JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1840-04-07
I den danske Bondeven læses en Artikel om Bankhæftelsens Jndløsning, hvor det blandt Andet hedder: "Forunderligt er det, at de allerfleste Selveier=Bønder Aar for Aar betale 6 1/2 Procent af deres Bankhæftelse, da de dog for en Deel af denne kunne slippe med 4 Procent, naar de nemlig ville indløse saa meget af den, som der kan indløses, hvorved de desuden kunne skaffe sig en yderligere Fordeel, enten en betydeligere een Gang for alle, eller en mindre aarligen. Grundeierne have ikke været saa blinde for deres egen Fordeel. Næsten alle Bankhæftelser, ere indløste for Kjøbstædernes Vedkommende, medens kun saare Faa af Bønderne have indløst deres, ligesom om det var saa behageligt for dem at betale for meget i Skat, og det ei engang til Kongen, til Landets almindelige Bedste, men til Banken, til Fordeel for dem, der eie Actier i den.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Det bemærkes endvidere, at da Banken i Aaret 1813 oprettedes, blev al Grundeiendom og alle Tiender i hele Landet forhæftet til den for en vis Sum, efter en nøiagtig Taxation, og det blev paalagt Eierne, at forrente denne Sum til Banken med 6 1/2 Procent eller 6 Rbd. 3 Mk. af 1000 Rbd., med mindre de reent foretrak at udbetale Summen. Jmidlertid fandt Kongen, at denne nye Skat, 6 1/2 pCt. af Bankhæftelsen, var altfor tung for Landeiendomsbesiddere og Tiendeeiere, og han gav derfor Nedsættelse i Land skatten for af Bankrenten, saa at den f. Ex., der skulde betale 39 Rbd. om Aaret i Bankrente, fik 32 Rbd. 3 Mk. eftergivet i sin Landskat og saaledes kun fik 6 Rbd. 3 Mk. i nyt Paalæg. Dog gjorde Kongen naturligviis den Betingelse, at naar Bankrenten engang ophørte, saa vilde han igjen have sin fulde Landskat; men deraf følger igjen, at naar Landmanden vil indløse sin Hæftelse, saa kan han kun gjøre det for den 1/5, som han fik i nyt Paalæg, da de egentlig er kongelig Skat, fra hvilken man følgelig ikke kan frikiøbe sig. I Selskabet for Oprettelsen af Maskin-Hørgarns spinderiet i Kjøbenhavn var allerede den 24de f. M. tegnet omtrent 700 Actier, der ere fordeelte paa lidet over 200 Personer. Efter Subscriptions=Betingelserne var det bestemt, at saasnart 500 Actier vare tegnede, skulde Subscribenterne sammenkaldes, for at vælge en Comitee af saakyndige Mænd. Naar 1000 Actier ere tegnede, og vi tvivle ingenlunde om, at det vil være skeet om kort Tid, vil en Generalforsamling blive sammenkaldt, hvori Selskabet constituerer sig. Naar 1500 Actier ere tegnede, sluttes Subscriptionen. (Khvusp.) Den Frisindede, synger i en Vise om det Collegiale: Staten kunde styrte sammen, Gik det altfor hurtigt til; Derfor maa man dæmpe Flammen, Naar for rask den blusse vil. Brænder det i Skrift og Tale, Ønskes varmt et afgjort Svar: Man i det Collegiale. En fortrinlig Sprøite har. Gives mere langsom Vei, Nei, Nei, Neil Altid det Collegiale. En fortrinlig Stoppert var.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Oldingen Herredsprovst Beier i Sielland høitideligholder ved Midsommers Tid iaar sit 100 Aars Jubilæum. Hans Helbred er endnu saa vel, at han baade kan læse og skrive. Han skal være betænkt paa, selv at holde en Tale paa denne Festdag, som for hans ham hengivne Sognefolk vistnok vil være af dyb Betydning.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Skulde det Rygte stadfæste sig, at Assessor Herredsfoged With havde kjøbt Himmelbjerget for 1200 Rbd., vilde saadant for Publicum være af stor Jnteresse og vor jydske Skjald, som først gav Jdeen til Folkesamlingen sammesteds, vilde saaledes endeligt kunne see sit Ønske opfyldt. Folkebladet bemærket meget rigtigen: "at naar Peder Nielsen imod Pastor St. St. Blicher betjener sig af det Ord: "lyver, da er dette, seet i Sammenhæng med den tagne Anledning, et uanstændigt Klammerindtryk, for hvis Brug han maaskee med Føie kunde sagsøges; og at han paa en høist krænkende Maade omtaler Omstændigheder i Sammes private Liv, er lavt og uværdigt og en Forsyndelse mod al bedre menneskelig Følelse." Og dog med alt dette ere vi overbeviste om, at den begeistrede Sanger mindst tænker paa Saggivelse, idet han aldeles overseer enhversomhelst Krænkelse i denne Anledning, men at hans patriotiske Varme, for hvad der kunde fremme den foronskede Forsamling, ved en pludselig Standsning i den heldigen opfattede Plan dybt maatte saare vor Digter, dette maaman vistnok indrømme, uden netop at være Sydboer af Temperament.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Den kongl. preussiske Consul i Frederikshavn her i Jylland, Hr. J. P. Kall, har i indeværende Aar for forste Gang gjort Forsøg med, directe at forsende Østers til Berlin, og dette Forsøg er og fuldkommen lykkedes. Det af Consulen befragtede Fartøi, en lille Fiskerbaad med to Mands Besætning, løb Natten til den 14de Marts ud fra Frederikshavn og tilbagelagde Reisen derfra til Stettin, omtrent 100 Mile, under Storm og Sneefog, lykkeligen i tre Dage. Østerserne vare bestemte for det Berliner Cate de Belvedere, hvor de alt ventedes den 20de om Aftenen. J Landsbyen S. i Jylland tildrog sig følgende Begivenhed under sidste Folketælling. Skolelæreren i Byen, som forestod Optællingen, indfandt sig hos en Enke, hvor der paa samme Tid opholdt sig et forulykket Fruentimmer, Moder til et uægte Barn. Dette Fruentimmer, som i længere Tid havde været sindssvag, blev ved denne Optælling beængstiget og skjulte sig, i Forvildelse, i et tilstødende Værelse, idet hun formeente Skolelæreren Indgangen dertil. Denne henvendte sig nu til Stedets Sognepræst, Pastor K., der formedelst denne Fremgangsmaade – som han, forunderligen nok, maa have udtydet som Gjenstridighed, i hvorvel han kjendte hendes Aandssvækkelse – selv fandt sig opfordret til at begive sig til Enkens Huus. Ankommen dertil fandt han endnu stedse Døren lukket, og da den ei paa befaling blev aabnet, blev Døren derpaa sprængt. Fruentimmeret skjulte sig nu som en Forstyrret i Sengeklæderne, hvilke man lod afkaste Sengen. Men hvad den Arme ei var forstyrret, skal hun være bleven det, efter nu at være bleven afmalet Helvede saa hedt, som det nogenlunde kunde beskrives af Dødelige. Endelig slap Synderinden med det udtrykkelige Paalæg, strax at tilveiebringe sit Skudsmaal, hvilket hun er var i Besiddelse af og som Præsten saameget bedre kunde have forskaanet hende for, da han forud kjendte hende og den Tilstand, hvori hun befandt sig. Man ventede paa hendes Tilbagekomst – men forgiæves - hendes Liig fandtes kort efter i Stranden.
Jyllandsposten, 1840-04-07
J Hamborg foreviser i denne Tid en Hr. Schneggenburger den preussiske Hovedstad Berlin, paa det Skjønneste og Nøiagtigste udskaaret i Lindetræ. Det skal være et sandt Kunststykke og et paafaldende Vidnesbyrd om menneskelig Flid og Taalmodighed – thi hvert mindste Stræde, ja hvert Huus i Byen er her at finde!
Jyllandsposten, 1840-04-07
Fra Berlin fortælles om en derværende Lieutenant v. Bilguer, at han den 18. d. M. (Marts) paatog sig at maale sig med 3 store Skakspillere paa eengang, saaledes at han selv spillede med den Ene, men med de Andre, der sadde i et Værelse ved Siden af, efter Hukommelsen. En i Døren staaende Herre opraabte de fra begge Sider paa alle tre Brædter gjorte Træk, hvilke af to andre Herrer nøiagtigen bleve protocollerede. Efter halvanden Time opgav den ene Modstander i Sideværelset sit Spil som tabt, den Anden blev efter to Timer mat. Men det tredie Parti, det nemlig, som han havde ligge for Øie, tabte Mesteren, efterat have været saa galant at tillade sin Modspiller at gjøre et for ham skadeligt Træk tilbage. Kamppladsen for denne her endnu aldrig for forekommende Skakfægtning var det nye Læsecabinet i Berlin.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Professor Wheatstones electroemagnetiske Telegraf var i de sidste to Maaneder ved alle Farterne paa den engelske Jernbane mellem Dragton, Hanell og Paddington (en Distance af 20 engelske Mile) i bestandig Virksomhed. Great-Western=Jernbanecompagniet havde bevilget en Pengeunderstøttelse til Sagens Fremme. Saasnart hele Jernbanelinien er fuldendt, vil Telegraflinien strække sig ligefra Paddington ved London til Bristol, og Efterretningerne ville da kunne bringes i omtrent 20 Minuter fra det ene Ende punkt af Banen til det andet. Staaltraadene befinde sig indesluttede i Jernrør, og da der ere flere, saa kunne flere Compagnier eller Autoriteter have hver sine, naar de derfor erlægge et passende Bidrag til Compagniet.
Jyllandsposten, 1840-04-07
Kjøbenhavns Cours den 3 April. Hamborg 2 M. - a vista . . . . . . 197 1/2 Species=Cours. Obligationer, kongelige, i Sedler. . . Nationalb., i Sølv. . . . Rigsb., 4 pCt., r. S. . . . Norsk Laan af 1828, 4 pCt. . . . . . 1834, 4 pCt. . . . . . 10-101 1/2. Engelsk Laan, 3 pCt. . Svensk Hypothek-Casse=Laan, i Banco. . nye Dito af 1839, i Dito. . . Svenske Sedler, pr. Rd. R. G. . . . . Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1840-04-14
raads ren. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. die Aarg. Tirsdag d. 14. April 1840. No 15. Maa trykkes. Fleischer. Noget om Hoveribondernes Stilling, med stadigt Hensyn, til Katholm Gods. Siden der i vort kjære Fædreland ligesom begyndte at bevæge sig et nyt Folkeliv, har det ofte været ført paa Bane, at samvirke og bidrage til Ophævelse af Naturalhoveriet, og ihvorvel enhver sand Bondeven maa føie de varmeste Ønsker til Iværksættelsen af en saadan Forandring i Retsforholdet mellem Godseieren og den Hoveripligtige, har det vist forekommet flere, end Jndsenderen, at man hidtil temmelig eensidigen har behandlet denne Sag, idet man, paa Eierens Bekostning, absolut har villet see Hoveriet afskaffet, uden at betænke: hvorfra det billige Vederlag herfor skulde komme, eller hvad Garanti Godseieren turde vente sig. Saalænge Bøndernes Forfatning, saaledes som den desværre fremstiller sig paa mange Steder, er af den Beskaffenhed, at Godseieren ikke kan erholde sit Udlæg for kongl. Skatter, mindre den betingede Landgilde, vilde det dog være saare betænkeligt, at lade Bonden, under saadanne Omstændigheder, paatage sig nye Forpligtelser og Ydelse af Penge eller Korn. Hvad der altsaa, hvor Forfatningen ikke er bedre, kunde være at gjøre for den Godseier, som ønsker at befordre sine Bønders Vel, er, saavidt muligt at læmpe Hoveriet og dernæst give passende Opmuntring til at afbenytte saadan Lettelse, ved at forbedre Agerbruget, afskaffe overflødigt Folke= og Hestehold, og ved Jndskrænkningen af det Sidste, at holde flere Qvæghøveder.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Ved at forudskikke disse almindelige bemærkninger, vender Jndsenderen sit Blik paa Katholm Gods, som den kongelige Kasse nyligen har solgt, idet netop dette Gods, med Hensyn til Hoveriet og hvad der til Lettelse af samme er udrettet, fremstiller Alt, hvad det har været Hensigten med disse Linier at bringe for Lyset.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Katholm Gods, som af den kongelige Kasse blev overtaget i Aaret 1823, var dengang i en yderst maadelig Tilstand, og det er ikke Overdrivelse, men den nogne Sandhed, at der paa den Tid gaves Gaardbesiddere med 6 Tdr. Hartkorn og derover, som ikkun eiede 1 eller 2 Køer, Desuagtet præsterede han et meget besværligt Hoveri, hvorunder, f. Ex. i Høstens Tid, paa en Dag afgaves 5 Mennesker. Gud i Himlen maa vide, hvor Føden kom fra! – men Følgerne udebleve heller ikke; thi i de næstpaafølgende Aar stode jevnligen 1/2 Deel af Fæstegaardene ledige, og maatte med store Opoffrelser drives for Godseierens Regning, indtil de atter kunde bortfæstes. Hvad der havde bragt dette Gods saaledes tilbage, er vanskeligt at afgjøre, og det er ei heller Jndsenderens Hensigt, videre at indlade sig paa Undersøgelse herom; kun har det forekommet, eftersom Bøndernes Jorder i Almindelighed ere af en ret god Bonitet, som den Omstændighed, at Godset denæstforløbne 20 Aar befandtes i flere Eieres Besiddelse, som ikke lode sig det være saameget magtpaaliggende at virke til Bøndernes Opkomst, som at inddrive Restancerne, og i Nødsfald at bruge deres Arbeidskraft, udenfor det besværlige Hoveri, fremkaldte hine sørgelige Resultater. Dog, Hoveriet var vel den første, ja vel den virksomste Aarsag; thi neppe opviser noget Gods (med Undtagelse af Nabogodset Hessel.) Mage til den Forening, som Katholms Bønder indgik 1792. Man tænke sig, at enhver Hovning, efter dette non plus ultra af en Hoveriforening, aarlig skulde forrette 24 Pløie= og Harvedage, 87 Spandage og 211 Gangdage; ikke at tale om, at derunder ikkun var beregnet en Dag for t. Er. med 2 Meiere, 2 Optagere og 1 River, eller ialt 5 Mennesker, at høste et Hovmaal, eller med 2 Vogne og 3 Mennesker at besørge en Dags Gjødningsudagning, og vil da letteligen udfinde det Facit: at Bønderne virkeligen havde forpligtet sig til, at forrette flere Dage, end Aarets 365. *) Her gik man endog formeentlig udenfor Foreningen, hvorved der i den senere Tid er opstaaet flere Rets qvæstioner.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Biographisk Omrids (af Dr. H. N. Clausen.)
Jyllandsposten, 1840-04-14
Efter fuldendt Gudstjeneste indfandt de tre yngste Medlemmer af det theologiske Facultet sig i hans Bolig, og Facultetets Decanus, Professor Dr. Hohlenberg, overrakte ham i sammes Navn et Æresdiplom som Doctor i Theologien. Den følgende Dag forsamlede det kjøbenhavnske Ministerium, den reformeerte Kirkes Præster medindbefattede, sig hos ham, hvor det broderlige Farvel bragtes ham af den tilbageblevne UngdomsVen, hans værdige Embedsbroder Provst Holm. Efter saaledes fuldendt Dagsgierning, beholdt han endnu i Livets sildige Aften Kraft tilovers til at kunne sysselsætte sig selv. Synet stod heldigviis Sielen bi. En Tidlang kunde han endog finde Glæde i at lægge sig efter Jtaliensk – den indbyrdes Sammenligning af beslægtede Sprog havde altid interesseret ham - og han læste flere lette Prosaister. Vel var Afmagtens Følelse ham tung; men ingen Klage kom nogensinde over hans Læber; den mildeste Fred, den frommeste Resignation opfyldte hans Siel – en ædel Frugt af det firesindstyveaarige, virksomme Liv. - Den 25de Februar, 1840, næsten 81 Aar gammel, indslumrede han ved en venlig Død. Dens milde Haand udslettede hvert legemligt Spor af de forudgaaede Dages Tryk, Aasynet, med Sølvkrandsen af det fyldige Haar om den høie, rynkefrie Pande - udtrykte Kraften og Mildheden, der havde dannet de ædle Træk. - Et talrigt Følge af Geistlige og Verdslige bragte ham den sidste Hilsen; theologiske Candidater og Studenter bare hans Kiste til Frue Kirke, som modtog sin 40aarige Lærer i sin hele Skjønhed, belyst af den venligste Foraars Sol.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Det til Redactionen fremsendte Stykke af Hr. Herredsfoged Qvistgaard, angaaende Politivæsenet paa Landet, skal med det Første finde Optagelse. Red.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Hermed et Følgeblad. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbd. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. geblad til Jyllandsposten Nr. 15. Føl Tirsdag den 14. April 1840.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Nyheds Post. Fortsættelse af Skildringen under Frederik den Femte og Christian den Syvende leveres i Kjøbenhavnsposten, hvor det endvidere hedder: "J Begyndelsen, beholdt Christian den Syvende sin Faders Ministre; thi her i Landet var der overordentlig faa Personer, som vare skikkede til saa høie Poster. Kongen selv var kun 17 Aar gammel og stod endnu under Skolemester. Men hans Livlighed og gode Forstand gjorde ham det let at nemme, og han syntes begjærlig efter at skaffe sig Kundskab om de offentlige Anliggenders Tilstand. Man kan ikke uden Veemod og Medlidenhed betragte den barnlige Glæde, Folket yttrede over den unge Konge og den skjønne Fyrstinde, med hvem han formællede sig, Kongen af Englands Datter, Caroline Mathilde. Kongen var ung og uindskrænket Hersker, og dette udsatte ham for Fristelser i høiere Grad, end det almindelige Menneske, og som han ikke vilde og kunde beherske. Man benyttede sig af hans Uerfarenhed, gav ham Smag paa Adspredelser og Forlystelser, som nu bleve almindelige ved Hoffet, og forførte ham til Udsvævelser, der gav ham Leede til Arbeide og omsider nedbrød hans Legemssunde, og afkræftede hans Aand. Jmidlertid tiltoge Jntriguerne, og Kabalerne ved Hoffet Dag for Dag, deels angik de det Vigtigere, Rigets Forhold til fremmede Magter, deels det Ringere: Yndlinges og indflydelsesrige Personers Vexel." Om Forholdet ved Hoffet siger en Beretning af 4de Mai 1767: "Her har der aabnet sig en ny Scene. Rænkefulde Personer have sat sig i Bevægelse og fundet Leilighed til, i den Grad at indvirke paa den unge Konges Uerfarenhed og flygtige Temperameent, at nogle meget uventede Forandringer ere indtraadte.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Feltmarschallen (St. Germain) tager atter Deel i Forretningerne og tragter efter høiere Magt. Den bourbonske (franske) Jnteresse lever synligen op igjen, og man befrygter, at den atter vil erholde Overvægten, i Særdeleshed hvis Indflydelsen skulde forplante sig fra Kjøbenhavn til Stockholm. Store Forandringer ere alt indtraadte og man venter endnu flere saadanne; hvad der da vil skee, lader sig ikke med Bestemthed sige. Det eneste Haab er, at Tiden og Dronningens beundringsværdige Klogskab engang ved Himlens Bistand vil bringe Orden i denne Forvirring." Dronningen, til hvem dette eneste Haab knyttede sig, var dengang 15 Aar gammel. – En Reise, som Kongen foretog sig til Frankrig og England, forstyrrede mange Planer og Jntriguer. "Det er umuligt, – hedder det i en Beretning af 7de Januar 1769 – "at beskrive Publikums Tilfredshed over de mange Beviser, det daglig modtager paa Kongens Nedladenhed og Godhed. – Men dette Solskin som det ikke var en Jllusion) varede ikke længe, Kongen kom atter i Yndlingenes Hænder og levede som tilforn. Nu fik ogsaa Bernstorff og hans Collega deres Afskeed. Det Overmod, de russiske Gesandter v. Saldern og Filosoffus viste, hvilken Sidste personlig havde fornærmet Struensee, lagde man maaskee med Rette det petersborgske Hof til Last, og dette Forhold benyttede man til at vække Uvillie mod Bernstorff og de Mænd, som havde søgt at vedligeholde Venskabet mellem begge Hoffer. De, som nu fik Magten i Hænder, vare: Rantzau, General Gæhler, Grev Osten, Alle intrigante Mænd, og fremfor Alle Dronningen og hendes altformaaende Yndling, Struensee." Som et Beviis paa, hvorlidet Finantsberetningerne ere det, som de egentligt burde være, og i hvad Grad man kan bygge paa de i samme anførte Summer, naar man gaaer ud fra den Regnemaade, som Folk i Almindelighed bruge, skulle vi tillade os at anføre et Exempel. J Beretningen for 1838 anføres som vestindiske Jntrader den Sum 160,000 Rbd., medens der til Udgifter for Vestindien er opført 34000 Rbd. I et Brev, som vifor længere Tid siden have erholdt fra en med Forholdene der velunderrettet Mand, findes imidlertid følgende Yttring: "De i Aaret 1838 effectuerede Remisser herfra udgjorde i October 1838. 200,000 Rbd. dansk vestindisk Cour. eller 256,000 Rbd. Sølv. Jfølge denne Oplysning opfordrer Kjøbenhavnsposten, Generalgouverneuren eller en anden med Sagerne bekjendt Mand til at oplyse om, hvorvidt Brevskriveren maatte have Uret i sit Referat, da det i manglende Fald maa antages, at Beretningens Anførsler ere aldeles urigtige.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Under en igjennem flere Numere af Kjøbenhavnsposten, fremsat Afhandling, betitlet: "Almindeligt Hospitals Oeconomi, mod Referenten i den "Berlingske Tidende", hedder det blandt Andet: "Det er af os blevet bemærket, at Lemmerne i de senere Aar om Sommeren ere blevne opvartede med et eget Surrogat for Kaal, at vildtvoxende Ukrudt i denne Anledning er indført læsseviis fra Ladegaardens Jorder og bragt i Anvendelse, og at den derved tilsigtede Oeconomi ganske er mislykket. Vi gjentage vor Klage. Den af os omtalte Svinekaal er først brugt for 7 Aar siden og dernæst forkastet af afdøde Etatsraad Wendt. Hvorvidt just denne Plante alene eller hver Gang senere er bleven benyttet til Kaalen, tør vi ikke afgjøre, da man naturligviis ikke hver Dag kan have observeret Madens Tillavning. Men saameget er vist, at Ukrudt fra Ladegaarden i de senere Sommere er anvendt til Kaalen, at navnlig flere Skræppeplanter i de senere Aar ere benyttede, og at Skræppekaal er høist fordærvelig for svage Fordøielsesorganer. Vi henvise iøvrigt Ref. til Overmedicus, der selv i Sommer skal have taget Skræppearterne i Øiesyn." - Ved denne Leilighed fortjener det at bemærkes, at man i Jylland har havt aldeles overbevisende Exempler paa, at Skræppekaal endog af Stude og Køer blive pragede, hvilket da langt snarere med Grund maatte kunne skee af Hospitalslemmer. Det begav sig nemlig i Aaret 1830, da en Undersøgelses-Commission, bestaaende af Justitsraad Holm, Forstraad Bang og Kammerraad Michelsen, blev nedsat i Anledning af Major og Godsinspecteur Wodschous Administration, at baade Køer og Stude, som længere Tid havde freqventeret Klevermarkerne paa Hovedgaarden Scheel, paa eengang, efter Jnspecteurens Ordre, bleve i August Maaned indbundne paa Stalden, for, som det heed, til Besparelse for den kongelige Kasse af fortære de ved Borggravene i frodig Vegetation opvoxede Skræppekaal, Nelder, Skarntyde m.m. Men den hornede Besætning var klogere end som saa. Følgen deraf blev at denne udstødte de frygteligste Brøll, hvoraf den Mening temmelig vist kunde uddrages, at der eenstemmigen protesteredes imod Nydelsen af alle disse Ukrudtsfamilier. Men Hr. Majoren vedblev conseqvent at paastaae, at Qvæget ved at sultes i kort Tid nok fandt sig deri, og den kongelige Kasses Tarv behøvede at tage Alt med. Men hvad der ei blev brolt den første Dag, det blev der nu brølt de efterfølgende Dage, uden at Skræppekaalen blev rørt. Under al denne Brøken blev imidlertid Bønderne i den nærliggende Gjerrild Bye saa bange, at de skareviis styrtede ned paa Gaarden, for at see, hvad der egentligt var paafærde. At Undersøgelses-Commissionen under denne Tumult blev aldeles forstyrret i at samle Concepterne, var begribeligt. Godsforvalteren blev derfor af denne anmodet om at paalægge Majoren, uopholdeligt at lade Qvæget komme paa Græs. En haard Debat fandt nu Sted, dog blev det nægtet. Da det imidlertid blev Majoren meldt, at Commissairerne strax vilde forlade Gaarden, i Tilfælde Qvæget ei kom paa Græs, fandt dog endelig Forestillingen. Gehør, og under den frygteligste Brølen prisede de Fireføddede nu den saftrige Klevergræsning, fremfor Skræppeblade i Størrelse af Parasoller.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Kjøbenhavns Cours den 10. April. Hamborg 2 M. - a vista . . . . . . 197.
Jyllandsposten, 1840-04-14
Species-Cours Obligationer, kongelige, i Sedler. . 9898 1/2. Nationalb., i Sølv . . . . 1021024. Rigsb., 4 pCt., r. S. . 104 1041. Norsk Laan af 1828, 4 pCt. . . . . . 101-101 1. Engelsk Laan, 3 pCt. . Svenske Sedler, pr. Rd. R. G. . . . . 46 3/4 s. Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.