Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-07-12
Markeder og Folkefester. Naar man sammenligner Kram-Markederne i vore Provindstæder, saaledes som de nu ere, med det, de vare for en Snees Aar siden og endnu længere tilbagi Tiden, vil man let bemærke, at de stedse ere gaaede tilbage: Antallet paa de fremmede Sælgere, der indfindsig, bliver stedse mindre, Forraadet af deres Vare stedse mindre og slettere, og hvor stor end Mængden af de Besøgende kan være, naar Veiret er nogenlunde godt saa blive Kjøberne dog stedse færre, og deres Jndkjøb stedse meere ubetydeligt. Det er derfor naturligt, at Sælgerne - fornemmelig de Tilreiste - stedse klag over slet Marked, og at desuagtet Nogle vedblive at indfinde sig med deres Kramkiste, kan kun forklare deraf, at de uden at tydeliggjøre sig Aarsagen til Markedernes Forringelse indbilde sig, at de dog engang skulle gjøre godt Marked og saaledes faae Erstatning for tidligere Tab, at de haabe, at de foregaaende Erfaringer skulle afskrække Concurrenter fra at indfinde sig samt at de ikke rigtig beregne det virkelige Tab, som en forbundet med en saadan Reise, fornemmelig hvad de forsømme hjemme ved at flakke om fra det ene Marked til det andet; hertil kommer endnu, at En og Anden kan søge at rede sig ud af en øieblikkelig Pengeforlegenhed ved paa eengang at faae en Deel forliggede Varer, afsatte, om det end skeer langt under Jndkjøbsprisen. Da Markederne opstode og saalænge de florerede, vare de nødvendige til at tilfredsstille Kjøbernes Fornødenheder. Dengang vare Provindskjøbmændene kun slet forsynede, mange Varesorter vare slet ikke at erholde udenfor Kjøbenhavn, og nye moderne Sager maatte enten forskrives derfra, eller kjøbes paa Markedet; jo mange Handlende i Smaastæderne gjorde deres betydeligste Jndkjøb paa Markedet hos de kjøbenhavnske eller udenlandske Sælgere, som hidførte store Ladninger og Læs. Nu er dette ganske anderledes: Ligesom vor Kjøbmænd have lært at bringe deres Korn directe til det udenlandske Afsætningsted, saaledes vide de ogsaa at forskrive deres Varer derfra, hvor de erholdes beds og billigst, og deres Boutikker ere derfor i Almindelighed vel forsynede med Alt, hvad man kan vente at finde paa Markedet. Kjøberne foretrække derfor at udsøge hvad de behøve, hos en bekjendt Mand, hvor de kunne faae Tid til at see, hvad de faae (uden at tale om Crediten), og selv til at forsyne sig med mindre gode eller moderne Sager for godt Kjøb, er der meere end tilstrækkelig Leilighed ved de hyppige Udrømninger (, Udsalg.) For Kjøberne ere Markederne altsaa overflødige og for Sælgerne ere de skadelige; thi af de almindelige Handelsvare vilde den samme Masse omtrent blive solgt i Aarets Løb, enten Markedet fandt Sted eller ikke, og hvad nu de Fremmede sælge paa Markedsdagene, vilde de i Byen bosatte Handlende altsaa afsætte mere end nu lidt efter lidt, naar der intet Marked var. De Enkelte, som drage med Kramkisten til andre Byers Markeder, kunne vel synes derved at erholde nogen Erstatning, for det, de saaledes tabe, men denne Fordeel er, som ovenfor bemærket, meere indbildt end virkelig, og bedre var det Jntet at miste, end at lide Tab med Udsigt til en tvivlsom Erstatning. Hvad her er sagt, gjælder i endnu høiere Grad om Haandværkerne: Markedsgods er saa berygtet for Slethed, at det endog er blevet et Ordsprog, og Kjøberne begynde at indsee, at det tilsyneladende billige Kjøb er en høist maadelig Handel. Bleve Markederne afskaffede, vilde dette mægtig bidrage til at vore Haandværkere sørgede for og bleve istand til stedse at være forsynede med gode Vare til Udvalg. Vel er det sandt, at Nogle vinde ved Markederne, og dette er en ligefrem Følge af at Mange tabe ved dem, thi Pengene maa dog komme et Sted hen Foruden Vognmænd, Fragtmænd, Færgemænd, Værts huusholdere og Andre, som give tilreisende Handlende, Logis, maa det nemlig indrømmes, at de, som udsælge Brændeviin, saakaldet Mjød og deslige, røget Aal, Pandekager og Stikkelsbærgrød m. m.; samt de, som forevise Konster, Abekatte, Røver= og Mordbilleder med tilhørende sørgelige nye Viser, og flere af samme Slags, tjene en Deel Penge. Men Markederne ere indførte for Handelens Skyld, og naar det er i de Handlendes - baade Kjøberes og Sælgeres – Jnteresse, at de ophæves, maae Kjøbmændene og Haandværkerne og navnlig deres udvalgte Repræsentanter ikke alene være berettigede, men endog føle sig opfordrede til at stræbe efter at faae dem afskaffede. Det er eiheller vort Ønske, at de sidst omtalte Klasser af Mennesker, som tjene ved Markederne, ganske skulle miste denne Fortjeneste, thi Markederne kunne, som antydet i Overskriften, endnu betragtes fra en anden Side, hvorom i et følgende Nr.