Viborger Samler, 1849-12-20
(Forlangt Jndrykkelse.)¬ Et Par velmeente Ord til Sallings Vælgere angaaende Bertel Nørgaards Valg til Folkethinget. Dette skeer for at oplyse B. Nørgaards Vælgere om den Mands sande Characteer, som de nu staaer i Begreb med at vælge til Folkethinget, og troer jeg nærmest at kunne dette ved at offentliggjøre hans hele Vandel og Færd angaaende hans Virksomhed mod mig i Aaret 1844, da jeg blev excluderet af Amtsraadet. Om jeg husker rigtigt, var det i Aaret 1842 at der i Amtsraadet blev bestemt at der skulde opføres 4re Broer, to ved Vium Molle og to ved Overballing Mølle. Ved at træffe B. Nørgaard en Dag i Skive, anmodede han mig om at være Medinteressent i disse Broer, hvortil jeg lod mig overtale – under disse Betingelser – at enhver af de andre 3 Entrepreneurer, som alle vare Teglbrændere, skulde levere Muurstenene, og skulde enhver især være ansvarlig for deres Steen, ikke alene ved det Syn som Stenene skulde underkastes for de bleve opførte i Broerne, men tillige i den Tid Broerne stode for Entrepreneurernes Regning. Der blev desangaaende oprettet en skriftlig Contract imellem os, hvormange Muursteen enhver af disse 3 skulde levere og hvor de skulde leveres. Den eneste Virksomhed, jeg paatog mig, var at jeg forskaffede Cementet fra Bornholm, og kjørte det fra Ladepladsen op til Broerne. En Tid efter at disse vare op forte, viste det sig, at de Muursteen, B. Nørgaard havde leveret, ikke kunde staae i Vandet og Broerne truede med at styrte ned. Strax indgiver B. Nørgaard med flere af hans Consorter Klager over mig til Amtsraadet: at jeg havde været Entrepreneur i Broernes Opførelse, at Broerne vare murede i Jord istedetfor i Cement, Amt at der var begaaet Bedrageri, ved samme; og for at bevise, at jeg var Medinteressent, ifald jeg skulde falde paa at benægte det, sendte B. Nørgaard den Lap Papir til Amtet, hvorpaa vores Contract var skreven angaaende Muurstenene og Cementet – skjøndt dette slet ikke gjordes nødig, da det aldrig kunde falde mig ind at benægte det, af den gode Grund, at jeg troede ligesaalidt det var ulovligt denne Gang som jeg troer det endnu. Maa jeg nu sporge mine ærede Medborgere og Medvælgere: hvem begik nu Bedrageriet ved Broernes Opførelse, Var det ikke B. Nørgaard; thi han kjendte hans Muursteen og vidste tilfulde at de ikke duede til dette Brug; og desuagtet indgav han til Amtet en Klage over mig for ulovlig Adfærd og Bedrageri, uagtet han var den eneste af alle Klagerne der vidste bedre; thi han var saa nøie bekjendt med mit Forhold desangaaende at han maatte være overbeviist om at jeg ikke havde begaaet det allermindste Svig eller Bedrageri. Og den Mand staaer nu i Begreb med at blive valgt til Folkethinget. Den Mand, der kan begaae saa lav en Handling, ville de fleste af Sallings Vælgere nu udnævne til at deeltage i Regjeringen, til i Forening med Folkets Udvalgte at forfatte Love – Love hvorpaa Millioner Menneskers Vee og Vel i Fremtiden beroe. Sandelig mine ærede Medborgere, kjendte J kuns 1/10 Part til ham, som jeg kjender ham - han fik da ikke en eneste Stemme. Gud er mit Vidne, at Had til B. N. ikke leder mig til at fremhæve dette; men ene og alene for at vise at han ikke er den Mand, i hvis Haand vi tør betroe vor Fremtids Skjæbne, ikke at tale om Evnen, jeg betvivler meget mere Villien, hos ham. Kunde disse mine velmeente Or lede endogsaa det allermindste til hans Udeblivelse af Folkethinget, da er mit Ønske opfyldt, og da er jeg i mit Hjerte overbeviist om at jeg har handlet Ret og gavnet, hvilket vistnok for ethvert rettænkende Menneske maa være en Glæde. Der er sagt af nogle af hans ivrigste Tilhængere: at netop ford han var egennyttig, var det rigtig at stemme paa ham til Folkethinget! Man skulde næsten ikke troe at saadanne Ord, kunde gaae over en fornuftig Mands Læber, og dog er det sandt, thi jeg har hørt det af flere. Medborgere, lader os ikke tænke paa at kaste Grave til andre; thi hvor lettelig kunne vi ikke selv falde i dem, lader os ikke ønske vor Stand hæve paa de andre Stænders Bekostning, hvilket jo strider imod al Ret og Retfærdighed; men lader os idetmindste vælge en Mand, der har et godt Rygte. Jeg for min Part ønsker allerhelst valgt en Mand, der med lige Jver og lige Jnteresse Ærbødigst vil tale alle Stænders Tarv. Chr. Balling. Næstild i December 1849.