Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1839-04-05
Udenlandske Nyheder. England. J Parlamentet gaaer det i det Hele temmeligt roligt til, dog have Torierne i Overhuset sat en Forholdsregel igjennem, der, om den ogsaa billiges af Underhuset, kan blive af vigtige Følger; Grev Roden androg nemlig paa at Overhuset skulde udvælge en Committee for at undersøge Forholdene i Jrland, da han meente, at Tilstanden i dette Land var meget forværret under det nuværende Ministerium, og at navnligen Sikkerheden for Liv og Eiendom var i Fare. Forgiæves søgte Jrlands forrige Vicekonge, Lord Normanby, at vise, at Forbrydelsernes Antal var aftaget under hans Bestyrelse; med en Majoritet af 5 Stemmer vedtog Parlamentet Grev Rodens Andragende, og Lord Russell har nu erklæret, at ville bringe Sagen for i Underhuset, ved hvilken Leilighed han tillige erklærede, at han vilde trække sig ud af Ministeriet, dersom ikke Underhuset modsatte sig dette Andragende. Ved at meddele dette omtale Bladene tillige Englands hele Stilling, som de finde meget foruroligende. J de indre Forhold hersker nemlig megen Misfornøielse, da man seer, at intet af de almindelig anerkjendte Onder afhjælpes, men at Torierne stadigen modsætter sig enhver gavnlig Forandring, og da Ministrene have viist sig eftergivne mod Torierne, uden at denne Eftergivenhed har havt heldbringende Følger, saa har Nationen tabt Tilliden til dem. Vel indsee Ministrene nu at de maae gribe til kraftigere Forholdsregler, men de saakaldte Chartister have alt begyndt at prædike formeligt Oprør, og paa flere Steder har man og laant villigt Øre til deres Taler, saa at Tilstanden i mange Egne af Landet er meget mislig, og vil blive det end mere, dersom Ministrene ikke blive kraftigt understøttede af Underhuset. J Colonierne er ogsaa overalt rigeligt Gjæringsstof, saaledes er Opstanden i Canada vel dæmpet ved voldsomme Forholdsregler, men Grunden til den der stedfundne Utilfredshed er ingenlunde fjernet. Begivenhederne i Ostindien have ingenlunde taget en for Englænerne gunstig Vending; thi de indenlandske Fyrster have ved den indgaaede Forening tydeligt lagt deres fjendtlige Sindelag for Dagen, og skal Englænderne seire i den Kamp, som synes at forestaae, maa det udvikle en betydelig Kraft, og det saa meget mere som Keiseren af Siam kun venter paa en gunstig Leilighed for at begynde en Krig. Paa Cap vedbliver endnu Kampen mellem de hollandske Bønder og de indfødte Cafferfyrster, og gjør det nødvendigt for Moderlandet at have et vaagent Øie med Begivenhederne der, medens der ligeledes Vestindien hersker megen Utilfredshed, da de frigivne Re gre ikke ville arbeide, og Colonialregjeringener i Strid med Gouverneuren. Forholdet til Udlandet er heller ikke beroligende; thi at Rusland har megen Jndflydelse paa de ostindiske Begivenheder kan Angenlunde nægtes, skjøndt man endnu ikkke kjender den i sin fulde Omfang. At Stemningen i de nordamericanske Fristater ikke er gunstig for England, er oftere omtalt og bekræfter sig jevnlig. Vel ønsker Præsidenten van Buren at vedligeholde Freden, men hans Jndflydelse er ikke betydelig, og saavel Congressen som Senatet synes at ville benytte sig af Englands nuværende ugunstige Stilling for at fremkalde en gunstig Afgjørelse af de langvarige Underhandlinger og de stridige Grændseprovindser, og har til den Ende bevilget Præsidenten betydelige Pengesummer til Armeens Udrustning og Grændsefæstningernes Jstandsættelse. Føier man til alt dette at England ikke for Tiden staaer i nogen saadan Forbindelse med noget af de europæiske Hoffer, at den kan gjøre Regning paa kraftig Understøttelse i en mulig Krig, kan man ikke nægte at Udsigterne ere temmelig foruroligende.