Berlingske Tidende, 1836-02-06
Den 21de Februar 1826 holdtes ved Raddonhill, Leichestershire en Jagt i 9 Timer, hvorved 80 engelske Miil bleve tilbagelagte; den 25de Februar samme Aar blev en anden Jagt paa 50 Miil redet i 5 1/2 Time; den 7de Marts samme Aar varede en Jagt med Lord Peters Hunde paa 30 Miil i 3 Timer; efter en Hjort gik samme Aar Jagten med Berkeley-Hunden 15 Miil i een Time o. s. v. At saa overordentlige Ting nu kunne udføres kan, kun forklares deraf, at Fuldblodsheste nu hyppigt benyttes til Jagt, og at de øvrige ere i saa høi Grad forædlede. At disse Jagter ikke rides med let Vægt er bekjendt, til et Exempel kan tjene, at en Fuldblodshoppe MissMason, som nu er i det frederikborgske Stutteri, i 1826, hos General Grosvener blev redet paa Rævejagt med en Vægt af 16 Stone eller 224 Pd., hvorved den udmærkede sig som fortrinlig Springer. 2. Heste for Cavalleriet. Den omtalte nøje Forbindelse mellem Europas Stater fordrer ogsaa Lighed i dens Armeers Materialier, hvilket enhver Stat maa stræbe at tilvejebringe, for ikke at staae tilbage for de andre. Englands Cavalleri er allerede beredet med forædlede Heste, Ruslands tildeels ogsaa, thi foruden det ædle Blod, det i stor Mængde har indført fra Asien, har dette Land i længst Tid brugt engelsk Fuldblod; Frankerig og Tydskland nærmer sig dette Maal med stærke Skridt. Man erkjender stedse meer og meer, at Halvblodshesten er den bedste Cavalleriest; og derfor ere i det sidste Aar Remonteindkjøb skeete i Meklenborg og Hannover, fordi der forlangtes forædlede Heste; at vort Cavalleri vil blive nødsaget til med Tiden at følge Strømmen, vil ikke være Tvivl, underkastet. Jndkjøbet af simple Heste til Remonter vil saaledes aftage i samme Forhold, som Trangen til Halvblodsheste tiltager, dog vil dette neppe skee i saa hurtig en Progreson, som med Heste til Landeveien, med mindre en udbrudt almindelig Krig skulde hugge Knuden over, og aabne alles Øjne, thi her er endnu meget, der vil arbejde derimod, saasom oeconomiske Grunde, da Halvblodsheste ikke ville kunne faaes for den Spotpriis, som de nærværende Cavalleriheste; dernæst ville mange Hestehandlere gjøre alt for at forhindre det, af Frygt for at tabe den Fordeel, de nu have ved at opsøge Hestene hos Landmanden, hvilket kunde blive Tilfældet naar en forædlet Hesteavl indføres, da dette har den Følge, at de gode Heste blive meer almindeligt bekjendte, saa at Kjøberen kan henvende sig lige til Producenten, og disse to altsaa selv beholde den Fordeel, som Prangeren nu tager; endelig kommer det til, at befalingen om Jndkjøb af Halvblodsheste til Remonter skal udgaae fra de Høistbefalende, altsaa de ældste Officerer, som deels maaskee ikke altid kunne indsee, at noget bedre nu kan findes, end det de have brugt deres hele Liv igjennem, deels vel ogsaa frygte for selv at skulle ride disse kraftige Heste, og saaledes enten begynde at lære forfra, hvilket deres Alder forbyder, eller komme til at være til Latter for de yngre m.v. Dog trods alt dette ligger det i Sagens Natur at det bedre maa fortrænge det mindre gode, at følgelig Halvblodshesten maa fortrænge den nædle Hest til Cavalleri Brug, og det vil derfor skee tidligt eller sildigt. Baron Biel, som gjorde Campagnen i 1813 og 1814 med i en Cavalleri=Division, der bestod af et Regiment med engelske, to med tydske og to med russiske Heste, og af Artilleri med alle tre Slags Heste, havde saaledes hyppigt Lejlighed til at anstille Sammenligninger, som alle faldt ud til de engelske Hestes Fordeel. Han anfører som et Exempel, at han i Affairen ved Vellahn fik Ordre til at føre det tredie Husar-Regiment af den Kongelige engelsk tydske Legion i Jlden. Paa tre Veje kunde det skee; den nærmeste gik lige ved den franske Linie, og paa den vilde man have tabt Folk; den anden var uden Hindringer, men lang; den tredie næsten ligesaa kort som den første, uden Fare, men paa den var en Grav paa syv til otte Fod, som skulde overspringes. Han gjorde Regimentschefen bekjendt dermed, denne valgte den sidste, og af hele Regimentet styrtede kun to Mand ved at springe over, idet Sadlen for den ene gled paa Siden, og den anden tørnede mod en Tornebusk.""Da Begivenhederne i 1813 fulgte saa hurtigt paa hinanden, maatte England, ved hurtigt at gjøre endeel Tropper mobile og sende dem til Tydskland, nøjes med endeel Trainheste, som kun vare to et halvt Aar gamle, de udholdt meget godt Krigens Besværligheder og bleve efter Freden for det meste kjøbte til Tillægs-Dyr." Det vil vel heller ikke vare længe, inden at Officererne ville undsee dem for at være saa slet beredne, som nu for det Meste er Tilfældet, og da de saa maa anskaffe dem Heste, som ere smukkere, hurtigere og stær tere end deres Undergivnes, ville de, naar disse med Tiden faae Halvblodsheste, blive nødte til at kjøbe endnu mere forædlede.