Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-09-16
Saasnart de Christne erfarede, at Seraskieren Mehemet More-Valicq og Mustapha Mulali, havde fra Thracien og Rumelien sammenbragt 40,000 Mand, saa holdt de sig for overbeviiste om, at de ville blive angrebne. Odysseus brød derfor op til Livadien, efterat han havde provianteret Acropolis i Athen paa et Aar, og lagt deri en Besætning af 800 Mand. Nicetas samlede Trop verne i Phoris og vendte sig til Patradgik, imedens Vicepræsidenten Colocotroni, efterat han havde forstærket Passerne ved Jordtungen ved Corinth, drog igiennem Landskabet Megarra bag ved Bierget Cithæron til Sletten ved Platen, hvor han bivousqverede den 6te Junii. Alle tre havde til sammen ikke mere end 11,000 Mand. De vogtede sig godt for at vise sig for Fienden, som var 3 Gange stærkere og havde lutter Kavallerie. Man lod ham roelig passere Bierget Gurias og lod sig nøie med at drille ham ved Overfald og søgte ved Blus paa Biergene at føre ham vild, angaaende de Græske Stridskræfter, Bierget Parnas syntes om Natten at være et Jldhav; men om Dagen faae de ingen og Tyrkerne strabadserede sig med Streffe tog fra Livadien til Delphi, hvor Niketas tilbragte dem et Tab af nogle hundrede Mand. Derved bleve de forsigtigere; men man kunde ikke begribe hvorfor deikke vilde trænge frem til Morea, især da Paschaen af Negropont allerede havde gjort et Jndfald og havde streifet med sine Tropper til henimod Athen. Man brød Hovedet med allehaande Gisninger indtil en Division af den Tyrkiske Flaade ankom i Bugten ved Anticyra. Nu blev det klart, at Tyrkerne vilde indskibe sig i Arrachova, hvor de stode, seile over Bugten ved Corinth og saaledes undgaae Jordtungen og derpaa lande i Nærheden af Sicyon for derfra at marschere til Argos, for at ødelægge denne Deel af Morea. Vi sige ødelægge, fordi de ikke kunde sætte sig nogetsteds fast, uden at have Napoli di Romania og Tripoliza i deres Magt, da Biergbeboerne i Arcadien vilde bestandig sværme, omkring dem. Kolokothron, Odyssens og Nicetas nærmede sig Theben, imedens Staltzo Demos, Dyvouniatis og Cheferne fra Bierget Octa kom ned fra Paruas. Saasnart man saae Tyrkerne ikke vilde angribe Bierget Helicon; men derimod Klosteret St. Lucas i Nærheden af det gamle Askræa ved Kilderne af Permessos, saa traf man den 13de og 14de Juni Foranstaltninger til at omringe dem. Mauromichaelis og Maurocordato bleve opfordrede at marschere fra Megara til Platen for at danne Reserven i Tilfælde af et ulykkeligt Udfald. Fra den 15de til 20de Juni lod man Tyrkerne ingen Roe have hverken Dag eller Nat indtil deres Begiærlighed efter Riigdomme, som de troede at være skiulte i Klosteret St. Lucas, bevægede dem den 21de til at giøre et Angreb derpaa. Efter en Fægtning af to Timer slog Colocotron dem paa Flugten. Om Middagen laae omtrent 2000 Døde og 4000 Saarede, paa Valpladsen og 2000 Fanger, 120 Fahner, 10 Paschaer, 16 Beyer, Artilleriet, Munitionen, Bagagen, Muulæsler, Kammeler, alt forblev i Seiervinderens Hænder, som aldrig havde gjort et saa riigt Bytte. Den 22de og 23de bleve Tyrkerne, som havde lidt et nyt Nederlag ved Passet ved Cephissus (en Flod som ligeledes falder i Søen Co pas, og altsaa paa Retiraden til Thessalien) forfulgte. Den 28de kom Moreaterne fra deres Halvøe og bragte Bytte til deres Hiem. Havet blev nu igien frit og den Tyrkiske Flaade ilede tilbage til Lepanto, da den havde erfaret Armeens Nederlag. - Det angives for sikkert: at den Græske Flaade, som har viist sig ved Napoli di Romania, er feilet omkring Cap Matapan, som er det sydligste Forbierg, af Morea, og er allerede seilet Navarino forbi, hvorpaa den tog sin Retning imod Zante. Capudan Pascha laae endnu den 11te August ved Patras uden at have udrettet noget (formodentlig vil han nu i de mørke Efteraarsnætter blive ledsaget hjem af Grækerne med Fakkelskind. Det er vanskeligt at antage, at en saa omstændelig Seiers Efterretning skulde være opdigtet, især da Tausheden fra Constantinopel og i den Østerrigske Jagttager og hvad den Armee tager sig for, som er trængt ind i Livadien, synes at bekræfte det; men det er dog paa den anden Side mærkeligt, at man ikke har fra nogen anden Kilde Efterretning om denne Seier, og at Efterretninger, som man har i Marseille af 29de Juli fra Calamatta i Morea, og altsaa af en meget nyere Datum, ikke melde noget officielt derom, men blot tale om Rygter om heftige Fægtninger, som skulle være forefaldne i Attica. Dog berette de tillige at fordeelagtige Fægtninger for Grækerne ere leverede ved den sydlige Grændse i Thessalien og at Grækerne holde Tricala og andre Steder i Thessalien besatte, og at de true Jannina, hvilket ikke kunde være Tilfældet, naar den Tyrkiske Armee i Livadien ikke var blevet i Forveien slaget. Derimod fortælles, at de Græske civile og militaire Anførere have givet hinanden det Løfte, at de ville tilsidesætte alle Stridigheder forat bekæmpe den fælleds Fiende. Colocotron havde efter sin Udsoning med Præsidenten, overtaget Commanden over den Armee, som var bestemt til at observere Patras. Det skal virkelig have lykkedes denne General at slaae et Tyrkisk Corps ved Calatriva, som var rykket frem fra Patrass, og derpaa siden igien ved Vostizza, da Resten af det vilde indskibe sig paa Bugten ved Lepanto. Af alle Omstændigheder giver det sig tydeligt tilkiende at Tyrkernes Operations Plan imod det indre af Morea er mislykkedes. Grækerne have en stærk Armee staaende paa Halvøen, som naar al Fare er forsvunden for dem, kan rykke frem over Jordiungen, ved Corinth og understøtte Tropperne i Livadien; men det kan dog ikke skee førend Capudan Pascha er afseilet, fordi man frygter for at han skal sætte det Albanesiske Corps i Land, som Jussuf Pascha har hvervet i Epirus. Den Philheleniske Expedition er aldeles mislykket ved deres Anfører, Cephalos Troeløshed, som solgte al deres Krigsredskab paa Hydra og overlod Folkene til deres egen Skjebne. - Fra Constantinopel har man ingen andre Efterretninger end, at Janitschar Aggen holder Roligheden vedlige i denne Stad og udviser. den største Strenghed. Han lod mange af Deeltagerne i den sidste Brand straffe paa Livet, og iblandt dem vare mange Janitschare. Sultanen har i Betragtning af hans Fortienester udnævnet ham til Aga Pascha. Den Plan skal være aftalt med ham og med Jbrahim Pascha, som samler friske Tropper i Asien, at man vil med Magt. sætte den saalænge forønskede Reform med Janitscharerne igiennem og derpaa indføre den Europæiske Krigslugt. – En Tatar har bragt den officielle Efterretning at Freden med Persien er bleven defintig afsluttet den 16de Julii. Ogsaa hedder det, at Lord Strangfort har faaet en Coureer fra sin Regiering, som skal have bragt ham nye Forholds ordrer med Hensyn til Grækerne. – Tilstanden i Fyrstendømmerne Moldau og Volachiet skal være i høi Grad sørgelig. Tyrkerne holde Landet besat og undertrykke Jndvaanerne og især frygter man for at Fyrstendømmerne skulde blive Skuepladsen, for en nye Krig, som synes uundgaaelig Det Engelske Blad Times indeholder følgende Artikler: Fra Madrid har man faaet Efterretninger, som naae til den 27de August og fra Puerto Sta Maria til 25de, hvori der forsikkres, at Kong Ferdinand af Spanien har egenhændigen skrevet et Svar paa Hertugen af Angoulemes Brev, endskiøndt det sandsynligen er blevet ham dicteret af hans Ministere og at det er et af de kraftfuldeste Dokumenter, som under den nærværende, Krig er udgaaet fra denne Kilde. Documentet er meget langt og begynder med den Tiltale. Monseigneur le Duc et mon Cousin og med den Forkyndelse, at Kongen er frie, og dersom hans Frihed har været indskrænket, saa er det først skeet fra den Tid af at en fremmed Magt var rykket ind i hans Distrikt med det angivne Formaal at befrie ham fra hans Lænker. Kongen siger videre. Deres K. H. beklager de Uordener, som finde Sted, hvilke de tilskriver Virkningerne af en Faction og bevidner deres Forlangende at forebygge videre Blodsudgydelse. Deres K. H. Hs. Majestæt Kongen af Frankerige og den Franske Regiering ere allene ansvarlige for det Blod, som allerede er eller endnu kon blive udrydet. Hs. M. yttrer videre, at dersom en Ulykke skulde blive tilføiet Kongen eller den Kongelige Familie, eller dersom det troe Folk i Cadix, som er saa værdig Kongens Opmærksomhed og Deeltagelse skulde komme til at bære de Lidelser, som en forlænget Beleiring nødvendig drager efter sig, saa vilde Kongen af Frankerige, og Hs. K. H. Hertugen komme til at forsvare denne Ulykke for Efterverdenen. J Slutningen af Brevet forekommer et Opraab til England, at det dog ved sin Mellemkomst vil frelse saavel Frankerige som Spanien fra den Elendighed som er opkommen, og hvormed begge blive truede. – Denne Skrivelse blev den 22de August afleveret i det Franske Hovedqvarteer, i Puerto Santa Maria. – Det er vist, at alle Underhandlinger i Cadix, saavel offentlige som private, ere afbrudte, og at alt Haab om Udsoning er forsvundet, saa at Kampen paa Liv og Død er det eneste som bliver tilbage. - Vore Efterretninger fra Puerto Santa Maria naae til den 28de August og indeholde intet meere trøsteligt, og melde kun, at et Engelst Skib er ankommet dertil, og at en Engelsk Commissair er sat iland for at giøre Hertugen sin Opvartning; ogsaa meldes fra London, at Fregatten Active er den 28de August afseilet med forseglede Ordrer fra Plymouth; som det hedder er det bestemt til Cadix. De Franskes Hovedplan gaaer for det første ud paa at bemægtige sig Øen Trocadero, som de Revolutionaire have forskandset overmaade stærk og som forhindrer de Franske fra at løbe ind i den indvendige Havn. De Franske officielle Rapporter indeholde udførlige Efterretninger, ikke om noget Angreb paa Trocadero, men om de store Tilberedelser dertil; til disse hører at AdmiralHamelin er forsynet med 30 Kanonbaade og 10 Bombeskibe; det er mærkeligt, at denne Admiral har taget sin Afsked, som nogle sige fordi han er upasselig; men efter andre Efterretninger formedelst nogle Stridigheder, som ere forefaldne med Engelske Skibe. Admiral des Rotouis har overtaget Commanden, i hans Sted. – Den sidste Franske Moniteur indeholder ingen Krigs Efterretninger; men de private Skrivelser berette: at der hersker Blodgang iblandt Tropperne i Navarra, og at General Conchi er død deraf, ogsaa begynder Febersygdommen at yttre sig i det sydlige Spanien. J Gallizien omsværme endeel Bander, hvor forresten de Franske have besadt Corunna, hvori alle Tropper som hørte til Garnisonen har forenet sig med Morillos Armee paa Camvillo og El Pastor nær som tilligemed 40 andre Officere ere blevne gjorte til Krigsfanger; 500 Franske Saarede ligge i Forrol og Batanzas. De Franske sige at de Constitutionelles Antal i Estramadura ikke er saa betydelig som det var blevet angivet. – Det bekræftes at Riego er ankommen til Mallaga, og at GeneralZayas ikke har villet capitulere, ogsaa siger man at General Ballasteros Forhold er tvivlsomt og at en Stabsofficeer har skrevet: at Vaabenstilstanden er afsluttet under den Betingelse, at dersom ikke de Franske inden den 24de August forlige sig med de Cortes, saa skal Krigen igien begynde; dog benægtes denne Efterretning fra andre Kanter, og Commandanten i Fortet Penos har paa Ballasteros Opfordring underkastet sig. - General Mina har faaet sit Helbred og har igien overtaget Commanden over Armeen. - Marskal Moncey har indleveret en Rapport om en Fægtning, som er forefaldet ved Tarragona, hvorved de Spanske bleve slagne og efterlode 60 Døde paa Valpladsen. De Franske havde derimod kun 5 Døde og 180 Saarede, hvoriblandt 20 vare haardt saarede. Den 20de August viiste sig 10,000 Mand paa Glaciet ved Barcellona, men det var ikke videre end en Revue, som Mina foretog sig. - J London giøre Personer, som kunne være godt underrettede, Væddemaal om, at Regentskabet vil ved Udgangen af denne Maaned blive nødt til at forlade Madrid. - Regentskabet vedbliver at ophæve alle de af de Cortes trufne Foranstaltninger. Decretet om Ophævelsen af Godsherrernes Rettigheder er blevet afskaffet, og alle Geistlige have faaet deres Godser og Eiendomme igien tilbage, dog maae Kiøberne for i Aar blive i Besiddelse af Afgrøden.