Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-08-13
Helvetien. Det Uveir, som længe har trukket sig sammen over Alpelandet, synes nu at ville bryde løs. En Forsamling af Deputerede fra alle Cantonner var berammet, for endelig i Mindelighed at bilægge de ulykkelige Stridigheder i Schwys og Basel, og selv begge disse Cantonner havde lovet at lade mode. Men endnu førend Forsamlingen kunde finde Sted, er Landefreden brudt i Schwyz, hvor en bevæbnet Hob af 600 Md. under Anførsel af en Oberst Abyberg d. 31te Juli rykkede frem og besatte Flekken Küsnacht, uden at agte paa de derimod gjorte Forestillinger og Jndvendinger, som vistes tilbage med den Besked, at man ikke erkjendte Landdagen i Zürich, og derfor heller ikke agtede paa de Protester, som skeete i dens Navn. Den mæglende Conferents, som var berammet til d. 5te August, er derfor udsat; Landa gen har kaldt Canionerne til Vaaben; 12,000 Md. vare allerede d. 2den August i Bevægelse; et dobbelt saa stort Antal var marschfærdigt, og, hedder det, nu, da Folket er under Vaaben, vil det ikke nedlægge disse, før det har faaet fyldestgiørelse for de langvarige Drillerier og een Gang for alle tilveiebragt Sikkerhed for Fremtiden. Den Zuricher Tidende, som beretter dette, slutter med at yttre det Haab, at Udlandet vil komme forsilde med sine mulige Noter, og at i alt Fald disse ville med Fasthed blive viste tilbage, da enhver fri Schweizer veed, at det nu gjælder om, enten Schweizerne skulle komme under et Rædselsherredømme, ligesom Piemonteserne, eller ikke. Frankerig. Der tales om en hemmelig Tractat, som skal være sluttet mellem Frankerig og Engelland, angaaende Algier. J denne skal der være indrømmet Engelland fuldstændig Handelsfrihed paa den afrikanske Kyst, og en engelsk Coloni skal have faaet Tilladelse til at nedsætte sig i Nærheden af Oran. Rigtigheden heraf synes noget at stadfæstes ved et Brev fra Algier, som mælder, at man sammesteds ventede 3000 engelske Colonister, som understøttedes af et Compagni, hvis Fond var 10 Mill. Fr., og vilde nedsætte sig imellem Algier og Otan. - Gazetten indeholder en Protestation fra Hertuginden af Berry, hvori hun, efterat have berørt, hvorledes hun, som Henrik d. 5tes Moder, var kommen til Frankerig, forat gjøre Ende paa den Ulykke der hvilede over Landet, og virke for den legitime Regjering, som alene kunde bringe Orden, Rolighed og Lykke tilbage, erklærer, at skjønt hun ved Forræder, faldt i sine Fienders Hænder; skjøndt hun længe har været undertrykt og har sukket under Lidelser, som de Utaknemlige paaførte hende, vil hun dog aldrig aflade at protestere mod en Usurpation, som har berøvet hendes Søn hans retmæssige Trone. Derefter takket hun alle dem, som have været hende hengivne, have lidt med hende og for hende, og forsikkrer, at, hvordan end hendes Sons Skjebne i Fremtiden skal være, ville alle hans, ligesom hans Moders, Følelser gaae ud paa at elske Frankerig; hans hele Omhu, hans hele Liv vil blive anvendt paa at læge Frankerigs Saar, og skal det end ikke gives ham, selv at virke for Frankerigs Lykke, vil han dog stedse omfatte det med sine Ønskers fulde Kraft. Dette Document er dateret fra Blave d. 7de Juni 1833, men Marqvis Almar de Dampierre, hvem det var overdrage, at bekjendtgjøre det, har fundet det raadeligst at opsætte Publicationen, indtil Hertuginden var i Sikkerhed. - J Anledning af den Hylding, som ved Julifesten ydedes Napoleons Minde, har den bekjendte Doctor Automarchi i en Skrivelse til Kong Ludvig Phillig søgt at bevæge Hans Majestæt til at reclammere Keiserens Been, samt udbede sig det Hverv, at hente disse fra St. Helena. Man erfarer, at Ancian Buonaparte har henvendt sig med en lignende Begjering til Grev Grev; men, skiønt det synes at være kun lidet magtpaaliggende, hvor Heliens Been henmuldre, ansees det dog for et vigtig europælsk Spørgsmaal, der ikkun kan afgjøres ved Underhandling med de store Magter.