Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-10-10
Af 5 Alens Brede kan en Pige om Dagen væve 3/4 Alen. J Birkgrim, Annex til Helleland, en høist øde og af Naturen fattigen doteret Fjeldegn, hersker ved virksom Deeltagelse i al Egnens øvrige Vindskibelighed, hvorved Jndbyggerne, trods deres ublide Jord og Himmel, ere almindelige velhavende, en egen Jndustrie. Her garves nemlig af Bønderne ei allene alt Læder af det Qvæg, deres egne og hele Omegnens Qvægavl afgiver, men der opkjøbes mange tusinde Huder fra Stavanger, Mandal og Christiansand. Her er saaledes en 2030 store Bøndergarverier. Denne Virksomhed skal være meget stor, sysselsætte mange Mennesker og indbringe ei ubetydelig Formue. De sælge altid deres Qvæg med Vilkaar at faae Huderne tilbage; og fra Huus- og Skibslagtningen i Christiansand, gaae Huderne hid. Det garvede Læder sælges foren Deel i Stavanger, mere opkjøbes af Hardangerne; tilsammen gaaer det til Bergen og derfra til Nordland, hvor især Fiskedragten fordrer en Mængde Læder. Det garves i Birkebark, som her betales med 10 Sk. pr. Spand - 18 Pd. og stiger. Man troer, at Birkgrims just yderst ufordeelagtige Beliggenhed har vakt denne Egns Jndvaanere til den anspændte Vindskibelighed. Jordsmonnet, ved ilde bestigelige Bjerge, eller lange Ørkener, adskilt fra andre Egne, er en aaben langsomt til Siderne stigende Dal eller Slette, flere Mile lang indad Landet, og ligeledes nordad. Jorden, et tyndt Lag paa Klipperne, opfyldt med store og smaae Stene, i sig selv lidet frugtbar, er høist vanskelig at bearbeide. Den ligger dertil udsat for alle især de kolde Fieldvinde. Ved Bjergene udelukt fra Havets formildende Jndflydelse, er her Vinteren haard, som til Fields, men Sommeren taaget og kjølig, som ved Havegnen; og Veire ustadigt og regnfuldt Aaret om. Skovværten er derfor og her ubetydelig. Skulde Mennesker her trives, maatte det være ved ualmindelig Flid – som paa Læssøe i Guldbrandsdalen. Befolkningen er vel endda kun svag, i det mindste seer det ud som meget tyndt beboet. Dog hele Jedderen seer ikke bedre ud. Det er ikke let at bestemme Befolkningens Forhold til Arealet her, da dette støder til den nordøstre ubeboede Fieldegn, og det beboede kun er Pletter mellem det øde og udprebare. - Handelen. Det er kun en liden Deel af dette Oplands Handel, der gaae gjennem Stavangernes Hænder. Handelen drives derimod deels af de overalt her vidt omkring handlende Hardangere, deels af Østmændene, det er Folk fornemmeligen fra Nummedalen i Aggershuus Stift, deels fra Øvretellemarken; deels have disse Egne ogsaa mellem sig egne Handlere, som paa Østlandet hedde Vestmændene. Hardangerne skal have almindelig Bevilling til at drive Handel med Fedevarer til Fordeel for Kongsberg. For dens Skyld handle de med Alting, da Alt er nødvendigt i Omsætningen. Der klages sjelden eller aldrig nogensteds over Hardangerne. Under disses Navn gaae og tildeels Ethneboerne. Vestmændene og Østmændene derimod klage giensidigen over hinanden og torde vel begge have Ret. J Hardanger er hele Verden Handelsmænd. Ei blot Snuhed, men ogsaa Ærlighed i Handelen bliver der saa godt som medfødt Alle. Andre Steder er det kun Vildhoveder, der ei gad befatte sig med de mindre lovende Haandteringer, eller dertil due, der slaae sig til Handels skabet. Fogderne give, formodentligen i Medhold af Forordningen af 8 April 17736 Art. 4, hvem de ville Tilladelse til at handle, for at forsyne Kongsberg. Men endog paa Vestkysten tillade Fogderne mod en Afgivt af 2 Rdlr. aarlig enhver at handle med Victualier, hvilket udvides til at handle med alt. Disse Handelsmænd handle da med Lodser og Strandsiddere, og have hos dem deres Oplage af alt hvad de vide, eller troe at vide, de kunne afsætte. - De Øst- og Vesterlændske af disse Kjøbmænd beskylde hinanden gjensidigen for Allehaande. Tilhobe drive disse den indenlandske Handel, hvis Beskaffenhed og Beløb saaledes ikke kjendes, ligesom Hans Majestæt ikke af dem, for saavidt de handle med indenlandske Varer, faaet Told eller Afgivt. - Der er foruden Staden, Stavanger, Ladestedet Eggersund og Udhavnen, Soggendal, hvor der og er en Toldbetjent; ei at tale om Ladestedet Flekkefjord, der ligger netop udenfor dette Amts Grændse. Den lovlige Handel paa samtlige disse mindre Steder er høist ubetydelig. Selv Smughandelen er ikke paa noget af disse Steder, hvert for sig, af megen Betydenhed; men paa disse, og overalt paa Kysten, og ved Omløbere, ogsaa paa andre Kystens Pladse er den Hovedsagen af den Omsætning Landmanden giør, for at forsyne sig med det fornødne af fremmede Sager, og forhandle hvad han har at afsætte. (Fortsættes.)