Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-08-22
Skibsfarten er ikke af nogen Betydelighed, og der drives blot Handel med Peltsværk. Byen ligger ved en Flod, som hedder Schambe Floden, og som falder ud i en rummelig Bugt, som bærer samme Navn som Staden, hvilken er situeret paa en Halvøe ved Navn St. Rosa. Havnen er fortreffelig, lige ved Strandbredden har den en Dybde af 21 Favne, saa at Orlogskibe paa 60 Kanoner kunne løbe derind; den er den eneste sikkre og rummelige ved den Mexicanske Havbugt; som den Magt ogsaa kan beherske, der er i Besiddelse af den, da der i de tilgrændsende Lande findes alt det, som er fornødent for at bygge og kalfatte Skibe, naar Spanien ret vilde benytte dens Fordeele, siger Robin, saa kunde Nordamerika slet ingen Nytte have af Louisiana; men imedens at Nordamerikanerne have pousseret, deres Colonier sydlig ned fra Georgien af, indtil 15 til 16 Miile henimod Pensacola, og langs med Floden Mobile, indtil 10 Miile fra dens Munding; saa hersker den største Kraftløshed i de Spanske Besiddelser; Embedsmændene faae deres Løn og bestille intet. Der er kun een Chaluppe uden Dæk, og man betaler dog Tømmerfolk, Snedkere, Kalfaterne, lige ned til Lygtedrengen. 15000 Franker anvendes aarlig paa Fortificationerne, og dog giøres der ikke noget derved. Rohin faae kun enkelte isolerede Forter, af den heele planmæssige Kiæde af Forter, som Englænderne havde anlagt. Der var i Byen kun eet Huus, som drev Handel med Peltsværk, nemlig det Plantonske, som var stiftet af Englænderne, og siden conserveret under Spansk Høihed; dette vedligeholder udbredte Handelsforbindelser med de Vilde 40 til 50 Mille ind i Landet; Huusets Agentere ere Englændere, som sælge til de Vilde Krudt, Blye, Flinter, Øxer, Klæde, hvilke Varer bringes dertil fra England, for at indhandle Peltsværk til London. Denne Beskrivelse giør det fuldkomment indlysende, hvorfor det er saa vigtigt for Fristaterne, at komme i Besiddelse af denne Havn. De have allerede eengang tilforn bemægtiget sig den, nemlig i 1814 i Krigen med England, da den blev erobret af den samme General Jackson, som nu har indtaget den paa nye; men den blev siden rømmet at hans Tropper; en udførlig Efterretning om dette Foretagende findes i den Nordamerikanske OverJngenieurs Lecarrieres Latours Beskrivelse over Feldtoget i Vestflorida og Louisiang i Aarene 1814 og 1815, hvilken Efterretning tjener tillige til at udbrede Lys over Kilden til de nærværende Stridigheder imellem Nordamerika og Spanien. Det hedder deri, Creek-Jndianerne vare i Aaret 1813 slagne og adspredede af en Afdeeling Tennesser-Milits under General Jacksons Befaling, og Deputerede fra hiine Folkestammer havde bedet og Fred, og om en Sammenkomst med de Amerikanske Commissairer, for at bestemme Grændserne paa begge Sider. Den 10de August 1814 fandt Sammenkomsten Sted; men en Afdeeling af de Creeks vægrede sig ved at tiltræde den i Følge deraf afsluttede Tractat forbleve i Krigstilstanden imod de foreenede Stater, og begik Røverier i deres Establissementer ved Alabama, ved Tombigbee og ved Bugten Mobile, hvori de bleve understøttede af Spanierne, som forsynede dem med Vaaben og Krigsforraad, og optoge i Pensacola de Amerikanske Statsborgeres frarøvede Eiendomme. General Jackson forlangte Godtgiørelse af den Spanske Gouverneur i Pensacola, men denne svarede i en stolt Skrivelse: At han vilde beskytte, klæde, og bevæbne sine Jndianere, som han kaldte dem, forresten vilde han ved forekommende Tilfælde nærmere forklare sig over denne Gienstand; en aabenbar Hentydning paa de Angreb som Englænderne havde i Sinde at giøre paa de sydlige Stater, Neppe var dette Svar indløbet førend de Brittiske Tropper foretog sig fra Pensacola i Forbindelse med Creek Jndianerne, et Angreb imod Fortet Bovyer. Efter at dette havde faaet et uheldigt Udfald bleve de tilbageslagne Tropper modtagede som Venner og Allierede af Spanierne, som tillod dem, at lægge Besætning i deres Forter, og som lode flere Amerikanske Stats=Borgere fængsle, hvilke vare mistænke for deres fiendtlige Sindelag imod den brittiske Regiering. – For at giøre Ende paa dette Brud af Folkeretten, og at berøve Jndianerne og deres Brittiske Allierede dette Tilflugtsted, besluttede General Jackson at tage Pensacola i Besiddelse. Han trak til den Ende ved Fortet Montgommery ved Alabama et Corps paa omtrent 4000 Mand tilsammen, bestaaende af Afdeelinger af tre Jnfanterie-Regimenter Tennesse Milits, og en frivillig Batallion fra Missisippi Districtet. Troppen ankom den 6te November 18142 Miile fra Pensacola. – General Jackson lod den Spanske Gouverneur opfordre ved en Stabsofficeer, til at modtage den Amerikanske Besætning i Forterne St. Michael og Barancas, indtil den Spanske Regiering havde sat ham istand til ved tilstrækkelige Forstærkninger at forsvare sin Neutralitet imod Englænderne; tillige lovede Generalen, at de Amerikanske Tropper skulde blive tilbagetrukne ved Ankomsten af en hertil tilstrækkelig Magt. Efter det paafulgte benægtende Svar, erklærede Officeren, i Overeenstemmelse med hvad der var ham overdraget, at Generalen, skiøndt ugierne, maatte tage sin Tilflugt til Vaabnene. – Jfølge denne Erklæring brød 3000 Mand op i 3 Colonner den 7de November. Centrummet bestod af 2 Jnfanterie Regimenter under Major Woodruf, den høire Fløi af Frivillige fra Tenneksen under General Coffer, og den venstre af en udtaget Tennessee Milits og en Afdeeling af Chatav Jndianerne anførte af Major Blue; en Eskadron af frivillige Dragoner fra Missisippi under Major Hind udgjorde Bagtogten. Marschen gik langs med Strandbredden mod den østlige Deel af Staden, for at undgaae Jlden fra Fortet St. Michael. – Da Tropperne vare komne nær til Byen, og Artilleriet ikke kunde giøre Fremskridt formedelst det dybe Sand, saa fik Centrummet befaling til at gjøre et Angreb, hvilket blev udført med den største Tapperhed. Saasnart Spidsen af Colonnen var trængt from til Hovedlandeveien, blev den beskudt af et Spansk Batterie paa to Kanoner, men som blev borttager i et Øieblik med Bajonetten, og med et Tab af 11 Døde og Saarede; de Spanske havde kun 4 Døde og 6 Saarede. Nu sendte Gouverneuren i Pensacola, Don Gonzales Mauriques, et Stilstandslag. Fiendtlighederne ophørte og man aftalte at de Amerikanske Tropper skulde besætteBlokhuusene i Staden og Forterne St. Michael og Barrancas; men Commandanten i Fortet St. Michael vilde ikke adlyde Gouverneurens Ordre. General Jackson over gav derfore Commanden i Staden til Major Peire, gav ham 800 Mand under sin befaling, og overdrog ham om Natten at bemægtige sig Fortet med det Gode eller med Magt, hvor paa han trak sig tilbage til sin Leier. Da en Engelsk Fregat tilligemed to andre Krigsfartøier laae i Beredskab for at komme Staden til Hielp, saa var det vigtigt at faae Fortet i sin Magt inden det blev Dag; hvorfor ogsaa 2 Compagnier bleve opstillede paa Bierget St. Bernhard, som behersker Staden, og 500 Mand ved Stranden for at forhindre Landgang. Kl. 6 om Aftenen erklærede nu Commandanten at han vel vilde modtage Capitulationen; men at han først den næste Dag vilde rømme Fortet; men da General Jackson fornam at denne Udsættelse blot kom af at Commandanten haabede at han imidlertid skulde faae Hielp af Englænderne, saa lod han giøre Tilberedelserne til en Storm, hvorpaa Fortet blev overgivet Kl. 11 om Aftenen; Batteriet St. Rosa ved Jndløbet af Havnen, ligeover for Fortet, Barrancas, havde Spanierne endnu samme Eftermiddag sprængt i Luften. Fortet Barrancas selv som behersker Bugten af Pensacola, blev ogsaa sprængt i Luften, af den Spanske Commandant, efter Englændernes Tilskyndelse, da han ikke heller vilde overgive sig, og General Jackson ligeledes truede med en Storm, med sine Tropper 3 til 400 Mand, begav han sig til Havannah, og Englænderne bleve derved i Stand til at gaae i Søen med deres Krigskibe, uden nogen Hindring. Forfatteren fortæller videre, at General Jackson siden faae sig nødsaget til at forlade Pensacola, da han ingen Tilførsel kunde faae af Levnetsmidler for sin Armee, eftersom Engladerne beherskede Havet; hvorfor han ogsaa førte Tropperne til Nye Orleans, til hvis Undsætning mod Englændernes Angreb han maatte tile, og hvor han indtraf med Hæren den 2den December 1814, ogsaa fortæller han videre, at Amerikanerne opførte sig saa godt i Pensacola, at Spanierne vilde hellere have dem hos sig end deres Benner Englænderne, som viiste sig meget stolte mod Jndvaanerne, og tilbageholdt 300 fra dem bortløbne Slaver paa deres Skibe, uagtet alle Modforestillinger. (Redacteuren har troet at de nærværende Tids Begivenheder gjøre det interessant at kiende en lignende Begivenhed denne Stad angaaende, som for en saa kort Tid siden har tildraget sig.)