Aalborg Stiftstidende, 1836-12-22
J en Alder, da sædvanlige Aanders korte Blomstertid forlængst er henvisnet, da selv begavede Digtersjæles Genius pleier, at sænke de trætte Vinger ned mod Aftenens Hvile, har vor berømte Naturgransker H. C. Ørsted betraadt en Bane, der synes at ligge saa langt fjernet fra de Studier, der formeent ligen have beskjeftiget hans rige Aand, fra den Virksomhed, vilken hans daadfulde Liv har stiftet saa meget og varigt Gavn der er i disse Dage nemlig udkommet en interessant lille Digt ning af ham, der under Navn af Luftskibet besynger deels denne store Opfindelse, deels i Almindelighed Naturvidenskaben. res rige Herlighed. Jnteressant maa dette lille Værk vistnovære os allerede derved, at det giver os et vigtigt Træk til at fuldstændiggjøre Billedet af en af de mærkeligste Mænd, Dau mark eier, men interessant er det sikkert ogsaa 1 og for sig, den noget saadant ydre Hensyn. Derved er nemlig gjort et som det synes os, i det hele vellykket Forsøg paa at gjøre Ra videnskaberne og de fredelige Bedrifter, hvorpaa disses vid inderlige Fremskridt kunne opvise saa store Exempler, til Gjenstand for en digterisk Behandling og saaledes at bringe dem i nøiere Forbindelse med den Forestillingskreds, der meest tiltaler den menneskelige Sjæl og lettest finder Indgang i ethvert uhildet Gemyt. Den store Verdensorganisme i hele sin grandiosel Simpelhed, i hele sin rige Fylde er det meest fuldendte Kinstværk, til hvis Opsattelse Menneskeaanden kan hæve sig, og, ligesom det er det universelle Verdensliv, som den digteriske Begistring lader os skue, hvad enten det er Historiens Tildragelser, den udvikler for vort Blik, eller den fører os ind i Menneskehjertets hellige Lønkammer, saaledes er det ogsaa det, den aander os imøde, naar vi tiltales af en kunstnerisk Fremstilling af den Skjønhed, der aabenbarer sig selv i de ringeste af Naturens Frembringelser. H. C. Ørsted har nu gjort et Forsøg paa, fra en saadan pantheistisk Betragtning af Naturens Detail at hæve sig til en, om vi saa tør udtrykke os, men mondtheistisk Opfattelse af den store Verdensorden i sin skjønne Heelhed, og denne kunstneriske Forklaring af de store Sandheder, der have lært os at forstaae det indre Sammenhæng og de besjælende Kræfter i hiin nendelige Mangfoldighed der Dichtung Schleier ans der Hand der Wahrheir, - hører til det Skjønneste i denne Naturvidenskabernes Apotheose. Men dette er skeet med megen Moderation, da det ved en længere, vælen derved vilde være umuligt for den meest begeistrede Jntuition at undgaae, at 3deen heri vilde fremtræde i sin egen, sendes paa omginamains og : 13 altsaa en ukunstnerisk Form; det egentlige Stok for Digtningen der derfor meere historisk, idet det udfolder for os selve him Opfindelses dramatiske Udvikling, hvorved Opfindernes romantiske Liv og interessante Jndividualiteter meget heldigen ere benyttede. Det er altsaa Kjærlighedens Hengiven i Jdeens Tjeneste, og Kraftens Seier i en stor, men fredelig Bedrist, der skildres os i corrette og flydende Vers, og kan man end ikke negte, at det Arrangement, der som en Ramme omslatter de enkelte Situationer, er meere sindrigt end genialt, og at Luftskibet i det Hele har en vel stor Ballast af Forstandighed og belærende Hensigt, saa er det dog, ogsaa som Digt betragtet, af ikke ringe Værd og hæver sig paa enkelte Steder til en i Sandhed classisk Reenhed og Flugt. Vi lykønske derfor Hr. Ørsted til den evige unge Livsfylde, som Gud kun giver dem, han elsker, og ere overbeviiste om, at Danmark taknemmeligen vil modtage denne ligesaa uventede som smukke lille Gave. (Kbh.) Planen til næste Aars Classe=Lotteri er uforandret.