Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-05-28
Det er en antagen Skik hos Konstdommerne at begynde alle Bedømmelser over de skotske Noveller med nogen Forundring over Forfatterens Frugtbarhed. Men intet kan være kjede ligere end Beundringen af enhver Deel af samme Særsyn, og vi maa aabenhjertet tilstaae, at vi siden nogen Tid have aldeles ophørt med at beundre Sagen. J Sandhed, naar vi maa yttre et Slags Forundring, saa er det de løse Materialier, hvoraf hans sidste Arbeider ere sammensatte, og saa langt fra at føle nogen Forbauselse over at Svangerskabstiden kun er tre Maaneder, vente vi derimod at see hans Fostere fødte endnu hyppigere og i Kuld af en halv Snees af Gangen. Vi begynde nu at ansee Sir Walter Scotts Læsere for langt beundringsværdigere end hans Værker. Kort, Sagen er virkeligen dreven forvidt. Man har kun et Exempel paa et Menneske, der med Held har fortalt 1001 Fortællinger, og det er den vidtberømte Prindsesse Scheherezeade; men da Sultanen sandsynligen vilde betegne hver Afsmag for hendes Arbeider med Sværdet - da Straffen for hendes Udduelighed var Forliiset af hendes Hoved, saa blev denne underholdende Dame naturligviis holdt paa qu vive og slumrede aldrig under Udførelsen af hendes lange Arbeide. Hvert Forsøg at beile til denne Prindsesses Navnkundighed ansee vi altsaa for høist voveligt, hvor Sværdeggens levende Spore ikke er tilstede, for at forøge Livfuldheden og formindske Frugtbarheden hos Fortælleren, og skulde Waverley's Forfatter have fattet det Forsæt, at levere os Tusind og een Fortællinger, saa bede vi ham at afstaae derfra, skulde han end have tilbagelagt den halve Ver til Maalet. Det er næsten Alle vitterligt, at denne Forfatters Genie ikke holder Skridt med sin Pens Hurtighed og det vilde være forunderligt om den gjorde det, uagtet hans maadeligere Arbeider havde mødt en Yndest og Lykke, der uden Tvivl opmuntrer ham til at vedblive at levere lette Værker stans pede in uno naar Almeenheden vil læse, hvorfor skulde han da ikke skrive, Saa stærk er imidlertid Forbindelsens og Vanens Magt, at naar Folk først har føjet Jdeen og Fortræffelighed til et Navn, varer det længe førend den kan blive overbeviist om, at Tingen aldeles har tabt de ypperlige Egenskaber, som oprindeligen anbefalede den samme, - saaledes vedblev den pippinspisende Verden at nyde og anbefale deres gyldne Pip piner, længe efter at de vare udartede, og da de havde bidt deres Tænder fordærvede, unddredes de over, at de gyldne Pippiner vare ikke saa velsmagende som de forrige, men aldrig drømte de om, at de tracterede sig selv med indenlandske Frugter, den indfødte Yppigheds og vor egen Bunds frivillige Frembringelser. De skotske Romaners Beundrere ville en Tid lang læse saadanne Arbeider, som St. Ronans Kilde, Abbeden, Klosteret a. uden at opdage at de gjennemløbe Bøger af samme Præg og Classe som "Minerva Press, og at Waverley Forfatters Genie er udartet til de circulerende Bibliothekers almindelige Sammenjaskerie. Men disse Opdagelser, skjøndt sildige, ere sikkre - Folk spise ikke bestandigen Skovæbler under det bedragerske Navn Pippiner, og den Dag vil komme, dersom Forfatteren vedbliver at følge sin nuværende Bane, da de indbydende Ord paa Titelen ved Waverley's Forfatter, ikke ville anbefale et ubetydeligt Arbeide til offentlig Opmærksomhed.