Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-12-12
Fra Lissabon berettes, at Dampskibet Lord of the 1stes er den 17de November affeilet med 400 Mand, af Oberst Dødges Legion, til Barcellona; 300 andre skulle følge bag efter. Efterretningerne fra Portugal ere ikke glædelige; der synes at finde mange Intriger Sted ved Hoffet, og at den unge Dronning er forlegen ved den bestandige Gnidning imellem Partierne; man troer ikke at det nærværende Ministerium vil kunne længe holde sig. Til eet af de ubehageligste Phoenomener i vor Tid hører den tiltagende Disharmonie imellem Katholiker og Protestanter, som har hersket saameget i de ældre Tider, og frembragt saa sørgelige Virkninger. Man regnede det til een af Oplysningens meest velgiørende Frugter, at Følelsen for Kristendommens høie moralske Tendents og kiærlighedsfulde Aand havde faaet Overhaand over al Strid over forskiellige Religionsmeninger; men atter synes Lidenskaberne at ville udbrede deres Gift over de forskiellige Religionssamfund. I Amerika tage Disputerne imellem de forskiellige Religionspartier til paa en foruroeligende Maade; paa de brittiske Øer blusser Religionshadets Jld af og til op. Men i Schweitz seer det ud til som at Striden imellem de katholske og protestantiske Kantoner, vil tage til i en meget høi Grad; den pavelige Nuntius har forladt Luzern og begivet sig til det katholske Kanton Schwyz, hvor han er bleven modtaget med en overordentlig Udmærkelse, og i Kanton Argau seer det ud til blodige Optrin imellem Regieringen og Katholikerne, da disse ikke ville tillade deres Præster at aflægge en ubetinget Troeskabsed til Staten, hvori den katholske Biskop i Basel understøtter dem; Argau Zürich og Bern udruster sig. Naar skal dog den Tid komme, at de Kristne kunne indsee, at ikke en vis Religionsmening, men det rene Hierte, den ubetingede Underkastelse under Guddommens Villie, skaffer dem Naade hos den Allerhøieste? Naar ville de Kristne lære at fatte Kristendommens sande Aand og Bestemmelse? Naar den aandelige Kultur ikke kan komme til Kraft, saa er det dog behageligt at see den legemlige udvikle sig; Denne udbreder sig mægtigt og uhindret. Det er interessant at læse Efterretningerne fra Amerika, især fra de forenede Stater, som hæve sig paa et stedse høiere Kulturtrin. Deres Finantser ere i en fortræffelig Tilstand, Afgifterne have indbragt i 1835 6 Millioner Dollars mere end man havde ventet; Salget af Statens Jorder har i Aar været meget betydeligt; hele Statsgielden er betalt, og den 1ste Januar 1836 vil der ligge et reent Overskud af 25 Millioner Dollars i Statens Kasse. Nye Stæder reise sig overalt i Landet, saaledes nyelig Stæderne Nye Mexiko og Auroria i det forrige ischerokesiske Distrikt i Georgien. Bomuldsproduktionen, i Distrikterne ved Missisipp tage til i en overordentlig Grad; Distriktet Arkansas er nu blevet saa folkerigt, at det vil snart blive optaget i Unioner som en egen Stat. - J Europa giør Kulturen under Fredens Beskyttelse uhyre Fremskridt, Silkefabrikerne i Lyon og St. Etienne kunne ikke tilfreds stille alle Bestillinger; Belgien og Holland udvidderes Jndustrie, det samme er i høi Grad Tilfældet i England. Udvandringerne til Amerika have været langt mindre derfra i Aar, ifølge Næringsveienes Opkomst; Birminghams Vaabenfabriker florere ved den spanske Krig. - Jernbane-Systemet griber stedse mere om sig J Belgien vil det i 1836 erholde en stor Udstrækning. Fra Potsdam til Berlin, fra Wien til Galligien, fra Augsburg til München, fra Paris til Brüssel ville disse nye Transportveie blive anlagte. – De legemlige Forhold ville blive omdannede og de aandelige ville da vel følge ovenpaa. - En regelmæssig Dampskibsfart skal ogsaa blive aabnet imellem Havre de Grace og Nye York. Provinsialstændernes Forhandlinger. Den ottende, ved Stænderforsamlingen endeligen afgjorte Sag angik Udvidelse af Udpantningsretten til alle faste og uforanderlige Afgifter, som tilkomme Kirker, andre offentlige Stiftelser, Kommuner eller Embeder, samt med Hensyn til Jordskyld, og til Stolestadepenge til Kirkerne, og de Stadepengesom Nogen er pligtig at erlægge til en Kiøbstad Kommune for Overladelse af et Udsalgsted paa Torvene eller andre offentlige Pladse. Forsamlingens Betænkning gik ud paa, at en slig Plakat maatte emanere, hvorhos man med 6 Stemmer imod 6 udtalte det Ønske, at Restancedragerne ikke navnligen udpeges, naar den Advarsel, der gaae forud for Udpantningen, finder Sted, og med 40 Ja imod 27 Nei, at der maatte træffes passende Foranstaltning til, at denne navnlige Udpegning ved enhver Restance-Fordring for Fremtiden undgaaes Tillige foresloges, med 55 Stemmer imod 121, af Udpantningen i Henseende til Stolestadepenge og Stadepenge ikkun da bør tilstedes, naaradisse Præstanda enten ere fira eller dog Fordringens Størrelse og Erlæggelsestiden ved et skriftligt Dokument er uden for al Tvivl. – Den niende og tiende Sag angik et Sportelreglement for Færøerne, nog Udvidelsen til Færøerne af endeel i Aaret 1853 for Danmark udkomne Anordninger, hvorved Forsamlingen Jntet fandt at erindre. - Angaaende den ellevte Sag, en Forordning angaaende Pengevæsenet paa Island, havde Forsamlingen i Hovedsagen heller Jntet fundet at erindre ved det Foreslaaede.