Den Vest-Sjællandske Avis, 1818-01-08
Oversigt over Dagens udenlandske Nyheder. (Redakteuren skylder sine Læsere eengang for alle at gjøre Dem den Erklæring: at han aldrig omtaler tre Slags Ting, som forekomme i udenlandske Blade. For det første alle de Rygter, som fortælles blot for at tilbagekaldes, da Efterretningen derved hæver sig selv, for det andet alle de Rygter og Beretninger, som han formoder ikke at have nogen Grund, og som de udenlandske Avisskrivere fylde deres Blade med, for at skaffe dem Jnteresse for et Øieblik, og i Mangel paa andre Nyheder; da de have i Almindelighed saa liden Agtelse for deres Læsere, at de troe om Dem, at de ikke interessere sig for noget andet end Krigsbegivenheder og alle saadanne Ting som kun ere til Ulykke og Plager for deres Medmennesker; dertil hører f. Ex. alle de Rygter man i den sidste Tid har udbredet og Misforstaaelser imellem Frankerig og de øvrige Europæiske Magter især Østerrig, og de urimelige Rygter, som den sidste Post har medbragt om Napoleon, f. Ex. at han ingen Brænde har, og maae hugge sin Mahagonie-Commode itu o. s. v. Og for det tredie forbigaaes i dette Blad alle de Avisnyeheder, som ikke i en eller anden Henseende ere lærerige, og meddele en nyttig Oplysning. At derfore ikke alting fortælles i dette Blad, som læses i de udenlandske Aviser kommer ikke deraf, at Redactionen, savner de fornødne Kilder til Kundskab derom, thi den er i Besiddelse af et saare betydeligt Forraad; men er allene en Følge af de Grundsætninger, som den efter Overlæg har valgt sig for sin Fremgangsmaade.) Fra disse Grundsætninger seer Redactionen sig allene nødsaget til at afvige noget i Henseende til Beretningen om Krigen i Sydamerika, den begynder at tildrage sig Publikums Jnteresse for meget, og man begynder alt for meget at føle dens Vigtighed til at den gamle Plan kan længere følges, nemlig den at opsætte Fortællingen og disse Begivenheder indtil saa mange ere samlede, at man ved at sammenligne dem indbyrdes kan, som ved den i Efteraaret meddeelte, levere en paalidelig Skildring om hvad der passerer i hiin Verdensdeel; og naar man strax vil meddele Efterretningerne, som de komme, saa kan man ikke undgaae at skuffes af falske Rygter ved en saadan Frastand. Det var nyeligt Tilfældet med Efterretningerne over Cura gaa og Jndependenternes Vanheld i Venezuela (men som ogsaa i dette Blad bleve fortalte som tvivlsomme). Nu melde derimod Aviserne fra Jamaica (men paa hvilken Øe man rigtig nok for Handelens Skyld ønsker Jusurgenterne Seier), at det er langt fra, at Jnsurgent Generalen Paez er slaget af Calzada, at denne skal endog med 700 Creoler være gaaet over til ham, og at de i Forening med hinanden skulle have slaget de Spanske Generaler Correa og Corrin, at Morillo skal forbittret herover have besluttet at borttage af Staden Carracas alle Ting af Værdie, og derpaa at rømme den, og trække sig tilbage til Fæstningen Puerto Cabello. Ogsaa fortælles i det Engelske Blad Tiden over Curracao; at den Spanske Armee under General Correa, som var 3000 Mand stærk, skal være aldeles ødelagt ved Varinas, og Generalen selv dræbt i Slaget, hvorpaa Jndependenterne skulle have bemægtiget sig Merida og Truxillo, og at Jndvaanerne i Maracaybo skulle have forenet sig med dem. Ere disse Efterretninger sande (usandsynlige ere de ikke, saa er det ikke rimeligt hvad der fortælles i Franske Blade, at Jndependenterne i Venezuela skulle under visse fordeelagtige Betingelser have tilbudt Spanien Overherredømmet; denne Krig er altfor meget udartet til en Kamp paa Liv og Død, til at det kan være troeligt. – Den Russiske Escadre er kommen til Pottsmouth den 22de December, hvor den tager Vand ind, og bereder sig til at afseile til Cadix; dog hedder det fra denne Bye, at den Expedition, som den skal ledsage, først vil komme til at afgaae til Foraaret til Amerika, men at den Spanske Regiering har i Sinde, saasnart den kommer dertil, strax at ville erklære deinsurgerede Provindser i Blokade Tilstand, uden at bryde sig om de Misforhold, hvori den derved kan komme med den Spanske og Nordamerikanske Handel. Man paastaaer at den Engelske Regiering slet ikke gjerne seer Ruslands store Jndflydelse i Spanien, og at den har paa denne Maade hiul vet dette Rige imod sine oprøriske Provindser, især da det afvigte Aars Erfaring har lært det, hvor overmaade fordeelagtig Handelen paa Colonierne er for England; hvorfor den ikke heller tidligere har forhindret sine Undersaattere fra at tage Tieneste hos Jnsurgenterne; ogsaa hedder det, at det er allene Haabet om at Spanierne ville aftræde begge Floridanerne til Friestaterne, som afholde disse fra at erklære sig til Coloniernes Fordeel. – Om Mina høres intet paalideligt; der læses blot i de Aviser, som udkomme i Havannah, en Depesche fra Marschal de Camp, Don Pascal Linan til Vicekongen af Mexico, hvori der meldes; at de Kongelige Tropper havde saa heftigt forfulgt Mina, at han med 700 Mand maatte kaste sig ind i Fortet, Sombreco, hvorfor det ikke vilde lykkes ham at giøre noget Ufald; dog var han selv med nogle af sine Officerer sluppet ud om Natten af en Bresche; Fortet var derpaa bleven bestormet, og alle dets Forsvarere nedsablede, blot Fruentimmer og Børn bleve skaanede. – Derimod fortæller den Madrider Hoftidende blot gamle Begivenheder fra Merico- og har endnu slet ikke nævnet Minas Ankomst. (Forts.)