Aalborg Stiftstidende, 1836-02-01
Blandinger. Af det Indlæg, som Generalprocuratoren Hr. Maraltin i den Fieschiske Sag har forelagt Pairsretten, se meddele vi herved følgende Uddrag: Til alle Tider og under alle Regjerings-Forme have Fienderne af de bestaaende Regjeringer stedse fulgt samme Planer. De have begyndt med at udbrede deres Grundsætninger, for ved dem at underminere den selskabelige og politiske Tingenes Orden, og naar de da smigre sig med Haab om, paa denne Maade at have vundet Folkets Sympathi for sig, have de udstedt et Opraab til at gribe til Vaaben og begynde en Jnsurrection, som i Forveien af dem har været erklæret for den helligste af alle Pligter. Blive de da overvundne i den Kamp, til hvilken de selv have udæsket og see de sig derved bragte til at maatte mistvivle om at kunne naae deres Hensigt ved Folkets Hjælp, da indtræder det Tidspunct, i hvilket de tage deres Tilflugt til yderligere Forholdsregler. J deres lidenskabelige Forblindelse gaae de saavidt, at de ved Mord søge at bortrydde de Hindringer, som lægge sig i Veien for Udførelsen af deres Planer. Allevegne frembyder Verdenshistorien Beviser for denne Sandhed. Da Liguen havde udbredt den Grundsætning, at det var Pligt at dræbe en kjættefrisk Fyrste, da fandtes der først en Hertug af May. senne som beleirede Kongen i sit eget Pallads og senere en Ravaillae, som stræbte at opnaae ved Kongemord, hvad der var mislykkedes for hiin i aaben Feide. Saaledes er det ogsaa gaaet i vor Tid. En Faction, der har sit Udspring fra Julirevolutionen, som har valgt Lovene og Chartet til Devise, har forsøgt at føre os tilbage til Grundsætningerne og Voldsgierningerne fra 1293 og det under Paaskudaf, at ville sikkre os Julirevolutionens Frugter. Det vilde være overflødigt at beskrive dem, mine Herrer, den Vei, som denne Faction har betraadt. I deres Egenskab, som Lovgivere og Dommere, har de havt Leilighed at betragte den fra alle Sider. De kjende de oprørske Opfordringer, de væbnede og voldsomme Foretagender, saavelsom de hemmelige, forbryderiske Rænker af de Foreninger, hiin Faction har skabt. Det Attentat, over hvis Deeltagere de her ger kaldet til at dømme, udgjør den sidste Act af det forfærdelige Drama, der har været opført for deres Øine. Hvem turde vel vove at paastaae, at nogle faa Jndivider af en underordnet Rang i Samfundet, at de Anklagede, vi her see for os, vilde have fordristet sig til at udruge den sorteste af alle Forbrydelser, naar ikke de forudgangne uophørlige Angreb, som de offentlige Blade havde slynget imod Regjeringen og Statens Overhoved, havde indgydet dem, Mod dertil, i dette høitidelige Øieblik, da jeg for dem, skal afsløre alle de rædsomme Følger af et Attentat, der bortrykkede Mænd af selve deres Kreds, kan jeg ikke andet end opsende en dybt folt Tak til Forsynet for alt hvad det atter ved denne Leilighed har gjort for Frankrig. Det bevarede Kongen og hans Sønner, vor Stolthed og vort Haab, og med dem tillige Monarkiet og vore Jnstitutioner; det holdt Morderen i Live, at hans kunde blive deres Anklager, der havde væbnet hans Arm, og saaledes paa denne Maade bringe den hele Sandhed for Lyset. Jeg vil ikke atter for deres Phantast tilbagekalde de rædsomme Optrin den 28des Juli, der gives Erindringer, man ikke hurtigt norsk kan glide hen over. Hvorledes kunde jeg med fornoden Rolighed tale til dem om de Farer, som dens Dag truede Frankrig. Det er ikke Lidenskaber jeg, vil vække! Nei, det er til deres gjennemtrængendes klare Blik, til deres upartiske Retfærdighed, jeg vil henvende mig. Og da paatrænger sig mig vel aller naturligst først det Spørgsmaal: Af hvad Art har den Bevæggrund været, der har forledet Morderen til sin Udaad. Dette Spørgsmaal er ikke let at besvare. Fieschi var ikke opflammet af hiint glødendes Had, som vel ellers kan henrive til Forbrydelser af den Art. Man savner ogsaa hos ham hiin politiske Fanatisme, der vel til andre Tider har væbnet Kongemorderes Arme. Men vi opdage hos Fieschi en af de Caracterer, som, under visse Omstændigheder, kan blive istand til at udføre de største Misgierninger. Fieschis Forfængelighed er umaadelig, han beherskes af en Stolthed, som Jntet formaaer at tilfredsstille. Misfornøiet med sin Stilling blev han betaget af en blind Higen efter at skaffe sig et Navn, en Higen, som, i Valget af Midler, bestemte ham selv for de afskyeligste, naar de blot forte til Maalet. Da hans med denne Stemning geraadede i en forpestet Atmosphære, blev det ham kun altfor let at blive til en rædsom Forbryder. Han geraadede blandt Mennesker, som speculerede paa hans Caracteer, for at gjøre ham til et Redskab for deres forbryderske Hensigter. Disse Mennesker have ikke engang undseet, sig for at benytte hans Elskovshandeler som et Pirremiddel meere for ham til Udførelsen af hans Udaad; de have indbildt ham, at de ville sorge for en ungt Pige, han elskede og i Fremtiden være hendes Støtte. Men derfor byder den offentlige Moral os ikke mindre at caracterisere Fieschi som den han er i Lovens Øine, nemlig: som Fuldbyrder af den strafværdigste af alle Forbrydelser, som den største Forbryder Loven. kjender. - Hvad hans Medskyldige angaaer, saa kan vel intet Beviis ligge klarere for Dagen, end det vil besidde med Hensyn til dem. Fieschis Tilstaaelser, bortrydde enhver Tvivl, alle Omstændigheder, om hvilke vi paa anden Maade ere komne til Kundskab, stemme overeens med dem. Længe tøvede han med at nævne sine Medskyldige; han var hildet af Beskymring for ogsaa at kaste en Angivers forhadte Skygge paa sig. Først da man forestillede ham, at hans forvorvne Daad ikkun ved en oprigtig og fuldstændig Bekiendelse kunde sættes i et mindre afskyeligt Lys, bestemte han sig til at nævne sine Staldbrødre. Moreys Deelagtighed i Forbrydelsen er aldegles ikke at betvivle. Han har efter mange Vidners Udsagn udgivet sig for Fieschis Onkel, er under dette Navn hyppigt kommet paa hans Værelse, har i Forening med ham indkjøbt Geværløbene, hjulpet ham med at opstille Maskinen og med at lade den. Des Anden er Morens politiske Tro og hans tidligere Driftighed som Medlem af Foreningen for Menneskerettigheder, Omstændigheder, der end mere bekræfte Visheden om hans Deelagtighed i Attentatet. Angaaende Pepin, hvis politiske Carracteer ligeledes anførtes som et af Beviserne imod ham, fremhævede Generalprocuratoren tillige den Omstændighed, at Pepin hverken havde tilbragt Natten til den 23de Juli eller de følgende Nætter i sit Huus, men hver Nat skiftet Opholdsted og derved tydeligt forraadt, hvormeget han frygtede for at blive arresteret. Den Dag, da Offrene for Attentatet bleve stedede til Jorden, havde hans onde Samvittighed drevet ham til at flygte fra Paris og holde sig skjult, medens han selv i de offentlige Blade lod indrykke den Efterretgning, at han var indtruffen i Rotterdam. Endvidere viste det sig af Fieschis Brevtaske og af Pepins Kassebog, at denne havde forstrakt hiin med de fornødne Pengesummer til Attentatets Udførelse. Det er Pe pin, der har betalt Geværløbene. Han har bivaaner det Forsøg, der blev gjort med en Løbeild til at antænde dem paa engang; han har ved sin Jndflydelse draget Boireau ind i Complottet. Vel har denne ikke afsløret hele Sandheden, men alt, hvad han har tilstaaet, bærer dog Præget af fuldkommen Troværdighed. Efter Boireans Tilstaaelse har Pepin opfordret ham til at ride over Boulevarden, for at tjene Fieschi til Sigteskive, og Pepin har saaledes paa den Maade foranstaltet en Slags Prøve paa Attentatets Udførelse; ligeledes skal han have havt en bevæbnede Jndivider i Beredskab til at bryde løs, i Tilfælde Attentatet var lykkedes. Omendskjøndt den sine sidste Omstændighed er kommen for seent for Lyset, til behørig at kunne undersøges, hviler den derfor ikke mindre tungt paa Pepin, der saaledes ikke allene staaer som Ophavsmand til Complottet, men tillige som Hoveddeeltager i dets Udførelse.