Viborger Samler, 1831-11-02
Alle de Jagttagelser, jeg siden 8de Mai har gjort i Mittau og Kurland, stadfæste Choleras vel svag og betingede, men bestemte Contagiøsitet, den store Nytte af de inficerede Huses, Gaardes og Stæders Spærring, og den tidige Oprettelse af særskilte Cholera=Hospitaler for saadanne Syge, som ikke tilstrækkeligen kunne isoleres i deres egne Bopæle, dog under den Forudsætning, at Spærringen er ærligt meent og strængt bleven fuldbragt, da den i modsat Fald skader mere, end gavner. Overalt i Kurland, hvor Menighederne selv overtoge Grændsernes Bevogtning, hvor den udførtes saaledes, som det synes meest passende med Forholdene, hvor Borgersind og Kraft forenede sig, hvor man med Samvittighedsfuldhed bragte de tidligere fra Ministeriet for det Indre udgaaede, vise Forskrivter i Udførelse, der kom Cholera enten slet ikke til Udbrud, eller den qvaltes i de første Jndividuer. Med vore Indretninger naaede vi paa mange Steder, navnligen i Mittau, aldeles ikke den tilsigtede Nytte, fordi Man under nærværende Tidsomstændigheder ikke kunde lægge Troppernes bestandige Frem= og Tilbage Bevægelser og i Kronforretninger reisende Militair= og Civil-Embedsmænd Hindringer i Veien, og desuden gjentagne Jndpodninger (?) (Impfungen) fandt Sted. Derfor ere alle Læger i Kurland med mig overtydede om, at Cholera er reen contagiøs, og at den Paastand, at den selvstændigen opstaaer og epidemisk udbreder sig, hører til de ganske ubeviiste og ubeviisligHypothesers Gebet. Den Paastand nemlig, at Cholera ikke er contagiøs, men ligesom Koldseber og andre almindeligt udbredte Sygdomme opstaaer af locale Aarsager og udbredes epidemisk, er altid gaaet ud fra store Handelstæder. Men i store Stæder, med et levende Samqvem, maa selv den meest fordomsfrie Mand derved frapperes, at Sygdommen i faa Dage er udbredt i hele Byen, som i Riga og St. Petersborg. Men netop det levende Samqvem, som statuerer Muligheden af, at en liden Qvantitet af Cholera-Stof, i saa Timer kan komme i Berørelse med hundrede prædisponerede Mennesker, gjor store Stæder ganske uskikkede til Anstillelsen af afgjørende Jagttagelser over Sygdommens Smitsomhed. Dertil ere kun smaae, vidtløftigen byggede Landbyer, som de kurlandske, tjenlige, og den kurlandske Landmands eiendommelige Maade at boe paa, ikke i Bondebyer, men i enkelte Gaarde, frembyder et ligesaa beqvemt Middel til at iagttage en smitsom Sygdoms Udbredelsesgang, som til at forebygge den. Af noget mere, end 3000 Jndividuer, som indtil nu ere blevne angrebne af Cholera, kan jeg i det Mindste hos 20000 aabenbart eftervise Contagiets Oprindelse. Om hele Lande ved Cordons ville kunne beskyttes. for Cholera, maa jeg næsten besvare nægtende, da man sjeldent finder dette ægte, troe Sind, med hvilket alene saadanne Anstalter kunne præstere den ventede Nytte. Vindesyge, Lyst til at erhverve og Bestikkelser ville stedse tilintetgjøre Øvrighedens bedste Hensigter. Vine Jagttagelser have lært mig, at Smitten ved Cholera meget hurtigt kommer til Udbrud. Fra det Øieblik, at mistænkelig Contalt har fundet Sted, indtil den dødelige Sygdoms Udbrud ere i mange Tilfælde kun faa Timer forløbne i det Høieste kun nogle Dage. Vi have derfor underkastet Enhver, som paa den Tid Cholera herskede vilde forlade Mitau, og som var kommen i dirette Forbindelse med en Cholera-Syg, en Observation paa 48 Timer paa et umistænkeligt Sted, og Enhver, som var helbredet af Cholera, eller som havde været i umiddelbar Forbindelse med Cholera-Syge, en Observation paa 8 Dage, og Jngen af alle disse har bragt Sygdommen til andre Egne af Gouvernementet. Dette er en beviist Kjendsgierning. Naturligviis blev herved baaret Omsorg for den nodvendige Udluftning og Renselse af Klædningstykker, hvilke hos de Helbredede i Almindelighed ganske tilintetgjordes og ombyttedes med nye. Jeg har tidligere troet at maatte tvivle paa Contagiets Udbredelse paa den inddirekte Vei, nogle Jagttagelser, som jeg i den sidste Tid har gjort, har dog betydeligen formindsket min Tvivl.