Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-09-02
Ved dette Lovbud paalægges det Vexelmæglerne at møde, paa Coursnoteringsdagene, for Cours Committeen, og for samme opgive Summerne, de have kjøbt, eller solgt, og til hvilke Priser. Af disse har Committeen at uddrage Mellemprisen, som skal være den Cours, der noteres Fulgte Vexelmæglerne nøiagtigen dette Lovbud, da sluttede de naturligviis deres kjøbte og solgte Summer, paa Coursnoteringsdagen, til bestemte Priser og ikke til noteret Cours, thi, dette sidste Udtryk afgiver ingen Beregning, naar de møde i Committeen, for at aflægge Regnskab for det Passerede. Da dette imidlertid dog skeer, saa er det uforklarligt, hvorfra Coursen som sees noteret, har sin Oprindelse; thi, af Jntet kan ikke komme Noget. Hvorledes er dette da at forstaae, Committeen er, paa en vi Maade, undskyldt, saasom den ikke kan beregne, hvor ingen Tal ere at regne med; men, det maa gjentages, hvorfra opstaaer den noterede Cours da, J ethvert Tilfælde er det klart, at ovennævnte Placats Bydende ikke følges, naar Committeen af Vexelmæglerne leveres Notater over det Kjøbte og Solgte, hvilke ikke indeholde bestemte Priser; man har indført en Skik som afviger fra den, Lovbuddet foreskriver, og dette er uanordningsmæssigt. Men, naar Alt kommer til Alt, da er det upaatvivleligen de Handlende selv, som lide mest ved ovenomtalede Jndretning ved Cours noteringen, og dette er ogsaa i sin Orden; thi, dem er det, der anledige den. Det er nemlig indlysende, at den ikke kunde finde Sted, naar den Mand, der havde Banco, eller Species, at kjøbe, eller sælge, vilde aabne Munden, forat bestemme Prisen, han vilde give, eller have Mægleren nødtes da til, at indføre denne Priis i Slutsedlen, Committeen havde Noget, at notere Cours efter, og Alt var i Orden. Hvorfor skeer dette da ikke. Det er saa meget mindre begribeligt, som alle betydelige Coursforandringer, maae være de Handlende skadelige, og som disse letteligen maae kunne indsee, at, naar de altid høre Priserne, hvortil kjøbes og sælges, nævnes, da vil Coursen ogsaa kun sjeldent, under saa rolige Omstændigheder, som de nuværende, kunne gjøre meget voldsomme Spring, af den naturlige Grund, at, naar Overflødighed indtræder, da gives der altid en Deel, der ikke ubetinget behøver og derfor heller ikke vil sælge, naar Prisen ikke er passende for samme, og derved formindskes da strax Overflødigheden. Det Samme gjælder, naar der opstaaer Søgning, og Priserne, hvortil man søger, nævnes, der gives da ligeledes Mange, som ikke ubetinget behøve at kjøbe, eller som ikke fristes til, at speculere, og derved formindskes Søgningen. Et Exempel vil maaskee bedst oplyse Sagen. Naar Coursen staaer noteret 234 pC., og dertil denne Cours viser sig Overflødighed paa Sølv, da vil man begynde med, at udbyde til noteret Cours, findes ingen Kjøbere hertil, da vil man udbyde til 33 1/2 pC.; hjælper dette endnu ikke, da til 33, eller 32 1/2 pC.; hertil vil man, ved Hjælp af Mæglernes Bearbeidning, dog altid begynde, at finde Kjøbere, der skulle forsynes, ere disse nu tilfredsstillede, saa nedsættes Prisen maaskee endnu et halvt Point, og ved Slutningen af Børsen vil der muligen vise sig Kjøbere til denne Cours, 232 pC. Saaledes omtrent gik det for nogle Aar siden, og saaledes vil det gaae den Dag idag; thi, det er en naturlig Følge af, at baade den Kjøbende og den Sælgende bestandigt have Markedsprisen for Øie, hvorefter de kunne rette sig, og aldrig vilde man finde, at, naar Coursen fra forrige Coursdag stod noteret 236 pC.,man da Coursdagen efter ikke kunde finde Kjøbere, til 229 pC., hvilket nu undertiden er Tilfældet (see ovenfor), fordi baade Sælgere og Kjøbere gaae iblinde. Da det altsaa maa være de Handlende om at gjøre, at see den gamle Orden, i Henseende til Coursnoteringen, paany indført paa vor Børs, saa ville de sikkert ogsaa selv bidrage Alt, i deres Magt, for at see den tilveiebragt; det Hele vil upaatvivleligen vinde derved, og de ville tillige føle større Frihed og Selvstændighed iblandt Ka Optegnelser paa en Reise i Sommeren 1825. (Fortsættelse; see No. 31.)