Berlingske Tidende, 1830-08-23
De Franskes Konge, siger Journal du Commerce, har Jntet forandret i Hertugen af Orleans Sædvaner. I Gaar forlod han sit Pallads i borgerlig Dragt, for at gjøre en Spadseretour, og gik igjennem Richelieu Gaden til Boulevarderne. En Mand kjendte og hilste ham; Kongen gav ham Haanden. Ved Enden af Gaden saae han sig omringet af en saa stor Menneskemasse, at han, for at undgaae dens Glædesyttringer, der begyndte at falde ham besværlige, maatte vende om. Da han kom til Pakladset, maatte han trænge sig igjennem Hoben, der forfulgte ham med Jubel. Ere vi først vante til at see en Borger=Kongesaa ville vi undgaae at forstyrre hans Jncognito og berøve ham Privatlivets Nydelser. Enhver Franskmand har Ret til at spadsere uforstyrret, Kongen ligesaa godt som enhver anden. Jntriquanterne, som omgave det Bourbonske Huus, have styrtet det. Carl X, en Fyrste af ringe Aandsevner - hans Søn, Dauphin, af endnu ringere - lod sig forlede af sine Ministre og af Jesuiterne. Kongen tilbageviste med Haardhed hans sande og troeste Venners Raad, for at vorde et Offer for Congregationens Rænker, der kun søgde at faae Magten i Hænder til sin egen Fordeel nu er vi komne til det længe fordsete Resultat, som blev fuldbyrdet med en Eenstemmighed, som aldrig har været kjendt paa noget af den ældre Revolutions Vendepunkter. Vi dele ikke den populære overspændte Henrykkelse i hele dens Omfang, med naar vi med roelig Betænksomhed ville bedømme Begivenheden, maae vi tilstaae, at ingen Revolution har vakt en saa fuldstændig og almindelig Enthusiasme. Man seer ingen Uenighed i Meninger, og i paakommende Tilfælde kan let en Million Forsvarere af den nuværende Tingenes Orden bringes paa Benene. - Man talede om et dramatisk Optrin, Mage til det i Maria Theresias, Historie. Hertuginden af Berry skulde nemlig komme i Kamrenmed sin Søn og anraabe de Deputerede om deres Bistand. Men Maria Theresia levede i Chevaleriets Tider. Forresten har den Bourbønske Huus begaaet en følgerig og utilgivelig Feil i Henseende til Hertugen af Bourdeaux, hvis Opdragelse det betroede til Congregationen og Jesuiterne. Derved mistede Barne, al Popularitet i Nationens Øine. Havde Kongen, i Stedet for Hertugen af Damas og Monseigneur Tharin, betroet Dhrr. Chateaubriand og Villemain, at vaage over Thronarvingens Opdragelse, saa vilde Sagerne nu ikke have staaet saaledes, og Hertugen af Bourdeaux ikke være bleven afviist. J England et den præsumtive Thronarving altid i den parlamentariske Opposttion, saa at han har Nationalmeningen ligesaa meget for sig som Kronens Rettigheder. - Det republikanske Partie i Frankrige er ikke saare talrigt men virksomt, det har intet Haab om et heldigt Udfald af dets Bestræbelser. Vel tæller det endeel Tilhængere i Frankrige, men Fornuften styrer dog dennesinde Enthusiasmen; Republikanerne ville ogsaa kun faae liden Jndflydelse paa den offentlige Mening. Een Hovedbevæggrund holder Politi kerne fornemmelig i Skranker. Frygter man end ikke en Continentalkrig, saa vil man dog undgaae den til enhver Priis Ideen om en Republik i Frankrige kunde forskrække Europa, Hertugen af Orleans Thronbestigelse er en sand Garantie derimod. Jmidlertid er der aabnet en Club; men den bestaaer kun at unge Mennesker, og vi maae selv tilstaae til Ære for de gamle Republikanere, at de ikke ville være tilstæde ved disse hidsig Meningsyttringer, der efter Seiren kunde have Uenighed til Følge Hof=Etaten vorder indskrænket betydeligen. Man taler blandt Andet om Jnddragelsen af Jagtembederne, Jagtens Bortforpagtning i Statens Skove til Bedste for Statskassen; Livgaden Afskaffelse o. s. v.