Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-02-05
Det Prøvevalg, som blev holdt i Wiuf for 6 Aar. siden, stod ogsaa aabent for alle vælgere. Vi ville derfor ønske, at et nyt Prøvevalg, hvortil alle vælgere maatte gives Adgang, blev foranstaltet af nogle Repræsentanter og andre agtbare Mænd, kort Tid førend de virkelige Valg finde Sted. Tillægge vi nu end ikke Prøvevalget i Wius den 21de Novbr. megen Vægt, saa tillægge vi det dog langt større Betydning end de Anskuelser, Hr. B. Ree i Aalborg derom har udtalt, og de Raad, han har givet vælgerne her i Districtet. Hr. Ree, der staaer saa høit i aandelig og politisk Dannelse mener vel, at han, som Saadan, og som et af den liberale Presses Organer, ja, som en af Stændersalens frifindede Corophæer, har Ret til at uddeele Raad efter hans eget behagelige Tykke. Vi ville ikke strides med ham om denne formeentlige Ret, fordi vi kunne lade være at lytte til hans Raad, naar disse ikke finde Anklang hos os. Vi troe derimod, at kunne fordre af Hr. Roe, at han ikke indlader sig paa at bedomme Forholde og Personligheder, som sandsynligen ere ham ubekjendte, eller at han dog henter sine Efterretninger fra saa paalidelige Kilder, at han ei kommer til at gjøre ubegrundede Beskyldninger mod en heel Forsamling af Mænd, der ere komne til Skjælsaar og Alder. Dette er, om vi ei feile, hændet ham med hans Yttringer om, at Hr. Dalgas fik saa faa Stemmer ved Prøvevalget i Bius, fordi dette, NB. efter Forsamlingens Valg, blev ledet af Hr. Dalgas's personlige Modstander; thi det er dog et stærkt Stykke at tillægge en enkelt Mand en saadan Overmagt, som det og er en meget flad Tanke, at 21 Borgerrepræsentanter fra 3 forskjellige Byer skulde have besiddet saa liden Selvstændighed, at de skulde have underordnet sig en enkelt Mands Billie og Mening. Dog, i dette Stykke er Hr. Rees urigtige Beretning allerede fra en anden Kant tilbageviist, vi ville derfor hellere beflitte os paa at opklare en anden Urigtighed. Han siger nemlig, at man ved Prøvevalget i Wiuf ingen Capaciteter har havt at opstille, der kunde concurrere med Hr. Dalgas, uden Kjøbmand Warming i Kolding. Ingenlunde ville vi betage Hr. Warming noget af den Roes ham tilkommer, da ogsaa vi have anseet ham for en frisindet Mand længe for han blev regaleret med Hr. Ree's Anbefaling; men vi have i endeel Aar kjendt de Personligheder, der erholdt Stemmer ved Prøvevalget i Wint, vi have seet disse Mænd i forskjellige Forholde i Livet, vi have en ikke ringe Grad af Kjendskab til deres Dannelse, Tænke- og Handlemaade, og efter alt dette (som Hr. Ree neppe kan kjende af egen Erfaring) udtale vi som vor Overbeviisning: at alle de, der vare paa Valg i Wius den 21de Novbr. sidstleden, fuldkommen kunne concurrere med Hr. Dalgas, at Pluraliteten af disse ere ligesaa frisindede og uafhængige Mænd som han, og at de Fleste langt overgaae ham i Dannelse og Dygtighed til at være Stænderdeputeret. Mod Hr. Dalgas have vi intet personligt; vi agte ham som Mand og Borger i flere Retninger, men vi kunne ei stemme efter Andres Mening. Ved ethvert Valg til offentlige Bestillinger bør man stemme efter sin egen samvittighedsfulde Overbeviisning, men fremfor Alt ved Valget af en Stænderdeputeret. Ogsaa vi nære det Ønske, at vore Samfundsforhold snarligen maatte udvikle sig i constitutionel Retning; dog just ogsaa det for ønske vi dygtige afhængige Stænderdeputerede, der baade i Skrift og Tale kunne og ville arbeide for lovlig Frihed, for Landets og Folkets Vel, for Statens Sammenhold, og som, uden at lade sig skræmme, ville tolke Folkets Ønsker for Kongen og Regjeringen. Til saadanne Mænd henregne vi Cancelliraad Anchersen i Veile og Oliemøller Schytte i Horsens. Den Første af disse har allerede for 6 Aar siden, paa Opfordring af nogle vælgere i Fredericia, udtalt sin politiske Tro, og han er en characteerfast Mand. Hr. Schytte har særdeles hæderligen hævdet sin Plads i Stændersalen som Kjøbstaddeputeret. Derom vidne Stændertidenderne. Vi henlede især Opmærksomheden paa Hr. Schytte, fordi han i Horsens sandsynligen har en stærk Concurrent i Hr. Justitsraad Ræder, for hvis Retsind og Dygtighed vi have al mulig Agtelse; men Hr. Justitsraaden har endnu ikke udtalt sin politiske Troesbekjendelse, og vi frygte, at hans Embedsstilling vil hindre hans stænderske Virksomhed i Livspørgsmaalene.