Viborger Samler, 1840-10-20
Kbhvnsp." indeholder om den jydske Stænderforsamling en Artikel, af hvilken Følgende meddeles: Havde den jydske Forsamling ikke igjennem 2 Landdage saa samvittighedsfuldt og tilfredsstillende opfyldt sin Bestemmelse, kunde der vel være Anledning til, at den Tillid, man saa gjerne nærer og freder om, kunde blive blandet med nogen Tvivl; thi det lader sig, hvad der ofte nok er anerkjendt fra alle Sider, ikke negte, at Valgene til det nu snart tilendebragte Cyclus af Landdage bleve foretagne med saare lidet Kjendskab til de folkelige og intelligente Kræfter, Nationen var i Besiddelse af, og med en meget ringe Jndsigt i Forholdene hertillands og det politiske Udviklingstrin, hvorpaa Folket befandt sig. Men en god Skjæbne og den da nylig vaagnede Oppositionspresse bevirkede dog, at derkom langt flere dygtige og folkelige Elementer ind i Forsamlingen, end man skulde have troet, Elementer, der have vidst at haandhæve Folkets Rettigheder og forstaaet at vurdere Tidens Fordringer og Culturens og den fremspirende Oplysnings Krav. Dette gielder og den jydske som om den roeskildske Forsamling, og om der ogsaa i hiin som i denne findes enkelte Mænd, der ikke bedre end Castenschjold og Skibsted ere skikkede til at repræsentere en oplyst, fremadskridende Tidsalder, saa gives der dog ogsaa, og det i overveiende Mængde, Mænd, der, som Clausen, Drewsen, Hvidt, Schouw og Tutein have opfattet og forstaaet en i Nationens bedste og ædleste Bestanddele dybt følt Trang til en fuldstændigere og friere Udvikling af vore socale Forhold. – Den jydske Forsamling har allerede tidligere viist, at den deelte den roeskildske Forsamlings Mening om, at den for Nationens Eenhed, for Stænderinstitutionens moralske Kraft, for Opnaaelsen af Jnstitutionens Hovedøiemed: at fremme Almeenaanden, for en hensigtsmæssig Oeconomi med Landets saavel intelligente som materielle Midler og for saa mange andre vigtige Jnteresser lige skadelige Sønderlemmelse af Rigets Stænder var en værdig Gienstand, for Stændernes Petitionsret, og den lod sig ikke ved de terroristiske Argumenter, man benyttede sig af, afskrække fra at indgaae med en Petition og Stændernes Forening. Men den lod sig ikke nøie hermed, den gik til Trøst for Nationen videre, idet den bestandig har lagt en tydelig og iøinefaldende Bestræbelse for Dagen efter at bevirke, at den hidtil bestaaende Adsplittelse skulde blive saa lidet skadelig som det i nogen Henseende var muligt. Det har nemlig oftere været yttret, ligesom det i Virkeligheden har gjort sig gjeldende, at man har anseet det nødvendigt at slutte sig saa nøie som muligt sammen, og tilveiebringe den inderligst mulige Harmoni imellem begge Forsamlinger, og det navnligen med Hensyn til alle Principspørgsmaal. Jo mere man veed og jo oftere Erfaringen har lært, at det med meget Velbehag er anført fra deres Side, der have modsat sig Stændernes Jndstillinger, at Forsamlingerne ikke have været enige, desto mere maa man lægge Vægt paa, at dette Argument ikke skal blive benyttet. Vi ville naturligviis ikke hermed have sagt, at de Deputerede skulde følge nogen anden Overbeviisning end deres egen, som de med klar Jndsigt i Tingene have tilegnet sig, men blot, at det i Tvivlstilfælde bør komme i særdeles Betragtning, at den anden Forsamling har erklæret sig decideret for et eller andet Spørgsmaals Besvarelse. J den roeskildske Forsamling er det netop under de anførte Omstændigheder langt oftere end i den jydske af Forsamlingens hæderligste og intelligenteste Medlemmer blevet anført, at det fortjente at komme i særdeles Betragtning, at den jydske Forsamling havde erklæret sig paa denne eller hiin Maade for et eller andet Spørgsmaals Afgjørelse, og det staaer ikke til at vente andet, end at den jydske Forsamling med lige Patriotisme og lige Ugennyttighed vil, ved at slutte sig til den roeskildske Forsamling, modarbeide og forhindre det Skadelige i de adsplittede Stænder. Det vil naturligviis ikke mangle, at de samme Personer, der kunde beqvemme sig til at benytte saa terroristiske Argumenter, som at Stænderforsamlingen, hvis Stænderne bleve forenede, maatte forlægges til Hovedstaden, ogsaa med Hensyn til det her Anførte ville søge at indvirke paa en falsk Æresfølelse hos Jyderne ved at paaminde dem om, at de ikke skulle efterabe de roeskildske Stænder, men vi tør, næst gjentagende at minde om, at de roeskildske Stænder i den Henseende ofte have efterabet. de jydske, haabe, at en saadan Beviisførelses Plumphed vil prelle uskadelig tilbage fra Jydernes gode og sunde Forstand. – Den jydske Forsamling vil ligesaavel som den roeskildske faae Leilighed til at udtale sig over de store Spørgsmaal, som Tidsaanden ogsaa hos os har sat i Bevægelse, og som hverken lade sig afvise eller ringeagte; men vi, og med os alle de, der mene det godt med vort Fædreland, nære den tillidsfulde Fortrøstning, at Jyderne saa godt som Landets andre Borgere vel ville forstaae at gjøre Forskjel imellem de moralske og de retlige Garantier, og ville vide at gjøre sig det tydeligt, at, om vi endog selv skulde see os betryggede for Nutiden, saa gives der dog intet menneskeligt Øie, der formaaer at see, hvad selv den allernærmeste Fremtid vil føre i sit Skjød, ingen menneskelig Arm, der formaaer at løfte det Tæppe, som hænger ned ikke blot for vore Børns, men selv for vor egen Fremtid, og ingen nok saa skarp og beregnende Fornuft, der er istand til at see, hvorlænge han, der er Kongernes som Folkets lige retfærdige Herre, vil bevare Nutidens heldige Tilskikkelser for Nationen og opretholde Tilværelsen af det, som Folket sætter sin Tillid, vi kunne næsten sige eneste Tillid, til. Hvad vi her sige, er ikke andet end hvad Stændernes høit anseete Præsident, Professor Schouw, allerede har udtalt i den roeskildske Forsamling, med den Vægt, som det levende Ord, i Forbindelse med hans Personlighed maa give det, ikke andet end hvad han, og med ham mange af de dygtigste Deputerede, ville i Viborg udtale saa høit, at det vil lyde som et Evangelium over hele Landet, saa at Folket kan vide, at det selv, dets Oplysning, og de Ønsker, der bevæge sig hos det, ere værdigt repræsenterede i den jydske Stænderforsamling.