Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-02-17
J de Deputeredes Kammer antoges Adressen den 6 de med 213 imod 8 Stemmer. Den er egentlig kun en Omskrivning af Talen. Nogle Medlemmer vilde have havt Portugal omtalt. Ogsaa hævede enkelte Ultras endnu Røsten imod de bevidste Skoleforordninger fra i Fjor, og Hr. Lopine vilde endog have dem reent ophævede; men hans Forslag forkastedes med uhyre Stemmeflerhed. Paa en Jndvending imod Græker=Toget, gav Ministeren Hr. Portalis den trøstelige Forsikring: at den Beskyttelse, Frankerig ydede Grækenland, ikke vil bortfalde, men vedvare, indtil Porten har erkjendt dets Uafhængighed og dets Regjering vundet Fasthed. Jkke heller er endnu noget afgjort om Grækenlands Grændser eller det Foregivende rigtigt, at Regjeringen har samtykt i, at Athen ikke skulde høre til det græske Gebeet." Af de 318 Medlemmer, som deeltog i dette Møde, hørte 85 til venstre Side, 80 til det venstre Centrum, 65 til høire Side og 88 til høire Centrum. Hr. Constant gjendriver den Paastand i offentlige Blade, at det egentlig skulde være begge Siders Centrum, som repræsenterer det oplyste Frankerig, hvori han kun finder en Higen efter at adskille den venstre Side og det venstre Centrum, for at skaffe høire Centrum Overvægten. De to andre Vicepræsidentposter i de Deputeredes Kammer ere nu besatte med de Cambon og Dupont. Til Sekretairer og den saakaldte Adresse-Kommission valgtes af høire og venstre Side og Centrum iflæng, og som Man bemærker, handler den nærværende liberale Majoritet ad lere og meere upartisk i Aar, ved at vælge Mænd af alle Nuancer, end Modpartiet fordum. Det bliver vel ikke heller erkjendt; thi daglig udeblive flere Deputerede af høire Side. Ogsaa have disse søgt at gjøre det suurt nok for Ældste=Præsidenten, Hr. Labbey=Pompieres, og udbrød atter i Latter, da han efter en Stemmesamling fortalte sig og sagde, at Kammeret nu var opløst, istedetfor Mødet ophævet. Han tog imidlertid Afsked i en ziirlig Tale, hvori han spaaede lykkelige Dage for Frankerig, da Kongen og Nationen i Forening ville Friheden, dog apostroferede de afdøde Stiftere, Krigere og Lovgivere, som havde bidraget til at opføre den stolte Bygning. Hr. Royerd Collard gav ham et hjerteligt Haandtryk, idet han besteg Præsidentstolen, og atter anbefalede sig til Forsamlingens Velvillie, da Præsidentens Post blev vanskeligere, altsom den repræsentative Forfatning slog dybere Rødder. Det Ministermøde, hvori hans Udnævnelse skeete, skal iøvrigt have varet saa usæd a vanlig længe, at Hs. Majestæt maatte savne sin Aftens Gudstjeneste, og i Kammeret var Forventningen spændt paa det høieste, inden Man erfarede Udfaldet. Pairskammeret har ogsaa antaget Adresse=Udkastet med ubetydelige Forandringer. J Anledning af den Paragraf, hvori der handledes om Pressefriheden, besteg Fyrst Polignac Talerstolen og aflagde sin politiske Troesbekjendelse, med Ønske at hans Ord maatte gjenlyde udenfor Salen. Høitidelig erklærede han fin Hengivenhed for de af Ludvig VIII tilstaaede Friheder, med Forsikring, at han ikke gruede for de Skrækkebilleder, som satte nogle Gemytter i Bevægelse. Sluttelig beklagede han sig over, at intet officielt Organ var fremstaaet til hans Retfærdiggjørelse imod de forhadte Domme over ham i offentlige Blade. Den 3die havde Fyrsten en lang Privat=Audients hos Hs. Majestæt, og vender snart tilbage til London. Næste Dag præsiderede Hs. Majestæt atter i et Ministerraad, som varede i hele 6 Timer, og hvori skal være handlet om Hr. v. Chateaubriands og Pasquiers Jntrædelse i Ministeriet. - Ved en kongelig Forordning af 1 d. M. ere 60,000 Rd. af Klassen for 1828 indkaldte til Krigstjeneste.