JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Agent Suhr i Nyborg indrettede for nogle Aar siden en saadan, som er bleven brugt med Nytte. Som det meget var at ønske, at den mindre gode Rug i Aar ikke blev anvendt uden i Brændeviinskjedelen, saa haabes, at hvor uundgaaelig Nødvendighed skulde byde dens Brug til Brød, de bekjendtgjorte Forholdsregler (see Nr. 135) tagttages. Og kan herved endvidere bemærkes, at naar man lader Brødene, efter at de ere slaaede op, staae nogen Tid for at løfte sig inden de sættes i Ovnen, da maae de ikke overstryges eller glattes (hvilket kan skee med Bærme, Melk, Øl eller Vand) førend de strax efter kunne ovnsættes. Ogsaa har man anbefalet som et Middel til at befordre Deigens Raskning: at sætte om Aftenen, naar Deigen er lagt og skal staae til næste Morgen, en gloende Strygebolt (vel og 2 eller 3 gloende Bolte efter Vægtens Størrelse) ned i Deigen. Den Deig, som da sætter sig omkring den gloende Bolt, er kleg og duer ikke til Brød (den kan anvendes til Svineføde), men det øvrige bliver da des bedre. For Kreaturene er i lige Maade Høder er bleven muggent, fugtig og raadnende Halm, ladebrændt Korn, meget skadeligt. Tvinger den haarde Nødvendighed imidlertid til at bruge saadant Foder; da er det bedste Middel til at foreygge Sygdomme hos Kreaturene, at give dem Salt paa Fodret. Til en Hest eller Koe kan gives en Haandfuld daglig, eller i det mindste hver anden Dag, til et Faar halv saa meget. Det er og meget godt at indsamle alle Slags beeske Urter som Malurt, Reinsan, og beeske Rødder som Peberrod, Kalmus, Gentian, vel og Blade af Piil Ask og Ælm, og give en Haandfuld skaaret mellem Foderet, helst strax om Morgenen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Blandede Efterretninger. Et Legat ad pios usus. Prokurator L., en af Landets meest velhavende Mænd af sin Klasse, havde paa sin 70de Fødselsdag indbudet en Mængde af sine Clienter til et splendidt Gjæstebud. Ved Deserten indtraad Notarius med Vidner. Jeg har, tiltalte Fødselsdagsoldingen ham venligt, indbudet Dem, Hr. Confrater, for med Dem, i alle disse mangeaarige Forretningsvenners Overværelse, at foretage en Sag, der ligger mig paa Hjertet; det er nemlig at bringe mit Testament istand. Det bliver i al Korthed. Jeg har ingen Livsarvinger, og jeg giver min meget betydelige Formue, naar jeg døer, til – Alle studsede, – til Stedets Hospital for Vanvittige. – Til Hospitalet for Vanvittige, hørte man de forfærdede Gjæster eenstemmigen raabe. – Ja, just det, svarede den Retslærde. Derved komme Pengene igjen i de rette Hænder; thi kun processyge Mennesker kan jeg takke for min Rigdom, og ere de ikke Daarekistelemmer in optima forma. Jesuiteen Frans Folianus ( 1609) ærede den hellige Treenighed paa saadan Maade, at forskjellige naragtige Synderligheder bleve ham egne. Saaledes delede han alle Spiser i tre Dele, naar han læste, standsede han stedse ved tredie Blad; naar han spadserede, var det i Triangler; hans Knive, Gafler, Blækhuus o. s. v. maatte have trekantet Form.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
J I. Catt, Ouderdom etc. Utrecht 1656 er S. 74 en Guillotine afbildet, som et hensigtsmæssigt Henrettelses Instrument.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Breslau. Befolkningen er i Tilvært. Den udgjør foruden Militaire 84,900 Mennesker; naar Militairet medregnes er Antallet over 90,000. Staden har 3, Kirker og Bygninger til Brug for Gudstjenesten. Crescens Jacob Seydelmann, den ældste i det dresdenske Kunstakademie døde d. 27 Marts sidstl. Han var født d. 25 Juli 1750 i Dresden, kom 1771, efter Anbefaling af v. Hagedorn, med Understøttelse af den da levende chursachsiske Enkehertuginde, til Rom, dannedes under Raphael Mengs, og kom derefter tilbage til Dresden, hvorhan blev Skaber af en egen Maneer, der efter ham kaldes den Seydelmannske Sepia-Maneer. Han var 9 Gange i Jtalien, sidste Gang 181819. Bittiger, fra hvem hans Nekrologie læses i Artist. Notiz. Bl. Nr., d. A., skildrer ham som Hædermand, ei blot som Kunstner, men i enhver Forstand, i hvilken Ordet kan tages; han var sine Venners sande Ven, tjenstagtig Befordrer af alt Godt, krænkede ingensinde nogen af sine Bekjendte, eller viste sig ublid mod Nogen, han paa sin Livs-Vandring kom i Berørelse med. Bogtrykkeriets Jndførelse i det russiske Rige skeete 1553 under Zar Jwar, Wassiliewitsch. Den slaworussiske Literatur er meget rig; der ere i det ringeste 10000 Haandskrifter endnu utrykte. Af trykte Bøger tælles for Aarsløbet 15531825 et Antal af imod 13850.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Jndtil Peter den Stores Tid vare de fleste Skribenter geistlige, nu udgjøre disse næppe en ottende Deel af Skribenttallet. Petersburg havde for 30 Aar siden ikkun faa Boghandlinger; nu over 40.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
En god Oversigt over den russiske Literatur giver Skriftet: Das gelehrte Rusland von Ph. Strahl. Leipz. 183. gr. 8.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
J en Hule ved Narbonne har man fundet et Skelet af en Flodhest i en Metres Dybde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
J London har man afskaffet Vægterne, hvis Tjeneste for Fremtiden skal besørges af 900 Politieofficianter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
J Egnen af Ramsgate i England fandt man for nogle Dage siden omtrent 25 Fade med Brændeviin, som vare bundne til hinanden med Touge tilligemed et i Tougene indviklet Liig af en Mandsperson, dreven i Land paa Kysten. Det er oplyst, at den Afdøde var en Gartner, der drev Snig handel, og at han sandsynligviis har villet forsøge ved Svømning at bringe Touget og de dertil knyttede Fade i Land, men at han har tilsat Livet ved dette Forsøg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Alderman Crowder er den 29de September valgt til Lordmajor i London.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Ogsaa i England tales stærkt om en Ministerforandring. Saameget er vist, at Udviklingen af de orientalske Anliggender og den ubetydelige, kraftløse Rolle, som England ved denne Leilighed har spillet, ingenlunde kan smigre det brittiske Folk. Man nævner blandt Andre Hertugen af Newcastle og Grev Falmouth som bestemte til Ministre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-20
Kjøbenhavns Børs d. 20 October 1829. Hamburg 2 M. - a vista 206 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 117, 118 Rbd. Sl. pr. 100 Specier, Svenske Sedler 498 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Rbd. Sedl. - i Banco. Dito Dito. ......... Nationalbank-Obligationer. 102 1/2 103 Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. . . . ..... i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 1004 101 r. S. 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 105 - i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved r. S. Dito lydende paa r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . . 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 62, 62 1/2 Rd. Banco. 3 pCt. nye danske Obligationer L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Nyeste Skilderie af og benhavn. saadan, angaa Sexogtyvende Aargang. No. 85. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 24 October 1829. De ædle Udvandrede. i Sluttet. See forrige Rummer.) angaar, Efter Henrykkelses Yttringer, som ingen Ord forstaae at skildre, fortalte Sønnen sin fundne Moder, at hans Gemalinde ikke havde kunnet giøre Reisen med, fordi hun ventede sin anden Nedkomst. Hun havde følt en ubeskrivelig Længsel efter sit første Barn, og dette havde gjort, at han saa hurtigt som muligt var reist til hiin Præst, og siden hertil for at afhente Therese. Dette bragte begge tilbage til den afbrudte Fortælling. Moderen oplyste ham nu om, hvorfor hans Efterforskninger maatte blive forgiæves, og han vedblev derpaa saaledes sin Fortælling:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Vi opholdt os nogle Maaneder i det forhen saa behagelige, men dengang saa sørgelige M.;men alt hvad jeg gjorde, for at opdage Deres Opholdsted var frugtesløst. Jmidlertid fik jeg et Brev fra min Tante, hvis Yndling jeg altid havde været, og som var en ligesaa forstandig som retskaffen Dame. Hun boede paa sit Landgods ikke langt fra min Faders Opholdsted. Uagtet de undertiden i hele Aar ikke saae hinanden, formaaede hun dog meget over ham. Hun meldte mig, hvad jeg nu allerede vidste om min Faders Foretagende, men som jeg imidlertid havde faaet tilintetgjort, hun advarede mig indstændig for overilede Beslutninger, og forsikrede mig tillige, at jeg aldrig paa den betraadte Bane havde noget Godt at vente af min yderst opbragte Fader; dog kjendte hun mig ogsaa for godt, til at forlange mere af mig end den nødvendige Forsitighed, efter den uværdige Fremgangsmaade imod mig og den Forbittrelse, jeg maatte føle derover. Giv mig dit Æresord, saaledes endte hun sit Brev, at du ikke meere vil gaae frem paa den begyndte Maade; at du vil underrette mig om alt, hvad der angaaer dig og din Elskede med samvittighedsfuld Oprigtighed, og ganske overlade til mig at styre Sagen, saa vil jeg gjøre for Eder alt, hvad der staaer i min Magt, og du kan da fra din vel alt for heftige men dog ædle Faders Side sikkert haabe, at alting vil vende sig til dit Bedste. Hvor inderligen takkede jeg den moderlige Veninde og lovede at lægge Alt i hendes Hænder. Kort efter fik jeg en Jndbydelse fra min Tante, hemmeligen at komme til hende med min Gemalinde paa hendes Gods, men at holde vore Navne skjulte paa hele Reisen. Hun meddeelte mig tillige sin ligesaa godt udtænkte som velmeente Plan, der var forbunden med det tunge Vilkaar at skille os fra vort elskede Barn. Jeg havde hørt saa meget godt om den værdige Præst M. i J., og dette bevægede os til at betroe ham vor Therese. Hvor uudsigeligt smertede denne Skilsmisse min Gemalinde, hvor dybt saarede det hende, at vi end ikke kunde efterlade Barnet sit Navn, ja ikke engang torde forlange Gaar umiddelbare Efterretninger om det Havde jeg ikke allerede paa det inderligste elsket Leonore, derved at hun bragde mig dette Offer, at hun bragde det uden Bebreidelser, ja endog saavidt mueligt skjulte sine Klager og sin Smerte for mig derved havde hun for evig maattet fængsle mit Hjerte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Vi kom i Stilhed som Broder og Søster, til min Tantes Gods, og man udgav os for vidtløftig Paarørende af hende. Med hvilken Henrykkelse bemærkede jeg, at Leonore inden faa Dage havde vundet min fortreffelige Tantes Hjerte, ja endog dette glædede mig ubeskriveligt, at alle Betjenter og Enhver, som lærte at kjende hende, viste den hjerteligste Hengivenhed for den skjønne Frøken. Men min Tantes Plan gjorde en ny Skilsmisse nødvendig. Du maa igjen til Armeen, sagde hun, maa derved gjøre mig det mueligt at udføre mine Hensigter med din Gemalinde, og give din Fader et Beviis paa, at du vil underkaste dig hans Villie, og tillige, om mueligt, tage hans ædle Stolthed til Fange. Skriv til ham fra M., træng paa din Ansættelse, søg at udmærke dig, tal intet om hiin hemmelige Artikel, men overlad denne til mig. Efter en haard Kamp opfyldte jeg hendes Ønske, hvis Hensigtsmæssighed jeg ikke kunde nægte. Min Fader lod i sit Svar ikke falde et Ord om hine hemmelige Anliggender, som ikke vare ham videre bekjendte, end at jeg havde befriet Leonore, for at bringe hende tilbage til hendes Moder. Han udvirkede min Ansættelse, og det lykkedes mig under Clairfait og Erkehertug Carl at udføre Noget, som erhvervede mig Aa telse og min Faders levende Bifald. Den kloge Tante havde imidlertid ikke været mindre uvirksom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Kunstforeningen i Kjøbenhavn. Ligesom Sands og Jnteresse for de dannede Kunster udgjøre eet af de skjønneste Forenings baand, saaledes er det en Selvfølge, at en frivillig Forening, knyttet og sammenholdt ved dette Baand, maa paa mange Maader yttre veldædig Indflydelse: til at oplive Kunstnerne i deres Kald, til at fremme og understøtte Bestræbelser og Foretagender i Kunsten, til at udbrede og nære Smag og Følelse for det Skjønne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
J denne Overbeviisning have Foreninger til de skjønne Kunsters Fremme dannet sig i de fleste af Tydsklands større Stæder: Berlin, Dresden, Hamburg, München, Nürnberg, o. a.; og den almindelige Deeltagelse, som disse Foreninger have fundet, og den ønskelige Fremgang, de have havt, afgiver et talende Beviis for, at en saadan Samvirken til et ædelt Formaal finder Begunstigelse i vor Tidsalders Aand. Paa en Tid, da baade den Aand og den fleersidige Retning, i hvilken Kunsten i vort Fædreland, øves og uddanner sig, og de Leiligheder, som ere aabnede til Bekjendtskab med Kunstens Værker, synes at love en større Indflydelse af de skjønne Kunster paa den almindelige Dannelse, end hidtil har været Tilfælde, tør der være Grund til at haabe samme Deeltagelse for en dansk Kunst forening.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Foreningen tæller for nærværende Tid omtrent 90 Medlemmer, og Administrationen bestaaer nu af de Hr. Conferentsraad og Finantsdeputeret Collin, Cancellieraad Thomsen, Profess. Theol. Oct. Clausen, Professor Hetsch, Professor og Landskabsmaler Møller. Jo mere (hedder det i hin Bekjendtgjørelse af Apr. d. A.) de der have forenet sig til det angivne Øjemed, føle sig overbeviste om det Gode, der ved et saadant Samfund kan udrettes, og jo tydeligere de tillige indsee, at det kun er ved Forening af Mange, at det Gode her, som overalt, kan virkes med Held, des mere holde de fast ved det Haab, at de hos deres Landsmænd ville møde den fornødne Deltagelse og Understøttelse. Foreningen faaer ideligen nye Medlemmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Dets ugentlige Sammenkomster ere interessante, og det er upaatvivleligt, at det vil vorde et af Fædrenelandets vigtige Samfund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Samfundet til den danske Literaturs Fremme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
J andet og tredie Qvartal af dette Aar har Samfundet ved Døden tabt, Medlemmer, og to have udmeldt sig. Derimod ere 9 nye Medlemmer tilkomne, saa at Afgangen er bleven erstattet ved ligesaa stor Tilgang. Tiden er nu næsten udrunden, inden hvilken Besvarelserne skulle være indgivne over det af Samfundet i Anledning af den høje Formælingsfest d. 1 Nov. udsatte Prisspørgsmaal: En raisonneret Udsigt over Literaturens Tilvært under de tre Konger Frederik den 5te, Christian den 7de, og Frederik den 6te. 1ste November dette Aar er nemlig Tidspunktet, da Afhandlingerne skulle være indgivne til Samfundets Sekretair, Etatsraad Thaarup, boende paa Vesterbro, Nr. 58. Nogle faa Exemplarer ere tilovers af det af Samfundet udgivne, af Profess. Nyerup forfattede Program, og kunne paa bemeldte Sted erholdes uden Betaling. Medlemmerne af den Skrift-Kommission, Samfundet efter sine Love har og til hvilke de Afhandlinger, der indkomme vorde overgivne, ere for nærværende Tid Dhrr Det. Nathan David, Professor og Rector Nissen, R. af Dbr., Profess. og R. af Dr. Rafn, Profess. Rask, Conferenceraad og C. af Dr. og Dr. Schlegel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
En af Kjøbenhavns Universitets Bibliothek Mærkeligheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Blandt Folianterne findes to Blade i Papbind, med følgende foran skrevne Anmærkning; Øisse tvende Blade er en Prøve af den Bibel, som i Kong Christian den 5tes Tid, under Geheimeraad Moths Direction, skulde have været udgivet, men blev qvalt i Fødselen, hvorom wergius, i det Siellandske Cleresie, S. 316, skriver saaledes: "Da man 1683 var betænkt paa et nyt Bibeloplag, formanede Biskop Bagger sine Præster alvorlig, at de hvis Observationer de kunde have, dem, Capitel efter Capitel, vilde fremsende; Kirkerne skulde dertil i tre Aar hver Kirke give 5 slette Daler, og nyde en Bibel; den in Foligskulde blive med notis, den anden in 4to sine notis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Det første Blad indbefatter en ny Oversættelse med Summarier, locis parallelis og temmelig vidtløftige Noter, samt en Vignet), som forestiller et Fodstykke, paa hvis Forside læses Kongens Valgsprog; Pietate & Justitia; ovenpaa samme er krydsviis sat Scepter og Sværd, og forved dem Rigsæblet, paa hvilket et kronet Ch i Ciffre; igjennem samme gaaer en Straale fra hver Side. Uden om sees adskillige Zirater af Blomster, omvundne med et Baand, hvori for neden hænger Elephantordenen. Paa hver Side ligger en Løve, holdende den ene det danske, den anden det norske Vaaben i et kronet Skjold. Ved høire Side sidder Gudsfrygt, pegende med den ene Haand til Himmelen, og holdende i den anden en aaben Bog, hvorpaa læses i Lovbog; under hendes Fødder ligger Falskhed med en Deel Slanger i Haanden. Det andet Blad er Skabelsens Historie, stukken i Kobber af H. Schaten. Paa denne Bibel arbeidede D. Nold, D. Bircherod og D. Bagger; men da Nold døde, og strax efter Bircherod, da, ligesom Værket standsede ved den Førstes Død, blev det plat til Intet ved den Sidstes. Papiret dertil, som var royal altsammen, var allerede anskaffet og laae i Bispegaarden. See Hjelmstjernes Bogsamling 1ste Deel S. 3, og Fortalen til samme. Det er ellers mærkeligt, at hvor der i andre Bibler, Gen. 2 V. 6, staaer Der gik en Damp op af Jorden, staaer her: "Og ingen Damp endnu opgik af Jorden. Conf. Giessings Jubellæreres 3die Deel, 1ste Bind,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Jndenlandske Efterretninger. For faa Dage siden blev i Pederhvitfeldtsstræde paa en Byggegrund, der har tilhørt Møl 5) Stukket af Bondon. lebygger Jørgensen, men nylig er solgt til Conditor Pedrin, gravet i en Dybde af 7 til 8 Alen til en skjelders Anlæg. Derved stødte man paa en stor Deel Menneskebeen og flere i Række opstillede Ligkister. En gammel nedlagt Kirkegaard, som man veed har ligget i store Fiolstræde, har vist nok strakt sig hid. Ved at aabne Ligkisterne har man fundet Ligene i en næsten ufortæret Tilstand, hvilket ogsaa med Ligklæderne er Tilfældet. Ni saadanne Kister bleve optagne. Flere i den tilstødende Grund, som ikke til Jskjelderen var fornøden, har man ladet blive urørte. Fire af de aabnede Kister have været opstillede i et Skuur, og ere af mangfoldige Mennesker tagne i Øiesyn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Blandt Ligene bemærkede man i Særdeleshed et af et temmeligen robust Fruentimmer, der var i saa ufortæret Tilstand, at Lemmerne endnu havde deres naturlige Runding; de ere derhos næsten saa haarde, som om Liget var forstenet. Ved et af Ligen laae under Hagen en Bog i Duodes; dens af Fugtighed fordærvede Tilstand var saadan, at man af de sammenklædede Blade kun har faaet Lidet i en læselig Stand; men deraf erfares, at det har været en Psalmebog, da nogle Vers af Psalmen: "O! Jesu søde Jhukommelse kan læses.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Ved Sammenligning med Udgaver af gamle danske Psalmebøger synes den at have været en af de Kingoske, og en ældre end fra Begyndelsen af 18de Aarhundrede. De optagne Ligkister og Liig bleve sidste Onsdag Aften udførte paa Assistentskirkegaarden. Man bemærkede, at endeel af Ligene var overgaaede til Adipocire eller til den talgagtige Masse, hvortil dyriske Substantser forvandles i fugtig Jord. Man erindrer sig herved en Afhandling, som Hr. Professor Dr. Wendt, R. af Dr. og Obr. i Aaret 1816 gav i Kunstflids=Selskabets Skrifter 2 B. 9 H. med Overskrift: "Om kunstig Spermacet eller Fedtvox. Afdøde Admiral Løvenørn havde i Aaret 1813 modtaget en Skrivelse fra Hr. Jørg. H. Junior i Saxkjøbing. Denne havde, efter Opfordring af Admiralen, nedlagt nogle Aar forud i Kasser og Tønder endeel Hestekjød i Aaen, uden for hans Have, til Forsøg, paa, hvorledes det maatte overgaae til en talgagtig Masse; men Forsøget mislykkedes, da høje Vande, Storm og Jis mueligen har borttaget samme, medens Hr. Junior i nogen Tid boede paa Landet. Men i samme Tid havde han nedgravet paa adskillige Steder, to til tre Alen fra Vandet, baade Heste og Føl, uden i lang Tid at tænke videre derpaa. Omtrent sidst i Mai 1813 lod han grave et Hul, tre Alen fra Vandet; der stødte man paa et, nogle Aar forhen nedgravet, Føl, og dette fandtes ved Udvanding og Tørring, i Solen at være forvandlet til en talgagtig Masse. Han sluttede sit Brev med de Ord: "Jeg vil gjøre en Prøve i det Større til Vinter 1 samme Bund, som og mange Bønder her i Egnen vil gjøre, som jeg har viist det, og som nu troer det, som de selv hos mig har seet og erfaret." Brevet indeholder et Bidrag til de Erfaringer, man ogsaa forhen havde, om at dyriske Legemer, for at vorde forvandlede til en fedtagtig Masse, ikke behøve at holdes i lang Tid i rindende Vand, som man havde foreslaaet, men blot at nedgraves i en Jordbund tæt ved færske Aaer, to til tre Alen fra Vandet, da de i saadan Bund, som altid er fugtig, hvor ingen Orme eller Jnsekter kan opholde sig, lettere forvandles. Det synes, siger Hr. Prof. Wendt, at naar flere tænkende Landmænd vilde paa ovennævnte Maade nedgrave det hos dem afdøde Qvæg, de da vilde høste mere Nytte af det, end ved at give det til Priis for Hunde og vilde Dyr, og lade det henligge og blive skadeligt ved dets Uddunstninger. Hr. Prof. Wendts korte Afhandling meddeler Resultaterne af hans Forsøg med denne talgagtige Masse. Den franske Chemiker Fourcroy var den første, der opdagede denne Substants 1786 ved chemisk at analysere et Stykke Menneskelever, der havde hængt i ti Aar i Luften. De Franske kalde Substantsen Adipocire (af Adeps, Fedt, og Cire, Vox). Tydskerne kalde den Fettwachs. Vi maae iøvrigt henvise til Afhandlingen selv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Blandede Efterretninger. Dibdins Verker. Den nye Udgave af Dibdins, Tour in France and German, indeholder følgende Passage: Udgifterne ved dette Verks grafiske Oplysninger alene, overstege ved den første Udgave, en Sum af 47000 Pund (over 43,000 Rd.), og Risicoen var aldeles min egen. Resultatet heraf var Tabet af omtrent 200 Pund Sterling, uden at beregne Udgifterne paa en Reise af omtrent 2000 (eng.) Mile. Kobberpladerne bleve (uagtet enhver Fristelse og mange Begjeringer om at forflere Aftrykkene af adskillige af Gjenstandene, tilintetgjorte. Det er mere end en negativ Trøst for mig, at jeg har oplevet at see den Dag, at skjønt jeg selv forholdsviis er bleven fattigere, andre have beriget sig ved mine Arbeider. Da jeg bemærkede en complet Række af mine Verker, vurderede til 250 Pund (over 2300 Rd.) i en Boghandlers Katalog, og siden erfarede, at disse Arbeider havde fundet en Kjøber, havde jeg Grund til at mene, at jeg havde gjort mig vel fortjent af mit Fædrelands Literatur, og jeg besluttede at leve mini varior for Eftertiden. Gl. Godt Kjøb. Den Aand, som i England opvakte Selskabet for Udbredelsen af nyttig Kundskab (for the Dissusion of Usesul Knowledge), har i Nederlandene udviklet sig paa en Maade, som synes i en endnu høiere Grad at kunne fremvirke varige Velgierninger for Menneskeheden. J Lowen er der aabnet en Subskription for økonomisk Udbredelse af nyttige Bøger. Ethvert Medlem modtager, imod at subskribere for 6 Gylden (henved 5 Rbd.), et Exemplar af alle de Verker, som Selskabet i Aarets Løb udgiver. Tolv Bind skulle udkomme om Aaret, i det mindste paa 120 Ark hvert, samt indbefatte Indholdet af 12 Bind af en fransk Udgave, hvis Priis beløber sig til 75. franco (henimod 30 Rbd.) Gl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-10-24
Den taabelige Fordom, som man i England nærer mod Ligs Anatomering, og som i en hø Grad vanskeliggjør Underviisningen i Medicinen og Chirurgien i dette Land, saasom et Lig kommer den Studerende til at staae i 10-12 Pd. Sterl., efter Middeltal, foraarsagede som bekjendt at der for nogle Aar siden opstod et Slags Folk, som kaldte sig Opstandelsesmænd og som om Natten hemmelig eller med Magt hentede de Begravede fra Kirkegaarden. For at beskjærme Ligene for alle Angreb af Opstandelsesmændene, har Clemishan, Bøssemager i Casingmold anbragt en Indretning i Ligkisten, hvorved enhver, der maatte vove at aabne Kisten, bliver paa Stedet kastet ned, uden at Liget lider det Mindste derved. Det er et Slags Selvbeskyttelse. (Polytechn. Journ. Apr.) Sententser af Baronesse Stael Holstein. Virkelig Aandsoverlegenhed har Godhed til Ledsager. Hos den dermed Begavede, er man tilfreds med sig selv, med Naturen, med Andre. Verden er Verket af en eneste Tanke, der udtrykker sig under tusinde forskjellige Former.