Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-02-07
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Gud være lovet, skriver man fra Haag, vi have faaet directe Efterretninger fra Batavia, af 17de September, som melde, at efterat Omstændighederne vist nok have været heel betænkelige, er just paa denne Dag indtruffen den foreløbige Jndberetning om en Bataille, som Jnsurgenterne have vundet ovenfor Samarang; 1700 Oprørere ere faldne i Slaget og Rytteriet forfulgte de Flygtende. Paa vor Side ere kun 100 Mand dræbte, hvoriblandt 12 Frievillige, Kiøbmænd fra Sama rang, Tranring o. s. v. Sørgeligt er det at Kampen skulde koste Saamanges Liv, men Seieren siges at være fuldstændig, Jnsurgenterne vare 9000 Md. og Nederlænderne 3600 Mand stærke, vi have taget 1760 Mand til Fange. Forresten bekræftes den forrige Efterretning, at nogle tusinde Oprørere have den 2den September slaget et Corps af vore Folk paa 300 Mand; men de vidste ikke at forfølge deres Fordeel; det Amerikanske Skib Fal con, som forlod Java den 20de September har overbragt denne Efterretning. Man siger at Aarsagen til dette stor Oprør skal have været, at de Mahomedanske Præster have bragt det Rygte i Omløb, at Propheten Mahomed skulde med det første lade sig see og tilintetgjøre Christendommen; hvilken Spaadom har bevæget Almuen til at giøre Opstand. En Hollandsk Captain skal have fundet et Skriver-Tavle hos en Malaisk Præst, hvor paa der stod, Mahomeds Time er kommen og de Christnes Undergang er nær forhaanden. – J London har man faaet beroeliggende Efterretninger fra Ostindien. Den Sygdom, som grasserer imellem de Tropper, som ligge tilfeldts imod Birmanerne, skal ikke være nær saa betydelig, som det er angivet og der ere gode Udsigter for det næste Feldtog. Fra Ostindien berettes ligeledes, at der er bleven en stor Glæde i Tibet, fordi deres Dalai Lama er paa nye opstaaet; Sagen hænger saaledes sammen: Det er bekiendt at Dalai Lama eller den øverste Præst i Tibet bliver betragtet af Jndvaanerne som en Gud paa Jorden, hvilken efter Folkets Troe kan aldrig døe, men derimod forlader sit Legeme, naar han bliver gammel og gaaer over i nyt, men siden Chineserne have erobret Tibet, saa beroer hans Gienfødelse allene paa Keiserens Lune og denne har nu tøvet i 5 Aar med at give Tilladelse dertil. Endelig har han nu givet efter for Præsternes og de Fornemmes indstændige Bønner der i Landet, dog under den Betingelse, at han vil selv vælge imellem 13 Candidater, som alle skulle være Chinesere. Denne Forsigtighed maae især forklares af hans Mistænkelighed imod Englænderne; da Keiseren vil forhindre at ikke den nye Afgud Dalai Lama skal blive Engelsk findet imod det Ostindiske Compagnies Jndflydelse. (Russeren Timkovsky fortæller i sin nye Reisebeskrivelse over China, omtrent det samme; men han forklarer Sagen paa en anden Maade, nemlig at Keiseren af China har opholdet Valget saalænge fordi han vilde lede det paa et Barn i en vis Familie, og som først maatte voxe noget til. Sagen er mærkelig, forsaavidt som den viser hvormegen Jalousie den Chinesiske Regiering begynder at føl imod Englændernes tilvoxende Magt i Asien.) Vi ville snart faae Efterretninger fra China i et toppet Maal, da den berømte Engelske Doctor Morrison er efter 17 Aars Fraværelse kommen tilbage fra China til England med 10,000 Bind, Chinesiske Værker, og desuden Efterretninger og Landet, som langt overgaae alt hvad man har vidst hidindtil derom i Europa. (Hr. Morrison har opholdt sig meget længe i Macao, har der været beskiæftiget med for det Engelsk Ostindiske Compagnies Regning, hvilket altid har Fremtiden i Øiesyn, at udarbeide et stort Engelsk Chinesisk Lexicon, et Foretagende, som man siger de Chinesiske Authoriteter have slet ikke godt kunne lide. Han, tilligemed Franskmændene Hr. Abel Remusat og Hr. Deguignes den yngre ere for nærværende Tid de største Kiendere af den Chinesiske Literatur i Europa.) - Der berettes fra Montevideo: at det seer der misligt ud siden den Brasilianske Armee er bleven saa aldeles slagen ved Sarandi og Congressen for Plata-Staterne har derpaa erklæret at ville incorporere Landet i Republiken og har udnævnt General La Valleia til General-Capitain og Statholder i Provinsen, ogsaa er til Buenos Ayres ankommen en diplomatisk Agent fra Bolivar; ingen veed i hvad Ærinde; men man troer at han medbringer Løftet om en kraftfuld Biestand i Tilfælde af en Krig. Republikens Tropper have aldeeles Overmagten til Lands; men derimod have Brasilianerne den til Søes; thi de krydse med en Escadre paa 10 Krigskibe i Mundingen af Plata Floden og ville formodentlig snart blokere dens Udløb. – Keiseren og Kongen af Portugal har udnævnt Kardinal de Silva Erkebiskop af Evora til Patriark i Lissabon. – Det nye Statsraad i Madrid er endnu ikke blevet installeret da man ikke har kunnet blive enige om Reglementet for dets Forretninger; man siger at Justitsministeren Hr. Calomardo modarbeider denne Foranstaltning da Hertugen af Jnfantado, har faaet Statsraadet oprettet uden i Forveien at forlange hans Betænkning. - Kongen af Spanien har viist sig misfornøiet med, at der indfandt sig kun faae Grandes i Slottet ved den sidste Helligtrekonger=Fest, og da han erfarede at Aarsagen dertil var, at deres Antal havde saameget af taget, saa har han besluttet at udnævne 17 nye Grandes og at forskyde af Statskassen de 95,000 Realer, som en saadan Opførelse ville koste hver enkelt Person; de Spanske Grandes besidde, som bekiendt, den Forrettighed at kunne tale med Kongen med Hatten paa Hovedet. - Oberste Gustavson har indstillet sig for det lille Raad i Basel og forlangt at han maae blive udslettet af Borger listen, og da hans Omstændigheder ikke har forbedret sig, at de 1500 Schweitzer=Franker maae blive ham tilbagebetalte, som han i 1818 maatte erlægge for at faae denne Borgerrettighed. Det lille Raad afgav derpaa den Kiendelse: at den forlangte Udslettelse af Borgerlisten skulde blive Oberste Gustav son tilstaaet og at han fra nu af skulde blive løs gjort fra alle de Baand, som have bundet ham til Staten. - Kongen af Baiern har ladet det synkende Fond anvise en Million Gylden aarlig af de indførte Besparelser til Statsgieldens Afbetaling. hvorfor Statsgields-Commissionen og Stændernes Commissarier have nedlagt en rørende Taksigelse for Thronens Fødder. – Da Englænderne maae betale fornærværende Tid deres Brød meget dyrt formedelst deres strenge Love imod Kornindførselen, saa formoder man at disse Love ville blive tagne i nøie Overveielse i den nu forestaaende Parlaments-Session. Folkestemningen erklærer sig meget stærkt derimod, og England risikerer saare meget i Tilfælde af en Misvært, da Kornavlen, som man skriver fra Ostfriesland tager betydeligt af i mange Lande, siden disse Loves Jndførsel, og maae vige for Qvægavlen.