Viborger Samler, 1848-07-03
J det store, i Egyptian Hall afholdte festlige Maaltid, arrangeret af Lord=Mayor for Ministrene, deeltoge ogsaa Medlemmerne af Corps diplomatique. Lorderne Palmerston og John Russell besvarede de for Ministeriet og Underhuset udbragte Toasts. Denne sagde: "Jeg haaber med Tillid, at det vil lykkes os at opretholde Freden, og som Regjeringens Organ maa jeg tilføie, at denne ikke alene ønsker Fredens Opretholdelse imellem England og de fremmede Magter, men at det ogsaa er dens faste Villie at anvende al sin Jndflydelse derpaa, at Fredens Goder ogsaa blive de andre Nationer i Europa til Deel." Lord Palmerston yttrede: "Jeg kan forsikkre Dem, at jeg ikke alene stedse har stræbt og stedse vil stræbe efter, at Freden kan sikkres Europa, men at jeg ogsaa i Forening med mine Colleger vil arbeide paa at bevare alle de Lande i Verden, hvortil Englands Jndflydelse strækker sig, Fredens Velsignelser, og atter forskaffe dem samme, naar de ved et eventuelt ulykkeligt Sammenstød af Omstændigheder momentant maatte være styrtede i Krigens Tilstand." (Bifald.) Forinden vi slutte Artiklen om Storbritannien bør vi endnu udhæve af "Børsenhalle Følgende: "De Artikler i dansk Jnteresser, som the Times for nylig atter har offentliggjort, og som ere meddeelte næsten samtidigt med lignende Artikler i Journal des Debats, turde let forklares af den Omstændighed, at Orla Lehmann (som man erfarer af tilforladelig Kilde) allerede for nogle Uger siden atter er afreist fra Kjøbenhavn til London og ogsaa til Paris for at virke i det danske Krigsparties Jnteresse. Tydskland. Rigsdagen i Frankfurt besluttede i Mødet den 20de Juni, at Angrebet paa Triest var at ansee for en Krigserklæring. J samme Møde blev det meget muntert i Forsamlingen, da en Deputeret stillede det Amendement at overdrage Kronen Preussen Centralmagten. (Amendementet understøttedes kun af faa Deputerede. Welcker, der havde foreslaaet som Amendement, at Forbundsdirectoriet skulde stræbe efter at handle i Overeensstemmelse med Regjeringerne, endte med disse Ord: "Med Ord alene udretter man Jntet. Den venstre Side stoler paa sine revolutionaire Soldater; men den har ingen Kasse, ingen Soldater; Alt det har man i Wien, Berlin og München, i Stæder, som ikke lade sig stryge ud af Hovedstædernes Række. Ville De virkelig for Alvor udruste de revolutionaire Gardere, Ja, saa er det forbi med Folkesouveraineteten, Styrter ikke Regjeringerne uden Nødvendighed! De styrte dem, naar De nedværdige dem, Erindrer Montesquiens Ord: Ære være Sjælen i Monarchiet; derfor maa det hedde hos Fyrsterne: Naar Æren er tabt, er Alt tabt!" – En Deputeret – v. Trusschler, holdt sin maiden Speech imod Welcker. Da han sagde, at ethvert Barn kommer til Verden som Souverain vaktes stor Munterhed i Forsamlingen. J Mødet den 21de talede v. Vincke saaledes som det sømmer sig en Ven af det anarkiske Fædreland. Han sagde: "Jeg vælger som Standpunct, ikke Revolutionens, men den retlige Ordens Standpunct. Der gaves Tider, i hvilke den retlige Ordens Underlag gjennemboredes fra oven. (Man tilbagekalde i Hukommelsen Vinckes Forhold paa den preussiske Landdag i 1847). Jeg haaber, at den retlige Ordens Grundlag vil være den Granatklippe, imod hvilken Revolutionens Jisbjerg vil knuses. Jeg er hidsendt, ei alene for at forsvare Folkets, men ogsaa Fyrsternes Rettigheder. Jeg hylder ikke Folkesouverainetetens Princip." Da Taleren persiflerede den af Ultras roste ubetingede og ubegrændsede Folkesouverainetet, blev der pebet og hujet fra Gallerierne. Da Præsidenten yttrede, at han vilde lade Gallerierne rømme, naar denne Allarm ikke ophørte, raabte en Stemme derfra, saa kaster man Præsidenten ud af Forsamlingen." Vinke tager atter Ordet: "Ja, vi elske vore Fyrster; vi ere stolte af at den store Churfyrste og Frederik den Anden have gjort os til et stort Folk, (Taleren afbrydes). Vi elske Monarchiet, fordi Kronen staaer over lav Egennytte; men netop derfor attraae vi et constitutionelt Monarchie. Der maa med Hensyn til Forfatningen finde en Overeenskomst imellem Folket og Fyrsten (eine Vereinbarung stattfinden). Men Centralmagten maa udgaae fra Fyrsten, ellers gives der intet constitutionelt Monarchie. Derfor er jeg imod Comiteens Andragende. Comiteen vil nemlig, at Udnævnelsen kun skal skee igjennem Nationalforsamlingen; Vincke erklærede fremdeles, at han havde stemt imod Beslutningen angaaende Triest, fordi den overskred Forsamlingens Competence og det ikke var gjort med Ord. Han foreslog derefter, at lade indtil Tydsklands definitive Constituering en Forbundsdirecteur udnævne af Fyrsterne. Han var imidlertid ingenlunde for at lede Valget paa Preussen; han hentydede derimod paa den østerrigske Erkehertug Johan. Claussen fra Kiel talede imod Vinke. Denne kunde længe nok elske sin Konge; han havde aldeles ikke elsket Christianden Syvende (?). Man dadlede den republicanske Spidse; nu havde man i Slesvig=Holsten en republicansk Spidse, og det gaaer nu langt bedre der end forhen. J Mødet den 22de Juni erklærede Professor Lassaul, fra Mun chen sig stærkt imod Comiteens Andragende – Centralmagt, Ministre, disse tvende Magter, støttende sig paa Nationalforsamlingen. Det republicanske Princip, conseqvent gjennemført, maatte omsider ende dermed, at Europa opløses i ligesaa mange Republiker, som det tæller Byer og Landsbyer, Trods alle Omvæltninger i Europa er endnu ingen tydsk Throne falden!" En Stemme: "Endnu ikke – Et Andragende fra Mareck uddeeltes: Den constitutionelle Nationalforsamling skal opfordre alle Fyrster til at takke af, og naar alle ere stegne ned fra Thronen skal der udnævnes en Fyrste i Spidsen for det constitutionelt democratiske tydske Monarchie, og denne Fyrste skal udvælges iblandt Familielemmerne af de aftraadte tydske Fyrster. Grumbrecht fra Lüneburg klagede over, at Agtelse for fyrsteligt Blod endnu var gieldende i en stor Deel af Tydskland. – J Rigsdagens Møde den 24de aabnede Robert Blum fra Leipzig Discussionen. Den høire Sides Monarchie, udbrød han, er mig kjærere end Directoriet, der ei siger hvad det vil. Men jeg benegter, at De ville skabe et constitutionelt Monarchie; thi Constitutionen mangler Dem. En af de forrige Talere har udtalt sig om Misbrug af ubegrændset Magt, men netop Deres Monarchie mangler en saadan. Men jeg overlader til Dem at afgjøre, om De nu ville vove det - nu, da Alt vakler, da Mistillid fremhersker, da Alt er i en chaotisk Tilstand. Jeg anseer et Huus af Stater, (Staatenhaus) for nødvendig; men dertil duer Forbundsdagen ikke. Det er en blot Fyrsterepræsentation. . . Raveaux. "Jeg stiller mig paa Lovlighedens Basis, ei paa Revolutionens løse Jordbund. De, m. H., kjende Tydsklands Tilstand og de fra Østen og Vesten truende Farer. Man taler meget Ondt om Vesteen; man vover neppe at tale og Østen. . . Hidtil kom Fyrsterne til Verden som Souverainer. Fyrsterne have Tropper og Penge; men anvende de disse imod os, da ere de Rebeller." Vi see os nødsagede til, da ingen tydske Aviser ere ankomne hertil med Posten idag, at meddele efter den Berlingske Tidende følgende Postnyheder. Efter Efterr. fra Paris af 25de Kl. 4 Eft., vedvarer endnu den frygteligste Borgerkrig, fra Paris's Omegn, ja fra otte Departements strømme Nationalgardere og Tropper af Linien til Paris for at understøtte Nationalgarden og Tropperne i Paris, og med denne saaledes forenede Styrke har Capagnac saaledes indesluttet Jnsurgenterne, at de enten maae overgive sig eller lade sig nedsable til sidste Mand. Generalen er udrustet med uindskrænket Magt, og af Nationalforsamlingen udnævnt til Republikens provisoriske Præsident. Den executive Commission har nedlagt sin Magt, Paris er erklæret i Beleiringsstand. (Saaledes hersker der da nu et Militairdictatur). - Hovedstaden ligner en Valplads, alle Vaabenarter have kæmpet for at erobre den ene Position efter den anden. J Pantheon maatte 1300 Jnsurgenter strække Gevær. Flere Generaler ere let saarede, iblandt disse Lamoriciere og Bedeau. Jblandt de dødeligt Saarede er Redacteuren af National - Dor nis. Nu da Paris er erklæret i Beleiringstilstand, er ethvert Tilbagetog afskaaret Jnsurgenterne. Nationalforsamlingen, der har erklæret sig permanent, fortsætter sine Arbeider. – Fra Brüssel meldes under 27de Juni, at Opstanden i Paris var den 26de om Morgenen Kl. 6 saa godt som undertrykket. J Forstaden St. Antoine have Jnsurgenterne nedlagt deres Vaaben; flere Generaler ere dræbte; Emilie Girardin er arresteret.