Københavns Adresseavis, 1759-07-30
Ligesom det er bekiendt, at Æg ere en meget nyttig og næsten umistelig Ting i en Huusholdning, saa lærer og den daglige Erfarenhed, at der gives Folk, som om Sommeren, naar Æggene ere i let Priis, indsamler og kiøber sig en god Forraad deraf, for at høkre med dem igien omVinteren; Men hvor ofte man bedrages ved at kiøbe deraf, er ogsaa bekiendt, af en Snees Æger undertiden ikkun de Ti gode og brugelige. Manhar derfor tænkt paa adskillige Midler at beholde dem længe gode og friske. Den beste Maade af alle har været, at man har sat dem hen i Salt, og, efterdi Blommen synker og kleber sig fast ved Skallen, men Hviden uddunster til en Deel, hvilket begge befordrer Æggets Fordervelse, saa har man gjort sig den Umage at vende saadanne i Salt hensatte Æg hver ottende Dag, da man først har at dem alle paa Enderne, og derefter i ommeldte Tiid vendt dem om og lagt dem paa Siden, hvoraf har fulgt, at, naar Æggene ellers haver været friske, forvares paa et kold Sted, og flittig vendes, har de kundet holde sig tre, fire og flere Maaneder. Det gaaer ogsaa an med sældet Aske, og ere begge disse Stykker, nemlig Salt og Aske, bekiendte for at kunne holde Æg friske, thi endskiønt reent Sand giør det samme, saa tager det dog snarere en Lugt til sig besynderlig paa et fugtig Sted. Med Salt og Aske skeer det ikke, og disse haver tillige en conserperende Kraft, da derimod Avner, Hakkelse, Høe og deslige tager en muggen Stank til sig og meddeeler de deri forvarte Æg samme. Æggeskallen haver subtile Huller, ligesom den ere Svedehuller paa Menneskets Hud, derigiennem uddunster Ægget, og altsaa bliver det paa nogen Maade tomt. Saasnart et tomt Rum er forhaanden, trænger Luften ind, og derved skeer saadan Forandring ved den gandske øvrige Masse. Vi seer, at naar en Bouteille med Viin er ved tilsluttet, og legges saaledes, at Vinen gaaer over Proppen, og derimod den liden Luft, som indtager det tomme Rum i Bouteillen, drives igjennem Vinen til Siden eller ogsaa til Bunden, af Flasken, saa holder saadan Viin, naar ellers Proppen er god, at Vinen ikke kand uddunste, sig god i nogle Aar; men dersom Bouteillen settes lige op, Proppen svinder ind, og Luften kand indtrænge, bliver den suur paa faa Uger. Samme Beskaffenhed har det med Æg. De uddunster, følgelig bliver de ikke fulde, Blommen synker efter sin Tyngde, legger sig ved Siden. eller Bunden af Ægget, og bliver af den indtrængende Luft bragt til Forfulelse, faaer en heslig alkalisk Lugt og Smag, og bliver derved ubrugelig Derfor har man, som sagter, optænkt adskilligt til deres Bevaring. Foruden ovenanførte Middel, nemlig Salt eller Aske, har Hr. Reaumur i det Kongl. Franske Academies Memoires for 1735 lært os endnu en anden Maade, og vil forsikkre, at Æg derved kand holdes over Aar og Dag ligesaa friske, som de nyelig vare komne fra Hønsene. Heele Kunsten bestaaer deri, at man smelter reen og ikke ilde lugtende Talg, hvortil den af Faar eller Beder er den beste, dypper og overdrager friske Æg dermed. Herved hindres, at Æggene ikke uddunster, men bliver bestandig fulde, følgelig kand ingen Luft trænge ind og forandre dem. Vil man blande noget Vox iblant Talgen, bliver det saa meget desbedre. Fordelen selv lærer enhver, at Æggene maae overtrækkes fuldkommen og overalt, derfor kand paa de tvende Steder, hvor man holdte Ægget til at neddyppes i den smeltede Talg, siden lades nogle Draaber. Naar Æggene skal bruges, lader Talgen sig letteligen tage af Skallerne ved varme. Vand, hvilken derfor ikke er spildt, men kand anvendes til sit behørige Brug. Skal dette Experiment lykkes, da udfordres, at Æggene saaledes dyppes over med Talg, imedens de endnu ere gandske friske, ja om mulige er, samme Dag som de ere gjorte, hvilket med ringe Umage kand lade sig giøre af enhver Huusholder, der selv holder Høns, og ellers af andre meget læt. Hr. Reaumur erindrer ikke, at Æggene her, ligesom ved ovenanførte Midler, skal fra en Tiid til en anden vendes, hvilket dog er en Nødvendighed; thi, som sagt er, hvis Blommen, kommer af sin Middelpunkt, og anlegger sig ved Skallen, saa bliver den forandret, det er derfor nødigt, at man setter de saaledes med Talg overdragne Æg i Asken, og vender dem nu og da Samme Skribent udvider Nytten af denne Ægge=Forvaring endnu saavidt, at han meener at vi paa denne Maade kunde bringe allehaande rare Fugle Æg fra fremmede og langtbortliggende Steder og lade dem siden udklekke i vore egne Lande; thi paa saadan Maade at overbringe nogle Dosin Æg vilde ikke være saa bekosteligt og besværligt, som at transportere en eneste Fugl, hvorhos man dog løber den Fare, at den kand døe enten under Veys, eller strax herefter. Men Hr. Reaumur har ikke eftertænkt, at om end disse Æg bleve lykkeligen overbragte og udklekkede, saa forplanter de sig dog ikke videre, naar det sidste ikke skeer af en Fugl af samme Slags, thi deslige Fugle, som ikke udklekkes af deres Moder, eller en anden af samme Slags, klekker selv aldrig ordentligen eller befindes at være dygtige til Avl.