Berlingske Tidende, 1821-12-31
Blandede Efterretninger. Den Parisiske Avis, Constitutionell, meddeler følgende Fortælling om den i Aaret 1796 henrettede Lesurques, hvis Enke nu i de Deputeredes Kammer har anholdt om en Revision af hendes Mands Proces. - "For 25 Aar siden blev en Coureer fra Lyon plyndret og myrdet paa Veien ved Melun. Een af Morderne blev i Paris arresteret fra det samme Hotel, hvor der boede en Hr. Guesno, en Landsmand og Bekiendter af Lesurques. Denne Guesno's Papirebleve lagte under Beslag, fordi man havde ham mistænkt for at staae i Forbindelse med Morderne. Da hans Uskyldighed snart blev beviist, og han igien kunde faae sine Papire, bad han Lesurques, som tilfældigviis mødte ham, at følge med til Retten, for at hente disse Papire. Den sidstnævnte gik da med ham, og de ankom just i det Øieblik, da man var i Begreb med at afhøre Vidnerne mod Courerens Mordere. Nu skulde det uheldigviis træffe sig, at den ulykkelige Lesurques havde en paafaldende Lighed med een af Morderne, som var undvigt. Den eneste Forstiel bestod i Farven af deres Haar, da Lesurques var blond og den anden havde mørke Haar; men det er siden bleven oplyst, at den rette Morder havde havt en lys Paryk paa den Dag, han begik Mordet, for derved at giøre sig ukiendelig. To af de tilstedeværende Vidner bleve skuffede af denne overordentlige Liighed, troede at see Morderen for dem, og angave det strax for Undersøgelses=Dommeren. Processen mod Lesurques begyndte, og Vidnerne bleve stadige ved deres Udsagn. Da Guesco, som tillige med Lesurques ved denne Leilighed paa nye var draget ind med i Undersøgelsen, og fængslet, med uomstødelige Beviser godtgjorde, at han havde været andensteds paa den Tid, Mordet var begaaet, blev han frifunden; men dette Beviis lykkedes ikke saa godt for Lesurques, uagtet tvende agtværdige Kunstnere erklærede, at de, den Dag Mordet blev begaaet, havde tilbragt hele Dagen med ham; ligesom ogsaa en Juveleer efter den Ulykkeliges Anmodning bevidnede, at Lesurques samme Dags Aften hos ham havde gjort et Jndkiøb; men til al Ulykke fandtes Datoer derved i hans Journal overstrøget. Denne ene Omstændighed, i Forbindelse med de tvende første Vidners Bestemthed og stadige Udsagn, henrev Dommerne. Lesurques, Courrial og en tredie Person, ved Ravn Bernard, bleve paa een Dag dømte til Døden. Aldrig saa snart erfarer Courrial den ugienkaldelige over ham fældede Dom, for Samvittigheden vaagner hos ham. "Lesurques er uskyldig - raaber han - aldrig har jeg kiendt ham, mine Medskyldige ere Vidal, Rossi, Durochal og Dubose, hvis Liighed med Lesurques har vildledet Vidnerne." Dette Udsigende blev bekræftet af et Fruentimmer, som stod i Forbindelse med Courrial. Beviserne for Lesurques's Uskyldighed syntes at være saa talende, at Retten troede sig forpligtet til, at afgive Beretning derom til Directoriet. Directoriet henvendte sig til den lovgivende Forsamling, thi der var ikke een eneste formel Feil, som kunde begrunde et Cassations-Decret. Den lovgivende Forsamling afviste Forestillingen ifølge en Commissionsberetning, fordi de Edsvornes Kiendelse ikke kunde appelleres. Lesurques døde for Bøddelens Haand. - Siden er Sandheden af Courrials Erklæring sat udenfor al Tvivl. Du bose faldt endelig i Retfærdighedens Hænder. Man lod de samme Vidner, som havde fældet Lesurques, komme frem igien, og de erkiendte strax deres ulykkelige Vildfarelse. Det blev beviist, at Du bose var Morderen, men imidlertid var Lesurques bleven henrettet, hans Formue confiskeret, og hans Rygte brændemærket Et uskyldigt Menneske, der ved ulykkelig Feiltagelse bliver dømt til Døden og henrettet, er een af de Begivenheder, der giør et dybe Jndtryk paa Siælen. Saa ubestemt er den Menneskelige Retfærdighed, at en Familiefader, en retskaffen og fredelig Borger, pludselig, uden tilstrækkeligt Beviis kan blive reven ud af sin Kones og sine Børns Arme, erklæret for en Forbryder og henrettet. Dette var Calas's og Lesurgnes's Skjæbne." (Held os at der gives Lande, hvor saadanne Begivenheder høre til Umulighederne.