Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-17
Opfindelsens Hensigtsmæssighed har allerede stadfæstet sig, og den er saa meget mere vigtig, da Regjeringen agter at anlægge et Establissement ved Udløbet af Columbia-Floden i det stille Hav og formelig tage Besiddelse af den store Landstrækning paa Nordamerikas Vestkyst, imellem de mexikanske og russiske Besiddelser; et Forehavende, som vistnok vil bringe Størstedelen af den for den ostindisk chinesiske Commerce saa vigtige Peltsværks=Handel i Amerikanernes Hænder. Utrolig hurtig ere de vestlige Provindser fra deres Vildheds-Tilstand gaaet over til Civilisation; skjøndt Befolkningen, da denne Civilisation begyndte, var ikkun liden og Regjeringens Kræfter svage. Ur-Beboerne, dengang endnu i deres største Vildhed, og stedse farlige Naboer for de amerikanske Colonister, leve nu, med enkelte Undtagelser, i Fred og hurtigt tiltagende Civilisation, formedelst den nordamerikanske Regjerings philanthropiske Foranstaltninger; ikke at regne de senere opfundne Hjælpemidler, Vexel-Underviisning, Dampskibsfart &c. Og allerede er ogsaa denne ny Cultur i fuld Fremskridt op ad Missuri-Floden. For at anføre et Exempel paa den literaire Cultur i disse fjerne Egne, fortæller en engelsk Reisende: at i St. Louis, den sidste Stad ved Missisippi og kun et Par Miil fra dens Forening med Missouri, havde man allerede overalt læst Walter Scotts Værker (paa en Tid, da endnu kun meget faa af dem vare bekiendte i Sverrig), og selv the fortunes of Ni gel, som først var udkommen to Maaneder før hans Afreise fra England, var ved hans Ankomst til St. Louis allerede almindelig læst der. Som værdigt Sidestykke til de store Canal-Anlæg i de nordre og midterste Stater, kan man betragte de forhausende Vei-Anlæg imellem de østlige og vestlige Stater. Den iaar paabegyndte Chaussee imellem Washington og Neworleans, paa 180 svenske (270 tydske) Miil i lige Linie, er et større Foretagende end noget af samme Slags i den gamle Verden. De ved sidste Congres fremlagte officielle Documenter indeholde forhausende Beviser paa Fabrikernes og Jndustriens Fremvært og de uhyre Capitaler, som heri erlægges. Selv de dannende Kunster mangle i Nordamerika ikke Opmuntring. Man finder ogsaa allerede paa mange Steder Museumer oprettede. De forenede Staters religieuse Constitution kan siges at være det, der meest udmærker dem fremfor den gamle Verden. Man finder her den inderligste Religieusitet, paa en for Europæerne fast ubegribelig Maade, forenet med den allerstørste Tolerance. Men man maa erindre sig, at der i de forenede Stater ikke gives nogen saakaldet Stats-Religion; at Kirken der ikke er nogen Stats-Anstalt, men en ydre politisk Organisation, og at Præsterne der ikke ere Statens Tienere, men endnu meget mindre dens Herrer. Katholiker, Jøder, Protestanter, Herrnhuter o. s. v. leve her fredeligt tilsammen, og Katholicismen, som i den gamle Verden snart frygtes og afskyes som Despotiets beqvemmeste Larve, snart offentlig eller hemmelig begunstiges og prises, som det sikkreste Værn imod Oprørsaand, fordrager sig her fuldkommen med den fri Statsform, der søger saa meget som mueligt at rense fra jordisk Tant og menneskelige Luner, den selskabelige Orden og Loven, der ogsaa bør være ligesaa fri derfor som selve Religionen. (R. A. 151.)