JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-28
Postefterretninger. (Efter Lübecker Av.) Efter den svenske Regjerings Begjering er i Lübecker Avis bekjendtgjort følgende: Det brittiske Ministerium har d. 29 April tilkjendegivet den i London residerende Gesandt, at Prindsregenten har anseet det for hensigtsmæssigt, at tilstille Admiralitetets Lords Commissairer den Betaline, at foranstalte en nøie og stræng Blocade af de norske Havne, og at enhver af Folkeretten billiget Forholdsregel skal gribes og udføres mod alle de Skibe, der efter denne Bekjendtgjørelse maatte vove at krænke denne Blocade. – Fra Aarau i Schweiz skrives den tales nu meget om nye Landefordelinger og der er mange Afskrifter i Omløb, hvoraf følgende er det Væsentlige, Marie Louise bliver Hertuginde af Parma og Pacenza, Malland faaer en østerrigsk Prinds som Erkehertug; Vicekongen af Jtalien bliver Storhertug af Würburg, Fulda og Aschauburg og Kgl. Bayersk Ag nat; Toscang faaer sin forrige Herre, Erkehertug af Würtzburg; Moden faaer Erkehertug Ferdinand; Baden afstaaer Plalz, Overland, Nellenburg, Constant, Breisgau indtil Dreisdam, og faaer i sammes Sted, hele Elsat indtil de Vogesiske Bjerge (Sundgau undtagen) indtil Speier og Geroldsheim. Würtemberg faaer de ovenanførte af Baden afstaaede Lande, Für stenberg og Sundgau; men afstaaer derimod Mergentheim, Darmstadt faaer det, paa venstre og høire af Rhin; Bajern faaer Mergentheim, hele Nederpfald, Starkenburg og Lindenfels, og afstaaer Tyrol til Østerrige. Østerrige faaer i Jtalien Malland, Mantua, Venedig og Dalmatien, Rusland faaer hele Polen og Danzig, Preussen faaer alle sine forrige Lande, Jülich og Berg, og den Ret, at secularisere sine geistlige Lande, den samme Ret faaer Sachsen. Hvad der er tilovers paa den venstre Rhindredde faaer Hessencassel, Hert. af Nassau, og dernæst Letningen. Frankrig faaer de østerrigske Nederlande indtil Brugge; den øvrige Deel tilfalder Holland. Fæstningerne Mainz og Strasborg sløifes. J Frankfurt am Mayn forhandles og fastsættes den tydske Constitution. Kongen af Neapel, hedder det, afstaaer dette Rige til Kongen af Siellien, og faaer derimod Sardinien. Sardinien faaer i dets Sted sit Savoyen, Piemont, og Montferat, og til Erstatning Genua, og Mantua fraregnet, det østerrigske Lombardie, under Titel af Konge af Jtalien. Den hidtilværende Vicekonge faaer, efter andre Efterretninger, for sig og sine Arvinger en Deel af det forrige Venetianske med Titel af Hertugdomme. Efter Forlydende skulle ogsaa de hannoverske Lande faae en betydelig Tilvext af Fladeindhold, hvorved de tillige bedre rundes. Man nævner allerede adskillige Bestanddele af denne Forstørrelse, hvorved Hannovers Jndkomster erholde en meget betydelig Forøgelse. Kongen af Neapess Armee har, efter Sr. Bellegardes Opfordring, trukket sig tilbage til det Neapolitanske, og man venter Kongen snart tilbage i hans Hovedstad. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-28
Corsica har forlangt af Lord Bentink at indlemmes i Engelland. – Da adskillige af de Allieredes Commandanter og Jntendanter, endog efter Overeenskomsten af 23de April, imod deres Foresattes Hensigter, have tilladt sig at hæve Contributioner, udskrive Requisitioner a., saa har Kong Ludvig under 5 d. M. ladet udgaae en Anordning, som sætter Skranker for disse Misbrug. – 7 Kister med diplomatiske Actstykker fra Holland, der have været hensatte i Ministeriet for de udenlandske Anliggender i Paris, skulle, efter Kgl. befaling, gives den hollandske Regiering tilbage. Ligeledes skulle de Konstskatte, Kostbarheder, og den øvrige Eiendom, der tilhøre ti af de første spanske Familier, og som Napoleon d. 12 Nov. 1808 har belagt med Beslag, tilbagegives. - Ved et af Sr. af Artois udstedt Decret af 21 f. M. er den franske Somagt indskrænket til 13 Linieskibe, 21 Fregatter, 27 Corvetter og Brigger, 15 Aviso= og Postskibe, 13 Fløitesk, og Gabarrer, og 60 Transportskibe. Kun 2 Admiraler skulle være ansatte derved, den ene i Brest, og den anden i Toulon. Prinds Engen er d. 9 ankommen til Paris. - Moniteuren leverer en Mængde Lykønskningsadresser fra enkelte Departementer og Stader til Kongen, og dennes Svar. - En af de første Følger af den sidste fr. Regjeringsforandring var: at de i Castellet Jff i Marseille arresterede Statsfanger, Maj. Russillon, Ridder af Fortjenesteordenen, Kark d'Høzier og Rochelle, der for en Deel Aar siden vare indviklede i Moreaus Sag, ere blevne satte i Frihed af Folket. - For Staden Bordeaux var Napoleons Afsættelse en stor Lykke. Den var kun besat af 2500 Engellændere, og 6000 Franske fra Lyon var i Anmarsch imod dem, med Tilladelse at plyndre Staden, 13 Dage. - Efter adskillige Courerers og Reisendes Beretning er det endnu bestandig ikke ganske roligt i Frankrig, og Mange kom Tingenes fuldkomne Forandring for rask til at de strax kunde finde sig i den ny Orden. Publicums Stemning i Paris er ligeledes meget forskjellig. En stor Deel er opbragt mod Senatet fordi det i Constitutionsacten har erklæret sine Medlemmers Værdighed for arvelig. Nogle ville derfor have en forandret Constitution; andre gaae i deres Enthusiasmus for det Bourbonske Huus saavidt, at de ville aldeles ingen Constitution, men paastaae Kongen sat paa Tronen uden al Jndskrænkning. Om Natten forsamlede en talrig Folkehob sig, som raabte: "ed med Senatet!" Man troer derfor at Hovedstaden med det første vil blive stærkere besat med Tropper. Jøvrigt ere de Store, i Militair, som i Civilstanden, af ligesaa forskjellige Meninger som Folket. - Allerede d. 9 Mai afreiste fra Paris en Postinspecteur, for at besørge Heste til Keiseren af Rusland og Kongen af Preussens Reise til London. – J Nottinghamshire ere nye Uroligheder udbrudte. Nordamerica vil med Eftertryk fortsætte Krigen mod Engelland. Regjeringen har desaarsag gjort et Laan af 6 Mill. i Skatkammerbeviser og af 25 Mill. Dollars. Den har forbudet Bomuldstøiers Jndførsel fra hele Curopa. Ogsaa Spanien sender fra Cadix. 12000 Mand, der skulle lande i Mistsippi, og frarive Americanerne Louisiana. Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. mod over- Ellevte Aargang. No. 44. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 31 Maji 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Bidrag til Dagens Historie. (Fortsættelse.) agTun Nøden havde tvunget Engelland til at slutte Freden med Frankrig, og med Grund sagde Pitt, "at han ikke havde billiget Freden, fordi han ansaae betingelserne for de bedste, men fordi, under de daværende Forhold, en Fred paa disse Vilkaar, syntes ham fordeelagtigere end Krig. Jo mere altsaa Freden var nødtvungen, desto mere maatte Engelland vaage over, at Frankrigs vundne Magt ikke forøgedes alt for meget. Jmidlertid kan end ikke den ivrigste Modstander af Engelland nægte, at Frankrig, endog efter Freden, misbrugte sin Overmagt til at indlemme Parma og Placenza i Republiken; at tvinge Holland til at tjene til dets Hensigter, lig en erobret Provinds; at raade egenmægtig over Schweizs Grændser og Forfatning, og krænke Malthas ved Fredsslutningen bestemte Uafhængighed, der ene betryggede Engelland mod Frankrigs Eneherredømme i Middelhavet, i det den ved Maltheser-Ordenstungens Ophævelse i Spanien, Baiern og en Deel af Tydskland, havde tabt al Kraft. Buonaparte derimod kunde ikke andet end finde Freden meget fordeelagtig til at befæste og udvide sin usurperede Magt. Havde det engelske Ministerium agtet mere paa hans Besværinger over de engelske Skribenters Forhaanelser mod hans Personer, havde det, efter en Geheime conseil befaling, uden Domstolenes Kiendelse, forsaget de fornemste Medlemmer af det bourbonske af Huus fra Engelland, saa vilde den første Consul høist sandsynligen vist sig mindre stræng mod de brittiske Øer og mindre virksom i at nedværdige dem. Men Hawkesbury gav intet bestemt Svarpaa Buonapartes officielle Klage, og de franske Tidender i Engelland vedbleve at skjælde. Jmidlertid blev dog Udgiveren af Journalen Ambiga, Peltier, som forhen er omtalt, formelig anklaget for Kings Bench. Men hans Sagfører, Mackintosh, forsvarede ham i en mesterlig Tale, hvori han sagde blandt andet: "Nu er, fra Palermo til Hamborg, ikke en eneste Presse meere fri paa det faste Land. J Engelland allene gives endnu en fri Presse, beskyttet ved vore Love, og ved Nationens Mod og Tapperhed. Det er en gyselig, men stolt Tanke, at hiin Frihedens Bygning, som vore Forfædre opførte, staaer endnu urokket, staaer endnu ene midt blandt den civiliserede Verdens Ruiner. Vogter eder derfor, ved utilbørlig Strænghed at undertrykke Lysten til at undersøge udenlandske Forhandlinger". Peltier blev imidlertid dog erklæret for skyldig af de Edsvorne, men Straffens Bestemmelse opsat til næste Møde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Ved de siden gjenndbrudte Fiendtligheder faldt den naturligviis aldeles bort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Ved Freden havde Frankrig, som vi have seet, vundet meget. Engellands Fordeel bestod derimod kun i Øerne Trinidad og Ceylon, som vare de eneste af alle dets Erobringer, det beholdt. Alt det øvrige skulde gives tilbage. At dets Sømagt, som en Følge af dets Seire til Søes, var voxen fra 100 Linieskibe og 183 Fregatter til 200 Linieskibe og 227 Fregatter, var en Virkning af dets Marines Fortreffelighed. Jmidlertid havde Frankrig dog endnu af sine 80 Linieskibe 39, og af sine 64 Fregatter 36 tilbage, altsaa en langtfra ikke ubetydelig Sømagt, der, ved Siden af dets betydelige Landmagt, altid maatte kunne give det anseelig Vægt i den politiske Veieskaal. - Den franske Regjering har siden, efter Krigens Gjenndbrydelse, idelig beraabte sig paa, at Engelland kun havde sluttet Freden paa Skrømt, og at den var intet uden en Vaabenstilstand. Men saalænge det er umueligt at bevise, hvad Engelland vilde have gjort, og saalænge man ikke har andet end tomme Declamationer til at godtgjøre dets Utilbøielighed til Fred, kan man med lige saa liden Bestemthed sige, at Engelland har villet Krig, som at den franske Consul har villet Fred, vist er det, at han i den hele Række af Aar, han beherskede de Franske, førte dette Ord i Munden med Kaarden, i Haanden. For os bliver her intet andet tilbage, end af Kjendsgierninger at udlede, hvo af begge de stridende Parter har givet først og meest Anledning til Fiendtlighedernes Fornyelse, da dette Spørgsmaals Besvarelse siden vil vise, hvo der har bidraget meest til Europas paafølgende Ulykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Vi have allerede hørt, at Sebastinis Sendelse opvakte megen Misnøie i Engelland, og mistænkelig var den unægtelig. Vel forsikkrede Talleyrand Lord Wihtworth, at den grundede sig paa Handels Motiver; men at sende en fransk Oberst som Handelsagent til Tripolis &c., synes alt for besynderligt. Jmidlertid havde Lord Wihtworth d. 18 Febr. 1803 en Samtale af 2 Timer med den første Consul, hvori denne selv skildrede denne Sendelse som militair nødvendig. Han sagde blandt andet: at for at beholde Fred maatte Amienstractaten opfyldes; Mishandlingerne i offentlige Skrifter, om ikke ganske undertrykkes, saa dog sættes Skranker for, og hans bittreste Fiender (her sigtede han til Georges og Andre) nægtes den Beskyttelse, man offentlig giver dem; thi enhver Vind fra Engelland blæser ham intet uden Had og Fiendtlighed i Møde. Havde den brittiske Regjering ikke viist sig saa fiendtlig imod ham, saa vilde han gjort Alt for at bevise sin Tilbøielighed til Forsoning, sin Deeltagelse i Skadeserstatning saavelsom Jndflydelse paa det faste Land, kort, Alt hvad der kunde give Satisfaction og bevise M. ns Venskab, Da Whitworth gjorde ham opmærksom paa Sabastinis Sendelse, og den Virkning, den har havt i Engelland, sagde Buonaparte, at dersom det havde været hans Hensigt, at erobre Ægypten, saa kunde han have gjort det med de Tropper, han sendte til Domingo. Hvor meget han imidlertid kunde ønske at eie Ægypten som en Colonie, saa holdt han det dog ikke Umagen værd at vove en Krig for det, hvorved han vilde mere tabe end vinde, især, da tidlig eller sildig Ægypten dog vil komme til Frankrig, enten ved det tyrkiske Riges Fald eller ved en Overenskomst med Porten). Moniteuren vidste af en Samtale imellem Buonaparte og Senatet ikke at anføre andet derimod end at, en Deel af de i den engelske Beretning anførte Omstændigheder, nemlig den første Consuls Tale til Whitworth, vare materialiter falske. Men Sagen var nok den, at man ugjerne ønskede Samtalen offentliggjort. Jmidlertid beviste Erfaringen siden, at Whitworths Beretning var meget velgrundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Buonaparte vilde endnu bestandig give sig Mine af, at det var ham, der vilde beholde Fred, men at det var Engelland, der ikke ønskede andet end Krig. Derved troede han, at gjøre sin Sag til hele Europas. De franske Blade turde ikke tale et Ord og Rustningerne, men udbredte bestandig Forhaabninger om en fredelig Udsoning, medens man erfor fra Holland (d. 21 Martii, at den ved Helvoetsluis liggende Expedition for det første ikke afgaaer til Louisiana; at der er franske Tropper paa Marschen til Grændserne af Holland, og at man, efter Frankrigs Begjering, føier Anstalter til at underholde et betydeligt Troppecorps. J Hamborg Correspondent vidste den franske Gesandt, ved Magistratens Hielp, at faae indrykket et høist fornærmeligt Stykke mod Engelland, hvilket denne Tidendes Udgiver havde nægtet at optage. Den engelske Regjering erklærede dette Stykke for "den groveste og plumpeste Pasquil, og besværede sig over denne Krænkelse af den fri Rigsstad Hamborgs Uafhængighed, og denne lave Maade at udbrede Skumlerier mod Kongen ).(Fortsættes.)*) Under ingen Regjering er Pressen bleven mere misbrugt og undertrykket paa eengang end under den Buonapartiske. Han, som havde indført den utaaleligste Censurtvang, han, som, ikke nøiet med at have kuet Yttringsfriheden i sine egne Stater, endog vilde berove Engelland sit største og herligste Klenodie, fordi han personlig fandt sig krænket derved - han tvang Magistraten i Hamborg til at indrykke et aabenbart Skandskrift, over den engelske Regjering, hvori siges om det Kongelige Budskab: "at man er uvis omdet er en Virkning af Forræderie, Afsindighed eller Svaghed". Jngen Regjering har saaledes ladet hanne fremmede Magter i offentlige Libeller end Buonaparte, hvilket ogsaa udgjorde en af Anklagelsespuncterne imod ham. Vel sagde han i sin sidste Parolbefaling: "at hans Hyklere ikke undsee sig ved at tale om Haanskrifter imod fremmede Magter, og forglemme, at nogle af deres egen Midte selv redigerede dem. Men det er en elendig Undskyldning. 50 Millioners uindskrænkede Behersker, Jordens mægtigste Monark, den Helt, som Forsynet selv havde anseet nødvendig til sine Hensigter, burde sandelig ikke, naar man fordrer ham til Regnskab, skyde Skylden for saadanne Handlinger paa sine Skrivere, allermindst naar han selv nogle Linier i Forveien har sagt: at hans Vink var en – Befaling. Men saaledes gaaer det med alle Despoter. De ville bruge alt, selv Pressen, som Middel til deres uværdige Hensigters Opnaaelse. Mod andre ville de have Lov til at sige alt, hvad deres Ondskab kan udtænke, men vre den, der vover at røre ved dem og deres Handlinger, Boede han end, som Palm, paa et fremmed Gebet, vil Magten dog vide at rive ham ud af hans Families Skjød, og istedet for Modbeviser bruge Flinter imod ham!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Jndenlandske Efterretninger. Jgiennem det Vestindisk Guineiske Rente= og General=Toldkammer er, under den 20de Maji d. A., udfærdiget en Bekjendtgjørelse saaledes lydende: Ved allerhøieste Resolution af 17de dennes har Hs. Maj. Kongen allernaadigst befalet Kamret, at bekjendtgjøre til Enhvers Efterretning; at hvo, som agter at forsende Stuver af de efter Forordningen, af 2den April d. A. stempelpligtige Manufacturvarer fra et Sted i Landet til et andet, har, naar saadan Stuv er over 10 Alen, og derpaa er intet Stempel, at henvende sig i Kjøbenhavn til Stempelforvalteren paa Kjøbenhavns Toldbod, og i de andre Steder til Told- og Consumtions=Hovedcontoiret i den befalede Toldbod, eller Contoirtid, for at erholde den fornødne Stempling; og at derimodStuver paa 10 Alen eller derunder kunne fremdeles, om de endogsaa skulle være ustemplede, forsendes med den behørige Told, eller Passeerseddel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Placat. - Hs. Maj. Kongen har, under Dags Dato, afgivet følgende Resolution til Finants Collegium; J Betragtning af de af Vort Finants Collegio anførte Grunde, have Vi fundet Os allernaadigst foranlediget til, at ansætte Værdien af de 3 i Hertugdømmene Slesvig og Holsteen gangbare. Slags Kobberskillemynter, nemlig de i Aaret 1771. udprægede Eenskillingsstykker, de Slesvig=Holsteenske Sechslinger, og de i Aaret 1812 for Danmark i Omløb satte 12 skillingsstykker, hvilke alle, ifølge §. 3 i Forordningen af 13de Octbr. 1833, skulde gaae og gielde for 2 Rbskill. Stykket, til 1 2/3 Rigsbankskill. Stykket, saa at Jngen i Fremtiden er forbunden til at modtage dem i Betaling til en høiere Værdie. Derhos vil det i Henseende til Størrelsen af den Sum, som Private ere forpligtede til at modtage i benævnte Skillemynter, have sit Forblivende ved Bestemmelserne i den 4de §. af den citerte Forordning, og vil deres Modtagelse i de Kongelige Casser, til samme Beløb som hidtil, ikke blive nægtet. Finants=Collegium, den 21de Maji 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Aalborg, d. 26de Maji. En ulykkelig Jldsvaade opkom d. 22de d. M. i Hals Bye paa en Tid, da de fleste Familier laae i den dybeste Søvn. Vindens Heftighed gjorde al Redning umuelig, og i en Tid af een Time opbrændte 24, større og mindre Steder, hvorved 30 Familier bleve Huusvilde og mistede Alt, da Jntet kunde reddes, saa at end- og 4 Heste og 8 Køer indebrændte. (Aalb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Odense, d. 20 Maji. Det dramatiske Selskab i Kierteminde har til alle Jndvaanernes Fornøielse hver fjortende Dag givet Forestillinger hele Vinteren igjennem, og endte samme forleden med en Commoedie, som indbragte omtrent 400 Rdlr. D. C. til Fordeel for Byens Fattige. - Den 22de løb en Beltsbaad paa Grund ved Jndløbet til Kierteminde, og - uagtet al anvendt Flid og Hielp af Søefolkene sammesteds - forliste og sloges itu. Et stort Tab for Eieren paa denne Tid især, da Tømmeret er saa dyrt og sjeldent. - Ved Eibye Mølle-Sluse her ved Odense er fanget i Aaen en Stør, som er over 3 1/2 Alen lang. Det ved disse Dages stærke Nordost Storm havde Høi vand maae have ført den herind i Aaen fra Stranden. (Jversens Avis.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Kjøbenhavns Børs d. 31 Maji. Cours. Altona Avista 491 1/2, London 2 M. 16 1/2 Rbdlr., Amsterdam 2 M. 455 3/5, Spec. 520. - Specier solgtes til 31 3/4 Rbmk., for Commiteesedler blev givet 63 1/2 pr. 100.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
(Af Lübecker Avis.) Jndtil forbi Lyon gik Buonapartes Reise forstyrret, men der, saa og hele Veien dersen til Aix yttrede det varmere sydlandske Blod sig i uafbrudt Skrigen, Banden og Haansudtryk; i BinCannat slog Pobelen hans Karethvinduer tru og fra den Tid af fandt han det nødvendigt at paatage hiin russisk østerrigsk preussiske Maskeradedragt. Ved Aix blev Vognen hvidende og fik Forspand uden for Byen, og dennes Porte bleve lukkede, alligevel ansaae man det fornødent, at formaae Underpræfetten til at ledsage den med sin Gensdarme til Grændsen af hans Distrikt for at hindre de larmende Pøbeloptrin. J Begyndelsen af Reifen spiste Buonaparte allene, men efterat Commissairene havde vist ham den Tjeneste at redde ham af den rasende Pøbels Hænder, nedlod han sig til at spise i deres Selskab, dog ikke uden kjendelig Frygt for at vorde forgivet; den første Dag spyttede han hvert Bid ud, næste Dagen bad han, at Maden maatte blive lavet af hans Kok, som blev tilstaaet, og nu spiste han med kjendelig Graadighed. Paa Landreisen iagttog han en mørk Taushed, men saasnart han fik Øie paa Søen, blev han mere livelig og snakkede meget, men uden Sammenhæng. Man vil paastaae: at han i en Samtale med Marschal Augereau har sagt: "Alt er ude for mig i Curopa, men Asien venter en Mand!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Af Koehues Erind. fra Paris i 1804.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
Postefterretninger. Efter Lübecker Av.) Kronprindsen af Sverrig har d. 25de d. M. indskibet sig i Travemunde, hvorfra samme Dag Regimenket Royal sudvis gik ombord. Den 26de forlod en Deel Svenske Officierer Lübeck, for at indskibe sig i en anden Havn 1 Østersøen. Kronprindsen forærede sin Vort i Lübeck en kostbar Gulddaase, prydet med hans Navnechire af Diamanter. J Følge en efter H. K. Hs. befaling i Lübecker Avis indrykket Bekjendtgjørelse vare, efter Breve fra Marstrand af 6 Maji, 20 norske Skibe, tildeels ladede med Korn, og en Mængde Smaafartøier tagne og indbragte til benævnte Havn. – Jmellem Neapel og Tunis er sluttet en Vaabenstilstand, og man haaber at Freden og med den de i Tunis fangne Neapolitaneres Befrielse snart vil paafølge. Fra Florenz have d. 3die en Deel østerrigske Troppeadelinger begivet sig til Siena, Pisa, Livorno og andre toscanske Stæder, for at garnisonere der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-31
J Malland ere de østerrigske Generaler Sr. Bellegade og Sr. Klenau ankomne. Hele Staden var ved den førstes Ankomst islumineret, og i Skuespilhuset blev han modtagen med almindelig Jubel. Valgeollegierne, der have erklæret deres Forsamling for permament, sendte en Deputation til ham med deres Præsident, Gr. Gio vid, i Spidsen, som holdt en passende Tale. Paven erikke i Rom, som det hedte, men i Cesena. Dronningen af Etrurien, som, efter Napoleons befaling, har været 30 Maaneder indspærret i et Kloster, fordi han vilde svare en Pension af 400,000 Fr., blev d. 23 Jan. sat paa fri Fod af Kongen af Neapel. – J Genua fandt Engellænderne 269 Metalcanoner, 23 Jerncanoner og et uhyre Forraad af Patroner og Kartætsker. En Escadre engelske Krigskibe, under Commod. Kodrington, skal udløbe fra Halifax i Nyskotland og støde til Cochrane. Ogsaa et Troppecorps skal indskibes, for at tilintetgjøre den americanske Krigsmagt i de canadiske Vande. Den 2 Maji undslap lykkelig en til Falmouth gaaende engelsk Paketbaad, som havde 180,000 Pd. ombord, en americansk Caper, efter en haardnakket Fægtning. Man troer at Fredsunderhandlingerne med America ikke ville finde Sted i Gothenborg, men i Haag. – Ludvig XVIII Gemalindes Ligkiste, der har været bisat i Westminsterabbedie, skal ufortøvet bringes til Frankrig, for at bisættes i St.