Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-02-25
Fædrelandet. Videnskabelighed. Den i Gaarsavisen omtalte, i Berl. Tid, indrykkede Artikkel betræffende Dr. Kalkar, lyder saaledes: "Fædrelandet No. 65 indeholder et Angreb paa Overlærer Dr. theol. Kalkaar, hvis Jndhold er af den Beskaffenhed, at det maa opvække enhver ædeltænkende Mands Uvillie og opfordre til det alvorligste Gjenmæle. Under Skin af at ville undersøge, om Dr. Kalkar i litterair Henseende er qvalificeret til den ved Lector Wilsters Død ledigblevne Lærerpost ved Sorøe Akademie, forsøger dette Angreb i nogle løst henkastede Pennestrøgpaa Sandhedens Bekostning at berøve Dr. Kalkaar hans hele litteraire Hæder og fremstille hans Characteer i et saa tvetydigt Lys, at det kun kan være dicteret af hans bittreste Uven. Det er ikke Hensigten med disse Linier at ville undersøge Dr. Kalkars Competence til den ledige Lærerpost, den vedkommende Collegium og den høieste Statsmagt vel vil vide rigtigt at vurdere; men Undertegnede, der regner det til en af sit Livs lykkelige Omstændigheder, at han fra sine Ungdomsdage har kunnet tælle den nu saa haardt angrebne Mand til sine nøieste Venner, finder sig ikke alene af sit Venskab, men ogsaa af Sandheden og Retfærdigheden opfordret til at vise baade det Usande og det Uværdige i "Fædrelandets ovennævnte Artikkel. Usandt er det, naar Fædrelandette siger, at Dr. Kalkars Arbeider ikke nyde Anseelse blandt Mænd af Faget. Da det ikke kan antages, at alle Læsere af Dagbladene tillige ere Læsere af lærde Tidsskrifter, vil jeg af de mig bekjendte Recensioner, der, hvad de saa Enkelthederne maatte have at udsætte, dog ere enige i, at tillægge Dr. Kalkar netop de Egenskaber, som Fædrelandet frakjender hans Arbeider, blot anføre følgende Yttringer: Biskop Mynster siger i Dansk Ugeskrift 2 B. Pag. 53 om Rs Skrift om det lærde Skolevæsen at det ved den Kyndighed, Tænksomhed og levende Jnteresse, der udtaler sig deri, ikke blot anbefaler sin Forfatter, men ogsaa er velskikket til at skaffe de bemærkninger, det indeholder, Jndgang." Provst Engelbreth siger i Dansk Litter. Tid. for 1834 Nr. 11 i Recensionen over Kis philosophiske Doctordisputats: at Forfatteren fortjener Tak, fordi han blandt Fædrelandets hebraiske Sprogkyndige har valgt, denne herlige Sang til Gjenstand for sin lærde Undersøgelse paa en Maade, der giver et offentligt hæderligt Vidnesbyrd om hans store Dygtighed til at være Fortolker af det S. T. Arbeidet vidner om "Forfatterens sunde exegetiske Tact og Smag;" at Forfatteren ikke blindthen underkaster sig berømte Navnes Autoritet, men, som Dissertationen klart lægger for Dagen, gaaer frem med selvstændig Prøvelse og oftere gaaer sin egen Vei. "At dette er Tilfældet, vil enhver kyndig Læser let overbevise sig om. Om samme Arbeide siger Prof. Henrichsen i Maanedskr. f. Litt. 14 B. Pag. 26: "at det er et nyt og meget agtværdigt Bidrag til denne vanskelige Sangs Oplysning; og Pag. 43: "den egentlige Commentar vidner om Forfatterens fortrolige Bekjendtskab med det hebraiske Sprog, om megen Lærdom og ikke ringe Skarpsindighed. Forgjængeres Arbeider ere i det Hele benyttede med skjønsomt Udvalg, dog har Forfatteren ikke ladet sig nøie med at anføre sine Forgjængeres Meninger, men har underkastet dem en nøiagtig Prøvelse og, uden at lade sig blænde af glimrende Navne, valgt den Mening, som han antog for at være understøttet af de vægtigste Grunde &c." Om samme Arbeide siger Evald i Gött. gelebr. Anzeig. 1834 Pag. 1258. "Es ist auch wirchlich eins der schwersten, Stücke A. T. und auch obige Schrifft, welche einen neuen, Versuch wagt das Schwere zu erleichtern, ist als fühner, aber redlicher Versuch willkommen. Der Verfasser har gute Kenntnisse zu der Aufgabe mitgebracht &c. J Hall.