Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1846-08-20
Jmod den af Regjeringen foreslaaede ny Jnd deling af Rigsbankdaleren har der allerede i Dannevirke og de fyenske Aviser reist sig kraftige Stemmer. At denne nye Myntinddeeling vil i Kongeriget i den daglige Handel og Vandel længe volde megen Forvirring og Ulæmpe, er indlysende, idet alle bestaaende Priser, forsaavidt Dalerens mindre Deele komme i Betragtning, stige 25 pCt., saaledes at Hvad f. Ex. har kostet 1 8 s. Rigsbank, vil i den nye Mynt koste 1s 11 1/2 s. og Hvad der nu koster 6 sk. i de nye Penge 7 1/2 s., hvilket i lang Tid vil have mange Misforstaaelser, Feiltagelser, Tab og Optrækkerier til Følge; men en saadan Forvirring og Misforstaaelse, saadanne Bryderier i al Handel og Vandel ere kun ringe Onder imod et langt større, for hvilket Man tillige aabner Døren. Den i de fyenske Aviser optraadte Jndsender, der underskriver sig En Kjøbmand, har kortelig fremstillet Sagen saaledes: Regjeringen ønsker at tilveiebringe Mynteenhed over hele Staten, hvilket er meget at anbefale. J Aaret 1813 blev Rigsbanken stiftet; men Hertugdømmerne regne i det private Samqvem endnu efter hamborg lybsk Courant, muligt fordi Regjeringen ingen tilstrækkelig kraftige Forholdsregler har truffet i disse Landsdele til Rigsbankens praktiske Jndførelse. J de senere Aar have de saakaldte Slesvig=Holstenere aldeles mod sat sig Rigsbankberegningen, fordi de have besluttet at modardede Alt, hvad der kommer fra Danmark, der være nok saa fortrinligt og nødvendigt. Regjeringen bar da troet at burde give efter og lade Hertugdom merne beholde deres lybske Beregningsmaade; men, forat tilveiebringe den tilsigtede Mynteenhed over bele Riget, at indføre det lybske Beregningssystem ogsaa der i Kongeriget, uden netop at afskaffe Rigsbankdaleren. Men ingen Tilstand er i materiel Henseende farligere for de danske Lande, end at have Mynteenhed tilfælles med Hamborg og Lübeck. Dette skal den i Hertugdømmerne gjorte Erfaring tydelig godtgjøre. Næsten al den her circulerende egne Sølv-Landsmynt, er forsvunden i Millionviis; her circulerer næsten ingen andre Mynter, end mecklenborgske Skillinger og hannoveranske, lyneborgske, brunsvigske og andre tydske Jweidritteler, som danne en Mynteenhed med Hamborgs og Lübecks. Alle disse tydske Mynter ere fra 6 til 18 pCt. slettere end Hertugdømmernes, og derfor ere sidstnævnte af Jøder og andre Speculanter, forlængst blevne hemmelig opkjøbte og omsmeltede til Sølvbarrer. Fortjenesten herved har i Gjennemsnit været circa 10 pCt. Hertugdømmerne og den hele danske Stat have derved tabt flere Millioner; Hertugdømmerne ere desuden oversvømmede af fremmede slette Mynter, og deres egne gode Sølvpenge ere, efterat være ommyntede med fremmed Præg, vendte tilbage i slet Gehalt. Saaledes gaaer det ethvert Land, som ikke er klogt og aarvaagent og træffer værnende Foranstaltninger mod Naboens slette Mynter, eller gjør det umuligt for ham at operere paa Næstens Bekostning. Der gives to Midler mod Jndtrængelsen af fremmede slette Mynter, og disse maae altid anvendes i Forening: 1) Forbud mod Circulationen, og 2) Uovereensstemmelse mellem den indenlanske og Naboens Myntinddeling. Rigsbanken og dens Jnddeeling i 6 og 96 er et meget kløgtigt System; men i Hertugdømmerne er intet af hine tvende Midler bragt i Anvendelse, derfor ere disse Landes Myntsorter forsvundne; og Man seer kun slette fremmede. Det af Regieringen fremlagte Udkast gaaer ud paa at bringe Kongerigets Mynt- og Pengeberegning i Samstemning med Hertugdømmerne! Derved bliver ikke den nye Rigsbank med sine 120 Dele indført i disse Landsdele, men Veien aabnes til Kongeriget for de i Holsteen og Slesvig circulerende slette Mynter, som om kort Tid, ved at bringe Sølvdaleren og dens mindre Deele i Jødernes og Smelternes Hænder og Digler, vil oversvømme hele Kongeriget, saaledes at Man om faa Aar hverken i Hertugdømmerne eller Kongeriget, imod et nyt uhyre Nationaltab, vil see andre end fremmede slette Mynter: mecklenborgske Skillinger, Jveidritteler, preussiske Thalere o. s. v. See! denne Ulykke truer og, og det er paa høieste Tid, at Borgerne indgaae med Forestilling til Roeskilde Stænderforsamling om, indstændigen at raade Kongen til at opgive den paatænkte nye Myntinddeling, som ikke i fjerneste Maade vil kunne hæve det Onde, der forlængst er trængt ind i Hertugdømmerne, men som tværtimod vil bringe Forvirring, Ulykke og stort Tab ogsaa over Kongerigets trofaste og ved deres Pengevæsen nu saa lykkelige Beboere. (R. A.)