Viborger Samler, 1827-12-17
Indenlandske Tidender. Ved Høiesterets Dom af 19de October sidstl., der stadfæster de foregaaende Jnstantsers Domme, er Arrestanten Snedker Peder Nielsen, for at have ombragt fire af sine Born, tilfundet at miste sin Hals og hans Hoved at sættes paa en Staae. Tiltalte er født i Aaret 1780 og konfirmeret 1795. Efterat han i sin tidligere Barndom havde ernæret sig med at kjøre Ploug og vogte Kreaturer for forskjellige Personer, lærte han Snedker=Professionen, hvori han blev Svend, og reiste omkring paa forskjellige Steder paa sin Profession. Fra en Deel af de Snedkermestere, hos hvilke han har arbeidet og som endnu leve, har han de bedste Vidnesbyrd. J Aaret 1814 tog han i Slagelse Bye Borgerskab som Snedker. J 1810 blev han viet til sin Hustrue, Maria Jens datter, med hvem han har avlet 8te Børn, at hvilke det ene er død for en Deel Aar siden og de tre ældste, nemlig tre Døttre af respektive 15 13 og 11 Aars Alder, endnu leve. Han har aldrig været tiltalt, dømt eller straffet for nogensomhelst Forbrydelse eller Forseelse, og han har ikke været i militær Tjeneste. Tiltaltes Huusfæller, saavelsom flere af hans Medborgere, have bevidnet, at de ikke have erfaret, at han nogensinde har været sindsvag, eller hengiven enten til Tungsindighed eller Sværmeri, hvorhos nogle have forklaret, at han har havt et muntert Sind. De have samtligen givet Tiltalte et fortrinlig godt Vidnesbyrd i det de have skildret ham som en fornuftig, retskaffen, ordentlig, ædruelig og arbeidsom Mand som med Taalmodighed havde paa ret trange Kaar der i Særdeleshed tiltoge med de mange Børn, mod hvilke han dog altid viiste et fær deles kjærligt Sindelag. Ogsaa har Dommeren bemærket, at det havde været paafaldende at see, paa hvilken velvillig og kjærlig Maade næsten samtlige de afhorte Vidner havde behandlet Tiltalte, hvilket syntes at vidne om, at han havde været godt liidt blandt sine Medborgere. Den af Tiltaltes Siælesørger meddeelte Attest, stemmer dog ei ganske med de ham ellers givne gode Vidnesbyrd. - Efterat Sagen tilligemed de Yttringer, som saavel af de Tilforordnede i Højesteret som af Kancelliets Medlemmer vare fremsatte, med Hensyn til Spørgsmaalet om Dommens Fuldbyrdelse eller Formildelse, var blevet Hans Majestæt allerunderdanigst foredraget i det geheime Statsraad har det ved Resolution af 21de Novbr. sidstleden, og derpaa grundet Reskript af 28de f. M. behaget Allerhøistsamme allernaadigst at fritage den Domfældte for at udstaae den ham idømte Livsstraf, mod at hensættes til Arbeide i Rasphuset for Livstid, under streng Bevogtning. - Misgierningen var, naar den betragtes i Forbindelse med sine Motiver og den hele Sindstemning, der har viist sig hos den Domfældte, af en saa ganske særegen Charakteer, at en lignende Tilfælde maaskee ikke vil fremkomme i et heelt Aarhundrede. Hans Fritagelse for Dødsstraf maatte derfor, med Hensyn til den almindelige Sikkerhed, være mindre betænkelig, end den ellers kunde synes; og der kan ingenlunde derved gives andre Mordere nogen grundet Anledning til at vente en lige Befrielse, ligesom allerede Naturen af en Straffedoms Formildelse, som en ved det givne Tilfældes: hele ejendommelige Beskaffenhed fremkaldt Alt af den Kongelige Naade, giør, at der er derfra kan sluttes til andre Tilfælde.