Aalborg Stiftstidende, 1837-07-24
Spanien. Ved Telegrapherne erfarer man, at Don Carloss Forposter allerede den 10de befandt sig ganske tæt ved Valencia. Forstæderne af Castellon de la Plang ere i Carlisternes Voldte og denne Stad beleires af 4 Batailloner (den ligger sydveste for Staden Valencia). De nyeste Efterretninger om Oroaslyde endnu fra Ternell; dog skulde hans Avantgarde, som det heed, den 9de indtræffe i Sartion (ned mod Grændsen, af Valencia. Man sætter i Staden Valencia Haab tille Oroas Forsvar. En engelsk Fregat havde den 7de der is Staden udskibet 270 Artillerister til Generalgouverneurens i Disposition, men 2 Dage derefter igjen taget dem ombord, sandsynligviis for at føre dem til Murviedro, en Stad nordens for Valencia. Den 12te havde Espartero med 8 Batailloner og 2 Eskadroner af den kongelige Garde naaet Calatajud, sønden for Zaragossa i det vestlige Aragonien, fors derfra siden at iværksætte sin Forening med Divisionen Orog, og da overtage Commandoen over den Hær, der vist nu atter kommer for sildig. Der er nemlig neppe nogen, Tvivl om, at Don Carlos naaer, eller maaske allerede har naaet Valencia, saafremt Englænderne ikke ogsaa dennegang giøre Udslaget i at hindre Udførelsen af hans Plan. Det Haab, de Constitutionelle sætte til Oroa, synes kun at være maadeligt grundet, naar man seer hen til, hvad denne General hidtil har ydet. Da Espartero blev udnævnt, til General en chef for de christiniske Tropper i Aragonien, Valencia og i den nordlige Deel af Spanien ventede man sig det gunstigste Resultat af de adspredte Kræfters Forening under een Hærfører, men dette Resultat har hidtil indskrænket sig til, at Don Carlos er gaaet uhindret frem og at Dronningens Generaler have fulgt ham i forsigtig Afstand, enten i Ryggen eller paa hans Flanker, uden videre at forstyrre hans Marsch. - Jfølge private, Efterretninger er Aanden hos Garnisonen i Valencia, der heller ingen Sold erholder, ikke bedre end hos dem i Bilbao, Hernani og andre Stæder, hvor der enten allerede er eller rimeligviis snart udbryder Jnsurrection blandt Militairet, hvilken, efter Breve af 25de Juni, ogsaa har viist sig urolig i Cadix, hvor 2 Compagnier Frivillige fra Andalusien vægrede sig ved at afmarschere til deres Garnison St. Ferdinando, med mindre de først erholdt deres tilgodehavende J Madrid er imidlertid alt endnu roligt, der vel omtrent Sold. vil sige, at der endnu ikke spores nogen aabenbar Opstand. De seneste Krigsbegivenheder begynde dog nu at vække Cortes af deres Dvale og at forekomme selve Ministeriet alvorligt truende. Selv Mendizabals gamle Ven, Hr. Olozaga, har i et stormende Cortesmøde den 7de, i hvilket Ministeriet opfordredes til kraftige Forholdsregler til Fædrenelandets Redning, forladt dets Parti, men dog udtalt det Haab, at Frihedens Venner vel nu, i Farens Stund, ville forene sig og ikke skye noget Offer, for at forhindre, Don Carlos i at svinge Despotismens Stepter over det ulykkelige Spanien. Selve Ministeriet synes endelig at øine den aabne Afgrund, til hvis Rand dets umandige Politik har ført Constitutionens og Dronningens Sag. Hidtil sparede det ingen Møie, for at undertrykke de spanske Patriloters revolutionaire Energi, istedetfor at give den en rigtig Retning. Nu, da ethvert Spor af opoffrende Hengivenhed for Dronningens Sag synes at være forsvundet i Spanien, nu udsteder Ministeriet Opfordringer til alle Embedsmænd og Jndvaanere i Provindserne, nu kaster det sig i Patrioternes Arme, og nu hedder det: til Vaaben, til Vaaben, Spaniere!!" Det franske Blad Messager, er af den Formening, at de spanske Patrioter neppe ville ile ret meget med at vise deres Mod og Anstrængelser, med mindre de erholde Sikkerhed for, at Regjeringen vil forlade et System, som nu i 4 Aar har styrtet Spanien i saa store Ulykker.