Viborger Samler, 1786-02-06
Capitels-Taxt, for Viborg Stift for 1785 Aars Afgrøde er sat saaledes : Rug 1 Tønde 4 Rdlr. Byg 1 Tønde . 2 3 Mk. eller for en strøgen Skieppe 17 Skil da Havre 1 Tønde, stor er Forskiellen mellem Heeden, midt i Staden, og ved Strandbreden. For nærværende Tid ligger ikke vor Kammer mod Norden, men Søen er og umiddelbar under os og forfrisker os stedse med en meget behagelig kiølig Luft. J Fredags og Løverdags var det usædvanlig kiøligt, da og Thermometret stod ikke over 72 1/2, og endskiønt Sirocco strax i Sønd dags Morges tilig skal have indfunden sig, saa blev dog Luften i vore Værelser, som vare meget store og høie, ikke det ringeste befængt deraf, indtil hen mod Kl. 8, da jeg stod op. - Jeg aabnede Døren uden nogen Formodning om at have en saadan Forandring, og blev virkelig meere bestyrtset, end jeg nogen finde i min heele Livstid har været. Der slog mig ligesom en brændende Damp af en Ovns Munding lige i Ansigtet. Jeg drog Hovedet tilbage og lukkede Døren i, da jeg raabte til Fullarion, at den hele Athmosphære stod i Brand. Jmidlertid vovede vi dog at aabne en anden Dør, der gik ud til en Løn hytte, hvor vi sædvanlig spadserede, og som ikke var sat blot for Vinden. Her fandt jeg Heeden, langt taaleligere, end jeg efter første Forsøg med den anden Dør havde kundet vente. Det forekom mig ret saaledes, som om vi var komne ind i en af de underjordiske Svedestuer i Neapolis, dog var det endnu langt heedere. - J faa Minuter fandt vi alle vore Fibrer paa en ubegribelig Maade indfovede, og Sveedehullerne aabnede sig saaledes, at vi ventede, strax at falde i den heftigste Sveed. Jeg gik gik hen, at lagttage Thermometret, og fandt Luften i Kammeret endnu saa lidet forandret, at det stod kun paa 73. Natten forved havde det staaet paa 72 1/2. Jeg tog det ud i fri Luft og strax steeg det til 110 og strax herpaa til 112; jeg er forsikret om, at det i vor forrige Boepæl, eller andensteds i Staden, havde steget endnu nogle Grader høiere. Luften var tyk og tung; men Barometret blev meget lidet angrebet deraf, det var kun faldet omtrent 1 Linie. Den hele Dag skinnede Solen ikke en eneste Gang, i anden Fald skulde Heeden vist have været uudstaaelig, paa den Side af forberørte Løvhytte, som er blottet for Vinden, kunde vi kun faa Minuter med megen Møie udholde det. Jeg lagde et lidet Stykke Pomade derhen, som strax smeltede, ligesom det havde været lagt for en Jld. Jeg forsøgte at gaae ud paa Gaden, for at see, om nogen lod sig see, men jeg kunde ikke udholde det og var meget glad, da jeg igien var oppe paa Thrappen. Denne forskrækkelige Heede vedvarede indtil Kl. 3 efter Midnat, da Vinden fast ganske paa eengang vendte sig, og kom den ganske øvrige Nat fra Søen. - Umueligt er det, at forstille sig Forskielligheden i dette Luftens Jndtryk. - Sandelig, den pludselige Overgang fra Heeden til Kulden er fast ligesaa ubegribelig, som den fra Kulden til Heeden. Denne heede Lufts Strøm flød mange Timer fra Sender til Nord, og uden Tvivl var den ganske Athmosphære opfyldt dermed paa mange Mile vidt i Omkreds; kreds, og dog havde Vinden neppe vendt sig til Norden, før det var høist koldt, og vi maatte gesvindt tage vore Klæder paa, da vi hidtil havde været næsten nøgne.