Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-07-15
Det er mærkværdigt at det hedder almindeligt i London, at Ministeren Hr. Canning vil fratræde sin Post i Cabinettet, siden at der er bleven lagt Sag an imod Dronningen. Fra alle Sider indkomme nu Addresser til hende; hun er Folkets Afgud; hun behøver ikke at betiene sig af Heste, thi naar hun blot vinker, saa staae 1000 af hendes Tilbedere færdige til at trækkel hende fra den ene Ende af Byen til den anden. Ogsaa Valgherrerne i Vestminster have under Sir Francis Burdets Forfæde bevilget en Addresse til hende. Den 3die Julii havde Deputationen fra Southvark Kl. 1 om Eftermiddagen og Deputationen fra Londons Borgerskab Kl. 2 om Eftermiddagen Audients hos Hs. Majestæt. Portmangaden og den omliggende Egn var uagtet det ugunstige Veirlig opfyldt med Vogne og Fodgiængere, og Vinduerne med pyntede Damer. Hun svarede paa Borgerskabets Addresse, at hun vilde med Fasthed forfølge de Veie, som kunne tiene til at skaffe hende hendes Værdigheder, Rettigheder og Privilegier tilbage. "Jeg er" sagde hun, mig min Uskyldighed bevidst og foragter de Trudsler som skulle skrække mig, at vise sig forsagt ved denne som ved tilligere Leiligheder, vilde ikke klæde en Datter af Huuset Brunsvig og den Nations Dronning, hvis Tapperhed er bleven lagt for Dagen alle Tidsaldere og hvis Matroser og Soldater ere blevne bekrandsede med Laurbær i alle Deele af Jorden. - Ogsaa Staden York og Staden Preston, have overleveret Addresser til Dronningen. – Aldermann Wood erklærede i Anledning af den Taksigelse som Borgerskabet havde voteret ham, at det eneste som han vilde sige var dette: at Hs. Majestæt aldrig vilde igien forlade dette Land. – Lordmajoren har paadraget sig en almindelig Forbittrelse, ved det at han havde reqvireret et Corps Militair, som skulde holde sig i Beredskab imedens Borgerskabet var forsamlet for at vorere en Addresse til Dronningen. Aldermann Wood og flere Repræsentantere ville klage i Underhuuset over, at man har villet sætte Borgerforsamlingen i Skræk ved Militaire. Den frygteligste Allarm udbrød i Raadhuusfalen, og da Lordmajoren kiørte hiem skreeg og rafede Folket paa den Maade, at man aldrig skal have seet en lignende Scene i Eity, da Lordmajøren den 3die Juli kiørte med Deputationen hen til Dronningen, blev han paa det groveste insulteret af Folket. Pøbelen kastede Stene og Skarn paa hans Vogn og skreg bestandig: Soldaterne komme: Soldaterne komme, Skiændsel, Skiændsel over Lordmajoren! Da Dronningen kiørte tilbage fra si Besøg i Guildhal og hendes Vogn blev trukket af Folket i Egnen ved St. Pouls Kirken, var man saa hidsig i at trække, at man løb et langt Stykke med Reebene, uden at mærke at Karethen var bleven staaende. – Den 2den Juli var en Seddel opslaget paa Børsen og paa forskiellige Steder i Staden, hvorpaa der var skrevet med store Bogstaver: Forslag til at myrde Dronningen; hvilket man vilde udlede at maatte være i Værk, af nogle Ord som læstes i Morgentidenden. Lordmajoren gav strax Ordre til at denne Seddel skulde rives ned. – Man klager over fra London, at man har havt der en sand bengalisk Heede, hvorved mange Mennesker, og meget Qvæg er omkommet paa forskiellige Steder i Landet, men et uhyre Tordenveir har renset Luften og der er paa nye blevet kiøligt. – J Glasgov har været et forskrækkeligt Spektakkel imellemen Trop beskiænkede Soldater og Folket, som denne Gang havde Ret, og som Politiet forsvarede; 19 agte paa Hospihaardt saarede Soldater ere indb. talet.