Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-04-03
Her er en Valker, der har en god Valkemølle; men er tilligemed en meget god Farver. Han hedder Knud Frederichsen Knivsland. Denne Mand er meget vigtig, uundværlig for Egnens Huusmanufacturering, da der slet ingen Farver ellers er nærmere end i Christiansand eller Stavanger. –J Spinds Sogn, den anden Side af Fjorden, er Agerdyrkningen langt ringere end i Hovedsogner, da Arealer bestaaer her mesten af blot Klipper, uden Slette. Uagtet Befolkningen er her langt ringere end i Vandsøe, saa er den dog endnu flere Gange saa stor, som andre Steder mellem Fieldene, nemlig saa den dog kan beregnes til 1204 Mennesker pr. Miil, men dertil er det og kun bragt ved en ganske egen Drivtighed. - Jndbyggerne her opkjøbe, ligesom Birkgrims og i Kap med dem, alle de raae Huder de kan faae; men ci allene som disse garve de Huderne, men af det garvede Læder forfærdige de en uhyre Mængde Skoe og Støvler, og af Læderstumpene Tøfler med Træsoller, efter den af Bogtrykker Stephanson i Trondhjem angivne Maade. Denne Mængde Skimagerarbeide føre de med deres egne Fartøier til Østlandet, hvor de dermed fornemmeligen forsyneMalmbygderne i Nedesnæs Jerngruber og Bjergværksfolkene i Bradsberg Amt, ogsaa til Trondhjem. Skoene sælges Dusinviis, 5 til 6 Rdlr. Dusinet, Støvlerne 2 til 3 Rdlr. Parret, Tøflerne 12 til 16 s. Parret. De lade sig betale med Jern, Staal og Kakkelovne, som de føre især til Bergen, hvor de igien lade sig dette betale med Fisk, hvilken de atter bringe til Værkerne paa Østlandet. To af deres Skibe gaae stedse paa Trondhjem, hvorfra de hjembringe Sælboiske Møllestene. Deres Fartøier gaae samlede aarlig to Gange til Bergen, hvor man kalder denne Flok af Spindsskibe Sølvslaaden, da de stedse medbringe en Mængde contante Penge. - Uagtet Mandals Listen for 1801 kun nævner 3 Skomagere, som da vel betyder tre, der intet Jordbrug have, saa er her Skomagernes Antal ikke meget ringere end hele det voxne Mandkjøns, da de alle, naar de ei ere sysselsatte med deres lidet Agerbrug, Søefart eller Handel, sye Skoe. Denne Skomagernæring har og meget udbredt sig til Vandsøe, hvorfor der og sees 10 Skomagere, et i Forhold til de øvrige Haandværkere ellers stort Antal. - Herod (eller Hered, eller Herret) Vandsøes andet Anne, bestaaer ogsaa af ligedanne Klipper, men ligger ikke saa beleilig som Spind for Søehandelen. Der hersker intet af den spindske Næringsdrivt, dog dyrker man og der saaledes den Smule Jord man har, at Befolkningen, skjøndt neppe halv saa stor som Spind og under Fjerdeparten af hvad den er i Vandsøe, dog er saadan, som man forgjeves ønsker den overalt i Fjeldegnene. Det er fornemmeligen Kartoffelavlen, hvormed dette Sogns Jndbyggere udmærke sig, da de avle ei blot, saa de derved foren stor Deel ernære sig selv, men ogsaa saa de udføre deraf til Naboegnene. - Med al denne Befolkning og den Næringsdrivt her hersker, og uagtet Folket lever derved i høi Grad af Tarvelighed, saa er her dog faa rige, dog leve de fleste i tarvelig Velstand uden Trang og de Fattiges eller Manglendes Antal en lidet. Folketals-Listen for 1801 angiver i Vandsøe Præstegield, Farsund fraregnet, 67 Almisselemmer af 4165 Mennesker, kun noget over 1 PC. - Den Almuesmand der eier nogle faa Hundrede Rigsdaler ansees rig. De som virkelig samle nogen Formue, trække sig da vel og oftest ind i Stæderne og forlade Bondestanden. – J Henseende til Victus og Cultur, da ligner Listers Folk Søeboen overalt. Her hersker ingen Nethed, ei engang Reenlighed. Man har ingen Nationaldragt. Mandfolkene klæde sig for det meste som Skibsfolk, Fruentimmerne daglig i maadelige hjemmegjorte Tøier, for Resten i Kattun og Kramvarer. Huusfliden, som frembringer kun en Deel af det, man daglig klæder sig i, fremviser intet mærkeligt, afgiver intet til Udførsel, men behøver Supplement af Krammen; imidlertid spinder og væver man Tøier, og den almindelige Flid og Næringsaand vilde uden Tvivl gjøre, at en Fabrik til gode Tøiers, Uldne eller Bomulds Varers Forfærdigelse, vilde her finde villige og flittige Hænder, som den almindelige Rørelse, her er, forvisset om her at ville tilbyde sig i Mængde. den Tvivl var det paa et saadant Sted, Regjeringens Medvirkning med Held vilde anvendes for at bringe Tingen i Drivt. - Uagtet Tarvelig heden, drikkes her megen Caffe, endog af Almuen; Letheden af at skaffe sig denne Nydelse, den virkeligen ringe Bekostelighed, og dens Behagelighed, hvor man nyder saa lidet anden Behagelighed, fremme den. Drikfældighed høres intet om Fisk, der her haves for let Priis, af Almuen uden Udgivt, med liden Møie, er vel den almindeligste Spise. - Man hører her intet om Radesygen, som i Fieldbygderne nær ovenfor er mere gjænge end noget andet Steds. Kjød nydes lidet af, dog her noget Flesk, da man, skjøndt ei i Mængde, dog her holder Sviin. Jmidlertid bruges Flesket - J det for det meste kun til Skibsprovision. ovenliggende Jndland ere Svinene meget sjeldne. Man nyder her en Spise, som ikke vides andet Steds. Her er nemlig en særdeles stor Mængde Strandmaager, især i en liden Jndsøe, Nessevandet, midt paa Listersletten. Man fanger af dem i Mængde, ved om Foraaret at opsøge deres Reder, især i denne Jndsøe, og der i Reden brække en Vinge paa hver Unge, saa de ei kunne flyve bort, da man, naar de ere voxne, griber og dræber dem, nedsalter dem og bruger dem til Vinterprovision. Kjødet skal endda ei være saa ubehageligt som man let vilde forestille sig den trannede Søefugl. Dette udgjør for en stor Deel af Aaret Listerfolkets meste Kjødspise. Dets Uskadelighed beviser de Nydendes Sundhed. - Denne Folkemængde anklages ikke for nogen herskende Last, eller noget andet deres Charakteer udmærkende, end dens hæderlige og ernærende Vindskibelighed. Dens Udseende, som almindelig Havets Naboers, vidner ikke om nogen Livlighed. Dog har Hans Hauges frydløse Sekt, som blandt de muntre Fjeldboer, ogsaa her i Oplandet, gjør stor Fremgang, herude slet ingen Lykke gjort. Han skal her ingen eller meget faa Tilhængere have kunnet skaffe sig. (Fortsættes.)