Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1815-05-29
Parises Befriere kunde ikke fatte Moscaus Ødelægger. Han er kommet som et alle Forbryderes Haab. Jøvrigt Sire, har den sidste Triumf, som kroner Bonaparte og vil ende hans Løbebane, intet Sælsomt, Slige pludselige Forvandlinger ere hyppige hos Nationer, som have den Ulykke, at sukke under Militær-Despotismen Hvor ofte fremkommer ikke i Ciro, Algier og Tunis en forviist Bey, Forfatter at opsvinge sig, kan han være det gemeeneste Menneske, naar han blot er den Jndskabsfuldeste Opmuntrede ved Haab om Plyndring forene Bønder efA. tsen sig med ham; Despoten rykker ind i Hovedstaden, triumferer og - falder. Bonaparte trængte i jennen en hemmelig Indgang om Aftenen ind i Thuillerierne: saa meget stolede han paa sine Undersaatters Kjør i hed, Lognen hører nu i Frankerig til Dagens Orden. Site! De opbyggede Alt, og Bonaparte har atter nerrivet Alt Han vil falde i sin egen Snare. De fremmede Magter vil han inddysse med Løvter og Fred, og Franziserne med Ordet Frihed. Denne Fred er Krig og denne Frihed, Slaverie. Bonaparte smigrer sig med at være elsket i Belgien; men han tager feil: Man afskyer ham Bedrageriet forsvinder. Deres Undersaatter see den Afgrund, som aabner sig under deres Fødder. Der gives for Frankerig ingen anden Redning end dets Konge. Bonaparte er alt overvunden i Murat. Gid Franzoserne maatte handle som Jtalienerne i Hs. Majestæt Kongen af Frankrig har derpaa udstædt et omstændeligt Menifest til den franske Nation, hvori han yttrer, et med Undtagelse af nogle Uværdige i Armeen samt nogle Skurke og Jntrigantere egentlig hele Nationen, saavel Stædernes Beboere som Landmændene, elsker Kongen og ønsker ham tilbage. Bonapartes Stilling. Af Franzosernes Bevægelser hidtil synes deres Plan at gaae ud paa et Forsøg til at skille Wellingtons og Blüchers Armeer fra hverandre, hvilket dog neppe vil lykkes dem. Ogsaa Stratzourg og Landau ere nu erklærede i Beleiringsstand, og de Jndvaanere, som ei kunne proviantere sig paa eet Aar, blive ujøgede. Uhyret Davoust, som har lært Reqvisitions=Haandværket saa perfekt i Hamborg, skaaner ikke heller Beboerne i Franche Comme; men ladet alle brugbare Heste udtage og betaler dem med de forhadte Bons. Allerede omstrøise væbnede Kongeliefindede - i Bon partes Sprog Brigands - i flere Departementer. Ved Rennes har været et Slagsmaal imellem Soldaterne og Jnsurgenterne, hvorved gaves Dræbte paa begge Sider. J Lille har Man maattet afvæbne Nationalgarden og den i Rouen har gjort fælleds Sag med Nationalgarden i Amiens, og erkiærer i sit Svar, et alle Franzoser tænke ligesaa. De Allierede ere vore Venner og ville befrie Ost. J Lyon ere 4 Personer hæftede for at have udbredt de Allieredes Proklimationer og opfordret Soldaterne til Desertion. J Bordeaux vover Gouvernøren ingen Nat at tilbringe i Staden; men sover stedse i Citadellet, og ingen Officeer tør lade sig see paa Gaderne uden ledsaget af nogle Soldater. General=Kassereren i Somme Departementet er rømt fra Amens til Gent med sin hele Kasse, der indeholdt 5000,000 Francs, som han har overleveret sin Konge. J en lunken Tale, som Morskal Mortier nylig holdt til Tropperne i Calais, undgik henmed Flid at nævne Napoleon, og sluttede ikke engang med det sædvanlige: Keiseren leve! J Man vil endog forsikre, at alle Skibs-Expeditioner fra Marseille, Cette og andre sydlige Havne sker i Kongens Navn. Saaledes varsler Alt om en Borgerkrig i dette forstyrrede Land, og Hovedmændene ville maa skee først være betænkte paa deres egen Sikkerhed. Fouche hedder det virkelig her for sin Person ladet gjøre visse Tilbud, og Bonaparte har i flere Havne ladet udruste Fregatter, hvor af saavelsom hans hyppige Konterenzer med den amerikanske Minister, Man formoder, at han i Nødsfald spekulerer paa et Tilflugtsted i de Forenede Stater, Jntet udtrykker overalt bedre den nærværende Stemning i Frankerig, end en Artikel fra Paris i de engelske Blade med Overskrivt: Bonaparte den 4 Mai 1815. Gjerne, hedder det, vilde han faae Folk til at troe, at hans Diktetur er sanktioneret ved Folkets Enthusi ome, Men hele Frankerig aner hans Fald. Ludvig AbIIlviFriheden og giver Eder den. Den Røver, som for nogle Dage har stiaalet hans Trone, besidder ei engang Talen nok til at opholde Jllusionen. Med faa Ord lader sig betegne, hvorledes hele Frankerig nu er findet imod Bonapart: Royalisterne ville ham aldrig; Republikanerne ville ham ikke mere; Armeen fortryder at have villet ham; Bonapartisterne vove ei at tilstaae, at de ville ham.