Ribe Stifts Adresseaviser, 1825-11-01
Aalborg, den 26de Octbr. Jgaar fandt her igien en Høitidelighed Sted af det Slags, som yderst sieldent foregaae. Man mindes, at en Planter i Herrens Viingaard den 9de Søndag efter Trinitatis d. A. her festligholdt et halvtredsindstyveaarigt Embedsførsels Jubilæum. Nu kom Tidsfølgen til vort Stifts høiærværdige Bisp. Hr. Rasmus Jansen, Commander af Dannebrogen, og Dannebrogsmand, som ogsaa nu i 50 Aar har røgtet det hellige Kald, at lære Christendom fra sig. Mange af Stiftets og Nabostiftets geistlige og nogle verdslige Embedsmænd vare komne her. Disse, saavelsom Stedets Geistlighed og mange Honoratiores baade af den civile og af den militære Stand indfandt sig Klokken 11 hos Jubellæreren, og ledsagede ham i en høitidelig Proces non fra Aalborgs smagfuldtbygte Bisperesidents til den ligeoverforstaaende St. Budolphi Kirke, hvor Amtsprovsten i Hals aabnede Høitideligheden ved en Tale, som holdtes for Alteret. Efter fornøden Sang besteg den høiærværdige Jubellærer Prækestolen og talede, efter 1ste Mose Bogs 32, om Patriarchen Jacob og sig selv, og dette med den for Videnskabsmanden og Religionslære ren saa vel passende Beskedenhed. - Af hans Levnetsløb tillader Anmelderen sig her følgende Skibe: Rasmus Jansen er født i Horsens af velhavende, men ikke bemidlede Middelstandsfolk, som bestemte ham fra hans Barndom af til Studeringer. Faderen døde da Sønnen, kuns var otte Aar gammel og endnu ikke kiendte Forskiel imellem Høire og Venstre. Moderen holdt ham siden i Skole, og ved Flid og Tarvelighed, som mindes af gamle Folk at have været større fordum, end nuomstunder, bragte han det til en hæderlig Attestats. Vor berømte Horrebow tog sig derefter af ham og Jansen, blev Observator ved Kiøbenhavns Observatorium i nogle Aar. At Mathematikkens Studium ikke har staaet ham an, sees af hans Erklæring om at de Aar, han i Løbet af disse Forretninger tilbragte, vare spildte. Han blev siden Capellan i Holstebro, havde Ubehageligheder med Sognepræsten, søgte derfor og fik et andet Kald, nemlig Flade, Fladstrand (efter den nyere Terminologi: Frederitshavn) og Giærum. Siden kom han til Nykiøbing, Lødderup og Elis paa Mors og var der i 10 Aar. Han søgte imidlertid engang et andet Kald, som han ikke fik, og dette er den eneste Ansøgning, som han har i sin Levetid indgivet uden at erholde allernaadigst Bønhørelse. Strax efter blev han kaldet til Stiftsprovst i Aarhuus, hvor han var i 13 Aar og forestod Bispetienesten i femFierdingaar. Derfra blev han for omtrent 19 Aar siden kaldet til Bisp i Aalborg. Han har aldrig i sin Levetid levet i Uenighed med Nogen (Holstebro undtagen), men i Aarhuus derimod profiteret meget af daglig Omgang med Stedets Lærde, hvoriblandt især i de Tider Stiftamtmanden den berømte Geheimeraad Guldberg, var en af de anseeteste, og som meget opmuntrede ham til Fremgang i Studeringer, saaledes at han der gjenoprettede den Tid, som han i Kiøbenhavn i Candidataarene havde spildt ved at befatte sig med Allotria. Som Biskop her stod han først i Embedsforbindelse med den retskafne, charakterfaste, for nogle Aar siden afdøde Geheimeconferentsraad von Penz, og derefter med vor uforglemmelige Geheimeconferentsraad von Moltke, en Stierne af første Rang blandt Embedsmænd. - Hans Høiærværdigheds første Hustru bragte ham 14 Børn, hvoraf 6 nu leve, og heraf en Efterslægt af 60. Hans nuværende Frue er en Datter af den i vor Literatur berømte Arithmetiker, den yngre Cramer.