Aalborg Stiftstidende, 1839-03-04
England. Ved Discussionen af et af Lord Colchefter indgivet Andragende om Forelæggelse af Documenter om Marinens Tilstand udtalte Lord Meelbourne sin Tillid til Ruslands fredelige Hensigter og til Keiserene Oprigtighed. Han indrømmede, at man aldrig ganske turde forlade sig paa en af en Magt yttret Tænkemaade, men meente, at Udrustelsen af et Par Skibe meere kun bidrog lidet til Landets Beskyttelse. Lord C. yttrede, at, vilde man ingen Flaade ruste mod den russiske, saa maatte man idetmindste stræbe at erfare Ruslands Hensigter med Sammendragningen af dens østersøiske Flaade. Andragendet blev derpaa antaget. Ved Melbournes anførte Yttringer vare Statspapirerne stegne paa Londons Børs. Hannover. Om vor Stænderforsamling - hedder det fra Hannover under 23de f. M. – er Jntet at berette, fordi der Jntet passerer. Man hører kun om Resignationer og Protestationer og Kammeret kan ingen Beslutninger fatte, da det dertil fastsatte Antal Deputerede ikke et tilstede. Magistraten i Hannover skal have besluttet, ikke bage paany og endeel flere Deputerede have ladet vide, de forerigt ingen Deel kunne tage i Forhandlingerne Overalt i Landet hersker stor Utilfredshed. Herre, hvad skal Ende blive! Norge. J sin Tale ved Storthingets Aabning de trede Kong Carl Johan blandt Andet: "Ved dette Aars Udløb vil et fjerdedeel Sekel være henrundet, siden Norges Gjenfødelse som selvstændigt Rige. Hvor forskjellig fra det Nærværende var ikke Rigets Tilstand for 25 Aar siden. Endnu i 1815 opvakte Finantsernes, Handelens og Credittens Stilling levende Bekymringer hos Fædrelandets sande og oplyste Venner. Siden dette Tidspunct have Vi aabnet de fleste af de Kilder, som nu udbrede Velstand over Riget. Dette fjerdedeels Sekel har været tilstrækkeligt til at forøge Norges Folkemængde med henved det Halve, – til at ovlive dets Handel, – til at opmuntre Vindskibelighed, – til at grundlægge og befæste et stort Antal offentlige Indretninger, – til at formindske den udenlandske Statsgjæld med Totrediedele, og til at ordne Jndfrielsen saaledes, at den i Aaret 1850 vil være aldeles afgjort. Til denne korte Skildring kan endnu føies, at Statskassens nærværende disponible Beholdning og udestaaende Fordringer fuldkommen kunde dække den tilbagestaaende Deel af vor hele Gjæld. Disse Goder ere Følger af udvortes Fred og indvortes Rd." – "Ost gotha-Korrespondenten" melder fra Christiania, at da Kongen, paa Carls-Dagen, efter endt Middagsmaaltid, skulde begive sig fra Frimurerlogen, vilde en Hob Mennesker, spænde Hestene fra hans Vogn og selv trække den. Hestene protesterede paa det Kraftigste og paastode, at det var et Jndgreb i deres lovligen erhvervede Kreaturs-Privilegier, af hvilke de hidtil stedse havde faaet Lov at være i uanfægtet Besiddelse; derhos appellerede Hestene til Menneskenes Billigheds-Følelse og udraabte: "Da vi aldrig have gjort Paastand paa at være Mennesker, hvorfor ville J da gjøre Paastand paa at være Heste?" Men da Menneskene ei toge imod Raison, og Hestene heller ikke vilde give efter, nødsagedes Hs. Majestæt at afgjøre Tvisten. Kjendelsen, som faldt ud i Faveur af Hestene, blev ved Amtmandens Forsorg meddeelt Menneskene til fornøden Efterretning og videre Jagttagelse.