Berlingske Tidende, 1795-09-11
London, den 25de August. Deyen af Tripolis har for nyelig ladet den engelske Consul Hr. Lucas opfordre til at udlevere en Jøde og en Jndfødt, som hørte til Consulens Huus og stode under hans Beskyttelse, fordi de skulde have corresponderet med Rebellerne i Landet. Da Consulen vægrede sig derved, bleve de tagne med Magt, og efter en kort Proces, blev den ene levende brændt, og den anden hængt. Consulen selv maae nu være betænkt paa sin personlige Sikkerhed. - J sidste Uge fik en fremmed Matros Tilladelse til at gaae i Land. J Vertshuset fik han saadan en Lyst til et Ø kruus af Sølv, at han lod det spadsere med sig. Man fandt det om Bord paa Skibet hos ham, og da man lod ham Valget, om han enten vilde have 300 Slag eller druknes valgte han det sidste, og blev med Blye ved Fødderne styrtet over Borde ud i Søen. - J vore offentlige Tidender læser man følgende blographiske Efterretninger om General Pich gra: Han er født i Proligne i France Comte, Hans Fader var en formuende Forpagter. Han er omtrent 5 1/2 Fod høi, har sorte Haar, Sking og Øinebryne. Hans Physiognomie er mandigt og caracteristiskt. Det udtrykker den dybe Eftertænksomhed, som søger at opdage andres Hemmeligheder, men gandske skiuler sine egne. Han har havt er god Opdragelse, og vilde i Begyndelsen blive Munk, blev ogsaa virkelig optaget hos Fraaciscanerne; men hans forrige og arbeidsomme Caracteer passede ikke til denne stille Levemande, og han blev Soldat. J Aaret 1783 og han i sit 27 Aar Tieneste ved Artillerierregimentet Metz i Strasburg. Her viiste han en ualmindelig Lethed til at giøre sig sin Stands Kundskaber egne, hvilke han i kort Tid paa det grundigste lærte. J Aaret 1786 blev han ved Excerceringen farligt saaret paa Haanden. Da hans Saar i Begyndelsen blev holde for ulægeligt, vendte han sig til Ministeren for at erholde en blot Kanonerers sædvanlige Pension, hvilket dog blev ham afslaaet, fordi han havde været saa kort i Tienesten; men Majoren ved Regimentet, som meget vel indsaae, at Pichegest kunde være nyttig ved hans Corps, forskaffede ham en Sergeants Plads. Nu begyndte han at studere de skiønne Videnskaber og gjorde endog taalelige Vers. Siden blev han forflyttet til Regimentstabens Boureau, hvor han tilsidst blev Chef. Samme Aar forlod han Artilleriet for at indrette en Bataillon Nationalgarder, hvilken han udmærket commanderte, og derved erhvervede sig stor Berømmelse. Siden blev han Stablofficeer ved Castines Armee. Den Tieneste, som han her gjorde, lagde nu hans krigerske Genie for Dagen, hvilket han hidtil ikke saa gandske havde kunnet vise. Denne Generalt mange Seiervindinger maae tilskrives hans militairiske Jndsigter, og den strænge Punctuellitet, hvormed han udførte de ham betroede Ordrer; thi man veed, at Operationsplanerne bleve ham tilsendte fra Militaircommissionen, som bestaaer af nogle gamle Officerer af sieldne Fortienester, men hvis Navne dog ere kun lidt bekiendte. J Almindelig hed stemmer man overeens deri, at Pichegra besidder et overordentligt Mod og en utrættelig Virksomhed, samt at han i Kampens Hede bestandig bliver koldblodig. For Resten er han en overmaade meget menneskekiærlig Mand, hvorpaa han har givet mange Prøver; og hans mange Seiervindinger have hverken giver ham trodsig eller stolt.