Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-02-01
Om den Franske Note kan man ikke sige noget mere treffende end hvad General Foy sagde om den da han havde læst den: Cest hostile mais non par guerriere (den er fiendtlig men ikke krigerisk, Herom forklarer man sig saaledes i en Skrivelse fra Paris: at den Franske Regiering har i Sinde ved dens Notes tvetydige Jndhold at vinde Tid for at organisere Armeen, at beskiæftige England med Underhandlinger og ved uafgiørende Noter at paastaae, med Hensyn til Rusland at den endnu besidder samme gode Villie. Det vilde være uforsigtigt, hedder det, at betage de Cortes al Udsigt til Fred paa en Aarstid, da man dog ikke kan falde ind i Spanien og saaledes kun vilde opmuntre dem til at foretage de alvorligste Udrustninger. England maae ogsaa saameget mere skaanes, som det ligger saa nær ved og kan saa let blive farlig for den Franske Handel, imedens den Hielp, som Frankerige kunde faae fra Ruslands er saa uvis og saa langt borte (imidlertid kunde der blive opstillet en Observationsarmee i Tydskland for at beskiærme Frankerige mod indvortes Uroeligheder dersom Krigen begynder, og hvo veed om det ikke vil skee. Man siger ogsaa at den Franske Armees Organisation skal være meget ufuldkommen, og at ingen god Stemning skal yttre sig iblandt Tropperne, og at man har forgiæves forsøgt at formaae de udtiente Underofficerer og Soldater til at lade sig engagere paa nye uagtet de bedste Tilbud har været dem gjorte. Det 58de Regiment har saaledes derved mistet 800 Mand. Man siger at det som især afskrækker Soldaterne fra Tienesten, er den Omstændighed at de staae under Præsternes Opsyn hvor de maae holdes til at skrifte, at følge med Processionerne og at høre Missionærernes Prædikener (Dersom det er saaledes, saa er det vist en stor Feil thi skal Religionen giøre Nytte, saa maae den være befriet fra al Tvang og blot være Forstandens og Hjertets Sag. Naar man blot stemmer al Hierarki eller al den Menneskelige Svaghed fra den, saa aabner det menneskelige Hierte sig af en egen naturlig Drift for dens himmelske Stemme.) Underofficererne afskrækkes desuden ved den Umuelighed at kunne blive Officerer. Desuden tegner det til som at Krigen imod Spanien er meget upopulair i Frankrige. Destommere populair er Sir Vm. ACourt i Madrid, da han desuden ved sit udvortes Forhold veed at indtage Nationen. - Høist vigtigt er det, at der i dette betydningsfulde Tidspunkt er udkommet et Ministerialskrift, som indeholder mangehaande mærkværdige Ting. Blandt andet forekommer de Ord deri: at dersom Frankerige vil beslutte sig til at vove Krigen, saa maae det hvad England angaaer skee uden Understøttelse og paa dets egen Bekostning og Risico. Dette siger Bladet Sun er noget ganske andet endet blot Løfte om Neutralitet; endskiønt det vel ikke hedder at England vil tage Spaniens Parthie; thi det kunde heller ikke siges uden en aabenbar Fornærmelse mod Frankerige, som snarere vilde befordre end forebygge Krigens Udbrud. Ogsaa hedder det i dette Skrift: at Hs. Majestæts Ministre kunne ikke andet end med alle Oplyste være paa det stærkeste overbeviiste om den væsentlige Vigtighed, for ikke at sige den absolute Nødvendighed af at der forbliver en almindelig Fred i Europa; de ere af den Formeening, at den kan kun vedligeholdes derved, at de forskiellige Europæiske Magter forblive i Besiddelse af det, som de nu eie, og den vil heller ikke fragaae at en uafhængig Magt jo kan have Ret til at bestemme hvad dets eget Forsvar kan udkræve; men dette Skrift indlader sig tillige udførlig paa at demonstrere, at Spanien ikke er i den Tilstand, at man har nødig at gribe til Vaaben imod det og det skildrer tillige Farerne og Vanskelighederne af en Krig, som dog ikke kan bringes til Ende saalænge Spanierne have Cadix i deres Magt. Risicoen vilde være meget stor, Udfaldet uvist, og Følgerne ikke til at beregne. Ogsaa maae Souverainerne tænke paa at forebygge den Beskyldning, som er saa snedigen bleven udbredet: at den hellige Alliance er blot en Li que af Konger for giensidigen at garantere sig den heele Fylde af deres monarkiske Magt. Englands Ministre maae bekiende sig til deres gamle Grundsætning: at Nationerne maae være uafhængige i Henseende til deres indvortes Anliggender og betragte denne Grundsætning som nøie forbunden med den almindelige Freds Vedligeholdelse, og Menneskeslægtens varige Jnterresser uden i Tilfælde af en aldeeles Nødvendighed, det vil sige naar en unægtelig, og i sit heele Omfang frygtelig Fare er for(Fortsættelsen følger.) haanden.