Aalborg Stiftstidende, 1838-07-12
J Fredags kom Dampskibet Prindsesse Wilhelmine til Aarh. fra Kallundb. med Staben af Dragonregimentet og 3 Smakker i Slæbetoug. Resten af Reg. kom i de 2 næste Dage. Som en Sieldenhed bemærker Hemp. Av., at St. Hansdag fandt Gaardmand Marcus Hansen i Vesterskjerninger endnu i en Mergelgrav paa sin Jord en Sneeklump af nu Tommers Tykkelse. J en Kridtgrav udenfor Aalborg laae for faa Dage siden endnu en betydelig Mængde Snee.)J Julihæftet af politisches Journal findes en Artikel om de danske raadgivende Provindsialstænders nærværende Forsam- af hvilken vi tillade os, især med Hensyn til deri indeholdte Skildringer af Personer, som i disse Forsamlinger ved deres vigtige Hverv drage Nationens Blikke til sig, at udhæve en og anden af Artiklens Bemærkninger. Den kgl. Commissarius er i Viborg atter iaar den samme, af Kongen og Nationen prøvede, med Dyder og Kundskaber, lige udrustede Mand, som især virkede til at lede de første danske raadgivende Stænders Forsamlinger, baade i Roeskilde og Viborg, saaledes, at de fremstode som værdige Mønstre for de kommende. Denne Mand, Conferentsr. Anders Sands Ørsted, er den sjeldne Lod bleven tildeel, at han er steget med temmelig raske Skridt op til høie Statsembeder, indtil han overtog det vigtige Hverv, at lede Stænderinstitutionens første Udvikling, og dog har han ikke sjeldent, baade i Tænkemaade og Anskuelser, yttret sig afvigende fra Magthaverne, uden at have ladet sig rokke eller formaae til at give efter, hvor han ikke var overbeviist. Uagtet han med Fasthed vaagede over de Privilegeredes Forrettigheder, hvor Retfærdighed bød at skaane dem, uagtet han i 25 Aar offentlig forsvarede Regjeringens Forholdsregler, hvilke ikke altid fandt den offentlige Menings bifald, har han dog vidst at vinde og at vedligeholde sig hele Folkets og navnligen dets Repræsentanters, stundom til det Sværmeriske grændsende Tillid. Det er vanskeligt at sige, om hans Kundskabsrigdom er større end hans Skarpsindighed, om hans utrolige Hukommelse rager frem over hans Dømmekraft, og om hans Arbeider fortjene meest Beundring for deres Mangfoldighed og den Virksomhed, de vidne om, eller for den Dybsindighed og Dygtighed, de røbe, det er vanskeligt at afgiøre, om han har ydet Videnskaben, eller det praktiske Liv Meest, men Saameget er vist, at hans Aandsfrembringelser og hans andre Fortrin, hvor store, hvor usædvanlige og sjeldne de end ere, dog langt overveies af hans Gemyts og hans Caracteers Fortrinlighed, af hans vidunderlige Beskedenhed, der dog er passende parret med Bevisthed af eget Værd, af en barnlig hjertelig Hengivenhed for Fædreland, Familie, Videnskab og Venner, som for Alt, hvad han udtænkte og gav Tilværelse, og endelig af en Adel i Tænkemaaden, der har sin urokkelige Grundvold i Retsfølelse og Retsind. Hos ham lever en aandfuld Forstandsudvikling i fredeligste Harmoni med den praktiske Dømmekraft og med Dygtighed til at arbeide, hvilken sidste Egenskab ellers saa ofte afstumpes og sløves i Livets Mechanisme. At en saadan Mand, inden han arbeidede sig op blandt Fædrenelandets Ældste (Geronter, Senatorer, patres), til hvis Raadsforsamling Fødselen ikke havde banet ham Veien, ikke blev fri for at støde paa Hindringer, er naturligt, ifølge Verdens Løb Det er Kongens praktiske Tact, Kongens, hvis Egenskaber finde en saa almindelig Anerkjendelse, Nationen kan takke for, at denne, en af dens allerførste Mænd, ikke er bleven trængt tilbage. Hans Fordringsfrihed, i Forbindelse med hans Lethed til at arbeide, en tilsyneladende begrændset Aandsfrihed og endelig hans Uundværlighed have tjent ham som Skjold. Da Hs. Majestæt af egen landsfaderlig Hu besluttede at organisere hine nye Statsinstitutioner, hvorved Baandet mellem Fyrste og Folk ved en tydelig udtalt Folkemening stedse skulde vinde nye Styrke, var det, saa at sige, en Selvfølge, at han maatte blive Midler (Mittelsmann) mellem Kongen og Folket. Vi ville ikke sige, at den saa høit begavede A. S. Ørsted er, eller har været uden Ærgjerrighed. Men Ambitionens Værdi beroer paa dens Retning og den Plads, den faaer Lov at indtage i Sjælekræfternes Række. Ærgierrighed er en Drivefjeder, et Middel Spørgsmaalet er derfor kun om, i hvis Tjeneste den staaer. Men det er allerede ovenfor antydet, at denne Mands fremherskende Tænkemaade er af en ædel Natur, og for saavidt kunde vi vel ønske, at denne Ærgierrighed holdt sig mindre tilbage i sin Fremtræden blandt de øvrige Siælekræfter, for at han kunde holde lige Skridt med og muligt overfløie Kræfter af en anden Natur, som lettere naae deres Maal." (Fortsættes.) i Redactionen bemærker, at dette Uddrag er en i videste Forstand friGiengivelse af den tyske Texts Mening og ingenlunde nogen slavnt Oversættelse. fra Kallundb. til Aarhuus: Krigsraad, Bureauchef Siegers: Kammerjunker, Capit. Krieger; Fru Kammerherreinde v. Heinen m. Jomfru Mathiesen; Comtesse Holstein; Froken Flind- og Høyer; Capit. Koefoed; Tfrr. Begtrup, Bech, Krygger og Møller; Student Schougaard; Exam. Juris Gjorup; Fru Høyer, Handelsfuldm. Schaefer, Mad. Poulsen, Kjerulff og Ørum me Jomfru og Broder, Fuldm. Brorson; Literatus Hillerup, Tobaksfabrikeur Obel; Sognepræst Poulsen m. Kone, Barn og Tjenestepige; Handelsbet. Knudsen; Premier=Lieuten. v. Reergaard; Fru v. Neergaard; Cancellieraad Landt m. Frue; Cand. juris Reiersen; Corporal Ørum. - Fra Aarh til Kallundb. Etatsr., Bankdirecteur Hvidt m. Datter, Fru Hald m. Datter, Enkefru Fugl m. Datter; Grosserer Borup, Provst Magnus, sen; Propr. Cohn og Busch m. Kone og 7 Børn; Jfrr. Secher, S. Møller og Garnæs, Mad. Lindhart m. 2 Børn; Hr. O. Lindhardt; Amtmand v. Lindholm; Apotheker Arntzen; Pastorerne Budde, Lund og Jacobsen; Capit. Vender; Justitsraad, Stiftsphysicus Hansen; Stiftslandinspecteur Hansen, Forp. Jacobsen; Enkemad. Conradsen; Guidecorporal Brasen.