Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-12-30
Skjøndt Erfaring ofte viser hvad enkelte Jldesindedes Bestræbelser kunne udrette, naar de gaae ud paa at virke Utilfredshed med det Bestaaende, og Anmositet mod den Enkelte, der blev sat til at lede eller forestaae en eller anden offentlig Foranstaltning, hvilket vel neppe kan undskyldes med de Vedkommendes Mening, Foranstaltningens eller Indretningens mindre Hensigtsmæssighed, eller med at de synes den muligen ikke altid passer med den nærværende Tids Anskuelser eller de nærværende Forholde, hvorimod, efter mit Begreb, enhver ved kongelig Lovbud paabudet Foranstaltning bør respecteres og haandhæves, saalænge den ikke igjen ved kongeligt Lovbud ophæves eller forandres, – og skjøndt jeg i min Stilling, som Commandeur for denne Byes Borgervæbning, har Exempler paa, at et lille Parti blandt dens Medlemmer søger at fremkalde en Aand og Tone i Corpset og en Anmositet mod dets Commandeur, der kun lidet sømmer sig for dannede Mænd, og den vilde, om den blev almindelig, gjøre mig det umuligt for Fremtiden at lede dets Øvelser med den Humanitet jeg stedse har anseet det for min Pligt at udvise mod Medborgere, over hvilke det aldrig, udenfor Tjenesteen, kunde falde mig ind i mindste Maade at ophøie mig, – saa har dog Jntet i den Grad vakt min Forundring som det, at jeg har fundet flere agtværdige Medborgeres Navne under et Jnserat af den Art, som det ovenfor nævnte. Jeg skal imidlertid afholde mig fra enhver Commentar over dets Natur, jeg skal kun anmærke, at de der ikke undsee sig ved at sætte Navn under et saadant offentligt fremsat Product, der i lige Grad nedværdiger Concipisten og Underskriverne, neppe ville kunne gjøre Fordring paa at Nogen vil frakjende dem Lyst og Villie til paa enhversomhelst skjult og hemmelig Maade at arbeide til dette Maals Opfyldelse, Svækkelse af Corpsdisciplinen og Chicane mod den Commanderende. Med Hensyn til Maaden, hvorpaa den af deres Bortgang fra Exerceerpladsen paa Mynstringsdagen flydende Jrettesættelse blev Dem tildeelt, da vil min Handlemaade i denne Henseende blive paakiendt af vedkommende Autoritet, og jeg skal derfor Intet tilføie uden dette, at jeg anseer det for Pligt mod mig selv at fremsætte min Jndstilling til Amtet i denne Anledning, der som af Dem i et tidligere Jnserat i dette Blad anført blev aldeles bifaldet. Jndstillingen lyder saaledes: Ved Revuen den 2den dennes have tyve Menige, uden "Tilladelse, forladt Compagniet og ere gaaede hjem. Uagtet jeg tilfulde indseer Forseelsens Størrelse, vo over jeg dog, i Betragtning af at den Mulkt, de rimeligviis ville blive idømte, hvis Sagen anhængiggjordes. for en Krigsret, vilde blive større end flere af dem kunde udrede, at henstille til Deres Høivelbaarenhed som Sagen for denne Gang maatte bortfalde, imod at Vedkommende blive tildeelte en fortjent Reprimande. Veile, den 20de Nov. 1846. ærbødigst Tyge Kjer. Høivelbaarne. Hr. Kr. Stiftamtm. v. Hoppe, R. af D. Jeg troer, at denne Indstilling bærer Præg af min Følelse for Medborgeres Jnteresse, og ikke indeholder det mindste graverende mod den Enkelte eller dem Alle, og tør derfor i den Henseende rolig underkaste mig enhver offentlig Dom. Med Hensyn til den Jrettesættelse jeg, efter Amtets bemyndigelse, gav de fra Mønstringen Bort gaaede, da anmærker jeg, at jeg af Delicatesse valgte den aflukkede Plads ved Friskolen istedet for Torvet, som er Corpsets sædvanlige Samlingsplads, hvorved jeg troer at have givet mine Medborgere et Beviis paa min Agtelse, samt gjentager, at den Beretning, som d'Herrer i et foregaaende N af dette Blad have givet og hvad jeg sagde til Dem, er forvansket; og naar De i det forannævnte Jnserat anfører, at Enhver vil ansee det mere sandsynligt at jeg ene har kunnet feile i min Erindring end at saadant skulde være Tilfældet med dem Alle (?), da maa jeg først bemærke, at det forekommer mig temmelig dristigt, at d'Herrer Borgerrepræsentant Stampe, O. Høyer, O.M. Steensen og C. Warburg, som uagtet Tilsigelse ikke vare mødte, hvorfor de Tre af dem ogsaa af en Krigsret bleve mulcterede, hvorimod Sagen for den Fjerdes. Hr. Warburg, Vedkommende blev udsat ifølge fremlagt Lægeattest og Sygdom, alligevel have indladt sig paa at inhærere hvad jeg skal have sagt; og dernæst skal jeg tillade mig at fremsætte et, som jeg troer, aldeles paalideligt Beviis for, at d'Herrer ikke rigtigt have opfattet hvad jeg har sagt, idet jeg dog skal lade være uafgjort om dette hos Dem er en Følge af nogen exalteret Stemning, eller maaskee har en uædlere Grund, eller ikke. Beviset er vel kun afgivet af een Mand, men det er nedskrevet umiddelbart efter at have forladt Samlingspladsen af en agtværdig og befindig Mand, der i enhver Henseende besidder sine Medborgeres Agtelse og Tillid, nemlig Hr. Adjutant og Secondlieutenant P. T. Steensen, og det er saameget paalideligere, da jeg af en vis Forsigtighed havde, et Øieblik for Mødet, opskrevet hvad jeg vilde sige, hvilken Opskrivt jeg bad ham conferere med mine Ord, medens jeg udtalte dem. Den paaankede Jrettesættelse lyder saaledes: "De seer altsaa, mine Herrer, at Kammerherren, paa min Forbøn, for denne Gang lader Naade gaae for Ret og tillader at De ikke blive straffede saaledes som Deres lovstridige og oprørske Opførsel fortjener. "Det er nu gjort mig til Pligt at give Dem bemeldte "Jrettesættelse. Selv ville De vist indsee, at de Øvelser, jeg har den Ære at lede, aldrig ville kunne bringes til noget tilfredsstillende Resultat, dersom ikke den militaire Subordination, idet mindste til en vis Grad, holdes i Hævd og Ære. Den Eftergivenhed der, paa min Forbøn, er udviist imod Dem i denne Sag gjeg lægger Dem det ret meget paa Hjerte – lad den bevæge Dem til fremtidigen at afholde Dem fra lig mende Overtrædelser af Deres militaire Pligter; jeg beder Dem betænke, at gjentagen Opsætsighed nødvendig maa medføre alvorlig Straf. For at Compagniet ikke skal være i Uvished om, hvem der deserterede sidstafvigte 2den Oct., vil jeg til plade mig at oplæse Navnene." Beviset lyder saaledes: At foranførte ere de Ord Hr. Capitain Kjer talte til Borgercorpset den 9de ds., paa Friskolens Plads, behvidnes herved efter Forlangende. Veile, d. 9de Nov. 1846. P. T. Steensen. Jeg har Jntet at tilføie; Enhver dømme selv. Avisstrid har jeg ikke fremkaldt; Begyndelsen er skeet af d'Herrer om De ogsaa ville ende, overlader jeg til Dem. Dette er mit Ultimatum. Veile, den 24de December 1846. Tyge Kjer.