Berlingske Tidende, 1836-01-06
Under 14de Juli og 1ste August 1738 bleve ligelesees oprettede flere saakaldte Oconomi- og Comterce-Collegier i Hertugdømmene, som først for faa har siden aldeles have ophørt at existere, ef trat dog deres Virksomhed allerede i længere Tid saavde været ubetydelig. 4) Endelig ere alle Communalbestyrelser i Sognene dog allerede nu indrettede saaledes, at nogle af dem, som bære Byrderne, ogsaa deeltage i Bestyrelsen, og hvis man kunde ønske en forbedret Organisation, saa er den nærværende dog altid langt bedre end den Central-Bestyrelse, hvorved Amternes Anliggender regjeres, uden al Deeltagelse af Communen, hvortil endnu kommer, at de mindre Communal-Anliggender stedse ere Amtets Control undergivne, hvorimod Amtets Communalvæsen bestyres, uden at nogen anden Control med Hensyn til disse finder Sted, end den af de fjerne og ofte langsomt arbeidende Collegier, hvorfor det er meget at ønske, at disse Bestyrelser fik en saadan Organisation og en saadan Offentlighed, som kunde være Borgen for, at anden Control kan ansees for temmelig overflødig. Forslaget gaaer altsaa ud paa, at sætte ved Siden af Amtmanden et Communalraad, som med ham skulde bestyre, hvad Amtmanden hidtil for det meste bestyrede ene, og man kunde vel ansee det for overflødigt at anføre flere Motiver, hvorfor denne Proposition fremsættes, da den almindelige Stemme, ikke blot i Danmark, men ogsaa i Preussen og de fleste tydske Lande saa Kaa velsom i Norge og selv i Sverrig, har udtale det, hvor gavnligt det vilde være for Statens borgerlige og oconomiske Udvikling, om Communerne fik mere Jndflydelse paa Bestyrelsen af deres Communal-Anliggender, end Centralisations-Systemet, som i en Række af Aar blev herskende i de fleste Lande, vil indrømme. – Udførligen at forklare alle de Fordele, som man i disse Lande love sig deraf, synes ikke meere at være nødvendigt, da man vel tør antage dem for at være bekjendte nok, og jeg indskrænker mig da til at gjøre opmærksom paa de særlige Omstændigheder, som med Hensyn til den i Danmark indførte Bestyrelsesmaade tale for et Amts-Communalraads Jndførelse. Jeg tillader mig derfor at henvise paa den Mængde af Forretninger af meget forskjellig Natur, som hos os ere overdragne Amtmændene, og paa den Mangel af practisk Duelighed til at kunne varetage dem alle, som man, efter Forberedelses veien, i Almindelighed maa forudsætte hos de Mænd, som udnævnes dertil." Varene Amtmandsembedet, som ved Souverainitetens Jndførelse traadte istedet for Lehnsmændene, i Begyndelsen ikkun indskrænket til Bestyrelsen af de Kongelige Godser, saa viser dog den i Fogtmanns Rescriptsamling aftrykte Jnstrue for en Amtmand af 5te Januar 1722, at deres Embedsmyndighed allerede dengang var meget udvidet, og at dette siden den Tid endnu mere er skeet, er for Alle vitterligen. Conferentsraad Mandix sagde 1813 i hans Landvæsensret 1ste Bind Side 82: "Man kan i Almindelighed sige, at Amtmandsembedets Virkekreds strækker sig til de samme Gjenstande for deres Amt, som Collegiernes for hele Riget; og denne Yttring er i de senere 2 Aar vist ikke bleven mindre sand. Det vil neppe negtes af Nogen, at mange Forretninger, og dertil Forretninger af meget forskjellig Natur, ere paalagte denne Embedsmand. Naar bemeldte Conferentsraad Mandix paa 27 Sider anfører Amtmandens Forretninger, saa ere dog mange af disse ikkun meget kort antydede, ved Henviisning til Anordningerne, hvor de findes anførte, og mange ere senere tilkomne, hvorom man kan overbevise sig ved at opslaae Side 282 i det i Aaret 1829 udkomne Tillæg til bemeldte Conferentsraad Mandix's Landvæsensrer. Denne Forøgelse af Forretninger har gjort et betydeligt Contoirhold nødvendigt, især da, ifølge Placat af 21de Juni 1794, de da værende 24 Amtmandskaber bleve fordeelte i 17 Amter, og Amtmandens Virkekreds altsaa blev udvidet til et større Areal. Tilføies nu den tiltagende Folkemængde, vel ogsaa den større Bevægelighed, der finder Sted hos en mere oplyst Almueklasse, og endeligen at ogsaa Kjøbstæderne ere lagte under Amtmanden; saa kan man ikke undre sig over, at der kræves en Lovkundskab, en Kundskab til Communalvidenskaberne og en Bestyrelses for at tilfredsstille alle Fordringer, Duelighed. som kunne gjøres til denne høie Post, som til faa andre Poster i Landet ere fornødne. Sammenligne vi dermed den Skole, som de Mænd, tilhvilke disse høie Poster betroes, i Almindelighed gjennemgaae, saa kunne vi ei negte, at de Kundskaber, som indsamles til den juridiske EmbedsFramen, ikkun kunne være dem til liden directe Nytte, og at en Plads som Auscultant i et Collegium ei heller kan forberede dem til de oconomiske Forretninger og til mangfoldige andre administrative Forretninger, som paaligge dem. Vi have derfor snarere Grund til at undre os over, at Amtmands-Embedets Bestyrelse ikke oftere giver Anledning til Klage over Standsning i Forretningernes Gang og en for Amtets Beboere iøinefaldende Mangel paa Duelighed, end at vi skulle undre os over, at denne Embedstyrelse ei til alle Tider svarer til de Forventninger, som man, ifølge vor Lovgivning, kunde have Men da Anordningerne have paalagt Amtmanden en saadan Masse af saa forskjellige Forretninger, saa maae vi ønske, at disse ikke fremdeles blive anbetroede een eneste Mands Virkekraft alene, ligesom ogsaa den store Embedsmyndighed, som saaledes nu anbetroes en Mand, der dog naar han første Gang tiltræder dette Embede, ikke endnu har havt Leilighed til at vise sin Forretnings Duelighed, indeholder en stor Fristelse, som man ikke burde ønske en ung Mand, udsat for i det Øieblik, da han første Gang betræder Embedsbanen. Man kan derfor ei negte, at mange Grunde tale for, at de i Almindelighed som gavnligen anerkjendte CommunalJndretninger allerførst maatte finde deres Anvendelse paa det hos os saa meget omfattende og for al nærmere Control befriede Amtmands Embede. "De høikongelige Collegier have uden Tvivl selver kjendt, at en Forandring med Hensyn til Amtmands Embedet var ønskeligt. Til denne Formodning lede i det mindste de Visitationsreiser, som af enkelte Medlemmer af det høikongelige danske Cancelli i sin Tid bleve foranstaltede i de fleste Amter i Landet, saavelsom det i Aaret 1834 foranstaltede Eftersyn af de forskjellige Amtsforvalteres Kasser, som dog nærmest staae under Amtmandens Tilsyn." Vikunne derfor vel antage det for tilstrækkeligen motiveret, naar Forslaget om et Amts-Communalraads Oprettelse forelægges, der vist vilde være en stor Hjelp for den begyndende Amtmand, som om han end havde foruden alle fornødne Kundskaber tillige den fuldkomneste Forretnings Routine, dog umuligen kan have de saa vigtige Localkundskaber til det Amt, hvortil han kaldes, hvis Mangel hvert Øieblik maa være følelig for ham. Forefinder han derimod et Amtsraad, saa kan han stole paa dettes Medlemmers Localkundskaber, og vil desuden ved dem allerlettest blive orienteret i en Mængde Forretninger, som ellers vilde gjøre det nødvendigt for ham, at studere mange ældre Acter igjennem, eller ogsaa nøde ham tilat antage Formandens Fuldmægtig, og saaledes at gaae paa en Krykke, hvorved han sættes i en Afhængighed, som for selvstændige Mænd maa være saare ubehagelig. Skulde derfor dette Amtsraad ogsaa, som en Jndskrænkning i Embedsmyndigheden, have noget Ubehageligt for en Mand, som er bleven vant til den med Amtmands saa vil den for Embedet forbundne Myndighed nuftige Amtmand dog sætte Priis paa, at han derved befries fra et Ansvar, som kan gaae over den Dueligstes Kræfter, naar uheldige Omstændigheder støde sammen, ligesom han ogsaa burde sætte Priis paa (ligesom Hans Majestæt ved at anordne Provindsialstænderne), at han nu over alle Amtets Anliggender vil blive oplyst, ske alene ved de Beretninger, som meddeles ham Amtets Embedsmænd, men ogsaa ved de af miøbeboerne dertil udvalgte Mænd, som udføre Communalraadet, hvilke i alle Tilfælde gaae være fuldkommen saa duelige til at bedømde Amtets Anliggender, som de Deputerede i tænderforsamlingerne kunne være det til at be me Landets Anliggender. Naar jeg saaledes vover at antage, at Opret sen af et Amts Communalraad bør fremmes est, og er langt vigtigere end en forbedret Ornisation af de mindre Communal-Anliggensers Bestyrelse, stemmer jeg ganske overeens med en Betænkning, som Odelsthinget i vort Nabo sige Norge under 22de Juli 1833 har afgivet er den Kongelige Proposition, angaaende Formandskaberne, som Sagen der kaldes; thi det hedder deri (Side 1081) saaledes: "Committeens PluFalitet maa, i Overensstemmelse med hvad der sidstnævnte Jndstilling er anført, antage, at da Landdistricternes vigtigste Communeudgifter ikke falde specielt paa Præstegieldene, men fordeles paa hele Amtet, vilde en Lov om For mandskaber paa Landet savne den tilbørlige Fuldstændighed, naar den ikke indeholdt Forskrifter om en Repræsentation for hver Amts Commune, som kan undersøge deslige Udgifters Lovedholdighed o. s. v., ja man troer endog, at den Control, et saadant Amtsformandskab tilveiebringer, just er det, som hovedsageligen maatte ønskes, og at det Gavn, Formandskaber paa Landet iøvrigt kunne medføre, er af langt mindre Vigtighed. "Det paaligger mig nu nærmere at udvikle: 1) hvorledes dette Amts-Communalraad skulde organiseres og 2) hvilken Virkekreds det skulde have Angaaende Organisationen af Amts-Communalraadet da troer jeg, at den ledende Grundsætning, saavel ved denne som ved enhver anden Communalbestyrelses Organisation, bør være, at man bør søge at opvække en større Jnteresse for Almeenvellet og for den sande Patriotismus, som har sin Glæde i at gavne Medborgerne, og allermest dem, med hvilke man staaer i nærmeste Forbindelse. Er saaledes Fremkaldelsen af et høiere Borgerliv, af en meere levende Deeltagelse i Alt, hvad der kan gavne Samfundet eller dog en større Deel deraf, Hensigten, saa maaCommunalraadet være valgt af Communen og ikkun fungere en vis Tid og efter nogle Aars Forløb afløses af andre Medlemmer, saafremt ikke en meere end sædvanlig Tillid igjen skulde foranledige disses Valg af det fratrædende Medlem. Skal nu derhos Communalbestyrelsen, efter det Vink, som er givet i 6, staae i Forordningen af 28de Mai 1831 Forbindelse med Provindsialstænderne, saa maaman vel antage, at alle de Valgbare i Amtet, baade Godseierne og de Valgbare iblandt de mindre Jordbrugsbesiddere, burde ansees at være baade valgberettigede og valgbare med Hensyn til Amts-Communalraadet. At give Valgreet til Flere med Hensyn til Amts-Communalraadet vilde gjøre Valgene vanskeligere, hvilket ved disse Valg, som oftere ville blive gjentagne end Valg til Stænderne, ei var ønskeligt. "Spørgsmaalet vilde nu opstaae: skal hver Valg klasse vælge særskilt som ved Valgene for Provindsialstænderne? Det vilde vistnok være glædeligt, om man turde antage, at de Valgberettigede, uden Hensyn til Stænder, vilde vælge de Mænd til Medlemmer af Amts-Communalraadet, som de erkjendte for de dueligste iblandt Amtets Beboere, men da man ei kan stole paa dette idegle Kjærlighedsforhold, og det ligger i den menneskelige Natur at have mest Tillid til sine Ligemænd, og da det desuden ofte kommer an paa Kundskab om locale Forhold, som Enhver bedste kjender, forsaavidt de angaae den Valgklasse hvortil han hører, saa foreslaaes: at Sæde, gaardseierne i hvert Amt, hvor Summen af Sædegaardenes Hartkorn udgjør de 2/3 Dele af Amtets Hartkorn, maatte vælge fire Medlemmer af deres Valgklasse, og de Valgbare af de mindre Grundeiere i Amtet ligeledes fire Medlemmer ogderes Valgklasse til Communalraadet, hvilke Medlemmer, i Forening med Amtmanden, vilde danne hele Amts-Communalraadet. Udgjorde Sædegaardenes Hartkorn derimod ikke 2/3 Deele af Amtets Hartkorn, saa burde Antallet af de Medlemmer af Amts-Communalraadet, som Sædegaardseierne vælge, aftage forholdsviis, og Antallet af de Medlemmer, som vælges af de mindre Grundeiere i samme Forhold tiltage. J overordentlige Tilfælde burde dog, foruden de valgte Medlemmer, endnu saadanne Mænd tiltræde Amtsraadet, som have specielle Kundskaber til de specielle Gjenstande, som skulde omtales, hvilke af Regjeringen dertil burde udnævnes, nemlig: 1) Vedkommende Districtsprovst, saa ofte Skoleanliggender skulde afgjøres; 2) En Amts-Physicus i alle Tilfælde, hvor en Bestemmelse skal tages angaaende smitsomme Sygdomme eller andre overordentlige Sygdomstilfælde; 3) En Amts Dyrlæge i alle de Tilfælde, hvor smitsomme Sogdomme iblandt Dyrene kræve Bestemmelser fra Amtsbestyrelsen; 4) En Amts-Bogmester i alle Tilfælde, hvor Bestemmelser skulde tages an angaaende offentlige Bygninger eller Broer eller Dæmninger; 3) Endelig enkelte Embedsmænd, i Amtet, som Amtsraadet indbyder til Deeltagelse i dets Forhandlinger ved et enkelt Møde. DisseMænd deeltage imidlertid ikkun i Forhandlingen naar de særskilt dertil indkaldes, eller have Noget at foredrage Amtraadet, deres Fag vedkommende. Endelig burde en Amts-Veipiqveur og nogle ridende Amts-Politibetjente staae til Amtsraadets Disposition, som af samme erholde en Jnstruction, der bestemmer deres Pligter, Fordele og Opsigelsestid. Da det er væsentligt nødvendigen ved al Communal-Bestyrelse, at de styrende Medlemmer ikke alt for længe blive i denne Stilling saa kunde Valgene gjelde for 4 Aar, saaledes: at der hvert andet Aar afgik en Communalraad af hver Klasse, ved Enden af de 2 første Aar efter Lodtrækning, siden naar alle ere afgaaede, som vare valgte ved Jnstitutionens Jndførelse, stedse den Ældste af hver Valgklasse. Naar altsaa ved det første Valg alle fire Medlemmer af hver Valgklasse vare blevne valgte, saa burde siden hver Valgklasse hvert andet Aar atter vælge et Medlem til Amtsraadet. Desuden burde hver Valgklasse, saa ofte et af dem valgt Medlem enten ved Døden, eller ved Sygdom eller ved Forflyttelse fra Amtet var gaaet af, vælge et nyt Medlem igjen, for at træde i den Aftraadtes Sted. At stemme paa Suppleanter tør fo ikke tilraade, især da et nyt Valg ikke kan have synderlige Vanskeligheder. Disse ville endmere blive formindskede, naar Amtet, med Hensyn til de mindre Grundbesiddere, blev deelt i 2 Valgdistricter, hvilket Forslag derhos ogsaa synes at fortjene Anbefaling af den Grund, at man derved opnaaede, at Raadets Medlemmer af denne Valgklasse ei vilde være bosatte i et Hjørne af Amtet, og Raadet altsaa indeholde Mænd, som nøiagtigen kjendte alle Amtets Landdistricter. Hvorvel jeg vilde ønske, at disse Valg, især iblandt Sædegaardseierne, maatte skee ved skrevne Sedler, saa at Publicum ikke erfarede, paa hvem Enhver havde stemt, og den fornødne Sikkerhed, for Valgets Rigtighed derved dog kunde haves, naar Sedlerne vare numererede og derpaa uddeelte af Valgbestyrelsen, saa tør jeg dog ikke foreslaae dette, saalænge en anden Regel gjelder for alle Valg ved Provindsialstænderne, for ikke at give Anledning til en Andmali i Lovgivningen. Valgdirecteuren kunde Amtmanden vel udnævne, og iøvrigt kunde alle Bestemmelser, som gielde for Valgene til Provindsialstænderne, ogsaa her finde deres Anvendelse, hvorved blev opnaaet, at Folket blev meere og meere bekjendt med denne Valgmaade." Virkekredsen for Amts-Communalraadet vil udgjøre en betydelig Deel af de Forretninger, som findes anførte i Amtmændenes Jnstructioner, idet bemeldte Raad, under Amtmandens Præsi die, skulde bestyre saamange af de administrative Forretninger, som nu ere overdragne til Amtmanden enten alene eller i Forening med Andre, som de locale Forhold tillade. Det er nemlig af væsentlig Vigtighed, at Amtsraadet ingenlunde blev blot en controllerende Jnstitution, da det derved vilde tabe den dannende Jndflydelse paa Landets Grundbesiddere. Dets Hoved bestemmelse er dog at forøge Jnteressen for det Offentliges Vel hos Nationen, og at gjøre dens Lemmer mere skikkede til en værdig Deeltagelse i Provindsialstændernes Forsamlinger, hvilket ingenlunde kan opnaaes, naar Amtsraadet ei væsentligen deeltager i Administrationen af Amts-Communens Anliggender. Raadet fik derimod intet at bestille med alle de blot executive Forretninger, som for Tiden ere betroede Amtmanden, saasom Actionsordrers Udstedelse, Forordningers Bekjendtgjørelse, det almindelige Opsyn, over Politiet i Amtet og over Embedsmændenes Embedsførelse, Controllen, som føres med Amtsforvalternes Kasser, o. s. v. Ei heller fik Raadet noget at bestille med de administrative Forretninger, som angaae Bestyrelsen af Kongelige Godser, hvilke f. Ex. i Frederiksborg-Amt ere overdragne Amtmanden. Til Amts-Communalraadets Forretninger vilde derimod høre alle de Forretninger, som Amtmanden hidtil har bestyret i Forening med Andre, Lægdsvæsenet alene undtaget, som aldeles ikke vedkommer Communalraadet. lagtet det ei er let, fuldstændigen at nævne alle berhen hørende Forretninger, tillader jeg mig dog at anføre følgende: 1) Amts-Repartitionsfondens Bestyrelse. 2) Amts-Fattigkassens Bestyrelse. 3) Amts-Skolelærer-Hjelpekassens Bestyrelse. 4) Bestyrelsen af den indbyrdes Underviisnings Tabelkasse i Amtet, 5) Bestyrelsen af alleevrige offentlige Kasser, som efter særskilte Bestemmelser for et Amt staae under Amtmandens Tilsyn. 6) Alle øvrige Forretninger, som nu ere tillagte Amts-Fattigdirectionen, hvilken formeentlig ved denne Organisation, som overflødig, ganske kunde bortfalde; dog kunde det være gavnligt, at nogle af dens Medlemmer af Embedsklassen vedbleve at fungere i det første Aar, indtil Communalraadet ganske var orienteret i Forretningerne. 7) Alle blot oconomiske Forretninger, som hidtil have været betroede Skole Directionen, hvorimod Spørgsmaal, som angaae Underviisningen eller Opdragelses- og Skole Disciplinen vel burde afgjøres af Biskoppen paa Districtets Provsters Forestilling derom, eller allerhelst af Stiftets, under Biskoppens Forsæde forsamlede, Provster paa Landemodet. 8) De Forretninger, som hidtil have været overdragne, til Landvæsens-Commissionerne. 9) Approbation af alle Ligninger og Repartitioner imellem Amtets forskjellige Communer, saavelsom af dem, der kun angaae en enkelt Commune, naar enkelte Medlemmer deraf besvære sig over samme. 10) Opsyn over de Amtet underliggende Commune-Kassers Administration samt Decisioner a som en Følge deraf ville koste kun en maatte antage, bringes til en venskabelig udieover Antegnelser ved alle Amtet underliggende Commune-Regnskaber. 11) Fastsættelsen af Kiøkekjøbet, hvor dette finder Sted. 12) Afgjørelsen, af Ansøgninger om Bevillinger, som hidtil af Amtmanden kunde gives. 13) Det bør ogsaa at bidrage, hvad det være Amtsraadets Pligt, formaaer, til at fremme en bedre Cultur, og gjøre opmærksom paa Hindringerne for samme og oplyse, hvorledes disse kunde hæves, og især at bidrage til, at de ved de Kongelige Anordninger dertil anviste Midler tilbørligen anvendes. Dertil vilde i Særdeleshed høre Udskiftningens Befordring, hvor den endnu ei er udført, og Tiendeforeningers Afslutning, hvor Tiender endnu præsteres in natura. 14) At ogsaa alle for Amtets Regning udførte offentlige Arbeider og Bygninger, Veivæsenet, saavidt dette ei hører under Pastoratets Communer, Ægt væsenet, Opsynet over de private Skoves Be saavidt dette er betroet Amtmanden, handling.