Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-02-03
Spanien. Til den 26 Januar havde den franske Regjering endnu intet bekjendtgjort om Ministerforandringen i Madrid. Jmidlertid læses nu Dronning=Regentindens Dekret, hvori som Grund til Hr. Zeas Udtrædelse angives de ham paaliggende Pligter som Statsraad, hvorhos tilkjendegives ham Hs. Majestæts Tilfredshed med hans Talenter og Tjenester saavelsom hans prøvede Loyalitet. Martines de la Rosas Udnævnelse til Statsekretair og Udenrigsminister angives at være skeet, i Betragtning af hans udbredte Kundskaber og bekjendte Hengivenhed for Dronning Jsabelles Person og Rettigheder." Man ventede, at Navnet Martine de la Rosa, som spansk Doktrinair og Ven af Hertugen af Broglio, maatte gjøre et godt Jndtryk, men det er neppe troligt, ifølge de Raad, som Hr. Mignet overbragte Dronningen: Zeas Vedblivelse i Ministeriet, ingen Forfatning og ingen Presfefrihed, men vel administrative og materielle Forbedringer eller, som Hr. Burgos udtrykte sig, oplyst Despotisme." Ogsaa opløfte alle Pariser, men især de ministerielle Journaler Jammerskrig ved den blotte Tanke om Konstitutionen af 1812, som om dens Gjennindførelse vilde udbrede Anarkie over hele Europa, og glemme saaledes, at ei allene Engelland, men selv Rusland ikke drog i Betænkning, i Aaret 1812 at erkjende hiin Forfatning, hvis Bassis var Folkesouveraineteten under et arveligt indskrænket Monarkie. Først senere var det, at VeronaKongressen udslyngede sin Lynstraale imod den, og at Frankerig med Magt igjen skaffede Ferdinand Enevoldsmagten. Det bør i denne Henseende aldrig glemmes, at det var den foregivne Friheds-Apostel Chateaubriand, som endnu nylig erklærede, at hvis han ikke var Legitimist, vilde han være Republikaner, der i Aaret 1823 ivrigst tilraadede den franske Jnvasion og vidste at overvinde Hr. Villeles Modbydelighed derfor, og denne forskruede Fantast vil af en retfærdig Eftertid vorde stemplet som Medskyldig i alle de Qvaler, for hvilke de ædleste Mænd af den høimodige spanske Nation bleve et Offer Jblandt Grundene til at Regentinden har maattet kaste sig de Konstitutionelle i Armene, nævnes ogsaa en Depesche, fra General Rodil, hvori han paa det indstændigste skal have ansøgt om Forstærkning imod Infanten Don Carlos. Ogsaa General Qvesada skal daglig give nye Beviser paa sin Hengivenhed for det liberale Partie, og da Man sendte ham Titelen som spansk Grand, udstædte han, istedet for andet Svar, en Adresse til Regentinden, hvori han erklærer denne Udmærkelse for en opspunden List af sine Fiender, og gjentager sit Forlangende om at sætte Despotismen og Vilkaarligheden Grændser, ved en til den fremskridende Oplysning og Tidsaanden svarende Forfatning. Før sin Afreise fra Valladolid til Burgos, for at operere imod Rebellerne, lod han en Landsbyepræst og Medlem af den over ste Carlist-Junta, Trods alle Geistlighedens Bønner og Trudsler, skyde offentlig paa Torvet. At iøvrigt det nye Ministerium har en høist vanskelig Opgave at løse, er unægteligt, især naar betænkes, at saa godt som en Statsbankerot er for Døren. Af Hr. Martine; de la Rosa venter Man 2 Kamre indført, Finantsvæsenet reguleret, en fornuftig Pressefrihed, Ministeransvarlighed, en Mængde Klosteres Ophævelse og endelig de nye amerikanske Staters Erkjendelse imod Oprettelse af Handelstraktater. Han har udmærket sig saavel i Litteraturen som i Politiken, og var i sine yngre Aar Professor i Philosophien ved Universitetet i sin Fødestad Granada Neppe 25 Aar gammel, blev han som Medlem af Cortes 1814 ved Ferdinands Tilbagekomst med sin Ven Arguelles forviist til Ceuta, hvor han forblev i hele 6 Aar, blot fordi han ikke vilde bede Ferdinand, om Naade, under hvilken Betingelse der var lovet ham Tilgivelse. Revolutionen af 1820 forskaffede ham atter sin Frihed og Plads i Cortes som Deputeret for Granada; men 1823 maatte han atter flygte til Frankerig, hvor han ene levede for Videnskaberne indtil 1832. Den nye Justitsminister Gareli var ogsaa under Cortes hans Kollega og udmærkede sig ved sit Fiendskab imod Hierarkiet. J Paris vil Man have det hele nye Kabinet betragtet som et "Overgang Ministerium, og omtvivler aldeles ikke, at det var Generalerne Llanders og Qvesadas Adresser, samt Frygten for en Opstand i Provindserne Catalonien, Arragonien og Valencia, som bibragte det Zeaske Ministerium Naadestødet. Dettes Tilhængere udsprede nu, at han allene formaaede at opretholde den gode Forstaaelse med Frankerig og Engelland. J Hovedstaden herskede den fuldkomneste Rolighed, og Man beklagede blot, at Dronningen ikke 14 Dage for havde taget hiin Beslutning, for at undgaae ethvert Skin af Tvang. Den opdagede Sammensværgelse i Madrid har, efter Brev fra Burgos, bekræftet sig. Det var en ung Jesuit, som havde paataget sig at gjøre sit Mesterstykke, ved at myrde begge Dronningerne saavelsom den yngre Jnfantinde, og til den Ende forsynet sig med en stor Rosenkrands om Halsen og en indviet Dolk indenfor Kappen. Den pavelige Runtius har, som Man erfarer, faaet befaling til at forlade Madrid, paa Grund af at Carl V i den pavelige Statskalender staaer anført som Konge af Spanien.