JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Nyeste. derie Kjøbenhavn. - Rode Ellevte Aargang. No. 21. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldig. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 12 Martii 1814. Bourbonnerne. mere end 1000 Aar har dette Dynastie beklædt den franske Trone, og, skjønt under forskjellige Navne, ere de alle af capetingisk Oprindelse. Følgende er en Udsigt over deres Nedstammelse. Philip den Skjønnes Brodersøn, hvis Fader førte Titelen Valois, var den nærmeste Arving til Tronen, da den 16de Capetinger, den efter Ludvig X. Død fødte Johan, 1316 døde. Den 26de Capetinger af Valois, Carl VII., efterlod Tronen til sin Bedstefaders Sønnesøn, der førte Titelen Orleans, og der opstod 1498 med Ludvig XII. den anden valiske Linie. Da ogsaa denne 1815 døde uden Børn, kom den tredie Broder af den 22de Capetinger, der førte Titelen Angouleme, under Navn af Frang 1, paa Tronen, og stiftede den tredie Valesiske Linie. - Med de efter hinanden følgende Brødre, som alle døde uden Børn, udslukkedes 1689 denne Linie i den myrdede Henrich III. Deres Søster Margarethe af Volois var gift med Henrich, Arving til Navarra. Denne Henrichs Afkom nedstammer fra den 12te Capetinger, Ludvig IX. eller den Hellige, af hvis " Børn den yngste, Robert, fik Titelen Bourbon, med Tilnavnet Vendome, til Forskjel paa begge Linier i den tredie Generation, da den yngste hedte la Marche. Hiin uddøde i den 7de Generation 1622, denne gav i den 9de Generation Linien, Conde, i den 10de den ny Kongestamme i Henrich IV., i den 12te Linien Conte, i Ludvig II.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
den store Conde, forhen Due d'enghien kaldet, og som var gift med en Broderdatter af Cardinal Richelien. - Henrich IV., den 32te Capetinger paa Tronen, efterlod sin Sønnesøn Ludvig XIV. Tronen, hvis Broder Philip antog Titelen af Orleans, efterat hiin Linie af samme Navn af den 22de Regjering var uddød i den tredie Generation. Siden 1716 forvaltede denne Orleans Regentskabet over den umyndige Ludvig XV., Ludvig XIV. Sønnesøns Søn, som i A. 1774 havde Ludvig XVI. til Efterfølger, hvis anden Broder, en Greve af Provence - siden efter Monsieur den tredie, fik Titel af Greve af Artois, og hvis yngre eneste Søster, Elisabeth, 1794 blev guillotineret, for i hun for de terroristiske Dommere kaldte sig Kongens Tante. Den ældre, Adelaide, blev formælet med Kongen af Sardinien, der 1802 nedlagde Kronen. - Ludvig l. endte, som bekjendt, 1793 sit Liv og sin Regjering paa Skaffottet, og Dauphin under Terrorismen paa en voldsom Maade sit Liv i Fængslet i Mendon 1795; hans Søster, født 1778, lod man forlade Frankrige man foreslog hende en høi Forbindelse, men hun blev sin Faders Testament og sin Tilbøielighed trog og ægtede i Warschau Hertugen af Angouleme, ældste Søn af Artois. - Derpaa antog Ludvig Stanislav, Greve af Provence, født 1755, Titel af Ludvig XVIII. Med sin Gemalinde, en fardinisk Prindsesse, har han ingen Børn. Hans Broder Grev Artois's Børn ere hiin Hertug af Angouleme, der heller ikke har Børn, og Hertugen af Berry, født 1778, som endnu er ugift. Af den capetingiske Sidelinie af Bourbonnerne, der er deelt i Conde og Conti, uddøde nu den sidste med Ludvig Franz, født 1734. Men af samme blev endnu tilbage 2, naturlige Børn, Franz, med Tilnavn Remonville, født 1771, og Felix, kaldet Hattonville, som Valos i sit i Chatelet nedlagde Testament havde legitimeret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Den berømte Linie af den store Conde er uddød med den sidste Stamme af Hertugen af Enghien, født 1772. Han blev skudt i Stadsgravene ved Valenciennes. En elsket Gienstand fængslede ham, trods al Advarsel, i Ettenheim i det Badenske. Hans Henrettelse fuldførtes af en fransk Marquis, der havde tjent under hans Fader som Emigrant, med et Detachement Gensd armer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Fra Ludvig XIV. Orleanske Familielinie blive i den nuværende 6te Generation endnu Ludvig Philip, født 1773, og Alphons, Hertug af Beaujoldis, født 1779, tilbage. Den sidste har udmærket sig i den spanske Krig, men skal for kort Tid siden være død i Engelland. - Regner man fra Robert den Stærke 866, saa er Greven af Provence den 30te Generation og 38 Capetinger. Denne Slægts Forplantning beroer nu paa Hertugen af Angouleme, Berry og Ludvig af Orleans. - De udenlandsk Bourbonske Linier ere: 1) den spanske, da Ludvig XIV. ophøiede sin Sønnesøn, den yngre Broder af Dauphin, som førte Titelen Anjou, under Navn af Philip V., paa den spanske Trone. Denne Linie kom og paa Neapels og Siciliens Trone, og i Besiddelse af Parma. Dens senere Skjebne er bekjendt. - Greven af Provence er af anseelig Vext og corpulent, har en overordentlig god Hukommelse og et godmodigt Sindelav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Endnu en mærkværdig Familie i den nyere Historie er Greven af Toulouse, Storadmiral af Frankrige, naturlig Søn af Ludvig XIV., avlet med Montepax, der blev ophøiet til fransk Prinds, Hans Søn førte Navn af Hertug af Penthievre, hans Sønnesøn var Hertugen af Lamballe, formælet med en Prindsesse af Carignan; hans Datter var formælet med Hertugen af Orleans, Egalite. For at faae en stor Formue styrtede denne sin Svoger i et Svælg af Udsvævelser, der gjorde tidlig Ende paa hans Liv, for at komme i Besiddelse af Enken, bragte han Svigerinden under Guillotinen, og i en vis Hensigt erklærede han sig for en Bastard af sin Moder, og udbad sig af en rasende Convent et til hans Herkomst passende Navn. Den nuværende Orleans er, efter den Bourbonske Arvefølge, eneste Arving til Orleans og Penthievre. S. T. A. Om Committee-Sedlerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
(See No. 20 af Skilderiet. - Jndsendt.) Det er en saare maadelig Trøst, Forf. af det tredie Stykke angaaende Committee=Sedlerne i No. 20 af Kjøbenhavns Skilderie giver dem, der have maattet modtage Renter i dette Slags Sedler, ved at sammenligne deres Tilstand med Slutningen af 1812, netop den Tidspunct, hvor Tingene vare komne til den Grad af Crisis, at Regjeringen saae sig nødsaget til, ved en Foranstaltning, som den vist nok forud saae at være forbunden med mangen Ulempe, med mangt et Tab, at redde i det mindste en Deel af Landets Penge Capitaler, for at ikke de offentlige Stiftelser skulde gaae til Grunde, Umyndige og mange andre Private skulde tabe deres Velfærd. Derfor var det, at Capitalerne bleve reducerte, Renterne nedsatte, a., for at det Tilbageblivende kunde blive til fuld Værdie, (skjøndt altid med et vedvarende Tab af de 3/4, formedelst den forandrede Myntfod). Denne fulde Valuta faae Rente Modtagerne endda formedelst Omstændighederne ikke engang i RigsbankSedler, men naar de faae Committee=Sedler, tabe de 1/4 af det, man ved en saa vidt omgribende Foranstaltning har villet betrygge dem. Det er derfor en ulykkelig Sammenligning, Forf. har valgt, der hverken kan ansees som Forsvar for Sagen eller tjene Modtagerne til Trøst; thi enhver Tanke om Nærmelsen til hiin critiske Periode er netop foruroligende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Jndsenderen vil ikke hermed have paastaaet, at Committee=Sedlerne skulde modtages i de Kongelige Casser. Han seer vel, hvad der er derimod, hvor ønskeligt det end kunde være. Han har alle ne villet tage til Gjenmæle imod en Trøstegrund af en saa besynderlig Natur, at den er nær ved at ligne Spot.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Oeconomisk Spørgsmaal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
(Jndsendt.) Det er bekjendt, at Vintersæd, især Hvede, lykkes meget vel efter et Aars Klever, og befindes anbefalet af Mange; men og Byg efter et Aars Klever vil være fordeelagtigt, er mig ubekjendt; gjerne ønskede jeg derom at erfare kyndige Land mænds Tanker, meddeelte i dette Blad, da jeg formoder Gjenstanden vil interessere flere end mig. Min Hensigt er at drive mine Jorder saaledes: Havre i Grønjord, derefter giødet Heelbrak, Vintersæd med Klever, som afbetjenes det følgende Aar til Høe, og derpaa vinterlægges Kleverstubben, for efter to Pløininger at bære Byg, efter Byg tager jeg Ærter og Vikker, hvorefter følger Vintersæd eller Vaarsæd med Klever, rødt og hvidt, for at udlægges til Græsning. Jmod denne Sædefølge er gjort mig den Jndvending: at Bygget bliver efter eet Aars Kløver meget ureent, fuldt af alSlags Ukrud; da jeg formener, det skulde blive ligesaa reent som efter Ærter. Dernæst har man sagt mig, at Kleveren kommer for tæt paa hinanden, saa at Jorden vilde blive kjed deraf, med mindre jeg kunde gjøde til den sidste Klever. Man har troet, at jeg handlede rigtigere i at følge den Sædefølge: Havre i Grønjord, giødet Heelbræk, Hvede, Vikker til Høe, Byg, Ærter, Vintersæd. eller Vaarsæd udlagt med Klever til Græsning Men da Vikker ere vanskeligere at gjøre til Høe end Klever, og da Jorden skal efter Vikker, for ei at blive ureen, strax pløies om, ønskede jeg heller at have Klever end Vikker, naar ikke Bygget efter et Aars Klever, skulde blive ureent, og fuldt af Qvækker¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
(Jndsendt.) Forfatteren af det i Skilderiet Nr. 17 indførte Brev til en Ven paa Landet ville behageligst opgive, hvad det er for en Professions Svende han antager at fortjene 120 a 160 Rdlr. om Ugen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Ved en af de bedste Professioner her i Staden kan en Svend, ved flittigt Arbeide fra Mandagmorgen til Løverdagsaften, ei fortjene meer end 40 til 60 Rdlr. om Ugen. Jøvrigt kan Jndsenderen, heraf ikke være enig med hiin Forfatter, naar denne formener, at Professionisterne vil være de Sidste til at nedsætte deres Priser; men det er natur ligt at disse nogenlunde maa rette sig efter deres uundværligste Fornødenheder; hvilket en engang har været Tilfældet, da Arbejdslønnen aldeles ikke er bleven forhøjet i Forhold til hine.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Jndbydelse. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, af 14 Sept. 1813, har Undertegnede den Ære, Løverdagen d. 12 Martii 1814, at give en Forestilling paa det Kongelige Theater, hvoraf Jndtægten tilfalder de, under Krigen Qvæstede, samt de Faldnes efterladte Enker og Børn. - Skuespillet begynder med: En Prolog; derefter Niels Ebbesen af Nørreriis, Sørgespil i 5 Acter af Hr. Professor Sander. Til Slutnin En Epilog. Prologen og Epilogen ere af Stykkets Forfatter, og begge Deele fremsiges af Undertegnede. - Velgjørende Landsmænd, som unde mine Bestræbelser at gavne den lidende Menneskehed, skjænker mig end denne Gang Eders Nærværelse, og jeg ofver Eder mit Hjertes Tak. - De som ønske billetter ville behageligen henvende dem til Undertegnede, boende paa Rosengaarden No. 126 og 27, Jndgangen paa høire Haand i Porten, hvor dagligen fra 9 om Formid. til 4 om Eftermid, disse kunne erholdes. - Det bør formodes, at ingen ved denne Leilighed vil opkjøbe billetter til Handel, og derved skade Jndtægten bestemt til saa velgjørende Brug. H. C. Knudsen, Skuespiller og Dannebrogsmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Indenlandske Efterretninger. Forordning for Kongeriget Danmark, angaaende, hvad i Henseende til Franske, som opholde sig i Riget, samt de Skibe og Varer, der ere fransk Eiendom, bør iagttages. (Slutn., see forr. No.)§. 13. Paa Vexler og Pengefordringer, som franske Undersaatter maatte have tilgode her i Landet, ville Vi, indtil videre, ikke anordne noget Beslag. §. 14. Fremdeles skal al Handel, Brevvexling og andet Samqvem med det franske Rige og Sammes Underfatter paa det strængeste være forbuden, under Straf af følelig Mulct eller Fængselsstraf efter Omstændighederne og Dommerens Skjøn§. 15. Samtlige foranførte Bestemmelser ere uanvendelige paa alle dem, der ere fødte eller hjemmehørende i Holland, Storhertugdommet Berg eller andre paa denne Side af Rhiinstrømmen liggende Stæder, og paa saadanne Personers Gods. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 24de Febr. 1814. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Hs. Majest. Kongen har allernaadigst befalet: at det, indtil videre, skal beroe med Executionen af Forordningen af 24 Febr. 1814, for saavidt samme i §§. 110, 11 og 12 befaler, at der skal lægges Beslag paa alle Skibe og Vareforraad, tilhørende franske Undersaatter. - Det Kongelige Danske Cancellie, den 10de Martii 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Bekjendtgjørelse. J Følge en Cancelliet tilhændekommen Allerhøieste befaling, dateret Middelfart den 18de Januarii sidstleden, tilkjendegives herved alle de i Kongeriget Norge hidtil ansatte civile, geistlige og militaire Embedsmænd, som ikke der ere indfødte, og heller ei beslutte sig til at vedblive under den nye Regjering, at de, saasnart deres fra den svenske Regjerings Side udnævnte Eftermænd ankomme, uopholdeligen til disse have at overlevere alt Embederne vedkommende, og saaledes, i Overeensstemmelse med Freds-Tractaten mellem Danmark og Sverrig af 14de Januarii d. A. dens 10de Artikel at forlade deres Poster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Det Kongelige Danske Cancellie, den 5te Februar 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Jgjennem det Kongel. Danske Cancellie er, under 1ste Martii d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: Det har behaget Hans Majestæt Kongen, under 25de f. M., allernaadigst at resolvere: "at de af Brandforsikkringen i Kjøbenhavn, til de under det fiendtlige Overfald i Aaret 1807 Skadelidte, udstedte Obligationer skulle overgaae til Rigsbankpenge, efter det til den 11 Martii 1808 svarende Omskrivningsforhold." Ligeledes er igjennem det Kongelige Danske Cancellie, under d. 4 Martii d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: Hs. Maj. Kongen har, ved den allernaadigste Bekjendtgjørelse af 10 Febr. 1814, hævet de Foranstaltninger, som under Krigen have været føiede imod svenske, storbrittanniske, russiske, preussiske og mechlenborgske Undersaatter og deres Eien omme, hvorved Forordningen af 9 Sepr. 1802, Placaten af 30 Oct. 1807, den Kongelige Befaling af 24 Dec. 1807 og Forordningen af samme Dato, Forordningerne af 7 Sept. og 26 Oct. 1813, tilligemed alle, i Forbindelse med fornævnte Anordninger givne speciellere Forskrifter bortfalde. Ligeledes ville Kaperreglementet af 28 Martii 1810, Placaten af 27 Aug. 1813 og alle andre om Kasperfarten udgaaede Anordninger, saavel med Hensyn til fornævnte Kongelige Bekjendtgjørelse, som paa Grund af de, Vedkommende tillagte befalinger om Kaperiets Ophør, træde ud af Kraft, undtagen forsaavidt de blive anvendelige paa de forudgjorte Priser. Endvidere har Allerhøist bemeldte Hs. Majestæt tilkjendegivet Cancelliet, at følgende i Anledning af Krigen igjennem dette Collegium emanerede Lovbud strax skulle ophæves: Placaterne af 25 Sept. 1807 og 20 Novbr. s. A., angaaende at Forraad af Krudt, Salpeter, Blye og Svovel skull holdes i Beredskab til Statens Tjeneste. - Placaten af 4 Febr. 1812, som nærmere bestemmer Placaten af 25 Sept. 1807, forsaavidt. angaaer Salg af Krudt. - Placaterne af 21 Maji 1808, 17 Dec. s. A., og 14 Sept. 1813, som forbyde at have Lys tændt i Vinduer, som vende mod Strandkanten, at opkaste Fyrværkerier m.v. i Nærheden af samme, og at have Lys tændt i Kahytterne paa Coffardieskibe. - Placaterne af 27 Maji 1808, 9 Junii f. A., samt 16. August 1813, som bestemmer, hvorvide Creaturer maae græsse ved Strandkanten og paa Smaaer. - Placaten af 7 Junii 1808, som bestemmer de Forsig tighedsregler, som skulle iagttages i Henseende til Baade ved Strandkanten. - Placaterne af 1 April 1812, 28 Julii og 3 Aug. s. A., som bestemme særdeles Forholdsregler i Henseende til Fremmedes Reise igjennem og Ophold i de danske Stater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Fremdeles har Hs. Maj. behaget at hæve det i Placaten af 2den Dec. 1812 indeholdte, og ved Placaten af 16 Jan. 1813, samt Kongelig Resolution af 5 Julii f. A. nærmere bestemte, Forbud mod visse Varers Salg ved offentlig Auction, saa og Forbuddet imod Kirkeklokkernes Ringning til Gudstieneste, samt alle Jndskrænkninger i og Forbud imod Strandseskerie og Samfærsel med Smaa verne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Under 9de Martii d. A. er fra Kjøbenhavns Raadstue bekjendtgjort følgende: Fra det Kongl. Danske Cancellie er Magistraten under 4de dennes tilhændekommet Hans Majestæts allerhøieste Reskript af 1ste næstforhen, saaledes lydende: Vi have ladet Os allerunderdanigst foredrage en af Os Elskelige Vore Tilforordnede i Directionen for Fattigvæsenet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn indgiven Forestilling, betræffende deels Afbetalingen af den Gield Fattigvæsenet i en Nække af Aar har paadraget sig, deels Forslag til for Frem liden at indbringe Ballance imellem Fattigvæsentets Jndtægter og Udgivter. Efterat have taget denne Sag tilligemed den af Eder derover afgivne Erklæring samt de Os iøvrigt deri foredragne Omstændigheder i Overveielse, give Vi Eder hermed tilkjende: at der, ved Eders Foranstaltning, skal i Slutningen af Martii og i Begyndelsen af April Maaned d. A., som Fattigskat, opkræves det Halve af hvad der for indeværende Aar skal erlægges som Jldstedskat, dog med den Modification, at den første Rigsbankdaler Sølvværdie, som Jldstedskatten, udgiør, bliver uden for Beregningen. Og have Vi paalagt Directionen for Fattigvæsenet i Aarets Løb at indgive Forklaring om, hvorvidt den Sum, der ved bemeldte Ligning indkommer, er tilstrækkelig for Aaret 1814, eller og mere i den sidste Halvdeel af Aaret 1814 behøves paalignet. - Derimod er det Vor allernaadigste Villie, at fra indeværende Aars Begyndelse af skal ophøre den ved Fattigvæsenets Plan authoriserede frivillige Subskription; den Procent, som svares af Embedsmændenes Gage, det som Staden Kjøbenhavn, efter de hidtil gieldende Bestemmelser, betaler for veneriske Patienters Cuur, samt de 1500 Rigsbankdaler, som Staden aarlig betaler til Fattigvæsenet efter Anordningen af 21 April 1812.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Directionen for det Classenske LitteraturSelskab, DHr. Callisen, Wiborg, Herholdt, Skjelderup og Klingberg have udgivet følgende Subskriptionsplan: "Ved Ovenanførte er i de senere Aaringer udkommet 4 Bind af Bibliothek for Læger; men da saavel Krigen som fiere Aarsager, hidtil have hindret, at dette Værk ikke er blevet saa bekjendt som vi ønskede, have vi besluttet for Fremtiden at udgive det under Titel af:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Nyt. Bibliothek for Læger", hvoraf 2 Bind aarligen vil udkomme, og hvorpaa vi herved indbyde til Subskription. Værket, som vil kunne anskaffes uden at man er nødsaget at eie de foregaaende udkomne Bind af det gamle Bibliothek, vil, som forhen, komme til at indeholde originale Afhandlinger, Udtog og Oversættelser af fremmede Skrifter, saa og en Udsigt saavel over den medicinske Litteratur, som over Danmarks nyeste Medicinal Væsen, tilligemed Biographier m.v., og tør vi forsikkre, at Jntet fra vor Side vil forsømmes for at gjøre Værket saa almeennyttigt som muligt. Det første Bind er næsten færdigt fra Pressen, og vil ufortøvet, naar det udkommer, vorde Subskribenterne tilstillet. Med hvert Bind følger et Portrait. For god Tryk, godt Papiir og billig Priis har Forlæggeren Hr. Holboghandler Beken lovet at sørge. Subskription modtages hos ham i Kronprindsensgade Nr. 30. Subskribentsamlere nyde de sædvanlige Fordeele."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Ribe, d. 4de Martii. Hr. Kammerraad og Landvæsens Commissair Just i Viborg, en kyndig og erfaren Jagttager, har lagt Mærke til, at paa Kyndelmissedag havdes hele Dagen klar Luft, Soelskin og Frost. Dette er efter de gamle Mærker siger han - ikke Tegn til hastig Foraar. De Gamle sagde: "Jo mere Soelskin paa Kyndelmissedag, jo meere Snee faaer vi siden." Ligeledes er det gammelt Sagn, "Naar Solen skinner paa Kyndelmissedag, da skal Bonden holde paa Høestakken med den ene Haand og plukke af med den anden (svare paa Hoet); men er det Sneefog og øndt Veir den Dag, da skal han vælte Høet med begge Hænder." De gamle antoge, at den halve Vinter var forbi Kyndelmisse, og sagde, man skulde da endnu have det halve Foder og halve Fødekorn tilbage. Det er og et gammelt Raad at man i Februar skal søge at tærske op i Laden, at ei Musene, som paa denne Tid i Mængde fremkomme af den utlækkede Yngel, skal skjære for meget, hvilket især skeer naar Kornet ei ligger tæt i Gulvene eller og for nær til Væggene, at Dyrene og Kattene som søge dem, ei kunde have fri Gang. Musene ere overalt mangfoldige i Aar, saa denne Regel kunde tages til Hjerte. Vist er det at Rotter, hvor man er plaget med dem, gjerne kan ødelægge og fortære 2 Tdr. Rug i en Lade en Vinter. Korn som ligger under Tagene og paa Lofterne, er især udsat for at skiæres, formodentlig fordi Dyrene der lettere kunde komme til Føden og smutte ind ved Tagene. (Riber Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Odense, d. 3 Martii. Odense store Markedsdag den 1ste Martii var en af de føleligste Vinterdage, og Blæsten saa stærk, at Boderne neppe kunde styres om Dagen. Natten derpaa fandtes de fleste veltede, dog sandsynligen ved Hielp af vor haabefulde Ungdom. Markedet var i det hele uselt, og det lod som Fornuften dog havde faaet saa gavnlig Indgang hos Kjøberne, at yderst saa indlode sig paa Sælgernes ublue Fordringer. Det der nok meest fandt Søgning var Brændeviin, hvor kostbart det end er. Som Følge deraf veltede en Bondevogn med 3 Mennesker, hvoraf den ene var et Fruentimmer, fra Chausseen ned paa Canalen, som til Lykke var iisbedækket, saa Vognen blev liggende paa Vognkjeppene med Hjulene i Veiret. Menneskene slap med at blive endeel forslaaede, dog skal den ene have faaet en Arm brækket. Saa gavnlig som Markeders Jndretning kan have været i gamle Dage for at lette Samfærslen, saa unyttige ja skadelige ere de ofte nu. Jntet Menneske paa Landet af den arbeidende Classe bestiller noget paa en Markedsdag. Den høieste Helligdag er dem ikke saa vigtig, før finde de sig i at forrette en nødvendig Gierning paa en saadan end paa en Markedsdag, og dog have de fiske intet andet Ærinde til Naboemarkedet end at dagdrive, og endeel at hente sig et Svinehoved med hjem fra Markedet. - Endnu vides ikke Udfaldet af den store Auction i Svendborg, dog fortælles, at den første Dag skulle Mange have været taabelige nok at drive Varerne op for hinanden; men ifald saa er, giver det siden desto lettere Priser for de senere Kjøbende, da man før har seet, at en Auction har født flere af sig, paa andre Steder. Overalt er nok det raadeligste for Tiden ikke at kjøbe noget af nogen Ting, uden det man høiligen trænger til, da Alting maa falde betydelig i Prisen, naar Søefarten aabnes, da vort Pengevæsen absolut maae forbedres, og arbeidende Hænder herefter ikke meere savnes. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
Odense, d. 4 Martii. Natten mellem den 6 og 6te f. M. gik den faste Landiis med en Storm af S. V. og stærk Norden Vande, løs, saavel fra Fyen som Jyllands Kyst, langs Beltet ved Middelfart; den skruede saa stærkt ind ved Kongebroen, at den Middelfart Færges Forlagtoug sprang, og den af Jsen blev medført. Bemeldte Færge var Dagen iforveien beladt med en Brødvogn, 6 Kændtkarrer og 3 Kasser med Munderingssager, 2det jydske Jnfanterie Regiment tilhørende, foruden en Officeers Kuffert. Ved Efterretning herom blev strax 2 Fartøier udsendte med Færgefolk og de ved Transporten ansatte Kongl. Matroser, som fandt Færgen ved Stendeeruphage i Drivisen, hvorfra den ei kunne udbuxeres. Efterat den i et Par Dage var omdrevet, lykkedes det foranførte Folk, som imidlertid havde opholdt dem paa Fænge, at faae den i aabent Vand og med dens indehavende Ladning, bragt til Snoghøi. Snoghøis Færge, uagtet den laae yderst, blev liggendes og tog blot ubetydelig Skade paa Roret; de 2 andre Færger laae paa den anden Side og blev ei i mindste Maade ramponerede. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-12
(Fortsættelse af de detaillerede Beretninger, som til sin Tid ere indsendte af Hs. Durchl. General Prinds Friedrich til Hessen, angaaende de forskjellige Fægtninger, som det danske Armeecorps under Høisammes Commando har i sidste Krig havt paa sit Tilbagetog fra Steknitzen til Rendsborg; see No. 17.) Desuden anføres i Raporterne navnligen følgende Folk, som have viist Mod og Raskhed i denne Fægtning: