Aalborg Stiftstidende, 1830-02-20
Vi have H. M. befaling at tilkjendegive Dem, at Høistsammes Omsorg i nogen Tid har været henvendt paa forskjellige vigtige Gienstande, som sigte til at forbedre Lovgivningen og den almindelige Retspleie. H.M. har befalet at forelægge til Deres Overvielse adskillige Foranstaltninger, som efter Høistsammes Anskuelse turde være skikkede til at lette og paaskynde Rettens Pleie i de forskjellige Dele af de forenede Kongeriger, imedens andre ere nødvendige Forløbere for en Revision af denne samme vigtige Gienstand ved de høiere Domstole. H. M. har befalet os at forsikkre Dem, at Allerhøistsamme er forvisset om, at de ville skjænke Foranstaltninger af saa høi Vigtighed for Hans Folks Velfærd Deres hele Opmærksomhed og Understøttelse. H. M. befaler os at tilkjendegive Dem, at Udførselen af brittiske Producter og Manufacturer har oversteget alle tidligere Aaringers. Uagtet disse Tegn paa virksomt Handelsamqvem maa H. M. beklage, at der alligevel i flere Egne af de forenede Kongeriger blandt Landmænd og Manufacturister hersker Nød. Det vil dør Grad tilfredsstille H. M. faderlige Følelser, at kunne anbefale Deres Opmærksomhed saadanne Forholdsregler, der kunde være skikkede til at forskaffe en Deel, af Høistsammes Undersaatter Lettelser i deres Byrder, medens de tillige lade sig forene med Folkets almindelige og vedvarende Jnteresses Krav. Det er de alvorlige Hensyn paa hine Jnteresser hos H. M., som opfylder Allerhøistsamme med en levende Følelse af, hvor nødvendigt det er, angaaende denne Gienstand, at gaae tilværks med den største Forsigtighed. H. M. holder sig overbeviist om, at De, ligesom Allerhøistsamme selv, ville tage Hensyn paa Virkningen af ugunstige Aarstider og andre Aarsager, som ligge udenfor Lovgivningens Jndflydelse og Paavirkning, og som ved dette Middel ikke lade sig afhielpe. H. M. er i Særdeleshed overbeviist om, at ingen øieblikkelig Forlegenhed vil foranledige Dem til at afvige fra den Beslutning, som De til alle Tider har yttret, nemlig at opretholde den offentlige Credit, og dermed dette Lands høie Caracteer og varige Velfærd. At denne Tale, hvori der i Grunden siges saa overmaade lidet, ikke er gaaet fri for at blive skarpt drøftet, kan man forestille sig, og Parlamentslemmet Jtlænderen Hr. O Connel, som har taget sit Sæde paa Oppositionens 3die Bænk, fremkom med følgende Attringer om den: Throntalen har Fordring paa vor Agtelse, først fordi den kommer fra Thronen, dernæst fordi den er et Vark af Ministrene og navnlig af Hertugen af Wellington. Betragter man imidlertid dens Jndhold, saa kan man neppe tænke sig et Document mindre værdigt en fornuftig Regjering. Vilde man i Frankrig taale en saadan Tale, vilde America tilstæde sin Præsident at føre et saadant Sprog til dets Repræsentantere? Vilde man, spørger jeg, vove at tale saaledes til dette Huus, hvis det virkelig repræsenterede den hele engelske Nation, og hvad har man da i Grunden sagt, for det første, at de fremmede Nationer tildeele os de bestemteste Forsikkringer og Fred og Venskab. Rigtignok er dette ikke første Gang, Naar vi stode i Begreb med at begynde Krig, har man høitideligt forsikkret os om vor Kjærlighed til Fred. Vi have endvidere erfaret, at den russisk tyrkiske Krig er til Ende: rigtig nok er det en stor Nyhed, som vi formodentlig endnu ikke vidste. Sluttelig lader man os vide, at man angaaende Portugal endnu ikke har taget nogen Bestemmelse og, hvorfor vakler man da? Er Don Miguels Caracteer maaske problematisk, Er der maaskee nogen Tvivl om, at han har usurperet den portugisiske Throne, at han har vædet den med sine skyldige Undersaatters Blod, o. s. v.