Almuevennen, 1844-12-11
Kammerraad Drewsen: Det var en Yttring af Kammerherre Benzon, hvortil jeg sigtede. Prof. David. Jeg maa paa det Bestemteste tilbagevise Slutningsbemærkningen i den sidste Talers Foredrag, og maa ligesaa bestemt erklære, at jeg vel kunde ønske en Commission nedsat, naar man kunde opgive den et bestemt Formaal, men at jeg ikke kan tiltræde den af en æret Deputeret yttrede Formening om, at et saa slet motiveret og i sin Form saa usømmeligt Andragende, alene fordi det berører den Sag, som man kunde ønske undersøgt, egner sig til at tages under Comiteebehandling. Den forrige Taler har behaget at sige, at Lidenskabeligheden er paa denne Side, og mener, at Proponenterne have holdt sig frie for Lidenskabelighed; men hvis det ikke er i Lidenskabelighed, at de have forfattet et saadant Andragende, og hvis det ikke er skeet af Lidenskabelighed, at de der have fremført saa fornærmelige Udtryk, som de have brugt mod Forsamlingen, saa veed jeg sandelig ikke, hvorledes de ville undskylde dette. Hvis det ei har været i Lidenskabelighed, veed jeg sandelig ikke hvorledes de er kommen til at bruge de selvsamme Udtryk, som man jevnligen hos os bruger, hvor man gaaer ud paa at fremkalde Agitation blandt Landbostanden; hvorledes de have kunnet bruge Ord, som – naar man ikke selv tænker paa, og mener, at Landalmuen tænker paa de engelske Tilstande - dog maa indrømmes i Almindelighed at bruges om befrielse fra en trælbunden Tilstand, og som under de agitatoriske Bestræbelser, som have fundet Sted paa flere Steder i Danmark og især i Sjælland, ofte aabenbart er brugt i denne Betydning. Det er netop det, hvorfor jeg fra Begyndelsen af har troet mig forpligtet til at reise mig mod Andragendet, at jeg er overbeviist om, at den Maade, hvorpaa denne Sag her bør behandles, bør tjene til at udjevne den Spænding, som er bragt tilveie, istedetfor at forøge den, og bør danne en Modvægt til den Agitation, som er bleven anvendt, og langtfra noget Sidestykke til den. (Hvo skulde dog troe, at en lærd Profesfor kan mene, at udjævne den Spænding der existerer, ved saa lidenskabelig og "skolemestererende en Adfærd, som han gjør sig skyldig i Nei, naar Spændingen efter al Sandsynlighed endnu vil tiltage, da har David netop betydeligt bidraget dertil.)Man burde derfor fremfor Alt have givet Afkald paa Udtryk, som maaskee kunne henglide, naar man kommer sammen for at spise og drikke, og til Slutning gjøre sig lystig over Et og Andet, men som aldrig burde faae Jndgang paa et Sted, hvor det netop er Pligt, at gaae sandhedskjærlig og alvorlig ind paa Forholdene, for ved en rolig Undersøgelse at berigtige de vrange Synsmaader, som kunne finde Sted iblandt Landalmuen, og som, om de ikke udgaae fra, dog udtales i deslige Forsamlinger. – Dette er min aabenhiertige Formening om Andragendet, og derfor kan jeg ikke andet end gjentage, at, hvor gjerne jeg end kunde ønske en Commission nedsat til Ordning af Landboforholdene, kan jeg dog ikke stemme for en Comitees Nedsættelse i Anledning af dette Andragende, hvorimod jeg, naar der bliver Spørgsmaal om at nedsætte en Comitee over de tvende andre Andragender, som foreligge Forsamlingen, agter at stemme herfor. – Vel er det af en Deputeret sagt, at man bør holde selve Sagen, for Øie, og see bort baade fra det Vage i Motiveringen, og fra det Ubestemte i Jndstillingen, og at man, naar man indrømmer, at Meget kunde ønskes forandret i Landboforholdene, bør gaae ind paa Andragendet; men i denne Henseende kan jeg aldeles ikke være enig med ham, at man i denne Sag, hvori Motiverne spille saa stor en Rolle, skal see bort fra disse og fra Formen; men jeg mener, som sagt, at man hellere bør holde sig til de andre Andragender, der berøre den samme Gjenstand som nærværende Forslag, saaledes som ogsaa mange eller dog flere Deputerede have yttret, at de agte at gjøre. Naar det er sagt, at man skulde skye Commissionen, fordi den vil bringe Lys i Sagen, kan jeg ikke andet end svare, at jeg idetmindste ønsker Lys i Sagen, men det maa være klart Lys, et virkeligt Lys, et Sandhedens Solskin, ikke en vildtflakkende Kjertes Skin, omtaaget af et Drikkegildes Tunster. Det, som viser sig i et saadant Lys, kan kun tjene til at forvirre Hjernerne, og fremkalde overspændte Jdeer hos Bondestanden. Men denne Stand trænger fremfor Alt til at faae klar Jndsigt i, hvad der virkelig er til dens Gavn, og hvad der kun er overspændt og uopnaaeligt i dens Forventninger; men for at komme til et saadant Resultat, skal man ikke begynde i Liden(Fortsættes. skabelighed, men i Sandhed. Adresse.