Norske Intelligenssedler, 1806-04-22
Den frivillige Subscriptionsplan til Forbedring og Udvidelse af denne Byes almindelige SygehUUS, er nedlagt i Bogtrykkeriet, hvorom melt i No. 29, 30, og 31. dens paategnede Biedrage undtagne, saaledes affattet: Der er ingen Konst at klage over Mangler, men, at afhielpe disse paa en passende Maade, er ei saa let en Sag, enten for øvrighed eller Publicum. En Gienstand, som fortiener Opmærksomhed her i Byen, er dens almindelige Sygehuus. Byens Folkemængde er bekiendt; men, neppe skulde man troe at Mængden vedste: at der ved det eneste Sygehuus, som Byen eier, ikkun kan pleies forten Syge og det endog gandske maadelig; det Antal Fattige som overstige fiorten maae tage sin Skjebne - maaskee døe af Vanrögt, O! skrækkelige Tanke! og det i en Stat som Skjebnen har befriet for Krig og mange Elendigheder, der høres rundt omkring os. At afhandle denne Sag i en tydelig Form er ikke Hensigten med dette Skrift; enhver indsigtsfuld Mand kan letteligen dømme om Sagens Vigtighed - og, saaledes skeer dette kun som et Stöd til nøiere Eftertanke- og, som et Forsög til, om det ikke er mueligt at komme denne vigtige Sag til Hielp, Herr Raadmand Moestue gav for nogle Aar siden et Huus for de Syge, som blev ombyttet med det nærværende. En af Byens ædle Mænd udlod sig engang med, ved Subscription til en Moerskabsindretning, at han gierne biedrog til denne, naar man ogsaa vilde subscribere til et bedre Sygehuus til Byens Fattige, hvortil den höiligen trængede; at saadan ædel Aand hærsker hos mange af Byens respective Indvaanere, derom er aldeles ingen Tvivl. Spørgsmaalet har været og fölgeligen er Hvorledes skal noget herom iværksættes, og, paa hvad Maade skal Hielpemidlerne komme frem, Fuldkommen at besvare disse Spørgsmaale saaledes, at Svarene skulle blive antagne Regler seer Forfatteren af dette sig ikke istand til; men, kun derom at give sin Mening tilkiende, troer han, bør tillades, uden derfor enten at tillægges Navn af projectmagerie, eller for at tilsnige sig Roes. At Byen bør have et rummeligt Sygehuus for fine fattige Syge, ligesaavel som de Militaire for sine, derom kan ikke være to Meninger, og, altsaa til at erholde ligesaavel det sidste som det første, er kun tvende Maader, nemlig: enten at den bydende Magt siger, det skal saa være, eller at Indvaanerne föler en velvillig Drift til at bedrage efter Evne og Forfatning for at gjöre Magtsprog undvendig, den sidste Maade synes at være mest passende for Borgernes Selvstændighed. Det er derfore fra den sidste Synspunct at dette Skridt skeer, for det første, uden at begynde fra eller ved Övrighedens Hielp. Man vil forsöge hvorvidt en villig Subscription fra Indvaanerne kunde samles for denne Gienstand, og, naar man seer at Sagen kommer i en ønskelig Gang, da henvender man sig til øvrigheden om dens kraftige Haand til fuldkommen Understöttelse, og, da vil Subscribenterne give sine Meninger tilkiende, som deriblandt ogsaa er den at Byen kunde sælge en eller flere af sine Lökker, til Hielp for denne Sag; maaskee man derved kunde bringe det saavidt, at et Sygehuus kunde indrettes saaledes: at ikke allene Byens fattige Syge kunde rummes, men at endog Huusfædrenes Tienere den kunde blive pleiet for Betaling, hvilket ogsaa til denne Tid har höiligen mangler, da man letteligen kan indsee hvor ubeleiligt det maae være for ethvert Huus, der har stor Familie, at beholde en syg Tiener, særdeles for de som ere nödsaget til at igge Tienestefolk og Börn tilsammen paa et Værelse, ja, ofte i en Seng Dette skeer da til at forsøge en villig Subscription af Indvaanerne, som skeer, for det første i Bogtrykkeriet. Hvad enhver behager at tegne sig for, forbinder. han sig til at betale i tvende Aar, 1/2 Deel naar Planen er færdig, og Begyndelsen til Materialiernes Indkjöb kan skee, 1/2 Deel sex Maaneder derefter, og Resten tvende Aar fra Dato.