Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1833-03-17
Engeland. J Underhuset er man endnu bestandig beskjæftiget med Oprørsbillen for Jrland, som endnu ikke er bleven læst første Gang, at den hidindtil har fundet saamegen Modstand, er fordi at en stor Deel af Folkets dyrebareste Rettigheder, Petitionsretten, de Svor nes Ret og Trykkefriheden, ved Oprørsbillen er overladt til Ministrenes vilkaarlige Behandling; at det er Jrlændere og ikke Engelændere den angaaer, maa her ikke komme i Betragtning; imidlertid have Ministrene her den store Fordeel, at saavel Parlamentet som hele Landet have i Hr. Grey og Brougham den sikkreste Borgen for ethvert Misbrug af den andttroede Magt; thi disse Mænd have i Ord- og Gierning gjort formeget for Constitutionen og Friheden, til at man skulle kunne befrygte noget Misbrug. Sir Robert Peel har i sin Tale retfærdiggjort Billen og forsvaret Ministrene, og erklærer: at de foreslagne Forholdsregler ere aldeles nødvendige for at gjøre en Ende paa Jrrlands nærværende Tilstand. Sir Peel fremførte ogsaa sin Tale, som Beviis, følgende Mord, hvis Fortælling gjorde et undsigeligt dybt Jndtryk paa hele Husets Medlemmer: "Medens jeg opholdt mig i Jrland, kom der engang til mig i Dublin en Mand fra Grevskabet Clare, for at angive Ophavsmanden, til en der begaaet Forbrydelse; endskjønt han nu vidste, at han ville blive udsat for Hævn af dens Venner, som han ved sit Udsagn havde overleveret i Retfærdighedens Hænder, saa fik dog Længselen, efter hans Hjem, Kone og Børn Overvægten over enhver Betænkning, og uagtet jeg vidste hvad han udsatte sig for, og derfor fraraadede ham samme, reiste han dog hjem. Flere Uger havde allerede Manden tilbragt i sit Huus, og smigrede sig allerede med at hans Bekymring havde været ugrundet, daten Nat 10 a 10 Mennesker brød hans Dør op, kaldte ham ud, og sloge ham ihiel med Møggrebe, og det medens hans Kone og niaarige Barn hørte derpaa. dens Manden udaandede Livet under hans Morderes Hænder, tog Moderen hendes Barn og satte det i en Krog ved Jldstedet, og sagde til det med en næsten utrolig Fatning: "Du hører Din døende Faders Skrig. Jeg vil blive det næste Offer, naar de have myrdet ham, ville de ogsaa myrde mig; men jeg vil værge mig, saalænge jeg kan, for at Du kan faae Tid til at gjøre det, hvorfor jeg sætter Dig herhen. See! der sætter jeg et brændende Lys paa Jldstedet; ved dets Skin skal Du lægge Mærke til Mordernes Ansigter. Giv vel Agt derpaa, for at Du kan kjende dem igjen, udsige hvem de vare, og saaledes hævne dine Forældres grusomme Død." Den ulykkelige Kone havde talt Sandhed, efter nogen forgiæves Bryden med de tilbagekomne Mordere, blev hun slæbt ud af Hytten og dræbt paa hendes myrdede Mands Liig. Men Barnet, som trolig havde adlydt sin Moders befaling, havde nøie lagt Mærke til Mordernes Ansigter, gjenkjendte dem, og paa dets ved andre Omstændigheder bekræftede Vidnesbyrd, bleve 5 af hine Elændige ogsaa samme Maaned dømte og henrettede. - "For alle Ting - saaledes slutter, Taleren - maae begge Partiers Stilling blive anderledes, og dette kan kun skee, naar den Kraft, som Regjeringen viser, indgyder den frige Misgierningsmand Skræk, men opfylder derimod de Uskyldige og den Veltænkende med nyt Mod. J Fald Regjeringen ikke vil vise Kraft her, hvad bliver Følgen, et almindeligt Chans i det selskabelige Somfund, hvori Grund lagene i det borgerlige Liv styrte sammen, ingen Straf gives, uden for den Uskyldige, og ingen Sikkerhed, uden for den triumpherende Forbrydelse!