Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1802-10-30
Bergenske: Adresse-Contoirs Efterretninger. 38te Aargang. No. 44 for 1802. Udgives ved Told-Procureur Geelmuydens Enke. Løverdagen den 30te October. Menneske! Du födes - og du døer, Disse saa Linier indeholde din korte Levnets Beskrivelse, Med Lynets lende Fart hensvinder dit Livs flygtige Dage i Tidens urnalelige OccaDu blev din Ægtefælles Alt, Dine Börns trofaste Veileder, Dine Venners Haab og Glæde. Du blev moeden, for at virke til Brødres Held. Du var indsigtsfuld og utrættelig i din VirkebredsDin Daad var gavnlig, blid Tilfredshed, Dydens ædleste Lön, tronede i din Barm; Men - et Vink fra Döden, og - du er ikke meere, Herpaa see vi atter et nyt Beviis i den indsigtsfulde og virksomme Religions-Lærer, hvis afsiælede Støv hviler herunder, CHRISTANSOLLERSRDAN. forhen Provst for Hardanger Provstie, og Sognepræst til Kingservigs Præstegield i Bergens Stift. Han faae Lyset den 26de Martii 1743 i Wigersted Præstegaard i Sielland. kan blev, som Engling, dennet til sit hæderlige Kol, at vorde Religions-Lære, Han anvendte Ungdommens kostbare Tid, til Fremgang i Aands Forædling og gavnlige Kundskaber; Derom vidner det Forraad af Kundskaber, hvormed Han gavnede i sin Kreds, som Folke-Lærer, Under Westindiens udmattende Soel betraadde kan først Religions-Lærerens vigtige Bane, da Han den 5te Maji 1769 blev beskikket til Præst ved den Lutherske Meenighed paa St. Thomas og St. Jean. Han fandt den 15de September 1769 den blide - omme Ægtefælle Jomfrue MARIAETISABETn SCHar hvis Omgang kronede Hans Dage med Lyksalighed, og - hvis Taare nu rinde ved Hans Grav. 1779 blev han kaldet til Sognepræst for Kingserrigs Præstegield i Bergens Stift, 1792 til Provst for Hardanger Provstie. Han var öm Ægtefælle - trofast Fader, redelig Ven - utrættelig Religions Lærer, virksom og indsigtsfuld Embedsmand. Han var Gud og Dydens Ven Han besid en beundringsværdig Taalmodighed i sine haarde og langvalige Lideler, Derfor gik Han fra Kierlighed og Venskabs yndige Samfund, over i Aandernes bedre Verden den 21de Octaber 1802, ledsaget af en kiær Mages - elskede Børns - Frænder og Venners Taarer, fine Meenigheders fande Agtelse. Fred over Hans Støv, Hæder med hans Minde, L. A. Rodtwitt, p. t. constitueret Sognepræst. i Kingservigs Præstegield. Al Hun er ikke meere, den Dans ædle Datter, Saa klage sörgende Venner ved Graven, som indslutter Støvet af Madame LOVISA MARIABRUN, föd LSEFLER. der, tilligemed sin endnu ufödte Glut, forlod Skuepladsen den 8de October 1802, for at begynde en nye Scene paa Evighedens store Theater, efter at Hun i Tre - Ak kun Tre Aar - havde været en om og trofast Ægtefælle, for Velærværdige Hr. Ave-STINS MEIBAI Bon Capellan pro persona for Fieldbergs Præstegield, som nu tungt föler Hendes Tab - En lydig og inderlig elsket Svigerdatter for det retskafne - agtværdige Oldingpar, som nu græder ved Hendes tause Grav. Hun var Religionens og Dydens Veninde i Omgang oprigtig - 1 Venskab trofast - i Tænke- og Handlemaade reedelig, Derfor blev Hun agter - elsket - og hædret i sin Kreds - Flid - Ærbarhed - og huuslig Vindskibelighed, Disse Hendes Kiöns værdigste Prydelser gave Hende fortient Plads, blandt Norges værdigste Ægtefæller og Huusmödre, Læser! Er dig derfor Dyden bellig: da betræd Hendes Grav med Rebødighed; Og har du elsket, da skiænk Hendes Minde en Taare! Fred over Hendes Aske! L. A. Rodtwitt, p. t. constitueret Sognepræst. i Kingservigs Præstegield. Herunder hviler. Daniel Harbo Rulffs, fød den 14de Februarii 1802. død den 20de October samme Aar. Som udspirende Blomst arbeidede han haardt, at ville forsone Skiæbnen med sine Forældre; men den grumme Menneske-Ødelægger bød, og han gik uforfærdet bag Forhænget, hvor trende Brødre bad ham være velkommen, som, tidligere end han maatte adlyde Dødens Herre. Menneske! Hvor er din Styrke, hvad er dine Planer, Hvad formaaer du? Et Pust, og du er ei meere. Her seer du det ottende Pant paa ægteskabelige Glæder, et fire Gange skuffet Haab, som den beste Moders største Omhue ei har kunnet redde fra Døden. Men alt det er Plan, og hører til den store Bygherres vise Indretning. Taus spørger vi, hvorfor vi glædes, for strax efter dobbelt at blive saaret :Men og det hører til det store Et, og er en Problem, som først bag Graven vil kunne løses. Min Ven. gak derfor rolig din Vei, maaskee om føie Tid hviler ogsaa dine Levninger i den tause Gravs velgiørende Skiød. No. 2. 6 Skilling. N: Hans Jacob Bentzon, 1802. Kongelig Majestæts Byefoged i Bergen Giør vitterligt: At efter Forlangende af Weinke afgl. Gerth Hagelsteens, og i Følge en hende allernaadigst forundt Høikongelig Bevilling, saa lydende: No. 3092. 4re Rigsdaler. - Vi Christian den Sy 1802. de, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Ditmarsken og Oldenborg; Giøre vitterligt: At eftersom Weincke afgl. Gierth Hagelsteens Efterleverske af Vor Kiøbstæt Bergen i Vort Rige Norge, for Os allerunderdanigst have andraget, at en af Muurmester Johan Henrich Wrigge til hende udgiven og indfriet Pante-Obligation, datr. 11te Octbr. 1796, stor 399 Rdlr., er bortkommen, da ville Vi, i Anledning af hendes derhos allerunderdanigst gjorte Ansøgning og Begjæring, allernaadigst have bevilget og tilladt, saaog hermed bevilge og tillade: at hun ved Stævning til Bergens Byeting, som 3de Gange efter hinanden skal indrykkes i de Kiøbenhavnske Berlingske Tidender, Bergens Adresse Efterretninger, og den altonaiske Mercur, med Aar og Dags Varsel maae indkalde den eller de, som maatte have forommeldte Obligation i Hænde, dermed at fremkomme og deres lovlige Adkomst dertil at beviisliggiøre, og saafremt ingen inden foreskrevne Tids Forløb dermed skulle melde sig, maae der paa meerbemeldte Obligation erhverves Mortifications Dom, hvorefter de Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette og for Skade at tage vare. Givet i Vor Kongelige Residentzstad Kiøbenhavn den 24de September 1802. Under Vort Signet. L. S.)