Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-15
Blandede Efterretninger. Føhringerne have fra utænkelige Tider af havt en indbringende Næringsvei paa Søen; og især i Hvalfiskfangsten, som næsten hele Øens mandlige Befolkning har havt sin Beskjæftigelse ved om Sommeren, ligesom de imidlertid overlode Qvinderne at rygte deres Landbrug og Kyst fiskeriet. En Familie, der er udstammet fra denne Øe, og tæller flere duelige Mænd blandt Embedsklassen, er Mathisen. Deres Stammefader var Mathis Peters, men i sin Til bekjendt under Navnet: "den lykkelige Mathis." Han var født i Oldsum paa Føl 1632. Han blev Skipper paa et Skib, som aarlig gik paa Hvalfiskfangst, og var vel Eier af flere Skibe paa denne Fart. Han var stedse heldig, og havde den sjeldne Lykke at bringe de af ham fangne Hvalfisk til 373, og han fortjente i dobbelt Henseende hiint Tilnavn, som man havde givet ham, deels fordi han fjelde paa sine mangeaarige Reiser led nogen Ulykke deels fordi han kun engang i sit Liv maatte i Tallet af fangne Hvalfisk vige for en anden Han var, som en erfaren, behjertet, billig tænkende Mand, der og stedse sørgede faderligt for sine Skibsfolk, baade af dem og Andre en agtet og elsket Mand. Ved sin Driftighed blev han ei blot meget rig, men hvad der vil sig mere, han fortjente at være det, og giorde et meget forstandigt Brug af sin Formue. Han var begavet med tolv Børn. En eneste Gang leed han et betydeligt Uheld. Det var i Aaret 1702, under den Krig, som det franske Kabinet havde faaet antændt over hele Europa. Han olev i dette Aar ikke allene selv opbragt af en fransk Kaper, som han maatte kjøbe sig løs fra, ved en Sum af 800 Rthl., men paa samme Tid bleve to af hans Sønner, der ligeledes førte egne Skibe, anfaldne af Sørøvere, og efter haard Modstand tagne. En af disse Sønner, Otto, der havde en yngre Broder ombord hos sig, blev i Fægtningen skudt, tilligemed samme yngre Broder. Den anden Søn, ved Navn Mathis, blev fangen, og med sit Skib opbragt til St. Malo, og begge disse Skibe, der vare ladte med en rig Fangst, faldt i Fjendens Hænder. Familien har et meget udførligt Brev fra en anden Søn, ved Navn Peter, siden Landfoged, da Studerende i Jena. Man seer af samme, at begge Sønners Skibe havde i Fælledsskab vovet sig i Kamp med 2 franske Kapere, og at det var kun efter en kjek Modstand, og efter at begge havde faaet mange Døde, Skibene bleve nødsagede til at overgive sig. Det synes, hedder det i dette Brev, som om den yngre Otto ikke ret vilde vove sig; thi havde han kun givet endnu et Lag, skulde de have vundet Spillet. Da den ældre Otto løb ned under Dækket for at anspore Mandskabet, ogsaa for at hente mere Krud, kom en fjendtlig Kugle, og bortrev ham sit ene Been, ligesom den foer den yngre Broder Johan, der stod tæt hos ham, igjennem Livet, saa at han strax styrtede død om. Otto døde, efterat hans Skib af Fienden var erobret, af sit Saar, og begge Ligene bleve, bundne ved tipundige Kugler, nedsænkede i Havet. Mathis døde 1706 i en Alder af 74 Aar, og ligger begravet i St. Laurentii Kirke paa Føhr, hvor en latinsk Gravskrift ikke lader uberørt, at han havde været en erfaren og heldig Grønlandsfarer. En til nærmere Kundskab om Ægypten høistmærkværdig Subskribtionsplan er udkommet af Girolamo Segato af Belluno. Denne Mand, en anden Belzoni, har med ikke mindre Mod end hin, igjennemreist Ægypten og Abyssinien, har aabnet en Pyramide, og er trængt videre frem end Bruce og andre Englændere. Det var at ønske, at Segato havde sin Skriverpen ligesaameget i sin Magt, som sin Tegningspen; eller maatte finde en dygtig Medhielper, der kunde bringe hans vist mærkværdige Reise paa Papir. En af de mærkværdigste af ham meddeelte Opdagelser, maatte vel være Bekræftelsen. paa den ofte benægtede, af gamle Reisebeskrivere paastaaede, Existenz af menneske ædende Folkestammer i det Jndre Afrika. Man har det Haab, at Regjeringen vil række understøttende Haand til at faae Segatos ethnografiske Værk over Ægypten og Abyssinien bragt for Lyset.