Berlingske Tidende, 1812-02-24
- Følgende er den hidkomne Beretning om Maaden paa hvilket Hs. Majestæts Keiserens og Kongens Fødselsdag er bleven høitidelige holdt af de franske Krigsfanger i Valley-Field i Schottland den 15de August 1811. For at vedligeholde en fuldkommen Orden, udnævnte de Fangne og Commissarier. Det eenstemmige Valg faldt paa de Herrer Dumoustier, Marine=Administrateur; Morcal, Marschal des Logis ved de 2det Chasseurregiment, og Paulon, Handelsmand fra Jsle de France, som indrettede Festens Ceremonier paa følgende Maade: Den 15de om Morgenen, som Fangehusenes Dørre bleve aabnede, spillede Musik=Corpset, der var opstillet i en af Gaardene, adskillige Symphonier. En af Commissarierne udtrykde sig derpaa saaledes: Franske, den høitideligste Dag er idag oprunden for os. Det er den uovervindelige Napoleons, Frankrigs Hæders, Folkets Faders Festdag. Mindet og ham være stedse indgravet i vore Hierter, Forener Eders Glædesraab med mit, og lader os gientage Navnet Napoleon den Store! Derefter spillede Musikken Napoleon den Stores Marsch, componeret af Hr. Chirmer, Chasseup ved det 2det Regiment, og det Udraab: Keiseren leve! gienlød fra alle Sider. Om Middagen befilerede 300 Militaire og Søemænd, alle i Uniformer, under Anførsel af Hr. Gauthier, Marschal des Logis ved 8de Dragon-Regiment, i Parade, i det Musikcorpset marscherede foran Keiserens Beste, forfærdiget af Herve fra Rennes, blev baaren Triumph, i Midten af 2 Spaliers, som Jnfanteriets Soldater, Dragonerne, Chasseurerne, Jnfanteriet og Søemændene dannede ; de øvrige Fanger fulgde i høitideligt Optog. J denne Orden gjorde man 3 Gange Touren omkring Fangehusene, under det udraab: Keiseren, leve! Keiserinden leve, Kongen af Rom leve! Fangerne dannede herpaa en stor Kreds, og Hr. Dumoustier holdt en Tale, hvoraf følgende er et Udtog Vi forsamle os idag, for at festligholde vor uovervindelige Souverains, Napoleon den Store, Fødselsdag. Venter ikke, at jeg vil tilbagekalde hans Heltebedrivter i Eders Erindring! Er ikke hele Verden fuld af Hans Ære, Fra Pol til Pol er Marengos, Austerlitzes, Jenas og Friedlands Seiervinders Navn tilbedet, frygtet og respecteret. Hans Hiertes dyrebareste Ønske var stedse at forene Oliegrenen med de Laurbær, hvormed hans Pande er prydet. Et Øieblik trode han sine Ønsker opfyldte, intet Offer var ham for dyrt for at sikkre hans Folk Held og Verden Fred. Dog, en blodig Krig opstod paa nye, intet kunde imodstaae hans uovervindelige Phalanxer, anførste af denne Helt kunde Seiren ikke være tvivlsom Vore Finder forsvandt. Efter Talen spillede Musikken adskillige Marscher. Herpaa begav man sig under en Telt, hvor en Banquet var anrettet. Hver Fange indtog den Plads, der blev ham anviist, og de 3 Commissairet gjorde Honeurs hver ved sit Bord. Telten var smukt decoreret. Hs. Najestæts Buste stod paa en Piedestal i Baggrunden med den Jndskrivt: "Han er Ulysses i Raad, Achilles i Kamp." Over Büsten var en Laurbærkrone og Guirlander, som gik omkring Teltets Jndre, omslyngede den. Ved Deserten udbragdes følgende Skaaler: Af Hr. Moreal: Paa vor udødelige Keisers Opholdelse, hvis Genie og høie Jdrætter udgjøre Verdens Beundring, Maatte denne store Mand, sit Aarhundredes Hæder, leve længe for sine Folks i Lykke, Frankrigs Vel og den store Nations Fienders Tilintetgiørelse! Af Hr. Dumoustier : Vor Durchl. Keiserinde Marte Louise. De høieste Væsen bønhøre vore ivrige Ønsker for hendes kostbare Dages a lange Varighed! Af Hr. Poulon : Hs. Majestæt Kongen af Rom, Han ligne sin høie Fader i Raad og i Kamp; han besidde vore dyrebareste Souverainers Dyder og skabe Frankrigs Lykke Hver af disse Skaaler ledsagedes af et trefoldigt Hurra og en Symphonie. Siden udbragdes følgende Skaaler: "For Generalerne i Land= og Søe=Magten og de Brave som kiæmpe under deres Befalinger: - Napoleons og Louises Formæling! Maatte disse Navne, som den retfærdige Himmel har indgravet i vore Hierter, forplantes til Efterverdenens Lykke! Vore fraværende Venner: Den ømme Kierlighed, som knytter os til alt det, der er os meest kiært og dyrebart, Vore Venner, De vide at Vi ingensinde i Vor Ulykke forglemme dem, Til Deres Majestæters Ære bleve flere Hymner og Sange afsiungne. Kl. 3 skulde en Ballon opstige, men Veirliget forhindrede det. Det blev udsat til den 18de. Da man gik ud fra Teltet viste Fangerne den største Glæde. Uagtet det regnede, opførte man adskillige Dandse. Da endelig Timen var kommen, at de Fangne igien skulde ind i Fangehusene, udbredte de engelske Soldater sig i Gaardene, for, efter Sædvane, at føre Fangerne tilbage. De forhavsedes over den almindelige Glæde, som herskede, og vovede ikke at hindre eller styrre den Fangerne vendte eenstemmig tilbage til Fangehusene. Saasnart de vare i det Jndre af samme, vare Vinduerne, Gitterne og Stængerne i et Øieblik besatte med Lys. Fængslerne syntes at være i Brand. Nu hørte man paa nye patriotiske Sange og det gientagne Udraabt Keiseren leve Festen varede fra 15de til 18de med samme Frosind. Den maatte krones med en Ballons Opstigen, en Bouquet, som Fangerne forbeholdt Hs. K. K. Majestæt. Kl. 2 1/2 formerede Tropperne 2 Spaliers. 2 Medlemmer af Æreslegionen, ledsagede af 2 Marechaux de Logis, Sergeanter og Corporaler, samt den hele Musik, afhentede Hs. Majestæts Buste, og har den igiennem den af Fangerne dannede Kreds, under det Udraab: Keiseren leve! Man begav sig til det bestemte Sted. Ballonen gik op og hævede sig majestætisk med den Keiserlige Ørn, som i sine Kløet holdt den franske og østerrigske, samt de andre venskabelige og med Reiseren allierede Magters Ørne. Da Ballonen steeg, lod det eenstemmige Udraab: Keiseren leve En stor Mængde Skotlændere holdt Biergene omkring Fangehusene, i besatte. De hilste Ballonen og Fangerne med Glædesraad. Arevstaten til 11 engelske Mile, og faldt i Nærheden af Edinburg. Festen endtes med Dandse og andre Legemsøvelser. Den største Orden og bedste Anstand herskede i alt disse 3 Dage. Fangehuset i Valley-Field, den 20de August 1811. Dumoustier. F. Moreal. J. B. Paulon.