Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-10-31
J § 4, der bestemmer, at Leiemaal af Huse og Boliger paa Landt kun skal kunne opsiges med halvt Aars Varsel til 1ste Mai, foretoges ingen væsentlig Forandring. 8 5 bestemmer, at der i Fremtiden ikke tør betinges mere Naturalarbeide af Huus og Bolig end 52 Ugedage og 12 Extradage; at dersom meere findes betinget i nogen Contract, bør det bortfalde uden Vederlag, og Eieren være ifalden en Mulct af 10 til 50 Rbd.; at det skal staae frit for at betinge sig Stykarbeide, naar slet intet Dag arbeide betinges, men at, hvis begge Deele betinges, ikke mere end de 64 Arbeidsdage tør udkomme, samt endelig at Amtet skal approbere saadanne Contracter. - Comiteens Majoritet havde, som det vil erindres, indstillet, at denne Paragraph, der er den vigtigste i Udkastet, skulde udgaae, fordi den indeholdt ufornødne Jndskrænkninger i Contractsfriheden og saaledes førte et usundt Princip indi Lovgivningen, hvilket med stor Udførlighed var udviklet i Betænkningen, ligesom det af Ussing som Referent med lige Dygtighed og Haardnakkethed blev forfægtet under Discussionen. Denne Jndstilling forkastede imidlertid Forsamlingen med 35 St. mod 29, og antog derimod med 39 St. mod 25 det af Lehmann stillede, i modsat Retning gaaende Amendement, at der istedetfor 8 5 optages en ny Bestemmelse, som gaaer ud paa, at Fæste- og Leie Afgifter, som betinges for Brugen af Huse med eller uden Jord og af Jnderstestuer, skulle for Fremtiden bestemmes enten i Penge eller i Sæd eller Vare efter Capitelstaxten. Ved denne Afstemning have de foreslaaede og vedtagne mindre Forandringer i Udkastets § 5 tabt deres egentlige Betydning, uden forsaavidt de kunne betragtes som subsidiaire, i det Tilfælde at Regjeringen ikke tør gaae ind paa Dagarbeidets fuldkomne Afskaffelse. De væsentligste af dem ere: at ikke meere end een Extradag tør fordres om Ugen (Christensens Am. 33 mod 31); at der kun tør betinges halvt saamange Arbeidsdage af Jnderster som af Huusmænd (Com. Jndst. 51 mod 13); at det skal være tilladt i Contracten at overlade Huusmanden eller Jndersten Valget imellem Afgift i Penge eller Dagarbeide (Com. Jnst. 40 mod 21); at formeget fordret Arbeide ikke skal paadrage Eieren Mulct, men erstattes af denne efter den i § 6 bestemte Norm (Com. Jndst. 43 mod 21) at kun saadant Stykarbeide tor betinges, som ikke ved Tilfældigheder maa udføres om igjen (Christensens Am. 41 mod 23). Derimod faldt saavel Lehmanns Forslag, om, at ethvert Fæstebrev eller Leiecontract, hvori for Eftertiden Dagarbeide betingedes, skulde være ugyldig, og at ingen Contract enten om Dag eller Stykarbeide turde indgaaes paa længere Tid end et Aar, som Sagers Amendement, at der skulde anstilles nye Undersøgelser, før nogen Forandring gjordes i de bestaaende Forhold. Ussing forbeholdt sig Minoritetsvotum med Hensyn til denne Paragraph. § 6 forordner, at Ugedagen, paa hvilken det betingede Dagarbeide skal forrettes, skal bestemmes forud for hvert Halvaars Begyndelse, samt at Arbeideren, naar han møder efter Tilsigelse, ei skal kunne vises hjem igien ved ugunstigt Veirlig eller desl. og en anden Dags Arbeide senere kunne fordres af ham, hvilket heller ei skal kunne skee, naar Sygdom eller andet lovligt Forfald forhindrer ham fra at præstere den bestemte Ugedag; udebliver han derimod uden gyldigt Forfald skal han erstatte Eieren Dagen med 1 Rbd. i Høsttiden og til de øvrige Tider med 48 s. - Forsamlingen vedtog, at denne §'s Bestemmelser skulle være anvendelige ikke blot paa de fremtidige, men ogsaa paa de nuværende Fæstere og Leiere, (Com. Jnst. 49 mod 15 og 43 mod 21), samt at Sygdomsforfald skal godtgjøres enten ved en Læges eller 2 Gaardmænds Vidnesbyrd (Com. Jndst. 44 mod 23 og 47 mod 17). C. Neergaard forbeholdt sig Minoritetsvotum til denne Paragraph. 87 begrændser Arbeidstiden og Veilængden, som Arbeideren skal gaae til Arbeidstedet, den første til 10 Timer i Reglen, efter Frdn. 30te Jan. 1807, eller til 12, naar Eierens faste Folk arbeide saalænge; den sidste til 1 Miil, alt under Straf af samme Mulct, som i 8 5 fastsat. – Forsamlingen vedtog, at der kun tør betinges Arbeide af dem, der ikke boe over 3/4 Miil fra Arbeidstedet, og at der bør eftergives en Time af Arbeidstiden for dem, som have over 1/2 Miil dertil (Com. Minoritets Jndst. 41 mod 23), samt at Mulcten skal bortfalde, men den stipulerede længere Arbeidstid være ugyldig og erstattes efter Normen i § 6 (Com. Jndst. 37 mod 27). Derimod faldt et af Christensen stillet og af Plesner forsvaret Amendement om, at Eieren skulde give sine Pligtarbeidere Kost med sine faste Tjenestefolk, naar han fordrer, de skulle arbeide ligesaa længe som disse. § 8 indrømmer Huusmænd og Jnderster, at kunne sende en Anden i deres Sted til Dagarbeide, og indskrænker Huustugtens Udøvelse til det 22de Aar. – Forsamlingen vedtog, at Eieren ikke skal behøve at modtage den, Fæster eller Leier sender i sit Sted, meere end een Gang, naar han finder ei at kunne være tjent med denne, dog saaledes, at Fæster eller Leier skal kunne fordre Amtmandens Kiendelse derfor (Comm. Jndst. og Ussings Am. 40 mod 24 og 57 mod 7), samt at Huustugten kun maa udøves paa Mandfolk under 20 Aar og Fruentimmer under 16 (Com. Jndst. 62 mod 2). Derimod forkastedes Sidenius's Amendement, at Huustugt aldeles skulde afskaffes. 89, der bestemmer, at Udkastets Bestemmelser ikke skulle træde i Kraft, forsaavidt alt afsluttede Forpagtnings contracter have betinget mere Dagarbeide, end herefter er tilladt; – forblev uforandret, medens § 10, der bestemmer, at Fæste og Leie skal iværksættes ved skriftlig Contract, samt hvad videre dertil udfordres, – kun modificeredes derhen, at dens Bud ikke skal gjælde for Jnderster(Com. Jndst. 51 mod 12).¬