Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-03-24
Fædrelandet. (Beretningen og Worm fortsat.) Allerede første Gang (den 19de Juli) W. besøgte Tønder, havde han forsøgt at bedøve ham ved Opium (hvoraf han havde blandet en Deel i Svedskesaften i en Butterdeigskage) og da dette ikke virkede, bestemte han sig først til at qvæle T. for at faae Pengene. Efter dette hans første Besøg vides Jntet om W., for Mandagen den 25de Juli. Paa denne Dag solgte han sin sidste Skjorte for 4 Mk., for at kunne betale T. 3 Mk. forud, og samme Dag forlod han Hotellet, for, efter hans første Udsagn, at gaae til Roeskilde; men i alt Fald for, som det er oplyst, om Aftenen at tage Logis i de 3 Hjorte, hvor man strax lagde Mærke til hans blege og sygelige Udseende." De 2 Nætter imellem Mandag og Tirsdag, Tirsdag og Onsdag, tilbragte han aldeles søvnløst, den sidste endog uden Hvile underaaben Himmel, og disse 2 Rætter og 1 Dag forinden Mandagen, leed han af den smertelige Jis brand over Hjernen, foruden af al sin anden Elendighed. Saaledes, hedder det i Defensions-Jnd læget, see vi Onsdagen den 27de Juli oprinde over ham!" Een eneste Person har forklaret at have seet ham Onsdag Morgen Kl. 5 1/2; det var en Pige i Stadt Lauenburg; hun bemærkede, at han var yderst urolig og forvirret, saa at hans Udseende var yderst paafaldende; han udgav sig for chaufferet. Det er paa denne Dag, Tønders Mord i de sidste Forhører antages at være begaaet, skjøndt det ingenlunde er bleven bragt til Vished, om det virkelig er denne Dag, eller først om Torsdagen T. er død. Skjøndt W. selv forandrede sit tidligere Udsagn om Dødsdagen derhen, at den var en Onsdag, vedbliver Tønders Vært dog at antage, at Mordet er skeet og Torsdagen, da det neppe vil have undgaaet hans Opmærksomhed, om Hængelaasen alt om Onsdagen havde været anbragt for T. Dør, og at det først er skeet Torsdag Aften, da han med Familie var ude," og det i Tønders Vindue opstillede Stolesæde og Papiir er ikke afnogen seet for om Fredagen. Hvad der imidlertid, giver Formodning om, at Mordet er skeet om Onsdagen, er at W. denne samme Dag (hvis man ikke har husket feil) har betalt c. 10 Rbd. r. S. i Stadt, Lauenborg og 2 Rbd. i 3 Hjorte; at han har havt nye Klæder og at han om Aftenen har villet hos sin Farbroder betale 2 Rbd. "Men som Def, bemærker, naar man dog maa tilstaae, at man ikke med Vished veed, hvad Alt der kan være foregaaet, enten med Worm alene, eller imellen ham og Tønder (end sige mellem dem og Andre) om Onsdagen, saa kan man heller ikke vide med Vished, at han ikke kunde have nogle Penge og nogle nye Klæder, inden T. var død. Om Maaden hvorpaa Mordet blev begaaet, stemmer hans Forklaring i det Væsentlige med de i d. Bl Nr. 72 f. A. anførte factiske Omstændigheder. J et af Forhørerne har W. forklaret at havde Tønder ikke affordret ham de 3 Mk., de sidste Penge han ciede, holder han sig overbevist om, at han havde forladt Tønder uden at røre ham. - Vi tilføie endnu de (i Forbindelse med bemærkningen om at W. ogsaa den Dag skal have lidt af sit Onde det saakaldte "Jisbaand) af Def. anførte Linier af W. Skrivelse til ham, i hvilken han nemlig, efter at have berettet at have bundet T. Snoren om Halsen, siger: "Jeg løber hen til Sengen, tager der et Dækken, for at kaste over ham, da jeg ikke kunde taale at see hans Ansigt, men idet jeg springer tilbage mod Bordet med Tæppet, bemærker jeg Vandkrukken, instinctmæssig udtømmer jeg den næsten tilbunds, horved jeg pludselig kom til mig uden at betænke, at hvis T. igjen selv. kom tillive, jeg da vilde blive ulykkelig, tager jeg Saxen fra Bordet, og overskjærer med rystende Hænder dermed Snoren om Halsen paa T., der laae ubevægelig udstrakt paa Gulvet. J det Snoren brast over, udstødte han et langt Suk, men bevægede sig ikke jeg kastede mig ned ved Siden af ham, for at lytte, om der skulde paafølge noget Aandedrag; men Alt var og blev stille. samme Brev erklærer W., efter at have endt sin Meddelelse: "om denne stemmer overeens med den i Politieretten derom afgivne Beretning, veed jeg ikke, da jeg kun meget utydelig kan erindre samme, Hvormeget W. efter Mordet satte sig i Besiddelse af, er ligesaalidet blevet nøiagtigt oplyst, som hvormeget T. egentlig har efterladt sig. Jfølge Actors Jndlæg har W. faaet ialt i Obligationer af forskjellige Slags. 12,050 Rbd. (dog heri indbefattet den ved Auctionen hos Hornbeck fundne Obligation paa 1000 Rbd.) og i det mindste 127 Sølvmynter og Medailler og 3 af Guld. En Deel Ducater, og en Lærredspose med Specier borttog han ogsaa, men hvormange, har han ei kunne gjøre Rede for, ligesaalidt som den Dræbtes Universal- Arving, Adm. Stephansen, har kunnet opgivet hvormange der savnedes. J et af T. Chatoller er senere funden 2 Obl. hver paa 1000 Rbd., og Defensor anseer det i det Hele for Uvist om T. ikke har eiet meget Mere, der ogsaa er borttaget uden at W. veed deraf. Af Obl. ere de komne tilstede som han bragte med sig til Hamborg og Lybeck (4 Stk. paa 1200 Specier som man fandt skjult under hans Halstørklæde da han blev aresteret i Lybeck) desuden 1041 Rbd., han havde i Behold i Lybeck af 1316 Rbd. 39 s., han hos Heilbuth havde indvexlet for 700 Rbd. i Creditkasseobl. og 300 Sp.; de 240 Rbd. han havde lagt i et Brev til sine Forældre, nogle Skuemynter og Penge, han desuden havde leveret Stolle (Handelsbetienten han gjorde Bekjendtskab med i St. Lauenborg) nemlig: 125 holl. og 38 danske Ducater, 2 Guineer, en danske Guldmynt og 311 Rbd. r. S. samt 2 Medailler, hvilke sidste W. havde foræret ham; endvidere ere en Deel andre Guld og Sølvmynter komne tilstede. Om den Uro og det besynderlige Væsen, W. udviste efter Mordet, ere flere Omstændigheder blevne oplyste. "J sin Siæleangest (hedder det i Actors Jndlæg) tyede han samme Dags Aften, paa hvilken Mordet var begaaet, til det herværende katholske Capel, hvor han bad til Gud om Tilgivelse og Barmhiertighed. Ogsaa Brevet til hans Forældre bære kjendelige Vidnesbyrd om denne Tilstand, det er dateret Torsdag Morgen Kl. 3, og taler saaledes ogsaa for at Mordet skulde være begaaet om Onsdagen. J dette Brev underretter han Forældrene om sin elskede Lucilies Død, at han, samme Dag han skrev Brevet, vilde afgaae med Dampskibet til Kiel og videre til Paris og, siger han bede der en Bøn for hendes og min Sjæl Roe" (Understreget i Originalen). Den 6te Sept. agtede han at komme tilbage til Nyborg for i sin Families Skjød at søge den Roe han længtes efter. Med dette Brev, der blev aabnet paa Posthuset og vakte Mistanken om ham (det var tilfældigviis blodplættet, da W. havde havt Næseblod da han skrev Brevet) fulgte 240 Rbd., af hvilke, han siger han havde faaet de 200 Rbd. af sin Lucilie kort (Fortsættes.) før hun døde.