Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-08-25
Det bliver et stort Spørgsmaal hvorledes Hostens Beskaffenhed er i Aar og hvorledes Kornpriserne derefter ville blive. Det som giør det vanskeligt at fælde nogen almindelig og sikker Dom derover er, at man ikke formaaer at oversee hvorledes det staaer til i forskiellige Lande og Egne med den avlede Sæd, og at de Efterretninger som udbredes herom ere saa upaalidelige, deels formedelst en letsindig Beskuelse af Sagen, og deels formedelst Egennytte; da Kiøbmanden ønsker at den Meening ikke skal udbredes i den Tid han skal indkiøbe sine Kornvarer, at de ville blive dyre, og da den som har store Qvantiteter at udføre, skielver for Udførselsforbud; det er da gierne først Handelens Gang og den større eller mindre Søgning af Kornvarer, som efterhaanden lærer rigtig at kiende Høstens almindelige og virkelige Beskaffenhed. Saavidt Redacteuren kan for Tiden skue ind i Sagen, saa er Sammenhænget derved følgende. Veirets Character har i Aar været næsten over heele Europa saaledes. Foraaret har været fugtigt og Sommeren tør, jo længere man derfore kommer nod mod Syden af Europa, hvor Hosten er tidligere, desto bedre har den været; i Jtalien, Spanien, Frankerige det sydlige Tydskland stemme alle Efterretninger for at den har været fortreffelig; men en ypperlig Høst i disse Egne har ikke stor Jndflydelse paa Kornpriserne; da de for det meste ere mere Viin end Kornlande; Viinhøsten vil blive af en overordentlig Rigdom og Godhed; hvorledes Høstens Udfald har været i Nederlandene og i det nordlige Tydskland kan ikke siges med Bestemthed; Efterretningerne lyde frem og tilbage; Kartoffelavlen har paa mange Steder været maadelig; dog falder Kornpriserne for Øieblikket i Belgien. Det samme er Tilfældet i England, saavel private som offentlige Efterretninger klage over en mislykket Vaarsæd, og over en maadelig Bonitet af Vintersæden, andre Efterretninger fortælle at Høsten har været fortreffelig. Fra de store Kornlande Rusland, Polen og Nordamerika har man ingen Efterretninger; det er derfore meget mueligt at Kornpriserne vil blive lette; men i Norden af Europa har Høsten upaatvivlelig havt et slet Udfald. Klagerne fra Sverrig ere offentlig bekiendtgjorte, Redacteuren har private Efterretninger fra Norge, som bevidne ligeledes at Sæden der staaer høist maadelig, og efter hans Formeening har Danmark havt den sletteste Høst i Aar, som den har havt i mange Aar, og at den selv er langt slettere end den var i 1811, hvor saa stor en Dyrhed og næsten aldeeles Mangel paa Kornvare paafulgte, fra alle de leerede eller skarp sandige Egne, indløbe de sørgeligste Beskrivelser. Redacteuren har i denne Tid giort flere Excursioner paa nogle Miile fra hans Boepæl, men han maae til staae at saa øde, aldeles forbrændte Marker, hvor alt Græs var bortsvundet har han aldrig seet, Jorden seer faae bruun eller graae ud, at man skulde troe at Vinteren stod for Døren; Creaturerne kunne neppe holde Livet paa mange Marker, da der er hverken Føde eller Vand for dem. Straaet er usædvanligt kort, Sæden staaer tyndt og Axene ere mange Steder korte; paa nogle Marker er Sæden aldeles mislykkedes, og man seer neppe at der har været Sæd, Kornet falder dertil stærkt af naar det hostes; det er forunderligt at man hører Landmanden mindre klage i et slet Aar end ofte i et godt, men man frygter for at tilstaae sine Vandheld for sig selv og vil gierne trøste sig ved at sammenligne sin Avl med den som staaer slettere. Jmidlertid tilstaaer Redacteuren at han nok erkiender at det er vanskeligt at tage hensigtsmæssige Forholdsregler imod Korn-Dyrheden, og at de Midler, som man vil betiene sig af for at standse den, ofte kunne tiene til at befordre den, ved at indjage en overdreven Frygt, eller ved at indgyde en overdreven Tillid, saa at Speculationer paa Kornindførsel svækkes, hvorved ellers i fredelige Tider og naar der ikke indtreffer en almindelig Misvært i alle Lande, at de farlige Følger af Kornpugeriet og at den overdrevne og for tidlige Kornudførkel formindskes. Jmidlertid dersom Redacteurens Beskuelse maatte befindes grundet, saa ønsker han dog i Mangel af at kunne udtænke en bedre Udvei at der i Aar maatte paabydes et Oplag af Kornvarer, saavel paa Hartkornet som paa Tienderne, som først maatte sælges ud af Landet til Foraaret, dersom dette da ikke selv skulde behøve det, saa at det skulde betragtes som Magazinkorn; men som Yderne selv skulde beholde; da det ellers er mueligt at vi kunne føre vort Kornforraad ud i Efteraaret og kunde blive nødt til at indkiøbe det fornødne Korn igien dyrt til Foraaret, og at der selv, dersom Vinteren blev langvarig kunde blive følelig Mangel derpaa; imidlertid kan det gjerne være at en saadan Foranstaltning ikke vil blive nødvedig. En saadan Udskrivning af Kornvarer var i Brug i Krigsaarene. Den kunde tænkes modificeret efter Productionens lokale Forskiellighed.