Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-04-12
En Theaterrecensent omtalte i sin Tid i Fædrelandet en Dandserinde ved Theatret som en Person, der baade havde viist Ringeagt mod Publicum og Trods mod Directionen, som derfor ogsaa havde anviist hende et temporairt Ophold ved Langebro (nemlig i Blaataarn), medens hun, efter Forf. Mening, snarere qvalificerede sig til et permanent Ophold ved Høibro. Herover fandt forhenv. Solodandserinde ved det kgl. Theater Mdm. Kretzschmer sig fornærmet og anlagde en Jnjuriesag mod Bladets daværende Redacteur, Procurator B. Christensen. Denne tilbød Md. K. en Erklæring baade fra sig selv og den anonyme Forfatter, uden dog at ville opgive dennes Navn. Da hun imidlertid paastod dette, var Forliig ikke at opnaae, og ved den nylig af Hof og Stadsretten afsagte Dom har hun nu faaet den Yttring : at hun burde have Plads snarere ved Høi bro end ved Langebro mortificeret og Pr. Chr. idømt en Mulct af 50 2 og 1 Aars Censur. Hvad Madamen siger til, at hun ikke har faaet Mortification paa, og altsaa Dom for at have viist Ringeagt mod Publicum og Trods mod Directionen, veed Fædrelandet ligesaalidet som hvad Høibroes Madamer sige til, at det er æresforkleinende at have Plads imellem dem. Jfølge det kongl. danske Cancellies Skrivelse af 16de Juli 1840 blev Fædrelandets" daværende ansvarhavende Redacteur, Procurator Balthazar Christensen, sat under Tiltale for en i No. 216 af bemeldte Blad indrykket Artikel, med Overskrift Enighed i det Væsentlige. Medens Sagen stod under Behandling for Hof= og Stads=Retten, nedlagde Tiltalte Protest mod paa en inqvisitorisk Maade at afæskes Forklaring, hvilken af Criminaldommeren toges tilfølge, men derimod forkastedes af Høiesteret. Under 14de Juli 1841 blev der afsagt Dom af Hof og Stads=Retten, ved hvilken Tiltalte tilfandtes at bøde 200 - Sølv samt være Censur undergiven i 1 Aar, hvilket Udfald motiveredes ved det af Tiltalte brugte Udtryk: "at to Aarhundreders Absolutisme ikke sporløst kan have vandret hen over et Folks Nakke." Under Sagen var der af den befalede Actor nedlagt Paastand om, at Tiltalte skulde have sit Embede som Sagfører forbrudt, fordi han skal have opfordret til at virke til en Constitutions Jndførelse. Men da Hof= og Stads=Retten ikke antog, at Tiltalte ved det ham imputerede Forhold havde gjort sig skyldig i Overtrædelse af Presselovgivningen, saa fandt den, at der, ifølge Jndholdet af det D. Cancellies Skrivelse, hvorved Actionen er beordret imod Tiltalte i Egenskab af Bladredacteur, uden at hans Stilling. som Embedsmand omtales, ikke kunde blive Spørgsmaal om, i Medfør af nysnævnte Lovgivning, at domme ham til Embeds=Fortabelse. Efterat Sagen var paakiendt, lod Cancelliet den indanke for Høiesteret, hvor Justitsraad Blechingberg beskikkedes til Actor og Justitsraad Høegh Guldberg til Defensor for Tiltalte. Medens Sagen stod for Høiesteret, søgte og erholdt Actor Bevilling til, at Høiesteret maatte tage under Paakiendelse i Realiteten den af Actor ved Lands-Over- samt Hof= og Stads=Retten, gjorte Sigtelse, at Tiltalte havde ved den under Sagen omhandlede Artikel handlet imod sin Embedseed og Pligt, dersom det befindes, at det burde være skeet i forrige Jnstants. J denne Sag har Høiesteret nu under 7de dennes afsagt følgende Dom: "LandsOver- samt Hof= og Stads=Rets=Procurator Balthazar Christensen bør bøde 500 3 Sølv. Grunden til, at Procurator Christensen ikke er idømt nogen Censur ved denne Dom, maa antages at være den, at han allerede ved tidligere Domme er anseet med maximum af denne Straf for første Gang begaaet Overtrædelse af Plac. 1ste Novbr. 1837. (Dan.)