Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-12-19
Reisende over Storebelt, fra 11 til 17 Decbr. Fra Fyen til Sielland: Frue Sehested med Barn og Amme samt Barnepige; Etatsraad Feddersen; Premierlieutenant v. Caroc: Secondl. v. Grove; Jngenieurlieutenant v. Nicholin; Lieutenant Hörner; Seminarist Jessen; Handelsfuldm. Ejecheel, Kjøbmand Jacobsen; Handelscommis Møller; Skibscapitain Kock; Maler Dreyer. Fra Sielland til Fyen, Mad. Sidenius; Forpagter Ammudsen; Missionair Riis med Hustrue, adjungeret Postmester Wolder; Pastor Budtz; Proprietair Hansen; HandelscommisEllermann, Mægler Jensen; Cand. theol. Søetoft; Handels commis Schlesinger; Handelsbet. Felker, Kjøbmd. Bentheim; Bager Østerbye; Skibsbygmester Petersen, constit. Byfoged Kummel; Hofjægermester Wind med Tjener, Kjøbmand Olesen; Student Moltke; Gartner Anchier; Frøken Beichmann, Mad Flindt. Jægerhilsen. til den brave og hæderlige Olding Hr. Jørgen Gronvald, Sognedegn for Allesøe og Broby Menigheder, (paa hans 81 aarige Fødselsdag den 21 Decbr. 1810). Guds Fred, Du Jæger med sneehvidt Skjæg, Med de muntre, venlige Blikke! - Doubletten hænger endnu paa din Væg, Og Laasen rustede ikke, Og Løbet er reent og Remmen er blank, Selv staaer Du i Stuen saa freidig og rank Guds Fred da, Du gamle Jæger! Jdag vil vi tømme et Væger. Et Væger for Jægernes Oldermand Paa de denige, fyenske Sletter! End længe iblandt os vandre han, Hver Jæger paa Huen letter Og biller Dig, Grønwald, med ærlig Sang, Som toner lisligt bag Skovens Hang, Naar Jægerne hvile tilsammen, Med Bøssen mod Bøgestammen. Du Jæger i mere end syvti Aar Med Sundhedens brunede Kinder! Som Fader blandt hele Skaren Du staaer Omkrandset af tusinde Minder; Thi Du haver jaget den herlige Stund, Da Kronhjorten fredet paa Mark og i Lund Stod kneisende stolt med Gevihret Som Skovenes Konge udziret. - Først sad Du som Lærer bag Skolens Muur, Mod Smaabørn saa venlig og kjærlig: Selv blev Du et Barn i Guds skjønne Natur, Mod alle Menneskeer ærlig. Du syslede flittigt med Pen og Bog Og saa tog Du Bøssen frem af sin Krog; Omkring Dig dandsede Hunden, Mens Du gik til Marken og Lunden. Naar Sneen dækked den frosne Jord, Da vandred Du stille langs Diget, Og fulgte Harens det kløgtige Spor, Du tidt ham i Sædet har liget, Men altid dog først Du gav ham Forlov At prøve sit Spring imod Mark eller Skov, Og saa lod Du Blyregnen pibe Og Dødsbudet Flygtningen gribe. Naar Vaaren da kom med Taage og Slud, Naar eensomt Du vanked med Hunden, Naar bredbrystet Sneppe faldt for dit Skud, Mens Stæren fløiter i Lunden - Da blev det saa varmt i dit gamle Bryst, Med Mandens Kræfter, med Ynglingens Lyst Din Aand sig i Tankerne taber, Om Gud, den alkjærlige Skaber. og Og Gud haver gjort Dig gammel og stærk Og munter og elsket tillige, Mens Mange, som ei oved Jagtens Værk, Længst smuldre i Støvets Rige, Ja, Bøsseløbets alvorlige Mund, Kan holde sig sund og fast og rund, Skjøndt Ladestokken er brukket Og Skjæftet heelt ormestukket. Ja Mange gik fordum med Dig paa Jagt Og gyste for Vinterens Storme - Forlængst deres Been er i Graven lagt Til Føde for Muldets Orme: Men Du staaer end som en Bantasteen Beskygget af Egens kunddrede Green: Naturens Kræfter har hærdet, Den Jægersmand uforfærdet. Saa fryd Dig end længe ved Bøssens Lyn, Naar Hundene halse og jage, Du Jægermester med hvide Bryn Leve mange og glade Dage, Naar Jordlivets Lampe da slukkes ud, Saa gaaer Du til alle Jægeres Gud, Og evigt Han vederqvæger. Den gamle, den ærlige Jæger! F. Schjøtt.