Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-03
En meget agtbar Landmand af uplettet Rygte, Michael H., blev i en Undersøgelse med sin Nabo, formedelst en Strid med Retsbetjenter, som Vidne edeligen afhørt, og søgte at unddrage sig Vidnesbyrdet ved det Foregivende, at han den Gang ikke havde været hjemme. Andre Vidner og selv Medskyldige forklarede, Michael H. havde, da Slagsmaalet forefaldt, arbeidet i Haven og seet den hele Tildragelse. Efter det første Møde blev han atter indkaldt til et nyt Vidneforhør, ved hans Møde paa ny erindret om sin Vidneed og derpaa som Vidne afhørt. Protocollen blev forsynet med den Overskrift: "Michael Hs vidnedelige Forhør angaaende Retsbetjent Hs Mishandling. Paa Spørgsmaalet, om han intet havde at forandre eller tilføje i sin forrige Forklaring, erklærede han: - i Egenskab af et atter edeligen afhørt Vidne - i det første Forhør havde han, i den gode Mening, at hans Tilbageholdelse ingen skadede og den hele Omstændighed var ubetydelig, ikke sagt Sandheden, men strax derefter, af Samvittighedsangest, raadspurgt derom sin Broder, en som Slotscapellan i Nærheden boende Geistlig, og havde paa hans Raad allerede været besluttet, frivilligen at møde for Retten og angive Alt, da han havde faaet Stevningen til videre Forhør. Derpaa deponerede han som Vidne, ved en fuldstændig Fortælling om det Forefaldne. Uden Afbrydelse ansaae Inqvirenten sig beføjet, at behandle Vidnet saa at sige brevi manu, som Jnquisit, der endnu stedse stod for Retten som Vidne, og troede at besvare hvert Spørgsmaal under Eed. Jnquirenten tillod sig endog at gjøre, i een og samme Protocol, tillige et fortsat Vidneforhør og en Jnquisitionsprotocol ved en Scriptura interlinearie, i det han mellem Linierne af den ovennævnte Overskrift indskjød de Ord, respective Første Forhør puncto periurii. Jmidlertid blev Michael H. af sin Defensor slet forsvaret, hvilket vil skee saalænge som vore Advocater maa bearbeide Criminaldefensioner som Hoverie; det Heles Jntethed undgik ogsaa den første Instang- og Jnquisiten blev dømt til 4 Aars Arbeidshuus med offentlig Udstilling. Defensoren betjente sig ikke af Retsmidlet mod denne Dom, fordi Retten havde besluttet et officielt Andragende angaaende Straffens Formildelse; derfor blev den Domfældte førend endnu benaadelsesforslaget var indløbet, strax efter forkyndt Dom, som Forbryder offentligen udstillet og afleveret til Straffearbeidshuset, saaledes ankom med Benaadelsesforstillingen Acterne hos Justitsministeriet. Overappellationsretten blev opfordret til at afgive en Rets Betænkning. Denne erklærede sig da derhen, at Michael H. ikke burde været dømt for Meeneed, og at derfor ikke allene Straffen burde ganske eftergives ham, men at ogsaa Afværgelsen af den af ham ved den offentlige Udstilling lidte Skade var at tage i Betænkning. Paa Grund af denne den høieste Domstols Erklæring fuldbyrdede Hs. Majestæt Kongen d. 12te April 1815 det af mig andragne og af Hr. Justitsministeren samtykkede Rescript, hvori a) i Indledningen Overappellationsrettens Kiendelse udtrykkeligen bemærkes, derpaa b) Retsgrunden, hvorfor ved dette Tilfælde, hvor det andet Vidneforhør kun var foretaget og at betragte som en Fortsættelse af det første, efter Bestemmelserne i Straffeloven Th. 11 Art. 215 og 216. aldeles ingen Tale kunde være om Meeneed, blev udviklet, i Følge hvilket e) ikke allene Straffen ganske skulde eftergives, men ogsaa d) den Domfældte sættes i samme Stand igjen, som om aldrig nogen Straf var bleven ham tilkjendt og e) for at afværge den for ham af den offentlige Udstilling fulgte Skade, efter Overappellationsrettens Kiendelse blev befalet, at denne Beslutning skulde ved Undersøgelsesretten tilkjendegives samtlige Medlemmer af Menigheden i Michael H's Opholdsted og dernæst Landrettens Overforstandere. III.