Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-08-20
Odense, d. 16 August. Veiret vedbliver at staae i det ustadige Hjørne. Efter en meget beklumret Luft trak i Gaar Eftermiddag et stærkt Uveir op baade fra Sydvest og Nordvest, som tildeels drog over Byen Øster paa, og foruden Torden medførte en skyllende Plaskregn med Hagelslag, hvoraf enkelte vare saa store som smaae Nødder. Noget om Aalborg (Fra ældre og nyere Tider.)(See Skilderiet No. 66.) Aalborg i vore Dage. (Slutning.)De Dødes Have eller Almeenkirkegaarden har ogsaa sine Spadserende, ei allene fordi at Faderen der finder sin Søn, Moderen sin Datter, Elskeren sin Elskte, ei allene derfor, at de kunne væde Granzypressen med deres Taarer, og ved Mindet om Fortidens Glæder søge Trøst mod den nærværende Tids mange Sorger; og neil ikke allene derfor, skjøndt vel den fortrinligste Aarsag; men ogsaa her modtages man af kjølende Skygger. Mange nye Alleer ere anlagte, i Særdeleshed ved den brave Kirkeværgers Herr Wes Omhue, og denne værdige Mand har tillige skiænket et lille nydeligt Marmorminde, der hæver sig i Midten af Kirkegaarden. - Jkke langt fra disse her omtalte Aalborgs offentlige Spadseregange, træffer man den saakaldte Skovbakke. Det her begyndte Plante Anlæg, har en særdeles Anledning at takke for sin Tilværelse. Skjøndt det nærværende Aar har været det uheldigste for nogen Planteskole, seer man dog allerede at Vedkommendes Møie, Omhue og Bekostninger ikke har været omsonst. Maatte det dog lykkes og maatte Anlægget finde Velyndere, der ligesaavel som Hine, kunde bidrage til dets Opkomst! Dobbelt behagelig maatte det være for Aalborgs Jndvaanere, at see en Lund hæve sig paa denne Bakke, hvor der i gamle Dage prunkede en stolt Hassel skov, der, som Historien fortæller, i Feidetid er ødelagt af Svensken. Udsigten er iøvrigt fra dette Sted den skjønneste, man kan tænke sig. Til alle Sider frugtbare Marke, venlige Stæder, og ved Foden den gamle Cimbristad med sine Taarne, sine røde Tage, den blanke Flod og de kneisende Master. Om Søndage i Særdeleshed besøges Anlægget af ikke faa Spadserende, og Vedkommende have sørget for Anskaffelsen af en heel Mængde Nøgler, som Enhver for en Ubetydelighed kan erholde. - Om Aalborggensernes Skikke, ville vi til Slutning blot endnu anføre nogle enkelte Strøg. Saaledes, naar et ungt Par har Bryllup (og især hvis nogen af de Elskende ere af en anseet Familie), løsnes ikke sielden enkelte Canonskud. Om Aftenen ere alle Vinduer hos Naboer og Gjenboer illuminerede, end ogsaa undertiden decorerede med Krandse. J Sandhed, en fremmed Reisende maatte foranlediges til at troe, man feirede een eller anden vigtig Nationalfest. Jndsenderen finder Ovenanførte meget nydelig, meget høitidelig endogsaa, dog kunde man med Føie ønske: at Skikken enten var almindelig eller ganske ophørte, thi naar en fattig, forresten ærlig og dydig Pige ikke paa hendes store Høitidsdag hører noget Canonskud, ikke seer nogen Jllumination, hvor let hæver sig da ikke nogle mørke Taager over hendes BryllupsAften. – Naar Jndvaanerne begrave deres Døde, udføres de for det Meste i Liigvogn, hvoraf Byen ikke har mindre end 3 a 4 Stykker. Det er en almindelig Skik, naar et Liig er nedsænket og Følget træder om den aabne Grav, at nogle Vers, særskilte fra Psalmebogen, aftrykte paa fiin Papiir, vorde afsiungne, saavel for som efter Ceremonien. Hvor opløftende, hvor høitideligt, naar Sangen toner, naar de Efterladtes Taarer flyde og man hører de hule Dump paa den Hensvundnes Kiste, Aalborggenserne ville gierne have smukke Gravsteder. Saaledes hæver hist og her et Monument sig, omgivet af Buskvært, et Marmorkors eller hvad andet Minde Jdeen indgiver. Vee den vanhellige Haand, der ødelæggende berører disse de Afdødes Hvilesteder, Man skulde ikke troe andet, end at de Døde jo maatte hvile i Fred - at ingen fjendsk Dæmon, skulde afbrække Blomsterne paa de opfyldte Grave, og ødelægge Minder, som Venskab og Kierlighed satte, og dog kan man herpaa, selv i vore Dage, frempise de skjændigste Exempler. - Om Aalborg i Nutiden kunde der, som let indsees, endnu være uendelig meer at sige. Forfatteren af det Nærværende blev anmodet om at levere Samme til offentlig Jndrykkelse i et Avisblad, og efter saadan Bestemmelse vilde en vidtløftig Plan kun have været lidet passende. Jmidlertid, dersom Planen lykkes, har han ifinde at udarbeide en mere udstrakt og vidløftigere Beskrivelse af Aalborgs Old- og Nutid, hvis Offentliggjørelse dog meget vil beroe paa Omstændighederne, da et sligt Arbeide baade vil vorde vanskeligt og møisommeligt.