Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-31
Efter at Forfatteren har viist det Fordærvelige ved Coursens pludselige Stigen og Falden, søger han at godtgjøre, at samme hidrører derfra, at der circulerer 13 1/2 Million Rbdlr. mere, end der, naar Coursen var al pari, behøvedes, samt at denne Sums pludselige Jnddragning vilde være tilstrækkelig til at bringe Coursen til Pari. Dersom det var tænkeligt, at vi levede i et Land, der aldeles var afsondret fra andre Nationer, saa var det mueligt, at denne Sætning kunde være rigtig; men ikke troer jeg, at den i vor nuværende Stilling vil kunne holde Stik. - Vel tilstaaer jeg, at Repræsentativernes større eller mindre Tal har Jndflydelse paa Coursen, og at i Særdeleshed Trang paa Betalingsmidler virke til, at de stige i Værd for Øieblikket; thi derved nødes enhver, som har Varer, det være sig rede Sølv eller andre Ting, til at sælge dem for hvad han kan faae derfor, hvad enten det er lidet eller meget; men det er langt fra, at slig en Cours Forbedring kan ansees for en Fordeel for Landet; thi er Pengetrangen virkelig, skader den Productionen, flapper Jndustrien og altsaa forværrer Handelsballancen, hvilket i det Foregaaende er viist at foraarsage Coursens Forværrelse. Den temporaire fordeelagtige Cours, som saaledes ved Pengemangel fremtvinges, vil altsaa i Tiden skade Landet dobbelt. Hertil kommer endnu, at det Sølv, som under slige Conjuncturer gaaer ud af Landet, naar det atter skal indløses, maa betales med et langt større Qvantum Repræsentativer, end man erholdt for det, da det gik ud af Landet. Forholder det sig saaledes rigtigt, at Landets Seddel=Cours allene, eller dog for største Delen beroer paa Handelsballancen, da er det ogsaa klart, at Coursen vil være ufordeelagtig, saalænge flere Sedler udgaae af Landet end atter inddrages, om der endog i Sedlernes Hjem er Mangel paa dette Betalingsmiddel, og det torde vel saaledes være indlysende, at det i Forslag bragte Middel neppe vilde have den Virkning, som Forfatteren med saa megen Vished synes deraf at love sig. Upaatvivleligen feiler Forfatteren ligeledes, naar han slutter, at der nu for Tiden ei er Pengetrang, fordi der er 13 1/2 Million Sedler mere i Omløb, end før Krigen; thi saa rigtigt som denne Slutning, efter mathematiske Grundsætninger endog synes at være, saa feilagtig viser den sig i Virkeligheden; thi saa længe som flere søge Capitaler end der vil udlaane, saalænge enhver maae give ublue Renter, uagtet han byder tilstrækkelig Sikkerhed for Capitalen, saalænge som faste Eiendomme ikke allene ved Salg ei betales med deres virkelige Værd, men endog kjøbes for en Sum, de nu kan forrente med 8 eller flere PC., saa længe er der dog vel Pengemangel, og saa længe som Coursens Ustadighed giver Pengehandlerne Leilighed til at fortjene større Summer ved at anvende deres Capitaler paa Børsen, end ved at laane dem ud paa faste Eiendomme imod taalelige Renter, vil egen Jnterresse nok afholde dem saa hertil at anvende dem, om Pengetrangen end- og var større end den er, især da den saa meget begunstiger Aagrerne. *) Jngen Klage er i denne Tid mere almindelig end den over Pengemangel. Men Denne Mangel paa Betalingsmidler maa imidlertid ikke allene søges i et for ringe Antal Repræsentativer; men i deres langsomme Omløb; hvad forstaaer man da egentligen ved Pengemangel, Dog vel aldrig Seddelmangel, – Alle paastaae jo, at vi have formange Sedler, og at deres Overflødighed er Aarsagen til Coursens Slethed og Ustadighed. Vil man bevise den formeentlige Pengemangel, eller, rettere, Seddelmangel, deraf, at Eiendommene sælges under det, man kalder deres virkelige Værd, og at Renterne og Disconton ere høie, saa er dette Bevis saare svagt; thi hvad er Eiendommenes virkelige Værd, Naar jeg betaler 20,000 Rbdlr. N. V. for en Gaard i Kjøbenhavn, der for 25 Aar siden, - thi for 15 til 20 Aar siden vare Eiendommene, som en Følge af den blomstrende Handel, allerede stegne over deres virkelige Værd, saa betaler jeg - til en alpari Cours, og høiere bør jeg ikke regne - Gaarden over sin virkelige Værd. Desuden bør dette Værd beregnes efter Jndtægten af Gaarden; men selv til den nærværende høie Leie kan dog ingen have over 7 til 8 PC. N. V. af den Capital, han sætter i Eiendommen, hvilke, i Betragtning af de dermed forbundne Uleiligheder, neppe kunne ansees for høie. Faste Eiendomme sælges altsaa ikke under deres Værd, med mindre at man vil antage, at vor Cours stedse vil blive staaende i 400. Men det hverken bør eller kan man antage. Hvad den saakaldte Aager eller høie Rente og Disconto angaaer, da er den virkeligen falden til 6 a 7 PC., hvilke ikke kunne ansees overdrevne nu, da Udlaanerens fleste Fornødenheder ere saa meget dyrere end for Krigen, og hans Capital ved Conjuncturerne forringet. Vanskeligheden i, at kunne faae Penge laante paa visse Vexelobligationer, Prioriteter os. v., hidrøre af ganske andre Aarsager, end egentlig Seddelmangel. Frygten for Aager-Angivelse, Laanernes Mangel paa tilstrækkelig Hypothek, Udsigten til, thi det er jo indlysende, at med 20,000,000, der roullere tvende Gange aarligen, udrettes ligesaa meget som med 40,000,000, der kun circulere een Gang aarligen, og antage vi, at Pengene nu kun circulere halv saa gesvindt som forhen, saa er det og med det samme godtgjort, at vi for Tiden maa have Pengetrang. Meget vanskeligt er det, mathematisk at bevise den stedfindende langsomme Penge-Circulation, men deslettere lærer Erfaring os den, og jeg troer tilstrækkeligen at have beviist den, naar jeg i det følgende maatte være hældig nok til at godtgjøre, at de Aarsager, som foranledige Pengenes langsomme Circulation, nu existere. Jo mere Liv der er i Handel og Vandel, jo større og hastigere Productionen og Consumtionen er, desto oftere circulere de samme Repræsentativer; men at Handelen, saavel med indenlandske som udenlandske Producter, langt fra ikke har været saa levende efter som for 1807, ja at den, med Undtagelse af 1816 Aars Kornhandel, har været at ansee som ingen, vil vel ingen, hverken Kjøbmand eller Landmand, nægte. - Kjøbmanden tør, formedelst Coursens Ustadighed, ikke foretage nogen betydelig Entreprise, og Bonden maa, for til rette Tid at kunne betale Skatter og Afgivter, omhyggeligen henlægge til Betalings tidens Komme, de faa Penge, han erholder for sine Varer, hvilket han under de hældigere Han at Eiendommene med Repræsentativernes Forbedring ville synke endnu mere i NominalVærd - alt dette er Hovedgrunden til den Seddetmangel, som især de, der ville giøre Laan, synes i saa høi Grad at spore. Men det bedste Beviis paa, at vi ikke have for faa Sedler, er Statspapirernes Stigen fra 80 til 100 i det sidstforløbne halve Aar, uagtet Renten, naar Sølvværdien gaaer ind, ikke ere mere end 4 PC. af en uopsigelig Capital, og at Committeeobligationer, der kun svare 6 PC. N. V., endog betales noget over 100. Ved Coursens Forbedring fra 600 til 400. er desuden den virkelige Pengemasse forøget 50 PC., og man kan nu udrette det med 4 Rbd., hvortil der i Fjor behøvedes 6 Rbd. dels Perioder ikke gjorde, da han ved den mere levende Handel stedse var viis paa, strax at erholde sine Varers sande Værdie i rede Penge, naar han førte dem til Markedspladsen, saaledes gaaer det og med Haandværkerne; thi da enhver er nødt til at indskrænke sig til det høist Nødvendige, er deres Fortjeneste ogsaa meget ringe, kort sagt, hvorsomhelst man henvender Øiet, vil man overbevise sig om, at Handel og Vandel betydeligen er aftaget, og saalænge denne Standsning i Handel og den deraf flydende Slaphed i Pengenes Circulation vedvarer, torde det derfor neppe være tilraadeligt at formindske Repræsentativernes Antal, og neppe vil heller, under disse Omstændigheder. Jnddragelsen af de 13 1/2 Million Rigsbankdalere, som nu circulere, over hvad før Krigen udfordredes til Landets Pengeomsætninger, have nogen fordeelagtig Jndflydelse paa Coursen. Derimod bør, efter min Overbeviisning, deres Antal først formindskes, naar der atter kommer Liv i Circulationen, og paa at opnaae dette, bør Banken og Regjeringen anvende Alt; men det sikkreste og næsten eneste Middel hertil er, en fast og stadig fordeelagtig Cours, som er Basis for al Velstand og Credit, hvilket ikke engang vil kunne opnaaes, om Banken giver os Sølvpenge, uden at tilintetgjøre Repræsentativerne aldeles, og indtil dette kan skee, anseer jeg alt det for tabt, som af Banken anvendes til at forskaffe os Sølv, der strax sættes i Omløb. Jkke vil jeg indlade mig paa at forudsige, hvorvidt de omhandlede 13 1/2 Million vilde blive tilveiebragte ved frievillige Jndskud, thi var dette et saa virksomt Middel, som Forfatteren troer, saa maatte denne Sum tilveiebringes, paa hvilkensomhelst Maade dette end skulde skee. Slutteligen maatte det tillades mig at bemærke, at jeg ikke indseer hvorledes Forfatteren kan forundre sig over, at vores Cours forbedrede sig saa betydeligen efter September 1816; thi han anmærker selv, at Handelstanden anvendte 4 a 5 Millioner til Kornindkjøb, og kan altsaa ikke være uvidende om, at just dette Aars velsignede Høst og høie Kornpriser gav vores Handelsballance en fordeelagtig Vending. Den 17 December 1817. Curiosa.