Berlingske Tidende, 1791-09-02
Wien, den 13de August. Den imellem Hs. Keiserl. Kongel. Majestæt og den Ottomanniske Port sluttede Separat Convention til Grændseberigtigelsen, der er sluttet og undertegnet i Szistove den 4de August 1791, lyder saaledes: Da det Keiserlig=Kongelige Hof og den høie Ottomanniske Port ønske ved den lykkelige Tidspunkt af den sluttede Fredsstiftelse at give virkelige Beviser paa deres Venskab; at forebygge alt det, som for Frem Berling. tiden kunde hindre den fuldkomne Overeensstemmelse imellem deres Rigers vidtløftige Grændser; og til Nytte paa begge Sider høitidelig at fastsætte de eneste Forandringer, som de nogen Tiid vilde tillade sig, i Artiklerne af den til Szistove i Dag den 4de August 1791 undertegnede Fredstractat: saa have de ved deres befuldmægtigede Ministre (her igientages de Ministres Navne, som nævnes i Fredstractaten), aftalt følgende Artikler: Art. 1. Da der før Krigen, var aabnet en Underhandling angaaende det Keiserl. Hoffes, Fordringer paa de Lande, der høre til Temmesvar Bannatet, og som det Ottomanniske Rige besidder, saavel som ogsaa paa de Districter, der ligge paa den venstre Side af Unna; saa have begge høie Partier i Overveielse af Manglerne paa de gamle Grændser i disse Deele paa den ene eller den anden Side, i det Øiemeed, at afhielpe samme paa en uforanderlig Maade til almindelig Tilfredshed, besluttet den endelige Aftale, som specificeres i den 2den og 3die Artikel af denne Convention, i Kraft af hvilken Aftale de samtykke derudi, af Grunden og fuldkommen at giøre en Ende paa alle Anledninger til de Fordringer, som vare Gienstanden for den andragne Underhandling. - Art. 2. J Følge heraf samtykker den høie Port, at Bondebyen og Landstrækningen fra Gammel-Or sow indtil Czerna skal blive i det Keiserl. Kongel. Hofs Besiddelse, og under dete Regiering, saaledes, at Cerna paa denne Side fra nu af og til evig Tid skal udgjøre Grændsen, for det Østerrigske Monarchie, men under den udtrykkelige Betingelse, at bemeldte Keiserl. Kongel. Hof holdes til hverken nogen Tiid at befæste den gamle Bondebye Orsova eller nogen anden Deel af det af den høie Port i Kraft af nærværende Artikel afstaaede Land. Den lille Slette lige over for Fortet paa Øen Orsora, som er indrykket med i de udi den 5te Artikel af den Belgradske Fredstractat specificerede Grændser, skal for ævig i stricteste bemærkelse blive neutral imellem begge Rigerne, det er, Herredommet over den skal hverken tilhøre den ene eller den anden, og de contraherende Partier forbinder sig til, at lade benævnte Slette ligge øde, uden nogen Tiid at tillade nogen at bygge paa den, boe derpaa, eller dyrke Landet. - Art. 3. J Henseende til Districterne paa den venstre Side af Unna ere begge de høie contraherende Partier blevne enige om, at begge Rigers Grændser, skulle fra nu af og bestandig regleres paa følgende Maade: Den nye, efter Tegningen paa det denne Artikel tilføiede Kort, med rød Farve trukne Separations=Linie skal i denne Egn ved den høire Bred af Glina begynde med den paa bemeldte Kort tegnede Punct, fortsættes langs med en liden Bæk, efterdi Cettin med sit District bliver under Keiserlig Kongelig Høihed; skal langs med Districtet af det Ottomanniske Fort, Stutlich eller Sturliz, hvilket paa Kortet er tegnet med Guult, gaae frem saaledes, at dette Fort, saavel som dets District, som bestemmes ved Længden af et Kanonskud, blive i det Ottomanniske Riges Besiddelse; hvorfra denne Linie skal gaae ligefrem over Corang, for at følge denne Flods Løb tilbage indtil Dresnik med indbefattet, hvilken med sit District bliver under Keiserl. Kongel. Herredømme; hvorpaa omtalte Linie skal gaae over Bierget Smolianatz og Egnen Tichieva, og trække sig hen til det høie Bierg, ved hvis Fod Egnen Lapatz befinder sig, hvilken paa Kortet er tegnet med Guult, og skal fortsættes lige til Unna, en Miils Vei oven for Vacup, som er tegnet med Guult; hvorfra denne Linie, i det den paa den venstre Strandbred af Unna gaaer tilbage opad, skal gaae indtil dennes vestlige Kilde, i Følge den med Rødt betegnede Linie, for igiennem den for teste Vei, som de høie Bierges Stilling giver, at tage sin Ende ved den nu værende tredobbelte Grændse, saasom Tyrkisk Sterniza bliver under Ottomanisk Herredømme. Det Keiserl. Kongelige Hof forbinder sig til, ingen Fæstning hvad det endogsaa er for een, under hvad Paaskud eller Bevæggrund det og maae være, nogen Tid igjen at forbedre, eller anlægge i det gandske Omfang af det District, som den høie Port i Kraft af nærværende Artikel afstaaer til samme. - Art. 4. For paa sin Side at svare til det venskabelige Sinde. lang, som den høie Port viser i den endelige Aftale angaaende Grændserne saavel i Henseende til Flækken og Landet ved Gammel-Orsova, som til Over=Unna, saaledes som de nu ved den 2den og 3die Artikel i nærværende Separat=Convention ere blevne bestemte, som ogsaa for at bekræfte og stadfæste den lykkelige Fred, der er sluttet imellem begge Rigerne; erklærer det Keiserl. Kongel. Hof paa det høitideligste, at det erkiender nærværende Aftale angaaende Grændserne for afgiørende, og forbinder sig til ingen Paastand at giøre paa noget fra hin Side af de oven fastsatte Grændser. - Art. 5 For at give sin Tilfredshed tilkiende med den ovenbestemte Aftale angaaende Grændserne, forbinder det Keiserlig Kongel. Hof sig til at give den høie Port alle de Fæstninger, Slotter og Polanker, som man har frataget det Ottomanniske Rige, igien tilbage i den Tilstand, hvori de nu befinde sig, og uden at forstyrre nogen af Forbedringerne, eller de nye Verker, man der kan have anlagt, og følgelig afstaaer fra den i Enden af den 6te Artikel i Definitiv=Tractaten betingede SløifningsClausul. - Art. 6. Jligemaade viser det Keiserl. Kongel Hof, efterdi det beforder det af den Ottomanniske Port for Dagen lagte Ønske, snart at komme i Besiddelse igien af alle Erobringerne, sig bereed og villig til at forkorte de i den 6te Artikel i bemeldte Tractat til Overleverelse bestemte Terminer, og fastsætter med den høie Ottomanniske Port, at man skal regne disse Terminer fra TractatenUndertegnelses Dag af, og ikke meere fra Ratificationerne, Udvexling, nemlig 30 Dage fra i Dag til Overleverelsen af Wallachiets og de 5 Districter i Moldan, og 60 Dage fra samme Tidspunct af at regne, til alle de andre Erobringers, Begge Partier forbinder sig desuden til at besørge Freds Tractatens Ratifications Udvexling i det seeneste om 14 Dage isteden for de i 14de Artikel af Definitiv=Tractaten bestemte 40 Dage. - Art. 7. Denne Separat=Conventions Ratisicationer skulle særskildt forfærdiges, men paa samme Dag, som Freds=Tractatens Ratificationer udvexles. Sluttet, Szistove, den 4de August 1791. (L. S.)(L. S.)