JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1806-01-01
Gig med Pig. Paa Udgiverens Anmodning i disse Blade have allerede et Par veltænkende Mænd afskaffet disse skadelige spanske Ryttere bag paa deres Gigger. Han ønsker, at dette maae vorde Tilfældet med den tredie Gig. Denne tilhører en fornem Herre, der sædvanlig efterfølges af en Rideknegt til Hest. Navnet paa Vognen begynder med G. Just fordi denne Rideknegt følger efter Vognen, haaber man, at han dessnarere borttager Piggene, da denne stedse kan beskytte Køretøjet for ubetalte Opspringere.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om Nikolai Kirke. Hvorfor skal Egren omkring Nikolaj Kirke Amiralgaden og Vingaardstæde, Ulke- og lille Kongensgade være saa mørke? Jo ensommere et Sted er, og det er det alletider mere hvor en Kirke udgjør den ene Side af Gaden, end hvor der paa begge Sider er, beboede Huse. Der bor nødvendig en større Oplysning bøde paa Savnet.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske til Sundhedspolitiet. Man veed, at de fortærlige Vare, der ansees saa fordærvede, at de kunne skade Menneskers Helbred, sædvanlig køres ud til Natteskarns Kulen paa Amager og der nedstyrtes. J Gaar var dette Tilfældet med havarerede Kaffebønner. Sikkert er det skeet under vedbørlig Opsigt; imidlertid maae dog en Mængde af disse fordærvede Bønner, formodentlig ved skrøbelig Jndpakning eller paa anden Maade være spildte langs Vejen og ude ved Kulen, da hele Skarer af Amagerinder og af Byens Pøbel vare lang Tid sysselsatte, med at samle deraf, ikke allene af Jorden, men af den med Menneskeskarn bedækkede Strækning, og med at bortbære det Opsamlede i Post, hvilket endnu i denne Aften kunde sees. Man maatte ønske, at en anden Maade, at ødelægge slige Vare paa, maatte udfindes. Thi om endog Kaffebønnerne, uden at en eneste spildtes, sænkedes en Alen dybt ned i Kulen, vilde de opfiskes, med mindre en bestandig Vagt gjorde det umuligt.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Paa Nørregade ere Afviserne paa en Strækning nu borttagne.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Kunde de Personer, hvis Fag det er at rengjøre og feje i Kirkerne førend Gudstjenesten, ikke tillige tilholdes, at smørre med noget Olie Jernhængslerne paa Jndgangsdørene til Kirken. Det var særdeles ubehageligt og forstyrrende for Andagten, at høre i Holmens Kirke, Søndagen den 15 Junii, hvordan Hængslerne paa Døren ved Jndgangen under Orgelet gave en skærende Lyd fra sig; dens Toner modulerede til Kvinten, og nogle Gange fristedes man til at troe, at man proberede Toner paa Orgelværket. 2) J Gaarden No. 71 Lit. RR. i Amaliegaden gaaer en Hund løs, som enten burde holdes bunden eller druknes. Den farer med den største Glubskhed les paa de fremmede, der komme i Gaarden. En Karl, som gik der, sagde at den ikke beed; man haaber imidlertid, at Ejeren hindrer den fra at forskrække enhver, som den farer les paa, da ikke alle vide, at det er paa Skrømt, om det ogsaa er det. 3) J Gaar da to Mænd gik igjennen Slottet, hvori den forrige Remisgaard var, sprang en lille rodlig Pudel glubsk ind imod dem, med et skrækkeligt Glam. De sprang tilside, og bad siden en Person hos den derboende Smed, om at holde Hunden bundet, hvilket han besvarede meget ligegyldigt. Man haaber imidlertid at Hundens Ejer vil holde den bunden, saalænge som han boer, paa dette Sted, hvor Kongen har forundt offentlig Gjennemgang.
Politivennen, 1806-01-01
Til Hr. Chigriny. (Efter Jndsendt.) Den af Dem brugende Skik, at nægte Udgangsbilletter ved deres Vauxhall, foreslaaer man Dem, til Publikums Bekvemmelighed, at forandre. Den er baade ubillig, og foranlediger de ubehageligste Optrin. Naar Kongens Theater selv giver Udgangsbilletter, saa troer man, at De vil finde Exemplet følgeværdigt. De vil tillige derved jævne en stor Misfornøjelse, som denne Skik, og deres fransktalende Folks Opførsel i Anledning af samme har opvakt hos flere af dem, der have gjort Deres Vauxhall den Ære, at besøge det.
Politivennen, 1806-01-01
En nylig udkommen fransk Politilov. Denne Lov, som er af 3 Fruct. A. 13, befaler, at der gjøres af Politiet Husundersøgelse hos alle Vintappere, Herbergerere, Restauratører, Konditore, Spisemestere og Postejbagere, for at eftersee deres Kobberkar og Redskaber. Alt det hvorpaa sidder det mindste Spanskrønt eller Kobberrust, skal konfiskeres og medtages. Alt det, hvor Fortinningen er i slet Stand besørges af Politiet fortinnet hos nærmeste Kobbersmed paa Ejerens Regning. Jngen af ovennævnte Næringsbrugere maae lade Mad henstaae i Kobberkar, hvad enten de ere fortinnede eller ufortinnede. Træffes slige Madvare borttages og udkastes de, og Vedkommende straffes. Vintappere maae ikke have Borde betrukne med Bly. Saltog Tobakshandlere maae ikke bruge Vægtskaale af Kobber, og Melk og Flødefælgere maae ikke lade Melk eller Fløde henstaae i Kobbertøj, under Konfiskering af det Fundne og 300 Fr. Bøder.
Politivennen, 1806-01-01
Advarsel til en Usædelig. Aftenen den 22de Juni blev i Cronborgs Allee et Menneske, som gik i Forretninger paa Cronborg Slot, af en Færgemands Søn, overfaldet, da man ikke skulde troe, at iblandt Helsingøers Færgefolk kunne opholde sig deslige Folk, som overfalde nogen, uden at bave nogen Aarsag dertil; saa advares herved samme, at tage sig en anden Gang i Agt, da, i Fald dette skulde passere mere, han da ville komme til bedre Ansvar, da man for denne Gang ej vil foraarsage ham den Skam, at bekjendgjøre offentlig hans Navn.
Politivennen, 1806-01-01
Aftentorvet i Adelgade. Siden den Tid man ophørte med at lade Patroller om Aftenen gaae igjennem Udenden af Adelgaden, for at hindre det stygge Torvevæsen sammesteds, er denne Uorden saaledes tiltaget, at de i den Ende af Gaden Boende, især Husværter, inderligen længes efter en Forandring beri, og haabe den. Man troer, at det ikke kan nægtes, at denne Omsætning, som giver Sted til at blive let af med stjaalne Vare, fremmer derved det desuden nok drevne Tyveri og Rapseri. De Gaaende lide Forbindring og ofte grov Tiltale, ikke just ene af de Handlende, men af meget Pak, der, uden enten at sælge eller købe, blot søge Markedet for at have Løjer. Det er ikke længe siden, at en Karet, som kom kørende, maatte standse, og Kudsken taale, at to Karle toge fat ved Tømmen, og saaledes førte ham Fod for Fod igjennem. Under Paaskud af at faae byttet Penge, eller ved Lys see paa det Falbudne, seer alle de, som holde Bod eller aabne Døre, undertiden en hel Hoben Pak løbe ind, som er baade ubehageligt og farligt.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske i Anledning af Plakaten om Fejeskarn af 20 Juni sidstl. Jngen Lov kan sikrere end denne love det tilsigtede Øjemeds Opnaaelse. Der er ingen Tvivl om, at vore Gader, helst naar tillige intet Skarn oplægges paa dem af Rendestenene, ville vinde uendeligt i Renlighed, og altsaa alle Stadens Jndvaanere i Bekvemmelighed og Sundh. Men medens denne Lov, uden at begunstige Lej boerne, naar undtages at disses Tyende spre nogle Fjed, lægger en ny Byrde paa Husejerne, der medfører Udgivter og Ansver og kan medføre Ubehageligbeder, beder Udgiveren, der selv er Husejer, at det maatte tillades ham, at yttre følgende uforgribelige Tanker. De Kasser eller Kar som Plakten byder Verten at have staaende i sin Gaard eller sin Forstue, kunne være ham til megen Besvær. Det falder af sig selv, at ingen Vert lader dem staae i Forstuen, da Stanken vilde være afskyelig, og Tyvehaanden snart tog dem bort. Gaardsrummet bliver da Stedet, men hvor dette er meget knapt til Vognvending, vil dette Skramleri snart blive ituslaaet. - Da Plakaten nu byder Lejebogrne at besørge deres Skarnfjerdinger nedbaarne og tømte i Vertens (hvilket ofte vil blive ligesaameget udenfor som indenfor); saa vilde det være mindre haardt for Verten, og Hensigten ikke skadende, om Plakatens Artikkel 2 forandredes derben, at Lejeboerne hensatte paa det af Verten anviste Sted, og paa bestemt Tid, deres fulde Fjerdinger, disse af Verten besørgedes tømmede, og af Vedkommende igjen tilbagetoges. Gaardsrummet blev da ikke belemret for bestandig, og Tyvene fik ingen Fjerdinger.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Bidrag om den ubehagelige Tiltale: Aa gaae Fanden i Vold, er det nu Tid at komme, nu Kartet er sluttet! kan ikke vorde indrykket. 2) J Addressavisens Mortalitetsliste indføres nu igjen Antallet af de i TugtRasp- og Forbedringshuset Jndkomne, Udgangne, Fødte og Døde. 3) Da dette Blad flere Gange har yttret det Ønske, at der maatte gjøres den Forandring ved Postbefordringen for Rejsende mellem København og Helsingør, at Afgangen skede om Eftermiddagen; er det Bladets Pligt, at mælde, at ikke blot dette ønske er opfyldt, ved den nyligen af Generalpostamtet trufne Postkaretfart, men endog mange Bekvemmeligheder skænkede Københavns, Helsingørs, Hirsholms og Lyngbyes Jndvaanere, som de aldrig havde næret Tanke om.
Politivennen, 1799-01-01
Spøgelser om Natten i Slagterboderne i Skindergaden. Folk, som boe lige over for Slagterboderne i Skindergaden have paa nogen Tid været meget inkomoderede ved en forunderlig Støj sammesteds om Nattetid med høj Passiaren, Trampen, Latter og Tumlen med Slagterlemmene. De Spøgelser der foraarsage denne utilbørlige Larm see for al Verden ud som Vægtere, hvilket dog synes utroligt da disse netop ere til for at holde over Stilhed, og Rolighed. J al Fald haaber man at denne Bekjendtgjørelse vil for Fremtiden hemme slig Uskik, da man ellers seer sig nødt til at klage for Politikammeret.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Uagtet det allerede tvende Gange i dette Blad er anmeldt, som en Uorden ved den nye Hjørnegaard i Rosenborggaden No. 89, at den mangler Dørhammer eller Ringetej, samt Rendestensbræt uden for Port, Dør og Kælderopgang, saa anmældes det dog endnu tredie Gang, da man haaber, at den ny Ejer, Hr. Christensen, der nylig har købt Gaarden af Muurmester Thrane, vil ved at afhielpe disse Mangler, sørge for Bekvemmelighed. 2) For nogle Dage siden faldt et Menneske i Vimmelskaftet over Marskandiserens mange Stole, da han, for at undvige en Vogn, vilde springe derover, og var ved den Lejlighed i Fare for at overkøres. 3) Endnu har den Uorden Sted, at der staaer Vandmøllestræde paa begge Hjørnerne af Magstræde ud til Vandkunsten, medens der paa det lige overfor værende Hjørne paa Hr. Vinhandler Glassings Sted staaer Frederiksholms Kanal. 4) Atter seer man paa Fortoget paa Hjørnet af Kalleboderne og Nybrogade, at det Sand og Jord, der skulde holde Stenene, bortskylles unden fra af Rendestensvandet, saa at der atter vil blive Nedsynkninger. 5) Ejeren af Huset No. 1 paa store Købmagergade, anmodes jo før jo heller at lade borttage et Stykke nedhængende Bly, over det midterste Fag Vinduer i 3die Etage, der ellers let kunde falde ned og gjøre Skade paa de Forbigaaende.
Politivennen, 1806-01-01
Forslag om Kludesamlingen. Med Hensyn til de gode Følger, Plakaten, om Gadernes Befrielse for udkastet Fejeskarn, har havt, er denne Anordning virkelig velgjørende i en stor Stad; imidlertid kunde man frygte for, at denne nye Jndretning noget vilde standse Kludesamlingen, der er vigtigere, end den, ved første Øjekast, synes; men maaskee dette kunde forekommes, naar hver Huusejer vilde, ved de anordnede Skarnkasser, lade indrette et særskilt Rum til at lægge Klude i, hvilke da baade vare reenligere og lettere at samle; og da enhver Vert dog skal anskaffe en Kasse, var Udgivten til dette Rum ubetydelig, men dog gavnlig. H. Paludan, Stempel- Kommissær.
Politivennen, 1806-01-01
Opfordring og Svar. Til Politivennen den 1ste Juli 1806. De har, Herr Udgiver, med al den Retskaffenhed og Patriotisme, som De saa ofte fremviser i dette Deres Blad, forvoldet mig, vist nok imod Deres Villie, megen Ubehagelighed og noget Pengetab, ved at have ladet komme til Syne i No. 380, den 14de Sept. 1805, Pag. 6146, nemlig. Opfordring til vore Jurister og Læger; hvor den ottende Sætning lyder saaledes: hvad Straf bør af denne Ret, den Skurk af Søn eller Arving dømmes i, der under Sagen befindes falskelig at have beskyldt nogen, for at faae ham umyndiggjort? Var Arverets Fortabelse nok, eller burde et Slags Brændemærke tillige anvendes? En vis rigelig forgyldt Mand, som skal have fundet sig truffet derved, har mistænkt mig at være Forfatter til ovenanførte Opfordring, og desformedelst kastet et ufortjent Famili had paa mig. Min Anmodning til Dem, Herr Udgiver! er da, at De vil finde det passende, offentlig at tilstaae, at jeg ikke er Forfatteren; og at De vil gjøre Deres Anmærkninger over, at altsaa flere end een --- sluttelig findes i Samfundet; da jeg dernæst efter Omstændighederne, skal offentlig frigjøre mig ved at nævne min Fornærmer. J Gjensvar paa ovenstaaende Opfordring erklæres herved, at den her omtalte i Politivennen No. 380 staaende Opfordring til vore Jurister og Læger, der desværre endnu ikke, saavidt offentlig vides, har bragt nogen Jurist eller Læge til at finde denne højst vigtige Gjenstand sin Opmærksomhed værd, er allene kommen fra mig selv, saavel hvad Tanken, som hvad Ordene angaaer, hvilket ogsaa flyder af den under Titelen paa samme Nummer lovbefalede Forfatteropgivelse. Der kommer vist nok en Tid, da denne, som flere i disse Blade opgivne Gjenstande for borgerlig Lovgivning, vorde nærmere granskede. Jeg nøjes med, som Lægmand i Lovkyndigheden, blot at have laant min Stemme til at udtrykke hvert ædelt Hjertes Følelse for de omhandlede Fornærmede og imod deres Fornærmere. Kjært er det mig at erfare, af Hr. Kammerraadens Opfordring, at den Harm, der fled fra min Pen, har kunnet æddre i en saadan Fornærmers sammenskrumpne Hjerte. Muligt har den ogsaa kunnet virke til, at hindre andre fra, at vorde Fornærmere paa denne Maade. Jfølge ovenstaaende min Erklæring er altsaa Hr. Kammerraad Vit fri fra al Deltagelse i hint Stykke i disse Blades No. 380, hvortil han i ingen mindste Maade har været enten Aarsag eller Anledning. København d. 5 Juli 1806. K. H. Seidelin.
Politivennen, 1806-01-01
En højst nyttig Brug af Nikolajkirkes Plads og Murlevninger. (Tilegnet Københavns Øvrighed.) J disse som i flere Blade er opgivet adskillige Anvendelser af denne Ex Kirke og Plads. Endnu synes de imidlertid at vente paa Bestemmelsen af deres Skæbne. Om end ej andet skede end dette, at Kirkelevningen, paa Taarnet nær, aldeles sløjfedes, Taarnet istandsattes, oppud edes, og forsynedes med et smukt fladt Tag, Træer og Grave sløjfedes, og alle af Kirkegaarden, lille Kongensgade og Ulkegaden omsluttede Huse og Rønner købtes for de ved Salg af Mursten o. f. v. indbragte Penge, og ligeledes sløjfedes til Pladsens Udvidelse og Forskjønnelse; - saa vilde allerede meget være vundet, thi det er en uskatterlig Fordel, at erholde en stor fri Plads midt i det Folkerigeste af en stor Stad. Evig vil Anmælderen beklage, at det ej i sin Tid fandtes rigtigt, at denne Plads favnede Stadens Raadhus, Ting, Arkiv, Politik mmer, kort alt det, som angaaer hver Mand i Staden, og altsaa af hver Mand ønskes lige nær, det vil sige i Stadens Midte. Dog bedre, end at føre unyttig Beklagelse, vil det vel findes, at opgive nogen almeennyttig Anvendelse af denne henhvilende Plads. Her er den. København har ikke noget Gæstgiveri, eller Herbergerhus, der passer til dens Størrelse eller Søgning af Tilrejsende. J dens østre og sydre Dele er den aldeles uden slig for en stor Stad væsentlig Fornødenhed. J dens Nordvest- og Vestkant har den nogle Herbergersteder, men dels ikke store nok, dels som det synes, egentligen bestemte for den nærmestomboende Landmand. J Midten af Staden, hvor egentlig slig Fornødenhed skulde søges, er vel tre Herbergersteder, men de ere ikke enten tilstrækkelige, eller, som det synes, nok afpassede til den almindelige Tarv. Jeg foreslaaer derfor, at paa den nedrivende Kirkes Grund opbygges et for en Stad som København passende Herbergersted, der, uden at skade de nuværende, kunde afhielpe det nysomtalte Savn. Dette Sted maatte ikke allene have tilstrækkelige Stalde og Vognremiser, med hvad dertil hører, men og fornemmelig en Mængde bekvemme og ukostbare Værelser tillige med nogle kostbarere dito, med fornødent Gæstgiveri o. s. v. Naar et saadant Sted opbyggedes ikke blot efter en god Arkitektur, men saaledes, at dets Jndre forenede Smag og Bekvemhed, med alle nyere Opfindelser i den borgerlige Bygningskunst og dertil hørende Dele af Oekonomien, Fysikken og Kemien, da vilde herlig være raadet Bod paa mange Rejsendes Savn, der enten maa indlægge sig paa et dyrere Sted, end de kunne taale, eller ligge i en Udkant af Byen, hvorved deres Tid til Ærinders Forretning paa en utrolig Maade spildes. Min Mening er, at Staden skulde eje dette Herbergersted, og deraf i Forpagtningsafgivt kunne nyde en klækkelig aarlig Tilvært i Jndtægter. Kan eller vil Staden ej, da gjøre Staten det!
Politivennen, 1806-01-01
Opfordring til Hr. Fred, KompagnieChirurgus ved Kongens Regiment i Helsingøer. Da De i Politivennen No. 427 har klaget over, at De d. 22 Juni skal i Kronborg Allee være overfaldet af en Færgemands Søn, men da De ikke har villet nævne denne, saa kan saavel den Uskyldige som Skyldige blive mistænkt, hvilket enhver ærekjær er han endog kun Færgemands Søn, ikke vil mistænkes for, hvorfore vi Undertegnede paa egne og øvrige Medbrødres eller Færgemænds Sønners Vegne, opfordre Dem til ligesaa offentlig, som De har anbragt Deres Klage og angivet en Færgemands Søn, at opgive sammes Navn, og saafremt dette ikke skeer, maa vi ansee Deres Beskyldning for usandfærdig, maaskee anbragt for at kaste en Skygge paa Færgemænds Sønner, og da affordre Dem saadant for Domstolen, der staaer ligesaavel aaben for os, som enhver anden dansk Undersaat.
Politivennen, 1806-01-01
Noget om Mikkelbryggersgade. Man seer med Fornøjelse, hvorledes Borgerne ret kappes om, at forskjønne og oppynte deres Huse i denne lille Gade. J en Tid af 14 Dage er der blevet saaledes 3 Steder færdig, og vil vel blive fleere, alt i den glade Tanke, at naar Brolægningen nu begynder, som de vente, og have ventet hver Dag, man da ikke er Arbejderne i Vejen, eller skal opholde deres Arbejde. Man maae tilstaae dem, at de have været taalmodige i en Række af Aar. Naar man gaaer op ad Frederiksberggaden imod Vesterport, og vil laane et Øjekast ned i Mikkelbryggersgade, da ligner Brolægningen slet ikke Bygningerne,
Politivennen, 1806-01-01
Nye Prøver paa Forsyndelse mod Nationens Ære og Sprog. Dette Blad har oftere gjort opmærksom paa de mange grove Synder imod Retskrivning, der, ved den største Mængde af vore Skildter eller Jndskrivter, stikke stygt i Øjnene, og undertiden paa Usselheden af Texten selv. Det har foreslaaet, at der skulde ved Universitetet være en lyseriptor Post, et Juskriptorgt, eller Jndskriverembed, og at den Mand i Forening med Politiet sørgede for, at man ikke for høviske Øjne misbrugte vort Sprog saa forskrækkeligt. Her fremlægges en ny Prøve paa den gængse Syndighed. Naar man gaaer ind paa Rundekirkegaard fra St. Købmagergade af, seer man paa højre Haand, ligeover for den første Kirkedør, et Bret opsat over en Port ind til Gravstederne, der i forgyldte Bogstaver har følgende Jndskrivt nøjagtig som den ber er aftaget: Til vor borgerskab og hiemmen, vor guds Folk sin vile Faaer. Falder veien herigjennem, Trinitatis. Kiekegaard. Tydeligt sees paa denne Tavle, at den ikke er gammel. Men desto mere er jeg vis paa, at ingen troer Tingen mulig, uden at gaae hen at see den. Saadan Usselhed i Text, og saadan Vankundighed i Retskrivning prunker da i 1806 nogle Skridt fra den Grav, som gjemmer Danmarks Evald!
Politivennen, 1806-01-01
Uorden. 1) Uden for No. 1 i Raadhusstræde, er et stort Hul i Fortogsbrettet. 2) Frue Kirkes Taarnvisere ere ikke alle enige; paa den ene Side ud til Torvet viser den urigtigt, medens de andre tre angive Tiden rigtig nok.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske til den høje Vand Kommission, i Anledning af Samlingskisten i Sølvgaden. Da denne Kiste (der nu er forraadnet, saa at det er Nødvendighed, at sætte den igjen i den Stand, at den Del af Staden ikke skal lide af bedærvet eller afsmagende Vand) i fordums Tid indrettedes, blev den bygget af Træ. Havde Fædrene dengang brugt et varigere Material, vilde den ikke nu være som den er. Har den møjsommelige Forandring, at lede Anbringer Renderne til Hoved Renderne, kostet Jnteressenskabet 6 til 1700 Rd., hvad vil da ikke endnu Samlingskisten koste at indrette, thi den er ikke indberegnet i hin Udgivt. Ogbør det da ikke dobbelt ønskes, at den høje Kommission maatte eragte bedst, at ovenmældte Samlingskiste blev indsat af simple eller hugne Kampesten. Er end Bekostningen større, hvilket dog, ved Tømmerets uhyre Priser, ikke saalige kan ansees som afgjort, saa tilbagevindes dette større Udlæg rigelig ved den længere eller rettere sagt ævige Varighed.
Politivennen, 1799-01-01
Bidrag tilnærmere Oplysning Ulfeldtsplads og Torvemesteren angaaende. Kjære Politiven! J Forventning af den udførlige Betragtning over den nærværende Tilstand af Ulfeldtsplads, som De har lovet os i Deres Blad, sender jeg Dem følgende Afskrivt af et Stadebrev til Afbenyttelse, hvoraf jeg troer det er uden for al Tvivl, at hvad Torvemesteren paa Politikammeret forebragte til sin Undskyldning, at nemlig ikke han men Stadens Kæmner anviser Pladserne for de paa Torvet staaende Slagtere, ikke er overenstemmende med Sandheden, da det her udtrykkelig heder at Torvemesteren Hr. Vium anviser Staderne. Stade-Brev, Graaebrødre-Torv. Slagter N. N. tillades Staderne No. - og - her paa Torvet for at sælge Kjød, der anvises af Torvemester Hr. Vium, og betaler i aarlig Leje af hver 1 Rdlr., som betales et Aar forud, dog forbeholdes Staden det ene Stade, om den i Tiden skulde behøve det. Lejen af disse 2de Stader er betalt til Paaske 1797 med 2 Rdlr. hvorfor gviteres. Kæmner Contoiret den 29 Aug. 1796: A. J. Hvidberg. Ligesaa for 2de Aar til Paaske 1799 med 4 Rdlr. hvorfor qviteres. Kæmner Contoiret den 20 Junii 1798. P. A. Hvidberg. C. Degn.
Politivennen, 1806-01-01
En djærv Rytterinde. En galant Dame kom, i Følge med en Cavaler, ridende, Søndag Formiddag d. 6 Julii, fra Lyngbye, og paa Vejen imellem bemelte Lyngbye og den saakaldt Vintappergaard i fuldt Trav overred en aldrende Kone, saa hun hovedkulds kom ned i Grøvten. Det, som endnu forværrede Optrinnet var, at Damen fortsatte sit raske Trav uden at see tilbage til den arme Lidende, som havde været til Fods - og nu laae i Grøvten. Muligt, at hun, ved denne offentlige Paamindelse, kunde vækkes til Eftertanke - thi man bør dog heller forudsætte, at Letsind, end Ondskab, kunde boe i denne unge Skjønnes Hjerte.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske om Natvognenes sildigere Udfart. Jfølge Pl. 2 Juni 1779, begynder Kørselen af Natvognene Sommeraftenerne Kl. 11, og Vinteraftnerne Kl. 10. Man har Grund til at antage, at Plakaten forudsætter, at til disse Tider al Færsel paa Gaderne er ophørt. Maaskee har denne Bestemmelse været passende for 27 Aar siden, men for nærværende Tid er den aldeles uhensigtsmæssig, da Færselen paa Gaderne ikke ophører før ved Midnat. Kl. 10 om Vinteren og Kl. 11 om Sommeren, ere Gaderne endnu temmelig mylrende; flere af Stadens Jndvaanere maae altsaa indaande den pestilentialske og kvælende Stank, der udstrømmer fra disse Vogne, af hvilke en eneste er istand til at forgifte Luften i en heel Gade. Det vilde derfor være overenstemmende med Tidernes Tarv, om ovennævnte Bestemmelse blev forandret derhen, at disse stinkende Vognes Kørsel om Vinteren først begyndte Kl. 11, og om Sommeren Kl. 12 om Natten.
Politivennen, 1806-01-01
Ønske i Anledning af Opsigelsetid for Husejere og Lejeboere. Da mange ere i en Uvished om, enten man, som gammel Brug er, nødvendig skal opsige til St. Hansdag eller Mikkelsdag, eller om det kan lade sig gjøre, at opsige endnu, naar der er 3 Maaneder tilbage til Flyttetiden, da saaledes d. 20 Juli endnu var god Tid; - saa ønskedes, at herom offentlig bekjendtgjordes en Bestemmelse.