Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-06-04
Norg Et Øienvidne til Begivenhederne i Christiania den 17de Mai sidstleden har i N. Morgenblad No. 141 med deelt en heel omstændelig Beretning derom, hvoraf her leveres følgende Uddrag. Nogle Dage forud var der gaaet det Rygte, at Dampskibet Konstitutionen skulde tilstøde et Uheld den de Mai i Frederiksværn, saa at Skibet Prinds Carl. skulde komme i dets Sted. Man talte Allehaande om ensaadan forudvidende Foranstaltning eller Tilfælde. Christianias Jndvaanere forsamlede sig, som sædvanligt, paa Fæstningen og paa Bryggerne paa denne behagelige og for enhver Normand glade Dag, deels maaskee ogsaa forat overbevise sig om Rygtets Sandfærdighed. Men Skibet Konstitutionen kom, og da det passerede Øerne, gaves der Saluter med Skydegeværer fra Bjergene og Baade, som vare prydede med Flag og festligklædte Folk. Skibet modtoges med Hurraraab af den utallige Mængde Mennesker som vare samlede paa Bryggerne og Skibene, Nationalsangen og flere andre bleve sjungne af det glade Folk. Hs. Excellence Statholderen, Generalmajor Wedel-Jarls berg og Politiemmesteren saaes i Forsamlingen. Da endeel af det forsamlede Folk fulgte efter nogle Studenter som gik hen til sit Samfunds Lokale, og blev staaende i nogen Tid udenfor Huset, indfandt Politiadjutanten sig med adskillige Haandværksfolk &c. som den Dag vare leiede, efter Sigende, for 6 Mk. pr. Persona. Flere Mennesker stødte til af Nysgierrighed, men ingen Excesser bleve begaaede, der raabtes kun Hurra af og til. Havde Politiemmesteren og hans Underordnede begivet sig bort, da havde Folket sikkert gjort det samme, men nu ærgrede man sig over at denne af Alle agtede humane Mand skulde den Dag vise en Conduite som misbilligedes. Den største Deel af Stadens Embedsmænd og Borgere med deres Hustruer og Børn vare spadserende i Gaderne denne Dags skjønne Mai=Aften, og udgjorde følgelig talrige Flokke. Omtrent Kl. 8 saae man Generalmajor Wedel Jarlsberg komme ansættende til Hest opad Gaderne med 2 Ordonantsofficerer og Jægere efter sig. Folket standsede, Generalen ogsaa, Alt var tyst og roligt som i Kirken, Generalen saae sig om, Folket saae igjen paa ham i flere Minuter, men da der ikke hørtes et fornærmeligt Ord, vendte han om igien; men aldrig saasnart havde han sat sin Hest i Bevægelse, før der fulgte et lysteligt Hurra. Strax vendte han om igjen og indtog den forrige Position. Alle vare stille igjen som en Muur; denne Maneuvre blev gjentagen flere Gange. Hr. General len proclammerede nu : "Damerne behage at gaae bort, for ikke at udsætte dem for den ubehagelige Følge der kunde tilføies dem, da militair Magt skal anvendes, for at faae Folket til at gaae fra hinanden!" Kort efter kom en Lieutenant med en Kommando ridende Jægere ansættende, der blev øieblikkelig kommanderet til Attaque en Carriere med sluttet Linie i Halveirkler. At ikke flere bleve saarede kan allene tilskrives Folkets mageløse Rolighed, thi Attaquen var fuldkommen saa alvorlig som mod en virkelig Fjende. Kun ved i Hast at trække sig tilbage for Ryt. ternes i fuld Gallop udførte Jndhugninger, undgik det en almindelig Masacre. Kl. 11 1/2 kom der marscherende et Compagnie Fodjægere, som var bleven forsynet med skarpe Skud. Gud skee Tak de kom ikke til at bruges. - Var her Pøbel tilstede, saa Gud være lovet for en saadan Pøbel, der har tilvendt sig et Hædersnavn, og viist, at den ikke er udartet, thi det manglede sandelig ikke paa, at der jo inviteredes til Oprør, paa det man skulde forgribe sig, og vee da den Mand, fra hvem Forargelsen, kom, Nationen - hedder det endvidere i samme No- venter, og har Ret til at vente Oplysning om, efter hvis Befaling Lovene om Oprør og det Militaire draget, tilfeldts mod fredelige Borgere. Vi holde os overbeviiste om, at Regjeringen ingen Deel har i det Passerede. Man synes at ville indføre den tyrkiske Procesmaade hos os, uden at agte paa den Fornærmelse, man derved tilføier Kongen og Folket. Skal General Wedel-Jarlsberg med sit Mandskab kunne hugge ind paa os, naar det falder ham ind at vi ikke maa vise os paa Gaderne, hvad betyder da den hele Statsforfatning, og hvori bestaaer Kongens Magt? At sørge for, at de Skyldige exemplariter blive afstraffede, det haabe vi Hs. Maj. med Strenghed befaler. Høistsamme kan ikke med Ligegyldighed see, at Lov og Menneskelighed trædes under Fødder, og at et trofast Folk behandles som Slaver; han kan ei taale, at Hovedstaden erklæres i Oprørstilstand, og gives til Priis for den militaire Magt, paa en Tid, hvor Alt aander Fred og Rolighed; han kan ei taale, at Embedsmænd løse alle Baand og gjøre en Tilstand mulig, hvis Følger ere uberegnelige. Vi stole paa, at den nedsatte Commission med Fliid og Nidkjærhed vil søge at faae Sagen oplyst, og ikke tabe af Sigte, at det er den Skyldige de skulle udfinde, hvad enten han hører til de Laveste, eller til de Høieste. Vi have hidtil staaet i den Formening, at vi lønnede vort Militaire for at det skulde være vort Forsvar og Værn mod Vold og Undertrykkelse; men vi have nu gjort den sørgelige Erfaring, at vi have meere at frygte af det end af udvortes Fjender. Vore unge haabefulde Cavallerie-Officerer, hvis første Campagne nu lykkeligen er tilendebragt, brænde sikkert af Begjærlighed efter at vise, at de og deres Chef kunne med samme Bravour tilbageslaae en væbnet Fjende, som de forstaae at kæmpe mod værgeløse Landsmænd. Skulde En eller Anden af dem virkelig faae Anledning til at plukke sig nogle Laurbær, da ønske vi af Hjertet, at de ei maa komme til at visne paa Christiania Byes Torv."¬