Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-07
En mærkværdig Yttring i et Skrivt, af Louis Buonaparte, Erkonge af Holland. Afsindige, forvendte Dødelige, J kjende ei Krigen, hvis J forsvare dette rædsomme Uhyre! De kolde, hjerteløse, ærgjerrige Verdens Bødler - de umenneskelige, æreløse Erobrere føre Eder, deres Brødre, til Slagterbænken. Den gyseligste Retterplads for mange tusinde Uskyldige kalde de Ærens Seng; det skjændigste Brodermord kalde de Ærens Stand. - Skuer dog blot hen paa en Valplads Gjennemvandrer et Lazareth. Sikkert svævede for den ædle, menneskekjerlige Louis ved Ovenstaaende billedet af hans menneskefiendske Broders, Napoleons, blodige Erobringskrige, hvis skrækkelige Virkninger nu først ret udvikle sig, ved Forbindingen af de dybe Saar, som mindre føltes i Kampens Hede. Den kortsynede, store Hob, der som oftest blot ændser den nærværende trykkende Virkning, og derover glemmer den forbigangne Aarsag, anseer derfor ogsaa stundom sin Ødelægger for sin Frelser. Stolende herpaa, har Løgnens Aand, i den sildigere Tid, endog vovet, at fremstille vort Olds umenneskelige,, bandlyste Dæmon som en Verdensforbedrer. Nogle af de plumpeste og frækkeste Exempler af dette Slags findes i de af Napoleons Danlinger forfattede "Bemærkninger fra St. Helena", af hvilke dette Blad, No. 39 for indeværende Aar, optog et Brudstykke om Napoleons Penge. Om disse, som anføres benyttede til Anlæg af Vandværker, Landeveie, Kirker, Arbeidshuse for Betlere o. s. v., o. s. v., o. s. v., siges: Alt dette tilsammen udgjør en Skat af adskillige tusinde Millioner, som ville leve Aarhundreder igjennem, og tilintetgjøre Bagvadskelsen. - Historien vil sige, at Alt dette har fundet Sted midt under store Krige o. s. v. Disse stolte Ord - denne prægtige Folie under Verdensødelæggerens blodige Minde forvandles til et Brændemærke i Sandhedens Speil. Napoleon anvendte sit uhyre Rov fra det plyndrede Guropa til Anlæg, som lettede hans Ærgjerrighedskrige og blændede de Svagsynede iblandt hans Samtidige. Historien vil sige: Han ødelagde en Verden - og af dens Gruus anlagde han Bolværker for sin Udaad. Han indførte et ufolkeligt Fastlandsystem, som han vilde tvinge alle Andre til at overholde, imedens han selv hvert Aar undertegnede mange tusinde Frifartsbreve til dets Overtrædelse. Han blodfarvede Jorden - han besmittede Guddommens helligste Tempel. Menneskets Hjerte, med Mord, Bedrag, Meeneed og hvad de ellers monne hedde Voldsmandens mørke Aander; imedens han, hyklende, opførte Steenhuse til Guds Ære. Han gjorde en Menneskeslægt til Betlere og opbyggede Arbeidsfængsler for Tiggere. Bevæbnet med Frihedens Heltesværd, reiste han sig en Voldsmandstrone paa Dynger af dens Forsvareres Liig. Brammende med Sandhed, Videnskab og Kunst, stiftede han et hemmeligt Bandit-Politie, som dræbte Ordet og sigmyrdede Tanken. Kort: Jacobineren Buonaparte myrdede sine Medborgere i Paris, for lovløs, saakaldt Frihed og Liighed, og Tyrannen Napoleon oprettede igjen Slavedommet iblandt sine sorte Undersaatter i Vestindien, og Arveadeel iblandt sine hvide Undersaatter i Frankrige! Et lidet, men saare kraftfuldt Penselstrøg til det store, rædselfulde Maleri af Menneske jammer, der saa sønderknusende betegner Napoleons overvættes morderske Erobrerfied, findes i Nr. 1 af det vakre Ugeblad Brevduen", ved Herr Skuespiller Rosenkilde. Med gyse ligen stærke, men, som det synes, fande Farver, skildrer en ung, brittisk Officier Valpladsen ved Waterlod, hvor saa mange tusinde Slagtoffere. under ubeskrivelige Kvaler, udstønnede Livet, eller, sønderslidte, vaandede sig som Krøblinger – fordi en æreløs Ærgjerrig atter vilde bestige sin fra svorne, attiliske Trone. Blok Tøren. Anmelderen troer fuldt og fast, at Menneskeslægtens Fremskridt til det Bedre fornemmeligen beroe paa fornuftig Opdragelse og Underviisning. Han glædede sig derfor hjerteligen, da han nyligt læste i Statstidenden, at en Mand, med Herr Rector Arnesens sjeldne Kraft, udmærkede Kundskaber og mangeaarige Erfaring i Underviisnings faaet, paatager sig, for en meget billig Betaling, at undervise et lidet Antal Børn, i Forening med sin egen Søn. Vel veed han, at Mængden af vor, ved Krigens skrækkelige Følger: Armod og Overdaadighed, slappede Slægt har mere Sands for Mysticisme og Gøglerier, end for Dyd og Fornuft; men han veed ogsaa, at der endnu gives Ædlinger, som føle og virke for det Ædle. Han tvivler derfor ikke paa, at hiin brave Skolemand har faaet sit Forehavende iværksat, hvortil han herved lykønsker Ham og Hans Lærlinger!