Viborger Samler, 1849-11-20
Ligesom jeg med Smerte har gjennem Rigsdagstidenden, erfaret, at flere Rigsdagsmænd, deriblandt ogsaa Nørgaard, ere optraadte som Forsvarere for den almindelige Stemmeret, saaledes har det imidlertid glædet mig at Deres Velbaarenhed har talt kraftigt derimod, og de 3 mærkelige Ord af Guizot maae enhver Tænkende lægge paa Hjærtet, nemlig: Democrati, Lighed og Folket; bag hvilke skjules Forvirring, der nedbryder alle Skranker og, som De selv saa ypperlig udtrykte Dem, har tjent Mange til Skalkeskjul. Ogsaa jeg paaberaabte mig Guizots Ord (see sidste Stændertidende Side 173), som Modvægt mod almindelig Stemmeret, og jeg kan forsikkre Deres Velbaarenhed, at det er den overveiende Fleerdeel af de tænkende Landmænd, som med Forhauselse frygte den almindelige Stemmeret ikke alene til Rigsforsamlingen men ogsaa for Communerne, hvor man kan tænke sig det Tilfælde, at Skatteyderne kunde overstemmes af de eiendomsløse Personer og beskattes af disse. Prof. David har ligeledes ved sit udførligere Foredrag i samme Retning Krav paa den Selvtænkendes Taknemlighed, tilligemed Danmark Ørsted, Prof. Larsen og andre Flere. Jeg havde modtaget 3de Andragender af de saakaldte 15 Mænds Udgave, men som vistnok havde faaet langt flere Underskrifter, dersom Meningen havde været tydeligere fremsat. J den Anledning underskrev vi med Reservation med Hensyn til Agerbrug og Skattecensus for Valget. Men sandt er det, at Frygt for den almindelige Stemmerets Misbrug her i Egnen har vakt Ængstelighed for Fremtiden. Sluttelig aflægger jeg min oprigtige Tak til Deres Vibhed fra mine tænkende Medborgere, og især fra Deres hengivneste og ærbødigste Holmgaard, den 6te April 1849. Peder Lydersen. Naar Nørgaard taler om Overgreb af de høiere Stænder, da er denne Yttring, efter min Mening, kommen for sildig til Verden, ifølge vor nuværende Tids Aand. Hvo har givet Bondestanden sin sande Frihed, var det ikke Danmarks Hædersmænd, hvo har sørget for dens Oplysning, var det ikke Danmarks lærde Mænd. Men dem som nu vil have Fæstevæsenet hævet paa Statens Bekostning: mon det ikke er for at hæve dem selv mere, end Fæstebonden, Er det retfærdigt, at de Fæstebønder, som nu nylig have kjøbt deres Gaarde, skulle tage Deel i Forrentningen af Statsobligationer for de Fæstebønder, som ikke før vilde kjøbe deres Fæsteeiendom, Jeg troer man skal vogt sig for at kaste Olie i Jlden. – Sluttelig maae jeg bemærke, at jeg skriver ikke for at blive Rigsdagsmand, da jeg ikke vil stille mig som Candidat, men alene af Kjerlighed for Sandheden. Holmgaard, den 6te November 1849. P. Lydersen. Nylig modtagne Oplysninger gjøre det temmeligt sikkert, at de offentligen førte Klager over Urigtigheder i Collect-Regnskabet og over skeet Uret ere ugrundede *). Da det imidlertid er ønskeligt, at der tilveiebringes fuld Vished for, at al Klage, Tvivl og Mistanke kunne hæves, saa har jeg for Amtet andraget paa, at Sagen maa blive undersøgt Man seer nu, at min Opfordring om at godtgjøre hiint Regnskabs Rigtighed har været motiveret, og at jeg altsaa med en saadan Opfordring, ikke har gjort mig, ja, da der er skeet Klager, ikke engang her har kunnet gjøre mig skyldig i Jnsinuationer, der vare en Mand af Ære uværdige", en Beskyldning, hvortil jeg hidtil tag, fordi jeg ikke vilde staae frem som Angiver. Jdet jeg altsaa nu lader Tingen gaae sin egen Gang, skal jeg her først nedskrive følgende Erklæringer: Det til os under 10de f. M. stillede Spørgsmaal maae vi besvare derhen, at Sogneforstanderskabet, men ikke Sognepræsten, som ei dertil var berettiget, og derfor heller ikke tiltog sig den Ret, har uddeelt Alt, hvad der af de os tilsendte Gaver i Korn er blevet uddeelt, altsaa ogsaa de til Jens Knudsen i Hjarbek leverede 6 Skpr. Byg 1 Td. do. Jens Nielsen i LyngsøNiels Jensen i Kjølsen. og mene vi, at vi hertil vare fuldt berettigede. Vel har Comiteen offenligen sagt, at vi til dens Disposition havde stillet de os tilsendte Gaver; men dette er aldeles urigtigt, da der aldrig herom har været Spørgsmaal, men kun om hine Gaver maatte gaae ind under den almindelige Deeling, og saaledes beregnes som henhørende til Collecten, hvad vi indrømmede i det andet Møde i Viborg, som afholdtes om Sommeren, altsaa længe efterat Alt, hvad vi havde at disponere over allerede var uddeelt **). Kun de Præsten personlig tilsendte 55 Rbd. 14 s. vare ikke herunder indbefattede, og var der om disse slet ikke videre nogen Tale, end at Præsten i samme Møde erklærede, at han forbeholdt sig disse til egen Disposition. Sogneforstanderskabet for Vorde og Fiskæk Sogne, den 12te Juli 1849. Anders Bierring. Hans Christensen. Niels Jensen. C. Nielsen. Ch. Christensen. Dhrr. Kjøbmænd Boye og Hagemann og Bogtrykker Wissin*) Det var i Anledning af disse Klager jeg opfordredes til at gjennemsee Regnskabet. ) At vi indlode os paa denne Jndrømmelse, førend den egentlige Deling begyndte, var en Feil.