Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-26
Fra Nim Herred. Høebjergningen kom endelig til Ende. Men ved den idelige og stærke Regn tog meget Høe Skade, ikke lidet blev fordorvet, og saamangen Beboer mistede flere Læs af sine Enge; thi den selvraadige og tilvoxende Strøm gjorde Opstand, og med sine vilde Bølger oversvømmede det sammenrevne, og slæbte af med det stakkede Høe fra dets rolige Fødestavn. Formedelst dette uventede Overfald udbredtes største Forvirring omkring ved de trygge Aabredder, og ethvert Straae blev over Hals og Hoved nødt til at forlade sit Stade, og nu ganske hielpeløs mod dette voldsomme Angreb maatte lade sig drive paa den uvisse Flugt. Jmidlertid kunde mangt et Straae gjøre Regning paa en venlig Modtagelse ved de fremmede Bredder, hvor det i denne Skynding, søgte Tilflugt, og hvor saamange redebonne Hielpere rakte villige Hænder ud for at bjerge de svømmende Flygtninge; men den ubøielige og rasende Strøm var stedse tæt i Hælene, og forfulgte uophørlig med fine lette Tropper, de vilde Bølger, som i en Hast forcerede alle Aabreddene til begge Sider, og gjorde i Øieblikket endog det mindste Straae til Bytte. Hvilket alt tilhobe den vældige, graadige Strøm nu sammenrullede udi sit dybe Skjød, men paa sit lange Tog omsider bortslængte stykkeplis hen i Adspredelsens mørke Kroge, mange Mile borte fra Eiernes for denne Afgrøde belavede. Vintervaaning. - Høsten derimod gik saare hældig her fra Haanden, hvor Man ei var alt for hidsig paa at gribe det Synlige; dog fyldte Straaer i paa nogle Steder slet saameget i Laden, som den i Grøde staaende Sæd paa Ageren bebudede; thi de barske Vinde med Kulde og Regn og stundom Nattefrost fortog paa mange Steder reent den omfindtlige Boghvede, som ikke kunde udstaae dette Selskab, og derfor ganske unddrog sig Enhvers Aasyn: Det samme Selskab maatte ogsaa det nysaaede Byg finde sig i, hvoraf meget paa mange Steder tabte i lang Tid Lysten til videre Forfremmelse og kom derfor tilsidst just ikke høit paa Straae at staae. Havren blev bestandig ved sit livelige Udseende. Rugen holdt sig allevegne bedst, og er i denne Sommer lyktes godt, endog lige i Næsen paa Berberisserne, og har saaledes dette Aar afvæltet den svære Mistanke fra de stakkels Berberisser, som denne Sinde synes retfærdiggjorte, i det mindste her i Egnen, saa de nu ventelig maa kjendes frie for videre Tiltale i denne Sag, da der desuden gives andre Aarsager, hvoraf Rust paa Rugen saa kjendelig og øiensynligen kommer. - Andre Steder troer Man med føie, misledet af Hr. Kjøbmand Larsens Avertissement, (No. 110 i Aarhuus Avis: at han udsolgte Smør til 5 Mk. Pundet) at der her i Aarhuus allerede maa være en meget stor Smørtrang, som dog Gudskeelov ikke er Tilfældet; ikkun en øieblikkelig Trang var tilsyneladende i Høstens Tid, da kun faa Landmænd komme til Torv, og de faa, som komme, ifølge Nutidens gjengse Tone, saa vel vide at benytte sig af Leiligheden og deres Medmenneskers Trang; strax derefter kom der igjen som forhen Smør nok til Torv, som da og allerede Løverdagen efter faldt i Prisen til 4 Mk. Pundet. - En anden for hver Mand nok saa nødvendig Artikel, Rugen, holdes her for Tiden derimod i 24 Rbd. Tønden, medens den i Khvn, og andre Steder sælges for 17 a 18 Rbd. (Aarhuus Av.)