Extraordinaire Relationer, 1732-01-01
Persien. Da, saavel om dette Lands Uroeligheder ere nu i nogle Aar adskillige foranderlige og meget u-visse Spargements blevne udspredte, som og de om Prinz Thamas havde Underretninger været meget stridige mod hver andre, vilde mand meddeele en Extract af en udi Holland udkomne Relation, som foregives, at være samlet af et fra Constantinopel indsendt Brev, og indeholder de merkværdigste Ting som have sig tildragne, angaaende Sultan Eschereff hans Nederlag i Persien, samt Printz Thamas Bedriffter indtil til samme Tid. Da Prinz Thamas, den 3die Søn af Schach Hussen, dend sidste Persiske Sophi, havde haft dend Lyke under dend sterkeste Beleyring at flygte fra Jspahan med en Escorte af 500 Mand, retirerte hand sig hen til de Provintzer, som endnu holdte ved deres Troeskab imod Kongen hans Fader; men fandt der, overalt en forskrekkelig Forvirring. Jmidlertid efterlod hand ikke at verve Tropper, med hvilke hand imod Georgianerne, imod Osmanlous og de andre Rebeller, det Persiske Riges Undersaattere, men mesten altid med sin Desavantage agerede, hvorvel hand altid selv anførte sine Soldater, og lod sig finde for i Spidsen udi de forefaldne Treffninger, Aar 1. ger, indtil hand endelig saae sig tvungen til at retirere sig hen til dend Provintz Mazandran, Alle saadanne Vanhæld, i stæden for at formindske, formeerede meere denne unge Printzes Courage, og da hans Sager syntes at være meest fortviflede, fandt hand en Forløsere i Thamas Koulikan hans Person. Denne Chan skal være omtrent paa 40 Aar, fra sin Barndom opvant til Krigen. Tapper, af god Forstand, af et frit og oprigtig Væsen, Gavmild imod Tapre, men haard og streng imod feye Folk, som hand endog med Døds Straf belegger. Denne hans Capacite, og Troeskab satte ham i saa stor Naade hos Prinz Tha mas, at denne unge Konge skiønnede paa hans gode Raad, besluttede, dennem at følge, og sig hannem i alle Ting aldeeliis at fortroe. Fra dend Tid af, nemlig Aar 1728 begyndte denne unge Printzes Sager et langt andet Syn at bekomme. Dend Kongel. Armee, hvilken Thamas Koulikan havde bragt paa Benene, var vel ikke talrig, men blev desto bedre betalt, og iblandt Folket god Disciplin holdet: De fornemste Officiers, saavel som og de Subalterne vare alle tappere og velforsøgte, og af Koulikan selv udvalte Folk. Med denne Armee gik Prinz Thamas i Feldten, først imod de som kaldede Afdalis, over hvilke hand i egen Person erholdte 3 Seyervindinger, erobrede Herat og Machat, og underkastede sig i dette Aar alle Rebellerne af Corassan og nest omliggende Stæder. Da alle de som opsatte sig imod hannem, maatte springe over Klingen, men de derimod, som gave sig godvillig, og bade om Naade, bleve svarede, dog saa, at de skulde tage Tieneste under hans Tropper, og deres Cheffer sette deres Børn til Gidsel og Forsikring om deres Troeskab. Da nu alting paa denne Kant var bragt til en fredelig Ende, besluttede mand ikke Januarii Maaned ikke videre i dette Aar at forfølge Campagnen, men at lade Tropperne marschere i Vinter-Qvarteer paa Græntzerne, paa det at mand imod det følgende Foraars Begyndelse kunde være desto bedre skikkede til at agere imod de saa kaldede Aghuans, hvilke mand havde foresat sig at udrydde. Disse Aghuans ere de bekiendte Rebeller, hvilke, da de vare udgangne fra Candahar, have i en Tid af 8 Aar holdet, under aaget, og ødelagt dend største Part af det Persiske Rige, og have, med en forunderlig Lyke indtaget Jspahan, dethronered Schach Hussein, og ihielslaget med dend yderste Grumhed en snart utallig Hob Persianer, og ere de, som, efter at de havde slaget en Tyrkiske Armee, bestaaende af 120000 Mand, tvang det Ottomanniske Hoff, ikke allene til at giøre Fred med Sig, men endog at sende til dennem en ligesaa skammelig, som herlig og prægtig Ambassade, for at erklære og erkiende deres Anførere Eschereff for Konge i Persien. Disse Rebeller bleve over denne deres store Fremgang saa opblæste og hoffmodige, at de ansaae sig selv for de allerstørste Mennisker paa Jorden. Eschereff holdt det ikke værdt, selv meere at gaae i Feldten, holdt sig stille i Jspahan, hvor han levede som dend der indbildte sig, Lykken at være aldeeles uforanderlig, og alle hans Hoffinder, forglemmende deres første Oprindelse, og ringe Cameel-Driver og Slave-Tilstand, levede efter hans Exempel paa lige Maade, da dend u-maadelige Rigdom de fra Persianerne havde røvet, de smukke Fruentimmer de havde bortført, de kostbare Bygninger de beboede, og det lystige Levnet de havde hengivet sig til, imod deres første Stand at ligne, gav dem i denne Verden en indbildt Forestilling paa det vellystige Paradiis, som deres Mahomet i sin Alcoran lover dem i dend anden. Endelig da Eschereff fik Prinz Thamas hans Seyervindin Aar 1732. dinger at høre, og at hand var paa March med sin Armee, forsamlede hand ald sin Magt, og gik i Feldten for at attaqvere denne Printz, hvilken hand havde saa meget destørre Forhaabning om at slaae, som hand aldrig havde seet Persianer ne imod sig selv Foed at holde. Printz Thamas derimod paa sin Side, der brændte af Længsel og Begierlighed, efter at komme i Haaret paa Rebellerne, bereede sig til, dennem vel at imodtage, dog avancerte hand ikkun saa sagte, ladende som hand var bange, for at locke Eschereff frem det meeste hand kunde. Endelig rykkede begge Armeerne tilsammen ved Damguan, en lille Stad paa Græntzerne ved Chirvan, da Rebellerne Attaqven begyndte; Battaillen var meget blodig og lang Tid tviflagtig paa begge Sider; men til sidst maatte Rebellerne dog tage Flugten, forlade alle deres Canoner og Eqvipages, og saa Hovedkulds rømme Marken, saa at de 124 Timer marscherede saa langt, som mand ellers i 7 Dage kand reyse, indtil de naade Tairon, hvor de en Dag hvilede, derefter fordobblede de hver Dag deres Marche, indtil de kom til Jspahan: Dagen efter deres Didkomst, gav Escheref befaling til alle sine, med ald deres Gods og Familier sig ind paa Slottet at retirere, og efter at de saaledes havde sat sig i Sikkerhed, droge de til Feldts igien, og sloge deres Leyer 10 Mile fra Jspahan nær ved dend Landsbye Mackakor. Jmidlertid avancerede dend Kongelige Armee hver Dag ved en ordentlig Marsch, og som Thamas Koulikan havde merket, det Printz Thamas sig i Slaugene alt for meget exponerede, lod hand Printzen i dend gandske Armees Navn bede, at blive tilbage i Teiron med et Baghold af 9 eller 10000 Mand, hvilket hand og giorde: Koulikan selv forfuldte sin Marsch med god Orden og rykkede en Søndag den 13. Nov. 1729, ved 8 slet om Morgenen Rebellerne lige under Øynene. Januarii Maaned, Aar 1732. ne. Hand marscherede først lige op under dennem tvert igiennem Jlden af deres gandske Musqveteri, uden selv at løse noget Skud, indtil hand var kommet nær op imod deres Batterier, Over hvor hand først begyndte at lade sine Canoner høre. denne Dristighed bleve Rebellerne saa forskrekkede, at de atter igien toge Flugten og retirerede sig til Jspahan, hvor did bicheret om mørk Nat ankom. Tidenderne om dette andet Nederlag foraarsagede en almindelig Forbauselse, saa vel iblandt Fremmede, som Landets egne Folk, af Frygt for at blive massacrerede af de flygtige Rebeller, men Himmelen slog dem med saadan en Banghed, at de tænkte ikke paa andet, end at redde sig selv. Dend Still hed og Taushed som siden Eschereffs Ankomst, paafuldte dend forrige Allarm og Uroelighed, forfærdede alle Mand, men langt større blev deres Forundning, da de Dagen efter om Morgenen gandske tillig fik at vide, at Rebellerne havde taget Flugten. Af endeel Slaver som vare undløbne fra dennem, fik mand at høre, det de samme Dag havde marscheret 15 Miile, og da de vare komne til Chiras havde de ihielslaget alle Persianer, at Eschereff havde borttaget med sig saa meget Guld, Sølv og Cronens kostbare Meubler, som 300 Cameeler kunde føre, ligeledes og alle Printzesserne af det Kongelige Blod, undtagen Prinz Thamas Moder, som hand ikke kiendte, efterdi hun i hans Regierings Tid stedse havde gjort Opvartning i Seraillet, som en Tienerinde, uden at de andre Qvinder eller Slaver hende vilde røbe. Og vil man forsikre, at denne Handel foraarsagede denne Printzesse saa overvettes en stor Glæde, at hun i 3 Dage var reent fra sin Forstand, og kom ikke til rette igien, førend hun denne Kiære Søn havde seet og omfavnet.