Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-19
Hs. Majestæt Kongen af Spanien har ved et Deeret af 4de August opløst den Armee, som staaer paa Øen Leon, hvilken Ordre er bleven dens Chef General Riego meddeelt ved General-Capitainen i Andalusien Don Juan O'Donnou. Jmod dette Dekret har nu Riego og de andre Chefer for Armeen indgiver under 11te August en saare mærkværdig Forestilling til Kongen, hvori det hedder: at Armeen seer af dette Dekret i Krigsministeriets Operationer en fiendtlig Haand imod det offentlige Vel; en Haand som fører Staten ned til Afgrunden; man søger at indgyde Mistillid fordi man frygter Krigernes paa Øen Leons Skarpsindighed, og fordi man frygter for at de skulle erklære sig imod de upassende Forholdsregler, som man tager under de nærværende Omstændigheder. J lang Tid hedder det videre, have de Cortes været forsamlede, og endnu have de ikke kunne bevirke de Reformer, som det Spanske Folk forlanger. Unægtelig ere disse Reformer dem imod, som ere vandte til at leve af andres Ulykke. Forbrydelserne af den 10de Marts ligesom de tidligere Forbrydelser ere forblevne ustraffede. Stadens Grundlov bliver truet af Selskaber, som ere oprettede i fremmede Lande; ligesom ved alle borgelige Uroeligheder som udentvivl ogsaa bleve stiftede af dette hemmelige Selskab. – Riego, som har vægret sig ved at modtage den ham tilbudte General-Capitains Post i Gallizien har tilligemed de andre Chefer indsendt en lignende Forestilling imod Armeens Opløsning til de Cortes Forsamling, hvori de erklære, at de ikke vil lade den opløse uden de Cortes udtrykkelige Befaling. Denne Forestilling har havt til Følge, at Krigsministeren de las Amarilles har faaet sin Afskeed; men saasnart denne var paafulgt stemmede alle de øvrige Ministre for at Armeen paa Øen Leon skulde ufortøvet opløses og en nye befaling derom er afgaaet til den. Man er nu nysgierrig for at see om General Riego vil adlyde, og for at erfare hvad Qviroga vil sige dertil i de Cortes Forsamling. Denne General har nyelig i et offentligt Blad besværet sig over, at man sender ham saamange ufrankerede Breve med alle Slags Begiæringer i, da man indbilder sig at han har en stor Jndflydelse, at Postpengene udgiøre meere end hans maanedlige Gage, og han har ikke andet at leve af end blot denne. – Man skriver fra Madrid under 22de August: at man nu nyder i Spanien den meest ønskelige Tale- og Skrivefriehed, den gaaer saavidt, at der er indgivet Besværinger til Censur-Juntaen over at man i Klubben Lorencini har opbrændt det første Nummer af Bladet Cor red, fordi man der havde paastaaet, at en Forandring i Constitutionen var nødvendig, og givet den Statsforfatning, som var indført under Buonaparte Fortrinet for den nærværende. De Spanier som stemme for de Franske Grundsætninger bør ligesaavel som de andre, siger man, have Lov til at lade deres Meninger trykke. – J de Cortes Forsamling siger man sine Tanker frit ud og ingen skaanes undtagen Kongens hellige Person. Ministeriet taaler med Brundring Virkningen af det System, hvorved det er bleven indsat. – Man roser overordentlig den Stemning som hersker i de Cortes Forsamling. Enhver stemmer der efter sin Overbeviisning; ingen viger enten til høire eller venstre Side. og alle Partier og Forsamlinger udmærke sig ved megen Sindsroe og Maadehold. (Desuagtet seer man dog af Riegos anførte Forestilling at Armeen ikke er saameget fornøiet mod de Cortes Foretagender, den Portugisiske Regiering har besluttet ikke at ville tillade de misfornøiede Spanier længere at opholde sig der i Landet.