Viborger Samler, 1832-11-08
I Statstidenden No. 260 læses nogle Smaanddrag af et Brev fra Trinidad de Euba, af 10de Juni, skrevet af en dansk Mand, som der har oprettet et Jnstitut, i hvilken Skrivelse forekommer Folgende: "Gouverneuren af Cienfurgos er kaldet til Havanna for at retfærdiggjøre sig i Henseende til nogle imod ham indgivne beskyldninger; kort efter hans Ankomst der, blev han truffen af en Kugle, som man skjød efter ham fra Gaden igjennem et Vindue. Man tvivler om hans Liv. Forbryderen er man paa Spor efter, og formodes det at være en Leiesvend; thi der udføres et Mord for en Daler, ja Mange gives der, som udøve det pour plaist."J Randers Avis har man læst følgende, som det synes fra en bekjendt Digter, Jndsendte i Anledning af Dronningens Fødselsdag: Wer boede engang i Sabeland. en Dronning ved Navn Palmene; hun eiede Guld som Havets Sand, tilmed en kostbare Stene, og Perler stroede hun omkring, som havde de været slet ingen Ting. og Silke hun bar om sin Hofte, som jeg bærer Vadmel i Kofte. Men jen agter dog til Hobe for Tant der Guld, hun stabled i Dynge, imod de Skatte den Dronning vandt, om hvem mig lyster at synge: det er Maria vor Dronning huld: vor Kjerlighed er Hendes ægte Guld, og Perler de Sukke, som tige. for Hende til Himmelens Rige. Hiin Dronning nod ikke ringeste Lystaf det, hun agte tilsammen; thi aldrig rørte sig noget Bryst for hende i Sorg og Gammen: hver Svend i Saba var baaren Træl Maria os kalder saa vænnesæl sine Børn; med Hjertet paa Tunge Hendes Priis vi gladeligt sjunge. Thi qvæde jeg vil paa din Fødselsdag Dig, Dannemoder, til Ære; en liden Gave fra Bondens Tag. tor Dig og tækkelig være : Gud krone med Held dit Leveaar og signe din Høst med gyldne Skaar; den Frelser du elsker til Døden, forsøde Dig Alderdoms Møden! Ole Pedersen, Fæstebonde. Hertil har en Indsender i et paafølgende No. svaret Gle Pedersen, veed Du vad Vakkert var minsandt, dit Qvad; Men jeg tvivler, paa min Ære! Om at Du kan Bonde være: Dertil meer bekjendt end Skik er, J Apollos Hal dit Blik er. Dette har igjen foranlediget følgende Svar i No. 171 af bemeldte Tidende: Skjøndt jeg har gaaet hos Apollo lidt i Skole, jeg ingenlunde derfor er hiin Pokkers Ole, der skrev den smukke Sang, jeg virkeligen kunde - hvis han ci var min Den - ham næstendeels misunde. Men tage Æren for den - Nei, det gjør jeg ikke; hvorvel jeg mær ter, Sligt er nu blandt Tidens Skikke. Hvad gjorde ikke nys Professor Lars i Hamborg, skjøndt han med mig har lært en god Moral hos Gamborg. Hvad gjør han ikke nu, tilegner sig paa Tydsk, Hvad jeg heroppe i min Aftrog skrev paa Jydsk. Her Andre taler, saa smaat han kniber i det Store, at jeg darausen ikke komme skal for Ore. For Lars nu taler fra mig skal jeg saa tale fra Ole, Paa ingen Maade, Ne Nei, derpaa kan Du stole! Derfor erklærer jeg cen gang for alle nu : til Anonymiteten stander ci min Hu Hvad jeg, naar Musen kjærlig tager mig i Favn, mon synge offentlig - derunder staaer mit Navn. Alen, spørger Du hvorfor da staaer det ikke heri Og hvorfor vil Du tage Dig af Derset der, Viid! skjøndt Du ei mig nævner reentud, troer jeg sikker, at hæftet fast paa mig alligevel dit Blik er. Viborg den 7de Novbr. J Formiddag Kl. 11 allarmeredes vi af Stormklokken og Brandtrommen.