Politivennen, 1805-01-01
Erklæring til Forfatteren af Rapsodien, betitlet Til Ejeren af en Gig med Pigger bag paa i Dagen No. 102. (Efter Jndsendt.) Til tjenstligst Gjensvar paa hine - hvad skal man kalde det - Vers, Gig, Fik o. s. v. indsendes følgende. Jngen har Ret til anden Mands Ejendom, følgeligen maae ingen ved et Hop, springe op og hvile matte Krop paa den Vogn, der ikke tilhører ham. Desuden den som kiender det mindste til en Gigs Bygning, maae vide, at den additionelle og pludselige Vægt af en Person bag paa, (om det saa end var nok saa lidet og mavert et Væsens) foraarsager en betydelig Trykning paa Hestens Bug, hvorved Sadelgjorden letteligen kan springe, og de som sidde i Vognen, saaledes udsættes for at gaae bag over og muligen brække Halsen og kuuse den selvgjorte Tjener; en Fare, som Jndsenderen i Sandhed dog ikke indseer, at Ejeren af sligt et Køretøj behøver at udsætte sig og Medkørende for, blot for at lade en Gadedreng (thi ingen anden kan man antage vil springe bag paa en Vogn kere et kort Stykke Vej; i siette Linie er Forfatteren lidt utydelig, men det kommer nok af den Tvang, Rimene har lagt Geniet under; thi er der ingen Pig paa denne Gig, falder jo Versemagerens Anke bort, for hvorledes er det muligt, at stode sig paa de Pigge, som ikke er der? medmindre Forfatteren er en af dem, der støde sig over ingen Ting; thi det hører jo til Modetonen, ligesom det ogsaa hører til Samme for Gaaende, stedse at harme sig og skiælde baade mundtligen og paa Tryk over de Ridende og Kørende; og er der Pigge, hvorledes kan det da skade andre, naar Tjeneren kan gjøre sit Hop derop? Men jeg vil tjene ham Hr. Hieronymus! Tingen er, at de Gigger, der ere byggede saaledes, at Vægten hænger mere forud, og altsaa kan føre Tjener bag paa, ere blot forsynede med Bræt, hvor naturligvis ingen Pigger findes, og hvor enhver Træt altsaa, om han vil, og Ejeren tillader det, kan hvile sig; de andre derimod, hvis Over-Balanse agter, ikke tillader nogen Vægt der, ere i Almindelighed forsynede med korte stumpe Pigger, for at forebygge Faren for dem, der sidde i Vognen, om nogen fandt for got at springe op. Disse Pigger kan tydeligen sees, og, om det end var bælmørke, maatte, ved Hændernes Anbringelse, inden det var muligt for Personen at giøre sit Hop derop, ogsaa kunde feles, uden dog at giøre Hænderne Skade; Sandheden heraf kan vist enhver Fordomsfrie indsee, og følgeligen kan ingen fortænke en Ejer om han ved et saa uskyldigt Middel værner om sin Ejendom, for at sikkre sit og sines Liv, mod kaade Gadedrenges eller vandrende Personers Paatrængelighed, hvis ublue Rov vi efter Guds og Kongens Lov ikke behøve at være. Versemagerens Trudsel til Beslutning, at have enhver saadan Gigs Ejers R...., nedtrykt (hvortil rimer sig udsøgt paa disse Pigger, er jo ligesaa umenneskelig, som det han paaanker; det Latterlige heri, saavelsom Uqvemsordet nedrigt, samt Formen af det Hele, synes ikke at lade nogen Tvivl tilovers, til hvilken Klasse Forfatteren henhører, og som man altsaa ikke videre kan indlade sig med; Jndsenderen forsikkrer Læseren paa det høitideligste, at han ikke er Ejer af nogen Gig med Pigger, han forsikkrer paa det høitideligste, at han af ingen saadan Gigs Ejer er anmodet om at svare paa hine - Riim - men da han af en Hændelse traf Dagen, hvori han fandt ovennævnte, nedskrev han dette, som han ansaae som et Pendant til sit, i Politievennen i Fjor indrykkede, Stykke Noget til Forsvar for Ridende og Kørende, hvortil Versemageren henvises til meer Oplysning i dette Æmne.