Berlingske Tidende, 1752-07-21
Da det af Johan Christopher Køhler i Odensee stiftede Fynske sen og Marcus Christensen fra Landskrone, med Muursteene; Lor. Enke=Societet, under Guds naadige velsignelse har haft saadan ønskelig fremgang, at dets faststaaende hoved sond for 232 Jnteressentere er 19454 Rdlr. af hvilken capital Societetet uforanderlig haver aarlig 5 og en 2gende deel pro cento renter og af de deraf til dato overskudte renter, efterat pensionisterne rigtig har saa Ole Pedersen og Peder Andersen fra Landskrone, med Bast-Reeb; et deres pensioner, er oplagt og igien udsadt paa ren et suffisant jordegods 3650rdlr. Hvoraf da altsaa enhver, ligesom oven er meldt, behageligen kand skiønne Societerets iværende gode omstændigheder, og at det kunde være Jnteressenterne ligemeget, hvad enten de bekomme fleere med interessentere eller ikke. Saa dog alligevel, da Fundationen tillader 300 membra, har Directionen ikke ville ermangle herved at give publicum tilkiende, at hvor som maatte have lyst udi dette, nu saaledes under Guds velsigmed Muursteene; Peter Wohler fra Lybek, med Humble; Hans nelse, af dets membris i standsatte societet at interessere, de da behageligen hos Bogholderen, Johan Christopher Køhler til inscription vilde anmelde dem, da de for simpet inskud, efter deres nu havende alder indtil 50 aars alder, ligesom hidindtil er sket, til aarets udgang, om mand ikke forinden opnaaer antallet af 300 persohner, kand vorde antagne, mens efter at saadan nu her denommerede tider expireret, antages ingen, og det i Conformitet af Fundatisionens 26 art., høyere end til 50 aars alder, og da at betale i So cie etet ligesom de virkelig havde opnaaet deres alders 50 aar. Thi da directionen af samtlige Jnteressentere er betroet Societetets tarv i alle maader at observere, saa finder den sig ogsaa bepligtet derhen at see, at ingen fornærmelse skeer Jnteressentskabet, som dog jo haandgribelig skeed e derudi, nemlig at dersom nu de allerede værende Jnteressen ere, der i saa mange aar haver svaret deres contingent til Societetets Casse og deraf oplagt en aaseelig capital, skulde stedse vedblive at modtage med interessentere for simpel indskud, som ikkuns er en ringe penge, og de derved blive deelagtige i saa an capital lige ved de som samme af deres yndler allerede haver sammen bragt, hvilket var jo gandske ubilligt. J betragtning, at den der allernyligst indkommer udi Societetet, kand ligesaasnart blive Cassen til byde, som den der have entibueret dertil i mange aar. Dog al dette saaledes meent og forstaaet, at den 13 articuls forklaring herved i alle maader bliver i sin kraft og urørt. Oxendelig for at give publicum idee om dette forietæt, saa har man her tienstl. ville meddeele deraf følgende beretning, neml. de te Socictets høyeste udgift af en portion er aarlig for en Jnteteressent det er 50 aar gl. Jdkr. 1 mrk. 13 s., mens de som ere yngre betaler ikke saa meget. Derimod nyder een Jnteressents efterlevende pensionist aarlig pension 50 Rdlr. eller og, om den persohn døer hvorfor interesseret var, og Jnteressenten oplever sit alders 50 1, nyder hand selv aarlig, saalenge han lever eenlig stand, ligesom ovenmeldte, nemlig fordkr. end videre døer baade manden som Jnteressent, og huustruen hvorfor hand havde interesseret adskillige enkette forordninger og laugsarticter, Alter-bogen ret, saa hastig efter hver andre, at af dem ey nogen pension er bæved af cassen, og de efterlade dem umyndige børn som ikke ere 16 aar gl. nyder de i 4re aar efter dødsfaldet Forældrenes Pension.