Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1833-08-20
Forleden Søndag Eftermiddag skeete den Ulykke, at en Baad med 4 Personer, en givt Mand, en Tjenestekarl, en Pige og et Barn, fra Andkjær Land, kuldseilede paa Hjemtouren fra Veile til Andkiær. Af de Ulykkelige, som alle druknede, er hidtil ikkun Barnets Liig fundet. Manden efterlader Kone og 6 umyndige Børn." Til et Exempel paa, at den nu saa almindelige Brænding af Rapsfoder selv den befalede foregaaende Bekjendtgjørelse uagtet let kan vildlede og enten vække Frygt for Fare, hvor ingen er, eller være hinderlig for fornøden Hjælp, hvor samme virkelig maatte behøves, meddeler Hr. Cancelliraad Hempel i sin Avis et Udtog af et Brev, dateret "Vogense den 6te August, hvori blandt Meere meldes, at ved Branden i Haarslev som talt i d. Bl. No. 64) blev øieblikkelig afsendt en Sprøite fra Bogense. Men uheldigviis møder de Bortdragende en Gaardmand fra Vierne, der kommer directe fra Haarslev, som anraaber dem i Forbikjørring: dersom De kjører efter Jldebrand, da er den Røg, De seer lige for Dem, ikke Andet, end de brænder Raps ved Lykkegaard, hvormed de i Gaar ikke blev færdig, og da løb jeg med flere (som han udtrykte sig) til Nar, og troede, ligesom De, at det var Jldløs." Lykkegaard ligger netop i samme Retning; dette bevægede dem at vende tilbage. Paa selv samme Maade og af selv samme Mand blev en Deel af Kjærby Jndvaanere en god halv Miil fra Haarslev tilbageholdte med deres Brandreqvisiter. Rug gaards Sprøite skal paa lignende Maade være vendt til dage, men igjen kjørt, hvorfor den kom silde. Dette er saa meget harmeligere – tilføier Udgiveren – som der er den største Sandsynlighed for, at Skolen og Michel Rønnemoses Gaard kunde været reddet og en Deel Meubler været i Behold, foruden at der maa tiltroes Brandvæsenet en utilgivelig Ligegyldighed eller Lunkenhed, ikke at yde Hjælp saa nær, kun en Miils Frastand, og derfor ønskeligt, om den fatale RaphalmsBrænding ikke oftere skulde kunne vildlede, Den 2den August bleve 4 Gaarde og 10 Huse lagte i Aske ved en hæftig Jldebrand i Byen Helsned, i Humble Sogn paa Langeland. Femten Famlier med 77 Personer bleve pludselig huusvilde og berøvede næsten Alt, hvad de eiede - Kornet paa Marken undtaget – da den hæftige Blæst udbredte Jlden saa voldsomt i de straatækte Huse, at de hjemmeværende Beboere kun fik Tid til at redde Livet, men Lidet eller Jntet af deres Gods. Mange, især af Mandfolk, vare paa Marken, da Jlden udbrød. Et Barn paa 6 Aar omkom i Luerne. Samme Skjæbne havde adskillige Huusdyr. Foruden Ind- og Udbo blev og hvad der var indavlet af Rapssæd og Rug Luernes Bytte. De Brandlidte, af hvilke Nogle fra Velstand bragtes i Trang, have allerede modtaget nogen Hjælp og stor Trøst ved den Beredvillighed, hvormed de strax optoges i de fra Jlden bevarede Huse, og ved den Kjærlighed, hvormed flere Menneskevenner uopfordret have rakt dem Haanden i Nødens Stund. Med temmelig Vished kan forsikkres, at Jlden ikke var paasat. Det er glædeligt at bevidne, at Omegnens tililende Beboere ved ufortrøden Anstrængelse bidroge til at frelse den Deel af Byen, som undgik Faren, til hvis Afværgelse den ypperlige Sprøite fra Marstal særdeles medvirkede. At de raske Brandfolk fra denne By ilede en Miil over Havet, trak og har den store Sprøite med tilhørende Redskaber henved en Fjerdingvei over Land, for at komme Byen til Hjælp, og derefter arbeidede med Kraft i flere Timer, indtil langt ud paa Natten, da Faren var forbi, er et skjønt Træk af ædel Hjælpsomhed, der bør paaskjønnes med Tak og nævnes med Roes. (Hemp. Av.)