Københavns Adresseavis, 1791-04-11
Fundne og opdagede Sager. En Jern Bukstive til en engelsk Karet er funden paa J. Slotspladsen og paa Politiekammeret opleveret. J Studiestræde No. 72 er indløben en Giedebuk. Pd. Lod, o. mk. s. No. 1. . . . 73 636 1459 30. 2. 6 J Bredgaden. No. 2. . . .J Casernerne. No. 3. - . . 14 516 105 1/2 2. 1. 3. Ved Vesterport. Summa De Herrer Postmestere og andre Distributører i Provinserne, som endnu restere med Betalingen for Adressecontoirets Avis og Aftenposten for 1790; ombedes inden denne Maaneds Udgang at giøre Rigtighed derfor, da i manglende Fald Avisen fra bemeldte Tid tilbageholdes. Auf den Sarg unders geprieseneen und sehv vermisseten Herrn v. Bergers schrieb ein Verehrer seiner Verdienste in Gedanken følgendes: Dies var ein Artt, den Muth beseelte; Der Tausenden Genesung gab. Nur weil er sie an sich verfehlte, Deckt Muth und Wissen hier sein Grab. ECINA ERIDERIKEMUUS. föd DERMANN. forlod Jorden den 1 Apil Ancetz221. Hendes korte Bane var skiøn og ædel, hendes Liv en Kiæde af usminkede Dyder, kendes Vandel velgiørende, og omgiven af ærbødighed. Derfor æredes, derfor elskedes hun af en af de værdigste iblant alle Mænd Derfor döde hun for tidlig. Derfor savnes hun for meget. Derfor Klager den retskafneste, og derfor græder den ædelste, Mand. Derfor sorge alle de Gode, der kiendte hende Velsignet være den ædles Erindring! Til Hr. H........ i Anledning af den 9 April 1791. Paa denne glade Dag, og ædle Mand, modtag den varme Tak jeg skylder Dig for alt det Godt Du viser mig, Lev, ædle Mand, bliv lykkelig, og varig Held ledsage Dig Ja lev, og nyd den ønskte Glæde den allerstørste paa vor Jord at see Dit elskte Afkom træde i værdig Fædre=Spoer! ved en elsket Tantes Død den 3 April 1791. Født med vare Siæle=Evner: Godgiørenhed og mange fleer, Som man Engle Dyder nævner Levde Hun; men ak. Hun er ei meer. H. D. Et Par Ord til Admiral Schindel. Skal vi atter see Dig værdige Olding, atter see de danske Søemænds Hæder. ryndede Schindel indhyllet i Sorg, arp er Dødens Lee - og tungt Auglingens Fald, en en elsket Søn fra Oldingen gaaer, kaste sig blandt Engle i Brødres Favn: til unge Ædle - og Jorden ligge let, org et kiekke Olding, bliv blid, lev længe! Tanker ved en Velgiørerindes Grav. Stift stirrede mit taarefulde Øie ned i den skumle Gravs Bolig, der skulde gjemme den forkrænkelige Deel af dit ærværdige, Støv. - Du var og hvorfor blev du ikke længere i Støvets Børns Pauluner for at glæde dine, Formastelige Spørsmaal, saa hørte jeg en Stemme svare min beklemte Siæl, da jeg i Tanken fremkaldte din meer end moderlig Omsorg for mig og flere, der nu maa savne dig. Hvor ofte viste du os med dit Exempel, hvordan man bør leve for at døe vel. - Christen, du som kiendte Maria Bering som Christen i Livet og endnu meere i Døden, som trofast Ægtesælle, som virksom Huusmoder, som fornuftig Raadgiver, som Fader= og Moderløses Trøst! Du, som kiendte hendes Følelse for Dyd og Retskaffenhed, kan du tænke dig hende som saadan, uden med en dybsørgende Ægtefælle og dem hvis Velgiørerinde hun var, at ofre hende christelige Sorgstaarer, og med dem og mig ganske at besieles af dette Ønske: Min Siæl døe denne Retfærdiges Død, og mit Endelig blive som hendes. af T. G.....