Jyllandsposten, 1840-02-11
Eftersom det netop bekræfter sig, at Toldinspectionen i Aarhuus, hvad ankomne Skibe fra Hertugdom merne angaaer, skal bruge den Fremgangsmaade, ofte at lade det ene Fartøis Udløsning stille i Beroe, indtil det først paabegyndte er færdiglosset, idet den som Toldinspecteur fungerende Person paastaaer, selv personlig at ville være nærværende, naar Udløsning af hvert enkelt Skib finder Sted, ligesom det ofte nægtes af ham at erholde Skibene udlossede om Løverdagen, da han denne Dag bruger Toldbetjentene ved Consumtionens Oppebørsel ved Portene, synes denne Adfærd atter at bekræfte de almindelige Beklagelser over Vilkaarlighed, som Toldfaget ved saa mange Leilighedegjør gieldende mod vor endnu stedse trykkede Handelsstand. At imidlertid en Toldembedsmand i en af Jyllands folkerigeste og nærsomste Byer virkeligen kan sætte en saadan Myndighed igjennem Aar ud og Aar ind, at de Handlende og Skibsrhederne skulle lade sig gefalde en Egenraadighed som den, forsætlig at lade deres Skibe standse i Farten, for efter Godtbefindende ved Udløsningen at lade enhver Ubetydelighed passere sit hans Øiesyn - dette er tilvisse en Gjenstand, der i høi Grad fortjener Opmærksomhed. Toldforordningen af 1ste Februar 1797 indeholder aldeles ingen Bestemmelse for, at Toldinspecteuren selv personligen skal paasee Varernes stykkevise Udløsning, som aabenbar vilde trainere og standse det hele commercielle Liv i Havnene; tvertimod byder bemeldte Anordning endog udtrykkelig, at naar Angivelse er skeet og Losserullen udstedt, bør Udløsningen begynde af de opsigtførende Betjente, hvoraf det erfares, at de Jnspecteuren underordnede Controlleurer ogsaa maae kunne deeltage i saadanne Forretninger; Fordordningens Ord i § 157 ere disse: "Saasnart den generelle Angivelse af Skipperen er gjort og ført til Bogs, udstedes fra Toldcontoiret en Losserulle til Underretning for de opsigtførende Betjente, hvorefter Udløsningen kan og bør begynde og uafbrudt fortsættes. Man seer heraf, at ingen Standsning af Udløsningen bør kunne finde Sted, naar vedkommende Skippere eller Rhedere have opfyldt deres Pligter. Vi skulle imidlertid her aldeles ei indlade os paa at bedømme, hvorvidt denne Fremgangsmaade af den overordnede Toldembedsmand er det kraftigste Middel tilat dominere samtlige underordnede Toldembedsmænd, i samme By, idet han ved at indføre et saadant Told system anmasser sig et Magthaverie, som naturligviis bringer enhver af hans Underordnede i et complet Afhængighedsforhold, hvor disse kun meere eller mindre maae være den Øverstes Villie underkastede, og som jo vistnok for denne i fleersidig Henseende kan være en meget kløgtig Forholdsregel, naar man seer hen til Nytten og Fordelen for den Enkelte, at være Eneraader over de vigtigste ydre Toldforretninger i en nogenledes betydelig Handelstad; thi Toldinspecteurposten erholder under disse Omstændigheder en ganske anden Betydning og Virkekreds, end den der ifølge Anordningerne er den tillagt, hvilket Vedkommende paa en høist profitabel Maade maae kunne forstaae at føre sig til Nytte, hvor det udtalte Ord gielder som - en Lov. Hvor en Toldinspecteur derfor troer sig berettiget til, i den Grad at gjøre sin Personlighed gjeldende, at han tør fordriste sig til at paastaae, at hvert Skib alene skal udlosses i hans Nærværelse, og faa eller ingen Varer udleveres, forinden alle Skibe ere lossede, der begaaer han nægtelig en paafaldende Tilsidesættelse mod de under ham ansatte Toldofficianter, som dog ei skylde Hr. Toldinspecteuren men Regjeringen deres Tilværelse i Embedet, idet de, ligesaavel som hiin, ere kongelig ansatte Embedsmænd. At han, hvad de ringeste Toldbetjente angaaer, kan suspendere disse ganske efter Luner og Jndfald, dette er som bekjendt overalt fremhævet som en Vilkaarlighed af den Art, at ingen anden overordnet Embedsmand i Landet er forlenet med en lignende Magt.