Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-01-26
Græsketyrkiske Anliggender. Med de Franske er det saa stille, at Man næsten Jntet mærker til deres Nærværelse paa Morea. General Mai. son gjør ikke Mine til nogen videre Operation, og har standset de begyndte Arbeider til Halvøens Forsvar. Man troer, at Engelland har paaskyndt dens Rømning, efter Andre er derimod ene det slette Veir Skyld i Troppernes Tilbagekomst. Hvad der siden skal blive af de stakkels Græker, maa Gud vide. Det paastaaes endog, at Admiralen Sir Malcolm har paadraget sig sin Regjerings Dadel, for den Lunkenhed, hvormed han har taalt Grækernes nye Ka perier. J Neapel venter Man heller ikke meer de 3 forbundne Magters Ambassadeurer. Hos Præsidenten vil Man ogsaa have bemærket Frygt for Engellændernes Mellemkomst ved Bestemmelsen af Regjeringsformen i Grækenland; ja Hr. Stratford=Canning skal endog have tilkjendegivet sit Mishag med flere af de hidtil trufne Forholdsregler, ligesom Lord Heytesbur, skal have faaet befaling at formaae det russiske Kabinet til Maadehold, da Man er overbeviist om, at hvis det kommer til et andet Feldttog, vil Krigen ikke blive indskrænket til Rusland og Tyrkiet allene. Til samme Tid lovprises det af Porten antagne System, som saa mesterlig veed at føie sig efter Omstændighederne, og uden at indrømme det mindste, hverken har taget Notits af Navarinoslaget eller Moreas Besættelse, men ligefuldt søger at vedligeholde godt Venskab med Frankerig, og Storbrittannien og betragter vedvarende Grev Guilleminot og Hr. Stratford=Canning som Ambassadeurer hos sig. Saa megen Artighed stræbe de engelske og franske Admiraler ogsaa ved alle Leiligheder at vederlægge, ved at overtyde Porten om, hvor gjerne deres Regjeringer ønske at undgaae et formeligt Brud med den. Det Mellemspil, Nordamerikanerne i dette kritiske Øieblik opføre, bidrager heller ikke lidet til at vedligeholde denne for Porten saa heldige Stemning. Man venter endog en nordamerikansk Eskadre til Foraaret til Archipelagus og forbinder dermed allehaande politiske Kombinationer. Engellænderne frygte naturligviis for, at Porten skal indrømme Fristaterne betydelige Handelsfordeele; de Franske, som ledes af meere phillantropinske Anskuelser, kunne vel ikke troe, at den mægtigste Fristat i den nye Verden skulde række Haanden til det ældste Kristen Folks Undertrykkelse; men i Politiken er Egennytten som oftest den mægtigste Drivfjær. Baade synes det vist, at Nordamerikanerne ønske at udvide deres Handel i Archipelagus, og at de have knyttet Underhandlinger herom med Porten, uden at tage Notits af den græske Regjering, kan ikke være denne ligegyldigt. Jmidlertid synes den græske Tapperhed at gjenvaagne, alt som den fremmede Hjelp unddrages dem. Rystlantis Korps, som er draget fra Salona til Arta, for at støde til Church skal være 10,000 Md. stærk, og Begge skulle derefter agere fælleds i Epirus. Den græske Kapitain Nikodemos lægger i sin sidstmeldte Skrivelse til Anføreren for den østerrige ske Eskadre, Grev Dandolo, slet ikke Dølgsmaal paa, hvor mange Skibe, som vare bestemte med Levnetsmidler til Konstantinopel, han har anholdt; men tilføier, at deres Ladninger skulde blive betalte og at baade Kapitainen og Mandskabet ere behandlede paa det bedste. Den russiske Eskadre under Ricord krydser fremdeles ved Tenedos og afviser allemed Levnetsmidler til Konstantinopel ladte Fartøier, hvorimod det ikke formenes Skibe med Manufakturvarer, tørre, Frugter og Salt at fortsætte Reisen. Alligevel har den østerrigske Generalkonsul i Marseille udtrykkelig forbudt sin Nations Skibe at lade sig fragte af den russiske Regjering til Transport af Krigsmunition eller des.