Berlingske Tidende, 1815-04-24
Udenlandske Efterretninger. Wien, den 5te April. Følgende er den allerede for ommeldte Tractat, som den 25de Marts d. A. sluttedes i Wien mellem de fire allierede Hovedmagter: J den hellige og udelelige Trefoldigheds Navn, Hs. Majestæt Keiseren over alle Russer og Hs. Majestæt Keiseren, af Østerrig, Konge til Ungarn og Bøhmen, (Hs. Majestæt Kongen af Preussen og Hs. Majestæt Kongen af det forenede Kongerige Storfrittannien og Jrland, overveiende de Følger, som Napoleon Bonvartes Jndfald i Frankrig og dette Kongeriges nærværende Stilling, kunne have for Europas Sikkerhed, have i Overeensstemmelse med Hs. Majestæt Kongen af Preussen og Hs. Majestæt Kongen af det forenede Kongerige Storbrittannien og Jrland (med Hs. Majestæt Keiseren over alle Russer og Hs. Majestæt Keiseren af Østerrig, Konge til Ungarn og Bøhmen) besluttet, ved denne vigtige Omstændighed at bringe de ved Tractaten til Chaumont helligede Grundsætninger i Anvendelse. Ifølge deraf ere de komne overeens om, ved en høitidelig af enhver af de fire Magter med enhver af de andre særskilt undertegnet Tractat, at fornye den Forpligtelse, at vil beskytte den i Europa saa lykkeligen gienindførte Tingenes Orden, mod enhver Krænkelse, bringe denne Forpligtelse i Udførelse, og give den under nærværende Omstændigheder al den Udvidelse, som disse nødvendig kræve. Til denne Ende har Hs. Majestæt Keiseren, over alle Russer (Hs. Majestæt Kongen af Preussen, for med Hs. Majestæt Keiseren af Østerrig, Konge til Ungarn og Bøhmen (med Hs. Majestæt Kongen af det forenede Kongerige Storbrittannien og Jrland) at discutere, afslutte og undertegne nærværende TractatsBestemmelser, udnævnt Hr. Andreas, Greve af Rasumowsky og Hr. karl Robert, Greve af Resselrode (Fyrst Hardenberg, hans Stor cantsler a., og, Hr. Carl Wilhelm, Baron af Humholdt, Hs. Majestæts Statsminister &c.); hvorimod Hs. Keiserl. Kongel. apostoliske Majestæt (Hs. Majestæt Kongen af det forenede Kongerige Storbrittannien og Jrland, paa sin Side har udnævnt Hr. ClemenneVenzel Lothar, Fyrste af Metternich Winnenburg-Ochsenhausen &c., og Hr. Johann Philipp, Baron af Wessenberg a., (Hr. ArthuWellesley, Hertug, Marqvis og Greve af Wellington, Marqvis Douro, Vicomte Wellington af Talavera og af Wellington, og Baron Douro de Wellesley &c.). Efterat disse Befuldmægtigede have udvexlet deres i god og tilbørlig Form befundne Fuldmagter, ere de komne overeens om følgende Artikler : Art. 1) Ovennævnte contraherende Magter forpligte sig høitideligen til at forene deres respective Staters Midler, for, efter deres hele Jndhold ukrænkede at opretholde, samt mod ethvert Indgreb og især mod Napoleon Bonapartes Anslag at beskytte Bestemmelserne i den den 12 Mai 1814 i Paris sluttede Fredstractat, saavelsom de Overeenskomster der ere trufne og undertegnede paa Wienercongressen, forat fuldstændiggiøre de i denne Tractat indbefattede Anordninger. Til denne Ende forpligte de sig til, hvis Kongen forlanger det, og i Henhold til den den 13de Marts udstædte Declaration, i Forening og med giensidig Overeensstemmelse at revse alle dem, som enten allerede have slaaet sig til hans Partii, eller siden maatte giøre det, for at tvinge ham til at afstaae fra sine Anslag, og sætte ham ud af Stand til i Fremtiden at forstyrre Europas Rolighed og den almindelige Fred, under hvis Værn Nationens Rettigheder, Frihed og Uafhængighed ere blevne satte og sikkrede. - Art. 2) Uagtet et saastort og velgiørende Øiemed ikke tillader, at de til dets Opnaaelse bestemte Midler vorde afmaalte, og uagtet de høie contraherende Parter have besluttet, at hellige alle de Midler, hvorover de efter de tes respective Stilling kunne disponere, til dette Øiemed; saa ere de ikke desto mindre blevne enige om, at enhver af dem bestandig skal have 150,000 Mand complet i Marken, hvoraf i det mindste en Tiendedeel maa være Cavallerie, og et forholdsmæssigt Artillerie deri indbesattes, uden at regne Garnisonerne, samt at bruge samme i For ning mod den fælleds Fiende. - Art. 3) De høie contraheinde Parter forpligte sig høitideligen til ei at nedlægge Vaaben uden med indbyrdes Samtykke, og ikke førend det i første Artikel af nærværende Tractat angivne Formaal for Krigen er opnaaet, og Bonaparte ganske og aldeles er bleven betaget al Muelighed til at kunne opvække Urolighed og fornye sine Forsøg paa at bemægtige sig den høieste Magt i Frankrig. - Art. 4) Da denne Tractat fornemmelig er anvendelig paa nærværende Omstændigheder, saa skulle Bestemmelserne i Tractaten til Chaumont, og navnlig de, som indeholdes i 16de Artikel, paa ny træde i deres fulde Kraft, saasnart nærværende Formaal er bleven opnaaet. - Art. 5) Alt, hvad det angaaer befalingen over de allierede Armeer, Levnetsmidler for samme a., skal reguleres ved en særegen Convention. - Art. 6) De høie contraherende Parter skulle have Ret til giensidigen at accreditere hos de Generaler, der anføre deres Armeer, Officerer, som skulle have Frihed til at correspondere med deres Regieringer, forat bringe disse Kundskab om de militaire Tildragelser og Alt, hvad der angaaer Armeernes Operationer. - Art. 7) Da de ved nærværende Tractat indgangne Forpligtelser have til Hensigt at opretholde den almindelige Fred, saa ere de høie contraherende Parter indbyrdes blevne enige om at indbyde alle Magter til at tiltræde den. - Art. 8) Da nærværende Tractat ene og alene har til Formaal at understøtte Frankrig og ethvert andet truet Land mod Bonapartes og hans Tilhængeres Foretagender; saa skal Hs. allerchristeligste Majestæt fornemmeligen indbydes til at tiltræde samme, og i Tilfælde at Hs. Majestæt forlanger den i Art. 2 bestemte Magt, da at tilkiendegive, hvad Bistand Hs. Majestæts Omstændigheder tillade at yde Formaalet for nærværende Tractat. - Art. 9) Nærværende Tractat skal ratificeres, og Ratificationerne udvexles om en Maaned eller, om mueligt, snarere.