Viborger Samler, 1812-06-29
(Fortsættelse af Forordningen om skjærpede Forholdsregler mod forbuden Handel.)s. 5. Enhver, som i Kjøbstæder eller lovlige Handelspladser har i sit Værge Varer, som ikke maae es indføres, eller lignende Manufactur= og Fabrikvaret, af indenlandsk Frembringelse, i Forraad større end til Huusbrug for 6 Maaneder kan skjønnes at være bestemt, saavelsom Stuvet, der ere af 10 Alens Længde eller af 100 Rd. Værdie og derover, skal nøiagtig opgive berørte Varers Oplansted, Beskaffenhed og Mængde efter Stykketal, Maal eller Vægt, hvilken Angivelse under Eierens eller Besidderens Haand seenest inden 8 Dage efter vedkommende Commissions Opfordring desangaaende, skal til Commissionen indleveres dobbelt som Prima og Secunda; Primafaaer Angiveren tilbage med Commissionens Paategning og Stempel, for dermed at godtgiøre sin levlige Anmeldelse; Secunda som forbliver hos Commissionen, som forsyner Varerne med den i §. 4 befalede Scempling. s. 6. Naar Varer, som ikke maae indføres, indkomne ved Condemation, Confiskation eller paa speciel Tilladelse efter denne Vor Forordnings Bekjendtgjørelse, skal den som er Kjøber, Eier eller Commissionair for saadanne Varer, førend de fra Toldvæsenet udleveres til frie Raadighed, derom gjøre sin skrivtlige Anmeldelse med Toldvæsenets Paategning om dens Overeensstemmelse med Varerne. Denne Anmeldelse indgives dobbelt som Prima og Secunda til den på Jndklareringstedet med slige Varer controllerende Commission. Prima erholdet Angiveren, tilbage med Commissionins Paategning og Stempel. Secunda forbliver hos Commissionen; som derpaa forsyner de blandt Varerne værende Manufacturalenvaret, Schavler, Tørklæder, Kniplinger, Tyller, Bomuldstrømper og Huer, samt Tøier indrettede til Klæder, med behørig Stempling i Overeensstemmelse med H. 4. S. 7. Ved hvert Fjerdingaars Slutning skal ligeledes herefter afgives til vedkommende Commission en Angivelse, hvori anføres: a. Den næstforhen angivne Beholdning. b. Hvormeget deres i Qvartalets Løb er afsat. c. Om nye forraad af nogen af de forbudne Varesorter eller lignende Manufactur og Fabrikvarer af indenlandsk Oprindelse er tilkomme, hvilket da maae specificeres, og tillige godtgjøres Ad komsten til samme som lovlig Handelsvare. Ogsaa denne Angivelse indleveres dobbelt; Prima faaet Angiveren tilbage med Commissionens Daategning og Stempel, som et lovligt Beviis, der skal forblive hos Varerne, men Secunda beholder Commissionen. s. 8. Af Varer, som efter §. 1 ikke maat indføres, maat aldeles intet Forraad, saa stort at det kan skjønnes bestemt til Forhandling eller Udsalg, findes udenfor Kjøbstæderne og de til Handel berettigede Pladser. Det høieste Forraad af forbudne Varer, Haandværksvarer undtagen, der paa Landet kan være tilladeligt, er et Forraad til Huusbrug for en Tid af 6 Maaneder, hvilket i en samlet Værdie ikke maae udgjøre hos en Godseier over 1000 Rd., hos en Præst eller anden Embedsmand, en Forvalter, Møller, Krormand eller anden udenfor Bondestanden over 500 Rd., hos en Gaardmand over 100 Rd., og hos en Huusmand over 25 Rd. Herfra undtages allene raae Materialier til Fabrikkernes Drivt, som forefindes paa vedkommende Fabrik; indenlandske Manufacturers og Fabrikkers Forarbridninger, som ere behørigen legaliserede, og saavidt det efter denne Anordnings Bydende udfordres, forsynede med Stempel; Frembringelser af Huusflid, samt de Varer, som ere under lovlig Transport, og ledsagede med de dertil fornødne Beviisligheder efter denne Forordnings 18 og 36 55. H. 9. De efter §. 1 til Jndførsel forbudne Varer, som nogen for Tiden maatte paa Landet have i sit Værge i større end det efter foregaaende H. 8 tilladelige Forrand, skulle inden 14 Dage i det seneste fra denne Vor Forordnings Bekjendtgjørelse være indførte til en Kjøbstæd eller priviligeret Handelsplads, 5. 10. Alle Forraad at de i H. 1 til Jndførsel, forbudne Varer, som af Besidderne fuldkomment kunne legaliseres efter de hidtil gieldende Toldanedninger, blive frie for Afgivet; hvorimod der af de angivende Forraad af bemeldte Varer, hvis Besiddelle ikke saaledes paa det fuldkomneste kunne legaliseres, skal erlægges 200 Procent af Værdien, naar Varene ved Forordningens Bekjendtgjørelse findes paa Landet; 15 Procent naar de findes paa saadanne Steder, hvor der blot ere ansatte Consumtionsbetjente; og 10 Proc. naar de findes i de Stæder, hvor baade Told- og Consumtionsbetjente ere ansatte. Fra en Provinds til en anden maae imidlertid de forbudne Varesorter, ikke forsendes midens den i §. 9 bestemte Frist af 14 Dage. (Fortsættelsen følger)