Berlingske Tidende, 1815-07-21
- Den americanske Escadre under Commandore Decaturs Befaling har slaaet den algierske Escadre. Dennes Admiral blev dræbt. En algiersk Fregat paa 40 Kanoner blev taget, og en Corvette løbet paa Grund ved St. Xavier, tre Lieues fra Carthagena. En anden Corvette blev heftig forfulgt. Den 9de Juli. Jmorgen, eller i det seneste overmorgen vil Fyrst Wredes Armee og med den de høie Monarker indtræffe hertil. Man vil idag have den Efterretning, at Napoleon Bonaparte er bleven syg, og endnu opholder sig i Niort. Jgaar, Kl. 3 om Eftermiddagen, holdt Kongen sit Indtog i Paris. Hs. Majestæt var afgaaet fra St. Denis Kl. 2. Talrige Detaschementer af Parisergarden vare marscherede Høistsamme imøde, for at forene sig med Kongens troe Tienere. Den offentlige Enthustasme og almindelige Glæde forskjønnede især denne Familiefest. Hs. Majestæts Vogn var omgiven af hans Livvagt. Om samme bemærkede man og adskillige Marschaller, og en Mængde Generaler og andre Overofficerer. Hs. Majestæts Vogn kiørte langsomt giennem en tal los Mængde glædedrukne Mennesker. Parises og Naboegnens Jndvaanere skiulte Veien. De havde alle, ligesom Nationalgarden, paasat den hvide Cocarde. Luften gienlød af Udraabet: Kongen leve Grev Chabrol, Præfect i Seinedepartementet, ventede tilligemed Municipalcorpset Hs. Majestæt ved St. Denis Barriere, og holdt ved Kongens Ankomst følgende Tale til Allerhøistsamme: Sire. Hundrede Dage ere svundne siden det ulykkelige Øieblik, da Deres Majestæt blev tvungen til at forlade Deres Hovedstad, som dengang svømmede i Taarer, og i hvilken almindelig Forhavselse herskede. Forgieves lod Municipalcorpset i Deres Stad Paris de troe Undersaatter eensstemmige Røst tone. Det forkyndte alle Franske den Ulykke, hvormed de truedes; men der gives Øieblikke, da Himlen ikke tillader Øvrighederne at virke. De kunde ikke forebygge en uheldsvanger Forvildelse. Lidenskabernes Tøilesløshed, Forstyrrelsen af den offentlige Rolighed, af Handel og Jndustrie, Bortførelsen af saamange for Agerdyrkningen og Kunsterne nyttige Hænder, Skattens Udtømmelse, endelig Borgerkrigen og et af Omstændighederne foranlediget Jndfald af fremmede Hære have paa een Gang nedtrykt Deres Undersaatter. Sire, Himlen har overtaget Hevnen. Den givet os Dem tilbage blot for at tilgive. Deres Majestæt stiller sig mellem Europe og Deres Folk, for at tilbagive det Freden og atter udsone det med alle andre Nationer. Høistsamme vil igien samle Elementerne af det adsplittede politiske Corps. Hvad, Skulde Borgere, Franske, som ere forenede ved samme Karakteer og samme Sprog, ikke kunne holde deres Lidenskaber i Tømme : Skulde de vel vægre sig ved at høre Viisdommens rolige Stemme og Aarhundreders Erfaring: Skulde vel de Militairpersoner, som saalænge vare stolte af deres Triumpher, ville sønderrive Fædrenelandets Hierte og vorde dets offentlige Fiende, Nei, Sire, i de høime, dige Hierter ere Lidenskaberne dæmpede. Gemytterne ere blevne koldere, Fornuftens Stemme trænger igiennem, og Hierterne hav aabnet sig for blidere Følelser. Kiærlighed til Fædrenelandet og vore Konger vil giøre det Øvrige. Et Tidsrum af 20 Aar, der ligesom alle store Epocher i Historien, udmærker sig ved saamange mærkværdige Begivenheder, kan ikke udslette Mindet om de 8 Aarhundreder, i hvilke vi vare lykkelige under vore Konger. Franske fra alle Kongerigets Egne, hvis Hovedstadens Exempel, der stedse var af saastor Vægt, end kan lede Eder, saa skuer denne første rolige Dag, der har afløst saamange Storme. Forglemmer at Uenighed, afsværger Partinanden, og forener Eder om den Konge der vil sikkre Eders Frihed og Frankrigs Lykke. Vi ville give ham den Forsikkring, at vi ingen urolig Lidenskab mere kiende, men førene os om ham som Børn af en stor Familie. Kongen leve! Ludvig den 18de leve! Bourbonerne leve! Denne Tale blev hørt med stort Bifald. Hs. Majestæt syntes i meget rørt over dens Jndhold, og yttrede Ønske om at svare derpaa. Nu blev Alt stille, hvorpaa han sagde Følgende: Kun med største Smerte og med de Kummer fiernede jeg mig fra Paris. Beviserne paa denne gode Stads Troskab trængte igiennem til mig. Jeg vender rørt tilbage til Staden. Jeg har forudseet de Onder, der truede den. Jeg ønskede at forebygge dem, eller afhielpe dem. Nu satte Toget sig igien i Bevægelse, og gik igiennem Forstaden St. Denis over Boldværkerne. Parises hele Folkemængde var strømmet sammen. Hs. Majestæt tog ind paa Tulleriernes Slot. Om Aftenen var hele Staden frivillig illumineret paa det prægtigste. J alle Gader hørte man raabe: Kongen leve! Sangen: "Leve Henrik den 4de, blev sungen overalt. De Fremmede, som vare nærværende, bleve meget rørte ved dette skiønne Skuespil. De faae en utallig Mængde Mennesker, som velsignede den Monark, der to Gange vilde udsone Frankrig med Europa blot ved sit Navns og sine Dyders Jndflydelse, og som to Gange har stillet sig mellem Partierne forat adskille dem, og det midt iblandt fremmede Armeer, som herskede over vort Gebet.