Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1793-07-13
Det staaer i enhver til Oplag berettiget Handlendes frie Valg, om, naar, og hvorlænge han for de af forbenævnte Varer, som han handler med, alle eller nogle, vil benytte sig af Credit Oplag eller ei. For saavidt han ikke forlanger Oplaget, enten fordi hans Handel med een eller anden Varesort er ubetydelig eller af anden Aarsag, fortolder han dem, som hidtil, strax ved Jndførselen, og kand i saa Fald aldeles ikke vente de erlagte Rettigheder tilbage, hvis de for toldede Varer igien udføres til fremmede Steder; men naar og for saavidt han finder sig det fordeelagtigt at anmelde sine Varer til Oplag, da crediteres ham de Rettigheder, som af Varerne ellers ved Jndførselen vare at erlægge, og Varerne antegnes paa hans Conto i Toldstedets Oplags Bog, hvorefter han kan tage dem under egen Bevaring og Raadighed, indtil han seer Leilighed til at afsætte dem 1 Landet eller ud af Landet. For saavidt han afsætter dem i Landet, betaler han de indgaaende Rettigheder saaledes som de nu ere, eller heretter vorder bestemte. Men for saavidt de forsendes ud af Landet, erlægger han, efter beviist Udførsel, allene den sædvanlige Transit Recognition, hvilken for de Steder og i de Tilfælde, hvor den ikke ved andre Anordninger er fastsat, herved bestemmes til 1 Procent af Varernes Værdie. Saavel bemeldte indgaaende Rettigheder som Transit Recognitionen erlægges paa eengang ved hvert Fierdingaars Udgang. Fedet. Hidtil har det været paalagt Oplagshaverne i de Stæder, hvor Credit Oplage have været tilladte, at lade deres Oplags Varer komme fra første Haand og med indenlandske Skibe. Disse Forpligtelser hidhøre fra de Tider, da Vore Rigers egen Handel og egen Søefart var mindre udbredet, end nu. Da denne Aarsag er ophørt, og da det er bemerket, at der gives Tider og Tilfælde, naar een og anden Vare lettere tilkiøbes eller tilbyttes. paa Andenhaands end paa Førstehaands Stæder, og at indenlandske Skibe formedelst fordeelagtigere Fragt og Fart i andre Farvande, kunne nu og da savnes, paa et eller andet Sted, hvorfra en Varesort som til Oplag kan behøves, ønskes hid bragt; hvortil endnu kommer, at Afsætning af indenlandske og fremmede Varer ogsaa kan haves til hidkomne tremmede Skibe, saa have Vi af disse Aarsager og med den Forviisning, at Vore Undersaatter, efter deres Handels og Skibsfarts nuværende Beskaffenhed, dog i Almindelighed heller ville og kunne bruge indenlandske end fremmede Skibe, og helst ville og kunne søge Førstehaandstederne, naar ikke særegne Aarsager i enkelte Tilfælde ere derimod, ikke fundet det fornødent at lade forbemeldte Forpligtelse vedblive ved Tvangs Lov; men tillade derimod fra nu af, og saalænge ikke uforudseete Tider og Omstændigheder maatte tilraade deri at giøre Forandring, at ikke allene maae den hidtil paabudne ForhøielsesAfgivt af Varer fra anden Haand ophøre ved al Jndførsels Fortoldning i Vore Riger i Almindelighed, men ogsaa skal det staae Vore handlende Undersaatter, som ere eller blive Oplagshavere efter denne Anordning, frit for, naar de finde Omstændigheder, som dertil foranledige, at lade Varer uden videre Forhøielse komme til Oplag, ligesom til Fortoldning strax fra anden Haand, samt med fremmedt Skib, imod at bemeldte Oplagshavere, naar Varerne med fremmedt Skib ankomme, betale for den med Oplagstagelsen forbundne Credit, hvis Skibet er privilegeret, 1 Procent af Varernes Værdie, og hvis det er uprivilegeret, da den Forhøielses Told, som er paabuden for Varer med uprivilegeret Skib, dog for saavidt vestindiske og americanske Varer maatte bringes hid directe fra fremmede vestindiske Øer eller fra America med fremmedt Skib, betale Oplagshaverne af disse Varer i sligt Fald kun 1 Procent for Oplagstagelsen, hvad enten Skibet er privilegeret eller uprivilegeret. Saavel den uprivilegerede Told, som den 1 Procent, der betales for Oplagstagelse af Varer ankomne med fremmede Skibe, erlægges særskilt for sig paa den Tid, naar Varerne angives og antegnes til Oplag, hvorefter de ansees og behandles i Henseende til Fortoldning eller ved Udførsel fra Oplagene og ellers i alle andre Maader, som de Oplags varer, der med egne Skibe ere indkomne. (Meere følger.) om omra MinanSommagistraten af de fra Byens Kiemmere for Bye-Lygte og Jnqvarterius-Skatternes Jncassation indkomne Anmeldelser har erfaret, det lidet, eller saa godt som intet af dette Aars benævnte Skatter er bleven betalt, og det af Aarsage, at de fleste Jndvaastere, som skal svare noget berydelige, er dermed til denne Tid udeblev ned og hvorover Casserne seer sig aldeeles vanmægtig til at kand afbetale de næsten daglig paatrængende Udgifter udi diverse Byens magtpaaliggende Begivenheder, at Reparations Bekostninger, Lønninger med videre, der nomgiengelig fornødiges at see betalt. J den Henseende advares herved saa mange af Byens Jndvaanere, som ei have betalt i mindste det nu forløbne halve Aar af ovenbenævnte Skatter, om ei meere, at de sig med sammes forderligste Betaling til vedkommende Kiemmere indfinder; Jmanglende Fald nødsages vi at gribe til de anordnede Tvangs-Midler, tvert imod vores gode Ønske, og enhver maa altsaa tilskrive sig selv den deraf stydende Uleilighed. Bergens Raadstue den 6te Julii 1793. en Skifte-Sessionen.