Berlingske Tidende, 1814-09-02
Under Artikelen blandede Efterretninger indeholder den hamburgske Correspanten af 27de August d. A. Følgende om Fyrst Carl af Schwarzenberg : "Den sande Storhed søger at skiule sig for Manden; det er den Mands Storher, hvi Navn staaer tegnet over disse Linier. Europa skylder ogsaa hem sin Frihed, Tydskland sin Hæder; men han tak et sig beskedent bort: Baggrunden. Men maa betragte hans Handlinger nær ved, forat kunne bedømme hans fortienester efter en rigtig Maalestot. Den senere Tids Begivenheder have anviist ham Plads i Historien ved Steen af Eugen og Mariborough, men disse Helte klæmpede kun mod Fare, og itte mod de Vanskeligheder, og hindringer, som Anførselen ere en næsten af alle Europas Folkefærd sammensat Hær maatte være underkastet. Denne Rughed, denne Eftergivenhed, hvor han kunde og turde, denne Standhaftighed i sine Meninger, naar Avind eller kortsynede Beltagtninger bekiæmpede dem, hundrede Vanskeligheder, som ikkuns Efterverdenen er gang tør beskrive og lase, frarøvede ham ethver Øledrik, som Faren undte ham. Han stod fast og urokket under de Storme, som - ikke blot paa Valplassen - omgave ham. Hans Føielighed, hans Overtagelsesevne, hans Karakteers bekiendte Ædelmod og Retskaffenhed, idet han opeffredesig selv forat redde det Hele, - alt dette var nødvendigt forat opretholde den rydske Friheds og den tydske Hæders store Bygning, der var lagt paa en Grundvold af forskiellige Meninger og Grun sætninger. Den, som eengang har seet ham, kiender ogsaa Manden. Hans Ansigts Udtryt skildter ham tydeligere end enhver Beskrivelse, og det Hierterige, Aabne, Æse i dette Udtryt vinder Menneskerne for ham, om endog forskellige Grundsætninger og Synsmaader fierne dem fra ham. Opvexet i Leiren tilhørte hans eldligere Liv de Storme, som med den franske Statsmening herede Europa Opdrager i Krigens og Erfaringens Skole var have Liv en gamrende Rakke af Bedrivter, der dannede ham til Feitherre. At opregne dem tilkommer Histerieskriveren. - J Aaret 1810 udnævnedes han til Gesandt i Paris, og fulgte opmærksom Begivenhedernes Gang; han lærte at kiende det franske Folks og dets Regents moralske og physiske Kræfter; han beregnede det Øieblik, i hvilket det var mueligt at fornye Kampen for Enropas Frihed. Det skeete. Østerrig traadte med de forenede Magter frem paa Kamppladsen. - Ham selv blev Anførselen af den forenede Har betrort, under Betingelser, som kun den sande store Mand kan underkastesig, uden Hensyn til sit eget Jeg, med Blikket allene henvendt paa den Ting, som han vil redde. Afhængig af Meninger, som ofte hver Dag modsagde sig selv, maatte Begivenhedernes Gang undertiden nandses, hvilken hans Jver for det store Maal vilde oplive. Derfer vil der for de Samtidige blive saameget Dunkelt i dette Felttogs Historie, og først Efterverdenen vorder det tilladt at drage det Slør fra Begivenhederne, der nu tilhyller dem. Kun i Farens Øieblik havde han fri Villie til at handle, og Dagene ved Lulm, Leipzig, Hachhelm, Brienne, Bar sur Aube, Fere Champenoise og Parts vise at han benyttede den. Den 10de Mai d. A., om Eftermiddagen Klokken 2, havde en besynderlig Tildragelse Sted i Provindsen Tschernomork, nær ved Alttemejuk, ligererfor Saltværkerne, i det assowske Hav Vet klart og stille Veir hørte man 200 Favne fra Bredden en frygtelig Larm i havet; og tillige saae man havbunden have sig til Bandets Dem, at bryde frem. Hele Jordmatser og store Stene kastedes op i Luften. De første til Udbru, som fulgte paa hinanden i eet QvarR. tert, vere de stærkeste; de sidste bleve ficidnere og svagere. Det vare gede til Natten J et Omfang af ti Werster udbredte sig en egen Lugt, som dog ikke havde noget Svovlagtigt, La men hørtes ti Werster S. omkring, og man bemærkede et Slags underjordisk Berægelse, led, so saget af en hun Lyd. Derpaa fremkom paa Stedet en Ør med ad, m. skillige Kilder, som udkastede en flyd ude Materie, der lidt efter lidt Af blev ter. - Den 20de begynder man at anstille Undersøgelser paa 1 Øen. Den syntes kuglængelig paa alle Sider, da den paa lem Favne Bevar omgivet med et selet Dynd, og kun paa et eneste Sted kunde R. nan kommen til der. Dens Længde fra Vesten til Østen, Dynder v. nedregnet, er 70 Arschia, og Høiden over Vandet er halvanden Favn, sk. Øens hele Overflade er bedækket med en stenig hvidagtig Masse. Ved en Henrettelse af 6 Misdædere udenfor Rewgatefængselet i 2 Londen fandt den 22de August et besynderligt Optiin Sted. En af de de dømte, en Stratenrøver ved Navn Aschion, var, da befalingen gi til hans Henrettelse indløb, derved bleven saa angrebet, at han i Fængselet begyndte at dansse, og gav flere Tegn paa Afsindighed. Londons Sherifs kunde ingen Forestillinger giøre desangaaende da Henrettelsesordren allerede var undertegnet. Han blev derfor tilligemed drandte ført til Retterstedet, forat Dommen kunde fuldbyrdes paa ham. Haa dandsede paa Schafottet, hvor de øvrige fom dømte tilligemed 2 2 Geistlige stode ved Siden af ham, raabte høit at han var Hertugen F af Wellington, og loe medens man lagde ham og de øvrige Strikken om de Halsen. Tegnet til at aabne Schafottets Falddøre, paa hvilke For= 2 bryderne staae, blev givet. De øvrige dømte styrtede ned og hængte i i deres Strikker. Den Vanvittige havde imidlertid ved et Spring paa en underlig Maade reddet sig, stod igien udeskadiget paa Schafortet, c. klappede med Hænderne og udraabte: "er jeg ikke Hertugen af Welling- og ton, "Bøddelen var derfor nødt til igjen at stige op paa Schafottet 2 og med Magt styrte ham med Strikken om Halsen ned igiennem Falddøren, hvorpaa han døde under de strækkeligste Conruisioner.