Aalborg Stiftstidende, 1839-01-26
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 2de Januar. Fornemmelig efter Nyheds-Revuen i Kjøbenhavns Morgenblad meddeele vi Følgende. Af en halv-officiel Kundgjørelse fra den Side af Committeen, der er imod Modtagelsen af den tilbudt Bygning til Thorvaldsens Museum har man erfaret, at der, foruden de tidligere anførte Betænkeligheder derimod, endnu har viist sig tvende ikke uvæsentlige: 1) at Beliggenheden ogsaa er ufordeelagtig med Hensyn til Belysningen, og 2) at Nærheden af colossale Bygninger, naar disse blive beboede, vil udsætte Museet for Jldsfare. – En Sag, som er bleven omtalt mere af det store Publicum og som i høiere Grad har fængslet dets Opmærksomhed, end nogle af de vigtigste Nationalanliggender, nemlig Brolægningen af Kongens Nytorv, er nu bleven omhandlet i en egen Brochure af Borgermesteren, Etatsraad Schaffer, hvem man almindeligt har tillagt Hovedskylden, for denne Sags forkeerte Behandling og siden fleeraarige Stilstand. Af dette Skrift, der endnu ikke er kommet i Boghandelen, har Kjøbenhavnsposten" leveret et Uddrag Dette giver rigtignok et høist mærkværdigt Exempel paa Collegialgangen hertillands. J 5 Aar er der skrevet frem- og tilbage om denne Brolægning, om Statuen og om Torvet, mellem Magistraten, Bygningsadministrationen, Rentekamret, Jngenieurcorpset, Kunstakademiet og Cancelliet. En enkelt af disse Authoriteter, Rentekammeret, har ladet et heel Aar hengaae, inden den gav Magistraten et Svar, og efter de 5 Aar er man endnu ikke kommen videre end til Udnævnelsen af en Commission til Sagens forudgaaende en delige Overveielse", og hvor hurtigt denne Commission vil komme til Ende, tør man maaskee slutte deraf, at den, 5 Maaneder efter dens Udnævnelse, ikkun skal have været een Gang samlet. Efter de forelagte Acter var Publicum vist nok heelt tilbøieligt til at føre baade Latteren og Ærgrelsen fra Magistraten over paa et Par andre Authoriteter, og navnligen have vi hørt den Proposition, at i det Mindste Brakjorden eller Moradset ved den saakaldede "Schaffers-Høi herefter burde kaldes "Rentekammerets Uføre. Men audi atur et altera pars: Bygningsadministrationen har nu for sit Vedkommende ved et af sine Medlemmer, Hr. Etatsraad Koch, i Kjøbenhavnsposten fralagt sig al Andeel i Brolægningen. Hr. Etatsraad Schaffer har svaret i samme Blad, at det vilde være ham let at gjendrive Hr. Etatsraad Koch, men at han ikke nu seer nogen Mulighed i at der mellem Begge kan føres nogen Discussion i passende Former. Sagens Actering er neppe sluttet endnu, og den offentlige Menings Dom maa altsaa suspenderes. Noget af det Jnteressanteste ved denne Sag er det, at see to anseete Mænd i vigtige Embedstillinger, to Etatsraader, polemisere i Kjøbenhavnsopsten. Dette maa i høi Grad forundre det Slags Folk, der ansee Sligt for en Nedværdigelse, der mene, at Authoriteterne holde bedst paa deres Værdighed ved ingen Notits at tage af det, som Bladene andrage paa, eller endnu bedre ved at være uvidende om deres Jndhold, selv om dette angaaer dem selv. Af saaledes Tænkende er der endnu ikke saa Faa tilbage, skjøndt deres Antal er betydelig forringet. – Den herværende franske Videnskabsmand, Hr. Gal mard, har paa en smuk Maade yttret sin Taknemmelighed for den Gjæstfrihed, han har nydt paa Island, ved at indbyde samtlige herværende islandske Studerende til en Fete. Denne fandt i Onsdags Sted hos Ferrini. Nogle og tredive Jslændere deeltoge i Samme, og 2de Sange paa Jslandsk, til Ære for Kong Louis Philipp og Hr. Gal mard, bleve afsjungne. Hr. Gaimard bad ogsaa en af sine Gjæster om at nævne nogle franske Værker, som han antog kunde være gavnlige for hans Fædreland, for at han kunde sende dem som en Gave til det islandske Stiftsbibliothek. En ung kundskabsrig Jslænder gjorde han det Tilbud, næste Aar at deeltage i en ny Expedition til de nordlige Lande, blandt andre til Spitzbergen.