JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-28
Antallet af Svenske Skibe i Forpommern var i Enden af Aaret 1804 steget til 400; de nybygte vare 40.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-28
Den Bayerske Kronprindsesse skal have i aarlige Naalepenge 300,000 Livres, og en Enkepension af 500000 Livres. Til Nordmændene. (Jndrykket efter Begjering.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-28
Den mandige og frimodige Tænker, Dannemarks og Norges oprigtige Talsmand og Ven, Tyge Rothe, har 1788 givet os Nordmænd følgende Paamindelse, som unægtelig fortjener at blive end mere bekjendt. Eet kræver Dannemark af Norges egne Sønner, hvilke vandre om i Hovedstaden, enten som Embedsmænd, eller i anden Forfatning. Kravet er, at De i høie Maader skulle være troe mod Landet, hvor De fødtes. De skulle være troe mod Folkenes Velfærd, men og mod Folkets Ære. Hørtes De at prale med Ufornuft, og med Forsæt at haane Dannemark, De vare da ikke høimodige, som sande Nordboer; De vare ikke broderligen hulde imod os. Hørtes De at klage mere, end ret var: De viste da ikke den blide sønlige Godmodighed, hvilken fra ældste Tid af lyste frem i Nordboes Character, og bandt ham til sin Konge, som til en Fader. Men hvad, om De for at være tekkelige, og for at efterjage Fordeele, ja end- og den tomme Rang, biefaldte uretfærdige Domme over Norges Folk, Hvad, om De kunne tie, naar der sagdes, at det ædle Folk har Hang til at være misfornøiet med Regjeringen, Hvad om De kunne tilsmile den Biefald, hvilken kaldte Fortellingerne om Barkebrødet og om Radesygen Løgn? Hvad, om De vare saa bundne til Hovedstadens bløde Luxus og Vellevnet, at det giøs Dem ind til Marven, naar De tænkte paa Muligheden at vorde skikket hjem, for at støtte un Brødrene? Hvad om da Forgemakkets den dumpe Luft var Dem kjærere, end den rene styrkende Luft, hvilken Fjeldboe gander? Hvad, om De vare glade ved at snige frem omkring den ophøiede i nedbøiet Stilling? Hvad om De vare saadanne? De vare da i Hjertet feie Mænd, De vare tredske; men saa fornegtede de jo normansk Charakter; thi aldrig kunde det siges, at i den Folke-Charakter var Anleg til sledske Snedighed. Dannemark i sin Troskab mod Norge, vilde harmes over Dem. Dannemark i sin stolte Lanke om Herren Frederik, vil troe, at Han i Stilhed bemærker, hvorledes Norges blandt os værende Sønner handle mod Moderlandet. - At der er meget at ønske for Norge, det forstaaer Herren: Det har Han vist hengjemt i sin sterke og Jdeer fastholdende Hukommelse; Men da og vist nok forstaaer han, at hvilken Norges Søn, der har med Statsforvaltnings Sager at skaffe, han vel møder Øieblikke, i hvilke kan behøvgjøres, at han holder det høiere, at agtes for Høimodighed, end at undes for Blidhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-28
Af dette Blad udkommer ugentlig to Numere, som tilbringes Subscribenterne og betales qvartaliter med 6 Mk. Subscriptionen modtages hos Bogtrykker Hockes Enke, boende i store Helliggeiststrædet No. 148
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Løverdagen den 1 Februarii, 1806.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Sammenligning imellem ældre og nyere Tiders Levemaade. (fortsat.) Vore Forfædre bleve egentligen først i det 12te Aarhundrede ved deres Naboer Tydskerne bekjendte med den Lyrus, der siden skjød og til saa frodig en Vext i vort Dannemark. Allerede Saxo klager over, at Svend Brathe indførte fra Tydskland Overdaadighed ved sit Hof Ogsaa Arnold fra Lübek fortæller, at de Danske fulgte Tydskernes Skik og rettede sig i Klædedragt og Rustning efter andre Folkeslag, istedetfor, siger han "at de forhen altid gik klædte som Matroser, fordi de fore meget til Søes, klæde de sig nu i Skarlagen Silke og Purpur, foret med Peltsværk, thi de have Overflødighed af al Rigdom for den aarlige Fiskefangst, som drives ved Skaane, hvorhen alle omliggende Folks Kjøbmænd ile, og give dem Guld, Sølv og andre kostbarheder for deres Sild," uagtet den gode Arnolds Efterretning synes overdreven, – thi hvor er det mueligt at simple Danske paa de Tider kunde klæde sig i Silke og Purpur, som den Gang vare saa overvettes kostbare? – saa seer man dog heraf, hvilken Nation vi især have at takke for vor Fremskridt i skadelig Luxus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Et Par Aar efter kong Magnus Erlang, sons Død kom Kong Sverre til Bergen. Her traf han en Mængde Skibe allevegne fra Tydskerne havde tilført en saadan Overflødighed af Viin, at den var ligesaa godt Kjøb som Øl. De Norske fordrede en Kande Viin formodentlig som en Tribut og Afgivt, og da Tydskerne vægrede sig ved at give den, opbedes der et for Klammerie, og det kom endog til Blodendandelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Kongen holdt ved denne Leilighed en Tale paa Torvet til Folket; Engellænderne, sagde han, som tilbringe os Hamp og Hør, Vox og Kjedler, ere vi Tak skyldige, saavelsom og dem fra Ørkenerne, de Herlandske Øer, Færøerne og Jsland, da de forsyne os med nødvendige Ting, som vi ikke kunne undvære. Men hvad de Tydskere angaaer, som ere komne hid med store Ladninger Viin, og tage derfor vor Smør og vor Fisk, da er det os til stor Skade og Ødelæggelse. Vinen søges saavel af mine Mænd, som af Borgerne og af Kjøbmændene, af hvilken Handel meget Ondt haver reist sig og intet Godt. Thi mange have i den Anledning mistet Livet; somme deres Lemmer; nogle have faaet andre Slags Skrammer og Lyder, som de maae gaae med deres Livstid. Alt dette kommer Drukkenskab afsted. Jeg siger derfor Sønden mændene megen Utak for deres Komme, og vil de beholde Livet, maae de pakke sig med det allerførste Saaledes talde i hine jevne Dage Nordens Konge til Folket. J vor Tidsalder vilde man blive udlet, dersom man offentlig vovede at fremsige en saa djærv Tale. Men hvor megen Sandhed laae der ikke i hvert Ord, som den ædle Sverre her fremførte, have ikke de Misbrug, han for syv Aarhundrede paatalde, forplantet sig lige til vor Tidsalder, Jmidlertid maa man dog forudsætte, at denne Anke kun var anvendelig paa store og blomstrende Handelstæder, som Bergen &c. J de øvrige Kjøbstæder i Dannemark og Norge, i hvis Havne der ikke kunne indløbe store Skibe, kunde Yppigheden heller ikke saa let indsnige og udbrede sig fra fremmede Lande. Store Handels og Søstæder bør overalt ikke tages til hvo Maalestok for en Nations Sæder. De ere i Almindelighed det Svælg, hvori fremmede Laster saa lettelig optages, og Øvrighedens Aarvaagenhed i den Henseende er derfor dobbelt saa nødvendig der, som paa Landet og i mindre Kjøbstæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
De Summer, som Vine, Sukker, Caffe og Thee i vore Dage trække ud af Landet, ere uberegnelige. Vel kan det ikke negtes, at Handelen uden disse og lignende Artiklers Jndførsel vilde være ubetydeligere og de Riges Antal mindre. Man vilde ikke kunne gjøre Expeditioner til begge Indierne; Toldindtægterne vilde ikke være saa store som nu, kort, der vilde komme en Standsning i den hele Machines Gang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Handelen, Dannemarks saakaldte Skytsengel, vilde ganske forlade vore Egne. Vi vilde blive mindre yppige, men ogsaa mindre formuende. Men vilde vi derfor ogsaa blive mindre lykkelige. Forfatteren kommer her til en Punct, som han allerede længe har ønsket at tale noget om. Man beraaber sig bestandig paa at vi ere en handlende Nation og at vi umueligen kunne bestaae uden Handel. Denne Jdee er saa grundfæstet hos os, at der i den senere Tid for en Deel ikke har herstet nogen anden Aand, i det mindste i Kjøbenhavn, end - Handelsaand. Det være langt fra, at jeg her vil negte Handelens Nytte og Vigtighed for en Nation, som Naturen har anviist en saa lykkelig Beliggenhed som os. Handelen maa ophielpes og understøttes, fordi uden den Landets Velstand, umuelig kan bestaae. Men naar man troer, at Statens Vee og Vel ene og allene herver paa vor Handel, naar man troer, at vort Fædreneland i de nyere Tider er blevet lykkeligere, fordi dets Handel har frembragt adskillige Millionairer, Halvmillionairer og Qvartmillionairer, saa tager man mærkelig feil. Det er godt at der gives endeel rige Mænd, som i Nødens Dage kunne være Statens Støtter, men det er skadeligt, høist skadeligt, naar et usselt Metal ved alle Leiligheder skal være Løsenet, naar Kjøbmandsaand skal fortrænge al Følelse for høiere Dyder, Videnskabelighed og Konst. En saadan Tidspunct synes tildeels allerede at være kommen hos os. Der gives et Slags Kjøbmandsarestoeratisme, som er værre end Adelens En Kjøbmand, som ved heldige Handelspeculationer, lig en Luftballon, er bleven løftet op til Lykkens Pynt, uden selv at vide noget deraf, som, stolende paa sit Guld, betragter Fattigfolks Talenter og Kundskaber med et haanligt Smil, som ikke kjender nogen anden Fortjeneste end Penge, som ikke higer efter andet end at fylde sine Pengeskrine og tilfredsstille sin Sandselighed, en saadan Person kan dog umuelig lægge et Solgran i den almindelige Lykkes Vægtskaal. Jeg beklager virkelig det Land, som maa kalde et saadant Væsen Statens Støtte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Der gives mangfoldige Kjøbmænd, som fortjene største Høiagtelse. Men man tænke sig engang en rig Kjøbmand af det lavere Slags Man overveie engang hvad han bidrager til det Lands Bedste, som har skienket ham Lykke og Formue, Han tracterer og spiller Kort, læser Addresseavisen, som er hans eneste Lecture, og Almanakken, som er den eneste Bog, han hele Aaret igjennem anskaffer sig, det maatte da være en ny og fuldstændig Kogebog, er ligegyldig ved om end Kant eller Newton, Evald eller Holberg skulde døe af Sult. Lad dem arbeide de Karle, siger han - de ere saa til ingen Nytte. De Tydske Aviser interessere ham kun for saavidt som de Efterretninger, de medbringe, have Indflydelse paa hans Handel. Har han sendt Skibe til Engelske Besiddelser, saa holder han med Engelskmanden; har han sendt Skibe til Franske Besiddelser, saa holder han med Frankrige. Sidder han paa sit Comptoir, saa betragter han alle de Folk, som ikke ere rige, eller som han ikke venter at kunne fortjene noget ved, som Prakkere, Maddiker eller Fidibusser. - Og saadan en Person skulde være nogen Lykke for en Star Fra en anden Side betragtet er den saakaldte store Handel, der drives hos os, lange fra ikke altid af den Natur, at den i Grunden kan bidrage noget til Landets sande Flor. Dersom vi havde Konst= og Naturfrembringelser nok til at tilbytte os fremmede Artikler, saa kunde man maaskee sige: Landet vinder ved en saadan Ombytning. Men det er ikke Tilfældet. Vi have kun faa Naturproducter og endnu færreManufacturartikler. Vort Korn, vore Kreature og Heste maae derfor vandre ud af Lan godet, og Alt hvad di faae igjen, bidrager kun til at forøge Yppigheden og vænne os til Fornødenheder, vi godt kunne undvære. (Fortsættes
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Blandede Tanker. ( Meddelte af Hr. Kammerraad Viis. Aldrig har der været givet nogen bedre Leilighed til, at faae den ubeleilige Maade afskaffet. med Hattehilsener, at nemlig alle Øieblikke, naar man paa Kjøbenhavns Gader moder en Bekjendt, at blotte Hovedet, ved at tage Hatten af som et Venskabs, eller Ærbødighedstegn, end nu. Det hele Garnisonsmilitaire har for ikke længe siden faaet de skjønsynende høipullede Hatte med tilhørende Attributer, og blot er Haandtag til den samme, fra Subalternen til Generalen, er den udfordrende Ærbødigheds forsikring i al Ære og Reforet. Civilisten, derimod synes det ham ligesom medfødt, at han ved enhver bekjendt Mødende skal tage Hatten i Haanden, mere eller mindre dybt, efter Omstændigheder, - endog med blottet Hoved at holde en lille Samtale, om den endda synbare orværdige Skallepande, ved Forkolelse skulle tage Skade ved denne urimelige Hoslighedsbeviisning. Engelskmandens sædvanlige Gadehelsen, god Dag. Hr - og dermed at tage til Hatten, uden at løfte den af, passer sig meget bedre, og vore Officierers med de høie Hatte endnu bedre. Civilisten kan ligeledes bevidne sin Hoflighed - sin Agtelse for enhver Ven og Bekjendte, han møder, ved et Haandtag til Munden, - eller en Bevægelse med Haanden ned af paa Siden, - eller om man vil, som Engelskmanden, at løfte paa den runde Hat foran, men dog lade den blive saa Skallen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Enhver Skjønson, der agter paa Sundhed, uden at fornægte anstændig Høftighed, Oeconomie, uden at fornærme Hattemagerne, tør jeg formode, at ville søge at indføre en saa das Skik som nationalanstændig. Om Gade Brolægning. Dette er et meget kostbart - og ofte et meget skjødesløst forrettet Arbeide, og derfor, mener jeg, bør al muelig Opfindelse til at sikkre samme længst Varighed, forsøges. Grundenes Forskjellighed enten tørre eller vandfulde, kommer her meget i Betragtning; en tør Grund har ikke saa megen Vanskelighed, da Brolægningen, naar den skeer som den bør, lader Stenene ombæltede, og ikke afgiver Huller; derimod de meget vandfulde Gader, hvoraf jeg blot vil nævne store Kjøbmagergaden, hvilken i trykkende eller tung Luft, maaskee formedelst de flere Vandspring i den høiere Deel mod runde Kirke, er ofte en sand Caskade, der, som al Vandløb, er en naturlig Fiende af al Vei- og Brolægning i kortere eller længere Tid. Jeg er af den overbevisende Formening, at naar enhver saadan handfuld eller sidliggende Gade, skulle efter udfordrende Nødvendighed omlægges, enten heel eller partiaal, de større Stene da bleve sorterede. fra de mindre, og de første - allene brugte, helst tilhugne efter Marmillots Anviisning hos os Danske for 45 Aar siden, som Brodur, nemlig i Qvadratrammer a 3 Alen eller saa omtrent, efter Gadens Brede, da det er indlysende phy ger rigtig, at Samfoldsspændingen af de mindre Stene i hver Qvadrat, vil finde et varigere kage og Sammenbræsning, end naar Brolægning udføres tvers over hele Gadens Brede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
J Særdeleshed tør jeg anbefale denne udførende Brolægning paa de store Torve og Pladse, naar nødvendig Forandring dermed skal skee, at de nemlig, naar Nivilation var skeet, bleve saaledes inddeelte i med større og mindre Stene, istedenfor at de nu have flere eller færre hundrede Alens Spænding, som umulig kan udholde stærk Kjørsel, hvoraf jeg blot vil nævne Kongens Nytorv, Amager- og Høibroplads, og i Almindelighed at sige, alle store Pladse, iberegnet den imellem de fire Palaier, som i Særdeleshed er yderlig stet broelagt. De uformuende Steenstødere, eller saakaldede Jomfruer, vilde og upaatvivlelig gjøre bedre Virkning i disse Qvadrater, end i den hele, uden saadanne, uindskrænkede Plads, og Staden, saavelsom en hver Privat med stor Gaardsrum beriget, vil ufeilbarlig finde sand Vinding derved; - ikkun være det endnu engang sagt, at Brolægningen skeer, som den bør, og ikke overfares som næsten intet betydende, da dog dens Bekostning, naar man kjendte noget til de aarlige Regnskaber, vist nok er betydelig. Mere herom ved en anden Leilighed. Adresseavisen opfyldes, især imod Flyttetiden, med lange Registere af tilbydende Leiligheder for afflyttende Bosiddende, - dog end mere, som nu er bleven Skik, for Logerende; men meget sjelden findes tillige angivet, hvor meget den halvaarige Leie er Dette er imidlertid til største Uleilighed, saavel for den som efter Opsigelse skal flytte, som for den eller de Mange, som vil fæste Leilighed, at baade løbe og overløbes Snesee Gange i flere Dage; fordi at Leien ikke er bestemt nævnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Det ønskes desaarsag, at denne Ufuldkommenhed, som spilder saa megen Tid, og de feste Gange til ingen Nytte, da enhver i det Tilfælde attraaer ikkun det passende, maatte vorde ændret saaledes, at enhver som læser Adressecomptoirets Efterretninger i Hensyn til hiint, kunne strax bestemme sin Efterspørgsel. Det samme iagttaget i de Bekjendtgjørelser for daglige Kjøbmands Detaillevarer, vilde og have sin gode Nytte, og forekomme mangen Mistanke, for Tjenestetiendet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Inden, og udenlandske Efterretninger. Indenlandske Efterretninger. Den 29 Januarii om Formiddagen Kl. 10. mødte de af Holmens Folk, som havde faaet Medaillen for 25 Aars tro Tjeneste, med klingende Spil uden for H. M. Kongens Palais. I det Øieblik, at H. M. lod sig see paa Altanen, svingede de alle med Hatten og raabte tre Gange HuraLeve Kong Christian den Svende, Leve Kronprinds Frederik!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Kammerjunker de la Calmette er d. 23de d. M. ankommen til Hamborg. Skuespillerselskabet i Tønningen, som staaer under Doctor Albrechts Bestyrelse, og under Elbbloquaden var bragt fra Altona til Tønningen, hvor man endnu aldrig tilforn havde seet Skuespil, er draget til Flensborg. Det bestaaer nu af et velorganiseret Selskab, som debuterede i Flensborg med Kotzebues Strikkenaal. Mad. Albrecht, bekjendt som Digterinde og Forfatterinde viste sig paa Scenen som en brav Konstnerinde og fandt almindeligt bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Flensborg har siden 1795 sit eget Skuespilhuus, der er bygt ved frivillig Subskription og et Laan, hvis Revenner (omtrent 500 Rdlr.) tilfalde aarligen Waisenhuuset. Dette Skuespilhuus er 86 Fod langt, 44 bredt, 48 Fod høit indtil Gavlen, og 26 under Loftet. Theatret er 40 Fod bredt (Prosenniummet 24 Fod bred, 36 Fod langt, og gaaer med Machineriet indtil Gavlen. Theatrets Portal er 20 Fod høi. Orchestret kan rumme 32. Musici, Logerne 150 Personer, Parquettet over 200, Parterret 200 og Galleriet over 350.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Efter Hamborg Correspondent faaer Kiøbenhavns forrige Gouverneur, Hertugen af Würtemberg, Militaircommanden over alle Würtembergske Tropper. Efter samme Avis opholder Justitsraad Pram sig i denne Tid i Christiania, for der at ordne Kammerherre Ankers efterladte Skrivter, som han har paataget sig at udgive.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Balletmester Galleotti skal være særdeles heldig i at udtrykke sine Følelser ved Pantomme i den ny Prolog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Mærkeligt er det, at tre af den Kongel. Families Fødselsdage indtræffe tre Dage efter hverandre: H. K. H. Kronprindsens d. 28 Januarii, H. M. Kongens d. 29de, Landgrevinde Lovises d. 30te.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Priiscourrant for Billetterne til Geburtsdags stykket d. 30te var paa Skouercomptoiret: en Parquetbillet 5 Rdlr., en Galleriebillet 15 Mk., en Parterrebillet 10 Mk. o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Til næste Sommer kommer Hr. Foure, hans Kone og hans hele Trop, ialt 15 Personer, her til Kjøbenhavn, for at give 20 Forestillinger. hos Helsingborg ægtede nylig en næsten 100 Aar gammel Færgemand en 18 Aars Pige. Han er uden Børn. Hans Laug kan hverken arves af hans Arvinger eller testamenteres, men tilfalder ene og allene Enken. Han skal derfor have givtet sig med Pigen, for at føie hende og hendes Kjereste, en ung Færgemandskarl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Udenlandske Efterretninger. J Voltaires forrige Bolig (i Ferney ved Gens, findes endnu, efter de seneste Efterretninger, denne store Mands Stue i samme Stand som i hans sidste Dødsstund. Man seer der de samme Tapeter, og de samme Meubler, hans Seng, hans Lænestoel, hans Bord og hans Camin. Ved Siden af Sengen hænger Mad. du Chatelets, Kongen af Preussens og Keiserinden af Ruslands Portrait, det sidste er broderet. Man seer her ogsaa en Samling kobberstukne Portraiter af Forfattere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Mærkeligt er det, at en Geistlig nu sover i Voltaires Seng. De fleste Reisende skjære et Stykke af Dynen, og medtage det som en Reliqvie. - Bibliotheket er forvandlet til en Hauge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
J een af de nyeste Beskrivelser over de syv Øers Republik, findes følgende angaaende den berømte Øe Jthaka. Den kaldes af de nyere Grækere Thiæbi, er bjergfuld og har i det Hele en tør Jordbund. Folkemængden regnes for 7,500 Jndbyggere, som leve i tre Flekker. Paa venstre Side af Flekken Vathi seer man Ruinerne af en gammel Bygning, som kaldes Palladset. Den bestaaer af Levninger af en Hvelving og Mure. Forved disse Ruiner findes paa en Høi bagved Flekken, en Græsk Kirke, hvor man for nogle Aar siden har fundet en Marmorsteen, hvori der med gammelgræske Bogstaver var udgravet et Decret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
En Venetiansk Adelsmand kjøbte denne Steen og sendte den til Venedig. - Jtharæerne ansee nogle Ruiner ved Brinken af et Bjerg, der ligger paa venstre Side af Vhati, for Levninger af deres gamle Hovedstad, der blev bygt efter Ulysses's Regjering. Nogle andre gamle Levninger, som findes i et Bjergsvælg, skal, efter deres Formening, have hørt til det gamle Citadelle ved Jthaca. Den trefoldige Krone, som den Franske Keiser for en Tid siden tilsendte Paven ved Cardinal Fetsch, er i Spidsen forsynet med den kostbareste Smaragd, som fordum fandtes i Rom, men som i Selskab med saa matige andre Romerske Selden heder maatte gjøre en Reise til Paris, hvorfra den nu lykkelig og i god Behold er vendt tilbage. Kronen er meget rig paa Perler, men fattig paa Brillanter. Den Smag, hvori den er udarbeidet, roses, men dens Værdie anslaas kun for 30,000 Scudi somtrent 30,000 Rdlr.). Den trefoldige Krone er i vore Dage altsaa ikke saa meget værd som den mindste af de enfoldige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
J Øvre-Jtalien havde en forhenværende Officier længe sysselsat sig med Opfindelsen af en Flyvemachine. Efter en offentlig Bekjendtgjørelse havde han været heldig i sit Forsøg, og frembragt en Machine med fire Hjul og ligesaa mange Vinger, hvormed han i sin Stue kunde løfte sig og til Loftet. J sin Anmeldelse var han redelig nok til at bekjende, at hans Opfindelse vilde have mangenfordeelagtige Følger for Menneskeheden; 1) vilde derved al personlig Sikkerhed og Eiendomssikkerhed ophøre; 2) alle hidtilværende Krigsystemer, gjøres ubrugbare, 3) og alt selskabeligt Samqvem ophæves. Hans Samvittighedsfuldhed bevægede ham, førend han bekjendtgjorde denne heldige Opfindelse, til at opgive de Lærde følgende Spørgsmaale: 1) Kan en saadan Machine stifte større Rytte end Skade, 2) Gives der Midler til at gjøre den nyttig og hvilke ere disse Midler, 3) Kanden blive almeennyttig og paa hvilken Maade kan det skee Histik har man endnu ikke hørt noget fra han Ved Prinds Engers Vielse i München var Keiser Napoleon klædt i Spansk Dragt og Brudgommen i hvid Uniform.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Den Franske Garde-Oberst Morland, som faldt ved Austerlitz, føres nu halsameret til Paris. Efter Liget følger den Russiske Canon, som fældte denne Kriger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
I det hele sydlige Tydskland hersker nu en Forraadnelsesfeber, der betragtes som en Følge af Krigen og det usunde Veirlig. Den hersker især paa de Stæder, hvor der findes Feldthospitaler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Endnu er den ikke epidemisk, men der døer dog mange Mennesker deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Keiser Franz er nu endelig kommen tilbage, til sin Keiserstad Wien. Man modtog ham med Jubel, og Folket vilde endog spænde Hestene fra hans Vogn og selv trække den, men han vilde ikke tillade det. Keiseren har udstædt et vidtløftigt Patent, hvori han takker sine Undersaatter for deres Troskab og Hengivenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Det gamle Østerrigske Dalmatien og Jstrien beholder Huset Østerrige, men ved Tabet af Venedig og det Venetianske District vil den Østerrigske Handel med Levante lide meget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Den ædle Russiske Førstinde Beloselsky, som boer i Bayreuth, understøtter ikke allene de Russiske Soldater der komme til denne Stad og have befriet sig selv fra deres Fangenskab, med Penge og Klæder, men ogsaa alle andre Russer, som passere herigjennem, faae Mad, Drikke, Klæder og Reisepenge af hende. Da hun erfarede, at adskillige Soldater gaae igjennem Staden Hof, og altsaa ikke kunne tage Deel i hendes Understøttelse; saa har hun sammesteds ansat en Commissair, som giver alle Russiske Syge al den Understøttelse, som deres Stilling kræver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-02-01
Kongen af Sverrig var d. 13 d. M. første Gang, efter sin Tilbagekomst til Stokholm, i den store Opera. Da han traadte ind i Logen, modtoge Tilskuerne ham med de lydeligste bifalds- og Fryderaab; de yttrede den stærkeste Applandissement da Achilles i Stykket Ephigenie sagde: Sjung Folk til eder Drottnings Æra. - Hamborg Correspondent oversætter Drottning med Konge.