Jyske Efterretninger, 1789-05-08
Med dette No. følger Auctions=Blad No. 2 over de Meubler og Effecter som Onsdagen den 3. Junii 1799, bliver stillet til offentlig Auction i Kollerup Præstegaard. Om den Thottiske Bogsamling. (oversat af den Latinske Fortale til den 1ste Tome.) Saa foranderlige ere adskillige Ting i denne Verden, at de en Tid lang voxe, indtil de naae stor Fuldkommenhed, og derpaa tage af igien. Tænk engang, den uden Tvivl største Bogsamling af alle private, som nogen Tid have været til, som den danske Græve, hans Excellenz Othe Thott, Ridder af Elephanten, Geheime Statsraad, Herre til Gaunøe, Strandegaard, Lindes vold o. s. v., med stor Fliid og større Bekostning har allevegne fra sammensamlet, denne heele forfærdelig store Bogsamling, skal nu desværre bortsælges ved offentlig Auction, undtagen Haandskrifterne, saavel paa Pergament som Papiir, og de fra Bogtrykkeriets første Opfindelse indtil Aaret 1530, trykte Bøger, en stor og tillige meget sielden og herlig Samling, der i Kraft af den salige Eiers sidste Villie er forært til den største Kongelige Bogsamling, og hvorover vi vente en Fortegnelse, som et Tillæg til denne Bogsamling: desuden har han og omtrænt for 12 Aar siden gunstigen skiænket en tæmmelig Hob Bøger til Herlufsholms Skole, som han var Patron for. En og anden vil maaskee, og det ikke uden Aarsag, undre sig over, at den høianseelige Herre har tilladt, at denne hans meget talrige Bogsamling maatte efter hans Død sælges, i sær da han besad store Midler, og efterlod sig hverken Frue eller Børn; men ingen maa tænke, at han af blot Eie=Begierlighed har anvendt saa store Bekostninger paa at sammenkiøbe Bøger, thi han var langt fra ingen forfængelig Praler med hvad han eiede, men fra Barns Been af havde han en inderlig Lyst til at dyrke og opelske Videnskaberne, det er derfor sandsynligt, at han har haft i Sinde at stifte et Collegium, liigt det Oxfordske eller Cambridgiske, til hvis Vedligeholdelse de Penge, som aarligen kom ind af hans Jordegods. vare meer end tilstrækkelige: thi saaledes gik Rygtet, og anderledes kan man ikke heller slutte af hans øvrige lærde og prægtige Anstalter; men af hvad Aarsag han har slaaet dette af sit Sind, veed man ikke. Siden det nu i hans sidste Villie var fastsat, at Bogsamlingen skulde offentligen sælges, saa have Fuldførerne af samme sidste Villie, S. T. Hr. Etasraad Christen Schow, og Hr. Justitsraad Ole Rested, i sær drevet paa, at det kunde skee med det allerførste, og have de overdraget, eller snarere paalagt, mig den Forretning, at lade under min Anviisning og øverste Tilsyn bringe Bogsamlingen i Orden. Jeg studsede ved at beskue den skrækkelige Mængde: i de mangfoldige Bogskabe kunde ingen flere Bøger rummes; ikke aleneste paa de smaa ledige Pladse imellem Bogskabene, men endog paa andre meere fraliggende Steder i Kammerne, laae mangfoldige saavel indbundne som uindbundne Bøger, i Hobetal opstablede: ingen Optegnelser, vare der over Bøgerne, uden nogle Stumper, og det formange Aar siden forfærdigede af visse Studentere, og da de stemmede lidet overeens med de i Skabene staaende, Bøger, vare de næsten til ingen Nytte. Og hvad Under, han betiente sig aldrig af nogen Bibliothecarius, han vidste, at han uden andres Hielp var i Stand til selv at forestaae sin Bogsamling, derfor gjorde han det og selv og saalænge han havde Kræfter der til, ordnede og indrettede han selv alting paa det bedste, hvilket man endog har kunnet slutte af den Orden, Bøgerne, sær af større Format, endnu havde i hans Samling, og den Orden har man og anseet for Uret at forlade; thi han var en ypperlig Polyhistor, og besad en forundringsværdig Bog=Kundskab; men i hans sidste Leveaar formindskedes vel ikke hans Lyst til at kjøbe Bøger, men formedelst tiltagende Svaghed, som fulgte med Alderdommen, toge Kræfterne af til at ordne dem. Til at fuldbringe dette Verk opsøgte jeg da de dueligste Mænd, jeg kunde faae, som Deeltagere i Arbeidet, og beskikkede enhver til sin Deel, den næmlig, som han var mest bekiendt med, og havde største Lyst til; og, da vi var bleven enige om Ordenen, Bøgerne skulde sæt res i, gave de sig, omtrænt for 3 Aar siden, i Færd med dette besværlige og moisommelige Arbeide. Men, for at Læserne kunne vide, hvad Ros enhver tilkommer, saa bør jeg opregne deres Navne, og give Underretning om deres udviiste Fliid. Til Mag. Elias von Haven overdrog jeg det theologiske Fag, saa nær som Biblerne, og Kirkefædrene lige til Reformationen, som jeg selv umagede mig med at ordne; (men at de scholastiske Theologer, oplyste med Anmærkninger, ikke ere henførte under deres Aarhundrede, men satte for sig selv, det er skeet efter den Sal. Eyers Jndretning.) Den (bemældte, von Haven begyndte med at udkaste Bøgernes Titler paa Papiir næsten uden nogen Orden, skydende paa, at ham fattedes Rum til at opstille Bøgerne tilbørligen, men lovende, at han siden vilde dringe alting i passende Orden, men Aaret efter, og derover, forlod han dette Arbeide for at forfatte Mynt=Catalogen, og efterlod alting i Forvirring, og Uorden. Dette paatoge A. Heins og F. Steensen, sig at bringe i Orden, og hiin optegnede Scholastikerne, de Pavelige, Jødiske og Muhammedanske, Theologer, denne den øvrige Deel af Thrologien. At det derfor ikke skulde gaae i Langdrag med Bogsamlingens Sælgen, henvendte jeg mine Tanker til det philologiske Fag, som var overdraget til Ferdinand Thura, og hvoraf en stor Deel allerede var ordnet og bragt paa Papiir, og, for at Arbeidet kunde gaae deshastigere fort, paatog jeg mig selv at ordne Sproglærerne og Ordbogsskriverne. Dette har været Aarsag til, at den 4de Tome, der indeholder de philologiske Bøger, der skulde sælges ved den første Auction, først kom for Lyset, men nu først den 1ste Tome, inddeelt i 2de Deele, som indeholder de theologiske Bøger, der næste Foraar skulle sælges, og saaledes de andre Tomer efter hinanden. Det juridiske Fag er overdraget, til Carl von Haven, som, uagtet han begyndte paa samme Maade, som hans Broder, dog med særdeles Fliid og Skiønsomhed bragte alting lykkeligen til Ende, ja brugte endog en meere speciel Ordning, end jeg havde tilraadt. Han har og, siden Testamentets Exsecutorer vilde saa have det, og den høianseelige Holger Reedz Thott, Kongelig Kammerherre, og den afdøde Græves Universal Arving, gav sit Samtykke dertil, forfattet en Fortegnelse over de juridiske Dissertationer, ordnede næsten ligesom de juridiske Bøger, for at næmlig Kiøberne kunde vide, hvad der indeholdes i den store Samling af juridiske Dissertationer, der udgjør omtrænt 300 Bind og smaa Hefter, og denne Fortegnelse er i visse Maader som den anden Deel føiet til den 2den Tome. Det philosophiske Fag tilligemed de medicinske Bøger, som udgjør den 3die Tome, bestaaende af 2de Dele, har Mag. Erkardt, paataget sig at ordne, men han er endnu ikke bleven færdig med sit Arbeide. Den verdslige Historie, hvortil og er føiet enkelte Folkeslags Kirkehistorie, er overdragen til Bent Schønberg, som med en udmærket Flittighed har udarbeidet dette meget talrige Fag, der indeholdes i den 5te Tome, bestaaende af 3 Deele. Den 6te Tom indbefatter den lærde Historie, forfattet af Frid. Christ. Stolpe, og den kirkelige, af C. H. Sandrue, foruden den, der angaaer Kirkeskikke og Kirkesange, hvilke ere ordnede af Carl von Haven. Men, hvorledes enhver af dem har skilt sig ved de dem tillagte Arbeide, derom maae kyndige Læsere dømme. Disse ville i det ringeste træffe paa Bøger, der ingenlunde ere satte paa det rette Sted, f. E. I. Tom. 276. S. 295. R. forekommer Theophrastus Paracelsus, som bør sættes hen blant de nøyere Medici; o. s. f. men det kan let skee, at, naar Sindet er henvendt til at borttage Trykfeil, man da kan afvendes fra at betragte Tingene selv, desuden har manikke kunnet undersøge alting paa det nøyeste, siden man hastede saa stærkt, at, medens en Deel var under Pressen, var en anden endnu under Arbeide. Undertiden findes og Bøger satte paa et urigtigt Sted af den Aarsag, at de have været indbundne i samme Bind, som en anden Bog, der hørte til et vist Fag, og altsaa kunde man ikke beqvemmeligen skiære dem ud, uden at lade baade Tid og Bind gaae til Spilde. J saa stor en Bogsamling kan ikke andet end møde adskilligt af ganske liden Betydenhed; men at det meste af denne Bogsamling er liden Agt værd, saa tale aleneste visse indbildtkloge Folk, der have en daarlig Afsmag og ringe Agtelse for alt hvad de ikke forstaae, og som, for at skaffe sig Anseelse af Lærde, laste endog de allerbedste. Jeg for min Person er forvisset om, at vor salige Græve har tænkt saaledes: Man kan i lærde Sager, ligesaa lidt som i Krig, med Sikkerhed foragte noget Jeg begriber i det ringeste ikke heller, hvorledes nogen kan sikkert bedømme en Bog, som han ikke har Leilighed til selv at læse: desuden ligne Videnskabernes skiønsomme Dyrkere i visse Maader Bierne, der endog bringe Honning tilbage, som de have samlet af meget ringe Urter. Vel finder man i denne Bogsamling mangfoldige meget rare Bøger, men dem i sær, som anføres i Cataloger, over vare Bøger, siden de noksom ere bekiendte for gode Skiønnere af Videnskaberne, have vi anseet for unødvendigt at bemærke. Hvad Slags Bind Bøgerne ere i, have vi betegnet ved Bogstaver, satte bag efter hele Titter ne. - Naar disse Bogstaver ere udeladte, tilkiendegives, at der enten er intet, eller et ganske ringe Bind og Bogen: Men alle de Bøger, som fandtes uindbundne, bleve af en Bogbinder hæftede, for at Kiøberne kunde blive forvissede om at de vare complette. Kiøbenhavn den 30 September 1788. Nic. Elert.