Aalborg Stiftstidende, 1839-08-31
Aalborg, den 31te August. Som et Exempel paa, hvilke Besværligheder især Provinds Kjøbmanden har at arbeide med og hvormeget disse ved collegiale Forholdsregler ofte forøges istedetfor man af denne Vei skulde vente at see dem lettede, ere vi anmodede om at offentliggjøre Følgende: J Toldforordningen af 1ste Mai 1838, som er traadt i Kraft 1ste Januar 1839, hedder det i § 11, at et vist Antal i en foregaaende § benævnte Vareartikler, ved landværts Forsendelser, ikkun behøve at at ledsages med Folgeseddel, naar de under Eet afsendte, og i samme Følgeseddel anførte Varers samlede Toldbeløb ikke overstiger 5 Rbdlr." Denne Bestemmelse skjænkede Kjøbmanden den aabenbare Lettelse, at kunne undgaae den megen Tidspild, Besværlighed og i Aarets Løb ofte ikke ganske ubetydelige Bekostning, som er forbunden med for hver ubetydelig Sendelse til en anden Kjøbstad at skulle eftersee Facturaer, Fortoldningsnummere osv. for derefter at lade udfærdige de med forskjellige Formaliteter forbundne Toldpasseersedler, idet den af Kjøbmanden selv udstædte Følgeseddel var tilstrækkelig til at fremme Afsætningen af Vareartikler, hvis Toldbeløb for hver enkelt saadan Sendelse ikke overstiger 5 Rbdlr. – Naturligviis maatte denne lettende Bestemmelse derfor være Provinds-Handelstanden i flere Henseender kjærkommen, og det kunde saaledes ikke lidet forundre denne, for kort siden at blive communiceret en Generaltoldkammerskrivelse til Over controlleuren, hvori Collegiet, paa nævnte Embedsmands Forespørgsel om Fortolkningen af denne ellers meget tydelige §, giver tilkjende, at det ikke kan formenes flere Personer under een og samme Transport at forsende med simpel Følgeseddel de i Forordn. § 8 omhandlede Varer, dog at Tolden af de saaledes under Et afsendte Varer ikke overstiger 5 Rbd., thi i modsat Fald fordres Toldpasseerseddel uden Hensyn til om Varerne ere ledsagede af flere Følge sedler, hvoraf hver ikkun indeholder saa mange Varer, at Tolden ei beløber meer end 5 Rbd. eller derunder." Men en saadan Fortolkning vilde aabenbart omstøde hele Paragraphen, der ligefremt fastsætter maximum af Toldbeløb for de Varer, som kunne forsendes landværts med simpel Følgeseddel, naar Forsendelsen af disse Varer, skeer under Eet og de anføres i samme Følgeseddel, hvorimod det, hvis Collegiets Bestemmelse skulde være den gjældende, jo vilde være umuligt for enhver Handlende at benytte den ham ved hiin § tilstaaede Lettelse i Forsendelsen, da det jo lige saa lidet kan være hans Leilighed som det ofte vanskelig vil kunne staae i hans Magt, at undersøge, om der ikke med den Vogntransport, med hvilken hans Sendelse skeer, afgaae flere Vareqvantiteter paa lignende Maade, der kunne bringe Toldbeløbet over maximum forden indrømmede Lettelse, og Paragraphen vilde saaledes aldeles tabe sin Kraft eller formelig saa at sige være udstrø gen af den af Hs. Majestæt efter Stændernes Motivering sanctionerede Lov. Men da det kun staaer til Hs. Majestæt at give og forandre Love eller disses enkelte Bestemmelser, saa kunne vi heller ikke skjønne rettere, end at berørte Generaltoldkammer-Skrivelse, der under Form af en Fortolkning indfører en ny Lovbestemmelse, som vilde gjøre en af Forordningens Bestemmelser aldeles unyttig, ingen hin dende Kraft kan have, ligesom vi vist ogsaa dristigt tør antage det for afgjort, at Enhver, som ved at holde sig til Forordningens § 11 skulde komme i Collision med et eller andet Toldopsyn, (som jo maa holde sig Collegiets Jnstrux efterrettelig) vilde anlægge Proces mod Generaltoldkammeret efter hertil at være forundt allernaadigst Tilladelse, ufeilbarligt vilde vinde Samme. Kjøbmandens Tid og Forhold tillader ham imidlertid ikke, at indvikle sig i Processer, som, om deres Udfald end er utvivlsomt, dog altid ere penge- og tidspillende, og Følgerne af den emanerede Bestemmelse blive altsaa rimeligviis kun, at nære en ny Animositet mod Toldvæsenet, som det vist neppe er Generaltoldkammerets som hver veltænkende Borgers Ønske at see fremkaldt, og som vi saaledes kun kunne beklage, ved en Foranstaltning, som den paaankede, efter Rimelighed at see kaldet tillive, hvis ikke en ny Collegieskrivelse snart betager den Handlende Frygten for at see sig berøvet den Lettelse, som ved Lovens Bestemmelser er ham indrømmet. At Generaltoldkammeret paa en saadan Maade vil søge at forebygge alle Ubehageligheder, baade paa Toldvæsenets og de Handlendes Side, tør man vist saameget sikkrere formode, da Generaltoldkammeret jo tillige indbefatter "Commerce-Collegiet" og altsaa maa antages, blandt sine Deputerede at tælle saadanne, hvis særlige eller fortrinlige Funtion det er at paasee Handelens Jnteresser varetagne og sørge for, at Toldlovene komme i saa liden Collision med hine som muligt. Som vi erfare, har det allerede været Tilfældet med 2de Handlende her i Byen i disse Dage, at nogle af simpel Følgeseddel under 5 Rbdlers Toldbeløb afsendte Varer ere blevne anholdte, fordi de Vogne, paa hvilke Forsendelsen skeete, havde flere Varer med sig; om der af nævnte Handlende er nedlagt Protest mod denne Forholdsregel for ved Domstolene at see deres formeentlige Ret vindiceret, vide vi ikke, men er dette ikke skeet eller skulde det ikke skee, da er det vist mindre fordi Vedkommende tvivle om at kunne gjøre retsgyldige Reclamationer, end for at spare en besværlig og bekostelig Retsforfølgelse og fordi de udentvivl med øvrige Handlende nære det Haab, at Generaltoldkammeret, efter – hvad vistnok fra flere Toldsteder og flere Handlende maaskee alt er skeet – at være gjort opmærksom paa det Urigtige i sin Bestemmelse, ved at contramandere denne vil forebygge alle fremtidige ubehagelige Collisioner.