Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-05-19
Skildring af London. (Af Canzler Niemeyers Beobachtungen auf Reisen, 1 Bd. 1820.) Selv i de skiønneste Sommerdage ere Gaderne i Hovedstaden indtil Kl. 7 ja selv 8 meget tomme for Mennesker. Man møder næsten færre Fodgiængere end Postkarether, som tildeels allerede Kl. 6 afgaae i alle Retninger; ligeledes de store Kulvogne, som blive slæbte af 7 uhyre, og som en Reisende meget rigtig siger, rhinocerosagtige Heste, fra Themsens Bredder igiennem smalle Stræder til Hovedgaderne, for at forsyne alle Huuse med Brændsel. Disse Kul ere opbyngede i stærke Sække ved Siden af hinanden, af hvilke de blive afrystede for hver Huusdør igiennem Aabninger, som ere forsynede med et bevægeligt Jernlaag lige ned i Kiøkken- og Kielder-Etagen, uden at berøre det indvendige af Huuset. Nu møder man de smaae Ulykkelige, som for at rense Skorsteenene, der blive saa hurtig opfyldte af Steenkuls Soed, maae klemme sig op i de snevre Skorsteenspiber, og i den haardeste og sørgeligste af alle Haandteringer berøves sine skiønne barnlige Aars Glæde, og ofte sætte Sundhed og Livet til. Det er et jammerligt Syn at see de 7 til 8 aarige Smaaedrenge (maaskee selv Piger, paa hvilke intet er hvidt uden Øiet, med Feiekosten i Haanden, en Sæk paa Skulderen, et sort Baand, om Hovedet, raabe deres klageligt lydende Sweep! (feie), eller i en lille Gade at stikke deres smaae Morianshoveder ud af Kielderen paa nogle elendige Huuse, hvor de tilbringe Natten, ligesom af en underjordisk Rede, for at snappe efter Luft. Vel høre Menneskevennerne ikke op med at udtænke Midler til at afhielpe denne Jammer; men Udfaldet af deres Bestræbelser er hidintil kun blevet lidet belønnet. Næsten ligesaa modbydeligt er Synet af Klædeopkiøberne, som udraabe old Cloths (gamle Klæder), som hver Morgen trække igiennem Gaderne med store Sække, eller de smudsige Krabater, som ved deres skingrende Raab Cats beel (Katte kiøb indbyde til at Kiøbe Foder for Katte og Hunde og nøiagtig tilveie den ækle Kost. - Paa Kiøre Veien i Gaderne ere Gadeseierne beskiæftigede med at skaffe Skarnet bort; men foran Huusene skure Tienestepigerne Fortogene og Fliserne saalangt som Huusets Distrikt naaer. Mede venligen erindrer Melke-Sælgerinderne, ved deres reenlige Træe og Kobber Spande, om at Froekostens Time nærmer sig. - Efterhaanden blive de Bedækninger, som ere over Kiøbmandsboderne om Natten aftagne Lærredrengene ere paa det ivrigste beskiæftigede med at afgnide og afpudse Vinduesruderne. Den spraglede Varepynt viser sig igien uden at man endnu bliver Kiøberne var. Netop lige i Morgenstunden kan man med den største Beqvemmelighed og uforstyrret af Trængsel overskue Alting. Klokken 9 og endnu tidligere formeerer Menneskemængden sig saavel i Cily som i Vestminster. Kaffehuusene blive fuldere for hver Time. Dagsbladene ere udkomne, og enhver iler at faae fat paa det ene eller paa det andet. Bænkene og Bordene ere adskildte fra hinanden ved næsten mandshøie Skillerum af Mahagonytræe og mange søge de tomme Pladser for desto meere uforstyrret at erfare Dagens Nyeheder af disse Tidender, som ere trykte i største Folioformat, Jngen taler med hinanden; i det mindste er Talen kun en sagte Hvisken. J Middagsstunden forandre de store Kaffehuuse sig til formelige Comptoirer. hvor der bliver skrevet Breve, og hvor der ofte bliver afgjort fleere Forretninger end i de private Huuse da man er stedse sikker at finde sin Mand, fordi man veed hvilken af disse Forsamlingspladser enhver regelmæssig besøger. Naturligviis blive de, som ere i Nærheden af Børsen og Banken meest besøgte. Den utallige Mængde Mennesker, som gaae især i Hovedgaderne, for at besørge deres Forretninger, og som bevæge sig frem og tilbage, ligesom Ebbe og Flod, vilde giøre Gangen høist besværlig, naar man ikke for det første var adskildt fra Kiøreveien ved de noget forhøiede Fortoge, som ere anbragte langs med Huusene, og var sikkret for al Fare, for at blive beskadiget af de Vogne, som kiøre frem og tilbage; dertil kommer deels den yderst beqvemme og derfor mindre trættende Gang paa disse jevne Qvadersteene, deels den almindelige Skik, at gaae af Veien til høire Side, for dem, som komme een i Møde, og endelig den anstændige Maade at giøre sig Plads paa, saa at man render ikke let paa hinanden uagtet al Hurtighed i at gaae, da den store Afstand har gjort de til Skik saavel for Koner som for Mænd næsten at gaae i Stormskridt. Er man derfor egentlig talt altid i Trængsel i Hovedgaderne, fordi Menneske strømmen aldrig standser, saa kommer man dog bestandigen hurtigt nok videre og har uafladeligt et eller andet Syn foran sig, og ved Siden af sig; opstaaer der da en Standsning, saa holder dog en smagfuld Kiøbmandsbutik, hvorved man kan blive staaende En skadesløs, Foran nogle af de skiønneste seer man altid en Kreds af Tilskuere. Blander man sig imellem dem, saa maae man kun tage sine Lommer i Agt. Thi just dette Øieblik vide Lomme Tyvene (Pic-pockets), som man vanskelig kan kiende i deres anstændige Paaklædning, at benytte, og under det Skin af at ville ogsaa see Varerne, godt at bruge deres Hænder. - De Fodgiængere, som man seer i de store Gader have næsten alle uden Undtagelse Udseendet af Velstand. Fattigdom og Ureenlighed, hvorpaa der ikke heller mangler i London, seer man hyppigere i de smaae Gader i City, eller paa større Torve og Pladser; i disse derimod ere næsten enhver velklædt. Mandfolkene i det Hele ere fortklædte og bære altid meget hvidt Linned, thi dette er uundgaaeligt fornødent for at vise sig som en Gentleman. Fruentimmerne bære uden Undtagelse Hatte og ere meget pænt paaklædt, ja ret egentligen pyntede, som om de just skulde gaae lige i Selskab. Man fortæller, at selv den Russiske Keiser fandt, at intet var meere paafaldende i London, end den store Mængde velklædte Mandfolk og Fruentimmer. – J nogle Gader hvor der er Pragtbutikker, som i Bonstreet, Oxfordstreet, udlægges der i Timerne fra 12 til 3 alle Opfindelser i Hensende til Mode, Luxus og Klædepragt i Damernes Paaklædning, som ofte meere for at see og for at lade sig end for at kiøbe, giøre deres Butikreiser eller Butikgange (som de kalde a Shopping) og hvoriblandt ogsaa de unge og gamle Elegants, tilligemed de Jncroyables blander sig; thi denne Daarlighed hører ikke allene hiemme i Paris. Jeg faae selv meere end eengang Gaaende og Ridende, som, istedetfor det funde Øie, havde paaklinet sig et Glasøie, jeg ved ikke ved hvilken forunderlig Mechanisme, og hvormed de bekikkede alle de Forbigaaende. Overhovedet findes her meere Stof for Phystognomen og Menneskeiagttageren end paa noget andet Sted; thi hvor møder han vel saamegen Forstand og Uforstand, Beskedenhed og stolt Jndbildning, Lediggang og fordringsløs Virksomhed og det Hæslige og Skiønne (hvilket sidste dog er virkelig det almindeligste hos begge Kiøn) i saa manfoldige Skikkelser? Hvor finder han vel meere Anledning til anstille Betragtninger over de tusindfoldige Brug og Misbrug af de menneskelige Kræfter, Midt i det saa bevægelige Liv paa Gaderne og Pladserne, seer man dog ogsaa ubevægelige Figurer. Der foer man Mænd, som læne sig til høie Stange lige som Lygtepæle, og hvorpaa der ovenfor er anbragt en Tavle som forkynder Mærkværdigheder, fremmede Dyr, Kæmper og Dverge, Lotterier, hvorved tusende skulle vindes uden at tabe noget, Panoramas Concerter, imedens andre, som have saadanne Tavler heftede paa Ryggen, bevæge sig gandske langsomt fremad. Trængselen bliver ængstelig, naar der nærmer sig et Optog af et Laug i phantastiske Skikkelser med Faner og Musik, og standser foran de Mesteres og Kiøbmænds Butikker og Boeliger, for hvilke de arbeide, for at modtage en Hæderspenge. Da strømme alle hertil; thi i Nysgierrighed kan det Londonske Folk fuldkomment maale sig med Beboerne i andre Residencer. Ligesaadan en Brimmel af Mennesker seer man vel i alle store Byer og overalt, hvor der er noget at see paa; men det Eiendommelige ved London er, at den aldrig hører op. En Fremmed, som var ankommen om Natten, og henimod Middag gik ud af sit Logis, som laae i en Hovedgade, blev staaende gandske forbouset i Huusdøren, da han saa denne Strøm bevæge sig frem og tilbage for, som han siden efter fortalte, at lade Menneskene først gaae forbi. Men der gik en Time og endnu een, indtil han endelig fandt en Ven, der forsikkrede ham, at han kunde blive staaende der til Aften, da den først borte op henimod Natten. Han havde nemlig fast troet, at et Skuespil, som en Henrettelse havde givet Anledning til Mængdens saa gevaltige Trængen og Driven. Vistnok er det, at naar det er en Dag hvorpaa nogen bliver hængt, saa er Trængselen ubeskrivelig. – Kiøre veien bliver i Hovedgaderne ikke allene aldrig tom; men bliver tvertimod ofte saa meget opfyldt, at man kommer langt hurtigere frem til Fods end til Vogns, da der ofte støde saa mange Post- og Leiekarether, Kabrioletter og uhyre Fragtvogne sammen, at man især ved Porten (Temple Bar), som fører fra Vestminster til City, ikke sielden maae holde længe stille indtil det endelig er bleven mueligt for de beundringsværdigen duelige Kuske at komme igiennem. De 2 og 4 sædede Karether føre Navnet Hacknens; man disputerer om det er kommet af en vel bygget, og af Kiøbstædsfolk beboet Landsbye Hackney eller af det Engelske Ord to hackne, (at leie. Man finder dem i alle Hovedgader og Pladser, fra om Morgenen Kl. 9 indtil Midnat. Jeg veed ikke Antallet nøie, men vel veed jeg, at jeg fleere Gange har kiørt i No. 700, No. 920, ja eengang endog i No. 1108. Thi alle have deres Nummere uden paa; og ikke indvendig hvorved der er sørget for, at man kan anklage Kudsken for Politiet, naar han ikke opfylder de Pligter, som ere ham meget strængt foreskrevne; f. Ex, ikke at gaae fra Bukken, saa at han i Tilfældet, at han er borte naar man kalder paa ham, eller fordrer meere end der tilkommer ham, som er for en Engelsk Miil eller ongefær en Vei af 25 Minuter 8 Groschen, kan blive sagsøgt, ja man kan endog faae for sin egen Part det halve af Mulcten. Saastort som Antallet af disse Hacknens er, og saa mange man kan vælge imellem naar det er tørt Veir, saa er der dog ofte Mangel paa dem saasnart der indtræffer i Regnveir, som hyppigt er Tilfældet, endog paa de skiønneste Dage. Man kiører sielden hurtig; Hestene ere ofte udslæbte og contrastere med de til Deels meget smukke Vogne hvortil de rige Lords Vognremiser bidrage; da disse næsten aarlig kjøbe nye Eqvipager, og ombytte de gamle Vogne til dette Brug. Man giør derfore bedst i inden man kalder paa Kudsken, at see paa Hestene først, thi nogle ere fortreffelig pleiede. – Det bliver for stille i Midten af Gaden end paa Fortogene; disse ere, da Oplysningen fra Kiøbmandsbutikkerne og Gaslyset i Lygterne giøre Nat til Dag, ofte Kl. 9 og 10 endnu ligesaa fulde, som om Middagen og de blive det fornemmelig endnu engang naar Skuespillene ere forbie henimod Kl. 12 og ofte endnu sildigere. Da taber sig, efterhaanden Allarmeen. Alle vende tilbage fra Verts og Kaffehuusene til deres Boeliger. Allerede fra Klokken 9 tage Nattevægterne (Watchmen) deres Post, med deres Morgenstierner og Geværer, paa Gadehiørnerne og udraabe fornemmelig Timerne, henimod Morgenen ogsaa Veiret (Klokken er fire, Mørk Himmel, Klart, regnfuldt Veir!). Kommer man tilbage efter Midnat, saa møder man kun enkelte, som maaskee ikke kunne finde Hiem eller ikke vide noget Hiem, og hyppigst ulykkelige qvindelige Væsner som, saa blege som Liig, og næsten hentærede snige sig langs med Muurene, og ere bragte dertil, at Lasten i hvis Tieneste de have givet sig, tilsidst, giver dem Huugersdøden til Løn. Vægterne slæbe dem da halv døde under et Tag, og overlade dem til deres Skiebne. Man har forsikkret mig, at der iblandt disse Elendige ogsaa ofte ere mange, som i forrige Tider levede i stor Glands, pyntede sig med Perler og Juveler, holdt Equipager og som solgte deres Gunstbeviisninger til de høieste Priiser; indtil de, da de blev ældre, sank efterhaanden dybere og dybere, uden Lyst og uden Duelighed til at arbeide og ikke fandt nogen Næringsvei meere indtil de tilsidst maatte udaande deres ødelagte Liv i smudsige Kroge i den dybeste Armod og i den trøstesløseste Jammer. (Londan har nu efter Hr. Niemeyers Beretning 1200000 Jndvaanere.)