Aalborgs Stifts Adresseavis, 1826-03-02
(Forlangt Jndrykkelse).¬ J Anledning af Udsigt over Aalborg Kjøbsted 1825, i Borchs Avis No. 30 1826. Den, aldeles eensidige Jnteresse, som hiin Udsigt viser for Aalborg, røber en Aalborg Kjøbmand til Forfatter. Nærværende Anmelder tillader sig, med den Korthed, som en Avises indskrænkede Plads giør nødvendigt, at fremsætte nogle Anmærkninger dertil: Krigen 1807 var, idet mindste efter menneskelig Tykke, i dens Følger uhældig for Aalborg, som for Danmark i Almindelighed, men det er ubevist og formeentlig ubevisligt, at den var det i nogen forhøiet Grad, alle Forhold rigtig tagne, for Aalborg; imidlertid er det skjult, selv for den Klogeste, hvorledes Forholdene ville have været for Danmark, om Det og Norge ved Freden fremdeles var forblevet som forhen. Hele Europa, England og Frankrig maaskee med nogen Undtagelse, lide af samme Sygdom, som vi af Handelens og andre Næringsveies Standsning, Formues Aftagelse, de offentlige Afgifters Tryk o. s. v., og de have intet Norge tabt, tvertimod Alle, Frankrig undtagen, vundet. Men for at komme tilbage til Aalborg, saa synes det, at Forfatteren af Udsigten ikke er enig med sig selv om Aarsagerne til de Ulykker, han vil Aalborg skal være stæd i, thi følger man Gangen og Aanden i samme, skjønnes det, at han tilskriver Aalborgs daglige Synken i Handel, i Synderlighed: at dens meget vigtige og solide Handel med Oplandet, i de sidstforløbne 4 a 5 Aar skal være aldeles tilintetgjort. - Norges Tab, som det først hedder, er altsaa ikke Hovedaarsagen. Men hvorfor er Aalborgs Handel med Oplandet for endeel (aldeles, er vist ikke sandt) tilintetgjort, og det først, som er at mærke, i de sidste 4 a 5 Aar, skjøndt Norge har været borte, 12 Aar. - Svaret er simpelt: fordi Oplandet, endelig klog at Skade, er blevet kjed af at afhænge i dets Handel ene af Aalborg. Alle Fornødenhedsvare, som skal haves fra Udlandet: Salt, Tjære, Jern, Hør, Hamp, &c., alle Luxusvare, faaes uden Undtagelse, ikke faa Procent bedre Kjøb i Kjøbenhavn end i Aalborg, ej at tale om, at enkelte Kjøbmænd i de mindre Kjøbstæder ved Liimfjorden have tilladt sig at lige Aalborg i Kortet, ved at handle paa første Haand. - Udsigten siger: at dette er præjudicerende for Aalborg Skibseiere og Redere, Skippere, og Søfarende. - Hvad vil den have forstaaet ved præjudice rende, Fornærmeligt? Jngenlunde. Fornærmelse er Krænkelse af Andres Ret. - Skadeligt, Nu ja, naar en LiimfjordsKjøbmand selv udfører de Vare, han har at miste, Aalborg, forbi, og henter dem han bruger, ogsaa Aalborg forbi, saa betaler han ikke en Aalborg Mand drøie Procenter for at have Uleiligheden; han har den selv, med Lovens, Naturens og Borgerfrihedens Tilladelse. J dette Stykke har Udsigten, glemmende hele Verden for Aalborg ene, især udtalt en snever Kjøbmands-Aand. Skibseiere i Aalborg, kan, som blotte Skibseiere, ogsaa ikke lide derved: thi bruge de ikke deres Skibe selv, maa det antages at de fragtes af Andre, og Skippere og Matroser behøve Skibene af hvem de end befragtes. - Det skjønnes ejheller, at der kan være nogen grundet Aarsag til, at Aalborg, mere end noget andet Sted, ved særdeles Privilegier, skulle begunstiges, imidlertid har den dog i mindst et, fremfor Liimfjordens øvrige Kjøbstæder, som ikke er uvigtigt og som et Princip i Lovgivningen endnu hjemler den - Jeg tør nok sige, at Forfatteren til Udsigten gjætter det. - Angaaende Skatter og Byrder, da have vi Alle, Kjøbstæder og Land, vor fulde Deel, men det ligger i den menneskelige Natur, at ansee sine egne Byrder for de største. Det hedder videre: at Aalborg har ingen Brænderier; det er i saa Fald dens egen Skyld; den blev i Alt ikke værre faren med dem end Aarhuus, Randers og de flere Stæder, der peges til, er det med deres; men Sagen er: Aalborg er opammet og vugget i det Store og har derfor ikke ændset at slaae ind det Smaae; hele Liimfjordens Oplandshandel ville den beholde som Monopol. Naar der fra Hals til Lemvig ikke var en Kjøbmand uden som Høker af Aalborg, ville den maaskee finde sig trøstet.