Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-08-03
J samme Møde underrettede den kongelige Commissarius Forsamlingen om, at han havde modtaget Hs. Majestæts allernaadigste Svar paa den til Allerhøistsamme af Forsamlingen indgivne allerundanigste Adresse. Bemeldte Svar lyder saaledes: Vi have modtaget den Os gjennem Vor Commissarius tilstillede Adresse fra Vore troe Provindsialstænder for Nørre-Jylland. Det vilde have været Os kjært, om Vi ved at modtage Stændernes Tak for enkelte af Vore Regjeringsforanstaltninger, kunde have erkjendt Adressens øvrige Jndhold for at være et Afpræg af Vore Provindsialstænders tillidsfulde hengivenhed og Fædrelandssind. Vi ønske altid at høre Sandhedens Sprog, men med god Grund vente Vi, at Vore troe Provindsialstænder vel veie deres Yttringer, hvilke gjenlyde i Folket, og kunne bidrage til at vække Misstemning, hvor den ellers ikke vilde findes. – Naar Vore Provindsialstænder yttrer Beklagelse over, at Vi Jntet skulde have foretaget til Statseenhedens Opretholdelse og til Nationalitetens Beskyttelse, da afvise Vi med Mishag en slig ugrundet Yttring. Statens Eenhed ligger ingen meere paa Hjertet end Os, og Vi skulle vel vide at hævde den; men som Vi med lige Kjærlighed omfatte alle Vort Monarchies Undersaatter, saaledes skulle de ogsaa Alle for Vor Throne finde lige Retfærdighed. Om Midlerne til at forene tvende Sprogs lige Adgang i en blandet Forsamling uden Skade for Forretningernes Fremme, kan der være Meningsforskjellighed; at søge denne paa bedste Maade udjevnet, har været Hensigten, med Vort allerhøieste Patent af 29de Marts sidstleden. Men ligesom man har mistydet denne Hensigt, saaledes vil Forsamlingens fortsatte Jndblanding i de slesvigske Anliggender – hvortil Vi, som alt i Vor allerhøieste Bekjendtgjørelse af 3die Juli d. A. er udtalt, ikke kunne ansee Vore raadgivende Provindsialstænder for Nørre-Jylland beføiede - gjøre det vanskeligere for os at faae den desværre stedfindende, men ligesaa unaturlige, som for hele Staten skadelige, Spænding hævet. – Naar Vore troe Provindsialstænder føre Anke over Finantsforvaltningen, da henvise Vi dem til Vor Allerhøieste Bekjendtgjørelse af 3die Juli sidstleden, ligesom Vi med Hensyn til deres Andragende om en friere Udvikling af den stænderske Jnstitution ville have dem erindrede om, at Vi, ved den af Os paatænkte Jndførelse af stænderske Comiteer, alt tidligere have anviist Vore troe Provindsialstænder, et Middel, som Vi have fundet at være det meest passende til Stænderinstitutionens Udvikling, men som ikke hos alle Stænderforsamlinger, og navnlig ikke hos den for Nørre-Jylland, fandt den Anerkjendelse og Opfattelse, uden hvilken den ikke kunde ventes med Held at kunne anvendes. - Slutteligen, ville Vi have Vore troe Provindsialstænder gjort opmærksomme paa, at naar en Misstemning og Utilfredshed skulle være almindelig i Provindsen, havde Vi Ret til at vente af Vore troe og fædrelandssindede Provindsialstænder, at de heri vilde finde den kraftigste Opfordring til at modvirke en saadan, der, forsaavidt den ikke er en Følge af Enkeltes umiskjendelige Stræben for at fremkalde den, ene kan grunde sig paa Ukyndighed i Forholdene og paa Miskjendelse af Vore landsfaderlige Bestræbelser. - Vi opfordre Vore troe Provindsialstænder til med Tillid at slutte sig til Os, og derved at lette Os Udførelsen af de Forbedringer i Statsforvaltningen, til hvilke Stænderne ere kaldede at medvirke. - Befalende Eder Gud!