Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-08-26
(Jndsendt.)Der vorte min Sange. Johannes Evald. Rom herlige Alder, Hvis Aarer end svulme af Varme, Dig Sangeren kalder, Herind i Marienlysts Arme! Din indere Lue, Med ham kun kan skue, Med ham kun kan føle, om heldigt han quad, Naturen da her han tilbad. In Du Slottet undviger, Da møder til høire Dit Øie, En Gang, som sig sniger, Ved Foden af græsgroede Høie Hvor quiddrende Fugle, J Toppe sig skjule, 11 Og herligt forkynde den Algodheds Lov, Som lyder fra Mark og fra Skov. Her henrykt Du triner, Du Yngling, Du følende Pige, J Lye af Jasminer, Og Kratte, som Gangen inddige. Her uagtpaagivet, Af Forhold i Livet, Til gøglende Billeders brogede Spil, Din Ungdom indvie Dig vil. Med Vemod forsager. Du Gangen, til venstre paa Bakken Stiig rask, da opdager " Du seiltunge Snekkers Omflakken, Og Cattegats Flade, Bekrandset af Blade, Som viste fra Sielland, og Anlæggets Top, Mens Søegader venligt see op Fra slangede Bue, Som fremad at nu Du forfølger, Dit Øie vil skue, Hiinsides de slumrende Bølger, En Naboestats Kyster, Som ikkun forlyster, Ved Kullen i Nord, og den fremmede Bye, Taarn kneiser høit udi Skye. Fra modsatte Side, Paa Danmark fortryllende Kyster, Hvor Pynten mon glide J Sundet, see, Cronborg sig bryster. Og hugnende Master, Med Ærefrygt kaster Det letspændte Seil for Cartovernes Fod, For Bankret, hvidstribet i Blod. En Muur Dig paaminder Til høire Dit Fjed nu at lave, Hvor Gittret Du finder Til selve Marienlysts Have. Thi stedse Du ganger, J Haand med Din Sanger, J Anlæggets østlige, tryllende Lye, Hvor snart Du tilbage vil tye. Her standsed Din Sanger, Her nedfaldt et Stør for hans Øie, Skjønt Haven vel pranger, Han saae ei, men tilbad den Høie Dog maatte een Pige, En Yngling kun sige: Vi fulgte Dig gjerne paa denne Din Gang, Hvor født var da lønnet hans Sang, J Anledning af det Kongelige Danske Cancellies Circulaire til Øvrighederne i Danmark om de Fattiges Tiltagelse, er i Kjøbenhavns Skilderie No. 65 bleven indført et Stykke om Fattige og Fattigdom. Deri bliver blandt andet de Fattiges Antal i Kjøbenhavn i 1804, efter Conferentsraad Lawitz, anslaaet til omtrent 10,000; og da man af heele Stykkets Jndhold maae slutte, at dets Forfatter antager, at dette Antal siden denne Tid er forøget, saa anseer Jndsenderen det for Pligt, at berolige Hovedstadens Jndvaanere ved den Forsikkring, at de Almissenydendes Tal langt fra at forøges, er betydeligen aftaget siden 1809. At de Fattiges (a) Antal i det forrige Aarhundrede, efter de ufuldstændige Data man har derom, Tid efter andet er voxet, dertil ligger Aarfagen for en stor Deel i Folkemængdens Tiltagelse, som ifølge Callisen (h) alene fra 1769 til 1796. er forøget med 26730 Mennesker. Det absolute Antal af Fattige i Kjøbenhavn lader sig imidler so) Ordet Fattige benyttes her stedse som endtydende med Almisselemmer. b) Physisk medicinske Betragtninger over Kjøbenhavn I B. S. 80. tid til ingen Periode i hiint Aarhundrede nøiagtigen opgive, da det civile Fattigvæsen, indtil dets Slutning, var adskilt fra de 2de militære Etaters og de ikke Lutherske Menigheders Forsørgelsesvæsen. Alle disse forskjellige Fattiganstalter (det mosaiske Troessamfunds aleene undtagen) bleve i 1799. forenede under det almindelige Fattigvæsen. Ved Overtagelsen den 1 Sept. s. A. var Antallet af de Fattige, som da understøttedes udenfor Stadens milde Stiftelser 4585 (c). Dette Antal har i de første Aar af dette Aarhundrede tiltaget, og naar man lægger Mærke til, at Fattigvæsenets Direction i den Jndberetning, som den i Efteraaret 1807 indgav til H. K. H. Kronprindsen, vor nu regierende Konge, angav Antallet til 7626, og man dertil lægger omtrent 2000 for dem, som nøde Jnterims-Understøttelse, og Lemmerne i de milde Stiftelser, saa udkommer næsten 10,000, hvoraf følger, at Conferentsraad Lawitz's Opgave for 1804 kan have været temmelig nøiagtig. Dog formoder Jndsenderen, at begge Tal for 1804 og 1807 ere for høie, som en Følge af, at et ikke ubetydeligt Antal Personer, som paa en eller anden Maade var udgaaet af Almisse, ikke var udslettet i Mandtalsbøgerne, hvilket ofte er befundet at være Tilfældet. Ved en meget nøiagtigere Beregning, og hvor man havde taget sig i Agt derfor, befandtes, at Almisselemmernes Tab udenfor de milde Stiftelser var den 1 Novb. 1810 549. Derimod var det den 31 December 1816, 2784 (d), og den 30 Juni d. A. ikkun 2729. se) Nemlig 2234 enkelte Fattige, 715 Familier, og 282 Pleiebørn, i Alt 3238 Almissenumere. Den ugentlige Almisse var 656 Rd. 15 s. D. C. og den halvaarlige Huusleiehielp 2089 Rd., hvilket for et heelt Aar udgjorde 38298 Rd. 12 s. D. C. (4) Disse 2784 Personer vare indskrevne under 1937 Almissenummere, som bestode af 1107 enkelte Fattige, 440 Familier og 390 Pleiebørn. Den ugentlige Almisse var 300 Rbd. 20 s. i Penge, 3176 Portioner Mad og 10950 Pund Brød; den halvaarlige Huusleiehiels 3042 Rbd. 62 s. Denne samtlige Almisse vilde efter nuværende Priser udgjøre for et heelt Aar 93526 Rbd. N. V. Lægger man nu til de fornævnte 2784 Personer, som ved forrige Aars Udgang vare indskrevne i Almisse, alle dem, som nøde Jnterimshielp, Lemmerne i de forskjellige Pleiestiftelser, samt de fri liggende Patienter i Fattigvæsenets 2de Syge hospitaler, da udkommer det Antal af 4624, om hvis Rigtighed Jndsenderen er fuldkommen forvisset; og naar man antager Stadens Befolkning at være lidt over 100,000 Mennesker, saa udgjøre de, som nyde Understøttelse fra Fattigvæsenet, ikkun 1/2 af heele Befolkningen, altsaa ikke det halve af hvad det var i Aarene 1804 og 1807, saafremt man kan stole paa de om disse 2de Aar meddeelte Data.