Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1835-06-02
Den 16de Mai blev Staden München sat i Skræk ved en frygtelig Explosion fra det vestlig for Samme, i en Afstand af omtrent 1/2 Miil, beliggende Krudtmagazin, som sprang i Luften med sit hele Forraad af Granater, Bomber, Raketter og i det Mindste 250 Centner Krudt. Husene rystede indtil den længst bortliggende Deel af Staden, Værelser fyldtes med Støv, og paafaldende var det, hvor afvigende Armosphærens Tryk viste sig i sine Virkninger. Mange Personer bleve omkastede og mange Huse beskadigede, medens andre i ringe Afstand fra dem Jntet leed. J hele Gader blev ikke en heel Rude, og paa en Høresal i Universitetsbygningen bleve 5 Vindueskarme udrevne. Det hele Auditorium kom i Uorden og Bestyrtelse; Blækglas bleve uden Prop puttede i Lommen, Kapper, Hatte og Papirer kastede mellem hverandre, og selv en af Auditorerne løbet omkuld og Veien til Døren søgt over ham, som i en Beleiringsstorm. Havde der været en anden Grund under München, end dens Gruuslag, som kun lidet forplanter Rystelsen, vilde en stor Deel af Staden nu ligget i Ruiner og Beboerne været begravne under disse; thi Explosionen virkede ligesaa hæftigt som et Jordskjælv. Stedet, hvor Ulykken skeete, lignede i første Moment et udbrydende Krater. J de opblussende Flammer faaes blandt Krudtdampen Masser af Stene, Bjælker og Redskaber af det i talløse Stumper adsplittede Huus, af hvilket der, i Ordets egentlige Forstand, ikke blev Steen paa Steen tilbage. Strax derpaa steeg en tyk hvidguul Røgsky op af Fordærvelsens Svælg og førtes af Vinden mod Byen, medens der endnu i nogle Øieblikke faldt enkelte Granater og Bomber. Neppe var Explosionen forbi, for Gaderne vare opfyldte med uhyre Menneskemasser, der, drevne af Skræk og Nysgierrig, hed, ilede ud for at see Virkningerne af den skrækkelige Begivenhed. Paa Veien faae Man overalt ødelagte Huse; bortsprængte Stene og sorte Bjælker laae blandede med Kugler, Krudtcapseler, Stykker af Klæder og, et forgeligt Syn, med Lemmerne af de Ulykkelige, som ved Udbruddet vare tilstede i Magazinet. Disses Antal var 9, hvoriblandt Overfyrværkeren Dahler, der efterlader sig fem Børn og en frugtsommelig Kone, og en ung dannet Mand ved Navn Hagemann. Dennes Broder var just, formedelst en forehavende Reise, paa Veien til Magazinet for at tage Afskeed med ham, da Explosionen kastede ham til Jorden, og hans Blik faldt paa en afreven Haand, som han paa Signetringen kjendte at være sin Broders. Faderen, der var ilet til Skrækkens Skueplads, faldt, ved denne Efterretning og Synet af sin Søns Haand, i Afmagt. Hs. Majestæt Kongen begav sig strax efter Explosionen til Stedet, og da han hørte, at en af de Forulykkede efterlod sig en Kone med mange uforsørgede Børn, yttrede den ædle Monark: at han vel ikke kunde give den stakkels Kone sin Mand igjen, men vilde ikke undlade at sørge for hende og hendes Børn. Mængdens høie Vivatraab ledsagede dette Monarkens ædelmodige Løvte. Den saavel offentlige som private Skade anslaaes til et Beløb af 220,000 Gylden, der bliver at udrede af hele Nationen. Af fundne Papirer seer Man, at et fortvivlet Menneske, Stanislaus Schmitt, har foranlediget Catastrophen. Han var først Student, men som saadan nyttig og doven; derpaa blev han, for 3 Aar siden, Militair, dog uden at opføre sig bedre, og forblev altsaa uden Avancement. Den piinlige Forskjæl imellem hans Stilling og hans Forventninger og Fornødenheder bragte ham omsider til Fortvivlelse og til den Beslutning, der beredte hans og 8 Ulykkeliges Undergang. Naar han i Tidenderne læste og Selvmordere, skal han ofte have yttret, at det var eenfoldigt at skyde sig, drukne sig eller skjære Halsen over paa sig; en ordentlig Mand maatte gjøre det paa en Maade, saa Verden kunde faae Noget at tale om. Til en af hans Kammerater, som havde Vagt længst borte, sagde han kort for Catastrophen: "Du er lykkelig, naar Du ikke mister Hovedet, og til en Anden: "Du vil blive lykkelig i Dag. Han havde allerede tidligere forlangt at blive forflyttet til Grunwald, hvilken Plads har 35,000 Centner Krudt.