JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
Ved at bore efter salt Vand traf man nylig i Cumberland County i Kentucky i Nordamerika paa en, rimeligviis bituminos, Aare af reen Olie. Denne Olie sprudlede udi Mellemrum af 2 til 5 Minuter, hele Tønder af Gangen, fuldkommen reen, og af en saa stærk og gjennemtrængende ubehagelig Lugt, at den kunde fornemmes i en Afstand af 5 eller 6 (engelske) Mile. Aaren var aabnet paa Brædden af en lille Bæk, igjennem hvilken Olien flød ned i Cumberland-Floden, og den er sporet henved 500 (engelske) Mile ned af denne Flod, som den, hele Mile langt, bedækkede over dens hele Brede. En Dreng satte Jld til Olien i Floden, omtrent 2 Mile nedenfor det Sted, hvor Olien først naaede den. Og det Skuespil, som nu saaes, fortælles at have været glimrende over al Beskrivelse. Flammen skød op milelangt langs med Floden i en eneste uhyre Jld-Væg, som naaede fra Vandet til Skyerne, og skinnede over hele Landet ved Nattetid, lig en stor Stads Jldebrand, sættende hele Omegnen i Forfærdelse som om Flammen var frembrudt af den bundløse Afgrund. (The Gleaner 181.) Athenens nærværende Forfatning. Efterat være vendt tilbage fra Cycladerne og Cap Sunium, har Oberst Bory de Saint Vincent meget omhyggelig undersøgt Bugten imellem Argolis og Attika. Han har efterhaanden besøgt de gamle Vulkaner, paa Methana og Ægina; Epidaurus, Hiero, Korinth og dets Jsthmus, med den gamle Kanal. Megara, Salamis og Eleusis have ogsaa tiltrukket sig hans Opmærksomhed; endelig har han vovet sig ind i Athenen. Den tyrkiske Pascha Jussuf modtog ham her meget vel, og tillod ham at see sig om overalt undtagen i Citadellet, hvor ikke engang en Muselmand faaer Tilladelse at komme, med mindre han hører til Garnisonen. Paschaen var ganske uvidende om at Freden var sluttet; saa lidet bekymrer den tyrkiske Regjering sig om at give sine Embedsmænd fornøden Jnstruction. Der er ikke eet Huus i Athenen; Alting er der vendt op og ned paa, og der er ikke en Gade at gjenkiende. Indbyggerne ere alle flygtede. Theseus's og Jupiter Olympius's Templer, en Buegang af Adrian, nogle uhyre Colonner af Pantheon, Diogenes's Lygte og Vindenes Taarn reise sig midt iblandt de mest forvirrede Masser af Ruiner. Faldet af Vægge og Mure, i hvilke forskjellige Mesterstykker vare fæstede, har bragt adskillige hidtil ubekiendte Levninger fra Oldtiden for Lyset, saa at Obersten var i Stand til at bemærke nogle gigantiske Karvatider, hvis Been ende sig i Slanger, og som endnu ikke have været seet af nogen Reisende eller Antiqvar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
Af et Brev, dateret: Ægina, 12te October 1829. (The Gleaner 190.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
En i en øde Egn i Norge opdaget Tyvehytte. J Christiansands Avis læses følgende Bekjendtgjørelse fra Politiekammeret: Soldat Jacob Andersen af første gevorbne Compagnie var Tirsdagen den 1ste December paa Skytterie og bemærkede da, at paa Ryggen af Fjeld- og Skov-Tungen, som ved Krossen adskiller Veien til Sætersdalen fra den Mandalske Postvei, var opført en Hytte, som forekom ham mistænkelig. J Stilhed gik han til Byen og anmeldte det Opdagede for sin Compagnie-Commandeur. Denne, i Forening med 2de andre Officirer og fornødent Mandskab, begav sig Dagen efter, som paa en Jagttour, til det opgivne Sted. Ved Middagstid, vare de ved Hytten, og omringede den. Dens Beboere befandtes da at være: 1) Ole Ommundsen Grim, som under Transporten til Slaveriet den 2den November sidstleden rømte fra Lensmanden for Vestre Molands Sogn; 2) Ole Ommundsen Grim den yngre, Soldat ved første Aggershusiske Brigade, bortrømt fra Christiansands Arresthuus den 16 August d. A.; 3) disses Moder Karen Olsdatter, forhen Tugthuuslem og ofte senere anholdt som mistænkt for Forbrydelser; 4) En Ole Ingebrectsen, der senere har kaldet sig Johannes Gunlechsen, og skal være fra Omegnen af Brevig. Af disse gjorde de tvende Første haardnakket Modstand med Gevær og Øre, og vilde ikke overgive sig førend den Ældre ved et Skud stærkt blesseredes i den venstre Arm; og den Yngre blev paagreben i det han vilde undflye. En stor Deel Tyvekoster ere forefundne i formeldte deres Bopæl, som saa særdeles hensigtsmæssigen var anlagt for at høste Fordele fra de tvende nedenfor værende Landeveie, og den omkringliggende Bygd, hvis Madboder og Fæhuse de Paagrebne synes hidindtil fornemmelig at have hjemsøgt. Den Daad, ved hvilken saa farlige Idrætter bleve tilintetgjorte, trænger ikke til Berømmelse; men de Brave, der udførte den, fortjene unægtelig det Offentliges forbindtligste Tak. - Navnene paa disse kjekke Officierer og Mandskaber burde ligeledes offentliggjøres. N. Mbl. 337.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
J revue encycl. for Sept. anmeldes temmeligen udførligt det store Værk af Dhrr. Abrahamson og Mønster om den indbyrdes Underviisning, tre Dele 1821-28. Hr. Biskop Mønster, benævnes: "Monster, eveque du baillage de Soro, en Islande." Det hedder, at næsten hele Geistligheden i Danmark ere blevne varme Udbredere af Methoden. (Propagateurs ardens). Det er dog ikke Tilfældet. Hvor mange ere det af Overbeviisning? Hvor mange give ikke Hr. Greven af Holsteenborg Ret i hans Anskuelser, J samme Tidsskrift gives en Liste over alle regjerende Fyrster i Europa 48 i Tallet, ordnede efter deres Alder, og en anden Tabel over dem ordnede efter deres Regjerings Tiltrædelse. Den østerrigske Keisers Familie er talrigst, og tæller 22 Medlemmer; dernæst Kongen af Würtembergs paa 19, og den danske Konges, 17.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
Den 5 Sept. døde Pierre Antoine Noel Bruno Greve af Daru, Pair af Frankrig, Medlem af det franske Akademie, og Videnskabernes Selskab, fød 1767. Fem Taler bleve holdte ved hans Grav af Dhrr. Mirbel, Cuvier, Sylvestre de Sacy, Ternaux og Leroix. Den sidste kaldte ham en stor Forretningsmand, retskaffen Minister, veltalende og patriotisk Pair, elskelig og dyb Digter, behagelig og samvittighedsfuld Historieskriver, Mynster for Sønner, Ægtefæller, Fædre, og Venner. Hans Nekrologie læses i bemeldte Tidsskrift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-15
Kjøbenhavns Børs, d. 15 December 1829. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 299. Specier solgtes til 12 Rbmk. 8 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 147 1/2. - Rbd. Sdl. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. - Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 95 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . . . i Banco. Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 1/2 103 Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. . . . . . . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. er – r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 105 10 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 99 1/2 100 r. S. Dito lydende paa r. S. 4 pCt. Dito Dito. . . . i Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 64 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer 73 3/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Nyeste ilderie af Kjøbenhavn. AnnammanSexogtyvende Aargang. No. 101. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 19 December 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Det rædsomme Malerie i en vild Bjergegn i Steiermark. (Sluttet fra forr. Nr. paagaaFor trehundrede Aar siden levede i Jtalien en Grevinde Julie Montedoro, hvis engelige Skjønhed syntes at give alle Digtere og Malere et undtømmeligt Stof, men desværre var hendes Siel ikke saa skjøn som hendes Legeme. Denne Grevinde Julie, som tidligen var bleven fader og moderløs, blev svimmel af den søde Virak, som fra alle Jtaliens Provindser ydedes hende; hendes Hoved var svagt, hendes Hjerte glødende og uden Grundsætninger; derved syntes hvert Middel hende tilladt til at vedligeholde og forøge de Hyldinger, man bragte hende. Det lykkedes en ung Krigsmand, som var hendes erklærede Yndling, i et Anfald af Elskovs Raserie, at overtale hende til at klæde sig som Madonna, og paa Mariefesten at træde frem paa Alteret istedetfor den hellige Moders Billedstytte. Julie var henrykt over dette Jndfald, og beruset af Tanken, at see alle Mænds Knæ bøje sig for hende, og blot et Qvarteerstid, at blive af en heel troende Menighed priset som det høieste Ideal af all himmelsk og jordisk Skjønhed. Himlen lod denne Frækhed lykkes, for desto haardere at straffe Synderne. Deels ved at bestikke nogle udle Karle, og deels ved nøje Kundskab til en underjordisk Hvelving i Kirken, og en kunstig Forberedelse, lykkedes det hine Ryggesløse, kort førend Afsyngelsen af det lauretanske Litani, at bringe Julie uformærkt op paa Billedstyttens Piedestal. Alting var saa kunstigt indrettet, og saa nøje afpasset, at ikke noget Menneske anede dette høist forargelige Bedragerie, saameget mindre, som Gøglersken stod som en Stytte uden at røre sig. Det syndige Par havde blot nogle Minuter at glæde sig over deres afskyelige Triumph; thi da Choret sang de Ord: O! hellige og ubesmittede Jomfru, Guds Moder, beed for os, rystede hele Kirken af et frygteligt Skrald. En Lynstraale kastede Forbrydersken, uden at hun blev synderligen beskadiget, fra dette vanhelligede Sted.¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
(Nedenstaaende Noticer findes i den fornem Dames Memoirer,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Jndenlandske Efterretninger. Nyelig er udkommen: Jomsvikinga Saga og Knytlinga tilligemed Sagabrudstykker og Fortællinger vedkommende Danmark, udgivne af det kongelige nordiske Oldskrift-Selskab; oversatte af Selskabets Sekretair, C. C. Rafn, P. D., Professor Ridder af Dbr. etc. etc. 1829. 422 S. st. 8. Den paa Island, gjennem Aarhundreder fra Landets Bebyggelsestid. lige til vore Dage vedligeholdte almindelig udbredte Lyst til at høre og læse Fortællinger om forgangne Tiders Tildragelser, og den derved fremkaldte og nærede Jver for at opbevare Mindet om samme, har skaffet os en Skat af herlige Minde skrifter, lige vigtige som Grundkilder for vor Historie, og som Folkebøger, gjennemtrængte af vore Forfædres Aand, og ved den livlige og til Hjertet talende Fremstilling af Begivenhederne i høi Grad skikkede til at fornøje ved en behagelig og lærerig Underholdning. At sikre Opbevaringen af disse Skrifter og at skaffe enhver dannet Mand og Qvinde i de nordiske Lande, og Lærde i Ud landene Leilighed til at gjøre sig bekiendte med dem, er Hovedformaalet for det kongelige nordiske Oldskrift-Selskabs Bestræbelser, til hvilket Formaals Opnaaelse det, efter sin Bestemmelse at udgive tre særskilte Bind paa islandsk, dansk og latin om Aaret, har arbeidet, ved hidtil for Aarene 18251828 at udgive af de historiske Sager, 12 Bind, nemlig i den islandske, eller gamle nordiske Grundskrift 6, i dansk Oversættelse, dette her fremtrædende iberegnet, 4, og i latinsk Oversættelse to Bind, og ved at forarbeide Udgivelsen af adskillige flere. - Blandt Nordens Oldskrifter ere de indholdsrige Sager og Jomborgs djærve Helte og om Knud den Stores navnkundige danske Kongeslægt i enhver Henseende at betragte, som nogle af de vigtigste, og tillige som de af alle, der have størst Krav paa Deeltagelse hos Danske, da de indeholde Fortællinger om Danske, og om Begivenheder, som ere foregaaede her i Danmark. Ved at have optaget disse Ord af Skriftets Fortale har man troet paa bedste Maade at have anmeldt det for sit Formaal saa virksomt arbeidende Selskabs hidtil udkomne Skrifter i Almindelighed; og det sidste udkomne Binds Jndhold i Særdeleshed. Fortalen giver i øvrigt en kort Underretning om Beskaffenheden af de Haandskrifter, der ere lagte til Grund for Udgaven m.m.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Blandede Efterretninger. Staden Bern, omtrent i Midten af det Schweitzerske Canton, som af samme har sit Navn, ligger paa en Bakke, som omringes paa de tre Sider mod Syd, Vest og Nord af Floden Aar. Krønikerne og de fleste Jndskrifter sætte dens Oprindelse til 1191. Den hører iblandt Europas smukkeste Steder, og er meget regulært bygget, med brede og vel brolagte Gader, og med Buegange langs Husene. Folketallet er 17600 Mennesker, deraf omtrent 16620 af den reformerte Religionsbekiendelse, 800 Catholiker, og 180 Jøder. En med Kobbere, forestillende Udsigter etc. og med Grundtegning, smukt udstyret Beskrivelse over Staden: Description topographique & historique de la Ville & des Environs de Berne par Rod. Walthard. Berne 1827 stor 8, hører blandt de Forøgelser det Kjøbenhavnske Universitets Bibliothek nyelig har faaet. Rhin-Egnen etc., Under Titel: Traditions populaires de Rhin, de la Foret Noire, de la Valle du Neere, de la Moselle, & du Tannus; publices par le Conseiller aulique Schreiber & Autres. Avec des estampes, dessinees & graves par les meilleurs maitres. Heidelberg, er udkommet et interessant, smukt udstyret Værk. (Paa samme Bibliothek.) Om den buskhalede tibetanske Oxe. eller Dyret the Tak i Tartariet, kaldet SouraGoy i Hindostan, læser man i Lieuten. Turners Reise i Tibet (Asias. Researches) følgende Beskrivelse. Ovennævnte Oxe har en engelsk Oxes Høide og ligner den med Hensyn til Kroppens Dannelse saavel som Hovedet og Benene; men the Tak er overalt bedækket med en tyk Pelts af lange Haar eller Uld. Hovedet er temmelig kort, og kronet med to glatte runde Horn. Dens Øren er smaa, Panden er fremstaaende, og prydet med en Mængde krøllede Haar, dens Øine ere hvælvede og store, dens Næse glat og convex, dens Næse borer smaa, dens Hals kort, og beskriver en Bue, der er eens baade foroven og forneden, dens Bov er høi og hvælvet, dens Bryst er lavt. Over Forbenene er en Pukkel, som dog kuns bestaaer af Haar, der voxe lige op, dens Hale bestaaer af en uhyre Mængde lange og glindsende Haar, der hænge ned til Hasen. Den øverste Deel af Kroppen er bedækket med en Slags tyk blød Uld, men de nedre Dele med lige nedhængende Haar, som hænge neden for Knæerne, ja paa nogle, som ere i meget god Stand, ere disse saa lange at de slæbe paa Jorden. Jmellem Forbenene er en lang Busk Haar, der blive noget længere end de øvrige, Dens Been ere meget korte. Jøvrigt ligner den de almindelige Oxer. De ere af mange forskjellige Farver; men almindeligst ere de sorte eller hvide. Den seer dorsk ud, men er vild, og bliver urolig naar Fremmede nærme sig. Den brøler ikke højt, men udstøder undertiden en svag gryntende Lyd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Dette Slags Hornqvæg græsser i de koldeste Egne af Tibet, og æde det korte Græs, som voxer paa Bjerge og tørre Sletter. Dette Dyr er meget nyttigt for de simple Tartarer, de yde deres Hyrder en Slags Befordring, Klæder og Fødde. De bruges ej ved Agerbrug, men ere nyttige som Lastdyr. Af deres Haar forfærdiges Telte og Toug; undertiden ogsaa Huer og Trøier. Paa deres Haler sætter man over hele Østerlandet megen Priis. De give megen Melk, der yder godt Smør, som holder sig hele Aaret om, og er over hele Tartariet en væsentlig Handelsgreen. Hunde og Smigrere tilsmudse ofte, ved Kiærtegn sine egne Herrer saaledes, at de bortdrives ved Fodspark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
En Lærer i den høiere Mathematik ved Navn Wesel, hvis Aandskræfter just ikke svævede i høiere Regioner, havde engang at bestille med en Eleve, som var ham overlegen. Eleven, som allerede ofte var bleven forurettet af Docenten, tabte omsider Taalmodigheden, og besvarede engang Lærerens Spørgsmaal, angaaende en mathematisk Ligning, saaledes: Ange minus er æqual Wesel minus W. Sølv maa prøves i Jld, – sagde Henrik den Ottendes Cantsler, Thomas Morus, i hjerteløst Spøg, til en Mand, ved Navn Sølver, som formedelst Religionsmeninger var dømt til Baalet. – "Ja, – svarede hurtig den Fordømte men Qvægsølv bliver ikke der." – Cantsleren loe over Indfaldet, og Sølver var frelst. Hvoraf kommer det, at Englænderne synes at have to Slags Politik, Er maaskee det, som i Europa kaldes Usurpation, i Jndien Legitimmitet, eller betyde disse Ord det Samme som Nyttige, J Jndien kæmper England imod alle legitime Grundsætninger, for at støde de legitime Fyrster fra Thronen, og allevegne, for at forøge sin Magt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Efter den nyelig optagne arittmetiske Opgave vilde der udfordres næsten 2 1/2 Gange saa stor en Messingkugle som Jordkloden, nemlig: 158,456, 325,028,528,675, 1877,087,900 3/2 Cub. Tommer, til Opfyldelsen af det tilsyneladende beskedne Ønske af Knappenaalshoveder. Nu spørges igien: Hvormange Miil, Alen og Tommer i Gjennemsnit, en Kugle kunde blive af ovenanførte cubiske Indhold, Gjennemsnit til Omkreds beregnet som 7 til N., og Milen til 12000 Alen, hver Alen til 24 Tommer. Claus Frimann. Gamle, hæderkronte Skiald! Ved Din Grav en Harpetone Tro Dit ædle, høie Kald. Vandt du norske Digterkrone. Aandens Svøb blev Jord og Støv, Eviggrønt er Krandsens Løv Hvortil Qvad og Harpetoner, Selv Din Musa Graven kroner. Jo – en Stemme lyde bør Her med Tak fra Bjørgviins Dale, Thi blandt os lød ofte før Din den norske Skialdetale; Tidt den hædrede vor Stad, Gjorde Hjertet varmt og glad; Dit det brast – men see det hæver J Dit Qvad sig end, og lever. Skulde det nu vorde glemt, Gubbe, at Du os til Hæder, Os til Glæder tidt har stemt Harpen, som nu Taaren væder? Kunde Du vel glemmes her, Dertil var du os for kjær Bedre Qvad Dig burde hædre, Men ei har jeg noget bedre. Tak for fædrelandske Qvad, For hver Gang Dit norske Hjerte Gjorde Landsmænd stolt og glad, Tolked vores Fryd og Smerte, Gamle Nordahl Brun og Du Sang ret efter Nordmands Hu Gamle Tider, gamle Sæder. Norskhed holdt J højt i Hæder. Og nu Tak, – Tak i Din Grav For mig selv, Du gamle Digter! Jeg var Dreng, da Du mig gav Vink om Skialdens høie Pligter. Tak for hvad Du dengang skrev. Tak for hvert et venligt Brev, Tak i Graven, ædle Digter! Du mig lærte Skialdens Pligter. Derfor lyser jeg nu Fred Over Graven hvor Du hviler Blomster om dit Hvilested, Fra Din egen Haand der smiler; Snart strøer bedre Skiald, end jeg, Gravcypresser, Glemmige. Snart vil bedre Qvad Dig hædre, Tilgiv, – er jeg havde bedre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Sagen. (N. M. 329.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-19
Kjøbenhavns Børs d. 18 December 1838. Hamburg 2 M. - a vista 207. Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 147 147 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier Svenske Sedler. Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 95 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. . . . . Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 103 Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. . . 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. hos Renter pr. 6 Januar r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 105 1/2 - i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 99 1/2 100 r. S. 4 pCt. Dito Dito. i Banco. 3 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 63 1/2 64 Rd. Banco. 4 pCt. nye danske Obligationer, 73 1/2 74 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
En af de forrige Generalgouverneurer i St. Petersborg, Greve Bruce havde en livegen Kok, som fik isinde at søge sin Frihed og derfor løb bort af sin Tjeneste. Da nu Greven strax efter ved Hoffet traf Politiemesteren Kleief bad han denne om at lade anstille Politie-Undersøgelser i Anledning af den undvegne Kok. Det skeete, men forgjeves. Jmidlertid var til Petersborg ankommen fra Warschau en fransk Kok, som søgte Ansættelse i Rusland, og som var anbefalet til Kleief af en af dennes Venner. Kleief i Tanke at forskaffe denne Mand en Tjeneste sendte hamnstrax til Greve Bruse, som han vidste var bleven forlegen for en Kok, og sagde til Franskmanden at han kun skulde sige at han var sendt Greven fra Politiemester Kleies.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Da Grevens Tjener nu meldte sin Herre, at Kleiehavde sendt ham en Kok udbrød Greven: Af der har vi Desertøren, lad ham strax give to hundrede Stokkeprygl, og derpaa gaae i Kjøkkenet. Ordren blev efterkommen; den franske Kok blev ført ned i Stalden, og der tildeelt, uagtet alle hans Bønner og Forestillinger, det befalede Antal Slag; han blev liggende som halvdød, og vandt næppe Kræfter til at slæbe sig hen til Ministeren, for at anbringe sin Klage. Da Greve Bruce nu underrettedes om Feiltagelsen maatte han see Sagen neddysset ved Hielp af nogle hundrede Rubler, som han maatte give den franske Kok.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Jndenlandske Efterretninger. J Kunstforeningen sidste Torsdag d. 17de d. M. bleve 5 nye Medlemmer optagne. Antallet af Medlemmer er nu 110, blandt hvilke 4 Damer; Til Optagelse i næste Møde ere 8 foreslaaede. Saaledes fremgaaer dette Selskab, hvis Møder talrigt bivaanes, og i hvilke sidste meere eller mindre interessante Kunstgjenstande ere fremlagte eller udstillede. Nu bliver ikke Møde førend første Torsdag i Januar. Om den Tausenske Steen, som vi forhen have omtalt, optage vi for Fuldstændighedens Skyld hvad i Dagen 1817 læses, nemlig: 1. i Nr. 278 staaer følgende. Den Steen, hvorpaa Tausen holdt sine første lutherske Prædikener for Borgerne i Viborg paa Graabrødre Kirkegaard, der for en 20 Aar siden blev solgt med andre gamle Ligstene og kjøbt af en paa Landet boende, er ved Stiftets værdige Biskop, Hs. H. Hr. Biskop og Commandeur af Dannebrogen, J. Blochs Foranstaltning atter i Vente til Viborg, og ved en af Hr. Biskoppen og flere Byens Jndvaanere den 1ste November sammenskudt Sum, er den bestemt at opbevares, prydet med et passende Gravminde for den store Tausen i Staden Viborg, der først kan kalde ham sin. (Hans Tausen var ellers en Bondesøn fra Birkende i Fyen, blev Student fra Odense Skole, reiste 150, til Vittenberg, og efter at have hørt baade Luthers og Melanchtons Forelæsninger, var han den Første, som bragte Luthers Lære til Danmark. Efter at have prædiket tildeels under Katolikernes store Forfølgelser, i Viborg, Odense, Kjøbenhavn og fl. St., blev han 1542 kaldet til Biskop over Ribe Stift, hvilket Embede han forestod til sin Dødsdag, Mortensdag 1561, og ligger begraven i Ribe Domkirke.") 2. J Nr. 281 er i Fortællingen om hvorledes Reformationsfesten blev i Viborg højtideligholdt anført: Endeligen blev og ved Erindringen om, at Biskop Tausen her i Viborg i Aaret 1525 holdt den første lutherske Prædiken, det Ønske vakt, at faae den Steen tilbage, som da laae udenfor Nørresogns Kirke, og paa hvilken han stod og talede, men som for 20 Aar siden blev bortsolgt til en Ligsteen paa Landet, og efterat H. H. Biskoppen allerede i Forveien havde udvirket Vedkommendes Tilladelse at faae den tilbage, blev nu en Subskription ved Dhrr. Kammerjunker v. Bülow og O. Villemoes aabnet, til at opreise paa denne mærkværdige Steen, hensat paa dens forrige Sted, et Æreminde for den Mand, som man vel kunde kalde den cimbriske Luther, forsaavidt han i det mindste her i Provindsen er den evangelisk lutherske Læres første Prædikant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Sparekassen i Nykjøbing paa Falster, som blev aabnet 1 December 1828, (see dette Tidsskrift f. A. Nr. 105) og, med Taknemmelighed mod Hs. Majestæt Kongen, som ved Bevillinger af 17 September og 12 November 1828 samt Placat af 16 September f. A. begunstigede Indretningen, er med Tillid til Cassens Bestyrere, afbenyttet af mange af Lollands-Falster Stifts Beboere, og tæller nu 360 Interessenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Det første Regnskab, som løber fra 1 December 1828 til 11 Juni 1829, blev aflagt 11 August sidstnævnte Aar, og Exemplarer deraf oversendte det Kongelige danske Cancellie, det Kongelige Rentekammer, de Deputerede for Finantzerne, Stiftamtmanden, og Kjøbstæderne Mariboe, Nakskou, Rødbye, Nysted, Saxkjøbing og Stubbekjøbing, ligesom 1 Exemplar, tilligemed Original-Bilagene, ligger til Eftersyn for Enhver paa Amtstuen i Nykjøbing. Bemeldte Regnskab har: r. Sølv. Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Jndtægt. Rbd. s. Rbd. s. J Maaneden til 11. De cember 182. for 11 Januar 1829. 418 11 Februar - 11 Marts. - 11 April – . . 736 11 Mai – . . 310 11 Juni – 11 Julii Renter for 11 Juni Termin 182.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-12-22
Udgivt. Tilbagebetalte Jndskudde. Udbetalte Renter, For Bekjendtgjørelse i Aviserne, Skrivematerialier, Bogtrykker og Boghinder Arbeide, Postudgivter. m. m. er betalt . . Altsaa Beholdning. Senere er indkommen i Maanederne. for 11 August 1829. 185 - 11 Sept. 11 October - 11 Novbr. - 11 Decemb. –¬