Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-08-29
Forordning. Under Dato Frederichsberg Slot den 23de Julii d. A. har Hs. Kongel. Majestet allernaadigst behaget at udgive en Forordning af følgende Jndhold: Uagtet Vi offentligen og høitideligen have erklæret, at Vi paa ingen Maade ville tage Deel i den Krig, som i nærværende Tid u heldigen trykker saa mange andre Lande og Folk, og, uagtet Vi ligesaa offentligen og høitideligen have gjort kundbart, at Vi, under den fuldkomneste Neutralitet, ikke attraae eller paastaae andre eller flere Friheder og Fordeele for Vore, Rigers og Landes Handel og Søefart, end dem, som Folkeretten erkiender, og Vore Forbunde med de krigførende Magter udtrykkeligen hiemle, saa have Vi dog med Bekymring og Fortrydelse maattet erfare, at Vore Undersaatters Skibe, skiønt laddede kun med tilladelige Vare, og skiønt forsynede med Vore Leidebreve, ere i deres fri og lovlige Fart, ideligen, og i Mængde, opbragte, opholdte, og imod Redernes og Skipperens Villie udlossede m.v. Med den Omhue, Vi, som Konge og Landsfader, skylder et frit af enhver anden Stat uafhængigt Folks Rettigheder, have Vi gjort venskabelige og alvorlige Forestillinger og fyldestgiørende Skadesløsholdelse, men endnu er saadan Skadesløsholdelse ikke given, og ud nu vedvare de paaklagede Opbringelser, en og under meer fornærmende Omstændigheder. J saadan Forfatning, og skiønt det endnu tør ventes, at Vore fredelige Andrag der ei forgieves ville blive anvendte, have Vi, for dog i Tilfælde af vedvarende lige Omstendigheder, at kunne giøre de Midler anvendelige, som utilfredsstilte Fornærmelser, samt Klogskab og Nødvendighed, fremkalde, og Vore Rigers og Landes Hæder og Selvstændighed fordre, seet Os nødsagede til, ikke alene at udruste den Deel af Vores Søemagt, som i Forening med den fra Naboeriget udsendte Flaade, ligger færdig til at sætte sig i Bevægelse, men endog siden at udvide denne Udrustning til et endnu større Antal Orlogskibe, som kunne holdes i beredskab. Til de overordentlige Omkostninger, en saadan Udrustning giøre nødvendige, har Vort trofaste Folk, med ædel Selvfølelse, allerede havt Hensyn paa samme Tid, da det, uden nogen dertil af Os given Anledning, tegnede sig til frivillige Bidrag, for at formilde det Tab, Vort Kongehuus leed den 26de Febr. d. A. Ogsaa have Vi, med Tilsidesættelse af de stor re Beqvemmeligheder, en nye Kongeboligs hastige Opførelse kunde have givet Os, anvendt alt hvad hidtil af frivillige Bidrag er indkommet, til foranførte Statens for nærværende Tid mere trængende Nødvendigheder. Men da Bidragene ere for største Deelen tegnede og tegnes endnu til visse Terminer, og det som deraf i indeværende og hen i næste Aar er eller kan ventes erlagt, ikke findes tilstrækkeligt til Søerustningerne, saaledes som disse, over Forventning, og uden Ophold, have maattet udvides, saa finde Vi det nødvendigt, at søge et Hielpemiddel meere i en Afgivt, hvis Beløb i nærmere Terminer kan inddrages. Jmidlertid have de frivillige Bidrag sat Os istand til at gjøre denne Afgivt mindre almindelig og mindre betydelig, end ellers, og i samme Paalæg at indskrænke Os allene til de Eiendomme og Næringsgrene, hvis Beskyttelse og Tarv ere de nærmeste og umiddelbare Gienstande for Vores nu væbnede Søemagt, samt at anordne Paalægget paa Skibe alene for eengang, og paa Handelsvare for en kort Tid; Thi byde og befale Vi, angaaende en extraordinair Afgivt af Skibe og Vare, saaledes, som følger: Af alle Skibe, som hiemmehøre i begge Vore Kongeriger Danmark og Norge, samt i Vore Hertugdømme Slesvig og Holsteen, Herskabet Pinneberg, Grevskabet Rantzau og Staden Altona, skal, foruden de Skibs=Afgivter, som hidtil ere paabudne, en videre, som extraordinair Afgivt, eengang for alle betales: 1) Naar de i indeværende Aar have gaaet eller gaae paa saadanne Reiser, hvor de med Vore latinske Søepasser forsynes, af hver Commercelæst, Skibet er drægtigt 2 Rdlr. Cour. 2) Naar de i bemelte Tid have gaaet eller gaae i indenrigs eller mellemrigs Fart, eller allene saadan udenlands Fart, hvor Vores latinske Søepas ikke behøves, af hver Læst 64 Skilling Courant. Denne Afgivt, som Skibenes Redere eller Eiere tilsvare, erlægges i 2 Terminer saaledes: A) At af ethvert Skib, i hvor dets Fart i indeværende Aar har været eller er, indenlands eller udenlands, med eller uden Søe pas, betales inden 1ste October nestkommende de anordnede 64 Skl. af Læsten. B) De øvrige Totrediedele af Afgivten, eller 1 Rdlr. 32 Skl. af Løsten, som bliver tilbage for de Skibe, der i indeværende Aar fare med latinske Passe, erlegges inden 1ste Januarii 1795. Fra foranførte Afgivt have dog følgende Undtagelser Sted: a) Alle Skibe og Fartøier under 5 Læsters Drægtighed, samt alle aabne Fartøier, naar de endog ere af 5 Læsters Drægtighed eller derover, ere for Afgivten aldeles frie. b) Hvis noget Skib i Løbet af Aaret 1794, formedelst Reparation eller af anden Aarsag, aldeles ikke har været i Fart, er det ligeledes frie. c) De Skibe, som udføre Trælast fra Norge, og de som fare paa Fiskefangst i aaben Søe, eller paa Fiskefangst og Handel til de nordlige Lande, Jsland, Finmarken, Færøerne og Grønland, skulle, de første naar Rederne eller Eierne gotgiøre, at Skibene i indeværende Aar allene have bragt Træelast ud, og ere gangne directe tilbage, og de sidste, naar ligeledes gotgiøres, at de allene have gaaet paa Fiskefangst i aaben Søe, eller paa Fiskefangst og Handel imellem bemeldte nordlige Lande og Vore Riger og Hertug, dommene med dertil hørende Lande og Stader, betale de bestemte 64 Skl. a Læst; men have de med deres latinske Søepasse end videre gaaet paa anden Handel og Fart, betale de endnu de foranførte 1 Rdlr. 32 Skl. a Læst, lige med andre Skibe, som med latinske Søepasse forsynes. J Mangel af Beviser ved Afgivtens Forfaldstid tilsvares den; men godtgiøres Vedkommende, naar Bevierne siden inden et halv Aars Forløb af gives. d) Dersom Skibe ved Afgivtens Forfaldstid, ligge under Opbringelse, og endnu ikke ere tilkiendte deres Fragt og Omkostninger, maa Afgivten dem crediteres, indtil Fragt og Omkostninger ere tilkiendte.