Jyske Efterretninger, 1792-08-31
Aalborg, den 31 Augusti. Slutning af den under 15de Junii d. A. allernaadigst udgivne Forordning, angaaende adskillige Fordeele, der tilsiges Jorddrotterne a. (See No. 33. 7. Udgivterne ved Udskiftninger, med tilhørende Udsletninger og Forbedringer, beregnes og sammenlegges af Jorddrotten særskildt for de ham i hver Bye, som udskiftes, tilhørende Fæstere; og, naar derpaa fra det hele Beløb er afdraget den Sum, som af Vor Kasse maatte være tilstaaet i Bygningshielp, beregnes Renten af det ovrige, for at inddeles paa de udskiftede Fæste=Bønder; dog skal i det Tilfælde, at Jorddrotten til den foretagne Jord=Udskiftning og Forbedring maatte have erholdet Laan af Credit=Kassen, for modererede Renter, Beløbet af denne Nedsettelse i Renterne til Credit Kassen fradrages Renterne af den hele anførte Bekostnings=Sum 8. Det skal være enhver Jorddrot tilladt, saavel før, som efter at han har begyndt, eller tilendebragt Udskiftningen paa sit Gods, at træffe Forening med Fæstebønderne om, hvad disse, efterat de ere udskiftede, ville betale i forhøiet Afgivt. Og maae det staae Parterne frit for at fastsette Afgivten, ligesom de derom kunne overeenskomme, være sig til meere eller mindre, end Renterne af den paa Udskiftningen anvendte Capital. Dog skulle de i denne Forordnings 3 og 6 H. foreskrevne Regler, i Henseende til Loddernes Dannelse og Bygningens Beskaffenhed, nøie lagttages. Saadanne Foreninger bør være skrivtlig og i samme tydeligen bestemmes, saavel Afgivtens Beløb, der af enhver Bonde især aarligen skal erlegges, som fra hvad Tid den svares. Naar Foreningen er sluttet skal den af Bønderne selv vedgaaes for Amtmanden, som til Beviis herom paategner samme, hvorefter den bliver til Regel og Følge for Contrahenterne. Det skal og være Beneficiariis uformeent at indgaae deslige Foreninger med Fæsterne paa det dem forlenede Gods; dog bør enhver saadan Forening, efter at den af Amtmanden er paategnet, indsendes i Vort Cancellie til Approbation. 9. Skulde Jorddrotterne eller Beneficiarii ei kunne treffe saadanne Foreninger med Fæstebønderne om Bestemmelse af hvad enhver af disse ville vedtage at svare, forbøiet Afgivet for de paa Udskiftningen anvendte Omkostninger, bør Amtmanden og Landvæsens Commissarierne derover, ligesom i Henseende til andre Landvæsens Sager i Almindelighed ved Forordningen af 23de April 1781 er anordnet, give Eragtning; og dersom nogen at Parterne ei med samme er tilfreds, afgiøres Sagen ved Vort Rentekammers Kiendelse, ved hvilken det ganske skal have sit Forblivende. Til den Ende skal det i enhver saadan Sag paaligge Amtmanden og Landvæsens Commissarierne: a) Nøie at giennemgaae og efter Omstændighederne at nedsætte Jorddrottens Regning paa ForbieringsCapitalen, alt i Overeensstemmelse med de i denne Vores Forordning indeholdende Forskrivter. b) At undersøge og derefter bestemme, fra hvad Tid Rente=Afgivten af enhver udskiftet eller udsløttet Fæster, efter det, som herom i denne Anordning er foreskrevet, bør udredes, eller, om den, formedelst Loddens Beskaffenhed, aldeles ikke af ham bør svares. c) At eftersee, om de opførte nye Bygninger ere forsvarlige og gode Bonde Bygninger efter hver Egns Bygningsmaade, samt derefter at bestemme, hvorledes Bekostningerne for disse, efter hvad desangaaende i 3 s. er foreskrevet, bør beregnes. d) At undersøge, om Jordlodderne ved Udskiftningen have faaet saadanne beqvemme og passende Dannelser efter enhver Byes locale Beskaffenhed, at Renterne af Omkostningerne kunne, efter den 6te f. fordres af Fæsterne. 10 De Fæstere, der ere i Besiddelse af Jordlodder, som, førend denne Anordnings Bekiendtgiørelse, ere udskiftede og af Fæsterne tiltraadte, kan ikke i Kraft af denne Vor Anordning paalægges nogen forhøiet Afgivt. Derimod skal det være Jorddrotterne uformeent, naar saadanne, af Fælledskabet speciel udskiftede, Eiendomme, blive Fæsteledige, af de tilkommende Fæstere at betinge sig saadanne Afgivter, som de med dem kunne forenes om, hvilket ligeledes gielder for de Jordegods Eiere, som foretage Udskiftning efter denne Vores allernaadigste Forordning. 11. For desmeere at opmuntre til Bønderjorders Udskiftning af Fælledskabet, maae det ligeledes være Jorddrotterne tilladt at bortforpagte deres, af alt Fælledskab speciel udskiftede, Bøndergaarde, naar samme ere Fæsteledige, paa tvende eller flere Personers Levetid, eller og paa et bestemt Aaremaal, dog ikke kortere, end 50 Aar, for Forpagteren og hans Arvinger, eller hvem han eller de, i Overeensstemmelse med Contracten, ville overdrage deres Ret; Dog at Forpagteren, naar det enten udtrykkeligen i Contracten er bleven bestemt, eller Parterne derom siden kunne blive enige, maae have Ret til, inden fornævnte Tids Forløb, at opsige Forpagtningen. 12. Til at befordre Hoveriets frivillige Afskaffelse og store Hovedgaards Jorders bedste muelige Dyrkning, skal det være sammes Eiere, naar de ville udparcellere, eller i mindre Lodder til særskilt Dyrkning inddeele deres Hovedgaardes Jorder, tilladt, ei allene, til Udflytning af de fornødne Bygninger, at betiene sig af Bøndergodsets Hielp, efter rigtig Omgang, men endog at forøge de Parcellers Størrelse, som de ville dyrke, uden Hoverie, med tilstødende Bønderjorder, naar saadanne vorde Fæsteledige, dog med den Bestemmelse, at til de Parceller som ikke have meere end 50 Tønder Land Hovedgaardsjorder, ikkun i det høieste maae legges halv saa meget af Bønder jorder, og til de Parceller, til hvilke henlegges meere, end 50 Tønder Land Hovedgaards=Jorder, ikkun en tredie Deel saa meget af Bonderjorder, som dem af Hovedgaards-Jorder er tillagt. Til saadan Hovedgaards-Jorders Parcellering, samt Bønderjorders Sammenleggelse med Parceller af førstmeldte Jorder, bør i ethvert Tilfælde forud erhverves Vort Rentekammers Approbation; ligesom og bemeldte Kammer, forinden nogen Parcel med eller uden Bønderjorder maae afhændes, foranstalter, at Parcellen, for saavidt den bestaaer af Hovedgaards-Jorder, paa den i Placaten af 2den August 1786. befalede Maade ansettes til Hartkorn, i Forhold til hele Hovedgaardens frie Hartkorn, hvorimod de Bonderjordet, som henlegges til Parceller, bør forinden saadant skeer, paa lige Maade være ansatte til Hartkorn. Af Hoved=Parcellen skal i slige Tilfælde udredes alle de Hovedgaardstaxten paaliggende Byrder, saavidt disse ikke kunne deles, dog med Forbeholdenhed, at nyde Godtgiørelse af de øvrige Parcellers Besiddere, i Forhold til enhvers Hartkorn. Under saadan Bestemmelse maa Eieren være berettiget til at afhænde de inddeelte Parceller med Hovedgaardstaxts Frihed, dog at Skiøderne indføres det udtrykkelige Vilkaar, at Parcellerne, hverken nu eller i Fremtiden, maae drives ved Hoverie af Bønder, som bruge Gaarde. Naar en Hovedgaard paa foranførste Maade er bleven udparceret, maae det vel fremdeles, ligesom hidtil, være Eieren tilladt uden Jndskrænkning af dens Bøndergods at afhænde alt det, som den deraf har meere, end 200 Tønder Hartkorn; men naar de 200 Tønder, Hartkorn Bøndergods, som ellers udfordres til Gaardens Completering, eller nogen Deel af dette Hartkorn, afhændes, maae de allene skee under det Vilkaar: at samme ingensinde maae tiene til at complettere en Hovedgaard. Hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.