Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-08-27
Hs. System med Hensyn til det Jndenlandske var her at tale med Gen. Foy, kun Chartet, hele Chartet og ikke andet end Chartet; Juli Revolutionen har ikke havt et andet Formaal end dette, den skulde ikke begynde vor første Revolution for fra; men fuldende den; den har sikkret Frankerige en definitiv Regiering og Chartet er denne Regierings eneste Program. For altsaa at blive Juli-Revolutionen troe, har man kun nødigt oprigtigt at exeqvere Chartet. Men herved komme to Ting i Betragtning: de Love, som allerede existere og de, som endnu skulle gives. De første ere blevne troeligt efterfulgte: Valgloven er exeqveret i hele Frankerige og Loven om Nationalgarden allerede i den største Deel af det. Nye Love skulle ufortøvet blive Kammerer forelagte; men man ville ikke bedrage sig selv. Følgerne af Juli-Revolutionen maae ikke udstrække sig udenfor Chartet; thi hvad man vil betragte som dets Følger, er kun en Forløber for en nye Revolution. Frankerige bekiender det dagligen lydeligt at det føler en Afskye for en nye Revolution; vilde man saaledes skride frem fra den ene Følgesætning til den anden, saa vilde man tilsidst bevirke det borgerlige Selskabs Opløsning. Vee os, om vi ville henvende vore Blikke paa en chimærisk Fremtid, forsømme Frugterne af vore Seiervindinger og idelig gribe efter erholdelige Erobringer. Saaledes har ogsaa Restaurationen styrtet sig selv ved at overgive sig til alle logiske Fordringer af den guddommelige Ret (alle Følge sætninger af det Princip, at Kongedømmet ikke er grundet i Folkets Valg, men i Guddommens Beslutning). Frankerige behøver Roe efter det Spring det har gjort fremad i eet Aar; dets Sædvaner staae endnu tilbage for dets Love, (disse ere mere byggede paa Folkefrihedens Grundsætninger, end Folket er selv endnu dannet til at finde sig i en frie Statsforfatning) og først i en fiern Fremtid vil det finde sine nyelig erobrede Jnstitutioner at være utilstrækkelige. Man vogte sig derfor foren for hurtig Væxt (i Statsforfatningen) som svækker Statslegemet og beskynder dets Død. J denne Aand har Cabinettet handlet i den Tid Kammeret ikke var forsamlet; Men nu vilde det holde sig for strafværdigt; dersom det vilde beholde Statsmagten et Øieblik længere end det besad Kammerets Tillid. Ministeren forsikkrede at der blev iagttaget den strengeste Aarvaagenhed med den Carlistiske Factions hemmelighedsfulde Holding og at Urolighederne i Vesten, som oprindeligen vare fremkomne af Desertion, vilde snart blive dæmpede ved General Bonnets forstandige Forhold. - Regieringen vil dog gaae til værk med den største Forsigtighed med Hensyn til Religionen, som ogsaa er en af Landets Jnteresser og Friebeder (ypperligt sagt: er ogsaa endeel af det Franske Folk nedsænkt i katholsk Overtroe, da er det dets egen Samvittigheds Sag, hvori det ikke bør forstyrres). Ministeren sagde: at de andre Factioner, nemlig Bonapartisterne og Republikanerne eller Anarchisterne ere Skyld i de uroelige Begivenheder i Hovedstaden og i andre Stæder, men ikke Trangen, da just de meest Trængende have virket meest til at undertrykke dem. Regieringen har undertrykket disse Uroeliheder om den end ikke altid har kunnet forhindre dem, og vil sandsynligen ikke blive nødt til at anholde hos Kammeret om nye Forholsregler; men blot at holde sig til den lovmæssige Orden; den har tilbag viist mere end eet velmenede men uforsigtigt Raad i denne Anledning.