JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
For at bringe et dansk Glossarium tilveie, har jeg i en Række Aar foretaget mig at giennemgaae alle danske Haandskrifter og Bøger, ældre end Slutningen af det 16de Aarhundrede, ligeledes alle vore gamle Love, Lovsamlinger og Forordninger, Kongebreve, Diplomer, med alt øvrigt skrevet paa Dansk, indtil bemeldte Tid. Mit Udbytte er hidtil en Samling af 2 til 3000 forældede Ord og Udtryk, hvoraf den største Deel endnu ikke er optegnet i nogen dansk Ordbog eller Ordsamling; men endnu er Tallet af de giennemsøgte Kilder, i Forhold til deres Mængde, kun lidet, og det Arbeide, der staaer tilbage, saare betydeligt og besværligt. Skulde det overgaae mine Kræfter eller mit Livs Varighed, saa ere mine Samlinger i det mindste af den Art og udførte med den Nøiagtighed, at de kunne benyttes af enhver Anden efter mig. Kiøbenhavn den 20de April 1824. Om de franske Statsrenters Udbetaling, eller om Renternes Nedsættelse. (Slutning; see forr. No.)Men, har man sagt, Udbetalingen af de indskrevne Renter er ikkelovlig Den er ikke bleven fastsat i den mellem Regjeringen og Laanerne oprettede Contract. Disse have udredet forskjellige Capitaler, efter Torveprisen, og derfor have de modtaget faste Renter, fritagne for al Forandring eller Reduction. De ere ikke blevne indskrevne i den store Bog, uden som stedsevarende Renter, men ikke som Capitaler. Endeligen er det alle vitterligt, at i det Øieblik, Laanene skeete, tænkte hverken Regjeringen eller Capitalisterne paa, at de den Gang creerede Renter engang skulde udbetales.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
En Linie i den civile Lov gjendriver alle disse Jndvendinger. Artikelen 1911 siger: Den, som stedsevarende oprettede Rente er væsentligen tilbagekjøbelig. Det er altsaa til Unytte, om Rettigheden at udbetale var bleven stiltiende forudseet, da Laanet skeete, eller stiltiende fastsat i hver Contract; den er skreven for alle i Lovbogen. Forgjeves paastaaer man, at denne Lov ikke er anvendelig paa offentlige Renter. Regjeringen har, i alle sine Forhandlinger med Private, fælles Ret, paa de Undtagelsestilfælde nær, hvor den ved udtrykkelige Love holdes tilbage. Men ingen speciel Lov forbyder at udbetale de Renter, Staten skylder. Hver Dag gjøre de Private Brug af deres Ret at udbetale den de Renter, de skylde den. Ved hvilken besynderlig Ugunst skulde den være berøvet en giensidig Ret i Henseende til dem. Artikelen 1911 af Loven fritager os for at besvare den Deel af Jndvending, som beroer paa, at det er Renter og ikke Capitaler, der ere indskrevne i den store Bog. Desuden kunne vi bevise, at Gielden benævnes som Capital formedelst de Ord: Fem af Hundrede, der findes til Overskrift paa den Forskrivning, hver Creditor har faaet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Vil man betragte Spørgsmaalet fra Billighedens Synspunct, Man betænke, at Regjeringen gjør paa een og samme Tid Ret mod de Ydende, der betale, og Creditorerne, der modtage. Eller vilde det være billigt, at vedblive at paalægge de første en aarlig Rente af 5 pC., medens Regjeringen kan finde i de førstes Sted, andre, mindre begierlige Creditorer, der ville lade sig nøie, f. Ex. med 4 PC. Men det er endnu ikke Alt. Udbetalingen af Gjeldsfordringer er blandt Private, i Almindelighed, ei andet, end den nøiagtige Fyldestgjørelse af den oprindelige Capital, Udlaaneren har udredet. Her maa man tvertimod erindre sig hvad ovenfor er sagt. For hver Sum af 100,000 Fr., som Regjeringen udbetaler, har den oprindeligen kun faaet maaskee 50,000 Fr. eller i det Høieste 88,000 Fr., efter den Tidspunkt, hvori hvert Laan skeete, og det er ikke i saa fjerne Tidspunkter, at man kan have glemt de uhyre Fordele, som derfor tilfløde Creditorerne. De have for det meste fundet Sted i en Tid af otte Aar, fra 1815 indtil 1823. Adskillige Stemmer opløfte sig til Bedste for Creditorerne for Revolutionen, og som have lidt et Tab af to Trediedele. Men vi maa Forbigaaende bemærke, at denne Reduction af en consolideret Trediedeel (ei at tale om den skuffende Betalingsmaade) er bleven fremstillet som en partiel Betaling af den offentlige Gield; hvilket beviser, at allerede Staten da ansaaes for berettiget til at betale denne Gield, Men lad os vende tilbage til Hovedspørgsmaalet, næsten alle Gieldsfordringer, ældre end Revolutionen, sammenblandes nu med dem af en meget nyere Skabelse. De findes ikke meere i samme Hænder; de ere blevne overdragne til nye Eiere, der have kjøbt dem til den almindelige Priis paa Renter. Disse haver virkeligen ingen Ret til den Undtagelse, man beraaber sig paa. Hvad den titulaire oprindelige consoliderede Trediedeel angaaer, da ere de unægteligen blevne Offere for Plyndring, efterdi Værdien af det Papir, man har givet dem istedet for de to resterende Trediedeele, ei var andet end skuffende Forpligtelser, som snart tilintetgjordes i deres Hænder. Men dette Tab lignede meget det, som alle de Private, der have lidt ved Assignaternes Fald, maatte friste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Men endnu andre Betragtninger anbefale den til Menneskenes Taknemmelighed i alle Classer. Den høie Rente, Regjeringen betaler, har en skadelig Jndflydelse paa Renten af Laan blandt Private, en Følge deraf er, at Capitaler indflyde i de offentlige Fonds, medens Agerdyrkningen og Konstfliden forgjeves attraae dem eller ikke kunne faae dem, uden paa meget trykkende Vilkaar. Denne Tingenes Stilling vil gjøre Plads for en gavnligere Fordeling af Capitaler, fra det Øj blik af, at Statslaan afkaste en mindre høi Rente. Den indskrevne Rente af 3 pC., som i Begyndelsen kun er nominel, vil efterhaanden blive den virkelige Rentefond ligesom de nye Statsrenter nærme sig Pari. Hvo kan beregne alle de lykkelige Virkninger af denne nærforestaaende Nedtrykkelse af Capitalerne paa Agerdyrkningen, Handelen og Konstfliden hos et Folk, hvis Virksomhed omfatter alle Arterne af Fuldkommelse, og midt under politiske Omstændigheder, saa gunstige til store Foretagenders Trivelse?" Allerede d. 6te d. M. er i de Deputeredes Kammer Lovudkastet til ovennævnte Rentenedsættelse fremlagt. Hr. Casimir Perrier forlangte at vide, paa hvilke Garantier denne Operation støttede sig; thi havde Ministeren forregnet sig 1 et Tilfælde, hvor der ikke handles om mindre end tre Milliarder, da var Skaden uberegnelig ikke allene for den offentlige Credit, men ogsaa for den private Formue. Han spurgte fremdeles, hvorfor Ministeren ikke havde kundgjort Tractaten desangaaende, der ligesaavel burde meddeles Kammeret, som den var bleven viist et Medlem af det engelske Parlament, og en østerrigsk Consul. Præsidenten erindrede, at det endnu var for tidligt at handle herom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Udenlandske Efterretninger. J Viborg Samler klagedes nyligen over, at her tillands endnu ikke kunde faaes gode Bordknive, Lommeknive og meget andet, uden fra Udlandet. Herimod har Etatsraad Løvmand i samme Tidende erklæret, at ikke allene ovennævnte Slags Knive, baade simple og finere, men ogsaa mange andre Slags Fabricata i Staal, Jern og Messing, baade i store og smaa Partier, faaes paa Oplaget af Frederiksværks Fabricata i Amaliegaden No. 131, og at samme i Godhed, Styrke, Politur kunne sættes ved Siden af lignende Arbeider fra Udlandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Kjøbenhavns Børs, d. 20 April. Cours. Hamb. 2 M. 245, a visto 248. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligat. (uden Renter) 91 1/4 a 91 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 103 1/2 a 104 Rbd. r. S. eller 129 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 96 a 96 1/2. Dito 4000 Bcomk. 95 a 95 1/2. - 6 pC. norske Norske Obligat. ved Hambro & Søn 106 1/2. Speciessedler pr. 10 Spec. 16 1/2. Svenske Sedler 59 3/4. - Asiatiske Actier 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Epigrammer. Efter Voss.) Udbedet Dom. Din Sang er Morgendug, som over Roser, flyder; Men viid, at Duggen selv ei meer end Vand betyder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-20
Min Barbeer. Min Herr Barbeer vel neppe har sin Mage, Han kan saa gravitetisk langsomt rage: At medens han den venstre Kind barberer Paa høire alt mit Skjæg igjen florerer. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Et nyt Beviis paa, at Danmark baade er de Ædles og Ældgamles Hjem, var den i disse Dage her i Kjøbenhavn afdøde Justitsvagtmester ved Garden til Fods og Dannebrogsmand Joachim Frederik Lassen, som opnaaede en Alder af 98 1/2 Aar. Han var indtraadt i Livgarden 1744, altsaa to Aar førend Christian den Sjettes Død, bleven Underofficeer 1750, og havde saaledes tjent i 80 Aar. uden en eneste Gang at have begaaet Forseelser, i eller uden for Tjenesten. Hs. Majest. Kongen lod Oldingen i fine sidste Leveaar give et anseeligt aarligt Tillæg, og befalede, ved hans Død, at han skulde føres med en Officeer-Commando til Graven. Endnu for fem Aar siden bivaanede han Kongerevuen. Saavel Gardens som en stor Mængde af Garnisonens Officerer ledsagede ham til Graven, ved hvilken Hr. Professor og Ridder Brorson holdt en rørende Tale. Den Afdøde havde levet under fem Konger og tjent fire. J hans Alderdom var han i Huset hos sin Søn I. F. Lassen. Mærkeligt er det, at en Alder af 100 Aar er et Maal, som de Færreste Gamle opnaae Anmelderen mindes ikke, i hans Tid at have kjendt i Kjøbenhavn og dets Omegn Flere end fire, der have opnaaet en Alder fra 108 til 101. J dette Øieblik lever, som Lem af Frederiksbergs Hospital, en Olding, sædvanlig kaldet Anders Nordmand, som skal være 103 Aar, og som ligeledes har tjent i Armeen; men han er nu blind og sengeliggende. Jøvrigt har Anmeld. fundet Huselands bemærkning, at de overordentligste Exempler paa et langt Liv findes blandt Landboer, Særtnere, Jægere, Soldater og Matroser, i det mindste her til Lands, stadfæstet. To af de Anførte, som bleve over 100 Aar, levede udenfor Hovedstaden, og den ene var endog Bynde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Indenlandske Efterretninger. J sit Giensvar paa Hr. Etatsraad Løv mands bemærkninger i Viborg Samler, angaaende Frederiksværks Fabrik, erindrer denne Avises Udgiver, Hr. Kammerraad Just, at han ved Udtrykket her tillands allene meente Jylland, der, af Aarsager, som ikke kunne angives, sjeldent faaer deslige Fabrikvarer fra Sjælland, men nøies med det udenlandske Gods; hvorfor det vilde være godt, om Frederiksværks Fabrik havde Oplag af sine Varer i Jylland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
J Viborg Samler læses følgende, fra Vestervig, i Thye, Indsendte: Man har for kort siden seet anmærket i Viborg Aviser: "at Aggerboen især gaaer tilBunds i at fiske, og det er en Sandhed, at Farer og Besværligheder skrække ham ikke, naar ellers Fangsten slaaer ind. Sidstafvigte 23de Marts gjorde et Baadlaug fra Vester=Agger en sjelden Fangst paa Havet, i det en Hai af de større Arter havde - ved at sluge en Torsk, der havde bidt paa en Krog - saaledes indviklet sig i Linerne, at det blev den umuligt at slippe løs. Uforfærdet angrebe Fiskerne med deres saakaldte Hæge dette frygtelige Rovdyr, der var 5 Al. lang og omtrent 2 Al. i Omkreds, og fik det ikke uden Fare ind i Baaden, hvor man, ved at udskjære Hjernen, hastede med at dræbe det, for at sikkre sig selv for Angreb, og Baaden, for at beskadiges ved Slag af dets svære Krop. Veiledet af Kammerraad Just's Naturhistorie fandt man, at det var den saakaldte Tudsehaihvoraf der findes en Afbildning, som den i det Hele lignede, undtagen - at den ikke havde Bugsinner, men derimod 2 smaae Finner paa Ryggen. Af Leveren, der omtrent fyldte et Par Fjerdinger, venter man især nogen Fordeel. Skindet, der er meget skarpt, troer man at kunne sælge til at polere med, og indenfor dette afskar man en Deel Spæk, hvoraf man meente ligesom af Leveren – at kunne koge Tran. Kjødet blev kastet bort, da man troede, det vilde ikke, formedelst sin trannede Smag, kunne spises.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Vinteren kom her med en saadan Eftersmæk, at man den 1ste og 2den April havde rask Kaneføre. Om Belønning og Straf, efter tyrkiske Love af Alerander von Joch (Dr. Carl Ferdinand Hommel, oversat af T. Algreen-Ussing, Candidat i Lovkyndigheden. 80 S. 8. - Forfatteren til dette i disse Dage udkomne Skrift søger at udvikle og godtgjøre: at Antagelsen af den menneskelige Villies Frihed indeholder en Modsigelse derved, at den strider mod al Erfaring og er et Sandse bedrag; at alle Straffe og Belønninger vilde blive aldeles uhensigtsmæssige og latterlige derved; at Guds Forsyn umuelig kunde bestaae dermed, endelig: at man maa antage Nødvendighedslæren eller Menneskets ubetingede Frihed, da der ingen Middelvei gives.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Repræsentanternes Huus har 95 Medlemmer af alle Statens Deele. Hvide, der igjen deele sig i fødte Spaniere og fødte Americanere. De første betragte sig som Landets Adel; Me stiger, nedstammende fra Hvide og kobberfarvede Americanere; Zamboes, Børn af Jndianere og Negere, Mulatter, Efterkommere af Hvide og Negere. Jndianerne udgjøre 1/2 Deel af Befolkningen, i Mexico derimod kun Halvdelen. Af Negere findes i Columbia, med Indbegreb af Slaver, 60,000, og med fri Negere udgjøre de 1/2 Deel af Befolkningen, i Cuba derimod 1/2 Deel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Aarsagen, hvorfor Spaniens Colonier tæller færre Negere, er følgen af denne Nations menneskekjerlige Love og dens Høimodighed, i stort Antal at frigive dem i sine Testamenter. Den, som betaler sin Herre 300 Piastre, var fri, om han end havde kostet Herren langt mere. De fødte Spaniere udgjøre 1/2 Deel af Befolkningen. og Creolerne af spansk Race 1/2 Deel. Lidet Land kan i Columbia føde mange Mennesker og lidet Arbeide er tilstrækkeligt for et Menneske. Opdragelsen er besynderlig. Fordum lærtes Børnene i Skoler de forfængeligste Ting, f. Ex. at vaage meget over deres fornemme Families Fortrin, og ved fornem forstaaes her enhver Embedsmand, Præst eller Munk. Den første Underviisning skeer i det latinske Sprog, og enhver opdrages som om han skulde vorde en Lærd. Ungdommen klæder sig gjerne militairisk. De Fornemme befatte sig ikke med Agerdyrkning, og foragte alt Haandværk og endog Handelen. Derfor hade de lavere Stænder dem. Embeder søger man, for paa det yderste at benytte dem; den Dovne og Magelige helliger sig Kirken. Alle ville være Advocater, Præster og Munke. Man hænger med Jver ved sin Kirke og alle sammes Stiftelser, og øder Legater paa meget uværdige, andægtigt ladende Øiemed. Der gives Sognekald, som indbringe 40,000 Piastre. Derfor findes der ogsaa mange Privilegerede og næsten intet Gods, der jo er i Gield til en eller anden Stiftelse, medens de Uprivilegerede bære alle Statens Byrder. Mægtig har Revolutionen formet og omdannet alt dette. Columbia har nu Elementarskoler i hver Sogn af 100 Mennesker. Republicanerne indsee nu deres feilfulde Fortid og stræbe med stor Jver at uddanne sig i de for deres Fædreneland nyttige Videnskaber. Ogsaa lægge de sig efter den af deres Fædre foragtede Handel. Jstedetfor den forrige Forfængelighed træffer man nu megen ædel Ærgjerrighed og Higen efter Videnskaber og almeennyttige Kundskaber. For den høiere Undervisning faaer hver Provinds et Gymnasium med to Professorer; de større Provindser et Gymnasium med tre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Den største nulevende Virtuos paa Pianoforte, J. Moscheles, har i December f. A., efter sin Tilbagekomst fra Engelland, ladet sig høre i Wien, hvor han blandt Konstyndere har gjort overordentlig Opsigt. J Fingerfærdighed og dermed forenet Lethed skal han neppe have sin Lige. Han agter igjen at gaae til London, og give der Vinterconcerter, der indbringe betydelige Summer, men ogsaa ere forbundne med store Udgivter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Kjøbenhavns Børs d. 23 April. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligat. (uden Renter) 93 a 93 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 103 1/2 a 104 Rbd. r. S. eller 129 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 96. 6 pC. norske Dito 4000 Bcomk. 95. Obligat. ved Hambro & Søn 106 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16 3/4. - Svenske Sedler 58 1/2. - Asiatiske Actier 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-24
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 34. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 27 April 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Om en Sundhedsbrønd-Anstalt paa Fredensborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Indenlandske Efterretninger. J Søndags Aftes lod Tenorsanger og Guitarspiller Burow sig med Bifald høre paa Hoftheatret. Hans Stemme er behagelig, men synes noget aldrende. Anmeld, behagede han mere i det første Recitativ og Arie af Paer, end i de to sidste Numere. Ogsaa Hr. Wolf ram spillede ved denne Leilighed Variationer
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
over en Arie af Operaen Joseph med meget Foredrag, og Hr. Zendgraff udførte Variationer paa Basun med særdeles bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
J Rosenborg Hauge er der nu gjort to nye engelske Anlæg tvers igjennem Haugen, fra Gangen ved Vandet af indtil henad Exerceer huset, hvorved dette for Hovedstadens Jndbyggere, lige fra Christian den Fjerdes Tid, saa behagelige og til deres Sundhed saa meget bi dragende Sted har vundet betydeligen. Det vil ikke vare længe, saa vil det ligne Frederiksberg Hauge i det Smaa. Vel er Haugen kommet til at miste, ved disse nye Anlæg, en Deel af sine gamle, skyggefulde Træer, men ei at tale om, at dette var nødvendigt, naar hine Anlæg skulde kunne gjøres, saa vare disse Træer for det meste ogsaa paa Veie at gaae ud, eller ofte saa raadnede i Stammen, at den første den bedste Storm kunde blæse dem om. Det er overalt meget rigtigt, at forældede Træer paa offentlige Spadsereveie fældes i Tide, da de i opkommende Orcaner omstyrtes, og letteligen kunne foraarsage Skade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Paa Konstacademiet ere udstillede adskillige Prøver til Skilderie= og Speilrammer med ægte og uægte Forgyldning, der ere ganske fortræffelige, og vise, hvorvidt Forgylderkonsten er bragt hos ds. - Ogsaa det ægteforgyldte Bronze, som Glaspusterne bruge til de moderne Glas kroner, forfærdiges nu her i Kjøbenhavn, og kan fuldkomment sættes ved Siden af udenlandske af samme Slags. Obligationer vedblive endnu bestandig at staae i høi Priis, nemlig 92 til 93 foruden Renter. Dette er imidlertid ikke allene Tilfældet her, men næsten overalt i Europa. J Paris betales Statsrenter, som man agter at nedsætte fra 5 til 4 pC., med 3 pC. Avance. Medens Papirer, som man under Krigen allevegne var saa bange for, staae saa høie, ere derimod Vare priserne overalt flaue. Forleden betaltes f. Ex Riis med 16 Mk. pr. 100 Pd. Neppe var der ankommen en Ladning med denne Artikel førend den solgtes for 13 Mk., og nogle Dage efter ankom en ny, som solgte samme endog for 11 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Blandede Efterretninger. Vettie=Dalen i Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
(Udtogsviis af Philosophical Journal.) Walter Scotts Romaner. Forfatteren af de bekiendte Scottske Romaner er endnu stedse en Gaade. Disse Romaner udgjøre nu ialt 54 Bind, og man begriber ikke, hvor en eneste Mand og en saadan Mand, som Walter Scott, der, som en udmærket Lærd har tumlet sig i mange andre Fag, kan have skrevet alle disse Bind i saa faa Aar. Gisningerne ere derfor meget forskjellige. Nogle mene, at han forfatter Planerne, og at en anden udfører dem: Andre, at Forfatteren længe har havt disse Romaner liggende færdige, da han ikke kunde anbringe dem, og rykker nu frem med dem. Et tredie Partie antager, at et Selskab af lærde og geniale Hoveder, især unge Advocater, har forenet sig om at skrive dem. Det er mærkeligt nok, at endnu ingen critisk Snushane har kunne komme efter Sagens rette Sammenhæng. - J en udførligere Recension, som læses i Heidelb. Tahrbücher, 8tes H. Aug. 1824, over Ivanboe, Waverly, Oldgrandskeren, Nigels Hændelser og Pirat, anstiller Recensenten interessante Betragtninger over Digteren i Almindelighed. Neppe, siger han, har nogensinde en udenlandsk Digter fundet en saa almindelig Deeltagelse, i den tydske Læseverden. som Walter Scott, hvis Romaner søges, læses og ikke sjeldent anprises med ubetinget Ros. Rec. antager tre fortrinlige Omstændigheder, der i Tydskland forene sig til Fordeel for Scott: først hans store Talent; dernæst Modsætningen af disse friske, indere, gedlegene, af en stor Verdensanskuelse og dyb Menneskekundskab udgaaende og tildeels paa en fast, historisk Grund hvilende Digtninger, til de overspændte, phantastiske, indvortes synlige eller endog som væsenløse Skikkelser, henslaggrende Arbeider af mange nyere og selv roste tydske Digtere, og endeligen den i den tydske Characteer eiendommelige Forgudelse af Udlandets Producter, og den store Beredvillighed, hvormed de Tydske erkjende Fremmedes Fortjenester og tilgive disse Meget, som man hos en fædrenelandsk Forfatter vilde underkaste en alvorlig Critik og stræng Paaanke. Denne sidste Omstændighed især maa ikke oversees, og saa tilbøielig Rec. er til at erkjende Digterens store Fortrin, kan han dog ingenlunde stemme den ubetingede Ros, som mange yde ham. Rec. anfører derpaa adskillige Mangler i de Scottske Romaner, saasom Oeconomien; den Utilfredsstillelse, som Læseren føler efterat have gjennemgaaet den; det Skuffende og Forvirrende i virkelige Begivenheders og Personers Jndfletning i en digterisk Verden, for Læsere, som ikke nøie kjende de Skranker, hvor det virkelige Historiske og Digtningspillet begynder. Men alt dette betager de Scottske Digtninger ikke deres Jnteresse eller er kun istand til at forringe det. Digteren henriver ved sin glimrende Veltalenhed; han udfolder virkeligen Livet og Forgangenheden i stort opfundne og rigt udsmykkede Scener og Skikkelser, og belærer hyppigen ved sit grundige Studium af Historien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-04-27
Boghandler C. Fleischer i Leipzig vil udgive ti Titelportraiter til Conversationslexiconnet, hvilke skulle tjene som For= og Sindbilleder paa de skjønne Konster og Videnskaber, nemlig: I. Rafael Sanzio (Mallerkonst); 2. Antonio Canova (Billedhuggerkonst); 3. Andreas Palladio (Bygningskonst), 4. I. C. W. A. Mozart (Musik); 5. W. Shakespear (Digtekonst); 6. F. V. Reinhard (Talekonst); 7. G.W. v. Leibnitz (Philosophie); 8. W. Herschel(Mathematik); 9. Carl v. Linnee (Botanik); 10. Herm. Boerhave (Lægekonst. Mod Valget af adskillige af disse Repræsentanter kunde der maaskee nok være noget at erindre. Burde i Mathematiken ikke snarere J. Newton have været valgt, end Wilhelm Herscheel, der desuden er berømtest som Astronom, og har der ikke været nogen større Taler til end Frands Volkmar Reinhard, som egentlig kun var geistlig Taler, Leibnitz som Philosopher tilvisse meget berømt, men staaer C. Kant ikke over ham: Eller skulde A. v. Haller ikke bedre kunne repræsentere Lægevidenskaben, i omfattende Begreb, end Hermann Boerhave? Lord Eldon, Storkantsler af Engelland, nedstammer fra en uberømt Familie, Skott, i Egnen af Newcastle. Han nød der en classisk Opdragelse i Skolen, og lagde sig siden i London med megen Flid efter Retsvidenskaben, afskrev i Parlementsforsamlingerne og Retterne de sædvanlige Beretninger for Aviserne, practiserede som Advocat og gik snart over i Cancelliet. J adskillige Aar saae han sig nødsaget til at arbeide stærkt. Efterhaanden blev han een af de fortrinligste Sagførere. 1793 udnævntes han til Attorney (Regjeringsfiskal. 1798 fik han Titel af Baron og Peersværdigheden, og udnævntes til Præsident i Retten Common Pless kaldet. 1801, da Pitt forlod Ministeriet, blev han Lord Cantsler. Hans Jndkomster anslaaes til 42,000 Pd. St. (over 320,000 Rbd. Sølv). For hvert Document, som Bankrentecommission paatrykkes, faaer han 40 Pd. St. Han skal desuden være meget rig.