Aalborg Stiftstidende, 1836-01-25
Udtog af Hr. Bignons Tale for Amendementet til Takadressen. "Jeg vilde under andre Omstændigheder minde Dem, mine Herrer, om det gamle Venskabsbaand mellem Frankrig og Polen; jeg vilde kalde Dem begge Nationers lange Vaabenbroderskab i Erindring; jeg vilde pegen hen paa Polakkernes utrættelige Hengivenhed for vor Sag, en Hengivenhed, der endnu vedblev at kæmpe for os, da vil allerede havde maattet opgive deres Sag. Jeg kunde hen rende deres Opmærksomhed paa, hvorledes man straffer med Fængsel, med Confiscationer, hvorledes man med Vold flytter Jndvaanerne af Mandkjønnet fra deres Hjem ind i andre Provindser; hvorledes man river Børnene ud af deres Familiers Arme, hvorledes man tvinger dem til at blive fremmede for deres Fædres Religion, kort, jeg kunde fremstille for deres Øine et billede af alle de usigelige Lidelser, som det meest raffinerede Barbari har anvendt imod Polen. Mensk alt Dette er ufornødent, En mere veltalende Røst har ladet sig høre i en videre Omkreds og lydeligere end Alt, hvad der kan siges fra Frankrigs og Englands Talerstole, den har ladet udgaae et Opraab, til Fordeel for Polen, til alle Nationer, til alle Cabinetter, og dette Opraab er en Opfordrings til at vaage over Opretholdelsen af de bestaaende Tractater, hvis Undergang synes at være svoret. Jeg taler om den Røst, der lød fra Weichselens Bredder, som en Gravklokke for den hele civiliserede Verden. Der kan ikke gives en Eneste blandt Dem, mine Herrer, hvis Hjerte ikke føler sig dybt, bevæget af hine Toner. Enhver nok saa ivrig Tilhænger af Skrækkesystemet, i den Betydning af Ordet, hvori vi tage det i Frankrig, maa have gyset, da Kundskaben om dets Anvendelse efter russisk Maade og efter russisk Maalestok, kom ham for Øre. Nu vide vi da, at Citadellet i Warschau der er det høieste Justits=Tribunal og at dets Kanohuner baade ere Dommere og Bødler paa eengang. Politiken maatte have tabt sin Betydning, Menneskeheden sin Følelse og Medlidenhed og Deeltagelse maatte være uddødt af alle Hjerter hvis hiin Rost ikke havde gjennemtrængt os Alle. Under saadanne Omstændigheder ville De, mine Herrer, vist ikke tage i Betænkning, idet mindste at gjøre det Samme for Polen dennegang, som hidtil er skeet i alle foregaaende Sessioner! Ham fulgte Hr. Mare Girardin paa Talerstolen. Han homtalte Forholdene til Udlandet med følgende Ord: Troe for alting ikke, mine Herrer, at det er af Forkjærlighed for Handelsfrihed, eller for sine egne commercielle Interessers Skyld, at Preussen har afsluttet Toldforeningen i Tyskland. For at fatte, hvad Preussen, ved denne Forening, har tilsigtet, behøver man kun at kaste et Blik paa Landkortet. Man beskue engang de preussiske Staters Udstrækning i Længden, medens de aldeles savne Bredden! Som et langt, snart noget smallere, snart noget bredere, Baand, trække de sig langs med den polske Grændse gjennem hele Tyskland, lige til det franske Gebeet. Saaledes som Preussen blev formet ved Wiener=Congressen, har det stedse at befrygte, at et vældigt Hammerslag, lig det ved Jena, skal sprænge den tynde Kjæde, som knytter dets Stater til hinanden. Derfor har det følt Nødvendigheden af at skaffe sit Statslegeme en større Udstrækning i Breden og, da det ikke gaaer an, at forstørre sit Territorium i Fred, har det grebet til at udvide sin Jndflydelse. Derfor har det ved sine Toldforeninger gjort sig til et Middelpunct for en materiel Eenhed i Tyskland og dette er lykkedes i den Grad, at de fleste af de med Preussen, med Hensyn til Tolden, forbundne Stater, ogsaa i Krigstilfælde maa knytte sig til det, fordi Liighed i Jnteresser nu byder dem det. - Men jeg taler ugjerne mod Preussen, naar jeg betænker det hæderlige Standpunct, paa hvilket Folkets Aandscultur, dets Universiteters Glands og Viisdommen i Administrationen, der endnu bærer Spor af sit Udspring fra Frederik den Store, synes at love det og som maaske endnu er det forbeholdt. Hvorfor maa dog en fordærvelig Indflydelse udenfra qvæle saamangen Spire til National=Storhed og National=Værdighed? Hvorfor er Preus Landmand, god og kjærlig Huusfader og fine Venners tro(Jversens Avis.) faste Ven!"