Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-03-09
Den Bielaske Kommet har i nogen Tid i Conversationen og i Dagens Literatur, især i den franske, spillet en udmærket Rolle, og opvakt store Bekymringer. Den har sit Navn af Capitain v. Biela, en i Bøhmen levende, ved Iagttagelser og Theorie over dette mærkværdige Himmellegeme højtfortjent Astronom. At denne Komet, ved sin næste Fremkomst i Aaret 1832, kommer Jordens Bane saa nær, er det der opvækker saamegen Omtale om samme. Gaaer man noget tilbage i Kometfortegnelsen, saa finder man at denne Komet som tilbagelægger sin Bane omkring Solen i den for Kometer meget korte Tid af kun 6 Aar 9 Maaneder, er i det mindste 6 Gange, og deriblandt i Aarene 1772 og 1805 iagttaget, uden at dens Identitet bemeldte Gange er erkjendt. Man kan deraf gjøre den Slutning, at den allerede ofte har gjennemkrydset Himlen, og kommen i lige Stilling med vor Jord, som den vil komme i det saa frygtede Aar 1832, og da saadanne kometeriske Aspekter hidtil, Gud være lovet, ere stedse forbigaaede uden Fare, saa ligger heri i det mindste en Sandsynlighedsgrund for, at man kan haabe det Bedste ved dens Giennærmelse. Den de Novbr. 1832. vil denne Komet gaae igjennem sin Sol Nærhed. Kometerne beskrive nemlig liig Planterne, elliptiske Baner i Himmelrummet; i en af disses Brændpunkt er Solen, men dette Brændpunkt ligger ikke i Middelpunktet af hine Baners Axel, men i en desto længere Frastand fra samme som Ellipsen, udfalder mere langagtig, hvorfor Kometerne i et Punkt komme Solens Bane nærmest, i et andet længst fjernet; hiint første Punkt kalder man Sol nærheden, og det fjernede Punkt Solfjernheden. Læseren maa forestille sig to Ellipser, af hvilke den Bielaske Kommet gjennemløber den ene: Jorden den anden; begge Ellipser kunne nu vistnok ligge hinanden temmelig nær, uden at det derfor just er nødvendigt, at Himmellegemerne selv skulle være hinanden nær, da de kunne være i gandske forskjellige Punkter af deres respective Baner. Det er dette man ikke agter paa, naar man nærer nogen Bekymring; man forvexler Kometens nære Stilling med Solen i sin elliptiske Bane, med at denne Bane ligger Jordens Bane saa nær, da dog Jorden selv kan i sin Bane være paa den Tid langt borte. Det er en væsentlig Forskjel om Kometen er Jorden selv nær, eller kun et Punkt af Jordbanen, hvilket Punkt Jorden. selv paa den Tid enten længe kan have forladt, eller længe efter naaer. Nu træffer det sig vel, tre Dage efter d. 27 Novbr. 1832, da Kometen, gjennemgaaer dens Perihelium, nemlig d. 30 s. M. vil Jorden i sin Bane virkeligen gjennemgaae et Punkt som Kometen i sin Bane var fire Uger forhen meget nær, saaledes at i hin tidligere Tidspunkt disse Himmellegemers Frastand kun skulde have været 1000 Mile, hvilket vel kunde have været farligt; men i disse forløbne fire Uger har Kometen fjernet sig vidt fra det frygtelige Punkt, og da den Gesvindighed, med hvilken Kometen bevæger sig i sin Bane, meget langt overgaaer Jordens Hurtighed i sin Bane, hvilken sidste dog er fire geographiske Mile i en Secund, saa kan man let forestille sig i Almindelighed, at Kometen nu er kommen i en overvættes stor Afstand, nemlig efter Beregning over ti Millioner Mile. Den hele Bekymring har sin Grund i at den Omstændighed, at Jord-Legemet i Aaret 1832. kommer Komet Banen, ligesom omvendt Komet Legemet kommer Jord Banen nær, har man forvexlet med: at begge Himmellegemerne skulle komme hinanden selv nær. Dette sidste har man beregnet kan blive Tilfældet om halvtredietusinde Aar. Hvad der da sandsynligen kan skee, og mere om Kometerne vil Læseren finde i en Afhandl. af Dr. Nürnberger i Morgenbl. 271 o. f. hvorfra ovenstaaende er uddraget.