Kiøbenhavns Postrytter, 1793-11-01
Paris, den 18 October. Den skrækkelige Begivenhed, som man i disse Dage frygtede for, er desværre virkelig foregaaet. Dronningen er ikke længer til. Hun blev i Forgaars (Onsdagen den 16de October) henrettet med Guillotinen, og derved udfriet fra de undsigelige Lidelser, hun i saa lang Tid havde maattet udstaae. Det herskende Parties Tilhængere udraabte deres: "Republiken leve, men alle følende Siele, hvis Hierter ey vare aldeles udtømmede for Men neskelighed og Medlidenhed, helligede den ulykkelige Prinsesses Minde oprigtige Taarer. – Marie Antoinette, er Datter af den store udødelige Maria Theresia og KeyseFrant den Første, var født den 2den November 175 blev formælet med daværende Dauphin, siden Kong Lu vig den Sextende, den 16de Mai 1770, og døde meden Siels-Storhed, som stedse hævede hende over hende Ulykker, den 16de October 1793, efter siden den 21 Januarii at have overlevet sin ulykkelige Gemaal. Hendes Forhør varede fra Mandagen den 14de Kl. 1. Formiddag til Onsdagen den 16de Kl. 4 om Morgenen, da man forelæste hende følgende Dom: "Da det er beviist at Rænker og hemmelige Forstaaelser med Republiken udenlandske Fiender have sigtet til at forskaffe disse Fiender Understøttelser i Penge, at bane dem Vey til Jnd march paa fransk Grund, og at lette deres Armeers Operationer; da Marie Antoinette fra Østerrigsk Lotthringen, Ludvig Capets Enke, har taget Deel i disse Rænker, og underholdt Correspondence i den Anledning, da det videre er beviist, at der er arbeydet paa en Complot og en Sammenrottelse, for i Republiken selv at opflamme Borgerkrigen, og væbne Borgere mod Borgere; og da Marie Antoinette fra Østerrige er overbeviist om at have havt Deel i denne Sammenrottelse, saa dømmes Marie Antoinette fra Østerrigsk Lotthringen, Ludvig Capets Enke, i Følge Criminal-Lovens 2den Deels 1ste Afdelings 2den og 4de Artikel, til at have sit Liv forbrudt, og skulle hendes Eiendomme tilfalde Nationen, ligesom og denne Dom skal fuldføres paa Revolutionspladsen, samt ved Trykken bekiendtgiøres over hele Republiken. Dronningen anhørde denne Dødsdom med den største Standhaftighed, uden at vise den ringeste Uroe og uden at sige et Ord. – Allerede Kl. 6 om Morgenen blev Trommen rørt i alle Sectionerne, for at samle den bevæbnede Magt. Kl. 11 1/2 blev den ulykkelige Prindsesse ført fra Conciergeriet til Retterstædet. Hun sad, som enhver anden Misdæder, paa en Karre, med Hænderne bagbundne, Nakkehaaret afskaaret, og med Ryggen til Hesten. Hun var hvid klædt, og havde et lidet Sæt paa paa hendes ene Side gik Skarpretteren, og paa den anden hendes Skriftefader, en constitutionel Geistlig ved Notre Dame Kirken, med bruun Kiol og rund Paryk. Et stærkt Detachement Rytterie omgav Karren. Generalerne ved Revolutions Armeen, Henriot, Ronsin og Boulanger, reed med deres Commandostave foran. Gaderne vare opfyldte med en utallig Mængde, især Qvindfolk, som spottede den Ulykkelige, og raabte: "Republiken leve! Hun vedligeholdt uafbrudt sin roelige Fatning, og saae sielden paa Folket. Hendes Udseende var af de haarde Lidelser, hun stedse i sit Fængsel maatte friste, meget forandret, og hendes Haar var ganske hvidt. Da hun kom til Skafottet, yttrede hun det første Tegn til Utaalmodighed, og skyndte sig op af Trappen. Ved 12 1/2 Slet gjorde Guillotinen Ende paa denne ulykkelige Prindsesses Liv. Hendes afhugne Hoved blev af Skarpretteren fremviist fra alle Skafottets fire Sider (hvilket ellers ved andre Executioner kun pleyer skee fra een Side), og den følesløse Mængde raabte: "Republiken leve! Et ungt Menneske dyppede sit Tørklæde i det udøste Blod, og trykkede det med Tegn paa Høyagtelse til sit Bryst. Han blev strax arresteret. Man fandt baade Kongens og Dronningens Portraiter hos ham. Efter Executionen blev den ulykkelige Prindsesses Legeme bragt til Magdalene Kirkegaarden, hvor det, ligesom Ludvig den Sextendes, blev nedlagt i en Kalkgrube. Begge Dronningens Advocater, Chauveau og Tron son du Condray, bleve strax efter Dommens Afsigelse arresterte og bragte til det Luxemburgske Palais; da man troede, de af hende havde faaet vigtige Efterretninger eller Papirer. De bleve derefter, hver især, examinerte af to Lemmer fra Sikkerheds Commissionen, men have, No 9 Ja den nac. 10 paa deres Forsikring, at der ey var blevet dem noget saadant betroet, igien faaet deres Friehed.