Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1778-11-20
Udtog af en Skrivelse fra Schalholts Stift, den 10 Augusti 1778. Den almindelige Tilstand seer paa de fleeste Steder meget slet ud. Grunden dertil er den ringe Høeavling forrige Sommer, som foraarsagede at mange maatte udi Efterhøsten, formedelst Foedermangel slagte deres Malkekiør, tillige med andre Kreature, som behøve Foeder af Høestakken Vinteren, ører. Derpaa kom strax ved Mikkelsdags=Tider en haard og langsom Vinter, som paa mange Steder varede indtil April Udgang. - Foraaret var saa koldt, at man ved Junii Maaned Indgang saae lidet grønt Græs og mange Steder intet. Dette foraarsagede Fordermangel, og saadant igien mange Kreaturers Død, meest paa vester og norder Landet, og endeel Steder udi Østerfierdingen. Fiskeriet har været paa endeel Steder middelmaadigt, paa andre Steder meget maadeligt, og paa endeel Steder slet intet, og derforuden voxer nu saa lidet Græs, at det næsten alle Steds seer ud til en meget maadelig Høeavling. De Victualier af andre Ting, man har pleyes tilhandle sig af Fremmede, ere blevne saa kostbare, at den ge merne Mand, særdeles Oplandsbønderne, som ingen Fisk har at levere til Handelen, (thi det andet, som han kan have, er i gandske liden Priis), ei kan tilforhandle sig samme. Det syge eller inficerede smaa Qvægs Udrydning gaaer her vel af, saa at af heele Schalholts Stift er allene tilbage, Borgefiords Syssel, hvor nu til Efterhøsten alt det gamle og inficerede skal ubryddes, men med Besætningen af friskt Qvægtigien, har man Aarsag at tærke det vil gaae noget langsomt til, formedelst at forleden Vinter døde heel meget Qvæg i de Herreder, hvor det helst kunde indkiøbes. Udi Holum Stift vil man sige det gaaer ikke saa fort eller aldeles lykkelig til Her er og mange, som har faaet meget lidet, og andre endnu mindre, nemlig slet entet. - Fra Holum Bogtrykkerie er udkommen WidalinsHuus=Postill over Evangelig fra Trinitatis Søndag til Aarets Udgang, og Hr. Gunnlaugur Snorresens, Præst til Helgasell, hans Paraphrasis Metrica eller Palmer over Salomons Høyn sang. Men hvad der fra Hrapprøe Bogtrykkerie er udkommet, veed man ei vist - Udi afvigte Aar blev i Schalholts Stift, ægteviede 235 Par. Fødde 599 Drenge, 551 Piger, Summa 1150, Døde 397 Mænd, men 493 af Qvindekiønnet, Summa 890, Er altsaa 260 fleere Fødde end Døde. Dog kan dette ikke siges at være aldeles rigtigt, eftersom fra Jsefiords Syssels Vesterdeel intet derom endnu er indkommet, som vel maa foraarsages af den haarde Vinter og det kolde Foraar, som enten har aldeles borttaget deres Heste, eller og gjort dem til saa lange Reiser uduelige, og det var Aarsagen, at intet Menneske derfra kunde komme til det almindelige Landsting, hvor dog nogle fra ethvert Herred pleye at indfinde sig. - Af navnkundige Folk ere udi dette Aar døde følgende: Oluv Jonsdatter, var 2 Gange gift, og 2 Gange Enke, med den første Mand levede hun i Ægteskab henved 14 Dages Tid, men med den anden, som var forrige Sysselmand udi Borgefiords Syssel, Sivert Jonsen, over 50 Aar. En af hendes Sønner døde paa en Fiældvey, da han reyste hiem fra Skolen dimittered. Den anden ogsaa fra Skolen dimittered, blev tillige med 2 andre hendes Domestiqver qvalt og brændt udi en Jldebrand, som opkom i Huuset om Midnat, og ødelagde heele Gaarden, paa 2 Timers Tid med alt hvad der fandtes, undtagen Gaardens andre Folk, som meget neppe kom ud alleneste i deres Underklæder, i meget koldt Veyr, om høyeste Vinter. En af hendes Døttre, som er Præste=Enke, tilligemed sin Datter, levede i Huus med hende, angrebne af Scorbuto maligno, eller en Green af en Slags Spedalskhed. Den anden døde trolovet med en Præst, og den 3die, som var Provst Erlendsens Kiæreste, hos hvilken disse Personer havde sit Opholdsted, døde i sin beste Alder, for faa Aar siden. Alle disse Gienvordigheder, og mange andre, udstod hun med et roeligt og sagtmodigt Sind, og beholdt temmelig Helsen indtil hun var 90 Aar gammel. -Hr. Sigurdur Jonson var først Famulus hos Hr. Stein Jonson, forrige biskop over Holum Stift, siden blev han Præsttil Flugumre og Hofstade i 4 Aar, hvorfra han blev af Amtmanden promoveret til Garde paa Aranes udi Schalholts Stift, men fik efter 2 Aars Tieneste det fattige Kald Mosfeld, udi Arnæs Syssel, og Al. 1743 Holt under Ejasiall. 1766. antog han sin Søn som Capellan. 1775 blev han næsten blind, faldt ogsaa udi en phrenetisk Sygdom, saa han maatte afstaae Kaldet til sin Søn, og Provste=Embedet til en anden Person, døde med fuld Forstand nu sidst i Julio, da han havde været Provst i Rangevalle Syssel 30 Aar, men Præst henved 50 Aar, var engang gift, og de 3 sidste Aar Enkemand. - Hr. Petur Einiarson, blev Præst til Miklaholt 1721, antog Capellan 1764, til hvilken han overlod Præstegaarden og HovedSognet, men tiente selv Anner=Kirken. Han havde aldrig kiendt nogen Sygdom, vatiente saa i Embedet indtil sin sidste Dag, thi da blev han kaldet til at berette en syg Mand, hvortil han og gjorde sig færdig, men da han vilde tage af Sted, blev han angreben af et Slag, som skildte ham ved Livet inden 3 Timer, udi hans Alders 86, men Embedets 57 Aar. Han var engang gift, og havde nu efter 50 Aars Ægteskab, levet faa Aar Enkemand. Hans Capellan Hr. Vigfus Jonson har erholdet hans Kald. Hr. Jon Sivertson blev 1757 Capellan udi Hvams Præstekald i Dole Syssel, og Aaret efter Capellan paa Breidebolstad. 1759 Præst til Jngiældshol og Frodaae Meenigheder, blev kort derefter saa overfalden af ulæggelig skiørbutisk Sygdom, at han 1766 maatte tage Capellan, var aldrig gift, døde udi December Maaned forrige, Aar udi sin Alders 46, Embedets 21 Aar. - Hr. Thorlakur Sivertson, blev Præst til Torfestad 1736, og derfra prommoverer til Kirkebai Klosters Præsiekald 1753, var 2 Gange gift, døde udi Januario a. h. 61 Aar gammel, udi sit Embedes 42. Aar. Dette Kald har Hr. Jon Steingrimsson, Provst udi Skaplefields Syssels Vesterdeel faaet. Men hannem fuccederede udi Solheime og Dirhole Præstekald Hr. Oddur Jonson. Vice=Laugmand udi vester og norder Laugdommet Jon Olavsen, døde kort efter Aares Begyndelse, henved 500 Aar gammel, havde været Vice=Laugmand 20 Aar.