Norske Intelligenssedler, 1800-06-18
Jeg takker Understøttelses-Commissionen i Bragernæs for tilsendte Fem Rigsdaler i Missiven af 29de Maji d. A., som jeg seer er et Sammenskud af Medlemmernes egne Lommer, da de Fem Rigsdaler, som jeg i Vinter gav til Byens trængende Fattige, Følge Commissionens ovenmeldte Brev fremdeles ere og blive de Fattige til Understøttelse. De fremsendte Fem Rigsdaler bør da ansees som en Gave til mig fra Understøttelses-Commissionen. Over disse Fem Rigsdaler er jeg ret fornøjet, som skal blive de Fattige tildeelte, da saadanne Lomme-Skillinger maaskee ikke havde blevet saaledes anvendte, hvis Commissionen ikke var bleven fortrydelig. Jeg skulle formode at Understøttelses-Commissionen er misfornøjet med mit Avertissement af 16de Mai d. A.; men jeg ønsker den vil tage først i Overveielse: Imo) At Bragernæs eier et vel indrettet Sygehuus, som ved Herr Andrea Hofgaards utrættelige Fliid og aarvaagne Tilsyn kan sættes ved Siden af de beste saadanne Stiftelser i Norge, fra hvilken Synspunkt det endog betragtes. Dette Huus, som jeg, tilligemed Stads-Chirurgus Hr. Lundt, opvarter som Læge, staaer aabent for alle Byens fattige Syge, bestyres af Fattig-Commissionen og underholdes af Byens Fattig-Casse; maae man da ikke billig ansee det for en ufornøden Udgift at tage af Understøttelses-Cassen for at curere et eller andet fattig Menneske uden for Sygehuuset, og er det ikke Egenmyndighed at antage uden nødvendig Aarsag en uvedkommende Læge dertil, naar ansatte Pleie Læger kan haves, Jkke at tale om, at denne Fremgangsmaade kaster Skygge paa de offentlige Pleie Anstalter, som synes at overgaae den private Understøttelses-Commissions Competence, ligesom og at Commissionen burde herudi have handlet meere forsigtig ved at erindre sig adskillige fattige Syge, som først have været under private Lægers Kuur, og ere siden komne til Sygehuuset, enten lemlæstede af sine Lidelser, eller og aldeles incurable. Det beste er, at de forskiellige Syge, som Understøttelses-Commissionen har anbefalet til Hr. Regiments-Feldskiær Staibs Kuur, neppe have været haardt angrebne af nogen Sygdom, eftersom de alle ere helbredede for Tre Rigsdaler Otte og Tyve Skilling. 2do) Der er neppe en udførligere Lovgivning til hos os om en efter anseende ubetydelig Artikel, end den om Betlere, men ingensteds har jeg seet, at Borgernes frievillige Sammenskud til de Fattiges Understøttelse i Dyrtid skulle tiene fattige Reisende til Forflegning og befordring, eller at Byens Trængende skulle med deres kiære Brød-Smuler kiøbe de reisende Betlere til at forlade Byen. Understøttelses-Commissionen vil derfor ventelig ved nøiere Eftertanke holde mig det tilgode, at jeg ikke anseer de 5 Rdlr. 32 sk. occonomisk anvendte, som den anfører saaledes at være forbrugte. Den veed hvad Midler Lovene foreskrive i saadan Tilfælde; Den kiender Byens ypperlige Politie-Administration; Den kiendte Givernes Villie; Den følede sin egen Magt og burde øine dens Grændser; men Den vidste ikke hvor haard og lang Vaaren vilde blive. zio) At trykke Commissionens Regnskab, som findes i No. 20 af Jntelligents-Sedlerne paa de Fattiges Regning, maae ansees for en unødvendig Udgift, der for burde have været taget af egne Lommer, end Gaven til mig, derved havde de drøje 12 Rdlr. 24 sk. blevet formindskede; men havde Jntet blevet trykt nu for Tiden om denne Borger-Daad, saa skulle Higen efter forfængelig Roes ikke kundet forbunkle reedelige og velmeente Handlinger. Videre kan jeg ikke begribe Nødvendigheden af 10 Rdlrs. Biedrag til Huusleie paa den Aarstid, som Understøttelses-Commissionen virkede for de Fattige; thi den Tid pleie endog de Fattigste at være paa en Maade forsynede med Huus, og at Commissionen har for Frændskab eller Venskab hiulpet nogen Huusejer til Penge paa de Fattiges Bekostning, kan man ikke supponere. Her seer da Understøttelses Commissionen mine Grunde, hvorfor jeg ikke troer at den strængeste Oeconomie er bleven anvendt, men at den ikke var forbunden til at forevise mig Regning, er saavidt sandt, som Commissionen er at ansee som privat Person; men jeg troer den havde dog handlet viseligere, om Regningen havde været sendt til mit Eftersyn, da Commissionen ikke kan bedømme en saadan Regning. De Høj-Kongelige Collegier følge denne Regel ved at lade Pleie-Lægerne attestere Apoteker-Regninger, hvorfor da ikke Understøttelses-Commissionen i Bragernæs, naar den falder indi Pleie-Lægernes Virkekreds med fremmede Subsidier, Naar nu Understøttelses-Commissionen overvejer uden Fordom, Selvtillid og Stolthed, hvad jeg foran har berørt, haaber jeg Misfornøielsen forsvinder, helst om den vilde troe med mig, at Commissionens Gienstand henseende Byens Fattige i Vinter ikke kunde være anden, end at see de Trængende tilgode blot med Mad og Brænde. Paa den anden Side er jeg viis paa, at Commissionen ikke prætenderer, at nogen skal bevise den saa stoer Ærefrygt, ikke at forde yttre sin Meening, naar Commissionen melder sig og sine Handlinger offentlig Tilsidst maae jeg bede at Commissionen ikke fortryder paa, at jeg ikke denne Gang kan fremkomme med saa tilstrækkelig en Underviisning i ovenberørte Materie, som nok behøvedes, og den tilsendte Gave har fortient, men en lignende Handling fra Commissionens Side mod mig skal fordobble min Fliid. Bragernæss den 11te Junii 1809. J. Gielesen. Til Deres Velædelheder Hr. Byefoged Winsnes - P. H. Smith - A. Faye - StillesenN. Lund - D. Dietrichs i Bragernæs. Mindst kunde jeg forestille mig, at Understøttelses-Commissionen i Bragernæs skulle ville give Publicum saa hastig Underretning om sin ædle Handlemaade imod mig ved at befordre sit Brev af 29de Maji til Trykken, thi ellers havde jeg ikke indlagt min Taksigelse til de Herrer Medlemmer af Commissionen i forestaaende private Skrivelse af 11te hujus, som jeg nu maae lade gaae frem i sin simple Dragt for at tiene til en Slags Besvarelse, men det ville ventelig Jngen have formodet, at denne Commission skulle skride til den Yderlighed at paadigte mig i No. 24 af Jntelligents-Sedlerne, at jeg har givet Vink om at fleere ere misfornøiede med Deres Oeconomie, som jeg opfordrer disse Mænd til at bevise, og beder derhos ærbødigst, at de som læse denne Jntelligentz-Seddel ville nøje eftersee hvad jeg har ladet indrykke i No. 21 af samme Sedler d. A. for at bedømme om jeg har givet saadan Vink. Skulde herunder skiules den Politesse, at De ville ved Deres Usandhed søge at stemme Bragernæs, Jndvaanere til at give Deres Occonomie med de Fattiges Penge et almindeligt biefald, da kunde Devel have udført den, uden at have haft nødig at blotte sig saaledes for Publicum paa Prent. Bragernæs den 13de Junii 1800. J. Gislesen.