Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-10-06
En skjønne rund Summa, som kunde friste mange Øine Hr. C. M. nøder mig da atter til at skille Avnerne fra Hveden. 440 Stkr. Kirkebøger til hele Stiftet (Alsøe, Ærrøe, Langeland og øvrige Øer indbegrebet) a 22 Rbdlr. (hvoraf de 19, som forhen oplyst, medgik til Papiir og Bind) bliver efter min Regnebog kun 9680 Rbdlr. En Rdlr. Kourant har siden April d. A., da Regningerne ere udstædte, gjeldt over og ikke under 4 Rbdlr. det bliver saaledes 2420 Rd. i gamle Penge, eller Ellev Rigsdaler Kourant til hver, fordeelt paa hele 220 Kirker. Man skal nok lede efter Magen til saaledes at maatte gjøre Rede og Rigtighed for Andre. Har Hr. C. M. iøn. rigt noget at klage over disse Kirkebøgers Anskaffelse da faaer han at henvende sig til Regjeringen, som har foranstaltet samme. At jeg - siger C. M. - er den Eneste, der ikke vil modtage Hr. Hempels Ministerialbøger, er urigtigt At - svarer jeg - der hos mig ikke er een eneste mere tilbage af disse Bøger end Hr. Mouriers, er rigtigt, Hvad Hr. C. M. fremlagte Præste Attest skal bevise til hans Fordeel seer jeg ikke, al den Stund Hr. Biskoppen (see hans Erklæring i mit Extra-Tillæg) har betimeligt bekjendt jort Vedkommende, at det var ham paalagt at anskaffe Ministerialbøgerne. Jstedetfor at spørge om dette var bekjendtgjort Præsten forrykker Hr. M. Synspunkten, ved at spørge: om Præsten vidste hvem Forlaget var overdraget? Men dobbelt glæder det mig, at Hr. Mourier skal være den, som fremlægger et saa berømmeligt Vidnesbyrd om mine Bøger, at de ere prummeligere at skrive i, beqvemmere til Opledning og af en smukkere Jndbindingsformat, end dem, Hr. Mourier har anskaffet fra Kjøbenhavn, skjøndt disse (efter Attesten i Extra-Tillægget) endog vare dyrere end mine! Kun den - her vil jeg lade Manden selv tale -der har Hr. Hempels de spotiske Prætensinoner, og der med Bidskhed vil skræmme Pubblikum fra at anstille ham fremmede Betragtningen over almene Gienstande, kan fortryde paa hiint Averntissement. Det tredobbelte Toraf skulde dog vel ramme? Ja saa maatte det, dersom det var despotisk Prætensiorat paastaae, at en Kontrakt bor holdes; dersom det var Bidskhed at afvise aabenbare Fornærmelser, og dersom det, der kun sigter til enkelt Mands Præjudice, fortjener at hedde Almeenbetragtninger. Naar Hr. Mourier slet ikke vil begribe, at jeg med billighed kunde fortryde paa hans første Avertissement, synes det af dette og den hele Sammenhæng, som han overseer sin skriftlige Erklæring, hvori hans egentlige Udgydelser imod min Person forekomme. Jeg skulde da tie til eller blive ligegyldig ved, at han i denne sidste for høiere Autoriteter skildrer mig som den, der beriger mig paa det Offentliges Bekostning. Nei, begge Dele, Avertissementet og Erklæringen, ere sande Tvilling born og uadskillelige som Skyggen og Legemet; thi er Hr. Mourier virkelig den Sandhedsven og Despot hader, hvorfor han udgiver sig, kan han heller ikke fordre Privileg paa at beklikke en Medborger inkognito. Det var at synde groveligt imod sit eget Valgsprog: at begge Parter bør høres: Despotisme er efter mit Begreb at indvælte sig paa Andre, uden skjellig Grund og Aarsag. Bussemand veed jeg aldrig at have været for de Gode. Sandhedens uforfærdede Talsmand skræmmes jo ikke saa let. Den som føler Drift til at gavne med Almeenbetragtninger, har en viid Mark for sig. Føler han ikke just Kald til at opbygge Verden med systematiske Apologier for Landprang, Opkjøberie og deraf flydende Dyrtid, da tale han f. Ex, de med rige Tiender nærmest begavede Kirkers Sag, og vise hvorledes Man endnu ikke saa sjelden finder disse Gudshuse fugtige, mørke og skumle Fængsler, hvor Alt skræmmer Øiet og Sjælen, istedetfor at det burde vække til høi og hellig Begeistring for den Evige. Paa denne Vandring skulde Hr. Mourier i det ham saa bekjendte Viborg Stift møde Kirker, hvor en ussel smal, neppe 2 Tommer, fra Jorden ophøiet Fiel er den Pinebænk, hvorpaa Kristne skulle knæle ved Herrens Bord, eller hvor Altertavlen - sandsynlig malet af en Muursvend - forestiller Nadveren, med Glas og Kringler for Disciplerne. Ved at fremdrage, paatale og afhielpe slige Vederstyggeligheder, vil Hr. C. Mouriers Gavnelyst langt sikrere, end ved hans Kirkebogs-Forfølgelse, bære Frugter baade for dette Liv og det Tilkommende.