Aalborg Stiftstidende, 1837-04-01
t. Grosserer Nathanson har i Kbhposten, udtalt sig om vor nærværende Finantsforlegenhed og imod et nyt Laan, i Stedet for hvilket han foreslaaer en procentviis Bespaverelse til Deficitens Dækning og Ligevægts Tilveiebringelse mellem Jndtægt og Udgift. Han mener, at der i det første Aar bør spares 3 pCt. af Statsudgifterne og i de følgende 1 pCt., hvorved efter 8 a 9 Aars Forløb Underballancen vil være dækket, uden at man har nødigt at tage sin Tilflugt til noget nyt, bekosteligt Laan. Fremfor Alt opfordrer den lærede Forf. til Eenhed i Finantsbestyrelsen, hvorved man galene kan vinde Kraft til, ikke alene at indføre gjennemgribende Forbedringer, men ogsaa med Fasthed at holde ved dem. Hr. N. priser, at de for den grønlandske og færsiske Handel samlede Fonds, circa 350,000 Rbd., nu ere blevne inddragne af Finantserne, og haaber, at det samme vil skee med alle de andre store, afsondrede Fonds. Worm og hans Sag. (Sluttet.) Om den Uro og det besynderlige Væsen, W. udviste efter Mordet, ere flere Omstændigheder blevne oplyste. "J sin Siæleangst tyede han (hedder det i Actors Jndlæg) samme Dags Aften, paa hvilken Mordet var begaaet, til det catholske Capel, hvor han bad til Gud om Tilgivelse og Barmhiertighed." Ogsaa et Brev til hans Forældre bærer kjendelige Vidnesbyrd om denne Tilstand. Det synes at være skrevet om Natten efter Mordet, og lyder ordret som følger: Kiøbenhavn den Torsdag 1836 - Morgen Kl. 3. - Mine Forældre: I Dag har jeg faaet det sørgelige Budskab, at min elskede Lucilie er død paa tilbage Reisen fra Jtalien, i Paris, af en voldsom Halsbetændelse. Jeg vil ikke kunne beskrive Dem mine kjæreste Venner i Hjemmet mine Følelser og min Sorg, Skjæbnen er jo ubøielig, den ændser ei de frommeste Bønner ei vore Taare, med sine jernfjed skrider den over vore blødende Hjerter, og trykker gyselige Spor i dem som kuns den uendelige Barmhiertighed kan læge. Jeg kan ikke skrive meer derom, men vi ville Alle bede til Gud og Aanderne i Himlen. - Jeg afgaaer endnu i Dag Kl. 8 med Dampskibet til Kiel, Hamborg, Havre de Grace, til Paris, og beder der en Bøn for hendes og min Siæls Roe. Den 6te September kommer jeg tilbage til Nyborg, hvor jeg vil blive den forestaaende Vinter for hos Dem og mine Sødskende at gjenvinde en smule Fatning og Roe som jeg nok kan længes efter - hermed sender lieg Dem min gode Fader 200 Rbdr. Sedler, som jeg erholdt af Lucilie til Dem Postdagen førend hun blev syg, og fra mig bliver Dem tilsendt 20 Rbdr. og Moder 20 Rbdr. som jeg lønsker De vil levere hende og Marie naar De har læst dette Brev - de 5 Rbdr. har jeg laant, de andre 15, er til at betale den Klat Gjeld med, osv. lev vel dyrebare gode Forældre, og Sødskende og vær forsikkret om min Kjærlighed for Dem. Deres P. Worm. Det er bekjendt, at W. gav dette Brev der tilfældigen befandtes at være blodplettet, da W. havde havt Næseblod, da han skrev det) til en Handelsbetjent Stole, med hvem han havde gjort Bekjendtskab i Stadt Lauenborg, for at besørge det afsendt paa Posthuset, og at dets Aabnelse der, havde foranlediget Mistanken imod ham, hans Eftersættelse, og Anholdelse. Den Kasse, som Stolle havde lovet at fortage med for ham til Lybek, indeholdt 125 hollandske og 38 sk. danske Ducater, 2 Guineer, nogle Guldmedailler og 311 Rbd. rede Sølv, samt endeel andre Guld-og Sølvmynter.