Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-01-04
- Spanien kan man med Sandhed kalde den engelske og franske Politiks Tumleplads, fremvirket ved en ydre indvirkende Politik og enkelte spanske Jntriquanteres Caballer have vi afvigte Aar seet Statsomvæltninger, som i høi Grad maa form dre den Und viede i Diplomatikkens Mysterier. J Begyndelsen af Aaret saae man Enkedronning Christine og GeneralNarvar ved Statsroeret, det var paa den Tid at de lykkedes Hr. Guzot at faae sit at accompli bragt i Stand ved Hertugen af Montpensiers og Jnfantinde Louisas Formæling. Dog snart dalede General Narvaes Soel, den unge Dronning ønskede at bevæge sig friere, Hun lyttede til den engelske Gesandts Raad og Enkedronningen med hendes Gemal Munos og General Narvae maatte forlade Spanien, efter først at flere Millioner spanske Penge vare vandrede i den engelske Bank, for at sikkre sig i Fremtiden. Den engelske Politik var nu den prædominerende og den franske Gesandt synes at have tabt sin hele Jndflydelse, ja selv i de franske Kammere spottede man høit over Hr. Guizot og hans Transactioner. Man ventede hvert Øieblik at Dronningen havde kastet sig i Armene paa det progressistiske Partie, og at de Cortes vare blevne sammenkaldte og havde decreteret Dronning Jsabellas Skilsmisse fra hendes Gemal; men nu indtraf noget - Noget, som til Dato er forblevet en Hemmelighed, Hendes Majestæts Jagttoure ophørte – og den franske Politik seirede igjen i Spanien. Enkede onningen Christine reiste over Hals og Hoved til Madrid, modtoges med Glædestaarer af hendes ophøiede Datter, Ministeriet Salamanca fik sin Afskeed, General Narvaet traadte igjen i Spidsen for Ministeriet, GeneralSerranno forlod Madrid, Dronningens General flyttede igjen ind i Palladset, og overalt havde Enkedronningens Penge forberedt en glimrende Modtanelse, thi ingensteds ere Penge saa almægtige som i Spanien; vel er Nationen oprindelig ædel, men ved de bestandige Statsomvæltninger og indbyrdes Krige er Nationen tildeels blevet meget demoraliseret, og Corruptionen har naaet en saadan Grad, at hvad der andensteds ikke ville være venabelt, er det her. - Fremmed Jndflydelse og udenlandske Diplomater have stedse spillet en vigtig Rolle i Spanien; og hvad fremmed Diplomatik kan tillade sig, derpaa anfører den tyske Skribent "Jacobs et træffende Exempel om den bekjendte Fyrst Kaunitz: Det øst. . . Hof ønskede engang at komme efter nogle hemmelige Forhandlinger af det spanske Cabinet, og man havde derfor truffet den Foranstaltning, at de Depescher som bleve skikkede den spanske Gesandt bleve opfangede, og derpaa først bragte i hans Hænder, naar man havde læst og afskrevet dem; men Gesandten fattede Mistanke, da en Pakke, som han modtog viste tydelig Spor af, at den havde været aabnet, saameget desmere, som et af Papirerne der var streven med en tysk Haandskrift, og det var tydeligt nok, at man i Hurtigheden havde forvexlet Originalen med Copien og i en Skynding lagt den Sidste i Omslaget. Den spanske Gesandt begav sig uopholdelig op til Fyrsten, og bad ham meget høflig om at faae Originalen tilbage, hvoraf han medbragte Copien! Jh! sagde Ministeren, uden at lade sig bringe det mindste ud af et Fatning atter en af de Dumheder, som disse sk. Mennesker hver Dag gjøre sig skyldige i. Jeg beder 9 Dem tilgive den Uleilighed, som denne Feiltagelse har 16 foraarsaget Dem". Nu kaldte han paa Skriveren, i skjeldte ham ud, for hans Ubesindighed, og gav Gesandtyn hans Eiendom tilbage med mange Undskyldninger, u men med den største Kulde og Rolighed, som om alt var gaaet til, som det skulde (Forts.)