Aalborg Stiftstidende, 1833-02-25
Blandede Efterretninger. Med Hensyn til den forrige Herredsfoged og Skriver i Leire Herred, Overauditeur Niels Møller under 23de October f. A. overgangne Høiesteretsdom for lovstridigt Embedsforhold, har det behaget Hs. M. Kongen under 3die Februar sidstleden at cassere den for bemeldte N. Møller den 20de Februar 1820 udfærdigede Bestalling som Overauditeur. (Slutnigen fra næstforrige Avis om Handelens Brøstfældighed, o. s. v.) Referenten vil her ikke indlade sig paa at afgiøre, hvorvidt Man bør fortænke eller ikke fortænke den holsteenske Kjøbmand i den Fordeel, han søger ved sine Varers Afsætning til den jydske Landalmue, især saalænge han seer, at Jyllands Handel er i Aftagende, hvorved den jydske Kjøbmand naturligviis sløves. Vist er det imidlertid, at det maa svare god Regning for ham at holde et Dousin Karle, som han fra 1ste Novbr. til 1ste April lønner med 30 til 40 Rbd. slesvig holstensk Courant, belæsser dem hver med en Pose Varer, ja stundum endog forsyner dem med endeel Colonial=Varer, som i læsseviis transporteres over Skodborgaa, og saaledes udrustede sender os dem herind i Landet. At disse Karle kunne undersælge den bosiddende Kjøbmand, ligger i Tingenes Natur, eftersom de hverken svare Told eller andre borgerlige Afgifter. Vil maaskee Nogen spørge, hvorledes komme disse Karavaner over Skodborgaahenvises blot til den Sag, der ifjor svævede for Retten i Kolding, og hvorved en Toldbetjent tilsatte Livet, da har vilde anholde en 10 a 12 Læs, saavel Colonial som Manufacturvarer. Men ikke nok, at disse Kræmmere paa slig Maade forsyne Landet med ufortoldede Varer, stundom træk fer man ogsaa flere Læs Skind, Vox a., som de paa lig ulovlig Maade føre ud af Landet. Efter Referentens Mening ville imidlertid hverken Herredsfogderne eller Toldvæsenet nogensinde være i stand til at hæmme disse Misbrug og sikkre Kjøbstædboerne deres Rettigheder, saalænge Landalmuens Fordeel i saa høi Grad taler for de holst. Kræmmer og for Landbrænderierne. For nogle Aar siden forenede sig endeel af Aarhuus Byes Kjøbmænd om at giøre Jagt efter for hine, der overalt fandt hjelpsomme Hænder, og, naar de engang stædtes i Fare, villigt befordredes fra Sted til andet; medens den forarmede og ødelagte Kjøbstædkræmmer maatte ty til Fattighuset. - Hvad der vel ogsaa bidrager noget til Detaillehandelens Aftagen i Kjøbstæderne, er de mange, saakaldte "Probenreutere, hvoraf endeel streife omkring saavel i de store som mindre Kjøbstæder, og udsælge ikke alene til Kjøbmænd, men endog til enhver anden Kjøbstædborger, der vil indlade sig med dem, enkelte Alen Klæde, Piber, Uhre a., som oftest og et Anker Viin. Sligt smaat Rageri, undtagen Vinen, have de saa godt forpakkede i deres elegante Vogne, at selv den meest paapasselige Toldbetjent skuffes, og ved Indkjørselen, uden at ane Svig, lader dem meget ærbødigt passere. J Preussen og flere tyske Stater maa enhver Probenreuter løse et Patent, der ikkun gjælder for et Aar, og hvoraf erlægges en Afgift, i Forhold til hvormange Huse Vedkommende reiser for. Sligt Patent maa Probenreuteren i enhver By forelægge Stedets Politimester, forinden det tillades ham at forevise sine Prøver, og denne Patent=Udfærdigelse skal indbringe Regjeringen en ikke ringe Sum om Aaret.