Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1845-09-09
Udlandet. Rusland. Man har i Petersborg Beretninger over Tiflis fra Krigsskuepladsen, der naae til den 3die Aug., og som melde, at General Woronzow har seet sig nødsaget til at afstaae, fra sit seierrige Tog mod Bjergfolkene, og at vende tilbage paa russisk Gebeet. Man har af dette Blad seet at Russerne havde naaet Flækken Dargo; men istedetfor der at finde rige Skatte, fandt de intet andet end Ruiner. Ticherkesserne havde imidlertid taget en fast Plads paa Høiderne, medens en anden Hob af dem fortsatte uafbrudt Kampen. Den russiske Overgeneral befalede nu at indtage Høiderne, men maatte snart overbevise sig om, at det under nærværende Omstændigheder var en Umulighed, Hæren gjorde derfor en Sidebevægelse, hvor den paa et gunstigere Terrain og under bestandig Kamp rykkede langsom fremad. Jmidlertid var et russisk Corps paa 10000 Md. som General W. havde sendt en Transport med Levnedsmidler imøde, blevet haardt angrebet af Fjenden; Kampen, der, skal have kostet Russerne meere end 1000 Md., og 30 Officerer, hvoriblandt flere Generaler, og en Deel af Convoyen. Efterretningen, saavel herom, som at Schampl ventede betydelige Forstærkninger, var ikke skikket til at oplive Russernes funkne Mod, men bestemte Overgeneralen til at tiltræde Tilbagetoget; dette blev og saa udført med en saadan Hurtighed, at det lignede en Flugt, og at Fienden ikke var ledig derved kan man slutte sig til; især leed Eftertravet, meget, og man maatte efterlade flere Soldater, som for Mathed ikke kunde naae videre; den Tilstand, hvori Expeditionen ankom til Fæstningen Gersel skal have været saa beklagelsesværdig at man snarere maatte ansee den for en slagen, end for en seierrig Hær, og man anslaaer Tabet, mellem 6 a 10000 Md.; medens Bjergfolkene kun skulle have tabt saamange hundrede. Den hele Expeditions Styrke skal have beløbet sig til 15,000 Md. - Fra Breslau skrives, at i russisk Polen ville man bevæge en catholsk Geistlig til at overtræde til den græskatholske Kirke; men istedetfor at vise sig villig dertil, formanede han meget mere hans i Kirken forsamlede Menighed til en fast Vedholdenhed i deres Troe og til Mod og Standhaftighed mod alle russiske Angreb paa den Religion, hvori de vare fødte og opdragne. Som en Følge heraf, blev han pakket i en Kibitka, og maatte begive sig paa Veien derhen, hvor saamange tusinde Ulykkelige fra Polen friste en skrækkelig Tilværelse paa Veien til Siberien. Paa denne Transport naaede den Geistlige en lille russisk Stad, hvis Commandant var en af hans bedste Ungdomsvenner. De gienkiendte og glædede sig med hinanden, og den Sidste gav den Kosak, som ledsagede ham, en Commission, der fjernede ham noget fra Kibitken. Den Geistlige benyttede Leiligheden til at gribe til Flugten. Efter megen Møie og mange Lidelser naaede han endelig Schlesien; herfra henvendte han sig med den Begjæring til Berlin at han maatte tage sit Ophold i Schlesien; men han erholdt den Beskeed, at han snarest muligt havde at forlade de preussiske Stater; dog den Geistlige skal paany have indsendt et andet Bønskrift. - Den russiske Regjering gjør alt muligt for at indføre den russisk-græske Religion i de forrige polske Provindser, og havde sendt flere Poper, til en Landsbye i Littauen, for at indvirke paa Beboernes Samvittighed, og ovenkjøbet indqvarteret i Officerer og 40 Md. i Landsbyen; men Bønderne, der ikke skjøttede om at omvendes, myrdede Poperne paa en Spadseertouri Skoven, og stak om Natten Jld paa den Lade hvori Soldaterne havde deres Qvarteer, og da de ville flygte, modtoge Bønderne dem med Hø tyve, og kastede dem, ligge til den sidste Mand ind i Flammerne; en stræng Undersøgelse desangaaende er indledt. - Der meldes fra Warschau, at Keiserens Stemning under hans Ophold der, sidste Gang skal ikke have været gunstig; saaledes maatte Eleverne i samtlige Warschaus, Gomnaster fra om Morgenen Kl. 9 til om Eftermiddagen Kl. 2, under en brændende Soelhede staae opstillede, for at oppebie Keiserens Tilbagekomst fra en Parade, og da en af Eleverne stortede afmægtig til Jorden, og en af Skolecuratorerne gik hen paa Paradepladsen forat anmode Fyrstestatholderen om at bede for Børnene, og faae dem befriede for den lange Venten, blev han øieblikkelig arresteret; endelig kom Keiseren, han var meget barsk og tiltalede Drengene saaledes: "Jeg kjender Eder allesammen, J slægte Eders oprørske Forældre paa – jeg veed det meget godt, efter hvilke Grundsætninger Jere blevne opdragne; – men vogter Eder for at udføre dem i Gierningen, ellers skal jeg sende Eder til et Sted, hvor J skulle komme til at tænke paa mig!"