Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1803-11-18
At der udi 20 Aar ikke er frembaaret Brød og Oste til Søebye Kirke for at ofres og uddeeles ved de holdne Sædeprækener, og at denne Skik var aflagt her førend vor nuværende Lærer ankom hertil, men, at der ved slige Leiligheder ere til vort Sogns Fattige uddeelte de indkomne Penge=Gaver efter fremlagt Regnskad i Sognefogdens og Medhielpernes Overværelse, og udi de Tilstædeværende af Meenighedens Paahør og Paasyn, det bevidnes her under vor Haand, og Sed efter Loven, om det fordres, Søebye den 14 November 1803. Nls Larsen, Erte Larsen, Jens Jensen, Lændsmand og Sognefoged. Medhielpere. Morten Jacobsen, Gaardmand. At nogle af os utvungne og efter egen frie Villie have frem baaren af Guds Velsignelse i vore Gaarde, efter endt Sæde præken, et Brød og en liden Ost, hvilke efter endt Gudstieneste tilligemed de i Aaret indsamlede Penge=Gaver ere af vor Præst blevne uddeelte til vore Fattige, og at nuværende Præst deraf ikke tager det allermindste hiem med sig, men derimod, (naa Degnen har frataget sin Part, ) overlader alt til de Fattige og ofte lægger til af egen Lomme, det skal baade vi og alle de Fattige paa heele Sognets Vegne altid med Glæde og Taknemlighed, og med vor Eed om fornødent giøres, bevidne. Mads Henrichsen, Peder Ibsen Niels Jensen Bang, Niels Pedersen, Lægdsmand. Sognefoged. Medhielpere. Lars Hansen, Gaardmand. Thuerup den 15 November 1803. Maae disse Beviser lade Sandheds Lys oplyse den Ulandhed, og Skygge paa Religions Læreren, som Hr. Wedel har behaget at henkaste paa Søebye udi hans i Trykken udkomne, Jndenlandske Reise a. i Aarene 1799, 1800, 1801 dens første Hof tes Side 66 og 67, hvor det blandt andet hedder: "Søebye, en lille Bye ved Thyle Kroe. Gaardene ere skikkelig byggede, Markjorderne ere ikke slette, naar tilbørlig Dyrkning anvendes. Præstegaarden er gammel, endnu som den var for 25 Aar siden, thi her har jeg havt mange glade Dage i min Ungdom, naar jeg i Ferierne fra Odense Skolbesønde Præsten og hans Familie, jeg gienkiender derfor forskiellige Egne og Steder i Naboelauget. Et smukt Enkesæde, ger her for Præstekonerne, men intet Jord er tillagt . . . . Degnens Broder er hos ham, er en Konstner og fortiener sig Brød anstændigen, med at dreie, støbe, Slibe, fiile, lodde, sprenge Steen, male, lakere o. s. v. . . . . Det er Skil og Sædvane i dette og andre paagrændsende Sogne, at den ved St. Hansdags Tider noget før eller efter holdes en saakaldet Sædeprædiken, for at takke Gud for Jordens Afgrøde ved denne Leilighed møde alle Bønder og deres Koner i Kirken, og efter Gudstienesten fremlægge paa et Bord i Vaabenhuset, hver et Brød og en Ost, deraf tager Præsten det Halve, det øvrige deles til Degnen og Sognets Fattige. Denne Ofring af Brød og Ost anstaaer mig ikke, jeg synes det har noget hos sig som nedværdiger Religionslæreren, Almuen, kunde jo give ham Belønning paa en anden Maade eller anden Tid, endgjust i Kirken, hvor han skal tage dobbelt imod de trægende Almisselemmer, atter noget Stødende og Ubehageligt . . . . Saadan en Sædeprædiken bivaanede jeg i Søebøe=Kirke, som var fuld af pyntede Mænd og Koner, deres Vogne holdt udenfor paa Gaden med Kurve tilpakkede af Brød og Oste . . . .der i Sognet ligger en gammel Herregaard Skovgaard, at simpel Bygning, hvor jeg i min Ungdom har slaaet mangen Spog af med de vakre Børn, hvis Forældre der boede ; en at Døttrene er gift der paa Stedet, men jeg fik ikke Leilighed at gjore Besøg der. Beliggenheden og Situationen er skiønnere end Gaarden . . . . Landeveien herfra til Assens en bred, stenet og noget biergagtig, paa sine Steder ordentlig belagt med Stenbroe, formedelst den lerede Bund, hvor det en umueligt at komme igiennem om Vinteren, dersom denne Broe ikke var anlagt. - Det er mueligt at Bogen læses og troe, af Personer, hvis Dom ingenlunde kan være mig ligegyldig. Man sammenligne det Virkelige med det angivne Falske, og da dømme: f. Ex. 1) Jorderne ere ikke af de gode, men Bønderne ere gode Agerdyrkere. 2) Provste=Synet har ikke befunden Præstegaarden gammel, som den var for 25 Aar sig den uden Forandring og Forbedring. 3) Her er intet Enkesærde til Kaldet, det Huus Enken beboer er hendes Eiendom 4) Dennens konsterfarne Broder opholder sig ikke hos ham, men hos sin Moder, han er elendig af den faldende Syge, og en i Stand til at forsørge sig selv, naar hans Moder ved Døden tabes for ham. 5) Der er eller har aldrig været sat Bord i Vaabenhuset, behøves ey heller. 6) Den angivne Ofring i som nedværdiger Religionslæreren, har her aldeles ikke Sted, see første Attest. Og endda var den ligesaa god, som enhver Ofring paa Alteret i Everdrup Kirke. 7) Hr. Wedel saae ikke een eneste Vogn, eller Kurv med Brød og Ost ved Søebye Kirke, det har i 20 Aar og indtil denne Dag ikke have Sted der, see Arresten. 8, Forpagterkonen paa Schougaarke er ikke en Datter, men Enke af den forrige gamle brave Forpagter Mule, der har ingen Døttre giftefærdige existere, nogen Tid. 9) Jkkuns een Banke er lagt Steenbroe paa As sens Landeve, fra Søebye, lange Stodder kaldet, den udgjør vel neppe den 100de Deel af Milen, er Turups Stykke Landevei, det Turup, hvor Hr. Wedel, maaskee faae Brød og Ost ved Giennemkiørselen. Man skulle troe, at Hr. Wedel, for at sætte noget i stort Lys. har ligesom Maleren, sat det ved Siden af i stort Skygge og Mørke. Maaskee er han bedraget af fallacia optica. Ligemeger, her er beskrivelsen mere end fallacia optica for hver den, som læser den. - Reisen var det Synd at misunde Manden, men beskrivelsen over det ham bekiendte Søebye, burde have blevet hiemme, efter det bekiendte: bliv ved dito Læst. saafor en ry Andet Ferdynn, er raurn Revera Hvilket han efter egen Tilstaaelse flere Gange paa Reysen, maatte erfare. Paa mig selv anvendte jeg ved at læse Hr. Wedels: Aas Byen; Ancos askere, andet ræ, devare en Seges deraf, Ka Ror Løsøe. Søebye Præstegaard d. 16 Novbr. 1803. C. F. Hempel.