Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-06-24
Blandede Efterretninger. i Meddeelte. Mimisk Efterlignelse, Bugtalen, og Stemme-Bedrag, bragte til høieste Grad af Fuldkommenhed. - Bugtallerkonsten, den til en virkelig Videnskab bragte Ævne, at efterligne alle Lyd, alle Larme, alle Stemmer med deres utallige Skatteringer, den Gave, at forandre pludseligen sit Ansigts Udtryk og, efterhaanden og uden Anstrængelse, at antage de besynderligste Characterer af Figuren, ere just, ikke aldeles nye Ting i Frankrig. France Decremps, berømt Gjøgler fra det sidste Aarhundrede, førend ham Comus og Pinelli, og den berygtede Cagliostro selv, have været mere eller mindre behændige Bugtalere, der hialp sig med alle Physikens og Chemiens Underværker, for at bedaare, more eller bedrage Tilskuerne. Efter dem have Thiemet og den brave og ulykkelige Fitz-James, der faldt i Slagel ved Paris, lokket Hoben ved meget originalt Bugtalerscener, eller Forandringer af Tiguren, lige i Folks Paasyn, der vidner om en sjeldte Bevægelighed i Ansigtsmusklerne. Fitz Jamivar ikke lidt moersom i en revolutionair ComiteScene, der blev spillet bag et Skjærmbrædt, og Thiemet vandt største bifald da han ene forestillede et Kloster med Munke, Pater JoufluPater Jovial, Pater Grognard, Pater Sausdent a. stridende om Maaden at tilberede en Capun. Efter disse duelige Konstnere fulgte Comte, der opdagede Folk, som vare faldne Brønde, vare indsluttede i Kakkelovnsrør eller endog skjulte i Tobaksdaaser, men som ikke lod sig nøie med at være Bugtaler som Thismet, der har drevet det langt videre, og, som, efter at have viist, at han ikke gav Decremps og Pinelli noget efter i Færdighed, gjorde sig til Directeur for et Børnetheater, hvis Held ikke er tvivlsomt. Hr. Alexander, som kom efter alle de andre, overgaaer dem endog ved de talrige og sære Udtryk han giver sit Physiognomie, og ved den utrolige Hurtighed, hvormed han skifter Ansigt og Klæder. Han lader sig ikke nøie med nogle korte og afbrudte Scener; han spiller hele Stykker, i hvilke han udfører, den ene efter den anden og stundom alle paa engang, Oldingen, hans Kone, Tjeneren, Myndlingen, den Forelskede, Lægen, Hunden, Katten, Kokkepigen, Snedkeren, endog Pande kagen, som braser paa Jlden &c. Han skifter i et Øieblik over tyve forskjellige Costumer, og hans Figur antager en saadan Characteer, afdet er næsten umueligt at finde et Træk af Lighed med ham selv eller at gjenkjende ham. Dit er umodsigeligen den beundringsværdigste Mumiker og fuldkomneste Bugtaler, der er til. Alexander, der har reist meget, er bleven modtagen med en levende Jnteresse i de fleste al Tydsklands, Hollands og Belgiens Stæd, Han har opholdt sig længe i Storbritannien, og han har gjort sig saa fortrolig med dette Lands Sprog, at han har spillet sine Stykker paa Engelsk, og efterlignet Stemmen af de forskjellige Ældre, alle Classer i Selskabet og alle Provindsialdialecter; hvilket ikke er det mindst Beundringsværdige i de Ævner, Naturen har begavet ham med. Sir Walter, Scott har, efter at have hørt ham, stilet nogle meget skjønne Vers til ham, hvori man finder saavel den comiske Kraft som den Munterhed, der characteriserer Waverley's Forfatter, og Carmelitermunkene i Dublin, der have modtaget ham i deres Talestue, have givet ham et Vidnesbyrd, der viser, at de gode Brødre ikke hellige Bønnen all deres Tid. Kirkens Fyrster have iøvrigt overalt modtaget ham med Yndest, og blandt et siort Antal udmærkede Personers egenhændige Breve, som han har gjort sig en mærkværdig Stambog af, finder man Skrivelser fra Cardinalerne Severoli og Gonsalvi, Erkebispen i Wien, Fyrstbiskoppen af Chur, Biskopperne i Oxford og Bristol, Biskoppen i Ulrecht o. fl. Man seer ogsaa i samme Bog et Firman, i det tyrkiske Sprog, addresseret til Pachaen af Ægypten ved Abdi effendi mechurdar (Kantsler hos Vicekongen af Ægypten) og Mustapha effendi deviddar (Secretair) Forstander for de unge Ægyptere, som ere blevne sendte til Paris, for der at studere paa Vicekongens Bekostning. - Alexandre har siden nogen Tid nedsat sig i Frankrig, hans Fædreneland. Han har givet i Paris meget besøgte Forestillinger paa Theatre de la rucChauteraine, og erhvervet sig Beundring i et stort Antal Privatselskaber. De Personer, der, ved Revue, encyclopediques's sidste Maaneds banquet have beundret dette vidunderlige Talent, der synes at være grundet i en ganske særegen Organisation, derhos i en nøiagtig og dyb Jagttagelse af de uendelig forskjellige Skatte ninger, der findes i Physiognomiets saa bevægelige Træk, i Sprogets saa fine Bøininger og selv den Lyd, der frembringes ved livløse Gjenstande, Sangen, Høvlen, Vognhjulet &c. Enhver af Gjæsterne har ved fine Lovtaler bekræftet, det hædrende Vidnesbyrd, som den berømte Walter Scott har givet Hr. Alexandre, og hvis Vers, vi her ville anføre som en Hylding, der ydes af Geniet et overordentligt Talent, som har vidst at bringe den mimiske Efterlignelse og Stemmebedraget til den høieste Grad af Fuldkommenhed. Impromptu, tilegnet Hr. Alexandre, af Walter Scott, hvem han besøgte paa Slottet i Abbotsford, d. 23 April 1824. To Monsieur Alexandre. Of Fore, in old England, it was not thought, god To carry two visages under one hood; What should folk say to Jou, who have faces so plenty, That from under en hod von last night, showd us twenty 2 Stand forth, arch deceiver, and tell us in truth. Are you handsome or uglys, in age, or in Jouth, Man, woman, og child, or a dog, or a Or are ron, at once, each mouse? livething in house? A workshop in vour person, saw, chisel and screwAbove all, are rou one individual 2 I Know You must be, at the least Alexandre and Co. But I ihink Joure a troop - an assemblage a mod, And that I, as thesherisk, must take up the Til Hr. Alexandre. job, And instead of rehearsing your vonders in verse, Must read von the riotact, and bid von dis perse! Fordum, i det gamle Engelland, det holdtes ei for godt, at bære to Ansigter under en Hætte. Hvad vil Folk sige til Eder, som har saa mange Ansigter, at i Aftes under een Hætte J. viiste os tyve Træd frem, Ærkebedrager, og sig os Sandheden, er J smuk eller styk, aldrende eller ung, Mand, Qvinde, eller Barn, eller en Hund, eller en Muus, eller er J paa eengang hver levende Ting i Huset? Hver levende Ting spurgte jeg? Hvert dødt Redskab ogsaa, Et Værksted i Eders Person - Sav, Meisel og Skrue, Men frem for Alt, er I et enkelt Væsen, Jeg veed I maa være, i det mindste, Alexandre og Co. Men jeg tænker, J er en Trop - en Forsamling, en Folkeskare, og jeg som Sherif, maa opfylde min Pligt, og istedetfor at fortælle Eders Vidundere i Vers, forelæse Eder Oprørsacten, og byde Eder fortrække Den saare fordeelagtige Anvendelse af Been til Gjødning i Engelland, Frankrig og nogle Egne af Tydskland er almindelig bekjendt. Men den machinelle Forretning, som man til Benenes Knusning betjener sig af, ligesom og Fremgangsmaaden ved Brugen deraf, f. Ex. i Henseende til de forskjellige Tilsætninger, ere afvigende og Meningerne derom deelte. Ogsaa er det aabenlyst, at man i Nordtydskland, og navnligen i Kongeriget Hannover, benytter Beengjødningen endnu meget mindre, end den fortjener det, hvilket blandt andet sees deraf, at endnu stedse betydelige Qvantiteter Been, som Fædrenelandets Jordbund kunde have Nytte af, overlades Udlandet. Det Kgl. Videnskabers Societet i Göttingen ønsker at virke didhen, at Landmandens Opmærksomhed mere end hidtil maatte henvende sig paa denne vigtige Gienstand, og forlanger derfor: En fuldstændig Fremstilling og paa Erfaring grundet Prøvelse af de Methoder, som man i forskjellige Lande og Egne anvender ved Beengjødning. Anmeld, finder det saameget mere passende, at gjøre den danske Landmand opmærksom paa dette vigtige Priisspørgsmaal, for hvis Besvarelse der er udsat en Belønning af 12 Ducater, som de fleste Been hos os ikke benyttes til Agerdyrkning, men gaae ud af Landet for en Betaling, der er høist ubetydelig mod den Nytte, de ved Anveldelsen hjemme kunde forskaffe.