Københavns Adresseavis, 1783-11-26
Tanker. i Anledning af den 27 November offrede en Ven Höit skulle valgte Toner skingre naar min Aand var stærk nok til at stemme Harpen, da ville jeg udbesundDin Roes paa Vers min ven, og da, da maatte denne Dag give mig Stof nok til at oplylde mit Öiemeed. Men omendskiönt jeg ikke paa saa glimrende en Maade kan male Dig Dine Venners Önsker, saa maa jeg dog hverken nægte mig eller dem den Glæde at offte Dig denne varme Bön : Gid Du og Din Kone maae i Dag paa nyt velsignes af Herren, Gud lade Dig opleve mange af disse Dage med Lykke, Sundhed og Held ; Alfader afværge i Naade alt Omt, fra dine Börn, fra Dig og Din. Laster, Faskhed! flye fra Dit Huus, men Dyden blive evig hos Dig, saa önsker Venskab. J Adresse=Bladet Nr. 221 under 19 November et Middel med Brugs=Maaden bekiendtgjort imod Vandskræk af garne Hunde Bid, saavel den Herre, som har meddeelt det, som den nidkiere Læge, der videre offentlig har anmældet det, fortiener al muelig Tak og Agtelse for saadan priisværdig Hensigt. Jmidlertid har Rød Arven som et Specificum imod Vandskræk allerede i 22 Aar iblant os havt Stemalet af et offentlig indført og tilraadet Middel, da vores for mere end en nyttig Opdagelse og Jndretning fortiente Landsmand Hr. Conferentsraad Holmskjold, har 1761. gjort Planten med dens Brug imod Vandskræk bekiendt ved et særdeles Skrift, som fandt saa megen bifald hos den sande Menneskeven, da værende Ober=HofMarchal a. Grev Adam Moltke, at han frembragte det for den velgiørende Kong Friderich den Femte, hvis Regiering særdeles er udmærket for kraftigste Forfremmelse af nyttige Kundskaber, der strax lod udbetale 300 Rdlr. til Skriftets Tryk med befaling, at det skulde omsonst uddeles paa en af Byens Boglader. Man kunde endog gaae langt høyere op i Tiden med at anføre, at Simon Pauli alt i sin Tid har vidst at anprise dette Middel. Inderlig var det at ønske, at Haabet blev bestyrket om dette Middel, hvis Bestand Dele og øvrige Egenskaber ikke har stor Formodning for sig, dog da ingen betænksom Læge, bør driste sig til at bedømme Specisicorum VirkningsMaade, saa bør han og lade frivillige Forsøg have sin Gang dermed. Vel er det saa, at den Cuur=Art, som nu Lægekonsten har anlagt med at udrydde virus eller Givt=Væsken paa Stedet, ved at udskiere det angrebne Stykke af Hunden, ved at paalegge trækkende Flue Plaster, og omkring at paa sætte Blod=Jgler, og ellers at aarlade give Brækmidler, og siden Moschus, Opium, Asafortida, Campher, Hvideløg, enten enkelt eller sammensadt, har den største Sandsynlighed forsig, saa er dog denne Behandlings Maade af det Slags, som ikke overalt kan have Sted blandt LandAlmuen, hvor ofte ingen Læge paa nogle Mile er ved Haanden, saa er det i den Begivenhed godt, at de have Adgang til lette og simple Midler, da nogle af vores store Midler ere i den Stand opklækkede ved deres ukunstlede og vedholdende Brug. Endelig troer, jeg endnu at være Publico denne velmeente Erindring, skyldig, at om dette Middel vedblive hos mange at synes nyttig, at man dog bør være seen og varlig til at ophøye det til Værdien af et Specisico eller Ene Middel, førend talrige Erfarenheder og flere Aar have beseglet Visheden, thi jeg er aldeles overbeviist om, at galne Hundes Bid foraarsage nogle Aar Vandskræk hos mange, andre Aar hos færre, og hos nogle individua aldeles ikke: det er at sige, at Vandskeækken efter Aarsagen kan udeblive epidemice meer og mindre, og undertiden individualiter ganske. Det samme skeer lige fra Pesten af igjennem alle smitsomme Syge, Slange= og Hunde Bid, at Aarsagen ikke virker absolute; men relative, efter sphæram reseprivitatis eller individuorum Forfatning. Alt hvad der da bruges af disse lykkelige frietagne, være sig godt eller ikke, faaer Omtale, Rygte og Credit som et sikker Middel, hvilket dog ikke er ligegyldigt, naar derved vissere Midler, blive tilsidesat. Kiøbenhavn den 26 November 1783. En anden om samme Materie indsendt Erindring. kan denne Gang for Rummets Skyld ikke indføres.