Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1847-07-01
(Jndsendt.)¬ J de sidste 14 Dage a 3 Uger ere Kornpriserne funkne noget paa de fleste europæiske Markeder, deels fordi at Sæden staaer herligt overalt, og deels paa Grund af den betydelige Tilførsel fra Amerika og fra Rusland, skjøndt det ikke er at formode at denne Daden af Kornpriserne vil kunde vedvare; Aarsagen til Dyrtiden paa Korn synes deels at have været Aartoflernes Misvert i flere Lande, forenet med en panisk Skræk, der synes at have grebet Alle, saavel i Jnd- som Udlandet, ved Kornprisernes enorme Stigen, og den Kappen, som derved opstod i alle Egne og Lande for at forsyne sig med et tilstrækkeligt Kornforraad til Høst til enhver Priis, var vistnok Aarsag til den uhørte Priis. Der gives de der ansaae det for rigtigt at Regieringen havde forbudt Udførselen af Korn, men dette synes at være det sidste Middel, som nogen Regiering i et fornrigt Land burde gribe til, thi stedse har den frie Handel været en Nerrus rerum, eller rettere sagt en Rigdomskilde for ethvert Land. Naar der til Danmark allene i forrige Aar indkom 14 Millioner for erporteret, Korn, hvilken Summa maae der da ikke iaar til Dato være indkommet, derfor 8 og hvilke Jndtægter har ikke Statskassen, Havnekasserne") og flere offentlige Kasser havt ved den svære Skibsfart, Ved et Forbud mod Kornudførselen ville *) Saaledes var Thisted Havnekasses Jndtægt i Aprilen vigtig Næringskilde være standset for de Mange, som Handel og Skibsfart skaffe Brødet. Tager man for Øieblikket Hensyn til Massen af Nationen, nemlig Landbeboerne, naar har man da seet en saadan Masse Penge rullere blandt Landmanden, som iaar Den ene Capital af offentlige Midler opsiges fra Landet, efter den anden, og man hører flere Bønder beklage sig over, at de ikke kunne faae deres Penge udsat. Betydelige Capitaler, saasom det Sommerske Fide commis, det Molderupske Fideicommis og flere private Capitaler til et Beløb af over 100,000 Rbd. ere i det sidste Aar tildeels blevne og udbetalte af Thisted Amts Beboere, men alle Debitorer ere blevne hjulpne med Laan, hvilket man for størstedelen maae tilskrive de nærværende heldige Conjuncturer for Landmanden. At imidlertid en stor Deel af Jndvaanerne i Stæderne ere lidende under de høie Kornpriser er unegteligt, og skjøndt Enkelte af Stædernes Beboere, kunne høste nogen Nytte af Landmandens heldige pecuniaire Forfatning, og uagtet at der, saaledes hos vore Handlende skee betydeligere Jndkjøb, og maaskee forøgede Bestillinger finde Sted hos enkelte af vore Professionister, saa er det dog vist at en stor Deel af Stædernes Beboere kjæmpe haardt under Dyrtidens Tryk, og er dette i Almindelighed Tilfældet med dem, der med Hensyn til deres Jndtægter staae paa det samme Standpunct, saasom Pensionisten og den fattigere Professionist, denne Sidste er ikke i Besiddelse af Fond til at indkjøbe sine Materialier, og han paastaaer, at han paa Grund af den store Concurrence ikke kan synderlig forhøie Prisen paa sit Arbeide, medens den simple Arbeidsmand i Almindelighed nyder en forhøiet Daglon; men hvad Begge lide under, er at Arbeidet er vanskeligere at erholde, da enhver med Hensyn til Arbeidsfolk indskrænker sig saameget han kan, og næsten ingen ny Bygninger sees under Arbeide, hvorfor den arbeidende Klasse har mindre at fortjene; imidlertid er det en stor Lettelse at den Mindre Formuende kan erholde Korn og Brød til nedsat Priis og derved er det største Tryk afhjulpet.