Aalborgs Stifts Adresseavis, 1824-03-11
Den 23de f. M. fremlagde Skatkammerkanzleren, Robinson, i Underhuset en Skildring af Finantzvæsenets Tilstand (Budgettet) for 1824, hvoraf saaes, at Staten, efter at have udbetalt det bestemte aarlige Afdrag paa Statsgielden, beholdt et Overskud af 1053071 Pd., eller iforening med det fra 1823, af 2373000 Pd. Under Forudsætning af, at der ingen Forandring vilde indtræffe, der kunde fordre nogen overordentlig Udgivt, og stolende paa Landets aldrig udeblivende Resourcer, fremlagde han derefter paa eengang 3 nye ideale Budgetter (for 1825, 26 og 27), og angav de Forandringer, som han ansaae for passende. Han vilde have 3 Præmier afskaffede, nemlig circa 50000 Pd., der er tilstaaet som Opmuntring for Hvalfiskefangsten, circa 70000 Pd. for Fiskeindsaltning, og circa 100000 Pd. for Udførselen af irlandsk Lærred, hvorved Staten sparede circa 220000 Pd. St. Vistnok vilde de, der pleiede at faae disse Summer i Lommen, gjøre et stort Væsen deraf, men, kunde Man ikke fange Hvalfisk, eller salte Sild uden Præmie, da var det et Arbeide, der bragte mere Tab end Fordeel, og burde jo før, jo hellere opgives. Tillige foreslog han, at nedsætte Renten paa en Deel af Nationalpapirerne fra 4 p. Ct. til 3 1/2 p. Ct., hvoraf han lovede Staten en Besparelse af 375000 Pd. St.; altsaa ialt aarlig omtrent 600000 Pd. foruden det omtalt Overskud af 2 Mill. "Desuden, føiede han til, er der iaar kommen a Godsend (en Guds Gave) i vore Kasser, som Man, skjøndt det var en retfærdig Fordring, dog ikke synes at have ventet, jeg mener de 2 1/2 Millioner fra Østerrig istedetfor 20 Millioner, hvortil Gjelden med Renter beløb sig. Men Ministrene synes heller ikke at ville handle dermed, som med en ordentlig Jndtægt, men som en Guds Gave, idet de have bestemt en stor Deel deraf til at bygge Kirker og reparere Palladser for : 300000 Pd. til Windsor=Palladset og 500000 Pd. til nye Kirker. Alligevel vi der ved omtalte Besparelser, og Overskud om 3 Aars Forløb være 4 Mill. tilovers; og, saa udraaber den ædle Herre, hvad giør vi med dem Den Anvendelse, han da foreslaaer deraf, bestaaer i at formindske Afgivterne paa Uld (circa 300000 Pd.), paa Kul, der komme Søeværts til London, (c. 100000 Pd.), paa Silke (c. 462000 Pd.), og paa Rom (c. 150000 Pd. ;De nærmere Omstændigheder ved den, før omtalte (s. No. 39, Art. Spanien), nu for Admiralitætet i London, officielt bekjendtgjorte Affaire mellem de engelske Skibe og den algierske Corvette, ere: Briggen Cammeleon og Fregatten Naad ankom den 24de Januarii til Algier for at fordre de christelige Fanger udleverede. Deien vægrede sig ved, at lade Cap. Spencer komme til en Privatconferen, med sig, med mindre han vilde komme uden Kaarde. Dette vilde den brave Officeer ikke finde sig i, men gjorde Deien sine Forslag, gav ham Betænkningstid til den 31te, og tog imidlertid Consulen med Familie og Kjøbmændene ombord. Da han intet tilfredsstillende Svar fik, stak Krigsskibene i Søen. Strax udenfor Staden traf de en algiersk Corvet paa 18 Kanoner og 100 Mand. Den blev angrebet og efter en kort Modstand erobret. Efter at have taget de 17 spanske Fanger og Captainen ombord, lod Spencer, Skibet løbe paa Grund, da det var for beskadiget, til at tage med sig. Paa Cammeleon blev noget Mandskab saaret. Begge Krigskibene seilede derfra til Malta og Cammeleon siden til Engelland. Af det engelske Admiralitæt er nu bestemt Convoiskibe for de Handelskibe, der skulle gaae til Middelhavet.