Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-01-04
Ofte kan man forklare Begivenhederne paa Jorden efterat de have tildraget sig, af Landenes naturlige Form, eller i det mindste vise hvilken Andeel den have havt deri; men i Forveien at ville slutte sig deraf til de Begivender, som i Fremtiden skulle tildrage sig, er vanskeligt og neppe giørlig; thi ikke altid retter sig Nationernes Udbredelse efter Landenes naturlige Grændser, og Menneskene følge ikke altid den Bestemmelse, som Naturen synes at have anviist dem. Nordamerika kan tiene til et Exempel herpaa, det synes saavidt man endnu kiender dette Land, at være af Naturen bestemt til at udgiøre tre forskiellige Stater, Lan denne Østen og Vesten for Missifiippi og Landet Norden for de fem Søer og Lorenzfloden; det tegnede ogsaa ved Fredslutningen i 1783 at disse naturlige Grændser skulde være blevne fulgte; Florida er ikke heller længere en særskilt Stat; men Nordamerikanerne have allerede ved at erhverve sig Louisiana overskredet Missisippis Grændse, og de attraae at erobre Canada. De vestlige Lande kiender man for lidt til at kunne yttre nogen Formodning dem angaaende; deres Nærliggenhed mod det Russiske Asien synes ikke at ville have nogen stor Jndflydelse paa dem. Men en rimelig Slutning fra et Lands Dannelse til Fremtidens Begivenheder er den, at den forskiellige Handels=Jnteresser, som Landen omkring Missippi have fra Landene ved det Atlantiske Hav, (hvoraf følger at de Foranstaltninger og de politiske Forbindelser, som ere til Gavn for den ene Strækning af Landet ikke ere det for den anden) ville med Tiden rimeligen foraarsage et Brud i den Nordamerikanske Forbindelse af Stater og adskille Staterne Østen for de Apalachiske Bierge, fra de vestlige, som omgive Misisippi endskiønt Dampskibsfartens Opfindelse meget tiener til at vedligeholde Baandet imellem dem. 12. Henvender man sine Blikke fra Nordamerika af til det omtalte Biergbaand, som forbinder det med Sydamerika, saa forekommer den Mexikanske Jordtunge os at være bestemt til engang at blive Middelpunktet for Jordens Handel, ligesom Ægypten er af Naturen bestemt til at være det for den gamle Verdens. Den vil især kunne blive det, naar dens Beboere ved mere Cultur og ved Uafhængighed ville ved Veie og ved Canaler lægge, Vind paa at forbinde begge Jordklodens Hovedhave med hinanden, hvortil allerede saamange Forslag ere gjorte. Da den nu har opnaaet sin Uafhængighed, hvorfor dens Jndvaanere have kjæmpet saameget, saa vil den blive istand til med Tiden at frarive Europæerne de Vestindiske Øer, disse Kampens Æbler, som efter deres naturlige Beliggenhed tilhøre den; og naar alt dette skeer, hvilken Søe og Handelstat vil der da ikke i Tiden opstaaer paa denne Jordstrimmel; hvor ubetydelige ville da ikke alle de Handelsmagter, som haver blomstret paa Jorden, blive mod Mexico, Guatimala og Panama. 13. Hvad den nye Verdens sydlige Halvdeel angaaer, saa synes Naturen ligeledes at have anviist bestemte Grændser for de Stater det kan komme til at indeholde; Landet Norden for Orinokofloden; det som ligger Syd for denne og Nord for Amazonfloden; det imellem denne og ParaguaiFloden; Landet Syd og Vest for denne Flod; og de Lande som strække sig mellem Cordillererne og det stille Hav, eller østlig udvide sig ved deres Fødder og omfavne de store Floders Udspring, synes ved naturlige Grændser at være bestemte til egne Stater, de sidste Aars politiske Begivenheder have tildeels fremkaldet en Opkomst af uafhængige Stater efter denne Oversigt, og Fremtidens Begivenheder ville endnu mere bevirke det. Hvilke historiske Phoenomener forresten Sydamerikas fugtige og yppige Klima vil bevirke i Forbindelse med de Nationers særegne Characteer, som ere indvandrede i disse Egne vil Eftertiden lære, ligesom ogsaa hvilken Sammenligning der vil finde Sted imellem Buenos Ayres, den første Friestat, som har dannet sig i den sydlige Jordens Halvkugle, og imellem den gamle Verdens berømte Friestater, eller den blomstrende Republik der i det nordlige Amerika stedse hæver sig til en større Fuldkommenhed. 14. Naar man ved at betragte de Virkninger, som Jordens Bygning i det enkelte har havt paa sine Beboeres Foretagender, eller ved at formode hvilke de kunne faae i Fremtiden, vil bortvende sine flygtige Blikke fra den nye Verdensdeel til de øvrige Halvdele af Jordens Fastland; saa synes det naturligst at tage Veien over til det nordostlige Asien, hvorfra der menes, at Amerika har faaet sine første Beboere (som dog har meget imod sig, f. Ex. Tutscherne i Asien tæmme Rensdyrene; men at Amerikas nordvestlige Beboere ikke giøre det; idetmindste ere vist ikke alle Amerikas Beboere, komne derfra; desuden inden man forsøger paa at besvare dette Spørgsmaal, saa lader os søge at besvare det Spørgsmaal, hvorfra ere Amerikas fra de øvrige Jordens Deele forskiellige Dyrearter komne?); eller over den idelig besøgte Havvei til det cultiverede Europa, som det skylder sin bedre Menneskerace og sin begyndte og forestaaende Cultur og Forædling. Men det Navn, som den Verdensdeel, vi forlade, bærer af den nye Verden, indbyder til at tage Veien over det stille Havs mangfoldige Øer, for der først at beskue den JordeusDeel, der er nye for Europæerne, som den selv er det; dette Australien der ligesaameget kan tilregnes at høre til Asien, som at udgiøre en egen Jordens Deel, og der, ligesom Amerika, meere maae betragtes som en tilkommende Skueplads for mærkværdige historiske Begivenheder end som et Land, der allerede har tient dertil, altsaa mere som en Gienstand for Formodninger end for Undersøgelser; herfra banes Veien let til Moderlandet for Menneskeslægtens Begivenheder, Kilden til dens vigtigste Revolutioner, Phantasiens og Despotiets Land, Menneskeslægtens formeentlige Vugge til Asien. 15. Det vil blive en af de interessanteste Belæringer, som den tilkommende Tids Historie vil forskaffe Efterslægten, om hvilke Begivenheder en Øeverden (Polynesien) vil frembringe, som den der strækker sig fra Asien af ud i det stille Have henimod Amerikas Vestkyst, naar den engang bliver taget i Besiddelse af en Menneskerace, som har Anlæg til Fornuftscultur (eller naar den virkelig temmelig vel begavede Malaiske Race, som beboer den, arbeider sig frem til Cultur); en Samling af frugtbare og fortryllende skiønne Smaarøer under det mildeste og herligste Klima; hvilket allerede ikke har været uden Virkning paa at opvække deres nærværende Beboeres Talenter; disse Øer ville formodentligen tiene til et Forbindelsesmiddel mellem den gamle og den nye Verden og blive en Tumleplads for Handel og Skibsfart. Det er mærkværdigt at en Begyndelse dertil har allerede yttret sig og at Europæisk Cultur har begyndt at forplante sig til de nordlige af disse talrige Øer hvorTamahama, en indfødt Regent blandt disse Vilde, har vidst at betiene sig af sine Forbindelser med Engelske Søefarende til at forbedre sit Skibsbyggerie, indlade sig i Handelsexpeditioner og indføre. der Begyndelsen til Europæisk Cultur. - Christendommens Jndførelse paa disse Øer og paa Otaheiti og dens Naboeser ere ogsaa sikkre Forbud paa en forestaaende Culturtilstand. 16. Men forlader man denne uoverseelige Sværm af Øer og nærmer sig paa sin videre Fart til det store sydlige Fastland Nyeholland (eller som det nu ogsaa kaldes Australlandet, eller AustralAsien; hvor forundret bliver man da ikke naar man seiler over Antipoderne til Paris og finder da et stort Øeland at ligge ved Nyehollands Side, ligesom Storbrittanniens ved Europas, blot i en omvendt Orden, dette vesten for sin Jordens Deel og hiint østlig for sin; dette biergfuldt og ufrugtbart i sin nordlige Deel, hiint i sin sydlige (da denne Deel af Nye Zeeland, som vender mod Sydpolen har et lignende Clima med Skotland) og endeligen begge store Øelande i en lignende Proportion med det Fastlands Størrelse hvortil de grændse; da Nye Zeeland er en tredie Deel mindre end Storbrittannien. Hvo kan afholde sig fra at formode, at her vil i Aarhundrede danne sig et nyt Engelland lige over for et Fastlands Frankerige, og abne lignende indbyrdes Kampe og Tildragelser. Naar Gibbon i sin Historie af der romerske Riges Undergang taler om de Attecotti, et kanibalsk Folk, som i Oldtiden skal have boet i Nærheden af Glasow, saa siger han, saaledes leverer den skottiske Historie de yderste Extremer af Vildhed og af Sædelighed, saadanne Betragtninger tiene til at udvide Kredsen af vore Jdeer, og til at vække det smigrende Haab, at Nye Zeeland engang i en tilkommende Tidsalder vil maaskee kunne frembringe en Hume (Engellands store Historieskriver) i den sydlige Halvkugle. (Gesch. des Falls des Romischen Reichs, 4 Th. 5556.) Og nu dette sydlige Fastland selv; dette vidunderlige Nyeholland (Ulimaroa), hvad for Begivenheder lader dette ubegribelige Land vel formode i Fremtiden, disse smalle, lave, sandige, ufrugtbare Kyster, og dette pragtfulde Jndland; disse indre Høie og næsten uoverstigelige Bierge; den Hede, som udbreder sig over deres Spidse og det endnu for det meste ubekiendte Land med de forunderlige Væsner som det indeslutter. En elendig Menneskerace; Menneskeslægtens Ukrud beboer tyndt dets Kyster og Jndland. Europa har udkastet sit Ukrud for at dele Besiddelsen af dette store Fastland med den; hvilken menneskelig Fornuft formaaer at lagttage hvad alt dette vil i Tiden bevirke, (Vi see allerede anseelige Colonier opstaae paa forskiellige Steder paa dets Kyster, mange Europæiske Producter forplantede dertil, og især en fortræffelig Faare avl at drives der i det Store.) 17. Nærme vi os fra dette mysteriøse Lands nordlige Kyster over Asiens sydlige Øer til denne mere historiske Verdens Deel; saa synes man allerede at finde her den Forandring iværksat, hvoraf man i den nye Verden venter sig saamange vigtige Følger i Fremtiden; den at en bedre Menneskerace har fortrængt en slettere og traadt i dens Sted; nemlig den elendige Negerrace, de Papuas, som endnu sværme om paa Nyehollands Kyster, er her fortrængt til disse Øers indvendige skov- og biergfulde Egne af de dristigere og meere cultiverede Malaier; en høiere Cultur, vigtigere Tildragelser, endsom de, hvilke hidindtil have her havt Sted, tør man vel ikke vente sig i disse hede, Siælen og Legemet slappende Himmelegne. Men vil man oplyse sig om hovrmeget Bygninge af en Verdensdeel kan indvirke paa Nationernes Begivenheder, saa maae man henvende sin Opmærksomhed paa det saa historiske gamle og vigtige, det saa lærerige Asien. Naar man betragter denne Klodes Overflade uden paa, og naar man søger med sine Blikke at trænge saavidt ind i dens indvortes Bygning, som det er mueligt for Mennesket, saa opdager man tydelige Beviser for (hvilket allerede forhen er omtalt), at den er giennemgaaet en Hovedforandring og en aldeles Omvæltning i dens Tilstand; hvilken man med Sandsynlighed tør betragte som en Regeneration fra en mindre til en mere fuldkommen Beskaffenhed, saa at den fra at have været en Boepæl for ufornuftige Skabninger er bleven giort tienlig til at blive til en Boepæl for fornuftige Væsner. Om hvorledes Jorden nu er bleven først beboet af disse kan man giøre sig to forskiellige Hypotheser: enten saaledes at i de første Tider, da Jorden blev tienlig til at være en Boepæl for Mennesker, at disse da paa engang ere blevne frembragte i et ringe Antal paa alle de forskiellige Egne af Jordens Overflade, som var tienlig til at modtage dem: og hvilken Hypothese de saameget fra hinanden afvigende Menneskeracer giør sandsynlig; foruden den saa tyndt adspredte Befolkning, i saa mange vilde Lande, de enkelte Stammers saa aldeles forskiellige Tungemaal, og de store Forskielligheder i deres Legemsbygning og Hudfarve, hvilken ofte aldeles ikke svarer til Klimatet, (tænk allene paa Jndvaanere i Van Diemens Land; det er frapperende, siger Prins Maxilian af Neuvied, hvormeget mange Amerikanske Vilde ligne Aberne); eller at, som de ældste Sagn forkynde, hele Menneskeslægten er udgangen fra et enkelt Par Mennesker. Hvilken af disse Formodninger, man saa lader gielde den theologiske eller den philosophiske, saa bliver dog stedse Asien Historiens Vugge; thi alle Sagn og Efterretninger fra Oldtiden gaae ud paa, at Nationernes Vandringer har gaaet ud fra, og at de vigtigere og større Begivenheder, altsaa de historiske, have begyndt i Asien. 18. Men i hvilken Deel i Asien har disse først fundet Sted, Beliggenhed, Sagn, den høie og tidlige Cultur henpeger paa Jndien (ingen har demonstreret det omstændeligere og med skarpere Grunde end vor store Lærde, Prof. Finn Magnussen). Her var den frugtbare Jordbund, her den Rigdom af Produkter, her det milde Klima, her den lette Forbindelse ved dybe Jndsnit af Havet, som er tienlig til at forøge Menneskenes Mængde, udvikle deres Talenter og indbyde dem til Virksomhed og vigtige Foretagender; det er mærkværdig at Jndien af anførte Aarsager har igiennem alle Tidsaldere beholdt samme historiske Vigtighed; har stedse været et Formaal for Handelsexpeditioner, Opdagelsesreiser og Krige, hvilket taler for dets tidlige historiske Vigtighed i Oldtiden (som dog synes i samme Grad at kunne tillægges Nil landene). Men naar Menneskeslægtens Udvikling og første Foretagender af Betydenhed toge deres Begyndelse i Jndien, saa er det begribeligt at ved Landets og Folkets Beskaffenhed i Forbindelse med Menneskeslægtens Ungdom, at det mere gav Leilighed til Jndbildningskraftens end til Fornuftens Udvikling. Dette Land er saaledes Fablernes og Sværmeriernes oprindelige Kilde. Menneskeslægtens Cultur tilbragte sin Ungdom i Jndien; den modnere Fornufts Udvikling blev udsat indtil Jordens Beboere havde fundet frugtbare Lande i et tempereret Klima, og havde der formeret sig og indtil en fuldkomnere organiseret Menneskerace havde taget dem i Besiddelse. 19. Ligesom Asiens sydlige Deele har havt ved sin udmærkede Beliggenhed og Beskaffenhed, en saa stor Jndflydelse paa hvad der er skeet i Verden, saaledes er ogsaa dens øvrige Deeles Bygning høist mærkværdig og af de største politiske Følger. Det hele nordlige Asien, eller Siberien, er fordi det mod Norden staaer aabent for Jishavet og Nordpolens Kulde, og mod Sønden er med høie Biergstrækninger adskilt fra den Varme, som fra de sydligere Himmelegne kunde tilbringes det, bestemt til stedse at være et ufrugtbart og slet beboet Land, hvis Jndvaanere skulle føre et omvandrende Levnet, og som kun med Møie kunne modtage en svag og utilstrækkelig Kultur, Landets Situation har gjort det umueligt for det nogen finde at opnaae nogen politisk Mærkværdighed, og