Københavns Adresseavis, 1776-09-04
J Anledning af den 4de September 1776. Fra første Øyeblik Da Du, og Dronning! fik Dit Navn af Moder for et Folk i Norden, Da lod Du os og heele Verden see, At Danske, Norske, vare de, Du elskte meest, Du troede bedst. Af Folkene paa Jorden. Blev indfødt Borger trykket ned, Da føelte Du, og sukkede derved. Fik indfødt Borger Hærd og Ret, Da føelte Du og det, Og Fryden i dit Øye, den forkyndte, At Ret var skeet det Folk, du yndte Derfor skal og Din Fødsels Dag En kaldes hellig blot af Vane. Ney, hver en Landets Ven Skal nævne den, velsigne den. Lev, Dronning, glad og lykkelig, Bliv ved at vandre frem paa varig Hæders Ban Og Folkets Ønsker skal foreene sig. Og raabe Hæld for Dig. Fortsættelse om Nellikers Rygt. (See Nr. 141) 5) Andre meene paa eengang at forekomme al denne Fare og Umage, ved om Høsten at sætte Nellikerne af Potterne i frie Jord, og søge at bevare dem paa den Maade, som forhen er meldt og Frøenellikerne. Men da de udvalgte gode Sorter i visse Maader giøres kielne ved en sig Contoirs Auctionen, Fredagen den 6 September. frugthar drivende Jord, saa har jeg aldrig vildet vove dette, fordi jeg frygter, at den mindste Deel af mine Planter, vilde udholde Kuldens Strenghed. Jkke at tale om, at Jis=Slag, som ofte indfalder og Vinteren, gjør Nellikerne den største Skade, og engang har skildt mig ved 10 Dousin saaede Nelliker, som dog endnu ikke vare vante til den gode Jord. Er Vinteren Planterne gunstig, saa behøves der ikke heller i Huset saa megen Umag. Det er vel saa, at mangen Vinter er gunstigere for Planterne i Jorden, end i Stuen; men da man dog ikke veed, hvorledes den vil falde ud i Forveyen, saa er det Middel, som oftest er det bedste, ogsaa det raadeligste at gribe tilMan kan og i een Potte eller Casse sætte 3 eller 4 Afleggere, enten af en eller flere Sorter, for at svare saavel paa Rummet som paa Potterne. Thi om en Deel deraf bortfryser, har man endnu andre i Potterne, og omde staae sig, kan de lettelig om Foraaret sættes hver i sin Potte, ja man kan endog lade Aflæggerne staae i den Potte, hvori de ere aflagte, og først om Foraaret forplante dem i andre Potter, dog maa de skieres fra den gamle Stamme, thi, om den, som mestendeels skeer, forderves og raadner om Vinteren, ville ellers Aflæggerne med forderves og gaae ud. Bedre er det dog, at forplante dem om Høsten, efterdi det i den Jord, hvorudi jeg aflegger dem, og som siden beskrives, ere udsatte for nogen Fare, at nemlig samme med sin Skarphed skal angribe og forderve dem. Skulde man ikke have noget beqvemt Værelse, og være nødt, at sætte Aflæggerne i Jorden, saa maa man kun efter hver sterk Frost, naar det tøer igien, trykke den fast i Jorden, og om Foraaret, saasnart det er mueligt, bringe dem i Potter. Om Foraaret ere de første Maaneder, nemlig Martius. og April, de farligste for Nellikerne. Thi den sterke Forandring i Naturen kan ikke andet, end være emfindtlig forde Planter, som ere syge og Vinteren. J sær begynde de ogsaa gjerne at voxe, naar der indfalder behagelige Dage og godt Veyr, og kunne siden ikkun taale lidet. De maae derfor efterhaanden vænnes til Luften, nemlig: 1. J Førstningen lader man Potterne staae i Stuen, og giver dem hver Dag Luft og Soel fra Kl. 10 til 1.2. Derefter sætter man dem ud i frie Luft og Soel; dog maa de om Aftenen staae paa eet Sted, hvor det ikke fryser; thi de begynde at drive, førend Nattefrosten gandske ophører, og en eneste Frost kan da aldeles ødelegge dem. Har man en Stue, som har tilstrækkelig Luft, og hvorudi Solen, naar den er varmest, kan skinne fra Kl. 10. til 2, saa behøver man ikke om Foraaret at bære Potterne ud i frie Luft, førend man for bestandig vil sette dem ud, og altsaa og om Natten. Om Sommeren maae Nellikerne ved behagelige Dage hver Dag maadelig vandes indtil om Høsten. Dog ikke paa en Tid, naar Solen skinner sterk, og altsaa helst imod Aften. Thi naar Solen skinner sterk derpaa, saa borttager den ikke allene snart Fugtigheden, og saa nytter den ikke Roden; men den giør endog Jordens Skorpe fast og skiør, hvilket Nellikerne ikke taaler. Alt for megen Væde derimod setter Stammen i Fare for at raadne. Man giør best, naar det er meget varmt, at man vander Nellikerne ofte, men ikkun lidet af gangen; thi saa fattes de ey Næring, og man tør dog ey ved at frygte, at de skulle raadne. Man maae ogsaa stedse søge at bevare Nellikerne fra de gule Blade, efterdi de af Vandet raadne, og saaledes angribe og forderve Stammen selv. Begynder Blomsteret at skyde en Stængel, saa maae man flittigt binde den, paa det den kan voxe lige i Veyret, og siden have Stytte, nok at bære Blomsterne.