Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-05
Angaaende Sprogunderviisningen i de høiere Classer anseer jeg mig ikke for competent til at dømme, da jeg ei er Sprogmester; men jeg troer, at den meget beroer paa den Grundvold, som er lagt i de lavere Classer. Naar Sprogunderviisningen i de lavere Classer bliver forbedret, sættes Sprogmesteren i de høiere i Stand til at virke med Held, men ere Lærerne i de høiere Classer ogsaa uduelige, som vel ikke saa sjeldent er Tilfældet i Pigeskoler, er Methoden naturligviis ikke Skyld i, at Eleverne Jntet lære. Ogsaa i de andre Discipliner følges i Alminvelighed slette Læremethoder, og den samme Anke gjælder om dem, som om Sprogene, at Man begynder for tidligt dermed. Geographie, som et dannet Fruentimmer i vore Dage vel og maa kjende lidt til, begynder Man gjerne paa i een af de nederste Classer, og ligesaa bagvendt, som paa Sprogene. Da Man troer, at der ei behøves ret Meget, for at kunne undervise Begyndere, helst i Geographie, som Læreren jo blot behøver at høre Børnene udenad i efter Bogen, sættes der i Almindelighed maadelige Lærere dertil, og disse gjøre det for Børn Vanskelige i at lære Geographien, umueligt ved deres slette Underviisningsmaade. At bruge Kaart til at gjøre Geographien tydelig, anseer Man i Almindelighed for overflødigt og unyttigt i de nederste Classer, hvor de just ere meest nødvendige. Følgen bliver, at Børnene ikke alene spilde deres Tid, men og fatte saa urigtige Begreber om det, de læse, at det siden er meget vanskeligt at rette dem. Ofte begynder Man endog med Jndledningen til Geographien, og lærer altsaa Børn paa 6 til 8 Aar mathematisk, physisk og politisk Geographie, og det i Almindelighed uden synderlig Forklaring. Men, hvorledes det og gaaer dermed kan Man let mærke, naar man ved Examina hører Læreren, examinere smaa Børn om Æqvator, Ecliptica og Horizont, om Monarchier, Aristocratier o. desl., som han ofte ikke selv forstaaer, eller naar Man udenfor Skolen hører Børn tale om slige Ting. Jkke destomindre troe dog Ukyndige, at saadanne Børn have slugt al Verdens Viisdom, og Børnene bilde sig i Almindelighed heller ikke Lidet ind af, at de kiende en heel Deel Konstord, som de ikke forstaae. Med Geographien bør Man vistnok gaae ligesaa gradviis frem, som med Grammatik, ikke bruge nogen Lærebog i Begyndelsen, men blot med Landkaartet for sig fortælle Eleverne det Vigtigste om Verden, Jorden, Lande og Vande, Bjerge, Floder, Søer, Stæder o. s. v., og derhos ikke glemme, at vise dem bekiendte Øer eller deslige, for at gjøre dem opmærksomme paa den formindskede Maalestok, hvori Alt er afsat. For at give et rigtigt Begreb om Landenes Forhold til hverandre, i Henseende til Størrelse, Beliggenhed, Afstand o. s. v., var det maaskee og bedre at bruge General, end Special=Kaart. Efter saaledes at have gjort Børnene bekiendte med Kaartet, kunde Man tage fat paa den egentlige Geographie, og da gjerne begynde med Jndledningen, hvorved Man dog, saa vidt mueligt, maa søge at henføre Alt til noget Bekjendt, og oplyse det ved Exempler. Hvorledes dette passende kan skee, er foredraget i det pædagogiske Selskab, og dette Foredrag vil blive trykt (see Maanedstidende for Skolelærere og Opdragere, No. 3, Marts 1821, Pag. 39). Historie læres sjeldnere i Pigeskoler, og er maaskee heller ikke saa nødvendig for Fruentimmer. Dog vilde det vistnok være meget nyttigt, om de lærte at kjende de vigtigste og interessanteste Begivenheder, i det Mindste af Fædrelandets Historie, og dette kunde og skee uden synderligt Hovedbrud, ved at lade dem læse passende historiske Bøger inden. Paa samme Maade kunde Man og gjøre de ældre Elever lidt bekjendte med Naturhistorien. Derved fik de, som havde Lyst og Ævne dertil, Leilighed til at lære mere Nyttigt, uden at Andre bleve besværede med at lære noget Unødvendigt. For at det Læste ei skulde glemmes strax igjen, kunde Læreren gjentage det ved Examination, og derved tillige give Eleverne Grundtrækkene af Chronologie og Synchronisme, hvorved da og Eftertanke, Opmærksomhed og Hukommelse vilde øves og skjærpes. (Fortsættes.)