Københavns Adresseavis, 1781-05-09
Da paa Dine Læber bæved Sielens følte, store: J a, Som til evig Giensvar hæved Sig mod Verdners Jehovg. Til hvor høytidsfuld en Scene Kaldes ey min Siel i Dag! Engle deres Lov foreene. Jacobs Gud til Velbehag; De udsynge al den Glæde, Som de følte ved at see, Dig som Engel selv fremtræde For den Allerhøyeste. Tro i Hiertet, Sang paa Læber, Andagt i hver Mine laae, Dine stille Sukke stræber. Almagts Throne selv at naae. Pagtens Eed Du nu bekræfter, Naadig Himlen hører til Og besvarer: Dig herefter Jeg en Fader være vil Ode til Høyædle og Velbaarne Hr. Eichel Bartholin paa hans Bryllupsdag. - Høyt - stolt som Tordners Røst - stærk, som naar Thor din Hammer. Forstøver Klipper - vildt, som Nordlys kaade Flammer Rask som Caucasisk Strøm - som Tankens Flugt som Lyn Sielsvanger - kraftfuld - mørk - som Mimers Oyebryn Som Tordenskyens Smiil - som Phøbe, naar du skiuler Dig bag Hagldamperne - som Utgardlokes Huler - Sødt - blidt - som Sneens Sølv - braadvæbnet Flues Saft. Auroras blussend Kind - Cytheres bølgende Taft - - Som Philomeles Kluk - som Zephirs lette Vinge - Som naar for Glædens Vink sig tunge Nag bortsvinge - Flyd du min Sang - Og J, som svage hæved førPegasisk Vinge - flyer - bortlyner - segner - døer - Flyer langt bag Sphærerne - bortholtrer dem, I Vinde, Bag fierne Sirius - bag Natten de forsvinde Ha - er det Musers Flugt - en Solekreds forbi -At dysses tunge ind blandt Sphærers Harmonie? – Ney over Kloderne - og Myriader Himle, Ved Chavs's sidste Bred - min Geist skal tumle - svimle, Og svimle - tumle hen - ey standsend lette Spor, Før Tankens sidste Glimt høytsyngende forgaar - En Brud Du fikst - o Ven - En Brud - Ord - kanst du klæbe. Dig fast nok - himliske - til min den zittrend Læbe? En Brud - ha viid dig ud - mit alt for enge Bryst -At fatte dette Hav - den Ocean af Lyst - Og eythereisk skiøn - hvor tidt - Æneas Broder - Forvildet trolde du dig favnet af din Moder, Men trykked brændend Kys - Ven til din elsktes Mund Og hun er din - o Ven - og snart - til, glade Stund - Udbrede sig - og høyt - de ønskte - kiære Grene - Af eder plantede - Ha Fryd - - ha min CamoeneForsvinder - qvæles - døer - forgaar i salig Fryd Om tusind Seler - ha - jeg hører dig - og Lyd - Som de høytsyngende udbrede da om eder, Som planted dem - Ven - skue - føel - smelt i dine Glæder Det Hav - det Demantsvælg - den Himmel fuld af Som bobler om din Siel - som raser i dit Bryst Ode J Anledning af Hr. Landsdommer Bartholins Bryllup den 20 April. Ha - Ven! - De glædesvangre Taarer Fordumpe - Harpens Følelse - Mig - sødt - Din Sallighed - bedaarer - Tilulmer - fød Henrykkelse -Med Nordiskhed - min svangre Harpe Udioner - Fryd - som Zonerne Tilvifter Trods - og evig skarve Skud - som Klang af - Sphærerne - Dit Vellyst=blænte=fulde - Aasyn Omtaager - min for enge - Siel Jeg svimler - Ven - af Lyst - trods Aabryn, Dig - synge salig Fryd og - Hæld! T.. h.. 8. Til Hr. B. i Anledning af den 20 April, sielsvanger Muse. Bryd! J Festlighed ud Lad! - Salighed bruuse. Ved Glædernes Bud svulmer min Aare Høyt O! - Ven - ha - for DigFrempiplende Taare. Er Jndel hos mig - Blodet vil kaage Høyt Af Glæde! - Din Dyd - Hal - sprudler en Taage Af himmelske Fryd - Serapherne ene Udtone Dit Hæld - reene, Med Toner - ha Som Kierligheds Væld - Omcirkler Dig nu Bekrandset af Hæder. O! - salige Du - Af Hymen udkaaret Du Asernes Søn - Nyd - Jubel, - bliv baaret - Til Dydernes Løn.