Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-11-14
Den Traktat, som er afsluttet imellem Brasilien og Portugal den 29de August 1825 er nu bleven publiceret i al sin Udførlighed; men det Væsentlige af dens Jndhold er allerede bleven meddeelt i dette Blad. Forresten skrives der fra Rio Janeiro under 8de Septbr. om denne Statsbegivenhed, at alt er der fuld af Jubel formedelst denne Traktats Afslutning, hvorved Brasiliens Uafhængighed for bestandig bliver sikkret. Den 7de Septbr., som var den Dag, paa hvilken Traktaten blev bekiendtgjort, var der stor Galla ved Hoffet; Sir Charles Stuart saavelsom den Østrerigske og Franske Ambassadeur Baron von Marschal og Greve Gestas viiste sig ved Hoffet og bleve af den Kongelige Ceremonie-Mester Luis de Saldanhade Gama indførte hos Deres Majestæter for at aflægge deres Lykønskning. Den Brittiske og Franske Eskadre ligesom alle Skibe, som laae i Havnen, flagede, og Keiseren holdt sin Jndtog i Staden under Kanonernes Torden, Kort derefter begav Hans Majestæt sig til Exerceerpladsen for at holde Revne over de forsamlede Tropper, som modtoge ham med den største Jubel. Da nu Brasiliens Uafhængighed er bleven erklæret paa en saa glimrende Maade, saa har Hs. Majestæt befalet, at Soldaterne skulle afskaffe de Ord som ere broderede paa deres Ærmer: Uafhængighed eller Døden. For nærværende Tid opholde sig 5000 Englændere i Buenos Ayres, hvorhen Sir Charles Stuart nu skal afreise, for at mægle imellem Staterne ved Platafloden og Brasilien. s Der meldes i en privat Skrivelse fra London: at Hr. Pecchio, som er kommen tilbage til England fra Grækenland beretter: at han tilligemed Gen Roche traf i Tripoliza nogle Rumeliotiske og Suliotiske Høvdinger, som med deres Soldater havde trukket sig tilbage dertil fra Navarino; de havde nogle Samtaler med disse tappre Mænd, hvor General Roche bebreidede dem deres Ulydighed mod Præsidenten og giorde dem der begribeligt hvor nødvendigt det er at holde over Disciplinen. De syntes at tilstaae det; men paastode, at de ikke vare istand til at afholde deres Folk fra at retirere, da de vidste at deres Hjemsted var i Fare. Generaler spurgte dem om de gjerne saae, at man sendte dem et øvet Corps Amerikanere til Hielp; de svarede at de ikke havde noget at indvende derimod; men at de ikke indsaae Nytten deraf, ligesaadan gik der med Colocotroni, som Pecchio faae førend han blev befriet af sit Fangenskab i Hydra; han sagde til ham at for at slaae Ægypterne behøves ikke andet endat samle Soldater og derpaa, at fyre. Jeg kiender, sagde han, Stillinger, hvori deres Krigskonst og Rytterie ikke vil hielpe dem til noget. BloEenheden i Commanden har forskaffet Ægypterne Seieren, imedens Grækerne gaae til Grunde ved det Raserie, at enhver vil commandere hvad enten han har Erfaring eller ikke. Dette er Grækenlands Ulykke, hvortil kommer de Erfarnes Foragt for den Europæiske Krigskonst og Mistilliden til Udlændingernes Biestand. Da Colocotroni blev sat i Friehed og rappelleret, og skulde svare paa et Regieringsmedlems Tale dengang han gik i Land i Napoli saa sagte han blandt andet: Paa min Reise fra Hydra hertil har jeg druknet alt mit Had Havet, giør J det samme; kaster al Eders Had og al Eders Uenighed i denne Havbugt; det skal være den Skat, som J skulle tragte efter; han talte nemlig paa den store Plads hvor man i nogle Dage havde gravet efter Skatte. – Hydrioterne, siger Forfatteren, kunne levere 6000 Matroser; men af Mangel paa Resourcer levere de kun 2000. Den Græske Flaade bestaaer i Aar af 94 Brigger, som er deelt i 3 Escadrer hvoraf Hydra har stillet 50. Spezzia 30 og Jpsara 14. Det er besynderligt at man aldrig hører tale om Udrustninger fra de øvrige og større Øer.) J Begyndelsen af Feldtoge, havde Grækerne 20 Brandere, hvoraf der bestandigen anskaffes nye, naar de som de have opbrændes. Hydrioterne vente med Utaalmodighed paa de Fregatter, som de have kjøbt i Amerika, thi de tilstaae, at de ikke altid formaae at bekiæmpe deres Fiender med deres smaae Fartøier, hvorfor de ofte maae tage deres Tilflugt til List. Hr. Prechio holder Tabet af Navarino for meget betydeligt, ikke saameget fordi Fæstningen er i sig selv saa vigtig, som formedelst Havnens Beqvemmelighed, som kan tiene den fiendtlige Flaade til et Vinteropholdsted. En af de christelige Nationer, siger han, bliver overalt betragtet, som Tyrkernes virkelige Allierede, og man antager, at i det mindste 30 af denne Nations Skibe ere i Portens Tieneste. – Som mannu hører fra Morea have to af Colocotronis Sønner samlet 2500 Mand i Napoli di Romania hvormed de ere brudte op for at forstærke deres Fader. Zaini holder Calamata besat; nogle Franske Officere have forladt den Ægyptiske Armee og ere gaaede over til Grækerne. General Goura staaer Norden, for Athen med 5000 Mand. Professor Psylla er Redacteur for de Atheniensiske Ephemerider. J Castellet Gravosa paa Øen Candig have Grækerne bemægtiget sig 17 Metalkanoner og 7 Jernkanoner, et Mogazin med Patroner og 1000 Flinte. – J den Østerrigske Jagttager berettes af de Græske Aviser at en Kapidschi-Baschi er bleven afsendt fra Constantinopel for at hente Redschid Paschas Hoved. – Dette Blad giør sig meget fortient af at meddele en fuldstændig Oversættelse af en Beleirings-Journal som udkommer i Messolongi, som er saare vidtløftig og meget interressant, hvoraf til en Prøve følgende bliver herved meddeelt: 31te August. Heftig Kanonskyden og Bombekastning vedblev indtil Midnat, tidlig om Morgenen sagtnedes Jlden, vi mistede to Brødre, som bleve trufne af Kuglerne. Saamegen Umage end Fienden giør sig for at udfylde den indvendige Contragrav ved Batteriet Franklin, saa kan han dog ikke udrette noget; noppehavde han nærmet sig til Randen af Graven, førend Grækerne begyndte at stiæle Jorden bort fra ham. Men i Dag i den fierde Formiddagstime anlagde vi en Mine med 3 Bomber af den sværeste Kalider; da vore Soldater antændte dem, saa styrtede de med Vaabnene i Hænderne løs paa Fiendens indvendige Skandser. Da faae vi øiensynligen hvorledes den Allerhøiestes Haand ledte vore uforfærdede Krigere; alle de Værker, hvorpaa Fienden havde arbeidet paa i 40 Dage blev tilintetgjorte i et Øieblik. Den Græske Jld forskrækkede saameget de forkiælede Muselmænd, at de trak sig strax tilbage og kastede en Deel Jern og Glas Granater paa den kiærke Besætning; men hvilket uforfærdet Mod, hvilken Aandsnærværelse, Jngen var bange uagtet Døden var deres Ledsager, og saamange af Korsets Martyrer bleve haardt saarede. – Den ste September. Efterat Grækerne havde ved Storm indtaget og sløifet Fiendens Kiæmpearbeider mod Batteriet Franklin, saa stormede de løs mod Spidsen af Foreningsdæmningen. Her var Kampen endnu mere haardnakken. Barbarerne skiulte deres Hoveder under Bastionerne og trak deres Sværd, hvormed de huggede omkring sig. Den tappre Garnison loe af de Dutumis Thersitiske Hug, og værdigede ikke engang at angribs dem med deres Sværd; men knusede med Prygle og Stene disse bevægede Sværd, og Hovederne, og tvang Tyrkerne til at retirere, imedens andre grebe Glasgranaterne med Haanden og slog dem mod Klipperne for at de ikke skulle springe. Uefterlignelig Beggeistring, selv Drenge paa 15 Aar trængte sig frem og slog Stene paa Fienden; vi tabte paa vor Side 20 Martyrer og 45 Helte bleve saarede, men Fienden belæssede over 100 Heste og Mulæster med deres Liig, og ligesaamange bare de bort paa deres Skuldre, saa de tabte vist over 300 Md. – 4de Sept. En sprungen Bombe har borttaget Kuppelen af Kiutaierens Redschis Paschas) Telt og et andet Stykke har revet Kappen i stykker paa en Aga, som sad ved Siden af ham. Allahl Allahl raabte de forskrækkede Tyrker. Den Græske Krønik levere ogsaa Stykket af en Tale, som Hr. Constantin Polyzvid holdt den 16de August i Napoli di Romania ved en kirkelig Fest, som blev cclebreret i Anledning af at Missolunghi blev undsat fra Søesiden. Taleren sammenligner deri med hinanden de 5 Aar, hvori Opstanden har varet, og finder det femte slettere end de forrige. Den simple Mand sagde han er bleven beriget ved Byttet, og vil nu hellere gaae ledig end lægte og den Sværm af nybagte Generaler er ikke at faae af Stedet uden ved Klangen af Lira (Forfatteren meener Livre, Sterling, paa Jtaliensk Lyra, hvori der ligger et artigt Ordsvil til den gamle Lyra, ved hvis Klang Amphion byggede Theben. Taleren endte med Missolungbis Roes denne Fæstnings Forsvar er ogsaa et glimrende Partie af den Græske JnsurrektionsKrig, og tiener til at forherlige Aaret 1825).