Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-03-30
J et Jnserat i "Fædrelandet hedder det: "Det er høist sandsynligt, at Bevægelsen i Hertugdommerne ikke eller kun i ringe Grad har naaet Folkets Kjerne, Bondestanden. Ridderskabet er faldet fra; dets Jnteresser trues snarere af den Retning, Bevægelsen har taget. Det er kun den ophidsede Folkemængde i Stæderne, vi have at gjøre med, og Tropperne, som i Garnisonerne ikke kunde undgaae at smittes af den Tummel, der omgav dem. Det Hele er en Ruus, et Raseri, som higer efter at udtømme sig i et hastigt Sammenstød, en Massacre i Gader; men en langvarig Krig og de passive Onder, der ledsage den, derpaa har neppe Nogen tænkt alvorligen. Hvad viser sig da som det rette Mid deel i et saadant Tilfælde? Det, at lade Rusen faae Tid til at fordunste i ørkesløs Rasen og Skraalen, at lade Krigens Byrder først og fornemmelig falde paa dem, der ere dens Ophavsmænd. Blokkeer Kyster og Havne; lad ikke et Skib eller Fartøi komme ud eller ind. Luk for Holtenau og Tønning, og Rendsborgs nu saa hidsige Borgere ville snart køles, naar den Skibsfart, der udgjør deres eneste Næringskilde, er standset og de drive ørkesløse om paa Gaderne. Spær Fjorden ved Kiel, og Jernbanens Actier ville dale 50 pCt. Forbyd Flensborg, Apenrade, Glückstadt, Altona og de andre Stæder at udsende deres Skibe paa de sædvanlige Sommerreiser: til Hvalfangst, til Vestindien, paa Frugtfart v. s. v. Lad dem strax, uden ringeste Ophold, føle disse Byrder af en Krig - dem de Jntet kunde modsætte, ikke rydde af Veien i et rasende Stormløb - og de ville komme til Besindelse. Dette have de godt Folk ikke tænkt paa, og naar de have faaet Øinene op, ville de see, at Hertugdommernes insulaire Beliggenhed aldrig tillader dem at blive et Belgien for os. Derfor har vor Flaade altid været Schleswigholsteinerne en Torn i Øiet." Jndsenderen anseer det derfor for en paatrængende Nødvendighed, at vor Flaade ufortøvet sættes i Virksomhed og at Marinen til den Ende stilles under en kraftig og kyndig særskilt Minister og selv om man for at finde den rette Mand vilde stige ned til de Yngre i Kapitainsklassen, vilde Marinen ligesaavel som Armeen give Dygtigheden sin Ret, hvor det gjælder Fædrelandets dyrebareste Jnteresser, til Trods for nedarvede Begreber om Anciennetetens Rettigheder.""Fædrelandet" gjør opmærksom paa, at Kongen af Preussens Brev til Hertugen af Augustenborg er skreven med ikke liden Forbeholdenhed. Hans Løfte om at sende Oprørerne i Hertugdommerne Bistand, er noget betinget, og det er vel ikke usandsynligt, at han, bedre oplyst om de virkelige Forhold, vil tage dette i Betænkning, da Exemplet for ham, som legitim Monark, kan blive saare farligt, ligesom det vel og kan hænde, at han fik Andet at bruge sine Soldater til, ifald Polen bereder sig til at gjøre Opstand eller Keiseren af Rusland sender sine Hære frem. J alt Fald er det klart, at den paaberaabte Forbundsbeslutning ikke i mindste Maade berettiger enten Kongen af Preussen eller Forbundet - hvis 10de Armeekorps siges at ruste sig - til Jndblanding i Slesvigs Anliggender; er det altsaa kun fra denne Beslutnings Standpunkt, han taler, saa er der neppe Noget at frygte fra den Kant; vil Forbundet besætte Holsten, er det en anden Sag, men det kan da retmæssigen kun skee, for at kue Oprøret mod dets legitime Hersker. Muligt ogsaa, at hele Brevet er opdigtet, thi at Augustenborgerne kunne lyve, har Prindsen jo viist ved sine Motiveringer af Oprøret; at Børsenhalle" erklærer sig bemyndiget" til at offentliggjøre Brevet, vil ikke sige Andet, end at Hertugen, men ikke Kongen af Preussen - har bemyndiget dertil. (Man lægge ogsaa Mærke til, at Brevet aldeles ikke taler om Slesvigs Jndlemmelse i det tydske Forbund). Sag! Fra den ene Ende af Landet til den anden, i hver en By, hver en Flekke, hvert et Landdistrikt, rører sig kun een Aand, høres kun een Stemme, og det er den: vi ville slaae til sidste Mand for Fædreland og Arne Faren har ogsaa sin Skjønhed. Aldrig følte den danske Mand sig saa stolt og saa stærk som nu, aldrig flammede Fædrelandskjærligheden og Borgersindet i høiere og renere Lue; aldrig samstemmede saaledes alle Samfundets Klasser fra de høieste til de laveste aldrig udvistes en saadan Virksomhed i det Almenes Tjeneste, aldrig bødes saa mange og saa store Offre for Fædrelandets (Fædrel.) I Kjøbenhavn ere de Frivilliges Vaabenøvelser, begyndte i Tirsdags; allerede i Mandags havde meldt sig henved 1000.