Den Vest-Sjællandske Avis, 1837-09-04
Udenlandske Etterretninger. Fra Lissabon meldes under 20de d. M., at Hertugen af Terceira har forladt Hovedstaden med 500 Mand, hvorimellem Brigadegeneralerne de Serra og Pilaz, den forrige Krigsminister Louveiro og Besætningerne i Forterne St. Juliano, Belem og Piniche, der kun skulle have bestaaet af 150 Mand. Han har havt en Audience hos Dronningen iforveien, og de 60 Ryttere, som ledsage ham, have faaet Heste fra den kongelige Stald. Fra Lissabon er han draget den 18de til Mafra, for den 21de at forene sig med Saldanha, der rykker raskt frem imod Hovedstaden fra Combra, hvor han er bleven udraabt til Fædrelandets Befrier. At Tercera havde havt Audience hos Dronningen, foraarsagede, at man troede, Prinds Ferdinand af Coburg ikke var fremmed for Jnsurrectionen, og Ministrene havde af den Aarsag, tvungne dertil af endeel Cortes Medlemmer, begivet sig til ham for at erholde en Erklæring, hvil ten de ikke turde bede Dronningen om formedelst hendes nærforestaaende Nedkomst. Den 20de vilde de atter begive sig til Palladset, for at erholde Dronningens Svar, hvem de ogsaa havde tilbudt deres Afskedigelse. Man havde i Cortes andraget paa at udfærdige en Proclamation til Folket, og at foreslaae en almindelig Folkebevæbning. – Krigsbriggen Tajo har lagt sig ovenfor Alcantarabroen under det kongelige Palladses Vinduer, for deels at hindre Dronningens Flugt paa de engelske Skibe, og deels for at beherske Flodbredderne i Tilfælde af Fjendens Fremrykning. – Democraterne udvise megen Virksomhed. De have sendt 500 Mand Nationalgardere, og Tropper op af Tajo til Santarem og Villafranca, og sat Lissabon i en respectabel Forsvarstilstand. Jmidlertid synes Stridskræfterne dog paa begge Sider, hvis ikke en Folkebevæbning kommer til, at være meget ringe. Da Saldanha rykkede ind i Combra havde han kun 750 Mand Jnfanterie og 350 Ryttere med sig. To til tre Batailloner ere siden stødte til ham, foruden Terceiras Corps, men saaledes vil han dog neppe have meere end 3000 Mand at byde over, og dette Antal forekommer temmelig lidet imod en Hovedstad med over 300,000 Jndb. Jmidlertid er han rykket frem til Rio Mayor. Næst efter disse nye Begivenheder i Portugal, er den politiske Jnteresse meest henvendt til Spanien. Herfra havde Telegraphen i nogle Dage siden de seneste Efterretninger været aldeles stum, og derved givet Anledning til de underligste Rygter. Men derefter har man atter paa den telegraphiske Vei faaet i Paris Underretning fra Madrid, der gaaer til den 21de August. Ministeriet var ikke endnu constitueret; kun tre Ministre havde modtaget deres Udnævnelse, men der herskede en stor Gjæring i Hovedstaden, dog uden Uorden. Espartero var endnu i Torrelodones, hvorhen han havde begivet sig den 18de, i Retningen af Calmenar=Sieio. Man sagde, at Zariateguy kom tilbage fra Ebro, og ligeledes bekræftede den Efterretning sig, som man tidligere havde erholdt, at Cocalera var død. Hans Armee revolterede i Miranda og Vittoria, og han blev, saaledes som det udtrykkeligen nævnes i Depeschen, dræbt af hans Soldater, fordi han ved Segovia ikke forfulgte Carlilisterne. – Foruden denne Beretning havde alle de Breve, som vare komne til Frankerige, og hvis Datum gik til den 19de, kun afgivet sig med at oplyse de sidste Begivenheder. Man seer heraf, at Calatrava og Mendizabal toge den 17de deres Afsked, hvilken Dronningen ogsaa strax bevilgede dem. Nogen Energie fra deres Side havde maaskee været nok til at vedligeholde dem paa deres Poster og at undertrykke Opstanden. Det hedder, at Ophavsmændene til Jnsurrectionen vare 6070 Officerer af det 1ste og 4de Garderegiment, der i det Øieblik, da Armeen skulde marschere fra Hovedstaden til Segovig, vægrede sig ved at gjøre Tjeneste, naar Calatrava- og Colleger ikke bleve afsatte. De vare tildeels unge adelige, forkjælede Mennesker, som vilde gjøre sig tilgode i Madrid, men vare bange for Krigen, og som erklærede Espartero, at de, uagtet denne deres Vægring, ikke vare Rebeller, hvorfor han ogsaa kunde gjøre med dem, hvad han vilde. Espartero skal have taget dem paa Ordet, og ladet dem sætte i Arrest i en Landsby, et Par Miil fra Madrid. Der vare de endnu den 21de. – Alt dette seer noget underligt ud, og hermed forener sig tillige den stedse mere i Frankerige antagne Mening, at den franske Konge staaer hemmelig med i Spillet Venner af den spanske Kronprætendent udbrede desuden udenfor Spanien, at Don Carlos, saasnart han kan sætte sig i Besiddelse af Kronen, vil blive erkjendt af de østlige europæiske Hoffer, og at Regjeringerne i Wien, Berlin, Petersburg, Turin og Haag allerede have udnævnet Gesandtere, som da ufortøvet skulle begive sig paa deres Poster. Til London havde man faaet den Efterretning om Opstanden i Surate, at Jnsurgenterne havde antændt Staden og lagt 25,000 Bygninger i Aske. Rebellerne skulle have nedsablet et heelt engelsk Regiment. Dette er skeet den 25de April. En krigersk og religieus Sect af Hinduer, ved Navn Nairns, havde forsamlet sig til et Antal af 20,000 Mennesker ved Mangotore, hvilken Stad de truede. Regjeringen i Bombay havde derfor afsendt alle de Tropper, som den kunde undvære, henved 6000 Mand; men alligevel er det gaaet ud over Staden Surate. Nærmere Oplysninger om denne Opstand forventes, og den maa være af saamegen større Betydning for Engelland, da man veed, at det i Ostindien allerede siden lang Tid gjærer slemt imellem de Jndfødte.