Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-11-19
Af alle Danmarks Undersaatter have vistnok Kjøbstædernes Jndvaanere med den meest spændte Opmærksomhed fulgt Gangen i Discussionerne om almindelig Værnepligt i Roeskilde Stænderforsamling, da Loven om almindelig Værnepligt vilde fremkalde ganske nye Forhold i hele deres borgerlige Stilling, og da de skulde opgive et Gode, de i Aarhundreder have nydt, Frihed fra Udskrivning til Armeen. Mange Stemmer, nærmest med Hensyn til Kjøbstæderne, have reist sig for at fraraade, at Udkastet til almindelig Værnepligt skulde udgaae som Lov. Der indgik talrige Petitioner fra Stæderne rundt i Landet; men Jngen i Stændersalen fremstode, som Kjøbstædernes varme Talsmænd, hverken i denne Sag eller i Almindelighed. Der blev ikke, som man havde havt en billig Grund til at vente, fremhævet, hvorledes Kjøbstædernes Stilling er i Staten, og om ikke Retfærdighed bød, at der burde tages Hensyn til de store Opoffrelser, Borgerne gjøre, naar almindelig Værnepligt indtræder. Enhver patriotisk Undersaat kan ikke andet end glæde sig over, at hiin ædle Konge, Frederik den Sjettes Udsagn om Bondestanden, da han løste dennes Baand, meer og meer gaaer i Opfyldelse: at den frie Bonde vorder kjæk og oplyst, flittig og god, hæderlig Borger, lykkelig; og alt længe har det været en almindelig Mening, at det var ubilligt, at Bonden alene skulde udskrives til Soldat, og saaledes ene bære det hæderlige, men i mange Henseender tunge Hverv, at inddøves til Landets Forsvar. Ønsket om almindelig Værnepligt udgik derfor fra alle for Fædrelandet velsindede Mænd, men dermed var tillige Tanken om en almindelig Væbning for enhver Vaabendygtig forbunden; man tænkte sig i denne Henseende Alle lige; i denne Sag maatte Forskjellen imellem Rig og Fattig, Fornem og Ringe falde bort: man tænkte sig, at Væbnings Systemet vilde indrettes saaledes, at det vel lettede Bondestanden, men ikke greb forstyrrende og ubilligt ind i Borgerstanden. Da Udkastet udkom, viste det sig, at Penge ogsaa her vilde have sin fordærvelige Jndflydelse, idet den Formuende kunde unddrage sig fra at bære Vaaben til Fædrelandets Forsvar. Udkastet tog ikke retfærdigt Hensyn til alle Stænder, og Kjøbstadborgeren har maattet see, at Bondestanden fik en ny Lettelse, medens Byernes Borgere maae overtage en ny Byrde, og med denne mange uberegnelige flere, end de nu alt have Vel have Kjøbstæderne i vore Dage faaet en Communallov, for hvilken de ikke noksom kunne takke Regjeringen; men de ere besværede ved alle forhenværende Afgifter og Tyngder, medens Bondestanden baade har faaet en ligesaadan, maaskee end mere gunstig, og i flere Retninger er givet betydelige Lettelser, og dog have netop Borgerne, naar Statens Stilling fordrede det, med Redebonhed paataget sig forholdsviis større Udgifter og Byrder. Kaste vi et Blik over Danmarks Historie i de sidste Aarhundreder, og navnligen i Svenskekrigen under Frederik den Tredie, da gjorde flere Byers Borgere sig saa fortjente ved deres Kjækhed og Fædrelandskjærlighed, at de erhvervede Borgerstanden særlige Rettigheder; thi Landets Frelse afhang af dem, der modigt trodsede Fjenden bag deres Volde: hine Beleiringer staae som hæderlige Mindemærker om Borgerstandens Patriotisme: da viste Borgerne, at naar Landet er i Fare, ere de villige til at offre Liv og Blod. Det staaer endnu i mange Mænds Minde, hvor mange og svære Byrder de Byer maatte bære, hvor i den sidste Krig Troppers Gjennemmarsch eller længere Jndqvartering fandt Sted. J Krigstilfælde føle i Almindelighed Kjøbstæderne langt haardere Trykket, end Bonden. Og nu skal Borgeren for de Tjenester, hans Forfædre netop i Krigstilfælde have ydet Fædrelandet, give Slip paa en Rettighed, som han derved har erhvervet sig, uden at der gives ham nogen Erstatning? Hvor der er Rettigheder, der skylder Besidderen af disse sine Efterkommere at hævde dem, og giver han dem bort, da maa det skee saaledes, at ikke Efterslægten kan fremføre retfærdige Bebreidelser. Vi henlede den høitærede Stænderforsamlings Opmærksomhed, paa de mange og svære Byrder, der nu hvile paa Kjøbstæderne, vi bede dem retfærdigen at anstille Sammenligning imellem Borgerens og Bondens Stilling, og de ville finde, at vi billigen kunne fordre større Begunstigelse, idet vi give Slip paa vor Frihed fra at udskrives til Soldater. Hvor svære ere ikke vore Skatter af vore Eiendomme fremfor Bondens, og dog er der i flere Aar eftergivet ham en betydelig Sum. Vi nævne fremdeles den byrdefulde Jndqvartering, der under almindelig Værnepligt ligefuldt skal vedblive, og vi kunne endnu fremhæve flere lignende Tyngder; men idet vi vide, at vi overgive vor Sag til kyndige og retfærdige Talsmænd, er det overflødigt her udførligen at fremstille, hvad der i Meget hæmmer Kjøbstædernes Virksomhed og Livskraft, – og nu skulde ikke alene denne, men hele det borgerlige Liv underkastes en byrdefuld Forandring, kun for at begunstige en Stand, for hvem Krigstjenesten langtfra er den Byrde, man har troet, men for hvem den snarere er en særdeles gavnlig Skole. Baade de mange Petitioner, der fra Kjøbstæderne ere indgaaede til Stænderforsamlingen i Roeskilde og flere af de derværende Deputerede have talt imod det Forslag, at ikke Alle uden Undtagelse skulle indøves i Vaabenbrug, og vi kunne ikke andet, end ogsaa hæve vor Stemme imod denne Bestemmelse, der i saa høi Grad tilintetgjør den Almeenaand, der maa besiæle Landets Undersaatter, naar det gjælder Fædrelandets Forsvar. Det i Udkastet fremstillede RecruteringsSystem vil være skadeligt for Kjøbstæderne. Det er atter en Lettelse for Bonden og en besværlig Byrde for Borgeren. Hvormegen Ulempe, hvormange Forviklinger, hvormange fordærvelige Følger vil ikke Garnisonstjenesten medføre for Borgeren, medens den er et sandt Dannelsesmiddel for Bondestanden, hvilke uberegnelig forstyrrende Følger for alle borgerlige Klasser vil Jndøvelsen i Vaabenbrug fjernt fra Hjemstedet medføre, Og vi bede i denne Henseende vore Talsmænd at tage det hensigtsmæssige Forslag i Overveielse, at flere mindre Kjøbstæder maae danne særegne Corps og gjennemgaae Exercitsen paa Hjemstedet eller i al Fald paa et passende, imellem dem liggende Sted. Vi have her kun udhævet de væsentligste Punkter i Udkastet og almindelig Værnepligt, som Kjøbstædernes Jndvaanere fornemmelig kunne besvære sig over, og vi have ved nærværende Jndstilling til den høitærede Stænderforsamling troet at skylde Borgerstanden i Almindelighed, vore Efterkommere og os selv at hævde Kjøbstædernes nedarvede Rettighed og at maatte fraraade, at Udkastet til en Forordning om almindelig Værnepligt gives Lovskraft, med mindre det underkastes saadanne Forandringer, og i andre Retninger medfører Lettelse i Afgifter, at det ogsaa forKjøbstadborgeren bliver et Gode; thi dersom det i sin nærværende Tilstand udgaaer som Lov, da ere Kjøbstædernes Jndvaanere forurettede. Vi overlevere herved denne Petition til Landets ærede udvalgte Mænd, i den betryggende Overbeviisning, at De retfærdigen ville paasee enhver Stands Tarv og med det Ønske, at Sagen maa ved yderligere at drøftes i den høitærede Stænderforsamling i Viborg faae et saadant Udfald, at den kan blive til Fødelandets sande Gavn, til Fædrelandskjærligheds Oplivelse og Styrke, til Borgers og Bondes lige Tilfredshed og lykkeligere Stilling.