Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1737-05-01
De Russiske Vaaben have allerede ved deres seierrige Fremgang bemægtiget sig den største Deel af dette liden Tartarie; Del overmaade stærke Fæstning Azoff er igien i Russernes Hænde og Fienden har derover tabt Modet, saa det lader, som Tartarerne ikke have synderlig Lyst til at komme i nogen Trefning med Russerne, hvorfore man og een og anden gang har fornummet, at disse Barbarer, ved Ankomsten af faa Russiske Tropper, have vend Aar 1787. vendt Ryggen, og af Frygt for deres blotte Aasiun, i største Forvirring retireret sig; Det synes, at de endnu ikke have glemt det store Nederlag ved de Precopensiske Linier, hvor den Russiske Krigs-Leyr under Hans Excellence og Græve af Münnich hans tappre Anførsel drev dem udaf samme, endskiønt nogle 1000 Tyrker havde conjungeret sig med dem, og deres Chan eller Chef selv var tilstede, og de dertilmed vidste forud, at dersom Russerne kom ind udi deres Linier og Forskandsninger, vilde det heele Crim som ogsaa siden skeede, slet blive ødelagt. Nu gaaer de Seyerrige Russer videre fort udi deres store Progresser, og have de 2 commanderende General-Felt-Marschalls, Greve af Münnich og Herre af Lasey, af H. Russisk Kæyserl. Mayst. erholdet befaling at undertvinge Resten af Tartariet, og at foretage hver med sin Armee, til een Tiid, Beleringerne af Bender og Oczakow, efterdi disse Stæder ere Hoved-Fæstninger, og en god Garnison derudi beqvemmeligen kand holde Tartarerne udi Ave. Som man fornemmer, har Stor-Vezieren i Sinde at forhindre dette Foretagende, og er opbrækket med sin underhavende Armee mod Bender, hvorfore man meener, at det inden kort Tiid mellem de stridende Parthier torde komme til en Hoved-Treffning, helst da det er Russernes Dessein at søge Leilighed til at angribe Tyrkerne. De Engelske og Hollandske Ministres hos den Ottomanniske Port giøre sig vel all optænkelig Umag for, at tilveiebringe en hastig Fred, efterdi de ved Krigens Fortsættelse frygte for, at Commercierne til Levante derved skulde tage Skade: Det Franske Hoff iligemaade lader ved sin udi Constantinopel værende Gesant, Tiid efter anden, giøre alvorlige Freds=Forestillinger, og har paa ny udi eftertænkelige Terminis igientaget samme; men alle disse fredelige Negotiationer have hidindtil været forgiæves. Thi Tyrkerne ere et gjerrigt Folk, der med det gode neppe kand bevæges til at afstaae noget Land, med mindre de dertil blive med Magt tvungne; Deres Alcoran befaler dem tvertimod, at de med bevæbnet Haand skal udbreede deres Religion, hvilket de ogsaa, fra Mahomets Tiid af, troeligen have efterlevet, saa at man kand sige, at det Tyrkiske Rige ved Sværdet er kommen til sin For Maji Maaned. sin nu værende Størrelse Magt og Anseelse, og ikke ved fredelig Tractater, Arv, eller andre Conventioner undtagen da den Tyrriske Kæyser Mahometh 2, nogle Aar efter Constantinopels Erobring 1453, lovede den sidste Kæyser til Trapezunt Daved Commenus, at dersom han vilde overlade ham det Trapezuntiske Rige, vilde han give ham et andet Rige igien, hvilket han ikke holdt, i det han lod den lettroende Kæyser Commenum, ved sin Ankomst udi Constantinopel, skammeligen henrette, under Forevending, at han nu ved hans Død havde fuldkommet sit Løft med at forskaffe ham et andet og ævigt Rige. Det vil derfore være meget vanskeligt, førend Tyrkerne bequemme sig til de af Rusland foreslagne 3 Præliminair=Artikler, som ere: at den Ortomanniske Port til ævig Tiid (1.) skal afstaae Fæstningen Apomed et vist Gebeet til Russerne, (2.) stille alle Russiske Sclaver, paa fri Fod igien, og (3.) i Fremtiden forskaffe det Russiske Rige en fuldkommen Sikkerhed for Tartarernes Streifferier. Disse Puncter skal Tyrkerne uden nogen Exception indgaae, førend de Russiske Plenipotentiarier vil indlade sig med dem udi videre Handling, hvortil disse trodsige Barbarer neppe ville være at Tyr bringe, førend de først have tabt et Hoved-Felt-Slag. kerne have ydermeere haft Tiid til, at trække deres gandske Magt sammen, og ere, med Tydske og Franske Ingenieurs vel forsyne Dode, saa de ere derover des halsstarrigere i at give efter. bør saadant ikkun i Almindelighed forstaaes om den Tyrk Almue og meenige Mand; Thi hvad sig Staats-Ministrerne og de store Herrer udi Tyrkiet angaaer, saa ere de meget for Freja Hans Høyhed den Tyrkiske Sultan selv seer intet heller end i de et Forliig med det første kunde og maatte blive sluttet, efter samtligen see, at Conjuncturerne for den Tyrkiske Nation ere mu get slibrige, og Kiernen af den Romersk Kæyserl. Kriigs-Man staaer i Begreb med at anfalde Muselmændene, saafremt de, ville fornøye Rusland; Men de befrygte i saa Fald AlmmenVreede, hvorfore det nu i alle Maader vil fade tungt for Maden at treffe noget Forliig med Russerne. fra Aar 1737.