Politivennen, 1805-01-01
Forsvar for de Kjøbenhavnske Kobbertrykkerier. J Anledning af det i Dagen No. 42 indførte, betreffende Kobberstikkere og Kobbertrykkere, hvor Udgiveren roser Stikterne og laster Trykkerne, finder jeg mig beføjet, at gjøre Anmærkninger, imod det indførte, ligesom ogsaa at forklare Aarsagen hvorfor Kobbertrykkerne ikke ere hvad de kunde være. - En Kobberstikker har til Vejledning Konst- Alademiet, og kan naar han enten paa Akademiets eller egen Bekostning rejser, forøge sine Kundskaber paa fremmede Steder. En Kobbertrykker derimod har ingen Vejledning her hjemme i sit Fødeland, han har derfor aldrig lært hvad han burde lære. - De, der blive Kobbertrykkere, ere derfor ganske ukyndige Mennesker, der først ved lang Øvelse ere nødte til at studere det, som ved Undervisning i en meget kort Tid kunde læres. En anden Aarsag er, at alle de Kobbertrykkere, som ere i Kbhvn, ere fattige Folk, der ikke har Raad til at anskaffe sig de nødvendige kostbare Presser. For at bringe Trykkeriet til det, det burde være, har jeg i sin Tid, indgivet en Ansøgning om Understøttelse til at anskaffe mig en engelsk Presse, - men jeg spildte min Tid med at skrive Ansøgningen, og 5 Rdlr. for at tegne en saadan Presse. Al Vejledning, al Understøttelse er derfor stoppet for en Kobbertrykker, og under disse Omstændigheder bliver det altsaa umuligt for en Dansk Kobbertrykker, at levere Arbejder, liig Engelske og Franske, - den Danske Kobbertrykker er derfor nødt til at leve af smaae Arbejder, som han med sine ikke aldeles gode Presseer kan trykke. Disse Arbejder bestaaer for det meste i Blanketter, Visitbilletter, Addresser og Plader, som Boghandlerne lade stikke og trykke, men da disse ikke kan betale Arbejder saaledes som andre, da de ellers vilde faae for store Udgifter, saa følger ogsaa deraf, at Kobbertrykkerne ikke kan levere saa gode Aftryk, som de kunde levere naar det blev bedre betalt. Her er altsaa Aarsagen, hvorfor ikke Kobbertrykkerne ere det de burde være. Redaktøren af Dagen maae vist ikke være Dansk, eller ogsaa være smittet af den Syge, som i mange Aar har været gjængse, at troe, at enhver Udlænder kan gjøre Tingene bedre end vi, da det dog undertiden ikke er bedre men endog slettere, hvilket jeg kan bevise. Jeg er saa lykkelig at have bedre Arbejdere end de fleste Kobbertrykkere, og kan derfor leve, men at kunne bringe Trykkeriet til det, det burde være, dertil er min Formue ikke stor nok. Dagen fortæller, at Rygtet har sagt, at Hr. Kobberstilker Clemens, vil foretage en udenlands Rejse for at faae Aftryk af sin Plade over Slaget d. 2den April 1801. Rygtet har løjet; thi der er slet ingen Rimelighed i denne Ting. Hr. Clemens ejer en Presse, som jeg troer har alle de Fuldkommenheder som en god engelsk Presse har. - Hr. Clemens har været udenlands og vist seet de bedste Trykkerier, det maae derfor være afgjort, at han ikke har ladet gjøre en Pre e, der ikke havde alle mulige Fuldkommenheder. Naar dette er Sandhed, hvorom vist ingen tvivler, end ikke Redaktøren, da skulde det være underligt, om ikke der skulde findes en Mand der kunde vidske en Plade. Altsaa bliver det afgjort at Herr. Klemens ikke behøver at rejse udenlands, for at faae sin Plade aftrykt. Ønskeligt var det, om i stedet for (efter Dagen) der skulle komme en Fremmed, at nedsætte sig og sallareres, at man vilde opmuntre en Dansk Mand, ved at lade ham undervise, af kyndige Mænd, han vilde da naae ligesaa stor Fuldkommenhed, som nogen Udlænding. Til at undervisse i Kobbertrykkeriet, kjender jeg ingen bedre end Dannemarks berømte Komandør Kapt. Løvenørn, som saa mange Aar har været Bestyrer af KortArlivet, paa Holmen. Denne Mand vilde vist ikke findes uvillig til at give Kobbertrykkerne af den Oplysning han kjender, derved blev den Danske hvad han kunde være, og Dannemark nød den Ære, at være fuldkommen i denne, som i flere Ting. Kjøbenhavn den 22 Martii 1805. Schiønt, Kobbertrykker.