigen oplyst. Jlluminationen tog sig saa meget herligere ud, som Staden i de sidste tredive Aar er bleven i saa høi Grad forskjønnet, og nu har faaet sin gamle Hovedprylelse, Christiansborg, igien. Kjøbenhavns nuværende Befolkning af 108,000 Sjele, som endnu var bleven meget forøget ved de tilkomne Fremmede, var ved denne Leilighed i festlig Bevægelse i alle Gader. At beskrive her Jlluminationen i alle sine Dele, tillader hverken Rummet eller Tiden, men vi indskrænke os her til at levere en kort Skildring. Allerede om Formiddagen, den 1ste November, prydede Flagene hundredeviis Skibene i Havnene. Efterat den høitidelige Vielsesact var tilende, hørte man Melodien: " Høiheden oprunden er, udført med Basuner fra Nicolai Taarn, og fra det Øieblik af var hele Staden illumineret. Ovenover Taarnet lyste F. W. til alle fire Sider, ligesom svævende i Luften, og over Bogstaverne glimrede den kongelige Krone. Paa Rundetaarn saaes de høie Formæ ledes Navne, det danske Skjoldmærke m. m. og paa Rækværket vare Lamper anbragte. Ringmurene ved St. Petri og Helliggeistes Kirker, samt Murene foran Gammelholm og den meyer ske Stiftelse, vare prydede med mange hundrede Lamper, anbragte som Festons. Ovenpaa Muren ved Gammelholm vare desuden Flammer i Offerskaaler, der meget forstærkede Belysningen og paa hver Side af Porten vare Lamperne anbragte i Form af Ankere, Paa Kongens Nytorv var ved Skuespilhuset et Tempel anbragt med allegoriske Transparenter, der hentydede paa Skuespilkonsten, og som lignede et sandt Trylle tempel. Paa Charlottenborg var et stort Transparent, sigtende til de dannende Konster. Gjet husets Transparent var ogsaa fortræffeligt, og med Lamper paa det herligste belyst. Ved Raad- og Domhuset vare tre store Transparenter, der havde Hensyn til Retfærdigheden og Rettens Pleie. Baade der og ved Theatret opførtes Musik indtil sildigt ud paa Natten begge Aftener. Omkring Vandspringet paa Gammeltorv brændte den første Aften Begkrandse og anden Aften Blaalys, medens Guldæblerne sprang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
J et ved Communitetsbygningen paa Nørregade anbragt lille Tempel var en skjøn transparent Allegorie, og i Regentsbygningen den kongelige Krone med F. W. sammensat af Glasperler, og af den ypperligste Virkning. Neden under var den Jnskription VIVANT. VALEANT. VIGEANT. Hos Stadshauptmanden vare flere Transparenter, i det thottske Palais saaes F. W. med en udmærket smagfuld Krone over, ligesom og Knirsch's Gaard F. W. med Krone, særdeles smagfuldt udført, og hos Guldsmed Steinbach i Klosterstrædet forestillede Jlluminationen et kunstigt Springvand. Statsministrene Schimmelmans og Møstings Palaier, Postgaarden, og Frimurerlogen udmærkede sig ved smuk Belysning og betydningsfulde Allegorier og Jnscriptioner. J Studenterforeningens Locale, General Friboes Gaard, paa Hofapotheket, i Kongens Klub, hos Agent Petersen og hos mange andre Borgere saaes Transparenter og udmærkede Decorationer. Ved Kongens Bryghuus var et pragtfuldt Tempel opført. J 2de af det kongelige Tøihuus's Porte var en med blaa Jld oplyst, overordentlig skjønt decoreret Vaabensal, hvorfra et usynligt Musikchor hørtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Et af det asiatiske Compagnies Skibe var pragtfuldt oplyst og paa dets Gaards Portal var et Transparent, omgivet af Lamper. Ved Grosserer Holms Plads var opført en Pyramide, behængt med Lamper, paa hvis Midte faaes et smukt Transparent. To Skibe ved Holmensbro vare oplyste med flere Hundrede Lygter, og Etatsraad Holtens Gaard, ligefor Slottet, udmærkede sig ved den meest smagfulde Decoration af Lamper og Grønt, samt Transparenter, med de høie Formæledes Navne, tilligemed Bogstaverne F. og M., med Kongekronen over. Søndag Aften brændte Blaalys eller den bengalske Jld ikke allene, som anført, paa Gammeltorv, men paa forskjellige andre Steder, saasom uden for de Hr. Etatsraad Erichsens, Hofraad Hambroes, Hofagent Waage Petersens Gaarde. Denne Blaa-Jld var af en blændende Skjønhed og stak især af mod Begkrandsenes røde Jld. Den tiltrak sig, som noget Nyt her tillands især, Tilskuernes største Opmærksomhed. Aarstiden bidrog sit til at forskjønne Festen, thi haa mefoldige Steder havde man anbragt levende Bloms og Grønt, ja adskillige Bygninger vare en uden paa Fagaden behængte med Guirlander: Festoner. Ogsaa Veiret begunstigede Høilst, ligheden. J Søndags Aftes Kl. 6 fandt, Studerendes Fakkeltog Sted. Det bestod, omtrent tusinde academiske Borgere. De med foldige Fakkelblus, som oplyste Christiansker, ydede et majestætisk Syn. Følgende af PreRidder Oehlenschlager forfattede Sang blev ved denne Leilighed afsjungen: Elskov, som til Jordens Glæde. Smiler, som en Engel skjøn, Danmark Ungersvende qvæde Her din Lov, med Christians Søn. Venus, som med Hymen kommer, J fortroligt Favnetag, Du vor Vinter gjør til Sommer, Og din Fakkel Nat til Dag. Gamle Slot sig reiser atter, Stort og prægtigt af sit Gruus; Fromt for Altret Fredriks Datter Knælte nys, i Axelhuus. Nu, ved Hymens hellige Flamme, Favner Hun sin Brudsom glad. Hil Dig, Oldenborgske Stamme. Med det eviggrønne Blad!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
J de muntre Festens Dage Siimler Hver til Kongens Slot. Ei Studenten staaer tilbage, Thi han elsker tro sin Drot. Sønner af de holde Fædre, Som i tredie Fredriks Færd, Kjærlighed til Kongen hædre Steds vor Flid og vore Sværd. Huus og Gaard og TabernkelAlt saa lyst i Aften staaer, Kun Studenten kom med Fakkel Thi han har et Huus og Gaard. Men langt meer end disse Kjerter, Fredrik, flamme, troe til Død, For Din Stamme vore Hjerter, Som Taknemligheden bød. Hør da, Konge, venlig atter Unge Skares glade Røst! Bønner for Din Søn, Din Datter, Stige fra de Danskes Bryst. Fredrik og Maria ligne Hver en Fremtids Kongeslægt! Elskte Brudepar velsigne Himlen, med sin Varetægt, Alting afgik i største Rolighed og Orden. Hvad Jørgen Holst, sagde i sin Regiæ nuptiæ eller Beskrivelsen over Høitideligheden ved Bryllupsfesten 1634, at den blev fuldbyrdet i saadan Fryd, Venskab og kjerlig Enighed, at man ikke hørte nogen Tvist, Kiv, Hujen, Skrigen eller Raaben paa Gaderne, eller anden Modtvillighed, saa at om Midnatstid Lille og Stor, Fattig og Rig, fri og sikker kunde gaae og spadsere, det lader sig fuldkomment og i alle Dele anvende paa disse to Afteners Fest, og man seer deraf, at det danske Folk i saa Henseende ikke i to Aarhundreder har forandret sit Sindelav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Tidsskrifters Titler. Oeconomerne klage over den Ligegyldighed, hvormed Skovene borthugges og den fuldkomne Brændemangel, som deraf er at befrygte; Financierer sukke over Sølvets Forsvinden, og spaae, at en Sølvskilling tilsidst mueligen vil blive saa sjelden som den kostbareste Juvel; men ingen Literator har hidtil yttret et Ord om den store Mangel paa Titler, især til Tidsskrifter, der eengang maa og vil intræffe, naar disses Tal skal vedblive at stige i det Uendelige. Et kort Overblik over Tidskriftstitlernes Historie vil vise, at en saadan Frygt maaskee ikke er aldeles uden Grund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Hidtil ere næsten alle Gudinder blevne satte i Contribution, og have, i kortere eller længere Tid, maattet tjene een eller anden Journalist. Men sjeldent var deres Skjebne meget gunstig, og aldrig dansede de paa Roser. Minerva var den første, der i det attende Aarhundrede nedlod sig til at boe og bygge blandt os. Hun naaede en temmelig høi Alder; det er nægteligt. Men hvor mange Skoler maatte hun alligevel ikke døie, Snart raabte man, at hun blev for gammel og aflægs, snart at det ikke var hende, men hendes Attribut, der stundom lod sig høre. Tilsidst troede hun selv, at hun var for gammel, og kaldte sig den nye. Men den nye undgik ligesaalidt, som den gamle, Menneskenes Klaffer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-11-04
Ved Siden af Minerva fremstod Jris; det gik med hende, som med unge Skuespillerinder, der bestikke ved deres Ungdom og Skjønhed. Men det varede ikke længe, og man begyndte ogsaa at klage over hende. Det, som Folk i Begyndelsen roste, som en fortrinlig Egenskab, blev siden til en Feil. Man meente, at hun var for broget, og kun for saavidt lignede Regnbuen, som hun bestod af Vandpartikler. Omsider blev den stakkels Pige saa kjed af de evige Gluffer, at hun tog Hebe til Medhielperinde, for dog at have een at deele sin Plage, med. Men man skaanede Jupiters Datter ikke mere end Thaumas's, og beskyldte hende ligefrem for, at hun istedetfor Nectar skjænkede Brakvand. Da endelig Jris i den stærke Skylleregn i Literaturen brast, og faldt ned som Regndraaber, maatte Hede, der nu stod ene, ogsaa pakke ind, og flygte fra sit Slot i Antoniestræde tilbage til Olympen.