Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-12-07
Fra Kongens Foged=Comptoir er under 3die Decbr. bekiendtgjort følgende: Ved Plankeværket omkring det afbrændte Slot, omtrent lige overfor Holmensbro, er igaar Morges fundet en Person, som nylig maa være falden om og død, da Legemet befandtes varmt, skiøndt uden Livstegn. Den Fundne blev bragt til en Barbeerstue i Nærheden, hvor der forgiæves blev gjort Forsøg paa, at bringe den Fundne tillive. Liget blev derpaa henbragt til det ved Langebro indrettede Giemmested for Dødfundne. Da det efter nogle hos den Døde fundne Documenter maa formodes, at den Døde er en forhen værende Regimentsskriver og til Brand=Directeur paa Fans nylig udnævnt Halvor Wedtlevsen, men nærmere Oplysning herom behøves; saa anmodes Vedkommende der have kiendt den Døde, at tage Liget i Øiesyn og derefter meddele mig den fornødne Underretning. Under Navn af Smiel og Taane har den flittige N.T. Bruun paa Hofboghandler Beckens Forlag beriget vordrumatiske Licteratur med en Nytaarsgave for Skuespilyndere, der - efter hans grundede Formening i Fortalen; tør ligesom Konebues Almanach drammatischer Spiele være Skuespilvenner og Privattheatrene velkommen. Udaf Bekiendtgiørelsen fra det Kongelige danske Videnskabers=Selskab. - Priisspørgsmaale. J Aaret 1814 kan concurreres for følgende tvende Spørgsmaale: a) Med hiistorisk Vished at undersøge, og med passende Exempler at oplyse, af hvilken Kilde det gamle skandinaviske Sprog sikter, kan udledes. At angive Sprogets Characteer og dets Forhold, hvori det fra ældre Tider og igiennem Middelalderen, har staaet, deels til det nordiske, og deels til de germaniske Dialecter; samt nølagtigen at bestemme de Grundsætninger, hvorpaa al Udledelse og Sammenligning i disse Tungemaal. bør bygges. - b) At udvikle Agerdyrkningens oprindelige Tilstand og videre Fremgang i det hedenske Norden, og at vise, hvad Jndflydelse den har havt paa de nordiske Landes Befolkning, og Jndvaanernes Cultur. - Kritisk at fremstille de forskiellige Theorier og Eiendomsretten, og hvis ingen af dem maatte findes antagelig, da at udvikle en nye Theorie, som er bygget paa faste Grunde, og tillige undgaaer de Vanskeligheder, der synes meere eller mindre at flyde af de hidtil fremsatte. - For Besvarelsen af enhver af disse Opgaver giver Selskabet en Belønning af sin Medaille i Guld af 50 Ducaters Værdie, naar det befinder Svaret at være grundigt, tilstrækkeligt og fyldestgiørende, efter de i et Programme opgivne Betingelser. Selskabet indbyder alle Lærde og Sagkyndige (Selskabets egne i de danske Stater boende Medlemmer undtagne) til at besvare disse Opgaver. Afhandlingerne kan skrives i det latinske, franske, engelske, tydske, svenske og danske Sprog uden Navn, men med et Motto eller Devise, hvilken tillige skrives paa en forseglet Seddel, som indeholder Forfatterens fulde Navn, Stand, Embede og Opholdsted. - Prisskrifterne eller Eskningerne for disse Spørgsmaale maae indsendes til Selskabets Secretair, Etatsraad og Professor Thomas Bugge, Ridder af Dannebrogen, inden Udgangen af December 1814. Fortsættelse af Forordningen for begge Riger, angaaende hvorledes Pensioner eller andre aarlige Præstationer, som det paaligger Private at udredde skulle gaae over fra dansk Courant til Rigsbaukpenge. (see No. 96.) c. 5. De foranførte Regler (S. 174) ere og anvendelige paa det Bidrag til en Embedsmands Lønning, som af et andet Embede skal udredes. F. 6. Lønninger, som udreedes af Stadskasser, Communer, eller andre offentlige Stiftelser, bør, for saavidt de ere fastsatte i dansk Courant førend 11te September 1807, betales i Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler, uden Hensyn til, naar den nærværende Betient er antaget. Derimod skulle alle efter 10de Septbr. 1807 bevilgede Tillæg til slige, Lønning er bortfalde, med mindre særdeles Omstændigheder, skulde fordre, at noget af dette Tillæg bør tilstaaes i Rigsbankpenge, hvilket den til Lønningens Fastsættelse berettigede, Anthoritet haver at bedømme. c. 7. Hvor Poster af det i C. 6 omhandlede Slags maatte være oprettede efter 10de Septbr. 1807, bliver den derfor bestemte Lønning at udredde i Rigsbankpenge Sølvværdie efter Omskrivningsforholdet for den Tid, Lønningen blev bestemt, dog saaledes, at den forholdsmæssigen forhøies, naar vedkommende Anthoriteter finde, at den ved en saadan Reduction vilde blive utilstrækkelig. J. S. Lige Grundsætninger (S. 6 og 7) skulle og være anvendelige paa de Pensioner, som udreedes af Stadskasser, Communer og Stiftelser. v. 9. Alle foranførte Pensioner, Afgifter og Lønninger blive fra 1ste Jan. 1813 at udrede med den Sum, hvortil de ved de ovenstaaende og ere bestemte, eller efter de der givne Forskrivter, maatte vorde bestemte. b. 10. Underholdningspenge, som det ved Øvrighedens Resolution er paalagt nægte Børns Fædre, eller Egtemænd, der have forladt deres Hustruer, eller ere separerede fra disse at udrede, skulle vel i Almindelighed gaae over til Rigsbankpenge Sølvværdie, efter det Omskrivningsforhold, som svarer til den Tid, da de bleve bestemte; men det skal dog derhos staae Øvrigheden frit for, paa den Vedkommendes Begjæring, at forhøie de efter 10de Septbr. 1807 fastsatte Underholdningspenge, naar og forsaavidt det skiønnes, at de ikke ere bestemte i Forhold til Pengenes Coursværdie; dog følger det af sig selv, at de i intet Tilfælde maae overstige det Sum i Rigsbankpenge Sølvværdie, hvortil de vare fastsatte i dansk Courant. s. 11. Hvor Bidragets Størrelse er fastsat ved Parternes Overeenskomst, bør Omsætningen i Rigsbankpenge altid skee efter det i Forordningen af 5te Januar d. A. C. 25 og tilhørende Tabel Litr. 4 bestemte Forhold, hvad enten saa hiin Overeenskomst er mæglet af Øvrigheden eller Forligelses. Commissionen, eller tilveiebragt uden disses Mellemhandling; dog at en saadan Overeenskomst, der blot kan forpligte den Person, som der har indladt sig, ikke kan betage det Offentlige sin Ret til at fordre et større Bidrag til Barnets Opfostring og Opdragelse, naar Samme, formedelst Moderens Død, eller af andre Aarsager, falder det Offentlige til Byrde. C. 12. De aarlige Pengeydelser, som, i Følge testamentariske Dispositioner, ere paalagte nogen i dansk Courant, skulle i Almindelighed gaae over til Rigsbankpenge Sølvværdie, i Forhold til den Tid da Testator døde, eller blev sat ud at Stand til at forandre sin Disposition. J de Tilfælde, hvor Testator, efter Bekiendtgiørelsen af Forordningen af 5te Januar 1813, har havt Leilighed til nærmere at bestemme sin sidste Villie, uden at han deraf har benyttet sig, skal Formodningen være for, at han kun har villet have sine i dansk Courant bestemte Legater udreedede i denne Pengesort eller i Rigsbankpenge efter Jndløsningsforholdet. Pedreg. 13. Ved Reductionen af Legater, som aarlig skulle udAntebetales, fra dansk Courant til Rigsbankpenge Sølvværdie, Klevil, naar denne skeer efter et høiere Omskrivningsforhold end 25 Procent, en Moderation finde Sted i Analogie af den Rentenedsættelse, Forordningen af 5te Januar 1813 s. 25 og den dertil svarende Tabel Litr. 3 bevilger; dog skal hiin Moderation kun være halv saa stor, som den i Henseende til Renter bevilgede. Naar f. Cr. Rettigheden er ældre end 11te Septbr. 1807. erlægges indtil 2 Aar efter Freden 3/4 i det 3die Aar efter Freden 13, i det 4de 1, i det 5te 115, og i det 6te Legatets fulde Beløb i Rigsbankpenge Sølvværdie. s. 14. Hvor den, som Legatet paaligger, ei har havt fri Disposition over den Capital, mod hvis Erhvervelse han har overtaget sig Legatet, skal han, hvis Capitalen ved Debitors Forandring er formindsket, kun tilsvare Samme i det Forhold, hvori Capitalen for ham er bleven conserveret. s. 15. Hvor den, som har at udrede Legatet, aldeles ikke er at betragte som Eier af den Capital, Byrden er paalagt. men kun (til Exempel i Egenskab af Fideicommissarius) oppebærer Sammes Jndtægt, skal han et være pligtig at udreede mere end en saa stor aliqvot Deel af den Rente, han nu efter Forordningen af 5te Januar 1813 nyder, som han forhen skulde have svaret af den oprindelige Rente. Han vil saaledes, til Exempel, naar og saalænge Capitalen ikkun giver halv Rente, ei kunne tilpligtes at udrede meere end den halve Afgivt. Hvor Legater ere lagte paa en vis Masse, uden at der gives nogen bestemt Person, som den Pligt at tilsvare Legater ne kan siges at paaligge, maae Legaterne naturligviis taale den Nedsættelse, som er en Følge af den Jndtægts Formindskelse, hvoraf Samme skal afholdes. s. 16. Contractmæssige Livrenter og alle andre aarlige Pengeydelser, hvorom ingen særskilt Regel giælder, bør, under den i C. 13 fastsatte nærmere Bestemmelse, efter Omskrivningsforholdet gaae over fra dansk Courant til Rigsbankpenge, Sølvværdie. c. 17. De i No. 12216 omhandlede Betalinger blive fra en Decbr. 1812 at udrede efter de der givne Forskrivter, (forts.)