Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-11-05
J "Fædrelandet, hedder det: "J en i vort No. 231 indrykket Artikel meddeelte vi et Bidrag til Bedømmelsen af den patrimonielle Skiftejurisdiction, der udøves af Lehnsbesidderne og de komplette Sædegaardseiere, idet vi ved et Referat af en Retssag viste, hvorledes denne Jurisdiction var bleven benyttet til at forandre oprindelig Selveiendom til Fæste, og havde foranlediget en gjennem flere Jnstantser ført, og med ikke ringe Omkostninger for de Paagieldende forbunden Proces. Til denne Artikel skulle vi idag knytte nedenstaaende os fra paalidelig Kilde meddeelte Beretning om et andet for ikke længe siden passeret Faktum, der ogsaa fortjener deres Opmærksomhed, som antage, at Fæste væsenet og Bondens Uvidenhed om sine Retsforhold ikke sjeldent benyttes udelukkende til Godseiernes Fordeel. Faktum er Følgende: For nylig døer paa et adeligt Gods en Fæster, der er Enkemand og ikkun efterlader sig en myndig Søn, der er Arvefæster paa et Nabogods. Den Afdøde findes at skylde Herskabet omtrent 400 Rbd., hvilke der, saafremt ingen Trediemand godvillig vil betale dem, ikke er mindste Udsigt for Godseieren til at erholde. Det Behageligste var nu upaatvivlelig om Sønnen (Arvefæsteren) vilde betale Gjælden, men ligesom han, med Kundskab om Faderens Status, fornuftigviis maa antages at ville fragaae Arv og Gjæld efter denne, saaledes indskrænker han sig til for Godsforvalteren, der skal behandle Skiftet, at anmelde Dødsfaldet, og efterat have modtaget Attest om Anmeldelsen, at begrave sin Fader, uden efter denne enten at forlange eller vente Arv. Gods- (og Skifte-Forvalteren bruger derefter følgende Fremgangsmaade. Han tilskriver Amtmanden og anmoder, for at kunne beregne Arveafgifterne", denne om hos den Afdødes Søn, der, formodes ikke at ville møde ved Godsets Skiftejurisdiction, at lade indhente Oplysning om, hvormeget han (Sønnen) har arvet efter Faderen. Amtmanden sender Sagen til vedkommende Herredsfoged, der tilsiger Sønnen til at møde paa Herredscontoiret. Her skal da efter Bondens Beretning Følgende være passeret. Efter at være adspurgt om, hvad han havde arvet efter Faderen, og herpaa at have svaret, at han Jntet havde faaet i Arv, blev der gjort ham det besynderlige Spørgsmaal, om han da heller ikke havde arvet 100 Rbd. Da dette Spørgsmaal naturligviis ogsaa var besvaret med Nei, forelægges der ham til Underskrift en omtrent saaledes lydende Anmeldelse: "At der ikke efter min Fader er tilfalden mig i Arv over 100 Rbd., bevidnes herved hvilket Dokument Sønnen underskriver uden Betænkelighed. Det forholde sig nu hermed som det vil, hvad enten der i Bondens Referat om det paa Herredscontoiret Passerede maatte være noget af ham urigtigt Opfattet eller ikke, vist er det i hvert Fald, at neppe er nysnævnte Dokument kommet i Gods- (og SkifteForvalterens Besiddelse, førend denne, støttende sig herpaa og paastaaende, at heri indirekte indeholdes en Vedgaaelse af Arv og Gjæld, anlægger en i 1ste Jnstants endnu ikke paadømt Sag mod Sønnen til at betale Faderens Gjæld til Herskabet. Hvad Udfald Sagen, som, hvis den tabes af den Sagsøgte, upaatvivlelig vil blive indanket til Overretten, faaer, skulle vi i sin Tid meddele vore Læsere, hvilke vi, navnlig forsaavidt de ere juridisk dannede, neppe behøve at gjøre opmærksom paa, at en bindende Arv og Gjælds Vedgaaelse maa skee under andre Former end de her iagttagne, og at Beviset for denne vigtige i nærværende Tilfælde med betydelige Ulemper for Arvingen forbundne, Retshandling maa støttes paa andre Data end paa en indirekte Tilkjendegivelse i et af en ukyndig Almuesmand nærmest i andet Øiemeed underskrevet Dokument.