Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-02-25
Jtalienske Anliggender. Planen til den mislykkede Expedition til Savoyen skal nærmest være udgaaet fra den, i Frankerig værende, dirigerende Committee for det berygtede Selskab, "det unge Jtalien" Med den Hensigt, at fremkalde en Revolution i de sardiniske Stater, forbandt man, ifølge en Skrivelse fra Gens, endnu denne, at omstyrte den derværende Regjering og gjøre Genf til Centralpunctet for en stor republikansk Bevægelse i Frankerig og Jtalien. Man havde Forbindelser blandt Genferne selv, og nysnævnre Skrivelse fortæller, at man nøie kjendte dem, der vare bestemte til at træde i Stedet for den nærværende Bestyrelse, hvilke den betegner som Mænd, der ved slette Sæder, Udsvævelser, Bankerotter og offentlig Ringeagt vare funkne saa dybt, at de ikke uden ved en Omstyrtning af den bestaaende Orden kunde haabe at oprette deres forfaldne Sager. Da imidlertid, hedder det videre, den rolige, betænksomme og retsindige Pluralitet af Befolkningen nu i en Række af Aar har lært at skjønne paa en værdig, viis og erfaren Regjering, som uafladelig har været beskjeftiget med at indføre Forbedringer i alle Bestyrelsens Grene, saa var det at forudsee, at et saadant Forsøg ganske vilde mislykkes. - General Romarino har nu i et Genferblad indrykket en Skrivelse, hvori han forsvarer sig imod den beskyldning, at han skulde have forladt og forraadt det Mandskab, som under hans Anførsel trængte ind i Savoyen. Han havde forudseet det ulykkelige Udfald af dette overilede Foretagende; men netop forat undgaae at blive beskyldt for Forræderi, havde han tværtimod sin Overbeviisning, sluttet sig til det, og at den hele Plan saa hurtig blev opgiven, var ikke hans Skyld, men en Følge af en Raadslagning, som holdtes ikke blot af erfarne og patriotiske Generaler, men ogsaa af savoyardiske Commissærer. Dette bestyrkes ved adskillige Blades Beretninger om, hvorledes Planen for længe siden ved Spioner og Forrædere var røbet for den fardiniske Regjering, som derfor havde truffet saa vel beregnede Anstalter til at lokke Eventyrerne i Snaren, at dersom hiint tilsamme Tilbagetog ikke var bleven besluttet, men man derimod havde vovet sig længere frem, vilde sandsynligviis Jngen være undkommen. – Den Aarauer Tidende paastaaer, at Jtalienerne beskylde Romarino, for derved at skjule deres egen Feighed. Efter dette Blads Forsikkring var kun et lidet Antal Polakker med, da de fleste bleve holdte tilbage paa Genfer-Grund; de Faa, som vare tilstede, raadede til hurtig Fremrykken i Landet; men Jtalienerne havde ingen Lyst, fordi Stemningen. hos Folket ikke syntes at være dem gunstig, Derover opstod strax Tvedragt, og det maatte blive Romarino klart, at der med saadanne Folk var Jntet at udrette. Jmidlertid hæve sig endnu stedse stærke Stemmer imod Romarino, hvis Forhold de, hvis det ikke var Forræderi, finde aldeles uforklarligt; ligesom de og søge at redde de italienske Flygtningers Ære, ved at forsikkre, at selv Polakkerne have ladet deres Mod ved derfores Ret. - Hvad Polakkerne angaaer, da har Regjeringsraadet i Bern, efter nogen Vægring, endelig paa Landdagens Forestillinger besluttet at tilstede dem Adgang igien til Cantonet, paa det Vilkaar, at disse Polakkers Anliggender herefter bliver betragtet, ikke som et enkelt Cantons, men som hele Forbundets Sag, og at der fra dettes Side bliver gjort Anstalt til at faae dem viste tilbage til Frankerig. De tydske Studenter, som toge Deel i Krigstoget, ere komne tilbage til Bern. Dr. Siebenpfriffer, om hvem det blev fortalt, at han var afreist i samme Øiemed, har offentlig fralagt sig denne beskyldning og beklaget, at han kom forsilde, for at afholde sine Landsmænd fra Deeltagelse i et Foretagende, der efter hans Mening var anstiftet og ledet af - Politiet. Samtidigt med Romarinos Tog, skeete et Jndfald af italienske Flygtninger fra den franske Grændse. Disse havde ikke bedre Skjebne end deres Brødre: Nogle faldt; Enkelte bleve fangne; de Øvrige kom i en Hast tilbage. Den franske Regjering skal have udstedt Arrestbefalinger imod alle Deeltagerne. Hvordan deres videre Skjebne vil blive, et uvist: Nogle sige, vil de skulle føres dybere ind i Landet; Andre, at de skulle transporteres til Algier, atter Andre, at man vil give dem Valget imellem at føres til Engelland, eller til Amerika. Frankerig. Saa villigt, som de Odputeredes Kammer viste sig til at erkiende og betale Carl d. 10des Gjæld, ligesaa mange Vanskeligheder gjorde det med Hensyn til de Pensioner, der bleve udredede af den forrige Civilliste. Efter langvarige og ikke altid sindige Debatter blev det endelig vedtaget, at en Commission skal ved en kongelig Ordonnants udnævnes, hvilken Listerne over de indtil 1ste August 1830 af Civillisten understøttede Personer skulle forelægges, hvorefter Commissionen skal undersøge, hvormange der iblandt disse Personer kunne fortjene videre Understøttelse af Staten; hvorhos dog den udtrykkelige Bestemmelse blev tilføiet, at alle de Pensioner skulle ophøre, der ere udbetalte til Saadanne, som siden 1789 have ført Vaaben imod de nationale Regjeringer. - Budget commissionen hvider endnu stedse fast ved den Plan, at reducere Armeen til 290000 Md., uagtet Marskalk Soult har reklæret, at det aldeles ikke gaaer an at formindske den mere end til 310,000 Md. – Den gamle Lafayette hvi været meget syg Belgien. De forhen omtalte Stridigheder imellem den belgiske Regjering og Commandanten i Luxemburg, angaaende Skovhugst og Recrutudskrivning, antage stedse en alvorligere Charakteer. Den 8de kom et preussisk Detaschement fra Fæstningen til Byen Forentaweiler; man trængte ind i Borgermesterens Huus og borttog et Udskrivning anordnende, Decret, som skulde publiceres den næste Dag. Den 10de kom Preusserne igjen i et endnu større Antal, besatte Byen, truede Borgermesteren og satte ham end- og Pistolen for Brystet. Lignende Optrin fandt Sted i flere andre Menigheder. Natten imellem 15de og 16de gjorde atter 1000 Md. af Besætningen et Udfald fra Fæstningen, trængte frem til Bretemburg, 1 Miil uden for Fæstningens Territorium, omringede Byen, sloge den belgiske Districtscommissærs Vinduer, ind, brøde Dørene op og førte denne Embedsmand fangen bort med sig. Man formodede i Brüssel, at Sagen vilde komme paa Bane i Kammeret den 19de, og at den vilde give Anledning til heftige Optrin, saameget mere, som Oppositionen allerede tilforn har med Vitterhed bebreidet Ministerne, at de af Commandantens Trusler lode sig skrække til at eftergive Regjeringens retmæssige Fordringer.