Jyllandsposten, 1838-09-10
J Ove Thomsens Avis i Odense Nr. 127 findes følgende Jndrykkelse: "Paa en Tid, da den kongelige Generalpostdirection gjør saameget for den Reisendes Beqvemmelighed, maa man høiligen forundres over en Jndretning, der nylig i Staden Fredericia er truffen med Hensyn til Dagvognsbefordringen. Da nemlig den forrige Gjæstgiver Hyrup, der tillige var Opsynsmand ved Befordringsvæsenet, og fra hvis Gjæstgivergaard ved Havnen, Dagvognen den Tid udgik, formedelst Bopælsforandring, forlod Byen og bortforpagtede sit Gjæstgiverie, blev Hr. Examinatus juris, Gjæstgiver og Politiefuldmægtig Salling, hvis Gjæstgivergaard er beliggende i den anden Ende af Byen, tillige Opsynsmand ved Befordringsvæsenet, og fik Af- og Tilgangsstedet for Dagvognspassagererne forlagt til sin Gjæstgivergaard, hvorved den Gene er opstaaet for de Reisende, hvad enten de komme fra Land, eller Søsiden, at de maae selv gaae og lade deres Bagage bære eller kjøre gjennem en stor Deel af Byen. Hr. Hyrups Gjæstgivergaard var unægteligen formedelst sin Beliggenhed det beqvemmeste Af- og Tilgangssted for Passagererne; thi fra Fyen ankomme disse i Almindelighed til Fredericia ud paa Natten, (hvilket gjør den lange Vandring efter Seilladsen dobbelt ubehagelig,) og Dagvognen afgaaer atter derfra om Morgenen Kl. 6. Dagvognen fra Veile skal ankomme til Fredericia Kl. 8 1/2 om Aftenen, og tre Qvarteer efter dennes Ankomst afgaaer Børten, der tillige medtager Postsækken, til Strib. J begge Tilfælde vilde det sikkert baade være behageligere og beqvemmere for de Reisende, om Dagvognen udgik fra dette Sted. Enhver, der i den sidste Tid har reist med denne Dagvogn, vil vistnok med Jndsenderen indrømme, at det i høieste Grad er ubehageligt, at staae af i en Gjæstgivergaard, beliggende tæt ved Jndkjørselen i Byen, og derfra gaae et betydeligt Stykke Vei til Havnen, istedetfor som forhen at træde af tæt ved samme, hvorved Overfarten skeer. For en Deel af de af Byens Jndvaanere, der benytte Dagvognsbefordringen, (hvilket Antal iøvrigt er lidet i Sammenligning med de øvrige Reisende, vil Jndsenderen indrømme, at Hr. Sallings Gjæstgivergaard kan være den bedste beliggende; men ingenlunde for udenbyes Reisende, der agte sig videre end til Fredericia, og som meest kunne trænge til nogen Beqvemmelighed paa en længere Reise; og da Dagvognsbefordringen snarere maa ansees etableret for disses end for hines Skyld, er det man haaber, at den kongelige Generalpostdirection snarest muligt raader Bod paa denne store Gene, der synes høist ubilligen at være paalagt de Reisende, hvorfor disse vistnok vil yde den deres hjerteligste Tak. Da det er Redactionen bekjendt, at Localiteten forholder sig saaledes som heri angivet, maa den med den ærede Jndsender finde en billig Harme over, at den høie Generalpostdirection har foranlediget den paaklagede Forandring med Af= og Tiltrædelsestedet af Dagvognen i Fredericia. Men da enhver Collegii-Resolution, der er bygget paa lokale Omstændigheder, vel og maa slutte sig til Under- og Overøvrighedens Betænkning over Sagen, tillade vi os at opfordre Hr. Cancellieraad, Byfoged Rahbek og Hr. Stiftamtmand, Ridder v. Hoppe til at offentliggjøre deres ved denne Sag afgivne Betænkning; thi dette vilde være den bedste Modvægt imod en Mening, der saa let faaer Jndpas hos den simple Mand, at disse Embedsmænd have begunstiget Salling, fordi han er Fuldmægtig hos den første, og den sidste under sit Ophold i Fredericia skal gjøre ham den Ære, at logere i hans Gjæstgivergaard; en Mening, der naturligviis ei kan faae Jndgang hos den mere Dannede, eller hos den, der har Begreb om, med hvilken Samvittighedsfuld en Embedserklæring bør afgives. At disse 2de Embedsmænd med Velvillie ville komme Redactionens Ønske imøde, bør vel ei paatvivles, da de, med enhver oplyst Mand, sikkerlig vil sande, at den moralske Tillid ei kan være Embedsmanden ligegyldig. Halter først den, vil en vis Lamhed snart vise sig i alle de administrative Embedsgrene; og Embedsmanden vil da føle, at han selv med Sværdet i Haanden kun kan udrette lidet. At berørte Salling, om hvem vi hverken veed godt eller ondt, i Forening med hans Stilling som Gjæstgiver, er Fuldmægtig hos Byfogden, Rahbek, og i denne Egenskab snart fungerer som Auctionsforvalter, snart som Politiefuldmægtig, snart panter sine Medborgere, og snart sidder paa Dommersædet, forekommer os og saa lidet passende, og saa lidet stemmende med den almindelig erkjendte Nødvendighed om Adskillelsen af de forskjellige Forretnings fag, at der allerede var Bestillinger nok hos een Person, til at man ei tillige burde have gjort ham til Opsynsmand ved Befordringsvæsenet, hvor hans Pligter, saa let faae Skin af at komme i aabenbar Collision med hans Stilling som Politiefuldmægtig og interimistisk Dommer. Naar de tvende berørte Erklæringer ere fremkomne, skulle vi tillade os nøiere at detaillerede Misbrug, der synes at kunne opstaae ved de anførte Bestillingers Forening, om end Hr. Salling skulde være et Mynster paa Uegennyttighed 1777. Til Redacteuren af Jyllandsposten.