Berlingske Tidende, 1795-06-15
Paris, den 29de Maji. J Sessionen den 27de sagde Douleet Pontecoulant: "Je maae i Velfærdscommissionens Navn stadfæste den bedrøvelig ge Efterretning om de udbrudte Uroeligheder i Toulon. Vor Collega Brunel har sat Livet til, i det han vilde forhindre Arsenalets Plyndring. Oprørerne have sat Terroristerne, som sadde i Portet la Malgue, i Frihed, og erklæret de flygtende Patrioter, som J ved Eders Decret have kaldt tilbage, for Emigrantere. Den hele Commune af Soullie have de afvæbnet og bemægtiget sig Arsenalet. Jngen tør begive sig hverken ind eller ud af Staden. Kanonerne ere plantede ved Portene, og alle Communicationer ere afskaarne. Repræsentanten Nion har ræddet Flaaden ved det han paaskyndede dens Udløben. Den ligger nu paa den store Rhede. Repræsentanterne Charbonnier og Lescudier samt deres Familier staae den nøieste Forbindelse med Ribellerne. Toulon er i de sidstes Hænder. De have endog sindt Commissarier til Ciotat for at vinde den der værende Besætning. De kalde sig ægte Patrioter, de eneste sande Forsvarere af Constitutionen 1793. Til Commandant i Fæstningen have de udnævnt Portal, en af Terroristerne, som sad i Fortet la Malgue. - Antallet paa Oprørerne beløber sig til 8000. Toulon er Midde punkten af den blodtørstige Armee, som skulde marchere til Paris. Først vilde den overfalde Marseille, og da haabede den at blive forstærket indtil 35000 Mand. Vore Colleger troe, at finde i de sydlige Departementer et tilstrækkeligt Antal gode Borgere til at bringe Rebellerne til Lydighed, eller udrydde dem. Den 19de Maji brød egentlig Oprøret, ud i Toulon ligesom i Paris, og Løsenet var det samme: Constitutionen af 1793. - Paa Dulcets Forslag decreterte Conventen: at Velfærdscommissionen skal føie alle Anstaltet til at bringe Toulon til Lydighed. Repræsentanterne, som ere udsendte i de sydlige Departementer, skulde oprette en Krigscommission for at dømme Stifterne af det i Toulon udbrudte Oprør. Repræsentanten Ronhier skal strax begive sig til Eskadren ved Toulon. Han er forsynet med den samme Magt, som Repræsentanterne ved Armeerne. Herpaa blev decretert, at de Deputerte, Charbonnier, Lescudier, Sallicetti, Ricord og Laignelot saavelsom Panis som forsvarede den sidste, skulde arresteres. Clauzel anmærkede herved, at hele Frankrige vilde forundre sig over, at Anstifterne af det sidste Oprør i Paris endnu ikke vare blevne afstraffede, men blot nogle forførte Gens d'Armer og Kanonerere henrettede den 24de og 25de. Paa hans Forlangende udstædte herpaa Conventen et Anklagedecret mod Ryhl, (denne har derpaa den 29de i sit Fængsel taget Livet af sig ved et Dolkestik), Romme, Soujeon, Duroi, Forestier, Al bitte, Bourbotte, Duquesnoy, Goubray, Prieur de la Marne og Peyssard. Desuden blev decretert Arrest mod Thution, som havde ladet sig bruge til Secretair, da Oprørerne den 20de havde havde Overhaand i Conventen, og at de arresterte Conventdeputertes Hustruer, som ikke egentlig ere boesatte i Paris, skulde inden 24 Timer forlade Hovedstaden. - J Sessionen den 28de skeede flere Angivelser, mod Conventsdeputerte, og Conventen decretterte paa nye følgende 9 Arresterte: Lindet, forhen Medlem af den Robertspierske Velfærdscommission, Vouland Lacoste, David, Bernard af Saintes, Lavicomterie, Jagot Dubarran og JtanBon St. Andre. Denne sidste var, som bekiendt, ligeledes Medlem af Roberspierres Velfærdscommission, var forrige Aar den 1ste Junii ved det store Søeslag om Bord paa Brester-Flaaden, og nu giver man ham Skyld for Marinens Disorganisation.