JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1838-05-14
Hvad for det Andet de Deputeredes Stand og Stilling angaaer, da har Algreen-Ussing foreslaaet: at ogsaa Landsbyepræster burde optages som valgte Deputerede i Forsamlingen, nemlig i de mindre Landeiendoms-Besidderes Klasse. Men da han forud har foreslaaet 4 andre Geistlige, vilde, naar Bønderne allevegne bleve enige om at vælge Præster, disses Antal vorde for stort, i Forhold til de Øvrige. Et mere passende tykkes os at vilde finde Sted, naar 1 Landsbyepræst udvalgtes i hvert Stift, da de dog saaledes vilde udgjøre en 10de Deel af Repræsentanternes Antal. At Landsbyepræsters Optagelse i Forsamlingen vilde være høist gavnligt, saavel for den hele geistlige Stands egen Jnteresse, og for deres, der staae i umiddelbar Forhold til dem som geistlige Embedsmænd, men endnu meget mere for den hele Bondestand, er klart indlysende. - Den første Erfaring har tilfulde godtgjort, at Bondestanden endnu ikke har naaet den aandelige Culturgrad, at den kan repræsentere sig selv. Mangen Bonde kan vel tænke klart og grundigt over sit særegne Forhold til Staten; men hvor Mange ere vel istand til i en saadan Forsamling at gjøre deres Meninger gjældende, enten ved Pennen eller Munden, De maae vente til Noget dem angaaende bliver bragt paa Bane af de andre Stænder, høre paa Disses Debatter, og føle først deres Tilværelse ved den tause Afstemning. Hans Præst derimod kjender hans Forfatning ligesaa godt som han selv, og hans Stilling Staten endnu bedre, end han selv; men han kan tillige baade skrive og tale, og kan, med Hensyn til den sidste Egenskab, ikke ventes overgaaet af Andre, end Høiesteretsadvocater. Vidtløftigt at bevise dette, tykkes overflødigt. Og endelig ville vi her bemærke: at Præsten endog har en selvegen Jnteresse ved at tale Bondens Sag. Men naar videre Hr. Assessoren foreslaaer ogsaa Landsbyeskolelærere til Optagelse i Forsamlingen, da kunne vi ingenlunde tiltræde hans Mening. Vel maa Denne antages, i Almindelighed at skrive bedre end Bonden, ogsaa tale bedre end han; men paa faa Undtagelser nær, vil denne Klasse ikke kunde optræde med væsentlig Virksomhed i de øvrige Deputeredes Kreds ei alene af de nu berørte Grunde, men ogsaa fordi Skolelæreren mangler - hvad Præsten har - Jndsigt i de øvrige Statsforhold. (Fortsættes.)
Jyllandsposten, 1838-05-14
Smaanoticer.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Pengetrangen i Jylland er frygtelig Oprettelsen af et Assistencehuus i hvert af Provindsens 4 Stifter vilde kunne gjøre brillante Affairer. For at komme i Besiddelse af Contanter, nødsages Almuesmanden og Bonden for at standse Udpantning, Execution m.v. at afslutte Handeler, hvorved undertiden Tab af 30, 50, ja endog 100 pro Cento kan henføres til Dagens Orden. Penge skal Borger og Bondehave, mangler dette Omsætningsmiddel i det daglige Liv maa det ofte pour tout price skaffes tilstæde; vil han altsaa ei stiæle og røve (Tugthuset i Viborg kan desuden ei rumme Flere) men paa lovlig Maade svare Kongens Skatter, Afgivter a. maa han gribe til det sidste Middel, og saaledes uden Betænkning enten kaste sig i Aagerkarlens gridske Kløer eller paa anden Maade kjøbe og tilforhandle sig Kobber for Guld, hvortil en viid – men ei smilende Udsigt saagar i de senere Aaringer har aabnet sig i Provindsen, og som med Rette fortjener at offentliggjøres. Auctionsforretninger, hvorved gives lang Credit, til Kjøberne, og som afholdes i uærværende trængselsfulde Foraar, hvor især den forarmede Bonde næsten mangler Alt – er velberegnet Lokkemad – da den vordende Høst, den være nok saa slet, altid skaber en Betalingstid, der bittert maa bøde for tidligere Trang. Under Mangel af Brødkorn til næste Bagning - Penge til den Skat, hvorfor Udpantning er effectueret, (alene i et enkelt jydsk Amtstuedistrict beløber i dette Øieblik Skatterestancen over 18000 Rbd.) giver han gjerne 2 – ja 3 Tønder Rug for een. - Øieblikkets Nød, som her bryder alle Love, afhjælpes unægtelig, og kun den Overbeviisning, at Fremtiden er kan blive værre end Nutiden, lader den Ulykkelige, nedbøiet under Næringssorger, trøste sig ved Ordsproget den Tid den Sorg. Naar man saaledes erfarer, at der ved en Auction i Lysgaard Herred i dette Foraar over en Præst's Tiende korn i Byen Seiling imod Credit til Efteraaret for Rug, Byg og Havre for kort siden skal være buden henimod 9, og 5 Rbd. pr. Tønde, da maae vi isandhed beklage de Ulykkelige, der enten skal spise eller saae saadant Korn.
Jyllandsposten, 1838-05-14
J Sahl Præstegaard, i samme Jurisdiction, blev Mandagen den 23de April afholdt Auction over Kreaturer, Løsøre m. m., Conditionerne vare her af samme velberegnede Natur, idet det skal have været bestemt, at hvem som kjøbte under 25 Rbd. kun fik 6 Ugers, men over denne Sum 6 Maaneders Credit. Brorup Marked blev afholdt 2 Dage efter, Leilighed aabnedes altsaa den Betrængte til her at sælge, mulig for halv Priis, hvad ham imod Credit til Efteraaret ved Auctionen i dyre Domme var bleven tilslaaet. bemærkes fortjener det, at Oeconomien ved denne Auction iagttoges vel vidt paa Anstændighedens Bekostning, naar f. Ex. Præstekjolen sammesteds paa en oprakt Kjep ved Auctionsbordet blev opraabt til Salg, ligesom den Afdødes gamle Pibekraver, hvilket for Sognefolkene, saavelsom Andre, i høieste Grad var anstødelig. - Ved Auctionen paa Frysendahl efter forhenværende Forpagter sammesteds skal ligeledes sidstafvigte Foraar, Kreaturerne imod lang Credit, være betalte til endog meer end dobbelt Værdie, og Debitorer endog sammesteds strax have klareret deres Gield ved til pinevorne Creditorer at afhænde de ved Auctionen for næsten dobbelt Jndkjøbspriis kjøbte Kreaturer. For Auctionsforvalterne og slige Sælgere er saaledes en gylden Tid oprunden og en riig Jndtægtskilde aabnet, kun Skade at den medfører i sit Løb Fortvivlelse og Ødelæggelse for de Fattige, og for Landet Elendigheder af de meest indgribende Følger,
Jyllandsposten, 1838-05-14
Fra flere Kjøbstæder klages over, at Skattelisterne ei paa behørig Maade henlægges til Borgernes Eftersyn paa Byens Raadhuus, ihvorvel saadant bliver bekjendtgjort ved Trommeslag. Navnligen skal det i Veile være Skik, at Arrestforvareren paatager sig Uleiligheden og Bevaringen af Listerne, saa at de Borgere, som ønske samme til Eftersyn, først maae spadsere ind til Denne, og dernæst i Overværelse af denne, hans Familie eller Andre, tage Listerne i Øiesyn. Men at den Borger, som mulig med en Consulent ønskede at skaffe sig en eller anden Oplysning angaaende den paalignede Skat, uden at Politievrigheden derom skulde gjøres opmærksom ved Rapporter, under disse Omstændigheder er paaført en gene, som i den mindre Bye endog afskrækker Mangen fra det Eftersyn, som netop er Borgernes Pligt, som Ydere, skarpt at paasee, da Jngen blindt hen bør betale nogensomhelst Skat, uden at kjende dens Retsmæssighed, dette ansee vi for altfor klart til at det behøver videre Forklaring. Overbeviiste ere vi derfor om, at Stedets værdige Politimester, som mulig er ukjendt med den her berørte Uskik, vil vide i denne Anledning at tage andre Forholdsregler, ligesom man haaber, at der maa blive taget behørig Notice af denne Erindring i andre Byer, hvor mulig samme Fremgangsmaade har været brugt. Oftere har den Mængde Vogne, som blive reqvirerede ved de aarlige Sessioner, været Gjenstand for Klage i offentlige Blade, uden at man dog derefter har sporet end den mindste Forandring. Bønderne, paa hvem nu engang saadanne Byrder eentnertungt hvile, sukke bittert under disse Reqvisitioner, og det endog uden Haab om Lindring; men med den største billighed kunne disse vel fordre, at vedkommende Sessionsherrer, erindrende Bondens Nød og Plager, ei ved ufornødne og utidige Ordrer forøge disse, som isærdeleshed vilde være trykkende, om ei i høieste Grad ubillige, hvor den enkelte Sessionsherre lader udgaae Ordre til hele eller størstedelen af sit District, af den Art, at Bønder i tusindviis maae undgielde derunder. Bekjendt er det, hvorledes de arme Landsbyefolk i dette Aars Januar, Februar og Marts, især mellem Jyllands Bakker, vare plagede med evindelig og møisommelig Sneekastning, som idelig tilintetgjordes ved det gjentagende Sneefog - for hauses maa man derfor ved at erfare, at en vis Sessions herre saalidet kan tage det Heles Vel og Skaansomhed i Betragtning, at denne, iagttagende sin egen Commodidet, kan lade sig indfalde, istedetfor som alle Andre, der i saadan Anledning lode sig befordre i Vinterens Haardhed i Slæde (som endog var Rapoleon god nok i Russertoget),at udstæde over sit District fra Ebeltoft, Grenaae og Randers følgende ordlydende Ordre: "Til Sognefogden i N. N.
Jyllandsposten, 1838-05-14
J Anledning af min forestaaende Reise paa Sessionen fra Grenaae til Randers den 20de Februar d. A., maa jeg herved have Sognefogden anmodet om, at foranstalte, saavidt N. Sogn naaer, at der, saafremt Sneen til den Tid bliver liggende vorder kastet saaledes, at en Wienervogn godt kan passere Veien. Randers, den 7de Febr. 1838. Generalkrigskommissair.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Jyllandsposten, som uden Betaling vil indeholde Uddrag af Stændertidenden, udgaaer med 2 Rummere ugentlig fra Mandagen d. 21de Mai imod 1 Rbd. Qvartalet. De som ved dette Qvartals Begyndelse ville tiltræde Abonnementet ombedes behageligst at tegne sig hos Hr. Sekretair Liunge i Khvn., Hempel og Milo i Odense, Lundt i Aalborg, Schmidt og Kieldsen i Randers, Kabell i Viborg, Jessen og Warberg i Aarhuus, Fogh i Horsens, Thune i Weile og Meldrup i Kolding.
Jyllandsposten, 1838-05-14
Redactionen. Af dette Blad udgaaer et No. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Transporten. Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Mandag den 21de Mai. Nr. 21. Maa trykkes. Nielsen. Om de Fire og en halv Millioner.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Ved at gjennemgaae Rigsbankens og isærdeleshed endeel Beregninger af den Committee, som i sin Tid har udarbeidet Octroien af 4de Juli 1818 for den nuværende Nationalbank, har Bestyrelsen gjort den Opdagelse, at denne Committee, Rigsbanken og Finantserne have, i at opgjøre den forrige Rigsbanks=Status, Activa og Passiva, begaaet en Feilregning eller feillagtig Beregning af ikke mindre end 4 1/2 Million Daleres Difference til Finantsernes Skade. Man er nu almindeligen i den meest spændte Forventning om Udfaldet af den Kamp, som efter denne Krigserklæring maa bryde løs imellem Parterne, thi at den forrige Rigsbankbestyrelse, Octroicommissionen og Finantserne, ville betragte Sagen som en Æressag og kjæmpe til det Yderste, derom tvivles ikke. Men i Forbindelse hermed staaer en anden Opdagelse: "Nationalbankbestyrelsens Souverainitet. Paa Grund af den foranførte formeentligen opdagede feilfulde Beregning har nemlig Bestyrelsen erklæret sig competent til paa Actionairernes Vegne at renuncere paa 4 1/2 Million siger og skriver Fire og en halv Million Rigsbankdaler til Fordeel for Finantserne. Vi have tilladt os at sige, paa Grund af en formeentlig, feilfuld Beregning, thi den forrige Rigsbankbestyrelse, Octroicommission og Finantserne, maae dog have nogen Formodning for sig, at de kunne regne og altsaa ikke letteligen kunne have begaaet en saadan Feil. Men hertil kommer, at vi ikke saa lige kunne være enige med Nationalbankbestyrelsen, naar denne argumenterer saaledes: Vi have fundet Beregninger, hvori Rigsbankbestyrelsen, saavelsom Octroicommissionen, skjelne imellem de virkeligen courserende Sedler og dem, der vare pr. Kasse, eller for hvilke man havde Obligationer som Valuta, og hine kun ere ansatte der til 26 1/2 Million, saa maa det være urigtigt, at det circulerende Beløb er senere beregnet til 31 Millioner. Vilde man ikke med ligesaa god Grund i en privat Sag- og Banken kaldes i Octroien et privat Jnteressentskab - kunne argumentere saaledes: Vi have fundet Beregninger, hvori der udtrykkeligen skjelnes mellem de egentligen courserende Sedler og dem, der ere pr. Kasse, eller for hvilke der haves Valuta. Ved kommende have altsaa tænkt sig denne Distinction, og følgeligen ligger heri det stærkeste Beviis for, at det ikke er skeet ved Uagtsomhed, men med fuldkomment Overlæg og ifølge senere anstillede Undersøgelser, at de courserende Sedler ere ansatte til et større Beløb end 26. Million eller til 31 Millioner.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Nationalbankbestyrelsen, der paa disse Grunde har indrømmet Afstaaelsen af 4 1/2 Million, er altsaa souverain. Om vi have Grund til at glæde os over denne Opdagelse, ville vi overlade Enhver selv at bedømme. Protest. mod Chaussee-Afstikningen gjennem Randers Vestergade til Hobroe.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Til vore Stænderdeputerede, som nu atter, ifølge Kongens Bud, ere samlede i Viborg, appellere vi denne Sag - dog ingenlunde i Betragtning af dette specielle Tilfælde – men med særlig Hensyn til det almindelige Steenchaussee-Arbeide i Jylland, der, som bekjendt, er basseret paa en Fremgangsmaade, som i Eet og Alt synes at stride mod baade Regjeringens og Folkets Jnteresse, hvis Mangler saa klart bleve fremhævede ved sidste Stænderforsamling, uden at man dog i dette Mellemrum har kunnet fornemme end den mindste Følge af hvad her med saa megen Jndsigt og modent Overlæg blev yttret og afgjort af Landets udvalgte Mænd. Tvertimod den Petition, som ved sidste Viborg Stænderforsamling, Veivæsenet betræffende, blev indgivet og hvori det i dens 5te Post blev bestemt ved 40 Stemmer mod 10, at ingen Kjøbstædgade maatte broelægges eller andre Veiarbeider af Betydenhed paabegyndes paa Landets Bekostning, forinden Communal-Bestyrelsen træder i Kraft, saae Jyderne ikke destomindre til deres store Bekymring, et aldeles nyt Chaussee-Arbeide blev paabegyndt og udført, saavel i, som udenfor selve Kjøbstæderne, uden at dog der blev taget Hensyn paa de saare vigtige Hovedpuncter i bemeldte Petition, som fornemmeligen gik ud paa at bevise, at i Jylland, med faa Undtagelser, lette Chausseer med Leer og Grund ere tilstrækkelige, samt Nødvendigheden af, at Veienes Anlæg og Vedligeholdelse blev henlagt under Communalbestyrelsen, og Gavnligheden ved at forandre den nærværende Maade, hvorpaa Veipræstationen fordres. Haabe maae vi derfor, at vor Stænderforsamling atter med Kraft vil andrage paa og udvirke, at dette kostbare Steenchaussee-Arbeide i Jylland maa blive stillet i Beroe, da Landets Kræfter og isærdeleshed den jydske Bondealmues kummerfulde Forfatning ingenlunde kan udholde dette endeløse Chaussee-Arbeide, hvor enkelte Mile, som anført, i Provindsen har kostet og koster fra 60,000-100,000 Rbd., og som nu falder saameget haardere at udrede, som Folket allerede efter forrige Stænderforsamlinger som kostede Landet henved 90,000 Rbd. - havde ventet at see den gode Følge, at dette kostbare Arbeide aldeles vilde blive standset, og som var saameget rimeligere, da Jyderne eenstemmigen hylder det Princip, at lette Chausseer i enhver Henseende for Jylland er det hensigtsvarende Communicationsmiddel, hvis Udførelse, overdraget Communalbestyrelsen, snart vilde fremvise Resultater, der aldeles vilde fremskynde det Øiemed, som ei maae tabes af Sigte. Betænkninger. ved Assessor Algreen-Ussings Skrivt om en Forening af begge de danske Stænderforsamlinger. (Sluttet. See forr. No.)
Jyllandsposten, 1838-05-21
Hvad det reciproqve Forhold af de Deputeredes Antal, med Hensyn til Stand og Stilling, angaaer, da troe vi at kunne calculere det saaledes: a) Juridiske Embedsmænd og tillige Grundbesiddere. . . . . . . . b) Geistlige Embedsmænd. . . . c) Sædegaardseiere . . . d) Kjøbstædrepræsentanter. . . . e) Mindre Landeiendomsbesiddere.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Herved bemærkes: 1) at da Grundeiendom, og det af velkiendte gyldige Grunde - ansættes som en betingelse for Valgbarhed, kan en Embedsmand, hvad enten verdslig eller geistlig, skjøndt han kun for Embedstid er beneficeret med en saadan Eiendom, under dette Hensyn, ansees endnu lidt bedre qvalificeret til Stænderdeputeret, end en Fæstebonde, thi denne staaer dog langt større og langt oftere Fare for at miste den berørte Egenskab, og saaledes hans Basis for Valgbarhed, end hine Embedsmænd. Dette indtræffer hvert evige Aar med mange mange Fæstebønder, men med Embedsmænd kun en iblandt Tusinder. Ja Disse ere i Gierningen langt sikkrere paa at blive i Besiddelse af deres Beneficiater, end Grundbesidderne af deres Selveiendom. J længste Fald besidde hverken Herremand, Bonde eller Præst deres Eiendomme længere end Livet. Hernæst bemærkes: 2) at hvad vi tilforn har sagt om, at Bønderne vilde være vel tjente med at vælge Landsbyepræster til deres Stands Repræsentanter, ikke kunde forstaaes saaledes, som om bare Præster af dem skulde udvælges; thi derved maatte jo denne Stand erholde en næsten umodstaaelig Overvægt, hvilken let kunde føre eller forføre til Misbrug. Og mangen dygtig Repræsentant blandt de mindre Landeiendomsbesiddere - en Wulff, en Kirk, ere dog ikke de Eneste der kunde findes - vilde saaledes udelukkes. Desuden bør man og betænke, at det ikke er alle Deputeredes Sag at skrive eller tale, men at høre, og ved Stemmegivningen at fælde Dom. Hvormange egentlige Talere findes vel i det brittiske Underhuus eller i de Franskes Deputeredekammer, Jkke En af Ti. Og er vel i vore Forsamlinger alle Kjøbstædmænd, eller alle Herremænd Ordførere, Nei, men enhver af disse Klasser har dog Sine. Det er, hvad Bondestanden var nær ved at mangle. Og det er denne Mangel, som paa den foreslagne Maade, og vistnok paa denne alene, kan ventes afhjulpen.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Vi komme nu til eet Forslag af tidtnævnte skarpsindige Forfatter, som oprigtig tilstaaet – meget har forundret os, nemlig: at ogsaa Medlemmer af den mosaiske Troe skulde tillægges Valgbarhed. At der blandt denne Religions Bekjendere findes Enkelte baade duelige og værdige til Stænderdeputerede, maae indrømmes Sandheden til Ære; men hvormange ere disse, og hvor findes de, Vi kunne - uden enten at træde Sandheden eller det mosaiske Samfund fornær - hertil svare, gandske Faa, og, i Kjøbenhavn, hvor der findes fleer end nok af Christne for det der vælgende Antal. Men gaae vi udenfor Hovedstaden, da ere de vel snart talte, hvis Kundskaber, hvis Jnteresse strækker sig udenfor Boutiken, Contoiret, Slagterboden eller Værkstedet. Og det var vel ikke langt fra en Fornærmelse mod vore egne Troesforvandte og ret egentlige Landsmænd, at troe, at der i nogen Kjøbstad skulde være en saa total Mangel paa værdige Deputerede blandt disse, at man nødvendig maatte kaste sine Øine paa de faa Mosaiter, som i yderst liden Minoritet befinde sig i samme. Og hvad om der blandt disse Faa dog befandt sig Den eller De, som i Rigdom overveiede de Christne, og som uagtet deres Mangel paa Dygtighed eller Patriotisme, eller begge Dele, dog, formedelst deres pecuniaire Kraft, kunde have afgjort Jndflydelse paa Valgene? Hvad var da heraf at vente, For det offentlige Bedste neppe noget ønskeligt.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Hvad nu slutteligen angaaer Forslaget om Landsbyeskolelærernes Valgbarhed, da stemme vi aldeles derimod, og det af flere som os tykkes vægtige Grunde. Skal Grundbesiddelse, være sig: Selveiendom, Fæste eller Beneficiat, opstilles som een af Hovedbetingelserne for Valgbarhed - og dette betragte vi som almindelig antaget - da mangle jo Skolelærere, som Saadanne, denne Egenskab, og kunne ikkun stilles ved Siden af Huusmænd, hvilke tilligemed en afgjort overveiende Majoritet af Gaardmænd, ere udelukkede af den valgbare Klasse. - Endvidere: vel maa Skolelæreren have erhvervet sig en høiere Aandscultur end Bonden, men vi maae lægge Mærke til, at denne intellectuelle Dannelse har ene og alene Elementarunderviisningen til Øiemed, og aldeles ingen. Tentents til Statsoeconomie, Lovforfatning, eller med eet Ord: til at forskaffe Jndsigter i de statsborgerlige Forhold, der skulle være Gjenstanden for Stænderforsamlingens Virksomhed. Det er kun en høist sjelden Undtagelse, at en Landsbyeskolelærer kan paa egen Haand have erhvervet sig saadanne, hans Fag saa gandske uvedkommende, Kundskaber, og derhos en saadan Skrive- og Tale=Dygtighed, at han qvalificerer sig til Stænderdeputeret; at han, navnligen til saadant Valg, kan heldigen concurrere med et - for ei at sige for meget - hundrededobbelt Antal af Præster, derfor ei at tale om deres ti, tyve, tredive Gange større Beneficiater - ere langt forud for ham i de vigtigere Egenskaber, alsidig Kundskab i de borgerlige Forhold, mangesidig Erfaring, samt Færdighed i baade at skrive og tale. Men her er endnu en meget vigtig Betænkelighed ved saaledes at rive ham ud af hans snevre Sphære - hans Skole, og opløfte ham i en høiere og videre, i hvilken han vanskelig eller dog for seent vilde kunde orientere sig; og om han endogsaa her, efter en kortere eller længere Svimmelhed, faaer et sikkert Fodfæste, hvorledes mon han da vil befinde sig, naar han siden omskifter Forsamlingssalen med Skolen? et udvalgt Selskab af dannede Mænd med raae Skolepeblinger, politiske Discussioner med Abe, og een Gang een, indbyrdes Opklarelse i de vigtigste Borgerforhold med den indbyrdes Underviisning, Enten vil han sandelig føle sig ikke hjemme i Skolen, eller ogsaa have været fremmed i Stænderforsamlingen. Til Slutning ville vi frit ud bekjende: at vi ikke indsee enten Nytten eller Nødvendigheden af denne Stands særskilte Repræsentation; thi denne sammensmelter meget naturligt med Præstestandens – at sige: naar denne repræsenteres; og er da Skolelærerklassen, langt sikkrere paa at see sine billige Krav paatalte, end enten Haandværksklassen eller adskillige andre borgerlige Samfund. Med disse Betænkninger over Hr. Overretsassesfor Algreen-Ussing vigtige Skrivt, fornemmelig hvad angaaer hans Mening: at der fra først af kun burde været een Forsamling sammenholde man saavel de i Bladets foregaaende Nummere fremsatte Sager til Behandling i Stænderforsamlingen" som de der herefter af samme Forfatter ville vorde underkastede som vi haabe - videre Betragtning og nøiere Drøftelse.
Jyllandsposten, 1838-05-21
Noget og Communalvæsenet for Landet.