Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-08-06
gen den 6. Fe Efterretning om Tobakken. Dens Oprindelse, som dens første bekiendte Fødeland, hidledes fra Peru, hvorfore den og har havt det Navn Perum, baade i Brasilien og Florida, og kaldes endnu saaledes i voxe Tider, baade i den nye og den gamle Verden. De Spanske, som først fik Kundskab om den paa Øen Tobaco, ved det mexicanske Hav, kaldte den Tabakeller Tobak, af det Sted, hvor de først fandt den, og dette Navn er blevet det almindeligste, saavelsom har beholdt Fortrinnet frem for alle andre. Den kaldes og Herba Micotiana efter Nicot, en fransk Ambassadør ved det portugisiske Hof Aar 1560, som, da han havde faaet nog se Planter deraf, og tillige nogen Kundskab om denne Planters Egenskaber af en americansk Kiøbmand, forærede den først til Stor=Prioren i Lissabon, ligesom han og gjorde deraf. ved sin Hiemkomst til Frankrig, en Præsent til Dronning Catharina de Medicis, som lod den med megen Flid, forplante i Slotshaugen, som en var americansk Gevext, saavelsom lod den, ham til Ære, kalde Nicotiane, Her be du Grand=Prieur, og Herbe de la Reine, med hvis Røg, Fyrsterne og andre Store ved Hoffet, som havde et opmærksomt Øie paa Dronningens og Marschal af Ancrees Regiering den Tid fordunklede deres Øine. - Cardinalen af Sainte Croix, Nunce i Portugal, og Nicolas Ternabon, Legat i Frankrig, vare de første, der have indført Tobaken i Jtalien, og gave den Navn efter dem. Nogle have kaldet den Oxetunge, Buglose, eller Syd polens almeene Lægemiddel, panacke antarctiqve, andre den hellige Urt, Herbe sainte og facree, som denne Urts tillagde mirakelartede Dyder og høie Gout formodent, lig har anlediget. Der har og ligeledes været Urtekyndige, som have kaldet den, den peruvianske Bulme=Urt, alene af dens døsende Kraft. Det er og uden al Modsigelse, at den bekiendte engelske Capitain Franciscus Dracke som erobrede Virginien, har bragt den til Engelland, saavelsom at en Engellænder, ved Navn Ropheling, efter sin Hiemkomst fra Virginien har været den første som haver underviist mange i Londen baade at præparere og røge den hvorfra dens Brug siden og Forplantning er bragt til Holland og saaledes derefter har udbredet sig videre i Europa Denne Vext eller Plante som findes under forskiellige Navne og Særslag, bestaaer fornemmelig af følgende, hvorom det vigtigste og nyttigste skal ved enhver saa kort muelig til behagelig Efterretning følge, ligesom sammes udførlige bøtaniske Beskrivelse med videre dertil henhørende, og samt mes Genera og Species kan eftersees i Linn. Gen. Pl. 179. og hos Fournes. 41. 1) Den bredbladede Tobak eller Brasiliske, la nicotiane à large seuille du Brasilique, necotiana major larifolia, er den store og virkelige Han=Tobak, hvis Rod er hvid, trevlet og af en meget skarp Smag. - Den kan drive en Steengel til 5 a 6 Fods Høide og af en Tommes Tykkelse, rund, laadden, opfyldt med en hvid Marv i Bladene, som ere store, uden Stilk, staae om hinanden, ere laadne, seenetreplede, bleggrønne, lidt guulagtige, klæbrige at føle paa, have en skarp Smag, farve Spyttet, naar de tygges, og ere heftede til Stenglen, ved brede Biverte. Det øverste af Stenglen deeler sig i mange Skud, som hære strippeformige Blomster, dybsnittede i 5 Parter og af purpuragtig Farve. - Efter disse Blomster følge hindede aflange Frugter, som ere deelte i 2de smaae Rum, indeholdende noget smaat og rødagtigt Frøe. Denne Plante har en stærk Lugt, ligesom den næst følgende. - Den er i Frankrig en Sommerplante, som blomstrer i Julii og Augusti, og er af den Natur, at den endog kan udholde en maadelig Vinter i deres Hauger. – J Brasilien, hvor Jorden er god og Luften altid tempereret, blomstrer den idelig og varer 10 a 12 Aar, og Frøet deraf kan gjemmes i 10 Aar uden at det mister sin Frugtharhed, og Bladene holde sig næsten 5 Aar uden at aftage i sin Kraft. 2) Den smalbladede Tobak eller Virginiske, i Nicotiane i seuille etroite og le tabac de Virginde, om le petun des Amarones, Nicoriana major angustifolig. - Denne er kun forskiellig fra den foregaaende ved sine Blade, som ere mere smale, mere spidse og heftede til deres Stængel ved temmelige lange Stilke. 3) Den rundbladede Hun Tobak eller Mexicanske, eller den lille Tobak, eller den nægte Tobak, la Nicotiane à teuille ronde, og pette Nicotiane, og tabacsemelle, og faux tobac, og tobak du Mexique, nicotiana minor forming. - Roden er undertiden enkelt og saa tyk, som den lille Finger, og til andre Tider deelt i mange spæde, hvidagtige og krybende Trevler - Den driver en Stængel af 1 a 2 Fods Høide, som er rund, haard, laadden, tyk, som en Finger, grenet og klæbrig at føle paa - Bladene, som staae om hinanden og med visse Mellemrum ere aflange, fittine, bruunagtige, grønne og sidde paa korte Stilker. Frugterne og Frøet ligne de foregaaende Tobaksplanter, men dens Blomster ere grønagtig guule. Den frembringer afrundede Frøehuuse, som, naar de blive modne, aabne sig i 2de Deele, der ere opfyldte med et uendeligt Antal smaat Frøe af barkguul Farve og skarp Smag. - Denne Plantes rette Fædreneland, ligesom de 2de foregaaendes, er egentlig America, men ved Fliid og og Dyrkning ere de nu næsten ligesom naturaliserede i heele Europa. I de svenske academiske Afhandlinger 1753 beskriver Hr. Linnæus 2de nye Særslags Tobak, hvoraf han kalder den ene. 4) Jomfrue=Tobak, formedelst sin mildere og mere gelinde og behageligere Lugt og Smag, end al anden, samt for dens smale finere og spidse Skabning. - 5) Det andet Særslags kaldes Rytter eller Soldater Tobak, eller Tyrkiske Linnæi Nicotiana rustica foliis oritis foribus obtusis, fordi den lugter og smager stærkere og meere stinkende, end al anden hidindtil bekiendt Tobak og kan giøre samme Nytte, som Opium hos de tyrkiske Soldatere, naar de gaae i Feldten, og derfor kaldes og den Tyrkisk, ligesom Naturen ved dens Blomster, der forestiller og ligner en Hielm, synes selv at give Anviisning derpaa. - Man vil meene at den meere udmavrer Jorden, end de andre Slags, og at dens stærke Lugt, skulle komme deraf, at den ligesom sner al Kraften af Jorden og Giødningen til sig, som forbliver i dens Canaler, der ei uddunster saa meget som de andre. 6) Den saa kaldede brune fine spanske Tobak, hvoraf den fine brune spanske Snus=Tobak præparer, under det Navn Cotillion, er een fra alle andre adskildt egen Sorte, der ei vil voxe og frembringes her i Europa efter sin fine færskildte Natur=Art, men alene paa Havana og Servil le, ligesom den uden Blanding af noget distinqverer sig med den fine olieagtige Lugt, og besynderlige Farve den har fra alle andre. 7) Hvad de adskillige andre Sorter Tobak i øvrigt angaaer, som under særskielte Titler haves, saasom Knaster, Porto Rico, St. Vinzenz, Montubans, Brasiliansk, Levantes, Schaferlati a. da faaes samme mindre ved Tobaksplanternes Blades Forskiellighed, end ved deres forskiellige Tillavnings=Maader, som ved Sukker=Sirup, adskiellige Blomster=Vande, og sligt andet meere, som enten kan forandre Lugten, eller Smagen, omendskiønt det ei kan nægtes, at jo Luft=Egnenes Natur, Indhøstnings=Tiden, eet og andet Slags Lund og Lage, hvormed Bladene befugtes, Jordartneres Beskaffenhed, hvor det voxer, samt det ene Lands forskiellige Tobaks=Blades de Blanding med de andre Landes a. R., alt kan bidrage meget til at give Tobakken baade i Lugt, Smag og Farve megen Forskiellighed, den ene fra den anden, som Tid og Erfarenhed har viist og viser daglig Prøver og Beviser nok paa, hvorom de Herrer Tobakspinders og Liebhabere at Tobaken vilde behagelig eftersee Dictionaire des Arts 8 Metiers, som anviser Tobakkens Tillavninger, og hvoralvil dømmes, at den tillavede Tobak kan billigen ei ansees for andet end en halv forraadnet opkrydret Vextes Materie, af adskillige Tilberedelser og Formater. Man seer de fornemmeste Sorter Tobak altsaa af fore, staaende, men af dem alle er Han=Tobakken dog den som man meest og helst i Almindelighed, saavel ind, som udvortes betiener sig af. - Naturen har neppe frembragt nogen anden Plante eller Vext, hvis Brug har udbredet sig meere almindelig og hastigere, end Tobakken. - Tilforn har den kun været som en vild Fremavl i de americanske Egne, men siden America og Europa især har antaget den til saa vigtig og nødvendig en Brug og har aarsaget saa adskillige Nærings=Veie derved, har denne Urts Dyrkning næsten udstrakt sig i alle Lande. - De meest berømte Steder, hvor denne Plante ellers voxer, og hvis Blade fremfor alle andres har en mærkelig og kiendelig Fordeel ved dens Modenhed, Smag, Lugt og Egenskaber, ere de fra Brasilien, Borne, Virginien, Verine, Mexico, Jtalien, Spanien, Holland og Engelland. - Ligesom alt i Verden har havt og har sine Modstandere og sine Lovtalere, saa har og Tobakken havt sin Skiebne. - Den er en mindre, end alt andet, bleven ved Universiteter og høie Skoler de Lærdes Undersøgninger baade med og imodsat. - Amurat den 4de, tyrkisk Keiser, Zaren i Rusland og Kongen af Persien forbod deres Undersaattere, under Livs Straf, at plante og bruge den, og i det mindste skulle Næsen afskiæres dem. - Jacob Stuart, Konge i Engeland, udgav en Forordning og derudi, forbød Tobakkens videre Forplantning. - Doctor Simmon Pauli har skrevet Afhandlinger om Tobakkens Misbrug. -Man finder en Bulle af Pave Urbano den 8de, hvorved han truer at sætte alle dem i Band, som bruge Snus=Tobak i Kirkerne, og i Frankrig og Spanien blev Tobakken, derover paa een Gang forbuden, endog at dyrkes for dens store Misbrugs Skyld. - Pater Labat melder, at Tobakken var den Tid, som et Tvistens=Æble iblandt de Lærde, der om samme er geraadet i Strid med og imod, og da Hr. Fagon, øverste Læge hos Kongen i Frankrig, ei kunde bivaane Aar 1699 en medicinsk Disputatz imod Tobakken, og for hvilken han burde præsidere, fik han dertil i sit Sted en anden Læge, hvis Næse ei var enig med Tungen, thi man saae, at al den Tid, som denne lærde Strid varede, havde han Tobaks=Daasen i Haanden, og hørde ei et Øieblik op med at tage en Priis Tobak. - Da Kong Ludvig den 13tende i Frankrig kom til Regieringen, fandt han for Godt at anordne Tobakkens Forplantning og tillade at ryge den, der ansaae den for en Sundheds Brug imod Skiørbug, og især meget tienlig for Soldaterne i Feldten og de Søefarende. At Tobakken bruges ligesaa meget for Fornøielse, som af Nødvendighed og ofte af en blot Vane, er vist, og som at Slags Tobak har en purgerende og rensende Virkning, saavel for oven som neden, naar den indtages in Natura, saa har og dens Brug i saavidt sin Nytte i adskillige Sygdomme og Svagheder. - Tobakken, som Snus Tobak, irriterer Nerverne i Næsen, opvækker en krampagtig Bevægelse og Rystning, hvorved den affører de vandagtige Fugtigheder fra Næsen og Øinene. - Denne seenerystende Bevægelse, som Tobakken saaledes foraarsager, kan, endskiønt den ei skeer ordentlig, dog være godt for noget til disse Nerve=Canalers Aabning og Vædskernes saa meget bedre Circulation og Separation, og derved lette Hoved=Pine Svindel a., ligesom Pulver af Betonik, Lilliconval a. Tobakken, som Ryg=Tobak, arriterer Nerverne paa Tungen, og derved fremlokker Mave Vædskernes saa meget stærkere Tilskydelse og Tilløb i Munden, hvoraf den idelige Spytning reiser sig, som sees i Tobaks=Selskaberne og andre Steder, der i saavidt kan have sin Nytte hos phlegmatiske Personer og andre som formodes at have usunde Vædsker hos sig, for paa saadan Maade at afføre samme. -Men kan man vel forestille sig med noget Skin af Rimelighed, at man, for at være altid frisk og sund, bør altid have dette Læge=Middel ved Haanden og bruge samme, saavelsom at det kan ansees, saa tienligt og nødvendigt, at man hvert Øieblik og næsten altid maa sættes i conpulsiviske Seene=Rystelser og i en næsten bestandig vedvarende Sallivation, Monne manges krampengtige Bevægelser ikke kunde lige saavel ved saadan overdreven Brug aarsages og hid ledes derfra, som fra mange andre Ting Monne ikke Tobakkens irriterende og især brændende følsomme Kiendemærker noksom anlediger det Røber ikke dens ækkelhaftige og brækkende Egenskaber for Begyndere af sammes Brug, dens ædende og bidende Kraft, Skulle dens rusende, døsende og opiatiske Egenskab ikke kunde virke paa Hjernen, og afmaatte dens fine Nerver, Skulle dens bestandige Brug, ikke kunde aarsage Lugtens og Smagens Tab og betage disse orgamske Dele deres Folsomhed, hos een meer, hos en anden mindre; thi hvoraf skal vel dens overordentlige stærke Brug derivere, uden af Nervernes ufølsomme og maatte Tilstand, og kan dens Virkning til Salivation vel nytte noget særdeles i den Hensigt, da man seer den aarsager megen Tørst, for ei alene ved andre Vædsker at dempe og af kjøle dens ædende og bidende Kraft, saavelsom ersætte Tabet af de tabte Vædsker ved Salivationen, og hvad er da dette, Hvor sorte og angrebne sees ikke Tænderne i Munden, ja hvor møre blive de ikke ved Tobakkens Røg og Skraadning; hvad stiller Tandpinen vel ved Tobakkens Brug uden dens bidende og ædende Væsen til Nervernes Ufalsomhed, o. s. v. - J Journal d'Alle magne for Aaret 1730, Pag. 179 anføres adskillige Exempler paa Hoved=Svimmel og Blindhed, ja endog paa Lamhed af Tobakkens umaadelige Brug. - Johan Bauhen roser Tobakken for sin Skarphed, som et Hexerie i en Hast at ødelægge alt Slags Utøi, som plager Mennesker og Dyr. - J Jtalien bruges Tobaks=Plantens finstødte Sæd anrørt i Melk til at stille og betage de mandlige Avlings=Lemmers Erectioner, hvilket har givet Anledning til det Tilnavn Priapee, som tillægges det 3die Slags. - Linnæus beretter, at man har bemærket ved Tobaks=Stilkens Brug, paa Skorstenen, at Maden som derved koges, har faaet en slem Afsmag, saavelsom at ingen Aske til Sæbe er bedre end Tobaks=Asken formedelst sin Skarphed, og at intet bedre renser og befrier Hauge Jorden og dens Bedde for Ukrud, Jord=Lopper a., end Tobaks Askens og de forraadnede Tobaks=Blades bedækning paa samme, der alt beviser dens Skarphed og Viderlighed. - Clustus anfører, at Hun Tobakken er den beste til Brug i Sygdomme, fordi den er finere og ei saa bidende, hverken i Lugt eller i Smag, som Han Tobakken; det er og derfore at Linnæus kalder den fineste Tobaks Sorte Jomfrue=Tobak, det smukke Kiøn til Ære, for dermed at separere den fra al anden, ligesom han og Hr. Wilse anføre at have bemærket at intet Dyr vil æde Tobaks=Bladene, men synes dem meere imod. -