Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-09-10
Krigsbegivenhederne i de sidste Dage af August ere fulgte saaledes Slag i Slag paa hverandre og i en saa vidtløftig Omfang, at Tiden har været utilstrækkelig til at meddele andet end de almindelige Resultater, hvorefter den største af Heltene, den uovervindelige Napoleon, med Lynets Fart har ilet fra Seier til Seier, og paa alle Punkter slaget og ødelagt de fjendtlige Hære, i hvis Spidse Ruslands og Østerrigs Keisere befandt sig personlig. Om de forhen meldte Seire og videre Tildragelser faaer Man imidlertid nærmere Oplysning af en Skrivelse fra Minister Statssekretairen Grev Daru til i Krigsministeren, og 3 Skrivelser fra Udlandsministeren, Hertugen af Bassano til Rigserkekantsleren og Divisionsgeneral Margarion, hvis Indhold er følgende: Fjendtlighederne toge den 17de deres Begyndelse. Den 19de var Keiseren rykket ind i Bøhmen, havde besat Hoved t passerne ved Rumburg og Gabel, og ladet sine Tropper, nærme sig Prag paa 6 Mile. Den 21de var han i Schlesien og slog den russiske og preussiske Armee under Generalerne Sacken, Langeron, York og Blücher, og forerede de skjønne Positioner ved Bober. Medens Fjenden saaledes troede Hs. Majestæt midt i Schlesien, havde han ladet en mægtig Armee tilbage under Hertugen af Tarents befaling, lod sin Garde a. daglig lægge 5 Mile tilbage, og indtraf selv den 26de om Aftenen Kl. 9. til Drenden. De første Angreb denne Dag af de forenede russiske, preussiske og østerrigske Armeer, anførte af Generalerne Witigenstein, Kleist og Schwarzenberg, 150,000 Rd. i Tallet, bleve tappert afslagne allene af den gamle og unge Garde. Fjenden efterlod sig 4000 Dræbte under de franske Redouter; Man gjorde 20000 Fanger, tog en Fane og flere Kanoner. Den 27 August om Morgenen Kl. 4 indfandt Keiseren sig paa Pladsen; Regnen faldt Strømmeviis; Marskallerne, Hertugerne af Ragusa og Belluno, passerede Broerne og Kl. 8 begyndte Angrebet med en levende Kanonade Fjendens venstre Fløi blev kommanderet af Generalerne Guilap og Klenau, som vare skildte fra den øvrige Armee ved Dalen Plauen. Hertugen af Bellund og General Latour=Maubourgs Kavallerie under Kongen af Neapels Kommando aabnede Kampen. Til denne Dags Trofæer hører 15000 Fanger, hvoriblandt Feldtmarskal=Lieutenant, Metzka, 2 Brigadegener aler, mange Stabsofficerer, 20 Kanoner og 10 Faner. Jmidlertid var General Vandamme rykket frem fra Kønigstein og besatte Bjergryggen ved Pirna og begge Sider af Peterswalder Veien, hvorved Russerne og Preusserne blive afskaarne fra Østerrigerne. Han bemægtigede sig Indgangen til Bøhmen, slog 15000 Mk. som kom ham i Veien, og gjorde et betydeligt Antal Fanger. Besluttede de fjendtlige Armeer en Rettrade, maatte deres Tab blive betydeligt : bleve de staaende, lod sig forudsee afgjørende Tildragelse næste Dag. Siden Slaget ved Ulm har den franske Armee ikke fægtet i saa slet Veir og saa stærk en Regn. Keiseren var hele Dagen under aaben Himmel. Fangerne og Kanonerne førtes gjennem Staden under Jndvaanernes høie Jubelraab. Vort Tab er ikke betydeligt, vi har endnu i disse 2 Dage ingen Person af Udmærkelse mistet. Hertugen af Regio maa være i Berlin siden den 23de eller 24de dog haves herom endnu ingen Bekræftelse). Med Resten af den schlesiske Armee rykker Hertugen af Tarent imod Breslau. En Omstændighed vil vække almindelig Harme : Ex General Mørcaubefinder sig ved den fjendtlige Armee i Keiser Alexanders Følge som hans Geheimeraad, Han har, altsaa kastet Masken, som han alt i nogle Aar ikke har mere i klartseende Menneskers Øine. J Følge den sildigere Brein, har det været efter hans Raad, at den fjendtlige Armee indlod sig i hine mislykkede Operationer, og forsikres, tillige, at et af de første Kanonskud har ramt ham og bortrevet begge hans Been, hvorpaa han en Time efter en død af sine Saar. Den sidste Beretning fra Dresden af 29 August melder iøvrigt, at den allierede Armee, hvis hele Tab af Fanger, Dræbte og Saarede den 26de og 2de anslaaes til over 50000 Mand, søger at naar Bøhmen paa Biveie, hvorved den uundgaaelig maa tabe meget Artillerie, Bagage og Militær-Effecter. Dens Rettrade er ikke allene en Flugt; men en fuldkommen Forvirring. General Vandamme, som var paa Marschen til Petersvalde, har Morgenen d. 29de slaaet de russiske Tropper, der kommanderedes af Prindsen af Würtemberg, og frataget dem 2000 Mo. og 6 Kanoner. General v. Reutz, Kommandant for en fransk Brigade, er dræbt, men det franske Tab ellers saare ubetydeligt. General Chastel har ogsaa over Frey berg deboucheret i Fjendens Ryg, og samme Morgen tagen 300 Artillerievogne med flere Kanoner. Alle Landsbyer ere fulde af Saarede og Flygtende. Den østerrigske General Fyrst Schwarzenberg har udstædt en Dagbefaling, hvorefter han ikke vil føre Krig imod Frankerig (t); men blot ønsker (!) at tvinge det til at gaae tilbage inden dets gamle Grændser. For Resten melde samtlige Beretninger, at Keiseren har været alt for beskjæftiget snart ved Boberflodens Bredder, snart ved Bøhmens Passer og snart ved Elben, til enten at kunne skrive selv, eller lade give nogen detailleret Beskrivelse over det Forefaldne. Af samme Aarsag havde Hertugen af Bassan ikke heller fundet et beleiligt Øieblik til at forelægge Hs. M. Østerrigs Krigserklæring. -