Berlingske Tidende, 1775-10-01
De Forenede Nord Americanske Coloniers Declaration paa General Congressen i Philladelphiden 6te Julii. Dersom det var mueligt, at Mennesker, som bruge deres Fornuft, kunde nogen Tiid troe, at vort Væsens Guddommelige Skabere havde udvalt endeel af det menneskelige Kiøn til at have absolut Eiendoms Ret over andre Mennesker, eller til at bruge over dem en uindskrenket Magt, og at de formedelst hans uendelige Godhed og Viisdom vare bestemte til at have et lovligt Herredømme over andre, imod hvilket disse sidste aldrig med Ret og billighed skulle kunde sætte sig, hvor haardt og undertrykkende samme Herredømme end var, saa kunde Coloniernes Jndvaanere i det mindste forlange af det Stor Brittanniske Parlement noget Beviis for, at denne forskrekkelige Myndighed over dem var bleven bevilget dette Parlement. Men en Ærbødigheds Følelse for vor Tilbedelses værdige Skabere, Menneskeligheds Grundsetzer, og den sunde Fornufts Regler maae overbevise alle dem, som vil overveye denne Sag, at ethvert Gouvernement er blevet oprettet for at befordre det menneskelige Kiøns Beste, og at det bør forvaltes paa saadan en Maade, at dette Øyemerke kan opnaaes. Stor Britanniens lovgivende Magt, tilskyndt af en uordentlig Begierlighed efter at forskaffe sig en Myndighed, som ey allene aldeles ikke kan forsvares, men hvilken den end- og veed at være i sær forkastet ved dette Riges Constitution, mistvivlede om at faae Fremgang ved alle de Undersøgnings Maader, hvor man skulle agte paa Sandheden, Lovene, eller Ret og billighed, og har endelig forsøgt med disses Tilsidesættelse at fuldføre ved Voldsomhed sit haarde og lidet politiske Hensigt, at bringe Colonierne i Slaverie, og har altsaa sat os i den Nødvendighed at følge sit Exempel ved at appellere fra Fornuft til Vaaben. - Jmidlertid ihvor forblindet denne Forsamling end kan være formedelst sin umaadelige Hidsighed efter en uindskrænket Myndighed, saa at den endog intet agtet billighed og andres Meening, troe vi os dog forbundne til, af Respect for den øvrige Deel af Mennesker, offentlig at fremlægge vor Sags Retfærdighed. Vore Forfædre, Jndbyggerne i Stor Britannien, forlode deres Fæderneland, for at søge paa disse Kyster en Fristad for deres borgerlige og Religions Frihed. Med deres Sveed og Blod, i Fare for deres Lykke, uden den ringeste Hielp af det Land som de forlode, ved et utrætteligt Arbeyde, og et alle Vanskeligheder overvindende Moed, have de omsider oprettet Establissementer udi de langt bortliggende og forskrekkelige Americanske Ørkener, som da vare opfyldte med talrige, krigerske. gerske og barbariske Nationer. De oprettede Selskaber eller Gouvernementer, forsynede med en fuldkommen lovgivende Magt, under Friheds Breve, som af Kronen bleve bevilgede, og en fuldkommen Enigheds Communication blev oprettet imellem Colonierne, og det Rige, fra hvilket de havde deres Oprindelse. De af denne Forening flydende fælles Fordeele bleve inden en kort Tiid saa besynderlig store, at de opvakte en almindelig Forundring. Det er overalt antaget som vist, at den forunderlige store Formeerelse af Rigets Rigdomme, Styrke og Seylads havde sit Udspring derfra; og den Minister, som med saa stor Viisdom og Lykke styrede udi sidste Krig de Stor Britanniske Messerer, erklærede offentlig, at Colonierne satte Riget i Stand til at triumphere over sine Fiender, - Mod Slutningen af Krigen behagede vor Konge at giøre en Forandring i sit Conseil. Fra dette fatale Øyeblik have Rigets Sager begyndt at blive forvirrede, og efter haanden nedlidende fra den store Lyksaligheds Høyde, hvortil de ved en Eneste Mands gode Egenskaber og Gaver vare stegne, ere de omsider blevne sønderrevne ved de Conrussioner, som virkelig ryste dette Rige lige ned i Grunden. Da det nye Ministerium saae at Stor Britanniers tapre Fiender forsvarede sikaltid med Eftertryk, endskiøndt de ofte bleve slagne, fattede samme det ulykkelige Forsæt at accordere dem en alt for hastig Fred, og siden at indskrenke Fædrenelandets troe Venner. (Beslutningen følger.)