Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-07-29
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Skjønt endnu intet Officielt er bekjendtgjort om D. Carlos's Ankomst til Spanien, saa lader det sig næppe længere betvivle, at han jo er der. Selv de ministerielle Pariser-Blade, som hidtil have været yderst forsigtige i deres Udladelser, fordi, som de erklærede, Regjeringen ingen officiel Meddelelse havde modtaget, begynde nu at tale med mere Bestemthed; ja Journal de Paris af 18de d. M. siger reentud: "Alt forener sig til at stadfæste Efterretningen om D. Carlos's Tilbagekomst; Regjeringen anseer den nu for vis". Flere Blade meddele nærmere og ikke uinteressante Omstændigheder ved Jnfantens Reise. Saaledes fortæller Messager, at han er kommen til Frankerig med den samme Paketbaad, paa hvilken Hr. Dupin vendte tilbage fra sin Reise til Engelland, og at den arresterede Hr. Jauge, paa Politipræfectens Spørgsmaal, hvorledes han kunde udbrede en Efterretning, hvorom han ingen Vished havde, har svaret: "Hvad, skulde jeg ikke have Vished, jeg, som har havt den Ære at beværte hans Majestæt, Kong Carl d. 5te, paa hans Reise gjennem Paris! i hvilken Anledning Messager bemærker, at, saalænge Politipræfecter have været til, er endnu ingen Politipræfect bleven saaledes tagen ved Næsen. Gazetten har følgende ganske mærkværdige Beretning: Da O. Carlos endnu var paa Slottet Villa-Real i Portugal, sendte han en Kammerherre til de forskjellige europæiske Hoffer, forat tilkjendegive dem, at han, ifølge den siden Philip d. 5te gjældende, af alle Magter anerkjendte og stadfæstede Tronfølge, havde besteget den spanske Trone. Continental-Magternes Svar var, at de vilde anerkjende D. Carlos, saasnart han var kommen til Spanien. Dette gunstige Svar traf imidlertid ikke D. Carlos i Portugal, han var allerede under Seil til Engelland. Gesandten reiste uopholdelig efter sin Herre, men naaede ham først i London, hvor han overrakte ham Depescherne, som da formodentlig have bestemt ham til ufortøvet at afreise til Spaniens nordlige Provindser, der saa mange Aarhundreder have givet Beviser paa deres Troskab. Gazetten lægger endnu til, at det russiske Gesandtskab i London har været Jnfanten behjælpeligt og udstyret ham med et Pas, hvorved han har skuffet det franske Politi. Temps omtaler endog et Rygte, hvorefter Jnfanten har tilbragt en Nat i det russiske Gesandtskabs Hotel i Paris, og knytter til dette Rygte en Række af krigerske Udsigter. Breve fra Bordeaux forkynde med Bestemthed, at han kom dertil d. 6te, logerede hos en Hr. Pichon de Longueville og blev af dennes Svigerson ledsaget til Bay anne. Endelig berette nogle Tidender fra de sydlige Provindser eenstemmig, at Jnfanten gik over den spanske Grændse d. 9de om Aftenen, kom til Elisondold. 10de, samlede den 11te de carlistiske Juntaer og gav sig tilkiende for dem, bivaanede d. 12te en høitidelig Gudstieneste og rykkede derpaa frem fra Elisondo, efterat have stadfæstet Grev Villemar i sin Post som Krigsminister, hvortil han af Juntaen var udnævnt, og ophøiet Zumalacarregun til Generalmajor og Høistcommanderende. Legitimistiske Blade lade ham allerede have seiret over Rodils Tropper og indtaget Pampelona; men de ministerielle Blade erklære, at Regjeringens Efterretninger fra Pampelona naae indtil d. 17, og at der til den Tid Jntet var forefaldet. Nu bliver Spørgsmaalet, hvad Engelland og Frankerig ifølge Quadruple Alliancen ville have at gjøre. J Paris har der været megen Snakken frem og tilbage om en Jntervention. Først hedte det, at denne var besluttet, og man nævnede allerede de Generaler, som skulde commandere Tropperne; derefter sagde man, at Marskal Soult alene var for Jnterventionen, og at den Modstand, han fandt, foranledigede hans Udtrædelse af Cabinettet (see Frankerig); endelig erklærer Journal de Paris, at der i Cabinettet aldeles ikke har været Tale om nogen Jntervention, man formoder, af den Grund, at D. Corlos's Foretagende ikke volder Regjeringen megen Bekymring. De engelske ministerielle Blade lægge heller ikke stor Vægt paa hele Sagen, som, de mene, er saa ubetydelig, at Engellands udenrigske Politik ikke vil blive afficeret deraf. Dog gjør Glo ben den ikke uvigtige bemærkning, at i det værste Tilfælde, ville Bestemmelserne i den sidste Tractat blive satte i Kraft efter en større eller mindre Maalestok; ligesom man og har bemærket, at der herskede stor Virksomhed i det udenlandske Departement, og at Spaniens og Portugals Gesandter havde Meget at bestille med Talleyrand og Palmersion. Times finder med Rette den Slutning ganske simpel, at da Qundruple Alliancen har bemyndiget eller forpligtet Engelland til at udjage D. Carlos af Portugal, hvorhan dog var ganske værgeløs, for at sikkre den spanske Trone, saa maa denne bemyndigelse eller Forpligtelse være saameget desto større nu, da han er optraadt paa spansk Grund, med Vaaben i Haand, i Spidsen for oprørske Tropper. Af de sidste Efterretninger fra London, som ere af 22de d. M., seer man, at en forestaaende Jntervention begyndte at vinde Tiltro; man anførte adskillige Omstændigheder til Tegn paa, at en saadan var besluttet og snart vilde blive iværksat. Under alt dette er det paafaldende, at den 20de havde Sentinelle des Pyrendes vakt nye Tvivl i Paris, saa at man igjen begyndte at snakke om en uægte D. Carlos, og at den 21de erklærede Lord Palmersion i Underhuset, paa Spørgsmaal af Oberst Evans, at han ikke vidste Andet og denne Sag, end at Rygtet sagde, D. Carlos var i Spanien. – Fra Madrid høres kun lidet Nyt; Efterretningerne herfra ere ældre, end at de kunne omtale Jnfantens Ankomst; de handle især om Valgene, som temmelig almindelig faldt og Mænd, af Bevægelses Partiet, og om Cholera, for hvilken man nu havde overvundet den første Skræk.