Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-04-08
Forleden Dag fik jeg Øie paa et Numer af Deres Blad, og der læste jeg et Brev fra en ulykkelig Kone. At hun er ulykkelig, det kan ringen negte, men at jeg dog er langt ulykkeligere, vil De selv tilstaae, naar De har hørt min Ulykkes Historie. Jeg har vel endnu ingen Klodrian af Mand at drages med, men mit Kors er tungt nok alligevel. Papa er vel en rig Mand; han har en stor Casse under Hænder, og kan vente at blive endnu rigere, naar No. 13 og 45, som han nu har spillet paa i to Aar, komme ud i Wandsbeck, men hvad kan alt dette hielpe mig? Mama vilde nok gjerne have, at jeg skulde leve ordentlig og honet, som andre skikkelige Folks Døttre; men Papa, holder paa Skillingen som, Gud forlade mig! Lucifer paa en Siel. Naar vi skulle have det mindste af ham, saa er der en Støi, saa det Halve er nok. Baade Mama og jeg ere færdige at gaae i Graven af Græmmelse. Men det bryder Papa sig kun lidet om. Ved alle Leiligheder søger han at berøve os enhver Fornøielse. Nu har der i de sidste to Maaneder været to Beneficeforestillinger paa Theatret; men mener De, at han nogen af Gangene har kunnet beqvemme sig til at tage en Loge, Nei, min Tro, naar han har, Og hvorfor Blot fordi han skulde give lumpne ti Rigsdaler mere derfor. Han kom vel forleden anstigende med to Billetter til anden Etage, som han havde betalt med 6 Mark Stykket, men Mama holdt alt for meget paa sin Honneur til at gaae der. Nei, førend vi vilde prostitueres saa offentlig, vilde vi hellere blive hjemme, endskjønt vi vare færdige at tabe Næse og Mund af bare Skam, da Fru Firkar Dagen derpaa spurgte os i Klubben med en ret spodsk Mine: "om vi havde været paa Comoedien?" Men ikke nok med det: da forleden den vare Synder, der havde skudt sin Kjereste ihiel af bare Kjerlighed, skulde rettes, vare saa mange af mine Veninder, ja næsten hele Klubben, kjørte derud for at see det, om det end var de gemeneste Tøiter i Smaagaderne, saa havde de slaaet sig sammen og vare kjørte derud i Karet. Alle Folk sagde, at det var saa rart at see, og desuden var han ingen Hverdagsmorder, men en Morder af Skinsyge. Dernæst var der, som De nok veed, opreist et delligt Skamfut, som Folk kunde lære noget af, og, ligesom Henrettelsen selv, tjente til Exempel. Jeg bad, Papa med Taarer i Øjnene at tillade mig at kjøre derud med Mama og vor Francaise. Men han svarede i en barsk Tone, neil Papa, raabte jeg hulkende: "hvorfor skal jeg da altid blive borte fra de Steder, hvor der er noget rart at see, og hvor alle andre unge Fruentimmer komme, Papaa taler og gode Exempler, hvorfor vil De da ikke nu tillade mig at see et godt Exempel? Hvorfor skal jeg ikke ligesaa vel have Lov dertil, som de gemeene Tøiter lige over for?" - Ci, raabte han i et Slags Raserie, blodtørstige Tøs! Dersom Din Fader var Natmand og Du Dreng istedet for Pige, saa kunde Du anmode mig Jeg svarede ham ikke et Ord, om sligt: men Maja, som stod ved Siden af mig, var færdig at besvime; thi, sandt at sige, saa vilde hun ogsaa gjerne kjørt derud. For nu ikke at prostitueres i Klubben, naar man spurgte os: om vi havde seet Herzlein henrettes, gik Mama, vor Francase og jeg i Onsdags Eftermiddag, men til Fods, ud paa Østerfælled, for i det mindste at see Skamfuttet. Men jeg har gjort Aftale med Mama, at saasnart der nu igjen skal nogen rettes, hvilket vel ikke vil vare ret længe, saa tie vi bomstille, og kjøre ud paa Retterstedet, medens Papa endnu ligger og sover paa sit grønne Øre, Naar alle Folk vilde tænke saa umoralske som Papa, saa vilde jo et saadant Skamfat være ganske til Unytte. Jeg har desuden, uden at rose mig selv, en meget fiin Følelse, og har altid yndet rørende Optrin. Nei, den Tvang, jeg er i hos Papa, er utaalelig. Jeg holder den aldrig ud. Jeg kunde fortælle Dem tusinde Exempler, hvoraf De vilde see, hvilket utaaleligt Klosterliv jeg maa føre. Han vilde i Vinter, ikke engang tillade mig at gaae paa Masquerade med en ung Student, som er i Huset hos os. Jeg var allerede paaklædt og i Begreb med at stige i Vognen, men bareste fordi jeg var klædt i Mandsklæder, vilde han ikke tillade mig det, og jagede mig tilbage. Deres o. s. v.