Berlingske Tidende, 1773-08-09
Paa det at Feldtmarechal Romanzow kunde faae en fri Overgang over Donau, befalede han General Weismann den 18de Junii bag fra at angribe en fiendtlig Post ved Gurobala, som efter de Fangnes Udsigende var 6000 Mand stærk under Commando af 3 Baschas, og General Potemkin fik paa samme Tid Ordre, at gaae løs paa Tyrkerne fra den Side af Donau. Da Fienden altsaa paa 2 Sider bleve angrebne, og mærkede, at man gjorde Fartøyer færdige til Transporten, tog han strax, saasnart der blev fyret paa ham, Flugten. Vore Tropper toge derpaa den fiendtlige Leyr med alt, hvad derudi, fandtes, i Besiddelse. Oberst Corba forfulgte Fienden med Husarer og Cosakker over 10 Werster, nedsablede 300 Mand, gjorde 60 til Fanger, og erobrede 8 Metal=Kanoner og 3 Fahner. Paa vor Side have vi ikkun 21 Saarede. Da nu Marechallen ved denne Postes Erobring, og ved Troppernes Bevægelser lige over for Tulka havde naaet sit Øyemærke, som foranstaltede ham Overgangen over Donau. Det var den 2de Junii, da han selv med den første Deel af Armeen passe brede over Floden. Jmedens den øvrige Deel fulgte efter, fik Generalerne Potemkin og Stupischin Ordre, at passere de snevre Desileer, som gaae til Silistria. Efter at man altsaa var gaaet over den Flod Gallica, blev Leyren opslaget lige over for den fiendtlige Leyr. Fienden havde forskandset sig 5 Werster fra Silistria. Neppe havde General Stupischin nærmet sig til Høyene, førend Fienden begyndte at fore paa de lette Tropper med de smaae Gevæhrer, og derpaa med den største Hidsighed at indlade sig i fuld Bataille. Dette Angreb var et af de heftigste. Kiernen af den Tyrkiske Arme foretog samme; men omsider blev dette desperat fægtende Corps kastet omkuld: og jaget tilbage til Leyren. Dog her kunde det ey heller forsvare sig. Det tog reent Flugten, forlod fin heele Equipage, 18 Metal=Kanoner og 8 Fahner. Antallet paa de Dræbte og Fangne er meget anseelig. De sidste forsikre, at dette 16000 Mand stærke Corps har bestaaet af det beste Cavallerie, som nyelig er ankommen fra Bosnien. Vort Forliis skulle ikke komme i nogen Betragtning, dersom ikke Major Olsufiew var bleven dræbt. - Den 28de Junii attaquerede GeneralSuworow et Retranchement ved Turtukay. Et Corps af 4000 Tyrker, under Commando af en Bascha af 2 HesteRumper, forsvarede Retranchementet i 4 Timer, men Kanonerne og tilsidst Bajonetterne fordrev og adspredte samme. Fienden forliste 800 Mand tilligemed Chefen, 14 Metal Kanoner, 31 store med Provision ladne Fartøyer og 200 Kils med Hvede Meel. Vort Forliis bestaaer i 6 Døde og 40 Saarede. Samme Dag slog General Kammenskoy et andet Tyrkisk Corps paa 2000 Mand. Den 29de Junii bleve de meget fordeelagtig posterede fiendtlige Tropper paa nye angrebne, og efter en overordenlig Modstand slagne, og med det største Forliis drevne paa Flugten. Deres Retranchement blev tilligemed 10 Kanoner erobret. Vort Forliis bestod i 400 Døde, iblant hvilke de tvende Oberster Powlow og Lukinbefinde sig. Samme Dag attaquerede et Corps af 7000 Mand General Stupischin paa hans Tilbagemarch til Leyren. Men det blev slaget og forfulgt. Da de af dette Corps gjorte Fanger forsikrede, at det var detacheret fra et større, som sted 30 Werster fra Armeen, saa blev General Weitzman den 2den Julii detacheret derhen med sit Corps. Armeen satte sig den 3die Julii paa Marchen, for i Nødsfald at understøtte ham. Paa denne March hørte man Kanonaden, som var et Signal, at Trefningen var begyndt. Derpaa fik man Rapport fra Generalerne Muromzow og Gallitzin, som befandt sig hos General Weitzman, at han nær ved den Bye Knagnarza havde angrebet Fienden paa saadanne Stæder, som man næsten ikke kunde komme til, og at vore Tropper, uagtet den fiendtlige Overmagt, strax ved første Angreb havde kastet Tyrkerne omkuld, og ganske slaget dem, endskiønt de af Storviziren vare blevne forstærkede med 20000 Mand under den berømte Niman Baschas Commando. Deres hele Leyr er erobret, og 4000 Mand ere blevne paa Pladsen. Denne Seyer skulle have kostet os meget lidet, dersom vi ikke havde mistet den brave General Weisman, som tilsidst i den berømmelige Trefning mistede sit Liv ved et Flinte=Skud. Da Marechallen ansaa havde til intet gjort Fiendens Hensigter, og erfaret, at Jndvaanerne havde taget Flugten, og at Storviziren var retireret langt ind i Romelien; saa befalede han at gaae tilbage over Donau, hvilket og skeede den 8de Julii, uden at Fienden kom end ikke ud af Fæstningen, for at see, hvad der gik for sig om Baruth, den 16de Mai.