Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1793-07-05
Skrivelse fra Paris, den 24de Junii. J Forgaars blev i N. C. forestillet, at endeel af den christelige Armee, efter Erobringen af Staden Angers, staaer for Porterne af Staden Nantes, og at denne er i den største Fare. Barrere søgte herpaa at trøste N. C. med en Beretning, efter hvilken General Biron med en Armee af 25000 Mand rykte imod Jnsurgenterne von la Vander, og endog ved General Egouland med 12000 Mand blev forstærket. J øvrigt lode Robespierre, Danton, Lacroix og Thurio dem i Conventet beslutte alting som det behager dem. De stærkeste Lunger, saasnart de ikke høre blant dem, som ere fødte i Skoven, kan i Salen ikke meere forskaffe sig Gehør, og de fleste Lemmer af det antijacobiniske Partie bivaane ikke meere Forsamlingerne, og, om de endog komme der af Nysgierrighed, saa forestille de Stumme. Foruden en liden Qvindestrid, som den 21de med megen Larmen opløftede sig, fordi Smørret var steget 6 Styver paa Pundet, og dog endog neppe var at bekomme, er Roligheden i Paris endnu uforstyrret. Denne Smørrets Fordyrelse foraarsages ved den forrige Provinds Normandie, som er opbragt imod N. C. og holder de for Paris bestemte Levnetsmidler tilbage. Hr. von Orleans har hos N. C. ansøgt og mere Beqvemmelighed og Frihed i sit Fængsel, saa ogsaa om sin Processes hastige Undersøgelse, hvilken ogsaa Overmorgen skal foretages. Ved det i Marseille over Hertugen af Orleans holdte Forhør ere tvende Breve blevne bekiendte, som den med Orleans nøie forbundne Mirabeau d. 4. Marti og 12. Mai 1790 har tilskrevet Orleans, og som i Henseende til begges Forstaaelse giver fuldkommen Lys. Det ene af 4de Martii. Monsieur! Deres Høihed maa ikke legge mig det til Last, at jeg saa ivrig har forsvaret det Kongen gjorte Veto, som De saa meget misbillige. Jeg har, for at drive det igiennem, alleneste fordobblet mine Kræfter, for at befordre Deres Jnteresse. Det vil blinde og forstyrre Mængden af de Misfornøiede. Kongen vil alleneste betiene sig heraf til at forsvare sin Kongelige Myndighed og til at begunstige alle fine Hofmænd i de forskiellige Greene af Stats-Tienesten. Dette vil Nationen bemærke, i Begyndelsen klage derover og i Enden straffe ham derfor. Fuldbyrdelsen, af vores Decreter bliver derved ikkuns forhalet. Da De veed, at hans Brødre ere forhadte og fraværende, saa kan De ved denne Omstændighed ikke andet end vinde. Hvis en forskrækkelig Revolution, som jeg forud seer at der vil følge, opstaaer, saa er De af Folket elsket, og dette samme Folk vil og kan ikke andet, end udraabt Dem som dets Monark. Det øvrige vil da være Deres Sag. N. F. vil være paa Deres Side, og den Trone, som de ikke ved Udbrudet af Folkets Opstand haver be stiget, skal vist af det almindelige blive Dem tilkiendt Da skal De herske i Rolighed. De giøre sikker Regning paa alle mine Kræfter og paa min ærefrygtsfulde Taknemmelighed o. s. v. Mirabeau. Den 10de Maji. Monsteur, De tillade, at jeg, førend jeg taler om Deres Anliggende, beskieftiger mig med Taknemmelighed og mine Føielser. Madame?" er af Deres høie Hensigter bleven igiennemtrængt. Hun siger ganske høit, at en Prinds, som De er, snart, naar han kom paa Thronen, ville bringe Mare=Aurelier, Antoniner og Trajaner i Glemmebogen. Taalmodighed, Sagerne kunne ikke gaae bedre. Eftertryk og Klogskab udfordres J Følge Deres Forbydelse skal jeg indfinde mig ved Deres Soupee i Rayney, og der aflegge for Dem en trofast Beretning og Resultatet af Deres Meeninger, som ved den franske Legislatur vare Stemmende, o. s. v. Mirabeau. Disse tvende Breve, som fremstille den tallentfulde Mirabeau, som tillige affecterede Omsorg for Nationens Vel, og saavel af Hoffet som Orleans har taget mange Penge, som den sorteste Forræder, bleve Hertugen af Orleans i Forhøret forelagte. Han benægtede dem, og besvor, aldrig at have modtaget dem og aldrig at have havt den Hensigt, at ville regiere, men allene at bringe Folkets Overherredømme tilbage. Men Dommerne igiendreve ham med følgende hans egenhændige Brev, som han havde skrevet til Giensvar: Orleans til Mirabeau den 12te Maji 1790. Megen Lykke, kiere Mirabeau, til Deres herviske Motioner. J det at De ikke lader min Jnteresse af Deres Øine, arbeider De ogsaa paa deres egen. Hvis De kan brinsaa vær De forsikkret, at jeg skal erindre Deres Tiene ge det dertil, at lade mig udraabe som de Franskes Konge, ster. Om Kongerne siger man, at de ikke vide at elske; men De skal erfare det Modsatte; thi min Erkientlighed og Stormodighed skal ingen Grændser vide af at sige. Følg altsaa Deres Vei, og bliv ikke træt af med Deres Veltalenhed og lysende Grunde at arbeide paa at undertræde den Skurk af Abbeden Maury. J Morgen spiser jeg i mit Palais Royal til Middag, og De bliver ikke indbuden, fordi De er det allerede. Følg dog strax efter mig ved Udgangen af N. F.; jeg vil tale med Dem om Conde og hans ganske Familie. Fuldkommen Deres Philip Joseph von Orleans.