Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-05-24
Da det nye Procesuhyre vil komme til at bevæge sig omden forhen omtalte Skrivelse med 91 Underskrifter til de for Urolighederne i April 1834 Anklagede, kunne vi ikke undlade, fuldstændigen at meddele dette Atstykke, der lyder saaledes: Til April-Fangerne! "Borgere, For at vise os den Tillid værdige, som De uafladeligen have viist os fra den Dag af, da De kaldte os til den Ære, at staae Dem bi for Pairsretten, ile vi med at besvare Deres Brev til os af Gaars Datum. Vi ansee det for høist naturligt, at de henvende Dem til os i den forladte og isolerede Tilstand, hvori Deres fælleds Fiender ved at anvende alle Magtens og Skrækkens Midler have sat Dem. De have henvendt Dem til os, ikke for af vor samvittighedsfulde Deeltagelse at samle ny Kraft, thi ingensinde har der manglet Dem Kraft; men for af os, som ere Deres Brødre, at erfare, om vi i alle Dele ansee Deres Færd den Sag værdig, hvis fasteste Støtter, hvis meest uforfærdede Forsvarere De ere, - Republikens Sag. Oda erklære vi Dem for hele Verdens Aasyn, at vi ansee det for en Samvittigheds=Pligt, at give Dem det Vidnesbyrd, at De hidtil i alle Dele ere forblevne den store Sag værdige, hvilken De have helliget Deres Liv og Deres Frihed, og at De paa det fuldkomneste have svaret til alle frie Mænds Forventninger. Endskjøndt Man havde forhindret Dem fra, at raadføre sig indbyrdes og med Deres Forsvarere, saa have de dog, kun følgende Deres Samvittigheds Stemme, talt og handlet som een Mand. Man har afslaaet Dem Deres Forsvarere; derfor have De vægret Dem ved at erkjende Deres paatvungne Dommere. Man har nægtet Deres Koner, Deres Børn, Deres Venner Adgang til Dem, og Deres Energie er ved denne Adskillelse, endog stegen. Man har sat Dem Bajonetter paa Brystet, og De have holdt Deres Jernbryst frem derimod. Man har villet sønderlemme Deres Forsvar, og De have opgiver det hele Forsvar. Man har villet forsøge, med ængstelig Stemme for Frankerigs Aasyn at oplæse Anklageakten imod Dem, og De have med tydelig og stolt Stemme væltet Anklagen tilbage paa Deres Anklagere. Man har med Magt bortslæbt Dem af Retssalen, og idet Man slæbte Dem ud have de endnu ved Deres mandige Sprogs Kraft bragt Deres Dommere til at bæve paa deres Stole. Med eet Ord: De have ved denne Leilighed, som stedse hidtil, ikke tænkt paa Dem selv, men paa den evige Retfærdigheds Grundsætninger, som De ere kaldede til at forsvare og føre til Seier. Ære være med Dem – Da nu ogsaa vi have fast besluttet, troligen at opfylde vore Pligter, og indtil Sagens Ende at gaae Dem tilhaande med al Bistand, af vor Jver, vor Erfaring og vor dybe Medfølelse, saa have vi anseet det for passende, at erklære os i Permanents. Med den meest levende Jnteresse, med broderlig deeltagende, Bekymring ville vi følge Debatterne, idet vi inderligen beklage, ikke at kunne tage nogen virksommere Deel deri. Vi holde os stedse beredte til, at begive os til den Ærespost, som De have betroet os, saasnart det kan forenes med vor Ære og Deres Fordeel, det vil sige, saasnart Forsvaret bliver hvad det skal være: frit og fuldstændigt. Men under alle Omstændigheder ville vi vide at udøve en virksom, kraftig og uafladelig Kontrol over deres foregivne Dommeres Kjendelser. - Hidtil havde det Voldsomheds-System, som er antaget af Kongens Embedsmænd og af Pairsretten, kun søgt at gjøre sig gieldende paa en skjult og ængstelig Maade. Men nu har det utilstøret stillet sig blot for Alles Blikke, idet Man ved Anvendelsen af raa Magt har fjernet Dem fra Deres foregivne Dommeres Skranker. Man havde begyndt med at udelukke Deres Forsvarere, nu udelukker Man dem selv. Man havde begyndt med, ikke at ville høre Deres Forsvarere, nu vil Man skride til Dom, uden engang at have hørt dem selv. Nu vel! Denne Fremgangsmaade er ingen Justits, det er en Borgerkrig, som føres midt i Freden, endog ved Lovenes eller hellige Altare. - Værer udholdende, Borgere, Viser Dem, som hidtil rolige, stolte, kraftfulde! De ere Forsvarerne af den naturlige, almindelige Retstilstand. Hele Frankerig, alle Partier, som nære en redelig og ædel Tænkemaade, ere der enige med Dem. Jngensinde vil Frankerig erkjende Dommere der, hvor det ikke seer Forsvarere. Det er ingen Tvivl underkastet, at jo Pairsretten vil skride frem paa den Voldsomheds Bane, som Magten har forledet den til at betræde, og at det ikke vil fattes den paa det sørgelige Mod til at domfælde Dem, efterat Deres Forsvar er gjort umuligt. Med selvfornægtende Opofrelse ville De taale, at denne nye Uretfærdighed føies til saa mange andre Uretfærdigheder. Dommernes Skjændsel bliver en Glorie for de Anklagede. Til alle Tider og iblandt alle Nationer have de, som middelbart eller umiddelbart, af egen Drift eller af Svaghed, have sluttet sig til en regelløs, barbarisk Justitses Handlinger, paadraget sig Samtidens Had og Efterverdenens Forbandelser. - Hilsen og Broderskab, (Herpaa følge de 91 Underskrifter.)