Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-08-23
Politisk Oversigt. Orienten. Hvad der i Gaarsavisen berettedes om det østerrigske Kabinets kraftige Jndgriben i Orientens Anliggender, bekræftes. Alt - skrives der fra Constantinopel under 29 f. M. – var forstemt, og Divanet (Statsraadet) var permanent forsamlet, for at raadslaa om de Forslag, som Mehemed Ali havde gjort gjennem Aakis Effendi, og som ikke gik ud paa noget Ringere, end at han vilde bemægtige sig den øverste Myndighed i det hele osmanniske Rige og holde Sultanen under et trykkende Formynderskab som Abdul Medschids Sygdom, tale de med Gaarsposten modtagne udenlandske Aviser ikke), - da ankom Koureren fra Wien, J det bested. neste Sprog af Verden har Mehemed kun forlangt: "uindskrænket Herredømme for sig og Familie over alle de af ham for Øieblikket bestyrede Lande, hvilke han da vilde uddeele mellem sine Børn; da vilde han i egen Persokomme til Constantinopel, for i Egenskab af Premierminister at præsidere i Rigsraadet og for under sin Varetægt at bevirke Rigets Gjenfødelse." - Alt havde Divanet besluttet, at Chosrew Pascha skulde afgive Portefeuillen og at Man skulde føie sig i Vicekongens Ønsker - da den ovenomtalte betydningsfulde Depesche ankom. Chosrew troede, at han var bleven forraadt at de europæiske Hoffer, men Depeschen beviste det Modsatte: Koureren overbragte Jnstructioner til de 5 Stormagter Repræsentanter, og i disse Noter anbefaledes det dem, at fraraade Porten at antage de af Mehemed foreslagn, Fredsbetingelser. Nu forandredes Scenen og Chosren fik dobbelt Kraft; han befalede Aaris Effendi at opsætte Reisen til Alexandrien og i hans Sted sendte Man en anden Officeer til Mehemed med en af den franske Gesandt Admiral Roussin, redigeret og af dennes Colleger underskrevet Note, hvori det blandt Andet hedder: "at de stor Magter anmode den høie Port om ikke uden deres Jndvilligelse at antage Mehemeds Forslag. Med denne Beskeed afgik den tyrkiske Officeer til Alexandrien og samtidihermed afsendte Admiral Roussin en anden, der skulde sige til Mehemed, at han maatte være beredt paa, at Stormagterne vilde understøtte Porten, saafremt han atter greb til Sværdet og med Magt vilde sætte det igjennem som han ikke kunde opnaae ved Underhandlinger." Paa den anden Side opfordrede samtlige europæiske Gesandter i Constantinopel de resp. Generalconsuler i Alexandrien til at fraraade Mehemed at gjøre noget overilet Skridt, Lord Ponsonby benyttede Leiligheden til at befale alle engelske Officerer, der vare ombord paa de tyrkiske Seilere, samt alle andre brittiske Undersaatter, øieblikkeligen at forlade Alexandrien og begive sig til Malta. De engelske Officerer ville imidlertid neppe kunne adlyde Gesandtens befaling, da de jo maae rette dem efter de Anordninger, som Mehemed foranstalter med Hensyn til den osmanniske Flaade. Hvad denne sidste angaaer, da er den alt sat paa den ægyptiske Marines Fod, skjøndt Vicekongen har forsikkret, at den nok skulde blive tilbagegivet. Den 16 f. M. bleve nemlig samtlige Flaadeofficerer forestillede for Mehemed, Kapudan Pascha førte dem ind. Da de ved Jndtrædelsen vilde aflægge deres Sabler, forbød Vicekongen dem det og holdt følgende Tale: "Mine Børn, en Nations Kraft bestaaer i dens Enighed. J Fremtiden ville vi Allesammen udgjøre et Heelt. Constantinopel og Alexandrien skulle ikke længere danne to Modsætninger. Ve ere Alle Muselmænd. En er vor Souverain, det er en ung Sultan, hvem Gud give et langt Liv, han er en Ædelsteen. Vi maae Alle tragte efter at tjene ham tro og ærligt, og det bedste Middel hertil er, at vi forliges som Brødre. Jagttager stræng Mandstugt, over Eder i Eders Tjeneste og Gud vil være med Abdul Medschid og med hans Folk Herpaa spurgte Mustapha Pascha, om Mehemed tillod, at de Alle anlagde ægyptisk Uniform hvorpaa denne svarede: "det maa Enhver gjøre som han vil; jeg nøder Jngen. - Kapudan Pascha retfærdiggjør sin Adfærd med disse Ord: "jeg har ikke ført Flaaden til Fienden, men til en Ven. Alexandrien og Constantinopel, ere begge Stæder i Riget. Naar Man i Europa ikke vil have et Ministerium, der er farligt for Staten, saa afsætter Man det; jeg gjør det Samme." - Jbrahim Pascha var den 4 f. M. ankommen til Marasch: han forfølger altsaa ikke den tyrkiske Hær. Hafis Paschas virkelige Tab skal beløbe sig til 4760 Døde og Saarede, 2600 Fanger, 179 Kanoner, 16,000 Geværer, foruden en betydelig Mængde Krigsmaterialier. Jfølge de seneste Beretninger fra Alexandrien var Haf med Resten af den tyrkiske Armee indtruffen i Kurdistan, men der bleven angrebet af de i Opstand værende Kurder og efter en levende Modstand slaaet paa Flugten, hvorved han maatte lade Krigskassen med 13 1/2 Million Piastre falde i Fiendens Hænder. - J Thessalien have 14 tyrkiske Landsbyer gjort Oprør og true med at ville forene hele Provindsen, med Kongeriget Grækenland.