Aalborg Stiftstidende, 1845-02-06
Magistraten her i Byen vedbliver efter gammel Vane at bekjendtgjøre, at det approberede Budget for 1845 henligger til Eftersyn, uagter det, som Hvermand bekjendt, er et af Hovedgrundtrækkene i Anordningen af 24de October 1837 om Kjøbstædernes oekonomiske Bestyrelse, at denne ikke, som før, er underlagt Amtets Approbation, men nu sorterer selvstændigt under Communalautoriteterne, med Undtagelse af de Tilfælde, hvor Sager, ledsagede med det tilsyns havende Amts Erklæring, skulle indgaae til Cancelliet som Communernes Overbestyrer. Om Affattelsen af de aarlige Budgets, der saa at sige udgjøre det Principale i Communalforvaltningen og paa hvilke der derfor bliver at lægge en særdeles Vægt, hedder det ogsaa i Anordningens § 20, at dette affattes af Borgerrepræsentanterne i Forening med Magistraten og derhos indsendes til Amtmanden, der, saafremt han Jntet finder at erindre, tilbagesender det "med sin Paategning", og i modsat Fald "meddeler Communalbestyrelsen sine Erindringer" for at de da kunne overveies eller i mulig Dissentstilfælde indstilles til Cancelliet. Ganske saaledes er af Stiftamtet her ogsaa skeet, idet dette har tilbagesendt Budgettet med den Paategning, at Jntet herimod fra Amtets Side vides at erindre." Amtet har altsaa fra sin Side fuldkommen iagttaget sin Stilling som tilsynshavende Autoritet, og seer det saaledes vistnok heelt besynderligt ud, at det er Communens, ved borgerlig Repræsentation forstærkede Magistratur, der fornyer Exemplet paa, at man endnu ikke paa alle Steder er kommen til Anerkjendelse af Hovedgrund sætningen i den saa meget lovpriste nye Communalindretning, og ved at henskyde under høiere Approbation hvad kun er og kan være Communalbestyrelsens eget selvstændige Arbeide, slipper hele Begrebet af en fri og selvstændig" Communalbestyrelse. – Et Exempel paa, hvorledes man kan excedere i modsat Retning og tage sig Communalfriheder (der rigtignok er meget forskjellig fra Frihed), som neppe synes at være lovbegrundede, idetmindste henhøre til det Usædvanlige og til Fremgangsmaadet, der kun kunne saare den borgerlige Selvstændighedsfølelse hos Jndividerne: fremgaaer af nedenstaaende Beretning fra Nykjøbing paa Morsøhvor man pludselig, af Hensyn til Byens Tarv, har afskediget en valgt Bestillingsmand uden at denne er sig bevidst eller er bleven paaviist, ikke at have røgtet sin Bestilling til Communens Bedste. Vi kjende ikke Nykjøbing Byes Regulativ, og om Repræsentantskabet derefter kan være berettiget til at afskedige en fungerende Bestillingsmand, naar han ikke beviisliggen har udviist Uefterrettelighed eller lagt absolut Uduelighed til sin Forretning for Dagen, men i alle Tilfælde involverer en saadan Fremgangsmaade en Jnhumanitet ligesom det heller ikke klæder vel for en Autoritet, der er valgt af Borgerne til at repræsentere disse, at hemmeligholde sine Motiver til en communal Handling, og tilmed til en saadan, der er aabenbart saarende for den Paagjældende; thi er et Repræsentantskab end ikke anordningsmæssigt pligtig til at meddele Oplysning om sine Handlinger, saa bør eller burde det dog altid i sin repræsentative Stilling føle og erkjende sin moralske Forpligtelse til aldrig at hemmeligholde sine Beslutninger eller Motiveringen af disse, der, hvor de end ikke fremtræde ved Offentlighedens Organer, dog altid ind i deres inderste Details bør være som en aaben Bog, til hvilken enhver Borger maa have ubetinget Adgang, da et hemmelig Erklæringsvæsen kun fører tilbage til et Bureaukrati, der netop er det Modsatte af Communalindretningens Opgave.