Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-09-06
J Selskab hos Hr. - kom Talen paa Pengemangelen. Jeg forsikkrede, at den var meget stor, at den Ene ikke var istand til at hielpe den Anden, endog med den bedste Villie, og at Grunden dertil var, at Pengemassen var for meget formindsket, eftersom de nu circulerende Sedler gielde ikke saa meget som de forrige, siden Mynt fodens Forandring. Hertil kommer endnu, at man tilforn, ved Kjøb af store Eiendomme, ikke behøvede saa mange Penge, men benyttede sig sædvanligen af Statspapirer ved Udtællinger, fordi deres Værd var Pari med Numerairet, eller man enedes om at modtage i Betaling Transport paa Panteobligationer, om de endog vare i anden og tredie Prioritet, naar enten Pantet eller Pantets Eier ansaaes for god; ligeledes var anden Mands Underskrift, som Cautionist, fyldestgjørende, endog for meget store Summer. Disse Midler kan man i vore Tider ikke afbenytte, og derfor sælges Eiendomme for Spotpriis. Vel kunde Eiendommene ei forrente Kjøbesummen, men der toges Hensyn til de Forbedringer, der kunde gjøres, og hvad Godset var værd, naar det udparcelleredes. Kjøbte endog en fattig Fæster sin Gaard, kunde han frasælge saa meget, at han saae sig holden ved det, der blev tilbage ved Gaarden. Disse smaa Steder have gavnet meget; de have bidraget til, at flere Mennesker have deres Udkomme, og ved et lidet Sted, Boelsted eller Halvgaard, ere Skatter og Udgifter smaa og lettere for en Mand at udrede. Ny Eiere af smaa Lodder, hvorpaa de have bygget, kunne have det besværligt nok i de første Aar; men saa er det deres Eget, og de befinde sig bedre ved at eie det Lidet, end ved at have i Leie et Par Tønder Land, hvoraf gjøres Ugedage. Saalænge Herregaardene vare samlet Gods, kunde fra de større aarligen sælges 1200 til 2000 Tønder Korn, Landgildekorn og Tiender uberegnede; men til den Tid var den aarlige Udførsel af Korn fra Riget meget mindre end i vore Dage; thi mange Bække gjøre en Aae. Paa en udparcelleret Hovedgaard eller Bondegaard kan, naar Forholdene have jevnet sig og Beboerne ere komne i Orden med deres Ting, avles mere Korn og holdes flere Creaturer paa alle de særskilte Lodder tilsammen, end til den Tid Godset, var samlet. Man maa og betænke, at ved mange Gaarde er, foruden den gode Agerjord, den saakaldte Jndmarksjord, megen Udmarksjord, ringe Sandjord, Hede, nøgen Skovgrund, Kiær og Mose, som ingen Eier kan overkomme at benytte rigtig; men naar samme udstykkes, kommer det til Nytte. Nu indbringe Godserne Scheel, Schier vad, Katholm med flere store Eiendomme kun lidet, med Hensyn til deres Størrelse; men lad dem blive udstykkede, og tillad Fæsterne at kjøbe og udstykke deres Gaarde, saaledes at Hovedparcellen til en Bondegaard, for de offentlige Reisers Skyld, bliver paa 2 Tønder Hartkorn, saa ville disse Godser snart hæve sig, ernære flere Mennesker, og have mere Korn og Fedevarer at sælge end tilforn. Men de ny Selveiere og Parcellister maa skaanes i nogle Aar, ved at lade den svare nedsatte Renter og lægge de tabte Renter til Kjøbesummen. De Bønder, der staae sig bedst, ere ikke de, der have en heel Gaard, mende, som have saa meget, at det svarer til deres Evne, det være nu lidet eller meget, det være Selveiere eller Fæstere. En Mand kan være en holden Mand med een Tønde Hartkorn, og en fattig Mand med 6 Tønder Hartkorn, fordi der hører mere Forstand og Fornuft til at dyrke en stor Lod end en liden. Trykke Tiderne ham, kan en Gield af nogle hundrede Daler, sætte ham i den Forlegenhed, at Creditorerne fratage ham hele Eiendommen; men har han Tilladelse til at udstykke den, saaledes, at han beholder nogle faa Tønder Land boniteret Jord tilbage ved Stedet, kan han blive ved Eiendommen og svare enhver sit.