Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-06-29
Blandinger. J Følge Privatbrev skildres Spaniens Tilstand, med endnu mørkere Farver, end den beskrives i Pariser Blade, og erfares af Kiendsgierninger. Oprørsaanden har nemlig især udbredt sig igjennem hele Artillericorpset, paa hvilket Regenten ikke meere kan giøre Regning. Esparteros intenderede Forehavende, at ville bringe Dronning Jsabella, tilligemed Jnfantinden hendes Søster til en portugisisk Grændsefæstning, hedder det, at han har maattet afstaae fra, fordi han er stødt paa Modstand; og det værste er, at Opstanden har udbredt sig blandt alle Partier, der kun synes at være enige i et Øiemeed, nemlig Omstyrtning af Tingenes nærværende Orden. Men hvad ville blive følgen, hvis dette Øiemeed opnaaedes, Tvedragt mellem Partierne, en Borgerkrig paa Ny, og derpaa vil det fortrinlig gaae ud paa en Plyndring af de Rige. Geistligheden er allerede berøvet dens Godser, uden at det dog hvad det burde, er kommen Staten synderlig tilgode, nu kommer Raden formodentlig til Adelen, der eier Godser. Forøvrigt er det mærkeligt, at de spanske Finantser for alle Undviede stedse forbliver en reen Gaade, hvortil maaskee kun Ministeren Torrenokunne levere Nøglen: alle civile og miltaire Embedsmænd have stedse den største Deel af deres Gage tilgode og ere ikke betalte, Marinen og alle offentlige Anstalter ere i Forfald, Renterne af Statsgielden forblive ubetalt, og dog er Skatkammeret i bestandig Pengeforlegenhed, hvem kan forklare Aarsagen dertil. – Den spanske Gesandt i Paris, har efter hvad man erfarer, ladet forespørge hos Hr. Guizot, hvad Frankerig ville beslutte, i Tilfælde af at Espartero forlangte Frankerigs og Engelands Jntervention. Der forsikkres, at Ministerraadet har efter lang Debatteren besluttet, at Tuilleriecabinettet i dette Tilfælde maa handle i Overeensstemmelse med Engeland, for at undertrykke Jnsurrectionen i Spanien, da Jnsurgenternes Triumph kun ville ryste Jsabellas Throne, og sætte Frankerigs hele Jndflydelse i Spanien paa Spil, hvis det forblev neutral; man kan heraf see, at de fremmede Magter ville indskride i Tilfælde af at Uroligheder i Spanien skulle tage Overhaand; dette bekræfter ogsaa det engelske Blad Globe". Den ny Opstand i Malaga er af en høist foruroligende Art, General Santa Crux, Esparteros Svoger har selv, uden megen Modstand, givet efter, Granada og Malaga have mobiliseret deres Nationalgarde, alle mindre Stæder ere henrevne med i Opstanden med Undtagelse af Ronda, og deres Nationalgarder ere echelonviis opstillede lige til Jaen, hvor Generalcapitainen Alvara samler sine Tropper. Jmidlertid er dog Catalonien og Valencia de eeneste Provindser, som hidtil med Energie have gjort Modstand mod Regenten, og Barcelonas Frafald er den betydeligste Tildragelse, da Fortet Monjuich ogsaa skal være overgaaet til Jnsurgenterne under Jndvaanernes Jubel. Kun2 cataloniske Stæder ere blevne aldeles fremmede for Oprøret, nemlig Lerida og Tortosa, men Dronning Christinos Tilhængere skulle være i megen Virksomhed og mærkeligt er det, at den øverste Junta i Barcelona er sammensat af lutter Christinos. J Zaragossa var alting roligt, og 100 Jndividuer af Bevægelsespartiet vare arresterede. Man skal i Madrid have givet Regenten det Raad, at give efter, og at forsone sig med de Herrer Lopez, Cortina, og Olozaga; men Espartero svarede: "Nei, mine Herrer, jeg giver ikke efter; jeg veed vel, at min Skjebne er, at de som Bandolero paa Valdpladsen med Sabelen i Haanden, og jeg er bered dertil!"Regenten skal efter Sigende have i Sinde, at stille sig i Spidsen for Armeen, og bryde op til Catalonien.