Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-05-25
Den Vest-Siællandske Avis eller: Ugeblad. Slagelse. den landske Historie. uden og inden tigste Nyeheder. Dagens vig Redigeret af Pastor Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 19de Aarg. Løverdagen den 25. Mai 1833. No. 42 Ogsaadan Han a Mai vaa Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene. Ægyptens nærværende Tilstand. (Af Oberstlieutenant von Prokesch.) Forfatteren roser Mehemed Alis Regiering og siger, at hele dennes Statsbygning beroer paa at han har forvandlet al Grundeiendom i Landet til Statseiendom eller Domainer. Fra det Øieblik, at han underskrev denne Forholdsregel bar Ægyptens Gienfødelse begyndt. Jngen Forholdsregel vil blive mere dadlet af Phillantroperne og dog er ingen i Grunden mere phillantropisk, thi man kan ikke iføre Ægypten Klæder, som maaskee kunne passe i Amerika. Ægypten er desuden et Land, hvori Culturen kan bringes vidt, naar den gaaer ud fra Statsbestyrelsen, og ikke ved det den overlades til enkelte Jordeiere (det ligger deri, at det frugtbare Land, men som alene er frugtbar ved Nilens Oversvømmelse, kan kun erholde en høi Grad af Cultur ved et meget ordnet og sammensat Canalsystem; men hvori der ikke kan komme nogen fast Orden, naar den ikke foreskrives af Regieringen). J alle Ægyptens blomstrende Epocher er det blevet behandlet paa samme Maade; og i alle de Epocher hvori Grundtiendom blev indført, forfaldt Landet og blev forvandlet til en Ørken. - Josephs Viisdom, som lagde Grunden til en blomstrende Forfatning i Ægypten i den ældste Tidsalder, hvis kjæmpemæssige Storhed forkyndes af de store Mindesmærker, som endnu ere til, og af alle Sagn fra Oldtiden, er opbevaret i Bibelen, og er endnu blevet til et Ordsprog hos alle Østerlændere. - Og hvad giorde Joseph, Han indløste alle Jorder til en Eiendom for Pharao, paa Præsternes nær(1 Mosebog 47 Kap.); derpaa gjorde Joseph et Forskud af Udsæden og lod Landet dyrke for Pharad. 1/5 af Høsten beholdt Agerdyrkerne; men den ene femte Deel tilhørte Kongen, og dette blev til en Lov. – Vi erholde herved en meget tydelig Fremstilling af Mehemed Alis Politik, som især i nærværende Øieblik forskaffer os en tydelig Oplysning om en Magts Resourcer, som er saa farlig for Porten. De Elementer, hvoraf Ægyptens Folkemængde bestaaer (meest Arabere, Fellabs og Beduiner, meget ivrige Mahomedanere), Vicekongens Stilling til Naboeprovinserne og til Porten selv, og Fordommene med Hensyn til Religion, Sæder og Skikke tvinge denne dristige Fyrste til at gaae tilværk med Forsigtighed ved Ægyptens Bestyrelse, og dog er hans Fremgangsmaade meget rask. Hvor er det Land, som forholdsviis har gjort saa store Fremskridt, som det nærværende Ægypten, og med hviken Konst har han ikke derved maattet noe sig imellem de forskiellige Nationer, af hvilke Ægypten beboes, ved Tyrkernes og Arabernes indbyrdes Jalousie, ved Mahomedanernes Had mod de Christne, hvis Kundskaber han dog ikke kunde undvære? – Jntet Land kan mindre undvære Civilisation, som ved denne kan omskabes til et Paradis, og hvormeget har han ikke i 20 Aar udrettet derfor i dette Land, Store Canaler ere anlagte fra Havets Kyster og til Katerakterne; en ordnet Plan for Canalvæsnets Bestyrelse over det hele Land er under Arbeide. Han har ladet grave fem store Canaler, foruden mange mindre, og ladet bygge mangfoldige Dæmninger, Sluser og Broer over det hele Land.