Aalborg Stiftstidende, 1835-02-07
Spanien. Madrid har seet blodige Optrin indenfor sine Mure. Efter en Telegraph Depesche er Hovedstadens Rolighed blevensk alvorligt forstyrret den 18de Januar, idet en Deel af det 2det Livregiment plantede Oprørsfanen, i den Hensigt at fremtvinge et mere frisindet Regjeringsystem. Efter Alt, hvad man kan slutte af de madridske Blade, af de franske Journalers Correspondenceartikler derfra, men især af de Yttringer, der faldt i Procuradorernes Kammer i Mødet den 19de, Dagen efter Opstanden, synes Jnsurrectionen at være fremkaldt af den Frogt, som begyndte at udbrede sig hos Publicum, og især i Hæren, at Krigsministeren gik svanger med den Plan at udæske Frankrigs væbnede Mellemkomst i Kampen mod Carlisterne, under Paaskud af at kvæle denne Jnsurrection, men tillige med den hemmeligen Bihensigt, at give Spaniens nylig erhvervede Frihed et Knæk, ved Hielp af de franske Bajonetter, for igjen at fremme Absolutismens, i Spanien almeen forhadte, Sag. Forindens vi meddele det Historiske af denne Begivenhed, forudskikke vil blot den bemærkning, at Jnsurrectionen ikke er mislykket i den Grad, at Krigsministeren General Llauder), om hans virkelig har havt saadanne Planer, kan siges at være sit Maal nærmere, da det meget mere synes, som om hans Udtrædelse af Ministeriet og dettes Overgang til en større Liberalisme ville blive denne Militair=Jnsurrections nærmeste Følger. Man har to Beretninger om det Forefaldne, en officiel Meddelelse af Krigsministeren selv, en anden af det spanske Blad Abeja, der ansees for at staae under Premier ministerens Jndflydelse og altsaa ikke heller mangler officiel Troværdighed. Af denne sidste Beretning uddrage vi Følgende: "Gaarsdagen frembød os et sørgeligt Skuespil. J. flere Timer pede Kuglerne i Stadens meest besøgte Qvarteer, i Egnen af Solporten, og Blodet flød i en Borgerkrig for vore Øine. Kl. 5 om Morgenen lykkedes det en falsk Patrouille af Regimentet Arragonien, som havde vidst at forskaffe sig Parole og Feldtraab, at bemægtige sig Geværerne udenfor Vagten ved Posthuset, og Regimentet selv, som indtraf kort efter, havde da let ved at gjøre Vagten, som bestod af 50 Mand, og som vægrede sig ved at tage Deel i Opstanden, til Fange. Kl. 7 1/2 om Morgenen begav General Canterac, som nylig var udnævnt til Castiliens Generalcapitain, efter at have erholdt Melding om det Forefaldne, sig hen til Stedet, hvor hans Formaninger af Soldaterne besvaredes med et Vivat for Dronningen og Friheden, men tillige af oprørske Udraab mod andre høie Personer, hvorved tillige en Kugleregn strakte Generalen til Jorden. Da Pladscommandanten i Madrid, General Bellid, indfandt sig, for at tale Soldaterne tilrette, mødte de hans Formaninger med den Erklæring, at det var Friheden, for hvilken de havde grebet til Vaaben, hvorhos de tillige forklarede ham Anledningen til deres Misfornøielse, istemte atter et Vivat" for Dronning Jsabella den 2den, og forlangte af ham, at han skulde forebringe Regentinden, deres Besværinger. Uagtet General Bellido savnede yderliligere Jnstructioner og ikke engang var underrettet om General Canteraes Drab, lod han Garnisonen træde under Gevær, og, efter dertil indhentet Samtykke af Krigsministeren, satte den hele Garnison sig i Marsch i 4 Colonner gjennem vide Gader, som føre til Posthuset. Den af Gen. Bellido selv llanførte Colonne modtoges strax af en Kugleregn, der kostede den tilværdige Brigadeer D. Felippo Zamora Livet, og tilføiede Colon en desuden et Tab af flere Dræbte og Saarede. Til samme Tid indtraf de andre Colonner, hvoraf een anførtes af Krigsministeren selv, og Posthuset var saaledes omringet. Uagtet Overmagten og Fordelen af Stillingerne saaledes aldeles vare imod Jnsurgenterne, bevægede dog deres haardnakkede Modstand Regjeringen til at formindske Blodsudgydelsen, ved tinat indlade sig i Underhandlinger med dem, hvis Resultat blev, at Regimentet endnu samme Aften forlod Madrid af Veien til Alcovendas, en Landsby 2 Mile norden for Madrid, efter nogle Beretninger, med fuldkommen Amnesti, efter andre med den Forpligtelse at bringe det Passerede i Forglemmelse ved at kæmpe hæderligt for Dronningens Sag imod Carlisterne. Efter alle Beretninger lader det ikke til, at Borgerne i Madrid have taget nogen Deel i denne Kamp, hverken for eller imod Regjeringen; det an en mærkes blot, at Borger=Gardisterne, medens Underhandlinningerne stode paa, rakte Jnsurgenterne en Deel Kurve med Levnitsmidler ind af Vinduerne. Noget Mystisk ligger ogsaa deri, at Jnsurgenternes Tal kun skal have udgjort 800 Mand, medens den øvrige Garnison bestod af 8000, og eldog indlod man sig i Underhandlinger, der, saa at sige, aldeles faldt ud efter Jnsurgenternes Fordringer, da det endog hedder, at de først bekvemmede sig til Afmarsch, da Amnestien ei mere var underkastet nogen Betingelse.