Viborger Samler, 1848-09-22
For Viborg Amts andet Valgdistrict, der indbefatter Viborg By og Fiends Herred, har man hidtil kun seet een Candidat opstillet, nemlig Hr. Landsoverretsassessor Bregendahl, og der er for Øieblikket neppe nogen Udsigt til, at flere Candidater ville blive stillede. Med al Agtelse for den omtalte Candidats politiske Dygtighed synes det dog uheldigt, at der ikke optræder flere Valgandidater. Thi ikke blot er det ved denne som ved enhver anden Leilighed godt at have flere at vælge imellem, men den hele Valghandling synes at tabe sin væsentlige Jnteresse og Betydning, naar kun en Candidat stiller sig Det turde derfor ikke være overflødigt at henlede vælgernes Opmærksomhed paa følgende Bestemmelse i Valglovens § 112 Skulde det Tilfælde indtræffe, at kun en Candidat har stillet sig, bør han, for at ansees som valgt, have Stemmefleerhed ved Afstemningen. J modsat Fald berammes Omvalg afholdt efter en bestemt Tids Forløb, og dersom til dette fremdeles kun den samme Candidater stillet, ansees han som endelig valgt uden Afstemning." Det er en ligefrem Følge heraf, at hvor kun en Candidat har stillet sig, der kan man, ved ikke at give Candidaten sin Stemme, fremtvinge et nyt Valg. Denne Fremgangsmaade er aldeles lovlig, og Valgloven selv giver saaledes Vælgerne et Middel ihænde til at faae flere Valgcandidater bragte paa Bane. Hvorvel nu Hr. Br. efter Jndsenderens Mening er en Mand, Districtet kan være vel tjent med at lade sig repræsentere ved, er dog det, at have frie Hænder ved Valget, et saa stort Gode, at man ikke uden videre skal frasige sig det. Det bør ikke oversees, at da Valgloven ikke tillader Nogen samtidigt at stille sig som Valgcandidat i flere Districter, kan det saare let skee, at forskjellige af Landets dygtigste Mænd kunne stille sig andetsteds uden at kunne opnaae Valg, og det vilde tilvisse være mere end en Behagelighed naar f. Ex. en Mand som Etatsraad Schouw forgiæves havde stillet sig i et eller andet District, da at kunne tilbyde han Valg i vort District. At foretage et Omvalg var nok Umagen værd, naar det kunde tilveiebringe et saadant Resultat hvis ikke, da staaer Valget af Hr. Br. altid aabent for Vælgerne. En Vælger. Det gjør mig ondt, at Hr. 58 i mine Ord har fundet en Beskyldning imod hans Hensigters Reenhed, da jeg dog har sagt, at jeg, efter det hele Jndhold af hans Tale at regne, formodede, at han talte af en virkelig Frygt for et tilstedeværende republikansk Parti. Hans Svar har bragt denne min Formodning til Vished, og jeg vil derfor søge at betage ham og maaskee Andre en Frygt, som jeg for Tiden maa ansee som ugrundet. Fordi Enkelte have en vis politisk Mening eller Retning, derfor danne de dog endnu intet politisk Parti. Til at danne et politisk Parti hører, at Ligesindede slutte sig sammen og virke til deres Grundsætningers Udførelse eller idetmindste Udbredelse; hvor det ikke finder Sted, kan der ikke tales om et politisk Parti, men naar Hag ikke kan paavise sikkrere Tegn paa en republicansk Partivirksomhed hos os, end de, han anfører, saa viser han derved at han i Virkeligheden veed ligesaalidt af en saadan Virksomheds Tilværelse her i Landet, som jeg og Andre. Thi ved at kalde Jernstøber Lundes Skrift oprørvækkende beviser han ikke, at det har en republicansk Hensigt, og Valgreform-Forenings (Hippodromens) Program, som jeg ellers ikke vil forsvare, er aabenbare meent at skulle være constitutionelt monarchisk, hvorvel man, af Omsorg for at faae ret megen Frihed ind deri, er gaaet meget vidt og har udtrykt sig meget ubestemt. Man bør ikke lægge Mere i det, end der er, og gjøre Hippodromens store og blandede Forsamling til maskerede Republicanere. Jøvrigt er den store Communalfrihed, paa hvilken Programmet andrager, ikke aab solut uforenelig med Kongedømmet der findes saaledes i Kongeriget Nederlandene en betydelig local Frihed), og den lader sig tænke i Forbindelse med saadanne Jnstitutioner, som sikkre Regjeringen Udøvelsen af en stærk Control, og hvad Programmets suspensive Veto angaaer, saa har dette Veto (skjøndt noget mindre indskrænket) i mange Aar fundet Sted i Norge, uden at det er faldet Nogen ind at kalde Norge en Republik, ligesom det ogsaa er et klart, skjøndt for os ikke behageligt, Beviis paa at Kongemagten i Norge endnu har Noget at betyde, at Kong Oscar med sin forsigtige Politik, vistnok understøttet af et Freds parti blandt sine Undersaatter, har været istand til at holde ud imod den almindelige Folkebegeistring for den danske Sag, saa at de foretagne Udrustninger have været os til langt mindre Nytte, end det af det norske, som det svenske, Folk var meent og ønsket. Det er en Betingelse for et Parties Optræden, at Omstændighederne maae medføre en Opfordring og en Leilighed. Men hvor en Konge og et Folk i Enighed og med gjensidig Hengivenhed staae i Begreb med at ordne deres indbyrdes Forhold ved en ny Statsforfatning, og ydermeere hvor Folkets Stemning er saadan, at selv Constitutionens Sag ikke ved nogen Ting kunde skades mere, end ved den Mistanke, at der laa en Kuldkastelse af Kongeværdigheden bag ved den, der maa enhver Forstandig kunne sige sig selv, at Republikanismen ikke kan komme op J Frederik den Sjettes meest spagfærdige Tider have vi, det er jeg viis paa, havt langt flere Republikanere her i Landet, end nu. Jeg vil ikke tale om den franske Revolutions Tid efter Aaret 1789, da alle Mennesker sværmede for røde Huer og Løgtepæle. Presseforordningen af 1799 kyste dette vilde Mod i Krogene, og vore Jacobinere krøbe efterhaanden i Huus og bleve meget loyale Borgere. Men endnu længe vedblev den franske Republik i Stilhed at staae som Jdealet for vore unge Politikere. Det ligger i Menneskets Natur, at man er allermeest dristig og udsvævende i sine Meninger og Ønsker, naar man slet ikke tænker paa at kunne gjøre dem til Virkelighed. Skal man derimod skride til Handling, maa man strax tage Omstændighederne i Betragtning, og da blive Ønskerne langt beskednere, men tillige meere bestemte og gaae over i Hensigt, og Plan. Saaledes gik det ogsaa med vore Republikanere. Da Broderfolket i Norge fik en Constitution og befandt sig vel ved den, begyndte man her efterhaanden at vende Øinene hen af den Kant, og da en kraftig og alvorlig meent politisk Stræben og Virken opstod hos os i Aarene efter 1830, styrede den af sig selv henimod det Maal, der efter vore Forhold var rimeligt og opnaaeligt, nemlig en Constitution. Dette er det Punkt, hvorpaa vi staae; her forene sig alle virksomme liberale Kræfter, og det uagtet vi sagtens have og ganske vist i lang Tid bestandig have havt Republicanismen iblandt os, saaden maa dog ikke være saa smittende, som Hag mener. Sagen er, at Luften her i Landet ikke begunstiger denne Smittes Udbredelse nu for Tiden. Hvad der i en tilkommende Tid og under forandrede Forhold kan tænkes som muligt, ligger udenfor denne Betragtning. Naar Hag antyder, at jeg mulig ikke tilfulde kjender den jydske Bondes gode Egenskaber, vil jeg dertil svare, at jeg maaskee ikke kjender dem saa fuldkomment i alle Dele, som han; men jeg kjender dem dog nok til at have baade Lyst og Mod til at skrive for Bondestanden, ligesom jeg og forhen i mit Liv har skrevet for den. Jeg siger: Mod; thi man har sagt mig, at den jydske Bonde var mistroisk, og at mit Ord vilde være forgiæves. Men jeg har talt med ikke saa saa Medlemmer af den jydske Bondestand og fundet en god Forstand hos dem, et sindigt Omdømme og en beredvillig Opmærksomhed for de Forklaringer eller Raad, jeg efter Evne kunde give dem. Heller ikke er det saa vanskelige eller utrolige Ting, jeg har fremført for Vælgerne; thi at der behøves Kundskab om Statsforfatninger, naar man vil gaae med paa Raad ved at stifte en Statsforfatning, det maa jo Enhver kunne begribe, og at Bonden maa have ringe Kundskab om Statsforfatninger, følger jo ligefrem deraf, at han har været udelukket fra Alt, hvad der gik udenfor hans Sogn og Commune, og naar Nogen paa en fyndig og overtydende Maade, vilde oplyse Bondestanden om Beskaffenheden af Enevoldmagten og en Constitution, saa kunde han komme i Straf derfor, F. C. Olsen.