Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1737-11-18
Fra Belgrad haves, at Aarsagen, hvorfore mand med sidste Post ingen Berætning kunde give om Fæstningen Nissa, var denne, at de Tyrkiske havde afskaaret all Communication imellem bemeldte Fæstning og de Keis. Trouper; mens at mand nu med større Vished kunde debitere, at den samme havde overgivet sig den 21 Passato paa selv samme Conditioner, som de Keyserl. den tilforn erlangede, nemlig: at Guarnisonen skulde marschere ud med Over- og Under Gevæhr, flyvende Fahne, beholde sin Bagaae, og convoyeres af de Tyrkiske til Parackia, hvilket og skeede efter Løfte. Guarnisonen begav sig siden til det Khevenhellerske Corpo mens Fienden efterlod sig en stærk Besætning i Nissa, og skal siden være marscheret hen til Wallova, og have opbrændt, saavel Staden som Magazinet, nedhuggen alle forekommende Personer, undtagen Proviant Officieren, Provisorem og 2de Tieneste-Piger, hvilke 3 sidste de dog, som siges, bandt fast ved Heste-Rumpen, og saaledes bortslæbede dem med sig. Obersten af det Damnitziske Jnfanteries Regiment, Hr. von Marschall, som opholdt sig i bemeldte Stad, maatte og som en Fange følge Fienden, der med saadan Furie angre Staden, at de i Egnen liggende 4 Regimenter trums Commansom stode under Greven af C. og dog do, over Hals og Hoved maatte retirere sig til den Keyserl. Hoved-Armee, der staaer ved Sa bat, hvor mand i god Orden med Længsel ventede paa Fiendens Ankomst, endskiønt mand vel vidste at hand var imellem 30 og 40000 Mænd stærk. Fra Paris forsikkre endeel Tidender, at den Romerske Keyser og Store Sultan havde antaget Deres Allerchristeligste Majestæts Mediation; hvorhos sluttedes, at det Petersborgske Hof ligeledes torde beqvemme sig til en Freds-Slutning, i Stæden for at udholde allerne en saadan Krig, som baade kunde falde vel og ilde ud for det Russiske Rige. Fra Londen, skrives, at den Spanske Extraordinaire Envoye, sammestæds skulde have indgivet en Memorial til Hertugen af Newcastle, hvorudi hand vilde bevise, at de Klager, som de paa Vestindien handlende Kiøbmænd gjorde, vare ubillige, eftersom deres Skibe, efter hans Meening, førdte Contrebande Vahrer imod Tractaterne, hvorover mand holdt en god Stund Conference til Whitehall, og som de klagende Kiøbmænd vare ligeledes der nærværende, meddeelede mand dem Jndholden af den Spanske Ministers Forestilling, hvorpaa de svarede omstændelig, og fremlagde mange Beviser, at deres Klage var grundet paa billige Aarsager. Det skulde ellers, efter For ly lydende, ey forblive ved denne Conference aller ne, mens oftere over denne Sag raadføres, og skulde Antallet paa de opbragte Engelske Skibe været 56 i Følge af den Liste, som mand havde indgivet til Raadet. Andre Breve fra London relatere, at de Committerede i Raadet til Cockpit vilde begiære af Deres Store Brittanniske Majest. Friheds-Brev for Kiøbmændene, at de maatte bruge Repressalier imod de Spanske, eftersom alle de der handlede paa America klagede særdeles over den paa deres Skibe tagne Skade. Mand troede og, at en Escadre KrigsSkibe med første til America skulde afgaae, og conjungere sig med en anden vis Puissances Flode, for at beskiærme begge Nationers Underdanere, i sær som atter Tidende var indløben, at Skibet Crawley, under Capitain Clarkes Anførsel, som er et af de største og beste Engelske Skibe i Westindien, skulde være opbragt af de Spanske og førdt til Havana. Fra Bryssel. mælde nogle Breve, at Franzoserne holder ved at fortificere Thionville og Sedan, agtende at legge 12 Battailloner i hver af disse Pladser, og at beholde det samme Tøyghuus til Metz for deres grove Skiør, som de i sidste Krig betiente sig af.