Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1767-10-16
Alle Slags Vellyster have en ligeVægt af Fortrydelse og Smerte, og den, som overgiver sig til de samme, er at ligne ved et overdaadigt Menneske, som i det nærværende Aar setter overstyr den halve Deel af hans Jndkomster i det tilkommende. De, som besidde Forstand, overgive sig aldrig til Fortvilelse, som er at ligne ved et Træ, hvilket ikke bærer uden onde Frugter, da derimod Taalmodighed forskaffer tusinde Paafund til at komme vel ud, endogsaa af de største Fortrædeligheder. Alle vore Kræfter ere saa svage og saa indskrænkede, at de ikke strække sig videre, end til det, som kan kaldes maadeligt og ringe, ligesom en stærk LysStraale blinder vore Øyen, og et stort Skrall døver vore Øren, saaledes blive vi ogsaa følesløse, ligesaa vel ved en stor Glæde, som ved en stor Sorg. Cabala eller Jødernes Feheime, Videnskab. Føderne paastaae, at denne Cabala eller høye Videnskab længe for Jerusalems Forstyrrelse allerede har været. bekiendt, og den samme af en vis Rabbiner ved Navn Simeon Benjohalallerførst er opfunden og sammensat, hvilken siden udi en egen Bog, som paa Hebraisk kaldes Haar, fra først til sidste har optegnet og beskrevet den heele Cabala. Denne Bog Zaar er i saa mørke og forblummede Talemaader forfattet, at den uden de Commentarier, eller Udlegninger, som andre Rabbiner efterhaanden derom har udgivet, umuelig af noget Menneske kan forstaaes; Hebræerne foregive ellers at den ved Tidens Længde var tabt og bortkommet, og ikke førend lang Tiid efter Jerusalems Forstyrrelse igien funden, udi en Hule i en Klippe. Jmidlertid er denne Cabala en sædeles høy og ædel Videnskab, som igiennem ganske lette Veye fører Mennesket til den allerdybeste Sandheds Kundskab. Den er derfore saa meget meere nødvendig, saasom den Hellige Skrift uden den ikke var at skille fra andre profan eller verdslige Bøger. Cabalisterne inddeeles gemeenlig i 5 Classer. Den første beflitter sig paa at udforske Naturen med alle sine Hemmeligheder, som samtlig udi det Hebraiske Alphabets Bogstaver er indfattet og begrebet, og er det, som ellers kaldes den naturlige Cabala. Den anden Classe bestaaer af dem, som udstudere den Sammenbinding og Underkastelse (Subordinatio) som Gud har stiftet og sat imellem og iblandt alle Creature, ved hvilken Videnskab de med alle disse skabte Tings adskillige Sammenføyelse og af Skaberen selv forordnede foranderlige Samling, ere gode for at giøre Mirakler og underlige Gierninger. Den tredie er den allerfuldkomneste, og befatter det Slags dybsindige Cabalister i sig, som sige, at det er ikke nok at Siælen allene arbeyder og altid er beskæftiget med de himmelske Sandheders vigtige Betragtning og Undersøgning, men forlange at Sindet og Legemet skal giøre det samme. Den fierde kaldes den astrologiske Cabala, som tilskriver Stierner, Planeter etc. og i Særdeleshed Maanen, store Jnfluencer. Den femte Classe er hos ærlige Folk ilde udraabt, i Henseende til, at de fleste har dem fortænkt for Troldom; Jkke desto mindre legger Jøderne frem for andre Nationer sig meget stærk derefter og studerer denne Videnskab med stor Jver. Herudi bestaaer da egentlig den saa kaldede Cabala. Jeg for min Deel finder den fuld af høye Ting, og formedelst dens herlige og fortreffelige Jnventioner fast forunderlig, desuagtet holder jeg det dog for raadeligst, vel at vogte sig, ikke at forstige sig eller at gaae forvidt derudi, saasom ofte med at ville udgrunde alt for høye og vigtige Hemmeligheder, Hiernen og Forstanden kan blive saa forrykt og forvirret, at man tilsidst ikke selv veed, hvad man skal rette sig efter. Sole-Lysningens Forskiel. Saa mange 15 Grader den ene Plads ligger Østligere end den anden, saa mange Timer tidligere faaer den Lyset, saavidt Ledningens Høyde, det tillader, og saa mange 15 Grader den ligger Vestligere, saa mange Timer sildigere faaer den Lyset. Om end nogle Stæder langt Nord eller Sønder paa, kort for eller efter Soelhvervet, faaer Lyset sildigere paa et Sted, som ligger Østligere, saa varer dog sligt kun stakket, og foraarsages af Le dinge-Høydens Ulighed. Det følger, af Solens Omgang, at naar man paa et Sted har Nat, er paa et andet Sted Dag, og at hvert Sted, derover har ikke paa samme Tiid den samme Sole-Time. Saa at naar Klokken er 12 om Dagen i Kiøbenhavn, saa er det hos dem, som ligger 30 Grader Østligere, saasom i Archangel i Rusland og Cairo i Egypten, Klokken 2 Slet Eftermiddag, o. s. v. Af saadan Solens Omgang kommer og, at de, som seyler fremad, Verden om, har mistet en Dag, naar de kommer til det Sted, hvor de seylede ud fra, og har ikke havt saa mange af Aarets Dage, som andre, der enten har været stille, eller ikke saaledes reyst med Solen, hvilket vederfaredes Ferdinandi Magellanici Staldbrødre, da de komme hiem igien fra deres Seylads den 7 September, og efter deres Regning ikkun skreve den 6 Septembr. Eegen og Røret. Eegen bebreidede Røret sin Svaghed, i det den ringeste Fugel var det for tungt, ja den mindste Vind gjorde at det hælte paa Hovedet, da den derimod, var lig et Bierg, der imodstaaer Solens Straaler og byder U veyret Trods. Min Ven, svarede Røret: lad dig det ikke forundre, jeg har mindre at frygte for Vinden end du, jeg bøyer mig vel, men brister ikke; Du har vel hidindtil modstaaet deres Magt, men det er ey endnu alle Dages Ende, og som den sagde dette, kom en skrekkelig Nordenvind, stormede løs paa Eegen, men den holdt det ud, da Røret bøyede sig, endelig blev Vinden jo længere jo hæftigere og holdt saa længe paa, til den rev den stærke Eeg med dens Rødder af Grunden.