Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-06-18
Oppositionens Regnskabs=Beretning faaer imidlertid dag Ses lig flere Underskrivter, og ifølge Rygtet skulle Kamrene indkaldes til den 25 Juli, maaskee som et Svar paa Gazettens sarkastiske Spørgsmaal, hvorledes Regjeringen iaar vil feire Juli=Dagene? Det var paa Politiepræsektens eget Ansvar, at den væbnede Magt, imod de gieldende Love, om Natten lod lægge Beslag paa flere carlistiske Blade og Tribunen, hvilke dog alt igjen udkomme, uagtet deres Presser ere forseglede. Bladet Nationals Lokale blev omringet af en stærk Militairvagt, som søgde efter Redakteuren Hr. Carrel; men Denne har gjort sig usynlig og vil først indstille sig for Retten, naar der gives ham Løvte og at maatte forsvare sig. Af de detaillerede Beskrivelser over Kampdagene, bedrøvelig Jhukommelse, her endnu nogle Træk. Den første Anledning til Striden skal have været, at en Hob saakaldte Republikanere, dengang Sørgetalerne vare holdte paa Bastille Pladsen, vilde føre Liigvognen til Pantheon. Kanoner plantedes ved Indgangen til alle Gader, hvor de havde barikaderet sig, og tordnede i alle Retninger paa Forstaden St. Antoine, som Artilleriet fra Vincennes dominerede. Flere Carlister, som vilde afreise til Vendeen, bleve anholdte, ved hvilken Leilighed Man skal have opdaget en Overeenskomst imellem disse og Republikanerne. Eleverne af den polytechniske Skole vilde neppe have forenet sig med Jnsurgenterne, hvis Man ikke ligesom med beraad Hu udtrykkelig havde forbudt dem at tage Deel i Sørgetoget. Man havde endog indsluttet dem i deres Jnstitut, men de klattrede over Murene. Urolighederne tilskrives ogsaa tildeels fremmede Jntriguer og foruden Carlisternes det af det brittiske Aristokratie udstrøede Guld. J en af de Hæftedes Huse vil Man have fundet Assignater, lydende paa det tilkommende Salg af Nationalgodserne. Hele Dagen strømmede friske Tropper til Paris, og især Omegnens Nationalgarde kjæmpede med Forbittrelse, hvorover mange uskyldige Borgere og selv Qvinder mistede Livet. I deres Fortvivlelse søgde Jnsurgenterne at styrte sig paa Kanonerne, for at erobre dem. Ogsaa i St. Marie=Kirken gjorde de rasende Modværge, og hvad der ikke sprang over Klingen ved dens Jndtagelse med stormende Haand, faldt i de Seirendes Hænder. Seglbevareren Barthe blev af Jnsurgenterne modtaget med Raabet: "Ned med Renegaten af Juli." Flere Politiesoldater, bleve kastede i Seinen, og Folkevennerne bare dens Kaarde, som havde saaret en af dem, omkring i Triumph, sigende: Han er hævnet, hans Snigmordere leve ikke meere! For desto bedre at skjule deres Hensigt, bare Carlisterne røde Huer; dog skal Man i Kirken ogsaa have erobret en hvid Fane. J hele St. Antoine=Forstaden rev Man Blyeren, derne af Tagene, for at støbe Kugler deraf. Et af de sidste Punkter, hvor Jnsurgenterne holdt sig, var Restaurationen, "Pattekalven paa Chatelet=Pladsen. Her var det at Kapitain Turpin blev skudt ud fra et Vindue i Spidsen for sit Kompagnie, hvorover Tropperne bleve saa rasende, at de ingen Pardon gave. Fra Notredame=Broen til St. Martinsgaden var oprettet 7 faste Barrikader, hvilke dækkedes ved en Krydsild fra de omliggende Huse. En Hagel af Tag og Broestene, saavelsom nedstyrtede Meubler fra de øverste Etager knuste Alt hvad der kom i Veien. Ved slig en Kamp fra Barrikade til Barrikade, fra Huus til Huus, fra Vindue til Vindue, hvor Fienden er usynlig og kan tage sikkert Sigte, maa Seieren blive blodig. Under Stadshauptmanden (Grev v. Montalivets Broder) blev Hesten skudt. Den 7de var Paris ligesom vaagnet af en frygtelig Drøm, paa alle Pladser vare opstillede Tropper og 60,000 Bevæbnede, sørgede for Ordenens Opretholdelse. Barrikaderne bleve nedrevne, Gaderne gjorde ryddelige og Laternerne igjen opsatte, men Ødelæggelsen og Sorgen i saa mange Familier lade sig ikke saa snart udslette. Endeel af Tropperne er allerede afskediget, og paa Tilbagemarschen til deres Kaserner istemte det bedøvede Folk et: "Leve Linien, Leve Nationalgarden!