Aalborg Stiftstidende, 1845-01-28
J Præste Amt har dannet sig en Landcommunalforening, som den 4de ds. holdt et Møde i Kongsted, hvor 94 Medlemmer vare tilstede, foruden et Par hundrede andre Bønder og hvorhen den fra Stænderne bekjendte Amtmand Neergaard havde beordret en Politifuldmægtig, der, ifølge Beretningen om Mødet i "Almuevennen", udførte sit Hverv med al Humanitet. Foreningen organiserede sig ved at antage Love og vælge Formand, Viceformand og Secretair, hvilken sidste Post overdroges til den af de Roeskildske Aristokrater saa meget frygtede Huusmand Peter Hansen i Lundby. Blandt de antagne Lovbestemmelser er ogsaa den, at Foreningen forbeholder sig Ret til, dersom Nogen, der besidder privilegeret Hartkorn, skulde melde sig for at blive Medlem af Samme, at nægte ham dette, hvis den finder Anledning dertil hvilket Kjøbenhavnsposten" anpriser som en "meget demokratisk Bestemmelse, som vi derimod ansee for en i høi Grad aristokratisk Handling, idet den vil statuete en Stands=Skilsmisse, der er lige saa aristokratisk i sin Natur og fordærvelig i sine Følger som enhver fra de høiere stillede eller privilegerede Stænder udgaaende Standseparatisme. Bestemmelsen er her ogsaa saameget mere forkastelig som den anvendes ved en Forening ikke til privat sociale, men til et landcommunalt, altsaa almeent Øiemed, hvorfra det saaledes endog er aabenbar uretfærdigt at ville udelukke nogensomhelst Landboerclasse. At Foreningen, som Kjøbenhavnsposten, paaberaaber sig ved at anticipere et Forsvar for en Handling, som den selv ikke synes at betvivle, vil blive ramt af Dadel), er i sin gode Ret ved at foretage en saadan Udelukkelse, kan vel ikke benægtes; men ikke Alt hvad der er lovlig Ret, bliver derfor rigtigt, og i Foreningsøiemeed er det ikke Retsbegrebet, men de gjensidige moralske Forpligtelser, der maae være de ene bestemmende. Vi raade saaledes vore sande Folkevenner og Hadere af Standprivilegier, til hvilke Jngen i større Grad end vi selv skal kunne regne sig, til at undgaae hvert Raad, der fører til Separatisme og statuerer et Aristokratie i Demokratiet, hvorved hele dettes sande Præg og ædere Natur maa forsvinde. Heller ikke er det ved at hævne sig paa Aristokratiet at Folkesagen skal vinde Fremgang, men kun ved udholdende Kamp for sit eget Princip uden at krænke Andres Anskuelser eller besmitte sig ved i sig selv at optage hvad man hos Modpartiet netop bekjæmper. Aalborg, den 28de Januar. Den igaar afholdte anden Concert i "Musikforeningen" for i Vinter afgav et nyt hædrende Vidnesbyrd for Dirigenten Hr. Adolph Nathans Fortjeneste af den musicalske Uddannelse her i Byen, som i et saa kort Aarrum har formaaet at danne, samle og forene de musicalske Evner og Kræfter til et Hele, der vel faa Steder i Provindsen har saa dygtige Productioner at fremvise. Ligesom saaledes Hr. Nathans Virksomhed overalt ville møde den fortjente Erkjendelse, saaledes er det ogsaa at haabe, at Publicum ved saa talrig Jndtræden i Musikforeningen som muligt vil skjænke denne endnu unge vakkre Association til Musikens og Smagsandsens Udbredelse den størst mulige Fremgang og Stykke: et Ønske, der vist i lige Grad næres af alle, for Opdragelsens og Oplysningens Goder nidkjære, Forældre og Smagsvenner, som det her fremsættes af flere erkjendtlige Musikyndere. (Medd.)¬