Jyllandsposten, 1839-04-08
Da Staten og Statsborgerne imidlertid vil behøve til den daglige Forbrug et større Forraad af Penge, end man kan antage at ville saaledes for det Første kunne sættes i Circulation, og da der i den større Handel og Vandel tillige med Beqvemmelighed kan bruges Pengesedler som Betalingsmiddel, saa vil Circulationen af Bankosedler blive nødvendig indtil videre. Disse Sedler burde vel ikke lyde paa andre Summer end 100 og 50 Rbd., men indtil det fornødne Forraad af Sølv erhverves, maae Sedler, lydende paa 10 og 5 Rbd., ligeledes circulere, dog at de mindste først indfries. Disse Sedler maae ikke ansees som Statens Penge eller som Mynt, men som den udenfor Regjeringens umiddelbare Jndflydelse bestaaende National-Banks Repræsentativer, der ikke have anden courserende Værdi end den, som Bankens større eller mindre kloge Bestyrelse forskaffer dem i daglig Handel og Vandel imellem Landets Jndvaanere indbyrdes samt imellem disse og Udlandets Beboere. Omendskjøndt altsaa disse Sedler skulle derefter ansees og behandles som en Handels-Artikel, saaledes som Specier tildeels hidindtil har været behandlede, saa kunde der dog ikke desto mindre paa mere end een Maade gives dem en offentlig Characteer, naar f. Ex Regjeringen bestemte efter Omstændighederne, at en eller anden af sammes offentlige Skatter og Afgivter maatte af Yderne erlægges med Sedler efter et for hver enkelt Oppebørsels Termin fastsat og bekjendtgjort Forhold, saafremt Yderne præstere Skatten i den foreskrevne Termins Løb, hvorimod de Ydere, som efter denne Termins Udløb stode til Restance, skulde berigtige Skatten med klingende Mynt, i hvis Følge altsaa Restancelister ikkun maatte udfærdiges paa klingende Mynt. Fremdeles, at det tillodes indtil videre, og indtil Omstændighederne tilraadede Ophævelsen af denne Tilladelse, at contrahere private staaende Gieldsforpligtelser i Sedler, naar disse Forpligtelser clausuleredes saaledes, at Gjeldens Størrelse i Sølvmynt bestemmes i Documentet selv efter den sidst forud noterede Børscours, paa det at intet Hypothek skulde behæftes med Gield af uvis Størrelse, til Præjudice for andre Creditorer i Tilfælde af Concours, i hvilken samt flere Henseender denne Cours skulde fremdeles som hidtil ugentligen bekjendtgjøres i de offentlige Tidender under en officiel Artikel, og der saaledes noteres Rigsbanksedlernes Priis i Mynt. Derimod bør ingen Rigsbankscours, ingen Qvartals cours, eller anden deslige tvungen Cours nogensinde oftere sættes, hvilken desuden er aldeles overflødig og unyttig, naar alle Beregninger ikkun skal grunde sig paa Mynt. Endeligen, at Sedler kunde efter Forening gielde som et lovligt Betalingsmiddel, hvor contant Betaling finder Sted, saa og ved Auctioner over Løsøre, forsaavidt Summerne i hver enkelt Kjøbers Beløb kan berigtiges med de courserende Sedler, samt i private Gjeldsbeviser, der træde i Stedet for contant Betaling, nemlig i temporaire, ikke over et halvt Aar lydende Forskrivelser, der dog ikke maa indeholde hypotherariske Forpligtelser, og ei heller som saadanne kunne tinglæses. Til at realisere Jndsenderens her yttrede Ønske, som han troer, at de fleste oplyste Borgere i Staten, deele med ham, vilde det af ham foreslaaede Middel sandsynligen have været tilstrækkeligt, eftersom derved formeentligen vilde have kunne saavel indløses alle Kobbertegn og vel endog en Deel af de Bankosedler, der lyde paa 1 Rbd., som sættes en til daglig trangfri Forbrug udpræget Capital i Circulation. J dette Tilfælde maatte Sølvmynterne udpræges efter Fr. 3 Juli 1818. og dertil føjes smaae Mynter af 4, 2 og 1 s. Stk., ligesom og Guldmynter, nemlig Ducater paa 4 Rbd., af lige Værdi med Species=Ducater, og dobbelte Ducater paa 8 Rbd., deels for Formalitetens Skyld deels for Beqvemmelighedens Skyld, naar Sedlerne paa 5 og 10 Rbd. efterhaanden inddroges. Det vilde derhos være særdeles passeligt og hensigtsmæssigt, at dobbelte Rigsbankdalere, som efter Bekjendtgjørelsen af 11 Jan. 1819 bleve udmyntede med Omskrift paa Reversen: En Rigsdaler Species, hvorved Vildledelser letteligen kan foranlediges, udpræges med Omskrift: To Rigsbankdaler og betegnes ved Siderne af Vaabnet med I Sp., ligesom de Holsteenske Specier, og saaledes behandles som en virkelig Rigsbankmynt. Det synes billigt, at Betalinger kunne, saalænge Overflød af Mynter ikke haves, lovligen præsteres indtil 10 Rbd. i aftalte og tut tede 16 Skillings-Stykker, og indtil 5 Rbd. i dito 8 Skillings-Stykker. Slutteligen har Jndsenderen bemærket, med Hensyn til mulige Erindringer: at han boer i en af de Egne i Landet, hvor Jndvaanerne efter en stiltiende Overeenskomst benytte sig i private Omsætninger af Sølvmynt samt af Bankosedler efter disses Handels cours, at Lybsk Skillingen og Courant-Rigsdaleren ere, af Mangel paa Rigsbankmynt, de Eenheder, hvorefter Varers og Arbeiders Værdi her beregnes; at de ikkun ved Handelen indkomne og courserende Sølvmynter holde sig, uagtet den almindelige Pengetrang, temmelig godt i Circulation, til fornøden Brug for Publicum; samt endeligen, at disse Linier ikkun vare skrevne med Hensyn til og Ønske og Jndførelse af Mynter, der ere udprægede af ædle Metaller, ikke med Hensyn til Finantsvæsenet og sammes Bestyrelse i Almindelighed."