Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-09-06
Denne berømte Søe ligger paa det Sted hvor Sodom og Gomorra fordum stode; Grækerne og Romerne kaldte den Asphaltites, Araberne kalde den Bahar Loths eller Loths Søe. Nogle have meent, at den er en Krater eller Munding af en udbrændt Vulkan; men Chateaubriand, som har seet saamange Vulkaner, benægter det Soen er meget lang, bøier sig og ligger imellem to Biergklæder, som hverken hænge sammen eller ere af samme Naturbeskaffenhed. Man forefinder varme Kilder, Jordbeeg c: Asphalt og Svovl. Michaelis og Busching have uden Tvivl Ret i deres Meninger om de forgaaede Stæders Beliggenhed. Man maa slutte sig til af Steder, som forekomme hos Moses og Josephus, at Sodomma har staaet paa en Grube af Jordbeeg, Lynilden antændte de brændbare Stoffer og de syndefulde Stæder sank ned i et Jldhav. Malthe Brun mener at Husene i Sodoma og Gomorra vare byggede af Asphaltstene og ere blevne antændte af Lynilden. (Det hedder i Bibelen at Abraham stod tidlig op om Morgenen og vendte sine Øine hen mod Sodoma og Gomorra og hele Egnen der, og der gik en Røg op af Landet, som Røgen af en Ovn. 1ste Moseb. 19 V. 27 og 28.) Den græske Geograph, Strabo, siger, at 13 Byer, Stephan Byzantinus angiver kun 8, men i Bibelen omtales kun 5 Byer i Dalen Siddin, af hvilke de to forgik. Nogle Reisende, hvoriblandt Troilo og Dr. Arvieur fortælle at de have seet Ruiner af Mure og Paladser paa en Aarstid da Søen var meget fortørret. Maundrell saae dem ikke, da Vandet stod høit, men fortæller, at Pater Guardianen og Prokuratoren af Jerusallem, to retskaffne og forstandige Mænd, have fortalt ham, at de engang have seet Ruiner saa nærved Bredden, og at Søen var saa tom paa Vand, at de og to Franskmænd vare komne saa nær, at de have kunne see Søiler og andre Ruiner. Josephus siger at han har seet Skyggen af de oversvømmede Stæder paa Strandbredden. Kunde man bringe et lidet Skib ind paa Søen, saa vilde man vist kunne opdage meget. Hvor det var ønskeligt ifald det hellige Land kunde snart falde i de Kristnes Hænder.) Endskiøndt Vandet er meget tungt og holder det menneskelige Legeme let i Veiret, saa kan man dog synke ned i det. Josephus fortæller, at den romerske Keiser Vespasian lod Hænder og Fødder binde paa nogle Slaver og derpaa kaste ud hvor Vandet var dybest; men at de laae roelige paa Vandets Overflade indtil Keiseren lod dem fiske op igien Vandet indeholder meget Salt og Svovlsyre; det ansætter meget hurtigt Saltkrystaller og bevirker Forstening; Klæder, Støvler, Hatte, alt hvad man dypper ned i det, bliver overtrukket med en tæt Salt skorpe, naar man lader Vandet fordunste; derfor gives der ingen Fiske i Søen, og kommer nogen ind i den fra Floden Jordan, saa døe de strax men Fugle kunne uden Skade flyve over Vandet; man seer Svaler i Mængde flyve over Vandets Overflade. De Arabere, som boe i Nærheden af Søen samle det Asphalt, som Søen opkaster, og drive Handel dermed, i gamle Tider blev der dre vet en stærk Handel dermed til Ægypten, hvor de blev brugt til at balsamere Mumierne J Oldtiden blev talt meget om nogle Æbler, som voxede ved Søen, som havde et meget smukt Udseende, men smagte bittert og vare indvendigt fuld af Støv, man kaldte dem Sodomsæbler. Chateaubriand fandt virkelig ved Mundingen af Jordanfloden et Træe, som havde en Lighed dermed, Frugterne saae ud som Citroner i Figur og Farve, inden de blive modne er Saften skarp og saltagtig, naaden tørres er den opfyldt af sorte Frøe, hvilke see ud som Aske og smaae som bitter Peber. De Pillegrime, som vare i vort følge brøde sig ikke om vore philosophiske Betragtninger over de døde Hav, men ilede hen til Jordanfloden for at afvadske deres Synder. Vi vandrede langs med Bredderne af Søen og naaede til Mundingen af Floden, som var 7 Alen dyb, 50 til 60 Favne bred og flød imellem steile Banker. J Bunden voxed tæt Siv, høiere oppe bleve Bredderne beskyggede af Pile og af Buske. Da vi vare redne en halv Miil igiennem en tæt Olander= og Tamarinde Lund, kom vi til en Krumning som var beskygget af Pile Sagnet siger, at dette er det Sted hvor Jsraliterne gik over Jordan og vor Frelser blev døbt. Man kunde let ride igjennem dette Sted; men Strømmen gik stærkt. J et Øieblik reve Pilegrimeene deres Klæder af Kroppen og styrtede sig ud i Vandet af den hellige Flod. Nogle havde taget en hvid Klædning med til dette Brug, saaledes en græs Præst, som var meget beskjæftiget med at dyppe sine Landsmænd syv Gange ned i Jordanfloden, Den Vasknings Handling varede en halv Time, og vare just ikke Siælene blevne hvide, saa saae dog Kroppene meget rene ud (det er netop en Feil, som idelig begaaes af de Kristne, at de ikke ville erkiende at det er Hovedsagen i Kristendommen at blive dydige eller sande kristeligt sindede Mennesker, men at de altid tragte efter at sætte noget Andet og noget Lettere istedetfor; det er denne Forblindelse, som uafladeligen forsinker Kristendommens endelige Seier Efterat de havde klædet sig paa, fyldt deres Flasker med helligt Vand, og enhver havde taget en Green med til et Minde, saa fortsatte vi alle vor Vei til Ribhah. Det var midt i April Floden var meget lav. det gamle Testamente tales hyppigt om Oversvømmelser af Jordan, nu høres intet dertil, enten maa Flødleiet være blevet dybere eller Klimatet er blevet mere tørt.