Aalborg Stiftstidende, 1835-05-30
Hvorledes bedømmes i England de franske Doctrinairet. Det er ikke uden Jnteresse at see, hvorledes oplyste Mænd i England betragte de franske Anliggender for Øieblikket, med Hensyn paa det nærværende franske Ministerium. Vi meddele derfor følgende Uddrag af en Artikel i EdinburglRevier, som man tillægger Lord Brougham. Partiernes nærværende Standpunkt i Frankrig er synderligt og frembyder Analogier med deres Tilstand i vort Land. Det er ikke længere Tid at tale om, hvad endnu for kort siden de Pariser skjønne Aander paastode, at England nemlig havde et Ministerium uden Majoritet, Frankrig en Majoritet uden Ministerium, thi Frankrig har jo dog nu et Ministerium saadan som det er, og et Sammen stod af saadanne Omstændigheder, som have skabt det, kan muligt ogsaa vedligeholde det den Majoritet, det for Tiden har. Ved den nye Præsident, Hertugen af Broglios Tiltrædelse, har Kongens Regjering faaet en vigtig Forstærkning i Agtelse Duelighed og Oplysning. Det er en Statsmand, hvis Grundsætninger et ere tilfals, og som ingen ussel svag Eftergivenhed vil vise, for at beholde sin Post. Hans Meninger ere klare og bestemte, og han holder fast ved visse Ideer, fordi de udgjøre hans Overbeviisning. Jntet i Verden vilde kunde bringe ham til, med Ligegyldighed at opgive dem, for at begunstige Andres; med eet Ord, han er ligesaalidet Mand for at fornægte sin tidligere Færd ved sin senere Handlemaade, som at handle i Modstrid med sine Anskuelser og Følelser. Men kan man sige det samme om hans Colleger, Hertugen alene udgjør ikke hele Ministeriet, han maa slutte sig til andre Mennesker, og disse have visselig ikke Ret til at fordre eller vente samme Agtelse og Tillid af deres Medborgere som han Mænd, som kunne tænke og domme, ville neppe føle sig tilbøielige til at sige om en Forening af gamle Carlister, nylig omvendte Republicanere, Doctrinaire og Moderate af alle Nuancer: "En saadan Regjering huer os, Men Frygt for en Revolution, Vanskeligheden i at sammensætte net Ministerium af rene Ellementer, Partisygen, som foranlediger den evige Kamp i Kamrene, Alt dette lover dette Cabinet, idet mindste en Døgn=Varighed. Da Kamrenes Session allerede er rykket saa langt frem, vil det jo vel maaske holde sig, og, under Begunstigelse af et Slags parlamentarisk Jnterregnum, naae de første Dage af næste Aar. Men, i alt Fald, vil der intet synderligt Godt kunne flyde deraf for Landet, thi dette Ministerium er paa ingen Maade, istand til at byde de Anliggender, det er sat til at lede, Spidsen, og, vedbliver det Administrationen, saa styrter det upaatvivleligt det monarkiske System, som saa heldigt var grundlagt hos vore Naboer, i stor Fare. Det er i Sandhed beklageligt, at maatte kaste Blikket paa de Farer, som svæver over den constitutionelle Sag, en Sag, der dog er af saa megen Vigtighed, ei blot for den bedre Deel af det franske og engelske Folk, men for enhver Frihedens Ven paa hele Jorden. Enhver opkaster med Rette i Frankrig de Spørgsmaale, hvortil nyt tede det Blod, som blev udøst i 1830 og 1832, hvilke Misbrug ere afskaffede, hvormeget ere de offentlige Byrder, blevne lettede, hvad Borgen have vi for, at Præsteherre, dommet, denne Gienstand for Nationens undslukkelige Had ikke vender tilbage. Kan og skal Nationen da nøies med det simple Svar: I have vundet alt det, J ikke have tabt, alt det, J vilde have tabt, hvis de 3 Hæders dage ei vare komne imellem. - Folket har dog vel Krav paa noget Mere!