Jyllandsposten, 1838-07-09
Da Committeen i f. A. blev opfordret til at indgive dens Betænkning om, hvorledes 3000 Rbd. r. S. aarlig fordeelagtigst kunde anvendes i Jylland til Hesteavlens Fremme, maatte den udtale sig i Overeensstemmelse med dens erhvervede Erfaring og dens Anskuelser; thi det vilde have været høist uforsvarligt at udtale anden Mening end den der virkelig havdes, og feilede man i sit Forslag, vilde en større Beroligelse findes i Overbeviisningen om ei at have feilet mod bedre Overbeviisning, end om det tilsigtede Formaal var forfeilet ved et Forslag, der støttede sig til offentlig udtalte Anskuelser, men som Committeen ei kunde erkjende for sine. Her at ville udtale alle de Hensyn som fremkaldte det Forslag som vandt den høie Stutterie=Directions bifald, og som nu ligger til Grund for den aarlige Anvendelse af den kongelige Gave, vilde ei alene føre til en Vidtløftighed der overskrider et Dagblads Grændser, men det er og af den ærede Forfatter selv fraraadt. Det være mig derfor blot tilladt at anføre, at Committeen ansaae det af yderste Nødvendighed for en stadig Fremgang i Hesteavlens Forædling, at Danmark forskaffede sig en fortrinlig Stamme af Fuldblodsheste fra hvilke Forædlingen kunde udgaae, og at den kongelige Gave isærdeleshed kunde anvendes til dette Formaal, overladende det til de forskjellige Provindsers Beboeres Attraae, Speculation og pecuniaire Kræfter at benytte denne offentlige Hjælp; og om end det var vores kjæreste Ønske, at denne Provindses Beboere maatte see sig i Stand til ved lige Fremskridt at hævde dens Overlægenhed i Hesteavlen, og tilvende sig den offentlige Understøttelse, saa maatte den dog antage, at man ikke burde udelukke de Medlemmer i Landets andre Provindser, som med mere Held og med større Pengeanvendelse fremmede Regjeringens Hensigt. Thi det maa ikke oversees, at Hs. Maj. Kongen ved den allerhøieste Resolution af 25 Febr. 1837 allernaadigst har bevilget Selskabet til Hesteavlens Fremme i de danske Provindser en Sum af 7000 Rbd. r. S. aarlig, til Hesteavlens Fremme i Danmark, og at det kun specielt er udhævet hvormeget af denne Sum der staaer til Disposition for hver Afdeling af dette Selskab. Vilde Committeen nu have forsøgt paa at erhverve den høie Stutterie=Directions Samtykke til at anvende de 3000 Rbd. for Jylland alene til Fordeel for denne Provindses Beboere, havde man efter Foranførte formeentlig feilet imod Kongens Villie, som er udtalt i ovenanførte allerhøieste Resolution; og ved at gaae et Skridt udenfor denne, kunne man let paadrage, sig andre Bebreidelser, end de der hidtil ere fremsatte, thi der kan med ligesaa megen Føie paastaaes, at da Kongen har skjænket oftomtalte 3000 Rbd. r. S. til Selskabet for Hesteavlens Fremme i Jylland, bør denne Capital og anvendes saaledes, at den udelukkende tilfalder Selskabets Medlemmer her i Provindsen, og denne Fortolkning vilde dog neppe finde bifald. Det er nu vel sandt, at disse Forudsætninger ei godtgjør Nødvendigheden af at anvende den hele Capital til Præmier for Fuldblodsheste, men Anskaffelsen, af denne Slags Heste, eller Jndretning af Fuldblods stutterier, hvortil nødvendig hører Trainer-Anstalter, fordrer meget store Bekostninger, som man ikke kan vente at Nogen vil paatage sig uden Udsigt til at kunne have Fordeel deraf, og da alle kyndige Hippologer ere enige om, at de Summer som udsættes som Gevinster paa Væddeløbsbanerne ei ere tilstrækkelige til grundet Forhaabning om, at see Udgifterne ved Fuldblodsavlen dækkede, saa har man troet ikke at burde afkorte noget i den Sum som paa Banen i Jylland, kan udsættes, da den som angivet alt er forliden. At prøve de Halvblodsheste som anvendes til Avlen er vist og saare gavnligt, men dog mindre vigtig end ved Fuldblodshestene, og da Omkostningerne ved hines Tillæg, især, som nu er Tilfældet i Jylland, i første Leed af Forædlingen, ei ere betydelige, saa har man troet at det ikke vilde falde vanskeligt at reise den fornødne Capital ved Subskription, eller paa anden Maade, til Opmuntrings-Præmier paa Væddeløbsbanen, hvilke de for i Aar bestemte Væddeløb ogsaa stadfæster, uagtet Sagen endnu har saa liden Jnteresse for Provindsens Beboere, at kuns 120 Actier ere tegnede. Om den nye Committee vil være berettiget til at ansøge og andre Bestemmelser for Anvendelsen af den kongelige Gave i de nærmest paafølgende 4 Aar, tør jeg ei med Bestemthed erklære mig over, men jeg kan ikke fordølge, at jeg har den modsatte Mening, og det af følgende Grunde. Jngen kan bestemme sig til at anlægge Capitaler i Fuldblodsavlen, uden Calcule over hvad der i en Række af Aar kan være at indvinde derved, og da det nu er udtalt hvorledes den kongelige Opmuntrings-Præmie skal anvendes, her i Provindsen, for de 5 Aar, som med dette begynder, vilde man skuffe dem, som alt have sat deres Lid til denne Bestemmelse, hvilket vilde være høist uforsvarligt. Dernæst er det Selskab som nu er sammentraadt her i Provindsen baseret paa disse Vedtægter, og Committeen maatte uden hvert enkelt Medlems Samtykke være uberettiget til at foretage nogen Forandring. Jeg er alt bleven vidtløftigere end jeg havde foresat mig og maa derfor bede den ærede Læser at undskylde, om jeg, af varm Jnteresse for Sagen, har overskredet Grændsen. Friis, Ritmester.