Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-09-22
J Anledning de nu forestaaende og tildeels paabegyndte Valg af Deputerede til Provindsialstænderne, ere forskjellige og modsigende Anskuelser insinuerede den offentlige Mening, om Qvaliteten hos de Jndivider, til hvem man skulde betroe sin Stands eller sin Kommunes Tarv. Man er i dette Punkt endog gaaet til en saadan Grad af Discretion, at den Deputerede ingenlunde skulde behøve at medbringe i Stændeforsamlingen den Grad, af Jntelligents Forretningerne udkræve, men at tvertimod Forsamlingen, uden Skade for sin Bestemmelse, kunde være den Valgte en Skole, hvori han kunde prøve, successive at erhverve de fornødne Talenter. Med denne Anskuelse og Stændevæsenet har man incamineret det Postulat, at Borgeren (ikke Fædrelandets i sin høiere Betydning uddannede Mand), men den i Kommunen eller Byen, med Borgerskabs-Brev forsynede Næringsbruger, skiønt blottet for Kundskaber i Lovgivningen, Statsoeconomien, Kammeral- og Kommunalvæsenet, heel vel skulde kunne være Kommunens Repræsentant, endog fremfor Embedsmanden, fordi den Sidstnævnte, som maaskee Supplicant til bedre Embeder, ikke skulde være i Stand til at hævde den Selvstændighed imod Regjeringen eller den Opposition imod dens Lovforslage, man formener fornøden, og fordi Borgeren, ved at vælge den mere duelige og kyndige Embedsmand, derved skulde bortgive endeel af sin egen Selvstændighed. Da det imidlertid er et Axiom, som enhver kan tage og føle paa, at kun Nationens meest dygtige og Faget meest voxne Mænd kunne gjøre den meeste Nytte i Stændeforsamlingen, og med den største intellectuelle Kraft fremvirke de Resultater, Kongen attraaer og Landets Vel udkræver, saa flyder aff denne ligesaa simple som umodstaaelige Sandhed, at hiin Lære ikkun er et Accommodations-Værk af underordnede Hensyn eller af urigtige Anskuelser; hvilket man nu nærmere vil bevise. Danmark er nemlig et ved Regiering af et viist og retfærdigt Dynastie, igiennem flere Sekler, styret Land. Det tæller i sin gamle Regierings-Skole Mænd af eminent Genie, lang Routine og stor Arbeids-Kraft; Grund-Opgaven i Statslegemet: Jndividernes Sikkerhed paa Liv, Ære og Eiendom, samt alle Fordele af et fredeligt Samliv er desaarsag allerede forlængst fundet og realiseret ved en Række af gode Anordninger, stemmende med Borgernes Tarv, med Tidsaanden og med den fremskridende Kultur. Enkelte, endog kun ubetydelige Lov=Forandringer i det Bestaaende fordre derfor en nøie Kundskab til den hele Statsmaskine og den største Omhue for alle de forskjellige Jnteresser, hvormed Æmnet staaer i Berørelse. Hvilken Grad af Jndsigt dertil udkræves, og med hvilken priselig Omhue den udtaler sig giennem alle vore successive Lov Forandringer, derom vidner blandt andet Collegial=Tidenden i det sidste Par Decennier, hvor Discussionen til enhver ny Lovgivning bærer Præg af den dybeste Stats- og Lov=Kundskab, og den meest aldsidige Omhue for Samfundet, saa at selv den største Statsmand og Reformist derved ville finde sig fyldestgjort. Denne samme Kundskab i Lovgivningen, i den offentlige Oeconomie og Velfærd, i Kommunal-Forfatningen, saa at endog disse Jnstitutioners Brøst og Mangler, tilligemed Hielpemidlerne, kunne paapeges og angives, samt overhovedet Jndsigt i Alt hvad der kunde fremme Statens almene, som dens enkelte Corporationers Vel og Bedste, skulde, og hvis muligt var, i en endnu høiere Grad findes i og fremgaae af National-Repræsentationen; thi i Fremtiden bliver det jo Stændernes Sag, at drøfte og om muligt ved sine Forslag at antyde og andrage paa Forbedringer i de Lovudkast, til Forandring i Eiendoms- og Persons Retten, eller i Onera og Skattesystemet, som Regieringen forelægger Stændernes prøvende Mening. Ogsaa de Forslage, som en eller anden Deputeret forelægger Stændeforsamlingen, ) Da det er den yderste Tid, naar den tilsigtede Virkning af ovenstaaende Betragtninger skulde opnaaes, bedes Læserne undskylde, at en Deel af Dagens Nyheder for sammes uopholdelige Meddelelse Udgiveren. har maattet opsættes. ona 80 enten til Forbedring i Statsmaskinen, eller i de sociale og borgerlige Forhold, eller om hvilken som helst Forvaltnings-Green, ville jo uden Undtagelse berøre den allerede bestaaende Lovgivning og udkræve enten en ny Lov, eller Tillæg og Forandring, i den gamle. Forfatteren maatte altsaa have nogen Kundskab til de Jnstitutioner, med hvilke hans Forslag er i Berørelse. Han maatte være i Stand til, med en overbevisende Deduction at godtgjøre Lovgivningens Mangler i saavidt, og Nødvendigheden og Nytten af Projectets Ordning ved en ny Lov. Forslaget vil i manglende Fald døe i sin Fødsel ved Prøve af den kyndige Kommittee, som Plenar=Forsamlingen i ethvert saadant Tilfælde udnævner, eller og vil det ikke kunne udholde Oppositionens Skiærs Jld, naar det i hele Stænde=Forsamlingen angribes med den Kraft, Vid og Grundighed, hvorpaa det ikke burde mangle, og hvortil in Specie Kiøbenhavn ei heller vil forsømme at møde med behørig Væbning. Forsaavidt Regieringens Forslag til nye Love, eller den enkelte Deputeredes i Kammeret indgivne og af Kommitteen, til yderligere Discusion, antagne Forslag i hvilkensomhelst Sag eller Materie, er i Collision med een eller flere af de i Stændeforsamlingen repræsenterede Jnteresser, maa enhver Kommune eller Valg-District med Rette forvente af sin valgte Talsmand, hvis han er, hvad han bør og skal være, at han i fornødent Fald vil lade sig indtegne som Taler, og ved en kraftig Opposition søge at afvende for sin Stand, eller for det hele Statssamfund, hvad Skade eller Ulempe saadanne Lovforslage eller Projecter enten i det Hele eller i enkelte Deele kunne medføre. Naar saaledes Gods-Eieren søger at udvide sine Prærogativer paa Fæsterens Regning, eller vice versa; – naar Hovedstadens Deputerede skulde incaminere Forslage til Faveur for Kjøbenhavn paa de mindre Stæders Bekostning - eller naar Landboerne skulle søge at udvide sin Stands Rettigheder paa Kiøbstædernes Regning, da bør enhver Deputeret, hvis Kommune eller Stands Rettigheder derved skeer for nær, med Fynd og Kraft tale sine Kommittenteres Sag. Men da nu saadanne Projecter og Forslage kan angaae og vedrøre de meest heterogene Materier, medens de i større eller mindre Grad ville indgribe i, eller modvirke de øvrige Stænders Jnteresse, saa fremgaaer jo heraf, at ikkun den i vor hele indre Statsorganisme nogenlunde indviede Mand, og som tillige er routineret i Pen og Tale, vil være i Stand til nogenlunde at fuldføre sit Hverv, og fyldestgjøre sin Byes, sin Kommunes eller sin Stands Forventning og Jnteresse. Jeg bruger med Flid mit Epitheton, nogenlunde. Thi til fuldkommen at repræsentere sin Stand og til f. Ex. at drefte og udpege Mangler eller Forbedringer ved General-Prokureuren Anders Sands Ørsteds Lov-Udkast, eller til, med den behørige Kraft, og med den fornødne Alsidighed i Kunst, Veltalenhed, og Jntelligents at tale eller skrive for eller imod enhver Forhandling i Stændeforsamlingen, dertil hører visselig et stort og sjeldent Genie, Lærdom og Stats=Klogskab, og, som jeg formoder, en langt større Selv-Tillid, end selv de Kyndigste iblandt vore Deputerede kunne nære. At vore Embedsmænd, hos hvem maa præsumeres den meeste Dygtighed, ikke skulde kunne træde frem med behørig Kraft, og Opposition, eller at Borgeren, ved at vælge Saadanne til Repræsentantere, skulle ofre noget i egen Selvstændighed eller Stilling, er, saavidt jeg skiønner, grundløse Postulater. Thi den danske Regjering med sine loyale og tolerante Maximer, har intet at frygte af hvilkensomhelst Opposition, og den Embedsmand, der kun udøver den som sit Fødelands og sine Medborgeres Ven, har eiheller noget at befrygte af Regieringen. Denne har jo selv fremkaldt Stændernes forestaaende Debatter, og den med Kongens paafulgte Consens valgte Embedsmand, altsaa der med Kraft og Grundighed udtaler sin Overbeviisning med den Sømmelighed, der passer sig til Jnstitutionens og Forsamlingens Værdighed, vil ingenlunde tabe, men upaatvivlelig vinde i Regieringens Øine, og desuden i Nationens Agtelse sikre sig et Gode, der tusindfold opveier Nepotismens og Kryberens væmmelige Sphære. gade,