Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1829-09-18
Hr. Stiftsphysicus Lind i Viborg har, i Anledning af det vaade Høstveir, meddeelt Anviisning til at forekomme Sygdomme af fugtige Kornvarers Brug, som i det Hele er overeensstemmende med den i dette Blad No. 72 optagne Anviisning; men derhos tilføiet med Hensyn til Creaturer: "Hø, som har været saa fugtigt indhøstet, at det bliver muggent, har de skadeligste Virkninger for Creaturenes Sundhed; det samme gielder om Halm og Kjernefoder. Er man imidlertid nødt til at bruge saadant Foder, da er det bedste Middel til at forebygge Sygdomme hos Creaturene, at give dem Salt paa Foderet. Til en Hest eller Ko kan gives en Haandfuld daglig, eller i det mindste hver anden Dag, til et Faar det Halve. Det er ogsaa meget nyttigt, at indsamle alle Slags bittre Urter, f. Ex. Malurt, Reinfand og Rødder, f. Ex. Peberrod, Calmus, Gentia, vel og Blade af Piil, Ask, Elm og desl., og give en Haandfuld skaaret mellem Foderet, bedst strax om Morgenen." Leiehuusmand Jørgen Christensen af Holten paa Stisnæs, i Egnen af Skjelsker, som i nogen Tid Forveien havde liidt af Feber, der dog næsten var sat, og som havde Kone og 2 Børn, en Dreng paa 8 1/2 Aar. og en Dreng paa 5 Aar, har, efter omtrent i 24 Timer at have overveiet Tingen, om Morgenen den 1ste September, medens hans Kone var ude i Husets Hauge, omtrent Kl. 6, begivet sig op af Sengen, vækket sine Børn, som som paa hvert sit Leie, læst Fader Vor for dem, og derpaa med en Ragekniv overskaaret Struberne paa Børnene, saa at de strax døde. - Gierningen anmeldte han strax for Konen, med Yttring om, at han nu var en Livsfange, i hvilken Henseende han, forat overtyde hende, viste hende Børnenes Liig. Han lod derpaa Naboerne kalde og fortalte dem hvad han havde gjort, samt begiærede at blive bragt til Retten, hvor han strax forklarede Alt ganske omstændeligen. Han havde først paatænkt at ville dræbe sig selv; men dette forkastede han, da han betænkte, at dette vilde bringe ham i den evige Fordømmelse. – Efter hans Forklaring have Børnene gjort en ubetydelig Modstand. Det ældre Barn græd, da det mærkede hvad han vilde foretage sig, men det yngste ikke førend det havde seet ham dræbe det ældste, og han paastaaer, at den hele Begivenhed ikkun har varet nogle Minuter. Han angiver som Grund til denne afskyelige Gierning, at han ikke troede at kunne ernære Børnene, og ikke vilde vide dem under Fattigvæsenets Forsørgelse, hvorimod han vilde befri dem fra Verdens Sorger og skaffe dem den evige Sallighed. Betræffende sig selv, da formener han, at udson sin Brøde ved at lide den Straf, han bliver idømt; dog ønsker han, om muligt, Benaadning for Dødsstraf. Han var saa fast i sine Sætninger, at han den første Dag han kom i Forhør paa ingen Maade fortrød sin Gierning; derimod var det Tilfældet med ham den følgende Dag, da han blev gjort opmærksom paa, at han ikke kunde forudsee, hvad der i Fremtiden havde været Børnene bestemt. Han viste sig i den Anledning en Deel bevæget. - Under Obductionsforretningen, hvorhan var tilstede, var han rolig, men meget bevæget, og han kyssede Børnenes Liig, da han forlod dem efter at Obductionen var fuldført. – Saavel efter Rettens som Lægernes Skjøn har det ikke været at opdage, at han mangler noget paa Forstanden, da hans Svar ere tydelige og bestemte; man sporer heller ikke nogen overdreven Hang til Bigotteri hos ham, skjøndt han har beskjæftiget sig noget med at læse i gudelige Bøger. Paa hans Rygte og Forhold har førend denne Gierning Jntet været at udsætte. Han har levet godt med sin Kone og holdt af sine Børn. Han har været en god Sømand og en temmelig flittig Arbeider. Han er 39 Aar gammel.