Berlingske Tidende, 1825-01-24
Wien, den 8de Januar. Den Østerrigske Jagttager meddeler følgende Efterretninger fra Constantinopel, den 11te og 14de December. Efterat man i de første Dage af Maaneden havde erholdt den officielle Efterretning, at de Ottomanske Tropper, som hidtil havde staaet i Fyrstendommet Moldau, vare dragne bort imellem den 21de og 24de November, indtil det Antal, som sædvanlig pleier at være der i Fredstider, anmeldte den Keiserlige Russiske Statsraad Hr. v. Minzagi, for Porten at han var rede til at overrække sit Credi ny som Keiserlig Russisk Charge daffaires. Jfølge denne Anmeldelse indbød Reis-Effendi Hr. v. Minzagi den 11te d. M. til en Conference, hvori Overleveringen af Creditivet fandt Sted. Ved Beretninger fra Syra, Smyrna og nogle andre Puncter i Archipelagus ere vi fuldstændigere end forhen, endskiønt dog endnu ikke ganske paalideligt, underrettede om den Egyptiske Flaades Operationer og Skjebne. Følgende Angivelser kunne imidlertid ansees som fuldkommen troværdige. Den Egyptiske Expedition var virkelig den 3de November løbet ud fra Budrun, og den 10de ankommet paa Høiden af Øen Candien, hvor en Græsk Eskadre paa nogle og 40 Fartøier ventede paa den. Fem Græske Skibe og ligesaa mange Brandere, af hvilke forskjellige gik til Grunde, gjorde paa denne Dag Forsøg imod enkelte Skibe af den Egyptiske Flaade, uden at kunne faae Bugt med noget af dem. Den 12te vare begge Flaader, nær ved hinanden, men Vinden var saa hæftig og tillige saa foranderlig, at der ikke kunde mandeuvreres fra nogen af Siderne. Den 13de jagede 4 Græske Skibe næsten hele Dagen igjennem med Brandere efter en Egyptisk Fregat, som dog slap derfra med Tabet af nogle af Jlden angrebne Seil. Just paa denne Dag gik Vinden, over til den hæftigste Storm, som den 14de ikke alene kastede begge Flaader ganske fra hinanden, men adspredte ogsaa de enkelte Skibe af samme i flere Retninger. J denne Storm tabte den Egyptiske nogle man troer i alt fom af Europæiske Capitainer førte Transbortskibe, som faldt i Fiendernes Hænder. Allerede iforveien (Natten imellem den 9de og 10de) havde disse taget en ligeledes til den Egyptiske Expedition hørende Spansk Brigantine. Hertil synes deres Seire at indskrænke sig. Tolv Egyptiske Krigsfartøier løb under Stormen ind i Havnen ved Spinalonga (østlig for Staden, Candia). Den øvrige Deel af Flaaden begav sig, som allerede er meldt til Havbugten ved Marmarissa. Man forsikkrer, at den strax efter disse Efterretningers Ankomst udgik den befaling herfra til Jbrahim Pascha, saasnart Vind og Veir tillod det, at støde til de 12 ved Candia liggende Skibe, og ved den første gunstige Leilighed at foretage en Landgang paa Morea. J det Jndre af denne Halvøe var Uenigheden imellem Partierne stegen til en saadan Grad, at man (endog ifølge Græske Blades Udsagn) maatte vente det Yderste. Den 2de d. M. holdtes en talrig Raadsforsamling, hvori man beskjæftigede sig med forskjellige Gienstande angaaende den nyere Bestyrelse og Militairvæsenet, og iblandt andet med Hensyn til Statholderskaberne og Armeecommandoerne besluttede følgende vigtige Forandringer. Statholderskabet i Rumelien tilligemed Sandschalaterne i Janina og Delvind samt Overcommanden over de Ottomanske Landtropper overdroges den hidtilværende Gouverneur i Widdin, Mehmed Redschid Pascha. Til Fæstnings=Commandant i Widdin udnævntes den hidtilværende Statholder i Salonichi, Jbrahim Pascha. Omer Vrione, hidtil Pascha af Janina, kaldtes til Statholderskabet i Salonich. Sandschakatet i Valona (i Albanien, overdroges til Begler Beg Jbrahim Sade=Suleiman, Sandschakatet i Trikala (i Thessalien) til Begler=Beg Jllessan=Sahli, Sandschakatet i Konstandil (i det nordlige Macedonien) til Begler Beg Ahmed (Omer=Vriones Neven) under den Betingelse, personlig at overtage Bestyrelsen af dette Embede. Disse Forholdsregler ville i Særdeleshed have stor Jndflydelse paa Tingenes Stilling i Albanien og Epirus.