Berlingske Tidende, 1829-10-20
Berlin, den 14de October. Den preussiske Statstidende indeholder Følgende fra Bucharest Skiøndt der om den i Adrianopel sluttede Fredstractat først kan ventes tilforladelige og officielle Underretninger naar de gjensidige Ratificationer ere blevne udvexlede, saa haman dog, angaaende Fyrstendommene Moldaus og Wallachiets fremtidige Organisation, om hiin Tractat erfaret Følgende. Fyrstendommenes Grændser ere saaledes bestemte, at Øernved den venstre Donaubred skulle høre med dertil, og DonauDalvei, før denne Flod træder ind i det tyrkiske Territorium og indtil dens Forening med Pruth, danner begge hine Fyrstendømmers Grændser. Porten beholder intet fast Punkt paa den venstre Donaubred, ikke heller betaler den noget Establissemenaf dens musselmannske Undersaatter. Paa hele Donaubredden, saavel i det store som lille Wallachie, og i Moldau, tør ikke nogen Mahomedaner have fast Bopæl; ikkun de med et Firmanforsynede Kjøbmænd, der ankomme til Fyrstendommen, for paa egen Regning at kjøbe de for Constantinopels Consumtion fornødne Varer og andre Gienstande, skulle tilstædes Adgang. De tyrkiske Stæder paa den venstre Donaubred indlemmes tilligemed deres Territorium i Wallachiet, og de fordums befæstninger paa denne Side maae aldrig igjen istandsættes. De Musselmænd, som paa den venstre Donaubred eje faste Grunde, uden at have usurperet dem fra Private, skulle inden 18 Maaneder sælge dem til de Indfødte. Det paalægges Porten, omhyggeligen at vaage over, at de tyrkiske Commanderende i Naboeprovindserne paa ingen Maade krænke Moldaus og Wallachiets Privilegier, eller blande sig i disse Fyrstendømmers Anliggender; ogsaa forpligte samme sig til at forhindre ethvert Jndfald af Beboerne paa den høire Donaubred ind i det moldanske eller wallachiske Territorium Det under Fyrstendommens Occupation af Rusland efter Landets forsamlede Notablers Ønske indførte Forvaltningsreglement skal bekræftes af Porten. Hvad Hospodarernes Udvælgelsesmaade angaaer da ere de i Separatakten ved Overeenskomsten i Akienman stipulerede Bestemmelser paa nyt stadfæstede, med det Tillægge, at Hospodarernes hidtilværende syvaarige Værdighed skal herefter overdrages dem paa Livstid, dersom ikke en frivillig Afgang indtræder eller en i bemeldte Separatartikel forudsat Forseelse gjør Afsættelse nødvendig. Hospodarerne tilstedes, frit at ordne alle andre indre Anliggender i deres Provindser i Forening med deres Divaner; dog maae de ikke gjøre Indgreb i nogen ved Overeenskomster eller Hatti=Scherifs begge Lande garanterede Rettigheder, hvorimod de i deres indre Bestyrelse ikke skulle forstyrres ved nogensomhelst Befaling, der strider mod hine Rettigheder. Tvert imod skal begge Fyrstendommenes Regjering nyde alle en uafhængig indre Bestyrelses Privilegier. Samme kan efter frit Valg oprette Sanitetscordoner og Quarantainer langs med Donau og paa andre Punkter af Landet, hvilke af de ankommende fremmede Christne og Musselmænd paa det strængeste skulle iagttages. Til Quarantainens Tjeneste og Grændsernes Bevogtning, ligesom ogsaa til at opretholde Orden i Stæder, og Byer, og til Lovenes og Anordningernes Fuldbyrdelse, kunne Fyrstendommernes Regjering holde et til Øiemedet passende Antal bevæbnede Vagter. Disses Styrke og Underholdning bestemmes af Hospodarerne og deres Divaner, Begge Fyrstende, mene fritages herefter for alle Leverantser af Korn, Qvæg, Skil bygningstømmer o. s. v., som de før vare forpligtede at y til Constantinopels Consumtion, til Donaufæstningernes Proviatering og til Arsenalet. Ei heller kan Porten længere fordre at dem Arbeidere til Fæstningsværkerne eller til nogetsomhelst Hr. verie. Til Erstatning for det store Tab, som Storherrens Sta kammer herved lider, skulle Fyrstendommen, foruden den ved Hatti=Scheriffet af 1802, paabudne aarlige Tribut, end viden erlægge en Sum til Porten, der efter fælleds Overlæg sk. nøiere bestemmes. Desuden skulle Fyrstendommen hvergang et ny Hospodar udnævnes, det være sig formedelst Dødsfald, Alsk digelse eller lovmæssig Afsættelse, erlægge en Sum til Sto herrens Skatkammer, der svarer til Beløbet af den aarlige 2 but. Derimod maa Porten, foruden disse Summer, ald fordre, hverken af Landet eller af Hospodarerne, nogen anden Afgift eller Foræring. Fyrstendommens Jndvaanere nyde for Fremtiden, for alle Landets Naturproducter og deres Erhveroflis Frembringelser, en fuldkommen Handelsfrihed. De kunne me egne Fartøier befare Donau og, forsynede med deres Regjeringers Passe, uhindrede drive Handel i de tyrkiske Havne og Byer Ogsaa fritager Porten begge Provindser i to Aar, regnede fra den Dag, da Fyrstendommen rømmes af de russiske Tropper, for den aarlige Tributs Erlæggelse.