Aalborg Stiftstidende, 1834-02-08
Slottet Hradschin, som den Kgl. Familie beboer om Vinteren, tjener Keiseren af Østerrig til Opholdsted, naar han kommer til Bohmen. Slottet Hradschin indtager hele Overfladen af det Bjerg mod hvilket Altstaden af Prag ligger, og slutter sig til Forstaden. Umaalelig og riig, hersker dog her den samme Ensomhed og Stilhed, der synes at caracterisere Prag, og intet var at sammenligne med Carl den 10des og hans liden Følges Sorgmodighed, da de flyttede ind i nogle Værelser af dette umaneerlig store Slot, i hvil sket de troede ganske at tabe sig. Til denne Hradschin knytte sig mange historiske Erindringer. For at faae Entree til den landflygtige Kongl. Familie, maa man henvende sig til Herr Monthel i Vien, eller til Hr. Blacas i Prag. Sidste gjør megen Vanskelighed i at tillade Fremmede Entree. Naar den Attraaedes Forhold og Forehavende meget nøie er undersøgt, og Tilladelsen endelig ler givet, da bestemmes Audience-Tiden paa det Nøiagtigste; thi Alting gaaer til med samme Regelmæssighed og Nøiagtighed, som i Tuilleriernes Etikette har været indført. 20 Mand tydsk Militair, der afløses hver 24de Time, forrette Tjenesten paa Slottet, og gjør de militaire Honneurs for Prindserne. Slottet er meget tarveligt og simpelt meubleret. Men paa Klokkeslettet aabnes Dørene til Modtagelses-Salonen, og man føres ind i et Gemak i hvilket Carl den 10de sidder ved et Bord. Er den Besøgende ham bekjendt, saa rækker han ham Haanden til at kysses, kjender han kun lidet eller slet intet til ham, saa hilser Kongen ved let let Buk med Hovedet. Man bliver staaende saa længe Audientsen varer, det er 8 a 10 Minuter. Hr. v. Bla cas er bestandig tilstede, med mindre man har udbedet sig en Privat=Audients, der stedse kun bliver bevilget for den næste Dag. Kongen giør nu en Mængde Spørgsmaal til de Besøgende; men de Svar, som han erholder, forandre intet i det Begreb, som han har gjort sig om Frankrigs Stilling. Vover man at modsige hans Anskuelser, saa hører han derpaa uden at afbryde, men med et tvivlsomt Smill; og vilman forsvare sin Mening, saa siger han, De er ikke vel un Kongens sædvanlige Paaklædning bestaaer i en bruuns Kjole, som han har baaren i Tuillerierne, og som, skjøndt den er holdt meget propre, dog allerede begynder at blive ludslidt. Det oplevede Uheld har aldeles ingen Jndflydelse havt paa Fyrstens Helbred, han er endnu stedse den Samme, livlig, mager og opfyldt af god Villie. Hans Liebhahaver til Jagten synes aldeles at være veget fra ham, og det skeer høist sieldent, at han engang tager en Bøsse i Haanden. Han gjør daglig en Tour til Fods, i 2 a 3 Timer, uden al Ledsagelse, ride gjør han kun sjelden. Han i fører Overopsynet over sit Huusvæsen, hvis samtlige Omkostninger han bestrider. Hans Tjenere bære ingen Livree, men kun simpel Paaklædning. Præcise Kl. 10 forsamler sig den Kgl. Familie til Frokost, og Kl. 6 holdes Middag. Middagstaffelet bestaaer i Almindelighed kun af 10 Couverter. Taffelet er uden Luxus, men rigelig og tillige serveret paa en passende Maade. VedsTaffelet sidder Kongen i Midten; Hertuginden af Angouleme til hans høire og Mademoiselle til venstre Side, hos Dauphine sidder Hertugen af Bordeaux, og Dauphinsk hos Mademoiselle, saa kommer Fru v. Gontant, Hertugene af Blacas, ligeoverfor Carl den 10de, Hr. v. Latil og Vicomtesse d'Agouts, til begge Sider af Hertugen; endelig dem Herrer OHegertthy Fader og Søn, af hvilke den ene er Kongens Staldmester og den anden Dauphins) og de dersom Gjæster indbydes. Honneurerne gjøres af Carl den 10de og af alle de andre fyrstelige Personer; man befrier sig her stundom for den allerstrængeste Grad af Etikette, og ikkes sjelden udbreder en Skjemt Latter over det Hele, selv ikkes, Kongen undtagen.