Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-06-26
Blandt Producterne af Planteriget bemærket Forfatteren især Cocos=Palmen og Mangen; af Dyr riget: Aber, Bøffeloxer og andet Hornqvæg, hvilket først af de Danske er hidbragt, men siden er bleven vild, og har utrolig formeret sig, Hunde, Svin, Slanger, de sidste skjøndt ikke sjeldne (Forfatteren allene samlede over 80 forskjellige Arter) ere dog ingenlunde saa talrige og giftige som paa Coromandel=Kysten, derimod overordentlig store og giftige røde Skorpioner, Crocodiller, af hvilke den mindre Art eller den saakaldte sorte Kaiman især er farlig, og Flagermuus af uhyre Størrelse, hvoraf nogle have et Hunde, andre et Kattehoved; blandt Fuglene især de nicobariske Svaler (Hirundo edulis Liun) som bygge de meget søgte indianske Fuglereder. Hvoraf disse Reder bestaae, kunde Forfatteren, som ikke fandt de forskjellige derom fremsatte Meninger fyldestgjørende, ikke faae nogen rigtig Erfaring; han formoder kun, at Harpixet af den saakaldte Nicobar-Ceder udgjør en Hovedbestanddeel af samme. Fra December indtil Maj, der er hine Træers Blomstertid, blive samme stedse omsværmede af store Hobe NicobarSvaler. Øens Beboere ere Malayer, dog af en langt godmodigere Slags, end de øvrige Stammer af dette ustyrlige Folkeslag. De leve fuld by the Reverend J. C. Hansel (the only surviring Missionary) to the Rev. C. J. Latrobe. London 1812. 78 p. 8., anmeldt i Gött. gel. Ang. Febr. 1822. S. 280237. kommen uafhængige; vel er der i enhver Landsbye en Omah karru eller Forstander, men hans Anseelse er ubetydelig. Flere Familier leve sædvanlig tilsammen i eet Huus, og begge Kjøn fra Ungdommen af i det fortroligste Fælledskab; Ægteskaberne sluttes der sædvanligvis først i den senere Alder. Paa disse Vildes Godmodighed anfører Forfatteren et paafaldende Exempel. Missionairerne pleiede hos dem at tiltuske sig Levnetsmidler for Tobak, som hos dem traadde i Stedet for Penge; men naar Jndvaanerne intet havde at sælge, afhentede de dog deres Portion Tobak, og Missionairerne nægtede dem ikke samme, saalænge deres Forraad endnu holdt ud. Men da dette endelig var udtømt, blev det dem sagt, at de ikke længere skulde bringe Levnetsmidler, da Missionairerne ikke meere kunde give Betaling derfor, men ikke desto mindre bragte Jndvaanerne den næste Dag et endnu rigeligere Forraad end tilforn, som de, uden endog kun at vente paa nogen Belønning, ophængte uden for Missionairernes Bopæl, og derefter gik bort. Da disse kaldte dem tilbage og forestilte dem deres Forfatning, svarede de: Saalænge I havde Tobak, gave J os saa meget J kunde undvære, nu have J rigtig nok ingen Tobak mere, men vi have Levnetsmidler nok, og J skulle have saameget deraf som J behøve, saalænge vi selv have noget, - og disse Folk holdt Ord. Religiøse Begreber manglede dem derimod næsten ganske; deres Patres eller Tryllere afgive sig overhovedet kun med at helbrede de Syge Forgjeves søgte Missionairerne at bibringe dem lysere Begreber. Vanskeligheden i at lære Landets Sprog, der var saa meget større, jo hyppigere de, som allerede i samme havde gjort noget større Fremskridt, enten bortdøde eller bleve tvungne til at forlade Øen, det usunde Klima og de overdrevne Anstrængelser, til hvilke de faa Missionairer saae sig nødte, angives af Forfatteren som Hovedaarsager til Missionens Mislykkelse. Hyppige røverske Landgange af de vilde Maleier fra Kysten af Queda, som, for at samle Fuglereder, pleie at besøge Øerne, og ved hvilke Missionairerne mere end en Gang geraadede i største Livsfare, formerede endnu det Farlige i deres hielpeløse Stilling. Forskjellige Tidsalderes Skikke. Af Thams Anteckningar 1786.