Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-08-27
Som vi erfare, hedder det i Aalb. Avis, er det en Cancelliskrivelse af 17. Juli, der - paaberaabende sig en Placat, som betinger Forelæsningsret ved Universitetet eller særlig erhvervet Tilladelse for at holde offentlige Forelæsninger – paalægger Politiøvrig. hederne at formene Student Barfoed at holde offentlige Forelæsninger over Slesvigs Historie og Sprog stridigheder, til hvis Afholdelse man havde bragt i Erfaring han bereiste Provindsen. Efter denne Skrivelse ere saaledes Politiautoriteterne satte i den Nødvendighegs-Stilling at maatte formene hver ikke concessioneret offentlig Forelæsning; men det er følgelig heraf ogsaa klart, at herved kun kan forstaaes Forelæsninger, der holdes for et offentlig Auditorium eller hvortil Enhver, der agter at bivaane dem, maatte have Adgang. Til Jndblanding i privat sluttede Cirkler, det være Klubber eller private Selskaber, hvor et Medlem underholder Selskabet med et Foredrag, kan altsaa Politiet lige saa lidet være beføret som det heller ikke ved Cancelliskrivelsen i nogen Maade er opfordret hertil. J Anledning af Hr. Barfoeds Nærværelse i Aalborg i Torsdags havde nu Hr. Kjøbmand Chr. Lassen inviteret endeel af Byens meest agtede Borgere, Embedsmænd og Jndvaanere til en privat Sammenkomst i Torsdags Aftes. Under denne og efter at Hr. Barfoed havde begyndt et fortællende Foredrag og slesvigske Tilstande, overraskedes Selskabet imidlertid ikke lidet ved den aldeles ikke inviterede Politi Fuldmægtigs Nærværelse med Politiinsignier og endnu mere ved den af ham fremsatte Afbrydelse af Foredraget og Fordring paa at det som offentlig Foredrag maatte standse. Jmod denne Forstyrrelse blev imidlertid saavel af Selskabets Vært som Gjæsterne protesteret, idet man tillige oplyste Politiets Fuldmægtig om, at den inculperede Offentlighed, som Selskabet var sigtet forat have, var i ingen Maade tilstede, da Hr. Lassen, havde privatim ladet Deeltagerne indbyde og Beskyldningen for at Jndbydelsen skulde være udgaaet fra Klubben Enigheden og der være fremlagt ligeledes af dennes tilstedeværende Bestyrelses Formand bevistes, saaledes som det ved skriftlig Correspondence allerede var oplyst for Politiet at være aldeles uden Grund. Da Politiet saaledes aabenbart befandt sig i Vildfarelse og hvad her foregik eller maatte have modtaget en urigtig Underretning om Selskabsmødets Antecedentin, opfordrede man, reserverende sig Ret til Regres for formeentlig ubeføiet Politindblanding, i private Selskabsforhold, Politiets Fuldmægtig til at anmode Politimesteren og personlig at komme tilstede for at kunne overbevise sig om Vildfarelsen. For at fjerne hver Prætext til Adkomst for en Politiindskriden erklærede Hr. Barfoed ogsaa, at ville tilbageholde Forelæsningsformen og i det Sted indlade sig med det øvrige Selskab i en discussiv Conversation om offentlige Æmner. Denne, nærmest beskjæftigende sig med Underholdning om de slesvigske Forhold, fandt derpaa uforstyrret Sted og som Episoder af den, der tillige indeholdt Beviis paa den aldeles loyale Stemning, der besjælede Selskabet, kunne vi nu, da Politiets Jndskriden har givet dette en Slags Offentlighed, vistnok ogsaa, uden at krænke Selskabsretten, her nævne: at der f. Ex., da Talen var og Folkehøiskolen i Rødding, af et Medlem udvikledes, hvor meget der skyldtes denne Grundville for den danske Nationalitets Bevarelse i Nordslesvig, og hvor kraftig Opfordring der for Enhver, navnlig ogsaa for dette Selskab, var tilstede til ikke blot sympathetisk men ogsaa i activ Gierning at yde den sin Bistand, hvorpaa han herhos udbringende et tre Gange gjentaget Hurra for de syv Hædersmænd, der vare Skolens første Grundere, opfordrede til en almindelig Subscriptionstegning til Skolens Nytte, som ogsaa paa Stedet foregik, idet der af samme Medlem tillige erindredes om det for enhver Dansk saa glædelige, høihjertede Exempel, hvormed Landets Kronprinds for kort siden i samme Retning var foregaaet og hvortil han knyttede Ønskerne om et trefold istemt Leve for Hs. Kgl. H. Kronprindsen. Under den fortsatte Conversation, og efter at Politimesteren selv var seet kommen tilstede, istemtes derpaa Nationalsangen: "Danmartk derligst Vang og Vænge!", hvorefter udbragtes et Hurra for "Danmark udeelt til Eideren, Af det førstanførte Medlem henlededes tillige Opmærksomheden paa de bestemte Tilkjendegivelser, der fra Regjeringens Side var udgaaet imod den statsfiendtlige Schleswigholsteinisme og at en saadan utvivlsomt turde ventes forøget med fortsatte kraftige Forholdsregler, hvorefter han med Ønsket for Statsoverhovedets Held og Lykke udbragte et Kongen leve!", som besvaredes med et rungende tredobbelt Hurra, hvorefter Discussion og Conversation endnu fortsattes indtil Selskabet tog Afsked fra sin Vært og dets femmede Gjæst Hr. Barfoed, der endnu ved Afskeden takkedes og hilsedes med et Hurra. Endskjøndt det maatte være uhyggeligt i et privat Selskab at see Politiets to Funktionairer tilstede, maa det dog indrømmes, at disse kun paa den deelicateste Maade gave deres Nærværelse tilkiende, ligesom ogsaa ethvert Forbud af Politimesteren inhiberedes da han selv havde havt Leilighed til at overbevise sig om den forudgangne urigtige Opfattelse af Selskabets Bestanddele og Tendents. Vi kunne imidlertid kun beklage, at det er kommet til nogen Slags Politiindskriden, der for enhver Statsborger i hans private Sammenkomster, altid maa være i høieste Grad stødende og saa letforfeller sit Øiemed; der desuden her har manglet enhver Grund og for Politiet selv, endog ved den omhyggeligste Conservering af sin Stillings Pligter og Efterlevelse af det høiere Collegiums Forskrift i dette Tilfælde har været ligesaa overflødigt.