Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-11-24
Vi ville begynde vor Fortælling med en fredelig Efterretning. Der meldes fra Stuttgard, at den Russiske Storfyrste Michael agter at formæle se med Princesse Friderikke, en Datter af Prinsen Poul af Würtemberg; saaledes slynge det Russiske Hofs Familie Forbindelser sig stedse dybere ind det Europæiske Vestland; Würtemberg og Baden; Nederlandene og Preussen ere allerede indfattede i denne ophøiede Klæde. Storfyrste Nicolaus, som en Tid lang har opholdet sig ved sin Svigerfaders Hof, og siden i Willna, har den 10de October om Aftenen forladt denne Stad og begivet sig til Petersborg. – J Journal de Paris læses følgende: Correspondencen imellem Hofferne i St. Petersborg og Berlin er i fuld Gang; man forsikkrer, at den fuldkomneste Overeenstemmelse om de Tyrkiske Anliggender finder Sted imellem dem. Keiseren har været overmaade beskiæftiget siden han er kommen tilbage fra Witepsk og arbeider hyppigt med sine Ministre. Fleere Coureerer vare sendte efter hinanden til Hovedqvarteeret for de Armeer, som staae paa Krigsfod og til Gouverneurerne for de sydlige Provinser. Keiseren har hidindtil paastaaet, at alle hans Fordringer til Porten skulle ubetinget opfyldes, hvilken igien paa sin Side søger at undgaae Præstationen af en ubetinget Garantie, uagtet de Engelske og Østerrigske Forestillinger. Coureerverlinger ere derfore overmaade hyppige og igiennem Augsburg passerede for kort Tid siden to Franske Coureerer paa een Dag, som ilede til Petersborg. Hans Majestæt den Russiske Keiser havde dengang, da han var i Vitepsk, strax efter Revsen givet befaling til at den Russiske Armee skulde forblive paa Krigsfod, og være beredt til at marschere paa det første Signal. Handelsbreve melde: at de Russiske Tropper, som kantonere i Ukraine skulle have faaet Ordre til i Jilmarscher at rykke frem til Pruth; men den Keiserlige Garde forbliver i sine Kantoneringer, og fra Odessa meldes: at de Russiske Tropper i Bessarabien under Generalerne Vitgenstein og Miloradovitsch C mand, have rykket deres Forposter frem lige tæt til Pruth. Et Corps af 1200 Grækere staaer i Bessarabien ved Kiøschenew og venter paa bedre Tider. Den Russiske Keiser stal paa sin Reise til Armeen være bleven modtaget af den med en lydelig Opfordring til Krig, Folket havde forlangt den; Munkene vare gaaede ud af deres Klostere for at udtale Religionens Fordringer til Monarken. Armeen havde yttret den meest brændende Krigslyst ved Synet af deres ophøiede Souperain. En almindelig Enthusiasme har bemægtiget sig alle Gemytter og Nationen har lagt en Stemning for Dagen, som eengang antændte alle christelige Hierter. – 60,000 Asiatiske Tropper ere opstillerede af Porten i Moldau og Vallachiet og den Armee, som den har forsamlet ved Pruth er meget betydelig. – Om den nordiske Politik beretter den Franske Moniteur, i Form af en Skrivelse fra Christiania af 15de October, at alle de Rygter, som man har havt om, at Kongen af Sverrig vilde ophæve den Norske Constitution, at skarpe Patroner vare uddeelte til Øvelses-Tropperne, om en Duel imellem en Norsk og Svensk Officeer, om den Russiske Gesandts Mellemkomst o. s. v. ere aldeles ugrundede; men om denne sidste Punkt hedder det at det er authentisk bekiendt, at General von Suchtelens Reise havde Hensyn til de Tyrkiske Anliggender hvorom Keiseren ønskede, at Kongen skulde underrettes i Forhold til som Begivenhederne havde udviklet sig. Vi vide ogsaa hedder det videre, at det var udtrykkelig overdraget denne Minister at bevidne Kongen Keiserens Tilfredshed med de Beviser paa Venskab og Deeltagelse, som den Svenske Norske Gesandt i Constantinopel havde givet Baron v. Stroganoff – Vende vi vore Blikke fra den nordøstlige til den sydostlige Politik, saa modtage vi fra Neapel den paafaldende Efterretning: at den Østerrigske General Frimont har gjort den Neapolitanske Regiering det vigtige Forslag, at den Østerrigske Armee i Neapel skal formindskes indtil 30000 Mand Mand, og at den Østerrigske Regiering vil selv paatage sig at levere den fornødne Munition og Provision til den imod at Kongen af Neapel skal betale aarligen 4 Millioner Dukater, i 10 Aar. Dette Forslag har Kongen antaget og den Russiske Minister Grev Orlof er derpaa afreist til Wien. Denne Efterretning er saameget mere paafaldende, som man har Efterretninger fra Jtalien, som vise hvor nødvendigt det er, at de Østerrigske Tropper forblive der i Landet i et stort Antal, thi ifølge de nyeste Jtalienske Beretninger ligge de Østerrigske Tropper i en bestandig Kamp med Røverne eller Guerillerne i Kongeriget Neapel. og især i Calabrien. – Den Preussiske Statstidende beretter nu ogsaa, at de Østerrigske Reserve Tropper, som stode opstillede paa Grændserne imelom Østerrig og Preussen, ere alle afmarscherede til Ungarn. - Til den Østerrigske Politik synes den Bayerske at slutte sig. Man veed at Kongen af Bayern har forbudt Professor Thierich at indsamle Gaver til Grækerne og der læses nu fra München under 15de November følgende vigtige Betragtninger: "Privat-Breve fra Warschau og St. Petersborg paastaae vedvarende, at Rusland har vægret ved at modtage Jndbydelsen til en Congres Dersom imidlertid Rusland ikke skulde finde en saadan Congres at være et hensigtsmæssigt Middel saa troer man dog, at Første Metternich vil, foranstalte en saadan iblandt de Tydske Forbundstater og hvori England vil tage Deel med Hensyn til Hannover. Under denne Form kan Rusland ikke betragte denne Forholdsregel, som tienende til at forstyrre Enigheden imellen Magterne. Ogsaa er Forbundet imellem de store Magter ingenlunde opløst, som nogle Venner af Ufredsynes at troe. Dette Forbund var sluttet for at sikkre Fyrsternes Rettigheder imod de revolutionaire Parthiers Angreb, for dette Formaal bestaaer Forbundet nu ligesom tilforn. Men dersom Begivenhedernes Gang skulde medføre nye Forhold for Staterne, som for nærværende Tid er Tilfældet med Hensyn til de Græske Anliggender og dersom disse Forhold skulle berøre andre Formaal end de ovenfor omtalte, saa kunde disse ikke bedømmes efter hiint Forbunds Grundsætninger. Magterne ere altid enige imod deres fælleds Fiender; men der gives andre vigtige Hensyn i den politiske Verden, som ikke have noget tilfælleds med disse Fiender. Saaledes ere forskiellige Meninger muelige imellem de forskiellige Cabinetter uden at det revolutionaire Partie kan vente deraf nogen gunstige Forandring for sin Sag. J ethvert Tilfælde vil Østerrig holde Roligheden opret i Middel-Europa. J Norden af Tydskland kan det derved giøre Regning paa en kraftig Understøttelse af Preussen, i Syden af Baiern. Vi, hedder det fra München, ere nøiere forbunden med Østerrig endnogen sinde tilforn. – Man taler nu om i Wien, at en Congres skal holdes der til Foraaret. – Man vil vide fra en fikker Haand, at den Russiske Gesandt Greve von Lieven har ved sit Ophold i Hannover, ikke havt nogen anden Commission end at complimenrere Hs. Majestæt Kongen af England ved sin Antomst dertil, og han har ingen Deel taget i de Forhandlinger, som kunne have fundet Sted imellem Fyrsten af Metternich og Marqvien af Londondery.