Københavns Adresseavis, 1766-02-11
Anmærkninger. over det Forslag til en fri lærd Correspondence (see forrige Aar No. 97 og 98.) indsendt af Planens Forfatter. Det mærkes, at ovenmelte Forslag, saa begiærlig det end strax af Endeel blev imodtaget, dog ikke endnu synes at bringe vore Patrioter i den Activitet, som et andet der siden er gjort om Danske Skrifters Befordring til Trykken. Spørsmaalet, som angaaende dette sidste blev fremsat i No. 115. a.p. er alt givet Anledning til nogle Besvarelser og Erindringer, ja mere kan vel endnu være ivente, i det at hidtil intet er seet en ten til at forkaste eller forbedre, eller iværksette det første. Forfatteren til førstbemeldte Forslag har maaske saa megen Deel i nogle Stykker af det andet, at han ikke vel med Ligegyldighed kan ansee begges ulige Virkning. Dette har bragt ham paa den Tanke at eftersee og prøve paa nye sin forhen bekiendtgjorte Plan, om nogle Poster der maaske behøvede Forandring, Jndskrænkning eller nøyere Oplysning. Ved denne Undersøg, ning har han lagt Mærke til følgende: Forud maa Forfatteren erindre dette, at han efter sin ringe Skiønsomhed ikke letteligen kan eftergive nogen af de Fordringer, han har betinget sig hos det Sælskab som skulde bestyre dette Værk, ligesaa lidet som han endnu finder noget væsentlig at forandre i sine givne 10 Regler, saavel for Sælskabets som de Corresponderendes Forhold, helst det desuden er ham bekiendt, at Planen i begge Henseende har fundet bifald, end- og hos Lærde og Skiønsomme. Jndsigt i de meest fornødne og nyttige Videnskaber, reen Skiønsomhed, og sund Smag, forenet overalt med en retsindig Tænkemaade, der stedse udbreder Gudsfrygt, Kiærlighed, billighed, samt velanstændig Høflighed over alle vore Handlinger; Disse ere alle saadanne Egenskaber, hvis Mangel vilde blive alt for skadelig i alvorlige og nyttige Sælskaber. Men hvorfor skulde nu et saaledes dannet Sælskab ey kunne komme for Dagen, Det tilstaaes vel, at de, som finde deres Tænkemaade lidet hermed overeensstemmende, gjøre bedre i at oprette Sælskaber til noget andet, siden dog saadant nu er kommet i Mode; men andre derimod, som, uden selv at agte paa deres Duelighed og Dydighed, regieres af en ædel Modestie. De giøre sig, maaskee, nogen Betænkning over at tilegne sig disse foranførte Prædicata, og i saadan Tillid at opkaste sig til Dommere over andres Tanker og Meeninger, de frygte vel og for ved en muelig Mangel i de foresatte Reglers Jagttagelse at paadrage sig de Skiønsommes Had, Foragt og Bebreydelser, Mueligt, at saadanne Skrupler hos dem hindrer det foreslagne Sælskabs Oprettelse, endskiønt det er af det Slags Skrupler, som ikke saa lige vil falde alle Skrigdommere ind desto mere vil derfor Forfatteren troe, at disse sidste, saa beskeedne og betænksomme, skulde just blive de rette, som til dette Arbeyde bør søges, og til deres Opmuntring er det, han vil sætte nogle Anmærkninger til sin Plan, om en lærd Correspondence, saaledes: a) Naar man fordrer meget, saa maa man dog vente at erholde noget, om ikke alt det man vilde have. Det er bekiendt, at Skriftdommerne fordrer altid meget hos Skribenterne, og dog, uagtet deres strænge Fordringer, kan som oftest kuns naae en liden Deel deraf; Sligt foraasager dem vel Utaalmodighed, og Skribenterne haarde Jrettesættelser; Men naar man til et billigt Vederlag vil igien holde de første noget til gode af forekommende Feyl og Skrøbeligheder, faaer en kiærlig og venlig Tolmodighed oprette det manglende, og de fleste lærde Processer, saaledes paa begge Sider ophæves. Dersom da end ikke den forommeldte Jndsigt i alle Videnskaber, samt de øvrige deels naturlige deels moralske Reqvisita, skulde strax findes i den Grad, som man ønskede, hos dette Sælskab, der i Følge Planen skulde dømme over alle indkommende lærde Spørsmaal og Besvarelser, formenes dog at meget godt endda kunde udrettes, helst naar det manglende stod til at indhente efter Haanden ved Øvelse, Fliid og Erfarenhed, som det vel ogsaa gaaer til i flere deslige Sælskaber; Altsaa sees ikke hvad der kan være i Veyen, for dette; Allermindst burde nogen lærd Patriot lade sig forlyde med at det kunde blive Uhæld for et nyttig Forslag at være, maaskee avlet i en liden Dansk Provinz, og ikke heller at kunne forskrive sig fra en en Tydsk Handels=Messe, eller regne sin Herkomst fra en Fransk Charlaton. b) Den Magt, som det forventede Sælskab er tilstaaet, i Planen med at forandre, forbædre eller reent udelukke de til deres Samling indkommende Stykker, maaskee sær i 4de, 5te og 9de Poster, hellere at kunne taale Jndskrænkning end Udvidelse. Dette indstilles da til samme Sælskabs eget got befindende om det, naar noget maadeligt Stykke blev indsendt, udvalgte af en roesværdig Beskedenhed hellere at lade det forbædre ved en andens Svar og Anmærkninger, end selv enten med egen Myndighed at rette det, eller paa en haanlig Maade at afvise det; dog maatte Planens 2den og 6te Post stedse nøye iagttages. c) Selskabet vilde, maaskee, mene sig en alt for haard Lov paalagt, om det, efter den 7de Post, skulde forbinnes til selv at besvare de af andre ubesvarede Spørsmaal, eller umage de offentlige Lærere med deres Oplysning. Ønskeligt var det, om denne Punct ikke maatte komme dem vanskelig for, ey heller en liden Uleylighed synes stor for hovedlærde Mænd imod den Nytte som kunde deraf flyde til mange lærvillige; Jmidlertid naar saadant Ønske ey stod til at opnaae, finder man billigt, at Sælskabet ey skulde agte sig forbunden til slige Besvarelser, uden efter eget Behag, dog med den Anmeldelse, at Svaret var deres eget; men i øvrigt kunde alle saadanne ubesvarede Spørsmaal. ved hvert Aars Slutning paa nye og under et fremsettes til Besvarelse i følgende Aar. Maaskee det og i denne Henseende var tienligt at afdeele et vist Antall af lærde Spørsmaal til hver Maaned, at ikke for mange skulde indkomme, for siden at staae ubesvarede. d) J Anledning af den i 2den Post tagne Precaution, som vel ikke taaler Forandring, kunde dette tillegges, at saadanne Spørsmaal, som vel ikke stødte an mod Religion, Stat og Velanstændighed, men dog indeholdte noget, der enten gandske overgik de Ulærdes Begreb, eller hvorved de Ukyndige snarere maatte forvirres end oplyses, skulde ikke paa Dansk, men hellere paa Latin fremsettes. Forfatteren har stedse sin egen Meening derudi, at han ønsker de alt for dybe, især Theologiske, Undersøgninger, unddragne fra de Ukyndiges Øyne, hvor de, som bekiendt, udretter intet uden Forviering og Forargelse. Han besidder derhos den Skrøbelighed, at han med al den Ag- og Kiærlighed han hører til sit Fædernelands Sprog, dog ikke tør nægte det Latinske sit gamle Fortrin, og sin saa ofte viiste Beqvemhed til lærde Afhandlinger frem for de nu levendes Sprog; Men det er alt, som sagt, Skrøbelighed og egne Meeninger, som i det mindste ey ere nyemodige, og følgelig neppe vilde finde bifald hos de fleste. e) Endnu fremsettes, at næsten lige saa sælsomt Problema for saavidt, at dets Anmældelse ikke strax synes at støde an mod en vedtagen Skik. Dog det kan jo ikke skade at spørge sig for. Mon da dette tilkommende Sælskabs Lemmer skulle, som brugeligt er, holde sig ubekiendte for Publice, eller være forbundne til at give deres Navne tilkiende? Man veed, at ubekiendte Salskaber indrettes ikke uden Fordeel, men om ikke denne Fordel er meere paa de deri interesseredes Side, end den just tiener til at befordre Publici Tillid og Nytte, maa være et Problema, som overlades de Kyndige at opløse. Forfatteren vidste maaskee endda nogenlunde at hitte Reede deri, men da han selv med sit Forslag vil endnu holde sig af Navn ubekiendt, kunde ham vel møde en Jndvending, som han ikke her finder for godt at besvare. f) Endelig, i Fald det skulle være saa vanskelig en Sag, at faae et Sælskab samlet til at bestyre denne Correspondence, uagtet vi nylig har seet ikke mindre end 12 Personer med forcenede Kræfter færdige til at skrive herefter Ugebladet Patrollen, og man vilde gjerne nøyes med Halvdelen saa mange til dette Arbeyde, saa fremsettes herved et dobbelt Forslag: Enten at denne Samling af lærde Spørsmaal og Besvarelser kunde skee og bestyres lige saavel under en brav og lærd Mands Opsigt, som under fleres, og udgives med nogle nyttige Anmærkninger omtrent paa den Maade, som det occonomiske Magazin hidtil er udgivet, eller ved nogle der kunde slaae sig i Sælskab og ugentlig udgive et Blad, som kunde uddeeles i Kiøbenhavn og forsendes med Adresse=Contoirets Efterretninger til Provinterne. Muelig Adresse=Contoiret paatog sig Forlaget og bragte dette Anlæg i Stand. P. B. C.