Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-05-10
Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene Udtog af en meteorologisk Dagbog. April 1834. Denne Maaned udmærkede sig ved de herskende Nordenvinde, ved sin varme og klare Luft, og ve den Kamp imellem Vinteren og Foraaret, hvori dette tilsidst erholdt den skiønneste og meest afgiørende Seier. Hvad Vinden angaaer, saa blæste den af Norden i 23 Dage; hvorimod Søndenvinden kun i 8. Disse Nordenvinde havde for det meeste en Retning mod Vesten; thi Nordostvinden som overhovedet er den sieldneste i vore Egne, lod sig kun fornemme i 8 Dage. Vestenvinden, blæste i 20 Dage deels fra Norden og deels fra Sønden. Vindene havde ingen afgiørende Karakteer; thi naar en Storm fra Norden, og en Dags Vindstille undtages, saa fandt en idelig Afvexling Sted af en stærkere eller svagere Blæst. - Luftens Reenhed og Klarhed var saa stor, at Solen lod sig see i de 20 af Maanedens Dage, og at i de 11 af disse viste sig ikke en Skye paa Himmelen. Luftens Torhed var ogsaa stor, thi kun i 13 Dage faldt nogen Væde, og kun i 8 af disse var den at nogen Betydenhed. Dette Veirlig kom herligt tilpas for Jordens Pløining og Vaarlæden; Ærter og Havre kom fortræffeligt i Jorden, og afgav et godt Forbud paa Jordens Frugtbarhed, ved disse Sædearter. Rug og Hvede staae ypperligt og skiøde høit i Veiret, og en tidlig Høst af Vintersæden kan forventes. - Maanedens største Mærkværdighed var imidlertid den omtalte Kamp imellem den bortdragende Vinter og det frembrydende Foraar. Maaneden havde begyndt med nordlige Vinde og kold Luft; dog var Kulden ubetydelig, kun Nattefrost og denne ikke stærk. Den tredie vendte Vinden sig til Sydvest og medbragte en stærk Regn. Vinden forandrede sig derpaa til Nordvest; det blev klar Luft, og Barometret stod paa ustadigt; det blæste noget koldt; men intet bebudede en stor Forandring i Naturen. Den 7de om Eftermiddagen saaes en Skyemasse at hæve sig ved Horizonten i Nordvest, fra denne udgik besynderlige hvide, lange, smalle Skyer, hvilke ligesom hvide Fier udstrakte sig i krumme Buer paa den blaae og klare Himmel mod Østen. Phoenemenet var besynderligt: den Erfarne kiendte i dem det Slags Skyer, som de Naturkyndige kalde Cirrhorstratus hvilke de betragte som et Forbud paa en Storm, og denne indtraf ogsaa. En vild og rædsom Storm reiste sig og rasede i 3 Døgn, fra d. 7de om Natten af Nordvest, og derpaa den 9de af Nordost. Det møder ofte ved disse Skyer, at Stormen kommer fra den Kant hvor Buerne ende og den østlige Storm blev ogsaa denne Gang den haardeste. Det blæste ikke allene meget haardt, men det var tillige en bidende Kulde, som at Luften var opfyldt at Jisdele. Mod Aftenen udgiød sig denne Kulde i stærke Sneebygger; Vinteren fik aldeles Overmagten, og i de tre følgende Dage vedblev den at give sit Herredømme tilkiende ved Slud og Hagel. Veir glasset lod sig imidlertid ikke forstyrre af disse Bevægelser i Luften; det vedblev at staae høit, og forkynde den bedre Aarstid. Veiret blev snart roeligt, klart og tørt; Glasset steeg stedse høiere. Nordenvinde vedbleve vel at være de herskende; men af og til kastede Vinden sig af og til mod Sønden; kolde og blide Dage afvexlede; Foraarets Varme indfandt sig nu og da, Markerne grønnedes; den 22de faldt om Natten en delig Regn med Sydvest. - Men nu fik atter Nordenvinden Overhaanden, det blæste meget koldt og skarpt i 4 Dage. En blid Sydvest afløste den, som medbragte en stille men overflødig Regn. Det blev det mildeste og deligste Veir, de skiønneste Maimaaneds-Dage indfandt sig, og Maaneden, endte sig med en stærk Torden i Midnatsstunden, ledsaget af en skyllende Regn. Denne Varme og Regn fremkaldte paa engang Vegetationen af alle sine skiulte Kilder; Markerne bleve pludselig grønne som bevirket ved en Fortryllelse; Havens Buske viste sig i deres fulde Beklædning; alle Aarets tidlige Blomster kom frem i deres Bryllupsdragt. Foraarets Seier var afgjort. Man havde den sieldne Nydelse, at beundre i April en Skiønhed i Naturen, som i Almindelighed er Mai og ofte først Juni forbeholden. Det er mærkværdigt, at Veirglasset fank dybt og ned til stærkt Regn, ved det vel fugtige, men dog roelige Veirlig; imedens at det stod langt høiere ved den omtalte vilde af Snee, Slud og Hagel, ledsagede Storm. - Luften var, naar den var klar, i en udmærket Grad electrisk, langt mere end i det hele foregaaende Aar. Mange Børn fødes i Aar, og Døden er meget skaanende.