JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Den, der ved sin Jndtrædelse i Selskabet ikke har fyldt sit 28de Aar, fritages, naar den af ham betalte Contingent beløber tilsammen saa meget, som der skal udbetales af Cassen, aldeles fra at betale noget Bidrag mere. Det samme er Tilfældet med enhver ældre Person, som efterhaanden har betalt en ligesaa stor Summa, som ventes udbetalt. For alle de indbetalte Contingenter saavelsom for alt, hvad enhver har betinget sig at faae udbetalt, er der en i alle Henseender fyldestgiørende Garantie. Det vilde være at ønske, at dette af saa saakyndige Mænd indrettede og paa saa billige Vilkaar, grundede Selskab, maatte finde Fremme og Understøttelse hos os. Det vilde ikke allene skifte langt større og reellere Nytte end de saakaldte Enkekasser, men det vilde endog sætte enhver, som ikke er vis paa at efterlade sig nogen Formue, istand til at forskaffe de Mennesker, som han enten ved Naturens eller Venskabets Baand er knyttet til, en, efter Omstændighederne, klækkelig Arv. Hvor mangen en Mand har ikke Døttre, som, efter hans Død, blive uforsørgede, fordi de mangle en Medgivt, eller Sønner, som ikke kunne begynde nogen Haandtering, fordi de mangle fornøden Understøttelses. Hvo vilde ikke, uden mindste Tab, i levende Live plante et Træ, som efter hans Død igjennem mange Generationer kunde bære de herligste Frugter. - Indretningen bestyres her ved Renters og Renters Renters bestandige Samling. Det er bekjendt, at den, der ved Christi Fødsel havde sat 1 Rdlr. paa Renter og ladet Renterne bestandig lægges til Capitalen, havde nu ejet en større Skat end Keiseren af China. Det er denne Grundsætning, at Stifterne af det Engelske LivassuranceSelskab ere gaaede ud fra Tallotteriets Trækning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Een af de Ting, som en stor Deel Kiøbenhavnere ikke værdige nogen synderlig Opmærksomhed, er Tallotteriets Trækning. Men interressant er det imidlertid dog for Menneskegrandskeren at betragte den. Dette Lotterie, som forhen blev trukket paa Raadhuuset, trækkes nu paa Charlottenborg. En stor Stillads med et Telt over opreises lige udenfor Indgangen til Bygningen. Allerede nogle Timer førend Trækningen arbeider man paa Tilberedelserne. Fra Klokken tre samles efterhaanden alle Lykkens Candidater, Qvinder med deres forsultne Børn paa Armen, som forgjeves skrige, at de ere fult ne, - thi deres Moder har offret de 8 s., hun skulde kjøbt et Brød for, paa Lykkens Altar - staae foran for Lykkehjulet og glæde sig allerede i Tankerne over den Ambe eller Terne, de ville faae ud. Dovne Lykkefristere, som ville leve godt uden at arbeide, staae med deres Sedler i Haanden, for i Øieblikket at kunne see, hvorvidt Fortuna er dem gunstig. Kjellinger, saa sorte som det Caffegruus, hvoraf de have spaaet, hvilke Nummere der skulle komme ud, fortælle og lade sig fortælle, forklare og udtyde Drømme. Anne Geertsen fortæller, at hun har drømt i Nat, at hendes Mand havde et Par Støvler, paa af Jld, og dette betyder No. 24.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Hans Tydskers Kone har drømt, at Rundetaarn, var bleven forvandlet til en eneste Butterdeigskage, som et heelt Regiment Jtalienske Conditore vare i Færd med at skjære itu for den Kjøbenhavnske Ungdom, og dette betyder No. 3. Ole Smeds Kone har drømt, at hun havde været paa Masquerade, hvor alle Masquerne vare klædte som Fleskeskinker og Faarehoveder, og bleve fortærede, og dette betyder No. 80. Disse Drømmere tale altsaa ikke om andet end om Drømme – om den Fadaise, som Mette har begaaet ved ikke at tage Nr. 15 i Wandsber og den hun nu begaaer i ikke at tage No. 80 i Kjøbenhavn. J nogen Frastand fra disse seer man andre Personer af mere Distinction, - disse beskyde ikke Lykkens Tempel med Lommepufferter som hine, men med Mørsere. De plyndre Casser for at kunne spille i Lotteriet. – Nu rykker der en Commando Soldater frem og slaaer en Kreds omkring Lykkehjulet, som omkring en Synder, der skal henrettes, Paukere og Trompeter forkynde Festens Begyndelse. En Opfostringshuusdreng, som en Time tilforn har havt blaa uldne Strømper og en grøn Vadmels Kjole paa, er nu klædt i Guld og Silke, og er et sandt Billede paa Lykkens underlige Nykker. Haabet denne brogede Sommerfugl, – som gjøglende svæver for hver af de Tilstedeværendes Phantasie, - bærer sig her af som saa mange Store det lover meget og holder lidet. 90 Numere lægges ned i Hjulet og Musiken 6 Gange, førend den knipske og stundom ubillige gjenlyder. Fortuna indfinder sig i egen Person. Der hindes et Bind for Øinene paa Drengen, fordi han, som den personificerede Lykke, maa og bør være blind. Nu trækkes 5 Numere, som for Publicitetens Skyld efterhaanden kastes ud iblandt Publicum, NB. det Publicum, som næsten slaaer hinanden ihiel for at faae et Numer, for hvis Tilbagelevering der paa Lottocomtoiret betales 2 Mk. Haabet, som gjøglede saa meget for de Tilstedeværende, begiver sig nu paa Flugten. Kun Musiken og Paukernes Lyd er – som omtrent ved Spidsrodløben istand til at dæmpe de forfultne Børns Skraal og de i deres Forhaabninger skuffede Mødres Forbandelser. Hele Skarer trække nu bort med Fortvivlelse i Ansigtet og inderlig Fortrydelse i Hjertet over deres tabte Penge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Blandede Nyheder. Det kan tjene som et nyt Beviis paa, hvor meget man hos os under Oplysning og Publicitet, at Cancelliet nyligen har forundt Hr. Prof. Nyerup fri Adgang til Cancelliearchivet, for deraf at betjene sig ved Udarbeidelsen af sit ligesaa vigtige som interressante sædrenelandske Værk: Historisk, statistisk og litterarisk Skildring af Dannemark og Norge fra det 9de til det 19de Aarhundrede. - Man kan haabe, at Værket vil ved de rige Kilder, som her aabnes for Forfatteren, vinde særdeles meget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Det Grønlandske Compagnie har nu 11 Skibe, hvert paa 30 Commercelæster, som fare paa Grønland. Hr. Generalauditeur P. Rosenstand Goiske udgiver, som bekjendt, en Samling af alle de militaire Rescripter, Resolutioner og Collegialbreve, som angaae den Danske Krigsmagt, til Lands. Da det Kongelige Generalitets- og Commissariats Collegium sidst i Januarii befalede, at alle efter 1763 udkomne gieldende Reglements og Ordres skulde samles, saa forenede Hr. Krigsraad Hedegaard, i hvis Lod dette vidtløftige og byrdefulde Arbeide faldt, sig med General=Auditeuren om, at benytte sig af hans Samling, saavidt Justitsvæsenet er angaaende, og paa det Forlæggeren ikke nu eller i Tiden derved skulde lide Tab, blev det vedtaget, at der i den anførte Samling skulde optages alle de Ordres og Reglements, som Krigsraad Hedegaard til Efterkommelse af Generalitetets Befaling fandt nødvendigt at lade trykke. Tre Trykkerier ere nu sysselsatte med at trykke dette Værk, som vil blive færdigt om kort Tid, da der trykkes sex Ark ugentligen. Det kommer til at bestaae af fire Bind i stor Octav, og vil, naar det er fuldendt, være ligesaa vigligt et Mindemærke i vor juridisk militaire som historiske Litteratur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Der trykkes nu paa et Reglement for det borgerlige Militaire, det borgerlige Artillerie og for Kongens Livjægercorps.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Den Samling af Bøger, som skulde været solgt i Løverdags paa Boghandler Mallings Auction, er endnu ikke solgt under Haanden. Men Eieren staaer efter Sigende i Handel desangaaende med Hr. Høiesteretsadvocat Rottbøll. Bøgerne ere alle eens indbundne og skulle have kostet 60000 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Man fandt for nogle Aar siden i Fyen et Skelet af et Menneske i et gammelt huult Træ, som efter de Vaaben, der vare ved det, at dømme, lod til at være en Krigsmand, som havde skjult sig i Træet for at undgaae Fiendens Forfølgelse. Der var saa meget større Grund til denne Formodning, som man af Historien veed, at der i den Egn var forefaldet blodige Feldtslag imellem de Danske og Svenske. Man har nu ganske nyligen havt et lignende Exempel i Engelland, hvor man ligeledes har fundet et saadant Skelet i et huult Træ. Benene vare af ualmindelig Størrelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
J Aarhuusavis læses følgende: Til nøiere Oplysning i Hr. Morsings Bekjendtgjørelse. angaaende en Subskriptions Aabning til Bredefelds Minde i Aarhuus Stiftstiden No. 29 meldes: at Hensigten er ikke allene at opreise denne sjeldne og høistfortiente Mand et Monument, men tillige at oprette en Stiftelse til Trængendes Understøttelse og Vindskibeligheds Befordring, saaledes som nærmere af en valgt Direction, hvori Grevskabets Besiddere præsidere, bliver vedtaget, og i sin Tid offentlig bekjendtgjort, hvilken Stiftelse, som, saa overeensstemmende med den Afdødes Minde, skal kaldes Bredefelds Minde. J øvrigt beroer det paa enhver Concourrents fri Villie, at bestemme sit Bidrags hensigtsmæssige Anvendelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Undertegnede, som p. t. antagen Casserer og Bogholder, modtager enhvers behagelige Bidrag. Frysenborg, d. 22 Apr. 1804. Tommesen. Lille de Sølvstuffer, som findes paa Konst kammeret i Kjøbenhavn, henflyttes nu til Rosenborg Slot, hvor de skulle gjemmes tilligemed den Holmskjoldske Samling saavelsom den, der før har hørt til Universitetsbibliotheket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Den store Sølvstuffe, som vurderes for 5000 Rdlr., mener man at ville blive smeltet, da dens betydelige Værdie er dens eneste Fortjeneste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Alt det øvrige Guld og Sølv, som findes paa Konstkammeret, vil nok ligeledes om føie Tid blive henflyttet til Rosenborg. P. Bregendahl og J. Rosenkilde i Aalborg have fra en ubekjendt Menneskeven faaet et Brev med 180 Rdlr. som et Bidrag til nogenlunde at oprette det Tab, de have liidt ved Jldebranden d. 9 April. Ligeledes fik N. S. Mørch, i det Øieblik han vilde gaae ombord, et forseglet Brev med 80 Rdlr. fra Kjøbmandsbetjentene i Aalborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Den Keiserlige Minister Grev v. Kaunitz har ved sin Afreise fra Kjøbenhavn faaet udbetalt den sædvanlige Afskedspresant, 12000 Rdlr. og den forrige Charge i Affaires, Hr. von Kreuse, 600 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Efter Tydske Blade vil H. K. H. Kronprindsen ved sin Ankomst til Norge lade uddeele et Qvantitet Korn for at bøde paa den derværende Mangel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Hr. Jackson, Engelsk Præst i Helsingøer, erklærer nu i sine trykte Breve til Hr. Mourier, dennes Efterretning om den Brittiske Kirkes Tilstand i Helsingøer for virkelig ufuldkommen og i mange Dele urigtig. Han siger, at han i Dannemark er bleven behandlet uretfærdig (unjust) og at man allerede i Aaret 1794 gjorde Forsøg paa at skille ham ved hans Kald eller Levebrød. Udeblivelsen af hans Løn var den egentlige Aarsag til den Tvistighed, han har havt, og hans Vægring for at give Slip paa sit Levebrød Aarsag til Tvistigheden i Forveien. Dette sidste findes anført i den i samme Anledning nedsatte Commissions Protocol.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Ackerblad har nu i det Franske oversat den af ham i Skandinavisk Museum indrykkede Svenske Afhandling om to Runnenscriptioner, som man har fundet i Venedig, og om Varengerne, og forøget den saavel med sine egne som med d'Ansse's og de Villoisons Anmærkninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
J Engelland have nogle Arbeidsfolk, ved at aabne en Hvælving, som havde været tillukt over 100 Aar, stødt paa adskillige Fade, der vare bedækkede med Skimmel og Muld. Da man aabnede dem, fandt man, at det var ypperlig conserveret Portviin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Der siges, at man ved at fornye Galliernes eller Franskmændenes Keiserdømme, vil bestemme Bonapartes Broderssøn, Napoleon Ludvig Bonapartes Søn, til den første Consuls Efterfølger, dersom denne skulde døe uden Livsarving, og at Joseph Bonaparte skal være den unge Napoleons Formynder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Jblandt tre fra Smyrna til Mallaga komne Skibe var der et Dansk, ved Navn Grev Bernstorff. Men uagtet de trængte til Vand og Proviant, afviste man dem dog, for Forsigtigheds Skyld, ved en bevæbnet Baad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Da den ulykkelige Due d'Enghiens Fader, Prinds Conde, som opholder sig i London, erfarede ved Greven af Artois sin Søns Død, faldt han i Besvimmelse og sagde, at dette var den sidste Spire af hans Slægt. Due d'Enghien skal have udmærket sig, da Moreau gjorde sit Tilbagetog i Tydskland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Jmellem de nordiske Hoffer skal der nylig have været underhandlet en Alliance.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Man forsikkrer, at Bonaparte for første Gang vil giøre Brug af sin Benaadningsret i Henseende til Moreau, uagtet han bestandig findes meere skyldig. Det hedder, at Bonaparte vil tillade eller befale ham at begive sig til Jsle de France, hvor hans Gemalindes største Formue findes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Alle Læreanstalternes Bestyrelse i Rusland koste nu 1,319,450 Rubler. Stykker, som ere bestemte til at opføres paa det Kongelige Theater fra den 7 til den 25 Maji. Mand. d. 7. Den Logerende. Tirsd. d. 8. Reisen til Ostindien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Fred. d. 11. Epigrammet. Løverd. d. 12. Maleren og Ligene. Mand, den 14. Reisen til Ostindien. Tirsd. d. 15. Den ellevte Junii. Torsd. d. 17. Spradebassen og Skatten. Fred. d. 18. Medbeilerne. Spradebassen og Skatten. (ForLøvend. d. 29. Mandags Abonnenterne den 21.) Tirsd. d. 22. Spradebassen og Skatten. Torsd. d. 24. Apothekeren og Doctoren. Fred. D. 25. Jda.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-04-30
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Nye Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
No. 45. Den 3 Maji 1804. Udgiver og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Konstacademiet. Dersom man ikke vil antage med Rousseau, at Videnskaberne og Konsterne have bidraget til Menneskeslægtens Fordærvelse, saa maa man ogsaa for deres Skyld yde Frederik den Femte, under hvis Regjering de saa at sige begyndte at blomstre, sin varmeste Taknemmelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Ogsaa i Henseende til Udstillingen af Præmiestykkerne lader der sig gjøre adskillige Erindringer. Det er godt, at saadanne Udstillinger kunne have saa megen Publicitet som mueligt, thi i Smagens Rige bør det staae enhver frit for, at lade sin Stemme høre. Men saa behageligt alt frit er, saa maa man dog tilstaae, at det ikke er overeensstemmende med Klogskaben, at indlade enhver uden allermindste Betaling. Dette giver kun Anledning til Misbrug, Værelserne vare ved sidste Udstilling saa propfulde og Tilløbet af Mennesker, især den laveste Pøbel, saa stort, at ingen sand Konstelsker kunde faae noget at see, og at mange vare ubehøvlede nok til næsten at kaste Stykkerne omkuld *). Vort Fattigvæsen er efter sine store Udgivter endnu temmelig fattigt, og enhver Forøgelse i dets Jndtægter er Gavn for Almeenheden. Kunde det derfor ikke være godt, at man lod enhver, der ved en saadan Leilighed vilde tage Academiet i Øiesyn, betale nogle Skilling til de Fattige, - Hvad Antiquerne i den saakaldte Riddersal angaaer, da ere de ikke paa det bedste medhandlede, og det er virkelig beklageligt at see, hvorledes kaade Drenge, hver Gang Academiet staaer aabent, mishandle de skjønneste Gibs aftryk af Oldtidens uopnaaelige Mesterværker. Jsær er der et colossalsk Hoved, hvis Næse de holde et syndigt Huus med. Ja, det er endog gaaet saavidt, at skjændige Mennesker have, for*) J et offentligt Blad er der ivret imod, at Folk den Gang beholdt Hattene paa Men man vil paastaae, at Trængselen gjorde det næsten umueligt, at tage Hatten af Nogmodentlig med et skarpt Jnstrument, molesteret den Mediceiske Venus, for derved at betegne dens membrum genitale. Og besynderligt er det, at den nu allerede har henstaaet over et Aar i denne Tilstand. - Ogsaa mod de mange nøgne Figurer har man Føie til at anke. Hos Konstneren og Konstkjenderen opvække de maaskee kun Beundring, men hos den store Hob - usædelige Jdeer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Man forbyder jo Billedhandlere at udhænge usædelige Kobbere, og her, hvor der saa ofte kommer Mennesker af forskjellig Alder, ja end- og Børn - her skulle de vellystigste Figurer, hvis skadelige Virkning endnu forøges derved, at de ere aftrykte i Gibs, stilles offentligen til Skue? - Man bør haabe, at Vedkommende ville tage denne Erindring til Eftertanke. Konstens Bestemmelse er at forædle - ikke at forværre Sæderne. Antiquesalen kunde overalt være lukket ved saadanne offentlige Udstillinger, hvis Øiemed blot er at vise Concoursstykkerne og ny forfærdigede Konstarbeider. .J Henseende til Lærerne var det at ønske, at deres Tal blev forøget. Det er umueligt for et eneste Menneske, at kunne undervise saa mange Elever, som der findes i hver Classe, og det vilde maaskee i Grunden være langt bedre, om det fandtes nødvendigt, at lade enhver, ikke ganske fattig, Eleve betale noget, var det end nok saalidet, og anvende Jndtægten til at lønne flere Lærere. Vestindisk Rigdom. Qvad er Aarsagen til, at en Procurator, en Skriver, en Kjøbmandsbetjent kun behøver at gaae til Vestindien, for efter nogle Aars Ophold der i Landet, at vende tilbage med Gulddynger, Papegøier, Cordsnødder og Skildpadder? - Gives der da saa mange u opdagede Guldminer i dette Schlaraffenland, Groer Guldet der paa Træer, kort ved hvilke Midler seer man sig der istand til at samle Skatte i saadanne Masser og i saa kort en Tid. – Alt dette er for os Kjøbenhavnere næsten en Gaade. Men saa meget veed man dog, at fjelden nogen Prakker er reist til Vestindien, uden at vende tilbage som en tilsyneladende Capitalist. Man beregner Kongers og Keiseres Jndkomster og Udgivter, Staters og Nationers Vee og Vel men ingen har hidtil endnu seet sig istand til at opløse det Problem, hvorledes det 8 Qvadratmile store St. Croix - den lange Gade St. Thomas, og den stenede Klippegruppe St. Jean kunne forvandle Prakkere til Millionairer og omskabe enhver Kjøbenhavnsk Graasteen til en Vestindinsk Diamant. At man ved Talenter og Handelsgenie kan giøre Lykke og sam Formue i Verden, det er meget naturligt, nen at enhver i Flæng, uden Talenter, uden Jndsigter og uden Handelsgenie, skal kunne opnaae det samme blot ved at reise hen til et Land, som kaldes Vestindien, det er en Ting, som, om den end ikke er imod, dog altid er og vil blive over Fornuften. Det eneste, som det kunde lade sig forklare med, er, at den Vestindiske Tønde Guld maaskee, ligesom den Svenske, kun omtrent er en 2 af en Dansk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Blandede Nyheder. Hr. Kammerjunker Neergaard skal have budet Juels Enke 200 Rdlr. for et af ham malet Familiestykke i Pastel, men som hun ønsker at beholde selv. Det viser, hvorledes Fuel, omgiven af sin Kone og sine Børn, sidder og maler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Efter en Skrivelse af 28 April laae den Gang Jsen ved Christiania, 2 1/2 Mile nær, saa stærk, at man næsten kunde kjøre paa den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Den Norske Post afgik tilforn præcise Kl. 5 fra Christiania. Efter senere Foranstaltninger maa den nu bie sex Timer over denne Tid, indtil den Trondhjemske og Bergenske Post er ankommen. Naar de ikke komme inden sex Timer, saa behøver den ikke at vente længere paa dem. Dette er især nødvendigt i en Aarstid, som nu, hvor Føret over Dovrefield er saa vanskeligt. J Fremtiden skal den Norske Post gaae to Gange om Ugen ligesom den Hamborgske, og den vil da formodentlig komme til at gaae herfra om Onsdagen og Løverdagen. Denne ny Indretning skal tage sin Begyndelse d. 1 Julii d. A. De Drenge, som vare vante til at holde et Slags Pikkenik eller Spilleselskab i Løngangen ved det afbrændte Slot, ere nyligen blevne transporterede i Huus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
J Christiania opraabtes den 30 f. M. 60 Læster Skotske Steenkul først Tøndeviis og siden efter Vægten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Den constituerede Stadsphysicus Monrad i Bergen lader bekjendtgjøre, at man, i Følge Mad. Pytters Opfordring om Bidrag til Understøttelse for de Spedalske i St. Jørgens Hospital, skulde troe, at hun var den første, som er kommen paa denne Jdee. Men allerede for endeel Aar siden ere adskillige af dette Slags Syge blevne sendte til Kjøbenhavn, for der at helbredes, adskillige paa Landet practiserende Læger, have anvendt megen Flid derpaa, og i Byens Sygehuus er der, efter Directionens Ordre, blevet optaget saadanne Patienter, hos hvilke enten Sygdommen nyligen var udbrudt, eller Tilfældene vare saa milde, at der var grundet Haab om Bedring. Men alt har hidtil været forgjeves, og adskillige Prøver have endog havt et skadeligt Resultat. Jøvrigt tilbyder Hr. Monrad, Mad. Pytter al muelig Hielp, Oplysning og Veiledning. - Bemeldte Mad. Pytter har offentligen taget til Gjenmæle mod en Ubenævnts Udfald i samme Avis. Hun erklærer ved denne Leilighed, at hun har faaet af en ædlere Anonym et Bidrag af 10 Rdlr., som hun anvender til Linned for de Syge, og at hun med det første vil ansøge om at faae to Børn udleverede, for med disse at begynde Prøven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Jstedet for, at Censuren over de Bøger, der udkom i Rusland tilforn var overdraget Politiet, staaer den nu, efter den ligesaa ædle som oplyste Keiser Alexanders Befaling, under Universitetet i det District, hvor Bøgerne udgives. Politieøvrighederne ere underordnede Jnstancer, hvis Chefer vel ofte ere fortræffelige Mænd, men sjelden Yndere, og endnu sjeldnere Kjendere af Videnskaberne. Ubegribeligt er det, at Catharina den Anden, som dog i visse Maader yndede Oplysningen, kunde betroe eet af dens vigtigste Hielpemidler til raa Militairdespotismus. Man har ligesaa forargelige som latterlige Exempler paa disse Politiechefers Embedsiver. Da Catharine engang for den Petersborgske Overpolitiemester havde yttret sin Misfornøielse over de mange Franske revolutionaire Skrivters Circulering i Hovedstaden, saa tilkjendegav denne alle udenlandske Boghandlere, at de, under en anseelig Mulct, skulde inden 24 Timer levere Politiet et Exemplar af alle de Værker, der fandtes i deres Boglader. Forgjeves forestillede disse ham, at der iblandt deres Bøger gaves Værker, som bestode af 100 og flere Bind, og at neppe en Tiendedeel deraf kunde rummes i Politiebygningen. Boghandlerne saae sig nødte til at henvende sig lige til Keiserinden, som rigtig nok strax tilbagekaldte hans befaling og i sine Aftenscireler gjorde sig lystig over ham, men som dog lod ham fremdeles vedblive at være Censor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
J London, hvor man straffer det mindste Tyverie med Døden, er nyligen en Dame, som har 2000 Pund (12000 Rdlr.) aarlige Rentepenge, bleven greben, i det hun i en Krambod vilde skjæle – et Tørklæde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-05-03
Den Russiske Minister i London har anholdt hos den Engelske Regjering om Reisetilladelse for nogle Engelske Gartnere, som skulde forskjønne den Keiserlige Hauge i Petersborg.