Berlingske Tidende, 1777-05-09
Fra Schotland meldes, at i Crombipvint, ikke langt fra Toryborn, ere nogle til Kullgadning underminerte Stykker, Jord paa engang nedstyrtede. Minerne og Saltgruberne i de Egne bleve truede med Oversvømmelse. De sidste ere i det mindste paa en vis Tiid at agte for forloren, endskiønt 150 Mennesker, og 50 Heste bestandig have arbeyde paa at oprydde Stædet. Men da de meente, at deres Hielp havde best Fremgang, blev man vaer, at Jorden paa er andet Sted, var opbrækket. Den 1ste hujus om Morgenen reed Opsynsnanden over Arbeyderne rundt omkring: Egnen, og hørte et Knal ligesom af et Tordenslag, fornam og, at Jorden rystede under ham. Nogle Minuter derefter mærkte han, at Jorden sank under ham, og da han vendte Hovedet om, saae han bag sig en Klippe næsten 14 Fordkiøn at rense sig. Til tykke har ingen derved sat Livet til, thi der sank altid store Stykker Jord paa engang, og da en stærk Allarm stedse gik foran, saa havde Arbeydsfolkene Tiid til, at begive sig i Sikkerhed. - Hv. Majest. Kongen, heder det, har saa meget meere undret sig over, at hans Forlangende, i Henseende til hans egen Gields Betaling, og er aarligt Tillæg af 100000 Pd. Sterl., har, i sær udi Underhuuset, fundet saa megen Mødsigelse, da man dog havde forsikret ham rie, at aller Scommer vildølles paa hans Side. - De manat Paalags Mængde al Tilskud, som formedelst de nærværende Uroeligheder ere blevne nydvendige og Betragt ning af den nu værende nartunale Gield, hvoraf Jnteresser, ne, som man nyelig har udregnet, holpher sig hver Timer, 1000 Pund og altsaa aarlig til høihed. Pd. St., kort sagt, Styr=Brittannens nu værende Tilstant have vist foraar laget, at bemeldte Hs. Majeses Forlangende ikke er blevet antager, saaledes som Hønstsamme havde ventet. Alle offentlige Tidender ere nu opfyldte met adskillige Ober= og Ander huuset ved den Leylighed holdte Taler. Avildes Tale er især merkværdig. Den er frie, stærk, og forfattet i en Stilhvorul man allene nær tale for et fri Fult. Den udbrede vurt den Materie, som udi samme afhandles, et særdeles stort Lys, og nærter de Hoved Poster, huur paa det komme en, endeligere ud fra hinanden, om alt andet, hvad syn vet den Leylighed er bleven sagt. Milkes begynder med dristig at rose om sig selv, grantet Medlem af Underhuuset, kan være meere vidskiær for at vedligehvidt den Engelske Kon nes sandt Værdighed og eneurlige Glands, om han, en skiønt han i meere end 15 Aar bestandig er bleven fornærme af Kannen, og har aldrig nu hen ringeste Gunstbeviisning, Derpaa giennemgaaet han virløftig de adskillige ParlementsBevilgninger i Henseende til de Engelske Kongers Hof=Etafra Georg den 1ste og beviser, at ved den endelige Bevilling af 300000 Pd. Sterl. aarlig, har Parlementet er hvidet den faste Forsikring, at denne Summe udi al Hensigt er tilstrekkelig til at vedligeholdte Kronens Værdighed. De forrige Konger havde havt saadanne Udgifter, som den nu værende ikke havde, og dog langtfra ikke den Mængde overordentlige Jndkomster, hyprunder høre Jntraderne af Jrland, Hertugdommet Cornmallis, Domminerne i Wallis, hvad Grebraltat indbringer, og besuagtet havde de levet prægtigere. Iblant de overordentlige Indkomster regnet han og Straf bøder, og anfører ved den Leylighed sig selv. Saa maatte og, siger han, bøde 2 Gange i alt 1000 Pd., første Gang 500 Pd. for en saa kaldet Pasqvil og anden Gang 500 Pd. fordi jeg havde giemt i mit Skriver=Pult en lystig Digt (hans bekiendte Essat og Byman) og Regieringen kiøbte en Skuur, ef dens Betientere til det Skielmtykke, at friæle mig samme fra, og siden lade den trykke. Han besværger sig bitterlig mer, at paa de Huset forslagte Regninger er lagt saa rykt en Mørke, at det spissindigste Hoved skulle behøve ikke nogle Dage, men et heelt Aar, til nogenledes at finde ud af denne Labpring. Han udtrykker sig meget parhørisk og frit over Engelands nu værende Tilstand, over de forskrekkelige store Paalæg, hvorunder Folket sukker. Og dog bestandig nye Skatters Indkrævning, og det uden ringeste Forsikring :et dermed nogen Til skal ophøre. Han forglemmer og ikke et giøre Anmerkninger over Kongens rvende Brødret maa delige Jndkomster. Formedelst den anseelige Hof Snant, som disse Prinzer maae holde, ere 20000 Pd. alt for lidet Herrugen af Sluurester maae herfor opholde sig udenrigs Udi de Huuset forelagte Røgninger findes intet Sper til nogle Summet er ulovne anvendte som Tilskud for disse Prider. Han sluttet endelig hermed, at han meget stærk paantil det Franske Hoft formert Sparsomhed, som ofter de fun Franske Edicter sigter til, ved en viis Cronom at skaff. A. veye til d. Augifter, som Kronens Glands kan kræve og giver tilsidst sin Meening vilkiendt saaledes, at den Commision, som stal udnævnes, sot at tage Kongens Forlangene, i nøyere Overlæg, fornemmelig maatte tilhyldes, at under loge Kilderne til den af Kongen givret Siæld, og de Mesiret, som sikkerst kunde understurte den Syr=Brittannist, Krones Glands og Værdighed.