Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-10
Ligesom den reddede Skibbrudne efter overstaaet Havsnød, naar Stormen har lagt sig og Solen igjen smiller venligen, seer den danske Borger nu tilbage paa det frelste Fædreneland, paa Mykillatis og Gorm og Valdemarernes Aartusinder gamle Danmark, hvis egentlige og sande Grændser endnu ere de samme, som de i deres oprindelige og naturlige Forfatning have været. Vi see det, efter en haard og mislig Kamp, efter mangen stor Nød, der ikke lod os øine andet end Undergang og Ødelæggelse, atter vinde Kræfter, og det maaskee tidligere og i større Grad end nogen anden Stat, endog af vidtløftigere Omfang og rigere Hielpekilder. Jsær har det henrundne Aar været saare heldigt for Danmark ved to paa hinanden følgende lykkelige Høster, som ikke allene har fyldt Bondens Lader fra Sjællands Kyst til Eiderens Bredder, men endog satte os istand til at komme de af Misvært hjemsøgte fremmede Lande til Hjelp, og ved de indkomne store Summer Sølv at virke til vort Pengevæsens Forbedring. J en Tid af et Aar forbedrede sig vor Cours over 50 Points, den faldt fra 600 til 400. J et Forhold af 200 PC. stege Statspapirerne i Nominalværdie, medens de allerede vare stegne i Sølvværd, som en Virkning af Coursforbedringen. Mindre heldige var Handelen og Fragtfarten. Expeditionerne paa Vestindien maatte, som en Følge af en uheldig Sukkerhøst, vende deels tomme, deels med meget ringe Ladninger tilbage, og denne Handel medførte i det Hele snarere Tab end Fordeel. Fragt farten var ubetydelig, og Skibene ere faldne overordentligen i Prisen. Men disse Handels uheld deele vi med de fleste Lande i Europa. Efter en 25 aarig Krig, ført med en saadan Haardnakkenhed, og efter saa store Ødelæggelses planer, maatte nødvendigen følge Standsning i Handel og Vandel. Men veier man det Held, vi have havt, mod de Uheld, der have rammet os fælles med andre Nationer, saa have vi dog mere Aarsag til at glæde os end til at mistrøstes. Hyklerie vilde det være at paastaae, at Alle hos os danse paa Roser, nu da saa mange ere blevne ulykkelige, og Kjærnen af Folket, Landmanden, føler og maa føle Tidens Tryk, og da Handelen, Sielen i Statslegemet, ligger lænkebunden af Tidsomstændighederne; men ufornuftigt vilde det være, om vi blot vilde modtage det Gode og ikke det Onde, denne uundgaaelige Torn paa Livets Blomst; om vi vilde fordre, at den Syge, efter en saa svær Sygdom, paa eengang skulde faae sine forrige Kræfter igjen, uden imellemstunder at føle nogen Mindelse af den Feber, der rystede ham. - Hovedstaden traf i det forløbne Aar det Uheld, at een af dens vigtigste offentlige Bygninger, ved Ryggesløshedens Haand blev lagt i Aske, et Tab af adskillige Tønder Guld tilføiet det Offentlige, og Kongestadens fredelige Jndbyggere for et Øieblik satte i Skræk Men Mordbranden i Straffeanstalten paa Christianshavn havde, som ethvert Onde, tillige en god Virkning. Samfundet blev ved denne Leilighed befriet for en Deel Ryggesløse, der med Tiden kunde blevet det meget farlige; Straffeanstaltens Lemmer fik derved en længe ønsket Fordeling, og de farligste Forbrydere bleve hensatte i et eget dertil indrettet Fangehuus i Citadellet, hvor man er sikker paa, at de ikke saa let ville kunne udbryde fra eller stifte nye Mordbrands planer. Vende vi vore Øine bort fra Danmark og hen paa de øvrige Europas Stater, saa aabne ogsaa der sig fordeelagtige Udsigter for Fædrenelandet, da Freden alt mere og mere synes at befæste sig, og det Hele at vinde i Fasthed og Harmonie. J Frankrig, som i 25 Aar har rystet Europa, have Tingene nu taget den tilbørlige Retning, og i det de fremkaldte et constitutionelt Ministerium, er det regierende Huus kommet i Samklang med Tiden, ved at antage Tidens Retning. Vesuvet paa St. Helena, som Europa saa længe var i Angest for, er, dersom man aldeles kan troe Efterretningerne fra hiin fjerne Øe, ganske stille, og dets indvortes Jld synes for evigen slukket. - Engelland er ved store Anstrængelser blevet Herre over Bevægelserne i de lavere Folkeclasser. Ruslands Behersker arbeider i Stilhed med utrættet Virksomhed til sit vidtløftige Riges end større Opkomst, og det afvigte Aar viste det Særsyn, at en nordisk Flaade ilede det fjerne Syden til Hjelp. Østerriges Keiser har med sin Gemalinde bereist sit Riges fjerneste Provindser, og ved sin personlige Nærværelse ikke bidraget lidet til Rigets Held. - Preussens Monark har paa en kort Tid igjen seet Hovedstaden af hiint Land, som underkuede Tydskland, og derpaa gjennemreist de Lande ved Rhinen, som først nyligen ere komne under hans Scepter. Derfra er han vendt tilbage til sin Hovedstad. Statsraadet blev i det afvigte Aar aabnet, og holdt sine første tre maanedlige Forsamlinger. Tre preussiske Ministre bereiste Rigets forskjellige Provindser, for at indhente Efterretninger om de tidligere Forfatninger og høre indsigtsfulde Mænds Mening. Det hemmelige Politie er bleven afskaffet. Stats cantsleren gik til Rhinen, for i denne Egn at virke med samme Gavn, som tidligere i Anspach og Baireuth. - J Würtemberg ere Sagerne. komne til endelig Afgiørelse; Tiden vil lære, hvorvidt Landstændernes Paastande vare beføiede eller - J Waimar bevæger der sig nyt Liv Censuren er afskaffet og miles perpetuus afskediget. Forbundsdagen er atter aabnet. En Mængde Ansøgninger ere indkomne hos den, om at sætte i Kraft den XIII Artikel af Forbunds acten, som siger, at der i alle tydske Lande skulle være Landstænder. - J America danne nye Stater sig, under Mord og Blodsudgydelse,