Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1792-01-20
26de Aargang. No. 3. Kongelige Tronhiems privilegerede. allene Soves Code To Udgivende Ugentlig. Forrettellier. og og a. ved den Justice-Raad Nissen. Som Forsendes med Posten. Fredagen den 20de Januarii. Fe(Fortsettelsen fra No. 2) en J. Min Søn, svarede Handelsmanden, vær ikke ødsel med dette helige Navn. Haar du glæmt det, den perfiske Poet siger, Roes ikke af din Ven, førend du har forsøgt ham, det er en var Ting Næsten alle de, som paastaae dette Navn, have kun Masken deraf. De ligne en Sommer=Skye, som forsvinder ved den mindste Sole-Straale. De handle med dem, som de paastaae at elske som Drankerne giøre med en Krukke fuld af Viin, hvilken de kiærligen omfavne, saa længe denne fortryllende Drik endnu er deri, men kaste mod Jorden saasnart den er som. Jeg er meget bange for, at de, med hvilke duer saa vel tilfreds, ligne disse falske Sjele, hvorom jeg nylig haver givet dig. Begreb. Min Fader, svarede det unge Menneske, deres Mistillid er ubillig. Disse hvilke jeg anseer som mine Venner, skulde see mig i Modgang, uden at deres Hiærte skulde findes anderledes end deres Ord. Jeg har levet halvfierdesinstyve Aar, svarede Handelsmanden, jeg har forsøgt Medgang og Modgang, jeg har seet mange Menneskeer; i en saadan lang Tid har jeg næppe kundet faae en Ven hvorledes har du paa din Alder og 1 saa kort Tid kundet finde halvtredesinstyve, Lær af mig at kiænde Menneskene. Handelsmanden dræbte en Beede lagde den i en Sæk og bestænkede sin Søns Klæder med dette Creaturs Blod, da alle Ting var saaledes bereed tilhans fattede Forsætt, biede han indtil Natten for at fuldføre det. Han tog Sækken, hvori Beede=Kroppen var, lægger den paa det unge Menneskes Skuldre, hvilken han havde underviset i den Rulle, han skulde spille. De ginge bægge ud i denne Udrustning. Det unge Menneske banker paa Dørren hos en af sine halvtredesintyve Venner. Den ne aabner Dørren med en ivrig Mine og spørger ham om hans Ærende. Det er i Ulykker, svarede Handelmandens Søn ham, at man prøder den man elsker. Jeg har tit fortællet dem om det gamle Fiendskab, som herskede imellem min Famillie og en vis Herres, ved Hoffet. Vi traf hinanden ved en Hændelse paa et afsides Sted. Had. gav os Vaaben i Haanden. Jeg har dræbt ham paa Stedet. J Frygt for at eftersættes af Rættens Betænte, har jeg taget hans Legeme, det er i den Sæk, hvilken de seer paa mine Skuldre, jeg beder dem giæmme dette Legeme, i deres Huus, indtil denne Sag er kommen i Stilhed. Mit Huus er saalidet, svarede hans Ven ham, med en fortrædelig og forvirret Mine; det kan næppe rumme de levende, som beboe det, hvorledes skulde jeg der kunde lægge en død, Hver Mand veed det Had, som var imellem dem og den Herre de har dræbt; man vil strax giætte sig til, at de er hans Deabsmand; man kommer til at giøre Eftersøgning, og som vort Venskaber offentligt, vil man begynde i mit Huus, vet vilde intet nytte dem, at indvikle mig i deres Ulykke. Den eneste Tieneste jeg kan giøre dem, er at tie med dem. Det unge Menneske bad ham paa nyt indstændigen, men forgieves. Da endelig alt Haab var ude til at bøje den ne utaknemmelige, gaaer han til den ene efter den anden af disse halvtredesinstyve Personer, paa hvilke han saa læksindigen havde forladt sig og halvtredesinstyve Gange blev han paa samme Maade modtaget. neur (Fortsettelsen følger.) S T T T ENtion anshavn i Himmelen D. Weserne de flere Sor i Dands. og Fastinglus L. Fil. m. Senat. Bergens. anden. mesterend Vir. Deliciis. Amicorum. Natus, og alle Senge. deele Nature. Et Arte. Vates. og Pragoedam. Attigt. Amabiliter, Dolens de hvid Skifte. Antal nogen Satyra. Et. Epigrammate Regnapit. Sta . en hoscriptorum. Navos. Multo. "Sale Defricult. de og Ad Cachinnum. Lectoris."Lepiddsdatter. besteen. dem. en Byer. Fe Bind, belig om Boni, Cujusque. Vel. Aemuli. Candidus, uden som de i denne No. Scriptis. Emendatus. Urbanus. Sermone, Facetus. Moribus. Ornatus. Vixit. Coelebs. Abstinens. Pauper.