Kiøbenhavns Postrytter, 1794-05-26
Warschau, den 12 May. Vor Konges Navnedag blev den 8de paa sædvanlige Maade celebreret i Korskirken, i Kongens og hans Sui tes Nærværelse; hvorefter der ved Hoffet var stor Cour. Dog blev der denne Gang ingen Stanislaus Ordensbaand uddeelte. Om Eftermiddagen gjorde Kongen en Tour over Weichselen til Prag, og man tog deraf Anledning til at udsprede, at Kongen var reyst bort med alle. Dette Rygte foraarsagede en almindelig Misfornøyelse; og Kongen, som derom strax blev underrettet, kom derfor saasnart mueligt tilbage. Men i samme Øyeblik hedde det overalt, at Russerne og Preusserne vare i Anmarch imod Warschau, og at de allerede havde naaet Lesno, ja at deres Kanoner vare plantede paa den saa kaldte nye Verden (neue Welt). Neppe var en halv Time forløbet, førend Alle i hele Warschau saaes bevæbnede paa Gaderne, og færdige til at gaae Fienden imode. Jmidlertid overilede man sig dog ikke, ey heller lod man sig føre bag Lyset, og det saameget mindre, som man snart blev overbeviist om, at dette udspredte Rygte havde sit egentlige Udspring fra de arresterte polske Magnaters Tilhængere, blant hvilke Greve Anckwicz (som efter Revolutionen i 1791 blev af den da værende Rigsdag udnævnt til pohlsk Gesandt ved det Kongel. Danske Hof, men siden paa den Grodnoer Rigsdag i afvigte Aar gjorde sit Bedste, for at kuldkaste den eengang antagne Constitution og den Litthauiske Underfeldtherre Zabiello, havde størst Jndflydelse. Da man altsaa med Grund maatte befrygte, at det fornemmeligen gik ud paa at faae Statsfangerne sat paa frie Fod igien, saa marcherede man strax imod de efter Foregivende fremrykkede fremmede Tropper, og blev da, som man formodede, snart overtydet om, at det var lutter blind Allarm. Man havde nu stor Møye med at tilfredsstille Folket, der i sin Forbittrelse paastod, at de fangne Magnater, som aabenbare Landsforrædere, strax skulde bøde med Livet. Endeligen lykkedes det dog Præsidenten Zakrewsky, ved at forkkre den forsamlede Mængde om, at de den følgende Morgen skulde faae deres fortiente Løn. Jmidlertid blev dog Folket hele Natten igiennem staaende under Vaaben, men uden at begaae den mindste Udsvævelse. Da man nu Dagen derpaa, tidlig om Morgenen, havde faaet opreyst tre Vippegalger udenfor Raadhuset, og een i den Cracauer Forstad, forsamlede det provisoriske Raad sig paa bemeldte Raadhuus, og Kron-Storfeldtherren Oczarowski, Marechalen for det forrige stedsevarende Raad Greve Anckwitz, den Lieflandske Biskop Kossakowsky, og den Litthauiske Underfeldtherre Zabiello, bleve didhentede fra deres Arrester, hvor man da foreholdt dem deres Forræderie, om hvilket man af det russiske Gesandtskabs Archivs Papirer kunde allerbedst overbevise dem, og derefter fældede deres Dødsdom, som strax derpaa blev exeqveret. Klokken 11 samme Formiddag bleve nemlig først Kron-Storfeldtherren Ocarowski, efter ham Marechal Anckwiez, og efter denne den Litthauiske Under feldtherre Zabiello, hængte udenfor Raadhuset, og den lieflandske Biskop Kossakowsky udenfor Bernhardiner Klosteret. Over hver af dem blev sat denne Overskrivt, Velfortient Straf for Fædrenelandets Forrædere Mærkeligt er det, at denne Execution foregik i mere end 10000 Menneskers Paasyn, og at dog ey den ringeste Uorden derved fandt Sted. Tvertimod syntes alle Tilskuerne at være vel tilfreds med disse fire Personers Henrettelse. Henimod Midnat bleve de nedtagne af Skarpretteren, kastede paa en Vogn, og førte udenfor Staden, hvor de bleve begravne paa det for andre Misdæddre bestemte Sted. – Alle fire Galger bleve derefter strax nedbrudte, og man troer, at det ved disse Executioner vil have sit Forblivende.