Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-02-02
Jnden vi forlade Asien have vi endnu en fortreffelig Veileder at betiene os af, nemlig den destoværre nu afdøde J. L. Burckhardt, som er saa berømt af sin Reise i Ægypten og Nubien og hvis Reise i Syrien og det hellige Land er blevet udgivet i London 1822, 658 Sider i 3to af det Engelske Selskab for at gjøre Opdagelser i det indre af Afrika, hvilken berømte Reisendes tidlige Død, man anvender de Ord, som den store Jsaach New on sagde om den unge Physiker Coles, som døde i sit Lios Foraar, dersom Cores hovde levet, saa skulde vi nu have vidst mange Ting, som vi nu ikke vide. Burkhardt var en Mand, som var fortrinlig skikket til at bereise Orienten og at giøre Forsøg paa at trænge ind i Africa: han talte ypperlige Arabisk, var meget høie bekiendt med de Mahomedanske Sædvaner, saa han kunde godt holdes for en Mahomedaner; han besad meget Mod og Aandsnærværelse og et stort Talent til at observere, foruden mange Kundskaber om Orientens Historie og gamle Geographie; men han døde i Cairo, just som han vilde afreise til Fezzan for at trænge ing i Afrika. Foruden denne Reisebeskrivelses Jndhold har han ogsaa efterladt sig Manuskripter om en Reise, som han foretog sig i Arabien, og især et Haandskrift, som han selv gjorde meget af, og som indeholder en Skildring af Arabernes og især af Wochabiternes Sæder. – Denne her paa det Afrikanske Selskabs Bekostning udgivne Reise, og hvoraf Udgaven er bleven besørget af den bekiendte lærde Reisende, Leake er meget vigtig, da den handler og lidet bekiendte Lande, nemlig om de Reiser Burkhardt, fra Aleppo af forttog sig i Bierget Libanon (som er bedst bekiendt) i Landet Østen for Jordans Flod og det døde Hav og igiennem Jdumæa og det steenede Aratien til Ægypten. – J Aaret 1810 kom han, efterat have gjort en Tour i Libanons Bierge til Kilderne af den berømte Jordansflød, ved hvilken Johannes den Dødere og Jenus Christus forkyndte Livets Ord. Denne Flod udspringer af jo Kilder, hvoraf den eene kaldes Dhan og den anden Djour, af vilke to Navne at Navnet Diourdhen eller Jordan er fremkommet; ved den sidste af disse Kilder findes en Grotte og i denne en Rische, hvori der har staaet en Statue; den Jødiske Skribent Josephus har beskrevet denne Grotte og kalder den Pans Huule. Burckhardt opdagede i de lidet besøgte Egne paa den østlige Side af Jordansflod mange Ruiner deels fra de Romerske Keiseres og deels fra de sildigere christelige Tider, og fandt og aftegnede mangfoldige Jndskrifter. Endelig afreiste han fra Palæstina til Ægypten; men for ikke at vandre igiennem Egne, som saa ofte ere besøgte og beskrevne, saa tog han ikke Touren over Jernfalem og Geza som sædvanligen; men Østen for Jordansflod og det døde Hav og igiennem det Land, som adskiller dette Hav fra det røde Hav, for at kunne med saamegen større Sikkerhed her passere igiennem de Beduinske Stammer, saa udklædte han sig som en almindelig Beduin og tog saa faa Ting med sig paa Veien som mueligt for ikke at opvække Arabernes Begiærlighed. J Staden Amman, tilforn, Philladelphia, opdagede han meget mærkværdige Ruiner, saaledes flere Templer, hvoraf ret var prydet med prægtige Sculpiurer; et Theater, der største som findes i Syrien med 40 Rader af Sæder; Fagaden var decoreret med 50 Søiler af den corinthiske Orden, hvoraf otte staae endnu foruden et Castel med ældgamle Muure. Burckhardt vandrede nu endeel Stæder forbie, som ikke have noget mærkværdigt ved sig nu, men ere blot mærkværdige af at de omtales i den hellige Skrift, indtil den østlige Spidse af det røde Hav, paa Veien hertil kom han i det steenede Arabien til Vadi Musa (Oldtidens Petra Nebathædrum) som dengang ingen Reisende havde besøgt førend han og hvor der forefindes beundringsværdige Ruiner; denne Byes Anseelighed forklarer man af at Handelen paa Arabien og Jndien har under de sidste Ptolemæer og under August gaaet derover; de Bierge, som ligge Besten for denne Stad kaldes i Skriften Bierget Hor og Mahomedanerne holde endnu et Sted helligt i disse Bierge, som de kalde Aarons Grav. Denne Stad er siden efter bleven besøgt af de Engelske Reisende, Hr. Bankes, Hr. Legh, Capitain Jrby og Capitain Mangles. De have stadfæstet Burckhardts Beskrivelse, som udbreder et nyt Lys over den hellige Skrifts Geogrophie. Hr. Bankes har især omstændeligt undersøgt denne Egn og afcopieret Jndskrifterne og man længes efter, at han vil lade sine Undersøgelser komme for Lyset. Burckhardt begav sig derfra til Cairo; men da Pesten udbrød der i April 1816, saa foretog han sig en Relse til Orkenen Sinai, der fandt han et meget velsmagende Slags Bær, hvorved han faldt paa den Tanke, at Moses kunde have betient sig af dem for at giøre Vandet i Marab drikkeligt, ogsaa fandt han der den sviselige Manna, som udsveder af Tammarisk Træer.