JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Chefen for en Eskadron Dragoner, en Mand, der stod i høi Anseelse hos Storfyrsten, var ved en Misforstaaelse indtruffen for silde med sine Folk til Vagtparaden i Gatschina (han havde nemlig Kvarteer i en nærliggende Landsby). Paul sprængte hen til ham, saasnart han fik Øje paa ham, og beskæmmede denne ærekjære Mand, en Preusser af Fødsel, saaledes i de forsamlede Militæres Paasyn, at han paa Stedet blev rørt af et Slag, og kun med Møje, uden Mæle, naaede sin Bolig, hvor han allerede Dagen efter opgav Aanden i sin fortvivlende Ægt fælles Arme. Han var en Ven af Dahl, og det Forefaldne virkede saa heftigt paa denne, at han svor, fra nu af aldrig at gaae ud uden tvende ladte Pistoler i Lommen. "Skulde, sagde han, Storfyrsten faae det Jndfald at spille saaledes med mig, som med Majoren, saa er den ene Kugle for ham, den anden for mig!" Efter at have arrangeret det fornødne for sin nye Post, afhentede han sin Hustrue i Febr. det følgende Aar; hans Familie var forøget med en Søn. Reisen skeete i en stræng Frost, og den dybe Snee gjorde det ofte nødvendigt, at spænde fire Heste, den ene foran den anden, for den bedækkede Kane, den største Deel af Veien falder snart over svære Høider, snart ned i dybe Dale og Kløfter. Han fik strax i sin nye Stilling Arbeide mod en Mesling-Epidemie der blandt flere Offere bortrev hans yngste Barn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Paa dette Sted var et Kanonstøberi, hvis Direktør var en Englænder, virkelig Statsraad og Ridder Gascoigne, der blev hans Ven, kort efter Dahls Ankomst foregik den Forandring med det Oloneskiske Gouvernement at Petrosawadsk ej længere skulde være dets Hovedstad. Staden, fik fra nu af kun i Geværfabriken sin Vigtighed; Dahls Jndkomster aftoge betydeligt, og han besluttede derfor i May 1798, efter Raad af en Ven, at ombytte, hvad der ved den nysnævnte Ridder Gascoignes Virksomhed lykkedes ham, sin Post med en fordeelagtigere ved det Luganske Kanonstøberi i den Bachmuthske Kreds i Statholderskabet Novorostisk (Nye Rusland, under en sydligere Himmelegn, i en Frastand af mere end 2000 Werster, som han havde at reise, deels til Vands deels til Lands. Anlæggene ved det Luganske Kanonstøberi vare nye. Egnen næsten ubeboet. Sommeren overordentligen skjøn. Dahl havde ved sin Afreise fra Petrosawadsk seet Kornets Udsaaening, og paa de 6 Uger, som henrandt underveis til det sydligere Hjem, som han nu skulde søge, saae han det voxe, modnes, skæres; men Sommeren forløb, førend det lykkedes ham at faae den nye Bolig istandbragt, en uhørt strænVinter paafulgte, i hvilken Frosten steeg til 30 Sr. Reaumur, og han leed meget med sin Familie i en liden Leerbytte med et Par Værelser, og uden tæt Tag. De følgende Vintere vare milde, Klimatet skjønt, de nødvendigste Levnetsmidler i ringe Priis, da den omliggende Egn var yppig i Frugtbarhed, og Landmanden manglede Kjøbere til sin Overflødighed, men Om gangens Behageligheder manglede Familien, og dens Bopæl var paa en ukultiveret Plads, hvis Værksteders Beskaffenhed ikke kunde være behagelig
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
J Marts 1805 fik Dahl Tilladelse at besøge sin Familie i St. Petersborg. Hans Svoger, virkelig Statsraad v. Wulff, interesserede sig levende for ham; han blev mere kjendt som en fortjent og brav Mand, blev Hofraad med Anciennetet fra 1804, og fik en ny høiere Ansættelse, nemlig som Jnspector ved Medicinal forvaltningen (russisk: Uprava) ved den russiske Flaade ved det sorte Hav. Hidtil havde han baaret Bergværks=Uniform, nu blev han regnet blandt Marinens Embedsmænd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Der blev nu en ny Spadserefart af 800 Werster for Familien at foretage, og i Juni f. A. blev Reisen tiltraadt. Staden Nicolaew ved Bug, nu henhørende under det Chersonske Gouvernement, blev deres Bestemmelsessted. Denne Stads civile Embedsmænd og Borgere staae vel under Gouvernementsstadens Jurisdiktion; men da det vigtigste Amiralitet, for den sydlige Flaade befinder sig her, saa er Staden Sædet for Krigsgouvernøren over Stæderne Nicolaew og Sewastopol, og han er tillige Amiral over Flaaden i det sorte Hav. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Indenlandske Efterretninger. Hans Majestæt Kongens høje Fødselsdag høitideligholdtes ved et godt Middagsmaaltid, ifølge Hans Majestæts allernaadigste Befaling, i samtlige Underviisningsanstalter for Underofficerer og Spillemænd, samt i de militaire Casserneskoler 154 Voxne og 227 Børn deeltoge i denne Fest, og udtrykte ved dens Slutning i de gladeste Yttringer deres Taknemmelighed for Hans Majestæts kongelige Naade mod dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Antallet af de ved Manufacturer, Fabriker og Haandværker sysselsatte Mennesker i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Kjøbenhavn er hvad vel for det meste er Tilfældet med alle Hovedstæder, tillige den betydeligste Fabrikstad hos os, baade i Hensyn paa Vigtigheden, Mængden og Forskjelligheden, af Manufakturist, Fabrikant- og Haandværksklassernes Haandteringer, ogsaa paa Tallet af de Familier og Personer, hvis hele Virksomhed er opofret disse Sysler, hvis Levebrød søges derved, og hvis Flid, Duelighed og Retskaffenhed ofte begrunder Velstand og en hæderlig Stilling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Beløbet i sidst udkomne Liste for 1825 over Laugenes Personale i Kjøbenhavn er 3738 Mestere og Jnteressenter, 4472 Svende, 2417, Drenge, og 1497 andre Arbeidere. Drager man herfra samtlige Detailhandlere, samt Skippere, Vognmænd, Barberere, Parykmagere, Skorsteensfeiere 1265 Mestere og Jnteressenter, 300 Svende, 384 Drenge, 264 andre Arbeidere, saa bliver tilbage 2473 Mest. og Jnteress., 4167 Sv., 2033 Dr., og 1233 andre Arbeidere. Hertil maae lægges for de 56 i Drivt værende Bryggerier 56 Jnteressenter, 282 Arbeidere, og fremdeles de mange Fabrik og Jndustrie=Haandteringer, der ikke ere bundne ved Laug, og altsaa ikke under bemeldte Tal, saasom ved Edikebryggerierne, Sukkerraffinaderierne Sæbesyderierne, Lysestøberierne, Farverierne, Mekanikere, Jnstrumentmagere, de ved Porcellainsfabriken Sysselsatte, og mange flere, hvorfor man vel kan regne med rundt Tal 200 Mestere og Jnteress., 200 Svende, 200 Drenge, 1000 andre Arbeidere, saa bliver Beløbet for Kjøbenhavn 2729 Mestere og Jnteress., 4167 Svende, 2233 Drenge, 2515 andre Arbeidere. Naar man for første Rubrik som Familiefædre regner overhovedet 5 paa hver Familie, eller tillægger 13645, samt hertil føjer, de tre sidste Rubrikers Tal, uden at regne for 2den og fjerde Rubrik nogle af Tallene for Familiefædre, altsaa 8915, saa udkommer et Tal af 25490, som Jndivider, der i Kjøbenhavn leve af Fabrik-Jndustrien, taget i videst Betydning, altsaa omtrent en Fjerdedeel af Stadens Befolkning. At beregne Produktet i Tal, samt hvad af Produktet, naar den giensidige og indre Forsynelse og Konsumtion er fyldestgjort, kan blive tilovers for Handel og Udførsel, vilde være høist vanskeligt, og fordre en Prams Taalmodighed og Øvelse i slige Udregninger. Under bemeldte Tal er regnet de talrige Skomager- og Skræderlauge, som allene har 864 Mestere, 1262 Svende og Drenge. Ogsaa disse give jo i Hovedstaden Bidrag til Export. Hvormangen fremmed Søemand eller Reisende tager ikke et eller andet Klædningsstykke, og saaledes har baade Boutikerne for syede Klæder, og for allehaande Skoemagerarbeid deraf en i det Hele ej ringe Jndtægt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Blandede Efterretninger. Abbe de la Mennais 1808 og 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
J Aaret 1808 udgav denne ivrige Forsvarer af Jesuiter Partiet i Frankrig, dog uden den Gang endnu at nævne sig. Reflexions sur Petat present de Peglise de France." Af dette Skrift, udkom 1814 et 2det Oplag med Forfatterens Navn, og det blev tredie Gang trykt 1821 i hans "Melanges religeux et philosophique".Hr. Barbier, Exbibliothekar ved Kongen af Frankrigs Privatbibliothek, gjør nu i det 3die Bindaf sit "Dictionnaire des ovrages anonymes et pseudonymes", i det han omtaler Hr. de la Mennais's Reflexione, følgende Anmærkning: "J den korte Fortale til Udgaven af 1821 erklærer Forf.,at han intet har tilføjet til sine bemærkninger om Kirken &c. Han skulde isteden for dette hellere have sagt, at han havde udeladt en heel Side. Men hvad indeholder vel dette udeladte Sted, En svulstig Lovtale over Napoleon. Man høre: "O Frankrig, glæd dig, dine Ulykker have endelig naaet deres Maal. See, hvorledes Forsynets Haand underfuldt fra Afrikas Grændser, gjennem Havets Farer, tilsender dig en Mand, som, bestemt til at repræsentere Forsynet paa Jorden, viser sig, for at ordne Alt, for at læge Saar, som han ikke havde tilføjet, for at aftørre Taarer, som han ikke havde udpresset, for at oprette Trone og Alter igjen, en Mand, som, neppe 24 Aar gammel, viste sig som Aarhundredets, ja, alle Aarhundreders største Feldtherre, som alene tilfægtede sig flere Seire, end dine Condeer, Turenner, Vendomer, Luxemburger leverede Slag, som lænkede Lykkens og Seierens Gudinde til sin Vogn, som efter Behag styrter og reiser Troner. Men, dette er ikke Alt, o Napoleon, hvad Efterverdenen eenstemmig vil beundre hos dig. Du Forsynets Førstefødte, en endnu skjønnere Hæder har din Moder gjemt til dig, som Frankrigs Gjenopretter har du i dig beseiret Europas Sejerherre!" Saaledes skrev Hr. Abbeen i Aaret 1808, og roste tillige Forsynets Førstefødte, fordi han legitima la vente des biens du clerge, og da han nu ved den nye Udgave aldeles Jntet siger om denne kloge Udeladelse, men blot taler om, at intet er blevet tilføjet, saa maa man billig antage, at denne restrictio mentalis har haft det samme at betyde, som den yndede reservatio mentalis. At man i tidligere Skrifter af dem, der nu omstunder skrive a la Mennais som end ikke med Mennais's Aand), let kunde finde lignende interessante Steder, behøver vel næppe at antydes. (Lit. Konvers. Bl. 220.) Papirpenges Oprindelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
J et Aarhundrede da Papirpenge ere blevne saa almindeligen udbredte, og komne i saa megen Brug, vide de Færreste, ja maaskee næppe de, der i nyere Tider have skabt dem, hvilken Nation man har at takke for en saa kostelig Opfindelse, og et saa prisværdigt Hjelpemiddel i enhver Finantsforlegenhed. En tydsk Lærd *) tilskriver Mongolerne Opfindelsen. En nyere Skribent **) vil have Chineserne hjemlede til denne Ære. Begge ere enige i at Europa ikke kan tillægge sig den. Aar 119 for den kristelige Tidsregning, var det i China Tilfældet at Statsindtægterne ikke vare tilstrækkelige til at bestride Statsudgivterne, og det chinesiske Ministerium udfandt da at bruge, vel ikke Papirpenge, men Hudpenge, Phipieller en Værdi i Huder. Disse vare omtrent af en chinesisk Qvadratfods Størrelse, prydede med sine Malerier og Jndfatninger af zirede Stykker af Huder af visse hvide Hjorte, som man underholdt i en Park ved det Palais, der tilhørte Herskeren af det store Dynastie af Han. Rigets Store, selv Medlemmerne af den keiserlige Familie, som vilde opvarte Keiseren, eller som af ham bleve indbudne til Festligheder eller Maaltider i hans Pallads, maatte med en saadan Hud bedække den liden Tavle, som de i Monarkens, denne Himmelens Søns Nærværelse, holdt for Ansigtet. Det keiserlige Huses Minister, som da maa have forestaaet Finantserne, bestemte Værdien af en saadan Phi-pi til en Sum, der, lignet med nærværende franske Mynter, var omtrent 500 Franker, og denne Cours havde de i Palladset og hos de Store, hos Folket synes de aldrig at have været i Gang, hvilket lader sig forklare af deres høje Værd. *) Schleger, krit. hist. Nedenstunden. Gottingen 1797. 2) Klaproth, Journal asiatique. Tom. 3, Cah.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Jstedetfor disse Navnepenge, kom i Aarene 6052617 efter Kristi Fødsel, da den almindelige Uorden i China havde naaet den største Grad, mange andre Ting, saasom smaa runde Stykker Jern, skaarne Klædningsstykker, selv Papdækseler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
J Tidens Løb kom egentlige Papirpenge i Brug, og en vis Tchang-Young nævnes som den, der indførte dem, de bleve i saa overordentlig Mængde satte i Omløb, at de tabte Tid efter anden deres Værd, og endeligen forsvandt de aldeles, saa at Historien ej nævner dem efter Aaret 1455. Det nu for Tiden med uindskrænket Maa herskende Dynastie i China har aldrig forsøgt at bringe Papirpenge i Omløb. (Udtogsviis af n. allg. pol. Annal. XVI B. 3 H.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Kjøbenhavns Børs den 31 Januari 1826. Hamburg 2 M.a vista 217. Species.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Specier solgtes til 12 Rbmk. 16 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier Rbd. Sedl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Svenske Sedler pr. Rdlr. Rigsgjeld. Abs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 82 82 1/2 Rbd. Sedl. Dito Dito. . . . 75 176 i Banco Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. Dito Dito ....... 109 1/2 110 i Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. - Rbd. r. S. Renter pr. 6 Januar Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 993,00 i Banco. Dito Dito Bmk. 4000 99 1/299 3/2 Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 100 100 1/2 i Banco 4 pC. Dito nye..... 92192 1/2 i Banco Asiatiske Actier...... 87, 878 i Sedler. 3 pC. nye danske Oblig. L. Sterl. I. L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-31
Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin, Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Det Østerlandske Keiserdomme nærmede sig ikke sin Undergang førend da Constantins Efterfølgere lode sig forføre af urolige og spidsfindige Teologer og endelig tilsidst selv bleve det. Disse foragtelige Keisere ere ikkun bekjendte ved de Kirkeforsamlinger, de sammenkaldte, og som gave Anledning til nye Stridigheder. Det var forargeligt, at undersøge det Spørgsmal, om Glandsen pa Tabors Bjerg var skabt eller uskabt. Endnu forargeligere den Afgørelse, at Keiserne vare befriede for at lyde de guddommelige Befalinger, og at der matte være tre Keisere, fordi der ere tre Personer i Treenigheden. Keiserne, som skulde have gjort Ende pa alle disse Stridigheder, satte dem i Anseelse ved det de, istædenfor at patrykke slige teologiske Stridigheder, Latterligheds Stæmpel, selv tradte frem paa Kamppladsen og strede om Troeslærdommene, imedens Tyrkerne frareve dem de rigeste Pro vinger. Regjentere kan ikke anvende Opmærksomhed nok pa sadanne forvovne Mennesker, som misbruge de dem af Gud forundte Gaver, og bestride og tilintetgore den evangeliske Sædelære. De bor overlade de tomme Stridigheder til de mørke Skoler, hvor Hovmod foretager sig at sønderrive Sløret for de undsigelige og dybe Hemmeligheder, som ere forelagte vor Tro for at øve vor Lydighed, men ikke til at lede og oplyse os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Den Religionsiver, som i den kristelige Verden har avlet sa mange Factioner, har ikke bevæget 20 Mennesker til Oprør i de hedenske Republikker. Grunden hertil er let at indse. Afguderiet foreskrev en offentlig Gudsdyrkelse; men den havde ingen Troeslærdomme. Der vare ingen Skoler, hvori man lærte at stride om Guddommens væsentlige Egenskaber. Det var ikke Stoltheden om at gore at skaffe sig Proselyter. Hvo der offrede Venus en Due gjorde sig ikke forhadt af dem, der offrede Jupiter en Hecatombe. Vejen var bred, man vandrede uden at støde pa hinanden. Gudefesterne vare pragtfulde Skuespil, som forenede alle Borgere, Religionens Tienere forvaltede offentlige Embeder, nor de forlode Templet. De lagde Øxen, hvormed de havde slagtet Offeret, ned, for at anlægge Skjold og Sværd. De vare Krigere, Magistratspersoner og Offerpræster, og alle disse Titler bandt dem til Fædrelandet. Det var ikke deres Fordel at indføre to Magter i en Stat. Den geistlige Magt bestod ikkun i fri Udøvelse af religiøse Ceremonier. Filosofien gjorde vel Rebeller, men disse Rebeller vare ikkun Hyklere, ikke Gudsbespottere. Da man ingen Troeslærdomme (Dogmer) havde, sa behøvede man heller ikke at udrydde Vildfarelser. Stridigheder om Læresætninger bleve ikkun førte under Porticus eller i Lyceum. Hvad for Jnteresse havde Filosofferne i at angribe en Religion, som overlod dem den Uleilighed at danne Menneskenes Hjerte, lære dem deres Pligter og bibringe dem gode Sæder. De vare Verdens Lovgivere. Den ørkesløse Jupiter anviste man sin Plads i Himmelen." Johan Christian Dahl. (Fortsættelse; see forr. No.) Ved Dahls Ankomst beklædte Marquis de Traversay disse Embeder. Anbefalet til denne Mand af Søministeren, nød Dahl og hans Familie en saare smigrende Modtagelse af ham, og heri blev ham intet andet tilbage, end at vedligeholde den gode Mening, som denne virksomme Forretningsmand og fine Verdensmand syntes at have fattet om ham. Et Liv fuldt af virksom Travlhed begyndte nu for Dahl. Allerede i samme Aars October omdannedes Indretningen af Medicinalvæsenet i hele det russiske Rige. Dahl var ved denne Forandring ikke mere første Medlem af et af 3 Personer bestaaende Samfund, som ved Upravaen" (see foran), der stod under det medicinske Kollegium i St. Petersburg; men blev nu Forstander for alle Medicinalanstalter i de til den sydlige Flaade hørende Havne, og for en Medicinalexpedition, der vel i andre Sager, Tjenesten vedkommende, stod under Amiralens Kancelli, men indgav sine Beretninger umiddelbar til Generalstabslægen i Residentsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
J Januar 1807 fik Dahl, paa Marquiens Forestilling, et Gratiale af et halvt Aars Gage for sin udmærkede Tjenesteiver, og i Maj 1808 St. Anna-Ordenens 2den Klasse, tilligemed en høist smigrende Skrivelse fra Hs. Majestæt. 1809 blev han, med Tilsidesættelse af Ancienneteten, udnævnt til Kollegieraad, og 1811 fik han atter et halvt Aars Gage til Belønning", hedder det i den keiserlige Ukas, "for hans utrættelige Bestræbelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Marquls Traversay blev befordret til Minister, og flyttede allerede i August 1809 til Residentsen. J dette Aars Sommer vendte ogsaa Dahls gamle Plage, Gigten tilbage. Den angreb ham vel ikke med den sædvanlige Heftighed, men varede nu saa meget desto længere. En lykkelig Omstændighed for ham var det, at Medicinalexpeditionen befandt sig i hans Huus, da Sygdommen flere Maaneder igjennem kun i Mellemrum af enkelte Dage tillod ham at forlade dette. Efterat Gigtmaterien havde kastet sig paa forskjellige af Legemets Dele, bleve Indvoldene angrebne. Faren blev alvorlig. Den Syge var ved sin fulde Forstand; men han faldt paa, ikke at ville bruge Konstens Hielp, og han lod sig ikke bevæge ved Venners Brug af Veltalenhedens Magt, eller hans Families Bønner og Taarer; da var der en jevn god Chirurg, der havde Mod til at bruge Magten, i Ordets egentligste Forstand, imod sin Foresatte, og ham skyldes hans forlængede Liv. Efterat hele vore Lægers forsamlede Personale, siddende rundt omkring Sygesengen, forgæves havde udtømt sig i Forestillinger, tog denne Mand Patienten i sine kraftfulde Arme, omviklede ham Underlivet med et Trækplaster, trak ham en Trøie af Vox taft paa det blotte Legeme, og tvang ham til at tage nogle Skeefulder Medicin. Dette faste Mod afvæbnede den Overraskede, Exemplet virkede paa de Tilstedeværende, alle gave beredvilligen Hjelp, og i faa Minuter var Redningen fuldbragt. Den brave Mands Navn fortjener, Plads i Dahls Levnetsbeskrivelse. Han er født i Lille Rusland, hedder Savoika, og er nu Stabschirurg ved Søhospitalet i Nicolaew.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
J Marquien af Traversans Sted kom nu Amiral Jasikoff, en godmodig, men i Tienesten indolent Mand. Den Dahlske Families Levemaade fik fra nu af en i mange henseender forandret Skikkelse, og endskjønt den nye Guvernør beviste Dahl al ønskelig Agtelse, saa kontrasterede dog denne Mands slappe Karakter alt for meget med Dahls Energi, til at han skulde kunne finde sig tilfreds i sin Stilling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
J Aaret 1812 udbrød Pesten i Odessa; Skibe fra Konstantinopel havde medbragt, og Kvarantæne-Kommissionens Efterladenhed eller Egennytte udbredt denne frygtelige Plage. Alt, hvad flygte kunde, flygtede derfra, og søgte Tilflugt i Nabostæderne. Ogsaa Nicolaew var ufeilbarligt bleven et Offer for denne Sygdom, havde ikke Bugfloden paa en Maade hindret Kommunicationen; der gaves ingen Broer, og Flodens Brede er betydelig, saavelsom dens Strøm heftig. Amiral Jastkoff beordrede i dette Aars September Dahl til at anlægge en Kvarantæne paa hiin Side af Floden for Reisende, der kom fra mistænkte Steder. Denne Forretning laa udenfor hans Embedes Forpligtelser. Han overtog den, og beviste ogsaa her sin Jver, i det Nicolaew blev forskaanet for denne Plage, omendskjønt flere Pestsyge befandt sig i denne Feldtkvarantæne, som i Hast kun var sammensat af Hytter, Telte, og Boliger, som man havde gravet i Jorden. Dahls Hustru og Børn maatte paa hans udtrykkelige Forlangende reise til et 200 Werster fra Nicolaew bortfjernet Landgods, hvor de bleve omtrent 2 Maaneder. Omtrent 1 Aar varede Kvarantænen; derpaa lod man sig nøie med Slagdomme og Kor doner, indtil med Faren ogsaa Forebyggelsesmidlerne mod dens Udbredelse ophørte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Det følgende Aar blev Dahl, saavelsom ogsaa Medicinal-Jnspektørerne ved den baltiske Flaade, af Søministeren kaldede i Embedsager, til Residentsen. Han reiste dertil i sin ældste Datters Selskab, blev der et Par Maaneder, og forbereddede begge sine Sønners Optagelse i Søkadetkorpset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Efterat den for Europa afgjørende Krig var endt, og Alexander sejerrig var vendt tilbagetil sine Stater, udkom i August 1814, iblandt andre Naadesbeviisninger, ogsaa et Manifest, hvilket, foruden Kejserens Taksigelse til alle sine troe Undersaatter, tillige indeholdt Tilladelse især for Adelsmænd til at bære i Knaphullet en i dette Øjemed præget Medaille af Bronze i Wladimirordenens Baand (højrødt med sorte Kanter). Denne Medaille, hvis Antal for dette vidtløftige Rige maatte være uhyre stort, blev kun efterhaanden uddeelt i alle Gouvernementer, og Dahl fik sin først i Aaret 1816. Samme Aar modtog han ved Amiral Jasikoff en egenhændigen undertegnet høist smigrende Skrivelse fra sin Keiser, hvori Høistsamme, i Anledning af Kvarantænen, bevidnede ham sin Velvillie. Et Par Maaneder sildigere, i samme Aars Juni, blev Dahl paa keiserlig befaling udnævnt til Statsraad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
J Aaret 1815 afsendte Dahl sine 2 ældste Sønner til Søkadetkorpset i St. Petersburg, hvor de paa Kronens Bekostning skulde dannes til Søofficerer. De bleve ledsagede af deres Moder og af een af deres Søstre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Ved sin Tilbagekomst fra denne Reise fandt Dahls Hustru sin Mand syg og udtæret som en Beenrad; thi i hele hendes Fraværelse havde han været syg - og sin gamle Fader, der forrige Efteraar var kommen i et Besøg til sin Svigersøn, fandt hun sengeliggende og rørt af et Slag. Pleie og Omhu hialp endelig Dahl til sin forrige Helbred, men ikke saa hans Svigerfader, som tilbragte de to Aar, han endnu levede, næsten bestandig sengeliggende, og bar sine Lidelser med en sjelden Taalmod og Munterhed. Dahls hidtilværende Chef, Amiral Jasikoff, anholdt om sin Afsked fra Tjenesten, og fik den i ærefulde Udtryk. Hans Efterfølger, som 1816 afløste ham, blev Viceadmiral Greigh, en ædel og jævn Englænder. Han og Dahl nærmede sig snart til hinanden, og de omgikkes snarere som Venner, end som Foresat og Undergiven. 1819 i Januar erholdt Dahl fra Minister Committeen, paa Grund af udmærket Embeds iver, en Belønning af 2000 Rubler. J samme Aar i October blev han Ridder af den hellige Wladimirordens 3die Klasse, hvilket allerede efter sammes Statuter tilkom ham for 6 Aars dadelfrie Embedsførelse i den Post. 1821 i Foraaret blev ham tillagt, foruden sin sædvanlige Lønning, et aarligt Tillæg af 50 pC. for 20 Aars militær Tjeneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-04
Samme Aar, d. 5 Oct., endtes hans virksomme Liv ved en Brystvattersot, en Steen bedækker hans Been; tilligemed tre døde Børns og Svigerfaderens, og paa en simpel Marmorplade er en Jndskrivt, der herom vidner. Ol rolige Grav, i din Hytte boer Fred, Din tause Indvaaner af Sorger ej veed. Hans i Danmark og Holsteen adspredte Slægt tilegner sig det med Føje som et Familiegode, at have opfostret en Mand, hvis Eftermæle er hædret. Vor Tidsalders Maade at critisere paa.