Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-03-19
J Bladet Dagen No. 65 læstes et Spørgsmaal angaaende Vexelcoursen. Blandt adskillige Meninger, som ere blevne samme Blads Udgiver meddeelte, forekom ham ingen saa rigtig og saa vel fortjent til offentlig Meddelelse, end de han leverer i No. 77. Spørgsmaalets Besvarer foreslaaer en Kgl. Commission til nøiagtigen at eftersee Vexelmæglernes authoriserede Protocoller, for deraf at erfare, hvo det egentlig er, der driver det skammelige Prangerie med Banco; at Mæglerne, under deres Privilegiums Fortabelse eller under Straf af Landsforvisning i Tilfælde af urigtig Opgivelse, skulle være pligtige til at underrette Financecollegiet om hvad de have omsat i Penge og Vexelaffairer. Forf. mener, at den hele opdrevne Cours blot skyldes Agitage, og at det i Landet værende betydelige Forraad af Varer, hvorfor der ikke skyldes noget udenlandsk, maatte allene være en meget gyldig Aarsag til at give vore Bancosedler deres gamle Værdie (Forf. synes at have glemt, at de Varer, vi egentlig have et betydeligt Forraad af, ere Colonialvarer, som ikke maa udføres. Han paastaaer, men dog uden at bevise det, at vor Cours nu ikke burde være mere end 215. Til Slutningen foreslaaer han, at forbyde al Udførsel af Banksedler og indtil videre alle Tratter i Danske Banksedler, dernæst alt Salg af Banco, Specier &c., som først skal modtages 4 til 6 Maaneder efter Kjøbslutningen og at intet saadant Kjøb skulde kunne sluttes paa længere Tid end 8 Dage. - Anmelderen tilstaaer gjerne, at Agiotage har bidraget og bidrager endnu meget til at forværre vor Cours, men naar hiint Spørgsmaals Besvarer paastaaer, at den hele opdrevne Cours blot skyldes Agitagen og imaginair Coursmagerie; naar han siger at det i Landet værende betydelige Vareforraad allene maatte være en meget gyldig Aarsag til at give vore Banksedler deres naturlige (?) gamle Værdie, naar han mener at Mæg lernes Protocoller kunde give Regjeringen Oplysning om hvo der driver dette Prangerie, naar han endelig ønsker Banksedlernes Udsendelse af Landet reent forbuden, saa synes han ikke at være trængt dybt ind i Kundskaben om Handelen og dens Væsen. Vor Cours vilde og maatte være slet, skjøndt ikke saa slet som den er nu, om end aldrig nogen Agitage fandt Sted, fordi Omstændighederne nødvendigen medføre dette Onde for enhver krighavende Magt, hvis Handel er i Under balance. Saalænge Vareforraadet ikke kan udsendes, kan det heller ikke, om det end var nok saa betydeligt, give vore Banksedler nogen større Værdie end den, man vil antage dem for. Forslaget at forbyde Banksedlers Udsendelse lader sig ikke udføre, fordi Noget dog maa kunne udsendes, og det vilde være en Urimelighed at forbyde Sedlernes Udsendelse, naar baade ædle Metallers og Colonialvarers Udførsel allerede i Forveien er forbuden. Naar Forf. foreslaaer authoriserede Mægler Protocoller, for deraf at erfare Prangeriets Ophavsmand, saa maatte han først forklare os hvad han forstaaer ved Prangerie med Banco, thi at den selvsamme Person kjøber den ene Dag og sælger den anden Dag, kan jo ikke her, hvor det gielder om Vexelaffairer, kaldes Prangerie. Det er jo noget, som altid, selv i Fredstid har fundet og maatte finde Sted. Enhver Banquier sælger den ene Dag ligesaa godt som den anden, fordi det han handler med er Banco, hvilken Handel ikke er nogen Brøde. Handelen med Statspapirer, eller Fonds er en Handel, som drives i hele Europa, og som ikke kan være Staten til nogen Skade. Skulde der gjøres noget for denne vigtige Sag, saa maatte det skee paa en ganske anden Maade og ved ganske andre Midler, end Spørgsmaalets Besvarer foreslaaer.