JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Odense, d. 18 Jan. Fyen er nu saa ganske omlagt af Jis, at man gaaer over fra Ærøe til Fyen, og fra Svendborg til Thorseng og Langeland. – J store Belt er seet et optaarnet Jis bjerg; som nogle mene at have været et af de fra Nordpolen løsrevne; men kan gjerne være optaarnet af Beltets egen Driviis fra en eller anden Fjord i Østersøen. - Som man ventede forandrede Luften sig med Nyemaanen i Løverdags Aftes, da Vinden sprang om til S. V., der bragte saa kjendelig Milde, at de frosne Vinduer aldeles optøede; men efter Midnat gik Vinden igjen til N. V. og med Dagningen havde vi atter 7 Sr. Frost. Jgaar havde vi alvorlig Sneefog indtil over Middag, og da Vinden nu er S. O. var Kulden imorges 6 Sr. Det lader imidlertid som Vinden vil gaae mere sydlig, og da, naar den blev der staaende, torde man vel omsider haabe Tøe. Her er falden megen Snee; men det er dog intet imod den der er falden i Jydland, især i Hede=Egnene er det gyseligt for Eneboerne, der ikke kunne komme frem til Naboer eller Gienboer, da de ikke kunne øine andet end Luft og eens sneedækket Jord, Moser og Aaer, og da der ingen Træer eller Huse kan tjene dem til Veiledning, ikke uden største Fare tør vove sig udenfor deres Boeliger. Mange Ulykker vil spørges, som følge heraf. Følgende høres allerede: Nytaarsaften gik en Karl fra Mariager hjem til sin Faders Gaard, der ikkun laae en halv Fjerdingvei fra Byen, men forvildede sig og blev næste Dags Morgen funden ihielfrossen 2 Bøsseskud fra Gaarden. Formedelst de tilsneede Veie brugte Posten den 8de Jan, ikke mindre end 20 Timer til at tilbagelægge Veien mellem Aarhuus og Randers. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Aarhuus, d. 14 Jan. For nogle Dage siden fandtes ved Landeveien mellem her og Randers et ihielfrossent Fruentimmer med et ligeledes dødt Barn ved Brystet. Et andet Sted Norden, for Aarhuus skulle tre Karle være blevne borte i de stærke Sneefog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Viborg, d. 17 Jan. Frosten og Snefoget vedvare endnu i Dag. J Løverdags kundgjordes ved Trommeslag i Gaderne, at Asmild-Closters Forpagter lader ophugge Søen langs Landet, hvorved de Gaaende og Kjørende maae over Broen og erlægge Bropenge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Blandede Efterretninger. J udenlandske Blade læses en Skrivelse fra den danske Minister ved det franske Hof, Hs. Excell. Frih. v. Waltersdorff, til Vicomte Pimont, hvori han melder, at Kongen Hans Herre, ønsker at bidrage 2000 Fr. til det Mindemærke, der skal oprettes for Malesherbes, da Hs. Maj. føler Trang til at deele den ædle Følelse, der forener saavel Fyrsterne som Privatpersoner, Udlændinger saavelsom Medborgerne af Hr. Malesherbes, til at bevare Mindet af den berømte Øvrighedsperson, der tillige var sin Konges tro Tjener, den ulykkelige Monark kjekke Talsmand og et Mønster for alle offentlige og private Dyder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
J en Anmeldelse af Archiad. Harms Skrift"Datzes mit der Vernuftreligion nicht ist i sidste Hefte af allg. Repertorium, hedder det: "Da dette i vore Dage uventede Skrift har vakt saa almindelig Sensation, og Bedømmelser derover noksom ere udkomne, nøies vi med at bemærke, at efter Fremstillingen af forskjellige Definitioner paa Fornuften hos forskjellige Philosopher, følgende Hovedsætninger forsvares: Fornuften har aldrig været, er ikke bleven og er endnu ikke Religionens Princip og kan heller ikke være det, ved hvilken sidste Sætning Forf. opholder sig længst. J Foredraget hersker en ikke ubetydelig Sammenblanding af Begreber og Uorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
J det af Dr. Paulus udgivne Tidskrift Sophronizon, findes et af den berømte Digterveteran, J. H. Vos meddeelt Stykke, der har gjort megen Opsigt. Det er især M. Claudius, eller Asmus, som han, liig Ægypterne i Fortiden, holder Dom over efter Døden, og den afdøde F. Stolberg, som han critiserer. Om M. Claudius siger han, hvad den Afdødes Svigersøn Boghandler F. Perthes i Hamborg, har taget haardt til Gjenmæle imod: "Nød, med Kone og mange Børn, bøiede den høisindede Claudius; tilfældige smaae Foræringer, Draaber for Tørsten, fordrede hver sit særlige. Mange Tak. Af Nød og Taknemmelighed nedtrykket, forklarede Claudius i Skriftet: Om den ny Politik, Naturligheden af adelige Forrettigheder, ved Lignelsen &c. - til det (Grevelige) Familie forbunds fuldkomne Tilfredshed." Fremdeles: den største Nød skrev C. et nyt Asmusbind, de sidste Bind tildeels med omtaaget Aand, med rung sindig Gudelighed, med tvungen Vittighed, mistroisk, forgræmmet. Under Form af Spørgsmaale, som Forfatteren stedse selv besvarer nægtende, læses i den norske Rigstidende Adskilligt angaaende Norges Financevæsen. Blandt andet troer Forf., at der ikke gives den Balance i dette Riges Handel, som Enkelte paastaae, at dets Bank, kun ved at modtage sine Sedler til Ombytning med Sølv, kan forskaffe den god Credit i Landet; at fordi den Tid er forbi, da Rigets Banksedler i sækkeviis kunde faaes for faa Mark Banco eller Pd. St., saadan Tid ikke vil fremdeles udeblive, naar Banken ikke opfylder sin egentlige Bestemmelse; at der ikke kan være Handelsvirksomhed, naar Sølvpengene tilbageholdes i Banken; at det ikke vilde være uden al Jndflydelse paa Norges Circulationsmiddel, om dette i Kjøbenhavn eller paa andet fremmed Sted blev benyttet til Vexelhandel for Norges Jndbyggere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
J norske Blade foreslaaes nu ogsaa en Orden for Norge. Den skulde hedde St. Olufs Orden, være inddeelt i fem Grader, og anvendes til at belønne enhver overordentlig Tjeneste imod Staten, eller enhver overordentlig Fuldkommenhed i hvert Nationen nyttigt Fag. Foruden et for Kongehuset bestemt Stor-Commandeurkors, skulde Ordenen have 6 Storkors, 12 Commandeurkors, 30 Ridderkors og 100 Sølvkors.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Fra Stockholm meldes under 6te d. M. følgende: "Den i den senere Tid i alle Svenske Blade saa meget omtalte og ved den Deel, han havde taget i den mod de tvende uskyldig anklagede Personer paa Wermden anvendte Tortur, saa almindeligen forhadte Lensmand Røsgren, er forleden Mandag død i Arresten. Man vilde i Gaar, efter Sigende, aabne hans Krop, for, om inueligt, deraf at erfare Anledningen til hans Død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
To af Kotzebues Modstandere ere nu fulgte ham i Evigheden. Den ene er Satirikeren Friedrich, som han havde en Strid med. Det Stykke af Liter. Wochenblatt, hvori han svarede ham, skal Sand have havt i Lommen, da han begik den bekiendte Udaad. Den anden er Dr. Wieland, Digterens ældste Søn), med hvilken han ligeledes havde en Strid. - En tredie af hans Modstandere, A. W. Schlegel, som i sin Tid skrev mod ham der hyperboreische Esel, vil gaae fra Berlin, hvor han hidtil havde Tilladelse at holde Forelæsninger, til Frankrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
J Genf har man gjort heldige Forsøg med at tække Huse, hvis Tage ere ganske flade, med vandtæt Carduspapir, der ved Hielp af Jordberggjøres saa nigjennemtrængeligt, at det i Tæthed overgaaer hvert andet Tækkemiddel, og allerede almindeligen bruges af det engelsk ostindiske Compagnie. En Engellænder har ved Genf anlagt en Fabrik deraf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Af Træbark skal, ved Hielp af Ætsemidler, Allo a., kunne beredes en i Farverie brugelig guul, rød &c. Farve, som ligner den, Løvet har om Høsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
J Aaret 1815 talte de offentlige Blade om en forhenværende Nonne, i et ophævet Augustinerkloster i Westphalen, som, efter Foregivende, blot levede af Vand, og paa hvis Legeme der viste sig blodige Kors, som ikke vilde lægges. Sagen blev længe en Gaade, og Overtroen fandt deri Endeligen er det nu blevet opdaget, Næring. at denne Nonne er en Bedragerske, og Bedrageriet vil med det første fra vedkommende Øvrig heds Side blive offentligen oplyst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Den berømte Chemiker Davn i London, holder Forelæsninger i det Kgl. Jnstitut, hvilke besøges meget af den derværende skjønne Verden. Hans Foredrag er ganske forskjelligt fra det i Engelland sædvanlige videnskabelige, digterisk og billedlig. Ofte fordyber han sig endog i Moralphilosophien. Hans Fremstilling er meget declamatorisk. Han kaster sig i Brystet, stiller sig paa Tæerne, og gaaer over i Bas. Han sætter endog sit Halstørklæde tilrette, og overlader sig ikke til sine Jndskydelser, førend han er vel forberedt. Jmidlertid høres han dog af de Fleste med Henrykkelse, Men den yttrer sig ofte paa en temmelig uanstændig Maade. Fra Bifaldsklap indtil Piben er kun et Skridt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Capitain Ros fandt paa sin Reise ad Nordpolen, i Bassins Bay's Biergegne store Sletter bedækkede med rød Snee, hvoraf han siden meddeelte Londoner og Pariser Lærde Prøver til Undersøgelse. Ved Mikroskopet befandtes, at denne Snee var blandet med røde smaae Kugler eller Blærer, hvoriblandt der ogsaa var, skjøndt i ringere Mængde, hvide af samme Skikkelse. Hr. Wollaston mener, at den røde Snees Bestanddele ere af dyrisk Art, men Hr. de Candolle forkastede denne Mening, og antager for temmelig afgjort, at hine smaae Kugler eller Blærer er en Svamp af samme Art som Branden i Kornet, Vredo for tida kaldet. Hr. Bauer har lagttaget dens Fort plantelse. En klæbrig, olieagtig Fugtighed, som den udsveder, avlede ny smaae Kugler, der dog vare uden Farve, som de yngre, der allerede fandtes i Sneen og ikke formaaede at fortplante sig. Hine mange Mile lange og mange Fod dybe Snee slætter bestaae saaledes af lutter levende Planter, men som ere saa smaae, at 2 Mill. 560,000 kunne rummes paa en Qvadrat=Tomme. Hr. Bauer, har foreslaaet at kalde denne Svampart Vreds nivalis.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Fra Bonapartes Fald af kom de nederrhinske Fabriker i den sørgeligste Forfatning. Aarsagen dertil er deres Fabricaters fuldkomne Udelukkelse fra Frankrig og østerrigsk Jtalien, alle muelige Slags Paalæg fra andre Sider og det engelske Smuglersystem. J det Piemontesiske &c. kunde de maaskee finde nogen Afsætning, men Forsendelsen er bekostelig, og den strefoldige Transittold og Forbrugsskatten af 10-16 pCt., stoppe ogsaa denne Afløbskilde. Derimod indføre Engellænderne de samme Fabricater uden Transittold i Livorno. Genua &c. J de øvrige østerrigske Stater ere de nederrhinske Fabrikvarer kun tilladt Gjennem gangen. Salget er strængt forbudet. Til Spanien og Portugal saavelsom til Colonien, er forsendelsen vanskeliggjort ved Transistold af 3 1/2 pCt., hvortil kommer den belgiske og hollandske, og Engellændernes Begunstigelse; thi de sidste Fabricater betales i Spanien 15 pCt. mindre end de preussiskenederrhinske. J Portugal have Britterne end- og udvirket et fuldkomment Forbud mod aachenske Klæder og Casimirer. Belgierne og Hollænderne betale i begge Riger 8-10 pCt. mindre end de nederthinske. J de gammelpreussiske Provindser, paa hiin Side Elben, var Afsætningen af fine Klæder fordum vigtig. Men ved Nabofabrikers Begunstigelse er den næsten ganske ophørt. Det samme er Tilfældet med Belgien og Holland, hvor en Jndførselstold af 9 1/2 pCt. er lagt derpaa. J Rusland maae Casimirer endog betale 25 pCt., Klæder, efter deres Finhed, 30 til 40 pCt., begge enten de forblive der eller gaae blot igjennem. Sort Klædes Jndførsel er aldeles forbuden. Knappenaale betale 60 pCt. Et Paalæg af 30 Fr. paa hver metrisk Centner Ulds Udførsel fra Frankrig, bragte de ringere Uldsorter i de sydlige Provindser til at falde 2630 pCt., hvorved de franske Fabriker bleve hjulpne og de i Aachen, som nu kunde undersælges 10-15 pCt., maatte lide. Fra Marseille forsynes Jtalien, Spanien, Sardinien meget lettere med fransk Klæde. En Virkning af alt dette er, at allene Totrediedele af de nederrhinske Fabriker ere deres Undergang nær, at over 30,000 Arbeidere vandre omkring som Tiggere, og at i det Hele tabes 50 Mill. Franker, hvoraf Halvdelen allene udgjorde Arbeidslønnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Americanerne og Engellænderne komme nu overalt i Berørelse sammen. Den samme Han deel, den samme Vei, de samme Varer, den samme Foretagelsesaand. Stokfiskfangsten ved Newfundland og paa Kysten af Labrador drives af 500 americanske Skibe. Sukkeravlen tiltager aarligen i de sydlige Provindser, især ved Georgien, og snart vil America ikke behøve mere nogen Tilførsel af Sukker. De 8 Millioner Mennesker, som nu beboe Landet, ere ikke 1/2 Deel af den Menneskemasse, det ret godt kan føde. Folkemængden fordobbler sig hver 20 til 30te Aar, og saaledes maa der engang komme en Tid, da Nordamerica vil tælle ligesaa mange Mennesker, som nu hele Europa, hvis Befolkning anslaaes til 180 Mill. Lancaster, Opfinderen af den bekiendte og efter ham opkaldte Underviisningsmaade, er egentligen en Qvæker, og vil derfor at Religions undervisningen i hans Skole skal skee efter hans Troesbekiendelse. Han har imidlertid ikke havt noget imod, at der oprettedes neutrale Skoler, hvori ingen Religionsunderviisning gives. J hans Skole i Borough - egentlig en stor Træhytte, som oplyses ovenfra gjennem Taget, og er 3038 Fod bred og 100 Fod lang - findes i Enden af samme en Altan af 23 Fods Høide, og ligefor Rade med Bænke, den ene bag den anden. Paa Ryggen af hver Bænk er et Pult for dem, som sidde paa den næste. Paa hver Side er en Gang, som gaaer omkring Muren. Her undervises 6 til 700 Drenge paa 10 til 12 Aar. De blive der i 3 Aar. Der gives her 30 Classer; de laveste lære Alphabetet, de over ste Regning. De Lærlinger, der udmærke sig, blive Monitorer. M. Simond, som har besøgt denne Skole, vil ikke ubetinget rose den; derimod forsikkrer han, at alle de efter samme Plan i hele Engelland oprettede Skoler, fortjener al Priis. Alting bevæger sig deri med Eenhed og Kraft. Eleverne gjøre uforlignelig hurtigere Fremskridt, end i de sædvanlige Skoler. J tre Aar saaledes sysselsatte uden Kiedsomhed og slette Vaner, vinde de mere derved, at de intet Ondt lære, end ved det Gode, de lære. Endeligen koster den hele Opdragelse kun 15 Shill. for hver Dreng. Ogsaa fortjener det at bemærkes, at af 4000 Børn, alle af de laveste Classer, som ere blevne underviiste i den Lancasterske Skole, endnu ikke en eneste (1811) var bleven stillet for Retten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
De Opoffrelser, som den franske Nation siden 1815 har gjort, beløbe sig til 4144 Mill. Franker, hvoraf Nationen selv har betalt 3/4 Dele, og det øvrige er tilveiebragt ved Laan.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-22
Kjøbenhavns Børs d. 21 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 311, a vista 314. London 2 M. - Rbd. Spec. 312. - Specier solgtes for 18 Rbmk. 10 s. (i Dag, d. 22de, 18 Rbmk. 8 s. til 18 Rbmk. 3 s.) Oblig. (foruden Renter, fra 11 Decbr. f. A.) 83. Norske Rigsbank. 21 a 22. Svenske Sedler 67 a 68 s. - Disconto 6 PC. Eingebildete Bildung. A. Warum regiert in diesem Hans Nur lediglich der Schein, B. Jn andren bildet man sich aus, Hier bildet man sich ein. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 200000 Ro Syttende Aargang. No. 8. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 25 Januari 1820. Forslag til at tilveiebringe Forbedring og Stadighed i vor Pengecours.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Efter Jndsendt.)¬ J Anledning af det i den occonomiske Correspondent No. 49yttrede om adskillige Hindringer for Jordbrugere, fremsættes Følgende: At den idelige Forandring af Cours mellem rede Sølv og Papirrepræsentativer har en skade lig Jndflydelse paa Landbrugerne, som paa alle Næringsdrivende, er upaatvivleligt. Det er af de fleste saa følt og erkjendt, at derom neppe behøves videre Forklaring. Kan nu rede Sølv ikke ligesaavel i Danmark som i Hertugdommene bringes til at blive det eneste og rigtigste Betalingsmiddel, for at undgaae de idelige Forandringer, hvilket det ventelig ikke kan, vilde det da ikke være bedre, i det mindste indtil saa kunne skee, at søge at hæve Papirrepræsentativernes Credit ved samme Middel, dette fordum er skeet, nemlig ved at antage dem i de Kongl. Kasser lige med rede Sølv, paa følgende Maade: 1) At Hs. Kgl. Majest. allernaadigst bestemte, at Nationalbankens Papirrepræsentativer maatte i alle Kongl. og offentlige Kasser antages lige med rede Sølvmynt, efter deres Paalydende, da Hs. Maj. er og altid kan være overtydes om, at der ei udstædes flere af samme, end efter Bankens Hypotheker maa udstædes; dog imod at Banken forpligtedes til at forskaffe de Kongelige Kasser det rede Sølv, samme til visse Udgifter, nødvendigen behøvede, mod sammes Sedler al pari. 2) Da Rigsbankdaleren kun er 12 af en Sølvspecie, men derimod Courantrigsdaleren var 132 Deel af samme, maatte alle Skatter og Afgifter, saavel Landskatter som Toldafgifter, der uforhøiede hidrøre fra Courantrigsdalere, erlægges med 2/3 Dele mere, ligesom ogsaa alle Lønninger og andre faste Udgifter, der uforandrede hidrørte fra Samme, forhøies med 3/4 Dele, hvorimod disse Jndbetalinger og Udbetalinger maatte skee med Papirrepræsentativer som rede Sølv. Naar Repræsentativer saaledes modtages i de Kgl. og andre offentlige Kasser lig rede Sølv, vilde de ogsaa for det meste antages derfor i alle andre Omsætninger i Landet, enkelte Bestemmelser, undtagne. Og saalænge Coursen mellem rede Sølv og Papiir er omtrent 275, noget over eller under, vil ved de 2/8 Deles Forhøielse hverken tabes af dem, der skulle betale Skatter, eller vindes af dem som erholde Lønninger i rede Sølv; thi 100 Rbd. med 2/8 Deles Tillæg er 137 1/2 Rbd. N. V. og det samme udgjør 100 Rbd. rede Sølv efter bemeldte Cours. Derimod formodes, at Pengene forbleve i mere Stadighed, og følgelig at ogsaa Priserne paa Eiendomme, Effecter og Vare, samt Arbeide, Leie og Folkeløn vilde blive mindre Forandringer. undergivne, hvilket vilde opveie de faa Fordeele der nu og da kan blive for Enkelte ved Coursens Forandring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Som Følger af foranførte maatte ventelig bestemmes: 3) For at søge at hindre, at den i Landet værende rede Sølvmynt ikke skulde henligge som en aldeles død Capital, og ikke blive ført ud af Landet, mere end høist nødvendigt behøves, maatte Banken modtage alt det rede Sølv, som tilbødes mod dens Repræsentativer al pari, men tillige mod et særskilt Beviis for hver 100 Rbdl., hvorved den forpligtede sig til, naar forlangtes, uden mindste Vægring eller under nogenslags Paaskud, at udbetale samme Sum rede Sølv mod 100 Rbd. Sedler, hvilken Forpligtelse af Hs. Maj. allern. kunde garanteres saaledes, at hvis Banken nægtede dette, maatte strax uden Lov og Dom kunne gjøres Execution i dens nærmest forhaanden værende Hypothek. For sligt indleveret rede Sølv, der blev et nyt Hypothek, kunde det tillades Banken at maatte, under Control, udstede flere, dog med de øvrige eensdanne Repræsentativer. Den største Deel af det rede Sølv kunde da benyttes til Circulation i Landet, uden dog at tabes, da Vedkommende, naar de vilde, kunne igjen erholde rede Sølv, og disse Beviser paa Ret til Sølv i Banken, vilde alene blive Gienstande mellem de Handlende, Rige og Speculanter, uden at samme havde Jndflydelse paa de øvrige i Omløb værende Repræsentativer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
4) For at lette Betalinger og Omsætninger i Landet, burde Nationalbanken have Contoirer i de betydeligste Kjøbstæder i Provindserne, hvor Anviisninger mellem Stæderne kunde faaes, hvor der holdtes Conto med hvem, som vilde deponere Valuta, og mange Betalinger altsaa at kunne skee ved Fra- og Paaskrivninger, hvor rede Sølv kunde paa foranførte Maade modtages mod Beviser, hvor Jndkassationssummen for Auctioner i Stervboer og deslige kunde med Sikkerhed deponeres, ja endog smaa sammensparede Summer kunde indleveres, og naar de ei hastig behøvedes, gives Renter af, hvor Vexler disconteredes og saa videre. Dette synes virkelig at burde ventes af en Nationalbank, hvortil de, der have Eiendomme, i Provindserne, ligesaavelsom de i Hovedstaden og dens Omegn, maa give Hypothek til Bankens Sikkerhed. 5) Ventelig maatte nøiere bestemmes, hvorledes de under adskillige Benævnelser og paa forskjellige Tider laante Capitaler efter billighed og de erholdte Penges virkelige Værd da de modtoges, igjen skulle tilbagebetales. 6) Paa det at rede Sølv med Tiden kunde blive det almindelige Betalingsmiddel, i det mindste til alle løbende Betalinger i mindre Summer, maatte Banken efterhaanden, naar det var beleiligt og passende, inddrage dens Smaasedler, først de 1 Rbdlrs. og siden maaskee ligeledes de 5 og 10 Rbdlrs., saa at kun større af 20, 25, 50, 100 og derover lodes i Omløb til store Summers Betalinger, Forsendelser og deslige, hvortil Sedler, naar de antages for rede Sølv, ere langt beqvemmere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Det har i den henrundne Tid været tydeligt nok, at jo flere Smaasedler der sattes i Omløb, jo mere bortfjernedes Sølv- og Kobbermynt, om end den sidste, som blot Skillemynt, var af liden indvortes Værd. Men borttoges Smaasedlerne, kom strax Mynten frem igien. 7) Blev nu endvidere bestemt og fastsat, som bestandig gieldende, hvormeget Banken vilde laane paa Kongl. og andre offentlige Obligationer, Actier og deslige Papirer, kunde slige ogsaa bruges til Betalinger for den Deel og altsaa ofte afhielpe Pengemangel. Sandsynligt synes det, at endeel, om ikke den største Deel af den herskende Pengemangel, hidrører deels fra at nu mere end i fordum Dage saa mange Capitaler stikke i Kongl. Obligationer, deels henligge til Speculation paa disse og paa Speciecoursen, da derved i kort Tid kan vindes mere end adskillige Aars simple Renter. Kunde altsaa dette for endeel hæves ved at rede Sølv ikke længere behøvedes til Toldafgifters Betaling, Lønninger og deslige, følgelig rede Sølv ei saameget blev søgt, deels ved at endeel Kongelige Obligationer kunde med Sikkerhed benyttes ved store Betalinger, ville mange flere Summer komme i Omløb til Laan og andet deslige, og altsaa Noget af Pengemangelen ophøre. Til Kyndigeres nøiere Prøvelse indlades dette, og Forfatteren vilde være meget fornøjet, om han blot herved havde givet Anledning til noget Bedre. Skrevet i November 1819. Er Underviisning i Landsbyskoler om Agerdyrkning gavnlig eller ikke, (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Efter min Formening kan en passende Underviisning i Skolerne om Agerdyrkning ei skade, men gavne, hvilket jeg haaber følgende vil bevise.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Naar Drengen i Skolen har læst om, hvorledes Et eller Andet skal gjøres, og han siden seer, at hans Fader eller Hosbonde gjøre det anderledes, saa faaer han derved Anledning til at tænke paa, og tale om, hvad der kunde være det Bedste, og det kan han jo gjerne gjøre, uden at være ubeskeden. Ved slig Tale kan maaskee Fader, eller Hosbonde bringes paa Tanke om, at Et eller Andet kunde gjøres anderledes, end de forhen vare vante til. Mueligt kunde de og faae Lyst til, selv at læse den Bog, hvorefter Drengen taler, da der i vore Tider ere mange videbegierlige Bønder.