Jyllandsposten, 1841-03-05
Filanos, Vyren Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. de 8 Fredag d. H. Marts 1841. No 17. Mar Maa trykkes. Fleischer. Bemærkninger om enkelte Valg. Der yttres i det Hele taget megen Tilfredshed i Jylland med de udnævnte Stænderdeputerede til indeværende Sexennium, og hertil har man vist god Grund, da en stor Deel frisindede Mænd ere blevne hædrede med det ansvarsfulde Hverv at optræde her som Folkets Talsmænd. Vi have alt til vor største Opbyggelse fornummet, at vort jydske Stænderraad i mange Henseender langt har overgaaet Østifternes, og dette maa endnu mere overtyde os om, at den Stænderforsamling, som er længst fjernet fra Hoffet og Hovedstaden og den større Afhængighed, disse afføde, er den, der er bedst skikket til at udtale det Sandhedsprog, som ikke lader sig hilde af Forhold og Omstændighed, Tant og Glimmer, Rang og Ordenere. Have derfor mange af de jydske Stænderdeputerede denne Gang med Varme og Fædrelandskjærlighed udtalt sig i de vigtigste Folkeanliggender, hvad maa da ikke denne Forsamling vinde i Styrke og Kraft, da den nu er bleven forøget med adskillige udmærkede Subjecter, der ere traadte i Stedet for Saadanne, som første Gang vare blevne valgte saagodt som i Blinde, og som ved deres intetsigende Møde i Stænderraadet kun agerede Stokkemænd, i hvis Sted de, som en vis Mand foreslog, ligesaa vel kunde sende deres Stokke. At der af denne Slags ikke vil kunne møde ret Mange næste Gang, derom kan man saaledes til Held finde sig overtydet, naar man seer de hensigtsmæssige Valg, som de fleste Steder have truffet de rette Mænd, ligesom de kommende Stænderforsamlinger for største Deelen beholde, ved Gjenvalg, de Deputerede, som ved Dygtighed og Sandhedskjærlighed uforbeholdent have talt Folkets Sag. Hvad der imidlertid, ved at kaste Blikket paa de allerede skeete Stændervalg for Kjøbstæderne, meget maa vække Forundring er, at Jylland, som er i Besiddelse af saa mange store og anseelige Handelstæder, i merkantilsk Henseende baade ved den forbigangne og forestaaende Stænderforsamling saa maadelig bliver repræsenteret. Jhvorvel det er en af gjort Sag, at det liberale Element, som ogsaa andetsteds er bemærket, aabenbar har gjort sig end meere gieldende under de sidste Stændervalg, maa man dog endnu beklage, at det aristokratiske Element fortvarende i ikke ubetydelig Grad har været gjennemstikkende ved adskillige Valg og især i Kjøbstæder, som end- og tælle mangfoldige til Stændeputerede saare fortrinlige Mænd af Handelstanden. Men det gaaer hermed som med saa meget Andet, Folket følger Strømmen mere, end egen bedre Overbeviisning; man seer, at Andre, stemme paa en vis Mand, og tænker da strax som saa, ja naar Andre stemme for ham, maa jeg ogsaa, og har denne nu ved hemmelige Machinationer forstaaet at give Impulsen dertil paa rette Sted, og ovenikjøbet er en Mand, som man af en vis Fryg ikke engang tør undlade at stemme paa, saa gaaer Tingen som af sig selv. Betænker man nu med hvor langt større Jndskrænkning og Varlighed Embedsman den eftertidig maa optræde, da Erfaringen desværre har viist, at han resikerer Alt ved, i visse Tilfælde, at udtale sin Overbeviisning, hvor den muligen colliderer med den aflagte Embedseed, da er det tilforladeligt næsten ubegribeligt at indsee, hvorfor dog saa mange Stemmer flere Byer have truffet Embedsklassen. Saaledes har man i Colding givet mange Stemmer til en Herredsfoged, i Horsens givet mange Stemmer til Stedets Politimester, i Aarhuus, til Alles Forundring, endog stemt paa Politiassistenten, ja hvad der endnu er mere mærkeligt, i Viborg endog stemt paa en Herredsfoged, der neppe har den alm. Mening for sig. Dog til største Held have saadanne Stemmer kun naaet Suppleant pladserne, imedens de valgte Deputerede næsten overalt have fuldt Krav paa Folkets Tilfredshed. Jngen lunde være det hermed sagt, at Embedstanden ganske skulde ønskes borte af vore Stænderforsamlinger, ne langtfra, flere af disse have efterladt sig det uvisnelig ste Minde ved deres Frimodighed, Sandhedskjærlighed og Dygtighed, som bestandig med Taknemmelighed vil erindres af Folket; men mangen Embedsmand vil selv være saa billigtænkende at indrømme, at de nærværende Forhold, gjøre det ulige meere betænkeligt for ham at optræde, end den frie Borger, som ei har Tungen bunden ved nogensomhelst generende Eed. Ere derfor vore Stænderforsamlinger allerede prydede med adskillige udmærkede Embedsmænd, som nu atter have erholdt det meest smigrende Beviis paa Folkegunst ved de nye Gjen valg, hvoraf det med Eenstemmighed i Aarhuus saa aldeles traf det almene Ønske, saa synes det os paa høi Tid, at man nu havde været betænkt paa i Kjøbstæderne ogsaa at see vor vigtige Handelstand værdigen repræsenteret ved Subjecter, som tilfulde egnede sig dertil. At man derfor i Horsens har stemt paa den almeen bekjendt og agtede Kjøbmand Høier, finde vi ganske i sin Orden, og maa kun beklage det hadefulde Udfald, som en Vælger, i Aarhuus Stiftstidende, har gjort paa ham, da dette saa aabenbart blot er beregnet paa at skade ham blandt Vælgerne. Men hvorledes, maa man nu spørge, kan man forklare sig Aarhusianernes Princip at stemme efter, som paa samme Tid, da de vise den bedste Takt ved hiin Eenstemmighed næsten i begge Deputeret Valgene, i det første Suppleants=Valg vise en Jnconsequents, som for Mange er vanskelig at løse, eller mon virkelig hiin Politiassistent med Grund burde komme i Betragtning ved denne Leilighed, da Byen tæller, blandt den desværre kun lidet i Hævd holdte Handelstand, Mænd som: Herskind, C. Bentzen, M. Bech, Hammershøi, Sabroe m. Fl., og have Borgerne ved hiin Stemmeafgivning gjort sig fortrolige med de Principer, hvoraf hiin første Suppleant er besjelet, Vi betvivle dette, og ere forvissede om, at man senere er kommet til Erkjendelse af dette Misgreb. At man i Viborg stemmer paa en vis Herredsfoged, er ligesaa betegnende som latterligt, hvilket vi denne Gang ikke engang finde nogen Udvikling værd, medens der i denne Alt dominerende aristokratisksindede Stad naturligviis ikke engang tages Hensyn til den dristige Kjøbmand Buchwald og Andre, som i mangfoldige Henseender kunne være saare vel skikkede til Folkerepræsentanter. Endskjøndt med nogen Forskjel, udgaaer der næsten ligesaa megen Forstandighed af de enkelte sjællandske Bøndervalg, hvor man vilde have Kongen til Deputeret, som hvor betydelige Handelstæder vedblive at stemme paa aristokratisksindede Embedsmænd, idet Hovedøiemedet her aldeles forfeiles og oversees, det nemlig ligeoverfor Regjeringsmagten at opstille en folkelig Repræsentation, som med Selvstændighed og Kraft kan danne Modvægt, der synes saa fornøden, hvor ingen statsretlige Garantier kan sikkre Borgersamfundet for Vilkaarligheder.