Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-05-24
Naar Hr. Pastoren taler om Unoder og "Feil hos Børnene, som denne Methode giver Leilighed til, da tillader jeg mig mod denne haarde Beskyldning, istedenfor et almindeligt benægtende Svar, og at henholde mig til andre Landes Snese Aars Erfaring, at anføre: Deels: at over 300 værdige danske Geistlige skrivtligen under deres Haand have erklæret, at Erfaringen har viist og dagligen viser indbyrdes Underviisnings gode Indflydelse paa Orden, Flid, Opmærksomhed, Sædelighed. Mon det var muligt om indb. Underv. frembragte, saaledes som hiin Anklage vil det: "Unoder og Feil." Deels: at Straffene i de militaire Caserne skoler, de første, der fuldstændigen indrettedes efter indbyrdes Underviisning, forholde sig nu mod før, som 1 til 4 og Børneantallet nu mod før, som 3 til I. Der udgives altsaa nu 1/12 Straf mod før. Mon saa overraskende Resultat var muligt, hvis indb. Underv. fremmede Feil og Unoder? Nei, med fuld Grund tør man vel vove at paastaae: at netop det Modsatte er Tilfældet, at den Orden, der er Methodens Væsen, bortfjerner ja afholder fra Feil og Unoder hos Børnene. Naar endvidere anføres: "at ikke een af 100 Skolelærere, især de ældre, kan udføre indb. Underv. med Nytte, og uden Tab af Tid, da tillader jeg mig at ansee denne Yttring vel vovet; thi Hvad blive da de Vidnesbyrd til om god, hensigtsret og nyttig Udførelse af Methoden under alt forlængst udnævnte Skolelærere, hvilke haves fra de danske Provindsers Amtsprovster og Provster? Hvad blive de Vidnesbyrd til der haves fra 500 Præster, det er det halve Antal af de danske Provindsers samtlige Geistlighed? Jeg kan ikke, ei paa det Fjerneste, tillade mig at troe Muligheden af, at 99 af 100 af disse Vidnesbyrd skulde være ikke overeensstemmende med Sandheden; og det maatte jo være Tilfældet, om Paastanden var rigtig, "at ikke een af 100 kan udføre Sagen med Nytte." Naar endeligen anføres: "at det allerede har viist sig i flere Skoler, at Tabellerne &c. neppe kunne vare eet Aar end sige en Menneskealder", saa svarer jeg dertil: Deels: at Erfaringen ogsaa har viist et Sæt Tabellers Brug i 4 Aar, 9 Timer dagligen, det er saa godt som 7 Aars Skolegang ellers, uden Opsliden; og at Hvad et Sted skeer, kan skee et andet, naar man med lige Omhu tager sig af Sagen, - videre: at jeg, uagtet min Brevvexling med mere end 200 Geistlige her i Landet, kun veed 3 Steder, hvor man klager over, at Tabeller (efter resp. 2 a 3 Aars Tjeneste) lide, vedgaaende, at de ikke ere bevarede som de burde mod Fugtighed; – at Mangel paa Omhyggelighed i at opbevare Tabellerne, paa at beskytte dem mod Fugtighed, mod Overlast, eikan lægges Tabellerne tillast; Deels: at Fordringen, at Tabellerne skulle vare en Menneskealder er vel streng, kunne ABe Bøger vare saalænge, neppe ville disses Beløb medgaae, til nu og da at kjøbe en enkelt ny Tabel, og end vil indb. Underv. aarligen give Besparelse med Hensyn til Skrivmaterialier. Saavidt de Kiendsgierninger ved hvilke jeg ligefrem anseer det for Pligt, at tage til Gjenmæle mod det af Hr. Pastor Pontoppidan, vist iøvrigt i bedste Hensigt, Fremsatte. End tillader jeg mig at yttre: Ingen kan mere end jeg være enig med Hr. Pastor Pontoppidan i den Paastand, at Almueskolevæsenet her i Landet staaer paa et høit Trin, naar Sammenligning i den Henseende gjøres, med andre Lande i Europa, men naar deraf skal følge: at indb. Underv. ei kan gjøre Nytte her, da troer jeg der feiles. Hvis indb. Undervs. eneste Nytte var at gjøre Underviisning mulig, hvor det ellers ikke kunde skee, da er det vist, at de Communer ei ere mange (skjøndt der dog ere endeel i det Tilfælde) i Danmark, der saaledes, som absolut Nødvendighed maae indføre den nye Læremaade. Men er det ligesaavist at den har særdeles nyttige Følger, der spores paa Lærer og Børn, i Lethed ved Underviisningen, i Orden, Flid, Opmærksomhed og Sædelighed, i Fremgang i hver Underviisningsgreen, da er det sikkert, at medens den i hine Communer er absolut Nødvendighed, bliver den til Nytte selv i den mindste Landsbyskole. Ogsaa haves jo talende Beviis derfor: baade udenlands: f. Ex. i den sveitserske Stat: Vaadtlandet, hvis Skolevæsen alt i 70 Aar var i en udmærket Tilstand, og som i Forhold til sin Størrelse og Folkemængde har langt flere Skoler end vi. Der var visseligen indb. Underv. ei Nødvendighed, men vel til Nytte, og man indførte den derfor i det hele Land; og indenlands: i det ingen Upartisk dog vil nægte, at det var en let Sag mellem de 1000 (nu 1200) Skoler, der have erklæret sig forden i. Underv. at nævne flere Hundrede af vore bedste Skoler? Naar jeg altsaa giver Hr. Pastor Pontoppidan Ret i "at een duelig Lærer ret godt kan undervise 60 Børn (i de 2 Classer) i een Skole saa gjør jeg det, i det jeg der ingenlunde paastaaer Nødvendighed af i. Underv. at finde Sted, men derfor er jeg ligefuldt overbeviist omden Nytte, baade saadan Skole, og den der har langt, langt mindre Børneantal, kan have af Indførelsen af indbyrdes Underviisning i den yngste Klasse.