Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1782-06-07
Onsdagen førstkommende den 12 Junii om Formiddagen Kl. 9 1/2 endes den aarlige Exammen i den Kongelige Kathedral=Skole her i Tronhiem med Disciplernes Omflyttelse og Kandidaternes Dimission; da Forretningen besluttes med en dansk Tale. Til hvilken Handling at bievaane, alle Ungdommens Venner, og Opdragelses Videnskabernes Elskere hermed indbydes. L. Smith. (Slutningen af forrige No.) Endostanernes Klædedragt er i Almindelighed lige baade hos Store og Smaa, Rige og Fattige, og er allene forskiellig i henseende til Kostbarheden; thi de forandrer aldrig deres Mode. Deres Kiorteler ere til midten meget tætte om deres Liv, men derfra, og til noget neden for Knæerne, ere de videre og Sømmen er meget breed. Desse Kiorteler bliver bunde fast med Baand af samme Slags Tøy, hvilket gemeenlig er hvidt Callico, til deres Skuldre, saa og til deres Lænder paa begge Sider, og paa samme Maade. Men saasom de ere dobbelte paa Brystet, saa bliver de og der bundne med samme Slags Baand, og de ere fra det venstre Arm-Hul, indtil midt paa Livet, meget tætte og nær ved hinanden. Ermerne ere meget lange og snevre, at de kan legge dem i Rynker eller Folder, fra deres Albuer indtil Haand-Leedene. Under denne Over-Kiortel, bærer de gemeenligen endnu en slettere af samme Tøy, men som er kortere og dannet som en Væst og ellers bærer de ingen andre Klæder paa Overdelen af deres Legemer. Men nogle som ere Fornemmere, kaster iblandt, naar Luften paa visse Tider og Dagen. er koldere, end ellers, en stoer viid Kiortel over den anden, som er forret med Silke eller Callico, og iblandt gjort at Engelsk Skarlagen; thi denne Farve holde de allermeest af. Under deres Kiorteler bærer de lange Buxer, som gaaer ned til Anklerne, og ved den smale Deel af Benene ere de lagde i Rynker eller Folder, de gaaer med bare Fødder (som ere saa reene som deres Hænder) i Skoene. Deres Hoved=Dække bestaar af et langt Støkke Tøy, som er en halv hard, eller halvanden Fod bred, og er gemeenlig hvidt, undertiden er det og til Prydelse, i det mindste ved den ene Ende, igiennemdraget med Silke, Guld eller Sølv Traade. Dette Klædebon, som de kalder en Sash, gaaer adskillige Gange omkring Hovedet, og giør den megen god Tieneste imod Sommerheden, men da det tillige giør Hovederne alt for varme, saa forekommer de denne Uleylighed derved, at de bestandig klipper eller rager Haarene af. De haver Skierf af sameSash, som gaaer i det mindste to Gange omkring deres Liv, og begge Enderne hænger ned foran. Der er kun liden Forskiel paa de Mahometanske Qvinders Klædedragt fra Mændenes. De bærer ligesaadane Kiorteler og Buxer, og binder alene deres Haar tilsammen med lange Baand som hænger bag ned af Ryggen. De bærer paa deres Hoveder, et Dække eller Sløer af Callico, som hænger ned over deres andre Klæder. De stikker ey allene Hul i deres Ørelæpper, men endog rundt omkring i Kandten af Ørene, hvori de har smaa Ringe hængende, som ere gjorte af tynde og smale Stykker Guld eller Sølv, Ertz eller Jern, ligesom Personen er af Stand og Formue til. Den nederste Deel af deres venstre Næsebore er og igiennemboret, hvorudi de ogsaa efter Behag hænger Ringe af samme Metaller. Enderne af deres Guldringe slutter tilsammen som en Perle, og i den Henseende ere de hule. Men som Qvinderne af første Rang lader sig. aldrig offentlig see, saa kan vor Autor ikke sige, hvorledes de samme med Juveler ere pyntede. Men han har dog mærket, at nogle af de Fornemme, som han har seet, har baaret store hule Ringe af emaileret Guld, Sølv eller Ertz omkring, deres Haandleder, og neden om det tynde af deres Been, to eller tre paa et hvert Leed, hvilket har foraarsaget en Klingren saasnart som de har bevæget sig.