Viborger Samler, 1835-07-17
(Jndsendt.) Af Viborg Samler No. 76 har Jndsenderen erfaret, at en Person, der underskriver sig J. C. L. Benthin, har i Aarhuus Avis No. 94 – i Anledning af det Samleren Nr. 62 indførte Stykke, underskrevet: "Jngen Handlende udtalt sin Anskuelse om Overtrædelser af Toldlovgivningen og Angiveriet og tillige benyttet den ham vist meget kjærkomne Leilighed til at lægge sit loyale Sindelag for Dagen, ved paa den kraftigste Maade i tusinde brave Danskes Navn at modsige den "falske, forvovne og oprørende" Paastand, at en Ufuldkommenhed i Lovgivningen kan være Skyldi, at en Lovovertrædelse begaaes. (Mon en saadan Loyalitet er den ægte, og mon Hr. Benthin virkeligen vilde kunne faae tusinde brave Danske til at være enige med ham heri Da Jndsenderen er af den Formening, at Stykket i Samleren No. 62 forsvarer sig selv og mindst trænger til Forsvar mod Benthins Angreb, vil han ikke indlade sig paa en detailleret Gjendrivelse af dette men kun anmode Enhver, der ønsker at have nogen Mening om hvo der har Ret i Striden, om at læse Stykket i dets Heelhed, og ikke lade sig nøie med de udrevne Sætninger af Benthin, hvorved de tildeels faae en ganske anden Mening, saaledes som navnlig Tilfældet er med hans No. T., ligesom No. 1. er Noget, han selv har tilføiet, og findes ikke i Jndsenderens Stykke. Kun hvad Angiveriet angaaer, vil Jndsenderen gjøre et yderligere Forsøg paa at overbevise saavel Hr. Benthin som Jndsenderen fra Slesvig om, at deres Anskuelser om dette noble Haandværk staae i Strid ikke blot med Publikums Mening men endog med det Kongelige Danske Cancellies og Rentekammers. Cancelliet har nemlig i en af Rentekammeret bifaldet Jndstilling til Hs. Majestæt om Placat 20de Mai d. A. (hvorved blandt Andet er ophævet den Angiverne ifølge Forordn. 2den Aug. 1786 tilkommende Ret til at oppebære Boderne for ulovligt Krohold m. m.) anført Følgende: Fremdeles fandt Collegiet sig anlediget til at andrage paa Ophævelse af den Angiverne ved For"Fordningen 2den August 1786 tillagte Ret til at oppebære Bøderne. Ligesom nemlig lige af "Vindesyge fremkaldte Angivelser for"atjene moralsk Misbilligelse, der endog maa forøges ved de lave Midler, som Angiverne "ofte bruge for at opnaae deres Hensigt, saaledes synes Erfaring at have viist, at dette Middel til at bevirke Overholdelse af det nævnte Forbud just som Følge af den Strid, hvori det staaer med de moralske Begreber, ikke er saa virksomt for Øiemedet, som det uden Tvivl er forudsat at skulle være, og foruden at kun meget Faa ville spille "den forhadte Rolle, som slige Angivelse "føre med sig, er det en Kjendsgierning, at det Angiverne bringe for Lyset, ofte er kun en ube"tydelig enkelt Overtrædelse af Forbuddet, medens sandsynligen de, der drive ulovligt Krohold som Profession, ofte affinde sig med de Folk, om hvilke de vide, at de befatte sig med sligt Angiveri." Det Skudsmaal, Angiverne her have faaet af 2de Kongelige Collegier (aldeles i Overeensstemmelse med Jndsenderens Stykke i No. 62), og paa en Maade af Hs. Majestæt selv, da der i Henhold til denne Jndstilling blev resolveret, er saa tydeligt og bestemt, at det ingen Commentar trænger til, og Jndsenderen har blot at ønske, at det maa komme til Kundskab saavel for Slesvigeren som for BenthinJndsenderen har ei kunne faae Noget at vide om Hr. J. C. L. Benthins borgerlige Stilling, og han maa derfor indtil videre antage ham for Psendonym; nærværende Jndsender, der kan forsikkre Benthinom, at han virkelig ingen Handlende er, hvorom han paa Forlangende vil kunne erholde Attest af Redactionen, har forøvrigt saa meget mindre Anledning til at navngive sig, som Jndsenderen fra Slesvig, mod hvem det først skrevne Stykke var rettet, endnu er aldeles Anonym.