Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-03-03
Da Franzos, ikke ere saa stærke i Tyrol, som i Friaul og i Kirkestaten, saa synes deres Hensigt for det første mere at være, at holde Øie med end at indtage det tydske Tyrol, da Landet desuden er af Naturen meget befæstet, og Østerrigerne daglig blive stærkere ved Salurne. Alligevel skulle de have den Plan, at vinde Passet fra Friaul imod Brixen, og paa denne Maade at gaae Bogen omkring. Denne Plan, torde dog maaskee, formedelst den veløse skrækkelige Biergstrækne, være undførlig for enhver anden, end Buonaparte Venetianske Friaul: - - Langt fra, at Franz, skulde have været i Græz kun en Snees Mile fra Vien (som en vis Avis troede at maatte gravitætisk forsikre, efter en i to tydske Tidender indsneget komisk Trykfeil ) - langt fra at de allerede for flere Postdage siden skulde have været i Græz, ere de endnu, saavidt nemlig Efterr gaae, ikke i Görtz, ja ifølge Breve fra Trevise d. 7 og fra Vien d. 18, endnu ei engang i Udine (over trosindstive Mile fra Vien) Massena og Angereau skulde have vildet gaae over PlavaFloden med deres Tropper, men et stærkt kes. Korps skal ved Forsøget paa at slaae en Broe over Floden, have drevet dem tilb. med stort Tab, og forstyrret deres Pontons. Herpaa skulle mange Vogne med saarede Franzoser være bragte til Trevise. Ogsaa ved Stæderne Feltri og Cadore (paa den Tyroler=Grændse - det første kuns 5 Mile fra Bassano skulle Franzos. d. 8 Febr. være tilbageslagne. Men disse Efterr. behøve nok Bekræft. Saa meget er vist, at Østerr., som nu igien have nærmet sig deres Sentralpunkt meere, daglig erholde anseelige Forstærkn. Alvinzys Korps skal allerede igien være voxen til 30,000 M. Hans Hovedqver i Udine; hans Forpaster gaae lige til Motta, næst ved Treviso. C. H. Karl skal ligeledes befinde sig i Udine, og af Keiseren være overdraget, strængt at undersøge de ved den øster, italienske Armee i al Fald forefaldne Feiler, og efter befindende uddeele Straf og Belønning. Efter den Hamb. Nye Tidende skal han ogsaa virkelig have funden, den ganske Generalst busuelig, og erklæret: "at han be klaaede Armeen, at den ikke havde havt bedre Anførere. Efter ovenm. at slutte, er nu ogsaa den i Franks. Breve af 18de (Hamb. Korrespond. No. 31) udbredte, og i vor res sidste Avis som uvis optagne Efterretn.: at Franzos havde bemægtiget sig de Venetianske Grændse Fæstn. Uding- og Palmonusvar at ansee for ugrundet. Da imidlerrialle officielle Beretn, over alle disse Tildragelser mangle, saa maae man af Tiden vente nærmere Oplysning. Venedig skal, som man vil forsikre i Vien, have opstillet en anseelig Søemagt ved den saa kaldte Lido (2 Mile fra Venedig, ved Øen Malomocco, hvor der er et Fort til Havnens Beskyttelse) og have draget 10,000 Dalmatier, til Staden. - De 4,000 Darmstædter, som laae i Krain, ere allerede stødte til Alvinzys Armee. Mantua: - - Franzos, have først den 5 Febr. besat Citadellet for Mantun, og for det første kuns ladet rykke, til 400 M. i Staden, hvori hersker den yderste Elendighed. Den er fuld af ubegravede Liig, og den frie Passage blev forbudt saa længe, til alt er renset. Ogsaa i Søen for Mantug ere kastede mange Liig, og man opbød alt, for at afværge, smits. Sygdomme. Garnis, skal ved Sygdomme, Hunger og Strabatzer være smeltet til 12,000 Mk. - Feldtmarskab, Vurmer har først i Spidsen for 1200 Md. med 2 Kan og 6 Vogne forladt Fæstningen. Og saaledes kom denne Feldtherre - (der, som en vis Avis, hvilken stedse gjorde sig det til en Lov, at haane den gl. Mand og hans graae Haar, i forrige Efteraar forsikrede, som Anfører for en god katolsk Armee, liig en arm Siel i Skiersilden, skal have ventet paa Forløsning) med al Ære derfra, uden at han, efter en Spaadom i samme Avis, er bleven ført som et Vidunder (1) til Paris. Efter Noupelles politiques har han den nær v. Regierings Retfærdighed og moderate Grundsætninligger, ligesom Buonapartes Ædelmodighed og billighed at takke for, at han ikke blev betragtet og behandlet som Emigrant (Vurmser er en Elsatzer fra Hagenau). Og saaledes har man da ogsaa i disse Aviser - medens man aldrig anderledes end med Latter berørte de eventyrlige Heltegierninger, som de fabelagtige Bogner= og Viener=Breve, paadigtede ham - troet, at maatte lade den gl. Mand (see, No. 16) vederfare fortient Retfærdighed, saasnart Talen, var om ham selv og hans standhaftige Forsvar, uden at man just desaarsag har villet affektere, at vise en god Side, eller har søgt at opnaae noget andet Øiemmeed, end det - at være sand og konseqvent, og ikke at forvirre Læsernes Dom. - -¬