Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-05-09
Hs. Majestæt har under 17de April udstædet et Dekret desangaaende. Den 15de Mai ankomme deres Majestæter til Jablovna, 2 Mile fra Varschau og Dagen derpaa ville de holde deres Jndtog i denne Hovedstad. – Thronfølgeren og Storfyrste Michael, som den 18de April kom tilbage til Petersborg, forventes ligeledes dertil; det Keiserlige Følge vil blive ligesaa talrigt som glimrende. – Man erfarer nu at der bliver opstillet en Russisk Øvelses eier i Nærheden af Novgorood, en Stad, som hverken ligger meget fiern fra Petersborg eller fra den Finske Bugt, og som skal bestaae af 50,000 Mand. – Man vil vide, at flere Troppecorps, som skulde støde fra det indre af Rusland til Greve Osten-Sackens Armee i Mobilev, have faaet Ordre at standse deres Marsch; nogle meene at de skulle erholde den Bestemmelse at understøtte Greve Paskevitsch, som efter al Sandsynlighed vil faae at kjæmpe imod fortvivlede Anstrængelser fra Tyrkernes Side i Asien; der tales endog om at denne General vil for det første indtage en concentreret Stilling i Egnen ved Tiflis. Hovedaarsagen dertil er udentvivl Begivenhederne i Teheran; herom læses følgende i en Skrivelse fra Smyrna af 2den April: Handelsbreve fra Bagdad af 14de Marts bebude vigtige Begivenheder. som kunne tildrage sig saavel i Persien, som paa den Tyrkiske Grændse. Siden Freden blev sluttet imellem Rusland og Persien, hvilken Abbas Mirza havde selv tilraadet sin Fader formedelst Krigens uheldige Gang, havde en stor Utilfredshed yttret sig i Persien og Rigets Store havde gjort sig Umage for at formaae Schaen til at bryde Freden og giøre fælles Sag med Tyrkerne: men denne kunde ikke beqvemme sig dertil, og udbetalte nøiagtig Contributionerne til de Russiske Commissarier. Da Pengene skulde indtræves, saa kom det i flere vestlige Provinser til Opstand imellem Folket, og Præsterne beskyldte Schaben for Feighed og for Forræderie. Under denne Giæring ankom just den nye Russiske Ambassadeur til Teheran. Anledningen til den frygtelige Catastrophe, hvori han mistede Livet, skal have været, at nogle af hans Folk havde indladt sig i Forbindelse med Persiske Fruentimmer og bragt dem ind i Gesandtens Hotel; disse Fruentimmers Slægtninge ophidsede Folket, som nu trængte ind deri og dræbte alle Russerne. Saaledes er hele Teheran bragt under Vaaben, og i Smyrna troer man almindelig at denne Begivenhed vil have vigtige Følger for Gen. Paskewitsches Operationer, fordi han nu maae have et aarvaagent Øie paa alt hvad der foregaaer i Persien, og derfor maae holde det for tilraadeligt at standse med sine hidintil saa lykkelig førte offensive Operationer (dette er meget sandsynligt, naar han ikke erholder desto større Forstærkninger; men hvilken Satisfaction vil da Rusland ikke i Tiden blive berettiget til at fordre af Persien for en saadan Standsning i sine Planer.) – J de nyeste Efterretninger man har faaet fra Tiflis om Fægtningen ved Akalzik, sees med hvilken rasende Forbittrelse Krigen føres i hine Egne; thi ved det Udfald, som de Russiske Tropper giorde dengang Tyrkerne bleve nødsagede til at trække sig tilbage hedder det, at kun 75 Tyrker bleve gjorte til Fanger, fordi det kostede Møie at standse de Russiske Soldaters Forbittrelse, som vare i høi Grad opbragte over Tyrkernes grusomme og skammelige Behandling imod de christelige Jndvaanere i Staden Akalzik, hvori de vare trængte ind; de lode dengang de retirerede en Afdeling af Tropper blive tilbage for at redde deres Artillerie; disse forsvarede sig saa haardnakkent i Husene at de Russiske Tropper maatte slaae Dørene ind, og tilsidst sætte Jld paa Husene. Kl. 3 om Eftermiddagen var vel Staden renset for Fienderne; men der vare heller ingen Jndvaanere mere tilbage i den; thi de Mahomedanske havde taget Flugten og de Christne havde Tyrkerne bortført med sig. Alle Gader og Huse vare opfyldte med Liig; man holdt det for sandsynligt at Tyrkerne havde tabt af Døde og Saarede henimod 4000 Mand.