Berlingske Tidende, 1836-02-27
"Som en Grund imod Tallotteriets Afskaffelse har man endvidere anført, at Staten vilde tabe en Jndtægt, uden at opnaae det tilsigtede Øiemed, i det Regjeringen umuligen kunde forebygge, at Borgerne spille i fremmede Lotterier; men denne bemærkning fortjener neppe at tages i Betragtning, thi ligesom der ikke existerer noget Tallotteri i Nabostaterne, saaledes er det ikke at formode, at nogen Regjering vil paaføre sin egen Staten saadan Landeplage, fordi den kunde haabe at beskatte den danske Nation. J alt Fald vil sikkerligen intet være lettere end herom at træffe Convention med de tilgrændsende Magt ter. Endelig har man som Grund for Lotteriet anført, at de Borgerklasser, der ikke ved egen Virksomhed kunde vente at erhverve be Formue, ikke bør berøves det Haab, tydelig som denne Vei til Lykke frembyder; men ligesom det er en vitterlig Sandhed, at sædvanligviis kun den Formue conserveres, som erhverves ved egen Flid, saaledes viser ogsaa Erfaringen, at det Haab, som Lottoet giver, er saa falsk, at Staten ikke dermed bør skuffe de Spillende.""Jmidlertid troer jeg ikke, at det vilde være rigtigt strax aldeles at hæve Lottoet. En indgroet Last lader sig ikke øieblikkeligen udrydde, men kun med Tid og Lempe rette og forbedre. Dersom man ved en konstig Dæmning forsøger at standse Flodens Løb, baner den sig Vei i en anden Retning, og det er høist sandsynligt, at Lottospillerne, al Control fra Regjeringens Side uagtet, vilde vide paa anden Maade at tilfredsstille deres Spillesyge. Det ovenomtalte Budget viser derhos, at en stor Deel af Nationen desværre sætter sin Lyksalighed i at leve i Haabet om Gevinst ved Lottospil, og det vilde derfor vække saare megen Misnøie, naar et saadant Jnstitut, der med alle dets skadelige Følger har baade høie og lave Velyndere, pludseligen blev ophævet. Fremdeles vilde det med Hensyn til de Embedsmænd og Collecteurer, som nu leve af dette Jnstitut, være betænkeligt strax at hæve Lottoet, idet de ville have et omikke juridisk saa dog moralsk Krav paa Staten til Pensioner og Erstatning for tilføiet Tab, ved pludseligen at sættes ud af Levevei, og det kunde neppe forsvares at paalægge Staten en ny Byrde, idet man formindskede dens aarlige Jndtægt. Endeligen vilde Formindskelsen af Statsindtægterne ikke blive saa trykkende for Statskassen, naar den skeete successive. Uagtet Lottoet ikke øieblikkeligen ophæves, kan der dog træffes flere Forandringer ved samme, der meere eller mindre kunde bidrage, til at svække Jnteressen for Spillet og forberede en total Opløsning af samme. Det simpleste Middel, som til dette Øiemed tilbyder sig, er naturligviis, Aar for Aar at formindske Lottoets Trækninger og ved hvert Aars Begyndelse derom at lade udgaae nærmere Bestemmelse. Da det mest Tillokkende, ved hvert Hazardspil derhos netop bestaaer i den hurtige Afgjørelse af Udfaldet, vilde det være et ikke uvirksomt Middel til at standse det omtalte Onde, naar det blev befalet, at Collecteurerne flere Dage for Trækningerne skulde have deres Lister afsluttede og indsendte. Det er saaledes fortalt som en Erfaringssætning, at der spilles mindre i Kjøbenhavn, naar Trækningen foregaaer i Wandsbeck eller Altona, hvilket man kun kan forklare af den Grund, at Spillerne da sildigere erfare Spillets Udfald. Den betydeligste Collection i Kjøbenhavn antages netop at have sin større Jndtægt derfra, at den har speciel Privilegium, til at colligere til Tirsdag Formiddag. Fremdeles vilde det være hensigtsmæssigt ved indtrædende Vacance ikke paa ny at besætte noget Collecteur-Embede, thi da der, saavidt jeg veed, i de fleste mindre Kjøbstæder kun er een Collection, saa vil det, hvor den ophører, være forbundet med større Vanskelighed for Spilleren at faae Satsen besørget. Jdet jeg holder mig overbeviist om, at de Mænd, hvoraf denne Forsamling bestaaer, erkjende Lotteriets fordærvelige Jndflydelse paa Borgernes Moralitet og huuslige Liv, beder jeg den forene sine Bønner med mig om: at Hans Majestæt ved de af mig antydede samt andre hensigtsvarende Midler allernaadigst vilde. forberede en total Opløsning af det omtalte Jnstitut. Til at tage denne Sag under Overveielse nedsatte Forsamlingen en, af 3 Medlemmer, bestaaende, Committee (Algreen-Ussing, Hempel, Salicath, der under 23de Januar afgav sin Betænkning, hvorpaa Sagen, blev discuteret i tvende Plenarmøder den 4de og 9de Februar. Committeens Betænkning er saa lydende: "Det er overdraget undertegnede Committee at afgive Betænkning over det af Procurator Haagen indgivne Andragende, hvori han foreslaaer, at Stænderforsamlingen vilde indgive en allerunderdanigst Petition til Hans Majestæt om, at der maatte træffes hensigtssvarende Midler til at forberede Tallotteriets totale Opløsning. Proponenten har i dette Andragende gjort opmærksom paa de sørgelige Følger, som Tallotterispillet i Almindelighed medfører og især paa den fordærvelige Jndflydelse, det udøver paa Folkets Moralitet, hvilke Onder formeentlig opveie den Pengefordeel, Staten, drager af denne Jndretning, med Hensyn til hvilken sidste Proponenten har anført den betydelige Jndtægt, som angives i den i Collegialtidenden for forrige Aar No. 40 meddeelte Finants=Etat, nemlig 370000 Rbd. for 1835, hvilken Sum, forsaavidt den paa anden Maade skulde erstattes Statskassen, er den største og væsentligste Hindring for Lotteriets Ophævelse, men hvorved dog Proponenten har formeent, at saafremt Regjeringen, ikke ved Besparelser maatte kunne bringe Forhold imellem Statens Jndtægter og Udgifter uden Lotteri=Jndtægten, vilde efter hans Overbeviisning ingen god Borger finde sig trykket ved at bidrage sin Andeel til at gjøre en saa demoraliserende Jndretning undværlig for Statskassen. Proponenten har imidlertid. anseet det mindre rigtigt, at Tallotteriet strax aldeles blev hævet, med Hensyn deels til den almindelige og indgroede Lyst til at spille i Lotteriet, hvilken formeentlig ikke øiebliklig lader sig udrydde, og deels til den deraf hos den spillende Deel af Nationen muligt opstaaende Misnøie, ligesom ogsaa en pludselig Ophævelse vilde være betænkelig med Hensyn til de Embedsmænd og Collecteurer, der leve af denne Jndretning, eftersom disse vilde have et Krav paa Staten til Pension eller Erstatning for Tabet af deres Levevei, og man neppe burde paalægge Staten en ny Byrde paa samme Tid, da den aarlige Jndtægt formindskes, hvorhos det endnu bemærkes, at Formindskelsen af Statsindtægterne ikke vilblive saa trykkende for Statskassen, naar den skeete successive. Uagtet Proponenten saaledes holder for, at Tallotteriet ikke øieblikligen kan ophæves, formener han dog at der kan træffes nogle Foranstaltninger ved samme, som meer eller mindre kunne bidrage til at svække Jnteressen for Spillet og forberede sammes totale Opløsning, blandt hvilke Foranstaltninger han udtrykkeligen har nævnt, deels Jndskrænkning og Formindskelse af de ugentlige Trækninger i Forbindelse med en tidligere Afslutning af Collecteurernes Lister, og deels at vanskeliggjøre Spillet ved, efterhaanden som Vacance i Collecteurposterne, fornemmelig i Kjøbstæderne, indtræffer, at lade disse være ubesatte. Committeen maa være aldeles enig med Proponenten angaaende Tallotteriets fordærvelige Jndflydelse paa et Folks Flid, Vindskibelig hed og Sædelighed, især naar Spillesygen udarter i den Grad, som man af det forannævnte aarlige Overskud og den derefter rimelige Jndskudssum, sammenholdt med Landets Folkemængde, er berettiget til at slutte. De flere Stemmer, der offentligen have hævet deres Røst mod Tallotteriet, og bedømt dette saavel i moralsk som i statsoconomisk Henseende, ere ogsaa, i at vurdere Statskassens Fordeel mod de Onder, der ere adskillelige fra denne Fordeel, komne til samme Resultat herom som Proponenten, og det kan vel heller ikke negtes, at – hvad enten det i sin Tid har været Regjeringens Hensigt med at autorisere Tallotteriet som en Statsindretning, at aflede den Fordeel, som enten fremmede eller private og hemmelige Lotterier el Spillesygen, til en Jndtægt lers droge af for Staten og til med samme at fremme høiere Øiemed, eller Grunden har været ligefrem at beskatte Spillesygen ved at paalægge dem, som af en præsumtid Overflod frivilligen anvende en Deel af deres Formue til at friske Lykken, en aarlig Afgift –, havde det dog upaatvivleligen, under Nationens Fremskriden til en høiere Aandscultur og under Nødvendigheden af en større og større Flid og Vindskibelighed, været ønskeligere, om den om sig gribende fordærvelige Spillesyge ved passende Midler var bleven undertrykt, end at give den en stadig Næring ved en autoriseret Jndretning og deraf at drage Fordeel. Man er imidlertid af de flere Foranstaltninger, Regjeringen har truffet til at befordre Folkets intellectuelle og moralske Dannelse, fuldkommen berettiget til med Proponenten at antage, at den ingenlunde med Gunst selv betragter en Jndretning, hvis fordeelagtige Fremgang og Udbytte er betinget af en fordærvelig Lidenskabs Almindelighed, at Regjeringen selv i Tallotteriet seer et Onde, til hvis Udryddelse ikke alene Omsorg for Folkets Velfærd men ogsaa andre Staters Exempel opfordrer, men at der mod en total Ophævelse af denne Jndretning har viist sig Hindringer og Betænkeligheder, som det ikke er saa let at hæve, som at ønske hævede. Forsaavidt man med Hensyn til disse Betænkeligheder for et Øieblik afseer fra den største og væsentligste, nemlig den financelle Hindring, har Committeen ikke tabt af Sigte de Grunde, der lade sig anføre mod Lotteriets Ophævelse, men hvilke Committeen dog ikke kan tillægge nogen saadan Vægt, at de kunne komme i Betragtning ved Spørgsmaalet og Ophævelsen af et saa fordærveligt Jnstitut, hvorom her er Talen. Vel er det nemlig muligt, at en undertrykt Lidenskab vil søge en anden eensartet Retning for at tilfredstilles, og in Specie at Spillesygen kunde tye til fremmede eller private Lotterier, forat finde den Næring, som det autoriserede Lotteri ikke længer tilbød, og vel er det endvidere muligt, at Mangen, der hidtil anvendte endeel af sin Formue til at prøve Lykken med i Lotteriet, men i Fremtiden bliver afskaaret Leilighed hertil, vilde søge en Anvendelse for det, Lotteriet for opslugte, i andre lige fordærvelige Nydelser, hvorved intet Udbytte blev for Sædeligheden, og at maaskee for Øieblikket ikkun et ringe Antal af de Spillende i Umuligheden af at spille vilde finde en Opfordring til Sparsommelighed og Vindskibelighed; og endelig er det ikke uantageligt, at da Lotterispillet vel ikke i retlig Henseende kan ansees for lovstridigt, men en langvarig Autorisation fra Regjeringens Side meget mere har næret Opinionen om dets Tilladelighed og Lovlighed, dets Ophævelse vilde møde nogen Misnøie, fornemmelig hos dem, der med Maadehold og uden Overdrivelse. have benyttet denne Jndretning som et Middel til mulig Forbedring i deres Kaar. Men det kan paa den anden Side ikke negtes, deels at Vanskelighed af og Forbudet imod at spille i andre Lotterier, der ikke tilbyde Spillerne nogen Garantii mod uredelig Omgang m.v., omsider vil svække og undertrykke Spillelysten, deels at de i Rabolandene trufne Foranstaltninger med Lotteriets Ophør ophæve Frygten for, at den Sum, der anvendes paa Spillet, kunde finde Vei til Udlandet, og deels maa det dog erkjendes, at Lotterispillesygen har naaet en saa fordærvelig Høide, at det derved er blevet uomgængeligt nødvendigt at bedømme Jndretningens Skadelighed fra dens nuværende Standpunkt, som udvikler et saadant Misbrug af Adgangen til at spille, at der intet Hensyn bør tages til det Maadehold, hvormed kun Enkelte afbenytte samme, og hvorved det maa ansees afgjort, at Tallotteriet, i hvad man end for sammes Tilladelighed i retlig eller moralsk Henseende kunde anføre, aabner en Grav for Velfærd i Almindelighed og for den uformuende og arbeidende Klasses i Særdeleshed, hvis Velværen bør ligge baade Statsoconomen og Menneskevennen paa Hjerte, saa at den Misnøie, som Tallotteriets Ophævelse hos Enkelte maatte bevirke, ikke fortjener at komme i nogen væsentlig Betragtning ved Siden af de Fordele, man i statsoconomisk og deraf. moralsk Henseende tør love i Committeen holder af disse Grunde for, at Stændernes Forsamling bør ubetinget udtale Ønsket om Tallotteriets aldeles Ophævelse, hvilket Proponenten vel har for Øie som et, efter de forberedende Midlers Anvendelse, opnaaeligt Gode, men som dog ikke bestemt fremtræder i hans Andragende. Den største og væsentligste Hindring herimod maa, som ovenfor bemærket, søges i det derved bevirkede betydelige Savn af en betydelig aarlig Statsindtægt, og hvilken Staten vel under de nærværende Omstændigheder mindre end til enhver anden Tid kan taale. Proponenten antager, som ovenfor anført, at dette Tab maatte kunne indvindes ved passende Besparelser. Hvorvidt imidlertid det, der ved Jndskrænkninger i Statshuusholdningen saaledes maatte kunne bespares, kan anvendes til at dække dette Tab i Jndtægterne, seer Committeen, af Mangel paa de fornødne Materialier, sig ikke istand til at afgjøre, ligesom ogsaa denne Undersøgelse formeentlig ligger udenfor dens Hverv. Da det imidlertid maa erkjendes som en nødvendig betingelse for Lotteriets Ophør, at man bortrydder Hovedhindringen, der maa være bortryddelig, hvis man ikke for bestandigt skulde opgive Haabet om Lotteriets Ophævelse, saa kommer det fornemmelig an paa, at Forsamlingen, ved at udtale for Regjeringen sit Ønske om Lotteries Ophør, gaaer den imøde ved at tilkjendegive sin Redebonhed til at høre Regjeringens Forslag om, ved hvilke Midler det ovenanførte Tab muligen. kunde erstattes. At Forsamlingen gaaer Regjeringen dette Skridt imøde ved at ansee Nationen villig til, under en iøvrigt velordnet Finantsforfatning, at see det af Lotteriets Ophævelse flydende Tab erstattet ved i Nødsfald at aabne en anden Jndtægtskilde, har Committeen anseet saa meget mere ubetænkeligt at indstille, som Lotteriets Fordærvelighed forudsætter, at den bedre og større Deel af Folket, endog med en Opoffrelse, maa ønske dette Onde hævet, saavelsom fordi det Jndstændige i dette Ønske derved betegnes paa en saadan Maade, at det maa vorde virksomt hos Regjeringen til en Foranstaltning, medens det blotte Ønske om Lotteriets Ophør, uden at betegne noget Middel til Erstatning, kun er et ofte gjentaget almindeligt Desidderium, som Regjeringen maa antages selv at dele, men hvis Fremsættelse ikke kan antages at ville lede til noget videre. Derfor holder Committeen for, at Forsamlingen, ved paa det Varmeste at anbefale denne Sag til Regjeringens Overveielse, bør andrage paa, at der maatte blive forelagt den næste Stænderforsamling et Forslag fra Regjeringens Side til, hvorledes de Jndtægter, som Statskassen har havt af Lotteriet, forsaavidt samme maae ansees aldeles uundværlige, paa anden Maade kunne erstattes Finantserne. Efterat Stændernes Betænkning er afgiven, vil Regjeringen være sat istand til at forkynde sin Beslutning om, at Lotteriet til en vis fastsat Tid, som den yderste terminus ad qvem, aldeles skal vorde ophævet, saaledes som dette ogsaa i andre Stater har fundet Sted. (Sluttes i næste No.) udn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse.