Københavns Adresseavis, 1781-05-30
Velmeent Ønske til Hr. Matthær og Jomfr. Vilden. strup, i Anledning af deres Bryllupsdag den 30 Mai 1781. For Dem, ædle Par, som naaede Haabets Maal, det De attraaede, For Dem, Velforenede! Ved hvis Samling Venner glædes, Ved hvis Stilmisse vil grædes, Skal mit Venskabs Ønske skee. Lever Begge vel og længe, Handler godt og samler Penge, Fattes aldrig nogen Ting! Bliver daglig mere glade - Derpaa Deres Venner lade Venskabs Skaalen gaae omkring. Hvorledes at hegnet, denne for Landmanden saa besværlige Byrde, bør ved Fælledskabets Ophævelse lignes imellem de derudi Lod tagne: derom har paa nogen Tid været trende forskiellige Meeninger, nemlig: a) enten at det mellemværende Hegn skulde deeles efter de paastødendes Hartkorn, eller b) efter de paa stødende Grundes Størrelse, eller c) deeles lige imellem de paastødende. Forfægterne af den Meening, at det mellemværende Hegn skal deeles efter Hartkorn, har søgt at bevise samme Meening saaledes: Dersom man til forestille sig en stor Gaard eller Bye A. paa 400 Tdr. Land, og en mindre Gaard eller Bye a. paa 100 Tdr. Land, da har den store Bye A. fire Gange saa megen Jord som den mindre s. og følgelig fire Gange saa megen Fordeel, som den mindre, der, for bør den store Gaard A. og have 4 Gange saa mange 6 reder, som Gaarden i, og som man uden at feyle meget, de fleste Steder kan antage Hartkornet udi samme Forhold som Størrelsen, saa bør Hegnet imellem A. og at deeles efter Hartkornet. Havde jeg herimod ikke andet at indvende, end at Forholden mellem Hartkornet og Størrelsen er uendelig forskiellig, da maatte jeg falde til den Meening, at Hegnet burde deeles i Forhold til Størrelsen, men ved at bevise, at det anførte Beviis for Hegnets Tagelse efter Hartkornet er gandske falsk, haaber jeg tillige at vise Urigtigheden af den anden Meening, og at af de trende anførte Meeninger maae den, som vil have Hegnet deelt lige mellem de paastødende, være den retteste. Man siger, at naar Gaarden A. er 4 Gange saa stor, som Gaarden a., da har A. 4 Gange saa megen Fordeel som a., men dette er gandske urigtig, uagtet at man antager Jorden begge Steder af eens Qvalitætthi Gaarden A maae enten have meere end 4 Gange saa mange Folk, Arbeyds=Bester og Avlings Redskaber, som Gaarden, naar de begge udi lige Tid skal forrette deres Arbeyde, eller og at Gaarden A. maa have meere Tid til sit Arbeyde end Gaarden a. behøver, og det formedelst Jordens større Afstand fra Gaarden A. Men skulde dette og kunde være af nogen Betydenhed? Ja, thi naar man vil eftertænke den manafoldige Gang og Kiørsel, der aarlig ved Avlingen forefalder, nemlig ved at lukke Gierder, ved at pløye, ved at udfore Giødningen, ved at kjøre Høe og Kornet hiem, med mere Arbeyde, som daglig forekommer, og man herover vilde giøre en upartisk Beregning, da vilde den Kiørsel som Gaarden 4 fik meere end 4 Gange saa meget som a, vist aarlig beløbe sig til nogle 100 Miil, foruden den længere Gang, som alle de, der have noget at forrette udi Marken, maae giøre, hvorved megen meere Tid spildes for A. end fora. Men for at oplyse dette, vil jeg giøre en Beregning over den Kiørsel begge Gaardene kan faae ved Giødningens Udagning, og det saaledes, at Forfægterne for Hegnets Beregning efter Hartkornet eller Størrelsen, ikke skal kunde beskylde mig for Partiskhed. Begge Gaardene antager jeg, aarlig at kunde giøde 1/2 Deel af deres Jord, det er, Gaarden A. 32 Tdr. Land og Gaarden a. 8 Tdr. Land, til hver Tønde Land bruges 100 Bønderlæs Giødning, men ved Vognens Forandring og bedre Bester kunde man kiøre hverGang dobbelt som meget som nu, altsaa sætter jeg til hver Tønde Land behøvedes allene 50 Læs Giødning, altsaa har Gaarden 4 aarlig 1600 og Gaarden a. 400 Læs Giødning at udkiøre. Jeg sætter, at begge Gaardene giøder aarlig 1/2 Deel af den nærmeste, mellemste og længst fraliggende Jord og da bliver Middel=Afstanden af denne Jord fra Gaarden af som antages at ligge udi Midten af Jorden, 480 Alen, og al den Kiørsel, som Gaarden a. har frem og tilbage med Giødningens Udagning: 384000 Alen eller 32. Miil. Skulde nu Byrden være i Forhold til Størrelsen, da burde Gaarden A. have 4 Gange saa meget Kiørsel, eller 128 Miil i alt med Giødningens Udagning, men den faaer dobbelt saa meget eller 256 Miil; thi al Jordens Middel=Arstand fra Gaarden A. er 960 Alen, denne Vey frem og tilbage med hver Læs Giødning 1920 Alen, og det med 1600 Læs, er: 3072000 Alen eller 256 Miil, altsaa har Gaarden A. 128 Miil at lade kiøre ved denne Part af Avlingens Drift, medens at a. kan foretage andet Arbeyde, og som det saaledes forholder sig med meget af Avlingens Drift, haaber jeg, at bevise at Større sen og Fordeelen ikke haver eens Forhold; thi man kan ikke regne meere og Fordeel, end det som bliver tilbage efter alle nødvendige Omkostninger og Udgifter ere bestridede, og skulde da nogle 100 Mil aarlig at kiøre, hvilken Reyse A. aarlig maa giøre, megens at a. kan paa anden Maade erhverve noget, ikke toste noget paa Bester og Vogntøy, samt dertil at holde Kiøresvend, og naar Byrderne skulde være i Forhold af Størrelsen, mon da Gaarden ald imedens at Gaarden A maa lade giøre disse betydelige Kiørseler. ikke kunde opføre og reparere en Mængde Gierder, At Jorders Afstand giør meget til største eller mindre Fordeel, det vil man næsten allevegne erfare; thi ved smaa Brer finder man al Jordenstemm lig dyrket, og ved store Byer seer Udjorden meere lig en forladt øde Plads end en Sædemark. Herved haaber jeg da at have beviist, at fordi Gaarden A. har 4 Gange saa megen Jord som Gaarden a, saa haver dog den første ikke 4 Gange saa megen Fordeel som den sidste. Jeg vil, som jeg tilforn har sagt, ikke opholde mig over at bevise, at der er uendelig stor Forskiel imellem For holden af Størrelsen og Hartkornet, ja saa stor, at jeg af Ager og Eng et Sted har fundet 5 Tdr. Land og et andet Sted 50 Tdr. paa 1 Td. Hartkorn. Auctor for Beviset for Hegns Tagelse efter Hartkornet har søgt at bevise, at Forholden mellem Størrelsen og Hartkornet kan, uden at feyle meget, antages forat være den samme, ja uagtet den foranførte betydelige Forstiel mellem Forholden af Jordens Størrelse og Hartkornet, vil jeg endog antage denne meget urigtige Sats som rigtig og afgjort, for at vise hvor ubetænksom man har været ved at formere et saa betydeligt Beviis, som det for Hegnets Tagelse efter Hartkornet. Man siger: fordi at A. har 4 Gange saa meget Hartkorn som v., saa bør derfor det mellemværende Hegn deles imellem A. og at efter Hartkorn, eller A. have 4 Gange saa meget der. af som a. Lad os see, hvorledes dette lader sig giøre, og hvad Følgen deraf bliver. Jeg deler Hegnet imellem. A. og a., det er Linien. o. p., efter begge Gaarde es Størrelse elle Hartkorn, da faaer derved A. 4 Gange saa meget Hean som l., men naar a. herved har faaet Fierdeparten af sit Hegn oplukket, da seer man tydelig, at A. ikke har faaet meere endOttendeparten af sit Hegn opført, naar derfor det mellemværende Hegn mellem A. og andeles enten i Forhold til Størrelsen eller Hartkornet, da faaer A mere end 4 Gange saa meget Henn, som at faaer, men naar A. ikke skulde have meere end 4 Gange saa meget Hen som 4., da maatte det mellemværende Hegn eller Linien c. p. deeles i Forhold til Qvadrat=Roden af begge Gaardenes Størrelse eller Hartkorn. Jeg veed meget vel, at Autor har sagt, at hvad en Bye taber paa een Side, det vinder den paa en anden Side, og saaledes skulle A. dog ikke faae meere end 4 Gange saa meget Hegn som a.; thi faaer A. ved den Side ud med 8. mere end 4 Gange saa meget Hegn, saa kan den ved den modsatte Side faae mindre, formedelst at hertil grændser en 4 Gange større Bye, end A. er, og vice ve sa skulde det forholde sig med a. Men naar dette skulde blive en uimodsigelig Sandhed all vegne, da maatte der hverten gives den største eller mindste Bye, men Byernes Størrelse maatte ligesom de grænds de paa hinanden, enten voxe eller aftage udi en ny it J ries. Men med alt dette gives der dog større Byer, som paa alle Sider begrændses af smaa Byer, ligesom der gives smaa Byer, som allevegne har store Byer til Naboer, og ingen af Stederne kan man finde Autors Erindring applicable, og dog er det paa dine Steder, at den forskiellige Regel for Hegnets Tagelse giør forskiellig Virkning og Byrde; thi hvor man med Sandhed, kan sige, at hvad en Bye taber paa den ene Side, det vinder den paa den anden Side, der kan det være ligemeget enten at man siger, at det mellemværende Hegn skal deeles efter Hartkornet, eller efter det halve da Byen faaer ligemeget Hegn hvilken af Reglerne man vil bruge, kuns at det efter de tvende forskiellige Regler bliver paa forskiellige Steder. (Fortsættelsen følger.)