Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-04-07
Udenlandske Efterretninger. De nyeste Efterretninger fra Paris meddele med megen Vished, at en Forandring i Ministeriet er nu foregaaet, og vil snart offentlig blive bekjendtgjort Jfølge heraf skal Guizot være Minister for det Jnd og Præsident i Conseilet; Dumon Finantsminister Sebastiani Minister for de udenlandske Anliggender Duvergier de Hauranne Minister for Underviisnings væsenet; Remusat Minister for de offentlige Arbeider, og Persil, Bergaard og Rosammel skulde beholdt deres Poster. Ved denne Fortegnelse talede man og saa om, at nogle Variationer kunde være mulige, 6 derimellem at Bernard skulde afløses af General Bugeand, naar han kom tilbage fra sit Tog i Africa men Generalen er endnu ikke engang afreist fra Paris Uagtet en temmelig omstændelig Depesche fra den spanske Consul i Bayonne til den spanske Gesandt i London lyder ikke saameget slet om de christinske Troppers Tilstand, saa bliver det dog temmelig vist, at Carlisterne ved den sidste Træfning have erholddeel Fordele, som, ifald de ere istand til at benytte ig af dem med Energie og Kraft, muligen kunne hidrage til at bringe Dronningens Sag i Fare. Man lede allerede om Uroligheder i Zamora og Salaanca, og man frygtede for en Revolution i Ma vid, hvorved hendes Regentskab let kunde styrtes. Men hvor grueligt det, efter al Rimelighed vil komme til at gaae til i Spanien især imod Modpartiet, naar Carlisterne blive aldeles Seierherrer, derom kan man foruden af deres andre Grusomheder, som de udøve imod de Fangne, ogsaa for Endeel slutte af en Skrivelse, dateret d. 18de Marts fra Hovedqvarteret Tolosa, og som findes indrykket i den preussiske Statstidende. J denne hedder det, efterat den heldige Træfnings Udfald med megen Jubel og Udførlighed er blevet fortalt: "Skulde det lykkes for os, ogsaa at tilføie Espartero et Nederlag, saa vil Jntet forhindre os fra, at rykke frem lige imod Madrid. Jmellem Carlisterne herske en ualmindelig Begeistring og tillige en overmaade glad Stemning. De synge og dandse, og de bære derved Uniformerne af de Døde og Fangne, som ere faldne i vore Hænder, hvilket undertiden, især ved de røde engelske Uniformer, tager sig pudseerligt nok ud. En halv Time nemlig efter Slagets Ende havde ikke en eneste død Fjende en Traad paa Kroppen, og de Fangne lod man kun beholde Skjorten. Da de Sidste i denne Tilstand, (man tænke sig tillige herved baade Sneen og Kulden, som skal herske der paa nærværende Tid, skulde marschere igjennem Tolosa, ansaae Juntaen dog et saadant Optog for noget uanstændigt, og for nu at forskaffe Fangerne Beenklæder, blev en Liste udfærdiget paa alle de Jndbyggere i Staden, som regnedes for hemmelige Christinos, og disse maatte strax skaffe de fornødne Beenklæder tilveie." Men ville Carlisterne i Fremtiden, ifald de seire, allevegne forfølge samme og lignende Methoder, da kunde de maaskee finde en Modstand af en anden Art. Det undertrykte Folk kunde maaske reise sig i Masse, og da vilde muligen det komme til Udførelse, som forhen er antydet i dette Blad; een af de rædsomste Borgerkrige vilde først da tage sin Begyndelse. – De fra Madrid og fra andre Stæder i Spanien bortflygtede geistlige Professorer, ved Gymnasterne, Theologer, Philologer, Astronomer og Andre, reddede sig med Fare deels til Franterige, deels til Jtalien, og erholdt der en Jndbydelse fra Senatet i den nye Republik Buenos Ayres og fra Biskopperne i Sydamerica, om at komme over og at oprette hos dem baade høiere og lavere Skoler Disse skulde de dirigere, undervise i dem, og tillige omvende de af Hedningerne til Christendommen, som maatte forlange Geistlige til at underrette dem om Religionen. Man har nu i Turin erholdt Efterretning om deres Ankomst dertil og den udmærkede Maade, hvorpaa de ere blevne modtagne. Man beskjæftigede sig i Buenos Ayres med at anvise dem Jndtægter og at indrette det forhenværende Collegium for dem.