Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-04-11
Engeland. Den indiske Overlandspost var ankommen til London og medbringer Efterretninger fra China, som melde, at alting var roligt, og Tractaten blev overholdt og udført, Fra Jndien meldes, at General Napier havde tilkjempet sig en Seier over et stort Corps Biluischer efter en tre Timers fortvivlet Kamp; hans eget Tab har heller ikke været ringe, da det beløber sig til 2 a 300 Md. og 18 Officerer. - J London opvakte Forholdene med de nordamerikanske Stater almindelig Opmærksomhed, og af Disscutionen i Kongressen om Gjennemsøgelsesretten, sees, at man aldeles ikke endnu er eenig om denne Gjenstand, og Præsidenten udtrykker sig der saaledes: "ligesom vi have nægtet, saaledes ville vi benægte al Tilsyneladenhed af Ret for Storbrittanien, til at udøve et saadant almindeligt Politie over afhængige Nationers Flag; men vi forlange ikke af Engeland nogen formelig Opgivelse af dets Fordringer, ligesaa lidt som vi have den mindste Jdee om, at ville give efter i denne Henseendee!" Jmidlertid ere nu i det engelske Parlament, alle Papirer angaaende Underhandlingerne med Nordamerika blevne fremlagte, og under Discussionen erklærede Lord Ashburton at naar Papirerne bleve forelagt Huset, ville man finde, at der ikke mellem begge Lande herskede nogen Meningsforskjel med Hensyn til Gjennemsøgelsesretten. Man erfarer nu Aarsagen til den engelske Agent Hr. Gordons feilslagne Sændelse til Paraguay. Han fandt der en meget velvillig og høflig Modtagelse; men Consulerne erklærede ham, at de ikke fandt sig bemyndiget til at indlede Underhandlinger med Engelland; de maatte først til dette Øiemeed indkalde en Nationalcongress. Da nu siden 1808 ingen saadan Congress har været sammenkaldt, saa fandt man sig ikke foranlediget til, allene for Afslutningen af en simpel Handelstractats Skyld, at indkalde samme; Hr. Gor den ansaae da et længere Ophold for at være unyttigt man troer imidlertid dog, at Consulerne snart ville sammenkalde en Kongress, for at forelægge Nationen, det Spørgsmaal, om det ville være rigtigst, at forblive i den nærværende isolerede Tilstand, eller at slutte sig til det argentiske Statsforbund. Fra Montevidehar man den Efterretning, at den buenos ayriske General Oribe opholder sig ved Plyndring i Omegnen af Montevider, og det skal være lykkedes Rivera, at kaste sig mellem hiin og Hovedstaden Montevideo, saa at denne synes for Øieblikket at være ræddet. Med Hensyn til Krigen mellem Buenos Ayres og Monte viden meddeles følgende: Da Kong Johan den 4de af Portugal udvandrede til Brasilien omgivet af en Hær paa 10000 Md. besatte han Montevidev paa Landets yderste Grændse, efter foreløbige Underhandlinger med ham, forlangte Jndvaanerne, at han skulle tage Staden i Besiddelse; men saasnart Orden igjen var tilveiebragt i Brasilien, efter Statsomvæltningerne i Sydamerica, fordrede den benos ayriske Regjering igjenMonteviden tilbage, som forhen havde været en argentisk Provinds; men Johann den 4de vægrede sig derfor; herpaa fulgte en Krig, som endte med, at Montevideo paa Forslag af Buenosaires blev erklæret til en Fristat, denne betingelse blev antaget ved den udvalgte Mægler Lord Ponsonby. Freden varede nu indtil Franskmændene bloquerede Buenos Ayres; da Montevideanerne begjærligge efter at udvide deres Gebet, benyttede denne Leilighed til at erklære Krig, og gjorde Jndfald i den argentiske Republik. De Franske sluttede strax efter Fred, men Montevideo vægrede sig derfor. Nu tilbøde Engeland og Frankerig Præsidenten, i Buenos Ayres Rosas deres Mægling, som ogsaa blev antaget, under den Betingelse at Rivera, der staaer i Spidsen for den montevideanske Regjering skulle forjages, uheldigviis var der imidlertid ikke betinget en Vaabenstilstand, Ribeira faldt da ind paa argentinsk Gebet; men blev slaaet tilbage med et Tab af 5 a 6 Officerer, og den argentinske Armee under Oribe(Montevideos forrige Præsident) er nu rykket mod Myntevideo.