Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-12-12
Berl. Tid har Efterretninger fra St. Croix af 29 October. Der var Udsigter til at en god Sukker høst vilde holde Planteren skadesløs for de forøgede Driftsomkostninger. (H. Av.)"Norsk Rigstidende", meddeler en Erklæring fra Lieutn. Danckertsen i Anledning af den ham givne Opfordring til at yttre sig om de norske Frivillige i den danske Armee, hvori det hedder: Saavel i norske som danske Blade have de Normænd, der i Sommer tjente som Frivillige i den danske Armee, været opfordrede til selv at erklære, hvorvidt de have været utilfredse med den mod dem udviste Behandling, og specielt har Morgenbladet i dets Nummer af 9. Nov. nævnt Underts, og Lieutn. Harboes Navne paa en Maade og i en Forbindelse, der gjør længere Tavshed fra vor Side saagodtsom umulig. – Jeg føler mig derfor opfordret til, for mit Vedkommende, at erklære - hvad jeg sikkert troer, at samtlige Frivillige ville være enige i – at vi af alle Danske, saavel Foresatte og Kammerater som andre, bleve behandlede med en Velvillie og Forekommenhed, der intet efterlod at ønske, der gjorde os det tungt at forlade Danmark, og der, idetmindste hos mig, vil blive i uudslettelig Erindring. - Men paa den anden Side mødte vi ogsaa overalt, hvor vi paa nogen Maade kom i Berørelse med Armeens Overbestyrelse, en paafaldende Uvillie, hvilken vi, netop fordi den ikke gik ud over nogen enkelt, men over samtlige Normænd, ikke kunde forklare anderledes, end som Følge af Antiparhi hos denne mod den norske Nation. Det vil imidlertid heraf kunne skjønnes, hvor ubeføjet den Paastand er, at den Behandling, hvorfor vi have været udsatte, skulde kunne vidne om nogen Uvillie hos det danske Folk mod Normændene, tvertimod erfare vi oftere, at de Danske vare ligesaa forundrede derover som vi, og navnlig var der saa eller ingen blandt vore Kammerater, der ikke yttrede sin Misbilligelse over, at ikke Harboe og jeg - der havde deeltaget i Affærerne den 28. Mai og 5. Juni bleve dekorerede, uagtet vi af vore Chefer dertil vare indstillede. Vel har Krigsministerens Adjutant, Hr. Lehmann, og efter ham Fædrelandet, tilladt sig at benægte Rigtigheden af dette Faktum; men Beskaffenheden af denne Benægtelse vil forhaabentlig for enhver blive iøinefaldende, naar jeg herved erklærer, at saavel vor Bataillons som Brigades Adjutanter inden Revnen og Ordensuddelingen den 18 Sepbr. oftere have omtalt for os vor Jndstilling af de respektive Chefer, at vor Bataillonschef Major v. Ræder, da jeg efter Revnen tilbragte Aftenen hos ham temmelig skarpt yttrede sin Misbilligelse og Beklagelse over vor Tilsidesættelse, hvori han erklærede sig fri for Deeltagelse, da vi af ham vare indstillede til at erholde Dannebrogordenens Ridderkors; hvorhos hans Adjutant til ydermere Overbeviisning gav mig til Gjennemlæsning en i Ordrebogen indført Kopie af Hr. Majørens Jndstilling, at vor Brigadechef, Major v. Schleppegrell, i sine Adjutanters Overvær, ligeledes har forsikkret os, at vi af ham vare indstillede til Dekoration, og at Hr. Generalen, da vi indleverede vore Ansøgninger, om Afsked, endog opfordrede os til at vente nogle Dage, for at vor Udnævnelse imidlertid kunde foregaae, og derved raades Bod paa den mod os udviste Tilsidesættelse. - Selv maa vi imidlertid vedkjende, at vi deelte denne Skjebne med flere af vore danske Kammerater, der fuldivel havde gjort deres Pligt i Kampen som vi."