Aalborg Stiftstidende, 1828-11-12
Nyeste Post-Efterretninger. Russikstyrkiske Krigsanliggender. Warnas Fald maa paa eengang have bragt de russiske Sager paa en særdeles god Fod, thi Keiseren af Rusland har virkelig forladt Hæren, er den 20de omBord paa Linieskibet Keiserinde Maria indtruffet til Odessa og har nogle Timer efter fortsat sin Reise til St. Petersborg, ledsaget af General Adjutant Benkendorff og General Adlerberg. Paa samme Skib befandt sig ogsaa General Gouverneuren Greve von Woronzow, Grev Nesselrode og den preussiske General von Nostitz, som senere er indtruffen i Berlin. Et endnu vigtigere Beviis for, hvor sikker man maa være paa at kunne byde Tyrkerne Spidsen, synes at ligge deri, at man med hver Dag venter befaling for den keiserlige Garde for Vinteren at indtage sine tidligere Qvarterer i Tuczyn. Et anseeligt russisk Corps skal efter Warnas Jndtagelse være brudt op mod Schumla- og det er høiligen at formode, at der nu maae forefalde alvorlige Optrin paa dette Punkt. At iøvrigt Warnas Fald maa have bidraget betydelig til at bestyrke Russernes Tillid til deres Hær, er naturligt. Warna har aldrig været erobret og en tyrkisk Storadmiral aldrig været i Fangenskab. Et saadant Exempel var forbeholdt vor Tid, og det vil ikke forfeile sin moralske Virkning hos Tyrkerne selv, som Keiserens høimodige Adfærd med at tilstaae Capudan Pascha fri Afmarsch endnu maa have forøget. Man maa imidlertid ikke undlade at anføre, at denne Helt skal have truet med at sprænge sig selv med Kastellet i Luften; da en saa heltemodig Trudsels Jværksættelse vilde have sat Storadmiralen blandt Martyrernes Tal, og altsaa havt en modsat Virkning paa Tyrkernes Stemning, kan man ogsaa ansee hiin Keiserens Tilstaaelse af hans Begjæring foren fiin Politik. J Warna anlægges store Magaziner og det skal stærkere befæstes. General Geismars Corps erholder betydelige Forstærkninger. Naar man til disse, Beretninger om Sagernes Stilling paa russisk Side endnu føier, at Rekrut-Udskrivningen møder en enthusiastisk Velvillie, og at man endnu i de første VinterMaaneder vil see en nye kamplysten Hær og flere Hundrede Tusinde Stridsmænd Slagfærdige, saa kan man uden Bekymring for de Christnes Sag see et nyt Feldttog imøde, saa meget mere, som de senere Begivenheder betydeligt synes at have nedstemt Tonen i Constantinopel. Vel er Roligheden der endnu uforstyrret, men Kornmangelen har allerede nødt Hovedstadens Forvaltning til at nedsætte Vægten paa Brødet en tredie Deel og Melets Egenskaber ere derhos ikke de bedste. Med Længsel seer man derfor Tilførsel fra Ægypten imøde (om nu den russiske Blokade hindrer denne 1) Sultanen befinder sig vedvarende i Ramisch-Tschistik og om hans Afreise til Adrianopel hører man for Tiden intet. Omendskiønt Regjeringen kun lader udbrede gunstige Efterretninger og Begivenhederne paa Krigsskuepladsen, har den dog ikke været i Stand til at undertrykke de herskende Bekymringer, da der ogsaa paa andre Veie, end ved Tartarer indløbe Efterretninger, og det er blevet bekjendt, at der i Leiren ved Schumla hersker Mangel og Elendighed af alle Slags. Den 11te hande man ogsaa ved en Tartar den Efterretning, at Russerne 4 Dage i Forveien havde gjort et almindeligt Angreb paa Warna og sat sig i Besiddelse af dens vigtigste Bolværker, og skjøndt man udspredte at Russerne ikke vare blevne i Besiddelse af dem, var der dog kun een Mening om, at Warna maatte falde. For Resten er det ikke at nægte, at Sultanens Fremgangsmaade udmærker sig særdeles fra hans Forfædres. Da han paa et Spadsereridt mødte en Transport af nogle Hundrede Fanger, blandt hvilke befandtes 10 til 12 Offficerer, lod han disse kalde til sig og udspurgte dem, om de paa Trandsporten vare godt behandlede, ligesom han lod uddeele Penge blandt Soldaterne.