Kiøbenhavns Postrytter, 1790-02-01
Nederelven, den 25 Januarii. Med seeneste Brabantske Post have vi faaet en Udskrivt af den Unions-Tractat, som den 11te hujus, om Natten ved 2 Slet, er indgaaet og undertegnet af de Deputerede fra Brabant, Geldern, Flandern, Vestflandern, Hennegau, Namur, Dornick og Mecheln. Vi levere derfor her vove Læsere en ordlydende Oversættelse af dette saa mærkværdige Stykke. Unions-Tractat og en souverain Kongresses Oprettelse i de forenede Nederlandske Staater: Efter Enke=Keyserinde-Dronningens, Marie Theresias Død havde det Folk, der for nærværende Tid udgjør de forenede Nederlandske Staater, erkiendt hendes ældste Søn, Joseph den Anden, for sin Souverain, og, skiøndt under saadanne betingelser og Jndskrænkninger, som vare overensstemmende med disse Provindsers ældgamle Constitution, underkastet sig hans Herredømme. Disse i Hyldingsacten bestemte Jndskrænkninger vare langt ældre end det regierende Huus, og, saa at sige, fødte med Nationen; de bleve ogsaa paa det høytideligste antagne og beredigede, og der manglede intet ved det Baand, der skulde binde Folket og Fyrsten. Den gamle Catholske, Apostoliske og Romerske Gudstienestes, Constitutionens, Friehedernes, Privilegiernes, Sædvanernes og Skikkenes fuldkomne Haandhævelse, saaledes som den findes i Acterne anført og ved Brugen fra Arrilds Tid helliget, men især alt det, der i Brabant henhører under Joyense Entree, var altsammen høytideligen indgaaet paa god Troe og Love. Jndbyggerne vare derved saameget mere tilfreds, som de fra utænkelig Tid vare vante til at ansee alle fornævnte Puncter som væsentlige Deele af deres Constitution, og som det stærkeste Værn for deres sande Friehed og Lyksalighed.""Denne Souverainens udtrykkelige Eed uagtet, og endskiøndt alle Stænderne ikke forsømte at giøre igientagne Forestillinger imod de utallige Jndgreb i Hyldingsacten, gjorde han dog i endeel Aar adskillige Skridt, der ikke sigtede til mindre, end at forandre alting og indføre en nye Jndretning efter den anden, for at berøve Jndvaanerne en Constitution, der laae dem saa nær paa Hierte, og som han dog ikke uden aabenbar Uret og Meeneed kunde berøve dem. Fra Tid til anden saae man en Mængde Edicter komme for Lyset, hvilke angrebe Gudstienesten, i Hensigt til dens Moral, Udøvelse, Læresætninger og Tienere. Nationens Jurisdictioner bleve afskaffede, Lovene vilkaarligen forandrede eller tilsidesatte, ja Eiendom og Friehed, for hvilke Nederlænderne stedse have viist saa megen Jver, vare ey længer sikkre for allehaande constitutionsstridige Foretagender. Lovene taug; Krigsfolkets Sværd gjorde dem vanmægtige. Alle gamle Skikke forandredes og afskaffedes overalt. Nye Anordninger fulgte paa de gamle, og afløste saaledes ideligen Fyrstens, eller deres, der i hans Navn regierede og udøvede hans Magt, foranderlige og vilkaarlige Ordres.""Til en saadan Høyde var vort Uheld steget, Alle Hielpemidler anvendtes forgiæves. Gouvernementet var ey allene ligegyldigt ved alle vore Forestillinger, men det tilsværrede endog, ved det nyeste og sidste Magtsprog, al Adgang til flere Forestillinger, ved at tilintetgiøre Joyense Entree o. s. v. Den eengang saa høytideligen indgaaede Forening, hvis Forbindelse ophørde, naar den ey længer forbant begge Parter, blev endeligen fra Souverainens Side aldeles brudt. Og hvad andet var da tilbage for Nationen, end den naturlige og umistelige Rettighed, der i Foreningen selv retfærdiggiøres, at bruge Magt imod Magt, og selv paatage sig en Regiering, som man blot til det almindelige Bedste, med saa megen Forsigtighed og under saa udtrykkeligen bestemte Jndskrænkninger, havde betroet i en andens Haand." Saaledes har desværre Sagernes Gang været, og paa disse Grunde have adskillige Provindser erklæret sig frie og uafhængige. Himlen har øiensynligen velsignet vor, i fuld Tillid til samme, udkastede Plan. Europa og Menneskeligheden har givet vor Fremgang sit lydelige Bifald. Men det er ikke nok, at vi have været saa lykkelige; vi have ogsaa maattet være betænkte paa at grundfæste og variggiøre det skeete. J denne Hensigt ere de Nederlandske Staater, efter endnu stærkere at have knyttet det gamle Enigheds og varige Venskabs=Baand, komne overeen om efterstaaende Puncter." 1) "Alle disse Provindser forenes og confoederede si under Titel: De Forenede Nederlandske Staater:" 2) "Den souveraine Magt forene de og concentrere almindeligt Forsvar, i Magt til at føre Krig og slutt Fred, følgeligen og Magt til at sammenhværve en National armee, anlægge og vedligeholde Fæstninger, slutte of= og defensive Alliancer med udenlandske Magter, afsende og imodtage Residenter, Gesandte og Agenter, altsammen i Følge den saaledes foreenede Magts blotte Autoritet, uden derom at indhente særskilte Provindsers Samtykke da man i Forveien er blevet enig om den Jndflydelse, hver Provinds ved sine Deputerede skal have i Berraadslag ningerne." 3) Til den souveraine Magts Udøvelse udnævne og beskikke vi en Kongres af Deputerede fra enhver Provinds, under Navnet: De Forenede Nederlandske Staaters souveraine Kongres." 4) Til den Catholsk Apostolisk- og Rømerske Gudstienestes bestandige Haandhævelse skal denne Kongres følge og iagttage de fra Arrilds Tid havte Forbindelser med den Hellige Stoel, saavel ved Undersaatternes Udnævnelse og Forestilling til Erke= og Bispedømmene som i alle andre Kirkesager." 5) Kongressen skal ene have Magt til, under de forenede Nederlandske Staaters Stæmpel, at mynte Penge og bestemme disses Gehalt og Værdie." 6) "De forenede Provindser skulle til den Kongressen, tilstaaede souveraine Magts Udøvelse tilveyebringe de fornødne Udgivter, efter samme Jnddeeling, som det i de forrige Souverainers Tid er skeet. 7) "Alle andre Souverainitets=Rettigheder, Magt, Jurisdiction &c., som ikke udtrykkeligen er overdraget den soveraine Kongres, beholder hver Provinds for sig." 8) "Saa er man og derom igienkaldeligen kommet overeens, at der ved alle Misforstaaelser, enten i Anledning af den almindelige Contribution, eller desuden imellem en Provinds og Kongressen, eller og imellem Provinds og Provinds, skal først forsøges at faae dem i Mindelighed bilagte af Kongressen. Skulde saadant ey lykkes, skal hver Provinds, paa et af Partiernes Reqvisition, udnævne sin Person, og disse saaledes Valgte skulle undersøge og paakiende Sagen. Kongressen skal i saa Fald beholde Pecutions=Retten; men dersom Dommen fældes imod den selv, maa den underkaste sig det Paakiendte. 9) "De forenede Staater forbinde sig til paa det nøyagtigste at staae hinanden bi, og saasnart nogen Provinds angribes af en udenlandsk Fiende, skulle de alle giøre fælles Sag, og med deres hele Magt forsvare den angrebne Provinds." 10) "Uden Kongressens Samtykke skal det være enhver Provinds formeent at slutte Alliancer eller Forbindelser, med nogen anden Magt. Ey heller maae flere Provindser, forbinde sig med hinanden eller contrahere med hinanden uden Kongressens Samtykke. Dog maa Flandern forbinde sig med Vestflandern paa det Vilkaar, at hver for sig sender særskilte Deputerede til Kongressen, med frie og uafhængige Stemmer." 11) "Denne Union skal være bestandig, uafbrudt og ugienkaldelig. Og maa hverken een eller flere, ja ey engang de fleeste Provindser, under noget Slags Paaskud, fratræde Foreningen." 12) Endelig er man ogsaa der kommet overeens, at Civil- og Militair=Magt, eller en Deel af begge, ikke maa overdrages een og samme Person, og at følgeligen den, der har Sæde og Stemme i Kongressen, ikke maa bruges i Militairtienesteen, og ligeledes ingen Militair-Embedsmand blive Deputeret i Kongressen. Ey heller maa nogen, der staaer i nogen fremmed Magts Tieneste eller Pension, under hvilket Paaskud det end være maatte, indlemmes Kongressen, fra hvilken ogsaa de skulle udelukkes, der efter denne Unions=Tractats Ratification imodtage nogen Militair-Orden eller andet Ærestegn. Saavel alle til denne Union hørende Staater overhovedet som hvert enkelt Lem af samme i Særdeleshed, skulle, ligesom alle Kongressens Deputerede, ved Eed forbinde sig til at lagttage fornævnte Forening."