Berlingske Tidende, 1784-03-01
J den almægtige Guds Navn, Da det Russisk Keiserlige Hof og den høie Ottomanniske Port ønske at gribe enhver Leilighed, som kunde befordre Deres fælles Venskabs og gode Forstaaelses Tilvæxt og Stadfæstelse; og da De have taget i Overveielse, at Sagernes nye Beskaffenhed i Crim, Taman og Cuban kunde have foraarsaget Uenighed, ja maaskee et Fredsbrud imellem begge Rigerne, saa have begge Hoffer fattet den Beslutning, at afgiøre Sagerne i Mindelighed. Da De altsaa nøie have eftertænkt dette, og fattet det Forsæt, at ingen Gienstand meere skulde levnes til i Fremtiden at handle over, men at man fra begge Sider kunde nyde Fordeelene af en varig og lykkelig Fred, samt et godt Naboeskab og en oprettet Handel, saa have De fundet fornødent at sætte sig paa en sikker Fod. J Følge heraf og til dette Formaals Opnaaelse have begge Hoffer arbeidet, og da de ville stadfæste den nærværende Act med den høitideligste Forbindtlighed til nøyag ig at lagttage den, saa have de dertil udnævnt og beskikket deres Befuldmægtigede, som fra Hendes Keiserl. Majestæt, den høie og Stormægtigste Keiserinde og Beherskerinde over alle Russer hendes Side er den fornemme og ædle Jacob v. Bulgakow Høistsammes overordentlige Gesandt og befuldmægtiget Minister ved den høie Ottomanniske Port, Statsminister og Ridder af den hellige Uladislaus og Stanislaus Orden, og fra Hs. Majestæt, den Ottomanniske Sultans Side, Hs. ær= og agtværdige virkelige Storadmital, Vizier Kassan Pacha, den forhen værende Hambul Cading, som nu har Rang med en Cariasker af Natolien, Mufti JadeAhmed Effendi, og Hs. virkelige Storcantzler, Hadig Mustafa Effendi; hvilke Befuldmægtigede, efterat have udvexler Fuldmagterne imellem sig paa behørig Maade, have undertegnet og beseiglet følgende Artikler: Art. 1. Fredstractaten af 1774, Conventionen over Grændserne af 1775, den erklærende Convention af 1779 og Handelstractaten af 1783 skulle i Fremtiden fra begge Sider nøie lagttages i alle deres Punkter og Artikler, dog med Undtagelse af den 3die Artikel i Tractaten af 1774 og Artiklen 2den, 3die og 4de i Conventionen af 1779, hvilke for begge Riger ikke meere skulle have nogen Gyldighed eller forbindende Kraft. Men da der i foranførte Tractat af 1774, dens ovenmeldte 3die Art. findes det Udtryk, at Fæstningen Octakow med dens gamle Territorio tilhører nu som forhen den høie Port, saa skal dette Udtryk staae ved Magt og efter dets væsentlige Beskaffenhed blive lagttaget. Art. 2. - Russisk Keiserl. Hof vil aldrig giøre den Paastand gieldende, som de Tartariske Chaner have gjort paa Territoriumet til Fæstningen Sondiouk Cale, og følgelig erkiender det som den Ottomanniske Ports fuldkomne Eiendom. Art. 3. Da Grændserne i Cuban bestemmes ved Fløden af samme Navn, saa frasiger bemelte Keiserl. Hof sig alle de Tartariske Nationer, som boe paa denne Side af bemelte Flod, nemlig imellem Floden Cuban og det sorte Hav. Nærværende Artikler skulle saavel af Hs. Majestæt den Russiske Keiserinde, som af Hs. Ottomanniske Majestæt blive stadfæstet ved kraftige Ratificationer, paa den sædvanlige Maade beskrives og undertegnes, samt udvexles i Constantinopel i en Tiid af 4 Maaneder, eller om mueligt før, fra den Dag at regne da disse Artikler bleve sluttede, hvoraf de respective Befuldmægtigede have forfærdiget 2de Exemplarer af lig Jndhold med egenhændig Underskrift og hostrykkede Signeter, samt udvexlet samme imellem sig.