Berlingske Tidende, 1836-01-09
Foruden det, som denne Vor Forordning særlig har foreskrevet angaaende Amtmændenes Pligter med Hensyn til Strandinger, have disse Vore Embedsmænd i det Hele at fore det nøiagtigst mulige Overtilsyn med Strandings tilfældets lovlige Behandling. Er Tilfældet af Betydenhed, eller iøvrigt nogen sær Anledning dertil opfordrer, bør Amtmanden af og til selv indfinde sig ved Stranden, for at skaffe sig den den bedst mulige Oplysning om Behandlingen, samt, efter Omstændighederne, selv at træffe de fornødne Anordninger og Bestemmelser. Ligesom Amtmanden ved slig Leilighed umiddelbar kan beslutte i Alt, hvad der ellers er overladt Politimesteren, saaledes ere og de af denne tagne Beslutninger stedse Amtmandens Prøvelse og nærmere Bestemmelser undergivne. Ogsaa bør der om Sagens Fremgang og hvad Vigtigt derved forefalder jøres jevnlige Beretninger til Amtnairs Regning inddrages under det egentlige Strandingsregnskab, da en saadan ved en Bevilling accreditteret Strandingscommissionair naturligviis maa staae under Øvrighedens Control, hvilket og en hjemlet ved Forordningen 2den Decbr. 1825. Det er anseet rigtigst, ligeledes at underkaste de private Strandingscommissionairer denne Control, da det ved flere Leiligheder har viist sig, at slige Commissionairer deels have benyttet Skippernes Ubekiendtskab med Landets Forfatning og Love til at forlede ham til at indgaae ubillige Contracter, deels endog stundom have colluderet med Skippere. manden, som har at paasee, at dette ikke for sommes. §. 34. Amtmændenes Resolutioner i Strandingssager underkastes vort Cancellies nærmere Bedømmelse, dersom nogen af Parterne maatte attraae det. Derimod kunne deslige Beslutninger, hvilke maae tages efter locale og øieblikkelige Overveielser, ikke i Almindelighed blive Gjenstand, for Rettergang. Men, forsaavidt der under et Strandingstilfælde opstaaer et egentligt Retsspørgsmaal, f. Ex. om hvilken Bjergeløn efter de forskjellige Regler i F. 31 kan fordres, eller om en indgaaet Bjergningscontracts Retsgyldighed. eller dens Fortolkning, saa kan Sagen desangaaende afgjøres ved sædvanlig Rettergang. Hvor det er Tvivl underkastet, om en i Anledning af en Stranding opstaaet Tvist hører under Rettergang eller ikke, haver Vort Cancelli at afgiøre dette foreløbige Spørgsmaal. J. 35. Alt hvad efter nærværende Vor Anordning i Almindelighen skal udføres og besluttes, af Øvrigheden, tilfalder i Kjøbenhavn, hvis Strandinger paa dens Grund skulde forefalde, Politidirecteuren, der deels træder i Amtmandens Sted, deels udnævner En af Politiets Embedsmænd til, under hans Tilsyn, at udføre, hvad der andetsteds paaligger Politimesteren. Den saaledes udnævnte Embedsmand oppebærer de Politimesteren tillagte Gebyrer. §. 36. Hvad Ankeres Opsiskning angaaer, forbliver det ved Placat 14de Novbr. 1828, ligesom og de i sammes §. 5 nævnte Cancelli-Placater af 25de Marts 1824 og 25de Aug. 1825, med Hensyn til de deri omhandlede særdeles Gjenstande, blive i Kraft. Med Hensyn til andet Gods, der maatte være nedsjunket paa Havets-Bund, forholdes derimod efter nærværende Vor Anordnings almindelige Forskrifter, forsaavidt samme derpaa ere anvendelige, dog saaledes, at Finderen, som iøvrigt i Overensstemmelse dermed haver at gjøre ufortøvet Anmeldelse for Øvrigheden, foruden den ham efter §. 31 tilkommende Bjergeløn, nyder særlig Godtgjørelse for Arbeide og Omkostninger ved Godsets Optagelse, hvorhos Vi, forsaavidt Godset hjemfalder til Vor Kasse, forbeholde Os, efter Omstændighederne, ganske eller tildeels at skjenke Finderen ogsaa det Os saaledes Tilfaldende, saafremt Vi, efter Gjenstandenes Værdi og Beskaffenhed, maatte finde det passende, som yderligere Opmuntring til Borttagelse af Ting, som besvære Seiladsen. Naar en Strandfoged ved sin Nærværelse paa Kysten opdager og alene eller ved Hjelp af Folk, med hvilke han selv affinder sig, bjerger enkelte Stykker af Havet inddrevet løst Gods, skal, forsaavidt Vore Forstrande angaaer, ei alene den sædvanlige Bjergeløn tilfalde ham, men der kan endog, saafremt ingen Eier melder sig, efter Sagens Omstændigheder og paa Amtmandens derom gjorte Jndstilling, af Vort Rentekammer tilstaaes ham en større Andeel af det Jndbjergede til Belønning for hans Paapassenhed b). I. 37. 23) 1. Den, som forsømmer de Pligter, som denne Vor Anordnings §§. 1 og 2 paalægge ham i Anledning af Strandinger, ansees med Mulct fra 10 til 100 Rbd. Sølv til vedkommende Fattigkasse, eller efter OmstænDisse særlige Bestemmelser om Bjergeløn for Strandfogderne paa de kongelige Forstrande, ere anledigede ved Klager, som oftere have været førte over den uforholdsmæssig høie Betaling, som disse, i Medfør af de paa adskillige Steder dem meddeelte Jnstruxer, have anseet sig berettigede til at fordre, nemlig 1/2 af Netto Provennet, foruden at Bjergningsomkostninger særlig beregnes (efr. FogtmannsReskriptsamling 6te Deel 3die Bind Side 626. 627, Noten. Disse Jnstruxer ere imidlertid ingensinde blevne sanctionerede ved allerhøieste Resolution, hvoraf følger, at deres Bestemmelser ikke kan gives anden Forklaring, end den, der stemmer overcusmed de almindelige Anordninger, og saaledes alene kunne være anvendelige paa det indstrandede Gods, som af Strandfogderne ved deres daglige Nærværelse paa Forstranden opdages og bjerges, men ikke paa saadanne Bjergninger, der, hvad enten levende Folk medfølge eller ikke, foretages efter Øvrighedens Foranstaltning, eller i alt Fald af Districtets Bier gere i det Større. De i denne 5. bestemte Straffe ere vel for en stor Deel betydelig mildere end dem, som indeholdes i de nu gjeldende Love, men ligesom disses Haardhed, i mange Tilfælde er saa meget i Strid med de nyere Loves Aand, at deres Fuldbyrdelse dog ei Ridighederne, og forsaavidt uforsvarlig Ligegyldighed er viist ved at frelse de Paagieldendes Liv, Fængsel paa Vand og Brød i 5 eller nogle Gange 3 Dage. Er Overtrædelse af bemeldte §§. begaaet af Strandfoged, Lods eller Anden, som særlige Pligter i saa Henseende paaligge bliver han, efter Sagens Beskaffenhed, tillige at ansee med Bestillings Fortabelse. II. Naar Bjergningen foretages, inden det efter §. 3 er tilladt, blive de Skyldige at ansee med saadan Mulct, som i Nr. 1 er fastsat, og, forsaavidt Nogen ved slig egenmægtig og ucontrolleret Bjergning har efter Sagens øvrige Omstændigheder gjort sig mistænkt for uredelig Omgang, bliver en Saadan at ansee med Fængsel paa Vand og Brød fra 2 Gange 5 til 6 Gange 5 Dage. III. Viser Nogen under Bjergningen sig modvillig, forsømmelig eller opsætsig, bliver han efter Sagens Omstændigheder at ansee enten med Bøder fra 1 til 20 Rbd. eller med Fængsel paa Vand og Brød fra 5 til 3 Gange 5 Dage, forudsat, at Forholdet ikke er af den Beskaffenhed, at det, efter den øvrige Lovgivning egner sig til større Straf. Derhos kan den Andeel, som ellers kunde tilkomme den Skyldige i Bjergeløn, efter Omstændighederne nedsættes eller og aldeles betages ham. kunde ventes, saaledes fremkommer der og af Forbindelsen imellem de ældre og de nyere Loye, som staae i Berørelse med denne Gjenstand, betydelige Misforhold og ikke sjeldent bliver derved Forbrydelsen end ikke tilstrækkelig revset. Saaledes bliver efter Forordningen 21de Marts 1705. 10, sammenholdt med Forordningen 20de Febr. 1789. 4 den, som bestjæler skibbruden Mand straffet med Kagstrygning i Fæstningsarbeide paa Livstid, naar det Stjaalnes Værdi overgaaer 50 Lod Sølv, men saavel for det Tyveri, der har en ringere Værdi, som for alle dem, der som Hælere eller Medvidere tage Deel i at bestiæle skibbruden Mand, har man ingen Hjemmel til at gaae udenfor den sædvanlige Tyvs straf, hvilket er saa meget mere ansmalisk, som Forordningen netop har afskaffet den Forskjel, som Loven gjorde paa stort og smaat Tyveri. IV. Den, som beviislig har borttaget eller underslaaet noget strandet Gods, eller paa nogen anden Maade beviislig gjort sig skyldig i uredelig Behandling af saadant Gods, bliver at straffe som for Tyveri, men ved Straffegradens Bestemmelse bliver den Pli der paaligger Enhver til at hjelpe ved slig Leilighed, saavelsom den Umulighed at bevogte deres Gods, hvori de vedkommende Eiere befinde sig, saa og det Afbræk, som slig Adfærd let kan gjøre i den Tillid, som det maa være Nationen vigtigt at bevare, at tage i Betragtning, som særdeles stærpende Omstændigheder. V. Benyttes en skibbruden Mands øieblikkelige hjelpeløse Forfatning til at beskjæle ham, bliver den Skyldige, hvis han ellers kun skulde dømmes for første Gang begaaet Tyveri, at straffe med Forbedringshuusarbeide indtil 3 Aar, eller, efter Omstændighederne, med Arbeide i Rasphuset fra 3 til 5 Aar, Alt under Hensyn til de i Forordn. 20de Februar 1789 §. 1 forStraffegradens Bestemmelse angivne Regler.