Aalborg Stiftstidende, 1834-10-18
Portugal. Det kan vel med Rette ansees som en vigtig Forandring i Portugals politiske Stilling, at Dronning Maria efter sin Faders Død nu regjerer i sit eget Navn. Don Miguel er kommen tilbage til Genua, som om han vil være redetil at nytte det sørgelig Dødsfald, som hos et vist Parti dog upaatvivleligt gjør hans Person til Gienstand for fornyede Forhaabninger. Dona Maria er neppe 16 Aar gl. og, om ogsaa de Egenskaber, med hvilke Naturen har udrustet hende, ved Opdragelsens Hielp ere udviklede til nokkesaa høi Grad af Fuldkommenhed, saa maa det dog ikkelle glemmes, at hun er en Qvinde, uden Erfaring og ubevandret see i Forretningerne; i Begyndelsen i det mindste kan hun neppe antages at laane Regjeringen mere end sit Navn. Portugal, som for kort Tid siden sukkede under Tyranniets Aag. trænger til en fast, udholdende og frem for Alt oplyst Bestyrelse, men 2 Aar kunne ikke have været tilstrækkelige til edshat fuldende dets Jgienføddelse, neppe engang til at skaffe det nye Charte den behørige Agtelse hos Nationen. Donna Maria har Miguelisterne imod sig, som neppe ere beseirede, mindre aldeles tæmmede; hun har end videre de exalterede Patrioter at gjøre Modstand og disse ere stedse rede til at stille en Regjering blot for Dadel, naar den giver efter fordem og til at angribe den, naar den gjør dem Modstand. Hun har ikke mindre Munkene at frygte, hvis hævngierrige Foretagender i al Fald turde finde Medhold og Understøttelse i Rom. Vil hun fortsætte de geistlige Reformer, da udæskeer hun alle de Modstandere, som Don Pedros ubøielige Villie vidste at holde i Tømme, vil hun opgive de Foranstaltninger, som ere trufne mod Klosterne, saa sætter hun Statens financielle Credit i Vove og formindsker Landets Hielpekilder. Hendes Stilling er altsaa unægtelig vanskelig og vilde være det, selv for den bestemteste Mand. Vel har man valgt hende en Gemal, men han er kun 24 Aar gl. og, skjøndt han er en Søn af Eugen Beauharnois, saa giver dog det Hof, ved hvilket han er opdraget, ikke tilstræksikeligt grundet Formodning om, at han hænger fast ved en eenergisk og velforstaaet Liberalisme. Desuden kan en Dronning af Portugals Gemal kun blive at betragte som hendes første Undersaat og i det Høieste som hendes velvillige Raadgiver, hvilket imidlertid ikke vil sige saa lidt, da hendes Faders politiske Valg af denne Gemal skal være truffen sammen med Datterens personlige Tilbøielighed, og den unge Fyrste i Almindelighed roses for sin Dannelse og de frisindede Grundsætninger, ved hvilke han minder om sin, af Ven og Fjende lige høit agtede, Fader. Foreløbig staaer Dronningens Stedmoder, Keiserinde Amalia, som Raadgiqvende ved hendes Side, og denne Fyrstindes Caracteer synes at borge for, at hun vil anvende sin Jndflydelse paa bedste Maade. Det samme kan vel gielde om den første Minister, Palmella, men man kan dog befrygte, at han kan have hondt ved at seire over de Fristelser, som den engelske Handelstands uudeblivelige Reclamationer om igjen at erholde det gamle Handels=Monopol, vil føre ham i, og den Proqvelse, som dette Systems Fornyelse vilde udsætte Landet for, kan man vel ønske det befriet fra, skjøndt det er meget usandsynligt, at det engelske Ministerium ganske vil kunne tilbagevise den engelske Kjøbmandsaands Beregninger, blot ved at sætte Betragtninger om den almindelige Retfærdighed, og Nationernes Uafhængighed imod dem.