Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-03-16
J Fædrelandet for 9de Marts læses Følgende: Hr. Redacteur. Jaftes (Torsdagen den 7de Marts) befandt Jndsenderen sig paa en Tour langs Strandveien hjemad til Kjøbenhavn. Det vil erindres, at Sundet er fuldt af Jis, allenfalds med en, vistnok ikke bred, aaben Rende, og at der i hvert Tilfælde er liden Sandsynlighed for, at der i samme skulde befinde sig Seilere, ligesom jeg ei heller paa min umiddelbart forangaaende Udfart inden Mørkningen havde bemærket nogen saadan. Kl. omtrent 7 1/2 kom jeg gjennem Skovshoved, og bemærkede da omtrent i Nordost en Lysning, som jeg først antog for den opgaaende Maane, hvilket jeg dog snart maatte erkjende for en Feiltagelse; Fyr gives mig vitterligt ikke i den Retning; Skibslys var der som bemærket liden eller ingen Rimelighed for, at det kunde være, ogsaa fortonede Lysningen sig dertil vel klar og stor, og til en Jldebrand paa svenske Kyst syntes den at være for nær, iøvrigt lignede den, kun at den syntes klarere og nærmere, Trekroners paa samme Tid synlige Fyr. J hvert Tilfælde interesserede det mig at faae en Forklaring, og jeg henvendte mig derom til den Første, jeg mødte; dette var et Fruentimmer; hun erklærede, at hun ikke vidste, hvad det var, og nogle Fiskere, som hun havde spurgt, ikke heller. Dette sidste forøgede min Nysgierrighed, og jeg rettede derfor samme Spørgsmaal til den første Fisker jeg mødte; Aa, svarede han, det er Neptunus, der brænder. Neptunus brænder, Hvad vil det sige?" Jh, det er det danske Orlogskib Neptunus, som sank for Englænderne." - Hvad er det for Snak, hvor kan Skibet brænde, det ligger jo paa Havsens Bund!" – Ja, det veed jeg ikke, men vi have af og til seet det saaledes i mange Aar. - Naar da, Sommer eller Vinter?" – Aa ligesom det træffer sig, det er da gjerne mod Storm. - Noget længer frem mødte jeg en 6, 7 Fiskere, og gjorde dem samme Spørgsmaal, og fik samme Svar, og da jeg ved at komme forbi Kroen saae Stuen fuld af Fiskere, gik jeg i samme Øiemed herind, henvendende mig til en Fisker ved et af Bordene: Hvad kan det være for en Lysning, man seer ude over Søen." - Hvor - Jeg angav Neger. Retningen. - Det maa være Maanen." - Min Benegtelse blev understøttet af en Anden med den bemærkning, at Maanen først stod op om 1 a 2 Timer. Jeg fremsatte igjen mine usandsynlige Muligheder og Skibslys eller Jldebrand paa svenske Kyst. Nei, sagde en Tredie, Seilere er der ikke, men saa er det igjen Neptunus, der brænder, saa skal vi vel have Storm; det er nu en Maaned siden jeg saae det sidst, - og med dette Svar syntes de Øvrige ved Bordet at sympathisere. - Jeg har i Foranstaaende været temmelig udførlig, fordi jeg helst vilde fremstille Factum saaledes, som det paavirkede mig. Om Tilsyneladelsens eller det berørte Sagns Grund skal jeg ikke yttre nogen Formening, men da de samstemmende, skjøndt paa forskjellige Steder erholdte, Forklaringer og disses rimelige Anledninger ere mig fremmede og paafaldende, og hvis noget Lignende skulde finde Sted hos Dem, Hr. Redacteur, og De skulde ansee nærværende Meddelelse for egnet til Optagelse i Fædrelandet, stilles den herved til Deres behagelige Disposition. - Kjøbenhavn den 8de Marts 1844. – X. J.J Ribe har Stiftamtmanden, Hr. Kammerherre, Grev v. Sponneck, for et Par Aar siden givet Afkald paa Jagtretten paa Byens Jorder, hvorefter den af Rentekammeret overdroges Communen, for hvis Regning den nu er bortleiet for en Sum af omtrent 30 Rbd. (Ribe Av.)