Aalborg Stiftstidende, 1841-12-21
Det er for Vensyssels Beboere en høist glædelig Begivenhed, at Regjeringens Opmærksomhed paa den senere Tid alvorligen synes at være bleven henvendt til den Tilstand, hvori Retspleien og Politivæsenet befinder sig i denne fjerne Provinds. Vistnok vilde det have været bedre, om den Control og de Undersøgelser, som ere fremkaldte ved de sidste Aars vidtdrevne Uordener, havde indtraadt noget tidligere, før det Onde endnu havde grebet alt for stærkt om sig, og for Ordsproget, at den, der boer i Hjørring Amt eller Norden for Aalborg Fjord, boer Norden for Lov og Ret, altfor meget havde stadfæstet sig. Men trøfteligt en det dog for dem, som med Vedrøvelse have betragtet den Afmagt, hvori Lovene syntes at befinde sig, at der omsider er Udugt til en Skjærpelse i deres Haandhævelse. Jmidlertid vil neppe nogen væsentlig og stadig Forandring blive bevirket, for Regjeringen griber til det Middel, hvis paatrængende Nødvendighed er indlysende : at lade Herredsfogderne ligesom andre Embedsmænd, boe der, hvor deres Forretninger falde, og hvor man har billigt Krav paa deres stadige Nærværelse. Vel kan det maaskee være fornøie, ligere for dem at boe i Kjøbstæderne; men jo mindre Tid der paa Landet kunde anvendes paa Selskaber, Forlystelsen, og des, desto bedre vilde Hs. Majestæts Tjeneste blive opvartet og de Forretninger varetagne, for hvis Skyld Herredsfogderne af Landet blive lønnede. Herredsfoged Qvistgaard, hvis Embedsførelse er bekjendt, boer jo paa Landet. Og hvad i al Verden kan dog være Grunden til, at Herredsfogden i det Herred, som grændser lige op til Dronninglunds Herred, boer i Venneberg Herred, altsaa i en andet Herred end det, hvis Foged og Politimester han skal være - Hvor er det dog tænkeligt, at en Herredsfoged som boer udenfor sit Herred, kan være det, han skulde være? og hvor naturligt er det ikke, at Politivæsen, Veivæsen, Sneekastning o. m. a., som fordrer Herredsfogdens personlige Nærværelse, negligeres og tilsidesættes, fordi det medfører altfor stor Uleilighed, Bekostning og Tidspilde at faae ham tilstede til Tid og Time. - Jngen sige, at Herreds fogderne ei kunne faae Lioliger i deres Jurisdictioner, En Herredsfoged er ingen Konge, og behøver hverken et Pallads eller en Gaard paa 10 a 16 Tønder Hartkorn. Naar han har samme Bolig som mangen anden dannet og bonnet Mand paa Landet, da kan og bør han dermed være fornøiet. Det kommer ikke an paa, at han boer prægtigt, men paa, at hans Kaldspligter blive iagttagne, at Lovene, ved ham blive baandhævede, saavel i de Tilfælde, hvori der betales ham et specielt Gebyr som i alle andre. Det Landstrygeri, Bissekræmmeri, Kroholderi og Brændeviinsbrænder a., som i en utrolig Grad grassere i Bendsyssel, og ere tærende Orme for Moraliteten og den lovlige Orden, maatte Herredsfogderne, naar de borde i deres Jurisdictioner, kunne standse, om de vilde: jeg siger, om de vilde; thi det fortælles i Vendryssel om en Herredsfoged, som nu er borte, at da en paa Landet opbragt Landstryger blev bragt til ham, greb han i sin Lomme, og gav ham en Skilling med de Ord: nu kan Du gaae igien. Dette, for hvis Sandhed der iøvrigt ikke indestaaes, var en Fremgangsmaade, der kunde lære Vedkommende, er for Fremtiden at bebyrde Herredsfogden med opbragte Landstrygere. Nok fordenne Gang. - Kun skal jeg tilføie, at det vistnok funde være gavnligt og en Spore for Vedkommende, som der nu og da fra Provindsens forskjellige Egne i de offentlige Blade, kunde læses simple og korte Beretninger om, hvad der i de forskjellige Jurisdictioner skeete eller ikke skete til den lovlige Ordens Vedligeholdelse.