Københavns Adresseavis, 1774-01-21
Naar 3 a 4 flittige Studiost, som var øvet i Tegne kunsten, og havde Lyst at naae en større Fuldkommenhed, anmeldte sig ved Academiet, saa kunde de paa den Grund, som oven er meldet, strax efter Depositsen nyde Adgang til Klosteret og Regentsen; da disse Candidati, som Begyndere i en virkelig Patriotisme, har gjort mere til Gavns for sine Medborgere, end om de havde udgivet Ciceronis Opera paa Dansk. - De, som har nærmest Leylighed til at befordre nyttige Videnskaber, er Skoleholderne i Kiøbstæderne; men naar de skal anbringe Tegnekunsten iblant deres Disciple, saa maae de tildeels være gode Patrioter, som paatage sig at giøre Vel imod det Almindelige, om ey Betalingen altid fulgte efter Arbeydets Værdie. Den Glæde og Fornøyelse at see Videnskabernes Fremvæxt, at see unge Mennesker tiltage i den gode Smag, i Færdighed og nyttige Haand=Øvelser, burde være Patrioten Belønning nok. De maae ey fortryde paa at høre unyttige Ord af Vankundighed og Selvklogskab. Til Deels maatte Læremesteren, der skal indføre Tegnekunsten i en Stad, selv kunde tegne Begyndelses=Grunde, saasom perspektiviske Planer, Vandlednings=Maschiner, Drivehiul, Høyder og Vidde af Strækninger, Træer, Viger og Bugter &c., maae i Linier og Slyggeværk være dem bekiendte. Men hvor skal de, som ey forstaae det selv, faae denne Anviisning fra, Til alt dette behøves Bøger, som kort og fuldstændig anviser Tegne=Kunsten fra Grunden af, med Tabeller, af Figurer, Grundtræk, Inddeelinger og Skattering. Saadanne Bøger kunde leveres paa Bekostning af Public Penge i enhver Stad, og paa Ansvar bruges og giemmes til Eftermand i Embedet. Thi naar en Læremmester vil paatage sig at fortplante Tegne=Kunsten for intet, saa kunde Borgerskabet i Byen gjerne giøre den Bekostning, at skaffe mat rialig og lubsidia. De Studiost graphicus, som jeg oven har talt om, skulde imidlertid de nød Closter Pengene, og laae paa Regentsen flittig benytte dem af en frie Adgang til Tegne=Academiet; det maatte være flittige og af de fattigste Disciple, som kom af en Skole, der intet andet havde at stole paa, end Gud og Lykken, som man siger, og deres egen Stræbsommelighed, thi rige Studentere bliver sielden Skoleholdere. Til sidst holder jeg for, at dette følgende Forslag kunde meget hielpe til Tegnekonstens almindelige Udbredelse: Belønninger og Æresbeviisninger ere nok de bedste Hielpemidler at forfremme denne Konst, saa vel som mange andre. Naar en Konstnere eller Haandverkmester vilde giøre en Lærredreng til Karl, og denne unge Svend kunde ved Tegnekonsten giøre Ansvar om sin Vittighed og Færdighed ved Svenne=Tegning, hos Oldermanden i tvende Mesteres og Svennes Nærværelse, som skulde sees og bedømmes af Laugspatronen og det hele Laug. Naar dette havde sin Rigtighed, saa skulde den brave Mester gives en Laugsdouceur, det er en Premiemedaille med Devise paa den ene Side, og Laugsmerke paa den anden; den unge Svend ligeledes en Premiepenge, en tredie Deel mindre af Værdie end Mesterens. Svennetegningen maatte indføres i en Bog, som stedse med andre Laugssager forvaredes hos Oldermanden, med Bedømmelse og Approbation om dets Værd, Dag og Aarstal, med Oldermandens og den Mesters Underskrift, som havde oplært ham. Ja om Laugs patronen vilde sette sin korte Bedømmelse til, saa var det mere honorabelt for den nye Svend. Dette vilde være en god Opmuntring og behageligt Eftersyn for Efterkommerne. Man skulde see hvor Konst og Smag hvert 10de Aar ville stige. Den udlærte Karl skulde tillige, med Haandslag til Oldermanden, og hans Mester, give Lauget det Løvte og Forsikkring, at naar han fandt et lærvilligt Gemyt, iblandt de Drenge, som herefter skulde lære under ham, saa vilde han efter Tid og Jndsigt undervise ham i Tegning og det uden Betaling; og naar han fuldførte sit Løfte, efter fremlagt Beviis af Drengen selv i sin Tid, saa skulde han nyde samme Laugsdouceur, som hans Mester, da han viiste ham for Lauget. Og derfor ey negtes Laugsdouceur for hver Dreng han, som Mester, siden lod gaae fra sig, oplært i Tegnekonsten. Mænd af Jndsigt skulde giøre Anslag, at udvirke fra de høyeste Stæder, Plan og Regler, angaaende Svenne Tegningerne, endog i de Haandværker, som vel ey egentlig behøver den, men alleneste at aftegne Forhold og Dannelse paa deres Arbeider, hvorom jeg maaskee giver mine Tanker, naar Leylighed findes. Mp.