Aarhuus Stifts-Tidende, 1830-08-31
Den 5te Aug. saae man dem, med deres Tornistre paa Ryggen, uagtet et heelt Linieregiment gav Jld paa dem, styrte sig i Søen under Raabet: Friheden leve, og svømme over til den modsatte Strandbred, over en halv Miil, derfra. Et Halvthundrede af dem druknede. Saasnart de vare komne i Land, valgte de sig en Anfører, og marscherede ind til Caen, hvor de troligt stode Borgerne bi imod Soldaterne, og hialp dem til at vinde Seiren. Om Tonen i Pariserbladene kan man gjøre sig et Begreb ved at læse følgende Tirader af Figaro: Aldrig blev vel en Konge valgt med mindre Ceremonie af en stor Nation. Nogle hundrede Deputerede i borgerlige Klæder, Nogle saagar i Frakker, og nogle Officerer af Nationalgaden, udgjorde den Forsamling, i hvilken man proclammerede, at de af Guds Naade, forlenede Rettigheder vare ugyldige, medens man i Folkets Navn kaldte en Anden til Thronen. Blandt Pairerne har Jngen vakt større Opmærksomhed end Fyrsten af Talleyrand, der som Biskop af Autun, just nu for 40 Aar siden har læst Messe for Fædrelandets Altar paa Mars=Marken."Et andet Blad, Tribunen, beklager, at maatte bemærke, at Hertugen af Orleans, i Erindringen om den Etikette, som han hellere burde have fornægtet tilligemed det gamle Hof, satte sin Hat paa, da han holdt Talen til Kammeret. Gives der for et Folk intet Agtværdigere end Regjeringens Overhoved, saa gives der for dette heller intet Agtværdigere end Folkets Repræsentantere. Vi troe derfor, han gjorde bedre i for Fremtiden at ophæve denne Skik. Den franske Ex=Kongefamilie. Jfølge engel ske Aviser ønsker baade Regjeringen og Folket i Engelland, at den ulykkelige Kongesamilie vil snart reise bort igjen, og der forsikres, at den brittiske Regjering har anmodet, den om at gjøre sit Ophold i Engelland saa kort som muligt. Men det synes som den endnu ikke selv veed, hvorden skal finde sit fremtidige Opholdsted. Hele Cherbourgs Befolkning var stimlet sammen for at see den kal Familie gaae ombord. Den blev eskorteret ned til Havnen af 800 Md. til Hest. Det hele Tog havde ret et tragisk, næsten theatralsk Udseende. Kongen var i en simpel blaae Frakke, Dauphin i en olivenfarvet Overkjøle, graa Hat paa Hovedet, Dauphine yderst simpel paa klædt, Hertuginden af Berry med Mandshat og Amazonedragt. Dauphin havde den lille Prinds ved Haanden og sin Gemalinde under Armen. Dauphins Udseende kontrasterede stærkt med alle de Øvriges Bedrøvelse. Han blirede med Øinene, rynkede Næsen, og fortrak Munden i underlige Folder. Man hørte ham spørge en Officeer, der nylig var kommen fra Paris: "Naa, er man nu tilfreds, Er man nu rolig derinde?" - . Ja Monseigneur, det er gandske roligt. - Han ha, har Hvor længe mener J at det vil vare?" Det er umulig at beskrive den Fortvivlelse som udtrykte sig i Hertuginder, af Berrys Ansigt. Hun stod nogle Øieblikke heel ubevægelig paa Broen, trykte derpaa En af sine gamle Huus betjente i Haanden, og styrtede ombord. Der befandt sig omtrent 60 udmærkede Personer i Kongens Følge, men ingen Ministre. Lodserne, som førte Skibet ud af Havnen, have fortalt, at Kongen og Prindsesserne fældt mange Taarer, idet de forlode Frankrigs Kyster. Jfølge en engelsk Beretning havde Kongen dog spillet nogle Rober Whist underveis med Dauphin og Hertugen af Ragusaa. Polignac. Er Ministeren befandt sig, forklædt som Tjener, i Kongens Følge, og det var lykkedes ham, at gjøre sig aldeles ukjendelig. Men da Livgardisterne udstødte mange Skjeldsord imod ham, hold han det, skjøndt allerede nærved Cherbourg, raadeligt at tage en anden Vei. J sin Tjenerdragt steeg har i en Kabriolet med Marquisen af St. Fargau, og tog Veien til Grandville. Men underveis blev han kjendt af en reisende Skuespiller; der blev sat efter ham, og han blev greben; Damen lod man løbe. Da han St. Lo blev ført til Præfecturatet, beskyttet mod Fo ket af en stærk Kommando Nationalgade, raabtes uopbørligt: Til Guillotinen med ham. Til Galgen med ham." o. s. v. Den Ulykkelige saae meget bleg og forstyrret ud. Man venter, at han og alle de øvrige fangne Ministre ville blive førte ind til Paris. (Nr. fortælle Aviserne, at Fyrst Julius Polignac er en naturlig Søn af Carl den Tiende. Hans Moder, Fru Polignae, var Greven af Artois's Elskerinde, da han opholdt sig paa Holyroodhouse, et Landgods omtrent 50 Yards fra Edinburg.)