Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-12-29
Forordning, for Hertugdommene Slesvig og Holsteen, hvorved den under 8de Februarii dette Aar paabudne Jndkomstskat ophæves, forsaavidt Jndkomsterne hidrøre fra Eiendom og Besiddelse af Jorder og Renter af Capitaler, og derimod anordnes en Afgivt af rentebærende Capitaler og dyrkede Jorders Værdie. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, &c. &c. Giøre vitterligt: Vi have fundet Os foranlediget at anordne en Forandring i Henseende til den under 8de Febr. d. A. paabudne Jndkomstskat i Vore Hertugdømme Slesvig og Helsteen; thi byde og befale Vi allernaadigst: 1. Fra første Jan. 1811 skal den under 8de Febr. d. A. paabudne Jndkomstskat, forsaavidt Jndkomsterne hidrøre af Eiendom eller Besiddelse af Jorder, og af Renter af Capitaler, aldeles være hævet, men af alle øvrige Jndkomster skal den efter Forordningen fremdeles svares. 2. Derimod paabyde Vi, istedet for den tildeels ophæved: Jndkomstskat: a) en Afgift af alle rentebærende Capitaler; b) en Afgift af alle dyrkede Jorders Værdie. 3. Enhver skal af sine rentebærende Capitaler, som han den 1ste Jan. 1811 har eiet, til Vor Kasse svare en Afgift af 1 1/2 Procent, hvad enten Capitalerne ere udlaante imod Obligationer og Vexler, eller forskrevne i Kjøbe=Contracter, Actier eller andre Documenter; dog skulle de, hvis rentebærende Capitaler sammenregnede ikke overstige 500 Rdlr., være fritagne for denne Afgift. 4. Vi ville ogsaa tillade, at de, som ele rentebærende Capitaler, men derimod ogsaa skylde rentebærende Capitaler, af hvilke vedkommende Creditorer svare den herved paabudne Skat, maa afkorte slige Capitaler, som de skylde, i Boløbet af de Capitaler, som de eie, og hvoraf de efter denne Forordning skulle svare Skatten. 5. Den herved paabudne Afgivt af Capitaler, skal til Vor Kasse betales i Omslag 1812; dog ville Vi herved auctorisere Vort Finanz=Collegium til imod Sikkerhed at tilstaae dem, som maatte ønske det, Dilation for den halve Deel af Afgivten indtil Omslag 1813. 6. Det er Vor Villie, at denne Afgivt af Capitaler alene skal svares af Creditorerne, og at Debitorerne derved aldeles ikke maae bebyrdes. Thi byde Vi, at Creditorerne paa ingen Maade, hverken directe eller indirecte, for denne Afgivt af deres Debitorer maa kræve nogen Erstatning, og at Creditorerne skulle betale den paabudne Afgivt af deres Capitaler 10 Gange, dersom de beviisligen directe eller indirecte have anmodet deres Debitorer og Godtgjørelse for samme. 7. Enhver skal være pligtig, naar han angiver sine Jndkomster pro 1810 for de til Jndkomst skattens Regulering af Os anordnede Commissioner, tillige enten mundtlig eller skrivtlig at angive den hele Sum af sine rentebærende Capitaler, for hvilke han skal svare Afgivten med 1 1/2 Procent. Skeer Angivelsen, skrivtligen, saa skal den indrettes efter følgende Formular: Jeg forklarer og forsikkrer, at Beløbet af mine rentebærende Capitaler, som jeg den 1ste Jan. 1811 eiede, og af hvilke jeg, i Følge Forordning af 19 Decbr. 1810, skal svare en Afgivt af 1 1/2 Procent, ei overstiger den Summe af . . . . Rdlr., hvilket jeg herved ved Eed bekræfte. Skeer derimod Angivelsen mundtligen, saa skal den, som giør Angivelsen, ligeledes for Commissionen med Eed bekræfte sammes Rigtighed. 8. Hvor, som ingen Capitaler eier, hvoraf denne Afgivt skal svares, skal ved Angivelsen af sine Jndkomster for 1810 tillige enten mundtlig eller skrivtligen for Commissionen forklare, og med Eed bekræfte, at han den 1ste Jan. 1811 ikke har eiet nogen Capital, hvoraf den ved denne Forordning paabudne Afgivt bør svares. 9. Hvor, som fordølger sine skattepligtige Capitaler, enten alle eller nogle af dem, skal for sin falske Angivelse tiltales efter Lovene, og desforuden svare tyve Gange Beløbet af Afgivten for de dulgte Capitaler. 10. Af alle dyrkede Jorders Værdie skal ligeledes svares en Afgivt af 1 1/2 Procent eller 1 Rdlr. 16 Ls. for hvert hundrede Rdlrs. Værdie, dog ville Vi allernaadigst tillade, at de Skatteydende i den herved paabudne Afgivt aarligen maae korte 8 Ls. for hvert 100 Rdlr. rentesvarende Capital, som de den 1ste Jan. 1811 skyldte, forsaavidt de ikke, i Følge Forordningens §. 4, have liqvideret deres Capital-Gield i deres Capital-Formue, og derved enten ganske eller for en Deel ere blevne frie for at svare den paabudne Afgivt af rentebærende Capitaler, for Resten følger det af sig selv, at de, som have liqvideret deres Capital Gield i deres Capital-Formue, eller for deres Capital-Gield have nydt den tilstaaede Godtgjørelse i den af Jordernes Værdie paabudne Afgivt, ikke maae korte Renter for slige Capitaler i de øvrige Jndkomster, de maatte have, og for hvilke de ere pligtige at svare Jndkomstskatten. 11. Jordernes Værdie skal beregnes og bestemmes efter den Taxation, hvorefter den under 15de Decbr. 1802 paabudne Grundskat svares. 12. Afgivten svares af Jordernes Eier, hvad enten han selv har brugt eller bortforpagtet samme. Dog skal i sidste Tilfælde Eieren være berettiget til af Jordbrugeren for hver Tønde eller Demath Land at lade sig betale 3 Ls. meer, end den bestemte Forpagtnings Afgivt beløber. 13. Naar derimod Jorderne enten paa Livstid ere bortfæstede eller overladte i Arvefæste, saa svare Fæsteren den paabudne Afgivt deraf, men derimod kan han i hver halve Rdlr., som han betaler for Jorderne til Jorddrotten, afkorte 1 Ls. 14. Naar Fæsteren eller Arve=Fæsteren i Stedet for Penge svarer Afgivten i Korn, saaskal han desuagtet kunne afkorte 1 Ls. for hver halve Rdlr. af det omtalte Korns Værdie, og i saadant Tilfælde skal en Tønde Hvede beregnes til 4 Rdlr., en Tønde Rug til 3 Rdlr., en Tønde Byg til 3 Rdlr. og en Tønde Havre til 1 Rdlr. 16 Ls. 15. For Jorder, som til Embedsmænd paa deres Embedstid ere overladte, stulle disse svare Afgivten ligesom Fæstere og Arvefæstere. 16. Den herved paabudne Afgivt af dyrkede Jorders Værdie skal betales i 4 Aar, aarligen med 1/2 PC., eller 1 Mklb. af hvert 100 Rdlrs. Værdie. Afgivten svares i November Maaned, og for første Gang i November Maaned 1811. Ligeledes skal ogsaa den ene Ls. for hver halve Rdlr., som, i følge Forordningens §. 13 og 14, Fæsteren og Arvefæsteren kunne afkorte i Grund afgivten, de svare til Jorddrotten, og de 3 Ls. for hver Tønde, eller Demath, som efter §. 112 af Forpagteren skal svares til Jordeieren, i 4 Aar aarligen med 1/4 Part afkortes og betales. 17. De Besiddere af Jorder, som for Capital Gield, i Overeensstemmelse med Forordningens §. 10, kunne paastaae en Remission i den af Jordernes Capital-Værdie paabudne Afgivt, skulle angive Beløbet af deres Capital-Gield saaledes, som det var den 1ste Jan. 1811, for de til Jndkomstskattens Regulering bestilte Commissioner, og skulle enten med Eed bekræfte Rigtigheden af deres Angivelse, eller paa anden Maade bevise samme. 18. De til Jndkomstskattens Regulering nedsatte Commissioner skulle føre særskilte Protocoller; 1) over den Capitalgield, som, i Følge Forordningens §. 17, for dem skal angives, og for hvilken en Remission i Afgivten af Jordernes Værdie er tilstaaet; 2) over de skattepligtige Capitaler, som, i Følge Forordningens §. 7, for dem skulle anmeldes. Protocollerne over den foromtalte Capital-Gield skulle af Commissionen meddeles Oppebørselsbetienteene hver for sit District. J Protocollerne derimod over de skattepligtige Capitaler, skulle Commissionerne, beregne den paabudne Afgivt, og dernæst indsende samme til Vort Rentekammers Approbation, tillige med de edelige Arrester fra dem, som skrivtligen haver gjort deres Angivelse. 19. Vore Oppebørselsbetiente paalægges herved, efter de Skatteprotocoller, hvorefter den under 15de Decbr. 1802 paabudne Grundskat svares, og de Protocoller, som over Undersaatternes Gield af Commissionen vorde dem meddeelte, at forfærdige de fornødne Oppebørsels=Registere over den herved paabudne Afgivt, og at indsende samme til Vort Rentekammers nærmere Foranstaltning. Hvorefter alle og enhver sig allerunderdanigst have at rette. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, den 19de December 1810. Kone deergisk R. ge.