Viborger Samler, 1816-08-22
Oldenborren (Scarabæus Melolontha.) paa Tydsk Maykafer komme frem i Maymaaned og opholde sig paa Skov= og Frugttræer, hvis Blad og Blomster de afæde; om Dagen, især naar det er varmt, krybe de i Skjul under Bladene; men om Natten æde de stærkt og give ved deres Snurren deres Munterhed tilkjende. Mod Enden af Mai eller først i Juni, efter Veirets Beskaffenhed, parre de sig, naar Parringen er skeet, krybe Hunnerne nogle Tommer dybt i Jorden, helst i tørre og høitliggende grønne Agre, og lægge i Jorden 18 til 20 guulagtige Æg, derpaa krybe de op igjen og døe; Hannerne døe og hastig efter Parringen. Som vingede Jnsekter leve de neppe een Maaned; desto længere leve Æggene og Larverne; det veret 5 Aar inden de forlade Jorden som vingede Oldenborrer. Nogle Uger efter at Æggene ere lagte, kryber Larven frem, guulhvid af Farve med 6 Been et mørkeguult stort Hoved, forteblaa Ringe, Kjæden er dannet som en Sax, naar Ormen er fuldvoxen er den 1 1/2 Tomme; Kroppen har 12 Jndsnieller Fordybninger og, paa hver Side af Livet sidde 9 Lufthuller. Denne Orm (Larve) nærer sig at Kornets og Græssets Rødder, (i Haverne æder den Rødderne af Blomkaal, hvidkaal og andre Væxter. I Jylland kaldes disse Larver Stoubutissen, Da Æggene ere lagte øverlig i Jorden, og Orme skifter Hud hvert Aar i de 5 den ligger i Jorden, saa krybe de bestandig dybere ned hvert Aar mod Vinteren og lette sig mod Foraaret, indtil de i det 6te Aar endelig faae deres fulde Dannelse og kryb op som vingede Oldenborrer. I det slette Foraaer Ormen bleven en Puppe (Svøbelsebarn) og forvandles da til Oldenborre fra Marts til MaDen vingede Oldenborre taaler ikke Kulde, Reg eller stærk Varme. Naar derfor Nattefrost indtrækfer i Mai eller stærk Regn eller Varme, døe mang foldige uden at have parret sig; men som Orm c: Larver ere de stærkere og muligt dette fugtig Aar har og været en Aarsag til deres hastigen Fremvext og Graadighed. De have mange Fjender, saasom: Sviin, Ugler, Muldvarpe, Ravn Krager, Stær, Strandmaager, Markmuus i Derfor flyve disse nævnte Fugle gjerne efter Ploven omForaaret, for at opsamle disse Orme. J Lindu- og Bigum opholde sig denne Sommer og usæl vanlig mange Krager som fortære dem og en Mand har faaet 2 Sviin fede, ved at lade det rode i den ødelagde Kornmark, da de ere der i saa dan Mængde, at man med en Haandfuld Jor kan faae mangfoldige Larver op. De af ældt Naturkyndige anpriste. Raad imod dem: bestaaer fornemmelig i, at afryste dem om Middagen og Morgenen, naar de sidde døsige i Træerne og da samle dem op og komme dem i varmt eller koldt Vand, hvorved de døe - eller og kaste den i en Grav og stampe dem ihiel og dække dem med Jord. Ved at dræbe dem itide inden de parret beskjermer man sig for Yngelen. J Marsken Holsteen, hvor man og er plaget med dem, pløi man Jorden til Brak (fælder den) saa tidlig m. ligt i Juli og August og driver Svinene upaa Agrene, da de fortære en stor Mængde Ravne, Krager Stær og Maager indfinde sig og ved Hielp af deres Sandser og holde Maaltid. Jeg ville derfor raade de Beboere, som nu har taget Skade, strax at ompløie den Jord saa dybt m. ligt der kan indtages til Sæd og drive endeel Sviin paa Marken. Naboerne kunde jo got være tjente med at faae deres forsultede Sviin til Gjæst der. Jorden maae da til Rugsæden overharves og atter ompløies, om de skulle have rodet for slemt. - Hvad da skal fældes næste Aar, kan got fældes nu og da komme de og af deres Leie. Endelig troer jeg, at man i Udkanterne af Skovene hvor de i May vise sig, burde i stille Veir om Dagen og mod Aften røge med svovlede Skodtørv, der vist no bedøvede dem saa de faldt til Jorden og desbedre med River kunne samles og dræbes; maaskee Træ røg virkede det samme. De svovlede Tørv var vist nok de bedste.