Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-06-10
Jndsendt. J disse Avisers Nr. 75 har en Odense Byes Jndvaaner, der eier en af Byens niddelmaadige Gaarde, forelagt en Beregning paa hvad de Militæres Jndqvartering har kostet ham fra den tog sin Begyndelse i det ulykkelige Aar 1807 til Datum Man seer af denne Beregning, at denne trykkende Byrdes Be konninger ikke beløbe sig til mindre end hvad det ville kost ham paa engang at beværte et Korps af 10,000 Mand. Men er nu denne Vyde, som den virkelig er, saa helst trykkende saa fordrer og Retfærdighed at ingen Statens Borger den høieste med den mindste, unddrager sig samme. Saa vil og vore nyere Anordninger, der heri som i mere hæve Fortidens for enkelt Stand og enkelte Personer givne Statens de øvrige Borgere medrette saa forhadte forretter og Privilegier. Derfor at den seneste om Jndqvarteringen nu jeldende almindelige Lov, nemlig Forordningen af 9 Mai 1806 ind holder det humane Bud at ingen Stand intet Privileg maae fritag for Jndqvartering. Ogsaa seer man i Rigets Hovedstad, at Ministeren paa Palæet maa ligesaavel som Skoflikkeren i Kielderen underkaste sig denne Byrde. Men anderledes tænker og handler man her i Provindserne, sær i visse Kjøbstæder, og jeg tør paastaa, det er dette der især giør Jndqvarteringen trykkende. Thi tvertimod Lovens 1 - 1 - 2 - der vil, at Jngen maa aftage den Lov Kongen giver, og tvertimod foranførte humane Bud i Forordningen af 9 Mai 1806 befrie visse baade sivile og militære Autoriteter sig for denne Byrde. Deres Eklempel følges af de der nærmest har med Jndqvarkeringen at gjøre, der, istedetfor det ifølge meeranførte Forordning skulle være Byens Øvrighed, ofte er et Personal af flere Byens velhavende store Gaarde eiende Borgere. Disse under Navn af Jndqvarteerings-Kommission sig konstituerend, har en Formand kaldet billerør, som oftest en obskye Person, der egentlig bestyrer det hele Jndqvarteringsvæsen, medens Kommissionens øvrige Medlemmers Arbeide ene bestaaer i engang ugentligen at indfinde sig hos deres Sekretær for med deres Navns Underskrivt at ratihabere, hvad han har foretaget sig Ugen tilforn og for dette Arbeide nyde de da som sagt Befrielse fra Jndqvartering. At imidlertid det just er denne baade disses og andres, selvtagne lovstridige Befrielse for en Byrde, der skulle være almindelig for alle Statens Borgere, der især giør Byrden trykkende, er begribeligt med Hensyn til vore Kjøbstæders Størrelse hvor det, selv i Stæderne af første Størrelse, bitterlig føles naar kun en halv Snees Gaarde saaledes staae frie for denne Byrde, Tungt er det, at tænke sig en saadan Bye, hvorledes oftDagleieren med Kone har maattet forlade sin Seng, for at give Plads for Jndqvarteeringen, som ofte med Vanskelighed har kunnet faaet et tarveligt Maaltid Mad medens Eieren af den store Gaard, med Raad og Leilighed til at baade bespise Soldaten og at skaffe ham en god Seng, har hensiddet ganske fri og rolig og dertil endda stundom saa følesløs, at han selv; yderste Nød, selv hvor det gjaldt om, for denne Byrde at befrie en Kone med flere Børn, hvis Mand var ude at værne om Fædrelandet, ikke har kunne overtale sig til at give slip paa denne selvtagne Forret. Det er disse og flere Nisbrug der, mere end Jndqvarteeringen selv, gjøre Byrden trykkende og forhadt. Thi den her paaankede selvtagne mod Lovene stridende Befrielse er ingenlunde den eeneste. Et narithmetisk Forhold og de overalt urigtige Regler eller rettere sagt de ganske ingen Regler, som finde Sted ved Jndqvarteringens Fordeling, der oftest allene beroer paa enkelt Mands Lune, er en ikke mindre, Jndqvarteringen i høieste Maade forhadi gjørende Uorden. J Kjøbstæderne derfor burde enhver Gaard og ethvert Huus være forholdsmæssig ansat til en eller flere Mand, og denne Ansættelse maatte ikke gjøres vilkaarlig at Enkelte, men ved et Udskud af Byens Gaard og Huuseiere. Disses Taksasion, uimodsagt af Byens øvrige Jndvaanere og altsaa af Øvrigheden bekræftet burde altid henligge til Eftersyn for Enhver paa Jndqvarteeringekontoiret, hvor og ved Siden af denne Taksasion, altid maatte findes en Protokol, der til alle Dage viste Antallet af den Jndqvarteering enhver Gaard og Huuseier anspurgte Dag havde. Med denne Protokol burde kontrolleres af selve Byens Gaard og Huuseiere, hvoraf Nogle efter Omgang skulle een eller flere Gange om Maaneden ga omkring i Husene, for at erkyndige sig om hvorvidt Protokollen førtes rigtig eller om den virkelige Jndqvartering svarede til hvad der fandtes i Protokollen, en Kontrol som ved endog i en anden, men dette uvedkommende, Henseende kunne have sin Nytte. Endelig for saa meget muligt at lette Jndqvarteringen, burde man, i de nu snart 7 Aar den har været, ikke taalt, at endog velhavende Gaard- og Huuseiere nedrøve deres til Gaderne liggende Vaaninger uden igjen at bygge den op, for som man paaskiød Vanskeligheden i at faae Bygningsmaterialier; uagtet stundum de samme Gaard= og Huuseierhave til samme Tid, uden at lade sig tvinge af denne Vanskelighed, bygget paa deres pandsteder. Odense d. 10 Juni 1814. Gustav Ludvig Baden.