Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-12-24
Stænderforsamlingen i Viborg. Under Discussionen om den foreløbige Behandling af Sagen ang. almindelig Værnepligt yttrede Justitsraad Reiersen i Slutningen af sit Foredrag: "Jeg kan ikke fravige den Formening, at det kun er ved en almindelig Væbning, hvorved enhver vaabenfør Mand, uden Undtagelse og uden Garnisonstjeneste, bliver indøvet, saa at Byrden bliver eens for Alle, at Retfærdighedens Fordring kan ansees fyldestgjort, og da dette ingenlunde er Tilfældet efter det foreliggende Udkast, som eiheller stemmer med de tidligere af Stænderne udtalte Ønsker, maa jeg slutte mig til det Minoritets-Votum, som er fremkommet fra et æret Medlem af Committeen." Kjøbmand Ree: "Jeg havde troet, at det var en almindelig Erkjendelse, at Bondestanden saa længe havde været præ graveret med Hensyn til Værnepligten, at det vilde være en Uretfærdighed, om Man ikke fritog den for at bære Byrden alene og besluttede sig til at fordeele Byrden, men at fordele den lige paa alle Skuldre, lige paa alle Statens Borgere. Det Første er vistnok ogsaa en Erkjendelse, som nu almindelig har gjort sig gjeldende, en Erkjendelse, hvori Alle, i hvor forskjellige end Betragtningsmaaderne med Hensyn til Sagens Ordning kunne være, synes at være enige; men det andet Spørgsmaal. er, om Man, ved at hæve den Uretfærdighed, som er tilstede i denne Branche af Statsbyrderne, kan siges at handle Ret, naar Man, saa at sige, iler fra et Scylla til et Charvbdis, fra een Uretfærdighed til en anden og til en maaskee endnu større. Hidtil har Værnepligten hvilet alene paa en Klasse af Undersaatter, der indtog en særegen Samfundstilling; bliver den forandret efter Forslaget, bliver Byrden end meere ulige og værre, thi den bliver fremdeles lagt paa en egen Klasse, og, vel at mærke, den bliver lagt paa den Klasse, der allerede ifølge sin Livsstilling er uheldigt prægraveret, den bliver lagt paa Fattigmands Skuldre; thi saaledes som Værnepligten efter Forslaget bliver organiseret, vil Enhver, som har nogenlunde Evne, være istand til at frikjøbe sine Sønner, hvorimod Byrden ufravigeligen vil komme til at hvile alene paa den fattige Mand, som ikke kan afsee, hvad der udfordres til at erhverve denne, for den Formuende saa let gjorte Fritagelse; og det er ikke blot den fattige Mand af Almuestanden, baade i Kjøbstæderne og paa Landet, hvem Byrden vil ramme - ham vil jeg endogsaa antage, at den rammer mindst, thi han kan derved danne sig et Metier, som kan være ham tilNytte, da han i mange Tilfælde ikke har nogen anden Livsvei at følge -; men den kommer tillige til at hvile paa den hele talrige Klasse af uformuende Embedsmænd, saavel paa Landet som i Kjøbstaden; den kommer til at hvile paa den hele uformuende Haandværkstand i Kjøbstæderne, kort sagt, den kommer til at hvile paa Hver, som ikke er saa heldigt situeret, at han kan præstere det Offer, som kræves, for at faae sine Sønner fri for Byrden. Kan nu dette, spørger jeg, siges at være en ligelig Fordeling, Er det ikke meget meer en Opoffrelse af Lighedsprincivet?" J Slutningen af sit interessante Foredrag siger Ree: "Jeg mener, at Forsamlingen vilde handle utilraadeligt, naar den, skjøndt den erkjender det Uretfærdige i den Maade, hvorpaa Byrden nu hviler paa en enkelt Deel af Samfundet, medens det, Regjeringen har forelagt, ikke indeholder noget Bedre, men indfører en endnu mere trykkende Samfundsulighed; dog vilde gribe dette som med et Slags Fortvivlelse og bifalde en Tingenes Orden, der neppe kan andet end fremkalde Utilfredshed, men som, naar den først een Gang er bleven den bestaaende, kun vanskelig atter lader sig forandre." Proprietair Weinschenck fraraadede Udkastet og fremhævede Exempler paa, at den Dag maaskee turde komme, da Bondestanden vil sige: Havde vi blot ladet det være, og derfor siger han nu til den: Lad det fare. Viderere siger Weinschenck: "Lad os nu melere Rækkerne med politiske Sværmere, der ville prædike for Bondesønnerne et disse hidtil ukjendt Evangelium, kunde det da ikke være tænkeligt, at dette vilde smitte; kunde det da ikke være tænkeligt, at den Dag vilde komme, da Alle vilde sige Regjeringen som de andre Statsborgere: Gid vi blot havde ladet det være, og derfor vil jeg idag sige til Regjeringen: Lad det fare." Fabrikant Dalgas stemmede ligeledes imod Udkastet i dets nuværende Skikkelse. Derimod tilraadede Proprietair Nyholm Forsamlingen at tiltræde Udkastet, da Regjeringen nu havde ladet det undersøge af Sagkyndige. Hertil bemærkede Kjøbmand Ree: "Fordi Regjeringen har ladet det forelagte Udkast udarbeide ved Sagkyndige, og Man ikke betvivler, at den forinden har foretaget omhyggelige Undersøgelser, indseer jeg dog ikke, at der skulde være tilstrækkelig Opfordring til at tilraade en saa total Omorganisation af et saa vigtigt Forhold, naar Udkastet ikke kan ansees at være udarbeidet, tilstrækkelig saakyndigt, og naar der ikke ere tilstrækkelige Materialier tilstede til at bedømme saavel Jværksætteligheden af Almeen=Væbnings Jndførelse som Værnevæsenets Beskaffenhed i det Hele.