Berlingske Tidende, 1756-01-02
Til Moscau stiftet blev et Ugiversitet, Det Riges mægtige og store Keyserinde Til Engelsk Tieneske har mange Folk udseet. Fra Sverrig lidet Nyt men meget godt dog skrives, Som er at Handelen og Videnskaberne Med største Omhu til den høyest Spidse drives. Men holt min Læser, nu vil vi til Danmark see. En Salomon vi der paa Thronen for os finde Hvis Mildhed, Kierlighed, samt Viisdom og Forstand, En andet kan end hver en Undersaat forbinde Til ald den Kierlighed, en Konge ønske kan. Nye Kirker, legges an Academiet bliver Med brave lærde Mænd forsynet; alting gaar Heel vel; thi Herrens Frygt er Hiulet, som det driver, Og som i Kongens Sind og Hierte skrevet staaer. Jndsniger Misbrug sig paa en og anden Maade, Han som en Fader strax ald kierlig Anstalt giør, Og lader Bod paa ald Uordentlighed raade, Saa alting bringes i den Gang, som det sig bør. De militairske maa nu hist nu her campere, At Riget være kan i beste Forsvars Stand. Om nogen Fiendtlighed mod samme vil tentere Da exercered Folk ham Spidsen byde kan. Min kjære Læsere lad os da Himlen yde Al Tak for en saa viis Regent, vi af den fik I Hannem Gid han maa en Nestors Alder nyde, Gud giør bestandig vel mod Femte FRIDERHCH. Gid al Velsignelse maa Landets Moder fryde Vor dyre Dannebod, Gid Hun her mange Aar. Maa krones med hvad got, som Himlen veed at yde, Og siden Kronen faae, som ingen Tid forgaar. Monarchens Moder vi vor Herre selv befale, Han al Velsignelse paa Hende gode ned: Naar hendes Lives Soel, gid sildig, skal neddale, Gid Hun annammes da til ævig Fryd og Fred, Vor Cronprinz Christian, vor Lyst, vor Liv vor Glæde Gud selv raadfør og leed, saa han bestandig maa J sin Hr. Faders og Forfædres Fodsportræde, Det hver en Undersaat med Tak skal skiønne paaVor gandske Konge-Slægt ogode Gud bevare Fra alt det, som har Navn af en og skade kan Lad hver i sær mod sig din Kierlighed erfare, Saa fremmes Rigets Tarv, saa glædes alle Mand. Giv Raad til Kongens Raad, saa veed de best at raade, Saa skeer din Villie, saa fremmes alles Gavn, Saa skeer og alt det, som er Rigerne til Baade, Og hver en Undersaat skal prise da dit Navn. Giv Lærere, som kan og vil din Hiord ret lære Lad Enighedens Baand blant Hiorden have Sted Lad hver, som hør dit Ord, de rette Frugter bære Din Ære det angaar, og deres Sallighed. Hver Øvrigheds Person, som Retten skal handhæve Giv Lyst og Lykke til at fremme Ret og Skiel Saaledes, at naar du vil Regnskab af dem kræve De den da giøre kan, saa de kan lønnes vel Udrust enhver, som skal for Kongens Lande stride, Med Troskab Styrke, Mod og megen Tapperhed, At Kongen ey paa dem forgiæves skulde lide, Om nogen øvede mod Hannem Fiendtlighed. Lad Himlen give Regn, lad Jorden Frugter bære J det og fleere Aar, lad lykkes Handelen, Med de Søefarende du selv om Borde være, Vær med naar de gaaer bort og før dem Hiem igien. Krig, Dyr=Tid, Hunger, Pest, i Naade du afvende, Lyksalig giør enhver udi sit Kald og Stand, Giv Leylighed at hver, naar dette Aar har Ende, For ny Lyksalighed dig atter prise kan. Bliv gunstig Læser ved at ynde disse Blade Syv Faderløse, som ved dem har Livs Ophold, Skal derfor takke dig, og aldrig efterlade At bede Herren dig vil lønne Tusindfold, Jeg maa nu bryde af; thi Posten alt er kommen, Og altsaa hindrer mig at skrive længere. Jeg venter, at han har en heel Deel Nyt i Lommen, Og hvad han haver skal vi straxen faae at see.