Aalborg Stiftstidende, 1829-04-08
Russisk tyrkiske Krigs-Anliggender. Man havde i Odessa den 14de Marts officielle Efterretninger fra Warna, af 5te og 7de Marts, den 3die er den tyrkiske Leier ved Floden Kamtschik bleven opbrændt af de russiske Tropper. Floden var, efter Forposternes Meldning, traadt over sine Bredder og Tyrkerne havde maattet forlade Leiren. En Oberstlieutenant Kuteinikow afsendtes med 30 Kosakker for at recognoscere, og overbevise sig om Sandheden af denne Meldning. Han lod nogle af sine Kosakker, som vare forsynede med Brandmaterialier, sætte over Floden og det lykkedes disse ikke allene at sætte Jld paa de opreiste Telte, men ogsaa at tilintetgjøre et stort Antal landre, som befandt sig i 4 store Chalupper. Af meget større Vigtighed er imidlertid en anden officiel Efterretning, hvorefter Contra Admiral Kumani har sat sig i Besiddelse af Søe=Havnen Siseboli (sydløstlig for Bugten ved Burgas og altsaa betydelig sydlig for Balkan Bjergene.) Pladsen, som har en meget god Rhed, blev overgivet efter een Nats Bombardement fra Contraadmiralens Flotille. Fangerne bestode i en Pascha af 2 Hestehaler med hans Officerer og 51 bevæbnede Tyrker. Resten af Besætningen, som foruden disse Krigsfanger bestod af 1600 Albanesere, havde taget Flugten under Beleringen. (Det er denne Mangel paa ægte Disciplin hos de tyrkiske Tropper, som Særdeleshed lægger en betydelig Steen i den russiske Vægtskaal.) Trophæerne bestaae i 11 Stykker Skyts, et betydeligt Qvantum Hvede, over 5000 Stykker Qvæg og mange Heste, af hvilke nu en Deel benyttes til at gjøre 60 Kosakker, som til Fods befandt sig blandt Landgangs Tropperne, beredne. Denne Crobring af en fast Plads Sønden for Balkan Bjergene, har vakt en ubehagelig Sensation blandt de tyrkiske Tropper under Hussein Paschaes befaling. Efter en Skrivelse fra Weichselen af 16de Marts anslaaes den effective Styrke af de forskjellige Hær Afdeelinger, med hvilke Rusland i Europa vil aabne Feldttoget, fra 160 til 170,000 Mand. Den Caucasiske Armee vil formodentlig i forestaaende Feldttog spille en meget vigtig Rolle og Grev Paskewitsch træder i Marken med omtrent 50,000 Mand, uden at regne Besætningen i de faste Pladse og de Hær-Afdelinger, som udfordres til at holde Bjergbeboerne i Tømme. For i dette Feldttog ogsaa at afhielpe den i forrige Aar saa følelige Mangel paa Transportmidler, er i Rusland oprettet en egen Tros af 60000, med Oxer, bespændte Vogne, som med det første skal indtræffe ved Armeen. 500 slige Vogne danne en særskildt Afdeling, som commanderes af afskedigede Officerer, og til hvilken høre 4 Kanoner, med deres Betienings Mandskab. Hver Kjøresvend bevæbnes med en Sabel og et Gevær, til hver Vogn hører en Lee, saa at disse bevægelige Magasiner, overalt, hvor de komme hen, selv kunne sørge for deres Underholdning, imedens Forspandene, i fornødent Fald, forsyne Armeen med Kjød. Ved denne Foranstaltning forøges imidlertid ogsaa Antallet af de Mennesker, der skal sørges for, med omtrent 80000 Mand. Men uagtet saaledes alle Anordninger og Forberedelser til det nye Feldttog, lade formode, at det er Ruslands Hensigt at føre det med Kraft, saa hører man dog af Personer, som i deres Forhold kunne være vel underrettede, den Paastand, at der endnu forinden de russiske Hære overskride Balkan, vil blive gjort det sidste Forsøg paa at vække en fredelig Stemning hos Storherren og at formaae ham til de billige Vilkaar, som Rusland efter alle europæiske Kabinetters Tilstaaelse er berettiget til at fordre. Det skal være Herr v. Minciaky, som ved fleeraarigt Ophold i Constantinopel, har vidst at erhverve sig de tyrkiske Ministres Agtelse og Tillid, som fra russisk Side skal lede denne Underhandling. Rusland skal ansee middelbare Underhandlinger ved andre Magters Mægling mindre hensigtsmæssige og derimod finde directe Skridt meere overeensstemmende med en stor Magts Værdighed, da det ikke har den Hensigt at gjøre Erobringer og altsaa dets Bestræbelser for, at sætte en Grændse for Blodsudgydelsen ved en ærefuld Fred, ikke let vil kunde mistydes. For imidlertid at gjøre sig et Begreb om, hvorvidt man tør haabe et heldigt Udfald af disse Bestræbelser, kan det her være Stedet at kaste et Blik paa de Freds Vilkaar, som i en Skrivelse fra den Boniske Grændse af 10de Marts i den Agramer Tidende angives at være tilbudne Porten, men afviiste af denne: 1) Porten skal Sløife alle de faste Slotte ved Dardanellerne og bortskaffe alt Skyts derfra. 2) Porten skal tilstaae alle Nationer fri Handel paa det sorte Hav, uden al Visitation, og kun imod en bestemt Afgivt. 3) Porten skal erkjende det russiske Flag som herskende i det sorte og caspiske Hav. 4) Porten skal erkjende Grækenlands Uafhængighed i sin hele Omfang. 5) Den skal erkjende, at tyrkisk Armenien i Asien forbliver under russisk Beskyttelse. 6) Den græske Patriark i Constantinopel skal erkiendes for en diplomatisk Person, altsaa ansees og behandles som aldeles afhængig at Porten, 7) Alle den christelige Religions Troesbekjendere i hele det tyrkiske Riges Omfang skal tilstædes uindskrænket Religions-Frihed og være beføiede til at pryde deres Templer med Taarne og Klokker. 8) Porten skal udvirke, at de christelige Menigheder befries fra at smægte under de tyrkiske Øvrigheders Vilkaarlighed, og indrømme dem Ret til at lade deres Anliggender bestyre af Menighedernes Forstandere i Forening med en Ulema. 9) Jfraeliterne skal tilstaaes en lige Begunstigelse tilligemed fuldkommen Religions-Frihed. 10)