Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-08-19
Lady Anne Hamilton, Dr. Lufdington og Aldermann Wood fulgte hende. Veien fra Orfordstreet til Hammersmith var ganske opfyldt med Mennesker, og Luften gienløb af Glædeskrig. Efter Bladet Times have ogsaa flere Damer af Rang holdet stille paa Veien og viftet med deres Lommetørklæder, og da Vognen passerede forbi Kasernen ved Kensington skal en stor Mængde af Militairen have istemmet i de almindelige Glædesbeviisninger og svinget med deres Hatte. J Hammersmith selv blev hun modtaget af Skolebørnene i deres Søndagsklæder, og en stor Mængde Herrer ledsagede Vognen til Hest til Brandenburg House. Folkets Raaben, da hun kiørte igiennem Hammersmith, lød saa stærkt, at Ørene bleve bedøvede deraf, og om man havde løset Kanoner og ringet med Klokker, saa kunde man dog ikke have hørt det. Om Aftenen var Staden oplys og Fyrværkerier bleve afbrændte. Det Glædesraab, som Militairen lod sig forlyde med, var isæmærkeligt, da det hedder i en privat Skrivelse fra London, at mange foruroligende Rygter ere i Omløb angaaende Militairen; men at dette er en Gienstand hvorom man ikke gjerne taler offentlig. Mands tugten skal i de sidste 2 Maaneder have tabt sig meget; det er sikkert at Kassernevæsenet mishager de Engelske Tropper, som hidindtil vare vante til at blive indqvarterede i Værtshusene, ogsaa skulle de fleste af dem være Dronningen hengivne. Gid der Dag aldrig maae komme, at deres Tænkemaade skal komme paa Prøve. – Man bebreider Dronningen, at hun formeget bestræber sig for at vinde den oprøriske Almue; de nyeste Svar hun har givet paa de hende overleverede Addresser ere meget haarde og krænkende for Regieringen; saaledes svarede hun paa Addressen fra Sunderland: at en skammelig Sammenrottelse havde i flere Aar været iværk imod hendes Ære og hendes Liv, og at Nationens Vel beroer paa at hendes Rettigheder og hendes Værdigheder, som Kongens Gemahlinde, holdes oprette og i sit Svar paa Addressen fra Staden Leves sagde hun de stødende Ord: Mine Fienders Cabaler blive understøttede af en Faction, hvilken længe har som en Kræsebyld tæret paa Nationens ædle Stamme. –J den sidste Debat i Borgerraadet i London om den ny Addresse om Dronningen, gik det saa varmt til, at det nær havde kostet blodige Pander. - Af de Jtalienske Vidner, som skulle optræde mod Dronningen af England, have flere opholdt sig i 2 Maaneder hos den Engelske Gesandt i Wien, Lord Stevart, Broder til Lord Castlereagh. Deriblandt er en vis Majoccord Kone og 2 Børn, som tilforn have været i Tieneste hos Dronningen i Como, og vare blevne bortjagne af hende. De fik den 19de Juli om Natten pludselig den befaling, at afreise til England under Ledsagelse af det Engelske Statsbud Adamberger. Efter Forsikkring af Øienvidner skulle de have følt en dødelig Angest derved, forresten blive disse Personer godt betalte, Majocco faaer dagli10 Franker, hans Kone 5 og hver Barn 4; desuden faae de maanedlig i Qvarteerpenge 150 Franker; den Deel af Familien som er bleven tilbage i Como tilstaaes samme Fordeel af den Engelske Regiering; men fra det Øieblik af, at de afreiste fra Wien lod man dem vide, at deres Emolumenter skulle høre op; men at man paa det bedste skulde sørge for alle deres Fornødenheder. Acterne angaaende Sands Proces vare af den Badenske Regiering tilladte at maatte trykkes, men der er pludselig gjort Beslag paa Oplaget, og det er forbudt at publicere det; Aarsagen dertil er ubekiendt.