JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-19
(Af Lübecker Correspondent.) Lübecker Avis indeholder Efterretninger fra Krigsskuepladen i Frankrige, der gaae til d. Ste Martii. Efter Fægtningerne mod den blücherske Armee i Sletterne mellem Seine og Marne, foretog Napoleon offensive Bevægelser med de ved Paris samlede Tropper, der ialt anslaaes til 100,000 Mand. Med denne Armee leverede han paa bort. Seinebredde Fægtninger mod den Wirtgensteinske Avantgarde og Armeecorpset under Kronprindsen af Würtemberg, ved Montereau, Schwarzenberg drog sin Armee tilbage over Seine. Ved Armeens fortsatte Operationer trak Schwarzenberg, Reierven til sig, og Blücher ilede til Marne, hvor Foreningen med de under Winzingerode, Bülow og Stroganoff staaende Armeecorps iværksattes, og den under hans Overbefaling staaende Armee kommer til at bestaae af 139,000 Mand. D. 27de lod Schwarzenberg Fienden angribe med det 5te og 6te Armeecorps ved Barsur Aube, hvor han havde besat Høiene ved Arsonpal og Skoven ved Levig ny. Fienden blev fordreven fra sin fordeelagtige Stilling, og dreven paa Flugten. Hans Tab skal beløbe sig til 10,000 Mand Fanger og 60 Can den slagne Hær forfølges i Retning af Sens.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-19
Berliner Avis af 12 Martii indeholde, under Art. Chaumont i Champagne d, 2 Martii følgende angaaende Slaget d. 27de f. M. Vort Jnfanterie styrtede ind i Staden Bar-sur=Aube, overvandt alle de Hindringer, som man ved at spærre Gaderne havde lagt i Veien her, og fortrængte Fienden, fra Staden, uagtet der fra alle Huse blev meget levende skudt. Fienden trak sig tilbage mod Vandouvres, deels igjennem Spøy, deel paa Veien fra Dienville. Man forfølger ham. Fungernes Tal er 600 Mand, hvoriblandt mange Officierer, D. 24de blev Marsch. Marmonts Corps slaaet og flygtede fra Sezanne mod Laferte=Gauche. Marsch, Blücher ankom d. 27de med sin Armee i Lafertesous=Jouarre, og har forenet sig der med Nordarmeen, saa at begge Armeer udgjøre over 200,000 Mand. Denne Armee, som Napolen erklærede for tilintetgjort, gaaer nu over Meaux den lige get til Paris. – J Stuttaard indløb den 6te, Efterretning fra Hovedqvarteret i Chaumont den 1ste Marts, at Fienden den 27de forrige Maaned i Fægtningen ved Bar sur=Aube viste en fortvivlet Modstand i 8 Timer, indtil han omsider blev tvungen til at forlade Vandoeuvres, hvilken Landsby blev afbrændt; at F. M. Schwarzenberg blev saaret i Armen og Grev Wittenstein, i Læggen, men begge let. Kongen af Preussen, var selv med i Fægtningen. General Pohlen tog i Vandenver 800 Fanger. Kronprindsen af Würtembi trykkede med sit Armeecorps d. 28de i Direction af Barsur Aube løs mod Fienden, som han traf i Champignol, men som ikke holdt Stand, man formoder ikke, at han vil holde sig ved Bar sur Anbe. F. M. Blücher har ved Vertus og Montmerail trukket Langerons, Winzingerodes, Bülows og Wordnzows Corps til sig, og er rykket ind med dem i Meaux d. 28de. Napoleon er i Jlmarsch gaaet dem i Møde, for ikke at afskiæres. Feldtmarschallen ventede ham med største Rolighed, og troer at være vis i sin Sag. Keisernes Hovedqvarteer var d. 1ste endnu i Chaumont, J en Privatskrivelse fra Berlin af d. 12te hedder det fra Chaumont d. 4de Martii, at Fo Schwarzenberg har ladet Troyes d. 3die tage med Magt, og at 2000 Fanger og 10 Canoner ere Frugten af Seiren. Tillige skrives fra Leipzig og Drisden, at Blücher har tilfegtet sig betydelige Fordeele over M. Marmont, og at 40 Canoner og 10,000 Fanger ere faldne i hans Hænder. Julich er d. 24de bleven beskudt, hvorved Slot, tet og adskillige Huse ere komne i Brand. Huningens Beleiring vil endnu vare en Tidlang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-19
Fra Basel skrives, at de i Chatillon forsamlede Befuldmægtigede skulle, som man paastaaer, være fuldkommen enige i Henseende til Præliminarierne, og at kun de høje Monarkers Samtykke ventes. - Fra L. Castlerraad skal der være afgaaet en Con reer med franske Passe directe over Paris og Calaig til London. - Castrin vilde d. 20de overgive sig, Aarsagen til Wellingtons Armees Standsning i Frankrige skal være nogle spanske Officerers slette Opførsel, Han har tilbagesendt dem til Spanien, Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Nyeste. de Kjøbenhavn. Ellevte Aargang. No. 24. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Endvidere og Committeesedlerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Foranlediget ved Dagen No. 66 og 66.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Paa Strandmøllens Jorder, der bestaae deels af Leer, deels af sort Muld, og deels af Sand, og som af Naturen ere gode, ligesom ved en lang og omhyggelig Dyrkning i stor Kraft, kan jeg ikkun i meget gunstige Aaringer vente en fuldkommen sluttet Kløvervext, der endda ikke altid kan hugges to Gange. Dette er allerede noget paafaldende. Men naar jeg nu paa samme Tid seer den ønskeligste Kløvervext, paa de Jorder jeg eier i Lund tofte, hvor Markerne vist nok ere meget forbedrede, men dog skarpsandede og af Naturen meget magre, naar jeg nu seer denne hvert Aar der, med Undtagelse af saadanne, hvor Kløveren altid forbrændes paa Sanden, kan jeg ikke andet end troe, at Jorden kan blive træt af at bære Kløver, naar den kommer oftere, end man kan giøde, og mig synes, at jeg tør ansee denne Mening beviist, naar jeg tilføier, at min Fader har fortalt mig om de første Kløverafgrøder han fik af Strandmøllens Jorder, hvilke vare saa overordentlige, at jeg ingen Steds fra har fundet dem anmeldt rigeligere, og at disse først aftoge, fra den Tid, da han vilde avle Kløver hvert tredie Aar, uden at kunde gjøde ligesaa tidt. Byggende saaledes paa egen Erfaring anseer jeg derfor det Sædskifte, hvori Vikkerne indtage Kløverens Plads, for det hensigtsmæssigste. Hine ere desuden ikke meget vanskeligere at gjøre til Høe, end Kløveren, naar de (hvilket bør skee) afhugges i den Tid de blomstre. De taale en god Deel Regn og give siden et kraftigt Foder, som Qvæget elskee. Vikkernes Stub bør vistnok ompløies saa snart som mulig, efter at de ere afhuggede, da Qvækkerne, om der ere nogle, ellers let trives og Ageren bliver grøn af andre Ukrudtsplanter, hvis frodige Vext noksom bevidne den herlige Forfatning, hvori Virkerne har efterladt den. Men denne tidlige Pløining giør som oftest endnu een nødig, da Marken ellers, trods al Harving, bliver atter grøn, inden den kan saaes. Har man Exterpatoren falder denne Pløining reent bort, og 6 Tdr. Land skufles paa samme Tid man pløier een.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Begge de i Spørgsmaalet fremsatte Sædskifter ere bygte paa den Grundsætning, der er Ageren saa gavnlig: at to Afgrøder langstraaet Sæd bør aldrig følge lige paa hinanden, men stedse fore gaaes af Brakken eller af saadanne Planter, der tildeels opfylde dennes Hensigt, saasom Kløver, Erter, Vikker, Boghvede &c. Da Spørgeren vælger et fra det almindelige saa afvigende Sædskifte, hvis store Fordele han, hvis han er en begyndende Landmand og endnu mangler Erfaring, først i Fremtiden skal vide fuldkommen at vurdere, slutter jeg deraf, at han agter at drive hans Agerbrug med Omhue og i det faste Forsæt, altid at see det gaae fremad. Jeg er derfor saa fri at spørge igjen paa min Side: Om han ikke kan gaae endnu et Par Skridt videre frem, ved at staldfodere sit Qvæg, og avle det dertil fornødne grønne Foder i Brakmarken?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
J saa Fald vilde jeg foreslaae, at drive Jorden saaledes: 1) Vikker og Havre, eller hvis Jorden er muldet, Boghvede i Gjødning, 2) Vintersæd. 3) Kløver. 4, Vintersæd. 5) Erter og 6) Byg. Eller hvis Ageren endelig skal deles i 7 Dele, at lade Kløvermarken ligge to Aar, og saae Vintersæden efter tre Pløininger. Græsmarken faldt nu reent bort. Gjødningen, som om Sommeren skulde kjøres paa Brakmarken til Vintersæd, blev nu udkjørt ganske frisk, (det gaaer meget godt an) enten om Vinteren eller og Foraaret, og Ageren blev lidt efter lidt befaaet med passende Foderurter. Vintersæden og enhver af de efterfølgende Afgrøder blive ligesaa gode, naar der i Brakmarken er avlet Vikker eller Boghvede, der afslaaes i Blomster, som naar denne behandles paa den sædvanlige Maade. Saa besynderlig som dette kunde synes, saa vist skal enhver, der i denne Anledning anstiller sammenlignende Forsøg, erfare Sandheden, heraf. For at stille i fuldt Lys, hvor fordeelagtigt det er, at avle Foderplanter i Brakmarken, vil jeg antage, hvad kun alt for ofte er Tilfældet: at en Landmand ikke kan giøde hele hans Brakmark, naar den skal gjødes tilstrækkelig. Udbringer han nu strax hans Vintergjødning, saaer Vikker eller Boghvede dert, og opføderes disse Vexter til hans Qvæg paa Stald, da skal han til Efteraaret kunde gjøde næsten ligesaa stort et Stykke Land med Sommergjødningen, som det hvorpaa det grønne Foder har staaet, og hvis Vintergjødningen har naaet over den halve Brakmark faaer han nu den hele giødet. Jeg veed meget vel, at mangen Landmand, der gjerne vilde, ikke altid kan indføre Staldfodering, men hvem der kan lægger derved Grunden til hans Velfærd; thi, siger Hr. Pastor Cramer saa sandt, hvad Penge er i Stater, hvad Blodet er i Legemet, det er Gjødning i Agerbruget. Strandmøllen, d. 20 Martii 1814. Joh. Chr. Drewsen, Bidrag til Dagens Historie. Joachim Napoleon (Murat), siden den 18 Julii 1808 Konge af Neapel, fransk Prinds, Keiserens Lieutenant, det franske Riges Storadmiral, er født den 26 Martii 1771. Han var 1796 og 97 General=Adjudant hos Buonaparte, blev siden udnævnt til Brigadegeneral, og aflagde bestandig Prøver paa Kjekhed og Jndsigt. D. 17 April 1790 udmærkede han sig paa en fortrinlig Maade i Slaget ved Mondsni. J de sidste Dage af samme Maaned gjorde Hoffet i Turin Fredsforslag. Buonaparte sendte Murat did, som Underhandler, og derpaa til Paris med 21 Faner, der vare blevne tagne ved adskillige Leiligheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Den 24 Maji vendte han tilbage til Turin med Depecher angaaende Underhandlingerne, og begav sig omsider til Armeen. J Junii ledsagede han Ministeren Faypoult til Dogen i Genua, for at opfordre ham til at bortvise fra Republikens Gebet, inden to Gange 2 Timer, den Keiserlige Minister, og nogle Dage derefter tog han Commanden over General Vanbois's Avantgarde, til hvilken General Toget til Livorno var overdraget. D. 18 Julii ledede han den venstre Fløis Angreb paa Mantua, og efter de Fordele, man havde erholdt over Wurmser, blev det ham overdraget den 19 Sept. at forfølge denne General i Spidsen af et Corps Jægere. D. 11te søgte han at afskjære ham Tilbagetoget til Cerea, men efterat have kastet adskillige fiendtlige Corps, faae han sig selv tilbagetrængt af den overlegne Fiende; han fortsatte Angrebet den hele Dag, og blev den 16de saaret. Han viste samme Virksomhed i Feldtoget 1797. D. 14 Jan, rykkede han frem mod Monte=Baldo i Spidsen for en Halvbrigade let Jnfanterie, forcerede Østerrigerne, der holdt Corona besat, bragte dem, efter en meget haardnakket Fægtning, i Uorden, og tvang deres Cavallerie at sætte svømmende over Adige. D. 24 Febr., forjog han Fienden fra Forskandsningerne ved Foy, som imidlertid bleve forsvarede med Tapperhed. D. 16de Martii satte han, i Spidsen af sin Division, over Tagliamento, og den 19de udmærkede han sig paa ny ved Overgangen over Lisonzo. J Sept. lod Buonaparte ham marschere med en Colonne til Grændserne af Valtelin, for at slutte dette Lands Stridigheder med Graubunderland. J Slutningen af samme Maaned erklærede han, at Valetin skulde forenes med hiin Republik. J November fulgte han Buonaparte, da denne reiste igjennem Schweiz og El sat, og han gik endog til Rastadt, for der at berede ham et Opholdsted, han ikke tog i Besiddelse. Fra den Tid af var han bestandig omkring Buonapartes Person. Han fulgte med ham til Ægypten, hvor han tjente med Udmærkelse, kom tilbage med ham til Europa, og var een af de Generaler, som Buonaparte brugte med stor Nytte i Regjeringsforandringen 1799. Det var imidlertid ikke ham, men Serrurier, der trængte ind i 500 Raadets Sahl, for at understøtte Buonaparte. J Dec. Maaned blev han Anfører for Consulargarden. J Slutningen af samme Maaned knyttede Buonaparte de Baand, der bandt ham til Murat, endnu rættere ved at give ham sin Søster til Ægte, og Berthier ansatte ham derpaa som sin Lieutenant ved Reservermeen. Han har siden fægtet ved Napoleons Side i Krigen mod Preussen, hvor dan forfulgte den preussiske General (nu Feldtmarschal) Blücher, lige ind i Lübeck, fægtede derpaa, men med mindre Held, i Spanien, endte i Rusland sine Bedrifter under Napoleons Fane, forlod den omsider ganske og forenede sig med de allierede Magter. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Historisk Krønike (Fortsat.) Februar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
D. 2de. Hert. af Sachs. Weimar ankommer til Carlsruhe. Ligeledes 2600 franske Fanger, hvoriblandt en Divisionsgeneral, fra Soissons, Gener. Witegenstein og Wrede have ved Bar fur=Aube, (en gammel Bye, 30 Mile H. til S. for Paris) en meget hidsig Fægtning med Fienden, som i 8 Timer gjør en fortvivlet Modstand, indtil han, tilbagekastet, maa forlade Landsbyen Vanboeuvres, der afbrændes. Fienden fordrives fra Barsur=Anbe, hvor man fra alle Huse skyder paa de Allierede, og Gaderne ere spærrede. Schwarzenberg og Wittenstein faae et let Saar, den ene i Armen og den anden i Læggen. Kongen af Preussen er selv nærværende i Fægtningen. Gen. Pahlen tager i Vandouvres 800 Fanger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
D. 28de. Kronprindsen af Würtemberg rykker i Retning af Barsur-Seine (5 Mile S. V. for Barsur=Aube og 27 S. O. for Paris), løs mod Fienden, hvem han træffer i Chaumont, men som ikke holder Stand der. - F. M. Blücher rykker ind i Meaux (7 Mile N. O. for Paris, paa en smuk Slette ved Marnestoden, med 6600 Jndb.) Napoleon gaaer ham i Jilmarscher i Møde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Fyrsten af Schwarzenberg meddeler fra Colombe, Efterretninger om den under hans Anførsel staaende Armees Operationer, hvori han siger, at han, for at undgaae enkelte Fægtninger, har sammentrukket Hovedarmeen i en tæt Stilling bag Aube, medens Feldtm. Blücher den 24de er gaaet over Aube, for at angribe den ved Sezanne staaende Marsch. Marmont, og derved at komme i Forbindelse med Generalerne Winzingerøde og Bülow; at Fienden fulgte Hovedarmeen kun med Victors, Oudinots og Mocdonalds Corps, samt Generalerne Milhands og Nansoutis Cavallerie=Corps paa begge Veie fra Trøyes til Barsur=Aube og Bar-sur Seine og besatte tillige Høiene ved Ansonval og Skoven ved Levigny, at Feldtmarschallen har ladet Fienden angribe, at denne er bleven kastet og dreven paa Flugten. Gen. Wrede tager Barsur=Aube med Storm. Ved Blüchers Forening med Bubnas, Winzingerødes, Strogonoffs, Woronzows og Arveprindsen af Weimars Armeecorps, forstærkes hans Armee til 130,000 Mand. - Det badenske Corps ved Strasburg, som allerede den 14de til 16de er bleven beskudt med Granater og Brandkugler, bryder, 16,000 Fodfolk og 2000 Mand Ryttere stærk med 20 Stykker Skyts, op til Hovedarmeen, og skulle afløses af andre Tropper. (Fortsættes. J
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Indenlandske Efterretninger. Forordning, angaaende Transithandelen i Danmark. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark &c. &c., gjøre vitterligt. Da den gjenvundne Fred giver Leilighed til at fremme Vort landsfaderlige Ønske, at befordre Tranfithandelen, ved at give den saa megen Frihed og tillige Lettelse i Afgifter som mueligt, saa ville Vi allernaadigst, at alle senere end 13de August 1807 angaaende Transithandelen og Transitoplaget i Vort Rige Danmark udgivne Afgivtsbestemmelser og Anordninger, og navnligen Forordningen af 23de Mai 1812, forsaavidt Transithandelen angaaer, skulle fra nu af være ophævede, og at de før den Tid gjældende Anordninger, nemlig Forordningen af 1ste Febr. 1797 med dens Tillæg i Placaterne af 30te Decbr. 1797, 31te Decbr. 1798 27de Jan. 1800, 31te Marts 1802, 2de Decbr. 1803, 30te Jan. og 26de Decbr. 1805, igien skulle træde i fuld Kraft, kun at de i dansk Courant anordnede Afgifter blive at erlægge i Rigsbankpenge rede Sølv eller Sølvpaluta efter Forholdet af Myntfoden, nemlig 1 3/4 Rbdlr. for 1 Rdlr. dansk Courant. - Hvorefter Alle og Enhver kunne vide sig at rette. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 10de Marts 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Under Vor Kongelige Haand og Segl Frederik R. Placat, angaaende, hvorledes der, med Hensyn til de af det Kjøbenhavnske Overformynderies fælles Masse udlaante Capitaler, som efter Forordningen af Ste. Jan. 1813, ere gaaede overtil Rigsbankpenge, bliver at forholde. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade, Konge til Danmark, 4. 24. Gjøre vitterligt, at Vi, til at afgjøre de Spørgsmaale, som i Anledning af Vor Forordning af 5te Jan. 1815, ere opstaaede med Hensyn til de af det Kjøbenhavnske Overformynderiets fælles Masse udlaante Capitaler, have fundet for godt at byde og befale, som følger. H. I. Da samtlige Capitaler, der, før Bekjendtgjørelsen af Vor Forordning af 5te Jan. 1813, ere udlaante af Kjøbenhavns Overformynderie, efter Omskrivningen til Rigsbankpenge, ikke udgjøre saameget som samme Capitaler, efter det til den Tid, da de bleve imodtagne i Overformynderiet, svarende Omskrivnings Forhold, vilde beløbe til, bliver den saaledes manglende Sum at ansee som et Tab, der bør fordeles paa Eierne af de til Overformynderiets fælles Masse hørende Capitaler, forsaavidt disse, hvis de havde været særskilt udlaante, havde staaet Fare for, ved Debitorernes Forandring, at være blevne formindskede. §. 2. Som en Følge af det i §. 11 fremsatte Bud, maae de Capitaler, som ere indkomne i Overformynderiet efter 10de Decbr. 1812, og altsaa kun gaae over til 20 Procent Rigsbankpenge S. V. af det som de i Dansk Courant udgjorde, være uden for Concurrencen, ligesom denne og for dem, hvis Capitaler tidligere ere indtagne, kun bør finde Sted med Hensyn til det, de, efter Omskrivningsforholdet for denne Tidspunct, skulle nyde mere end 20 Procent, hvilke 20 Procent saaledes altid blive uden for Ligningen. - Den, hvis Capital er indsat i Overformynderiet den 11te Junii 1812, vil til Exempel, kun for 5 Procent af Fordringens Beløb i Dansk Courant, som er en Femtedeel af dens omskrevne Beløb, have at deeltage i foranførte Tab, hvorimod der af Capitaler, som Overformynderiet har modtaget for 11te Septbr. 1807, ere 80 Procent hvorpaa Tabet maa lignes. §. 3. J samme Forhold, som bemældte Capitalister, deeltage i Capitaltabet, bør de og taale Afgang i det Renteløb, som, efter Forordningen af 6te Jan. 1818 §. 25, og den dertil hørende Tabel Litr. B., vilde tilkommet dem, hvis Capitalerne fuldt ud kunde tilsvares dem efter Omskrivningsforholdet i Tabellen Litr. R. §. 4. Hvad de til bemældte Overformynderies fælles Masse hørende Kongelige og Kongelig garanterede Obligationer angaaer, som efter Forordningen af 5te Jan. 1813 ere uopsigelige, skal enhver Jnteressent i denne Masse, som har faaet sin Capital omskrevet med mere end 20 Procent, naar han i sin Tid bliver denne raadig, nyde en forholdsmæssig Deel deraf udlagt i deslige Effecter; dog saaledes at ogsaa her allene den Part af Capitalen kommer i Betragtning, som, efter de foregaaende §5, skal deeltage i de der benævnte Tab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Hvor det, for at udlægge nogen sit behørige Qvotum i Statspapirer, er fornødent at have mindre Obligationer end dem Overformynderiet er i Besiddelse af, haver det, i Følge Vor allerhøieste Resolution af 16de April 1818, at henvende sig til Vor Finants=Casse=Direction, for at faae de større Obligationer ombyttede med mindre. §. 5. Da den Deel af Capitalen, der ei udlægges i de udi §. 4 omhandlede Effecter, ikke kan udbetales, førend den i oftmældte Forordnings §. 26 bevilgede Jndult er udløben, skal den Vedkommende, naar han forresten bliver qvalificeret til at sættes i Besiddelse af sine Midler, være berettiget til af Overformynderiet at erholde et Document, der viser, hvilken Capital han der har indestaaende, naar den er indkommet, og hvilken Reduction den, efter det Forestaaende, er undergivet i Capital og Rente. - Dette Beviis, som det skal være tilladt at udstæde paa ustemplet Papiir, skal Overformynderiet lade sig extradere, forinden Capitalen udbetales. Jmidlertid kan det ved Transport, som dog bør skrives paa stemplet Papiir af første Classe, gaae fra Haand til Haand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette og forholde. - Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 8de Marti Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Det fuldstændige Jndhold af det Declamatorium, Madam Dahlen, Madam Heger og Hr. Heger give Onsdagen den 23de Marts paa det Kongelige Theater, er følgende: Første Afdeling. Prolog, af Oehlenschlager; fremsiges af Skuespiller Heger. 1) Til mit Fædreneland, af Baggesen; fremsiges af Mad. Dahlen. 2) Til Kjerlighed, af Thaarup; fremsiges af Mad. Heger. 3) Spillesygen, efter Stolberg ved Riber; fremsiges af Skuespiller Rygge. 4) Til Urania, af Baggesen; fremsiges af Heger. 5) Melodens Almagt, af Oehlenschlager; fremst ges af Mad. Dahlen. 6) Digterens Lykke, af A. L. Lund; fremsiges af Ryge. 7) Gaffelen, af Wessel; fremsiges af Mad. Dahlen. Anden Afdeling. 8) Valravnen, af Oehlenschlager; fremsiges af Heger. 9) Da jeg var lille, af Baggesen; fremsiges af Mad. Heger. 10) De tvende Kirketaarne, af Oehlenschlager; fremsiges af Heger. 11) Hjempe, af Oehlenschlager; fremsiges af Mad. Heger. 12) Til Sangen, af Baggesen; fremsiges af Heger 13) Kirsten Piils Kilde, af Oehlenschlager; fremsiges af Mad. Heger. Tredie Afdeling. 14) Følgende Scener, af Oehlenschlagers Aladdin eller den forunderlige Lampe, i Costume. J første Act: Monologen af Noureddin, som fordybet i Tanker sidder og puncterer og opdager, at Lampen er i en Hule under Jorder, ved Jspahan; Scenen imellem ham og Aladdin paa Gaden i Jspahan, og i den vilde Bjerg=Egn, hvor han aabner Hulen, og Aladdin triner ned for at hente Lampen; Noureddins Monolog ved Hulen; den derpaa følgende Scene med Aladdin, hvori Noureddin, lukker Hulen og ender med en Monolog; Aladdins Monolog i den underjordiske Hule, og Scenen med Aanden. - J tredie Act, Monologen af Noureddin, som sidder og punkterer og opdager, at Aladdin er befriet af Hulen og i Besiddelse af Lampen. - J fjerde Act, Noureddins Monolog paa Marken om Natten, og den derpaa følgende Scene med Lampens Aand. - J femte Act. Scenen imellem Aladdin og Gulnare, og imellem Gulvare og Noureddin, som tømmer Gifthægeret og døer efter at Aladdin er kommet ind- og har frataget ham Lampen; Aladdin og Gulnare ende Scenen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-03-22
Kjøbenhavns Børs, d. 22de Martii. Cours, Altona a vista 460, London 16 1/2 a 16 1/2 Rbdlr. 2. M., Speciecours 510. - For Committes=Sedler blev givet 72 til 70 1/2 pr. 100.