Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-10-13
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Kongen af Sverrig er kommen tilbage til Stokholm fra sin Reise, og har derpaa ved et Decret af 22 Sept. ophævet den interimistiske Regiering; den Krone, som Bonden fra Ostgothland har bragt ham, veier halvanden Pund Guld og er indfattet. med 35 Ædelstene; men som for det meeste ere uslebne. – Kronens Glands frelser ikke for Jordlivets Gienvordigheder; den gamle Konge af England er derpaa et talende Crempel; han er nu ganske blind, han beboer en lang Række af Værelser, og spadserer meget i dem; flere Pianoforter ere satte omkring i disse Gemakker, paa sine Spadseretuurer pleier Monarken at standse for at spille nogle Steder af Hændels Oratorier paa et af dem, hvorpaa han igjen fortsætter sin Vandring, Koldt Kiød er en af hans daglige Retter og Middagen; ofte spiser han, uden at sætte sig; han er for det meste klædt i Skottisk Silketøi. Undertiden hører man ham tale til nogen, som det var en Hertug eller Lord han talte med, han svarer da sig selv. Sielden lader han Skiægget vore længere end 3 Dage; hans Haar ere ganske Sneehvide. Doctor Villes og andre Læger besøge ham, uden at han mærker det; forresten er han meget oprømt og har en ypperlig Appetit. Medens den Engelske Regiering, sørger for Napoleons Legeme, ved at sende ham en Læge, saa sørger Paven for hans Siel; Statssecretairen, Cardinal Gonsalvi, har tilmeldt det Engelske Ministerium, at Hans Hellighed har i Sinde, paa den Bonapartiske Families Anmodning (som bekiendt er Napoleons Moder meget religiøs), at seende en Katholsk Geistlig til St. Helena; der er svaret, at det kan tillades, naar den ne Mand vil underkaste sig de Love, som ere gieldende paa Øen og forbinde sig til at blive der i 5 Aar. - Det hedder i en Skrivelse fra München, som læses i det nyeste Hefte af den politiske Journal, at Napoleons Stedsøn Eugene Beanharnois, nu Prinds af Eichstadt og Hertug af Leuchtenberg, skal have havt meget alvorlige Misforstaaelser med sin Svoger Kurprindsen som det tilskrives at hans Navn var udelukket af Fortalen til den nye Constitution, hvori dog alle de Prindser, som tilhøre det Kongelige Huus ere nævnte. Han er i Begreb med at bygge et prægtigt Palais München, og tilligemed Kronprindsen har han subseilberet betydeligt til det nye Theater i Hovedstaden, som nu er næsten færdigt; hans Jndkomster beløbe sig til 3 Millioner Rdlr. aarlig, han depenserer dem alle i Baiern, hvor man elsker ham indtil Sværmerie. Det fortælles at Kronprinsen stal have nægtet sin Underskrift til den Act, hvori han af Kongen erklæredes for en uafhængig Fyrste, hvorved han skulde være blevet saa opbragt, at han skal være gaaet op til Kongen og have erklæret, at han vilde strax standse med sin Bygning i München og begive sig til Warschau, som den Rus sigte Keiser har tilbudt ham til Opholdsted; dog bevægede Kongen ham til at frafalde fra denne Beslutning (og er dette nok ikke videre end et Byerygte. Staden Dufseldorf skal have forlangt sin kost are Malerie-Samling tilbage, som for 24 Aar siden blev bragt til München formedelst de Franskes Jndfald. – Den bekiendte Doct. Merkel, har i Aar udgivet i Riga en Bog i to Bind om Tydskland, som indeholder en Deel Mærkværdigt, om Preussen. Forfatteren fandt, at den patriotiske Stemning i Berlin havde meget tabt sig, deels som han troer, fordi Regieringen havde alt for rundeligt uddeelt de militaire Hæderstegn, og deels fordi Borgerstanden maa exerceere saameget i Fredstider. Det var forresten egentlig kun i Preussen og i Hovedstæderne at man var saa enthusiastiske stemt imod Napoleon, og ikke i den Grad i det øvrige Tydskland, i Rhinegnene var man endog vel tilfreds med den franske Regiering og bedre fornøiet endnu. Det Preussiske Militair har vundet i Aand og Selvfølelse; det klædes bedre; til en Soldats fulde Beklædning brugtes tilforn kun 5, men nu 14 Alen Klæde, Soldatens Sold er forhøiet, han er frie for Stokkeprygl, han kan avancere til Officeer, naar han blot besidder de fornødne Jndsigter; han bliver nu ogsaa meere agtet af Folket og besidder større Selvfølelse. Men man klager over at Adelen paa nye erholder Fortrinnet, og at alle borgerlige Officerer ere blevne fortsatte fra Garden til Provinzial-Regimenterne; ogsaa koster Armeen Staten uhyre, man siger at 34 Millioner Gylden af de 38 Millioner som Staten har i Jndtægt, maa aarlig anvendes til dens Fornødenheder; og selv Forsvarerne af det nye militaire System, indrømmer at den koster 28 Millioner (denne trykkende Statsudgivt er en naturlig Følge af Preussens Stilling, som en Magt af Anseelse, og dog tillige kun som en mindremægtig Stat imellem Stater af overveiende Størrelse og Kræfter, nemlig Rusland, Østerrig og Frankrig). Forfatteren meener desuden, at det Preusiske Monarkie ved sin nærværende geographiske Stilling ikke kan modtage nogen høi Grad af Velstand, da dets Lande ligge deels forlangt borte fra hinanden til at et Administrations-System kan følges, som kan være passende for alle, og da de tillige ligge formeget indeklemte imellem fremmede Stater, hvorved deres Velfærd kommer til at dependere af andre Regieringers Fremgangsmaade. Adelen har tabt meget af sin Velstand under Krigen og maa leve indskrænket, over Fabrikvæsenets Forfald klages der især meget; Berlin med sine 140000 Jndvaanere, glimrer mere, end den besidder sand Velstand, Før muen er kun i de Handlendes Hænder, disse prunke med Salg af udenlandske Varer. Jøderne have især vundet under Krigen, de ere i Besiddelse af de smukkeste Huse i Staden, og næsten af alle Lyststeder paa begge Sider af Dyrehaugen. Administrationen er forresten god og Regieringen bærer Omsorg for Landets Vel, i Kønigsberg hørte Forfatteren meget glædeligt om Gangen i de offentlige Sager. Jahn med sine Tourneringer og politiske Declamationer, og alle de democratiske Skribentere og politiske Skrigere, som Tydskland nu er fuld af, ere slet ikke farlige og ville aldrig blive istand til at beherske den offentlige Mening. Det Ubehageligste i Preussen for nærværende Tid er først det Baand, som er lagt paa Skrivefriheden, hvorfor Preussen har for Øieblikket ikke nogen stor Jndflydelse paa Litteraturen, og derpaa og især den Mysticisme, som nu er bleven Mode i Poeste og Religion, og som har i den Grad befordret Overtroen paa nye, at dengang da den prophetiske Bonde Adam Müller var i Berlin, som var den plumpeste og meest uciviliserede Gøgler, saa erholdt han hver Formiddag en Mængde Besøg af Personer af alle Stænder, og blev ofte om Middagen afhentet i Kareth, for at spise i fornemme Huse. En anden Galenskab, nemlig en Gientagelse af Studenterfesten paa Wartburg, har Storhertugen af Weimar forebygget ved den Erklæring til de Jenaiske Studentere, som anholdt hos ham om Tilladelse dertil, at han hellere saae, for at forebygge Mistydninger, at man i Aar celebrerede d. 18de October i Jena; hele dette Uvæsen vil saaledes nok falde bort af sig; man har forresten ikke følt nogen Betænkelighed, ved i Jena at inmatriculere de udvandrede Studentere fra Göttingen, som der have revet en Mands Huus ned og opsat sig mod Regieringen. - Den tydske Farbundsforsamling synes ikke at tildrage sig længere nogen almindelig Jnteresse hos Tydsklands Nationer, man begynder stedse mere at indsee Vanskeligheden ved at bringe en Mængde af Stater, som hver har sin særskildte Regiering til at virke i Samklang med hinanden og med Kraft og Raskhed, især ansee nogle den Paastand som de mægtigste Stater have gjort, at ville forbeholde sig Commanden over deres Contingenter til Forbunds-Armeen, hvorved der ikke kan tilveiebringes Eenhed i Armeens Operationer som et Beviis paa Forbundets politiske Svaghed. Desuden opsluges Jnteressen for Forbundsforsamlingens Forhandlinger, af Jnteressen for den langt vigtigere Forsamling i Aachen. Den Østerrigske Jagttager har udførligt erklæret sig mod, at dennes Forhandlinger skulde betragtes som en Fortsættelse af den Wiener Congres, hvilken bragte alle sine Forretninger til Ende; det som den derfore skal beskiæftige sig med, ere blot nye Gienstænde.