Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-06-12
Efterat saavel Udgiveren som Redakteuren havde skrevet deres ovenstaaende Svar paa de 19 Herrers andet aabne Sendebrev, see vi, at ogsaa "Flyveposten, i en Artikel med Overskrift: "Den ovenseiske Demonstration, har begyndt at belyse Herrernes Erklæring m.m. Da i en Sag som den nærværende Andres Mening, maa ansees for at være af større Vægt end vor egen, tillade vi os at hidsætte denne Artikel. Den lyder saaledes: J Odense have i denne Tid 49 navngivne Mænd foretaget et Skridt af en saa eiendommelig og for Pressen tildeels farlig Natur, at det har undret os, at ingen af Hovedstadens periodiske Blade endnu have bragt denne Sag paa Bane. Demonstrationen var fra først af rettet mod Hempels Avis og foranlediget ved en Pennefeide imellem dennes Redacteur og den midlertidige Redacteur af "Ove Th. Av.", i hvilken den førstnævnte havde tilladt sig temmelig nærgaaende Personligheder. Hvis nu de 49 Mænd, som i denne Anledning offentlig have taget Ordet, udelukkende havde holdt sig til dette ene Punkt, saa kunde en saadan Demonstration, hvor usædvanlig den end maa forekomme, unegtelig have havt sin gode Side. Men dette er saalidet Tilfældet, at man ikke blot har indladt sig paa en Bedømmelse af den angrebne Avis i hele dens Virksomhed, men endogsaa, i en senere Skrivelse, der er fremkaldt ved Redacteurens Forsvar, tilladt sig at afsige sin Dom over endeel aff den kjøbenhavnske Presses Fremgangsmaade under de nærværende kritiske Omstændigheder. Forsaavidt som ogsaa nærværende Blad (Flyveposten) er taget med i de Nittens Kiendelse, finde vi os foranledigede til at bemærke Følgende. Det er ikke uden Exempel i vor Presses Historie, at man ved at optræde en masse mod enkelte af Pressens Udskeielser har forsøgt paa at virke mod Pressens Misbrug. Som bekjendt var dette endogsaa en af de Opgaver, som Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug, havde stillet sig, og hvis Løsning man strax i de første Numre af "Dansk Folkeblads forsøgte paa. Men skjøndt den daværende Skriftcomitee bestod af Mænd, der vare i Besiddelse af den meest uindskrænkede Agtelse og hvis Navne derfor maatte give den af dem udtalte Mening særdeles Vægt, og skjøndt den daværende Tone i Dag blade og Brochurer ikke mindre end nu kunde trænge til at forbedres ved slige moralske Paavirkninger, saa havde dog allerede den blotte Tanke om et sligt selvbeskikket Censur=Collegium noget saa Afskrækkende, at de ovennævnte Forsøg paa at dømme de stridende Parter imellem og at charakterisere de Paagieldendes Fremgangsmaade i den Grad fandt almindelig Misbilligelse, at de ligefrem qvaltes i Fødselen. Og dog kunde Jngen dengang negte, at hine Mænd virkelig i deres Bedømmelse af de formeentlige Pressemisbrug vare gaaede fremmed den Upartiskhed, som maatte være den første Betingelse for deres Virksomhed, hvis det tilsigtede Øiemed skulde have været opnaaet. See vi nu hen til det i Odense i disse Dage fornyede Forsøg i denne Retning, saa maa dette ikke blot ansees for forkasteligt af samme Grund, som de tidligere, idet vor Uafhængighedsfølelse uvilkaarlig reiser sig derimod, men det bliver det endnu mere fordi det mangler de ydre Betingelser, som skulle give det Betydning eller vel endog blot simpel Berettigelse. Thi hverken have de underskrevne nitten Navne en saadan Autoritet, at de skulle kunne give det Sagte nogen afgjørende Vægt i den offentlige Mening, eller fremgaaer det af selve Jndholdet i de udstedte Proclamationer, at man har stillet sig paa et aldeles upartisk Standpunkt. Tvertimod er det klart - hvad alle rede de Nittens første Erklæring syntes at antyde, men som deres sidste Forsvar hæver over enhver Tvivl at det idetmindste for endeel af de Underskrevne har været i et Velfærdsanliggende som skulde fremmes, og at det mere er den Hemp. Avis Forhold i Dyrtidsspørgsmaalet, der har afficeret Gemytterne, end dens Tone i den omhandlede Polemik. De vilde ellere umulig i den Grad kunne have glemt sig selv, at de i samme Sieblik, da de ville hævde den gode Tone i Dagspressen og værne om Pressens Værdighed og Betydning, selv gave deres Hjerter Luft i høist upassende Jnvectiver mod dem, der i denne Sag ere af en anden Mening end de. Eller hører det maaskee med til den gode Tone, at kalde de Blade, der have tilraadet energiske Forholdsregler fra Regjeringens Side imod den truende Nød for den vildledte Masses Føreres, eller at insinuere, at disse samme Blade have ved deres Adfærd tilsigtet Excesser og blodige Optrine Thi anderledes kan det vel næppe forstaaes, naar det i de Nittens sidste Proclamation hedder: at det sandelig ikke er disses Skyld (nemlig tre kjøbenhavnske Blade) om Folkets sunde Sands og den mindre Trang har bevaret os for de Excesser og blodige Optrin, som i andre Lande have fundet Sted."(Sluttes.)