Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-03-31
Om den Familie jeg i min forrige Beretning i denne Tidende nævnede under No. 5, hvor Manden, en flink og dygtig Væversvend, blev bragt paa Hospitalet 3 Dage efter at Konen var nedkommen med det 5te Barn, og hvor jeg netop kom til da Nøden og Elendigheden syntes paa det Høieste, er det mig kjært at kunne tilføie, at de mangfoldige til min Disposition sendte Gaver satte mig istand til, ei alene at opretholde Familien til Manden igjen blev frisk, hvilket skeete for 14 Dage siden, men endog at fremhjælpe den saaledes til bedre Kaar, at den nu med nyt Mod og Haab kan gaae Fremtiden imøde. Den haarde og saalænge vedholdende Kulde udbredte undsigelig megen Nød blandt Hovedstadens Trængende, men Medborgernes Velgiørenhed viste sig ogsaa i denne Trængselstid i et skjønt og i Sandhed ophøiet Lys, fra alle Sider rakte man milde Gaver, enten til flere af Stadens Præster eller til den senere sammentraadte Brændselsforening. Ogsaa mig viste mine Medborgere den hædrende Tillid at anfortro Gaver til Uddeling, og jeg tør nok sige, at dette ikke var den mindste Deel. De satte mig istand til at lindre Nøden hos 653 Familier. Betræffende min Fremgangsmaade &c. være det mig tilladt her at gjentage, hvad jeg for nogle Dage siden i den Anledning har offentliggjort, nemlig: Det vilde have været en absolut Umulighed, selv med den allerbedste Villie, og uagtet jeg har offret Sagen hele min Tid, at have kunnet bestride de talrige Fattig besøg og de med Fordelingen forbundne Forretninger alene, hvorfor jeg har seet mig nødsaget til at benytte 2de paalidelige Medhjælperes Assistence, dog saaledes, at jeg selv alene har disponeret over Gavernes Fordeling og personligen er ansvarligen for det Hele. - Hjælpen har jeg uddeelt deels i Klædningstykker, Linned, og Sengklæder, deels i Jldebrændsel in natura, deels ved Bespiisningsbilletter og deels i rede Penge med Jagttagelse af den Omhu, Omstændighederne bøde. Det har ikke staaet i min Magt at kjøbe Brænde i det Større for selv at lade det sauge og hugge (hvilket vilde have været fordeelagtigere), thi dertil fattedes mig fornødent Locale, men jeg har draget Omsorg for, at saavel det Brænde, der var mig anfortroet til Fordeling, som det meget Brænde jeg har indkjøbt for Penge gaverne, er bleven overalt bragt lige til de Trængendes Hjem, uden Udgivt for disse. Læggende behørig og skjønsom Vægt paa de Henviisninger eller Anbefalinger, der fra agtede Damer og Herrer ere mig givne, har jeg, ved at uddeele Hjælpen, søgt at tage passende Hensyn til Familiernes Trang og Værdighed, deres Størrelse, om der vare Sygdomme tilstede, om smaae Børn eller gamle affældige Mennesker bidroge til Trangen, osv., og rettet mig efter Omstændighederne saaledes, som jeg har fundet disse virkeligen at være tilstede i de Paagjældendes Hjem. Jeg har søgt Armoden og Elendigheden, hvor den var størst og meest trykkende, og maatte det være de mange ubekjendte Velgjørere fyldestgjørende, at saaledes halvsyvendehundrede Familiers Nød er bleven lindret ved deres ædelmodige Offere, da vil dette være mig undsigelig kjært, omendskjøndt jeg endnu er i Besiddelse af flere Hundrede Adresser og Breve fra Trængende, til hvilke jeg ikke har kunnet naae. Talrige Gaver ere saaledes komne mig tilhænde, og med inderlig Glæde har jeg modtaget saavel de mindre som de større. J Sandhed, dersom min Jver for Sagen behøvede at anspores, da vilde den største Opfordring ligge i den Tillid mine Medborgere skjænke mig, en Tillid, der baade ærer og glæder mig og derfor er mig mere dyrebar end jeg kan beskrive, Jeg skal ogsaa altid bestræbe mig for at svare til den Forventning, man stiller til mig, og naar jeg herved beder de skjulte Velgjørere modtage min hjertelige Tak, nærer jeg det glade Haab, at Himlen vil lade de mange taknemmelige Hjerters Velsignelser, hvortil jeg var Vidne, vorde frugtbringende for de Ædle, der fra Anonymitetens Skjul sendte Trøstens og Glædens lyse, velsignelsesrige Straaler ind i Armodens dunkle Boliger, Jdet jeg gjentager disse Ord in Specie til Dem, min ærede ubekjendte Hr. Correspondent, slutter jeg med den Forsikkring, at intet skulde være mig kjærere, end om det maatte have lykkedes mig at handle i Deres milde og kjærlige Aand, og derved været saa lykkelig at erhverve mig Deres Tilfredshed.