JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1686-12-01
J dag den Højest Ret for dette aar har ende Og hellig aften giør ti Julen er paa hende: Tak Gud for Ret og Dom maa vejis udi fred, Og giv dem altid her sin boe og bygge-sted. Soel hverve plejer tit naturen stød at give J allehaande ting, hvad af i aar vil blive, Saa hastig ej kand sees, det synis dog i fleng At Amor nogle par har fælt i brudeseng. Guds ord i blomster staar, dog skyder endnu tene Af troens godejord og breder sine grene: Ny tunger er den vext paa sine blade lig Og giør Guds ære her paa tale mere rig. Søestaten Herrens ord paa Hollansk sprog maa hørre, J Holmens Kirke-sogn med lære-villig øre, en særlig Sogne-Præst Monarken givet har, Som, for hand fød er Danske, er os dis mere rar. Tydsland.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Vien den 28. Novemb. Aa travelt døden er i Ungeren kand have Hand jo her hiemme og kand hierter undergrave, Vor Kejsers stamme træ hand har til himmels flyt, Hun til sig himmel-fryd for eenke-sorg har byt Fran NOVEMBER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Paris 30 Nov. Or Kongis syge-seng giør forrig inden rige og lader sygen sig til lindring noget sige, Saa hand paa jorden tør end mere blive stor, Dog mindis hand her ved, at hand er stød og jord. Hand i Printz Conde har paa dette sikker prøve, hans mandigheds Herold al verden kunde døve, Naarrygtet hans blev hørt og taltis om hans dyd Dog slummer hand i dag ved dødens dysse-lyd.
Danske Mercurius, 1686-12-01
Holland. Texel 6 Decemb. lofloden kommen er paa 28 Skibe, Vi vare bange nok den skulle gaa iknibe, Dens rede guld det meer end hundred tønder giør, Mand dog fra Bantam ej her om ret gierne spør. Findis hos Christian Geertsen paa Slots platzen.
Danske Mercurius, 1686-12-02
DECABER MERCURIUS. ANNO 1686. DESEMBRIS. URIUS CUNDUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1686-12-02
Kiøbenhavn den 25. En Vyrtenberger-Helt, en Første værd at sætte J dydens første rang, mig synis smuk at rette En mandoms Skole ind for Martis unge kiøn, Som agter dyden self for egen beste løn Der til hans Regiment, Fodgarden, jevnlig støde Af Herrestand og ædt de som har lyst at møde Hvor ære koster mest og hærder hand dem sterk Med mandoms eftersyn og store Ridder-verk. Den General Major Hr. Baron Holk, hvis minde J hele verden er ved mandoms navn at finde, Paa denne Heltis dyd giør derfor dette val, At hans den Eldste Søn hos hannem kempe skal. Hand Ce DEc ARER-MERCURrs Hand det i blodet har hand synis som en Jette, Monarken til Captein ham strax derfore sætte: Hver Helt maa lystis ved, at danske hovmænd saa Harlyst at ove Dyd og kiet i marken gaa. Monarken allermest den artighed gid skue, Hvo sverdet fører best og spender stærkest bue. Paa bombe kast i gaar hand ude var og saae, Slet ingen tider fra krigs-øven spildis maae. Dog er her sikker fred, og aaret tager ende, al den velstand, som fra himlen er at sende Ved hvert et Eiement, saa her er intet ont, Naar vi er gode selv, hver sit eget dont. Tydsland.
Danske Mercurius, 1686-12-02
Vien. Denne Tyrker-krig faar mange stridbar Helte Opskrevet ære-navn paa deres stride belte, Printz Lovis General Felt-Marskal ogsaa blev, Der om til Baden alt er gangen fryde-brev. Grev Veteranmand og til General lod sætte For voris Rytteri, fordi hand hialp til rette Saa Segedin sig gav, hand findis altid god artighed, forstand, aarvaagenhed og mod. Hvor Ungerlandet og for Bisper findis øde, Did sættis lærde mænd paa kirken vel at bøde: Colossæ Ærke-Bisp fra Agra kaldet blev Hof-Cangler Tonanbey nand og til Neutra skre, De DECMBER-MERCURIUS. De Tyrker alt saa vel som vi paa voris side, Paa foring og parti omkring i landet ride, Og stødis her og der, saa vinde vi, saa de Og meer vil nappis, om her kommer frost og snee Paa fæster at forsee med hvad de best behøve, Er det vi allermest paa begge sider prøve: Paa enten sider end eftegner meget til Hvorledis og hvor snart at freden komme vil.
Danske Mercurius, 1686-12-02
Berlin 13. Or Skøning, som det folk i Ungerlandet førte Mod Tyrken dette Aar, her ind nu prægtig kiørte seier-prydet stads og kostelig triumph, For hand for Oven gaf paa Tyrken skarpest trumph. De folk, som hand har mist ej sejerløse bleve Og derfor savnis ej til rygtet dennem skreve Færens rulde ind den levnet rest er god, Og hærdet haard, som steen, i fiendens hierte blod. Frankerig. Paris 14 For Kongens syge sist mand vel om lindring spaade, bø Vi fordrer ogsaa helst fra himmelen den naade, Og høris vi saavel at daglig bedring skeer, Ged det maa blive got hver dag jo meer og meer. Aarets NOVEMBEr-MERCURIUS. Slutning. Aarets S. Malle himle end fortælle Herrens ære, Og allehaande Cretak-offer kunde bære Til deris Skabermand fornaaden hand beteer; Dog for det mindste grane, nok betaling skeer. Tisundhed udi stor god fred og aarets grøde Ersyntis, som i kamp, hver anden sterk at møde, Og kappis hvo dog mest til en lidsalig stand, Vel kunde bringe frem for alle vore land. Tak Gud dafor ditord, velsignelse og Naade, For allehonde fred, god tid, og al den baade, Som os din kundskab giør, vi bede, som i stor, Hør, gjordet, stat os bedin gunst og magt er stor Findis hos Christian Geertsen paa Slotsplagen.
Danske Mercurius, 1687-01-01
ANVARIMERCURIUS. ANNOMDCLXXXVII. ANIARII. MERC PRIUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Kiøbenhafn den 1. velkommen Nyt-aar hid, tak for dit Sole-øje il voris Horizont lod mildheds straaler bøje, For du i Herrens haand med alle tider staar, Du med hans mildheds syn saa frydig til os gaar. Dulover dermed got for Kongens Huus og Rige, Saa modgangs mørkhed maa for Lykkens straaler vige: Du derfor tegnis skal blant alle Jubel-aar. Som beste Jule-tegn, for du til lykke spaar. Vi i vor himmel-lyst og delig Jule-glæde Det verdslig ikke dert kand give rum og sæde, Hvorfor vort Nytaar er vort allerbeste nyt Det bliver lystig ud i alle hiørner byt. Det Dd ANUARIIMERCURIUS. HoDet dog, Hr. Arensdorph geheime Raad skal være, Oc dertil General, saa skifter Lykken ere: Monarken seer ham an at være dannis god General-forstand, standhaftig Tro og Mod. Vort Norge til behag vi dette og maa skrive, At ædle Matthis Stub ved Retten der skal blive Justitze-Secreter; Det giør os venner moed, At stubben næt i dyd og ære fæster rod. End Trundhiem ogsaa har sin Kosbøl udi vente, Hand Præsidente navn fra Konge-Hoffet hente, Hand Trondheims Præsident er tegnet i vor Rang Og giør saa smukke trin ved sindighedens gang. Den Sønder-borger-Printz, Prinz Friderick vil vove, til Ungerland et tog, hvorfore hand til hove, Anholder om forlov hos Rigets Majestæt, Og mange selskab giør af landets store æt.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Christiania i Norge den 2. Gud bædre, vaade Jld i dette kolde Rige. Saa mangestæds er løbsk og vil end ikke vige. For Herrens Alter-horn, og end paa Juledag, Den Hurum-kirke jo slog ned med mur og tag.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Trundhiem den 24 Dec. Jed Hurum er for hedt, her giøre store Jse. Ulykkers hurumhe, naar storme dennem vise Paa tørre lande vej, her i vort nabolavBortrev de nu it huus med deris isekrav.
Danske Mercurius, 1687-01-01
KrigsIANUARH MERCURIUS. Friderikstad 5. Jan. Krigs øven, verving, vagt og fæstninger at sterke Er voris vinter-verk, dog intet er at mercke Til andet, end som got Felt-Marskal Veddeel og Fra Danmarck hid igien med første giør sit tog.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Tydskland. Hamborg 12 Hver gang vi synis mars i leje sig at vende, Strax alle her til volds i fuld muntering rende Snee-blindeer mand, og for hvid-beklæde folk See faare-flokke an, som truis med vor dolk. Maa Fredens egne dyer da ufortænktedrive, Hvoundrer da hvor vildt vi tit om andre skrive; Dog agter jeg det smukt, mand øjned fingre haar, Om de ej tofor et med skele øjne tar. Ungeren.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Offen 16 Dec Her en forstyrring er, og lit til bid og brænde, De Tyrker rundt her om i hele landet rende At snage bytte op, og var de sterke nok, Datorde de vel og tilbyde os en trok. De Mongatskkostelig paa trende aar forsyne, paregot er her: gid mand ei skulle nyne, Men Om Fred ej kommer snart og vinter leggis til Det beste ventis maa, som Himlen give vil. PoIANUARIIMERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Polen. Lemberg 16. Med Moskov er alt klart, vi soret har tilhaabe, Enevigheds fordrag, dog den i tiden haabe, Nu maa det sets hvor paa mand venskab prøve vil, Mod Tyrken lavis jo al magt og vne til.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Paris 3 Jan. Laudamus alle stæds i riget er at høre for Kongen udigien ved sundhed sig kand røre: Nu er hans beste verk at giøre riget fast, Saa det i tiden i skal lide nød oc brast. Fort Lovis, Strasborg selv, med Hyningen og flere Maa deris næser om mod fremmed grendser kere, De brente saare høit med deris volde bryst. Saa der er ikke got at rende mod os dyst. Sværig.
Danske Mercurius, 1687-01-01
Stokholm 17. Ald Norden ønsker her vort Konge-hof til lykke oc himlen med et lys det atter lader smykke: En Printz den givet har, vor Dronning er forløst: Saa her for slig en frugt om vintertid er høst. Carl Gustar blev hans navn nu hand i troens rolde Ved Daaben tegnet blev, og kand vel himlen volde, At navnet spaar ham got oc idel majestæt i hand er, som Pitzeer, paa Herrens finger sæt. Findis hos Christian Geertsen paa Slotsplatzen.
Danske Mercurius, 1687-01-02
IANUARIIMERCURIUS. ANNO MDOLXXXVII. ANIARII. JJ. ERO. SEGUDUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Kiøbenhafn den 23. langt rigere i aar mand Rigerne kand regne Ved arven de sig til i Konge-ædten egne, End Konge-huset er i regimentets arv, For naade-arven naaer flux over landets tarv. Alt geistligt jorde-gods, hvad navn det og maa have, Har nydt af vor Monark den Nytaars naade gave, At det kon skatter halv mod andet Rigets gods, Hvorfor det og med tak skal falde ham tilfods. Mand derfor af Parnas bor Jubel-echo høre Guds egne Cherubim hans fromhed himmel-føre Hver pebling siunger tak for naadens aabne saal. Gud lønne, raabis af hvert fattigt Hospital. Mod. XXXXXI. M.RIUS. Mod brand og vaade ild som sig i huse snie Og høris mangen stæds til marv og been at svie, Er kommen hid paa konst en slange udaf lær, som tiener saare vel i slig en vaade fær. Fra Voldens dybe grav, sa og fra Høibroe-vande, Hvor helst den svemme maa, kand den opsprude vande Saa kiel, som nogen Hval, paa al den hele bye, Hvor vaade ilden seeis at stige udi skye. Sværig.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Stokholm 19. Hof-rettens Præsident Hr. Lichton alt skal være J Findlands Førstendom, Staalarm og samme ære Opland nyde skal at raade retten der, Og Bielke Guberneur i Lifland nevnet er. De samme trende mænd skal Kongens Raad og Hede, Den titel Guberneur Hr. Hastpherd staar og rede Generalen-Leutenant af Sperling gaar og med Hof-Cantzler Lindenskiold op til samme ære stæd Den velbeløben Vojgt i Himmels løb at regne, Hvis navn al Tiden bør i Almanaker tegne Til Hovekommen er, vor Konge har hand seet, Og nyder naade af den gandske Majestet. Ovr-Malskal Steenbuk har forhvervet sig den naade, Paa Hellig Kongers dag, at Kongen vilde trade Jnd i hans residens og være der hans gæst. Med alle store, som til hove tiene næst. Tydsk JANUARII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Tydskland. Hamborg 24 Den handel, som var Ret har kommet til at strænge Med Snedker og Jastram, endnu vil vare længe Med lov-kiøn skriver pen som skriver tiden henDe sove, og hvad meer, de komme ejigien. Ungeren. Neuheusel 6. Funkirken er undsat, og tænkis daglig mere Hvor andre hielpis maa, ti Tyrkerne sig kere Os brysterne alt til ved mange Slags parti, Hvor vinter-været dem giør giennest ve, og sti Til Grekisk-Weisenburg giør Grossvizier sig rede Af allerstørste magt, at tende os en hede Til vaaren om hand kand og Tekkeli er vel. Hand agter os til Vaar at giøre fulde skel i Sultan lover at forhielpe ham med Penge Af sin uhørlig skat, som der er samlet lenge, Hand lover og der hos med Hæren selv at gaa Og til sit sidste qver i marken vel at staa.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Polen. Lemberg 10. Her byder Tyrken fred, men hannem giøris mine, Som vi har ingen lyst, før venner og vil trine, J samme freds forlig, til enighed er god Og bør til sidste tog at holde rigtig fod. FranIANUARIIMERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Paris 17. Den Siamske Gesant til afskeeds venlig tale Lod see hand var en Mand, som sindigt kunde prale ført Med en veltalen mund, til himmels har hand Vor Konge med sin ros, hvis lige nep er hørt. En Bonde fordum saaes med Roe-skenk at pralle J voris Konge-hof og lod sig vel betale, Pistoler tre gang ti gaf nu en Smid en Præst, For hand til sundhed bad for Kongen i sin læst: Fem hundrede igien lod Kongen hannem skenke, Hvad vinding dette var maa Rentenister tenke, Dog underdanigst dyd her skuis allermest Og i hver undersat er prydeligst og best.
Danske Mercurius, 1687-01-02
Engeland. Londen 8. Saa vel til lands som vands er rustning alt i lave, At roligt ikke skal i noget hiørne rave Udvortis venner seer derfore noget skeelt Og frygter brudet kand ej lenge blive heelt. Men hvad er det for snak det stort og megtigt rige Ej magten dølge kand, ei heller kand mand sige Af stadigt regiment, om Mars ej stytter med Helst hvor det skeier tit,) og kommer got afsted.
Danske Mercurius, 1687-02-01
FEBRARII.MERCURIUS. ANNO M. DO. LXXXVII. FEBRARII. JRI. NERO. J J. PRIUS. Danmarck. Kiøbenhafn den 2.1. Gøe Geheime Raad ved Amor lader bede Om Venus Datter hold, som Jomfru Tot maa heDet frieri gik an, hand fik paa totten fat, de. Og lykken spinder vel for hannem dag og nat. Er Giftelykken og ved tondemaal at yde. Ja Tønne Grubbe skal det maal i skødet nyde, Hof-Jomfru Vinsem blev hans lykkis beste maal J aften, naar hand drak sit bryllups glæde-skaal. Al dydens Øjesteen Steen Hundorf, som til sæde Gik med Geheime Raad og dydigst hørtis klæde Stift-Amtmands sædet smugt i Aalborgs Bispe-stift, Det timelige alt til ævig fryd har skift. Stift.
Danske Mercurius, 1687-02-01
FEBRARII.MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Stift-Amtmands sædet skal en Ridder atter pryde, Hr. Mejerkron det er, hand vil og lade yde Den dyd, som rigtig ber sligt helligt styrings verk, Som hand i dyb forstand og artighed er sterk. Hr. Hofmand, som vort Hof har tient til dyd og ære, trende Kongerstid, og kientis sist at være Højmyndig Commendant i store Fridrikshavn, Har her alt takket af og flyt til himmelstavn. Jeg bide efter nyt mig nødig dette motte, General Fiskal paa Dødens bierge støtte Vor Udi sin Himmelgang, som Gud ham skyndig bød. Her holt hand over ret, der Rettens Krone nød. Sværig.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Stokholm 6. Printz Carl Gustav alt for Jorderigis ære En himmelskrone har i ævighed at bære, Hand fik paa himmerig i Daaben honningsmag. Der hersker derfor helst, men Gud hand har en dag. Mand Docter Benzel har til Biskop ladet sætte, J Strengenesse-stift der Herrens vej at rette Hans aand den holdis for at have sandhed fat Hvorfor hand prydis saa med Bispestav og haf TydskFEBRARIIMERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Tydskland. Anklam 4. Her Sathan i sin ham er op paa dag at skue dette Nabolav, derfor er vel at grue. Er Aanden taabenobsk, hand dølger sig ej meere Ach ne, for vantro det af Herrens ordre skeer. Mittow i Curland 7. Mod atten tusind værd i penge, Sølv og vare Af Kirken staalen er, saa vil ej tyven spare Guds eget alterguld, hand sparis og vel ef Hand støder jo til fald paa ondskabs brede vej. Ungeren.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Pressburg 9.
Danske Mercurius, 1687-02-01
J haab om Christnis hielp og tilløb her i lande Er Teckeli sat op de Tyrker for at stande Og være Seraskier, hand styrker sig og sterk, Og venter venner nok i sine Bierge-verk. Mand meente Mongatsk var saa indberent i klemme, At ej et musehul var bleven udi glemme, Dog er den nye forseet med trende aars Fetal, Og al den rystning som saa længe holde skal. Det slaer Fynskirken feil og muligt andre fleere, Hvor knappensie er og daglig bliver meere: Dog skal de haabe vel, undsætning er paa vej, Om Tyrken ei der til vil sige kraftig nej. PoFEBRARII MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Polen. Lemberg 5. Her nok i munde er hos alle mand til hove, At vi til Vaaren giør en mægtig vide vove Paa Tarter og paa Tørk, og gaar vel Muskov med, Om hand end synis sagt at komme udaf sted.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-02-01
Paris 4. Vor store Creqvi har sit livis strid til ende, Og kied afverden nyss til fredens bolig vende: Hans rygte tegner ham for kikkisk General. Og ævigt om hans dyd og mandigt hierte tal. Den konst at gjemme ej er mindre, end at hverve, Dem begge allermest kand sikkerhed forderfve: Og stilstand mægtig er at oppe al fortred, Hvorfor mand stiler paa en vig, ævig fred. Den er jo nyttigst og for heele Kejserige Vi søge roligt kon, hvo andet veed at sige. For bagkast maa vi dog vel see os noget for, At ikke tiden skal os giøre trange kor At Folket kand sig vel ved Kongens helbred glæde, Da sees hand naadigst ind paa voris raadhues træde, Og være Byens gæst, hand giver fangne fri, Betal og deris gield, som de er stukken i
Danske Mercurius, 1687-02-02
FEBRARII.MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-02-02
ANNOMDCLXXXVII. FEBRARII. RIUS MEROrSEGUDUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1687-02-02
Kiøbenhafn den 21. spend Belt dit belte an, op alle Nordens fielde, Op hele Danmark op med al din æris velde; Lykønsker bærer frem for Rigets Trone-Sol, Som med en straale ny opglandser Nordens pol. Tillykke vor Monark Kong Christian den Femte Med sin nyfødde Printz, hvor ei Naturen glemte Den allerminste dyd der zirer Kongeblod, Saa hand har fæstet alt i alle dyder rod. Vor Dronning Majestet bor største tak og lykke, Som meer end Lavrbertræ kand Kongehuset smykke Med mod og delig frugt: Hun er det rare træ, til mange landis læ. Hvis grene breder SonFEBRARIIMERCURIUS. Sonnet. Saa sæt dig Norden ned for Kongens naade fod Og lad dit hierte ud i lykke ønsker bryde Fordi een deelig vext af denne stamme-rod Som kronet Cedertræ, maa Konge-ædten pryde. Hand voxer Livsens vext ved Daabens rene flod, Hans frugt ved Himlens dug og straaler bliver mod; Printz Wilhelm vil da højt i Majestet sig skyde, Og med sin dyde frugt den hele Verden fryde. Velsigne Himlen da den rod, hvor af hand skød, Og frem til Verdens lys og livet maatte trine, Til lutter Majestet hand ud af stammen brød, Ham minste modgangs vind til løvfald giør ej mine Hans frugt af Majestet skal smage god og ød, Mens hand har lyst at staa, ham fælde ingen død Det siunis nok at Belt min fordring vilde høre, Og vor nyfødde Printz sin lykke-ønske giøre, Men den saa stiger op, som før ei mange aar, Dens rige flod ham vist til megen velde spaar.
Danske Mercurius, 1687-02-02
Vor lærde Masius paa vor Parnas paa love, sin maneer har strid for Herrerne til hove, Paa. Hand stod sig meget vel mod Visdoms egne Folk, For færdig tunge var hans lærdoms visse Tolk. Hr. Elers. FEBRARIIMERCURIUS. Hr. Elers Cammer Raad, skal Cancelli Raad være, Og høris Matthis Worm at nyde samme ære, Landsdommer Lyrdorff og Christopher Bartholin, Med Bentsøn giør og smukt i Rangen samme trin Engeland. Londen 16.
Danske Mercurius, 1687-02-02
Den Danske Printz Georg og dydig Princessinde Af forrig paa en tid stor svaghed hørtis finde, For deris livis frugt er dennem falden af Tak Gud, som dog igien dem nogen sundhed gaf Tydskland.
Danske Mercurius, 1687-02-02
Berlin 20. Mand hører her et ry, som Frankerige vilde Saa see sig for, at ei hans Stilstand kom til spilde, Hand fordrer ævigt at beholde sit i fred, Og mange synis vel at skeele lit der ved. To strenge kor er for og begge foros skorte Det borte er ved Rhin, om det skal blive borte, Ja eller og vi skal gaa Ungerlandet qvit: Hos begge velde er, hver siger det er mit. Hvad giør da al vor seir, har den udi sin velde At gaa os dobbelt op, da kand den noget gielde, Men sporfmaal, intet meer, vort staal er leer iblant, Det er elige sterk paa hver en ydderkant. UnFEBRARIIMERCURIUS. Ungeren. Gran 16. Funskirken er undsat og Ofen er til mode En pust at staa igien, dens volde ere gode, Saa der seer skilligt ud. Men Tekkeli er stolt, Og vil vist bryde frem, naar ey er meere kolt. Hand faar og tilløb nok af troens arme Siæle, Som sig i da og da af landet til ham stiæle: Det er en Jammer at hans tro og deris med søge skiul og stæd. Skal hos et vantro Folk siMuskovien. Moskov. 2. Nu skreppe vi saa høit, som aldrig aldrig førre, Men vi end ikke er udkommen udaf dørre, Dog om vi bryde løs, da rammis vel en stæd Fred var dog allerbest at holde stadig ved.
Danske Mercurius, 1687-03-01
MARTII. MERCURIUS. ANNO MDCLXXXVII. MARTTT MERI. PRIUS. Danmarck.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Kiøbenhafn den 1. dil General Fiskal Monarken lader nævne Den dydig Landorf op, for dyden er hans stævne, Naar hand i Rette gaar for voris kronet magt; Saa vit er hand nu alt i Lykkens heer og agt. Til hove liden lyst vil vinter-rusket give, Herskabet derfor seis mest inden døre blive Tre døgn er drevne dog til Fridriksborrig henFor nys af vor Monark, som kom i gaar igien. Castellets Commendant Hr. Hofmand, salig minde, Hvis livis traad er brut for ævigt liv at vinde, Er fort i aften hen med pomp udi sin grav For hand i live var i alle Dyders lav. NuMARIEMERCURIUS. Nu seis vor Danske Lov til salighed at være Ret Tugtemester sat til hold paa himmel-ære: To Syndere har gjort paa Himmel-brødet vold, Ved sverd derfor i dag betalis Syndsens sold. Hr. Masius i dag dets ret i høje skole Staar ved i disputatz. Og tør en fremmet stole Saa meget paa sin tro, at hand i kampen gaar, Dog hand der een traad af sejerfanen faar.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Tydskland. Regensborg 5. til Augsborg pagt er gjort alt Kæiserland til gode, Hvor tydske orter har om verket holdet mode. Den broderløse bag i ordsprok kaldis bar: At see sig for er got, saa ryggen stytte har. Hvor lider Tekkelig ham plage Pave-penge, Som giør imod ham hielp; men skal det vare længe At Paven her imod Guds Kirker snapper bort Da frygter mand hand faar i hænde bedre kort. Ti for Papister er vor Kæjser udi øre At hand i Ungerland skal jage ud af døre Al Evangelisk tro, da løber troens flok Til Teckel, og giør hans mængde farlig nok Hand MARTII MERCURIUS. Hand staar ved Veradin, og Seraskiers velde Er given ham i haand, og vil vel somme mælde At hand er meer endnu og nok bag øre har Paa vore hart at gaa, hvad ende det end tar. Det skal og vel staa til med voris heele størke Ti ellers maatte vi vel søge seng i mørke. Det staar kon paa, at vi kand holde samlet magt Og enig Christen fred, som havis id i agt. Polen.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Lemberg 1. Her gaar kon krigen sagt, dog givis det at vide, Hvor ud af Caminiec paa foring mange ride At rove meget bort og uforskylt det giør; spør. Dog slog vi nys en hob, som resten efter Folck, rystning og Fital med Commendant tillige fik Staden og for nyss; der var ej mod at sige, Saa nep til denne Brud tør beilis udi aar, For hun har middel og høihiertet, modig staar. Her klekker ikke magt, naar Muskov høris tale. Fem hundred tusind mand og syv og tyve prale For dennem paa papir; Om skrivis X for V. Jeg icke sige maa De gaa saa paa en tru. De æde Tyrcken op, om de kand alle bide, Og de af Persens raad ey holdis lit til side Det synis da, at Gud paa Magog ende giør Om Herrens skiulte raad hvo dog vel tale tør FranMXXXII. MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Paris 6. Vor Konge lader her den hele Verden minde Om det hans Christen flid saa holde sverdet inde, Men Hedninger faa hug og agter tiden ej, Hvor i hand kunde vel til meget finde vej. Mand ønsker ævig Fred med heele Kæjser-rige, Og haabis ej i aar at komme udi flige Med nogen (hvor det gaar) dog ere vi bered Til gave og til tag, om komme skal fortred.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Holland. Hag 10. Vi gode miner har og siunis lit at agte Naar tale er om krig, giør ogsaa, muligt sagte, Som mange gierne her for, hovet korte er, Saa vor høimodig Stat end praler for en hver.
Danske Mercurius, 1687-03-01
Jtalien. Venedig 16. Til foraar vil gaa an paa frisk igien at vinde; Ti vi at tabee, har haft endnu i sinde, Er ei Corinthen haard, som vel maa tænkis paa, Da tør Morea nok med kronen til os gaa.
Danske Mercurius, 1687-03-02
MARTII MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXVII. MARTII. ERCURIUS SECUNDUS.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Danmark.
Danske Mercurius, 1687-03-02
Kiøbenhavn d. 22. Zarthusen skikkis ud Monarkens ver at føre Saxen, som Gesant, men hvad der er at giøre End ikke er bevist. Saa brugis denne Mand, Og findis nyttig for Monarken og hans land.