Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-03-05
Fra sin kjøbenhavnske Correspondent har Aalb. Av. følgende Meddelelse: Vor Stad, hvor intet Nyt af Vigtighed i den senere Tid er passeret, naar undtages Reductionerne i Admiralitetet, har i disse Dage faaet fuldt op at tale om En af de fornemste Vehikler for Conversationen iblandt Folk af de forskjelligste politiske Troesbekjendelser, er Sags anlæggelsen mod Orla Lehmann, der fornemmelig har vakt Sensation, fordi han, ligesom Prof. David ved sin bekjendte Trykkefrihedssag, er bleven sat under Generalfiskalens Tiltale, og fordi Cancelliets Skrivelse til Generalfiskalen i denne Anledning indeholder Beskyldninger mod den Sagsøgte, der, hvis de af Retterne findes grundede, maae drage en haard Straf efter sig. Denne Skrivelse, lyder saaledes: "Da Cancelliet har bragt i Erfaring, at Cand. juris Orla Lehmann har indfunden sig ved en, af den for det 18de District af de mindre Landeiendomsbesidderes Valgelasse udvalgte Deputerede til Provindsialstændernes Forsamling, paa Raadstuen i Nykjøbing den 30te f. M. afholdt Sammenkomst med Districtets Vælgere og der holdt en Tale, som blandt Mere gaaer ud paa, at det maa ansees som en Misforstaaelse, at de souveraine Konger have havt nogen Fortjeneste af Bondestanden og at derfor Bønderne, naar de vilde sikkre sig hvad de have opnaaet og derhos aabne sig Udsigt til at naae, hvad de endnu retfærdigen kunne ønske sig, maatte ønske en fri Forfatning, saa skulde man, ved at fremsende et Exempl. af No 18, og 19 af Lolland=Falsters Stiftstid, der indeholder en fuldstændig Beretning over det ved bemeldte Forsamling Passerede, tjenstligst anmode Hr. Etatsraaden om, i Deres Egenskab af Generalfiskal at tiltale Cand. juris Orla Lehmann for hans ved nævnte Leilighed udviste Fremfærd og navnlig for ved den af ham holdte Tale at have søgt at udbrede Had og Misnøie mod Danmarks Forfatning og Maaden, hvorpaa vore Konger have udøvet deres Magt samt ved disse og andre Forestillinger at have søgt at formaae de Tilstedeværende til at virke for en Forandring i Forfatningen. Jøvrigt maa man tjenstligst overlade til Hr. Etatsraaden, saafremt det maatte ansees fornødent, at foranstalte Sagen yderligere oplyst ved Forhør. - Af denne Skrivelse sees det, at der refereres til Talen, saaledes som den er anført i Loll. Falsters Avis; men efter Forlydende vil det under Sagens Gang ikke blive derved, da der vil blive optaget Vidneforhør for de specielle Udtryk, Taleren ved denne Leilighed har betjent sig af, og dette er saa meget mere troligt, som Stiftamtmanden for Lollands og Falsters Stift, Kammerherre, Jessen, har fundet sig foranlediget til at indberette Sagen til Cancelliet. At denne Sag just paa denne Tid er bleven anlagt mod Hr. Lehmann og de ovenanførte Paastande af Cancelliet fremførte imod ham, er saa meget mere beklageligt, som det var temmelig sikkert, at han vilde, efter Justitsraad Münters Død, blive valgt til den borgl. Raadmandspost, hvilken han, under Sagernes nærværende Stilling, maa gjøre Afkald paa, og at Alles Øine vare fæstede paa ham som den tilkommende Stænderdeputerede, der sikkert med mandig Kraft vilde røgte sit Kald. Skulde han blive dømt, hvilket vi af Hjertet ikke ønske, saa vil det dog ialtfald efter Stænderanordningens noget vage Bestemmelse tilkomme Stænderne at bedømme, om han er competent til at vorde Stænderdeputeret eller ikke, og bliver Dommen af den Natur, at den ikke er Stænderanordningen stricte imod, saa er det let at gjærte hvilket Parti Stænderne ville tage. Nogen Medfølelse er der allerede bleven viist Hr. Orla Lehmann offentligt. J Løverdags, Dagen efter at Saganlæggelsen var bleven bekjendt, skulde han om Aftenen, som han undertiden pleier, holde et Foredrag i Læseforeningen. Ved sin Ankomst blev han af de i Mængde forsamlede Medlemmer modtaget med et hjerteligt Vivat, der gjentoges efterat en i Anledningen forfattet Sang var afsjungen. Med dyb Rørelse takkede han for dette Beviis paa Agtelse og Medfølelse, og han forsikkrede, at han med fuldkommen Rolighed kunde imødesee Afgjørelsen af den mod ham anlagte Retssag, og at han var sig bevidst, hvilket Udfald den saa maatte faae, at have handlet efter Pligt og bedste Overbeviisning. Efter Forlydende er Hr. Lehmann idag (d. 23de Febr.) for første Gang i Forhør. – Som vi forudsagde er nu ogsaa Trojel bleven domfældt. Ham kan man maaskee ansee for den første conservative Skribent, der er bleven dømt i Pressesager, men har da ogsaa havt Skyld i, at et liberalt Blads Redacteur er bleven idømt Mulct og Censur og det er dog altid en Satisfaction. Den stakkels Trojel har i den senere Tid havt megen Qvide paa sin politiske Skribentbane. Først havde, efter hans egne Yttringer, paa Grund af hans Troesbekjendelse, alle hans Venner forladt ham, dernæst er han bleven kaldt en Æreskjænder, uden at han har fralagt sig denne smukke Titel, dernæst er han gaaet Glip af et Sysselmandsembede, dernæst er han beskyldt for at have skrevet et Stykke i et liberalt Blad, som har havt Saganlæggelse og Domfældelse tilfølge, derpaa opsiger Dagen ham, hvem han tro har tjent, Huldskab og Troskab, og til Syvende sidst kommer han for en Pressesag til at betale 200 Rbd., og skal være undergiven et Aars Censur.