Ribe Stifts Adresseaviser, 1841-04-13
Udenlandske Efterretninger. Orienten. Lord Palmersions strenge Mening om Mehemeds Svar paa Portens Firman har seiret over de andre Magters Repræsentanters mere maadeholdne Anskuelser, idet Porten bedømmer Mehemeds Forhold ligesom han. Porten har d. 14de tilstillet de 4 Magters Gesandter en Note, hvori den opfordrer dem til at meddele deres Raad i den ægyptiske Sag, efterdi Mehemed har vægret sig ved at opfylde Firmanets Fordringer. Tillige meddeler Porten Repræsentanterne dens Kommissærs Beretning om Underhandlingerne med Mehemed og dennes Svar, i hvilken Beretning naturligviis kun fremføres Lidet til Gunst for Paschaen. Reschid Pascha har erklæret, at saalænge England ikke er enig med de øvrige Magter, kan Porten ikke beslutte sig til Eftergivenhed mod Mehemed. Man maa imidlertid bemærke, at da disse Efterretninger afgik fra Konstantinopel kunde den Londonner Konferentsbeslutning, saavelsom de under 16de Marts udfærdigede nye Jnstructioner til Lord Ponsonby ikke være ankomne dertil. Artikel 1 og 2 i bemældte af de 5 Magter undertegnede Protokol bestemmer, at Dardanellerne ere lukkede for alle fremmede Krigskibe, uden Undtagelse, og aabnede for alle Koffardiskibe, i Art. 3 indbydes alle uvedkommende Magter til at tiltræde Traktaten; den 4de Art. angaaer Ratifikationens Udvexling inden en bestemt Tid. De for Mehemed gunstige Jnstruktioner, som Lord Palmersion har afsendt til Lord Ponsonby, skulle være affattede med en saadan Bestemthed og Klarhed, at en Mistydning deraf er umulig. Konferentsens oprindelige Plan med Hensyn til Ordningen af de orientalske Anliggender skal have omfattet følgende 4 Punkter: 1) at stille den ottomaniske Ports Jntegritet under de fem Magters Garanti; 2) Fastsættelse af Betingelserne for Farten gjennem Bosporus; 3) Syrien og dets christelige Befolk nings Beskyttelse, og 4) Landtungen ved Suez. Det lykkedes imidlertid den russiske Gesandt, Hr. v. Brunow, at reducere denne omfattende Plan saavidt, at kun det andet Punkt blev tilbage. Det første Punkt, der var Rusland imod, havde Hr. v. Brunow sat tilside ved at forestille Lord Palmer sion, at en Garanti for Portens Jntegritet ikke kunde overtages, uden at Frankerigs Erobring af Algier derved formeligen blev sanktioneret, eller uden at man formeligen protesterede mod samme. Ogsaa kom man overeens om, at Forholdene i Syrien og Vare, og Person-Transport Frihed over Landtungen Sues og gjennem det røde Hav skulde gjøres til Gienskand for særskilte Underhandlinger mellem Porten og de fem Magter. De Betingelser under hvilke Frankerig erklærede sig villig til at tiltræde disse Forhandlinger vare: at Mehemed tilstodes Arvefølgen i lige Linie, og at det maatte overlades Paschaerne af Ægypten selv at vælge Officererne i Armeen. - Napier er afreist fra Alexandrien for hans Afreise raadede han Mehemed til at frigive de syriske Rayas i hans Armee, men Paschaen afslog dette med den bemærkning, at disse kun vare ringe Repræssalier mod hans Fjenders seneste Opførsel i Konstantinopel. J Cairo har Mehemed havt Sammenkomster med Jbrahim og Soliman Pascha, den første skal reent ud have erklæret ham, at et andet Feldttog var aldeles umuligt. Den ægyptiske Armee bestod af 54,673 Md. da den forlod Damaskus, foruden 3697 Fruentimmer og 2089 Børn; ved Ankomsten til Cairo var den smeltet sammen til 30,000 Md.