Jyske Efterretninger, 1815-07-16
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Parises Jndtagelse af de allierede Tropper, er den Hovedpunkt, hvorpaa alles Øine ere stilede. Den 3die Juni var Dagen, da Preusserne og Englænderne, efter blodige Træfninger, hvoriblandt især een den 1 Huni var meget afgiørende til Tab for de Franske som anførtes af Marskal Grouchy. De følde Dage underhandledes imellem de Allierede og de Franske om Parises Overgave som den 3die paafulgte, var en umiddelbar Følge heraf, hvor hed de Franske Tropper, forsaavidt samme endnu ikke ere opløste, skulle trække sig bag ved Loise=Floden. Kongen er naturligviis indsat i sine brvelige Rettigheder, især saasom Østerrigs Kei der ved Napoleons Frasigelse, som kom ham forØie ved hans Ophold i Mannheim offentlig i flere Monarkers Paabør yttrede at hans Dattersøn maatte takke vor Herre og han kunne blive Hertug over Parma &c. i Jtalien, men mere end det, skulde han aldrig i Evighed blive, hvilket anføres som et særdeles højmodigt Træk i den ædle Keisers Karakteer. Hvordan Tilstanden ellers er i de Provindser, som udgjøre Krigsskuepladsen, vil vel i sin Tid spørges; her bille vi blot, for paa en Maade at vise Tidens Aand, omtale den Geist, der besjeler Elsasserne. Disse søge ved alle muelige Leiligheder, at gjøre Tydskerne alt mueligt Meen, og slaae ihjel for Fode, hvor de kunne finde sit Ram, Tydskerne tage en skrækkelig, sige de selv, og retfærdig Hævn. - Fyrst Wrede, bayersk Hærfører, kundgjorte fornylig, at hvor Jkke=Militære befandtes at gjøre Modstand mod den indtrængende Magt, skulde disse behandles - med saa Ord sagt - efter den yderste militære Strænghed. Skydes paa en Allieret fra en Bondebye paa hans Gjennemmar, bliver Byen, sansfacon, afbrændt. Forleden indtraf netop dette Tilfælde i Nærheden af den franske Grændsefæstning Huningen, beliggende ved Rhinen tæt ved Basel. Da mau fra Fæstningen faae en saadan fordømt Landsbyes Opbrændelse begyndte man at skyde og kaste Bomber med Basel, og fem Bomber naaede virkelig Staden eller dens Forstæder, dog uden at gjøre nogen Skade. Men nu lod Erkehertug Johann, som just var i Basel den Tid, sende en Parlementær til Commandanten i Huningen, med den Besked, at for hvert Skud, fra Huningen skulde en Bye i Elsas vorde brændt. Skydningen ophørte ogsaa virkelig. - Overalt vare Elfasserne besielede, som af et Slags Raserie; men ogsaa et Steds brændte fem, et andet Steds syv, et tredie Steds sex Landsbyer a., hvor man saae sig om; og man veed bestemt at paa et Sted, hvor Tydskerne. forefandt i en Landsby fem af deres Landsmænd, levende korsfæstede, lode de strax Landsbyen antændes og med alt hvad deri forefandtes uden Forskjel paa Alder og Kjøn - vorde et Rov for Luerne. Næsten hele Landet synes at være hæriet og brændt; men nu sige ogsaa Frænderne, at Elfasserne begynde at bedre sig noget. Det er ellers mærkeligt, at det er ene Elsasserne, som dog ere af tydsk Herkomst, der ere saa grumme paa Tydskerne, da sligt ingen anden Steds fra høres i Frankrig - men man seer det gaaer her, som det gamle Ordsprog siger: Frænde er Frænde værst, som Ræven sagde om de røde Hunde. Hovedstyrken af den østerrigske Hær under Schwarzenberg, som over Væsel er trægt ind i Frankrig, synes at ville forene sig med dem af deres Landsmænd, som under Frimont komme fra Jtalien, for i Forening med disse at giøre et Krydstog i det sydlige Frankrig.