Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-09-27
Denne store Statsmand opgav Aanden i sin Brodersøn Lord Hollands Arme. Han hensov saa gradeviis, at hans Død neppe var mærkelig. Hans Venner havde i det mindste den sørgelige Trøst, at han ikke led nogen Smerte, og vare allerede Dagen forhen blevne forberedte derpaa ved ubedragelige Kiendetegn. Fredagen tilforn, i Middagsstunden, tilkjendegav Lægerne ham, at hans Endeligt var nær, og han hørte det med den urokkelige Rolighed, som var ham saa medfødt og som ikke forlod ham indtil det sidste Øieblik. Der gives maaskee neppe nogen Mand, med hvis Opførsel og Grundsætninger Nationen i Almindelighed var saa fortrolig bekjendt, end For. Hans store Talenter, som bestandig anvendtes til Almeen Anliggender, hans Representation for den folkerige Stad Westminster, hvor han levede og virkede i Skjødet af sine Constituenter, - den Lethed, hvormed man kunde faae ham i Tale, - hans behagelige, selskabelige Væsen, - hans venlige Sindelav og hans føielige Væsen, - den Oprigtighed, der fremstraalede i Alt hvad han sagde og den Godlidenhed, der udmærkede Alt hvad han gjorde, – vare Egenskaber, der gjorde ham til en personlig Ven af Staten, og til en Mand, der blandt alle Politikere var bedst kjendt af Folket. - For var den anden Søn af Henrik, den første Lord Holland, og blev født d. 13 Jan. 1749. Eton var det Sted, hvor han blev opdraget, og allerede der aflagde han Prøver paa de Talenter, han siden udmærkede sig ved. Herfra kom han til Oxford, han gik over fra det Classiske Studium til den dramatiske Litteratur. Medens han opholdt sig der, skal han have læst alle Engelske Skuespil. Hans Opdragelse endtes med den sædvanlige Reise igjennem Europa, og ved sin Tilbagekomst til Engelland blev han valgt til Parlamentslem for Midhurst, en god Tid førend han var myndig. Da han blev Ministernes Stridsmand stemte han mod Middelser Valget, og hans første Tale i Parlementet var stillet imod Wilkes. Han blev udnævnt til Admiralitets lord, forlod sin Post af Lede, blev atter udnævnt, og derpaa ansat ved Skatkamret, hvor han siden fik sin Afsked. Alle disse politiske Omskiftelser mødte ham førend han var 25 Aar gammel. Jnden han endnu havde naaet sit 24de Aar var han i en heel Session Ministernes kraftigste Understøtter, og i det følgende Aar blev han en af deres mægtigste og farligste Modstandere. Hans pludselige Forflyttelse fra Skatkamret tilkjendegaves i følgende fyndige Seddel. Hans Majestæt har behaget, at befale en ny Skatkammer=Commission oprettet, hvori jeg ikke finder Deres Navn. (undertegnet) North. For tog nu Deel i Oppositionspartiet, og var, saalænge den Americanske Krig stod paa, Ministernes mægtigste Modstander. Da Lord North faldt, udnævntes han til Statssecretair, hvilken Post han opgav, da Marquis Rockingham døde, og Grev Shelburne, siden Lord Lansdowne, udnævntes til hans Eftermand. Da denne korte Administration opløstes dannede han en Coalition med Lord North, og opgav sin forrige Post. Han fremlagde nu sin Jndiske Bill, som, efterat den var gaaet igjennem i Underhuset, blev uformodet forkastet i Overhuset, og gav Anledning til Resignationen af det Ministerium, hvis Medlem han var. For forlod, som en Følge heraf, sin mægtige Stilling i Opositionen. Regjeringen, Hastings Proces, og fremfor Alt den Franske Revolution og dens relative Virkninger paa hans Fædreneland, gav ham Leilighed nok til at udvikle sine Talenter og Veltalenhed mod Pitts Statsbestyrelse, den Mellemperiode fraregnet, hvor han fandt det passende, at unddrage sig fra Parlamentet. Denne Ministers Død foranledigede hans Tilbagekaldelse. - Hans Taler kunne betragtes som de fineste Mønstre paa Argumentationsære; de vare fulde af de fyndigste Anmærkninger, sande Slutninger og kraftige Udtryk, og fremsagdes med mandig Kjekhed. Der findes ingen mere i Parlamentet, der i Analytiken kan sættes ved siden af ham, J alle muelige Stillinger var han sine Venner dyrebar. J det Øieblik han døde, sagde han til Mistr. For: "jeg døer lykkelig; men jeg beklager, Dem!"