Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-01-14
En Skrivelse til Os, i hvilken Hs. Keiserlige Høihed gientager sin oprindelige Bestemmelse, giver Os Titel af Keiserlig Majestæt, ikke forbeholder sig nogen anden end: Cesarevitsch, som han hidtil førte, og kalder sig, den troeste af vore Undersaatter. - J hvor bestemte end disse Acter vare, og endskiøndt de paa det uimodsigeligste bevidnede, at Hs. Keiserlige Høiheds Beslutning var bestemt og uigienkaldelig, saa foranledigede dog Vor Følelse og selve Sagernes Stilling Os at opsætte disse Acters Bekiendtgiørelse, indtil Hs. Keiserlige Høihed havde bekiendtgjort sin Villie, med Hensyn til den Eed, hvilken Vi saavel som hele Riget havde svoret ham. "Da vi nu have modtaget ogsaa denne endelige Forsikring om Hs. Keiserlige Høiheds Villie, saa underrette Vi herom vore Undersaatter, i det Vi herved tilføie. 1. Skrivelsen fra Hs. Keiserlige Høihed, Cesarevitsch Storfyrste Constantin til den afdøde Keiser Alexander den 1ste, 2. Svaret derpaa fra Hs. Majestæt Keiseren; 3 Manifestet af den afdøde Keiser, som stadfæster Hs. Keiserlige Høiheds Thronfrasigelse, og som erkiender Os for hans Arving; 4. Skrivelse fra Hs. Keiserlige Høihed til Hs. Majestæt Keiserinden, Vor høitelskede Moder, og 5. Den Skrivelse, som Hs. Keiserlige Høihed har tilskrevet Os Jfølge alle disse Actslykker overeensstemmende med Keiserdømmets Grundlov om Thronfølgen samt med inderlig Ærbødighed for det guddommelige Forsyns urandsagelige Villie, som leder Os, bestige, Vi Vore Forfædres Throne, Thronen for Keiserdømmet over alle Russer, for Kongeriget Polen og for Storhertugdømmet Finland, som ere uadskillelige derfra, og befale: At der skal aflægges Troeskabseed til Os og Vor Arving, Hs. Keiserlige Høihed, Storfyrste Alexander, Vor høit, elskede Søn, og At Vor Thronbestigelse skal regnes fra den 19de November 1825. – Endelig anmode Vi alle Vore troe Undersaatter om at opsende med Os deres inderligste Bønner til den Almægtige: at han vil give Os Kraft til at bære den Byrde, som hans hellige Forsyn har paalagt Os, at han vil styrke Os i Vor bestemte Forsæt, kuns at leve for Vort kjære Fædreneland, og at efterligne den Monark, som Vi begræde. Gid Vor Regiering ikke maa vorde andet end en Fortsættelse af hans og gid Vi kunde opfylde alt, hvad han ønskede at giøre for Ruslands Lykke - han, hvis hellige Minde vil hos Os nære Ønsket og Haabet om at fortiene Himlens Velsignelse og Vort Folks Kien lighed. "Givet i Vor Keiserlige Residentsstad St. Petersborg, den 12te December 1825, Vor Regierings første Aar."(undertegnet.) "Nicolaus." Første Bilag: Skrivelse fra Hs. Keiserlige Høihed, Cesarevitsch, Storfyrste Constantin, til Keiser Alexander den første, dateret: Petersborg den 14de Januar 1822. "Opmuntret ved alle de Prøver paa ubegrændset Velvillie, som Deres Keiserlige Majestæt har givet mig, vover jeg endnu een Gang at tye dertil, og nedlægge for Deres Fødder, Sire, en underdanigst Bøn. Da jeg ikke føler hos mig, hverken det Genie, eller de Talenter, eller den nødvendige Styrke, som udfordres til nogensinde at ophøies til den souveraine Værdighed, hvortil jeg efter min Fødsel kunde have Ret, saa ansøger jeg Deres Keiserlige Majestæt om at overføre denne Ret til den, som den tilkommer efter mig, og saaledes sikkre for bestandig Rigets Fasthed. Hvad mig angaaer, saa tilføier jeg ved dette Affald en nye Garantie og en nye Kraft til den Forpligtelse, som jeg frievillig og høitidelig har indgaaet i Anledning af Skilsmissen fra min første Gemalinde. Alle de Omstændigheder, hvori jeg nu befinder mig, bringe mig mere og meere til denne Forholdsregel, som for Riget og for heele Verden skal vidne og mine Følelsers Reenhed. &c."(Undertegnet.) Constantin, Cesarevitsch. Andet Bilag.