Berlingske Tidende, 1767-09-25
Den 13de Augusti. Under 19de Julii sidstleden har kongen udgivet en Erklaring, hvorved alle de Godser, som have tilhørt Jesuiterne, underkastes Tiendes Erleggelse: deringen grundede sig paa 2 K. General Procureurers Bekende i Sagen. – For at sætte Kongen desto bedre i Stand til at dømme i denne Sag, have 21dste og Capider for Peimatial-Kirken af Toledo, i den hele Spanske Fastheds Navn, overgivet bemeldte General-Procurenher en Forestilling, dateret 1ste Julii ds., hvorudi de vii, hvor vel Jesatterne have vidst at undsnige sig fra at be sale Tiende, hvad enten det var den Territortale, den Personelle, den Pavelige, sa endog til deels den Canoniske, og det fornemmelig formedelst udvirkede Breve af Pant III. 6 Aaret 1549, af Mr. IV. den 19de Ang. 1561, og af Georgius XIII. den 1ste Jan. 1579. Capitlet fremfører i denne Materie et Brev af Konge Phillip 111, til Paven, dateret Walladolid den 30te Mart. 1603, hvorudi denne Konge klager over, "at Rigernes Castille og Leon Geistlig Stands Procuratorer have forestillet Hs. M., at de Religiense af Jesu Sælskabet, i det at de havde erholdet Privilegier, som undtog dem fra at betale Tiende af den store Mængde Godser, som deres Collegier og Novictat-Huse besagde, tilegnede sig til deres Profit en vigtig Deel af Tiende Jndkomsterne; og at de med Tiden ville ufeylbar tilegne sig mere og den største Deel, til Fornærmelse saavel for Kirkerne og deres Betientere, som for den Deel Kongen af Tienden tilkommer. Disse Privilegier, (siger bemeldte Konge videre, vide de saa meget mere at anvende til deres Fordeel, som de, i Henseende til Tiende-Friheden, kunne daglig erhverve sig flere Godser. Jndseende altsaa den Uret, som i mange Henseender flyder heraf, saavel imod Republiken i Almindelighed, som imod Geistlig Standen i Særdeleshed, have Provincial-Stændernes Procureurer adskillige gange anholdes hos mig om, at Bod maatte raades paa denne Misbrug; men disse Døds Midler ginge over Styr endog da, naar de stode paa Nippetageling: J det Øyeblik, naar en Beslutning skulle giøres, vidste Sælskabet at giøre den tilintet; det forstyrrede den ved at foreslaae Forliig, og man forligede sig; men Virkningen af disse Forliig blev aldrig anden, end at forhale Sagen og vinde Tid, for dog at undsnige sig fra at betale. Men disse Stænder have derfor ikke mindre i lang Tid paastaaer, at disse Privilegier maatte igienkaldes, eller i det mindste indskrænkes, og har Eders Hell. i disse sidste Aaringer overdraget visse Dommere, at drage Omsorg for denne Sag, hvilke ogsaa nu undersøge den. Endog disse Dommere have begiært, at jeg ville staae dem bi, og hielpe dem i den Kiendelse som var at fatte: Men som jeg stedse, saa ofte som denne Materie har været paa Bane, har befundet, at disse Privilegier vorde almindeligen anseete at være høyst fornærmelige, og at de daglig føde Uretfærdigheder og Processer af sig, saa skulle jeg ansee det for en særdeles Føyelighed, (saveur,) og for en stor Fordeel, at Eders Hell. forordnede, at de bleve indskrænkede og rettede efter den Canoniske Rets Fo- Efter dette Brev, som saa livagtig bereskrift a." skriver den sidige, hurtige og immer til sit Maal førende Egenskab, som man igien kiender hos Jesuiterne, forestiller Capitiet: "At Pave Clemen VIII til hvem dette Ster blev skrevet, døde førend han kunne resolvere i denne Sag, men at hans Efterfølger Leon K., tog Deel i Hs. Catholske Mis. Bekymring, og ønskede en gang for alle at giøre Ende paa de Processer, som giorte saa stor Opsigt, befaldt derfor den Henskydelse, som Forsamlingen af den Spanske Geistlighed havde gjort til Holset i Rom, for at see Sagen bilagt, og af egen Drift, samt efter beste Jndsigt forordnede: At efterdags skulle Jesu Sælskabet, dets Huse og Collegier betale, i Steden for den strange Tiende, en tyvende Penge af alle deres tiendebare Godser og Effecter, saavel af dem de allerede besadde, som af dem efter den Tid maatte vorde dem testamenterede &c.; men af alle de Godser som de i Eftertiden tilkiøbte sig eller af andre forpagtede, skulle de erlegge den hele Tiende: Endelig at herudi ingen anden Undtagelse skulle gielde, end deres Collegiers Haver, beliggende inden Byernes Strækninger, og det dertil hørende lille Huus paa Landet, hvilket endog skulle være indbegnet og ikke større end paa 4 Aare. Brevet herom blev udsærdiget den 23de April 1605, faa Dage førend denne meget hellige Paves alt for tidlige og bedrøvelige Dødsfald. Men Jesuiterne forstøde paa ny at udvirke et Breve af Gregorius XV. dat. 15de Febr. 1622, i Kraft hvoraf de ikke mere, end Tiggermunkene, (les Religiens Mendians, vare pligtige at erlegge Tiende. Dog blev dette Breve den 20de Novbr. 1623 igienkaldet og forkastet af Urbanne 11., af hans egen Drift og Villie. Endelig, og paaret alle disse Forbudde, tilegnede Jesuiterne sig dog uendelige Undtagelser, saa at Geistligheden af Bispedommet Toldnøddede til den 12te Sept. 1639, at indgaae et nyt Fornig, som var ligesaa fordrelagtigt for Jesuiterne, som fornærmeligt for Geistligheden, og af hvilket en iblant de fornemmeste Vilkor var denne: At Jesatterne skulle erlegge, som Tiende, en tredivte Penge for alle deres tvende eller i Fremtiden erhvervende Godser, med hvad Adkomst de end besadde dem, og hvad enten de selv eller deres Forpagtere, brugte dem s. – Efterat have overveyet denne Capit leie af Toledo Forestilling, og andre Aarsager, har Kongen nu forordnett, at det skal tilkiendegives Forvetterne over de Godser, som ere frataget det Sælskab som nævnede sig efter Jesus, at alle disse Godser i Almindelighed, henhørede til nogen af dette Salskabs Huse, og som ere i Hs. ange. Lande, bestaaende, skulle efterdags være underkastede, Tiende og første Grøde, at erlegges ganske og uden mindste Afkortning til dem, som med Rette bør oppehave sammene. J øvrigt er det nu opdraget den K. General Skatmester at have Jndkomsterne som Jesuiterne hidindtil have bendet.