Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-09-02
kjøbenhavnske Børs. Det er vitterligt for Enhver, der i de sildigere Aar har besøgt vor Børs, at, naar man de to Coursdage henvender sig til en, eller anden, Vexel mægler, for at kjøbe, eller sælge, Species, eller Banco, man da altid faaer en Slutseddel, der ikke indeholder nogen bestemt øiebliklig Priis for den kjøbte, eller solgte, Pengesort, men som stedse paalægger den gjensidige Afgjørelse efter noteret Cours eller den Møntpriis, som ved Slutningen af Børsen, Tirsdag og Fredag, sees skreven paa Coursbredtet. - Der ligger i Gierningen noget saa Uforklarligt i denne Fremgangsmaade, saavel med Hensyn til selve Coursnoteringen, som til Vexelmæglernes og de respect. Kjøberes og Sælgeres Forhold, at det er ubegribeligt, at denne Gjenstand, der saa hyppigt udgjør Emnet for private Samtaler, endnu ikke offenligen er omtalet, om ikke af anden Grund, saa af den, at see det Skjæve og Feilagtige, som i denne Anledning muligen fremsattes, berigtiget, og ovennævnte Fremgangsmaade gjort anskuelig fra en anden Side, end den, hvorfra den ialmindelighed, maaskee urigtigen, betragtes. Naar Indsenderen af disse Linier iøvrig siger: at der ligger noget Uforklarligt i ovenanførte Kjøbs- og Salgs Afslutninger, saa er det, fordi han troer, at kunne godtgjøre, at Maaden, paa hvilken de nu iværksættes, er urigtig, skadelig ja endog uanordningsmæssig; og, kan han det, saa troer han det heller ikke ubeskedent, at sige, at det er uforklarligt, man paa alle Sider, i saa lang Tid, er gaaet frem, i en saa vigtig Sag, som Coursnoteringen, paa en Maade, der uden Tvivl har saa Meget imod sig. Det ligger, for det Første, udenfor det almindelige Begreb, man danner sig om Kjøb og Salg, at Prisen paa det Kjøbte og Solgte eventualiter bestemmes af en tredie, Sagen uvedkommende, Person. Den Priis, jeg vil have eller vil give, for en Vare, maa ordenligviis blot kunne bestemmes af mig selv og ikke af nogen Anden; kan jeg ikke dette, saa gaaer jeg iblinde, er ikke Herre over mine Handlinger og man gjør maaskee endog et lidet Jndgreb i min Eiendomsret. Hvor Sligt derfor finder Sted, der kan man vistnok sige, at Handelen i en vis Grad er bunden, og dette er skadeligt. En af de nærmeste Følger, det dernæst har, at sælge og kjøbe Species og Banco, i Løbet af Børstiden, til noteret Cours, som det hedder, er upaatvivleligen den, at, saasom der aldrig nævnes Priser af Mæglerne for de skeete Omsætninger, saa er Alt, hvad man kalder Markedspriis, der altid leder og maa lede de Kjøbendes og Sælgendes Handlinger, paa et Marked, forsvunden, hvoraf opstaaer, at Formodningen, denne usikre Fører, bemægtiger sig Herredømmet over Enhver, og aarsager, at, naar man troer, de anførte Penge sorter ville søges, da er næsten aldeles Jntet (i det Mindste hos Private) at erholdes, fordi Enhver indbilder sig, at sælge til altfor godt Kjøb; troer man derimod, at de ville vorde udbudne, da indtræder en Flauhed (som det hedder i Kunstsproget), der overskrider alle Grændser, og Intet er at sælges. Dette er ogsaa naturligt; thi, da man aldeles ingen Møntpriis har for Øiet, saa kan den, som vil vorde noteret, i første Tilfælde vorde høiere, end man formodede, og i sidste Tilfælde vorde lavere, og, idet nu Forsigtigheden, Klogskaben og Vindesygen hævde sine Rettigheder, drage de skadelige Følger efter sig. Det lader sig heller næppe tænkes, at, naar Priserne, hvortil de ovenanførte Pengesorter solgtes og kjøbtes, ordenligviis nævnedes i Mæglernes Slutsedler, den noterede Cours da vilde være saa aldeles nominel, som den fandtes at være Tirsdagen den 22de d. M. Den noteredes nemlig, efterat have staaet forrige Coursdag 236 pC. den Dag 234 pC. for Species, og, endskjøndt man endnu for faa Dage siden vilde, men ikke kunde, kjøbe til 237 pC., vilde man den anførte Dag ikke kjøbe til 230 pC., ja endog ikke til meget derunder. Alt Dette er Courspil, da Danmark og Handelens Stilling netop var den samme den Dag, da Alle vilde sælge, som hiin Dag, da Jntet var at erholdes. Saaledes var nu al Priis forsvunden fra Markedet, hvilket maa være høist fortredeligt for enhver Kjøbmand, og at det kan være ham overordenligen skadeligt, vil blot et lidet Exempel gjøre indlysende. En Kjøbmand i Provindserne remitterer sin Correspondent i Kbhvn. Sølv, for dermed at dække en Gjæld i Sedler. Sølvet gaaer ind i den herværende Kjøbmands Kasse; men, med Posten seer denne sig nødt til, at melde ham, at hans Gjæld, som han maaskee troede rundeligen afgjort ved det remitterede Sølv, langtfra ikke er dette; thi, skjøndt Coursen vel staaer noteret 234 pC., kan han dog ikke creditere ham til en høiere Cours end 229 pC. Kjøbmanden i Provindserne, der rimeligviis Jntet kjender til Coursfluctuationerne her paa Børsen, troer ham maaskee en Bedrager, ophæver al Forbindelse med ham og skader ham muligen betydeligt. - At alle Coursforandringer skulde være hævede, vilde være et urimeligt Forlangende, ogsaa bidrager Banken, ved en fornuftig Indblanding, til, ofte at hindre Coursen i skadelige Spring; men, selv denne Jndblanding fra Bankens Side fremkalder, idet ligeledes den kjøber og sælger til noteret Cours, ingen Markedspriser, og er derfor, som Jndsenderen tillader sig at troe, mindre gavnlig, end den kunde være; – kort, naar alle vilkaarlige Priser (isærdeleshed naar de skulle tjene til Grundvold, for at bestemme en officiel) ere forsvundne fra et Marked, saa svarer dette ikke meer til sin Bestemmelse, og saadant er skadeligt.