Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-08-11
Uagtet Kongen hiin skjæbnesvangre 28de Juli havde viist stort Mod og Aandsnærværelse, skal han dog senere være meget angreben deraf. Den 30te Juli om Aftenen blev han aareladt, og Jngen kommer til ham undtagen hans Ministre. Man paastaaer, at han har faaet nogle Hagelkorn i Panden og den ene Arm, ligesom og Hertugen af Orleans i Hoften, dog holdes det meget hemmeligt. Det hedder i Journal des Debats, at Kongen havde en heftig Smerte i Hovedet, og at Aareladningen havde været høist nødvendig. Nu erfares ogsaa, at i den sidste Maanedstid havde Dronningen og de kgl. Adjutanter næsten daglig faaet anonyme Breve, hvori der meldtes, at Kongen skulde myrdes den 28de. Dronningen havde næsten daglig meddeelt ham sin Bekymring derover, men Kongen havde altid taget sig det meget let, og undslaaet sig for enhver Forsigtighedsregel Endnu før Revuen havde Dronningen ladet kalde Generaladjutanterne Athalin og Houdetot til sig, og med Taarer i Øinene anbefalet dem at vaage over Kongen. J Begyndelsen af Revuen havde man bemærket nogen Urolighed hos Prindserne; de saae sig uafladeligen omkring, og holdte sig saa tæt som muligt hos deres Fader. Jfølge Constitutionel havde General Athalin i flere Dage faaet anonyme Breve om, at Kongens Liv vilde komme i Fare ved Revuen. Endnu Tirsdag Morgen var det meldt ham, at man fra Tagene vilde skyde ned paa Kongen. Da denne Advarsel var saa utydelig, havde man ikke kunne træffe nogle tilstrækkelige Sikkerhedsforholdsregler, og dog havde den aarvaagne General rigtig faaet det ulykkelige Vindue i Øiesyn, og seet Jalousien trækkes fra i det Øieblik da Explosionen skeete. Jfølge Renovateur havde Kongen selv faaet en italiensk skreven Advarsel om ikke at komme til Revuen, da fem Personer vare indtrufne fra hiin Side af Alperne forat myrde ham. Vist er det, at Regjeringen havde i Forveien været underrettet om, at der skulde udføres et Anslag mod Kongens Liv, uden at man dog vidste naar eller hvor. Af Linietropperne havde derfor hver Mand faaet tre Patroner, som han paa den første Allarm skulde deelt med Nationalgarden. Man troer, at den Person, som overrakte Kongen et Bønskrift, lige udenfor Huset hvorfra Helvedmaskinen afskjødes, har været i Ledtog med Morderen, og at Hensigten dermed har været at faae Kongen til at holde stille paa dette Sted. J første Øieblik havde man troet at Kongen var død, thi Hesten var steilet med ham, og selv havde han gjort en Bevægelse som om han var truffet, tillige havde Mortiers Blod oversprøitet de Nærmestværende, men Kongen havde med hans sædvanlige Koldsindighed grebet Ministeren Thiers Haand- og sagt: "Jeg er hverken død eller saaret, min kjære Minister!" De tre unge Prindser havde i Explosionens Øieblik omringet deres Fader; Hertugen af Nemours havde grebet hans Hest i Tøilen. Da Nationalgarden var styrtet løs mod Huset, hvorfra Explosionen var udgaaet, havde Kongen raabt med Tordenrøst: "Tag Eder lagt for at dræbe Nogen!" Fragmenterne af Helvedmaskinen ere blevne undersøgte; de fem Løb som ikke vare afskudte, havde været rettede lige mod Spidsen af Toget. De laae alle gandske tæt ved hverandre, og man er almindeligt af den Formening, at vare de gaaede løs, vilde Kongen og Prindserne været omkomne. Det synes, som den til Fænghullerne gaaende Krudtrende havde paa eet Sted ikke været nok bestrøet, hvilket havde forhindret Antændingen. Morderen havde aldrig kunne vælge noget gunstigere Sted: han var forskandset som i et Slags Bastion og dominerede hele Chausseen. Paa denne Punkt befandt der sig en Aabning i Alleen, som han brugte til Skydehuul for at observere sine Offre, medens han selv var skjult for Alles Øine. Hans Maskine lignede et mobilt Batterie, som ved et Slags Roer kunde rettes tilhøire og venstre, op og ned, medens Styreren holdt sig fjernt derfra og meddeelte Jlden ved en Lunte. Med hvilken Kunstfærdighed Alt var indrettet, sees deraf, at næsten ikke een eneste Kugle var bleven frugtesløs bortskudt. Løbene havde ikke allene været ladede med Kugler, men ogsaa med hakkede Bly stumper af en Tommes Længde. Men en særdeles vigtig Omstændighed var forbunden dermed, nemlig den, at Maskinen var indrettet saaledes, at tre af Løbene skulde springe og kaste Skuddene tilbage, og sandsynligviis med Sikkerhed være beregnet paa, at den som udførte Forbrydelsen, skulde været opoffret tilligemed de Øvrige. Heraf sluttes, at Girard ikke er Ophavsmanden, men kun et Værktøi for Andre, som ved hans Død vilde have tilintetgjort alle mulige Spor Næste Mandag skulde alle de den 28de Juli faldne Offre begraves med en overordentlig Pomp. Høitideligheden skal finde Sted i St. Paulskirken. Forberedelserne vare allerede begyndte. Rationalgarde og Linietropper vare opstillede udenfor Kirken. Erkebiskoppen af Paris vil selv forrette Gudstjenesten, der skal begynde med et Reqviem, hvortil flere hundrede Sangere. havde meldt sig. Toget skal gaae langs med Boulevarderne til de elysæiske Marker, under Minutskud, og ledsages af de kgl. Prindser. Den 1ste August aabnedes Kirken, hvori Offrene stode til offentlig Skue. J Midten stod Marskal Mortiers Liigkiste, og paa Siderne deraf Generalerne Blin's og Verigny's, Oberst Raffels, Oberstl. Rieussees, Capt. Villattes og de øvrige Offres. Kirken var sort beklædt, og smykket med Cypresser og Jmmortelle Krandse. Folkets Tilløb var uhyre stort Armeen havde anlagt 3 Dages Sorg for Mortier. Paa Begravelsesdagen skal der i alle Kirker holdes et høitideligt Tedeum. General Pelet levede endnu, dog uden synderligt Haab. Fire agtbare Borgere vare senere døde.