Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-01-25
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Adresse-Udkastets § ang. Schweiz, over hvilken Discussionen fortsattes i de Deputeredes Møde den 15de, sagde: "En Misforstaaelse har fundet Sted imellem Deres Regjering og Schweiz Vi nære det Ønske, at den ikke kan have indskrænket de gamle Venskabsforhold, ved hvilke begge Landene vare forenede, og som endnu vare knyttede fastere ved de politiske Begivenheder i 1830. Oberst Lara bit spurgte, om Ministeriet billigede denne 5, Hr. Moreau paastod, at Venskabet imellem Frankrig og Schweiz intet Øieblik havde været forstyrret, og at man tillagde Ludvig Napoleon altfor stor Vigtighed. Hr. Larabit takkede Adresse-Commissionen for, at den havde udfyldt et Huul i Throntalen; men da han formeligt tildeelte Prinds Ludvig Napoleon Lovtaler, blev han dadlet af Præsidenten formedelst denne Udsvævelse; thi Jngen har Ret til at rose et Jndivid, som har villet opvække Uroligheder i Frankrig, og derved har paadraget sig Lovens Jrettesættelse, som visseligen ogsaa skulde være bleven fortsat til de Yderste; thi da vilde man have undgaaet alle siden indtraadte Ubehageligheder. Længere hen i Debat tens Løb erklærede Conseil-Præsidenten, at man aldrig har betragtet Louis Napoleon som en Prætendent, men som en Sammensvoren; han fremhævede hans uværdige Forhold, da han i Frankrig har forfattet en Taksigelses=Skrivelse for den ham tildeelte Naade, men fra de forenede Stater har rettet Breve til Europa, fulde af Fornærmelser imod den Franske Regjering; denne havde forbigaaet det med Tanshed, indtil han igjen havde begyndt sine Jntriguer. Underdisse Omstændigheder skulde Commissionen ikke igjen have fremkaldt denne Bevægelse formedelst en lykkeligt afgjort Sag. Efter en Debat, hvori de Ministerielle fremstillede hen som en ligefrem Dadeel af Cabinettet og dets Diplomatik, skred man til Afstemning over gen ved at opraabe Navnene; Resultatet heraf var at denne 5 blev forkastet med 22 Stemmer imod 208. Efterat derpaa gen om Spanien næsten en stemmigt blev antaget, ne om Polen og Mexicuden videre Discussion, besteg Hr. Amilhou Talerstolen for at udvikle den anden Deel af sit Amendement til den 2den 6 af Udkastet. Hensigten af dette Amendement var at tildeele Ministeriet Bifald forRetningen af hele dets udenlandske Politik. Hr. Garnier Pages yttrede derimod, at han ikke tog Betænkning at negte den siden Juli-Revolutionen fulgte Politik sit bifald. Senere gav Hr. Berryer Discussionen nyt Liv, idet han udkastede et veltalende billede af alle udenlandske Ministeriers skammelige Politik, hvorledes de af Ængstelser, som man ikke vovede at udtale, havde offret den Polske Nationalitet, det fransksindede Belgien, Frankrigs naturlige Forbundsfæller, og saaledes isoleret Frankrig i Europa. Det Jndtryk, som Berryers Ord gjorde paa Kammeret, kunde Moles Tale derimod ikke udslette. Efter en heftig Ordvexling imellem Barthe og Guizot, og et skarpt Angreb af Thiers paa Ministeriet, hvem fremfor Alt Opgivelsen af Alliantsen, med England blev forekastet, skred Kamret til hom melig Afstemning, i hvilken Amilhous Amendement blev forkastet med 219 Stemmer imod 210. J Mødet den 17de Jan. maatte der, da Amilhous Amendement var forkastet, raad slaaes og Adresse-Udkastets oprindelige 5, som lyder: Under en Regjering, som omhyggeligen vaager over vor Værdighed, og trofast bevarer vore Forbund, vil Frankrig stedse indtage den Rang i Verden og Nationernes Agtelse, som tilkommer det, og hvorfra det ikke vil synke ned." De ministerielle Talere androg fornemmeligen paa Forkastelsen af denne 8 formedelst den Modsigelse, i hvilken Kamret vilde komme med sig selv, naar det i Almindelighed misbilligede det, som det havde billiget i dets enkelte Deele. Derimod greb Oppositionen Leiligheden til paany at angribe Ministeriet med Heftighed, for at bebreide det Ligegyldighed imod dets Forbund, især med England. Conseil-Præsidenten benegtede, at nogetsomhelst Forbund var blevet løsere; og om det og paa en Maade var sandt i Henseende til England, saa var det de tidligere Ministeriers Skyld, det nuværende var i Henseende til alle mulige Spørgsmaal i Overeensstemmelse med England; thi om der endog herskede en Meningsforskjellighed med England om det Hollandsk Belgiske Spørgsmaal, da maa man betænke, at ethvert Spørgsmaal kan give Anledning til forskjellige Meninger. Debatten endte med en ringe ministeriel Majoritet, idet Adresse-Udkastets § blev forkastet med 220 Stemmer imod 213.