Berlingske Tidende, 1833-09-10
Moniteuren meddeler endnu ingen Efterretninger fra Portugaden har nok at gjøre med at levere Monographier om AfrikEt andet Blad omtaler det udbredte Rygte, at Lissabon ved faldet i Bourmonts Hænder; dette Rygte trænger dog høilige til Bekræftelse, og denne vil neppe paafølge. Over London har vi endnu ikke hørt noget Afgjørende; de Engelske Blade og Brev vedblive, omstændigen at fortælle, at Bourmont paa sit Tog imod Lissabon rykker temmelig raskt frem, men at man i denne Hovedstad er beredt paa hans Angreb. Det britiske Ministerialblad the Globe, antyder endelig med mere Bestemthed, at de engelsk Krigskibe paa Tajo i fornødent Fald ville intervenere, men dog kun under een vigtig betingelse, nemlig at Don Pedro med Hensyn til Regentskabet gjør saadanne Concessioner, som England venter. Vil Don Pedro være vis paa Seieren, da maa han, som det synes, forsage Regentskabet, og overlade det til Hertug Pamella. Det Franske Cabinet er det af titnævnte Grunde endne mere om denne Concession at gjøre. Det er mueligt, at de paa samme Tid opstaaer et ikke mindre afgjørende Mommenfor Spanien. Men hvor forvillede Halvøens Anliggender end ere, vige dog Vanskelighederne for een eneste Betragtning: England og Frankrige ere imod Don Miguel, for Donna Maria for de nye Cortes-Beslutninger og imod Don Carlos. De England og Frankrige ere Forvirringens Skueplads nærmest saa er det at vente, at de ville opnaae alle disse Øjemeed, med det kan heller ikke drages i Tvivl, at et saadant Resul vilde være egnet til at lede til betænkelige Differentser med de østlige Europa. Endnu mere betænkelig kunde den Europæist Politiks Stilling vorde, dersom det stadfæster sig, at der i Jn lien truer at opstaae nye Forviklinger. Vel er det overdrevent af saadanne critiske Forhold strax at ville spaae en Krig, som de Europæiske Cabinetters Klogskab og Nationernes Ønske hidtil have afværget; men begribeligt er det, at Personer, hvis Rigdom sluctuerer eftersom det politiske Barometer stiger eller fader, trække en Deel af deres Fonds ud af Statscasserne, og at der, som følge heraf, paa meer end een Børs yttrer sig et betydelig Flauhed i Statspapirernes Cours. Den Kongelige Overret i Bordeaux har - som nys berettede erkjendt Hertug Grammonts Fordringer paa Eiendomsretten over Citadellet Blaye og dets Tilliggende, og i sin Dom paa lagt Staten at overlade ham samme, eller at udbetale ham en aarlig Sum af 106,000 Fr. - Præmisserne til denne mærkelige Dom gaae tilbage til Ludvig Vildes og de gamle Aqvitanske Hertugers Tid, men stytte sig i Særdeleshed paa et Ar stykke fra 1442, hvorefter en Kammerherre hos Carl VII, Baro Frants Grammont, er bleven erkjendt som Besidder af Staden og Slottet Blaye. Denne Gienstand var ogsaa under Ludvig VI A. ledning til en Process, under hvilken den Grammontske Familie gjord Paastand paa en Erstatning af omtrent Sytten Millioner Fr. men den blev kun provisorisk kjendt berettiget til, maanedlig et erholde udbetalt 12,000 Fr. Da Revolutionen derefter indtrakunde Familien Grammont ikke gjøre sine videre Fordringer gjø dende og de bleve ogsaa sildigere afviste af Ministeren Hr. Vilele, indtil de nu ere blevne billigede af Overretten i Bordeaux.