Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-03-20
Ved ovenmeldte Beholdning fandt vi os over Forventning istand til at begynde det tredie Aars Understøttelse for de Krigsfangnes Efterladte. Ligeledes finde vi herved riig Anledning til, paa de ulykkelige Familiers Vegne, hvis Forsørgere og Fædre ei kunne hielpe, at yde vor inderlige Taknemmelighed, saavel til de ædle Givere i Almindelighed, som til enhver af dem i Særdeleshed. Og ligesom vi erkjende den Danske Godgiørenhed ved de store Bidrag til denne private Understøttelse, og i flere kraftfulde Opofringer til fortrængte Brødres ublide Kaar at lindre, saa næres ikke mindre tillidefuldHaab freindeles, at flere deeltagende Menneskevenner ville goddædigen bidrage til Hensigtens Opnaaelse: disse Forladtes Kummer under nærværende besværlige Tider at møde og lindre, indtil engang deres Forsørgere løslades af et haardt og krænkende Fangenskab. Vel ere nogle Skippere, Stormænd, og aldrende Søemænd ved en sjelden Leilighed frie givne og hjemkomne, hvorfore disse Familier, ifølge Planen, ere udgaaede af Understøttelse i den senere Tid. Men det tilbageværende Antal er endnu betydeligt og formeres maanedlig ved flere Familier, hvis Mænd med Kapere herfra Staden igjen ere geraadede udi Fangenskab i Stedet for at finde Næringsvei. Havde hiin ophøiede Olding, hvis Regnskabsdag (for de vort skyldfrie Fædreneland og flere Jordens Slægter tilføiede Ulykker) snart er nær, friegivet alle de brave danske Mænd, som efter de nedrigste Magthaveres skumle Planer imod Danne Riget, Aar tilbage, gjortes til Krigsfanger, under fredeligt Flag, uden ærlig Kamp, allene ved Niddingsdaad, da vilde Londons Borgerraad ikke kommet under den store Forlegenhed for at udfinde en hæderlig Anledning til den in qvæstione værende Lykønsknings=Adresse paa deres Konges halvtredsindstyvende Regjerings Aars Jubilæum, som, notorisk beviist, der var Tilfældet. Modsat vilde kjække danske Mænd i Gjenforening med deres Familier og Spæde, glædet sig med hine paa denne mærkelige Dag, ved den Frihed, som Uretfærdighed betog dem for en Tid - de Lidendes Antal formindsket og de tilbageværende Koner og Børn trøstet ved større Understøttelse og blidere Udsigter. Ja, deres Forsørgere og Fædre, hvis sørgelige Skiæbne endnu vedblev Frihedens Berøvelse under vilkaarlig Mishandling, vilde styrkes i Standhaftighed og nære Haab snart at see deres elskte Fødeland. J hine ældre Dage var det en hellig Pligt og Skik blandt Nordens Mænd, vore Fædre, at hævne Niddingsdaad ved Blod. Skulle de brittiske Misgierninger, Udaad og Uretfærdigheder forsones paa denne Maade; ol hvilket stort Antal Britter, maatte da ikke bløde, hvor utallige Qvinders og Børns Sukke maatte ikke opstige til Himlen om Tilgivelse, i Forhold til deres, som i hine Septem der Rædselsdage under Stadens Mordbrænden anraabte Alfaders Retfærdighed om Hævn for den krænkede Menneskehed. De et troefast fredeligt Folk tilføiede uhorte Gruesomheder vil sildigste Slægter erindre med Afskye; men de Danske hævne sig blot, som de stride, i ærlig Kamp, og vores gode Konge sætter Hæder i Ædelmod imod sin overvundne Fiende. - Naar hine Tyranner transportere vore kjække Brødre tilfods og hensætte dem i usunde Blokskibe og Fængsler, hvor de foruden at betages den frie Luft, nødvendig Bevægelse og Reenlighed, maae lide Hunger, Nøgenhed, Haan og Mishandling, for herved paa niddingsviis at tvinge disse Brave, til at tage Tjeneste under et besmittet Flag og blive deres Fædreneland utroe, da behandles de brittiske Krigsfanger derimod med blid Skaansel, henviiste til de bedste Egne i Landet, hvor de kunne indaande Guds frie Luft, nyde Livets Fornødenheder rundtlig til de billigste Priser (thi 24 s. D. C. svare paa disse Steder bedre end 6 Pence engelsk i Chatam, Portsmouth og Plymouth) og hvor de tillige møde Giestfriehed. Saaledes har Daniens Borgere mange store Aarsager til at lykønske sin gode Fyrste, naar hiint Folk spørger hinanden, hvorfor, – Vi undlade fremdeles ikke at anmelde, at maanedlig Understøttelse, som ovenmeldt, endnu vedbliver saalænge mueligt for de Krigsfangnes Efterladte her af Staden, og give vi os den Ære at tilkjendegive for enhver ædel følende Menneskeven, at den under 18 August 1807 aabnede Subskription vedbliver, og ethvert Bidrag til disse, ligesom til de Krigsfangne selv, indsamles taknemmelig og modtages med Erkjendtlighed hos mig Berg i Dronningens Tvergade No. 276 underste Etage, og hos mig H. Krøyer paa Kongens Nyetorv Nr. 269. - Maatte blot Pligtens Opfyldelse herudi vedblive at gavne de Kummerfuldes Sag fremdeles, saa længe nødvendigt, da ere vi mere end heldige ved vunden Borger-Tillid, og Biefald. - Kjøbenhavn, d. 30 November 1809. J. Berg. H. Krøyer.