Berlingske Tidende, 1836-03-10
Etatsraad Steenfeldt ytrede, at der formeentligen intet Jndgreb i Eiendomsretten er skeet derved, at Regjeringen har sat en Taxt for Bolværkernes Benyttelse. Spørgsmaalet var altsaa blot, om de Vedkommende kunde klage over Taxtens Størrelse, men da der ikke havdes Beviis for, at en saadan Klage var grundet, formeente Taleren, at denne Sag ikke egnede sig til at anbefales af Forsamlingen. Han stillede derfor det Amendement: "at Forsamlingen ikke burde indgive nogen Petition i denne Sag". Grev Reventlow var af den Formening, at Frogn, af 12te Februar 1834 virkeligt gjør et ubilligt Jndgreb i Privates Eiendomsret, da Fregn, af 18de April 1744 formeentligen ikke gjorde det til Pligt at anlægge Bolværker men tverimod ikkun tillod dette, og derfor de Grundeiere, som afbenyttede Tilladelsen, have erhvervet sig lovlig Ret til uindskrænket at oppebære de Bolværkspenge, hvortil Forordningen gav dem Adkomst. Det Havnefogden med de Privates Bolværker givne Tilsyn kunde ikke bevise, at disse ei vare undergivne deres Eieres frie Disposition. Det fremgik tydeligen saavel af Motiverne tilFregn af 1744 som af selve Udtrykkene i denne Forordnings § 7, der omtaler hiint Tilsyn, at dette kun var foreskrevet til Ordens Vedligeholdelse. Skulde det kunne forsvares, at der blev sat Taxt for Bolværkspengene, da maatte en saadan begrundes paa specielle Skjøn og saaledes blive forskjellig efter Bolværkernes mere eller mindre indbringende Beliggenhed. Taleren vilde, efter den Anskuelse af Sagen, som han har, troe aldeles at oversidde sine Pligters Opfyldelse og at glemme det, han skylder sin gode og retfærdige Konge, dersom han ikke henvendte Forsamlingens Opmærksomhed paa denne Gjenstand, som, den være stor eller liden i pecuniær Henseende, for Stænderforsamlingen bør have den største Jnteresse, da der er Tale, om en Uret, som ikke hører under Domstolenes Forum. Her bør Stænderforsamlingen undersøge Sagens Beskaffenhed og, hvor det behøves, handle; den vil altid finde Kongens Øre aabent for dens Forestillinger. Paa Grund heraf maatte Taleren fremsætte følgende Amendement: at Hans Majestæt ansøges om allernaadigst at ville lade revidere Forordningen af 12te Februar 1834, med Hensyn til dens 2de første Paragrapher; at der tillige allerunderdanigst andrages paa, at forsaavidt disse Paragrapher maatte indeholde en Taxt for Leien af de af Private eiede Bolværker, som ikke svarer til den, indtil Forordningens Emanation udøvede, Eiendomsrets virkelige Værd, Taxten da enten maatte forandres overeensstemmende med disse Eiendommes forskjellige Værd, eller de bemeldte Eiere allernaadigst maatte erholde en Jndemnisation for den Eiendom, som det offentlige Bedste kunde fordre, efter Eiendommenes virkelige Værd, og Bolværkerne da blive det Offentliges Eiendom. Proponenten, Secretær Algreen-Ussing, ytrede, at da den af Professor Bang gjorte Jndstilling gik ud paa, at Taxten for Bolværkspengene for Fremtiden skulde sættes af en Communalbestyrelse, og heri altsaa involveredes, at den nærværende Taxt burde ophøre; da den fremdeles gik ud paa, at Taxten for Fremtiden skulde være billig og retfærdig, hvori der formeentligen indeholdtes, at der ogsaa kunde tages Hensyn til de forskjellige Bolværkers forskjellige Beliggenhed og meere eller mindre fordeelagtige Afbenyttelse; og da den endelig indeholdt, at slig Taxt kun skulde sættes, forsaavidt Communalbestyrelsen maatte finde samme nødvendig, hvoraf da Resultatet kunde antages at blive, at ingen saadan Taxt blev anseet fornøden: saa kunde Taleren ikke Andet end troe, at Øiemedet med den af ham forelagte Petition ogsaa paa denne Maade vilde opnaaes, men han ansaae sig dog ikke beføiet til, paa sine Committenters Vegne at tage disses Jndstilling tilbage paa Grund af hiint Amendement, hvorimod han, da Grev Reventlows Jndstilling i det Væsentlige faldt sammen med Bolværkseiernes Jndstilling, maatte ansee det tilstrækkeligt, at hiin blev sat under Afstemning, da han i saa Fald, hvis denne ikke gik igjennem, in subsidium understyttede Professor Bangs Amendement. Taleren kunde forsit Vedkommende ikke fravige den Overbeviisning at de private Bolværker vare engang saaledes gaaede over i privat Eiendom, at man ikke længer kunde nægte dem denne Charakteer. Han frakjendte iøvrigt ingenlunde Staten Ret til, fordet Heles Vel at kræve Opoffrelse af en saadan Eiendomsret, men han meente da ogsaa, at dette, hvilket Committeens Pluralitet selv havde antaget, burde skee paa den Maade, som Lovgivningen for saadanne Tilfælde foreskriver. At der ved Taxtens Fastsættelse kun skulde tages Hensyn til, hvad Bolværkets Opførelse og Vedligeholdelse kostede, kunde han, efterat Bolværkerne i over 100 Aar havde været i privat Handel og Vandel, og der ved faste Eiendommes Kjøb og Salg var taget væsentligt Hensyn til den større eller mindre Fordeel, som et Bolværk kaster af sig, ikke antage, men i ethvert Fald maatte han bemærke, at man, ved en for alle Bolværker, lige høi Taxt, neppe havde gjort hiint Hensyn tilstrækkeligt gjeldende, ligesom han ogsaa maatte gjøre opmærksom paa, at der med Bolværket følger Forpligtelse til at vde Brolægningsskat for den Side af Gaden, der vender mod Bolværket, til hvilken Byrde der dog vel i ethvert Fald ogsaa maatte tages Hensyn ved Taxtbestemmelsen.