JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Udtog af en Skrivelse fra en dansk Reisende, dat. Trondhjem den 13de Mai 1817. Efter adskillige Besværligheder ere vi lykkelig ankomne hertil. At tænke mig tilbage ned til det lille, skjønne Sjælland, fra det høie, steenfieldede Norden, er mig en ganske underlig Følelse. Det er interessant at see Norge. Man lærer at kjende Naturen saa ubegribelig kraftfuld, men og tillige skrækkelig haard. Hvor megen Møie koster det ikke her den stræbsomme Landmand, at lokke nogle faa Levnetsmidler ud af Jordens Skjød, som een eneste Nattefrost fuldkommen tilintetgjør, Herkan man med Deeltagelse høre deres Klager, og ikke den sjællandske Bonde, der skriger over, at der staaer Vand paa hans Agre, hvilket er ham mueligt ved Arbeide at bringe bort. Over Dovrefieldet gik Reisen til Trondhjem; det var frygteligt at see, hvorledes Vegetationen aftog, ligesom Fieldenes Høide taarnede sig mod Himmelen; ikkun den usle forkrøbne Betula nang fulgte os; selv Graner, pinus abies og sylvestris, fandt her ikke, Plads eller Næring. Den hæslige Granit, blandet med lidt Marmor og Skifersteen, ragede allevegne frem, sparsomt bevoxet med Moos, hvoraf i Øvrigt, gaves skiønne Variationer. Ligesom vi forlode disse Høider, begyndte der mere Liv i Naturen. Smaa Dale viiste os endog grønne Pletter af Rug. Det forekommer mig saa ganske besynderligt, at her næsten ingen Nat er; man kan tydelig see at skrive og læse Kl. 10 om Aftenen, thi den nedgaaende Soels Straaler giver endnu Gienskin paa Himlen, hvilket næsten vedvarer hele Natten, og Kl. 3 staaer den allerede paa Biergenes Toppe. J Morgen gaaer vor Reise nordligere hen til Budøe ind i Polareirken, formodentlig ikke nordligere, thi der findes vel neppe nogle Fugle, der ikke elske den mildere Deel af det koldeste Nord.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Mariboe, den 16de Junii. Den 13 d. M., da der skulde ringes med Østofte Kirkeklokker, ved den afdøde Møllers Begravelse i Paarup, indtraf den førgelige Hændelse, efter at Ringningen var paabegyndt, og førend den store Klokke endnu var sat i Gang, at denne med Et kom i saadan Fart, at den knusede Tindingen paa Huusmand Henrich Henrichsen, som stod bag ved den (formodentlig for at være behielpelig ved Ringningen). Han var i Øieblikket død. Hvad der gjør Tildragelsen saameget mere sørgelig er: at de Tilstædeværende skal have havt ondt ved, uagtet al anvendt Flid, at give Klokken Fart, formedelst det meget Rust, som befindes paa Falsen, hvori Klokken hænger, som, da det endelig maatte give efter, satte Klokken i den ovennævnte stærke og hurtige Bevægelse. - Samme Dag indtraf det Uheld i Sædinge at en Huusmand, som lagde Tag, faldt ned, og blev saa forslaaet, at han strax opgav Aanden. - Ligeledes faldt samme Dag i Østofte tvende smaae Børn ned i en Leergrav, hvor de forbleve staaende paa Hovedet, indtil lykkeligviis de af en tililende Person bleve reddede, og overleveret deres Forældre. Foruden at disse Forældres Uforsigtighed, ved saaledes at lade deres smaae Børn gaae paa egen Haand er lastværdig, var det dog saave ønskeligt, at slige Leergrave, ligesom Tørvegravene, maatte forsynes med Hegn, (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Odense. Fredagen den 13 Juni indtraf Deres Høiheder Prinds Christian Frederik, med Gemalinde atter her til Odense, og næste Dag holdt Fyenske Regiment lette Dragoner Mønstring for Hs. H. (Hempels Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J Landsbyen Kiertinge, under Kjølstrup Sogn i Fyen, har en Kone for nogle Uger siden født Trillinger, 2 Drenge og 1 Pige, som alle kom levende til Verden og bleve hjemmedøbte. Begge Drengene døde imidlertid samme Dag, men Pigen først et Par Dage efter, og de blunde nu atter alle 3 samlede i den fælleds Moders Skjød. Moderen, som i Alt har faaet 13 Børn, lever og er i god Stand. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Aarhuus, d. 14 Junii. J Torsdags gik Cadetbriggen Falster, ført af Capt. Wulff, igjen til Seils herfra. Samme Dag ankom her paa Rheden en Konge-Skonnert. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Horsens, den 17 Junii. Ved Markedet her i Torsdags og Fredags kjøbtes Specier for 25, 26 og 27 Rbmk. Stykket. - Handelen var flau(S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Ribe, d. 17 Junii. J Morges fandtes en meget yndet Enkekone heri Byen nedstyrtet i en Brønd. Paa 36te Aar havde hun beskjæftiget sig med at undervise smaa Børn indtil de kunne læse temmelig godt indenad; Pigebørnene undervistes aparte i Fruentimmerarbeider. Ved sjeldne Gaver til at gjøre sig ligesaa afholdt, som agtet af sine Lærlinger og ved hendes Omhyggelighed for dem i et og alt, havde hun vundet enhver Moders og Faders Tillid, hvis Barn hun var betroet, og enhver af disse beklage hendes Død. Hun efterlader sig ingen Børn, men et ungt Fruentimmer, som hun har opdraget og brugt i de senere Aar til Medhielper ved Underviisningen, og som, saavidt hendes Underviisningsevne strækker sig, fortjener samme Tillid som den Afdøde. -J en Bye i Skads Herred, har en Mand skudt sig selv, om af Vaade eller forsætlig vides ikke med Vished. (Ribe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Viborg. Det Uveir som den 30te Mai ramte de forhennævnte Stæder i Fiends Herred, strakte sig i en Bredde af omtrent en halv Fjerdingvei, kom fra Sydvest og med en meget stærk Fart. Jisstykkerne og Haglene laae et Qvarteer, tykt paa Jorden. Det slog endog Græsset af, Rugen afskar det som om det var afmeiet. Lam og Kalve slog Jisstumperne Huller i Kropper af. Et klippet Lam blev dræbt. Een af de uheldige Gaardmænd, som havde faaet 20 Tønder Rug, har faaet sin Rugmark saaledes ødelagt, at han ikke venter at aple 3 Tdr. (Viborg Samler.)J Anledning af Jldsvaaden i Grube, i Amtet Tismar, den 7de Mai, læses nu i Altonaischer, Mercur, fra en Nabopræst, en Opfordring, som begynder saaledes: Tallet paa de Afbrændte er i Mercuren ikke ganske rigtig angivet. Nøie taget var det 67 Familier, bestaaende af 308 Personer. Men rigtigt er det, at disse 308 Personer næsten uden Undtagelse have mistet Alt. Luen blæstes op af den heftige Storm og angreb i en halvTime den hele tæt byggede Gade, saa der ikke var at tænke paa Slukken og Redden. Endnu Kl. 8 om Morgenen glædede de sig ved deres Eiendom og hørte til de sig selv ernærende Statsborgeres Klasse; Kl. 10 samme Morgen vare de et Rov for den dybeste Armod, ja selv for Hungersnøden. Den første Nat var den kolde Jord deres Seng, Himlen deres Tag. Brandstedet lyste for dem. Snart afhialp Medlidenheden, deres første Nødtørft. Tilvisse fortiener nogen Begivenhed almindelig og virksom Deeltagelse, saa er det disse uskyldig Lidendes Skjæbne. Længere hen hedder det: "Vi beklage de sultende Würtembergeres og Schweitzeres Skiæbne og hørte gjerne deres Opfordringer til Kiærlighed. Men ikke mindre er Sulten i Grube. Og her kommer endnu Nøgenheden til. Og ere vor Landsmænd, som et snevert Baand forenede med os til eet Statsøjemeed, os ikke lige saa nær og en Grad nærmere beslægtede." De medlidende Menneskevenner auraabes derfor om at sende Gaver til en Commission i Cismar, i hvis Spidse Amtskriver Reimers staaer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J den danske Statstidende af 13 Juni læses følgende Bekjendtgjørelse: Efter at en Skipper C. A. Steingardt med 2 Skibsfolk, først i September 1816, var kommen her til Landet i en Baad, og ved Søeforklaring havde ladet bevidne, at hans Slupskib Emilia fra Pillau var gaaet til Grunde i temmelig Distance fra Bornholm, er det nu ved Undersøgelsesforhøre, optagne efter Reqvisitionen fra Strandingscommissionair Steenbeck, blevet oplyst, at bemeldte Skipper har her under Landet, faa Dage førend Skibet blev tilsat, solgt betydeligt saavel af dets Jnventarium, som af Ladningen, der bestod af Rug og Hør, til forskiellige af Landets Beboere, samt at Skibet derefter - De er fundet siunket ikke 1/4 Miil fra Landet. saavel Skib som Ladning skal være høit assureret, saa er det anførte Salg og Skibets Tilsættelse utvivlagtigen alene skeet, for at Skipperen sov, og mueligen Folkene kunne lucrere derved, uden Hensyn til hvad Eierne eller Assurandeurerne maatte tabe. - Et for den almindelige Credit og Søefarten saa skiændigt Bedragerie anseer jeg for Pligt, offentligen at bekiendtgiøre, saameget mere, som Kundskab om, at saadanne Bedragerier her kunne vorde oplyste, ufeilbarligen bedst vil bidrage til at afholde andre Ligesindede fra at udøve dem. For øvrigt bemærkes, at Forhørene ere tilsendte Vedkommende fra Strandingscommissionairen. Nexøe, den 29de Mai 1817. - Jespersen, Amtmand over Bornholm.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Kjøbenhavns Børs d. 20 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 392, a vista 400. Amsterdam 2 M. 360, a vista,. London 2 M. 16 Rbdl. 64 s. Paris 2 M. - . Spec. 420. Specier solgtes til 27 Rbmk., Toldspec. 24 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 97 pr. 100; Oblig. 81 a 82. Norske Rbksedler 22. Dito Spectes. 19. Svenske Sedler 7 Mk. 8 s. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Under Minister=Statssecretæren for det almindelige Politie, Grev de Caze og hans Generalsecretær, M. Bertin de Veaux, staae 3 Politielieutenanter, 6 Generalcommissærer og 19 Specialcommissærer. Ved Siden af Politie=Ministeriet er endnu ansat for Paris og Seine-Departementet et eget Politie=Præfectur, som er en Opfindelse af Bonaparte. Politiepræfecten i Paris er en meget betydelig og virksom Mand, Statsministeren Grev Angles. De Underordnede faae ingen anden Løn end Tilladelse, at drive deres Haandtering i Staten. Caffehuse, offentlige Hauger, Skuespilhuse ere lutter militære Punkter, som Politiet lader besætte. Forf. gaaer saavidt, at paastaae, at det blandt ti Hoveder altid tæller een af sine Tienere og at det med en Udgivt af 700,000 Fr. bevogter 7 Mill. Mennesker i en Stad, hvor man aarligen neppe har syv Hoved forbrydelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J Paris skal der oprettes et nyt academisk Jnstitut, under Hertugen af Richeliens umiddelbare Beskyttelse, hvis Formaal er, at undervise 100 unge Mennesker der tilhøre Familier, udmærkede ved Rang og Rigdom, af de allierede Nationer, ikke blot i de almindelige Videnskaber, men ogsaa i Europas Hovednationers høiere Lærdom! Til hvert Fag tages de udvalgteste Lærere. Jblandt andre berømte Navne nævnes Mr. Malte Brun som Lærer i Geographien. Livets Dandse. Saalænge vi er Barn Vi spøge, græde, lee. Da er den største Harm Vor Lærer vred at see. Vor Gammen og vor LystEr Leeg og Spøg og Dands, En Hopsaa den Røst Der liver op vor Sands.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J Ungdoms favre VaarEn Engelskdands saa huld, Os bedre Lykke spaaer End Kroner og end Guld. Vor Piges Favnetag. Da er det Kildevæld, Hvorfra hver Glædskabsdag. Udspringer til vort Held.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J Mandens Middagssoel, Er Tænksomhed og Flid Den ene faste Pol Der styrer al vor Jid. En Valts den Dands da er Som hvirvler sig omkring, Snart Kraft, snart Svaghed, J Lidenskabers Hær.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
J runkne Alderdom Vi dandse Menuet, Til Livets mørke Bom Os minde vi er træt Af Dands og Lystighed. Den blege gustne Mand, Fluks trækker Bommen ned Og stop for denne Gang. J Dødedandsens Stund, Vi giøre et Gallop, Fra Tidens korte Blund. Til Evighedens Top. Om hvilken mørke Skyl Sig klogeligen snoe, Jndtil vor Sjæl hentyr, Til Evighedens Roe. -H. S. K. Sommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-21
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enks¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
NyesteSkilderie af Kjøbenhavn. Fjortende Aargang. No. 50. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 24 Juni 1817. Om Bogvæsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Eieren af J. F. Gleditsches Boghandel i Leipzig, C. F. L. Richter, indbyder til Subscription paa et Værk, der hidtil synes at have været uden Lige, under Titel af: "Allgemeine Encyclopadie der Wissenschaften und Kunste in alphabetischer Folge, von gengunten Schriftstellern bearbeitet und herausgegeben von J. S. Ersch und J.G. Gruber, Professoren zu Halle, mit Charten - J Planen siger Forlæggeren, und Kupfern. at han bebuder her et Universallexicon over Alt hvad Mennesket kan og veed; den høieste videnskabelige Opgave for de Lærdes Flid, der kun som tydsk Værk ved et det fælles, Fædrenelandet omfattende lærdt Samfund, kan fuldføres. "De Tydske, vedbliver han, ere fortrinligen skikkede hertil, ikke fordi de ere videnskabeligere Hoveder end Udlændingerne, men fordi deres Sprog, som især har de Lærde at takke for sin Uddannelse, tilegner sig alt Fremmed lettere end andre Sprog; i hvilket f. Ex. lader der sig give Regnskab for den tydske Philosophie, og for hvilken lader det sig ikke give i det Tydske, fremdeles fordi de fremmede Sprog ere os tilgiængeligere end de udenlandske (thi hvad kiende Jtalienere og Engellændere til Slaviske) *), og fordi Stammen af Lærde *) Dette er nok noget overdrevet. Uden at træde Beskedenheden for nær tør man paastaae, at er større i Tydskland end i alle andre Lande Tanken til et saadant Værk, der i dette Aar skal begynde, kan derfor intetsteds udføres saa fuldkomment som paa tydsk Bund, og allerede derved kan dette Foretagende gjøre Fordring paa almindelig Deeltagelse; lykkes det, saa vil derved gives den nu levende Slægt det meest omfattende videnskabelige Hielpemiddel, og den kommende et saa fuldstændigt som mueligt Regnskab for det, der hidtil i Konster og Videnskaber er ydet. Hvad Værkets Plan angaaer, da agter man hverken at vælge den Diderot d'Almbertske eller den Pankoukske Encyclopædie til Mønster; i hiin blive kun enkelte Gjenstande, med Aand og Belæsthed, men med uindskrænket Retning, behandlede, og mange forbigaaede, denne holder sig ikke inden for Grændserne af en Oversigt over det Videværdige, og bestaaer af 300 Bind. Hensigtsmæssigere er den engelske Cyclopædia by Rees, men dog har den, trods sine 20 Bind, kun alt for mange Huller at intet Lands Lærde, tilegner sig saa meget Fremmedes Sprog som de Danske. Hos hvilken Nation gives der vel Videnskabsmænd, der foruden de døde og fleste levende Sprog forstaae Jslandsk og dog gives der hos os ikke Fag, som besidde en saa udstrakt Sprogkundskab. De eneste Sprog, hvori man i Alminandelighed hos os endnu er temmelig tilbage, ere de Orientalske. (Den danske Anmelder.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
ved Siden af fraskræmmende Vidtløftigheder og særligt Hensyn til Engelland; det samme er ogsaa Tilfældet med de fire andre engelske Encyclopædier, og af alle er kun Encylopædia Parthensis, fuldendt. Blandt de Tydske er den Jablonkiske for indskrænket, og Zedlers Universallexicon forældet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Den Krünitzske dvæler endnu, efter at der allerede er udkommet 124 Bind, ved Bogstavet R, uden at være en almindelig Realencyclopædie, mere omfattende er i den Henseende den i Frankfurt udkomne, men den udelukker alle historiske og biographiske Gienstande, der skulde behandles under, Egennavne, og behandler desuden, under sin langsomme Fremrykken - der er hidtil kun kommet til R. - Gjenstandene for ulige. Den her anmeldte Encyclopædies Formaal er Almeenhed og Fuldstændighed. Jngen Benævnelse paa nogen Sag, intet Ord, intet mærkværdigt Navn skal savnes her, det tydske Sprog, Historie, Jordbeskrivelse, Statsforvaltning og Biographie, behandlede med fortrinlig Kierlighed og Udførlighed, og de andre Lande skulle bearbeides i Forhold til Tydskland efter samme Vilkaar. Benyttelsen af de deri nedlagte Skatte, bliver ved den alphabetiske Orden tilgængeligere, hver Gienstand bearbeidet af navngivne Forfattere og ledsaget af Efterretninger om de didhørende Skrifter. Trykningen skal blive fuldendt t til 6 Aar, og det Hele bestaae af 30 Qvarthind med 500 Kobbere og Charter. Det kommer til at koste 150 Rd. og hvert Aar udkommer 5 til 6 Bind. Hos HofBoghandler Schubothe paa Børsen ligger et Prøvehefte tilligemed Planen og en Fortegnelse over Medarbeiderne, hvis Tal beløber sig til 380, til Eftersyn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Her i Danmark kan man ikke læse en saadan Jndbydelse uden Forbauselse. Vel ere i de sidste Aar adskillige, om ikke af Omfang, saa dog af indvortes Gehalt, vigtige Værker, udkomne hos os, uden at de imidlertid kunne rose sig af synderlig Afsætning. Men hvad er i Grunden vor Dagligdagsliteratur, vore Pøbel-, Strids og Feideskrifter, vore Maaneds-, Uge-, Dag= og ret snart maaskee Timeblade, mod et eneste saadant literært Foretagende, som hiint tydske? Hvilket læsende Publicum maa der ikke gives i Tydskland, som opmuntrer og understøtter et saadant ik Kjæmpeværk, 150 Rd. udgjør selv under vor nærværende lave Cours 5 til 600 Rbd. Hvormange i Danmark vilde vel prænumerere paa et saadant Værk, naar det blev tilbudet paa Dansk Men i et af Dr. Arnold udgivet Skrift: Bemerkungen, Dentschlands Literatur v. Buchhandelbetreffende, studer man Oplysninger angaaende det tydske Bogvæsen, der betager os hiin Forbauselse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Antallet af de tydske Familier, siger denne Forf. der aarligen kjøbe meere end Almanakken, kan anslaaes til omtrent 1 Mill.; af denne Million behøve omtrent 80,000 Geistlige, 40,000 Retslærde og Forvaltnings Embedsmænd, 6,000 Læger og 20, 200 Officierer videnskabelige Værker; hver af disse Stænder har sin Videnskab; Kjøbmanden, Fabricanten o. s. v., behøve Skrifter der deels angaae enkelte Gienstande af en Videnskab, deels almindelig europæisk Dannelse. Dersom intet andet blev læst end det, der angaaer Kaldsysler, saa maatte de tydske Boghandlere gribe til Bettelstaven; men til Lykke for dem læser man, for at kunne underholde sig og tale med i Selskaber. Dertil ere, saavel Boghandleren, som Læseren, i det mindste 10,000 Anstalter behielpelige, og naar en Bog kun har aabnet sig Adgang til diffe Læseselskaber, saa er dens Lykke gjort. Denne Adgang aabner den sig ligesom ved magnetisk Kraft, blot ved Navnene af nogle Forfattere, der endog mistænkes for, at lade Andre arbeide for sig som Fabrikherrer. - Heraf lader sig forklare, hvorfor Udgaver af Tydsklands Yndlingsskrifter kunne saa hurtigen følge paa hverandre, hvorledes saa mangen slet Roman kan finde Afsætning, og de theologiske Skrifter ere saa talrige i Forhold til de medcinske." Ganske anderledes er det med Danmark, om man end vil regne Norge med, der uagtet adskillige af dets Forfattere ideligen tale om en norsk Literatur, dog endnu i den Grad trænge til den danske Literatur, at man i Christiania vedbliver at eftertrykke danske Skolebøger, saa findes der blandt en Befolkning af 2 1/2 Mill. neppe 30,000 der hele Aaret igjennem kjøbe noget andet Trykt end den ny Almanak. Naar man undtager de i Skolerne indførte og til Embedsaget nødvendige Bøger, saa er den høieste Afsætning paa andre Slags Skrifter, der kan ventes, 400 til 800 Exemplarer; men saa maa en Bog allerede have gjort nogen Lykke. J modsat Tilfælde eve 100 til 150 den sædvanlige Afsætning, endskiønt der ogsaa gives de Skrifter, som der ikke engang sælges 100 af. Derfor seer man ogsaa sjeldent, at nogen Bog, der ikke henhører til de forhen nævnte nødvendige Fag, nogensinde oplægges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
J aarligt Kredsløb Ceres leder af gylden Ager frugtbart Held! og villig selv Neptun udbreder sit uudtømmelige Væld. Høit vidner derfor danske Mand; Gudgav Os et velsignet Land! Dog i vor ædle Fyrstestamme. Vi finge ypperst Arvedeel; Seklers Rad den blev den samme, og Retfærd Kronens Pragtjuvel. Erkjendtlig hylder Landets Ven med Lyst sin Kongeæt igjen. Til Troskabs Pant i Venneklynge Vi ofte friske Borgerkrands; i eget Værd den sig forynge den trænger mindst til borget Glands. Dyd, Nøtsomhed og Gavnelyst fæst varigt Hjem i Danskes Bryst! Da skal vor Hæder evig straale, usaaret af vanhellig Haand da Modgangs Stød Vi mandigt taale de styrke fælleds Broderbaand. Og i Alfaders Varetægt trygt hviler Dan fra Slægt til Slægt. Saa svinge sig de Glædestoner for eiegode Frederik, til ham, som alle alle Zoner omfatter med sit lyse Blik! Et er vort Ønske - een vor Bøn Gud gjøre Fredriks Bane skjøn Mens Dannerhjerter froe indvie Dankongens Fest med værdig Jd, dem venligt hilser hans Marie - vor Skytsaand, Landets Moder blid. Thi lyde fromme Hjerters Bøn Gjør Gud Maries BaneskjønFøl Odins Stad din sjeldne Lykke; at Tronens første Søn er din! fortjen det ægte Perlesmykke Han Dig igjen maa kalde sin En Drot saa god som viis er Han Lev længe blandt os Christian; Og Hun, hvis rene Englemine forskjønner hvert den Ædlings Fjed - Gid Danneqvinder Caroline. maae vorde liig i Dannished! Et Eden da gjenvundet blev. Lev Christian, Caroline, lev. Den ene Om Classelotteriets anden Afdeling. Jkke kan det nægtes, at det er meget gavnligt, at vort Classelotterie har en Afdeling, hvori ogsaa de, der enten kunne fristes til at spille i udenlandske Lotterier, for Gevinsternes større Betydelig heds Skyld, eller de, som endog udenlands ønske at prøve deres Lykke i det danske Lotterie, aabnes Udsigt til at vinde ligesaa stor en Sum i Danmark som i Udlandet. Men mod Indretningen af hiin Afdeling kunde der dog været Adskilligt at indvende. Hvad der især synes at være mindre fordeelagtigt ved denne Afdeling, er der saa saare ringe Antal Gevinster. J den første Classe gives saaledes i egentlig Forstand kun 4 Gevinster mod 12,000 Lodder. Vel findes deri 2. paa 100, 6 paa 50 og 18 paa 25 Rbdlr.; men i et Lotterie, hvori hver Seddel i alle 6 Classer, koster 20 Rbdlr. i rede Sølv eller 10 Specier, kunne slige Gevinster neppe med Grund kaldes Gevinster. J anden Classe er der kun 6 Gevinster, i tredie 8, i fjerde 10, i femte 84 over 100 Rbdlr. Ved at sammenligne de i disse Afdelinger værende Gevinster og Præmier med den Lübecker Stads=Lotterie, vil man finde, at Sandsynligheden at vinde, eller i det mindste at faae en Deel af sin Jndfats igjen, synes i den sidste at være større. Det Lübecker Lotterie bestaaet af 6000 Lodder, og deriblandt ere 6000 Gevinster og 1 Præmie (egentlig den største Lod). Det er inddeelt i 4 Classer, og en Seddel for alle Classer, koster 41 Mk., omtrent 14 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Det Kjøbenhavnske har Gevinst paa 50,000 Rbdlr. rede Sølv. Desuden, 1 Præmie paa 75 Rbdlr., 2 paa 100 Rbdlr., 3 paa 125 Rbdlr., 2 paa 150 Rbd., 2 paa 200 Rbdlr. og 2 paa 500 Rbdlr. rede Sølv. Jalt 1192 Gevinster og Præmier, og 2200 Frilodder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-06-24
Det Lübecker har: 1 Præmie paa 60,000 Mk. og 1 Gevinst paa 20000 Mk., er 100000 Mk. I Gevinst paa 15,000 Mk. Jalt, 6000 Gevinster og 1 Præmie. Af denne Sammenligning vil man erfare, at i det Lübecker Lotterie kan vindes 20,000 Specier, uagtet der kun er 6,000 Lodder, istedet forat det Kjøbenhavnske har 12,000. Af hine 6,000 Lodder faae 1468 1/2 og 3/4 Deel af Jndsatsen. tilbage, ved at vinde 40 til 25 Mk., og 4420; 2/3 og 1/2 Deel af Jndsatsen, ved at vinde 8 til 6 Mk.. J det Kjøbenhavnske derimod faae af 12,000 Lodder 3236 deres hele Jndsats tilbage ved enten at vinde fra 100 til 25 Rbdlr. (de faa store Gevinster undtagne, eller en Frilod, hvorved de erholde 1/4, 1/2, 3 og en Heel Deel af deres Jndfats tilbage. – Forfatteren heraf troer, at den anden Afdeling af det Kjøbenhavnske Classelotterie vilde kunne forbedres meget, naar man indskrænkede Loddernes Tal og overalt indrettede dette Lotterie omtrent paa samme Fod som det i Lübeck, der har vundet saa almindeligt Bifald. Om afbrændte Grundes Bebyggelse. Endskjønt det nu er saalænge siden, at Hovedstaden overgik hiin fjendtlige Ødelæggelse, saa finder man dog endnu en stor Mængde henliggende øde Tomter. Vel kunde man synes, at den høie Huusleie, som nu saa almindeligt svares, maatte opmuntre Mange til at kjøbe og bebygge Grunde; men selv denne Fordeel er ikke tilstrækkelig hertil.