Berlingske Tidende, 1832-04-05
Den exalterede Stemning i vore Departementer fra Besancon til Avignon, i Anledning af de Grenobler og Lyoner Uroligheder, har, det mindste for Øjeblikket, fundet en homodpathisk Afleder, der har en ædel Grund. Det er den virksomme Deeltagelse og Velgiørenhed, den utrættelige Understyttelse, som vorder de ulykkelige Polakker til Deel hos os, saa lidet det i Grunden er, som vi kunne byde dem. Som bekjendt, har vort Ministerium formindsket den i sig selv ringe Understyttelse, der var tilstaaet dem, saa at de ikke have meer end femten Centimer eller tre Sous om Dagen, hvilket udgjør fire Franes og halvtredsindstyve Centimer for hele Maaneden. Den som veed, hvad det koster at leve i vor Egn, skjønner lettelig, at denne Understyttelse ikke er tilstrækkelig, til at kjøbe det Brød, hvorpaa en Mand kan mætte sig en halv Dag. Dersom Polak=Foreningerne i Besancon, Bourg, Avignon og det Polske Bazars=Societet i Lyon ikke vare, hvor mange velgjørende Privatpersoner sammenskyde rede Penge, Klædningsstykker, Linned, Fødemidler o.s. v., saa vilde disse Beklagelsesværdige neppe kunne værge sig mod Hungersdød, med den Understyttelse, som Ministrene tilstaae, dem, meget mindre tilfredsstille nogen anden Fornødenhed. Ved hiin Privatunderstyttelse er hidtil rundeligen sørget for dem, ja næsten for godt i Gemytternes første Hede, thi der kommer nu saa meget mindre ind, fordi de Fleste have givet strax og paa engang, ja Mange endog over deres Evne. Det gaaer derfor nu knapt til med Understyttelse, hvorfor Naboe=Stæderne og Departementerne, hvorhen ingen Polakker komme, opfordres til Deeltagelse. Derfra sendes nu ogsaa Meget, men hidtil endnu ikke tilstrækkeligt, thi de Trængendes Antal er saare stort, og saa beskedne de end ere, saa gjerne de end nøies med Lidet, saa mangle de dog ikke mindre end Alt: Klæder, Linned, Fodtøi o. s. v. Lyoner Bazaret for Polakkerne har fattet den Jdee, at lade præge en Medaille med Allusion til Frankriges Forhaabninger og Ønsker for Polen, og sælge den for fem FranesDa denne nu ikke vil koste Velgiørenheds-Foreningen meer end een Frane, saa skulle de øvrige fire Franes komme Polakkerne til Fordeel. Sagen selv opløfter deres nedbøiede, men ikke knække kede Mod med det venlige Haab, der boer i Alles Hjerter, saa chimærisk det end kan være. Til deres ulykkelige Tilstand bidrag ger ogsaa væsentligen deres Ubekjendtskab med det Franske Sprog, og den utaalmodige Heftighed, hvormed Franskmanden behandler Enhver, der ikke forstaaer hans Sprog, noget, han endnu ikke kan fatte. J Øvrigt findes blandt saa Mange ogsaa nogle Uværdige, der fremfusende vilde have gydet Olie i Jlden, der som de vare komne til Paris, hvilket Revolutionspartiet det netop ønskede. Undertiden ere de ogsaa indbyrdes uenige. Nyelig duellerede et Par Officerer i Bourg, fordi den ene havde kaldet den anden en Russer, J Carcassonne og i flere Byer vedvare Uroelighederne. Den derværende Præfelt, Hr. Deieau, forhen Redacteur af le Globe, er i Livsfare. J le Mons er Uenigheden imellem Borgergarden og Øvrigheden endnu ikke gjenoprettet. Med eet Ordi Frankrige hersker Anarchie, ikkun 50 Lieues rundt omkring Paris erkjendes Regjeringens Autoritet, og selv der ikke altid.