Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-05-03
Fædrelandet. Stats-Anliggende. J Statstidenden læses nu følgende Beretning fra Kjøbenhavn om Krigen med Assianteerne i fjor Sommer: Efter Underretning fra de Danske Besiddelser paa Kysten af Guinea, rustede Assjantee Nationen sig i afvigt Aar, for, efter et i 1824 tabt Slag, atter at bekrige det Danske og Engelske allierede Negernationer. Den fungerende Danske Jnterims Gouvernør søgte desaarsag at tilveiebringe al den Magt, som Omstændighederne udkrævede, ved at lade afgaae Sendebud til de forskjellige under Dansk Territorium henhørende Negerhøvdinger, hvilke, paa Augna- og Qvitta=Negerne nær, vare beredvillige til at møde den fælleds Fiende. Det Engelske Gouvernement paa Kysten vel underrettet og Assianteernes Hensigt, at bekrige de Danske, søgte ikke at bringe nogen Magt paa Benene. Stolende paa de Danske Negeres forhen ved flere Leiligheder udviste Tapperhed og Aquambuh=Kongens ikke ubetydelige Magt, hvilken Fyrste tilligemed sit Folk kjendte Assianteernes Maade at føre Krig paa, og rimeligen vilde benytte Leiligheden til at hævne sig paa disse deres Fiender, haabede den Danske Gouvernør at kunne forsvare Establissementerne, og at see Fienden tilbagedreven. Efterhaanden som Fienden mere og mere nærmede sig Fortet Christiansborg, kunde de Engelske ikke længer være rolige ved Assianternes Komme, men frygtede, at disse - naar de bleve underrettede om, at de Engelske ikke vare belavede, pludselig kunde overfalde dem, eller ogsaa, efterat have undertvunget de Danske Negre, hævne deres ved Cap Const, lidte Tab. Gouvernøren i Cap Coast, Oberstlieutenant Purdon, ankom desaarsag til James Fort, medbragte nogle Officerer og nogen Garnison, betydelig Amunition, 4 Feltstykker og en Deel Raketter. Han samlede omtrent 6 a 7000 Mand Negre under James Fort, og tilbød nu at være de Danske Negre behjelpelig, eller komme dem til Undsætning, hvis disse skulde blive angrebne, imod at det samme skulde skee fra Dansk Side, uden Erstatning i Valuta fra enten af Siderne, Oberstlieutenant Purdon udarbeidede en Plan, der gik i ud paa at ordne de Danske og Engelske Tropper i Slagorden ved Frederiksberg, 4 a 600 Alen fra Forterne, og der vente Fienden, for med Musket- og Kanonild at fordrive denne. De Danske, som ikke saae sig istand til for Tiden at underholde 6 a 7000 Mk., kunde ikke billige denne Plan Desuden havde Negerne til Hensigt at modtage Fienden, ovenfor deres Plantager, fordi de antoge, at naar Assjanteerne først havde disse i Besiddelse, vilde det være dem let, ved Hunger at tvinge de Danske Negre til Underkastelse. Efterretninger og Fiendens Nærmelse foranledigede de Dana ske Negre til Afmarsch til de nærmeste Plantager. De Engelske Negre rykkede derpaa efter. Seendrægtighed fra de Engelske og Hollandske Negres Side i at samle sig m.v. medtog imidlertid 11 a 12 Dage, og Hungeren vilde som Følge heraf snart have indfundet sig, hvis Opholdet endnu skulde have været længere. Jmidlertid indløb Efterretning fra Forposterne, at Assjanteerne dristig rykkede frem, og bekjendt med deres Modstanderes Nølen, havde ifinde til en bestemt Tid at være ved Temma og andre smaa Byer, for at forskaffe sig Salt, Fisk a., hvorpaa de havde Mangel. Dette bestemte de allerede Negre til den Beslutning, at rykke Fienden under Øinene, og Løverdagen den 5 August - f. A. havde de Allierede, circa 11 a 12,000 Md., opslaaet Leir lige for Assianterne. Man ventede, at det var kommet til Slag Søndag Morgen ved Solens Opgang; dog heraf blev intet. Slet Vand, Mangel paa Provisioner og i Frygt for Overfald, hvis nogen bortfjernede sig, bragte de i Allierede til den endelige Beslutning: at 500 Md. skulde Mandag Morgen, forsaavidt Angreb ikke forinden skeete fra Assianteernes Side, begynde Slaget; dog med den Ordre, at retirere til det Sted, hvor Armeen stod i Slagorden. Mandag Morgen, mellem Kl. 8 og 9, da alt netop var bragt i Orden, nærmede Assianteerne sig paa Skud=Dii stance, hvorpaa Slaget begyndte. Strax i Begyndelsen, af Slaget flygtede flere Tusinde Fantheer (Engelske Negre) fra den venstre Fløi, uden at have været i Jlden. Assianteerne angrebe Centrum med Rasenhed, gjennembrød Linien, og trængte heelt ind i Leiren; men her kom Reserven, de 4 Feldtstykker og 120 Mk. disciplinerede Tropper til Nytte, ved at trænge Assianterne tilbage, ved hvilken Leilighed de Engelskes Raqvetter anrettede betydeligt Nederlag, Desuagtet blev Seiren længe tvivlsom, og syntes at helde til Assianternes Fordeel, da Aqvambuch Kongen, som fra det danske Fort havde erholdt Krigstyr, og med 2000 Md. havde omgaaet Assianteerne, pludselig faldt disse i Ryggen, hvorved de geraadede i største Uorden, og deres Høvding, paa 5 Steder let saaret, reddede sig kun ved en Krigslist, idet han, omtrent Kl. 3 Eftermiddag, befalede sine Folk at bortkaste deres Bagage og Eiendele, hvorover de Allierede styrtede sig med Begjerlighed, og hvorved han fandt Leilighed til at undkomme. Jnden Solens Nedgang var Slaget endt, og den ærefuldeste Seier vunden. Fiendens Nederlag var betydeligt, thi af hans bevæbnede Hær paa circa 10 a 11,000 Md., regnes Tabet at være 5 a 6000 Md., deels Fangne og deels forblevne paa Valpladsen. Tabet paa de Allieredes Side anslaaes til 800 Faldne og 12 a 1300 Saarede; hvorimod de have gjort et betydeligt Bytte af Fanger, Guld, Sølv og andre Kostbarheder, hvilke Assianteerne havde efterladt sig. Den i 1824 faldne Engelske General Sir Charles Mar Carthys Hoved blev frataget Assianterne ved Aquapimmerne (Danske Negre) og er senere af det Danske Gouvernement overleveret den Engelske, Oberstlieutenant Purdon. Jngen af Europæerne omkom i dette Slag, hverken af Danske eller Engelske Undersaatter.