Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-04-14
Engeland Man har nu officielt fra London, at den 31te Marts er den catholske Emancipations= eller Relief-Bill antagen i Underhuset. med en Stemmeflerhed af 233 mod 17. Ogsaa Freeholderbillen angaaende den nye irlandske Stemmerettighed er gaaet igjennem der. Emancipationsbillen blev derpaa af Hr. Peel og de andre Ministre bragt ind i Overhuset, hvor den den 2den April blev læst anden Gang, og Debatterne, som begyndte Klokken 5 om Eftermiddagen, var rede til Klokken 1 om Natten, uden at noget blev afgjort. Mange, hvoriblandt flere Erkebisper, talede mod Emancipationen. Hertugen af Wellington holde en Tale med ædel Rolighed og Fatning, som selv Oppositionsbladene maae yde deres Agtelse. Han forkastede der ikke de Jndvendinger som Emancipationens Modstandere, opstillede, men i det han sammenlignede dem med de Grunde der talede derfor, vedblev Ministeren at gjøre den faste Paastand at billen var nødvendig for Landets almindelige Vel, han afskildrede for Huset, Jrlands Tilstand i sidste 2 Aar, drog Sløret fra Jrlands og dets Kirkes nærværende Stilling, forestillede at den catholske Association og dens Følger ikke vare at beregne; den beklagelsesværdige Tilstand havde naaet en saadan Høide, at Lovene vare uvirksomme, og Hans Majestæts Undersaatteres Liv og Eiendomme vare satte i Fare, at forekomme dette, var Ministerens Pligt, der havde Ansvaret. J Henseende til den catholske Association gav Hertugen Pairerne at betænke, om den menneskelige Viisdom kunne udfinde nogen Lov for at gjøre Ende paa dette OrganisationsSystem eller afhjælpe de Onder, som denne Organisation havde frembragt; efter hans Anskuelser ville kun Anvendelse af Magten her være virksom, og denne førte aldrig til en vedvarende Rolighed og borgerlig Orden!" At ogsaa Billen, uagtet al Modstand af den protestantiske Geistlighed, vil gaae igjennem i Overhuset, betvivles imidlertid ikke, skjøndt Geistligheden synes at benytte sig af flere uværdige Midler for at opnaae sit Øiemeed, saaledes søger den at indbilde Folket at naar Emancipationen gaaer igjennem, vil Papismen blive paatvunget det; og Grunden til denne Modstand, er det Tab af Jndkomster, som de protestantiske Kirker og Geistlige lide ved Emancipationen af Katholikerne, som saa ikke meere behøve at bidrage dertil. Blandt andre urimelige Bagvaskelser om Hertugen af Wellington har det cumberlandske Partie udbredt, at han ville fordrive den nærværende kongelige Familie af Landet, og sætte sig selv paa Thronen. Ved begge de sidste Forsamlinger i Overhuset, var samme beleiret, af en uhyre Folkemasse, flere leiede Pøbelhobe havde søgt at fornærme Hertugen af Wellington og de andre Regjeringsmedlemmer; Antallet af de tjenstgjørende Constabler var meget anseeligt, og dog havde de Møie med at holde Menneskene i Tømme. Det synes ogsaa, som at en stor Cavalcade er bestemt til Winsor, for at anmode Hans Majestæt om at nægte Emancipationen sin Sanction; man er derfor i det kongelige Pallads beredt paa Alt. Een Bataillon har faaet Ordre til bestandig at holde sig under Vaaben og Sir. R. Birnie ledsaget af flere af de fortrinligste Politie-Officiantere, har allerede siden 1ste April opslaaet sit Hovedqvarteer i Windsor imidlertid var endnu den 3die April ingen Uordener forefaldne, ihvorvel der ogsaa blandt Folket synes at herske nogen antikatholsk Stemning. -Et andet Anliggende, som i denne Tid er kommen til Afgjørelse i Kabinettet, som det hedder, i Forening med Frankerig og Rusland, er ved franske og engelske Gesandsere selv at underhandle om Grækerlands Emancipation, men den forhenværende engelske Gesandt Hr. Stratford Canning har paa det bestemteste nægtet at tage Deel i disse Forhandlinger, har den 13de Marts indsendt sin Demissionsskrivelse, og Hr. Robert Gordon, en Broder af Grev Aberdeen, Minister for det udenlandske Depantement, er udnævnt til hans Eftermand. - De sidste Depescher, fra Rio Janeiro melde, at Lord Strangford og den østerrigske Gesandt havde havt to Conferentser, med Keiser Pedro, uden at kunne bevirke nogen Sindsforandring hos Høisamme, han vil heller ikke beqvemme sig til at tilbage det constitutionelle Charte. Forøvrigt synes blandt Brasilianerne en Krig med Portugal ikke at være populair, da Ophævelsen af enhver Forbindelse med Moderlandet er dem fortrinlig velkommen. Det synes vist, at Engeland mere og meere bortfjerner sig fra Don Miguels Regjering; det er selv med Vanskelighed at Lord Aberdeen vil undertegne engelske Passe til Portugal.