JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 96. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 November 1826. Breve om danske Videnskabsmænd deres Skrifter. Her, k. V., det omtalte Skrift *), som nyelig er udkommet paa Boghandler Brummers Forlag. Dets unge, haabefulde Forfatter *) har ladet dette sit første offentlige literære Arbeide efter sit Haandskrift oversætte paa Tydsk, for at skaffe det et større Publicum. Det er et meget roesværdigt Vidnesbyrd om Granskning, Flid og Jnteresse for det Studium, som han med Held dyrker. J Særdeleshed synes han ogsaa, at have bestræbt sig for en fuldstændig Literatur, som unægtelig i et Skrift af dettes 1) Physiologische Resultate der Vivisectionen, nenerer Zeit. Eine von der Universitat in Kopenhagen gekronte Preisschrift. Von P. W. Lund. Aus dem Dänischen ubersett. 336 Sider i 8vo. *) som nu gjør en naturvidenskabelig Reise til Brasilien. Tendents maatte være noget ei Uvæsentligt. Desto meer forundrede det mig, blandt alle de mange Autorer, hvis Navne, Værker, Afhandlinger o. s. v. her opregnes, ikke at have fundet vor aandrige og lærde Landsmand, J. W. Neergaard omtalt, uagtet dennes Værker om de med hiint academiske Priisskrifts Jndhold saa nær beslægtede Æmner netop høre til Tidsrummet, som vort medicinske Facultets Priisopgave. for de Studerende i Aaret 1824 betegner. Denne, vistnok tilfældige og ufrivillige Udeladelse af en i flere Henseender saare fortjent Medborgers videnskabelige Arbeider, var mig saa meget mere paafaldende, da de i Tydskland af dette Videnskabssags Ypperste ere blevne omtalte og bedømte paa en Forfatteren saare udmærkende, ham og hans Fædreneland hædrende, Maade. Disse Værker ere (paa eet nær, der har fristet en besynderlig Skjebne) udkomne i Tydskland og maaskee derfor i Danmark ikke blevne almindeligen bekiendte; jeg tør altsaa haabe, at en kort Notits om dem og deres Forfatter ikke vil være Dig - eller maaskee flere - uvelkommen. Medens Neergaard var Lector ved den Kgl. Veterinærskole i Kjøbenhavn, drog han - efterat have ved Forelæsninger og videnskabelig Virksomhed!) bidraget til denne Læreanstalts Flor, - paa Regjeringens Bekostning til Göttingen, det Universitet, som vor uforglemmelige Tyge Rothe saa sandt kaldte "Musernes Dronning" 2). Efter her i 1 1/2 Aar at have *) J Aaret 1800 udkom "Danske Benævnelser til Hestens Anatomie, Bygning og Behandling, bestemte til Brug ved Underviisningen i den Kongelige Danske Dyrlægeskole. Samlede og udgivne af E. Viborg og J. W. Neergaard.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Da N. i Aaret 1809 under Krigen hjemkom til Danmark, tilskyndte Fædrelandskjerlighed ham til at tage Krigstjeneste. Han blev ansat som Cornet ved det Sjællandske Rytterregiment, og holdt, medens han freqventerede Exerceerskolen for Officerer i Kjøbenhavn, Forelæsninger over Veterinærvidenskaben for Officererne ved Livgarden til Hest. Efterat have nedlagt sine Embeder ved Veterinærskolen og ved Remontecommissionen, levede han, sandende hiint Cicero's Udsagn, nihil agricultura dulcius, nihil libero homine dignius", paa sin Eiendomsgaard, Antvorskovs Ladegaardsparcel, hvor han udmærkede sig som indsigtsfuld og virksom Landoeconom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Det Kongl. Landhuusholdningsselskab overdrog ham meer end eet vigtigt Hverv i denne hans nye Virkekreds.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Her udgav han 1823 (paa Bonniers Forlag) Naturbeschreibung der Zahne des Per des mit Rücksicht auf andere Thiere. Nedst einer Anleitung, das Alter des Perdes durch Hulse ausserer Merkmahle zu bestimmen. Mit (VIII) Kupfertafeln. Rechtmassige 10) Ausgabe, 91 Sider i stor Quarto 11 12) Anledningen til dette Tillæg paa Titelen forklarer Fortalen. Forlæggeren - en Latitudinarier i Handelsmoralen. - fandt det ærligt og uskyldigt, Forfatteren aldeles uafvidende, at falholde Bogen i Tydskland, – inden J samme Aar erholdt N. Allernaadigst Befaling, at indgive umiddelbar til Hs. Majestæt Kongen Selv Forslag til det Danske Remonte væsens hensigtsmæssigere Indretning. Dette Forslag, som af Allerhøistsamme uden Forandring, blev sanctioneret, har havt den betydelige Besparelse for H. M. Kasse til Følge, at omtrent 2 1/2 Remonteheste nu ikkun koste hvad een eneste før Aaret 1823 kostede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Efter hiin Landeiendoms Salg har Neergaard privatiseret i Kjøbenhavn, hvor han sidste Vinter holdt offentlige Forelæsninger over Temperamentslæren, som ikke faa af Hovedstadens hæderværdigste Videnskabsmænd bivaanede. - - Gid det Rygte maatte være usandt, at han agter at forlade Fædrenelandet, for at søge Hjem og Virkekreds i et fjernt og fremmed Land! Beklage det maatte enhver ægte Videnskabeligheds Ven, om en Mand af hans Aand, Jndsigter, Energie og ugennyttige Gavnelyst, ogsaa skulde tabes for Fædrenelandet, (Fortsættes.) den var fuldendt. "Der fattedes (Fort. S. 4.) hele Ark, Kobbere o. s. v. Forf. - der først erfarede dette Stratagen af en (i Øvrigt gunstig) Recension af en Bog, hvis Tilværelse var ham aldeles ubekjendt, og som Forlæggeren havde forsynet med Titelblad, - yttrer sig i Fortalen med billig Jndignation om denne Fremfærd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
11) Dette Neergaards Skrift kalder Blumenbach i sit classiske Værk: Handbuch der vergleichenden Anatomie, 3te Ausg. 1824, Pag. 56 "ein Muster."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Om danske Stedsnavnes Forklaring af Engelsk. Errare humanum est, sed nullius nisi stulti in errore perseverare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Hr. Prof. og Dr. J. H. Larsen har i Skilderiet Nr. 93, og 95, ikke blot forsvaret sine forhen fremsatte engelske Forklaringer af vore Stedsnavne; men endog forøget dem med nogle, som jeg vilde forklare af det islandske, og vist at "man først ma søge samme i det Angelsaksiske (som han kaldte Engelsk) og de dermed forvandte Sprog, end i det Jslandske." (sic. Han har gjort det med ligesa megen Beskjedenhed og Korthed, paa blot henved 7 Kvartsider, som uimodstaelig Lærdom og Fynd. Nr. 93. indeholder saledes, foruden Jndledningen, 6 mærkelige Punkter, hvoraf man ser 1) at Danmark, trods Kimbrernes, Ragnar Lodbroks, Jomsvikingernes og Svend Tveskægs Tog, endnu efter 1050 var "øde, fattigt og tildeels folketomt Det havde vel altsa ingen Byer og Stæder, men Folkene (hvor der vare nogle,) boede formodentlig i hule Træstammer, der ingen Navne behøvede. 2) At Angelsakserne beboede Landet fra Eiderens Udløb indtil Rinens Ubløb og maskjelængere syd (!), og udstrakte sine Kyster over en stor Strækning Land, som nu er underget." Jeg beklager at jeg ikke vidste dette, da jeg skrev Fortalen til min frisiske Sproglære, samt at Forfatteren ikke oplyser, om de boede ovenpaeller nedenunder Friserne, der ellers, som bekjendt, havde det meste af denne Strækning inde? 3) At Endelserne i de engelske Stedsnavne: "borrow, borrough, bury, stead, wold, well, ping, lowe o. fl. ere angelsaksiske i snæver Forstand. Rimeligviis er Angelsaksisk i snæver Forstand, det som taltes af Angelsakserne sønden for Rinen, ti det Sprog, som de der boede i Engelland talte, hvorover jeg har skrevet en Sproglære, vedkjender sig ikke noget eneste af disse Ord i denne Form. - "Men Endelserne: ton, town, berry, fort, castle, court, staple, comb, dyll, wood og mange flere synes at matte søges i andre Sprog, i det latinske, franske, belgiske (?), gæliske, frisiske og andre Sprog." Her ser man tydelig Forfatterens Lærdom, og den der vilde tænke pa at udlede disse Endelser af angels tun, isl. berg, angels, castel, curt, stepel, camb (en Fjældhammer, isl. kambr), isl. dæld, eng. Wood; ja han matte synes ikke at have noget Kald tilat være Kritiker, 4) Er det Sandhed, som pastas, at det islandske er det egentlige ældgamle Danske, og identisk med det angelsaksiske (sa var det vist nok tosset af mig at skrive to forskjellige Sproglærer over dem, og klogt af Prof. Larsen aldrig at tage disse Bøger i Hand; men abne sig ganske andre Kundskabskilder. Dog vi ga videre i Teksten om det angelsaksiske, som de Angler og Sakser og senere de Danske og Normanner, have ført til England, saa er det dog underligt, at man i de angelsaks. Stedsnavne ikke forefinder – de islandske Stæders og Byers Navne! Ja hvem der kjender den isl. Geografi og har læst at Skalholt er den største Stad, ma nok undres over at hverken de Danske eller Normannerne i 10. 11. Hundredar have opkaldt de berømteste islandske Stæder og Byer. Dette Argument er hartad noget af det artigste og mest overbevisende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Om sydamericanske Landes Forlehning til tydske Kjøbmænd ved Keiser, Carl V.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Hr. Pichot, den franske Oversætter af to af W. Scotts Romaner, har for ikke længe siden besøgt denne store Digter i Edinburgh. Han leverer følgende Skildring af ham. "Jeg saae en middelaldrende Mand af en Væxt, der af Naturen syntes bestemt at glimre ved en Jndtryk gjørende Holding, havde han ikke været fordømt til, ved en haltende Fod at støtte sig, ved hvert Skridt, paa en Stok Han har meget Utvunget, ja jeg kunde sige Bondeagtigt, i sit Væsen. Han har en grøn Kjole med kort afskaarne Skjøder, vide Beenklæder, med eet Ord, i hans Klædedragt var intet Paafaldende. Hverken hans Ansigt eller Træk havde noget Elskværdigt. Han har graae Øine med nedhængende Øienbryne, tyndt Haar, som begynder at blive graat, en fremstaaende Overlæbe, og den hele Underdeel af hans Ansigt har et ganske almindeligt Udtryk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Kjøbenhavns Børs, den 29 November 1825. Hamburg 2 M.a vista 207. Species 211 Specier solgtes til 12 Rbmk. 10 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 1/2 - Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
Hamborger Laan af 1819. mk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye. . . . . Asiatiske Actier. . . . . . 3 pC. nye danske Oblig. 185 1/2 186 Rbd. Sedl. 50 50 1/2 Rbs. Tegn. 86 86 1/2 Rbd. Sedl. 83 83 1/2 i Banco. 1077 107 3/4 i Sedler. 98 198 1/2 Rbd. r. S. 99 99 1/2 Banco. 9999 1/2 Banco. 102 1/2 103 i Banco. i Banco. - i Sedler. 61 1/2 62 L. Sterling. I. L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-29
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Enkelte Numere overlades ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 97. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 3 December 1825.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Om den Raskiske Tone i videnskabelig Polemik. Opposita, junta se postra, magis illucescunt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Skiøndt det Etymologiske Studium var et af dem, han havde anvendt megen Tid og Flid paa, saa var han dog ei af de lærde Folk, der hænge sig ved Ord og Bogstaver og som i Bagateller vise deres Lærdom, ligesaa lidet som han var af den Slags Lærde, der vilde tyrannisere over andres Tanker, men han med største Beskedenhed tog og gav Raison, en Egenskab, der savnes hos mange." Hielmstierne om Gram. Enhver dannet Mand, og end mere hver dannet Videnskabsmand, maa alt for længe siden have fundet den Tone, Professor Rask fører som Polemiker, paafaldende, upassende, ofte end- og latterlig. En ny Prøve af den fra al Urbanitet, al literarisk Anstændighed og Høflighed fiernede Polemik, hvori hiin Sproglærde med synligt Velbehag ved den mindste givne Leilighed fordyber sig, finde vi i hans Replik mod Dr. og Professor Larsen i No. 96 af dette Ugeskrift. Lad Professor Rask endog have materialiter Ret i mange af hans Jndvendinger imod danske Stednavnes Udledning af engelske: saa kan dog intet, uden hans egen Foragt for enhver Mening, enhver offentlig Yttring om Gienstande, der vedkomme Sprog og Sprogvidenskab, af Andre, end ham selv - en Foragt, som han saa saare gjerne i Ord og Udtryk overfører paa Personen - berettige ham til den uanstændige Tone, hvori han i bemeldte Nummer af Skilderiet vil vise sin Modstander til Rette. At han her, som sædvanligen i sin Polemik, springer over de Punkter, hvori han enten føler sig giendreven, eller ikke stærk nok til med et Magtsprog at møde Modstanderen - at han stikler paa dennes Ubeskedenhed og Vidtløftighed *), imedens han *) Jndtil Latterlighed gientager Prof. Rask i ethvert polemisk Stykke den Bebreidelse: at hans Modstandere ere for vidtløftige. Nemlig enhver tilstrækkelig Udvikling af de Sætninger, der strides om, og særdeles en selv endnu aldrig i sit Liv har kiendt Beskedenhed, og sielden forstaaer at være kort, uden hvor han tillige er plump: Dette hører saa ganske til hans sædvanlige Fremgangsmaade, at det ei vil forundre Nogen, der har opholdt sig ved at giennemlæse Professor Rask Arbeider i Dagbladene. Men hvortil fører den Maneer, som han udelukkende hylder i sine kritiske og polemiske Ordfeider? Hvad udretter han med den Licents, hvorved han troer sig beføiet til enhver Uartighed imod den, han som Sprogforsker vil modsige? – med den uheldige Jagt efter Vittighed, Jronie og Satire, hvorved han kun blotter sin totale Mangel paa det attiske Salt, i hvis Sted han troer at kunne sætte nogle Haandfulde grovt Køkkensalt og modbydeligt Bitter salt, som han kaster sin Modstander i Ansigtet, Langt fra at virke noget til at fremme en mere udbredt Jnteresse for det nordiske Sprogstudium, for kritiske og historiske Undersøgelser af Modersmaalet, bevirker han snarere hos dannede Mænd en Modbydelighed for Materier, som den, der skulde behandle dem med mest Jndsigt og Sagkyndighed, følgelig med den største Grundighed og den mest ulidenskabelige Rolighed, kun behandler med Smagløshed, lidenskabelig Raahed og ubegrændset Selvtillid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
At Professor Rask skader og nedsætter sig hver Giendrivelse af hans egne Meninger, kalder han Vidtløftighed. Hvortil denne uophørlige Repetition? - Det bliver enhvers Sag, at skrive kort, eller vidtløftigt, som han finder for godt, og Læsernes Sag at dømme, om der skrives for vidtløftigt. selv ved at vise Publicum, at der hører mere til at være en aandfuld Sproglærd og Sprog kritiker, end Færdighed i at skrive Grammatiker, og mere til at imponere dette Publicum, end at fylde Dagbladene med uartige polemiske Artikler, hvoraf det videnskabelige Udbytte som oftest kun er ringe; dette kan ingen formene ham. Men ønskeligt var det, at hans Fremgangsmaade ikke maatte virke ufordeelagtigt paa den offentlige Mening om Værdien af Bidrag og Undersøgelser, hørende til nordisk og dansk Sprogkritik, og at den uanstændige Tone, den myndige Stolthed, og den haanlige, men som oftest ved sin Plumphed sløve Spot, hvormed han behandler enhver literarisk Modstander, ikke maa hindre Nogen fra at publicere Undersøgelser og bemærkninger af hiin Art - om endog Vedkommende havde den Dristighed, at være af anden Mening, end Prof. Rask. Vel vide vi, at dette er nok til at have Uret inden for de Grændser, hvortil Professorens, Sprogdespotisme naaer, men man kan trøste sig med, at disse Grændser, uden for hans Indbildning, kun ere snevre; at de Midler, han i et Par Aars Tid har anvendt for at udvide dem, mere og mere have aabnet Øinene paa de med sund Fornuft begavede Danske, som nu uden Vanskelighed ere i Stand til at erkjende: at man ei behøvede at reise til Jsland, Stockholm, Finland og Jndien, for at lære os, at skrive Dansk paa en ny Maneer, og endelig, at dersom Udbyttet af Lærdom i Modersmaalets Kilder og Udspring, i dets Oldsager og i Kundskab om beslægtede Sprog former, skulde blive en Tragten efter at kue Aanden under Formens Herredømme, og sætte en smaa løs Tilbagegang til det i Tiden Uddøde, i Stedet for en fri og levende Udvikling, saa vil ethvert Middel, det være ved egne Kræfter eller Andres Medhielp, være for svagt til at grunde noget saadant Despotie i Literaturens og Sprogets Rige. C. Molbech.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Jndenlandske Efterretninger. Nyborg, den 28 November. Afvigte Løverdag og Søndag havde vi atter en stærk Orcanstorm af Syd= og Nordvest. Om Morgenen, saaes et stærkt Lyn, hvorpaa fulgte et Tordenstrald og Hagel. En Jagt fra Troense, tilhørende Skpr. Henning Jacobsen, er dreven iland paa Slipshavn, dog venter Man at faae den bjerget. J den forrige Storm er, efter Skipperberetninger, den engelske Brig Richard, Capit. John Rennisen, bestemt fra Kiel til Engelland med 6687 Tdr. Byg, forliist paa Jydland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Hamborger Pakke= og Brevpost kom først hertil Søndag Aften og maatte ligge over til i Morges Kl. 5. Begge Kjøbenhavns Posterne kom først i Middags. (Her ved Odense var bemeldte Storm ogsaa frygtelig, og om Natten mellem Kl. 12 og 1 kom især et Vindstød, hvorved Husene rystede.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Aalborg, d. 28 Novbr. I Gaar, d. 27de, med den foregaaende Nat rasede her igjen et rædsomt Stormveir med heftige Orcanbygger, tildeels med Torden og Lynild, Hagl og Regn, først af S. V., siden af V. og af V. N. V. Uveiret aftog mod Aften. Her skeete vel egentlig ingen stor Skade, men det er meget at befrygte, at de mange Skibe, som forleden gik Sundet ud, have havt en meget haard Dyst, og vistnok nogle ere komne til Skade paa Jyllands farlige Vestkyst. Vandet voxte derefter i Aftes til en Høide paa 1 1/2 Tommer nær Vandhøiden, den 4de Februar. Bolværker og Plankeværker, mod Fjorden bleve noget beskadigede. - En gammelagtig Tydsker, som flikkede paa og stundom solgte Nyrnberger Træuhre, arresteredes forleden Aften, for i en Værtshuustrætte at have jaget sin Modstander en Kniv i Brystet. Den Saarede skal dog være i god Bedring. Viborg, d. 28 Novbr. Efter flere Dages Regn og Slud havde vi i Gaar, Natten til 27de Novbr., en svær Orcanstorm af S. V., der fra Kl. 3 Morgen var stærkest; den rystede Husene og Vindstødene lignede i Lyden Torden; Hagel og Regnbyger afbrød ikke dens Heftighed. Uveiret vedvarede i Gaar den 27de hele Dagen; om Aftenen Kl. 9 1/2 tordnede og lynede det stærkt i Stormen, hvis Voldsomhed vist nok atter har lukt mangen Sømands Øie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Blandeden Efterretninger. Statistiske Notizer over Sierra Leona.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
J Aaret 1817, var Befolkningen i den Englænderne tilhørende Kolonie, Sierra Leona, 9,873 Sjele, af hvilke 7,743 som Negerslaver vare opbragte afgengelske Fartøier og førte dertil. J Aaret 1822 var den stegen til 15,081, hvoriblandt 9,879 befriede Negre, og i Aaret 1823 talte man i Sierra Leona 16,671 Negre, af hvilke 11,000 vare befriede Slaver. - Før Aaret 1811 trak Regjeringen ingen Jndkomster af denne Kolonie. J det nævnte Aars 6 sidste Maaneder beløb de sig til 101 Lstrl. 5 Sh.; i Aaret 1823 til 8720 Lstrl. 8 S. - Udførsels artiklerne bestaae i raat Læder, Tigerhuder, Maatter, Guldsaand, udstoppede Fugle, Honning, Jndigo, Kaffe, Riis og adskillige Fabricata, hvis plumpe Form vise, at de mechaniske Kunster i Sierra Leona endnu ere i deres Barndom. Værdien af de indførte Artikler udgjorde i Aaret. 1817 72,516 Lstrl.; i Aaret 1823 120,442 Lst. og i Aaret 1824 80,917 Lstrl. – J Aaret 1817. talte man 400 Skolebesøgende, i Aaret 1823, 2460 De af de engelske Skibe befriede Negere, blive forenede i Landsbyer, hvor de leve underMissionairernes og Skolelærernes Opsyn. Den Opdragelse, de erholde, har havt de meest velgjørende Følger. Da Sierra Leona's Befolkning kun udgjorde 4000 Sjele, bleve 40 Jndivider, stillede for Retten; 10 Aar senere, da Kolonien talte fire Gange saa mange Indbyggere, bleve kun sex henrettede, og det Jngen af Beboerne i de Landsbyer, som ere Missionairernes Underviisning og Styrelse betroede. (Bilag til A. Z. 317.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Dette Blad har nylig benævnt Træde møllerne som et Straf=Arbeide for Fanger. J Tidsskrivtet: Criminalistische Beytrage, von M. A. Hudtwalker, Dr. d. R. und Senator in Hamburg, und Karl Trummer, Dr. der Rechte, u. Advocat daselbst. Hamburg 1824. 8. 1 B. 1., har førstnævnte givet en intereffant Afhandling herover. (See Ergbl. zur Jen, allg. Lit. Zeit. No. 23.) Lord Manssield ønskede meget at leve længe. Hver Gang han examinerede gamle Mænd spurgte han dem derfor, hvilket Levnet de havde ført. En gammel Mand, som Lorden engang gjorde dette Spørgsmaal, svarede: "jeg har aldrig i mit Liv været beskjænket." Lorden henvendte sig nu til en ung Retsstuderende og sagde: "læg ret Mærke til det, unge Menneske. Manden har aldrig været beskjænket!" Snart derefter traadte en endnu ældre Mand ind i Værelset. Denne gjorde Lorden det sædvanlige Spørgsmaal. "J Halvtredsindstyve Aar, svarede Manden, Deres Herlighed, er jeg aldrig gaaet ædru " - Har De hørt, Deres Herlig til Sengs. hed, sagde det unge Menneske, denne Mand her, der seer saa sund og frisk ud, er aldrig gaaet uden beskjænket til Sengs.""Ja, hvad beviser det andet, svarede Lorden, end at for et Slags Træ er Fugtigheden og for et andet Tørheden gavnlig
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Lordcantsler Whaitmann siger i den 26de Maxime af sit geniale lille Værk om Hunde: Den bedste Modgift mod Vandskræk eller den bedste Maade at bevare sig mod Hundebid er Mundkurven. Vel kan jeg begribe, at det ikke er behageligt, at bære en Mundkurv paa Snuden. Hvor mange Folk vilde ikke blive gale, dersom man i en eneste Uge vilde hænge dem en saadan Laas for Munden, og Hundene, det maa vi tilstaae, have jo ogsaa deres Følelse. Ved at paalægge Hunde en Mundkurv kan man vogte sig for gale Hundes Bid. V. Men hvorledes vogte sig for et galt Menneskes Bid? Til Augusta Jetsmark, fød Bindseil, i Anledning af den 25de Novbr. 1825. Vemod, Taarer, Savn og bitter Smerte, Fylde Jordeskrankens snevre Rum; Bryde, at saa mangt et bedre Hjerte, Gjøre, at saa mangen Læbe stum. Dog - Alkierlighedens milde Fader Prøver sine Børn ved Smerten kun Og han aldrig Haab og Taal forlader, Under Prøvens mørke Rædselstund! Smerten drager til Guds Faderhjerte, Fjerner langt fra Jordens usle Tant, Rækker os den lyse Himmelkjerte, Som i Mørket Vei mod Hjemmet fandt. Fader Moder og en om Veninde Saae Du, at saa brat, at vandre did: Derfor see vi nu Din Taare rinde, Derfor smiller Du ei meer saa blid. O Augustal viid, jeg ærer Smerten, Som Du føler ved de tunge Savn; Men jeg peger og mod Himmelkjerten, Som Dig drager til Guds Faderfavn. Ogsaa jeg har prøvet bitter Smerte, Ogsaa jeg har baaret tunge Savn. Men jeg greb saa fast den Himmelkjerte, Og den lyser mig til Fredens Havn. Lad ei Tungsind mørkne Dine Dage, Lad os see, Du atter smille kan; O Augustal Du har meer tilbage: Dine hulde Børn, Din ædle Mand! Riv Dig, med Dit himmelene Hjerte, Med Din stærke Aands, den hele Kraft, Riv Dig løs fra Savnets bittre Smerte, Og giv kun en blid Erindring Magt! Daglig modnende for Evigheden, For det Land, vi sikkert stunde til, Lad os saae i Haab og Taal herneden, Jndtil Høstens Dag os kalde vil Da - paa Gjenforenings store Morgen, Læse vi i Skjebnens store Bog Takke Gud, som Glæde, Savn og Sorgen, Os saa viis og faderlig tilvog¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-12-03
Kjøbenhavns Børs den 2 December 1825. Hamburg 2 M.a vista 207. Species 211 Specier solgtes til Sophie Bohnhoff. 12 Rbmk. 10 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . . 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier . . . . . . 3 pC. nye danske Oblig. 186 1/2 187 Rbd. Sedl. 50 50 1/2 Rbs. Tegn. 87 87 1/2 Rbd. Sedl. i Banco. 107 107 1/2 i Sedler. 9898 1/2 Rbd. r. S. 99, 99 1/2 Banco. 9999 1/2 Banco. 102 1/2 103 i Banco. 93 94 i Banco. i Sedler - L. Sterling. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.