Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-07-08
Efterat Forfatteren i Jndledningen har forklaret sig om Nødvendigheden af at forsvare sig mod de Mistydninger, som hans Oppebærelse af Subskriptionen) har fremkaldt, bemærker han, at i meere end tyve Aar førend Emancipationen) var hele Byrden af Jrlands Sag væltet paa ham. Han maatte anordne Møderne, forberede Beslutningerne, besvare Brevene, og Alt dette paa en Tid hvor han regnede sine Minutter efter Guineer, hvor hans Emolumenter kun vare begrændsede af hans physiske Kræfter og Fornødenheder, hvor han maatte indskrænke sine Maaltider til det korteste Tidsrum, og kun sov nogle Timer for Dag." J fire Aar bar han samtlige Udgifter ved den katholske Agitation, og det hele Bidrag han erholdt fra Andre, var 74 Pd. Sterling. J Aaret førend Emancipationen tjente han ved sin Praxis som Advocat 8900 Pd. Sterl., omtrent 72,000 Rbd., og ligesaa sandt som træffende udbryder han derfor: Hvo vil kunne betale mig mine livsfriske Ungdoms, mine kraftige Manddoms Aar, Hvo vil betale mig de tabte Leiligheder til at vinde Berømmelse og Rigdom i mit Fag, Hvis jeg havde villet frasige mig Politikken, saa havde Veien staaet mig aaben til alle Æresposter i mit Fag, til de høieste Embeder. Jeg betænkte mig ikke paa, hvad jeg havde at vælge. Jeg opgav min Advocatpraxis, jeg overgav dens Jndtægter til Vinden, jeg spærrede mig Udsigten til Hæder og Ære – jeg valgte mit Fædrelands Sag, og hvad enten det Valg, jeg har gjort, vil føre til min Undergang eller til min Ophøielse, jeg har aldrig angret det, og vil aldrig angre det. Kort efter erholdt jeg endnu engang et Tilbud om høi Befordring, nemlig at blive første Dommer i Skatkammer=Retten (ChiefBaron of the Exchequer); men jeg drømte en 2) Vi bruge Ordet Subskription istedetfor det i Originalen, brugte Rente, da dette Ord forstaaes i en anden Betydning i Danmark. *) Førend 1829, da Jrlænderne indrømmedes Adgang til offentlige Embeder. Drøm – mon det var en Drøm, – og jeg afslog Tilbuddet. Og nu bliver jeg, selv af Dem, Mylord, sigtet for lave og smudsige Bevæggrunde. Forfatteren udbreder sig nu vidtløftigere over alle de haarde og bittre Beskyldninger, han har maattet døie for sin politiske Færd, og ender med: "Alt Dette har jeg gjort og lidt for Jrland. Og hvad enten nu Jrland er taknemmelig derfor eller utaknemmelig, hvad enten det betaler eller ikke betaler, saa maa dog den Mand, der vil forhaane mig, fordi jeg modtager Jrlands Sold, ikke kjende de første Elementer i Moralen, som lærer at en Arbeider er sin Løn værd. Han maa ikke kjende til de høiere Følelser i Sjelen, som lade Mennesket begribe, at der gives Tjenester, som ikke kunne vurderes efter Penge, eller nogensinde erstattes ved Pengebelønninger. – Ja, jeg er, det siger jeg stolt, jeg er Jrlands ledede Tjener, og jeg gjør mig til af min Hørighed. O'Connells følgende Liv har, saa at sige, været europæisk, og vi kunne derfor fatte os i Korthed derom. J Aaret 1823 stiftede han den saakaldte catholske Association hvis Formaal var, at bevirke Catholikernes Emancipation, eller en Parlamentsakt, hvorved der blev indrømmet Catholikerne lige statsborgerlige Rettigheder med Protestanterne. For at gjøre Jndtrædelse i Associationen tilgængelig for Alle, blev Bidraget fastsat til omtrent en Groschen om Ugen; men for at give et Begreb om, hvor ringe dens Begyndelse var ville vi bemærke, at den i Førstningen ikke var talrigere, end at alle Medlemmer kunde rummus i et lidet Værelse paa et Kaffehuus. J Aaret 1828 blev O'Connellved Associationens Hielp valgt til Parlamentsmedlem for Grevskabet Clare. Valgt var han nu vel, men dermed havde han endnu ikke faaet Sæde i Parlamentet; vel var der ingen udtrykkelig Lov til Hinder forat en Catholik kunde blive Parlamentsmedlem; men der var dog en Lov, der udelukkede Catholikken fra at bestyre, selv det ubetydeligste Embede, og derfor tilstede des heller ingen Catholik Adgang i Parlamentet.