Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-05-31
En Græsk Armee paa 6000 Mand er afmarschereret fra Messolongi til Arta og har bemægtiget sig Staden den 1ste April, hvorpaa den Tyrkiske Garnison der bestod af 400 Mand kastede sig ind i Castellet. J Albanien er Tilstanden meget forvirret og det ene Partie ligger i Strid med det andet. J Janing især hersker deret fuldkomment Anarchie. – Den bekiendte Hr. Blaquiere har udgivet et Værk om den Græske Revolution som roses meget. – Det hedder at Lord Byrons Biographie ikke udkommer, da Familien har ladet den opbrænde, eftersom den indeholdt meget som var stødende for mange Personers Følelse. Georg Gordon, Lord Byron, var født i Aaret 1788 af en gammel Slægt, der regner sig ligefra Normannernes Erobring. Allerede i sit 10de Aar arvede han ved Lord William Byrons Død, der indtraf i Aaret 1798, Stammenavn og Besiddelser. Jndtil den Tid var han opdraget i Aberdeenshire, og de vilde Scener i det Land, hvor han tilbragte sin Ungdom, have sandsynligviis indpræget sig dybt i hans Phantasie. Henimod Slutningen af Aaret 1798 blev han bragt til Harrov; over sine Studier der erklærer han sig i en Note til 4de Sang af hans Child Harolb. En Deel af den Tid, han levede der, anseer han for den lykkeligste i sit Liv. Da han var noget over 16 Aar gammel, gik han til Cambringe, og omskiftede i sit 19de Aar Opholdet paa dette Universitet med det i Nevstead Abbey, hvor hans Ungdoms-Adspredelser for det meeste bestod i at svømme og roe i en Baad, hvori han opnaaede stor Færdighed. Da han nærmede sig den mandlige Alder indskibede sig i Falmouth til Lissabon, og reiste tvert igiennem Halvøen til Middelhavet, i Selskab med Hr. Hobhouse, Sine senere Reiser beskriver han i Child Harold og de dertil hørende Noter. Det fortiener, at bemærkes, at han dengang, just i Nærheden af det Sted, hvor han nu er død, leed af en hidsig Feber, hvoraf han med Møie blev helbredet. Han siger, at Albanierne havde reddet ham, da de havde kyst hans Læge bort fra Sygesengen ved den Trudsel, at de vilde afskiære hans Hoved, dersom han ikke i en bestemt Tid helbredede den Syge; og Byron tilskriver alene sin Helbredelse, at han ikke fulgte denne Doctors Forskrifter. Efter 3 Aars Forløb vendte han tilbage til England, og faae Maaneder derpaa udkom de to første Sange af Child Harold, ikke længe efter fulgte Gavur og Bruden af Abydos, og imedens Verdens Meening endnu var deelt angaaende disse tvende Tyrkiske Historiers Værd, skrev han ogsaa det skiønne Digt, Corfaren. J Aaret 1815 giftede han sig i Sehami Grevskabet Durham med Baron S. Ralph Mil bank Noels eneste Datter, der fødte ham en Datter; men faae Uger derefter skilte han sig fra hende. Til dette Skridt, der giorde megen Opsigt, angaves flere Aarsager, han forlod derefter England med den Beslutning, aldrig at vende tilbage. Han gik igiennem Frankerige til Brüssel, derfra besøgte han Valpladsen ved Vaterloo; gik til Coblenz, opad Rhinen til Basel, og efterat have opholdt sig noget i de mærkværdigste Deele af Schweitz, gik han til det nordlige Jtalien forblev nogen Tid i Venedig, hvor han igien tra sammen med Hr. Hobhouse, i hvis Selskab han giorde en Reise til Rom, og fuldendte sin ChildHarold. J Venedig undslog han sig for al Omgang med sine Landsmænd, var derpaa snart i denne, snart i hiin Deel af Østerrigsk-Jtalienske Stater, som han endelig ombyttede med Toskana, hvor han traadte i Forbindelse med den afdøde Hr. Shelly og Hr. Leigh Hunt. Den Formue, han havde arvet fik en stor Tilvært ved hans Moders Død og ved Opdagelsen af en rig Kulmine, der vurderedes til 50,00 Pd. St., saa at han ved sin Død maae have besiddet en umaadelig Formue. Forventningen var spændt høiere paa hans Levnetsbeskrivelse, der er forfattet af ham selv end paa alle hans øvrige Skrifter. Han havde anbetroet den til sin Ven Thomas Moore, og skal der have skildret sig selv med en upartisk Strenghed, hvortil kuns Faa ere i Stand.