Norske Intelligenssedler, 1808-12-02
Selskabet for Asker Præstegields Vel overordentligt Møde, hvor Selskabets samtlige Medlemmer ønskes forsamlede og hvor Contingenten tillige erlægges, holdes Mandagen den 12te December i Selskabets Forsamlingsværelser i Sandvigen Kl. 11 Formiddag. De Medlemmer som ei mode ansees for at vedtage hvad de Tilstedeværende beslutte, og ville de, som af denne eller den Aarsag ikke deeltage i Spiisningen behageligst melde det itide til Selskabets Vær Cristen Ramstad sammesteds. H. Flor, Selskabets Secreteer. Norend tydeligere at gjöre Publicum opmærksom paa, at de to Artikler som findes i to afde sidste No. af Intelligentssedlerne med Underskrift Bogstavet S, ikke ere af Hr. Lieutenant Sommer skylder jeg at erklære hine Ubetydeligheder for mine Producter, og at deels deres Ringhed, deels den Hastighed, i hvilken jeg udarbeidede dem, er Aarsag i, at den kom et Bot S istedetfor mit fulde Navn under. Denne Uagtsomhed laae jeg selv ikke Mærke til, förend jeg faae dem trykte, deels supponerende, at det kunde være enhver ligegyldig, hvem der var Forfatteren til slige Smaaheder af Digte, deels og, at en Mand af en saa frie og falsenisk Digteraand ikke vilde opfordre til Anvendelse paa sig af det bekjendte Vingils: oformose puer, nimium ne erede culoriSchonning. Christiania den 2 December 1808 For min Æres og for mange andre Aarsagers Skyld finder jeg det nødvendigt igjennem dette offentlige Blad at bekjendtgjøre Maaden hvorpaa Færøe Galeasen Roudin Fruja og Pappenborg Koff-Smakken Bernardine, der i Stormen sidstleden 26de October kom drivende ind Sandefjord og Meedfjorden, blev tagen og bemandet af Kystværn og nogle Soldater af det 2det Aggershuusske Jnfanterie-Regiment, der staae under min Commando Ovennævnte Dato, omtrent Klokken 3 Eftermiddag, kom Rode-Formanden Hr. Ole Thommesen Paus og meldte mig fra Sexions-Anføreren Hr. Mathias Berg, at de tilfælles, ved at opdage 2de Sel lere, der for et lidet Seil kom drivende ind Fjorden, med den yderste Anstrængelse var kommet ombord til den ene en fjerdedeel Time efter den ankrede, og havde funden den bemandet med 4 Englændere og en Dansk, som siden efter befandtes at være en Engelsk Krigsfange. Rode-Formanden forlangte min videre Foranstaltning, som jeg og i Øieblikket gjorde, og tog 6 Mand af de under min Commando værende Soldater og forføiede mig ud til den saa kaldede Berg-Brygge, forblev der med Mandskabet og sendte Bu til Sexions-Chefen, der stod ombord, om han fandt flere Mennesker i Skibet end de tilforn meldte, men da han svarede Nei, forblev Soldaten staaende ved Bryggen for at observere Skibet, foruden andre Vagter paa forskjellige Steder og Fjorden, imedens Rode-Formanden Paus og de 2de Kongelige Told-Røierter bleve ombord til Vagt da Mørket kom strax paa og Veiret var stormende og græsseligt. Da SexionsChefen Berg kom i Land, gjorde vi den Aftale, at han, saasnart det blev Dag, skulde tage Englænderne i Land og sætte dem under militair Vagt, imedens jeg før Dag reiste til Frederichsværns Værfs Chef, for ikke alleneste efter min Pligt at melde denne Tildragelse, men ogsaa for at raadføre mig hvad videre burde iagttages. J Frederichsværn var jeg saa lykkelig at affatte min Rapport til Hr. Commandeur Fisker, det gav mig Ordre at gjøre det øiebliklig bekjendt for den civile Øvrighed. Ved at reise igjennem Laurvig leverede jeg den i Sandefjord stationerede Kongelige Toldbetjent Hr. Elling Wolds Rapport til Hr. Toldinspecteur Capitaine von Breunnich omtrent Kl. 9 om Morgenen, ligesom jeg ogsaa mundtlig fortalte Capitainen om Prisen, og paa min Retour fra Frederichsværn, om Eftermiddagen Klokken halv 2, fandt jeg at allerede Hr. Capitaine Breunnich med Byefoged og Sorenskriver Rasmussen vare reiste til Sandefjord for at optage det fornødne Forhør, hvilket just var det jeg skulde forlangt af dem. Jeg fortsatte altsaa ilende min Hjemreise, saa meget mere som jeg troede det var min Pligt at være tilstede ved Forhøret, og at ingen Sinkelse skulde skee heri for min Skyld. Ved min Hjemkomst fandt jeg en Melding fra Rode-Formanden Hr. Halvor Ouwy om Pappenborgerens Jndkomst til Meedfjorden, og at samme af ham var besat med Vagt, samt de i Skibet befundne Englændere 4 i Tallet vare bragte i Land til de i Tallakshavnen værende Soldater for af dem at bevogtes til videre. Ved Meldingens Ankomst sendte min Kone strax Bud til Sexions-Anfører Berg, der ved at læse samme forføiede sig efter sin Pligt som Chef for 1ste Sexion ud til Skibet for der at ordne hvad videre kunde fornødiges til dets Betryggelse i alle muelige Tilfælde. Fra Hr. Toldinspecteur Capitaine von Breunnichs Side blev ogsaa føiet de fornødne Foranstaltninger, som dog ved at forseille Veien ikke skeede før Dagen efter. At Pappenborgeren har ligget circa 18 Timer til Ankers inden den blev tagen af Kystværnets Formand og besat med Vagt, kan ikke nægtes, men naar man først tager Veirets Græsselighed i Betragtning og at en lang Høstnat er deri indberegnet, for det andet Fartøiets Skabning og den paa Stange-Fieldet staaende Signal-Bestyrers Geskjæftighed, som da Soldaten brugte ham til Tolk for sig, at raabe til Skibets Besætning, den de ikke forstod, men som ikke laae meget langt fra en udstaaende Bjergpynt, forsikkrede Soldaten det var kun en Hollænder som var kommet ind for Uveir, saa vil det lettelig undskyldet at Meldingen ikke gik i den pligtsmæssige Hurtighed for sig. Jeg har i det mindste Aarsag til Taknemmehed saavel mod de faa Linietropper mig er anfortroet Commando over, som og mod Søe=Kystværnets Officierer og Gemene, og om der skulde gives Nogen, som af Enfoldighed eller andre Grunde vil søge at gjøre Folk viis, at militair Subordination, Aand og Orden var unødvendig ved Kystværnet, at Meldinger fra Søe=Kystværnet til mig, ved en Leilighed som denne omtalte, naar Lykken sendte os vores Fiender og deres Gods, ei fornødiges, saa vil jeg kun ynke et saadant Menneske; thi ingen Embedsmand er jeg for sikkret og tænker saaledes. Jeg har ogsaa, saa meget det er mig tilladt og som Søe-Kystværns-Reglementet byder, søgt at indføre saa meget af militair Pli og Aand som Omstændighederne tillade, og har intet tabt derved, jeg er forsikkret om alle mine Medofficierers saavelsom det øvrige Kystværns Tillid og Agtelse, og at jeg med min anfortroede Division skal gaae Fienden lige saa nær under Øinene som noen anden troe Kongens Tjener og god Fædrenelands Borger. Derfor smigrer jeg mig ogsaa med den Takke, at mine høie Foresatte vil søge at bevirke om muligt et Encouragement for de Jndividier som ved Enne Leilighed kunde skjønnes at tilkomme noget. Fra det Øieblik Priserne bleve tagne har der været vedbørlig Soldatervagt saavel Nat som Dig paa dem, der ogsaa ligesaa hastig blev meldt for Brigade-Chefen Hr. General-Major von Krogh; menikke destomindre har jeg modtaget en senere Ordres fra ham, dateret 7de November og mig tilstillet med Hr. Capitaine von Breunnich den 9de derpaa, foranlediget en Reqvisition fra Hr. Amtsforvalter Falch Denne Hr. Amtsforvalterens Foranstaltning giver mig da et Beviis paa hans Tilfredshed med min forelige brugte Forsigtighed, at have havt den reqvirerte Vagt allerede fra 27de October. Sandefjord den 17de November 1808. Jens Chr. Grønmold, Premier-Lieutenant og Divisions-Chef ved Søe-Kysværnet.