Viborger Samler, 1839-10-05
Fra Madrid berettes under 15de Septbr. – Cortes forhandlingerne vinde i Jnteresse, Ministrene have indleveret flere Lovudkast, angaaende Provindsial-Deputationen, Nationalgarden, Pressefriheden, Geistlighedens Underholdning, Valglovens Reform og Budgettet for 1840. Der tales atter og Stændernes Opløsning. Paris, den 21de Septbr. Efter Rygtet har D. Carlos i et Brev til Louis Philippe udtalt sit Haab om, ved fransk Mægling at erholde følgende Begunstigelser, 1) Gjenindsættelse i alle sine Rettigheder som Jnfant af Spanien; 2) Sequestrations=Actens Ophævelse paa de Jnfanten tilhørende store Landeiendomme i Frankerig; 3) Udbetaling af en til Jnfantens høie Rang svarende Pension, med Ret til at tage Bopæl i det falzburgske District, hvor Jnfantens Gemalinde besidder store Eiendomme. Desuden skal Jnfanten have udbedet sig af den franske Regjerings Høimodighed en Understøttelse i rede Penge. – Disse Forslag, af hvilke nogle vistnok lyde besynderligt i en i Udlandet landflygtig Rebels Mund, skulle af Kongen være forelagte Statsraadet, og af dette ikke have fundet megen Modsigelse. Sentinelle des Pvrenees giver en omstændelig Beretning om de carlistiske Flygtninger i Frankerig. Den engelske Lord J. Hay skal først have afsendt Emissairer til D. Carlos, for at formaae ham til at begive sig under engelsk Beskyttelse; Prætendenten foretrak imidlertid den franske. Men allerede den næste Dag opgav D. Carlos sin engang sattede Beslutning, og erklærede Krigsraadet, at han ikke vilde vige, saalænge han havde en Soldat. Jmidlertid rykkede Esparteros Tropper frem i en Halvkreds, der stedse trak sig nærmere sammen om Urdax, og der gjorde det umuligt at undflye. Legitimisterne i Bayonne overtalte Lalande til at begive sig til Urdax, for at indbyde Prætendenten til Franke Don Carlos samtykkede. J Leiren, der endnu talte 3 Batailloner og 1 Escadron, kjendte ingen den fattede Beslutning, ei heller anede man Fjendens Nærhed, da Espartero pludselig viste sig paa Høiderne af Maya, drivende nogle carlistiske Batailloner foran sig, imod hvilke Christinerne rettede en levende Jld. Snart maatte D. Carloss Arriergarde vige, flere Personer af D. Carlos's Følge forskrækkedes ved dette uventede Angreb, og ilede til Broen ved Dancharia. Her vare allerede franske Auctoriteter og Tropper forsamlede for at modtage Flygtningerne, efterat General Harispe iforveien havde afstaaet D. Carlos's Begjering at udvirke en Vaabenstilstand hos Espartero. Strax efter hine første Flygtninger ankom nogle Batailloner til Broen, og nedlagde deres Vaaben; senere indtraf D. Carlos med sin hele Familie og en talrig Generalstab, og blev ført til St. Pee. Efterhaanden fulgte de øvrige Batailloner, medens Arieregarden igjen havde samlet sig, og standsede Espartero. En 1/2 Time efter D. Carlos's Afreise rykkede Espartero ind i Urdax; Carlisterne have ladet deres Artillerie og Bagage i Stikken, men beholdt deres Geværer og Heste, hvilke de først afleverede ved Grændsen. J øvrigt kom de flygtende Skarer over paa det franske Gebeet langs med hele den navarresiske Grændse, nogle franske Landsbyer besattes formelig af disse Bander. Om Søndagen den 15de Septbr. fik Bayonne næsten Udseendet af en carlistisk Leir. Kl. 11 førte to franske Compagnier med klingende Spil Prætendentens Hofstat til Underpræfectens Hotel. Til sammeTid førtes 3000 vaabenløse Carlister, escorterede af franske Tropper, til Lystskoven ved Slottet Marrac. Her lairede de sig i Haven, forbandende Don Carlos og Maroto, og med Utaalmodighed imodeseende de Rationer, de Franske tilberedede dem."