Viborger Samler, 1790-08-23
Under Dato Christiansborg Slot den 25de Junii 1790, er allernaadigst udgivet en Forordning, angaaende skadeligt Vands Afledning til Agres, Enges og Mosers Forbedring i Danmark. i Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. Giøre alle vitterligt: At Vi med allernaadigst Velbehag see den Fremgang, som Landvæsenet giør i Vort Rige Danmark ved Fælledskabets Ophævelse. Og da Vi ansee Jordbrugets Forbedring, som den sikkerste Kilde til at befordre almindelig Velstand iblant Vore kjære og troe Undersaatter, saa have Vi ved Vore Anordninger om Jordfælledsskabets Ophævelse tilladt enhver at faae sine Jorder udskiftede, naar han det forlanger, og paalagt de øvrige Lodseiere, ikke allene, ingen Hindring at lægge i Veien for dette nyttige Foretagende, men endogsaa at tage Deel i alle Omkostningerne og det derved forefaldende Arbeide, endskiønt de selv kunde være findede endnu at blive i Fælledskab. Vi have derved søgt deels at skaffe enhver, som attraaer det, en friere Raadighed over sin Eiendom, hvorved mere, end ved nogen befaling, Forbedringer befordres, deels og at tilpligte enhver at tage Deel i det, som befordrer fælleds Nytte. Vi finde, at intet mere forhindrer Jordbrugets Forbedring, end- og naar Fælledskabet er ophævet, end skadeligt Vand, som ikke kan afledes, og have allerede Forordningerne af 29de December 1758, 28de December 1759 og 8de Martii 1760 befalet Stift- og Amtmændene i den Henseende: At Aaerne af dem skulde foranstaltes oprensede: at alle de, som have Nytte af Vandets Afledning, skulde tage Deel deri, og at anden Mand, naar det behøves, imod Godtgiørelse skulde tillade, at den skeer igiennem hans Grund, og Vi have ved Forordningen af 23 April 1781 end ydermeere paalagt Vort Renkekammer at forskaffe Vedkommende at fornøden Hielp til slige Afledningers Jværksættelse. Men Vi have bragt i Erfaring: at adskillige Jorddrotter, som efter sidstommeldte Forordning, dens 24de §. have attraaet at faae det skadelige Vand udledet fra Agre, Enge og Moser, som oftest deri have fundet hindring af andre Jorddrotter, der have nægtet at bidrage til saadan Vandets Afledning, fordi sidstbemeldte Vores Forordning ikkun i Almindelighed foreskriver: at saadan Afledning skal skee, uden tillige at fastsætte bestemte Regler for Maaden, paa hvilken den skulde iværksættes. Vi finde derfor nødvendigt, for, saa meget mueligt at bortrydde Hindringerne for skadeligt Vands Afledning, og derved at lette den første Vanskelighed for Jordernes Forbedring, herved at tilkiendegive: at endskiønt Vi ved Vores Forordning om Jordfælledskabets Ophævelse af 23de April 1781 have ophævet Forordningerne af 29de December 1758, 28 Decbr. 1759. og 8de Martii 1760, saavidt de angaae Jordfælledskabet, dog ikke have villet ophæve, hvad som er befalet i nysommelte Forordningers 6te §§. om skadeligt Vands Afledning, men tvertimod ved Vores seenere Forordning vildet sætte det i den Henseende tilforn anordnede endnu mere i Kraft, og i den Hensigt paalagt Vort Rentekammer at forskaffe Vedkommende al fornøden Hielp til dette almeennyttige Foretagende. Vi have derfor fundet Os foranlediget til, tydeligere at forklare Vor Villie over denne Gienstand, og derhos at paalægge Vore Stift- og Amtmænd at have især Tilsyn med de Aaer, hvis frie Løb, ikke blot til enkelte Lodseieres, men til hele Landstrækningers Bedste, bør befordres, da Vi forsee Os til, at fornævnte Vore Embedsmænd i deres giørende Foranstaltninger og Forslage tage i Betragtning, hvad enhver enkelt Mands Kræfter formaae at udføre, og hvad ham med billighed kan paalægges i Forhold til de øvrige Jorddrotter, der i Arbeidet burde tage Deel; Thi ville Vi herved i det Væsentlige igientage, hvad der forhen er anordnet, og nærmere bestemme, hvad videre herom er fornødent, og til den Ende byde og befale Vi allernaadigst følgende: 1. De største Lodseiere i enhver Aae fra dens Oprindelse til dens endelige Udløb enten i Stranden, eller og i de store ferske Søer, skulle forderligst søge at forene sig med alle andre om, at enhver faaer sin Deel afpælet og udviist, den han, saavidt det efter Aaens Beskaffenhed er mueligt og fornødent, fra Aabredde til Aabredde tvertover, og ikke til Midtstrøms allene, bør grave og oprense, saaledes, at Arbeidet gaaer imod Vandfaldet, og at Aaen igien, til Vandets behørige Frem løb, faaer sin rette Dydde og Bredde, og at af Mudderet, omtrent ligemeget paa hver Side kastes i Land, hvilket den, der eier Grunden, selv derfra lader bortføre. Arbeidet skal, saavidt det i hele Aaens Strækning, efter foregaaende Besigtelse, behøves, af samtlige Lodseiere foretages paa hvad Tid, dertil tienligst eragtes, og af dem alle samtlig fremdeles, paa beleilige Tider, fortsættes, indtil de dermed ere færdige, og Aaen ved derover tagen Synsforretning er befunden i forsvarlig Stand, da de siden paa samme Maade bestandig skulle holde den vedlige. Og paa det at Arbeidet ikke formedelst een eller andens Efterladenhed skal vorde opholdt, men at samme af alle dem, som paa begge eller enten af Siderne have Paa løb paa deslige Aaer, naar bemeldte Deeling og Aspæling imellem dem er skeet, rigtigen og i rette Tider, som meldt, kan vorde efterkommet; Saa byde og befale Vi allernaadigst Vore Stiftbefalingsmænd og Amtmænd: at de, enhver i de ham anfortroede Districter, have nøieste Opsigt dermed, og til den Ende, saasnart mueligt, samle Landvæsens-Commissarierne, en Land-Jnspecteur og vedkommende Lodseiere, for med dem at tage Aaernes hele Løb i Øiesyn, og derefter samtlig at overlægge, hvilke Aaer, til Vandets bedre Afledning fra Ager, Eng og Mose, behøve at oprenses, og Maaden, hvorpaa det fordeelagtigst kan skee og Arbeidet siden vedligeholdes, hvorved de skal søge at forene Lodseierne om det, som de finde at være til meest Nytte, og indsende den paa Stedet holdende og af de Nærværende underskrivende Forretning, tilligemed deres egen og Landvæsens-Commissariernes Forslag, til Vort Rentekammer, ved hvis endelige Kiendelse det, ligesom i Sager og Jordfælledskabets Ophævelse, skal have sit Forblivende. Og skal vedkommende Stiftamtmand og Amtmand aarlig undersøge, om nogen Forsømmelse i den lagte Plans Udførelse og Arbeidets Vedligeholdelse er skeet, hvilket han ved dertil udnævnende uvillige Synsmænd haver at lade paagrandske, og da alvorligen at tilholde de Vedkommende uden Forskiel: at de uopholdeligen og inden en bestemt Tid fuldføre saadant deres Arbeide, og ifald det ei skeer, skal han for Penge, om mueligt, ved Hielp af tilstødende, dertil formaaede, Lodseiere, med mindst muelig Bekostning, foranstalte Arbeidet gjort paa den eller de Skyldiges Regning, hvilken Bekostning han derefter uden Søgsmaal, hos den eller de Paagieldende, i Mangel af mindelig Betaling, ved Udpandtning skal besørge inddreven; men skulde imod Forventning, ingen for Penge vilde paatage sig Arbeidet, da skal med den eller de Forsømmelige forholdes, ligesom Vi i Vores Forordning om Jordfælledskabets Ophævelse af 23 April 1781, dens 14de §, have anordnet om dem, som ere forsømmelige (Resten følger) med at opføre deres Andeel af Hegn. Thisted.