Aalborg Stiftstidende, 1837-07-31
Tractaten mellem General Bugeand og Abdel=Kader, er af følgende Jndhold: 1) Emiren erkjender Frankrigs Overherredømme i Afrika. 2) Frankrig forbeholder sig i Provindsen Oran, Mostaganem, Mozagran og deres Gebeter, Oran og Arzew; endvidere et Morads, med følgende Grændser: J Østen Floden Macta og det Gebeet, hvorfra den har sit Udspring; mod Sønden en Linie, der trækkes fra benævnte Morads hen over den sydlige Bredde af Søen Sebaha, forlænges indtil Dued Mahla, i Retning mod Sidi=Seid og fra denne Flod til Havet, saaledes at Alt, hvad denne Linie, indeslutter er fransk Territorium; i Provindsen Algier: Algier, Gahel, Sletten ved Mitidia, med en Grændse mod Østen til Dued=Khavna, mod Sønden til Foden af de mindre Atlas=Bjerge, lige til Chiffa, med Jndbegreb af Blidag og dets Gebeet; østlig endvidere gjennem Chiffa til Maa fran og derfra i lige Linie til Havet, med Jndbegreb af Coleah og dets Gebeet, saaledes at Alt indenfor denne Grændselinie er fransk Territorium. 3) Den Deel af Provindserne Oran, Titteri og Algier, som ikke er nævnt under Artikels 2, bestyres af Emiren, men i andre Dele af samme (nu fransk Territorium, tør han ikke trænge ind. 4) Emiren har ingen Magt over de Muselmænd, som ville boe paadet franske Territorium, men det staaer Jndvaanerne, af begge Territorier, frit for at vælge til Bopæl hvilket de ville. 5) Araberne paa fransk Gebeet nyde fri Religionsøvelse; de tør bygge Moscheer og i alle Puncter leve efter deres Religions skikke, under deres geistlige Overhoveders Autoritet. 6) Emiren leverer til den franske Armee 30000 Tanegaer Hvede, 30,000 Tanegaer Byg og 5000 Oxer i 3 Terminer i Staden Oran, den 1ste den 15de September, de 2 andre fra 2 til 2 Maaneder. 7) Sin Fornødenhed af Krudt, Svovl og Vaaben forpligtes Emiren til at kjøbe i Frankrig. 8) Deel, Kolouglis, som ville forblive i Tlemecen eller andetsteds, have der fuldkommen Frihed over deres Eiendom og behandles ikke anderledes end Hadarerne. De der ville trække sig tilbage paa fransk Gebeet, have ligeledes Frihed til at skalte og valte med deres Eiendomme efter Behag. 9 Frankrigs overlader Emiren Tlemecen, Mechouar og de Kanoner, som befinde sig i sidstnævnte Fort, hvorimod han forpligter sig til at levere alle Garnisonens Effecter, Krigsmunition og Mundforraad fra Tlemecen til Oran. 10, Handelen mellem deel Franske og Araberne er aldeles fri og paa begge Sider kunnet de nedsætte sig paa hvilket Gebeet de ville. 11) Begge Nationer skulle hos hinanden nyde gjensidig Agtelse. De Forpagtninger og Eiendomme, som de Franske allerede have erhvervet, eller endnu erhverve paa arabisk Gebeet, garanteres reldem, og Emiren forpligter sig til at erstatte den Skade, som Araberne maatte tilføie dem. 12) Forbrydere udleveres gjensidig paa begge Sider. 13) Emiren forpligter sig til, ikke at afstaae nogen Deel af Søkysten til nogen fremmed Magt uden Frankrigs Minde. 14) Det franske Regentskabs Hanrideel kan kun drives med de franske Havne. 15) Frankrig, kan holde Agenter hos Emiren og i hans Stæder, til Bilæggelse af Stridigheder mellem Arabere og franske Undersaatter, ligesom Emiren igjen har Ret til at holde lignende Agenter i de franske Stæder og Havnepladse.