Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-07-07
Over Nerverne f. C. læser jeg allene paa Kadaver, da disse kan præpareres til hver Forelæsning, som behøves, og de vise sig tydeligere, deels som Nerver selv, deels i Forening med nærliggende Dele; thi hvorledes forandre de kiødagtige Dele og det almindelige Cellevæv sig ikke, naar de med Nerverne vare blevne opbevarede i Spiritus, Dernæst, hvad koster ikke Apparater til Nervernes Opbevaring, naar de skal være fuldkomne og nogenledes brugelige og nyttelige ved Demonstrationerne? Er vort Museums Jndkomster dertil tilstrækkelige. Endelig maa jeg spørge, har R. tilstrækkelig Kundskab om vort Museums Lokale, at det kunde rumme Nervepræparater, saaledes som jeg har seet, og ønskede ligeledes at have dem, Derom tvivler jeg atter; thi i det nuværende Lokale seer jeg ingen Plads dertil. At jeg af Forkiærlighed for indsprøitede Præparater skulde have optaget Pladsen for andre, og samlet disse paa andre nok saa vigtige Deles Bekostning, som R. siger p. 228, er en Bebreidelse, som jeg for kunde have ventet af en fuldkommen Jgnorant, men ikke af en Mand som R., der vil endogsaa lære mig, hvorledes et Museum skal indrettes. Jeg, jeg siger jeg, har brugt saadanne Præparater, og bruger dem bestandig til mine angiologiske Forelæsninger, fordi de ere lige saa lærerige, ja endogsaa i en vis Henseende mere, end Præparationer paa Kadavre, ganske enkelte undtagen, hvilke jeg ikke behøver at specificere for den lærde R. Skulde R. da ikke have bemærket indsprøitede og tørrede Præparater i nogle, eller rettere, i de af ham S. 225 opregnede Museer, J Walters Beskrivelse over hans anatomiske Museum; i Loders lignende; i Otto's ligeledes etc., findes en langt større Mængde af disse Præparater, i Hunternes, fornemmelig i W. Hunter's saae jeg selv flere af disse Præparater, end der er i vort Museum, men de saaes eller bemærkes ikke saa nøie, fordi de stode blandede med andre, og vare ikke saaledes ordnede, som i vort. Naar R., dengang han har gjort Museet den Ære at oversee det, har lagt Mærke dertil, saa vil han erindre, at hver Afdeling af Blodkar er atter systematisk opstillet, og naar han vil erkiende Sandheden, at der er kun faa Ting, der mangle, men aldeles intet Præparat, som kan og bør kaldes, af en virkelig grundlært Anatom eller Physiolog, overflødigt; og altsaa ikke af Egenkiærlighed er sat hen, for at optage Plads for andre, men fordi det er befundet at være nødvendigt, som jeg forhen har sagt, efter min Methode til Brug ved mine Forelæsninger, og for Museets større Fuldkommenhed; saa vilde R. ikke have betient sig af et saa saare udelikat Udtryk mod en Mand af min Stilling og Alder, imod hans S. 226 siger R.: "Derimod er for den pathologiske Anatomie og for de Anatomiens Grene, der staae i nærmeste Forbindelse med Physiologien, hvortil vi ogsaa henregne Læren om Dele mes Struktur og Udviklingshistorien, et Museum af største Vigtighed for den medicinske Studerende. Tør jeg spørge R. saa frit hvilke af Anatomiens Grene der ikke staae i Forbindelse med Physiologien, jeg kiender ingen; thi efter min uforgribelige Mening staae alle i Forbindelse med Physiologien, enten det skal nu kaldes nærmest eller fiernest. Og dernæst, hvorfor her allene for den medicinske Studerende, R. kan troe mig, der ere lige saamange, og i Forhold til Antallet flere chirurgiske Studerende, som studere Anatomie og Physiologie lige saa fuldkomment som Medicineren. J det foregaaende har jeg allerede omtalt Forholdet af Medicin og Chirurgie, derfor holder jeg det overflødigt her at igientage det, men paastaaer, at Chirurgen bør ligesaavel have Indsigt i det Omtalte, som Medicineren, og at altsaa et Museum er for begge lige vigtigt. R. siger strax efter (paa samme Side); "At der til et enkelt Spørgsmaal fra Physiologien ofte hører en stor Mængde Præparater af Menneskets og Dyrenes Anatomie, have vi ovenfor paapeget, og det vilde i de allerfleste Tilfælde være umueligt at præparere dem til hver enkelt Forelæsning." Ovenfor anførte R., at i al Fald vilde Præparater være nødvendige for Osteologien og Neprologien etc. Dette forekommer mig at være en Modsigelse af den sidst anførte Sætning; mon jeg dømmer Feil heri, Jeg maae her igienerindre det, hvad jeg har sagt om angiologiske Præparater, og tilføier: at det er nødvendigt heraf at have en saa fuldstændig Samling som mueligt, for at vise de mangfoldige Afvigninger af Karrenes Forgreninger saavel som ogsaa de virkelige Abnormiteter, hvilke ikke lade sig finde ved et eller et Par Cadavre, naar man allene vilde betiene sig af friske Kadavre til slige Demonstrationer. Enden af denne i er ikke værd videre at omtale, da dette er jo bekiendt nok, ja selv for den unge Studerende, som kun engang har gjennemgaaet en anatomisk physiologisk Cursus, langt mere maae det jo kjendes og erkiendes af i denne Videnskab graae blevne Mænd. Den sidste Linie paa S. 226 maae jeg dog endnu omtale med et Par Ord. R. siger nemlig: og saameget mere trænger Danmarks Hovedstad dertil, (nemlig til et Museum, som den intet 30tomisk Museum har, Vel sandt, der findes vel ikke noget egentlig saakaldet 30tomisk Museum, med mindre man vil kalde Veterinair-Skolens Museum et saadant, hvilket man efter min Formening vel ogsaa kunde, da nok de fleste Præparater, som findes der, henhøre til 800tomien, kun at de nok ikke ere systematisk, opstillede. Dernæst finde vi i adskillige Samlinger dog noget 300tomisk, som f. C. i min Samling, som vor allernaadigste Konge kiøbte af mig, og skienkede det Kongelige chirurgiske Akademie, hvor den bliver opbevaret og det med Hæder, findes adskillige af disse tidtnævnte Præparater – men ere ikke systematisk opstillede, fordi der ikke ere saamange, at saadan Opstilling kunde skee. J det Kongelige Naturhistoriske Museum findes ogsaa idet mindste en Samling af omtrent et hundrede Dyrskeletter, med noget Andet. J vort Museum findes ogsaa Begyndelsen hertil. Uagtet nu R. siger S. 225, "at i de af ham der opregnede Museer, indes der Præparater, som ere ord mede efter Legemets forskjællige Sy stemmer, hvoraf hvert oplyses med Præparater fra helel Dyreriget, i nogle selv af Planter og altsaa maae af disse Mænd være blevet fundet nødvendigt og nyttigt, at den comparative Anatomie bør forenes med den menneskelige, og selv taler paa den følgende Side om Nødvendigheden af et 300tomisk Museum; saa taler han dog om denne vor Begyndelse paa en Maade, som synes mig at være ham aldeles uværdig, som vi strax skal see. Efter at R. paa to Sider har talt om de forskjællige Museer, han vil have seet; om deres Jndhold, om Præparaternes Opstilling; har lært os, hvortil og for hvem de vare nyttigst, hvad Dele de burde indeholde o. s. v. kommer han da endelig til den egentlige Recension om Museet og om Bogen, eller rettere sagt om mig. Strax i Begyndelsen paa S. 22, behager det R. med den ene Haand at klappe mig, og med sin ene Tunge smigrende at rose mig; men saasom R. har to Hænder, er den anden Haand og saa i Øieblikket færdig, med de skarpeste Negle udspændt, at bibringe mig saa dybe Saar som det er ham mueligt; og med sin anden Tunge jeg maae formode, at han og af denne Deel maa besidde et Dobbelttal, thi ellers kunde han umuelig i det hele følgende tale saa nedværdigende saavel om Museet, som og om mig) dadler han med al muelig Kraft. Efter de to første Puncter, begynder han strax sin Dadel med et høistfornærmende Udtryk, nemlig: Men desværre er der hidtil kun faa Spor af denne Museets Bestemmelse at udfinde. R. ynker altsaa meget over dette Spor, som han ikke kan finde Det gjør mig ondt, at jeg skal tvinges til at tiltroe R. saa liden Jndsigt i et Museums Anlæggelse og Begyndelse, da han dog i Forveien har yttret saamegen Forstand, som det synes, tilat bedømme Museernes Indretning. Men det er sandt, disse vare allerede fuldkomne Museer, og de kan da vel ogsaa af en saa indsigtsfuld Mand som R., bedømmes bedre, end et Museum som nylig er begyndt. Alligevel troer jeg dog naar R. vilde behage, at bedømme denne begyndende Samling kun noget mildere, han da kunde finde samme Spor til dens Bestemmelse, som han har fundet at de store, af ham seete eller ikke seete Museer, have, thi saa liden er vor Samling dog ikke, at man kunde tage feil i dens Bedømmelse, hvortil den nemlig i Fremtiden kunde blive og til hvilken Nytte den kan være. - R. regner til dette mørke Spor den virkelig endnu 1 ringe Tal værende 300tomiske Deel, med hans paatagne sophistiske Aand; og siger i det følgende: "Saa meget mere troe vi i disse Dele at erkiende Museets mere udstrakte Bestemmelse, som disse ellers vanskeligen turde fortiene deres Plads et anthropologiske Museum. Kort forhen ynkede R., at der desværre hidtil kun faa Spor var at udfinde til Museets Bestemmelse. Her siger han, saameget mere troe vi i disse Dele at erkiende Museets mere udstrakte Bestemmelse. Hvorledes skal man benævne saadanne to Modsigelser, De Museer, jeg og saamange Andre have seet, have alletider havt Samlinger af den comparative Anatomie, som nødvendige til adskillige Phenomeners og Forretningernes tydeligere Forklaring, og at vise Forskiællen af visse Organers Indretning mellem Mennesket og Dyr. R. omtaler dette jo selv, som saa meget roesværdigt S. 225; hvorfor vil han da, at af vort Museum disse Dele skal excluderes, at de ingen Plads bør have, Endnu ere kun saa, og det er vel ingen ringe Sag, naar man begynder en Samling, da øieblikkelig at faae en fuldstændig. I Fortrolighed være det R. sagt, naar man vil begynde et Museum som vort, og til det Øiemed, hvortil, jeg troer, jeg tydeligen har lagt Spor, da maae man søge at faae gradeviis noget af hvert System, og kun efterhaanden kan Forøgelser skee, indtil man tilsidst kan sige, nu er der intet mere at ønske, men hvor er et saadant fuldende Museum. Dette findes ikke i hele Verden, thi der bliver alletider noget tilbage, som enten kun kan erholdes meget seent, eller maaskee aldrig. Det skulde ellers glæde mig, naar R. med sin menneskelige physiske experimentale Kraft kunde tilveiebringe en Samling, lig de af ham Omtalte, i meget kortere Tid, end disse Samlinger visseligen have medtaget; og især i Henseende til Udviklingslæren, hvilken synes at være R. Yndlingslære. R. siger fremdeles paa samme S. 297. "Men da desværre i en Række af Aar ikkun den descriptive menneskelige Anatomie er bleven foredraget ved Universitetet, og den almindelige og pathologiske Anatomie, saavelsom Udviklingshistorien, kunbrudstykkeviis ere blevne indflettede under den, kan det ikke undre os, at selve Museum hartaget samme Hovedretning.