Berlingske Tidende, 1767-12-21
Paris, den 16de November. Det Forsvar for Jøderne, som er sat imod de Handlen her i Staden til Brats Maadet indgivne Memorial, for afvende at Jøderne ikke maa saae K. Breve paa Mester i Laugene til Kiøbs, og derved indsnige sig udi borgerRettigheder, det er forfattet af Hr. Pereire, K. Pensnaire og Tolk, Lem af det K. Societet i London, og ent for den Jødisk Portugisiske Nation i Bordeaux og honne, og bestaaer af et omløbende Brev, som lyder des: "M. H. Saasom jeg ikke tvivler paa at De jo bekommet det Skrift, som man udspreder overalt, Det: De Parisiske Kiøbmænds og Kræmeres Memorial fød Jødernes Antagelse &c., udi hvilket de Portugisiske der i Bordeaux, hvis Agent jeg er, befinde sig fornær de, sværtede, og deres Privilegier ansægtede, saa hol jeg mig forbunden at tilstille Dem Samling af deres Patenter, hvis Fortale allene kan tiene til Svar som derne i Almindelighed, paa alt det som man tragter at Preede til deres Nakdeel. Jmidlertid indeholdes i denne tale Forsvar eller Giendrivelse for de Jøder i Besynderhed, som kaldes Portugisere, efterdi udi Samlingen udles kuns om dem allene. J øvrigt kunne jeg allerfadst forestille mig da jeg Aar 1765 lod denne Samlingykke, at man endnu skulle imod Jøderne oprippe de haan Beskyldninger, som Præsident Hanault var vorden for eder til at tillegge dem, men som denne store Skribent været saa billig at rette i det sidste Oplag af hans Værk, endnu mindre, at man i vore Tider skulle falde paa at krive Politie-Tractaten, i at repetere de Ord: At Jo me forsfæste de Christnes Børn 1), og saa mange andre veligheder, som man i de barbariske Tider har paadigdem. - Jeg vender mig til de Portugisiske Jøder i 2) Denne urimelige, tilligemed andre imod Jøderne gjorte Beskyldninger, ere giendrevne udi et i Aaret 1656 trykket Skrift, paa den Tid da man talede om at oprette denne Nation igien udi Engelland, Skriftet kaldet: Vindiciæ Judcorum, er Letter in anmer to certain Obsections, hvilken Afhandling er paa Frank oversat og indfort i L. Bibliothequs Rassonne Tom. XIl. Besynderlighed igien. Alle de Forekastelser, som i Memorialen giøres dem, have intet andet Skin end Gisninger og Raisonnements, grundede paa den Tanke, at deres første erholdte Patent blev ikke behørig registreret førend 24 Aar efter dets Datum, og at samme og de paafølgende skulle kuns være givne de Portugisiske nye Christne, men ingenlunde Jøder. - Paa den Grund er det at man drister sig til de allerfornærmeligste Udtrykke imod Jøderne. Man afmaler dem som Frafaldinger, Skælmer, Skinhellige, Lognere, som hengivne til de afskyeligste Gierninger, og alt dette aldeles fripostig; hvorfor ey heller, i det mindste ikke hidindtil, nogen Portugiser er kommen til Paris, at benytte sig af de Fordeele, som Kongens Viisdom og Godhed nylig har tilbudet Ud saavelsom Jndlændingen, alt til Kunsternes og Handelens Fremtarv. – Men, at overtyde Dem om disse Beskyldningers aldeles Ubillighed, saavelsom om de Portugisiske Jøders Rettigheders Lovgyldighed, behøve De kuns at giennemsee Samlingen af deres Patenter. Det første er dateret i Augusti 1550, og Deskal befinde det at være registreret den 22de Decbr. samme Aar, ikke 24 Aar efter, som i Memorialen anføres, en Feyl i Chronologien, som er utilladelig i et offentlig Skrift, stillet til Kongen, saa meget mere, naar man deraf tagen Anledning til saa ubarmhiertig at mishandle Folk. Dette er endnu ikke alt: Gaaer man til de andre Patenter, dem man siger kuns at tale om de nye Christne, og ikke at kunne vedkomme Jøderne, De skal da forgiæves leede efter den Benævnelse, nye Christne, i Patenterne af Henrich 111. og Ludvig XIV. og kuns finde nævnet Spanier og Portugisere, som disse Konger confirmerede udi deres Privilegier, om dem de tilkiendegave at de vel kiendte deres Religion, naar de erklærede, at man ubilligen havde foruroliget dem for deres Levemaade, og forbøde at forfølge dem derfor paa nogenhaande Maade. Det K. Patent af 1723 indeholder samme Forbud, og det mere formelig, da det hedder at Hs. M., (som Aar 1722 havde forordnet at bemægtige sig Jødernes Eiendomme i Generaliteterne Bordeaux og Auch, i Kraft af en Beslutning af Raadet, ved hvilken Jøderne erklæredes ugilde til at besidde Eiendomme, i Frankrige, eller der at boe, erklærer, at Jøderne af bemeldte 2 Generaliteter, bekiendte og boesiddende i Riget under Navn af Portugisere, ellers nye Christne, havde beviist den Naturalitets Ret som de besadde i Kraft af deres gamle Patenter, hvorfor Hs. M. fandt billigt at de ogsaa af Ham bleve derved stadfæstede, og at bemeldte Raads-Beslutning blev igienkaldet. – Efter dette som nu er fremsat, bliver det ufornødent at tale om den K. Ordonance af 1728, som det sidste Stykke af Samlingen, hvori Hs. M. igientager bemeldte Patenter, og forbyder de religiense Communiteter at antage Jødernes Børn hos sig under Paaskud af Religion, førend deres Alders 12te Aar. Jeg vil allene melde et par Ord og Raadets Beslutning af 20de Febr. 1731, som i Memorialen er paaberaabt. Der tales omdenne Beslutning som om den tiente til at bevise, at under Ludvig XIV. og udi nærværende Konges Regiering aldeles intet befandtes, som føyede Jøderne, men at de Love, som ere dem imod, havde stedse og omhyggelig været haandhævede ved Raadets og andre Beslutninger; da dog (hvilken forunderlig Selvmodsigelse!) just samme Raads-Beslutning begynder med disse Ord: "Da Kongen har ladet sig forestille . . . . Patentet af Junii Maaned 1723 ved hvilket det blant andet er vorden de Portugisiske Jøder, som bygge og boe i Generaliteterne Bordeaux og Auch, tilladt, der at forblive, boe, handle og vandle, lige ved Hs. Mste, naturlige Undersaatter, &c. Og befaler Hs. M. ved samme Raads Beslutning, at det omtalte Patent skal efterleves udi alle sine Deele og Jndhold, og allene forbyder Jøderne at handle i andre Stæder end dem, hvor de ere boesatte. – Det lidet som her er sagt, legger kuns en Deel af de Urigtigheder for dagen, som de Parisiske Kiøbmænds og Kræmeres Memorial imod Jødernes Antagelse (2) indeholder. Og overlader jeg Dem selv nøyere at undersøge samme, saavelsom deraf at dømme, hvad Liid man kan sætte til det øvrige af Skriftet. Min Agt var kunat vise Dem de Portugisiske Jøders sande Rettigheder, og den haaber jeg at have opfyldet. Skulle De i øvrigt have Lyst til at see de Portugisiske Jøders Adkomster in originali, da ere de under min Forvaring. &c. Paris den 4de Sept. 1707. Det er vist nok, at store Urigtigheder forefindes i Kiøbmændenes Memorial: Det hedder derf. C. at ingen Stat har endnu dristet sig til at betroe Jøderne borgerlige Rettigheder; dog man dog kuns behøver a) Endog denne Titel paa Memorialen indeholder en forunderlig Ubestemthed; Den indprenter det Begreb, at Forordningen og Patentet af Man og Junii Maaneder sidst, angaaende Kunsterne og Haandværkerne, befalede Jødernes Antagelse i Frankrige, da dog Jøderne ligesaa lidet nævnes paanogen af Stederne, som Protestanterne, om hvem heder ikke tales mindste Ord i Memortalen. Anaar man ikke her falde paa de Tanker, at denne Titel er saaledes indrettet allene forat bringe en og anden ærværdige Personer igarnisk, at hvis opbragte Nidkiærhed de 6 Corpser siden ventede sig Understyttelse i deres Begiæring, Jeg overlader ogsaa dette til Deres Dom. at vende Øynene hen til Rigets nærmeste Naboe-Lande, hvor man seer Jøderne at nyde Regieringens Beskyttelse og alle Frihedens Fordeele i samme Grad, som de øvrige Jndvaanere.