Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1807-08-28
Danmarks Krigserklæring mod Engelland læses nu baade i det Tydske og Franske Sprog, og er at følgende solide Jndhold: "Hele Europa kjender det System, som Danmark i femten krigerske og urolige Aar har fulgt med uforanderlig Bestandighed. Stræng Jagttagelse af en oprigtig og upartisk Neutralitet og hellig Opfyldelse af alle deraf flydende Forpligtelser har udgjort den stadige og eene. ste Gienstand for dets Ønsker og Bestræbelser. Den Danske Regjering har vedligeholdt en Oprigtighed og Redelighed i dens Forhold til andre Stater, der stemmede overeens med dens i Hensigters Reenhed og dens Kjerlighed til Fred, hvori man aldrig kan mistænke den for at have vaklet. Forsynet har hidtil velsignet dens Bestræbelser. Uden Uret og uden Bebrejdelser mod nogen anden Magt, lykkedes det den, at bevare en venskabeligt Forhold med dem alle, og have Omstændighederne end Tid efter anden paadraget den Reklamationer og Forklaringer fra de krigførende Magter, saa have disse altid havt deres Oprindelse i dens upartiske Adfærd og dens urokkelige Grundsætninger, til hvis Bevarelse de derfor netop have bidraget. Men denne fredelige og rolige Forfatning er pludselig tilintetgjort. Efterat den Engelske Regjering ved skjændig Uvirksomhed nylig har forraadt dens Allieredes Jnteresse, medens de vare indviklede i en ligesaa haard som uvis Kamp opbyder den ganske uformodet sin hele Kraft, for at overrumple og angribe en nentral og fredelig Stat, der aldrig fornærmede den. Angrebsplanens Udførelse mod det ved ligesaa gamle som hellige Baand med Storbrittannien foreenede Danmark er bleven forberedt ligesaa hemmelig som hurtig. Den Danske Regjering saae den Engelske Krigsmagt ved sine Kyster inden den engang kunde ahne, at den var bestemt imod samme. Øen Sjelland blev omringer, Hovedstaden truet og det Danske Gebeet haanet og krænket, inden det Londoner Hof havde yttret sine fjendtlige Hensigter med et eneste Ord. Disse bleve imidlertid snart kundgjorte. Men Europa vil have tungt ved at troe hvad det faaer at høre. De sorteste, voldsemste og meest opirrende Anslag besmykker man blot med foregivne Efterretninger eller snarere med tomme Rygter og et Forsøg, der, efter det Engelske Ministeriums Paastand, skal være gjort, for at drage Danmark ind i de fjendtlige Forbindelser mod Engelland. Paa slige Skingrunde, som den ringeste Forklaring maatte bevise, at være fuldkommen vilkaarlige Forudsætninger, lod den Engelske Regjering paa den meest overmodige Maade erklære det Kjøbenhavnske Hof, at den, for at dække sin egen Jnteresse og for sin Sikkerheds Skyld, ikkun kunde overlade Danmark Valget mellem Krig eller nøje Alliance med Storbrittannien. Og hvilken Alliance vovede man at tilbyde. En Alliance, der til det første Pant paa Danmarks Underkastelse skulde overgive dets Krigskibe til den Engelske Regjering! Ved det tilbudne Alternativ var ikke lang Betænkning fornøden. De gjorte Yttringer, der vare ligesaa opirrende i Tilbud, som Trudsler, ligesaa fornærmelige i Formen, som i Sagen selv, tillod ingen Underhandlinger. Den retfærdigste og dybeste Uvillie gav ikke Plads for nogen anden Betragtning: Svævende mellem Fare og Vanære beholdt den Danske Regjering intet Valg tilovers. Krigen brød ud. Danmark skuffede sig ikke i Henseende til nogen af de Farer, noget af det Tab hvormed denne Krig truer det. Overrasket paa Niddingsviis, angrebet i en isoleret og paa Forsvars. midler næsten ganske blottet Provinds, voldsom indviklet i en høist ulige Kamp, maae det være beredt paa følelig Skade. Men det maae hævde sin uplettede Ære, saavelsom de Europæiske Magters Agtelse, hvilken det tør smigre sig med at have erhvervet ved et dadlefrit Forhold: og det troer at øine større Hæder i dens Modstand, der maae bukke under for Overmagten, end i hines let tilfægtede Sejr der misbruge den. Danmark frygter ikke for Europas Dom over denne nye Kamp; det troer alt forud at kunne være forsikkret om dets bifald. De upartiske Kabinetter maae afgjøre, om der existerer nogen politisk Nødvendighed, nogen Sikkerhedsregler for Engelland, som det ikke gjør sig nogen Samvittighed af at opoffre en Stat, som aldrig fornærmede aldrig æggede det. J Tillid til sin gode Samvittighed, i Tillid til Gud og det under et el skeet Scepter forenede tapre og tro Folks Kjærlighed og Hengivenhed, haaber den Danske Regjering uden Svaghed at bestaae i de alvorlige og tunge Omstændigheder, som Ære og Nødvendighed paalægge den. Den troer sig berettiget til at stole paa de Europæiske Kabinetters Deeltagelse og Retfærdighed, og den smigrer sig fornemmelig med at erfarVirkningerne deraf fra den ophøiede Souverain, hvis Hensigter og Forbindelser have maattet tjene den himmelraaben, de Uretfærdighed til Paaskud og hvis Tilbud, der sig. tede til at række den Engelske Regjering Midler til at indlede en almindelig Fred, ikke have kunnet afholde denne fra en Voldsomhed, som maae oprøre hvert ædelt og højmodigt Hjerte i Engelland selv, som sætter en dydig Souverains Karakteer i et falsk Lys og som vil besudle Storbrittanniens Aarbøger med en undslettelig Skamplet.