Ribe Stifts Adresseaviser, 1786-09-29
Udtog af en Skrivelse fra det Brandenborgske Saa kort et Tidsrum det endog er, siden Hs. nu regierende Majestæt kom paa Thronen, saa mærkværdigt er dog samme allerede blevet ved de virksommste Beviser paa landsfaderlig Omhue for de Preusiske Staters Vel, endog ihenseende til Justitsvæsenet. Strax ved Ministeriummets første Andience stadfæstede Monarchen de i dette Fag hidindtil trufne Indretninger; anbefalede. sammes nøiagtige Jagttagelse; erklærede sin faste Beslutning imod alle Magtsprog i Rettergangssager, og udtrykkelig paalagde Ministerimet, det som en Pligt, at giøre Forestillinger, derimod, dersom samme nogensinde skulde indsnige sig. Allerede under 21dt August yttrede Hs. Majestæt sin Villie for Storcanzleren ihenseende til Udarbeidelsen af en forbedret, fuldstændig og almindelig forstaaelig Lovbog; og i en udførlig Cabinets=Ordre af 27de bliver ei allene den hidtil værende Justits=Indretning og Proces=Orden atter bekræftet, og Colegierne i meget naadige Udtrykke opfordrede til fremdeles at følge samme troelig og utrettelig; men og Planen, hvorefter man ved Lovbogens Udarbeidning skal gaae frem, bestemmes nøyere og forordnes tillige, at ved Revisionen og Prøvelsen af Udkastet til samme skal der af enhver Provindses Stænder tages endeel i Sagen kyndige Mænd i Raad med. De forskiellige Provindsers Stænder ere og derfor verkelig beskiæftigede med at vælge saadanne Deputerte. Fornemmelig synes Forbedringen af CrimminelJustitien og de dertil hørende Anstalter at være en Gienstand for Monarkens Opmærksomhed. Han har offentlig erklæret, at han bar Afskye for al Grumhed og overdreven Haarhed i Straf feene, men at han dog med al Strænghed, og saaledes, som Hensigten til at afskrække andre fra deslige Misgierninger udfordrede, vilde vide at straffe saadanne Forbrydelser, hvorved Staten og sammes Undersaattere bleve udsatte for Skade og Usikkerhed. Til den Ende skulle Dødsstraffene ikke afskaffes, men i at tildømme samme, skal der gaaes til Værks med al optænke, lig Forsigtighed. Overalt ytrer Hs. Majestæt ved enhver Leilighed sin Overbeviisning om den store Grundsetning, at det er bedre, at forebygge Forbrydelser, end at straffe dem. Ved en egenhændig Skrivilse til Storcanzleren af 30te August, forordnede derfore Monarken, at Ungdommen i Skolerne, fornemmelig paa Landet skulde flittig giøres bekiendt med de i Lovene for de groveste Forbrydelser fastsatte Dødsstraffe, paa det at ingen herefter meere kunde sige, at Følgerne af en saadan Handling havde været ham ubekiendt. Saasnart Udarbeidelsen af Crimminel=Lovbogen er fuldendt, skal der og foranstaltes et kort, og for Almuen almindelig fattelig Udtog deraf, og samme blive Hs. Majestæt forelagt, paa det at Ungdommen, veiledet af samme, kan ved Underviisningen og sine Pligter imod Gud, imod Staten og imod Medmennesker, tillige faae en tilstrækkelig Kundskab om de timelige Straffe, som følge paa grove og imodvillige Overtrædelstr af disse Pligter. J øvrigt arbeides der og efter Forlydende paa en Plan til Fængslernes Forbedring, og til at oprette Arbeidshuuse i de forskiellige Provindser, hvor ei allene Crimminel=Arrestantere. af ringe Stand samt Landstrygere og sunde Betlere kunne faae nyttigt Arbeide til deres eget og det almindelige Beste, men hvor endog saadanne Folk, som efter deres Frigiveser fra Fæstninger og Tugthuuse, maae, af Mangel paa ærligt Udkomme, ofte igien gribe til deres forrige strafværdige Haandtering, kunne blive anbragte og forsørgede saa lenge, indtil de igien maatte finde Midler til ærlig at ernære sig. Med et Ord, en paa Viisdom grundet Godhed er hidindtil den nærværende Regierings udmærkenCaracteer; og med god Grund kunne vi haabe at Friderich Vilhelm den Anden vil af sit hele taknemmelige Folk fulkommen fortienne det saaofte misbrugte Navn af den Høitelskede.