Berlingske Tidende, 1828-02-08
Kiøbenhavns Torvepriser, den 8de Februar 1828. Rug, - Td. 3 Rbd. 2 Mk. - s. a 3 Rbd. 4 Mk. - s. ) Hvede, Td. 4 Rbd. 4 Mk. - s. a 4 Rbd. 5 Mk. - s. Byg, Td. 2 Rbd. 1 Mk. - s. a 2 Rbd. 2 Mk. - s. Havre, Td. 1 Rbd. 5 Mk. - s. a 2 Rbd. - Mk. - s. Ærter, Td. 3 Rbd. 4 Mk. - s. a 4 Rbd. - Mk. - s. Røget Flesk, Lpd. 2 Rbd. 1 Mk. - s. a 2 Rbd. 2 Mk. - s. Grønsaltet Flæsk, Lpd. 1 Rbd. 5 Mk. - s. a 2 Rbd. - Mk. - s. Smør, Pundet 1 Mk. 4 s. a 1 Mk. 6 s. Æg, Snesen 2 Mk. 10 s. a 2 Mk. 12 s. Ved Peder Christensen Møllers Død paa Gaarden Friheden i Høsterkjøb, den 16de Januar 1828. En ædel Jordens Borger Nu hviler fri for Sorger, J Jordens Moderskjød; Ham skyldes Hædersminde, Thi Faae, som ham vi finde J Edelsind for Brødres Nød. Heel ofte blev dit Venskab krænket Og mangen bitter Skaal i skiænket, Ja Verdens Svig din Løn, Dog uforandret slog dit Hjerte, Saa mild og kiærlig Barm ei nærte Ei Nag, ei Nid, du stromheds Søn! Du proved Modgangs=Skolen rolig Og deelte Sorger saare trolig Med dem, som var fortabt om Dig Forklared, skue du fra det HøieDe beede Taare i vort Øie Ved Synet af dit kolde Liig. Vedrøvet Savn for dine Kiære! Den Faderløses Trøster være, J Sorgens Nat staae Eder bi; Den Trøst den er os jo tilbage, Som ingen her kan fra os tage: I Himlen atter samles vi. Lund, Skovrider. Linier. til et Æresminde. over Geheimeconferentsraad Johan v. Bülow, Ridder af Elephanten &c. &c. Hvo kiender alle dem, som sørge ved hans Bortgang til Evigheden. I Palladsets høie Sale og under Landmandens lave Tag raaber Smerten "Vor tro Ven og Velgiører er død - ak, for sin Konge, for Fædrenelandet, for Folket, alle hans Venner endnu for tillig Død." Hvor mange tusinde, ei blot Hans fortrolig Venner - o han var saa stemt for Venskab. - bade ei alene paa Aarets 29de Juli for Hans velgiørende Liv, men saa ofte man hørde eller saae hvor hædret, elske Han var af Konge, Medborgere eller Udlændige. Selv bad han om Livet, fordi han vidste at anvende det vel. Hver tidlig Morgenstund anbefalede han til Gud sin Aand, for at bruge Dagen saavel, som vi nu vide, er det bedste Æres minde over Hans Grav. Ak! Den blev alt for tidlig aabnet, saa raaber i tungeste Smerte. - Ægtefællen - hvis Krone, hvis Velgierer uden Lige Han 143 Aar vedblev at være. Hvo udtaler hendes Savn! og det uberegnelige Savn af Johan v. Bülow for hele Danmark er et blivende Æresminde over Hans Grav. Men skienker alle Efterladte, endog Almuen, som siger "alle Mennesker ville savne ham" Den Trøst Ptabte vi, saa vandt Hand thi i Guds Fred hensov Han for at optages til sin visse store Salligheds Løn. Hans lyse, fri, forædlede, kierlige Aand lever i Herlighedens evige Rige. Han var ophøiet paa Jorden, men er end mere ophøiet i Evigheden af den Herre, som bedst kiendte Hans Værd, hans Daad; thi den Herre saae altid Hans trofaste Hierte mod Venner, hørde altid Johan v. Bülows Tale til Videnskabsmanden og Kunstneren, om Pietet og Humanitet, saae Hans Velgierninger imod disse. Herren horde en forældet Tænkemaade, saa Hans Velgierninger ved denne Stand, lige fra Johan v. Bülows kierlige forstaaelige Tale til Landmanden om Hovedsagen: Børnenes tidlige Ungdom. Herren horde Johan v. Bülows hiertelige Formaning til Præstestanden: at virke utrætteligen i det Embede, som et af Stadens vigtigste, gavnligt hæderligt for Tid og Evighed. - Herren saae Hans Opmundringer, hans Velgierninger mod Standen. Hvor mangen Enke og Faderløs fandt Brød hos Ham. For dette og meget andet Godt, som den store, Guds ven og Menneskeven, har virket aabenbar og i Londom, har den allerhøieste Herre i og Dommer ophøiet Sin Johan Bülow. Naar den dybe Smerte ei længer stikrer paa Jordens Støv, men naar alle de Sørgende, Efterladte kunne hæve Øiet fra Jorden til Himlen, da kommer Trøsi Hiertet "Vi vide, hvor han er gaaet hen. Frangde Præstegaard, den 26de Januar 1823. Den hierteligste Taknemlighed udlastede i sin dybeste Smerte disse Linier til et velfortient Æres minde. J. W. Holm, Sognepræst. Ast Cancellieraadinde Anne Wilhelmine Ursin i Gaar ved Døden er afA gaaet, bekiendtgiøres herved af Undertegnede, der ere indsatte som Executores af et af hende oprettet Testamente. Kiøbenhavn, den 6te Februar 1823. P. Møller, Conferentsraad. N. C. Petersen, Cancellieraad.