Jyllandsposten, 1840-04-14
Ligesom nu det kongelige Rentekammer, ved Administrationen af de for Statskassens Regning overtagne Jordegodser, stadigen har havt for Øie at op hjælpe disse Godser, der som oftest bleve efterladte i yderst maadelig og forviklet Tilstand, saaledes maatte det forekomme, at Katholm især tildrog sig Collegiets Opmærksomhed, – vel fordi her fandtes den største Trang, men derhos ogsaa en god Grund at bygge paa. Saaledes skeete flere hensigtsmæssige Magelæg, for at bøde paa en maadelig Udskiftning. - Gaarde bleve derved udflyttede, og flere Fæstesteder betydeligen forbedrede; men for at virke radikalt, maatte der tænkes paa at ophæve eller læmpe Hoveriet. Dette indsaae ogsaa Rentekammeret, og i Slutningen af Aaret 1831 begyndte man at bevæge sig i dette Øiemed. Af den Grund, som foran findes paapeget, kunde ingen almindelig Afskaffelse af Naturalhoveriet her finde Sted, – men Collegiet vilde dog itide og medens den kongelige Kasse endnu eiede Godset, være betænkt paa at tilstaae Bønderne den meest mulige Lettelse og at sikkre Dem mod Vilkaarlighed i Fremtiden. Efterat Sagen var underkastet den Prøvelse, dens Vigtighed fortjente, fremgik det for Bønderne glædelige Resultat: at der i Aaret 1834 blev oprettet en ny Forening, hvorved Hoveriet blev nøiere bestemt, det saakaldte Pligtsarbeide eller Omgangshover afskaffet, og det Hele reduceret til omtrent 2/3 Dele af hvad det forhen havde været. Jmidlertid var Hovedgaarden bortforpagtet indtil 1ste Mai 1838, og den nye Forening kunde saaledes ikke komme til fuldkommen Anvendelse førend efter den Tids Forløb, efterdi Forpagterens Fordringer om den Erstatning der i saa Henseende maatte være at tilstaae ham, forekom altfor opskruede; men denne Tøven betydede heller ikke saa stort, da man havde været betænksom nok til at indskrænke Hoveriet med Hensyn til det, Forpagteren havde at disponere over, og Bønderne saaledes de facte, allerede siden den kongelige Kasse overtog Godset, følte den Lettelse, der nu contractmæssigen blev dem tilstaaet. Forpagtningen af Hovedgaarden blev imidlertid prolon, geret paa 4 Aar, under den Betingelse, at den nye Forening skulde træde i Kraft fra 1ste Mai 1838, uden Godtgjørelse til Forpagteren. Der paatrænger sig nu ved denne Leilighed det Spørgsmaal er den i Virkeligheden traadt i Kraft, og have Bønderne tilfulde forstaaet og vidst at vurdere den?" Jngen af Delene antages, men snarere troer man, at det saa jevnt gaaer ved det Gamle, og hvad have da Bønderne vundet, og hvad Glæde have de Mænd, som med Jver og Ufortrødenhed virkede for denne Sag, – Bønderne, som stedse have viist Føielighed – det være nu af Fryg eller Kjærlighed – og som ved Vanen havde indpræntet sig den gamle Hoveriforening maaskee ligesaa godt som deres Pligter mod Gud, opfattede med mindre Lethed den nye Forening, og Føieligheden eller Frygten kunde saare let gjøre betydeligt Udslag, idet der havde skabt sig et almindeligt Rygte, hvorefter Bønderne ansaae Forpagteren som deres tilkommende Herremand! – Have saaledes Bønderne ikke viist Energi nok til, strængt og ufravigeligt at holde ved den nye Forening, er det høist sandsynligt, at de heller ikke have vidst at føre dem dens Fordele til Nytte. Vel betvivledes det ikke, at Bønderne, i Tilfælde af Misbrug og positiv Klage, baade i Godsforvalteren og den overordnede Administration vilde have mødt al mulig Understøttelse: men ligesom der er Forskjel paa at lide og tie og at lide og klage, saaledes er der ogsaa Forskjel paa at handle opfordret eller uopfordret, hvor man er i det Tilfælde, man ikke alene tør, men bør tale et Ord med. Dog, Jndsenderen vil fortiden ikke opholde sig længer ved deslige Reflerioner, men til Slutning, og hvad der egentligen er Hovedmaalet for nærværende Jnserat, give sig den Frihed at bede den nærværende Eier af Katholm, – en Mand, der i sin Stilling og ved sine tidligere Forhold har fortjent sine Medborgeres særdeles Agtelse, og af hvem mod sine Undergivne man tør vente al mulig Humanitet, ikke forsmaae disse Vink, der komme fra en Mand, som ligesaa meget ønsker al Lykke og Held over Katholms nuværende og kommende Besiddere, som han i Tankerne seer, at ikkun saadant vil opnaaes ved at virke til Bøndernes Opkomst, - og dertil give Gud sin rigeste Velsignelse!!!(X. X. X. )