Viborger Samler, 1841-11-09
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Den aldeles af brændte store Bygning i Tover var opbygget af Muur og Qvaderstene, og var 345 Fod lang, og 60 Fod bred. Jlden var langt stærkere og voldsommere end den Jldebrand, der ødelagde Underhuset og Londonerbørsen. Da Jlden brød ud, blev den ved det saakaldte Juveeltaarn staaende Skildvagt den strax vaer, han affyrede sit Gevær, og den Bataillon af det skotske Fussilier-Garderegiment, der udgjør Fæstningens Besætning, indfandt sig strax paa Brandstedet. Faa Minuter derefter sloge Luerne med stor Magt ud af Vinduerne i det saakaldte runde Taarn, der udgjør en Deel af den foranførte Bygning. Soldaterne førte med sig Fæstningens 9 Sprøiter, men deels formedelst den momentane Mangel paa Vand, deels paa Grund af Taarnets store Høide kunde der kun udrettes lidet. Jmidlertid havde man fra den nærliggende Towerhill seet Jlden; Tusinder af Mennesker stormede til, og fra alle Qvarterer af London ankom Sprøiter, hvilke imidlertid først efter et kort Ophold indlodes i Tower, da den commanderende Officier syntes at være i Tvivl om, hvorvidt hans Jnstructioner tillode ham at indlade saamange fremmede Personer. Kl. 11 var Taarnet ganske afbrændt, og i et Øieblik nærede man det Haab at Jlden ikke vilde gribe videre om sig; snart blev man imidlertid vaer, at Jlden allerede havde forplantet sig til Taget af den tilstødende Armouri Bygning (Tøihuus), og man ilede nu med at redde saa meget som muligt af de i denne store Bygning opstablede Vaaben forraad. Da Flammen naaede det i Midten af Bygningen staaende Klokketaarn, steeg den i en vældig Høide lodret i Veiret, og farvede den hele Horizont rød, saa at Beboerne i den nærmeste Omegn af Fæstningen geraadede i den største Ængstelse. Menneskemasserne trængte saa stærkt frem imod Tover, at man frygtede for at de svære Porte vilde vorde sprængte, og en anden Bataillon af det fornævnte Garderegiment maatte besætte de truede Puncter. Jlden greb om sig med uimodstaaeliMagt, og banede sig Vei til Artillerieparken og til den nederste Etage, der var fyldt med mange, fra Rigets Fiender tilkæmpede Seierstegn. Man begyndte endog at befrygte, at hele Tower vilde vorde et Offer for Jldebranden; Heden var saa stor, at man ikke kunde opholde sig paa den imellem Armouryhouse og det hvide Taarn anlagte brede Vei, og førend det var muligt at skaffe Sprøiterne bort, var der gaaet Jld i flere af dem. Kl. 1 indstyrtede Klokketaarnet med et frygteligt Brag, og Flammerne vendte sig nu imod det hvide Taarn, og kort derefter imod Kirken og Juveeltaarnet. Dette opbrødes med Magt, og Regalierne og Kronjuvelerne bragtes til Gouverneurens Hotel. Kl. 2 havde Jlden naaet sin største Høide, og først henimod Kl. 3 1/2 begyndte den at aftage, saa at Sprøitefolkene atter turde komme Jlden nærmere, og med større Eftertryk kunde rette deres Bestræbelser imod den brændende Bygning. En Deel af det af Branden ødelagte Taarn knuste Taget paa den ved Taarnets Fod liggende Caserne, uden dog at beskadige Nogen. Alle de mange og kostbare, i Armeurvhouse opbevarede Gjenstande vare ødelagte, og af alle Trophæer seer man kun det uhyre Anker af et i Slaget ved Camperdown erobret hollandsk Skib. Efter Journalen the Standard skulle kun 4000 Geværer være reddede af de i Arsenalet opstillede 250,000 Geværer. Den ministerielle Morn. Post siger, at den har al Grund til at troe, at den franske Regjering allerede har erholdt Notificationen og St. Jean d'Arres fuldstændige Rømning af de britiske Tropper tilligemed den Meddelelse, at Syrien vil, naar den næste levantiske Post indtræffer, være aldeles rømmet af de engelske og østerrigske Stridskræfter, ved hvilke Operationer Julitractaten saaledes er fuldstændigt og samvittighedsfuldt opfyldt, 2 Linieregimenter skulle afgaae, for at forstærke den engelske Magt i de chinesiske Farvande.