Norske Intelligenssedler, 1808-05-06
Anledning af Herr Professor Pihls Forslag i disse Blade No. 34, til en sund og nærig, (nærende, nærerig) Føde og Drik og derover i paafølgende No. yttrede Tvivl, samt Hr. Prof. Antikritik i No. 36, har Undertegnede Følgende at tilføie. Jeg veed ikke hvem den anonyme Tvivler er, men hans Tvivl er fuldkommen grundet, og den skjødesløse Maade hvorpaa Hr. Prof. hæver sig over de fremsatte Tvivl, tilkjendegiver en yderst indskrænket Kundskab om de Gienstande der omtvistes. At koge Suppe af Been, er en gammel bekjendt Erfaring, der ogsaa almindelig nyttes paa den Maade Hr. Prof. angiver, nemlig at slaae Benene istykker med en Hammer og koge dem, men det næsten ti Gange saa store Udbytte af nærende Gelee som Benene ved en hensigtsmæssig Behandling kan give, er den senere Tids Opdagelse, og dertil er det væsentlig nødvendig at Benene fiin knuses i Form af et grovt Pulver, hvilket egen Erfaring har lært mig, maa skee i en dertil indrettet Maskine, eller i Mangel deraf i meget store Malm, eller Jernmortere, men ingenlunde lader sig gjøre med en Hammer, at Benene skal være saa fiinknuste, er fordi Vandet som Opløsningsmiddel for den haarde Gelee i Benene, ikke virker dybere end omtrent en tiendedeel Linie. Det er ganske rigtig at Benene udkoges førend de fiinmales, men ved denne Udkogning faaer man ingenlunde Kjødsuppe (Beensuppe) der er tjenlig til Spise; Aarsagen er denne, Benene gives et Opkog for at udtrække Marven, der da flyder ovenpaa Afkoge- og kan efter Afkjøling borttages; men da Marven er harsk saavel i de friske som salte Been, meddeles Afkogsvandet en høist modbydelig Smag, desuden er der ved det blotte Opkog ikke udtrukket over 2 pC. at Geleen, altsaa ikke værd at tage i Betragtning. Qveke-Røder giver et usselt Meel og Meel af Halm er det sletteste Surrogat for Korn; Aarsagen er denne, at det Stof, man i Chemien kalder sibros Plantestof, er uduelig til Menneskets Føde, fordi det under Fordøielses=Functionen ikke opløses og afgiver Næringsstotil Blodet, men udecomponeret følger Excrementet; og de andre i Halmen soluble Stoffe der er skikket til at afgive Næring udgjør ikke over 1 til 2 pC., nu kan vel siges, at til Menneskets Føde ikke allene maae tages Hensyn paa Qvaliteten som Næringsstoff, men ogsaa paa Qvantitet eller Volumen; herpaa svares: at de Surrogater for Korn som Norge kan fremvise, aldeles ikke er for rig paa Næringsstof saa ei desaarsag behøver at gribe til Halmen, der blot virke mekanisk ved sit Rum Udfyldelse, og derhos yderst vanskelig kan males til et fiint Meel, saadanne gavnligere Surrogater er Jsindsk Moss, Rensdyr Mos o. s. Man bør for alle Ting ikke raade til at bruge Beenmeel til Brød, de Constitutioner hos hvem det formedelst en meget levende Fordøielsesevne opløses og saaledes afgiver Næringsstof, afsætter det tillige et betydeligt Qvantitet Phosphorsurkalk, der vist ikke kan være gavnlig for Sundheden, og hos de der har en svagere Fordøielsesevne bortføres det unyttet. At bruge Birkesaft til Øl er en Jdee der let kan bringes paa Papiret, men vanskelig realiseres; hvorfra faaer vi Birkesaft i nødvendig stor Qvantitet, og hvordan skal den om Sommeren kunde holde sig under Jndsamlingen og mange Miles Transport uden at blive syrlig, Af Enebær at vilde brygge Øl, er en grov Vilfarelse; det er en absolut Betingelse for de Plantelegemer der skal anvendes til Øl, at de maae have Meelstof, Sukkerstof og Slimstof i en temmelig reen Tilstand, ikke involveret af Extractivstof, Garvestof, Harpix og ætherisk Olie, og disse er de prædominerende Stoffe i Enebær, hvorfra deres sved- og urindrivende Egenskab hidrører, ligesaalidet kan det være underkastet Kyndiges Tvivl, om disse Stof under Gjæring forandrer Form, og saaledes kunde gaae over til de for Ølgjæring beqvemme Stoffe, da man veed bestemt, at de ligesaalidet under Spiritueus, som Suur-Gjæring lider nogen Forandring, og den sved og urindrivende Egenskab altsaa maae følge alle de konstige Producter man tilbereder af Enebær ved Temperaturer under 800 1/2 R. opereres der ved høiere Temperatur, da destrueres de, som alle Plantestoffe, og rimeligvis kan saaledes Enebærenes sved og urindrivende Egenskab ikke søges i Caffe brændt deraf - at vilde bruge Pors som Surrogat for Malt, er en Proposition der er under al Kritik, anglog med at vilde raade Folk til at spise Salt istedet for Brød, fordi man almindelig sætter lidet Salt til Brød - man har paa sine Steder anvendt lidet Pors til Øl, for derved at spare noget Humle, og gjøre Ølet mere berusende, hvilket i Følge Naturkyndiges Angivende bør fraraades, da det angriber Hjernen, men at bruge Pors istedet for Malt, vil ikke lettelig falde nogen ind, da den i sin Natur ikke har den fjerneste Lighed med Malt, kan altsaa ikke heller frembringe lige Virkning. Det var overalt at ønske, at man brugte den Forsigtighed at forstaae hvad man skriver, i Særdeleshed burde dette være en Regel for Videnskabsmænd, og de hvis Embede og Titel classificerer dem blandt disse at vise sig selv og Publicum den Agtelse, ikke blindt hen at gribe Jdeer, der hverken apriorisk eller empirisk motiveres, og forelægge disse til Publikums Afbenyttelse.