Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1688-02-01
de udi saa mange Aar i General Staaternis Tieniste hafver værit (3.) samme Troupper icke alleniste af Engliske oc Skottiske, men mestendeelen af deris egen og andre fremmede Nationer bestod. (4.) Efter den oprettede Tractat imellem Engelland og denne Estat, er aftalet at om Hans Majest. med en og anden af deris Naboer udi Krig skulde komme, skal Estaten være forpligtet disse Troupper Kongen igien at ofverlade, som det Anno 1685 i den Monmouthiske Rebellion er skeet. Men saasom Hans Mayest. nu i ingen Krig er indladet, ey minder Krig er at formode, saa kand de Herrer Staa ter icke see, hvorfor Kongen dennem kand lade affordre. Hvilcke Rationer ved en høflig Missive blef Remonstreret. Jmidlertid hafver Krigs-Præsidenten paa General Staaternes vegne de 6 Regimenters Officerer for sig kaldet oc en hver i særdelished adspurom hand vil blive eller icke, hvorpaa de meste sig erklærede at ville udi deris Tieniste forblifve om de deris Charge maatte niude, thi den meste Part er her i Landet gifvet. Den Engelske Envoye hafver siden paa sin Konges vegne efterfølgende Memorial ofver gifvet. en Forveigring, som eders Høymegende Herrer Staater udi eedersSkrifvelse af den 19 Febr. til min aller. naadigste Konge oc Herre hafver tilkiende gifvet, anlangende dimissionen af Hans Mayest. Officirer oc Soldater som ere hans Undersaatter, af hvilcke den Engliske oc Skottiske Brigade bestaaer. Tvinger mig EH. Mög, at forestille de Tractater som med denne Estat, i henseende om den Engliske Krones Undersaatter er blefven oprettet, som er lige saa gammel som Republicqven i sig self er, hvilcke ogsaa ingenlunde formedelst de imidlertid imellemkommende Tvistigheder oc Feyder, kand blifve til intet giort, med mindre det skeer ved en aparte Acte eller resolution af Estaten, oc om sligt intet var, saa kand mand alleniste betragte, den almindelig oc naturlig Folcke Ræt, oc bevise at ingen kand forholde Kongernis Estaters oc Printzers Undersaatter fra deris Herrers Tieniste, naar de dertil blifver kaldet. Oc er sligt en Brug oc Skick som alle Nationer vedgaar oc fører sig til Gemytte; Mand hafver oc saadan Forveigring aldrig hørt imellem dennem som dog imod hinanden var i offentlig Krig. For at klarligen bevise hvor considerabel oc ubrødelig saadan Ræt den Engliske Krone tilkommer, saa kand E. H. Møg. sig vel erindre alt hvis i vore Tider sig hafver tildraget: Da Kong Carolus II Høyloflig ihukommelse, udi værende Krig imellem Spannien oc Franckerige som en Exulant udi Bryssel sig hafver opholdet, samme Tid nogle Eng liske Regimenter sig udi Kongen af Franckerigis Tieniste befand, som den Sl. Konge tilbage kaldede, hvilcket hannem, omendskiønt hand en Exulant var, oc samme Folck til at bestyrckeE. H. Mög. Armee, som var Franckerigis Fiende, skulde brugis, dog alligevel blefve de af Kongen af Franckerige dimitteret, oc deris Herre følgagtig. Anno 1665, da Krigen imellem Engelland og denne Estat tog begyndelse, declarerede Kongen af Franckerige udi Estatens Faveur Kongen af Engelland Anno 1666 først i Aaret Krigen, samme Tid befand sig et Skottisk Regiment i Kongen af Franckerigis Tieniste, under Commando af Mylord Douglas, samme Regiment blef af den Sl. Konge hiemkaldet, er ocsaa af de Franske aftacket oc tilbage skicket. Efterat Freden blef sluttet, gick samme Regiment til Franckerige igien uden nogen condition oc exception, blef der nogle Aar udi Kongens af Franckeriges Tieniste. Oc da Kongen samme Regiment med nogle andre af Hans Mayest. Undersaatter, som var udi Franckeriges Tieniste endnu engang affordrede, blef de til Engelland skicket, oc det i Fredens Tid, da dog efter Hans Kongl. Høyheds Giftermaal, Krigen var at formode. De Herrer Staater som nu udi Fuldkommen Fred lefver, om de dens continuation forlænger. hvorledis kand de efter for omrørte Exempler, fravende Hans Majest. Un Undersatter, at giøre Hannem deris pligtskyldige Tienist oc som Hans Mayest er Eders Allierede, Guaranteur af den sluttede Treves, oc intet andet søger oc begierer end den gandske Christenheds Fred og Roelighed: En Konge siger jeg, som ickun alleeniste, den Tractat, som imellem E. H. Mag. oc Hans Sl. Broder var sluttet, renoveret hafver, oc Eder til oc offte saa store Kiende-Tegn af Hans Venskab oc æstimation hafver ladet see, og endelig en Konge, som giør sin beste flid for at stadfæste Freden udi hans Kongerige, om at være i en stand, at underholde Freden i Curopaa, thi naar Engelland er i Roelighed saa hafver ingen for Krig sig at befrycte. Om de Engliske Officerer og Soldater med stoere omkostninger blef hverfvet, transporteret oc udi Krigskonsten underviset: saa ere de udlagde Penge vel blefven anvendet, som deslige kand bevises af de sidst forfaldne Beleyringer; Thi min Konge, efter rigtig Udreigning, siden Anno 1674 udi de Herrer Staaters Tieniste 15000 af Hans Undersaatter skal hafve mistet oc forlaaret. Oc er der, maa skee, nogle af Officererne eller Soldaterne af sig self, oc Kongen uafvidendis, udi Staaternis Tieniste of vergangen, saa kand de deris Forseelse ey beder udslucke, for at ungaae Lovens haarde Straf, end med en hastige Tilbagekomst udi deris Konges Tieisteri henseende, at ingen consideration, Obligation, ey heller Naturalisation, Kongens Undersaatter, hvor de endocsaa monne være, kand befrie dennem at de jo ere skyldige at begifve sig i deris Herris Tieniste, naar det af dem udkræfves om de icke vilde for Jnsam blifve erklæret, oc som Forrædere vorde tracteret. Om min Konge ocsaa undertiden E. H. Mög. Hverfning eller recrutering udi sine Riger hafver ladet forbiude, var det dog Tegn af Hans Mayst, naade imod E. H. Mog. at hand tilstæde at samme Hverfninger maatte hemmelig skee, som Hans Mayest. u-videndes, paa det at Hans Mayest. Kongen af Franckerige oc Spanien, som iligemaade frihed om at hverfve begierede, kunde med god maneer affslaae. Den Marqvis d'Albeville, Hans Mayest. af Gross Britannien Envoye extraordinaire, ansøger E. H. Møg. paa Hans Mtt. befaling endnu engang, efterdi alt dette deris høye forstand er forestillet, at de det vel vilde considerere, oc tillade at de Engliske oc Skottiske Officerer og Soldater som ere hans Undersaatter, maatte vende sig til deris Herres Tieniste, paa det at Hans Mayest, kand have Aarsag at continuere Estaten hans Venskab oc Affection. Haag den 1 Marti 1688.