Berlingske Tidende, 1786-11-01
(Som Fortsættelse af mine tilforn indsendte Efterretninger af 16de August næstafvigte, maae tilføies denne Anmærkning: De her grasserende svare Børne=Kopper blive ved at udbrede sig i de 3/4 Dele af Nordlandet, og bortrykke hist og her endeel Mennesker i blomstrende og beste Alder, fra 1 til 40 Aar. De Navnkundigste i August og September Bortdøde, ere: Amtmand Thorarensens unge Datter paa Mødrevalle Kloster, og en Degn, Student Thorsten Thorstensen sammesteds, foruden andre Almues=Folk. Paa Folkemængdens Aftagelse i en kort Tiid i Holum Stift kan anføres dette tilforladelige Exempel: J et Herred, nemlig Hunevands Syssel, fandtes Aar 1783 Folke=Tallet overalt 2984 Mennesker. Ved Aarets Udgang 1784, 217. Mennesker; men ved 1785 Aars Udgang ikkun 1982 Mennesker. Dog ere siden denne sidste Tiid endnu mange døde, deels af Kopperne og andre Sygdomme, deels og fornemmelig af Sult og Elendighed, hvorom allerede tilforn. De i næstforbigangne samfulde 4 a 5 Ugers Tiid indtrufne Stormvinde fra Nordkanten, Frost og Snee, indtil 1 a 2 Alens Dybde paa somme Steder, haver ei allene ganske afskaaret al Leilighed til at søge Søen og det rigelige Fiskerie, men og gjort Høe=Høsten meget besværlig og ringere end man havde ønsket og ventet, hvorudover Fodermangelen vil paalægge os en Nødvendighed til at nedslagte nogle af de opvoxen de Creature, med mindre vor Herre tilskikker os en mild Vinter, som man inderlig tilønsker vore betrængte Egne. Fortsættelse af den Kongelige Preussiske Besvarelse paa den i Wien udkomne Undersøgelse om Aarsagerne til en Association for Rigsystemets Vedligeholdelse &c. (See disse Tidender for Julii Maaned, Side 55.)J den Kongel. Preussiske Erklæring er der bleven paastaaet, at om man endog antog, men ikke indrømte, at den Badenske Fred havde tilladt Huset Bayern en for samme fordeelagtig Omtudskning med nogle af dets Lande, saa var dog denne Ret ved Teschner-Freden bleven forandret og ophævet derved, at alle Pfalzbayerske Familieforbund, som forbyde enhver Afhændigelse og Omskiftning med de Pfalzbayerske Lande, ere i samme blevne fornyede og bekræftede, under alle de Magters Garantie, som deels have sluttet, deels garanteret denne Fred, og altsaa kunde ingen Omtudskning at Bayern meere have Sted, uden de Parters Samtykke, der fornemmelig havde sluttet denne Fred, nemlig Kongen af Preussen og Churfyrsten af Saxen, samt Hofferne af Frankrige og Rusland, tilligemed det samtlige Tydske Rige, der havde paataget sig sammes Garantie. For at igiendrive denne Paastand af det Kongel. Preussiske Hof, troer man i den Wienske Undersøgelse ikke at behøve meere, end dermed at sammenligne de Grunde, hvormed Gyldigheden af de Anspach=Bayreuthske Landes Forening med den Churbrandenborgske Primogenitur er i Aaret 1778 forsvaret i offentlige Preussiske Statsskrifter, og endelig ved Teschner=Freden bleven fastsat. Heraf drager man i Undersøgelsen de Slutninger: At Churhuset Pfalz havde, saavelsom alle andre Tydske Fyrstel. Huse, efter alle naturlige, borgerlige og Lehnslove, den Ret, at kunne med sine Medlemmers eenstemmige Villie ophæve de gamle Familieforbund, og efter Tidernes Omstændighed give dem en for sig nyttigere Jndretning, at handle med sine Arvelande efter Gotbefindende, og at omtudske nogle af samme, ellers kunde Hs. Preussiske Majestæts Paastand om Gyldigheden af de Anspach Bapreuthske Landes Forening med den Chur=Brandenborgske Primogenitur ikke rimes med sammes Omtudskning imod Lausitz; Contrahenterne og de Gaaranderende ved Teschner=Freden havde ved de Pfalziske Familieforbunds Bekræftelse og Gaarantie hverken bekommet eller forbeholdt sig nogen Ret til at befatte sig med nogen Bedømmelse over Forandringerne i samme, disse Familieforbund vare ved saadan Garantie ligesaa lidet blevne til en Rigslov, som andre Forbund af Rigsfyrster, forbemeldte Garanderende vare. deri ikke interesserte, kun Fyrsterne af Huset. Pfalz. Pfalz. Disse allene, og hverken Keiser, Rige eller de øvrige garanderende Hoffer kunne forlange de Pfalziske Familieforbunds Opfyldelse; naar de indbyrdes vare enige om ikke at giøre det, og at foretage en anden Jndretning med deres Arvelande, saa havde ingen noget derimod at sige &c. Denne her saa unyttig spildte Mængde af urigtige Slutninger og Udledelser af en vrang Sammenligning imellem det Kongel. Preussiske Hoffes forrige og nærværende Paastand, samt det formeentlige Forhold imellem Churhusene, Brandenborg og Pfalz Bayern, er ligesaa lidet, som alle de forrige, anvendelig paa nærværende Omtudskning med Bayern, saa længe det hele Huus Bayern, bedre kiendende sin sande Jnteresse, ikke vil beqvemme sig til den af det Wienske Hof saa ofte foreslagne og saa længe paaarbeidede Omtudskning af de Bayerske Lande, men sammes fornemste Medlemmer meget mere protestere derimod, og ville vedblive sine gamle Familie forbund. Denne for det Wienske Hof saa smigrende Vending kan altsaa ikke tiene til andet, end at det vil bestyrke sine vedvarende Hensigter paa Bayern, og bane Veien dertil, i det man søger, at paabyrde det Kongel. Preussiske Hof Modsigelser, og at bestride samme med sine egne Grundsætninger over tilkommende uvisse Tilfælder. Men ogsaa denne Bestræbelse vil blive frugtesløs, naar et upartiskt Publicum efter følgende korte Betragtninger gjør den rette Forskiel imelem de saa meget forskiellige Tilfælder, som man fra Østerrigsk Side saa kunstig søger at blande i hverandre. 1) HaChurhuset Brandenborg i sine Familieforbund ikke forbundet sig til aldrig at borttudske noget af sine Lande, som Huset Phalz ustridig har gjort, og altsaa havde det første heri friere Hænder; imidlertid er det dog uden Grund og urigtigt, hvad her foregives, nemlig, at Hs. Majestæt Kongen af Preussen havde forenet de Anspach=Bayreuthske Landes Forbindelse til den Brandenborgske Primogenitur med sammes Omtudskning imod Lausitz, hvilket man efter de sande og al kene for det Wienske Hof ufordeelagtige Omstændigheder siden skal gotgiøre og underrette Verden om; hvorfore den her af en saa urigtig Sammenligning imellem tvende ganske forskiellige Gienstande dragne Slutning falder aldeles bort 2) Behøver det Kongl. Preussiske Hof aldeles ikke at indlade sig i nogen Strid med det Wienske Hof, om Huset PfalBayern havde ved Teschner=Freden aldeles mistet den Ret, at giøre nogen Forandring i sine Familieforbund, og fornemmelig at borttudske nogle af sine Lande; man har i den Kongelige Hoved=Erklæring til Rigstænderne allene sagt: at efterat Hs. Majestæt Kongen havde med det Wienske Hof ført en Krig om sammes formeentlige Ret til Bayern og dens Tiltudskning, og efterat dette Hof havde i Teschner=Freden fra sagt sig alle sine Fordringer, og de Pfalz Bayerske Familie forbund, som forbyde enhver Bortrudskring af dets Lande, vare i samme blevne stadfæstede og garanterte, saa kunde ingen Omtudskning af Bayern meere have Sted, uden de Hovedparters udtrykkelige Samtykke, der havde sluttet og giranteret denne Fred, fornemmelig Kongens og Hs. Rigsmedstænders, som de, der væsentlig og fornemmelig vare interesserte for, at det store og vigtige Hertugdømme Bayern, blev ved Huset Pfalz, og ikke kom i et andet mægtigere Huses Vold. Enhver seer her let af Sammenhængen, at det Kongel. Preussiske Hof her allene giør Jndsigelser imod Aftrædelsen eller Borttudskningen af hele Hertugdømmet Bayern eller den største Deel af samme, uden at udlade sig om ubetydelige Afhændigelser. Da Krigens og den derpaa fulgte Teschner=Freds hele Hensigt var: at holde Hertugdømmer Bayern ved Huset Pfalz, til sammes sande Beste og Rigets Sikkerhed, saa skulde denne Hensigt være aldeles tabt, der som det Wienske Hof ved en vilkaarlig Tudskehandel, paa en frivillig eller tvungen Maade, skulde kunne bekomme det, som det den Gang hverken ved Prætentioner eller Krig kunde erholde. Hs. Majestæt Kongen af Preussen og alle Rigstænder havde, og endnu bestandig have en øiensynlig og unægtelig Jnteresse derved, at det saa store Hertugdømme Bayern, ikke kom fra det ældgamle Tydske Churhuus Pfalz=Bayern, til det allerede saa overmægtige Huus Østerrige hvorved af Sikkerhed og den allerede saa meget overveiende Ligevægt i det Tydske Rige vilde tabes. De have altsaa ved den nysbenævnte Jnteresse og ved deres Garantie af Teschner=Freder bekommet en ustridig Ret til at paasee, om ikke alle, saa dog de væsentlige Deeles Jagttagelse af de i Teschner=Freden garanterte Pfalz Bayerske Familieforbund, hvortil fornemmelig hører Hertugdømmet Bayerns Undskillelighed fra Huset Phalz, og deri ikke at tillade nogen vilkaarlig Forandring. Med ingen Grund eller Føie kan man sætte de i en saadan offentlig Fredsslutning og af saa mange anseelige Magter bekræftede og garanterte Pfalz Bayerske Familieforbund, der have været til i mange Aarhundrede, i Sammenligning med Keiser Frederich den Tredies Confirmation paa et af Hertug Albert af Brandenborg oprettet Testamente, der skede alle ne for Sollennitets Skyld og efter den da brugelige Maade, og hvis Jndhold Keiseren ikke engang kiendte, og var ganske uvidende om d). Disse Omstændigheder, tilligemed Huset Brandenborgs Statuta, lade vel ingen Tvivl tilbage, at jo samme til alle Tider har været berettiget til, efter Godtbefindende. 3) Man havde i den Wienske Undersøgelse gierne kunne spare Publicum og sig selv for den Umage, her at oprippe de allerede i forrige Bayerske Krig gjorte Jndvendinger, da samme i de Kongel. Preussiske Statsskrifter paa den Tiid, fornemmelig i Besvarelsen paa det den Gang udkomne Keiser, Hovedskrift, under Titet: "Hs. Keiserl. Majestæts Rettigheder og Forholdsregler, ere allerede saa udførlig og grundiblevne igiendrevne, at man her for Kortheds Skyld allene vil beraabe sig paa samme. dende at forandre sine Familieforbund, uden at være der indskrænket ved den Keiserl. Bekræftelse. Endnu besynderligere er det, at blande i hverandre den saa aldeles forskiellige Beskaffenhed med Churhusene Brandenborg og Pfalz=Bayern, og deraf at udlede urigtige Følger, da Churhuset Branden, borg ikke vil giøre andet, end at forene sine gamle Arvelande med Primogenituren, naar en Linie uddøde, hvilket, som man forhen har viist, desuden ikke er forbudet i de Branden, borgske Familieforbund, men Huset Østerrige derimod vil ved en ulige, skadelig og forvirrende Omtudskning skille Huset. Wittelsbach ved det sig aldeles uvedkommende og af bemeldte høie Huus i mere end 500 Aar eiede fortreffelige Hertugdomme Bayern. - Da der i den Kongel. Preussiske Erklæring er bleven sagt: at det hele Tydske Rige var interesseret i at det vigtige Hertugdømme Bayern blev ved Huset Pfalz, og at dersom det allerede saa mægtige Østerrigske Monarchie skulde blive arronderet ved Tilvexten af dette store og skiønne Land, vilde Ligevægten i Tydsklands Magt ganske tabes, og de øvrige Rigstænders Frihed og Sikkerhed allene hænge af Huset Østerriges Godtbefindende, og at følgelig dette store og mægtige Huus burde lade sig nøie med sine vidtløftige Stater, uden at tænke paa en Erhvervelse, der ei allen maatte foruroelige Tydskland, men endog hele Europa, saa indvendes derimod i Undersøgelsen Side 19de: At da den 18 Artikel i den Badenske Fred var af Riget eenstemmigen bleven bekræftet, og da det forud havde samtykket Omtudskningen af Bayern, saa frygtede ingen den Gang, hverken for Tabet af Ligevægten eller Tydsklands Frihed og Sikkerhed, omendskiønt Huset Østerrige eiede den Gang langt flere Lande, som det siden den Badenske Fred har mistet, og hvorfore skulde man da i nærværende Omstændigheder være saa frygtsom, da Huset Østerriges Arvestater havde lidt en saa betydelig Jndskrækning, og det Berlinske Hof havde paa sammes Bekostning. steget op tilen langt større Magt og Vælde? Udsætter man forestaaende Spørsmaale og Slutninger nogenledes fra hverandre, falder det ikke vanskeligt at besvare samme, og at vise, hvor ugrundede de ere. 1) Er det forhen viist, at den 18 Artikel i den Badenske Fred allene indeholder Kronen Frankriges Tilsagn, ikke at ville være imod en Omtudskning af Bayern, men giver ingenlunde Husene Bayern og Østerrige nogen frie Ret til at borttudske hele Hertugdømmet Bayern, men at samme bliver saaledes, som forhen, indskrænket ved de uophævede Rigsloves og Pfalz Bayerske Familieforbunds forbindende Kraft, og endnu mere ved den dertil komne Teschner=Fred. Riget har visselig den Gang ikke tænkt paa hele Hertugdømmet Bayerns Borttudskning, ellers havde det da ligesaa lidet som nu samtykket der. 2) Har vel Huset Østerrige siden den Badenske Fred af bekiendte Aarsager mistet Neapolis, Sicilien, Lothringen, Schlesien og Servien, men det har derimod, deels indvortes, deels ved Erhvervelsen af Provindsen Toscana og Gallizien saaledes erstattet sig Tabet af disse for det meste langtfraliggende Lande, at dets Magt kan beviislig siges, at være langt større, end paa den Tid, da den Badenske Fred blev sluttet. Skulde det endnu lykkes Huset Østerrige, at foreene den saa vidtløftige, frugtbare, og af en saa brav Nation beboede Bayerske Kreds, tilligemed den samme allerede for det meste tilhørende Schvabiske Kreds med sit Monarchies Hovedprovindser, og at skille sig af med den Svækkelse, som flyder af de langtfraliggende Nederlandes Besiddelse, saa vilde deraf opkomme den største Overvægt i Magt og et næsten fra det sorte Hav til Rhinstrømmen, i en Strækning af 200 Tydske Mile, sammenhængende uhyre Statslegeme, imod hvis samlede Kraft og Styrke de øvrige langt mindre, ufrugtbarere og saa meget adskilte Kredse i Tydskland aldrig skulle kunne giøre nogen Modstand, saa at det i de Kongel. Preussiske Erklæringer med Grund kunde siges, at Ligevægten, Friheden og Sikkerheden i Tydskland vilde da uvilkaarlig beroe paa enhver Østerrigsk Regents fredelskende Tænkemaade. Men naar samme ophørte, naar de gamle Statsmarimer fra Keiser Carl den Femtes og Ferdinand den Andens Tider levede op igien, saa skulde hverken det ved sin Adspredelse svage Rigslegeme eller Huset Brandenborgs *) middelmaadige Magt kunne holde en saadan Østerrigsk Overmagt Mod vægten, men det hele Tydske Rige vilde snart og ufeilbarlig blive det Østerrigske Huses Monarchie. Naar nu en eneste Regent beherskede det saa store, frugtbare, folkerige og midt igjennem Europa gaaende Tydske Rige, tilligemed Ungern, samt en stor Deel af Pohlen og Jtalien, og befandt sig i Spidsen for den talrigeste, meest krigerske og næsten ganske bevæbnede Nation, som den Tydske ustridig er, hvilken nok saa stor Europæisk Magt skulde kunde staae ham imod og hindre ham fra at udføre de Romerske Keiseres og Tydske Kongers gamle Fordringer paa saa mange tilgrændsende Lande, saasom Holland, Schweitz, Jtalien, det forrige Arelatiske, Burgundiske, Lothariske og maaskee endnu andre Riger, Vilde derved ikke hele Europa komme i Fare for at blive et Universal Monarchie? Man sige ikke, at saadant er en Chimære; enhver Upartisk, som kiender Tydsklands Forfatning og indvortes Beskaffenhed, samt de tilgrændsende Riger og Nationer I Huset Brandenborgs Magt er ingenlunde tilveiebragt paa Huset Østerriges Bekostning, som der paa en bebreidende, Maade, og med Hensigt til Schlesien, er bleven sagt i Undersøgelsen, men meget mere ved de Brandenborgske Fyrsters virksomme Klogskab og Rettigheder. Sammes retmæssige Tilvext er langt hellere bleven hindret ved Huset. Østerrige, da det har paa Huset Brandenborgs Bekostning forøget sin Magt, hvilket, om det behøvedes, at Historien var let at bevise. ner og sammes Forhold til hinanden, som seer tilbage paa forrige Tiders Exempler og paa Regenternes muelige og oftetilbagekommende Caracterer, han vil indsee og overbevises om, at under de forhen antagne Omstændigheder er først en Monarchie af Tydskland, og siden et Universal=Monarchie af hele Europa, mueligt og høist sandsynligt, og at dette kun af en modig og virksom Konge af Tydskland, og ingen anden, kan blive udført. Efterat Huset Østerrige har lært at kiende sin indvortes Magt, og sat den paa en bedre Fod, saa ere de Tider forbi, i hvilke en Moritz af Saxen med en haandfuld Lehnsfolk, og en Gustav Adolph med 13000 Svenske kunne tilintetgjøre de store Projecter af Carl den Femte og Ferdinand den Anden, ja maaskee ogsaa den Tiid, i hvilken en Frederich den Anden kunde med sin tapre, men maadelige, Krigsmagt holde det halve Europa Stangen. Da nu forhen er viist, at Ligevægten i Tydskland, ja i Europa selv, vilde ved en Omtudskning af hele Bayern imod Nederlandene gaae forloren, saa kan Churhuset Brandenborg, der naturligviis vilde blive det første Offer, og en Konge af Preussen, vel ikke med Grund fortænkes, naar han ved Constitutionsmessige Midler søger at afværge en i sig selv uretmessig, og imod Rigsforfatningen og Fredsslutningerne stridende, Landomtudskning. - Herpaa heder det videre i Undersøgelsen Side 19de At Spørsmaalet var aldrig om Erkehuset. Østerriges Formerelse, men allene derom, at hvad det paa den ene Side fik, derfor skulde det igjen paa den anden Side give et ikke allene tilstrækkeligt, men endog langt større Eqvivalent end det bekomne, det var ubegribeligt, hvorledes der i nærværende Omtudskning kunde findes en for Tydskland og Europa skrækkende Acqvisition, enten fandt Huset Pfalz sin Regning ved det tilbudne Eqvivalent, eller ikke, var det sidste, saa faldt al Jdee om en Omtudskning af sig selv bort. J første Tilfælde stode Husene Østerrige og Pfalz ikke under noget fremmed Formynderskab, der ei tillod dem, at kunne indbyrdes forenes om, og afgiøre deres fælleds Fordeele. Disse tomme Ordspil og Jgientagelser igiendrives af sig selv ved det forregaaende. Det er forhen viist, hvorledes og paa hvad Maade Omtudskningen af hele Bayern er en for Tydskland og Europa skrækkende Acqvisition. Et endog for Huset Pfalz selv i Henseende til Jnkomster fyldestgiørende Eqvivalent, som Huset Østerrige vilde give det, er endnu intet fyldestgiørende Eqvivalent for det Tydske Riges Sikkerhed, og at det ikke blev udsat for nogen Fare ved den overmaade store Tilvext, som Huset Østerriges indvortes Magt til ved en saadan Omtudskning. Riget og de ved Teschnerfreden Garanderende havde, efter de forhen saa ofte anførte Grunde, en Ret til at tale et Ord med i den uden deres Samtykke forsøgte Omtudskning af Bayern, man maae kalde det Formynderskab eller ikke. Huset Pfalzer, til Lykke, endnu alt for indsigtsfuldt, rettænkende og ædelmodigt tilville indlade sig i en saadan Omtudskning. - Om Huset Østerrige kunde og vilde give Huset Pfalz et fuldkomment Eqvivalent, der havde man fra Kongel. Preussisk Side gierne kunnet lade staae ved sit Værd, og være afgjort, indtil en Tid, naar en Omtudsknings=Handel kom i Gang; men da man ikke har tage i Betænkning at sige i Undersøgelsen, at Erkehuset havde sit til Hertugen af Zweibrücken, i Begyndelsen af dette Aar gjorte Omtudsknings-Forslag villet give Huset Pfalz er fuldkomment og langt større Eqvivalent, end det bekomne, saa kan man fra Kongel. Preussisk Side ikke afholde sig fra endnu eengang, endskiønt ugierne, at berøre denne Gienstand, og at vise det Modsatte af den i Undersøgelsen gjorte Paastand, allerhelst, da man i samme meget nøie vogtet sig for at berøre og besvare den udførlige Kongel. Preussiske Erklæring til Rigstænderne, og det i samme omstændelig indbefattede Omtudsknings=Project af Januarii Maaned 1785. Man troer fra Kongel. Preussisk Side ikke at kunne giøre bedre, end i nedenstaaende Note at meddeel dette Omtudsknings=Project i dets hele Omfang saaledes, som det den Gang af Grev von Romanzow blev forelagt Hertugen af Zweybrücken.) 4) Precis Gune depeche da ministere Inderidladresse i Nr. 6. Lebrbach a Munich, concernant le Plan presiminaire dieschange de la Baviere contre les Pays bes autrichiens, tequlil a et envoye en copie par Nr. le Prinze Gallizina M. le Comte de Romanzow, & que celui ci par ordre de sa Cour en a fat la lecture a S. A. S. le Duc de Deusponts 8 a son ministre Mr. le B. d'Esebeck, en gjon ant, quli sictoir point autorise d'en laisser une copie, & qulil auroia demander de la part de S. A. S. une repense decisive touchanson accession dans Pespace de 8, jours. 1) Demande-tronlecession absolue de la Hante & Basse Baviere, du Haut Palatiner, du Landgraviat de Leuchtenberg, des Duches de Neubourg & Sulzbach dans toute leur etendue, de maniere cependant, que la maison lectorale de Baviere conserveroit a la Diette les suffrages qulelle vexerce duchefde ces Etats, 2) Pour cet offet la maison d'Autriche eft preta ceder ses possessions aux Pays-bas aver tous les avantages, que S. M. L. gagnera par la pair instante aver la Hollande a Perception cependant du Duche de Luxembourg G da Com de Namuur, sous les conditions suivantes, que 3) chacundes den Parties sechargera des dette affectees sur chacundces Etats. 4) Qvil sera reserve a S. M. L. de faire Avolontedes emprunts dans les Pays-bas & de garde non seulemer toutes les tronppes & Partillerie qui Sy trouvent, mais au les trouppes nationales de la Baviere, Electeur ne devanau contraire garder queles trouppes Palatines & Strangeres. & S. M. L. renoncant au droit qulsille Setoit reservediabord de lever des vecrues dans ler Paysbas. 5) Par lecession proposee des Pays bas og donneroit a la maisoElectorate Palatine de Baviere un million de storins pluAf samme sees: "at det Wienske Hof har forlangt af Huset Pfalz Bayern Afstaaelsen af hele Over= og Neder Bayern, af Over-Pfalz, af Leuchtenbreg, samt Hertug, dømmene, Neuburg og Sulzbach, og derimod tilbudet "Huset Pfalz Nederlandene, under Titel af Kongeriget Burgund, tilligemed de af Republiken Holland forventende Fordele, dog med Undtagelse af Luxemburg og Namur, samt 3 Millioner Gylden til raadigt Brug, men derhos forbeholdt sig det hele Artillerie og alle nationale Tropper, saavel i Nederlandene som Bayern, samt den Ret, at kunne bestandig giøre Penge-Laan i Nederlandene. Hvo der har nogen Kundskab om Staterne, samt kan og vil upartisk bedømme deres indvortes sande Værdie, han skal ved den blotte Overskuelse af dette Omtudsknings=Project let kunne skiønne, at det Wienske Hof ikke har tilbudet Huset Pfalz et større, ei heller et fyldestgiørende Eqvivalent, ja ikke engang den halve Værdie af de aftrædende Bayerske Lande. Overfladens Størrelse og Qvadratmilenes Antal, som, naar Jorden er omtrent af lige Frugtbarhed og Beskaffenhed, bestemmer det ene Lands indvortes Værdie imod det andet, er i de til Omtudskning forlangte Bayerske Land mere end dobbelt saa stor imod den tilbudne Deel af Nederlandene. Nederlandenes Jndkomster ere, efter de beste statistiske Beregninger, ikke halv saa store som Bayerns, og altsaa langt fra at overstige samme med en Million, som det saa rundelig heder i Omtudskningsplanen. Folkemængden ler i det høieste lige?).(Fortsættelsen følger.) que ne rapporte la Baviere, & que dans le casseulement et il 7 auroit un excedent de revenus plus considerable Flecteur se chergeroit pro rata des dettes de la Baviere gue 6) Pon slemployeroit pour Procurer a la maison Flectorale la dignits d'un Roi de Bourgegne. 7) Quion payeroit PElecteut pour son consentement 1 1/2 millions, an Ducunmillion & an Prince Maximilian un demi million de flories, Eque 8) cet Schange seroit conclu sous lagerantie de Enpereur & des Cours de France & de Russie. b) 1. De omtudskende Bayerske Lande indeholde 783 Qvadratmile, 1,300000 Jndbyggere og 7 Millioner Gylden. landsherlige Jndkomster. 2. Den tilbudne Deel af de Østerrigske Nederlande har 290 Qvadratmile, 1,200000 Jndvaanere og 2 til 3 Millioner Gylden landsherlige Jndkomster. Denne ikke vilkorlige Beregning kan ei allene gotgiøres og bevises med de berømteste Statistikers Skrifter, saa som en Büschings, Westenrieders, Felbingers og Hermanns. men endog ved tilforladelige og fra Bayern indhentede Efterretninger. Qvadratmilenes Antal, hvorpaa det fornemmelig kommer an ved denne Omtudsknings Bedømmelse, kan let bevises af Landkorterne, saa at der maaskee kun kan blive en Forskiel af nogle Mile. Denne Folkemængdens og Jndkomsternes Størrelse grunder sig paa gode Efterretninger fra Bayern. Folkemængden i Nederlandene angives almindelig i Wien for 2 Millioner, og vilde altsaa, naar Luxemburg og Namur vare fratrukne, beløbe sig til 1,600000 Personer. Men herfra kan man sikkert trække en Trediedeel ligesom fra flere Østerrigske Mandtalslister, hvilket den Østerrigske Statistiker Felbinger selv har erkiendt for rigtig ihenseende til Nederlandene. Jndkomsterne af de tilbudne Nederlande ere her nok ansatte for høie, da samme efter en authentisk Østerrigsk Finants=Etat i Büschings Magazin T. 17 S. 420 beløbe sig i alt med Namur og Luxemburg kun til2, 184000 Gylden.