JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1839-12-13
Hr. Pastor Th. Oldenburg i Sorterup har ogsaa i "Nordisk Kirketidende No. 47 afgivet sin Stemme om Ritual=Sagen, der gaaer ud paa at Forslaget indeholder en unødvendig og gjennemgribende Omgjørelse af det Gamle, hvorfor han raader til, i det Mindste ikke at befale det nye Rituals almindelige Jndførelse, da Troesellenigheden ikke hæves ved Formularer, men den eneste Maade, hvorpaa Man kan vente at bevare Statskirken er, at tilstaae Menigheden Frihed, hvilket kan skee ved det simple Middel at løse Sognetvangen. "Driver man paa Tallotteriets Afskaffelse, med Henviisning paa en ny Skat isteden," siger Grundtvig i en Afhandling om Tidens Tarv og Tidens Brøst, i Brage og Jdun "da maa man sige: er det vel meent, da er det dog kun maadelig tænkt, thi kræver man store Besparelser for at faae Skatterne nedsatte, maa man dog visselig ikke paabyrde de stræbsomme Borgere en ny Skat for at Spille=Fuglenes Skillinger ikke skal flyde i Statskassen, men i andre Spilleres, i Kroholderes og Gjøgleres Lommer; saa her er Sentimentaliteten meget ilde stædt.
Viborger Samler, 1839-12-13
Nykjøbing paa Falster. Fuglse Kirkespir, dernedblæste i Stormen den 30te Novbr. 1836, er nu at ler gjenopbygget og blev den 21de November overleveret Eierinden, Kammerherrinde Raben til Kierstrup. Som bekjendt er Fuglse Kirkespir et Sømærke, og dets Gjen opbyggelse var en Nødvendighed, og derfor ikke nogen uvæsentlig Begivenhed. (Loll. Falst. Stiftstid.)
Viborger Samler, 1839-12-13
Efter en nøiagtig Beregning, beløber den ved Tugthusets Brand i Glückstadt den 9de Juli d. A. anrettede Skade til ikke mindre end 83,813 Mk. 4 s. Cour., af hvilket Beløb alene Varer, raae Materialier og Fabrikskader a. androg henimod 62,400 Mk. Den afbrændte Bygning var, tilligemed det reddede, nu til Kjøkken indrettede Farverhuus, assureret i den almindelige Brandkasse for 29,820 Rbd. – Jfølge Undersøgelsen, existerede ikke Tanke om at Jlden har været paasat, og hvis man ikke tør antage en Selvantændelse af de faa grove Uldvare, som vare paa Lageret, forbliver Aarsagen til Jlden uforklarlig.
Viborger Samler, 1839-12-13
For nogle Aar siden siger en Jndsender i Kbhp. - blev en bedaget Kone et Sted, hvor Ringkjøbing Toldvæsen inqvirerede, saa bestyrtet, at hun strax døde, og et lignende sørgeligt Tilfælde, som nylig der i Egnen har tildraget sig, har ligesom tvunget mig til nærværende Fremstilling. J forrige Maaned holdt nemlig samme Toldvæsen Jnqvisitions=Forretning i Stabye Sogn, omtrent 3 Miil norden for Ringkjøbing, i Bondegaarden Tings gaard. Medens Politimesteren og Toldcontrolleur Saabye inquirerede, seer Toldbetjent Ontzen, som passede paa Hestene, at et Barn fra Tingsgaard gaaer til Nabogaarden Stavnsberg. Maaskee af Frygt for at dette Barn skulde advare Naboen, gjør han Anskrig paa sine Staldbrødre, der vare inde i Tingsgaard, og løber derefter selv til Stavnsberg og forsøger at trænge ind igjennem Bryggersdøren, men da han her fandt Modstand, haster han igjennem den anden Dør ind i Huset, og begynder sin Jagt ved med stor Jver at gjennemlede Bryggerset, uden at have enten Politimesteren eller Controlleur Saabye med sig. Men Konen, som befandt sig sammesteds, og igjennem længere Tid leed af en vis Svaghed, blev saaledes overvældet af Bestyrtelse, at hendes Svaghed tog Overhaand; hun følte og erklærede i samme Øieblik, at det blev hendes Død, og døde efter 8 Dages Forløb efter ulidelige Smerter. – Betient Ontzen fandt dog Jntet i Bryggerset; dog blev siden en Brændeviinshat funden paa Loftet. Men dette Dødsfald har udbredt megen Bedrøvelse i Egnen, thi den Afdøde og hendes Mand havde møisommelig kæmpet sig frem ved Redelighed og stadig Flid fra Armod til nogenlunde Velstand. – Kunne disse Forfølgelser vedbliver Jnds. end ikke ventes at ophøre aldeles, førend en heldigere Lovgivning træder i Kraft, saa maatte man dog vel billigen ønske, at de bleve saa saa som muligt, allerhelst i nærværende Tid, som man uden al Tvivl maa ansee som en Overgangstid. Men i Ringkjøbing Omegn synes det modsatte at skulle være Tilfældet; det ringkjøbingske Toldvæsen synes at have fordobblet sin Jver for saadanne Forfølgelser.
Viborger Samler, 1839-12-13
Aarhuus. J Fredags aflagde Prinds Ferdinands lette Dragoner Troskabseden til den nye Konge. – Det var et ganske mærkeligt Tilfælde, at det just var paa Kongens Dødsdag at Mozarts berømte Requiem blev opført her i Domkirken, for henved tusinde Tilhørere. (Ah. A.)
Viborger Samler, 1839-12-13
Ved Heringsholms Strand (56 Fjerdingvei syd for Udløbet af Randers Fjord) er der ifølge Rd. Av. – den 3die Decbr. ilanddreven en Baad, hvori laa en i en Flaske puttet Seddel af følgende Jndhold: Barmhiertige Mennesker, Kommer og Ulykkelige til Hielp Vi have været paa Grund og mistet vort Roer; Fartøiet er læk, og vi ere i Fare for hvert Øieblik at synke. Vi er lastet med Salt. – Skonnerten Topne fra Frederiksham i Finland, ført af Capt. Carl JohanSandmark, tørnet paa Anholt Kl. 12 om Natten den 1ste Decbr. – Kommer til Hjelp, ædle Mennesker, som finder dette Papir. Derom bede 10 ulykkelige Mennesker. Skrevet den 2den Decbr. 1839.
Viborger Samler, 1839-12-13
Randers Fjord er tillagt med Jis ved Udbyhøi.
Viborger Samler, 1839-12-13
Til den 20de Decbr. er der berammet Auction i Spentrup Priigd. Jfølge den skete Opfordring til Jndsamling af Bidrag til Jyllands Skjald, bekjendtgjør Hr. Bogtrykker Elmenhoff, at han i dette Øiemed har modtaget forskjellige Bidrag til Beløb 40 Rbd.; men tilføier, at dersom man vil gjøre Noget for Cimbriens Folkedigter, da maae det skee snart.
Viborger Samler, 1839-12-13
Digteren St. St. Blicher har i Rd. Av. sagt vor afd. Konge, Frederik den 6te følgende smukke "Lev vel, For Dig jeg tilforn saa ofte fang, Nu kvæder jeg over Dig sidste Gang, Jeg fang, for Du varst ret en elskelig Drot, En Folkeven i et Kongeslot. Jeg fang, for Dit Scepter som Frihedstræ Bar Blomster og Frugter i Tronens Læ Jeg fang, for Din Krone med al sin Glands Mig tyktes en borgerlig Egekrands. Jeg fang, om en Glædesdraabe maaskee Du kunde derved i Dit Bæger see. "Lev vel!" Lev gladere hisset, en her Hilsæl Dig i Evigheds Morgenskjær! Med Dig være Himmelens evige Fred! Den haver hernede ei blivende Sted. Den længste og bedste, her gives kan, Den vorde nu for dit Huus og Land! Gud signe din Slægt og din Eftermand
Viborger Samler, 1839-12-13
Kjøbenhavns Børs-Cours, den 6te December. Hamborg 2 M. – a vista 196 1/2. Species 200. Obligationer (uden Renter) 94 a 94 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 4de Februar 1820) 101 1/2 a 102 Rbd. r. S. Disconto 5 pCent. Nationalbank=Actier 75 i rede Sølv.
Viborger Samler, 1839-12-13
Ved Tallotteriets 1315de Trækning i Wandsbeck, den 10de Decbr., udkom: No. 44. 73. 80. 82. 13.
Viborger Samler, 1839-12-13
AVERTISSEMENTS. At Stiftamtet under 19de November d. A. har approberet Restancellisten over Communeskatterne for Juli Qvartal d. A. og at der for disse Restancer bliver foretaget Udpantning den 21de dennes, bekjendtgjøres herved. Viborg, den 11te Decbr. 1839. E. Selmer.
Viborger Samler, 1839-12-13
Auction. Fredagen den 27de December førstkommende, om Formiddagen Kl. 9, bliver efter Arvingernes Begjæring, og Skifterettens Foranstaltning, afholdt een eneste offentlig Auction over den Dødsboet efter afgangne Christence Pedersdatter Stjernholm og efterlevende Mand, Rasmus Stjernholm, tilhørende Eiendomsgaard, beliggende paa Nærup Byes Mark udi Grinderslef Sogn med Bygninger og Eiendomme af Hartkorn 1 Tønde og sammes Konge- og Kirke- Korn og Qvæg-Tiender med øvrige Herligheder. Derpaa bortsælges alt Ind- og Udboe, efter de paa Auctionsstedet i Stervboegaarden, bekjendtgjørende Conditioner." Lysthavende indbydes. Salling Herredscontoir i Skive, den 11te December 1839. Øllgaard, const. God Peberrod. faaes nu hos G. Boye. mergen udkommer en Avis)
Viborger Samler, 1839-12-14
Kongelig allern, privilegeret 67 Aarg. No. 181. Viborg Stifts-Tidende. Forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdommerne. Løverdagen den 14de December 1839. Denne Tidende, redigeret af Adjunct Reiss og H. Wissing, udgives 4 Gange ugentlig fra det Dons'ske Officin.
Viborger Samler, 1839-12-14
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Paris, den 4de Decbr. Man læser i Moniteuren følgende officielle Anmeldelse: Krigen er udbrudt i Africa. Kongens Regjering har taget alle de Forholdsregler, som Frankerigs Ære fordrer. Den er befalet, at sende Hæren i Algier betydelige Forstærkninger af Mandskab, Heste og Materiale, og 25,000 Md. skulle uopholdelig kaldes til Fanerne.
Viborger Samler, 1839-12-14
Til denne Anmeldelse tilføier Messager, der i den seneste Tid synes at erholde særegne Meddelelser fra Krigsministeriet, endnu Følgende: "Det er besluttet i Minister-Conseilet, at stille til Marschal Valees Disposition alle de Forstærkninger, han maatte behøve, for at erholde en glimrende Fyldestgjørelse for de Tab, Araberne ved deres uventede Overrumpling have tilføie, vore Tropper. Det 58de Linieregiment og det 3die lette Cavallerie-Regiment have erholdt befaling til at marschere til Toulon, hvorfra de skulle indskibes til Africa. 20 Escadroner, valgte af flere Regimenter, skulle ligeledes uopholdelig marschere til Toulon. Ere vi rigtigen underrettede, have Hertugerne af Orleans, Nemurs og Aumale indstændig anholdt om Tilladelse til at deeltage i Operationerne mod Abdel Kader. Regjeringen skal have givet Marschallen carte blanche. Man siger, at man har tilbudt General Bugeand en Commando. (Hertil bemærker Commerce, at man til Ære for Regjeringen bør haabe, at dette ikke er Tilfældet, og at man i det mindste ikke i dette Øjeblik bør vise Araberne Ophavsmanden til den uværdige Tractat, til Tafna. Man forsikkrer, at der skal sendes et Gesandtskab til Keiseren af Marocco for at formaae ham til at tage et bestemt Parti nemlig: enten bryde med Abdel Kader, eller opgive sine venskabelige Forbindelser med Frankerig, og i sidste Tilfælde være belavet paa alle mulige Følger af et Krigsforhold, da Frankerig er tilsinds, for Fremtiden at ansee enhver Understøttelse, som Keiseren maatte yde Frankerigs Fiende, for en Krigserklæring.
Viborger Samler, 1839-12-14
Journ. d. Deb. og flere Blade indeholde flere Privatskrivelser fra Algier, hvilke sætte Sagernes Stilling et endnu værre Lys end Marschal Valees omstændelig meddeelte Beretning. Colonisterne skulle have lidt meget; et ikke ubetydeligt Antal af dem skal være opsnappet af Araberne, der pludselig angreb den colouiserede Slette, stak Forpagternes Huse og Gaarde i Brand, og derefter toge Flugten. Alle de europæiske Liig, man hidtil har fundet, ere hovedløse. Marschallen har end- og seet sig nødsaget til at bevæbne de Domfældte af hvilke han har dannet 10 Compagnier. – J Algier tale alle om den tappre Baron Viallard, der har forskandset sig med omtrent 80 Mand paa sit Landgods, og er tilsinds at forsvare sig til det yderste. Mange Colonister i Omegnen have opgivet deres Plantager og taget deres Tilflugt til Baronen. – Den franske Hær skal, ifølge en Privatskrivelse fra Algier, havde lidt i 4 Dage, fra den 20de indtil den 24de Novbr., et større Tab end i de blodigste Fegtninger siden Algiers Erobring. – Aabenbart ere disse Angivelser overdrevne, og nedskrevne under Jndtrykket af den første Skræk. – Man siger, at Ministeriet vil anholde hos Kamrene om en Credit af 150 Mill. Fres, deels for at bestride Krigsomkostningerne, deels for at opbygge Caserner i Algierien. De africanske Besiddelser koste Frankerig allerede 400 Fres. Commerce vil vide, at Regjeringen har fortiet Jndholdet af et af de fra Marschal Valee sendte Documenter, nemlig en Skrivelse fra Abdel Kader, hvori denne anfører som Hovedmotiv for sit Angreb Marschal Va lees og Hertugen af Orleans's, Expedition til Jernportene, for at angribe Stammer, der stode under Emirens Beskyttelse. Havde han (Emiren) havt Kundskab om dette Tog, da vilde han selv have indfundet sig ved Passet, og kun over hans Liig skulde de Franske have kunnet bane sig Vei. Af denne Grund opfordrer han Muselmændene til den hellige Krig, da enhver god Moslimmaa foretrække Døden for Uretfærdighed og Undertrykkelse fra de Vantroes Side.
Viborger Samler, 1839-12-14
Paris, den 5te Decbr. Nogle Blade havde omtalt at Marschal Soult vilde begive sig til Africa og overtage Commanden, men denne Efterretning gjendrives af le Temps, der siger at Marschallen har ikke tænkt paa at reise til Africa; det vilde isandhed være at sætte Sagernes Tilstand i Africa i et altfor ufordeelagtigt Lys, naar Frankerigs første General vilde drage i Felten for at bekæmpe Emiren. Vistnok ere de africanske Anliggender betænkelige og vigtige nok med Hensyn til de Mennesker og Pengesummer, Krigen vil koste os, men om Kampens endelige Udfald kan Jngen tvivle: hvor store end Emirens Ressoureer ere til at udhale Krigen, saa kan en Krig med en Beduinerhøvding ei være af betydelig Jndflydelse paa Frankerigs Skjebne. Samme Blad beretter endvidere. J et saakaldet Geheime-Conseil som Kongen og hans tvende ældste Sønner bivaanede, drøftedes i Forgaars Spørgsmaalet om hvilken af Hertugerne der skulde deeltage i det africanske Felttog, Jblandt de Grunde, Hertugen af Orleans gjorde gieldende for sig, udhævede han især den Omstændighed, at, da hans sidste Reise til Africa kun var en Prommenade, fordrede hans Ære, at han ikke maatte sidde rolig i Paris, saasnart Talen var om et med Farer forbundet Tog. Men netop disse Farer anførte Hertugen af Remours som en Grund imod Broderens Reise. Kongen skal have været meget bevæget, og Ministeriet decreterede, efter Kongens Opfordring, at Hertugen af Orleans skulde deeltage i Toget under Marschallens Overbefaling. – 4000 Oxer skulle opkjøbes til Hæren i Africa. Capitole melder, at dets Hovedredacteur, Ch. Durand, der var bleven arresteret og ført til Politipræfecturet, er sat paa fri Fod, efter at have udholdt et Forhør. Hans tidligere Medarbeidere derimod, Marquis af Croni og Greven af samme Navn, sidde endnu i Fængsel Blandt de Personer, der have tegnet sig for Bidrag til franske Fauger i Sibirien maa mærkes Louis Bonaparte, der har ydet et Bidrag af 2000 fres.
Viborger Samler, 1839-12-14
Medens de franske Blade endnu meddele Notitser om Espanas Mord, ville andre Beretninger vide, at han ikke er død, men derimod ankommen til Frankerig, og befinder sig i Sikkerhed, – efter Nogle endog i Bourges. Politiet troer at være kommet paa Spor efter Ophavsmændene til Attentatet i Gaden Montpensier. Den Aften, da Explosionen fandt Sted, havde man seet en Person, Medlem af de hemmelige Selskaber, hos hvem man tidligere havde fundet Krudpatroner, spadsere frem- og tilbage i Palais Royal og Omegn. Gaz. d. Trib. melder nu, at en vis Carl Napoleon Duval er fængslet, og at de vigtigste Jndicier give Anledning til den Formodning, at han har hjulpet den Person, der har befæstet Maskinen og antændt den. Kort efter arresteredes et ungt Menneske, ved Navn Bern, født i Lyon, 22 Aar gammel, der tidligere har været fængslet, fordi man havde ham mistænkt for at have opslaaet oprørske Placater. Da Politiet bemægtigede sig hans Person, vare hans Hænder sorte af Krud. J de hidtil afholdte Forhører har han vægret sig ved at meddele nogetsomhelst Svar. En stærk Mistanke hviler paa dette unge Menneske, der ved sin Paagribelse fremtrak en Kniv og en Pistol, som han havde skjult under sin Blouse. hans Lomme fandtes 6 Patroner og noget løst Krud.
Viborger Samler, 1839-12-14
Blandede Efterretninger. Marquisen af Waterford vil ad Aare, paa sit Slot Ford Castle, give en Turnering, der i Pragt og Elegantsskal kunne maale sig med den i Eglintoun. Efter Forlydende vil han, til denne Fest, blandt Andre, indbyde hiin ridderlige Natvægter i Bergen, der svang sin Morgenstjerne saa kraftigt mod den ædle Marquis, at han nær aldrig havde faaet nogen Morgen og nogen Stierne at see meere.
Viborger Samler, 1839-12-14
J "Søndagen fortælles, at der for nylig i Dover døde en gammel Guldsmed, der altid havde været en stor Særling. Med Hensyn til sin Begravelse havde han bestemt i Testamentet, at Executorerne skulde give ham 4 kostbare Ringe paa Fingrene, lægge et Par nye Skindburer under hans Hoved, give ham en Fløielshue i den høire Haand, og istedetfor Liiglagen hans Bedstemoders Brudekjole.
Viborger Samler, 1839-12-14
J Würzburg har en Student Freund, der har siddet i Fængsel i Anledning af Frankfurter=Attentatet og siden sin Løsladelse har yttret Spor af Aandsforvirring, i et vildt Øieblik forsøgt paa at dræbe sin Fader med et skarpt Jnstrument; hans Søster faldt ham imidlertid i Armene og modtog Stødet i det venstre Bryst. Om Saaret er dødeligt, vides endnu ikke.
Viborger Samler, 1839-12-14
Jndenlandske Efterretninger.
Viborger Samler, 1839-12-14
Kjøbenhavn, den 10de December. Af den kjøbenhavnske Handelstands Adresse til Hs. - Maj. Kongen, der blev overrakt af General-Consul Tutein, meddeles her Følgende: "Folket, gjennemtrængt af Taknemmelighed mod Forsynet, fordi Fuldendelsen af det herlige Værk, Deres Majestæts ophøiede Forgænger kun kunde forberede og begynde, er bleven forbeholdt en Fyrste, der allerede tidligere har givet Verden et beundringsværdigt Beviis paa sin Ærbødighed for Menneskets hellige Rettigheder og sin Jndsigt i de socale Forholds Ordning, seer med tillidsfuld Forhaabning de velgjørende Virkninger imøde, som Tankens friere Yttring og et simplificeret Bestyrelses- og Finantsvæsen vil have baade paa dets moralske og paa dets physiske Tilstand. Men idet den kjøbenhavnske Handelstand knytter sine Forventninger om disse Gjenstande til det hele øvrige Folks, vover den tillige til Deres Majestæts allerhøieste Opmærksomhed sær ligen at anbefale den Tilstand, hvori Hovedstadens Handel, der engang var en af Landets vigtigste Rigdomskilder, nu befinder sig. Virkningerne af ugunstige Conjuncturer og hvad der er en nødvendig Følge af Handelsforholdenes Forandring kan ingen menneskelig Viisdom tilintetgjøre. Men der gives Baand, som indskrænke Virksomheden, der gives forældede Jndretninger, der modsætte sig Handelens Udvidelse, og Nutiden kræver en Lettelse i Communicationsmidlerne, som Fortiden er forstod at vurdere. Den kjøbenhavnske Handelstand nærer tillidsfuld den Overbeviisning at Deres Majestæt, som saa nøie kjender Handelsvidenskabens prøvede Grundsætninger, høimodigen vil bidrage til, at saadan Lettelse tilveiebringes, vil løse Handelen af de Baand, der endnu betynge den, og skjænke Kjøbenhavn, som Handelsstad, den Frihed, der vil være istand til igjen at hæve dens Velstand. Hs. Majestæt besvarede denne Adresse med de meest bevaagne og huldrige Udtryk Hs. Maj. Kongens Svar paa den igaar meddeelte Tale af Dr. Wolff, Præst ved det mosaiske Troessamfund i Kjøbenhaan, lyder saaledes, "Min forevigede Forgjænger har viist den Omhu for Deres Troesforvandte, som De ligeledes kan vente af mig. Jeg takker Dem hjerteligen for de Bønner, De opsende til den Allerhøieste for mit Vel, thi fra ham kommer jo alt det Gode, Alt hvad der forherliger Livet, og paa hans Bistand fortrøster jeg mig, at han vil give mig Kraft til at opfylde mit store Kald, mit Folts Lykke, hvoriblandt ogsaa de mosaiske Troesbekiendere i mine Stater. Jeg haaber at forbedre Deres Troesforvandtes Stilling i Hertugdømmene, som ikke er lige med den, De nyde i Danmark. Jeg har selv overbeviist mig om de Fremskridt, der ere gjorte med Hensyn paa Deres Religionsunderviisning. De ville vedblive saaledes, og være forsikkrede om min Kongelige Bevaagenhed.
Viborger Samler, 1839-12-14
Af Portefenillen af 8de December: "O Fædreland, Hvad har Du tabt! Din gamle Konge sover! Et rastløs Liv, til Arbeid skabt, Henskylled Tidens Vover. Et Hjerte brast, der banked ømt For Landet og for Folket, Et Hjerte brast, der mildt har dømt Og Dommen mildt fortolket! Og skjøndt den Fremtid, Han har skabt, Dig rige Frugter lover, O Fædreland, Hvad har Du tabt, Din gamle Konge sover! –
Viborger Samler, 1839-12-14
Blandt de Konger af den oldenborgske Stamme, der indtil deres Død have ført Regjeringen, opnaaede vor Monarch Kong Frederik den Sjette den høieste personlige Alder, nemlig 71 Aar 10 Maaneder. Ældre end ham var ikkun Christian 11., som fyldte 77 Aar, og 6 Maaneder; men hvis Regjering tillige var en af de kortvarigste. Christian IV, døde et Aar yngre en Frederik VI., nemlig i en Alder af 70 Aar og 10 Maaneder. - Af de øvrige oldenborgske Konger have ikkun To tilbagelagt det 60de Aar, nemlig: Frederik 1., som blev 61 A. og 7 M. og Frederik III., som blev 60 Aar og 10 M. De øvrige, af hvilke Jngen har opnaaet det 60de Aar, følge, med Hensyn til Alderen, saaledes efter hinanden. Christian VII. (59 A. 1 M.); Frederik IV. (59 A.); Kong Hans (577) Christian 1. (56 A.); Christian Kl. (554) Frederik 11. (539); Christian V. (534) Christian. (469), Frederik V. (429)
Viborger Samler, 1839-12-14
Justitsraad Blechingberg er under 2den ds, beordret til som Actor at indanke for Høiesteret Sagen mod Ole Pedersen Kollerød og Consorter.
Viborger Samler, 1839-12-14
Det almindelige Brandassurance-Compagni for Vare og Effecter eier nu en Formue af 1,347, 147 Rbd., og Risicoens Beløb var den 30te Septbr. d. A. 16,208,000 Rbd., hvortil den forsikkrede Sum siden 1826 er steger fra 6, 156,000 Rbd.; altsaa i 14 Aar 10 Millioner Rbd.
Viborger Samler, 1839-12-14
Skadeserstatningen i de samtlige 14 Aar har været 767,576 Rbd., hvilket i Gjennemsnit udgjør omtrent 1/2 Pret af den hele forsikkrede Sum. (Berl. Td.)
Viborger Samler, 1839-12-14
Hs. Maj. Kongen er ved en Deputation fra Helsingør bleven overrakt en Adresse. – Fra Odense og Randers vil der ogsaa indkomme en Adresse. – J Tirsdags afholdtes i Odense den aarlige Mindefest paa LahnsStiftelse, for hielpeløse Børn.
Viborger Samler, 1839-12-14
Jfølge Jtz. Wochbl. har en Mand, efter Foregivende fra Brabant eller Kjøbenhavn" ladet uddeele "Tractatchen" (smaa gudelige Afhandlinger?) i Tusindviis i Omegnen af Tønningen, men har derpaa fjernet sig derfra. Politiet søger nu at gribe ham i Nordditmarsken. Om Marskbønderne i Holsteen siges i en tydsk Journal, at deres i Almindelighed overvættes frugtbare Hof har stor Jndflydelse paa deres Moralitet: "Saa yppig som Naturen i Marken, saa yppig lever Bonden ogsaa hjemme. Champagne og Madera ere da hans Hoved drikke og Reglespil til 1 Ducat hans Hovedfornøielse, Men falder Høsten slet, saa tænker han aldrig paa at spære, men giør Gield. Geestbonden er langt ordentligere, han lever ikke i disse Extremer, og har selv i de slette Aar Lidt i Baghaanden ved at sælge Brændselsmaterialier, Tørv og Brænde. Ogsaa opsøger han langt flere Erhvervelilder og er forsaavidt langt mere industrieux."
Viborger Samler, 1839-12-14
Forfatteren af de siden 1834 aarligen i Aarhuus Stiftstidende indførte Forudsigelser om Veirliget i Sommer-Maanederne, har nu i et Skrift, kaldet Veirpropheten, eller Anviisning til forud at kjende Sommerens Beskaffenhed i Henseende til Væde og Tørke, meddeelt Publicum "Motiverne til bemeldte Veirspaadomme og Anviisning, hvorefter Enhver ved Slutningen af Marts Maaned kan forudsige den tilstundende Sommers Veirlig." Sagen er efter dette Skrift meget simpel: Hemmeligheden ligger nemlig i efterfølgende 3de Punkter, 1) at meget Sneefald om Vinteren har en næstpaafølgende vaad Sommer efter sig; 2) at lidet eller intet Snee fald om Vintereren har en tor Sommer til Følge; og 3) at et Sneefald, især af nogen Betydenhed, i en vis Tid efter Efteraars-Jevndogn, sædvanligt har et Regnveir til Følge i lige saa lang Tid efter Foraars-Jevn dogn, dog stundom med Afvigelse af nogle Dage enten forud eller bagefter.
Viborger Samler, 1839-12-14
Fra Frederikshavn skrives i Aalborg Avis: at Man med sikker Fortrøstning haaber, at Christian den Ottende vil fuldende Frederik den Sjettes Retfærdigheds=Værk, at han, hvor Retfærdighedens Grundvold er bragt til at vakle, vil styrke den synkende Bygning og slynge Straffen mod hver den, som i Danmark lader ussel Vindesyge, fortrænge Retfærdigheden fra sit hellige Sæde, som ei blot krænker danske Borgeres Ret, men bringer Danmarks Navn, istedetfor med Hæder, vanærende til fremmede Kyster!
Viborger Samler, 1839-12-14
Havnecommissionen i Hobro har for førstegang iaar ladet foretage Opmuddring der Fjorden, hvilket fortjenstfulde Foretagende er særdeles vellykket. Da der formodentlig strax til Foraaret igjen vil blive paabegyndt med Opmuddringen, ville Fartøier til næste Sommer saaledes kunne gaae 2 Fod dybere til Byen end tidligere har været Tilfældet. (Aalb. Av.)¬