Viborger Samler, 1828-03-24
Paris. 11te Marts. J Forgaars Aftes Kl. 8 blev den store Deputation fra Kammeret indført hos Hs. Majestæt for at overrække ham Kammerets Tak-Addresse med sædvanlige Høitideligheder. Præsidenten forelæste den; dens Jndhold var følgende: "Efterat have forsikkret Kongen om Folkets Skjønsomhed og Tal til Forsynet, der i en Nække af Aarhundrede ved Kongestammen, havde regjeret Frankrig med Kjærlighed og befordret dets Lykke, paaskjønnede det og med Tak Hs. Maj. understøttende Hielp i Forening med de andre christelige Magter til Grækenlands Fredstilstand. Skulle vore Onsker og Haab om, at denne stormodige Mægling skulle mislykkes, skulle Forsvaret for de helligste Rettigheder udkræve Magtens Anvendelse; saa vilde Deres Majestæt finde, at Folkets Stemme moder Deres. Palmegrenene fra Navarino have beviist, at Seiren er bleven det franske Kongehuus tro. Frankrig troer det Løvte, at denne Seir vil bidrage til den dyrebare Menneskeligheds Triumph. Sire, vi længes Alle og ter den Dag, hvor Spanien, befriet fra indvorter Tvedragt, aabner vore Soldater Tilbageveien til deres Fædreland, og vil sætte Grændser for Undersaatternes byrdefulde Offre, og Nationalgjældens Foro gelse, der ville blive for svær, for det endog retfærdige Spanien. - At Deres Majestæt har været foranlediget til at væbne en Magt imod Algier, fandt vi retfærdigen og den franske Regjering at være foranlediget til. Vor Skibsfart har i fremmede Land været underkastet Angreb, vi have den Tro at de kraftige Forholdsregler, Deres Majestæt har beordret, kraftigen vil beskytte det franske Flag, og, som forhen bevare Flagets og Kongens Ære. - Vi glæde os over, at Rigets indre Tilstand fremdeles ved Deres Majestæts kloge Foranstaltninger er sikkret. Naar Jndkomsten af forskjellige Skattepaalæg formindskes, naar de offentlige Riigdomskilder lide en hastig forbigaaende Forandring, naar uventede Udgifter overstige den gjorte Beregning, saa ville vi eftergrandske Aarsagerne dertil, og med Iver understøtte Deres Majestæts veldædige Hensigter; i Forening med Regieringen ville vi søge at bevirke en klog og streng Sparsommelighed. Deres ophøiede Søns Deeltagelse i de militaire Befordringer er for Hæren et ærefuldt Beviis paa Kongens Velvillie, da det efter Regelen tilkommer en Fyrste, der staaer saa høit i Agt hos Fol tet. Deres Majestæts Opmærksomhed paa Handels og Kunstflids Fremskridt har De befordret ved at oprette et nyt Handelsministerium. De vil og nøie lære at kjende Agerbrugets Fornødenheder; dens første, Sire, er Frihed. Alt hvad der uden Nødvendighed hindrer Lettelsen af Handelen er den til Skade, og virket paa de fjerneste Jnteresser. Deres Majestæts Viisdom har adskildt den offentlige Underviisning fra Styrelsen, af de geistlige Anliggender; denne Anordning har ingenlunde forandret Religionens nødvendige Jndflydelse paa Ungdommens Opdragelse. - Chartet, Sire er i Deres Haand en fredstiftende Konges Testament; De arvede Hans Ideer, vil befæste Hans Værk, forene hvad en fordærvet Tid søgte at skille derfra og, bringe en constitutionel Overeensstemmelse, ligesaavel i Gemytterne, som i Lovene. - Nogle Dele af den offentlige Forvaltning have valt alvorlige Klager. Ve see det med Bedrøvelse og Deres Majestæt har forekommet vore Ønsker for at læge det dybe Saar; dei saa Henseende, anordnede Commissioner ville stræbe at forberede deres Fuldendelse. Gjerne haabe vi det. Længe har, Sire, den offentlige Underviisning ventet en endelig Organisation, der omfattede alle Graderne af de forskjellige Underviisningsmaader; der forbandt Udøvelsen af den borgerlige Autoritet med den geistlige Magt, samt opretholdt den gallitanske Kirkes Læresætninger med de øvrige her beskyttede Troesbekjendelser. En anden Art Nødvendighed, der er Grundvolden til vor Friheds Bygning, er Forbedring, af Valglovene, og at give vore Municipalinstitutioner ny Kraft, der er et Minde og vore gamle Privilegier; Dette, Sire, vil Deres Faderhjerte give os. og Deres Undersaattere ville nøie mindes hvad de skylde Deres Ahner. Værdige Søn af Henrik den 11 og den hellige Ludvig! Vitroe Deres Lov ter. De anraaber Lovene som Thronens fasteste Stotte efter Gud, fra hvilken dens Udspring kommer. De anraabe den fra det dybeste af Sandhedens Hjerte; De have offentligt kaldet den Folkefærdenes og Fyrsternes første Fornødenhed; Sire, disse mærkværdige Ord ville give Gjenlyd til Efterverdenen. Frankrig hører dem med dybeste Rørelse. Kunne Frankrig, Gienstanden for Kongens Omsorg, omgivet af saa megen Kjærlighed, som Deres Godhed udfolder for den vel tvivle og Fremtiden, De Franskes Ønsker forlange kuns, at de virkeliggjøres. Deres Klager angaae blot det beklagelsesværdige System, der altfor ofte berøvede det Virkningen af deres Velgierninger. Tak være Deres Maj. at Tvedragtsaanden for evig er forsvunden, Befriet ved sin Konge, øiner Frankrig den kraftfulde og beskyttende Magt der tilkommer Deres Krone. Jntet Offer Sire, vil være os for svært, for at fremme og understøtte Deres Hensigter, og at befordre Overeensstemmelsen af Alles Mening. Herpaa svarede Hs. Majestæt Følgende: "MineHerrer, da jeg tilkjendegav Dem min Villie, og kaldte Dem sammen for at grundfæste vare Jnstitutioner og arbeide med mig til Frankrigs Vel, regnede jeg og paa Overeensstemmelse i Deres Sindelag og Med virkningen af Deres Jndsigter til dette Maal. Mine Ord vare rettede til hele Kammeret; det var mig derfor særdeles behageligt, at erholde et saa samdrægtig Svar. De ville, derom er jeg overbeviist, ikke glemme, at De ere de naturlige Bevogtere af Thronens Majestæt, der danner den første og værdigste af Deres Garantier. Deres Arbeider vil Frankrig af dets dybe Agtelse for den Monarks Minde, der gav os Chartet, ogsaa bevise Den sin Tiltro, som de kalde den værdige Søn af Henrik den IV og den hellige Ludvig.