Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-02-18
Af en Skrivelse fra Leipzig den 28de Januarii. Til det Brandenborgske. Det kan ikke være dem som en god Prussisk Patriot ligegyldigt at erfare, at vi i Sachsen og just her i Leipzig lader dem vilde vore Foretagender. Deres store Konges Høytidelige Fødsels Fest har givet os Leylighed at lægge det offentlig fordagen. Af indvortes Overbeviisning om, hvor lyksalig vi lever formedelst vore Landsherrers venlige Forbindtlighed paa begge Sider, haver den nu værende Eyere af det berømte Richterske Caffee Huus været vores Borgerskab behielpelig, som en mærkværdig og dyrebar Dag at celebrere den 24de Januarii. Han lod til den Ende ved trykte Sedler indbyde Publicum til denne Fest, som bemelte Dag i hans Huus skulde holdes, og iblandt andet skulde bestaae udi et stort at la Guerre Spil, og den som der vandt Priisen, skulde bekomme en af Hr. Richter selv opfunden saakaldet Allians Medaille. Uden videre at er kyndige sig om denne Indbydelses hemmelige Afsigt, lode sig til bemeldte Spil tegne hen imod 50 Personer, og Rygtet og en Fest bragte desforuden fuldkommen Halvtrediehundrede andre Personer, der hen, saa heele Selskabet bestod af 300 Mand. Disse forefandt Huuset over alt indvændig illumineret, Entree Salen, i hvilken en indtagende Musik lod sig høre, var ud ziiret med Krandse og et blaat Skjold, hvorpaa med Bogstaver af Sølv styde disse Ord: vive le Roi. Endnu formodede enhver, at denne Forberedelse skulde gielde Kongen, af det forbemeldte a la Guerre Spil, da Hr. Richter, for at udvikle dem af denne Scene, loed aabne Døren til det mellemste Kammer, udi hvilket der paa engang hørtes 8 Trompeter og Panker at opføre Krigs Musie. Dette Sianal bragte alle tilstædeværende der hen, og nu saae de udi dette illuminerede og udziirede Kammer for dem den Preusiske Monarches i Berlin malede Portrait, indfattet af levende grøndt, prydet med Laurbær=Krandser og Lamper. Over den øverste Laurbær=Krands lod sig tilsyne en Globus betegnet med Kongens Fødsels Aar og Datum, MDCCII den 24de Januarii. Hos begge Sider, af bemeldte Globus laae 2de Basuner, udaf hvis Aabninger disse Ord komme, Hunc lætum celebrate Diem og Memora bile Seclum Nascentis, Tæt hos dette Portrait stoed Hr. Richter og holdt den saa kaldede Alliantz=Medaille, paa en orangefarvet og med Sølv besat Pude. Samme var en smuk præget Frederichs d'or, og ved siden af samme laae en August dor. Begge vare fastgjorte ved en Lykke=Kugle, som hængte udi et blaat og hvidt Baand, hvis blaae halve deel var ziiret med forgyldte Kroner og den hvide halve Deel med Churfyrstelige Hoved=Smykker. Oventil var samme knyttet i en Ring, der var dannet som en sammenkrummet Slange, og forestillede et Sindbillede af Evigheden. Den anden Side af dette Skue=Stykke forestillede 2de Skjolde, som vare sammenføyede, den ene blaae, og den anden hviid, paa hvilken man fandt det almindelige Ønske udtrykt: Irrupta hos teneat copula (dette Venskabs Baand vedvare til Evighed). Hvor stor den glædelige Henrykkelse var, som dette uformodentlige Syn foraarsagede hos Forsamlingen, kan de neppe forestille dem. Virkelige Følelser af den største Glæde, og en oprigtig Deeltagelse i deres store Frederichs forønskede lange Leye=Tiid, fremskinnende af alle tilstædeværendes Øyne, som udbrød til Lykønskninger. Jmidlertid under Musiqvens Fortsættelse tog Spillet sin Begyndelse, i hvilket Kiøbmand Mitmeydavandt Medaillien. Derpaa satte Compagniet sig til Bords, og da Ponce Skaalene bleve indbragte, uddeelte Hr. Richter et trykt Vers bestaaende af 3 Stropher, som var forfærdiget til denne Høytidelighed. Enhver istemmede med største Empfindtlighed, som nok kan bevises deraf, at bemeldte Vers blev af alle Giæsterne 3 Gange uden Ophold igientaget. De Glædes Taare som ved denne Leylighed bleve udgydede, ere de oprigtigste Vidner paa vores troe Hengivenhed til deres store Monarck, hvis leve Dage, Gud forlænge til deres og vores Beste.