Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-02-20
Oversigt af Dagens udenlandske Nyheder. En stakkels Mand i Paris gik for nyelig i Søvne ud paa et Tag i Gaden Bond, han styrtede ned og brak sin Hals, han gik virkelig i Søvne; men der er opstaaet en anden Mand, om hvilken man ikke ret veed om han gaaer i Søvne eller er vaagen; nemlig: en Bonde fra Wisloch i det Badenske ved Navn Adam Müller, og som man holder for en Prophet; han er kommen til Frankfurt, man har inviteret ham i Selskab i flere anseelige Huuse; han fortæller, at en Aand kommer til ham om Natten i Skikkelse af en graae Mand, som vaagner ham og holder lange Samtaler med ham, og han beretter hvad denne Aand for nyelig har aabenbaret ham. Han spaaer ikke meget godt, men taler paa det bestemteste om en nye Krig, som forestaaer, nogle enkelte, som har spurgt ham ud, har han sagt mange Ting, som ikke behage dem, f. Ex. at visse Provindser skal tabes, som nyelig ere erhvervede, saaat man ikke kan sige at han smigrer. En udenlandsk Gesandt, imod hvis Lands Jnteresse han har spaaet, skal have indgivet en Klage over ham, saa at man ikke troer at han bliver længe i Frankfurt, selv vil han nok ikke heller blive der længe, da han vil gaae hen til en stor Monarch. Uagtet han taler om en Krig der staaer for, og som skal blive meget blodig, saa giver han dog den trøstelige Forsikkring, at der ikke skal komme en Mand over Rhinen (det er altsaa ikke en Storm fra Vesten, som han spaaer) J flere Dage har man i Frankfurt ikke talt om andet, end om Bonden fra Wisloch; hans Forhold i de fornemste Selskaber er anstændig og meget simpel der maae være noget aparte ved denne Mand, siden man vil i en saa stor Stad invitere ham i de fornemste Selskaber.) – Havde Bonden fra Wis lach været i Lyon i Januar og var han kommet derfra, saa kunde man begribe, at han var faldet paa de Tanker og nye Krige; thi endskiøndt man søger at skiule det, saa er det dog vist, at der i denne Frankerigs næststørste Stad har været et skrækkeligt Oprør, i 6 Timer har den trefarvede Fahne vaiet der, man har fægtet der med den største Forbittrelse og over 100 Mennesker har mistet Livet. En Officeer, som løb med sine Tilhængere Gaderne igiennem med den unge Napoleons Buste, og raabte: leve Keiseren, leve Kongen af Rom, skal have givet Anledning dertil, en fransk Journal ved Navn Aristarch meldte i Paris, at Oprøret var dæmpet, uden i Forveien at have meldt dets Udbrud, Journalen blev forbudt i 3 Dage. – De Franske, som har stemt for Ludvig den 16des Død, og nu skal forlade Frankerige, begive sig for det meeste til Rusland. Den bekiendte Biskop Gregoire har ikke stemt for Ludvigs Død, som nogle har meent; man meener at det vil blive meget roeligere i Frankerige, naar først disse Personer komme ud af Landet. De tre Engellændere som forhialp Lavalette til at flygte, har man ikke vildet sætte paa frie Fod, uagtet de vilde stille Caution for sig. – De allierede Tropper synes ellers tilstrækkeligt at sikkre Frankerigs Rolighed; Lord Wellington har taget sit Hovedqvarteer i Cambray, som nu er meget livfuldt. Det danske Armeecerps er indtruffet i sine Cantonnements, som strækker sig fra Bouchain over Arleux, L'Ecluse, Vitry og til Aubigny Oberst, Waldeck er i Vitry; General Bachman i Arleux; Prinds Wilhelm af Hessen er i Bouchøin; og Prinds Friedrich af Hessen i Levarde. J Paris de gamle Jdeer hænge endnu i Hovedet) som skal Palais, end som et Kaffeehuus.