Ribe Stifts Adresseaviser, 1789-04-10
Fortsættelsen af Forordningen for Kongeriget Danmark, angaaende et Paalæg af Formue, Jndkomst og Næring, a. a. (See forrige Nr. 14.) som er under 100 Rdlr., svares i Proportion. Om Afgivt af Næring. 10. Alle og enhver, som i Kiøbstæderne drive nogen borgerlig eller anden lovlig Næring, eller Haandtering, være sig ved Handel, Kunst, Arbeide, Haandværk, Fabrik, Søefact, Fiskerie, Møllebrug, Vertshuushold, Høkerie, eller i anden Maade ansettes til at svare af sin Næring eller Haandtering saa meget, som kan udgiøre 5 Procent, eller Fem Rigsdaler af hver Hundrede Rigsdaler, Næringen eller Haandteringen ongefærligen kan anslaaes for, et Aat i er andet, at indbringe, efter Fradrag af de til Næringens eller Haandteringens Driveuomgiængeligen fornødne Omkostninger. Af hvad som er under 100 Rdlr., svares i Proportion. 11. Paa samme Maade skulle og de ansettes, som boe paa Landet og der drive nogen saadan Næring eller Haandtering ved Handel. KuustArdeide, Haandværk, Fabrik, Søefart, Møllebrug, Kroehold, Høkerie og deslige, eller som have Herregaardes eller Præstegaardes Jorder, samt Meierier i Forpagtning. Men for saavidt de paa Landet boende ellers ernære sig af Jorddyrkning eller Fiskerie, da bliver denne Næring ikke til Afgivt at ansætte. 12. Nærings=Afgivten skulle de af Os udnævnte Commissarier, om hvilke i det følgende meldes ansætte for enhver Næringdrivende, efter det den om sin Næring redeligen forklarer, samt hvad med bedste Skiønnende og efter Pligt Eed og Samvittighed tragte enhver at kunne sættes for i Overeensstemmelse med det i foregaaende 10de og 11te C. C. foreskrevne, men naar nogen, som saadan Næring eller Haandtering, driver i Kiøbstæderne eller paa Landet, beviisligen angiver sig at erlægge Formueskat af 4000 Rdlers. Formue og derover, da er han frie forat ansættes til at svare Næringsskat, ligesom derimod enhver, der har en Formue under 4000 egne Midler staaende i sin Næring Drivt, er, i Følge forestaaende 4de C., fri for af denne i hans Næring staaende Formue at betale Formueskat, naar han af sin Næring svarer Næringsskat. For saavidt nogen i denne Forordning paabuden Afgivt, være sig Nærings= eller Formueskat, maa vorde at udrede af de enrollerede Matroser, som i sidstafvigte Efteraar have gjort Tieneste paa Vore Krigskibe, eller af Enker og Børn efter de saaledes Udcommanderede, der imidlertid maatte være døde, da skal bemeldte Næringsskat eller Afgivt aldeles være dem efter givet. Ligeledes er det Vores allernaadigste Villie, at de Officerer af Vores Søe= og Land Etat, som paa lige Maade i afvigte Efteraar have været udcommanderede til Lands, skulle for det anordnede Paabud af Gage vorde frietagne. Om Mandtaler, Angivelser, Ansetninger, med videre, Oppebørselen, og Regn. skabsvæsenet vedkommende. 13. J Vores Residentsstad, Kiøbenhavn, skal den der allernaadigst anordnede Extraskatte Commission, og i enhver af de andre Kiøbstæder her i Riget en Commission, bestaaende af Magistrater (hvor ingen Magistrat er, Vyefogden) og de af Byens Mænd som aarligen i Følge den Kongelige Resolution af 14de Junii 1765, udnævnes til at beraadslaae om Extraskaten, forfatte de fornødne Mandtals og Skatte Protocoller, modtage de befalede Angivelser, ansatte til Næringskat, hvor denne finder Sted, beregne denne og de øvrige i denne Forordning paabudne Afgivter: alt efter de af Os approberede Jnstructioner, som dem fra Vort Rentekammer vorde givne. J Kiøbstæderne, Kiøbenhavn undtagen, indtræde Vore Stiftamtmænd, enhver for sit Stift, i Commissionerne, saasnart Skatte og Mantals Protocolerne ere forfattede, og førend videre fortfares med Ansættelser og deslige; dog forbeholdes det Stiftamtmændene paa ethvert Sted, hvor de ikke selv kunne møde, at constituere en anden Embedsmand paa deres Vegne. For disse Commissioner, enhver paa sit Sted, skullealle og enhver i Vores Residentsstad Kiøbenhavn og øvrige Kiøbstæder boende eller sig der opholdende, uden Forskiel af Stand eller Jurisdiction, være pligtig ikke allene at indkomme, efter Jndkaldelse med de Oplysninger og Efterretninger, som til Mandtals og SkatteProtocollernes Forfatning og ellers maatte behøves og forlanges, men ogsaa, naar og til hvad Tid de indkaldes, at møde, for at afgive deres Angivelser og Forklaringer skrivtligen eller mundtligen efter de denne Forordning hos trykte Fomularer; dog i Tilfælde at nogen er hindret fra at møde personlig, da kan hans Angivelse indsendes til Commissionen, men den maae i saa Fald være af ham egenhændigen underskrevet og med hans Seigl forsynet, og maa desuden, i Tilfælde at Commissionen ikke kiender hans Underskrivt og Seigl, sammes Rigtighed af en den bekiendt Mand ved Paategning paa Angivelsen være bevidnet. 14. Som Forretninger, som bemeldte Commissioner saaledes foretage og udføre i Kiøbstæderne, skulle paa Landet, formedelst sammes vidtløftigere Strækninger, være fordeelte imellem visse Herreds= og Amts=Commissioner saaledes: I et hvert Herred, efter Herredernes Jnd deling under den geistlige Jurisdiction, Bir kerne indbefattede under Herrederne, hvori de ligge, skulle Herredsprovsten, efter at have affattet behørig Mandtals=Protocoller i Overeensstemmelse med de Mandtaller og ellers fornødne Oplysninger, som fra ethvert Sogns Præst kunde haves og af ham, ligesom og af enhver anden i Herredet paa Forlangende bør gives, efterhaanden begive sig heen til ethvert Sogn, for der at træde sammen med bemeldte Sognets Præster og hans Medhielpere, i For ning med hvilke de da af alle i Sognet boesatte eller sig der opholdende i og uden for Bondestanden, som angive bør, modtage de befalede Angivelser. Disse Angivelser skee paa samme Maade mundtligen eller skrivtligen, som i næstforegaaende 5 for Kiøbstæderne er andordnet, og numereres eller anføres, saavidt de skee skrivtligen, ved enhvers Navn i Mandtals=Protocollen med Herreds=Commissionens Vedlegning om, hvorvidt den anseer Angivelsen rigtig eller ikke; hvornæst bemeldte Commission sig ikke videre med de skrivtligen angivne Afgivter, af Formue og Embeds eller anden Jndkomst haver at befatte; men derimod anfører og fastsætter samme Commission af Afgivterne og Formue og Jndkomst, saavidt de mundtligen angives, samt Nærings=Afgivten, saavidt den paa Landet finder Sted, ligesom Afgivten af dem, der staae i privat Tieneste, saavidt de ere pligtige at svare, og slutter dernæst sin Forretning. Naar dette saaledes søgneviis er skeet, indsender Herreds Commissionen sin MandtalsProtocol med vedlagte skrivtlige Angivelser til Herredets Amtmand. Amtmanden træder da sammen i Amts=Commissionen med Amtsforvalteren og de 2de Amtets Proprietairer, som i Følge Forordningen af 17de Januarii 1764 den 3 § ere udnævnte til Extraskats=Commissarier. Denne Commission foretager Mandtals=Protocollerne før samtlige Amtets Herreder, bedømmer deres Rigtighed, fastsætter Afgivten af Formue og Embeds samt andre Jndkomster, som ikke til Næring eller Tienestefolks Lønninger henhøre, efter de med Protocollerne følgende skrivtlige Angivelser og hvad Oplysninger, den ellers maatte finde fornøden at indhente. 15. Dersom nogen, efter at være indkaldet for Commissionerne, enhver paa sit Sted, ikke indkommer med sin Angivelse til rette Tid, skal Kiøbstæd=Commissionerne for Landet være bemyndigede til at paalegge den, der udebliver, en Mulct af 1 til, 4 Rdlr. efter Omstændiheder, ne for hver Dag hvilken Mulct af vedkommende Commission, uden Lovmaal, ved Rettens Betiente strax inddrives, og dermed fortfares, indtil Angivelse skeer.