Berlingske Tidende, 1812-03-16
Blandede Efterretninger. (Slutningen af Actstykkerne angaaende Tvistighederne imellem Storbrittanien og de Forenede Stater i Nordamerica.) Endnu tilføier Hr. Monrøe i sin Skrivelse af 23de Juli, at Pramenten har med stor Tilfredshed af Hr. Fosters Meddelelser bemærket, at naar Conseilordrerne af 1807 bleve ophævede, Blokaden af Mai 1806 da ogsaa skulde ophøre, samt at enhver i Fremtiden anordnet Blokade skulde blive tilkiendegivet paa behørig Maade, og udført med en virkelig og tilstrækkelig Magt. Denne frie og bestemte Erklæring var de hurtige venskabelige Forholdsregler værdig, som Prindsregenten yttrede, strax da han imodtog Rigets Roer, og syntes at bortfierne en af Hovedhindringerne for Udsningen mellem begge Lande. Han var autoriseret til at erklære, at saasnart den blev ledsaget af Conseilordrernes virkelige Ophævelse, skulde ogsaa Non=Jmportationsacten strax vorde sat ud af Kraft. - Endnu maatte han bemærke, at man ikke maatte slutte, at fordi han hidtil havde indskrænket sig til blot at tale om Conseilordrerne, de Forenede Stater derfor havde opgivet deres øvrige meget alvorlige Besværinger, hvorfor de endnu ikke havde erholdet fyldestgiørelse. Det var at formode, at Prindsregentens oplyste Anskuelse af Storbrittanniens Jnteresse, og hans venskabelige Dispositioner for de Forenede Stater, ogsaa vilde vise ham de endnu over disse Gienstande værende Vanskeligheder i en gunstigere Lys, og at den engelske Regiering lige saa klart som de Forenede Stater vilde indsee Fordelene af at jevne alle Punkter med det Skrivelse fra Hr. Foster til Hr. Monroe, Washington den 24de Juli. Da Hr. Monroes Skrivelse ikke paa en bestemt Maade erklærer, om Præsidenten holder den partielle Tilbage. kaldelse af Berlin= og Maylland Decreterne, som Hr. Mouroe antager at være skeet, for fyldestgiørende, eller om han er tilfredsstillet i den Grad, at han ingen Grund har til at forandre noget i Forholde nes nærværende Tilstand mellem Engelland og de Forenede Stater, og suspendere Non=Jmportationsacten; saa gientager Hr. Foster det samme Spørgsmaal endnu engang, førend han vil gjøre en Commentar over Hr. Monroes sidste Skrivelse. Correspondencen indeholder intet Svar paa denne Skrivelse. Skrivelse fra Hr. Foster til Hr. Monroe, Washington, den 26de Juli 1811. Hr. Foster protesterer imod nogle Misforstaaelser, hvortil visse Yttringer i hans sidste Skrivelse maae hav givet Anledning; thi han troer ikke at Hr. Monroe har havt den Hensigt at give hans Jdeer en falsk Forklaring. Der findes i Brevet intet Sted, hvoraf Præsidenten kunde slutte, at ogsaa Blokaden af Maj skulde ophøre, naar Conseilordrerne fra Aaret 1807 bleve ophævede. Denne Blokade vil vare ved saalænge, til Regieringen ikke mere holder det for nødvendigt at vedligeholde den med en tilstrække, lig Søemagt; og dette skal i sin Tid blive bekiendtgjort. Heller ikke finder han, at han nogensteds i sit Brev har talt og nye Fordringer af hans Regiering. - Ei heller har Storbrittanien forlangt, at det skulde være dets Skibe tilladt at drive Handel med dets Fiender, eller at bringe engelske Vare did, som Hr. Monroe udlægger det men Storbrittanien hæver sig imod Frankrigs System, ved hvilket dette overalt, saavidt det kan faae sin Jndflydelse til at naae, giør Besiddelsen af den engelske Kunstflids Producter til en Forbrydelse. Angaaende den americanske Regierings lige Forhold mod begge krigforende Magter, beklager Hr. Foster, at han ikke kan være af samme Mening som Hr. Monroe. Non=Jnportationsacten er en directe Forholdsregel imod den engelske Handel, som er bleven sat i Kraf i America, paa en Tid da alle lovmæssige Autoriteter havde dra get de franske Decreters Tilbagekaldelse i Tvivl. J øvrigt vedbliver Hr. Foster at bestride hine franske Decreter, og søger ved Kiendsgierninger at bevise, at de endnu i Grunden staae ved Magt. Han slutter med en gientaget Reclamation mod den Uretfærdighed, som den nordamericanske Regiering begaaer, i det den, for at tilintetgiøre den engelske Handel, paa det nøieste forbinder sig med det franske System. Af de hidtil meddeelte Udtog af denne Correspondence, vil Læseren være istand til at indsee Gienstanden for de Uenigheder, som for nærværende Tid finde Sted imellem de Forenede Stater og Storbrittanien, de førstes egentlige Besværinger imod det sidste, og de Grunde, hvormed dette har undskyldt og retfærdiggjort sin Fremfærd imod hine. Til Bekræftelse paa sin yttrede Sætning om, at de franske Decreter virkelig ere ophævede til Fordeel for Americas Handel, oversendte Hr. Monroe Hr. Foster, under 17de October, 2 Skrivelser fra den americanske Gesandtskabsbetroede i Paris, Hr. Russel, til den americanske Gesandtskabsbetroede i London, Hr. Smith, den ene at 3die og den 2den af 14de Juli 1811, hvori denne melder hiin, at de americanske Skibe Grace Ann-Green og Paketbaaden New=Orleans, der efter Decreterne skulde have været condemmeerte, vare blevne frigivne af den franske Regiering ; at han ansaae dette som en Beviis for, at Berlin= og Mayland Decreterne, i Henseende til de Forenede Statet, vare ophævede; at vist nok den Omstændighed, at 3 andre americanske Skibe, the tid Brothers, the god Jntent og the Staar efter 1ste Nov. vare blevne tagne og opbragte af franske Kapere, kunde opvække nogen Tvivl om denne Punct, hvis ei han fikkert kunde haabe, at ogsaa de skulde blive frigivne, saasnart det tilstrækkelig er beviist, at de ikke have overtraadt Berlin= og Manland, Decreterne; at det vel er mueligt, at disse Decreter fremdeles kunne vorde overholdte i deres Municipal-Caracter 3: anvendte som Regle ments paa de engelske Varers Consiskering; men at dette er en Punct, hvori de Forenede Stater ikke have at blande sig, og at det er nok naar ikke Decreterne meere anvendes i aaben Søe. - J begge sin derpaa følgende Skrivelser af 22de og 31te October melder Hr. Foster Hr. Monroe, at han endnu ingen nye Depescher har erholdet fra London, og altsaa heller ikke de fra Paris afsendte Documenter om de franske Decreters foregivne Ophævelse, ligesaa lidet som nye Jnstructioner. Han vedbliver i øvrigt sin Paastand, at han ikke kan anse denne Ophævelse for virkelig skeet. Han føier til: at det er soleklat- og overeensstemmende med den franske Regierings egen Tilstaaelse, at det er denne Krigs Hovedformaal at ødelægge Storbrittaniens Sør magt og tilintetgiøre dets Velstands og Erhvervs Kilder ; at Storbrittanien ikke kunde slaae sin Lid til en tvetydig Erklæring om at Frankrig skulde have opgivet en Deel af dette System, som det antog for at naae hiint Maal; at man ikke kunde begribe hvorfor den franske Regiering ikke ligefrem og ved en offentlig Erklæring skulde ophæve sine fiendtlige Decreter, istedet for ved tvetydige Handlinger at lade Folk giette dens Hensigter ; at disse Decreter vare offentligen og paa en meget forstaaelig Maade anmeldte, hvorfor de da ikke skulde tilbagekaldes paa en lige saa bestemt Maade: Endelig slutter Hr. Foster saaledes: saalænge Frankrig overalt anvender sin Magt, for at fordærve Engellands Hielpekilder, kan man ikke vente at Storbrittanien giver slip paa et eneste af de Midler det har, til at lade fine Fiender føle de ufordeelagtige Virkninger af deres eget System. Der er al Grund til at haabe, at de fordærvelige Følger af samme snart ville indtræde for dem selv, og Forandringer derved hidledes, hvorved Handelens gamle Grundsætninger igien træde i Kraft. - J sit Svar beklager Hr. Monrøe, at hans Meddelelser om de franske Decreters Tilbagekaldelse ere blevne uden Virkning, og at Hr. Foster endnu vedbliver den Paastand : at engelske Producter og Varer skulle, efter at være naturaliserede, have frie Adgang til fiendtlige Havne. - Denne Correspondence endes med en Skrivelse fra Hr. Foster til Hr. Monroe, der sluttes saaledes: "Tillad mig at udtrykke min oprigtige Beklagelse over, at jeg ikke, ved Beviser, der forekomme mig haandgribelige, har kunne overtyde Dem om, at de franske Decreter endnu staae ved Magt, og at følgelig den americanske Regiering antog en fiendtlig Politik mod os, i det den forbød vore Varers Jndførsel og aabnede en frie Handel med vore Fiender. Prindsregenten vil sikkert med sand Fortrydelse erfare, at Americas Beslutning i Henseende til denne Punct, endnu ikke har forandret sig. Hvilke Jndskrænkninger Storbrittanien end maae tilføie Americas Handel som Repressalie, da vil det ikkuns med oprigtig Bedrøvelse tage sin Tilflugt til disse Forholdsregler, og med Fornøielse gien opgive dem, saasnart America atter vil vende tilbage til sin Neutralitet, og tage en upartisk Stilling mod begge krigførende Magter.