Aalborg Stiftstidende, 1846-06-03
Odense, den 29de Mai. Landmandsforsamlingen. (Fortsat fra igaar). Spørgsmaalet om Meieriers eller Schweizeriers større Rentabilitet indlededes ved et Foredrag af Propr. Valentiner til Gjeddesdal og fremkaldte en vidtløftigere Discussion i Forsamlingen uden at dog noget klare Resultat heraf syntes at fremtræde, idet man selv ved en større Fuldkommenhed af Ostefabricationen (saaledes som den f. Ex. ved Hr. Hofman Bang til Hofmansgave er bragt til fandt det betænkeligt at anbefale dette Landboproduct som Afsætningsgjenstand for fremmede Markeder. Om Forstspørgsmaalene fandt flere, dog for en stor Deel meere discussive Underholdninger end udtømmende Behandlinger af Gjenstandene Sted. Foredragene herover indlededes ved Kammerjunker v. Wimpsen og i Discussionerne deeltoge Forstdocent Hansen, Overførster, Kammerjunker Jessen, Skovrider Oppermann, Generalkrigscommissair Riegels, Laur. Skau o. fl. En af de vigtigere Forhandlinger, der beskjæftigede Landmandsmødet, var Sagen om en landekonomisk Høiskole, efter et af Fabrikdirecteur i Hertugdømmerne, Dr. phil. Poulsen (tidligere Lærer ved Høiskolen i Rødding) indgivet Forslag, der allerede ifjor var indleveret, men dengang ikke kom under Forhandling. En Sag af saa overordentlig Vigtighed maatte naturligviis være Gjenstand for Forsamlingens høieste Jnteresse, der ogsaa under Discussionen paa det meest Levende gav sig tilkiende. Blandt de flere Foredrag, som under denne bleve holdte, fremhæve vi især det af Professor Flor, der fornemmelig gik ud paa at vise Nødvendigheden af en hele Bondestanden indpodet humunistisk Dannelse som Basis for Uddannelsen ogsaa i det landekonomiske Fag, idet Taleren tillige fremhævede det vistnok interessante Moment, at næsten Alle, der havde besøgt Bondehøiskolen i Rødding, fornemmelig havde gjort dette for der at tilfredsstille Trangen til den humanistiske Dannelse og mindre eller næsten slet ikke for at uddanne sig i egentlig landekonomisk Retning. Han udviklede derefter den formeentlige Nødvendighed af at en landsekonomisk Høiskole heelt og holdent baseredes paa en videnskabelig Uddannelse nedenfra og at samtidigt landekonomiske Jnstituter oprettedes i Landets forskjellige Egne for at udføre den landoekonomiske Underviisning. Saa interessant end dette Foredrag, der i Forsamlingen optoges med meget bifald, er og saa velbegrundet den Læresætning, at at Udvikling bør fremspire af en humanistisk Grund, saa turde dog Retningen af det hele Foredrag og det der tenderede Omfang af en Reform saa at sige i hele Landets Underviisningsvæsen ialmindelighed synes at ligge temmelig udenfor den Kreds, inden hvilken en Forsamling af Landmænd til egentlige landekonomiske Øiemed havde at bevæge sig, ligesom ogsaa udenfor det Maal, der heri fortiden kunde tænkes at see naaet. Det Principale for Landbofaget vil det vistnok ogsaa fortiden være, at søge Regjeringen, der hertil udentvivl selv er beredvillig, formaaet til Oprettelsen af en landekonomisk Høiskole som høiere Jnstitut for Agerdyrkningsvidenskaben og annecterede Grene samt Jndførelsen i disses Praxis, hvilke i deres Heelhed endnu hos os ganske mangle Lærestole og saa at sige deres videnskabelige Forum, imedens ikke blot de lærde Studier og Embedsdannelsen have deres Akademier, men ogsaa Fabrikvæsen og dermed beslægtede praktiske Fag i det polytechniske Jnstitut have opnaaet deres Høiskole. Ogsaa først naar en Høiskole for Agerdyrkningsvidenskaben er etableret, vil der kunne tænkes paa at forøge Antallet og forbedre Organisationen af de mindre landekonomiske Læreanstalter, thi først da er der Leilighed til, at uddanne Lærere, ved disse, og saa vigtigt det er at grunde al Uddannelse allerede nedenfra paa en videnskabelig Basis, saa nødvendigt er det ogsaa først og fremmest, at give Leilighed til at uddanne Lærere, som kunne være Ungdommens Veiledere. Det glæder os at have fundet den samme Grundanskuelse udtalt i en over Landbo-Underviisningen tænkende Forfatters, Hr. Hofmann Bangs nylig udgivne Broschure om denne Gjenstand, hvorpaa vi henlede Opmærksomheden. Discussionen om Høiskolen kom forøvrigt for endeel til at mangle sit parlamentariske Endepunct, thi vel blev af Præsidenten, endog for Discussionen var endelig sluttet, efter Proponentens Forslag, nedsat en Committee (Proponenten: Dr. Poulsen, Prof. Flor og Vicepræsidenten Hofman Bang), der har at afgive Betænkning til næste Landmandsmøde; derimod forblev en anden Side af Sagens Debat uden egentlige Resultat. Af Stænderdeputeret Maaløe var nemlig fremsat Yttring om det Ønskelige i at Hs. Maj. Kongens Opmærksomhed særlig henlededes paa denne Sag og den Jnteresse, som den havde for Landbostanden og som var udtalt for den i Forsamlingen; af Procurator Aagaard til Bin nitze blev dernæst omhyggeligen motiveret Ønskeligheden af et bestemt Skridt i denne Retning, hvortil imidlertid Præsidenten, som savnede et sikkert Jndstillingspunct, ikke fandt tilstrækkelig Anledning og en Debat imellem ham og den foregaaende Toler førte ikke til parlamentarisk Resultat, ligesaalidet som dette fremmedes ved en Opfordring af Red. Ree til at bringe den sidste Talers Henstilling, der maatte betragtes som et Amendement til selve Forslaget, paa den ene eller anden Maade under Afstemning. Derimod erklærede Præsidenten sig beredvillig til, i sin private Stilling udenfor Forsamlingen, paa hver Maade, ogsaa for Regjeringen at lade fremtræde Vidnesbyrd om den Aand og de Ønsker, der i en for Landbostandens Velvære saa vigtig Sag havde besjælet Forsamlingen, Forøvrigt er ogsaa allerede fra flere af Forsamlingens Medlemmer forberedet et Andragende til Stænderne om Oprettelsen af en agronomisk Høiskole, saa at denne vigtige Jnstitution endnu i forestaaende Stænderforsamling vil kunne bringes under Behandling og derfra indstilles til Regjeringens vise Overveielse, der sikkert heri vil komme Folkeønskerne velvilligt imøde og allerede tør antages at have banet disse Vei. (Sluttes.)