Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-06-06
Oversigt. af Dagens udenlandske Nyeheder. Den engelske Søelieutenant John Boverbank, som var paa Capit. Maitlands Skib Bellerophon, til hvilket Napoleon overgav sig i Aaret 1815. har bestrevet hans Modtagelse og Forhold paa dette Skib med megen Oprigtighed og Paalidelighed; han saae der Napoleon første Gang, og beskriver hans Udseende saaledes: Han er omtrent 5 Fod og Tommer høi, er meget corpulent og særdeles ved bygget. Hans Haar er meget sort, kort afskaaret og Bakkenbarterne ere klippede. Øienbrynene ere hvælvede, Vinene graae, men saa giennemtrængende, som Forfatteren nogensinde har seet dem. Han har et temmeligt tykt Ansigt, en dunkel og ganske aparte Ansigtsfarve; Næse og Mund ere vel proportionerede; Skulderne ere korte og synes at være kraftfuldt byggede. J det hele er han en Mand, som seer godt ud og maae have været smuk i sin Ungdom. Forfatteren siger videre, at hans Gang ligner en Marsch, saavidt en Søemand kan dømme derom, naar han gaaer har han sædvanlig Hænderne i Buxelommerne, eller gaaer med dem sammenlagte paa Ryggen. Om denne mærkværdige Mands Stridigheder med sin Bevogter Admiral Cockburn, har vi allerede talt, nu ere de blevne forligte om, at naar nogen skal indlades for ham, saa skal de være forsynede med Passer baade fra ham og fra Admiralen. Jkke heller kan han godt lide, at den engelske Capitain, som skal ledsage ham, naar han rider ud, altid følger ham i Hælene, for nogen Tid siden bad han Capitainen om, at han dog ikke vilde ride saa nær bag efter ham, men denne vilde ikke føie sig derefter; da Bonaparte dog vilde have sin Villie frem, saa tog han Leiligheden i Agt, og reed op af en Klippe, som man ikke skulde troe, at en Hest kunde komme opaf; Capitainen blev nu tilbage og saae efter ham med Forbauselse. Han har udrettet det Gode paa St. Helena, at han har skaffet en Chineser og nogle andre Asiatere og Afrikanere sin Friehed, som man med Uret har holdet som Slaver paa Øen (thi manhar længe betient sig af St. Helene, som et Statsfængsel for Personer fra de engelske Besiddelser : Asien, som har givet Anledning til Misfornøielse) han nyder forresten den bedste Sundhed, det Sted hvor han lever er ogsaa saa fundt, som noget kan være, han holder over sin Værdighed, samme Etiqvette iagttages endnu naar han spiser, som fordum ved det keiserlige Taffel, ingen af hans Følge nærmer sig til ham uden med blottet Hoved. Hans Broder Joseph, tilligemed hans Venner, Marskal Grouchy og General Lefebre Desnouettes, opholde sig endnu i April i Philladelphia, ogsaa Generalerne Lallemand og Savary har faaet Tilladelse til at begive sig til America fra Maltha, hvor de hidindtil har været i Bevogtning. De mangfoldige indvandrede Franske bringe mange Penge med sig ind i Friestaterne, men de finde ikke saa venskabelig Modtagelse der, som de har gjort Regning paa, vel de rene Republikanere, men ikke Bonapartisterne, at Joseph og hans Venner ville stifte en egen Friestat i Norden for Republikens Distrikt og paa Grændsen af Canada har endnu ikke stadfæstet sig Lidt Billighed faaer dog efterhaanden Indgang Flandt Menneskene, saaledes har General Morillo, givet Slip paa 46 Amerikanere og Englændere, som vare fangne i Chartagena, og som den 22de Marts ere komne til Jamaica. – Deyen af Tunis, Mahomed Bascha, har ved sin Minister, Mahomed Coggin, afsluttet den 26 April en Vaabenstilstand, med Storhertugen af Toscana paa 3 Maaneder, i Følge hvilken de tunesiske og toscanske fangne Undersaatter gives giensidig deres Friehed uden Løsepenge. – J Algier, hvor man ikke er saa tilbøielig til at finde sig i Billighed, har Lord Exmouth demonstreret de Christnes Sag med haandgribelige Argumenter, da han havde gjort de fornødne Tilberedelser for at stikke de algierske Krigskibe i Brand; hans Artillerister stode med brændende Lunter ved Kanonerne og Mørserne; dette Sprog kunde man forstaae. Admiralens skriftlige Argumenter vare ikke mindre kraftige, som kan sees af hans Skrivelse af 6 April d. A. til Kongen af Neapel, hvori han melder, at han har ladet Deyen vide, at hans politiske Existence beroer paa at han holder den afsluttede Tractat, og at han overhovedet udviser Maadehold, da hele Europa vil ellers forene sig for at modsætte sig de barbariske Staters Foretagende; han beder nu ogsaa Kongen at være akkurat i at udbetale de betingede Løsepenge for de friegivne Slaver, hvilke han ikke kunde formaae Deyen til at give Slip paa. Nu skal ogsaa Nederlænderne til at snakke sig til Rette med Algierne, og har forstærket deres Flode i Middelhavet under Admiral van de Capellen med 2 Linieskibe og 2 Fregatter. Det skiønne, men derfore ikke lykkelige Jtalien begynder saaledes nu igjen at trække Veiret, ifølge de nyeste Beretninger skal det indbefatte over 19 Millioner Jndvaanere; hvoraf de østerrigske Besiddelser har over 4, Kirkestaten over 2, Kongen af Sardinien over 7, Storhertugen af Toscana over 1 og Kongen af begge Sicilierne over 6 Millioner Mennesker. Som Jtalien nu saalænge har sukket under Barbarernes Plynderier paa dens Kyster og Farvande, saaledes lide endnu disse skiønne Egne bestandig af indvortes Usikkerhed, saalænge de italienske Magter ikke ville bruge strængere Midler. Med den store Mængde af Røvere, som Landet er plaget af, bliver det aldrig godt, man seer deraf at den blotte Overholdelse af den offentlige Gudsdyrkelse er ikke tilstrækkelig til at giøre et Folk dydigt og lykkeligt, dertil hører gode Skoler, Oplysningens Befordring, Omsorg for Sædernes Dannelse og en kraftfuld Statsbestyrelse. J Neapel bringer man de Spitsbuder, man faaer fat paa, ind over Grændserne i Kirkestaten; her viiste man vel engang Strenghed og lod en 30 Forbrydere henrette, men siden begyndte man igjen at blive mere ligegyldige, hvoraf Følgen blev, at Banditerne brod ind om Natten i Huusene, stial og plyndrede, bortførte Jndvaanerne, som Gidsler, selv Egnene omkring Rom blev stedse meere usikkre, den eneste væbnede Magt man har, for at modsætte sig disse Uordener, er de 2000 Sbirrer eller Politibetiente, men disse afgive selv ofte en Planteskole for Røverne. En Advokat Lamberti, som har skrevet en Historie og Roms Skjæbne i det sidste Aar, og der tilladt sig nogle Yttringer til Fornærmelse mod Pavens Majestæt, er fordømt til Døden, men Paven har formildet Straffen til Arrest paa Livstid;