JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1809-01-01
Nogle Tanker om Kbhavns MelkeForsynelse. Naar det betænkes, at Kbhavn ligger i et Landskab der er ypperligt til Fædrivt, kan man ikke andet end forestille sig Muligheden af Kbhavns 1) bedre Forsynelse med Melk og 2) Forsynelse med bedre Melk. Kbhavn har nu sin Melk af omtrent 1000 Køer i Staden selv, et Par 100 i den nærmere og ligedes 2 til. 300 i den fjærnere Omegn. Antage vi altsaa i alt 1500 Køer, da vil det neppe nægtes at Forsynelsen er for liden. Den er det ikke blot i dette Tal men i den liden Mængde Melk de afgive. En Trediedel af Køerne ere golde; og man kan altsaa kun tælle 1000 malkende. Ville vi nu sætte at hver giver 10 Potter Melk daglig, da sætte vi vist nok meget for meget, men vi faae dog kun Antallet 10,000 Potter. Kbhavn har i Almindelighed 100000 Jndvaanere (for Øjeblikket nogle 1000 derover) altsaa kan hver ikke faae over, Pot daglig. J Kbhavn er sikkert 10000 Børn, for hvem Melk var den sundeste og mest passende Føde. - Men regnede vi Pot til hver af disse smaae Forbrugere daglig, saa blev den øvrige Mængde saameget mere uklækkelig for den store Mængde af stærkere Tærere. Vil man sige, at Mængden af Melken kan forøges ved Vand, og det gjør den kun alt for vist, saa er dermed egentlig i den nærværende Betragtning. intet sagt. Thi her er det ikke om opspædet Melk, men om Melk, at Talen er. Men endog uden at spædes er den Melk, som af de indenbyes Køer erholdes, langt fra ikke saa nærende og velsmagende som den burde være. Køer som fødes med Spøl og Drank, som lide under en evig Diare, som bestandig staae vaadt, og aldrig vadskes, ja endog undertiden levende begraves i mørke Kældere, kunne aldrig give ret god og nærerig Melk. (Fortsættes).
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Bidrag om Drengenes Kanekørsel kan ikke indrykkes. 2) Ligeledes ligger til Afhentelse et tilsendt Bidrag betræffende Lysestøberiet her i Staden. Skjøndt Forfatterens Følgeslutninger ikke synes urigtige, er dog Udgiveren ikke personlig overbevist om Sandheden af de Fakta, hvorpaa han stytter sig. Ved denne Lejlighed maae Udgiveren atter undre sig at man saa ofte tilsender ham Bidrag, hvori Jndholdet, om det indrykkedes ikke paa nogen Maade af ham kunde hjemles.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. 1) J Aabenraa No. 245 mangler det nødvendige Ringetøj, hvilken Mangel man haaber at vedkommende Ejer vil afhielpe, om ikke allene for den Ubehagelighed det er for Husets Beboere, saa dog for den Fare det kunde have ifølge med sig om Jldebrandstilfælde indtraf.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 70 Mk. i Sk. Rug 60 - Byg 36 - 8 - Ærter hvide - 48 - - Havre 25 - - 24 - - Røget Flesk, Lpd. 24 Fersk - 18 - 8 - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 56 - En Gaas 11 Mk. -
Politivennen, 1809-01-01
Til Læseren. J Politivennens 43de Fjerdingaar ere følgende Forbedringer eller Jndretninger af Ting, hvorom i dette Blad er ført Anke, eller fremsat Forslag, komne til Udgiverens Kundskab. Et Rendebræt bragt i Stand i Kannikestræde. - Et Plankeværk i Vimmelskaftet, der stod til Hinder for Færselen, borttaget. - Et manglende Rendebret anskaffet paa Højbroplads af Naboen til Fredericis Gaard. - J Holbek er af Øvrigheden og gode Borgere ved Subskripsion endeel Lygter anskaffede og deres Lysning sikret Byen. - Sammesteds er sørget for Fodfærselen paa Fortogene. - Færselen paa Volden mellem Nørre- og Vesterport aabnet. - Nogen Forbedring skeet i den af Tegneakademiets Lærlinger forøvede Støjen om Aftenen paa Gaderne. - Et farligt Rendebret udbedret paa store Købmagergade. - En paa nket betydelig Mangel ved Bagsværd Kro strax afhjulpen. - Den i Politivennen paaankede Uorden med Drenge-Boldgade paa Hjørnet af Regnegade og Didrik Badskærers Gang, igjen hævet. - Betryggelse erholdet, at Spisning af Fuglevildt, der er fanget med forgivtet Lokkemad, ikke kan skade Sundheden. - E trandvejen ved Emelikilde Kilde forbedret ved ny Opsættelse af den ved Stormen nedrevne Stendæmning.
Politivennen, 1809-01-01
Begjering til Bestyrerne af Kongens Bryghus. Det er for de Familier, som tage deres Øl fra Bryghuset, en ej ringe Ulejlighed, at de sædvanligen maae vente en Tid af 3 Uger og derover, inden de erholde derfra de af dem bestilte Ølleveringer; og, da Bryghuset ligger, for enhver Del af Byen, meget afsides, er det ikke nogen let Sag, at faae et Bud did, for at bringe saadanne Bestillinger, i denne Mellemtid, i Erindring, hvilket undertiden, for at for bygge aldeles Forbigaaelse, synes at være nødvendigt. Dog kan det neppe formodes, at der i en Tid af i det højeste 14 Dage ej skulde paa et Sted, der har saa megen Søgning som Bryghuset, gjøres saadanne Bryg, at jo enhvers Begjering, naar ingen Uorden eller Selvraadighed fra Karlens Side finder Sted, maatte kunne opfyldes. Til at forebygge saadan Uorden, der dog tidligt eller sildigt vilde blive Bryghusets Delhavere til Tab, foreslaaes det, at enhver Ølbestiller maatte, ved Bestiningen af den Mængde, han forlanger, erholde fra Kontoret et Bevis (hvortil trykte Blanketter uden stor Bekostning vilde kunne foranstaltes), lydende paa den bestilte Mængde, og med Angivelse af Tiden, naar der kunde ventes Bestilleren tilsendt mod dette Bevises Tilbagelevering, hvorhos det enten i Avisen kunde bekjendtgjøres eller paa Bevisset angives, til hvilken af Lodfælleskabets Formænd eller Bryghusets Bestyrere man havde at henvende sig med sin Klage, ifald Beviset ej til den fastsatte Tid indfriedes fra Bryghuset. Vare disse Beviser trykte, vilde der ogsaa i Henseende til denne Tids Bestemmelse ingen Vilkaarlighed finde Sted, og endnu mindre, hvis den bestyrende Direktør vilde paatage sig den Ulejlighed, at contranotere dem til Sikkerhed for Bestemmelsens Rigtighed. Man vover at troe, at paa den Maade, den fornødne Orden letteligen vilde kunne tilvejebringes og overhodes, og at Bestyrerne derfor ej ville undslaae sig for at bringe dette eller lignende, til Pubukums Bekvemmelighed og Jndretningens egen Fordel sigtende, Forslag i Udførelse.
Politivennen, 1809-01-01
En farlig Uorden paa Amagertorv. Paa Amagertorv imellem Gaard ne do. 4 og 5 er en Fortongsten, paa hvilken mange Mennesker ere faldne og have forslaaet sig, formedelst dens Skraahed. - J Sommer erindrede jeg Brolæggerne, som vare ved Gadens Udbedring, om at rette den; men, det kunde da ej skee, uden at opbrække 7 til 8 hosliggende Stene; dette blev dem for vidtløftigt og Stenen blev, som den var. - J Dag den 4de Februar har jeg i en Tid af en Time, talt over 10 Mennesker, som ere faldne derover, ja en liden Pige slog sig endog saaledes, at hun besvimede. - Dette driver mig til at bekjendtgjøre sligt i et offentlig Blad, for om muligt at forekomme større Uheld. Kbhavn d. 4de Februar 1809. Jacob Cornels, boende i Kielderen paa Amagertorv No. 4.
Politivennen, 1809-01-01
Utroskab af Bønderkarle, som holde med Halmvogne under Vestervold. Mange af disse Bønderkarle, som falholde Halmlæs, sees hver Torvedag, førend de ordentlige Købere indfinde sig, formodentligen til deres egen Fordel, rundt om at nedrive af deres Læs endel Halm, som de sammenbinde i Knipper og sælge for 16 til 24 Sk. Knippet, hvorefter de meget omhyggeligen med River, som de have laant i Nærheden, opstudse Læsset, for at Formindskelsen ej skal mærkes. Jmidlertid er den for en seende Køber, formedelst Halmens løse Strutten, let at mærke, men, da et saadant Læs betales saameget ringere, bliver det for den fraværende Ejer, som ej seer hvad foregaaer, og maa tage mod hvad hans Karl byder ham, et sandt Tab. Skulde ej saadan Skændighed være at forbyde? Den Ejer, som vilde sælge knippevis, hvilket jo ogsaa vilde til Husholdningsbrug være ønskeligt, kunde lade Halmen krippebinde hjemme, og saaledes bestemme hele Læsset til Udsalg i Knipper. Hvo der ej ønsker sit Læs saaledes forringet i Værd til sin Skade, tage Forholdsregler derimod, ligesom det egentligen er for hans Skyld, at dette anmældes. - Godt synes det i alt Fald at ville være, om, da Læssenes Størrelse ej lader sig bringe til nogen Enhed, saavel Hø som Halm altid solgtes i lispundevis, og Torveprisen da ogsaa herpaa nøje angaves i offentlige Blade. Hvormeget Bedrag vilde ej derved forebygges. Men paalidelige og nøjagtige maatte da disse Angivelseer altid være.
Politivennen, 1809-01-01
Atter et Exempel paa Overkørsel. Løverdagen d. 28de Januar 1809 Kl. 10 Formiddag, kom en tom Kareth igjennem Pilestræde og omtrent ligefor Hattemager Marres overkørte et Fruentimmer; Liberiet var blagt med røde Kanter og to Tjenere slode bag paa Kareten. Besynderligt nok, at Kudsken fik af de forsamlede Folk Tilladelse at køre sin Vej, uagtet han ej allene havde ladet Forhjulene, men ogsaa Baghjulene, gaae over det ulykkelige Menneske. Det var at ønske, at noget kunde foranstaltes, hvorved denne skammelige skjødesløse Kudsk kunde opdages og straffes. Det vilde ej mangle, at af de Tilstædeværende mange vilde kunne bidrage meget til Oplysning herom, naar de opfordredes, og Vognens Ejer maatte, efter foranførte Kjendetegn, maaske bedst kunne gjøre det, om han vilde.
Politivennen, 1799-01-01
Et Par Ord af Arild Hvitfeldt til Husejerne i Frederiksberggaden. Jngen Fremmed kommer til Kjøbenhavn, der jo ligesom Jndvaanerne selv yttrer sin Forundring over at Frederiksberggaden, hvor saa ster en Fart af Vogne falder fra og til Byens færselrigeste Port, og hvor desuden saa mange Hørkræmmere boe, der gjerne ville gjøre deres Fortog til Torv, er vedbleven at være ligesaa snæver efter Jldebranden, som før, imedens saa mange andre Gader, hvorigjennem Færselen er meget mindre, ere blevne een, to til tre Alen bredere. Det heder: Husejerne satte sig imod Gadens Udvidelse. Godt nok! men hvad om man beviste de gode Mænd, at deres Modsigelse er af ingen Gyldighed, da det er en af Artiklerne i Kjøbenhavns Byes allerførste Byret, at Borgerne ikke maae modsætte sig, at der til Byens almindelige Bedste borttages af deres Grunde, ja hvad endnu er mere denne Artikel i Byloven grunder sig paa Borgernes frie Minde. Man efterlæse Arild Hvidtfeldts Danske Krønike S. 240 hvor Artikelen lyder saaledes: "Borgerskabet haffver oesaa loffvet, hvilcke som ny. Huse oc Grunde, at de ikke skal for deris Grunde skyld, forhindre det almindelige Bedste, at Graffve og Veye GGader, Stræder o. s. v.) jo skal gaae for sig, som nyttige sjunis, dog at derfor skeer tilbørlig Vederlag." J Kraft af denne Kjøbenhavns Borgeres frivillige antagne Lov af Aaret 1250, kan enhver Forbedring, der sigter til det almindelige Vel, foretages uden at Husejerne have mindste Ret til at modsætte sig samme. Jeg grunder ogsaa derpaa adskillige Forslag til Forbedringer paa vore Gader, som jeg i et andet Nummer vil gjøre, og som vist ville befindes sigtende til det almene Bedste, endskjøndt Husejerne af Egennytte skulle sige Nej dertil.
Politivennen, 1809-01-01
Om bekjendtgjørelse af Universitetshøjtider i Besynderlighed, og af alle offentlige Højtider i Almindelighed. Det har allerede forhen været anmærket i disse Blade, at mange Personer, der gjerne vilde bivaane Universitetets Højtideligheder, ikke erholde derom saadan betimelig Kundskab, som de kunde ønske. Men medens man igjentager denne Klage maae man bemærke, at den kan med ligesaa stor Føje føres om enhver hos os foregaaende offentlig Højtidelighed, og at disse Foranstaltninger, der dog blive desto herligere, joflere Mennesker de beskues af, nu kun nydes halvt af de Beskuende, fordi man har muligt troet unødvendigt, at meddele disse ved et Program Midlerne til at forstaae og altsaa paaskjønne Højtidelighedens Pomp. Tilløbet, og dette ønsker man jo ved offentlige Højtideligheder, vilde blive langt større, naar man her, som andre Steder, udstedede Forndbeskrivelser af samme. Man maae tillige mærke, at Tilskuerne ikke kunne nyde uden paa een Punkt ved Synet. Derimod kan Læsningen af et Program give deres Jndbildningskraft Lejlighed til at udmale sig det Hele i den største Fuldstændighed.
Politivennen, 1809-01-01
En styg Urenlighed i Nikolaj Kirkegang. Denne lille Gang, der for Fodfærselens Bekvemhed bestandig staaer aaben; og virkelig er Fodgængerne meget velkommen, naar Tiden er dem knap, er nu overmaade slemt belemret med Urenlighed i en meget modbydelig Grad. Umuligt er det at forebygge dette Uvæsen: men det var at ønske, at de, som skulde feje der, maatte tvinges til at holde en Renselsesdag, da de synes ej at ville af sig selv.
Politivennen, 1809-01-01
Et Ønske. Mange Landboere, som have Jndkvartering, befinde sig i stor Forlægenhed, naar de mangle Brænde til Kogning og Varme for den. De, som have Brænde at sælge have derved Lejlighed til at skrue det op. Spørges om man ikke kan faae af Kongens Brænde for taalelig Pris, til Brug for Kongene Karle, da svares: Jo, man kan købe paa Kongens Skovauxioner. - Dette Svar hielper ikke nok af Forlægenheden. Gid Kongen vilde hielpe heri! det ønske Mange.
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgiørelse. Den Mand, der har tilsendt Udgiveren et Spørgsmaal, om der ved Hestekjødudsalget kunde forlanges 6 Sk. for Bagkjød, da dog Taxten er sat til 5 Skilling, vil undskylde, at Stykket ikke indføres, forinden han personlig har talet med Udgiveren.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 72 Mk. - Sk. Rug - 64 Byg - 36 Ærter hvide - 48 - - Havre - 26 Røget Flesk, Lpd. - 24 - 8 Fersk 19 - Smør Pd. 32 Æg, Snesen 56
Politivennen, 1809-01-01
Opfordring til Ejerne af Madses Klint i Fanefjord Sogn paa Møen, at de lade deres Medborgere nyde Gavn af de der opdagede Stenkul. Af Dagen No. 158 og af Politivennen No. 562 sees, at et Forraad af nogle 1000 Tønder meget brugelige Steenkul, af den Art, som kaldes Brunkul, befindes i Fanefjord Sogn paa Møen, i den saakaldede Madses Klint. Stedets Præst Hr. Paludan havde til Hr. Prof. Vad yttret Formodning om disse Kul. Da imidlertid adskillige Patrioter i Kbhavn havde udsat en betydelig Premie for Opdagelse i 1808 af Stenkul i Sjællands Stift, Møen undtaget, og et Par unge Mineraloger, de Herrer Semb og Holm, gjorde en Rejse til Møen, rettede Professoren deres Opmærksomhed paa dette Sted, og da de ved Tilbagekomsten medbragte umiskjendelige Prøver paa Kuls Derværelse, gjordes en ny Rejse did, som selv Professoren bestyrede, og hvortil fra hin patriotiske Subskripsion ydedes Bekostningerne og et Jordbor. Kullene fandtes af en særdeles god Art og brænde med Flamme. Man maae virkelig falde i den største Forundring over, at der, endskjøndt denne Opdagelse skede i Sommeren 1808, endnu 7 til 8 Maaneder efter, ikke er af nogen af Grundejerne gjort mindste Benyttelse deraf Burde man ikke troet, at den eller de Selvejere, der eje Grunden, vilde med Jver give sig til at bryde disse Kul op og sælge dem. Man maatte jo ventet at see bekjendtgjort i Aviserne, at der og der i Kbhavn o. fl. St. ere Møenske Stenkul at faae tilkøbs for den og den Pris. Men intet af alt dette er sket. Dersom den Bonde eller de Bønder, hvis Grunden er, havde faaet at vide, at der laae 20,000 Rd. begravne paa deres Mark eller Eng, hvor hurtige vilde de ikke da have været til at grave dem op? Men enten Stenkul ligger i min Jord eller det rene Sølv og Guld, er jo et og det samme. Vilde man indvende, at Farten er afskaaret, da er jo Landfærselen det ikke; og naar man betaler Stenkul med 110 til 150 Rd. for 18 Tønder, kan det dog vel lønne sig, at lade dem paa Axel føre fra Møen til Kbhavn. Man opfordrer derfor Ejeren eller Ejerne af Madses Klint, til at opgrave og i des Kul. J en Tid, da der trænmeget til denne Vare, bør de gjøre en Glæde deraf, medens de paa samme Tid berige Dem selv. Det vil ikke fejle at Hr. Pastor Paludan jo vil gjøre disse Mænd begribeligt baade det Fordelagtige og det Almeennyttige i, at lade Landsmænd faae Adgang til at nyde af den her opdagde Skat! Skulde derimod hverken Forsikringer af en sagkyndig Mand som Professor Vad, eller af en agt og troværdig Sognefader som Hr. Pastor Paludan, eller selv denne Opfordring bevæge den eller dem, der eje Madses Klint, til at lade Stenkullene komme Landsmænd tilgode; da tør man allerunderdanigst anklage saadan Handlemaade for Kongen, og bede om hans kraftige Ord, hvorved en saadan Egensindighed vel snart vil forsvinde, og Danmark nyde godt af hvad Naturen skjænkede det.
Politivennen, 1809-01-01
Forslag til en Belønnings Udsættelse for den, som opgiver noget Middel der, i Mangel af Tjære, kan gjøre samme Nytte. Da vi nu befinde os i en saa særdeles stor Mangel paa Tjære, og denne Artikkel har saa mangehaande Brug i det daglige Liv; der ikke heller er stor Sandsynlighed for, at vi kunne blive forsynede dermed, før Røverblokaden afløser Jeblokaden, troer man det kunde gjøre Nytte, at udsætte en klækkelig Belønning for den, som kan opgive nogen anden Vare (vel at forstaae: som vi have, og som ej kan betages os, der kan bruges i Tjærens St. d. Muligt var det maaske, at det var bedst at bestemme, at Belønningen kunde vindes for en Del, naar nemlig nogen angav et Middel at sætte i Tjærens Sted i en enkelt Gren af dens Forbrug, f. Ex. hvad der kunde i Tjærens Sted bruges til at smørre Vogne med, hvad til Tougværk, o. s. v. o. s. v. Om end ikke Tjærens Savn i alle Dele kunde derved afhielpes, var det dog godt, om det blev muligt i nogle; da denne Vare endog i Fredstider er dyr, og ikke dansk, var det vel stedse en Vinding for Danmark, om Trangen dertil kunde formindskes for bestandig.
Politivennen, 1809-01-01
J Anledning af den i No. 562 af Politivennen indrykkede Begjering til Bryghusets Bestyrere. Udgiveren af Politivennen seer sig istand til at give Forfatteren af hin Begiering Raad til at undgaae den Ubehagelighed, han paaanker, hvilket da ogsaa alle andre der maatte finde Grund til samme Ankskunne benytte. Saa sikkert som det er Lodfællerne Gavn og altsaa Bestyrernes ønske, at en hver, som bestiller, maatte finde sin Beful ling opfyldt, saa let vil man begribe, at dette vanskelig lader sig gjøre med Træer af Bryghusets egne. Den lette Forkommelse af disse i betydelig Mængde vilde være et mærkeligt Tab. Hvis derimod de, som ønske sig smaae Ølparter fra Bryghuset, vilde anskaffe sig de passende Øltræer, da var det umuligt, at nogen, som havde faaet anvist en vis Tid, og da indfandt sig, for at hente sit eget Træ, som jo paa en eller anden Maade kunde være gjort kjendeligt, ej skulde faae det; og saaledes vare da alle Ølelskere hjulpne, blot ved en liden Udgivt til saadant et Træ.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal ved Østervold. Hvorlænge skal man brække Arme og Been paa Vejen fra Garderkassernerne ned til Rosenborg, langs Volden, inden den vorder ophugget?
Politivennen, 1809-01-01
Erklæring. Gjensvar paa det i Politivennen No. 562 om Nikolaj Kirkegangs Reengjørelse, som jeg haver havt under Opsigt i 12 Aar og som ikke har været paaanket før den 6te Juli 1808, da jeg af Opsynsbetjent N. Holm blev anklaget, for det jeg lod bære Renovationen ud til begge Sider af Gangen og maatte derfor betale 2 Rdlr. i Straf. Siden den Tid er der ingen Rengjørelse holdet. Christen Christensen Opsynsmand, boende paa Kirkegaarden.
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgjørelse. Omløberiet med Varer paa Landet, og Husering af Jøder og andre i Stæderne har saa ofte været omtalt i dette Blad, og Ønske derimod fremsat, at Udgiveren med Fornøjelse opfylder den Pligt, at indrykke følgende Forbud derimod. Plakat. Deputerede og Tilforordnede i det kongelige General Land Ooekoanomis Kommerse Kollegium gjøre vitterelligt, at, ligesom Hs. Majestet Kongen ved Forordning af 22de Des. 1808 har atilkjendegivet sin allerhøjeste Villie, at lovlig Handel bør haandhæves imod Handel i Smug og uberettiget Jndgreb i Nærinagerne, saaledes har Allerhøjstsamme i lige Hensigt befalet, at Forordningen af 13de Febr. 1775, hvorved al Omløben med Handelse og Galanterivarer samt Haandaværksvarer i Kjøbstæderne og paa Landet, i Kongeriget Danmark forbydes, paa ny askal indskærpes." Hvilken allerhøjeste Befaling herved kundgjøres til alle Vedkommendes Efteræretning og allerunderdanigst Efterlevelse." General Land Oekonomi og Kommerse Kollegiet den 24de Januar 1809.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Brettet uden for No. 34 paa Østergade er brækket i den ene Ende. Da Stykket endnu hænger ved, men ligger skraa nedad, er det destomere istand til at foraarsage Fare og Skade. Man venter at denne Uorden i en saa færselfuld Gade snarligen afbødes. 2) Paa Hjørnet af Amagertorv og Klosterstræde er paa den ny opførte Bygning endnu intet Gadenavn paamalet; en Mangel, som er saameget mere mærkelig paa dette Sted, som her 4 forskjællige Gader støde sammen.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 74 Mk. - Sk. Rug 68 - - Byg 40 - - Ærter hvide - 48 - - - Havre 28 - - Røget Flesk, Lpd. 24 - 8 - Fersk 19 - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 56 - En Gaas 11 Mk.
Politivennen, 1809-01-01
End et Par Ord i Henseende til den i Politivennen No. 562 fremsatte Begjering til Kongens Bryghuses Bestyrere og til Udgiverens i sidste No. 563 meddelte Raad i denne Anledning. Af det i sidste No. af Politivennen fremsatte Raad af Udgiveren, sees det at være Udg. Mening, at Vanskeligheden for Bryghuset, i hurtigen at tilfredsstille sine Kunders Ølbestillinger, fornemmeligen ligger i Mangel paa et tilstrækkeligt Antal af mindre Øltræer. At denne Mening vist nok for en Del kan have sin Rigtighed, er Jndsenderen heraf saameget villigere til at indrømme, som han selv har erfaret, at det f. Ex. er lettere, at erholde Fjerdinger end Ottinger; og ingen Ølbestiller vilde vel undslaae sig for at anskaffe sig for sin Familie et Par saadanne Træer, naar Hensigten derved kunde opnaaes. Men, hvo ledes skulde der fra Bryghusets Side med saadanne Øltræer, Enkeltes Ejendom, kunne holdes den billige og fornødne Orden? Vilde vel Bryghusets Folk, disse Træer være end mærkede nok saa vel med Ejernes Navne, kunne finde Rede deri, saaledes at ej een Familie fik sit Øl paa en andens Træ, eller saadanne Træer rent kunde forkomme? Det første vilde med Hensyn til den Renlighed, Øltræerne kunde have, ej være ligegyldigt; det andet vilde medføre Fortrædeligheder og Tab. Desuden synes dette Udgiverens Raad at forudsætte, at Oltageren selv vilde besørge sit Træ, hvorpaa han ønskede at erholde Øl, nedbragt til Bryghuset og Øllet paa Samme afhentet derfra. Men paa denne Maade var Publikum hjulpet af Asken i Jlden; de Ulejligheder, dermed vare forbundne, vilde være langt byrdefuldere end de Ubehageligheder, som Jndsenderen ved ot forste Forslag havde til Hensigt at forebygge; de sidste kan dog enhver Huusfader, uden at forsee sig mod Velanstændighed, ved felv at gaae sit Ærinde, raade Bod paa; men hvorledes kunde han afhjælpe de første? Man vover derfor paa ny at indstille dette Ønske, om nogen Foranstaltning til Publikums større Bekvemmelighed, til Bestyrernes nærmere Overvejelse. Skulde det sidstfremsatte Raad, mod Formodning, synes Bestyrerne at være alt, hvad der i denne Henseende behøvede at gjøres, vilde en nøjere Forklaring over Fremgangsmaaden, til Uordeners og end større Ulejligheders Forebyggelse, meget være at ønske.
Politivennen, 1809-01-01
En Helsingørs Jndvaaners Bøn til sammes højædle Magistrat. At mange af Byens Jndvaanere føle og maa føle de med nærværende Tider følgende haardttrykkende Byrder, vil ingen kunne nægte, og saa godmodige de end af Hengivenhed til elskte Konge og Fødeland bære alle, saa ville dog samme blive saa meget tungere, jo mere Sorgen for Brødbiden forøges og jo ængsteligere Udsigten bliver til at kunne faae denne, den første af alle Fornødenheder. Som bekjendt kommer lidet eller intet Sæd til Torvs, og af dette lidet er Rugen saa sjælden, at man endog for nylig har forlangt 12 Rd. for en Tønde. Den højædle Magistrat er det forbeholdent at kunne bidrage til at formindske denne Sorg og følgelig forringe Vægten af hine Byrder meget. Den vil ved allerunderdanigst Forestilling kunde bevæge Hs. kgl.Majestet til allernaadigst at overlade de mange dertil trængende Jndvaanere et vist Kvantum af det her nuværende Magatinforraad for en bestemt Betaling, og som maatte overlades saavel i Halvtøndesom Skæppevis. Den hulde Fader hører gjerne sine trængende Børns Sukke, ligesaa vist som en god Gjerning belønner sig selv.