Berlingske Tidende, 1834-02-26
Jfølge alle Efterretninger fra Savoyen ere alle Forsøg af de Udvandrede forulykkede paa den derværende Grændse og ere saaledes aldeles ophørte. Men den Skræk, som denne Begivenhed har foraarsaget Mange her, vedvarer endnu, den Ene klager over, at Revolutionsaanden atter gaaer offensivt tilværks; en Anden frygter for den onde Jndflydelse paa Forholdet imellem Frankrige og de øvrige Magter; de Fleste vente til Slutning, at man paa begge Sider vil opstille en Cordon. Men ligger der maaskee megen Overdrivelse i disse Bekymringer. Vel har et Angreb af de Revolutionaire paa Piemont fundet Sted, men det mislykkedes strax og uden at man behøvede at anvende den mindste Magt. Folket, langt fra den gjærende Tilstand, der fordum meddeelte sig, som med electrisk Kraft, lod sig ikke bruge som Skjold imod dens egen Regjering, skjøndt man lovede det en Republik. Man veed ligeledes med fuldkommen Vished, at saavel Grændseregjeringerne, som Carl Alberts Hof, forud vare underrettede derom; de ere altsaa for længe siden komne overeens om de Sikkerhedsmidler, der skulde tages, skulde Sikkerheds-Cordons virkeligen slaaes, saa maatte Hensigten ikkun være Roligheds fælleds Opretholdelse, og Propagandens Bevogtelse. Ved Loven og de offentlige Blades Udraabere, og det bekjendte Andragende om Lovforslaget mod Hr. Cabbet, har opirret en Deel af den herværende Presse, og da Dhrr. GeneralProcureur Persil og Statsminister Barthe, stedse ville slaae to Fluer med et Smæk, saa lode de, med Tribune og Corsaire, ogsaa Qvotidienne lægges under Beslag; dette vil altsaa give Anledning til nye Processer for Assiseretten Tribune truer i sit Dagsnumer, forbittret over sin halvfemssindstyvende Processe, med den Yttring at Halvfemssindstyve ikke er langt borte fra To- og Halvfemssindstyve. Den kommer ogsaa tilbage til General Bugeands sammense Anliggende, og fortæller efter en Provindsialavis en ondskabsfuld Anecdote. Lykkeligviis have Parises Jndpaanere nu ikke Tid til at læse offentlige Blade. J Dag, hvide Tirsdag, begynder Carnevalet (Mardi gras, Fastelavn); Enhver jager efter Fornøjelser. Endskjøndt Veiret er mørkt, strømmer en broget Folkemængde igjennem Gaderne, og gaber paa Fastelavns=Oxen, der, smykket ligesaa latterligen som i de forrige Aar, omgivet af hiin besynderlige Escorte fra gammel Tid, fra Middelalderen, og af Chinesere, møisommeligen slæber sig frem, besøger Tuillerierne og i Aften skal døe under Slagter Øxen. Paa Boulevarderne mylter det af Mennesker; Hundrede Tusinder trænge sig frem, for at see Maskerne, Beduinerne og Kosakkerne. Paa den milelange Vei seer man uden Afbrydelse to Rækker af Vogne, og hvor Municipalgarden ikke hurtigen nok kan intervenere, fire til fem Rækker, der konstfærdigen vige ud fra hverandre; i broget Vrimmel ziirlige Eqvipager, den høiere Verdens firespændte Kareter, men ogsaa Fiacres og Cabriolets, Karrer og Triumphvogne med groteske Masker. Derimellem Ryttere, ofte fem Hundrede af Gangen i Costume eller borgerlige Klæder. Hist kastes Engelændere, (naturligviis af Marsipan) ud af Vognen, man siger Lord Seymours Domestiker, Confect og Meel-Kugler, blandt det jublende Folk, eller op paa Tagene, og naar de træffe, gjenlyder Boulevarden af Latter; der rider, forklædt som Abekat, en Engelsk General i fuldstændig Uniform, og ved hans Side hans Frue som Hun Abekat; Hist rider en Anden paa en uhyre gallisk Hane. Paa een Vogn vare Alle, foruden Laquier og Forridere, i Preussisk Uniform. Der var en saadan Vrimmel af Vogne, at man maatte tage Postheste til Forspænd for Halvparten; Saamange Tilskuere, at i hele tre Timer vilde et Femfranestykke neppe have naaet Jorden, dersom man havde kastet det paa Gaden. Selv da det begyndte at regne, bleve Boulevarderne, Vinduerne og Tagene besatte, og Hestenes Stampen, Trompeternes Lyd og Maskernes Skrigen, og To til Tre Hundrede Tusinde Menneskers Samtaler fyldte Boulevarderne og Omegnen med en bedøvende Larm. Hist og her mødte man de ildrøde Udraabere, der, benyttende deres Tilværelses sidste Dage, ondskabsfulde skraalede: Her er Gabestokken, Hr. General Sebastianis Liv og Levnet, Ministeren uden Portefeille, Ridderen af Æreslegionen, af Ludvigskorset og af den Tyrkiske Halvmaane! Opfinderen af Jkke-Jnterventionen. Her er Gabestokken, Clerislets Skandaler, og saaledes vedblev det i een Tone. Men det gjorde ikke der ringeste Virkning. Folkemængden forholdt sig meget fredelig Saa uhyre Sammenstimmelen end var, er ikke den mindste Ubehagelighed forefaldet.