Berlingske Tidende, 1764-05-01
Under Dato 20 April 1764 er i Petersborg bekiendtgjort U følgende Pro Memoria, i Fransk Sprog: "Fienderne af Roligheden og den gode Orden i Pohlen, legge for Dagen et nyt Beviis paa de Yderligheder som de kunde lade sig forlede til, for at naae det Maal, som de have i sigte. Det som er gaaet for sig ved de foreløbende Landdage i endeel af R. publiquens Provincer, da de have befundet sig nødet til at bruge Magt, for at faae de retmæssig udvalgte Nuntio(Landbudde) forandrede, og at faae kuldkastet Captur=Re terne, som i Fredelighed vare blevne oprettede, har tydelinok givet dem at forstaae, at deres Listigheder, hvilke til Deels geleydes og understyttes af visse Hensigter af Fremmede, ville aldrig erholde Overvægten i Adelens Gemytter, over de sand og billige Betragtninger og Fædrenelandet; Velfærd, hvilken beroer væsentlig paa Eendtægtigheden i at vælge en Konge. De have derfore indseet, at saadanne anbenbare voldsomme Handlinger, som de allerede havde betient sig af, vare de eeneste Midler, af hvilke de kunde love sig nogen Fortgang. J saadan Henseende, og for dog at faa en Ligevægt imod det større Antal af Landbudde, som Nationen har udvalgt, uagtet de derimod anvendte Voldsomhedet; have de villet benytte dem af den Sædvane, som et indført i Provincen Preussen, at sende et ubestemt AntaLandbudde til Rigsdagen, og, efterat de havde gjort sig Mestere af Stemmerne, at udvælge saa mange Personer af deres Anhang, som havde været dem muelig. Dette er det Maal, for hvilket at opnaae, de have forenet alle deres Kræfter, og for hvilket de have skrabet sammen anseelige Korps af Republiquens, deres egne, og Fremmedes Tropper, hvilke sidste de have holdt under deres egne Navne. Maaden, paa hvilken deres Hensigter ere til intet gjorte. maa overtyde dem om, hvor unyttige alle de Forsøger, som de i Eftertiden maatte foretage, ville blive. Den eeneste Fortgang som de have halt, og hvilken maaskee smigrer dem, er, at de have forhindret det Gode som ville have flydt af en frie Forsamling, i hvilken den retfærdige Sag havde vundet Seyer; Hvorimod Republikens Venners Fortgang bestaa deri, at de uryggeligen have modsat sig, at man ikke maatte opnaae det Maal, som sigter til Lovenes Tilsidesættelse, og at de ere reede til at opofre sig selv, for at forsvare Fædrenelandets Frihed. Et Detachement Russiske Tropper under Generalmajor Chomoutofs Commando, befandt sig der i Egnen, hvor det, som bekiendt, har staaet i mange Aar, allene for at passe paa Magazinerne. Den Opførsel, som denne General har brugt ved deslige Tilfælde, er tilstrækkelig nok til at overtyde enhver, at dersom Hendes Keiserl. Majestæts Agtsomhed i at sørge for Pohlens Rolighed, er saadan, som man kan vente sig den af Hendes Venskab, og af de Pligter, som det gode Naboeskab og Tractaterne paalegge hende, saa maa hendes Forsigtighed, ikke at foretage noget som kunde indskrænke en Nations Frihed, der med billighed er paastaaelig over sine Rettigheder, ikke være mindre. Omstændelig Underretning om alt hvad som i denne Sag har tildraget sig, haves af de nøyagtige Dagbøger, Relationer og Rapporter, som man har erholdet fra Stædet selv. Den Den Preussiske General=Landdag var berammet til den 7 Martii nye St. i Granden;. Generalmajor Chomoutof, som sammanderede de 2 Batallioner, hvilke skulle de vogte de Russiske Magaziner, havde sit Qvarteer i samme Stad. Den 24 rykkede han ud, for ikke ved sin Nærværelse at giøre nogen Hinder i Forsamlingens Friehed, ligesom han dertil havde erholdet befaling, saa at han ikkun lod nogle Skildvagter blive tilbage, for at have Oye med Magazinerne, efterdi Magistraten ikke ville indestaae ham for dem. Strax, samme Dag, fik man Efterretning om at adskillige Pohlske Tropper nærmede sig, dem man beregnede til 7000 Mand. Den 25 bleve disse Efterretninger stadfæstede, da adskillige Officerer, som commanderende de Russiske Piketter, indberettede, at der, hvor de stode, vare ankomme nogle Grevens Potocki Compagnier; Nogle Escadroner Dragoner, Husarer, og Sachsiske Uhlaner, under Storfeldtherrens Branicki Navn; At i Plock var et Regiment Dragoner; J. Cajavien 2de Compagnier Tartarer og Uhlaner; i Slottet Torpen ligesaa mange Uhlaner og Husarer; og at paa adskillige Stæder ved Staden opholdte sig Fyrstens Radziwills Tropper. Disse Tidender maatte billig forurolige General Chomoutof: Det var ikke at tvile paa, at de, som komme saa bevædnede, havde i Sinde at forstyrre Landdagen, og dreve den efter deres Villie. Det var at befrygte, at i saadan Forvirring kunde ikke allene Magazinerne blive plyndrede eller lagt i Aske, men endog, at man ikke skulle respectere Hendes Keiserlige Majestæts Tropper. For at forekomme deslige Uleyligheder, gik General Chamontof til Grandent, hvor han troede at Senatorerne vare forsamlede, og da han ikke sandt dem der, sendte han sin Adjutant til dem i Torpen, hvor de opholde sig i Hr. von Golzes Huus. Hans Hensigt hermed var at forestille dem den betænkelige Tilstand, i hvilken han befandt sig; Att, saasom man havde at befrygte sig for Uroligheder, og for de ubehagelige Følger som deraf ville flyde for ham selv, for Tropperne, som han commanderede, og for Magazinerne, som vare betroede under hans Bevaring, bad han dem at de ville skaffe dette saa anseelige Antal Tropper bort fra Staden; thi ellers saahan sig nød til at indtage sine forrige Poster igien, for ikke at staae i Fare for at lide Skade ved sin Godtroenhed, at hvilken han havde begivet sig bort, for ikke at fornærme Republikens Constitutioner, og at lade dem en fuldkommen Frihed i deres Berraadslagninger. Et saa billigt Andragende blev haardnakken vegret, hvilket nødte General Chomontof til at rykke ind i Staden igien hvor han igien tog Poster ved Magazinerne og Stads=Portene, forbød at indlade bevæbnede Tropper, samt forbød sine egne Tropper at nærme sig til de Huuse hvor Adelen var forsamlet, at øve den ringeste Magt.