Viborger Samler, 1829-12-02
Ved en kongelig Forordning af 18de Novbr., contrasineret af Fyrst Polignae, er Baron de Mont bel udnævnt til Indenrigsminister istedet for Hr. de la Bourdonnaie hvem Kongen har tilstaaet den forlangte Afskeed, og Generalprocureuren, Hr. Guernon de Ranville i Hiins Sted udnævnt til Minister-Statssecretair for de geistlige Anliggender og den offentlige Underviisning. En anden Forordning af samme Dato udnævner Hr. de la Bourdonnaie til Statsminister og Medlem af Privatconseilet. Ministeriets Tilstand bliver altsaa den samme: men det vil neppe kunne holde sig længe, og denne første tvungne Eftergivenhed mod den offentlige Mening vil sikkert snart efterfølges af flere til Trods for Gaxettes Tirader om Ministeriets Eenhed og det antagne Systems Uforanderlighed, og Quotsdiennes bifald der finder det raadeligt at drei Kappen efter Vinden. Den nye Minister for de geistlige Anliggender er ligesaalidt som Hr. Courvoisier Medlem af noget af Kamrene; men han skal allerede i 1815, da han endnu var Advocat i Calvados Departement, have viist sig som en ivrig Royalist, da han dengang oprettede et royalistisk Fricorps og i Forbindelse med Departementets Præ feet, den nuværende Directeur over Forstvæsenet, Hr. Ferdinand Berthier, med Strænghed haandhævede Orden; nyligen har han ved sine Functioner, som Generalprocureur i Lyon, ved sine hæftige Taler tildraget sig Opmærksomhed. - Angaaende den nye Sammensættelse af Cabinettet stemme alle Oppositionsblade overeens i deres Dom, forsaavidt, som de deri erkjende Jesuitismens og Congregationens Element som prædominerende. Man kommer tilbage til et Ministerium Villele i det Mindre, efterat man forgiæves har forsøgt at sammensmelte de to Nuancer af den høire Side Villeles og sa Bourdonnaies Venner (pointus og ventrus, som man ogsaa kalder dem. Hr. de la Bourdonnaie slutter sig altsaa igjen, som Constitutionel siger, til sin liden troe Hob, som hører til det gamle Provindsialaristocratie, og som, hvis de ogsaa ere for fornemme til at føie sig i et Regiment, hvor Borgere have lige Rettigheder med Adelsmænd, dog ogsaa have for megen Stolthed til at ydmyge sig for nogle borgerligfødte Munkes ærgjerrige Kutte. Han er ingen Ven af Jesuiterne, og, skjøndt ærgjerrig, forsmaaer hans Stolthed dog Jntriguens og Forstillelsens smaalige Midler. Ogsaa Pairsværdigheden, der sandsynligvis dog vil blive tildeelt hans Søn, skal han have afslaaet, foretrækkende i sin Krog paa den høire Side at være en Modstander af alle Ministerier. - Hr. de Polignac er derimod bekjendt for sine devore Grundsætninger; han hører til Hof adelen som en Modsætning af Provindsialadelen. Han er i Ovrigt en Forfægter af Førstefodselsretten, og enthusiastisk indtagen af det engelske Aristocratie, som han - siger Constitutionel - ligesaa lidt forstaaer sig paa som paa sit Fædrelands Jnstitutioner. Den nye Minister for den offentlige Underviisning skildres som en erklæret Tilhænger af Congregationen, og skal have Peyronnnets voldsomme Characteer uden at eie hans rhetoriske Smidighed. De øvrige Her ter ere tilstrækkeligen bekjendte, og man begribet ikke, hvorledes Fyrst Polignac kan haabe med slige Folk og med en Tendents, mod hvilken Magistraterne, Vælgerne og det valgte Kammer paa det Lydeligste have erklæret sig, at kunne udrette Noget. Man maa altsaa troe, at Regjeringen ved Kamrenes Sammenkomst vil befinde sig paa det samme Punct, hvorfra den gik ud ved deres Adskillelse, og det hele kan altsaa ansees som et i Mellemtiden udført fortvivlet Forlog af et Partie, der ikke længere har nogen Rødder i Frankrig. - Som et af de nyeste Beviser paa Ministeriets Afmagt kan man ansee Udfaldet af Valget af en Deputeret for Bordeaux. J denne Stad, hvis Hengivenhed for det bourbønske Dynastie er saa erkjendt, at man til en Belønning har givet Frankrigs præsumtive Thronarving Navn efter den, er den constitutionelle Candidat, Hr. Bose bleven valgt til Deputeret, uagtet Hr. Duhamel, hans Modstander, var Stadens Maj re, og ivrigen understøttedes af Departementets Præfect, Hr. de Curzai og Valgcollegiets Præsident, Hr. Raver, den mægtigste og indflydelsesrigeste Mand af Hr. de la Bourdonnaies Partie. Valget er heller ikke løbet af uden urolige Optrin, saa at Præsidenten saae sig nødt til, at kalde den bevæbnede Magt til Hjælp for at komme ind i Valgcollegiet. Exministeren Peyronnet blev, da han gik bort, udpebet og forhaanet af nogle unge Mennesker, som forfulgte ham gjennem flere Gaden,