Aalborg Stiftstidende, 1827-09-22
Forfatteren til denne Antobiographi, en Præstesøn fra Middelfart, blev født 1782. Jmedens han fra sit 5te til 10de Aar blev opdraget hos Bedsteforældre, havde Synet af det fyenske Dragonregiment næret hos ham den Lyst for Militairstanden som han fra sin tidligste Barndom havde følt. Vel kom han i sit 11te Aar tilbage til sin Fader, blev sat i det Schouboske Jnstitut, hvorfra han dimitteredes til Universitetet, og tog den første Exammen med Udmærkelse og anden Examen med bedste Characteer; men hans Lyst til Krigsstanden vedblev at være saa stor, at han 1801 til sin Families Sorg gav sig i sit 18de Aar til at være Overjæger ved det Sjællandske Jægercorps. Et kummerfuldt Aar, tilbragt i raae Kammeraters Selskab, havde henveiret hans Drømmebilleder, da hans Cheitilbød ham at komme paa Militair-Jnstituttet. Han modtog med Henrykkelse Tilbudet, bestod mod Slutningen af 1803 Officeersexamen med Udmærkelse, og blev efter Ønske ansat ved Marineregimentet. Efterhaanden tabte Garnisons=Livet Jnteresse for ham, han tænkte paa udenlandsk Krigstjeneste, da han erholdt en Lærepost ved Militair-Jnstitutet. Kort efter indtraf Kjøbenhavns Belering, og han blev sat paa tre Kroners Batterie, hvor han under Beleringen forgjæves haabede, at der skulde forefalde nogen alvorlig Kamp. Efter Capitulationen blev det ham tilladt at gaae i Land, for at bjerge sit Tøi i Citadellet. Da han nyligen havde læst en Beskrivelse over DantzigsBeleiring, og saae ingen Bresche paa Fæstningsværkerne, harmedes han end mere over Capitulationen, og gav sin Forbittrelse Luft i Samtaler paa Kongens Nytorv med det der opstilte Studentercorpses Officerer. Ved sin Tilbagekomst til Batteriet fandt han, at Mytterie yttrede sig mellem Besætningen, og snart begyndte Marinerne at raabe Hurra for Englænderne, deres Befriere. Han huggede paa den Nærmeste; men den alt for lette Sabel kløvede blot Hatten. Nu stormede Mængden ind paa ham, og han havde Møie med at forsvare sig, indtil han, efterat være trængt ud paa en Kanon, blev reddet for Øieblikket ved hele Vagtens Ankomst. Mytteriet vedvarede endnu, og han maatte forskandse sig i sin Stue, indtil han kunde i en Baad slippe i Land. Her ventede ham nye Farer; thi Magt. haverne lode ham arrestere, fordi han havde yttret paa Kongens Nytorv, at de, som havde sluttet Capitulationen, fortjente at hænges, og det hedte sig, at han ifølge Krigsartiklerne skulde blive skudt. Meget livligen fortæller Forfatteren sin Arrest paa Hovedvagten. Han maatte udstaae nogle Timers Forhør, men erholdt om kort Tid Pardon paa Overhofmarskal Hauchs Forbøn og hans Regimentschefs, General Lemmings, fordeelagtige Vidnesbyrd. Forfatteren tiltraadte nu igjen sin Post ved Militairinstitutet, og blev, da dette ophævedes, ansat ved Landcadetcorpset som Captain. Nogle sammenstødende Omstændigheder og Efterretninger om, at der ved Cadetcorpset skulde foregaae en Reduction, bragte Forfatteren til paa ny at begynde sine academiske Studeringer, og dyrke det juridiske Studium. Det lykkedes ham, uagtet han da var over 30 Aar, at overvinde de hermed forbundne Besværligheder, og at tage latinsk juridisk Exammen 1817 med bedste Characteer. 1819 erholdt han Borgmester-Embedet i HolbeS. 164. Den følgende Deel af Skriftet, der handler om de Forlegenheder, hvori Forfatteren bragtes ved de ringe Jndtægter af Borgmesterembedet, især foranlediget ved en Afgift af 400 Rbd. S. til Formanden. Den fremstiller imidlertid et hos os ikke usædvanligt Exempel paa en Embedsmand, nedtrykt at Byrder, der ere uforholdsmæssig tunge, fordi de under andre Omstændigheder ere blevne Embedet paa lagte. Foredraget er behageligt og hensigtsmæssigt. Forfatteren skriver, som han fremstiller sig at have handlet, med Aabenhed og Raskhed. Han dølger ikke de Feiltrin, hans Heftighed bragte ham til at begaae. Han roser af et fuldt Hjerte, og dadler stundom uden Forbeholdenhed. Anmelderen er overbeviist om, at enhver Læser, der, som han, intet forud kjendte til Forfatteren, vil af Skriftet fatte Agtelse for ham, og istemme Ønskeet, at Forfatterens Skjæbne maatte snart vorde blidere.