Jyske Efterretninger, 1813-06-13
(Af Hamb. og Alt. Aviser.) Af nye Krigs=Efterretninger i Tydskland er ikkun hed overordentlig Leilighed indløben den Tidende, at de Franske d. 31te f. M. vare indrykkede i Breslau, og at Terrainet var blot ved nogle Arriergarde=Fægtninger gjort stridigt. Forresten vare de franske Armeers Stilling ved Over=Elben, i Følge den Regentinden af Franlerig meddeelte Beretning, d. 24de og 25de f. M. følgende: Fyrsten af Moskau (Marskal Ney), under hvis befaling Gen. Laurisions og Reyniers Corpser besandtsig, havde d. 24de forceret Overgangen over Neiss og b. 25de Overgangen over Qveiss, og var ankommen til Bunzlau i preussisk Schlesien; Gen. Laurision havde sit Hovedqvarteer paa den halve Vei fra Bunzlau, i Hay tau. Keiser Napoleons Hovedqvarteer var d. 25de i Bunzlau, hvor den russiske Gen. en Chef Kutusov for 6 Uger siden døde. Her ud af Belluno (Marskal Victor, i Wehrau ved Qvelss. Gen. Bertrand var d. 24de ind lykket i Laubau i Over=Laufitz og havde d. 25de forfulgt, Fienden. Efterat Hertugen af Tarent (Macdonald, har gaaet over Qveiss, kom hans 3 Divisioner i en Fægtling med de Allieredes Arriergarde til Tab for den sidste; Hertugens Hovedqvarteer var d. 25de i Stegkight. Her lugen af Ragusa (Marmont) var i Ottendorf i Meissen. Hertugea af Regio (Ondinot) afgaaet fra Bautzen over Lukan til Berlin; Forposterne befandt sig en Dagmarsch, fra Glogan. Gen. Durosneel er forbleven i Dresden, som Gouverneur, og commanderer alle franske Tropper, og Garnisoner i Sachsen. Mange franske Corps marscherer mod Berlin, hvor man synes at vente Armeens Ankomst. Om det blodige Slag, som før disse Dage gik for sig, ved Bautzen og Hochkirchen i Nærheden af Würschen d. 20de og 21de, hedder det i Beretningen til den franske Regentinde: Keiser Alexander og den preussiske Konge tilskrive sabet af Slaget ved Lützen de Feil, som deres Generalt i de combinerte Troppers Direction havde gjort, og sær de Vanskeligheder, som ere forbundne med en offen i Bevægelse af 150 til 180,000 Mand, de besluttede at indtage Stillingen ved Bantzen og Hochkuchen, og der at forvente Forstærkninger fra Weichsel og andre bag dem liggende Puncter, til et afgiørende Slag som syntes dem gunstig. Hertugen af Tarent, som anførte det 11te Corps, forlod Bischowerder i Meissen, og rykkede d. 15de et Kanonskud fra Bautzen for at recognoscere den hele fiendtlige Armee, og fra samme Øieblik rykkede alle de øvrige Corps ved den franske Armee frem til Bantzen. Napoleon afgik d. 18de fra Dresden tog Natteqvarteer i Harta, og ankom den følgende Dag, til Bautzen, hvor han hele Dagen recognoscerte Fiendens Stilling; man erfarede, at de russiske Corps under Barclay de Tolly, under Langeron, under Sass, og det preussiske Corps under Kleist vare stødte til den combinerte Armee. D. 20de befoel Keiseren Hertugen af Regio (Ondinot), Hertugen af Tarent (Macdonald), Hertugen af Ragusa (Marmont) og Hertugen af Dalmation (Soult), som anførte Centrum, og Fyrsten af Moskau (Rey), hver paa sine Steder at gaae over Sprecfloden, for at tournere Fiendens høire Fløi, og trænge frem til hans Hovedqvarteer i Würschen, og derfra til Weissenberg. Om Middagen begyndte Kanonaden, der varede i 6 Timer, og efter flere frugtesløse Angreb af Fienden lod Gen. Campons besætte Bauen; og Sen Bonnet besatte Landsbyen Nienkayn, og i Stormskridt, indtog en Høi, der gjorde ham til Herre over hele Centeummet af den fiendtlige Position; Kl. 7 om Aftenen blev Fienden trængt tilbage til sin anden Stilling; han vilde forsvare de Høie, som bedækkede hans høire Fjanke, men derved kom han, imellem Marschal Neys Corps og den øvrige franske Armee. Kl. 8 Aften drog Keiser Napoleon ind i Bautzen, hvis Jndbyggere følte sig lykkelige at befries fra de Herrer v. Stein, Kotzebue og fra Kosakkerne. Da Fienden saae sin høire Fløi at være omgaaet, trak han sig tilbage, og snart blev hans Tilbagetog en ordentlig Klugt. Dog Slaget ved Bautzen blev kun Forspillet for Slaaet ved Würschen (Hochkirk);men i hiint havde den franske Armee det Uheld at tabe en af sine berømte Marschaller, Hertugen af Friaul(Duroc), ligesom forhen ved Lützen Hertugen af Jstrien. (Bessieres). Han var d. 20de Kl. 7 om Aftenen gaaet. op paa en liden Høi, hvor han temmelig bortfiernet fra Jlden, stod og talte med Hertugen af Treviso (Mortier, og Gen. Kirgener, da een af Fiendens sidste Kugler søg nær forbi Mortice, trang ind i Underlivet paa Duroe, der døde 12 Timer derefter, og kastede Gen. Kirgener, død til Jorden. Da Keiseren indfandt sig hos ham, trykkede han ham i Haanden, sigende ganske koldsindig Mit hele Liv har været opoffret Deres Tieneste, og jeg beklager det kun for den Rytte, det endnu kunde giøre Dem. Duroe, sagde Keiseren til ham: der gives endnu et andet Liv, der vil vi eengang igien finde hinanden. Ja, Sire, men dette vil først være Tilfældet im en 30 Aar, naar De har triumpheret over alle deres Fiender. Jeg har læet som en retskaffen Mand, og har intet at bebreide mig; jeg efterlader en Datter, som D. Maj. vil være i Faders Sted. Keiseren tog ham i Haanden, opholdt sig et Qvarteers Tid ganske forstummet. Duro afbrækkede Tausheden: Ach, Sire, gaae De bort; dette Syn gaaer dem nær til Hierte. Keiseren bortfiernede sig, uden at kunne sige videre, end de Ord: Farvel da, kiære Ven!