Almuevennen, 1842-10-05
Hvad der især foranledigede, at Constitutionssagen ikke kom under Forhandling i Roeskilde, var dette, at Kongen havde ønsket at høre Stændernes Mening om Jndførelsen af en femte raadgivende Forsamling, der skulle sammensættes af nogle fra hver afde nærværende fire Forsamlinger udvalgte Medlemmer, og som skulde tage særdeles vigtige Anliggender, under fælles Overveielse. Denne Jndretning troede nu den største Deel af Constitutions-Vennerne vilde blive en Overgang til en friere Forfatning, og derfor lode de det for denne Gang beroe derved Det var den 18de Juli at den kgl. Commissarius meddeelte Hs. Majestæts Forslag omstænderske Comiteer, hvorom han yttrede sig i det Væsentligste saaledes: Hs. Majestæt er betænkt paa at oprette vedvarende stænderske Comiteer, som paa hans nærmere Befaling kunne afgive Betænkning over sær vigtige Anliggender; herved har Kongen søgt at tilveiebringe den Forbindelse imellem de nu adskildte Stænderforsamlinger, som han ikke har fundet at kunne tilveiebringe paa den af Stænderne foreslaaede Maade, ved en Forening af de danske Stænder, hvorved der heller ikke vilde tilveiebringes nogen Forbindelse mellem Kongeriget og Hertugdømmerne, men snarere en større Adskillelse. Deres Virkekreds vil iøvrigt ikke for Tiden saa bestemt kunne angives, at det kan siges, hvilke Sager der af dem vilde blive at overveie, men deres Betænkning vilde blive indhentet i saadanne vigtige Anliggender, over hvilke Kongen fandt for godt at høre deres Mening. Hvad deres Sammensætning angaaer, da skulde Medlemmerne udnævnes gjennem alle fire Stænderforsamlinger, men Udnævnelsen skulle dog skee paa kongelig Approbation; ligesom Hans Majestæt er betænkt paa, at forbeholde sig selv at vælge enkelte Medlemmer. De valgte Comiteer skulde ikke vedvare for det hele Sexennium, men kun for det Tidsrum der forløber fra den ene Forsamling til den anden, saa at Stænderne hver Gang, efter de Forandringer som imidlertid vare foregaaede, og med Hensyn til hvem de ansee for meest skikkede til at varetage de Anliggender som bleve betroede disse Comiteer, kunde fornye Valget. Disse Comiteer skulde ogsaa kunne sammenkaldes for at overveie Anliggender som kun angaae enkelte Provindser, navnlig kunde det vel være nyttigt at de bleve kaldte sammen til Behandling af Sager som kun vedkom Danmark, men om hvilke der fandt Meningsulighed Sted mellem de to danske Stænderforsamlinger, ligesom der vel og efter Omstændighederne kunde findes Anledning til at indhente Comiteens Betænkning inden en Sag forelagdes selve Stænderne. J ingen Henseende skulde den stænderske Virksomhed indskrænkes ved disse Comiteer, idet Stænderne fremdeles vilde være at høre over alle Gjenstande, som nu ere henlagde under deres Virkekreds. Bekostningen maatte udredes paa samme Maade som de øvrige stænderske Udgivter. Adskillige andre Enkeltheder vilde Commissarius ikke yttre nogen bestemt Mening om, men overlod til Forsamlingen at tage under Overveielse, hvorledes den maatte ønske at denne Jndretning nærmere bør ordnes, og derover afgive sin Betænkning. – Den Comttee Forsamlingen nedsatte til at prøve det nærværende kongelige Forslag, bestod af Etatsraad Bang, Ussing, David, Hvidt, Etatsraad Neergaard, Mynster, Scavenius, Estrup og Lehmann, og denne Comitee foreslog at Forsamlingen i taknemmelig Erkjendelse af Hans Majestæts landsfaderlige Øiemed med den paatænkte Jndretning af stænderske Comiteer tilraader et Lovudkast om disse Comiteers Virksomhed og Sammensættelse.