Aalborg Stiftstidende, 1837-02-04
Det var en af Julirevolutionens Følger, at den franske Lovbogs Straffebestemmelser erholdt endeel Modificationer, især med Hensyn til Criminalsager. De daværende Ministere, der tildeels ogsaa endnu ere Medlemmer af Cabinetter, betegnede og lovpriste disse Forandringer som det nødvendige Resultat af en mildere, menneskekjærligere Aand og Følgen af en Trang, man længe havde følt. De fleste af disse Modificationer vare af den Art, at man forud kunde beregne, at de fornemmelig vilde blive til Fordeel for dem, der vare anklagede for politiske Forbrydelser. En af dem, nemlig den Forskrift, at der til en Fordømmelsesdom idet mindste hørte de bejaende Stemmer af 8 blandt de 12 Eedsvorne, er allerede ophævet for mere end et Aar siden, da Regjeringen har troet at bemærke, at altfor mange politiske Forbrydere bleve frikjendte. Den er nu i Færd med at gjøre et meget betydeligere Tilbageskridt og det er neppe at tvivle om, at de føielige Kamre, eller idet mindste deres af afhængige Embedsmænd bestaaende Majoritet, ved denne Leilighed ville rækket Regjeringen Haanden. Det gjælder nemlig om intet Mindre, end paany at gjøre det til en Forbrydelse, naar man ikke opdager de forbryderske Planer, man er Medvider om. Før Julirevolutionen blev det strængt straffet, naar man ikke angav en Forbrydelse mod Staten, som man forinden dens Udøvelse var bleven vidende om. Efter Julirevolutionen, meente Regjeringen, og Kamrene deelte denne Anskuelse, deels, at det Angiveri, som en saadan Lovbestemmelse gjorde, til Pligt, stred mod den franske National-Caracteer, deels at Lovens Overholdelse kunde afstedkomme stor Fare for Uskyldige, da det Tilfælde let kunde indtræffe, at man ikke var sig selv klart bevidst, om den Kundskab, man havde om en virkelig eller formeentlig mod Staten tilsigtet Forbrydelse, var tilstrækkelig og bestemt nok til at forpligte til at værelAngiver. Allerede i længere Tid talte man om, at Regieringen var betænkt paa, igjen at lade den ældre Lovgivnings træde i Kraft, men man vilde ikke fæste Lid dertil, fordi man ugjerne saaledes efterhaanden vil see den ene af Julirevolutionens saakaldte Erobringer gaae tabt efter den anden. Jmidlertid har Rygtet, idet mindste tildeels, bekræftet sig. Dete var forbeholdt Justitsministeren, Hr. Persil, at gjøre Andragende derom i Pairskamret, som den føieligste af de tos lovgivende Forsamlinger. Hans Foredrag var i det Væsentlige Følgende. "Da vor Straffelovgivning i Aaret 1832 blev revideret, traadte de Artikler ud af Kraft, som truedele med Straf Enhver, der forud er vidende om Forbrydelser, der sætte Statens Sikkerhed i Fare, og ikke angiver dem, saaMen i de fleste Tilfælde er Jkke=Angivelsen af en Forbrydelse, der skal iværksættes og om hvilken man forud er underrettet, hverken meer eller mindre end en virkelige Deelagde tighed i samme. Gjælder det nu endog om et Anslag paa Kongens Liv, saa er Jkke=Angivelsen et grueligt Brud paa den offentlige Moralitet og compromitterer Statens Sikkerhed. Hvem vilde vove at paastaae, at Fieschis og Alibeauds Forbrydelser vilde være komne til Fuldbyrdelse, hvis i Medviderne, af Frygt for Straf, vare blevne foranledigede, til at angive dem, Det er ikke de gode Borgere, der draa ges ind i Snigmorderes Fortrolighed, og en Hædersmand, kommer ikke let i det Tilfælde at være udsat for Straf, forinikke at have opdaget en projecteret Forbrydelse o. s. v. Regjeringens Andragende gik altsaa ud paa, igjen at sætte det tre paagjældende Artikler i Straffelovbogen i Kraft underinfølgende Form: 5 103. Ethvert Jndivid, som overbevises om at have havt Kundskab om et Complot eller en forbryderisk Plan imod Kongens Person og ikke strax i de førstest sel 24 Timer angiver den, belægges med Fængselsstraf. - 5106 Den Paastand, at man ikke har billiget et saadant Com er plot eller en saadan forbryderisk Plan eller at man har søgt at hindre den eller troet, at den ikke vilde komselme til Udførelse, skal ikke kunne tjene til nogen Undskyldning. 5 107. Nærbeslægtede Forældre eller Børn), saaselvelsom Sødskende af Deeltagere i slige Complotter eller forbryderiske Planer, blive vel, i Tilfælde de forgaae sig imod at denne Lov, forskaanede for Fængselsstraffen, men kunne dog, efter Omstændighederne, sættes under Politiets specielle Opsigt, indtil et Tidsrum af 10 Aar.