Københavns Adresseavis, 1759-06-15
J Henseende til det første Spørsmaal. mener jeg med god Grund at kunde gotgiøre. at her intet Mirakel har Sted. Et Miraket maae vi ikke antage, saa længe vi ere ikke Stand til vist at bestemme, at denne eller en anden Virkning umueligt kand være at naturlige Aarsager, eller komme og skee af Tingenes ordentlige Løb og Sammenheng, Den som forholder sig anderledes ved extraordinaire Tilfælde, han handler ikke fornuftig, men med Pøbelen henfalder til en Lettroenhed, som, jo mindre den indseer Tingenes Sammenheng, og kiender Naturens Kræfter, jo tilbøyeligere er den til at erklære alt det for overnaturligt, som synes den at være noget extraordinair. Jeg setter, at vi ikke vidste at deducere og fremlede det anførte Tilfælde af naturlige Aarsager, saa handlede vi dog meget forsigtigere, om vi ansaae det for en Hemmelighed i Naturen, end for et Guds Mirakel, da her ikke er nogen tilstrekkelig Grund at paastaae det sidste, Men jeg troer mig til, at kunde overtyde mine Læsere om, at det er en gandske naturlig Tildragelse, omendskiønt det just ikke altsammen skulde kunde bevises efter den strengeste Læremaade. Vi kand ikke nægte Dyrene JndbildingsKraft, følgelig har ogsaa Labans Hjord havt den, thi den er jo en Forestillig af de sandselige Følelser, som man tilforn har havt, og de sandselige Følelser har jo Dyrenes Siele ligesaavel som alle saadanne Kræfter, der kand deduceres af Sielens ringere. Formue og Evne til at kunde kiende, og dens Forbindelse med Legemerne. Men saa let som det er at bevise, at Dyrene ligesaavel som Menneskene besidder en JndbildingsKraft, saa vanskeligt falder det derimod, at fastsette dens visse Skranker og bestemme dens Virkninger, som den kand tilveyebringe; Ligesom og at vise den Art og Maade paa hvilken Jndbildings=Kraften i et vist Tilfælde har kundet tilveyebringe een eller anden Virkning. At Jndbildingen kand giøre mange selsomme Virkninger i Henseende til et menneskeligt Foster, det stadfæster Erfarenhed saa tydeligt for os, at det vilde ansees for at være overflødigt, naar man vilde oplyse saadan en bekiendt Sag med Exempler. Men at jo ogsaa Dyrene formedelst deres Jndbildings=Kraft, kand føde. Unger, der har den samme Farve, som det Object og Gienstand har havt, hvilket de har seet paa i den Tiid de løb, derom forsikkrer de os, som har at bestille med Hestes, Fugles og andre Dyrs Opklekkelse. Ja dersom vi havde ellers ingen anden Efterretning derom, saa bliver det dog paa anførte Sted. v. 41. saa tydeligt beskrevet for os, at vi i den Fald ikke kand tvivle derpaa. Ordene lyder sammesteds saaledes: Men naar den tilige Faarenes Løb var, da lagde Jacob Kieppene for Faarenes Øyne i Renderne, at de skulde undfange hos Kieppene. Men for dem, som løbe sildig af Faarene lagde han ikke a. Da altsaa de sildig fødte faldt i Labans Lod, saa maae de have havt een Farve; men det, at de fik een Farve, kom deraf, at alt det, som var spraglet og broget, var bleven fraskilt fra denne Hiord og lagt til Jacobs Hjord, og at de, som løb sildig havde ikke saadant broget Object og Gienstand af de udskavede Kieppe for Øynene, da de undfangede, som de der løb tilig. De tilig Fødte derimod bleve Jacob tilhørende, hvorfor fordi de vare brogede og spraglede efter den Accord, som var sluttet; og hvorfor bleve de meere brogede end de sildigFødte, Fødte, Det skede formedelst Jacobs kloge, og beconomiske Omhyggelighed, hvorved han vidste at opvekke brogede Billeder i Hiordens Indbildings=Kraft, som atter foraarsagede at Lammene bleve brogede. Han søgte ellers at naae denne Hensigt ved to forskiellige Handeler. 1) Ved de afskallede og stribede Stokke v. 37. 2) Derved, at han fraskilte de brogede Lam fra dem, som ikke vare brogede, og lod den Hjord, som endnu skulde føde, blive hos de brogede Lam, paa det at de, ved idelig at have disse brogede og spraglede Lam for Øynene, kunde ogsaa faae brogede og spraglede Lam v. 40. Om ellers Jacob ved den bestandige Qvægvogtning havde udstuderet sammes Natur saavel, at han har selv optænkt dette Kunstgreb, eller om han var havt en nærmere Anviisning dertil fra Gud selv, ville vi lade være uafgjort, dog synes vel det sidste at være det rimeligste. See C. 31, 8. J. K. Her til Staden ere ankomne, 1. Hr. Ludvig Zarreth fra Hamborg. 2. Etatz=Raad Rosenkrantz fra Jydland, logerer ved Stranden. 3. Hendes Majestæt, Dronningen. 4. Hendes Majestet, Enke=Dronningen. 5. Hr. Kammer=Herre Staffeldt fra Roeskilde, 6. fire Engelske Kiøbmænd fra Gottenborg. logerer i Hr. Appelbyes Huus ved Christianshavns Broe. 7. Hr. Pastor Kirkeerup fra Holsteen, logeren. hos en Brygger i Friderichsberg Gaden. 8. Hr. Geheime=Raad Juel, logerer hos Postmester Jacobsen. 9. Hr. Justitz=Raad Brink Seidelin, logerer hos Gieslers. 10. Hr. Loxang og Hr. Belvil, begge fra Frankerige, gaaer i Svensk Tieneste. 11. Sr. Thomsen fra Steenberg i Holsteen. III.