Aarhuus Stifts-Tidende, 1799-02-06
Indenlandsk. En ædel Handling. Dagen før Juledag sidstleden var en Mand seilet udfra Strynøe med en Jolle for at besørge et Ærinde i Marstal. Dagen tilforn havde der ved stille Veir været en tynd Jis paa Havet; men om Natten var den ved Blæsten reven op fra Strynøe og havde sadt sig langs med Ærøe. Da han kom til Jsen, var det ham umueligt at arbeide sig derigiennem, og maatte altsaa krydse tilbage imod en heftig Nordostrind. Jmod Aften blev Blæsten haardere; Vandet, som slog ind i Jøllen, frøs strax og gjorde den tungere; hans Kræfter udmattedes af at roe imod Veiret; og det syntes at blive han næsten umueligt at naae Landet. Da man blev det vaer paa Stryn, løb syv raske unge Mænd til Stranden, for at komme ham til Hielp. De trak en lille Baad i Vandet, hidsede Seil og naaede ham hastig, da de havde Vinden med. Nu steeg 2 af dem over i hans Jolle de gav ham og en Seilstage, som han behøvede, og som de troede at kunde undvære, da de meente, at de le kunde roe den korte Vei tilbage; og ved den Hielp han fik lykkedes det ham omsider at komme i Land. De 2 som blev tilbage i Baaden, roede na af alle Kræfter. Men da Stormen var dem imod, saa drev de bestandig tilbage; Vandet slog ind til dem, og fyldte snart Baaden med Jis, og da Natten faldt paa, nødtes de til at opgive Haabet om at kunne naae Landet. De maatte drive for Stormen, som snart satte dem ind i Jsen Sydost for Langholm. Her saae de intet andet end Døden sk. sig. Jsen voxde bestandig til omkring dem, og truede med at knuse Baaden; dog var den endnu saa blød, at de ved Furke og Aarer som de havde med, kunde bestandig bryde Jsen og holde Baaden fric. Under Dødens Angest og en skrækkelig Kulde tilbragte de der den lange stormefulde Nat. De hidsede Seilene, for at de des- bedre kunde sees, og faae Hielp, naar Dagen kom Mod Dag begyndte det at snee; men lykkeligviis blev Veiret igien klart et Par Timers Tid Juledags Morgen, for den stærke Snee begyndte. De brave Marstalske Søefolk, som Dagen tilsorn havde seet den lille Jolle i Forlegenhed paa Søen, og allerede tænkt paa at komme den til Hielp, fik nu Baaden at see i Jsen. Og strax besluttede Endeel af de dristigste og raskeste iblant dem at forsøge alt muligt, for at redde disse Ulykkelige. Otte Mand satte en stor Jolle paa en Slæde, trak den over Jsen, hvor den kunde bære, brød Jsen, hvor den var for svag; men med alt deres Arbeide kunde de ikke komme nær til Baaden. Atter lige saamange forsøgde det ligesaa forgieves paa et andet Sted. Endelig lykkedes det for otte andre at komme Baaden, saa nær, at de kunde raabe til den. Med inderlig Glæde erfarede de nu, at de alle vare i Live og endnu havde Kræfter nok til at kunne krybe til dem over Jsen. Med en Aare under sig forsøgte de at undgaae Døden ved at give sig i den yderste Fare; thi Jsen var nogle Steder saa tynd, at de kunde trykke den igiennem med en Haand. Men Forsynet havde besluttet at redde dem. De kom alle lykkelig over til Jollen; og kunde nu forfriske Kræfterne paa de Levnetsmidler, som de gode Folk fra Marstal havde taget med til dem. Endogsaa dette havde de maattet undvære i den skrækkelige Nat, da de et havde givet sig Tid til at forsyne sig med det allermindste, inden de tog hiemme fra. At fem unge, brave Mænd saaledes ikke bleve Offer for deres Lyst til at hielpe deres Medbrødre, at ikke derved saa mange Koner ere blevne Enker, saa mange smaae Børn faderløse, alt dette skyldes den ædle Jver, hvormed de dristige Marstallere kastede sig i Faren, for at redde deres Medmenneskers Liv. Da de vare blevne biergede, tilbød de af Taknemlighed al den Betaling derfor, som de kunde give; men de ædle Mennesker, som havde hiulpen dem, svarede: "at ingen Tilbud af Penge kunde have bevæget dem til dette vovelige Foretagende; de havde kun gjort det for at redde deres Liv; dette var skeet, og anden Belønning vilde de ikke have." Men stedse skal den ædle Handling bevares i en taknemmelig Erindring hos de Frelste og deres Venner, og enhver, som hører derom, vil beundre og elske de brave Marstalleres Menneskekierlighed og Mod.