Viborger Samler, 1842-03-17
Udenlandske Efterretninger. Centralasien og Afghanstan. Om Begivenhederne i Cabul siden Jnsurrectionens Udbrud d. 2den Novbr. 1841 meddeler Bombay Times detaillerede Efterretninger. Antallet af de i Cabul under General Ephinstone, der senere er bleven et Offer for et stærkt Anfald af Gigt, værende Tropper udgjorde i Alt 5400 Md., nemlig det 44de britiske Jnfanterieregiment 700 Md. stærkt –, 3 Reg. ostindiske Jnf., 1 Reg. af Schach Schudschas Tropper, 400 Md. Artillerie og Sappeurs, og 1100 Md. størstedeels afghaniske Cavallerie. Da Opstanden udbrød, vare disse Tropper deelte i to Divisioner, den ene i Citadellet i Cabul(Bala=Hissar), den anden i en sex engl. Miil fra hiin Fort fjernet forskandset Leir. Det britiske Commissariats Forraad vare tilintetgjorte af Jnsurgenterne, og Tropperne maatte desaarsag ligefra Begyndelsen kæmpe med Mangel paa Levnetsmidler. Fra den 2den og ligeindtil den 17de Novbr. fandt næsten dagligen Fegtninger Sted, hvis Resultater – Masser af Dræbte –, optaarnede omkring Leiren og Fortet, truede med at forpeste Luften. Jndtil den 22de Novbr. var det lykkets Englænderne at erholde Levnetsmidler fra en Nabolandsby, men samme Dag stormede Jnsurgenterne denne Flekke, og bestøde til samme Tid Leiren med en gammel 18 Pundiger, som de havde erobret ved Jndtagelsen af et Fort. Den i Leiren commanderende Gen. Elphinstone, udsendte først et svagt Detaschement for at fordrive Fienderne, og da dette med uforrettet Sag maatte vende tilbage, et stærkere Corps, der vel drev Fienden paa Flugten, men desuagte ikke var istand til at erobre Kanonen. Det lykkedes meget mere Jnsurgenterne, der tildeels bestode af Ghilzies, at bringe hiin i Sikkerhed. Samme Dag stormede Jnsurgenterne med Raserie Citadellet; Englænderne aabnede ikke Jlden, førend de Stormende vare trængte frem næsten lige ind til Forskandsningerne; da modtog en Hagl af Kardesker og Flintekugler saaledes de Angribende, at store Aabninger opstode i de sammentrængte fiendtlige Hobe. Et Udfald af de Beleirede, i Spidsen for hvilke Schachens Vezir og Prindsen Sufter-Jung stillede sig, fuldendte Fiendens Nederlag, der imidlertid kostede Briterne meget 30 britiske Officierer bleve saarede. Oberst Mackreldøde af sine Saar, Oberst Oliver, Capitainerne Westmacott, Walker og MKenzie, samt Lieut. Lanig faldt paa Ærens Mark. Trods sit Nederlag fornyede Fiender Angrebet den følgende Dag, men et stærkt Sneefog tvanham til at standse. Den 25de indfandt Muhamed Ukbar Chan, Dost Muhamed Chans kjæreste Søn, sig i Jnsurgenternes Leir, og vidste paa ny at opflamme Jnsurgenternes Raseri imod Englænderne, der netop i denne Prinds havde smigret sig med at finde en Mægler. Den 28de Novbr. angrebes et Cavalleriedetaschement, bestemt til at dække Bagagen og Kammelerne; i to Dage var Vaabenhvile, efterat Afghanerne havde gjort et forgjeves Forsøg, paa at lokke Englænderne ud af deres forskandsede Stillinger; den 1ste Decbr. afsloge Briterne en Storm imod Citadellet, og den 4de et Angreb imod et af 100 Englændere besat, tæt ved Staden Kabul liggende Fort; den 5te afbrændtes den over Rullah imellem Leiren og Staden førende Bro og den 6te indtoges med Storm det fornævnte Fort. Den 8de mislykkedes et af de britiske Tropper i Leiren foretaget Forsøg paa at kaste Levnetsmidler ind i Staden, af hvilke en stor Deel faldt i Jnsurgenternes Hænder, og den 9de Decbr., da man kun havde Levnetsmidler for 3 Dage i Leiren, gjorde man et Forsøg paa at underhandle og en fri Afmarsch, hvilket Forsøg imidlertid strandede paa Beleirernes overdrevne Fordringer. Jnsurgenthøvdingerne stode dengang i Spidsen for 5000 Md. godt Cavallerie og dobbelt saa mange Fodfolk, med en saadan Magt turde de vel foreskrive de ved uafladelige Fegtninger sammensmeltede, og af Mangel paa Levnetsmidler svækkede engelske Krigere, som i længere Tid havde maattet nære sig af Heste- og Kameel kjøb, haarde Betingelser. Som disse nævnes, at Tropperne skulde nedlægge deres Vaaben og rømme Landet, at de gifte Officierer og disses Koner skulde blive tilbage, for at tjene som Gidsler for Dost Muhammed Chans Løsladelse og den britiske Hærs Tilbagemarsch indtil paa hiin Side af Pischauer. Til saadanne Forslag udraabte Sir William Maghten: "at Døden vilde være at foretrække for en saadan Admygelse, og at Briterne stolede paa Slagenes Gud m. m. - Om Begivenhederne i de følgende 3 Uger ere Efterretningerne høist ufuldstændige.