Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1792-02-27
(Jndsendt) Naar der forefalder noget usædvanligt, hører man i Almindelighed saa mange forskjellige Fortællinger derom, at man tilsidst ikke veed hvad der bør troes; det var derfore at ønske at man ved forefaldende Leiligheder, af en eller anden, som kunde have nøie Kundskab om det passerede, blev meddeelt tilforladelige Efterretninger derom, naar samme var af den Beskaffenhed, at det offentlig maatte læses. Jeg har hørt saa mange uovereensstemmende Fortællinger om Tildragelsen paa Komedien her i Byen i Aftes, og om Anledningen dertil, at jeg anseer det for min Pligt at sige Læserne den sande Sammenhæng dermed, siden jeg har havt Leilighed til at gjøre mig samme bekiendt; og her er den: Formedelst en Uenighed imellem Directeuren for det herværende tydske Skuespil, og Skuespiller Hr. Rosenau, er denne og hans Kone udgaaede af Theatret. De vare " begge yndede Skuespillere, men man har kuns faa Gange " seet Madame Rosenau paa Theatret, fordi hun ved Ankomsten hertil var frugtsommelig og nylig af sin Barsel" seng er bleven restitueret. Adskillige af de Herrer Abo" nentere og flere, som have bidraget til Skuespillets Ved" ligeholdelse, ønskede derfore at see Madame Rosenau i en " Gieste Roulle, førend hun forlod Odense; og dette Ønske " tilkiendegave de skrivtlig for Directeuren Hr. Friebach, " med Begiering at han ville lade Madame Rosenan spille "Amalias Roulle i den i Aftes opførende Komedie, Elskovs Barn kaldet. Man ventede at denne Begiering havde " bleven opfyldt, men da Teppet for Theatret blev optrukket, kom en af Skuespillerne frem og begyndte en Tale, " af hvis første Ord det formodedes at den gjorte Begiering, " ikke blev opfyldt; hvorover der, efter den Ret jeg troer ethvert Parterre har, blev ved Trampen tilkiendegivet Tilskuernes Misfornøielse, og derhos nogle Gange raabt: "Madame Rosenau, men da dette ikke frugtede noget, " forlod den største Deel Komedien, uden at der i mindste "Maade blev begaaet nogen Uorden eller Anstød imod den " offentlige Rolighed eller Sikkerhed, og hvorpaa Komediest " blev spillet for de tilbageblevne Tilskuere til deres For" nøielse. Der kan siges til Hr. Friebachs Undskyldning, "at de øvrige Skuespillere ikke skal have været at formaae " til at spille med Madame Rosenau paa den foreslagne "Maade, siden saadant skal være stridende imod deres vedtagne Regler; men da disse Regler ikke offentligen ere bekiendtgjorte, og man ei heller hørte et Ord derom paa Theatret, og det desuden rettest lader sig høre, at Skuespil"let er for Publikum og ikke Publikum for Skuespillet, saa bliver Undskyldingen nok ikke antagelig. Mit Raad er desaarsag til Hr. Friebach, at han søger at giøre sin Sag, god igien hos Publikum?), og nøiagtig, ligesom ellers forhen, at opfylde dets billige og retmessige Fordringer; thi i saa Fald kunde Tilgivelse neppe være uvis for ham, i Betragtning af at han har det mildttænkende Danske Folk for sig. Odense den 25de Februari 1792. 9 Dette skal allerede være skeet, og man veed nu med Vished at der tillige er tilveiebragt Enighed imellem Hr. Friebach og Hr. Rosenau, saa og at der istedet for den forhen averterede Komedie, i Aften bliver opført Elskovs Barn, hvori Madame Rosenau spiller Amalias Roulle. Da det nu er en Sandhed, at Hr. Friebach og hans Selskab i det øvrige altid har gjort den megen Flid for at fornøie Tilskuerne, og tillige opført sig honet og anstændigt, saa er det ikke at tvivle paa, at ovenmeldte Omstændighed jo vil glemmes og han og hans Selskab igien nyde den samme Yndest og Godhed som tilforn. og gode Udtryk, og da den er bleven mig tilsendt i et Brev under For J denne Efterretning har jeg ikke fundet noget anstødeligt, men jevne fatterens fulde Navn, saa har jeg ikke vildet eller kundet negte dens Jndrykkelse. L. N. Faber.