Berlingske Tidende, 1822-09-20
Jmidlertid kan man endnu faae en fuldkommen Giær af Æblemosten selv, naar man først sætter noget af denne i Giæring med udvasket Ølgiær, og benytter den saaledes dannede Giær til den øvrige Most. Ved denne Fremgangsmaade befries man saa fuldkomment fra den Tilsmag, Giæren kan give Vinen, at selv den opmærksomste Kiender ikke opdager nogen saadan. Naar Giæren skal sættes paa Mosten, er det bedst at undersøge saavel Luftens, som Mostens Temperatur eller Varmegrad ved Hielp af et Thermometer. J September og October Maaneder er Luftens Temperatur i Almindelighed 11 til 12 Grader, Reaumur. Mostens Varmegrad førend Giærens Tilsætning bør være mellem 13 og 14 Grader Reaumur. At Luftens og Mostens Varmegraad omtrent ville være eens, følger af sig selv. Sætter man nu Thermometret i den nylig afpressede Most, og holder det deri omtrent 3 til 4 Minuter, og da finder Mostens Varme at være under 13 Grader, saa kan man varme nogle Potter Vand til Koghede, og hælde 1 eller 2 Potter i Mosten, derefter omrøre den godt, og atter undersøge med Thermometret Mostens Varmegrad. Finder man, at Qviksolvet endnu ikke er gaaet optil 13 Grader, kommer man lidt mere kogende Vand i Mosten. Har nu Mosten opnaaet den omtalte Varmegrad, sættes Giæren til, og sammenrøres godt med Mosten. Derpaa fyldes den strax paa Foustager, som ere tætte og vel reengjorte. For at Mosten ei skal gaae over i Ædikegiæring, bør saadanne Foustager, Tønder eller Ankere først være godt svovlede; hvilket skeer paa følgende Maade: Man tager 1/4 Pund Svovl, kommer samme i en Jern= eller Leerpande, sætter det paa Jlden indtil det bliver flydende, dypper en Strimmel Lærred deri, saaledes at Kludenbliver godt giennemblødt. Denne Klud hænger man over en tynd Staaltraad, bukker den ene Ende af Staaltraaden omkring Kluden, at den kan sidde fast, stikker Jld i Kluden, og lader den giennem Spundshullet gaae ned i Tønden, saa nær muligt Bunden, dog uden at berøre samme. Naar Kluden brænder godt nede i Karret, sætter man Spundset saa tæt i som mueligt, efter nogle Timer udtages Staaltraaden, og Foustagen tilspundses godt, at Svovlrøgen kan forblive deri. Foustagen ligger saaledes tilspundset i nogle Dage, i det mindste een Dag førend Presningen foretages. Naar Spundset aftages, fyldes Mosten strax paa Oxehoveder eller Foustager, hvoraf en god Viin nylig er aftappet, ere til dette Brug de bedste, og bruges bedst uden at svovles. Men naar man vil bringe Most til at ligne Viin, maa man tage 12 til 16 Pd. helst St. Croix Puddersukker til den Mængde Most, man har erholdet af en Tønde Æbler. Dette Sukken kommer man i en Kiedel, og saameget Vand til, at Sukkeret kan opløses til en temmelig tynd Sirup. Nu sættes Kiedelen paa Jlden, og passes saaledes, at denne Opløsning kommer til at koge ved en jevn Jld. Naar den koger, skummer man den saalænge indtil Oplysningen er nogenlunde klar. Denne Kogning maa skee Dagen for Præsningen, at Opløsningen kan blive kold Den afkiølede Sukkeropløsning sætter man til den nylig af pressede Most medens den endnu er i Mostkarret, og blandes ved Omrøring af samme. Denne Blanding af Mosten og Sukkeroplysningen i Mostkarret maa være skeet, inden den før omtalte Giær tilsættes. Naar Mosten nu er paa Foustagen, der bør hvile paa et Lad af 12 til 18 Tommers Høide, sætter man en Spand under Foustagen, der maa hælde til den ene Side, at den sig udviklende Giær kan fra Spundset løbe ned i Spanden Naar Giæringen i tvende Dage er gaaen tilbørlig for sig, maa der have udviklet sig saamegen Giær, at denne maa være tilstrækkelig til en nye Sammensætning. Det er denne Mostgiær, jeg saa fortrinligen maa anbefale til Giæringsmiddel, da Mosten eller Vinen derved beholder sin egen naturlige Duft og Smag. Naar Mosten ved Giærens Tilsætning har havt den forhen omtalte Temperatur, vil Giæringen efter 10 til 12 Timer være i fuld Gang. Man bør da i de første 6 til 8 Dage 3de Gang, daglig fylde Foustagen med Mostviin, som man bør have i Forraad. Forsømmes dette, kan den ikke udskyde eller rense sig for sin Overgiær. J øvrigt holder Vinen sig ikke fra at gaae oventil Edikegjæring, naar Foustagen ikke holdes opfyldt saaledes af Vinen staaer lige op til Spundshullet. Man kiender bedst paa Standsningen af den sig udviklende Kulsyre=Luft, at Giæringen ei er endt. Dette erfares saaledes Man borer, naar Spundset er tæt tilslaaet, et lidet Hul af 3/4 Tommes Vide lidet foran Spundset, hvori man sætter et bøiet Ro af Blik 6 Tommer langt. J Mangel af samme en krumvoxet Hyldepind, hvoraf Marven er skudt ud. Foran det Rør, hos der man et tændt Lys, slukkes Luen af den sig endnu udviklende Kulsyre=Luft, da er det endnu ikke raadeligt, at omtappe Vinen, Det omtalte Rør tilstoppes da, og i Spundset bores et Hul hvori sættes en i begge Ender aaben Pennepose, at Kulsyre Luften kan finde en jevn Udgang, uden nogen betydelig Jnd strømning af den atmosphæriske Luft. Naar om 8 Dage Forsøget atter foretages med Lyset, maa, medens Forsøget sken, Penneposens Aabning tilstoppes. Det tilsatte Sukker bidrager meget til at Giæringen gaaer langsommere, men den langsommere Giæring har ingen skade lig Jndflydelse paa Vinens Aandighed. Skulde Lyset efter det andet Forsøg, endnu slukkes, fortsættes Forsøget 8 Dage efter, og saa fremdeles indtil Lyset ei meere pludselig slukkes. Ved vore Forsøg skeede den første Omtapning i Februar og den anden i Junii. Ville vi løseligen beregne efter Frugtens nuværende Priser, hvad Tillavningen af et Oxehoved Frugt viin, Redskaberne og Arbeidet ikke at beregne, kunde koste, da ville vi finde, at naar en Tønde gode saftig Æbler, maaskee Pigeoner, faaes for 2 Rbdlr., og til et Oxehoved Viin 5 Tønder forbruges, hvilket er 100 Rbdlr.; desuden til hver Tønde Æbler tages 12 Pd. Sukker, a 20 sk. Pundet, udgiør for 5 Tønder 12 Rbdlr. 3 Mk., da vil Materialierne til 240 Potter, som i omtrent er et Oxehoveds Jndhold, komme paa 22 Rbdlr. 3 Mk., hvilket ikkun udgiør 9 Skilling for Potten. Endnu maa bemærkes: at sildig moden Frugt er den tienligste til Frugtviin, som og at kiølige Kieldere ere de bedste til sammes Opbevaring. J Mangel af Kieldere, kan et Værelse, i som vender imod Nord, især hvor Frugttræer eller andre Gier stande hindre Soellysets Jndvirkning, være tienligt. Jndfinder sig en meget stærk Vinterkulde, kan man stoppe Halm omkring Foustagerne, for at Vinen ei skal fryse, da den under Giæringen, i Særdeleshed det første Aar, ikke taalet g nogen stærk Kulde.