Københavns Adresseavis, 1760-07-07
De har formodentlig faaet en Skrivelse af 19 hujus angaaende Deres Forespørgsel om nogle Puncter i Deres Embedes Førelse. Rummet og Tiden kunde den Gang ikke tillade, at føye den Materie til om Potatos=Avlen, som har foraarsaget mig en besynderlig Glæde. En Fornøyelse af dette Slags haver ikke sin Lige. Saa ofte jeg hører at vor occonomiske Bestræbelse finder bifald, og Elskerne formerer sig, som ville bringe nyttige Landets Frugter i Gang; hvilket Fff. 2. Glæde. Glæde kand da være større end net op denne? De til melder mig, at en meget stor Deel der i Menigheden, har hedet Dem om, at De maae være betænkt paa at anskaffe og uddeele nogle Tønder Potatos herfra, siden de længes efter, ordentlig at foretage og udvide denne Avl. Kand vi ikke heraf tydelig see, at Aarsagen, hvorfor denne umistelige Land=Frugt ikke kand blive almindelig saa hastigt som vi ønsker, maae meere stikke udi Mangel paa Jndsigt om dens Nytte, end i Landmandens Villie. Det sidste har mange, ja næsten de fleste iblant os troet, og derover næsten holdt det for umueligt, at brekke sammes, endskiønt falskelig paabyrdede Egensindighed. Nu seer man det som er tvert imod. Men hvorpaa kommer det an? Jeg har giørt det mindste dertil. Omendskiønt jeg vel efte har ladet det mangle, saa ofte jeg har været nærværende i Deres Menighed, ved den Leylighed at recommenderes dennes og andre nyttige Landfrugters Udsagning, og i den Henseende givet Kirkeværgerne grundige Forslag, i Hænder, saa skulde alt dette dog lidet have frugtet dersom De itte med Eftertryk havde understøttet den ne gode Sag. De og Deres Menighed giver ret et besynderligt. Exempel paa, hvad for Got der under Guds Velsignelse tand blive stiftet, dersom man ikke vil blive træt af det som den lovlig anbragte menneskelige Flid kand contribuere dertil. Det har De, min værdigste Hr. Medbroder, redelig gjort. I Deres Menighed er den offentlige Lærremaade og Underviisning næsten affattet i det Danske Sprog, og saaledes er ogsaa Deres Tilhøreres Mundart. Dog alligevel har ingen Menighed her i Landet ladet see saadan Begierlighed efter at vide Jndholden af mine trykte Skrifter, end som just Deres. Derudi er De Aarsag. De fortiener derfor en offentlig Berømmelse, og en lig saadan Taksigelse, hvilken jeg herved vil yde Dem. Neppe var min sandsynlige Sommer Calender kommen for Lyset i Foraaret 1758, saa gjorde De sig al optænkelig Umage, ved enhver Leylighed at oversette og forklare mine Veyrligs=Sætninger for de Nysgierrige, ja De har aabnet Øynene paa mange Landmænd, som af den Aarsag ere komne i Deres Huus, at de har fattet Tilbøyelighed at antage vore Academiske Veyrligs Sætninger, og at giøre dem brugbare, og det giør De endda utrettelig. Hvad land jeg fordre mere af Deres patriotiske Flid. De er Aarsag i, at det første Stykke af mine i det Tydske Sprog forfattede occonomiske Beytrage har fundet extraordinair sterk Aftrek i Deres Egn, frem for ellers nogensteds er skeet. De har gjort sig den Umage at forklare dem det, som de ikke fuldkommen forstode, og med Forklaringen at for Contoirs Efterretninger. ene tydelig velmente Lærdomme og Erindringer, som ere Deres Patriotiske Geystegne. Nu seer jeg Frugten deraf. De giver mig tillige Haab, at Humle=Avlen af det Engelske Slags under Guds Velsignelse ogsaa snart skal faae en lykkelig Fremgang. Paa Deres Begiering har jeg ladet indføre i min oeconomiske Protoel, det forlangte Antal af alle Slags Sorter Potatos, samt de Humle=Rødder, med hvis Frugter Ulderupper Menighed herefter skal udzires, og skal ikke forsømme, at sende alting paa rette Tid i tilkommende Foraar. Man seer klarlig, hvad for Nytte, at en tydelig Anviisning land skaffe. Da De har indprentet Landmændene hos Dem et ret Begreb om Omgangen med Potatos=Frugten, og tillige givet dem Anviisning, hvorledes man med god Succes og Nytte kunde bruge samme i Huusholdningen; saa faaer de Lyst til at opsøge samme.