Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-08-30
Adskillige af de Kjøbenhavnske Blade have i den senere Tid beskjæftiget sig med det Æmne, om der virkelig i Danmark gives en Antipathie imod Tydskland, og Man behøver vel ikke at forklare hvad det er for sørgelige Begivenheder, der nærmest have foranlediget denne Undersøgelse. Jmod den tydske Nation have de Danske visselig ingen Antipathie. Det kan nok være, at vi med Ugunst mindes de mangfoldige Windbeutler" og Jacob v. Tyboer, som i Fortiden ere indvandrede heri Landet og have ved Uforskammenhed, og Dristighed plettet den saa berømte tydske Ærlighed og Biederkeit" og beriget og nobiliteret sig paa de Danskes Bekostning, hoverende over die dummen Dänen"; og det kan ogsaa nok være, at tydskindede Advocater (og deres unævnte, men for det danske Folk velbekjendte, praktiskekloge Høvding) have ved, fra Hertugdommerne af, at indsende til tydske Aviser udanske Artikler atter der opvækket en vis Uvillie imod hvad der hedder Tydsk i den Retning; men det er paa den anden Side en uomstødelig Sandhed, at vi Danske føle Høiagtelse forden store tydske Nation, der igjennem Mænd som Luther, Göthe og Schiller have aabnet Europas i Aarhundreder tillukte Øie for Oplysningens Theater med alle dets forskjellige Coulisser, vi høiagte og vi nære Sympathie for den tydske Nation og dens værdige Repræsentanter. Men Hanswursterier" kunne vi ikke lide, det tilstaae vi, Vi have beundret det tydske Folkefærds Holdning, dengang da det, ligesom ved eet Kanonsignal, reiste sig og afrystede Napoleons Jernaag, begeistrede af Lützows og Körners vilde Jagt; vi have beundret flere af den høistmuligt intelligente Verdens nyeste Speculanter, Fichte, Kant og Schelling, og see, deres Hjem var i Tydskland, og vi have beundret dem. Vi have saaledes en naturlig, ikke sminke farvet Sympathie for alt det Store og Gode - fra Beethoven og Weber til Schwantaler og Rauch -der kommer fra Tydskland, men vi have rigtignok en stærk Antipathie - og denne er begrundet i et Par hundrede Aars Erfaring af mestendeels sørgelig Jhukommelse - imod alt det Usle og Bombastiske, der kommer fra det moderne "Teutschland. Men en Nation i Fredstid er rigtignok aldrig saa ægte som i Krigstid, og det er muligt, at enkelte germaniske Bladskrivere indbilde sig, at Tydskland skal have en lovmæssig og anerkjendt Rettighed til et Protectorat over alle europæiske Stater, fordi nogle smukke unge tydske Mænd, ere blevne gifte med Dronning Victoria, Dronningen af Portugal, den franske Prindsesse Clementine, fordi enkelte Stormagter, rigtignok maaskee af politiske Hensyn, rekrutere deres Stamme med tydske Prindser, og Prindsesser, og fordi en tydsk Prinds er sat paa den vaklende græske Trone. Dette ophøiede Protectorat indbilde maaskee de tydske Journalister sig, at deres Forbundstat besidder, men det kan ikke og bør ikke være Tilfældet, om saa tusinde Liedertaflen" gale i de forskjellige tydske Stæder. Med Protest vil det - rigtignok i Modsætning til det tydske - lille, danske Folkefærd tilbagevise enhver tydsk Jndblanding og Demonstration, enhver germanisk Uforskammenhed eller Næsvished, enhver Fordring paa Lehnshøihed. Dog, det er ikke alene Danmark at enkelte Tydskere ville udøve deres hovmodige Myndighed over J Børsenhalle", skrives der saaledes fra Athen, at den Deputerede for Attika, Hr. Vlachos, i Stænderforsamlingen har betjent sig af følgende Udtryk: "Forfatningen trues udenfra, udenrigske Fjender pønse paa dens Undergang. Fjendligtsindede mod vor Forfatning ere Mange og navnligen hele Tydskland, derom vidne Artiklerne Allgemeine Zeitung, hvori Grækenland ganske ugeneert benævnes et tydsk Dynastie og September reformen skildres som Landets Fordærvelse." Formedelst disse Udtryk skulle flere tydske Gesandter have indleveret Besværtninger til den græske Udenrigsminister og det kommer nu an paa om denne Minister vil vide at haandhæve Nationens Selvstændighed og politiske Uafhængighed.