Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-11-19
Den vakante Plads som Præsident for den slesvigholsteenske Overappellationsret, skal, efter Kieler Krespdbl.", være bleven besat til almindelig Tilfredshed med Konferentsraad F. C. Schmidt. Et af de sidste Nummere af "Kieler Korrespobl. indeholder, under Overskrivten Vor Haandværks stands Skjæbne", en Opsats af Fr. Hedde, paa hvilken vi troe at burde henlede vore Læseres Opmærksomhed. Forfatteren gaaer ud fra den Sandhed, at den stadige Tiltagen af Fabrikker (der ogsaa viser sig i vort Land, skjøndt dette ikke ansees for egnet til deres Drivt), hvor store og væsentlige Fordele den end i andre Henseender medfører, dog truer mange Stænder og især Haandværkerne med Fordærvelse, og at disse derfor maae være betænkte paa at anstrenge alle deres Kræfter for at afværge deres fuldkomne Undergang. Der har saaledes i et tidligere Nr. af samme Blad været givet Haandværkerne det Raad, at de saameget som muligt skulle stræbe at nærme sig Kunstnerne og derved skaffe deres Frembringelser Forrangen for Fabrikvarerne. Dette Raad indeholder noget meget Sandt, men passer af flere Grunde kun paa enkelte Medlemmer af Haandværkstanden, og der bliver derfor endnu tilbage at undersøge, hvorledes det store Antal af disse, der ikke kan finde Beskjæftigelse som Kunst haandværkere, kan hjælpes. Her - mener Forf. - maa Staten og Kommunerne gjøre Noget; men fornemmelig maae dog Haandværkerne hjælpe sig selv. Staten og Kommunerne, siger han, tør ikke længere trykke den Ubemidlede ved et næsten utroligt falsk Skattesystem, som ofte betynger den Uformuende tusinde Gange for høit i Forhold til den Rige; men de maae beskatte Enhver efter hans Evne, ja endog ganske befrie den aldeles Svage fra al Byrde. Staten tør ikke længere hindre Kræfternes frie Brug ved Laugstvang, Monopoler og andre saadanne Baand; men den maa overlade til Enhver at ernære sig ved den Slags Erhverv, som han er voxen. Stat og Kommuner tor endelig ikke længere, saaledes som det nu næsten overalt finder Sted, forsømme den industrielle Undervisning; men de bør ved dygtige Haandværksskoler søge at befordre Haandværkernes aandelige Udvikling og gjøre dem det muligt at indrette deres Bedrivt paa en fuldkomnere Maade, for saaledes at styrke dem til den haarde Kamp mod den fremtrængende store Jndustri. - Men fornemmelig skal dog Hjælpen udgaae fra Haandværkerne selv. Disse maae søge Frelsen i en frivillig Overgang til en mere storartet Bedrivtsmaade, de maae opgive at drive deres Haandteringer med adsplittede Kræfter, træde sammen og i større Antal indrette en fælleds Bedrivt i store Værksteder, de maae gjøre deres Jndkjøb i Fælledskab, altsaa i det Store, anvise Arbeiderne deres Virksomhed saaledes, at enhver anbringes til det, hvortil han besidder den største Dygtighed og Lyst, de maae endelig udsælge i Fælledskab, som det allerede tildeels skeer i Jndustrimagasinerne, og i det Hele ved klog Benyttelse af deres forenede Penge kræfter søge at udrive sig af Aagerens Hænder. Til Grund for hele Virksomheden maa der ligge en fælleds Plan, som, naar det findes nødvendigt, kan forandres af Jnteressenterne, og til at lede Gangen i det Hele og i de enkelte Deele maae de Dygtigste vælges. Forf. dølger ikke for sig selv, at Udførelsen, af en saadan Plan vil være meget vanskelig og hindres af Egennytte hos En, Forfængelighed hos en Anden, Ængstelighed hos en Tredie; men han anseer den dog ikke for uiværksættelig og foreslaaer, at man foreløbig skulde gjøre Forsøget med en enkelt Deel af Bedrivten, f. Ex. med Jndkjøb, hvilket for flere Samfund vilde være saameget lettere, som de besidde en fælleds Formue, der paa en eller anden Maade kunde benyttes til dette Øjemed. (Milos Av.) Trende Gaardmænd i Snaastrup, Hørslevboele og Taastrup, Sognefogder i Harlev og Framlev Sognedistrikter pr. Aarhuus, anmode (i Aarhuus Avis) i Erkjendelse af Rasmus Sørensens velmeente og rastløse Bestræbelser for Bondestandens Bedste og som et Taknemmelighedsbevis for de mangehaande Trængsler og bittre Krænkelser og den Opoffrelse af Embede, Bekvemmelighed og timelig Vinding, han i denne Anledning har maattet underkaste sig, deres Medborgere og nu til Afsked at komme ham venligst ihu ved ifølge hans sidste og eneste Bøn, at understøtte ham til at kunne foretage sin besluttede Reise til Amerika.