Berlingske Tidende, 1836-05-27
Paris, den 17de Mai. - Deputerede-Kamret i Gaar tilendebragt Discussionen over de offen Bygninger, og bevilliget Hr. Thiers Jndemmitetsbillen med Hensyn til Maaden, han hidtil har anvendt Pengene paa, samt den af ham forlangte nye Credit. J Begyndelsen af Mødet forlangte GrevJaubert Ordet, for at protestere mod et Brev, som Hr. Bessieres havde ladet indrykkes i flere Journaler. Grev Jaubert, som Undersøgelses Commissionens Forretningsfører og Hr. Piscatorv, som sammes Medlem, havde nemlig i Løverdags Modet gjentagne Gange yttret, at den flere Gange omtalte, mod Conseilpræsidenten rettede Commissions-Beretning var eenstemmig blevet antaget af Commissionen. Hr. Bessieres, ligeledes Commissionens Medlem, erklærede nu i Gaars-Aviserne, at Beretningens egentlige Conclusioner, navnlig de Tilsætninger til Lovndkastet, vare een føre. stemmige blevne antagne, men den i Beretningen indeholdte skarpe Formaning til Hr. Thiers derimod kun med een Stemmes Fleerhed. Hr. Jau bert beklagede sig nu over, at Hr. Bessieres, som dog havde bivaanet Løverdagsmødet, ikke tidligere havde gjort denne bemærkning; han forsiktrede iøvrigt, at alle Beretningens Dele, over hvilke der var blevet discuteret, havde fundet eenstemmig Antagelse; men over hiint enkelte Udtryk (avertissement severe), som Ministeren havde optaget saa ude, var der slet ikke blevet discuteret; hvis altsaa nogle af Commissionens Medlemmer ikke havde bifaldet det, burde de dengang have modsat sig samme. Hr. Bessieres svarede, at Minoriteten havde været saa overbeviist om den doctrinaire Majoritets forudfattede Mening, at den ikke havde anseet det for Umagen værdt, at forlange en Afstemning over hiint Punkt; men vel havde den protesteret mod Udtrykket, og han maatte kun beklage, at den (Minoriteten ikke havde ladet sine afvigende Anskuelser føres til Protocol. Hr. Talabot, ligeledes Medlem af Commissionen, vilde eiheller vide noget og sammes foregivne Enighed, medens derimod Hr. Piscatorv ste at forsvare det af Beretningsføreren brugte Udtryk, Commissionens eenstemmige Beretning", og hos dadlede Hr. Bessieres, fordi han offentliggjorte Commissionens Discussioner, der skulde holdes hemmelige. Opfordret af flere Medlemmer, vide Præsidenten en Ende paa Striden ved at lade stemme om Overgang til Dagens Orden, hvilket ogsaa blev antaget med stor Majoritet. Man gik nu over til den anden Bygning (det naturhistoriske Museum, og dernæst til de trende følgende, for hvilke Regjeringen forlangte Supplementarcredit. Discussionen gik nu meget i det Enkelte. Conseil-Præsidenten maatte Skridt for Skridt forsvare sit Forhold ved hver enkelt Bygning. Ogsaa Hr. Aragoangreb ham heftigt, og holdt sig meest til det paa College de France oprettede Observatorium, der baade manglede Lys og Plads, paa det simple Ønske af en Professor, som man kaldte Professor i Astronomien, skjøndt han aldrig havde rørt ved er Telescop, var der blevet bygget et lille Kammer, som man nu behagede at kalde et Stjernekammer; i samme fandtes ikke engang Fodstykkerne til Jnstrumenternes Opstilling, og vilde man anbringe et Meridian-Jnstrument der, saa maatte man hænge det op under Loftet, ligesom de udstoppede, Chocodiller i Museet. Aabningerne til Stjernebilledernes Jagttagelse vare saa slet anbragte, at man sandsynligviis havde lagt den bekjendte Definition til Grund: Hvad er et Stjernekammer, Et Rum, fra hvilket man saa lidt som me at seer Himlen. Hvis nogen skulde spørge ham rago, hvorledes man maatte indrette et Stjerne ommer, saa vilde han svare: "Besee Stjernekamret a College de France, og gjør det Modsatte deraf. Hr. Thiers søgte at forsvare sig paa en lignende Maade; men Hr. Arago beholdt i det minste Latteren paa sin Side og gjentog, at Stjernekamret var saa slet, at man maaskee i Gaar ikke engang derfra havde kunnet iagttage Solformørkelsen. J Anledning af Luxor-Obelisken var Grev Jaubert atter egensindig nok til at betegne Fremstillingen af sin Beretning som Commissionens eenstemmige Mening, og Striden over dette Punkt begyndte paa ny. Hr. Bessieres yttrede, at da man bestandig talte om Commissionens Enighed, saa vilde han sige Alt: man havde nemlig saa lidet været enig om Beretningen, at det meget meer var kommet til en heftig Strid mellem Beretningsføreren og et andet af Commissionens Medlemmer. Grev Jaubert raabte, at det var uværdigt, at fortælle Sligt; Hr. Piscatorn forsikrede, at begge Herrerne havde i hiin Strid opført sig som Mænd af Ære. Efter hans Yttringer at domme, var det næsten kommet til en Duel. En stor Larm reiste sig i Kamret; med megen Energi modsatte Præsidenten sig denne Maade at discutere paa; Hr. Piscator indrømmede, at han opde udtrykket sig slet; men istedet for at giøre Sagen god igien, gjorde han den endnu værre; han meente, at Erklæringerne havde været af den Natur, at der mellem Mænd af Ære ikke var flere Erklæringer mulig o. s. v. Hr. Piscatory indviklede sig saaledes i sine Sætninger, at man fra alle Sider raabte til Afstemning. Præsidenten yttrede, at han tvivlede ingenlunde om, at alle Commissionens Medlemmer vare Mænd af Ære; men han fandt det uparlamentariske, at bringe Forklaringer af denne Natur for Kamret, og han forbød alvorligt alle slige Personligheder. Grev Jaubert ilede til Talerstolen; men Præsidenten raabte til ham med hei Stemme. De taler ikke, eller jeg ophæver Mødet, og dermed greb han sin Hat. Grev Jaubert klagede over Præsidentens Partiskhed; Larmen steeg til det Høieste. Endelig raabte Præsidenten: "At de Deputerede, der ønskede Overgangen til Dagens Orden, skulde staae op." Næsten hele Kammeret reiste sig, og man skreed til Afstemning. Med Hensyn til Palladset paa Qvar d'Orsai, for hvilket Regjerinden havde forlangt 1,200,000 Franker, men Undersøgelses-Commissionen kun vilde vide 352,800. bevilligede, indrømmede Kammeret en Middelsum af 507,000 Franker, da man endnu ikke vilde bevillige Noget til Jndretningen i det Jndre, førend Palladser, var blevet udseet til et bestemt Øjemeed, men da dog den af Commissionen foreslaaede Sum var forliden, endog til den ydre Bygning. Et Amendement, af Hr. Gonin, angaaende de bevilligede SummersRepartering over Budgetterne for 1836 og 1837, og dernæst Commissionens Amendement angaaende Bygge-Anslagenes Deponering i Kamrets Archiv, bleve næsten uden Discussion antagne, og den hele Lov antoges saaledes omsider med 255 Stemmer mod 100. En Navnefortegnelse i National" viser, at disse 100 Opponenter bestode af Medlemmerne tilVenstre, til Høire og nogle faa Doctrinaire. Men Listen er ikke fuldstændig, og de ikke anførte ere sandsynligviis ogsaa Doctrinaire.