Københavns Adresseavis, 1778-11-04
Den 27de var det godt Veyr. Commandeur Groot, jeg og 28 Mand begave os med 2 Baade paa Reysen, de øvrige 25 forbleve endnu paa Stædet. Om Aftenen kom vi igien til et Huus, hvor vi for Knapper, Tørklæder, Vandter og deslige kiøbte tør Fisk og Robbekiød. Vi fandt, at disse Grønlændere ligeledes vare gode Folk. Den 28de begave vi os med tvende Lootser igien paa Reisen, og opholdt os om Natten Tælte eller Huse indtil den 5 November, da vi komtil et Huus, hvor vi fandt 6 Mand af Commandeur, Hidde Dirksen Kats Folk, der vare komne i Land ved Cap Farvel; de sagde os, at deres Commandeur tilligemed Commandeur Albert Jansen laae i en Bugt, og havde 70 Mand hos sig. Den 6te var Veyret slet, og vi kunde ikkun saae lidet at spise. Den 7de begave vi os igjen paa Reysen indtil den 10de, da vores Baade bleve læk, hvorfor vi besluttede at blive Natten over paa Landet. Grønlænderne fangede mange Robber, Fugle og Fiske, hvoraf vi ogsaa fik noget. Den 12 November toge vi bort igien, og ankom om Eftermiddagen Klokken 3 i en stor Bugt til den danske Colonie Julianes Haab. Kiøbmanden, som var sammesteds, heed Anders Olsen. Her bleve vi vel imodtagne og paa europæisk Viis beværtede, de gave os ogsaa nogle Klæder til at varme os. Den 13 og 14 November havde vi S. O. Vind og Snee. Vi satte vores Baade igien i Stand; thi vi kunde ikke blive der, siden de ey havde Proviant til os for hele Vinteren, og Proviantskibet, som skal være der, laae 60 Mile meere nordlig. Den 15de om Morgenen begave vi os igien paa Reysen, Commandeur, Groot med 15 og jeg med 13 Mand. Commandeur, Hans Christiansen med sin Søn vilde blive der. Kiøbmanden gav os 2 Lootser med, og vi reyste saaledes indtil den 17de. Den 18de kunde vi og Aftenen ingen Huse, finde, men maatte blive paa en Øe, indtil Maanen gik op, og reyste saa videre. Vores Baade bleve ganske læk af Jsen, saa at vi først paa en Øe maatte sætte dem igien i Stand; det var meget koldt, og vi vare alle stive og forfrosne. Den 19de kom til et Huus, hvor vi i nogen Tid forbleve, siden vi vare udmattede og udhungrede; her kjøbte vi noget Robbe= og Hunde Kiød. Da vi reyste fra dette Huus, maatte vi fire gange vende tilbage, siden vi ey kunde komme forbi et Næs, som var derved, vi havde ingen anden Føde, end en Vext, som stod neden paa Klipperne, og nogle Muslinger. Vi havde slet Veyr indtil den 2 December, da vi kom derfra, dog fik vi Storm, hvorved Baaden blev fuld af Vand; vi trak den op paa en Klippe, og bandt den fast til en anden, og omendskiønt vi vare ganske giennemvaade, roede vi dog videre frem. Om Aftenen kom vi omtrent Kl. 8 til en Klippe, hvorpaa vi trak vores Baad. Det var meget koldt og slet Veyr, hvorfor vi løbe og ned for at blive varme; enhver gjorde sin Bøn, og vi sang en Palme med hverandre, vi tænkte, at vi maatte døe her, thi vi havde intet at spise, og en lang og bedrøvelig Nat var forhaanden. Men imedens vi sang, saae en af vores Folk ikke langt fra os Lys. Vi tilstoppede derfor strax saa godt vi kunde Lækken i vores Baad, og roede under bestandig Pompen heen til Lyset. Da vi vare nær derved, raabte vi og Hielp, og kom i Land. Her fandt vi Jeldert Jansen Groot, som var kommen fra os. Der vare 2 Huse paa Stædet, hvor vi forbleve og varmede os, vi kjøbte ogsaa noget tør Fisk, Robbespæk og Kiød. Vores Sovested var paa Bænke af Træ, uden at vi havde det ringeste under eller paa vores Liv, dog bleve vi derved meget vederqvægede. Den December var det slet Veyr og Storm, og vores Baad blev til vores største Bedrøvelse dreven bort fra Klippen og kastet i Stykker. Vi vare meget forlegne, thi Grønlænderne ville ey overlade os nogen af deres Baade. Den 5te og 6te var Veyret endnu slet. Grønlænderne vilde nu ey længere beholde Commandeuren. J. J. Groot med sine Folk hos sig, kastede deres Sager uden for, og stødte dem ud af Døren, saa at de maatte begive dem paa Veyen, for at søge et andet Huus. Disse Grønlændere, som vare onde Mennesker, vilde ikke heller bringe os videre. (Fortsættelsen følger.)