JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1809-01-01
Ønske Fruekirke angaaende. Man kan ikke uden Beundring føle det Store i Synet af Frue Kirkes Vrag, om man kan laane dette Udtryk, og neppe vil man undlade at bemærke, at det, som giver denne Bygning nu saamegen Storhed, for Synet, fremfor for i dens ubeskadigede Tilstand, er den større Aabenhed trindt omkring den. Den største og skjønneste Bygning taber af sit Syn, naar den omspærres af andre Bygninger, beklines med Begravelser, og omgives med Stakitter, Træer og Kirkegaardsmure. Beklageligt at den lille Bygning i Fruekirkegaardsmur er istandsat, thi den med Mur og alt øvrigt burde skaffes bort, Gravene sløjfes, og den skjønne Bygning rejse sig frit op fra en 6 Trappetrin over Gaden forhøjet med Flifer belagt Plads. Da vilde Frue Kirke, som en stor skjøndt ej pragtfuld Bygning tage sig godt ud, og være den ene af de 6 Kirker, der ikke vansire Kjøbenhavn. De andre fem ere Runde, Reformerte, Kastellets og begge Kristianshavns.
Politivennen, 1799-01-01
Et Spørgsmaal til Oplysning for alle sagkyndige Brændevinsbrændere og Bryggere. Hvad skal den Brændevinsbrænder gjøre, det istedet for 4 Rdlrs. Øl finder sin Paasæt fuldkommen af samme Beskaffenhed som den Ting, der kaldes Kavent? Nok et Spørgsmaal: Hvorledes faaer man anbragt Motiver hos Bryggerkarlene til Høflighed i deres Adfærd, en Egenskab der er saa passende og nyttig for dem, som skal tals med saa mange Folk?
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgjørelse. Hr. Paludan, Præst i Fanefjord paa Møen, har i No. 43 af Kbhavns Skilderi opladet Munden imod mig og imod de Møenske Stenkul, paa en højst underlig, arrig og snærrende Maade. Denne Mands Anfald imod mig selv skulde ikke faaet mig til at besvare ham; men da han vil udslette af Tilværelsens og Gavnlighedens Rige en Andel med Flamme brændende Mineral, som videnskabelig Undersøgelse har fundet, ja som han selv har været første (skjøndt uvirksomme) Anledning til at eftersøge, saa skal hint Præsten Paludans gaadefulde, ordgydende, latterligen skolemestererende, med franske og latinske Brokker og Ord udstafferede, Mundsvejr vorde drøftende besvaret. K. H. Seidelin.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Næsten ingen Gang er der hvad man kalder Jødemaskerade her i Kbhavn uden at adskillige Uordener indfinde sig, ikke at tale om den ubehagelige Støj og Uro, og den skadelige Lejlighed til Sammenstimlen for vore kaade Drenge og vor voxnere Pøbel. Sidste Løverdag Nat blev saaledes en Familie i Myntergade satte i en farlig Skræk, da to Personer Kl. 12 om Natten ringede paa Stuedøren, og vilde med Vold og Magt skyde Døren ind. PaRaab ud af Vinduet efter Vægteren smurte disse Nattedrivere Hæle, men Skrækken havde dog Folkene faaet. Maaske sejler Jndsenderen, men han troer, at saa lidet skadelig eller foruroligende en saadan Skik (rettere vel Uskik) kunde være i andre Lande, hvor Masker og Maskering er noget dagligt, som ingen Opmærksomhed vækker, saa nær kommer den her en strafværdig Uorden, fordi vor ubændige Pøbel og Drængeverden strax ved det Uventede gjør Støj og Spektakler. 2) Paa store Kjøbmagergade No. 27, er et meget farligt Rendestensbræt, som midt paa er i Stykker, og hvor Adskillige ere faldne og have forrevet Klæderne. Da et saadant Bræt i Særdeleshed om Aftenen er meget farligt for de Gaaende, hvorved en Fod letteligen kunde forvrides, saa ønskes, at Husejeren vilde mage at samme bliver aftaget, og at et andet bedre bliver paalagt. 3) Paa store Købmagergade er uden for No. 1 en højst farlig Sten, som fortjener at tildrage sig Brolægningsvæsenets Opmærksomhed, da det ej vilde fejle, at Afhielp jo strax som tilbørligt iverksattes. Næsten hver Dag, naar Føret er lidt glat eller smattet, har man den Ærgelse, at see en Mængde Folk, der ej ere daglig bevandrede i Gaden, at falde derover.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 77 Mk. Sk. Ryg - 66 - Byg - 40 - Ærter hvide - 52 - Havre - 27, 28 - Røget Flesk, Lpd. - 26 Fersk - - 20 Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 32 -
Politivennen, 1809-01-01
Ønsker til Bedste for Helsingørs Brandsikkerhed. Ved seneste Session i Helsingør bleve paa allerhøjeste Befaling, alle Jndrullerede ved Helsingørs Færgefolk, Færgemændssønner, Karle og Drenge, Gifte og Ugifte, Kaperførere uden Forskjæl som ikke vare Borgere, udskrevne, og paalagte at holde sig rede til kongelig Tjeneste. Saa sikkert som Kongen ingen raskere og bedre Søfolk har end disse, og saa tjenligt det altsaa er, at de bruges til hans og Landets Tjeneste, hvor det gælder; saa inderlig man tillige maa være overbevist om, at de ikke, uden at denne fordrer det, ville kommanderes bort; - saa vigtigt synes det imidlertid paa den anden Side, at da Helsingørs Brandkorps for største Deel bestaaer af disse raske al Fare trodsende Færgefolk, vil dette Korps, hvis slig Udkommandering virkelig finder Sted, have tabt den betydeligste Del af sin Kraft til at redde i Brandtilfælde, hvilke denne Stad ligesaavel er udsat for i Fred som nogen anden, men i en Søkrig maaske mere end alle andre, Kbhavn selv ikke undtaget. Jndsenderen vover derfor til dette Korpses Foresatte og til Helsingørs Magistrat, ærbødigen at yttre det Ønske, at de, som noget højst Magtpaaliggende og Trængende, ville udtænke Midler til at erstatte i Tilfælde et saadant muligt ja sandsynligt Savn, ved andet ligesaa duligt Mandskab, og indgaae til Hs. Majestet Kongen med allerunderdanigst Forestilling desangaaende. De ville derved lægge enhver Jndvaaner under ny Forpligtelse, - thi næst Fjendehaand er vel Jldebrand den største Ulykke, der kan ramme en Stad, og intet er behageligere end at tænke sig betrygget mod begge ved ufortrødne og uforsagte Folks Redebonhed, til at hielpe.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden paa Roskilde Vejen. Den tredie Milepæl fra Kjøbenhavn af er halv nedfalden og altsaa mere til Skæmme end til Prydelse for Vejen. Man tør ikke omtvivle, at Vedkommende jo befale en ny igjen opsat; skulde dette imidlertid vare længe, maatte man ønske, at den Beskadigede borttages, og en midlertidig Pæl af Træ sættes. Thi den fremmede Rejsende dømmer blot efter Øjet.
Politivennen, 1809-01-01
Et bevægende Syn paa Kirkegaarden uden Østerport. Til Udgiveren! Tør jeg ikke anmode Deres Vælædelhed, at berøre en yderst paafaldende Ting, i Politivennen, som gjorde mig og tvende andre Borgere meget opmærksomme i Mandags, ved en Spadseretur uden Østerport. Det hændte sig nemlig, at en Soldat fra Sitadellet blev begraven, vor Nysgjerrighed bragte os paa Kirkegaarden, og ved at gaae lidt omkring traf man først paa en Hulle, hvori 6 Lig vare hensatte; dernæst paa een med flere, og paa en aaben Hulle med over 20 Lig, først en Mængde ved Siden af hverandre og de øvrige ovenpaa hensatte, uden mindste Jords Bedækning. Et gyseligt Syn for de Levende ved at tænke, at Turen engang falder paa os, hvad Lyst har vi da at virke til Medbrødres Hielp, og hvilken Udsigt, om vi destoværre falder i Armod. Skulde den Afdøde ikke forundes den Smule Jord, til at bedække det syndige Legeme efter fuldendt Kummer, og hvad Lejlighed gives ikke for den, som har Lyst at berøve den Afdøde sit Linned eller Bræder, hvilket godt kan bruges i dyre og besværlige Trængselstider, og hvor har man ikke Aarsag at frygte for en anstikkende Gift og Sygdom ved disse Ligs Forraadnelse? - Man ønsker, at denne Sag maae synes Dem vigtig nok til Jndrykkelse. D. 15de Marts 1809. R. Vinther, Skrædermester. Udgiveren har ved Eftersyn d. 18de d. M. fundet, at to saadanne Kuler med ubedækkede Ligkister virkelig vare, og Spor til nylig Tilkastelse af flere. Skjøndt muligen denne Maade at samle Liig paa er hjemlet i Lov eller Bud, tør man dog frimodigen ønske, at heri maatte befales Forandring. Gravtyveri forebygges ej ved Jords Paaførelse, men gjøres dog vanskeligt. De mange Menneskeben og Hovedpander see ej heller saaledes oven paa Jorden liggende altfor godt ud. De kunde samles og nedlægges i Bunden af Kulerne. Kun i den haardeste Frost, kunde Undsættelsen af Jordens Paakastelse paa Ligene have Sted, men ellers ej, og var det at ønske, at altid, naar en Kulle var aaben, en Skildvagt, der fik Post. Man hædrer sig ved at ære de Dødes Ben, hvor ringe Personer de end tilhørte. En Soldat kan være Oberst og et Hospitalslem Millionær for vor Herre.
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) J Anledning af de forhen i Politivennen fremsatte ønsker om Fødemidlers Erholdelighed af kongelige Magasiner til taalelige Priser, til Fordel for de Landboere, der have Landsteder, og Omtalen af at paa Hirsholm var Magasinet lukket - er det ikke mere end Bladets Pligt at nævne med største Skjønsomhed, at Slagteriet for kongelig Regning nu atter er aabnet i Hirsholm, hvor godt ferskt Kjød til Jndkvarterings Behov af Vedkommende erholdes for 10 Sk. Pundet. Haabet oplives atter herved, at end flere af de denne Sag vedkommende ønsker, dem dette Blad med passende Frimodighed har fremsat, torde værdig ges Allerhøjeste Opmærksomhed. 2) De slemme Stuner af RebslagerPæle i Blankogaden paa Fortoget imellem Amaliegade og Bredgade, hvorover for lang Tid siden har været klaget i Politivennen, ere nu borttagne, til Ære for vedkommende Grundejer.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. 1) J Grønnegade, Antonistræde og Sværtegaden, ogsaa skjøndt mindre bemærket i andre Gader, er i disse Tider seet en Mængde, ja hele Knipper, af flaaede Katte henslængte hver Morgen; en Ækelhed for de tidligere Fodgængere, der forøgedes ved at see Vognkørselen knuse dem. Man indseer vel, at denne Uorden, thi at den er det kan vel ikke nægtes, ikke ligefrem lader sig tøjle, men var der noget Middel at udfinde derimod, da maatte det højligen ønskes Udfundet.
Politivennen, 1799-01-01
Om Nummere paa Vogne og Huse. Dersom Nummere paa Huse, Vogne, Kareter o. s. v. skal være af nogen Nytte, da kan dette vel ikke skee uden at man kan læse dem, og det i en temmelig Frastand. Altsaa bør de være i det mindste af et halvt Korters Længde. Hvor ofte bliver man ikke overkort af en Karl, som man ingen Ret kan faae over, fordi man ikke kan kjende Tal af en halv Tommes Størrelse uden nærved? Hvor ofte seer man ikke en eller anden Slyngel, der hverken har Frygt for Politi eller Følelse for almeen Orden, at jage i Galop ad Gaden, men hvo kan angive ham da hans lille Nummer er ukjendeligt? Hvor ofte seer man ikke Folk gaae og stirre op paa et over en Dør eller Port nicheret lille Gnavposetal, og endskjøndt de bruge deres Seeglas dog ikke at kunde skjælne det? Husnummere bør være et Korteer lange og malede midt paa Huset i samme Højde som Øjet.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 70 Mt. - Sk. Rug 64 - - Byg 40 - Ærter hvide - 53 - - Havre 26 - 8 - Røget Flesk, Lpd. 25 - Fersk - - 20 - 13 - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 38 -
Politivennen, 1809-01-01
Endnu et Par Ord om den af Hr. Forlæggeren saa udbasunede nye Vejviser. Anmælderen troer det nyttigt, at gjøre Hr. Anditør Lange opmærksom paa følgende Mangler og Udeladelser ved hans Vejviser, som han ikke fandt opgivne i Politivennen. 1) Konferentsraad Tresehov kaldes Amtmand, som han i 1809 ikke har været, 2, hans Bopæl sættes paa 1ste Sal No. 14 al. Strand, men er i Stuen. 3) Kammeradvokaten hedder Schønhejder og ikke Schiønhejder. 4) Assessor Treschom er tillige Pr. Lientn. ved Kongens Livkorps. 5) Samme Assessor er døbt Herman Gerhard, men Hr. Anditøren kalder ham F. F. TriSchov. 6) Prof. Sverdrup er tillige KapSamme ten ved Kongens Livkorps. 7 Prof. boer ej paa 3die men paa 2den Sal 109 i Knabrostræde. 8) J Rosenborg Kvarter findes anført; Lund H. P. Justitorog Baron, Chef ved Generaleommissarigtet, istedet for Justitsr. og Burean Chef, o. s. v. Udgiveren af Politivennen har tøvet med at anføre disse Rettelser, fordi han havde ventet, at enten Hr. Udgiveren eller Hr. Forlæggeren havde ladet offentlig høre fra sig og lovet en ny Udgave, hvortil de da rimeligen havde udbedet sig selv enhver Rettelse tilmældet. Kun for at vise, at en slig Afsonig behøves, har han her af en Mængde lignende tilsendte Bidrag indrykket et Par.
Politivennen, 1809-01-01
En liden Sprog-Anmærkning. J Adresse Avisen No. 77 og 79, findes følgende Bekjendtgjørelse: Skibslejlighed til Elseneur, som om 2 Dage afgaaer anvises hos Peter Muller i Laxegade 210. - Man læser ofte paa Skildter over Kieldere, Vertshuse o. s. v. adskillige slette og udanske Jndskrivter, som, hvor stødende de end ere, dog kunne tage mod en eller anden Undskyldning. - Naar derimod en, efter Formodning, dansk Mand, hos hvem man forudsætter Kultur, kan i Aaret 1809, i et offentligt Blad skrive: Elsen ur, istedetfor: Helsingør, da studser man, og sættes i Uvished, om dette bør opvække Medynk eller Latter. - Skulle i øvrigt denne Skrivemaade blive almindelig; saa maatte deraf følge, at Helsingborg, Helsingfors og Helsinge (i Sjælland) ville benævnes: Elseborg. Elsefors og Else.
Politivennen, 1809-01-01
Opgave til vore kyndige Jurister. Skal til Collatio bondrum kun henregnes de i D. L. 5- 2 - 61 exempelvis fremsatte Tilfælde? Og har Ordet udesligeher ogsaa Betydning? En Mand af Kundskaber og Antoritet gjorde sig meget fortjent af Fædrenelandet ved at besvare dette: Mange Familietvistigheder vilde derved forekommes, mange Skiftedesisioner sparedes for at passere Retterne, hvor ofte Arveparterne hensmelte i Omkostningerne. Men, NB., skulde denne Besvarelse hensigtsmæssig gavne, da maatte dens væsentligste Grundstene være senere res judicatæ.
Politivennen, 1809-01-01
Ønske om kølge Træskoler paa endel Steder, hvor de mangle. Udgiveren af disse Blade har forhen flere Gange omtalt det store Tab Danmark har fristet deri, at Lovens Bud om Frugttræ, Pile- og Humle-Plantning, der ikke ved senere Bud er tilbagetaget, aldrig er overholdet, og endnu den Dag i Dag er ikke overholdes. Denne Lovs Efterlevelse vilde savnet for een ja for flere Millioner om Aaret. Dog for den Sag lader det som om Jngen har Øre. Udgiveren gaaer derfor over til det ønske, at ligesom Kongen har givet Sjælland, Holsten og maaske flere Provindser Planteskoler, hvorfra hvo der vil, mod særdeles læmpelig Betaling, kan hvert Efteraar og Foraar faae Frugt, og Løvtræer, samme kongelige Velgjerning maatte udstrækkes til enhver Provinds, til enhver Ø, og navnlig til Øerne Lolland, Falster og Møen. Jkke bør det nægtes, at Abilddyrkning jo er paa disse Øer i langt bedre Gang end i Sjælland, og især paa Kbhavns Amt, hvis Bønder købe Æble ved Børsen i Kbhavn, til største Skam for dem og Harme for hvem der seer det; men en kalg Planteskole paa hver af disse Øer vilde dog være dem saare gavnlig, naar det blev en saadans Gartner paalagt, især at sørge for de ædleste Arters Udbredelse Næsten hver Husmand paa disse Øer kan ympe, men de fleste Arter, som haves i Bønderhaverne, ere af de Ringere, og af disse ymper man væk, og vedbliver altsaa at forplante det Slettere, med den selvsamme Umage, som det vilde koste, at frembringe den ædelse Frugtart. Selv i Herregaardenes og Præstegaardenes Haver ere mange maadelige Arter, medens de fortræffelige Gravenstenere ere yderst sjældne at træffe.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. Ved Gaarden No. 37 paa Nørregade er et Plankeværk, hvor op til en Mængde Stene ere henlagte. Man troer, at Ejeren vil selv finde dette farligt, om ikke strax, saa dog om nogen Tid, da et saadant Sidetryk, der virker uafladeligt, vistnok snart eller silde er formeget for et Plankeværk.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 70 Mk. - Sk. Rug - 63 - Byg - 37 - 8 - Ærter hvide - 52 - - Havre - 26 - 8 - Røget Flesk, Lpd. 25 - - Fersk - - 20 - - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 32 - En Stegegris 15, 18 - -
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Den som under Mærke 7. har indsendt et Bidrag om Posthusbehandling, bedes om sin Nærværelse hos Udgiveren, da han øliskede at tale med ham. 2) Jndsenderen af det Stykke fra Helsingør om den Officer der fugtlede Drengen vilde behage at opgive sit Navn for Udgiveren da Bidraget skal vorde indrykket.
Politivennen, 1809-01-01
Ønske i Anledning af Jldebranden i Hollænderbyen i Særdeleshed, og af vore mange Jldebrande paa Landet i Almindelighed. Saamange Ulykker tilføjes ved Jldebrande ikke blot Landboere paa enkelte Steder eller i Byer, men tillige, ved Forbrændelse af Kreaturer og Varet, den hele Stat, at man vist vil holde Jndsenderen det til Gode, at han ved et Forslag føger at bidrage sit til at gjøre disse bedrøvelige Begivenheder mere sjældne. Han troer, at dertil neppe kan være naturligere Middel end, at bygge af Materialier, der ikke ere saa aldeles brændbare og fængelige som de, man for nærværende Tid seer vore Bønderbygninger at bestaae af. Man kan ihenseende til Væggene vælge enten den i Sverrig med Hæld adskillige Steder brugte Maade, at opføre dem helt af Leer vel blandet med 3 Sand, eller den i sydligere Lande næsten uden Undtagelse i Brug værende Maade at opføre dem af stampet Jord. Med et Vurf af Kalk, eller i Nødsfald med en god og vel vedligeholdt Hvidtning af Kalk, ville begge disse slags Vægge vel udholde, naar tillige iagttages, at de ikke ligge paa stid eller sumpig Grund, og endelig at alle Udvægge omgives af en smal Brolægning, en halv Alen bred og hældende fra Væggen udad. J henseende til Tagene veed Jndsenderen virkelig intet andet Middel end Tagsten. Herimod gjøres af Landmanden to Jndvendinger, men han har forudseet dem. Den første er: at de ere dyre. Dertil svares a, men de ere mere brandsikre. - Den anden er at de kunne lettere blive utætte, og dertil svares atter: ja, men de ere mere brandsikre. For imidlertid nøjere at besee disse Jndvendinger, da indbilde man sig ej, at Forskjællen imellem Bekostningerne paa et Stentag og paa et godt Halmtag er saa overmaade stor. Et godt Halmtag koster ogsaa noget, og er endog vanskeligere at udbedre naar det er beskadiget, end et Stentag. Har Aaret været tørt, og boer man nær Søen eller nær et Teglverk, torde Forskjællen næsten ganske forsvinde. Men var det endog muligt, at Forskjællen var ti Gange større, var dette kun en liden Trøst for at see sin hele Ejendom ødelagt af Luer, som en Svovlstikke, en henkastet Bitte Fyrsvamp, eller en Gnist af uforsigtigen Udkastet Tørvaske havde frembragt i det ukostbare Straatag. Ved god Skælning og aarligt Vedligehold i rette Tid kan et Stentag være aldeles tæt. Det samme kan ogsaa bevirkes ved at underdotte det med Halmsimer, men dog skælne det i Rygning og Udkanter. Fra Tagstenes Priser i disse Krigstider bør ikke hentes Jndvending, thi Talen er ej om enkelt Aar men om alle. Jndsenderen forudseer imidlertid, at neppe nogen Forandring vil gjøres af vore Landboere selv, med mindre der ovenfra gjøres noget Kraftigt for at bringe dem dertil. Maaske kunde den almindelige Møbelassurants gjøre heri en betydelig Fremmelse. Muligt vilde det endnu gjøre mere, om der hist og her i Landet paa offentlig Regning opførtes enkelte slige brandsikrere Bøndergaarde til Mønster og Exempel.
Politivennen, 1809-01-01
Endnu eet Raab om en Havn i Helsingør. Der er skrevet saa tit og saameget om en Havns Anlæg ved Helsingør, at formodentlig Mangen vil af Kedsomhed derved overspringe disse Linier. De skulle imidlertid staae her, thi det skal ikke siges, at der i Aaret 1809 forgik en halv Snes tildels kostbart ladede Skibe, omkom over en Snes raske Danske Søfolk, og forarmedes adskillige brave Mænd og Familier fordi der ikke er Havn nok ved Helsingør, og at Politivennen ej vilde tale et Ord derom. Dersom det er sandt, at Helsingørerne ikke have gjort sig Havn, fordi der var tre Meninger hvor slig Havn burde anlægges, enten bygges ud i Vandet østen for Byen, eller anlægges ved Lappen, eller graves ind mellem Byen og Fæstningen sønden for denne, - saa tør det vel nu efter denne Jammer haabes, at ingen Partiaand mere hersker, men at enhver Helsingører villigen gjør Sit til at faae Havn, ligemeget paa hvad Maade, naar kun saadan Ødelæggelse ikke oftere, til Skændsel for Staden, skal indtræffe. Forunderligt er det, at høre Folk, naar man taler om Helsingørs vanærende Havnløshed, for Alvor yttre, at Kbhavns Handelstand, af Misundelse, fordum har søgt at hindre Havns Anlæg der. At paabyrde en hel Klasse, hvoriblandt der altid var saamange agtværdige Mænd, en saadan Lumpenhed er lavt, og, at tænke sig sligt i dingsværk muligt i et Land regjeret af danse Konge, er i højeste Grad urimeligt.
Politivennen, 1809-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 334 i Gottersgade befinder Rendebrettet sig ikke i tilbørlig Forfatning, og man tør haabe, at Ejeren iler at faae gjort Forbedring derved. 2) Udenfor No. 335, 336, 346 og 348 i samme Gade sees af disse slemme opstaaende Jern, der ere for Fodfærselen saa ubekvemmelige.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 70 Mk. Sk. Rug - 63 - Byg - 37 - Ærter hvide - 52 Havre - 26 - 8 - Røget Flesk, Lpd. 25 - - Fersk - - 20 - - Smør Pd. 32 - Æg, Snesen 32 -
Politivennen, 1809-01-01
Aflukket mangeaarig Gjennemgang ved Fredriks Kirke. J mangfoldige Aar har den nordlige Del af store Kongensgades Beboere havt den Behagelighed, over Frederiks Kirkeplads at kunne skyde Gjenvej til Amalienborg og Bredgaden; men i den senere Tid er denne Gjennemgang som oftest spærret ved Portens Lukning mod Bredgade, hvilket endog medfører den Tidsspilde, da derom intet er bekjendtgjort, at man, naar man kommer til Porten, maae gaae tilbage over Pladsen igjennem Akademi- eller Dronningenstvergade, der i et skyndsomt Ærinde er faare ubehageligt. Dersom denne Foranstaltning er en Følge af det kgl.Rentekammers Befaling, turde Beboerne, ved en offentlig Bekjendtgjørelse, haabe derom at vorde underrettede; men skulde nogen Anden paa egen Haand have spærrret denne hævdgamle Fodfærsel, synes det en Myndighed, hvortil der ikke let indsees at være Føje, saameget mindre, som dertil ej kan sees nogen gyldig Aarsag, efterdi de Materialier, der maatte haves i Beholdning, derved slet ikke kunne være udsatte for nogen Resiko.
Politivennen, 1809-01-01
Om Prenumerations-Jndustrien i København. Een af de Opfindelser, hvorved man i Kbhavn seer Enkelte tilvende sig en Pengehielp, uden egentlig at sætte sig ind i den betlende Klasse, ere de golde Prænumerationer, thi saaledes kan man vel med rette kalde dem, naar Personerne, der skaffe sig Dem, dels synes sent eller aldrig at have isinde at lade det paaprænumerede Verk trykke, ja maaske ikke engang oversætte eller forfatte, dels endelig efter langt Tidsforløb fremkomme med Ting, der dog paa ingen Maade kunne fortjene at bydes for den oppebaarne Prænumeration. Nylig har en Mand erholdet Romanen Sophia oversat af Serup for en Prænumeration af 2 Rd. - Naar man veed at denne lille Bog kun er 10 Ark stor, at det til Prænumeranten leverede Exemplar er paa maadeligt Trykpapir, i et 24 Skillings Papirbind, saa synes det ikke underligt, at der nu næsten ikke er Mulighed i for det bedste Videnskabsverk, at erholde Prænumeration, fordi de Faa, som kunne, føle Svien fra foregaaende Prøver; og at dette er vort Skrivtriges sande Fremgang til stort Afbræk, kan ingen omtville. Ovenmældte Prænnmerant har optegnet hvad han i 6 Aar har prær umereret bort saaledes: 10053 1) Til M. Tøren i 1803 2 Rd. 2) Til Guvernør Bjørn i 1605 15 - 1 - 3) Til Olsen i 1805 1) Til Vylkersen i 1806. 2 - et - 3) Til Egerod i 1806. 6) Til Serup, - 2 - Af denne sidste fik han da Romanen Sophia. Det er ikke blot Rigmænd, men enhver, som man tiltroer Kundskab, Smag og Følelse, der paa denne Maade tages i Tjeneste. Med eet Ord, netop de Folk, der kunde gavne de gode Verkers Frembringelse, er det dette Jndustri-Væsen gaaer ud paa.