Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-06-05
Oversigt over Dagers udenlandske Nyheder. Det var at ønske at den nøie og paa ædle Grundsætninger byggede Forening, som er tilveiebragt imellem de christelige Magter i Europa, ved Hielp af den hellige Alliance, kunde bevirke en almindelig Forening af disse, for at befrie fra det tyrkiske Scepter alle de af Naturen saa herlige og af Fortidens Begivenheder saa berømte Lande, som denne raae og grusomme asiatiske Stamme har engang med Vold frareven Christendommen og som den har saa slet forstaaet at benytte; og hvortil alle Nordafrikas Kyster maae henregnes, som staae under tyrkisk Beskyttelse, beherskes af tyrkisk Militair, understøttes af den tyrkiske Regiering og ikke ophøre med at forstyrre de Christnes Seillads og at giøre de Christne til Slaver. Af dog Christendommen maatte paa nye engang udbrede sit milde Lys i disse barbariske Stater, hvis Tilværelse er en Plet paa den europæiske Kulturs Hæder. Var en Krig og et Korstog igien at ønske, saa var det i dette Tilfælde, for at plante Christendommens Faner paa sin gamle Jordbund og i Culturens fordums Hjemsted. Det mangler ikke heller paa Grund til at formode, at dette Haab maaskee snart, og naar Europa først har udhvilet sig noget, vil gaae i Opfyldelse; og dets Nationer vilde oplives af en nye Kraft, naar et saa stort og helligt Formaal for deres Anstrængelser blev fremstillet fordem. - Tyrkiet vedbliver imidlertid at sønderrive sig selv, Regieringen ligger altid i Kamp med sin oprøriske Paschas, nogle opkaste sig til selvstændige Herrer og beholde kun Skinnet af Lydighed mod Storsultanen, saaledes Paschaerne af Ægypten og Albanien; andre lykkes det ham at lade halshugge, naar de blive for ulydige, og at indsætte andre i deres Sted, saaledes er efter en temmelig langvarig Kamp Hovedet af Essaad Pascha indbragt fra Bagdad og opstillet paa Seraillets Porte og Daub. Pascha er bleven hans Efterfølger. Sultanen har nyelig ladet tage den fordums venetianske Stad, Parga i Albanien i Besiddelse; som Englænderne have aftraadt ham, for at bevæge ham til at erkiende den joniske Republiks Uafhængighed. Det lader ikke til som Englænderne ere synderlig afholdte paa disse Øer, og Jndvaanerne tillade sig af og til allehaande Voldsomheder mod dem. Den Storbrittaniske General-Commissair er for nærværende Tid beskiæftiget med at forsamle det lovgivende Corps for denne nye Republik, som kommer til at bestaae af 29 Medlemmer. – Saa fredeligt som Ruslands Forhold mod Porten endnu er, saa mærkværdig er derimod den nye og for aldeles paalidelig meldte Efterretning fra Petersborg; at den russiske Minister Greve af Øermoloff er afreist til Persien, for at forlange Afstaaelsen af de versiske Provindser, som ligge syd for det caspiske Hav, (nemlig Schirvan, Chillan- og Masonderan) og tillige en frie Handelsforbindelse. imellem Rusland og Jndien igiennem Persien. Er denne Nyehed sand, saa er den af den vigtigste Natur, og viser, hvor betænkelsesværdigt det er, at Ruslands asiatiske Politik ikke staaer i Forbindelse med Europas. - Dette mægtige Rusland, som sidder paa Politikens Throne imellem to Verdens Dele, bringer ikke allene sine udvortes men ogsaa sine indvortes Anliggender stedse mere i Orden; Keiseren har ved en nye Forordning anviist 40 Mill. f. d. A. til Afbetaling. paa Statsgielden; og fra 1818 af skulle 60 Millioner aarlig anvises saalænge til samme Formaal, indtil Statsgielden er betalt og der ikke circulerer flere Bankassignationer, end der ere nødvendige til at lette Pengeomløbet. Statsgieldens Afdragelse staaer under en særskildt Commission og ingen Administration i Staten maae paadrage nogen nye Gield, uden paa det strængeste at drages til Ansvar derfor. - Den europæiske Politik synes imidlertid for nærværende Tid at være mere henvendt paa hvad der foregaaer i det sydlige Europa og paa hiin Side af det atlantiske Hav, end paa hvad der tildrager sig Østen for vor Verdens Deel. Efterretningerne fra Spanien ere fulde af vidtudstrakte politiske Planer; Kongen skal have det til Hovedformaal, at ophielpe sine Financer, for at bevirke dette, vil han sælge nogle af sine fraliggende Besiddelser, og for saaledes at blive i Stand til lettere at underkaste sig de øvrige; begge Floridas skulle afstaaes til Nordamerika, Underhandlingerne ere aabnede med Portugal, Nederlandene og Frankerig. Der siges, at man veed med Bestemthed at England vil garantere Spaniens øvrige Besiddelser og komme det til Hielp med to Flaader, som Admiralerne Exmouth og Cockburn skulle commandere, og man formoder, at nøiere Forbindelser ere hemmeligen afsluttede imellem begge Stater. J Frankerige er ogsaa den offentlige Nysgierrighed spændt paa Udfaldet af disse Forhandlinger, det hedder, at de større europæiske Magters Mæglings=Forslag ere afgaaede til Hoffet i Brasilien, og at det nu kommer an paa, hvad dette vil svare; men man er bestemt af den Mening i Frankerige, at England paa ingen Maade vil give sit Samtykke til, at Portugal bliver forenet med Spanien, da den portugisiske Handel har hidindtil været ganske i Englands Hænder og ydet de største Fordeele. Der er imidlertid alle Tegn for at Portugal og Brasilien ikke kunne blive længe forenede; det hedder, at tydelige Misforstaaelser give sig tilkiende imellem Hoffet i Brasilien og Regentskabet i Portugal, at det brasilianske Financekammer for kort Tid siden har trukket en Vexel paa 60000 Pd. Sterling, paa de Kongelige Jndkomster i Portugal, men at Regentskabet i Lissabon protesterede Vexlen. Det skal have lykkedes de Misfornøiede i den Grad at virke paa Folket og Militairen, at i Følge et Øienvidnes Fortælling, da Proclamationen blev oplæst i Lissabon om den nuværende Konges Thronbestigelse, saa raabte kun Stabsofficerene: leve Kongen, imedens alle øvrige iagttoge en haardnakken Taushed, og da Cæremonien var forbie vovede nogle at sige, at Kongen maatte komme til dem at boe, naar deres leve Kongen!" skulde lade sig høre. Jmedens saaledes vigtige Gienstande aabne sig fra alle Sider for Storbrittanniens Politik, fortsætter det engelske Ministerium sit kraftfulde System, til at dæmpe den vilde Revolutions Aand og holde den indvortes Rolighed vedligge. Hr. Ponsonby spurgte den 15de Mai i Underhuset: naar Suspensionen af Habeas-Corpus=Akten skulde ophæves, hvortil Lord Castlereagh svarede, at Ministerne have i Sinde at giøre en Motion om, at Suspensionen maatte vedvare til den næste Parlaments=Forsamlings Begyndelse; hvorpaa Hr. Brougham yttrede det Ønske, at der maatte blive indgivet en Begiæring til Prinds-Regenten om, at han ikke vilde lade den nærværende Parlaments=Forsamling ophøre med sine Forretninger, førend Suspensionen var ophævet; Misfornøielsen dermed skal, i Følge private Efterretninger fra England, være meget stor blandt Folket; da de strænge Forholdsregler, som ere en Følge deraf, meget saare den engelske Nationalaand, saa at man mener, at det let kunde bevirke, ved det næste Parlamentsvalg, som nu forestaaer, at en Deel Personer kunne blive valgte, som ville arbeide Ministeriet imod. Grev Spencer, en troe Ven af den berømte Pitt, sagde den 1ste Mai reent ud i Overhuset hvad Følgerne ville blive, og Ministerne tang. Man forsikkrer at det gaaer saavidt med strenge Forholdsregler mod de selskabelige Forbindelser, at selv de lærde Societeter i London ikke kunne faae Tilladelse til at holde Forsamlinger, da Magistraturen holder dem for mistænkelige Man vil ikke regne at Sir Francis Burdetts Motion i Parlamentet den 22de Mai om en Parlamentsreform faldt igiennem med 265 Stemmer imod 75, man kan vel betragte det som et Mellemspil til at udfylde Tiden inden Finantsforslaget kan blive fremlagt, og hvorpaa der stedse arbeides. Det er bekiendtgjort at Storbrittanniens Statsindkomstervare i 1816, 82 Millioner Pund Sterling og efter Fradrag af Udgifterne paa at hæve dem 75 1/2 Millioner Pund Sterling. Brougham sagde nyelig Parlamentet, at han ikke betragter den nærværende Stigen af de offentlige Fonds som en Velsignelse, men allene som et Beviis paa, at der mangler Leilighed paa en fordeelagtig Maade at anbringe de Penge, som ere i Omløb. Forresten har Parlamentet beskjæftiget sig med at nedsætte en Committee, for at undersøge de nærværende Fattigvæsens Love i England; samme Dag, den 9de Mai, overleverede Hr. Grattan- og Hr. Elliot Begjæringer fra de irlandske og engelske Katholiker, hiin giorde det Forslag, at en Commission skulde nedsættes for at prøve dem, men efter lange og heftige Debatter, hvori Lord Castleragh og Hr. Canning talte til Katholikernes Forsvar, faldt Forslaget igiennem med 245 mod 221. Stemmer.