Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-03-15
Storbrittannien. Den 1 d. M. fandt en af de interessanteste Forhandlinger Sted i Parlamentet, da Sir Fr. Burdett optraadte med det over 50 Alen lange Bønskrift om de Jrlandske, Katholikers Emancipation. J sit Forredrag skil drede han dette Anliggende som af Vigtighed for hele Rigets Sikkerhed og Vel. J den engelske Revolutions Tid, da en bigot Konge under Geistlighedens Jndflydelse vilde omstyrte den protestantiske Kirke og Forfatningen, tilstod han, at der var Fare forhaanden; men dengang gaves der og politiske, nu derimod kun religiøse Katholiker (?) Disse forlange nu blot det samme som Protestanterne fordum: Troesfrihed. "Skulde Vi, - spurgte han - lade den nærværende Leilighed til at knytte Jrland fastere til Os, blive ubenyttet? Have ikke de samme Herrer, som nu ere meest bange for Paven, øden Landets Blod og Penge paa at faae ham ophøiet igjenJndspærre skulde Huset de Ministre, jeg hermed sigter til. Naar al Ligevægt i Europa er nedbrudt ved vor Eftergivenhed, naar Vi have overantvordet de smaae Stater til de store, der have stiftet en saakaldet hellig Alliants imellem sig, naar Vi see, hvorledes de holde Spanien militærsk besat, er det vel Tid at kaste et Blik paa 6 Miil, lioner utilfredse Jrlændere. Og naar Vi i Farens Stund, see disse gribe vore Fienders Partie, hvis er da Skylden, uden deres, som modsætte sig Katholikernes Fordringer. De Franske kjende nu bedre end før vort Forhold til Jrland; deres Journaler spotte over vore Bestræbelser for Negerne, medens Vi behandle Katholikerne værre end Slaver. Nogle faa Katholiker vilde faae Sæde og Stemme i Parlamentet, og Kongen faae Ret til at udnævne et vist Antal Katholiker til høie Statsembeder - see, det er Alt hvad her forlanges. Hr. Canning (der uagtet sine legemlige Smerter havde indfundet sig og maatte støtte sig paa sin Stok, saalænge han talede, istemte sin gamle Vederparts Ønske, skjøndt han ikke fandt det nærværende Øieblik saa aldeles passende. "Der lader sig - sagde han blandt andet - med Grund Jntet indvende imod en Undersøgelse af, hvorfor nogle af Kristendommens Bekjendere, skulde udelukkes fra Forfatningens almindelige Velgierninger, ei heller kan der være mindste Fare derved. Menneskeslægten er deelt i forskjellige Nationer og Klasser og adskilt ved visse Demarkationslinier. J Jrland ere to store Demarkationslinier, imellem den protestantiske og katholske Kirke og imellem den brittiske og udenlandske Jndflydelse. Ved at ophæve den første, bortfalder den sidste."Hr. Plunkett meente ligeledes, at Jrlændernes Troskab var urokkelig, men det var ikke nok, Man behøvede deres Kjærlighed og Tillid. Motionen blev og omsider antaget med 247 imod 234 Stemmer, uagtet Alt, hvad Hr. Forster, General=Prokuratoren og Hr. Peel et havde at indvende derimod, hvilket i det Hele gik ud paa, at den katholske Geistlighed blander Religion med Politi og dog aldrig vil forliges med Regjeringen; men tænker kun paa at styrte den engelske Kirke. Den adlyder ikke Kongen, men Paven. Nærværende Øieblik er høist farlig for den tilsigtede Forandring. At den katholske Kir elskes Aand er uforandret, bevise de franske Dekreter, Be 6 givenhederne i Tydskland og Jtalien; det beviser den nuværende Pave, en Gregors værdige Efterfølger &c.J Overhuset blev Billen mod utilladelige Selskaber i Jrland første Gang læst den 28 Februar. Samme Dag opstod i Underhuset Hr. Grenfell imod de mange private Kompagniers Oprettelse, og endskjøndt Hr. Huskisson indrømmede, at mange af dem vare langt skadeligere end Lotterierne, fandt han det dog Publikums egen Sag, om det efter Ordsproget vilde lukke Øinene eller Pungen op, da det var vanskeligt for Regjeringen at gribe ind i ethvert af Borgernes private Anliggender.