Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-11-21
Fra Belgrad skrives under 1ste November, at man har sikkre Efterretninger og at Paschaen af Scutari staaer endnu med sin hele Armee ved Philippopel og i Omegnen. En Engelsk Coureer, som nyelig kom igiennem denne Stad, lod han fratage en Pakke med Penge, som var bestemt til Constantinopel. Derimod lod han den sædvanlige Wienske Post, som dog medbringer Penge og Kostbarheder, passere uden at fratage den noget, og den Østerrigske Coureer, som altid afgaaer og kommer tilbage med denne Post, beværtede han endog med Kaffe. Man veed intet vist om hans Hensigt, dog bliver det stedse meere sandsynligt, at han truer Porten selv - Denne Efterretning er den nyeste saavel med Hensyn til sin Datum, som til at den er bragt fra Grændsen; derimod har man en ældre Efterretning over Semlin af 29de October, og som desuden er bygget paa Breve fra Adrianopel, hvori det hedder, at Greve Diebitsch har befalet Gen. Kras sov sky, at holde sig i Beredskab for at angribe Paschaen af Scutari, naar han ikke vil efterkomme Sultanens Ordrer og respectere at der er bleven Fred. Det synes at Paschaen har faaet Efterretning derom; thi siden den Tid holder han sig roelig med sine Albanesere, og skal allerede have forlagt den største Deel af dem til Sophia, saa at han kun er bleven staaende ved Philippopel med nogle saa tusinde Mand, for at kunne besætte Adrianopel, saasnart denne Stad, bliver rømmet af Russerne. Paschaen skal, som man siger, virkelig have faaet denne Bestemmelse af Porten; thi det ottomanniske Ministerium har i en Skrivelse til Greve Diebitsch, undskyldt Paschaens Marsch ved denne Bestemmelse. Saasnart denne Efterretning blev bekiendt, saa afsendte de anseeligste Jndvaanere i Adrianopel en Deputation til Greve Diebitsch, hvori de bad ham om at han ved sin Forbøn vilde søge at faae denne Beslutning forandret, da Paschaen er almindelig frygtet formedelst sin Grusomhed og man troer, at han vilde uagtet den Amnestie, som Sultanen har lovet, giøre sig skyldig i de største Forfølgelser. Man veed ikke om Grev Diebitsch har opfyldt Jndvaanernes Begiæring; men mange anseelige christelige og mahomedanske Familier berede sig til at forlade Staden tilligemed den Russiske Armee; ogsaa hedder det, at der mærkes endnu bestandig visse Tilberedelser hos Rus segne, som udvise, at de ikke stole paa Paschaens fredelige Sindelag; men han vil sikkert blive alvorlig tugtet, ifald han vil giøre sig skyldig i nogen Troeløshed. – Jmidlertid berede Russerne sig til at trække sig tilbage til Fyrstendom merne og Ordren om deres Cantonneringer i forestaaende Vinter er allerede bleven der bekiendtgjort. - Overgeneralen havde i Begyndelsen af October udstædet en Proclamation til sin Armee, i Anledning af den ham tilstaaede Udmærkelse, hvori han har takket den for dens store og heltemæssige Anstrængelser. - Er man ikke ret glade over i Fyrstendømmerne, at de skulle i Vinter blive belagte med saamange Tropper, saa beroeliger det imidlertid, at Pesten synes, at aftage ved den strenge Kulde, som allerede indfinder sig. Man veed at Portens Dragoman, Grækeren, Argyropulos, som skulde ledsage Halil Pascha til Petersborg, har taget Flugten med sin Familie, og man hører nu, at han er ankommen til Morea. Nu fortælles der: at han skal have taget Deel i et hemmeligt Selskab i Constantinopel, som havde til Formaal at styrte Sultanens Regiering, og som skal have bestaaet saavel af Mahomedanere, som af Grækere. Argyropolos, som skal have spillet Hovedrollen i denne Plan, skal først have bragt sin Familie i Sikkerhed og derpaa have taget Flugten med 60,000 svære Piastre, som vare ham overleverede for at bestride Ambassadens Reise-Omkostninger; et Tab som Porten i denne Tid stærkt maae føle. Efterat han havde taget Flugten ere ogsaa Defterdarens første Sekretair og flere Personer forsvundne, uden at man veed hvor de ere blevne af. Det Tyrkiske Skatkammers Tilstand skal desuden være elendig, man siger nu vel, at det første Afdrag af Contributionerne ere bragte tilveie; men kun derved, at de Penge ere optagne, som vare bestemte til Troppernes Sold i de første 3 Maaneder, og naar Tropperne siden ikke kunde betales, saa kan man ikke giøre Regning paa nogen langvarig Rolighed i dette Rige. Mange anseelige Familier, frankiske og Græske, berede sig derfor til at forlade Constantinopel, og begive sig deels til Odessa og deels til Bucharest. Den danske Baron von Hübsch har giort sig meget fortient af at sørge for de Russiske Fanger og de Russiske fangne Officere skulle i høi Grad paaskiønne hans Omhyggelighed for dem.