Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-01-03
Frankrig. Conventen udmærker sig bestandig ved Benaadelser. Der skal nu indgives en Rapport over alle endnu levende forviste Conventsdeputerede, hvor af en ved Navn Royer alt har meldt sig og beder om Retfærdighed. Der er bleven decreteret, at Ermaire, Pache og forhenværende Krigsminister Bouchotte, som har befalet saa mange Arresteringer og Henrettelser, af Sikkerhedsudskuddet skal bringes for Retten. Meget rørende var en Deputation af jamrende Qvinder og Børn, som den 11te Decbr. grædende saaes for Conventsskrankerne, anraabende Conventen om at anhøre tusende Koners og Børns Klager, hvis Mænd og Fædre vare henslæbede til Schafottet, og som i Følge Revolutions Udskuddets rovgierrige Behandling vare berøvede deres Eiendom, samt herved sadte i den hielpeløseste Tilstand. Dette Bønskrift blev skikket til Udskuddenes Undersøgelse. For nu at behage det Franske Folk ret vel, maae man være en Ven af Freden, moderat, ja endog eftergivende, der alle er Egenskaber, for hvilke, man for et halv Aar siden bleve henrettede. Revolutionens Gang, frembyder uden Ophør, Sejans Skjebne, der om Morgenen blev dyrket som en Gud, men om Aftenen blev al Folket slæbet langs igiennem Gaderne. Efterat Constitutionen i Aaret 1791 høitidelig var antagen, blev Folket en Republicansk Constitution forelagt, som det antog med Glæde. Jkke længe derefter, gav man dem en revolutionair Regiering, og det skreeg: den revolutionaire Regiering leve, Man bragte Skræk og Tyrannie til Dags Ordningen, og der kom Adresser fra alle Hiørner i Frankrig, om at holde ved dette. Strax derpaa blev man moderatere, og enhver skreeg, bort med dette Skrækkelige. Paa Chaumettes Fornufttempel fulgte Robespierres Fest, helliget den Evige. Det hellige Bierg i Conventen, fra hvilket forhen hevnfulde Lynstraaler bleve udkastede, er nu kun en Røverhule. Folket, i hvis Navn alt skeer, synes kun at være der, for at sige Amen, til alt. Hvad maa dette Folk tænke, der har seet saa mange Foederalister ombragte, som har hørt sige, at Lyon blev ødelagt som foederalistisk, naar det faaer at vide, at der i en af Conventens sidste Samlinger blev paastaaet, at Forderalismus er kun indbildt, er kun optænkt af Ophidsere, for at stemme Folket til blodig Hevn, man skulle ganske forvise dette Ord i Landflygtighed. Den vedvarende Træe- og Kulmangel, har gjort det nødvendig at alle Heste og Vogne ere sadte i Reqvisition, for at opkjøre de hertil bestemte Fornødenheder og Levnetsmidler, som giennem Kanalen Briare, skal komme hertil, Der skal herske en Slags Giering imellem Arbeiderne i Vaabenværkstæderne, som man dog ikke haaber skal være af Betydenhed, de nødvendigste Forholdsregler, ere dog tagne derimod. Paa Lecontres Forslag modtager Conventen ikke nogen Begiering, om Revision i de Domme, som af den piinlige Ret ere dømte, naar de angaae Confiscationer af Godser, der under Revolutionen er fuldbragt, til Republikens Nytte. Dette Decret synes at sige saameget, som, at Republiken vil beholde de confiscerede Godser, de maa saa enten være confiscerede med Ret eller Uret. Der løber daglig og i Mængde Proviantskibe ind i vore Havne. Til Havre indkom den 9de Decbr. 60, og til Marseille er indløbet en Flode fra Barbariet med Kornvahre. Freron beregner Kanonskibenes Tal til 1000de som siden 12 Maaneder ere ankomne til Frankrig.