Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1838-11-08
(Berl. Tidende.)¬ J P. A. Munchs "Norges, Sverrigs og Danmarks Historie til Skolebrug, læses, at Prinds Christian Fre er derik modtog den constitutionelle Krone i Norge, da det Skete ikke mere lod sig ændre, uagtet det havde været hans oprindelige Plan, i Throndhjem at lade sig krone, som Norges uindskrænkede Monark. Jmod dette Udsagns Sandfærdighed har nu Oberst og Stænderdeputeret Brock paa følgende Maade protesteret i Aalborg, Avis: Undertegnede, som fra Hs. Kongel. Høiheds første Landing paa Vahløerne, den 19 Mai 1813, og indtil Høistsammes Afreise fra Norge i November 1814, paa et Par korte Sendinger nær, stedse var om hans Person, og især var anfortroet Correspondencen og slige Forretninger, som ikke kunde lade ham i Uvished om Prindsens Planer, veed ikke det Ringeste om, at saadan Plan har existeret. Derimod veed Undertegnede, at Norges Grundlov for 1814 blev forfattet under Prindsens Øine paa Eidsvold, hvor Jndsenderen af dette tillige var tilstede; at enhver i Grundloven anført Bestemmelse forud var Prindsen bekjendt, at han havde bifaldet enhver især, og at der med Sandhed kan siges, at der ikke findes en Tøddel i samme Grundlov imod hans Vidende og Villie. Kun, for at anføre Alt, troer jeg, at Prindsen kunde have ønsket Bestemmelsen af Tronfølgen agnatisk og cognatisk, istedetfor at den blev bestemt blot agnatisk, men uden yderligere at lægge Vægt paa dette Ønskes Opnaaelse. Vel har det offentligt, baade mundtligt og skriftligt, dog kun af en enkelt Mand, været sagt: "Man burde ikke oprippe Mindet om Tildragelserne i 1814. Disse vare saadanne, at Nationen i Sandhed ikke har nogen Ære af dem. De vare uden Viisdom, uden Kraft, uden Tapperhed. Det lykkelige Udfald kan ikke tilskrives Nationen, men blot Forsynets Godhed. Det Hele var blot Skryderi. Men hvad Overeenskomsten af 4 Novbr., trods det høitidelige Løfte af 10 Aug., vilde være bleven, naar Grundloven af 17 Mai 1814 ikke var gaaet forud, viser utvetydigt de 10 Forslagspuncter af 1821 og andet Mere. Det var den Tillid, Hs. K. Høihed, i sin korte Ansættelse i Norge, af den hele Nation havde erhvervet sig, som forskaffede ham den, under slige Omstændigheder, vigtige, frivillige og ubetingede Lydighed, og Folket den fornødne Tid og Leilighed til at ordne sine Sager; ligesom det utvivlsomt var Mandens Stilling og Byrd, som hos de mæglende Magter formaaede at skaffe Norge den Anerkjendelse af den Grundlov, Samme havde givet sig, der alene gav Forfatningen den Agtelse, den strax fra Begyndelsen og indtil nu har nydt. Jngen - ingen Mand fandtes i Riget, som kunde have givet Foretagendet denne Støtte, og saa kjær Forfatningen er Norges Folk, saa kjær burde den Fyrstes Minde være, som paa saa udmærket Maade forhvervede og opholdt Nationen Samme. Snart er siden den Tid 1/2 Seculum henvunden, saa at Norges Folk kan bedømme, hvad det har vundet ved sin Forfatning af 17 Mai, og Den, der endnu erindrer eller rigtigt har opfattet, alle Omstændighederne i Norge, saaledes som de dengang vare, kan ikke miskjende, Hvem de skylde det Lykkelige i deres Forfatning, som den er. Den Tid kan maaskee ogsaa komme, at Nationen blandt sine Fieldspidser vil udsøge et Arhos, og blandt Folket om mulig en Lysippus til, af denne Fjeldtinde at danne den Mands Billede, hvem den meest skylder sin Lykke. Da vil paa deres Festdag Mødrene føre deres Sønner, Fædrene deres Døttre frem for dette Billede, og med Begeistring, pege hen paa Samme, som Afbildningen af Landets største Velgjører; medens fjernere Grupper høit og med Jubel ville udtale hans Navn!"