Berlingske Tidende, 1823-12-29
De Spanske Anføreres enkelte Seiervindinger i Begyndelsen, af Aaret imellem Chile og Peru hævede deres Mod saa meget, at de fattede den Plan, igjen at sætte sig i Besiddelse af Lima Alle deres paafølgende Marscher og Foretagender gik ud paa dette Øiemed, og den Driftighed, som de viiste, saavelsom de Hindringer, som de overvandt, for at udføre denne Plan var lige saa stor som den Energie, hvormed Limanerne paa deres Side traf alle Forholdsregler, for at tilintetgjøre Fiendens Hensigt. Der blev med utroelig Hast udskrevet og organiseret Tropper; Gen. Bolivar kom til Hjælp fra Columbien, og Chillelavede sig til at forene sine Stridskræfter med de andre til at forsvare den fælleds Sag. Men alt dette forskrækkede ikke de Spanske Generaler, som tvertimod deraf toge Anledning til at haabe en almindelig Triumph; thi paa den ene Side meente de, at Tropper, som deels nylig vare slagne, deels nylig organiserede - som Tilfældet var med de fleste Pernvianske - ikke kunde modstaae deres bedre organiserede Hær, og paa den anden Side anslog de Columbierne til et meget ringere Antal, end de virkelig vare. De besluttede derfor, aldeles at gjøre det at med deres Modstandere i et almindeligt Slag, og marscherede mod Hovedstaden med deres hele Magt saa hurtigt, som det var muligt igjennem den ufrugtbare og bjergfulde Egn, de maatte passere. Men det var nok aldrig Peruanernes Hensigt, at holde Spanierne Stand; længe for Midten af Juni, da disse sidste vare komne Lima paa nogle Mile nær, havde Amerikanerne afsendt en Sø=Expedition paa 6000 Mand til den Deel af Landet, hvor Krigs=Skuepladsen før havde været, og som nu var blottet af Spanierne. En anden Expedition af 4000 Patrioter blev imidlertid udrustet, for at følge den første, og afseilede virkelig lige for Øinene af hele den Spanske Hær, som imod Slutningen af Juni rolig var draget ind i den til dette Øiemed rømmede Hovedstad. Alle de øvrige Patriotiske Tropper havde draget sig tildage til Fæstningen Callao, hvor de beherskede Søen, og sikre for ethvert Angreb kunde fortsætte deres Udrustninger til Afskibning. Det er utroligt, hvilken Fordeel denne Overlegenhed tilsøs, og den deraf følgende Lethed ved at transportere Tropperne, forskaffede Patrioterne; især paa Grund af det behagelige Clima paa det store Ocegn, hvor Vinden altid er den samme. De kunne paa Søveien uden at udmatte Tropperne paa 8 eller 10 Dage transportere dem 1000 til 1200 Engelske Mile, som koster deres Fiender to eller tre Maaneder formedelst Landets bjergrige og tørre Beskaffenhed, det slette Clima og Mangel paa Levnedsmidler. Enhver indsaae nu, eller havde fra Begyndelsen af indseet, at den Spanske General havde begaaet en stor Feil, og man kan hellerikke paa anden Maade forklare sig hans Operationer, end at Anstalterne til at modvirke hans Foretagender vare drevne saa hurtig og hemmelig, at han ikke erholdt nogen Efterretning om Expeditionens Afgang til Middelpunttet af hans eget Gebet, for han selv var kommet ganske nær til Lima. Nu indsaae han vel, hvor meget han havde forregnet sig. Han havde ladet Cuzco, Arequipa, hele Over=Peru indtil Potosi og alle Kyst stæderne ligge ganske aabne for Fiendens Armee, som han havde gjort Regning paa at slaae i Nærheden af Lima, men som saa uventet og paa en ham saa ubehagelig Maade havde omgaaet hans Manoeuvre. Neppe havde han opslaaet sin Leir imellem Lima og Callao, før han allerede maatte gjøre Anstalt til at marschere tilbage over de samme Landstrækninger, som han nylig havde maattet bruge tre Maaneder til at drage igjennem. Den eneste Fordeel, han havde af sin Marsch mod Lima, var, at han og af Kirkerne og Jndvaanerne fik henimod 300,000 Piastre; men denne Sum blev hævet paa en saa vilkaarlig og opirkende Maade, og hans Officerer og Soldater gave Folket i det Hele saa megen Aarsag til Misfornøielse og Had, at de faa, som maaske endnu vare den Spanske Sag hengivne, ganske faldt fra den. J den Maaned, da Staden var besat, tilkjendegav Folke paa alle Maader, men især ved at holde Husene lukkede, dets Misfornøielse med Spaniernes Nærværelse, uagtet disse vilde have Ord for at komme som Venner. Man saae kuns hist og her Hobe af Jndianere i Spansk Uniform fra de Cuzeoiske Manufacturer; tilfældigviis red ogsaa undertiden en Adjutant hurtig igjennem de øde Gader, eller en enkelt gammel Diplomat lod sig see i Studsparyk, med sorte Atlaskes Beenklæder, hvide Silkestrømper og en særdeles lang Stok med Guldknap, til Tegn paa at han var udnævnt af Vicekongen til hans transitoriske Embede Englænderne vare meget forhadte under Occupationen; men deres Eiendele og Personer bleve dog respecterede. Den 16de Juli, en Maaned efter deres Ankomst, brød endelig Spanierne op, og den 17de tog en Afdeling af den patriotiske Garnison i Callao atter Lima i Besiddelse. Siden have Gueriller uophørlig besværet Spaniernes Bagtropper, frataget dem Heste, Levneds midler &c., saa at de ikke have været i Stand til at naae Cordelleras, som de nødvendig maatte passere, for at komme til Cuco, og begynde Operationer mod Patrioternes Hær der i Egnen og i Naboeprovindserne.