Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-12-19
Et Kompagni Jægere er den 11te pludselig brudt op fra Ekkernførde til Flensborg for at kne de derværende Dansksindede, der efter Garnisonens Afmarch til Rensborg atter hævede Hovedet. A. Harbon, der i den oprørske Regering beklæder en Post som Kultusminister, og som saadan har alt, hvad der hører til Undervisningens, den aandelige og politiske Dannelses Fremme, under sin Bestyrelse, er født i Kbhavn, hvor hans Fader var Embedsmand og ligeledes en danskfødt Mand. Aar 1926 blev han Student ved Kbhavns Universitet; Aaret efter tog han anden Examen, hvorefter han reiste udenlands. J en ung Alder benaadede vor sidstafdøde Konge ham med den høie Post som Medlem af Regeringsraadet, sandsynlig i den Hensigt, at han, som dansk Mand, skulde indvirke paa Stemningen og bringe de slev-holst. Fanatikere til Fornuft. J 1847 udnævntes han til R. af D. Men aldrig saasnart havde Fjenden besat det sydlige Jylland, førend Harbon, i den oprørske Regerings Navn, bereiste det nordlige Slesvig for at overtale de danske Embedsmænd til at fornegte den til Kongen af Danmark aflagte Eed. Og nu staaer han endog i Fjendens Række som en af dens Hovedmænd, Ribe. Af et Øjnvidne have vi modtaget følgende Meddelelse om det mellem de slesvigholstenske Dragoner og Beboerne i Reisby forefaldne: Torsdagen den 7. Decbr. om Middagen ankom til Reisby i Nordslesvig 7 slesvigholstenske Dragoner tilligemed 2 Kontrollører, af hvilke de sidstnævnte tilligemed en Dragon indkvarterede sig i den danske Kro, medens de øvrige toge ind i den anden. Efter omtrent en Times Forløb forsamledes de alle ved den danske Kro og vilde forlade Byen igien; men imedens de der holdt reisefærdige, tiltalede en af Dragonerne en tilstedeværende Bondekarl i det tydske Sprog. Da denne ikke forstod dette, sagde han til Dragonen: "Du skulde tale dansk, saa kunde jeg svare Dig!" Derover blev denne forbittret og satte strax efter Karlen for at ride ham under, hvorfor han søgte Tilflugt i en uærliggende Have, hvorhen han forfulgtes af 2 Dragoner. Da Karlen var kommen over Havediget, vilde ogsaa den ene Dragon sætte over samme, og da dette ikke lykkedes, sprængte han igjennem et Gjerde (hvilket naturligvis derved ødelagdes) ind i Haven; men imidlertid havde Karlen vundet et saa godt Forspring, at han lykkelig undkom. Forskrækket ved dette Syn iler Karlens Fader til og tiltaler de 2 Dragoner: "J maae skamme Eder ved saadanne Gierninger; han har jo slet ikke talet Eder noget for nær. Strax vilde den ene Dragon ride Faderen under; men denne tog Hesten i Tøilen, hvorpaa Dragonen greb ham i Skulderen. Nu ilede en ældre Søn til, og da han saae den Behandling, hans Fader maatte lide, sagde han til Dragonen; Ham skal Du lade gaae. Endnu mere opbragt gav Dragonen Faderen fri, og vilde ride Sønnen under; men denne greb ligeledes Hesten i Tøilen, hvorpaa Dragonen vendte Hesten fra ham. J det samme trak han Sabelen, og lod som han vilde hugge til Karlen; men denne stod rolig og sagde: "Slaa Du kun til, jeg viger ikke et Skridt, Dragonen huggede ham ogsaa tværs over Albuen, saa Blodet løb ned ad Armen. Under al denne Spektakkel forholdt de 4re Dragoner sig ganske ordentlige og opfordrede endogsaa flere Gange de øvrige til at forholde sig rolige og blot drage ganske fredeligt bort, da de jo dog ikke havde lidt nogen Fornærmelse. Disse ere droge ogsaa fredeligt bort og imidlertid begyndte man at ringe med Kirkeklokkerne, hvorpaa ogsaa de øvrige 3 i fuldt Firspring ilede ud af Byen, forfulgte af Piben, Geværknalden og Forbittrelses raab. Hvad Dragonernes Ærinde her til Byen egentlig var, veed man ikke. Jaftes kom hertil som Overløber en slesvigholstensk Dragon med sin Hest fra Gram. Fra Slesvigs Østkyst flygte nu de fra den danske Armee hjem permitterede Slesvigere skarevis til Jylland for ikke at blive pressede af Oprørerne.