Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-07-13
Artilleriet har med sin sædvanlige Hurtighed overvundet alle Terrainets Vanskeligheder, har formeret sig til Batterie efterat det havde adspredet Grupperne med nogle velrettede Grana ter, maaske havde Tyrkerne frygtet for at blive drevne ind i Fæstningen, hvorfra vi kun havde været 4 til 6000 Mette borte. De havde sprængt et Krudtmagtin i Luften paa Skraaeningen af disse Høie; det saae prægtigt ud; men giorde ikke nogen Skade. To Jæger=Escadroner havde forfulgt Jnfanteriet; men havde, formedelst Fiendens overilede Flugt og Terrainets Beskaffenhed, ikke kunne komme til at angribe, (nemlig fordi som det allerede er bemærket, Algiererne havde trukket sig op paa Høiderne bag ved Sidi-Ka laf.) Fienden havde ingen Kanoner taget med sig; mange Soldater vare ikke blevne saarede i den Grad at de ikke vare istand til at fægte. Kun een Officeer var bleven farlig saaret; nemlig den anden af Overgeneralens 4 Sønner. 400 Oxer ere blevne gjorte til Bytte, og saaledes er Armeen bleven forsynet med Kiød paa 8 til 10 Dage. Under Fægtningen havde en Østen Vind reist sig, hvorved Convoien, som forlod Palma d. 18de, havde kastet Anker, og nu blev Udskibningen foretaget uden Vanskelighed. Skiærmydsler ne begyndte igien; Tyrkerne viste sig talrigere end tilforn, formodentlig blot for at angribe enkelte Personer, og at plyndre Eqvipagerne. Tilberedelser ere trufne for at angrive Fienden den følgende Morgen ved Dagens Frembrud. (Denne Depesche giver Anledning til mangehaande Betragtninger: Det er ganske rigtigt, at SidiKalaf, hvor Forposterne nu staae, ligge paa Halvveien til Algier, men ligge dertil er Marschen ikke heller vanskelig, og Terrainet bestaaer kun af lave Høie; men naar man passerer Bækken østen for Sidi-Kalaf, saa begynder den høie og næsten biergfulde Position, som omringer Algier, især det høie Bierg (eller Diebel) Bousereah. Paa Erobringen af disse Positioner beroer alt; thi have de Franske først bemægtiget sig dem og faaet deres Artillerie, saa skyde de Algier sønder og sammen; men her kan man ogsaa vente at Algiererne have concentreret alle deres Forskandsninger; i sin Rapport af 19de Juni sande Generalen, at Armeen inden 3 til 4 Dages Forløb vilde rykke frem imod Algier. Dette har han ikke hodet, og man forbauses lidt over endnu den 25de Juni at forefinde hans Hovedqvarteer i Sidi-Ferrusch. Jfald der skulde møde Vanheld, saa vil man maaskee bebreide ham, at han ikke paa Buonapartes Maneer, lige efter Slaget ved Staoneli og imedens Fienden var i Forvirring, strax rykkede løs mod disse Høie, og fordrev Algiererne derfra; thi nu faae disse Tid til ved deres Skjærmydsler at øve sig i at fægte med de Franske og til at forskandse sig. Vare Høidepositionerne først indtagne, saa kunde Artilleriet altid have kommet bag efter. Ogsaa opvækker det en Mistillid, at Depescherne, eller i det mindste Meddelelsen af dem, skiule Tabet, Manglerne og Uveiret, de officielle Depescher omtale ikke heller Arabernes Deiertion, som sidst bleve fortalte.) Alt dette giver sig nu tilkiende af følgende Depescher fra Admiralen; først klager han i en Skrivelse af 23de Juni over Vestenvind og stærke Strømme, hvilke have hindret Convoien, som den 18de var afseilet fra Palma, og som allerede var i Øiesynet, for at løbe ind. Divisionen Rosammel og Blokade Eskadren krydsede for at beskytte dens Ankomst; med 4 Korvetter har han afsendt de Syge og Saarede ved Armeen ialt 358 til Mahon. J en Beretning af 26de, altsaa en Dag sildigere end Generalens omtaler han Fægtningerne den 24de og 25de, og at Armeen var rykket fremad (at sige til SidiKalaf). D. sidske Korvetter vare ankomne; men nu var Vinden bleven saa stærk og Søen gik saa høit, at han allerede har frygtet for Hava rier; derved blive Udskibningerne forhindrede, hvilket dog ikke kan vare saalænge indtil man kan lide Mangel; imidlertid har han sendt Generalen 60,000 Kilogrammer Tvebak. Dog kan der snart blive Mangel paa Levnetsmidler. Han forventer Tilførsel for to Maaneder fra Toulon, hvorfra han har forlangt den, og fremfor alt behøver han Tvebak, da man ikke kan bruge Mee let. Vand kan ikke faaes der, hvorfor han ogsaa har forlangt det fra Toulon. Saavidt Admiralens Rapport. - Man erfarer forresten at 3 Orlogskibe og 11 Fregatter vare afseilede fra Bugten ved Sidi Ferrusch for at krydse fra TorreChika til Algier; ifølge en ældre Rapport, som nu siges først at være ankommen, tilstaaes at en Storm har raset den 16de, som er et uhørt Phoenomen i Juni Maaned paa Kysten af Nordafrica; der skal være faldet saameget Regn, at Soldaterne maatte tænde Jld for at varme sig (og dog klager Admiralen over Vandmangel). Man taler vel om at Armeen var rykket betydeligt frem og Admiralen selv havde formodet, at Armeen maatte den 26de Juni være kommen til Murene af Keiserslottet (men denne Formodning er ikke bleven stadfæstet; desuden maae der forefalde Dommedags Slag inden de Franske kunne trænge frem ved de Positioner, som Algiererne nu have inde, eller ogsaa disse maae fægte som nogle Hosckoner). Man er meget misfornøiet i Paris med Depescherne; finder at de ere uklare, og at de indeholde Modsigelser. Saaledes melder Generalen: at der er Vand i Overflødighed, og Admiralen maae sende Skibe til Toulon for at hente Vand; hiin meldte i sin første Rapport at derkun vare faldne 32 Mand, imedens Moniteuren indeholder et Privatbrev, som taler og 200. Men det er man enig om at ved Fægtningen ved Stadneli fik Algiererne dygtig Børst. Deres Tab anslaaes til 1200 Mand, og de skulle kun have foretaget Angrebet for at holde Araberne i Aand.