Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-02
J Begyndelsen af Aaret 1797 udkommer Mich. Gottl. Birckners Skrift om Trykkefriheden og dens Love. Dette Skrift, der egentlig var en udførligere Bearbeidelse af samme Forfatters i Minerva for 1791 indrykkede Afhandling om Trykkefriheden, kunde i en Tidspunkt, da denne Gjenstand var eet af Dagens Yndlingsanliggender, ei andet end vinde Almeenbifald, da det ikke allene i Grundighed, men ogsaa i Beskedenhed og Sindighed, udmærkede sig fra de fleste i hiint Tidsløb udkomne Skrifter af samme Natur. Birckner var almindelig agtet som Menneske, og selv den Deel af Folket, der ansaae ubegrændset Trykkefrihed, for et Jdeal, som kun kunde finde Sted i Jndbildningens, men ei i Virkelighedens Rige, glædedes dog ved at see en Mand, der med sin Familie levede i trange Kaar, fra sin Afkrog opløfte sin Stemme til Menneskerettighedernes og Tænkefrihedens Tarv, med saa megen Fynd, Frimodighed og philosophisk Skarpsindighed. Foredraget var klart og almeenforstaaeligt, og Skriftet, som i eet Aar oplevede tre Oplag, forskaffede sin Forfatter Yndere blandt alle Stænder. Een af hans første Beundrede var Peter Collet, hvis Enthusiasme for ham var saa stor, at han endog besluttede, ved Subscribtion, at foranstalte en Medaille præget til hans Hæder. Han lod det ikke blive derved, men leverede tillige i lærde Efterretninger en meget gjennemtænkt Bedømmelse over det Birknerske Skrift, hvilken ogsaa udkom særskilt i Juni Maaned f. A. under Titel af: Forsøg til en Bedømmelse af Mich. Gottl. Birckners Bog, om Trykkefriheden og dens Grændser (89 Sider i 8vo). Collet gjorde derpaa en Reise til Norge, og strax efter sin Tilbagekomst holdt han den 15de September f. A. Bryllup. Men neppe var han indtraadt i Ægtestanden, førend adskillige Udtryk i hans udgivne Bedømmelse over Birkners Skrift foranledigede hans Afskedigelse. Da det tusindmundede Rygte fortalte Sagen paa en aldeles urigtig Maade, saa udgav han selv et Blad, under Titel af: "Tillæg til Bedømmelsen over Mich. Gottl. Birckners Bog om Trykkefriheden og dens Love, ved Peter Collet, hvori han meddeelte en ham tilhændekommen Skrivelse fra det Kgl. danske Cancellie, af 30 Sept. f. A. denne Skrivelse tilkjendegaves ham en Kongel. Resolution af 29 f. M. med de i samme anførte Grunde, i Følge hvilken han var afskediget fra Kongens Tjeneste. - J denne hans brødløse Forfatning rakte to af hans literariske Venner, Professorerne Rahbek og Nyerup, ham broderligen Haanden. Den første tilbød, sig, at udgive i Forening med ham, Maanedsskriftet Minerva, og deele med ham Honoraret af 600 Rdlr. Dansk Cour., hvilket Tilbud han ogsaa modtog, den sidste overlod ham Redactionen af lærde Efterretninger, som den Gang indbragte nogle Hundrede Rdlr. aarligen. J tre Aar, fra 1797-1800, sysselsatte Collet sig udelukkende med literære Arbeider, især angaaende Lovgivningsphilosophien, og Manuductioner til juridisk Embedsexamen. Men da han i Aaret 1800 fik Bestalling som Procurator paa St. Croix, forlod han Kiøbenhavn, og fandt i Vestindien en venlig Modtagelse og et godt Udkomme. J Aaret 1817 blev han Skifteforvalter paa St. Thomas og tillige udnævnt til Justitsraad. Lærde Efterretninger vedblev han at redigere, indtil Forordningen af 27 Sept. 1799. udkom. Hans for det meste af enkelte, i Tidsskrifter indrykkede Afhandlinger, bestaaende Arbeider, findes opregnede i Nyerups Literatur lexicon. Som Menneske var han af et ædelt Sindelag og følende Hjerte. Som Forfatter vilde han upaatvivleligen have bragt det vidt, dersom en med hans Alder forbunden alt for stor Enthusiasme ikke tidligen havde bragt ham til at standse paa sin Bane.