Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-21
Stockholm, den 2den Februar. - Jfølge officielle Meddelelser fra Götheborg, Udevalla og *) See Skilderiet Nr. 30, f. A. andre Stæder paa Kysten af Bohuslen har mander begyndt at fange Sild i stor Mængde, og tilsidst saa rigeligen, at den er falden fra 4 Rd. til 32 s. Tønden. J Anledning af de derom til Hans Kongelig Majestæt indkomne Underretninger, har H. K. M. i Naade befalet, at for det Første en Sum af 20,000 Rigsdaler Banco skal hensendes som Forskud til Salterie-Eierne. Denne Overflod paa Sild, der giver saa gode Udsigter for vor Export og vor Handelsbalance, vækker tillige ganske naturligen det Ønske, at vore Salte rie Eiere under de henvundne svære Tider havde kunnet holdt deres Jndretninger i den fuldkomne Stand, for strax at kunne modtage den Sildefangst, der nu atter indtræffer. (Man kan hertil føie endnu et andet Ønske, nemlig at, da det ved Erfaring er beviist, at det er Tanggrumset og det deraf inficerede Vand, som bortfjerner Silden, Tangkogningen altsaa herefter, ifald man vilde, at Silden skulde komme igjen i saadan Mængde som tilforn, maatte enten ganske forbydes, eller dog saadanne Anstalter derved føies, at Tanggrumset ikke blev kastet i Havet.) (Norsk Rigstid.)(Fortsættelse af Kong Carl den Trettendes korte Biographie; see forr. No.) Som Søhelt udmærkede han sig især i det navnkundige Slag ved Øen Hogland. J Aaret 1788 udbrød Krigen mod Rusland. To svenske Flaader laae paa den Tid ganske udrustede. Over den store Krigsflaade førte Carl Commanden, som Storadmiral, og Galeiflaaden skulde ved den finske Bugts klippefulde Kyster understøtte Kongens Forsøg. Allerede i de første Dage af Juni bleve 33,000 Mand indskibede til Finland. Den 9de Juni afseilede Carl med den store Flaade, bestaaende af 15 Linieskibe og 6 Fregatter, fra Carlscrona. Jmidlertid var den store russiske Flaade, bestaaende af 17 Linieskibe og 7 store Fregatter, under Anførsel af een af de erfarneste Sømænd, Admir. Greigh, en Britte, afseilet Dagen i For neien fra Kronstadt, ikke meere for, efter sin første Bestemmelse, at finde i Capudan Pascha sin første Fiende i Archipelagus. Den traf derimod, 7 Mile fra Øen Hogland (17 Juli), den svenske Flaade under Storadmiral Carl og Admiral Wrangel. Den russiske Admiral Greig, havde befaling af sin Keiserinde, først at tilintetgjøre den svenske Flaade. og derpaa uden videre Omstændigheder at fortsætte. sin Ve til Archipelagus. Han var Mand til at udføre dette Hverv. Vant til, fra sin Ungdom af at pløie Søen, havde han allerede været med i Angrebet paa Havanna (1761) og styret det Frygtelige Slag ved Tschtsme. Jmellem Kl. 4 og 8 om Eftermiddagen, seilede han, med god Vind, 1s paa de Svenske. Slaget begyndte fra begge Sider med Heftighed. De Svenske opvakte deres Fienders Beundring ved Ordenen i Rangerinzen og Letheden i Evolutionerne af deres fremrykkende Flaade. Efter en Times Forløb var allerede den russiske Forseiler og to andre ussiske Skibe saa beskadigede, at de maatte hales tilbage bag Linien. Men endnu stedse forenede Russerne deres største Styrke mod den svenske Avantgarde; de Svenske kom ved deres Manøvreren ind i Strømmen ved Eholm, og al deres Bestræbelse for at bringe dem under Vinden var forgjeves. J denne farlige Stilling blev det svenske Admiralskib, Gustav d. 3die, paa 68 Cauoner, hvorpaa det store Rigsflag varede, og Storadmiralen, Hertugen af Sødermanland, og under ham, Admiral Grev Wrangel, commanderede, paa eengang saa rasende angrebet af det russiske Admiralskib paa 108 Canoner, ombord paa hvilket Greigh selv commanderede, og to andre russiske Skibe, hvert paa 74 Canoner, at man strax skjønnede, det var den russiske Admirals Hovedhensigt, at gjøre Hertugen selv til Fange; man kunde da uden Forlig lettere underhandle om Fred. Men Carl, uden i mindste Maade at komme ud af sin Fatning, gav sine Underhavende her et Exempel paa forfærdet Mod. Fra alle Sider, tordnede Russernes Jldsvælge løs paa hans Skib, men alligevel vedblev han roligen at røge af sin Pibe en Canonkugle rammede hans Kammertjener, som styrtede død ned ved hans Side, men desuagtet veeg han ikke fra Fordækket, og søgte at opmuntre baade Soldaterne og Matroserne til lige Mod Nogle Ma ved det Udraab: "seire eller døe, troser, der ansaae hver Modstand for unyttig, begyndte at tale om at stryge Seil, heller springe i Luften raabte Carl i den fasteste Tone - end overgive sig. J det samme rev han en Constabel Lunten af Haanden, stillede sig hen ved Krudtkamret, og spurgte nu Admiral Wrangel.: "om han troede at Skibet ikke var mere at redde," Et Veil fra Wrangel, og Skidet var sprunget i Luften. "Det vil være meget vanskeligt – svarede Admiralen - men vi ville gjøre hvad der er os mueligt." Jlden bleven fortsat med største Heftighed, indtil de andre svenske Skiben kom til og gjorde Kampen ligge. Russerne havde en stor Deel Døde; Greigh selv var stærkt saaret, og hans Skib maatte forlade Linien. J midlertid faldt Natten paa; Kl. 10 ophørte Jlden.