Berlingske Tidende, 1773-08-01
Oberste og Ridder Fyrste Repnin med det Apicheroniske Regiment, 2 Grenadeer=Compagnier af det Nisowiske Regiment, 4 Kanoner af Regiments og 2 af Feidt Artilleriet, tilligemed 2 Escadrons og 1 Commando af de udvaldteste Cosakker, og til Infanteriets Transport bleve anviiste nogle lætte Fartøyer, men for Cavalleriet 9 Schalker. - General Græv Soltikows Anslag gik ud derpaa, om Natten at overrumple Fiendens Batterie ved Strandkanten, den Bye Mai in og Leyren, men i Dagbrækningen at vende tilbage til vor Side - Oberste og Ridder Fyrst Repnin begyndte for Dag at udføre dette Anslag, og kom først i Dagningen til hiin Strandkant saasom han maatte opholde sig saa længe indtil Schaikerne, som kom op giennem Bugterne af Argis, samt Baaden fra Shursha kunde stode til ham. Fienden løb i store Hobe sammen i den Egn, hvor vore Tropper ville lande, men disse for skrækkede dem overalt med deres Jld, uden at forlade deres Baade, og derpaa stege de en Deel efter anden i Land, og dreve Tyrkerne, som mødte dem, allevegne paa Flugt. Tilsidste forenede det heele Detaschement sig under Fyrst Repnins egen Anførsel, hilsede de saa samlede fiendtlige Hobe med deres Jld, og bragte dem bestandig til at vige. Dette gjorde Flenderne stedse meere forvirrede, og da vore med foreenede Kræfter fyrede, vendte de sig fra en Side til en anden, og giorde Fienden saa længe Skade, indtil Fyrst Repnin blev vaer, at Tyrkernes Magt kiendelig voxte, og deres Hensigt gik ud paa at afskiære hans Fartøier fra Strandkanten. Han beslutte de altsaa at trække sig tilbage, saasom han alt var rykket en stor Strækning frem fra Strandkanten. J denne sidste Stilling iværksatte han sin Rettrade under den heftigste Jld, og holdt saaledes Orden, at han med Forliis af færre end 10 Mand naaede til Stedet, hvor han havde landet, og tilsidst lod sine Tropper bestige Fartøyerne, og derpaa ved fortsat bestandig Fyren formerede Fiendernes Forliis. Saasnart Tyrkerne mærkede, at vore Tropper begyndte igien at indskibe sig, og bortføre deres Skyts, trængte de sig fra alle Sider til dette Sted, og da de i en kort Tid havde stærk formeret sig, anfaldt de deels med den største Hidsighed vore ved Strandkanten til bageblevne Tropper, deels gik de til Fods og med deres Heste i Vandet, og stræbte at giøre vore Fartøyer og vore indskibede Tropper Skade. Men udi disse Affairer beholdt dog vore Tropper under Fyrst Repnins egen Disposition Overhaand, indtil han befalede de til at lægge fra Land færdige Fartøyer at forlade Strandkanten, og blev allene selv tilbage med ArrierGarden; og af samme skulle ligeledes en Deel efter den anden stige i Fartøyerne; men Fienden gjorde her paa engang et heftigt Anfald, blandede sig med den liden Rest af vore paa Land værende Tropper, og attaquerede de 2de endnu tilbage blevne Schaiker, som vare lagte fra Land. Oberste Fyrst Repnindrev de omkring hans Fartøy til Hest svømmende Tyrker tilbage, og da vort paa Land tilbageblevne Mandskab sprang i Vandet, tillod han dem for at redde sig at holde sig fast ved Skibsbordet og Roeret, men just derved blev Fartøyet alt for meget betynget, og kom paa Grund. Det var ham altsaa umueligt saa hastig at komme bort fra Strandkanten, og det lykkedes Tyrkerne at afhugge Roeret paa hans Fartøy, og ganske at bemægtige sig det andet. J den største Forvirring fandt dog Fyrst Repnins Fartøy Leylighed at komme af Grund, og flød ned af Donau, men saasom det manglede Roer, kunde det ikke styres over til vor Strandkant, og da det var kommet nogle og 50 Favne bort fra hiin Strandkandt, førte Strømmen det over 1 Werst længere ned ad, hvor tilsidst fiendtlige Baade kom det i Møde. Her bortskiød Fyrst Repnin sin sidste Kanon Cartesche, skiød en af de fiendtlige Baade i Sænk, og entrede tilsidst de fiendtlige Fartøyer. Vore sægtede med Bajonetter og Sidegevæhrer; men efterat Fyrsten havde faaet: Blessyrer, blev han fangen, tilligemed alle dem som vare paa Fartøyet. Jblant disse Fangne ere Majorerne Nicolay og Alexander Diwow, Capitain Lutkowskov, Lieutenant Kartaschew, Second=Lieutenanterne Fagostow, WerdelewskopDenitzjew, og Fæhndrik Patulow. J denne Expedition ere blevne: Oberstlieutenant Durnowo, Capitainerne Balkaschin og Andrey Jwanow, Adjutant Dimitte Skitkin; af Under Officierer og Gemeene ere blevne og saarede 251 Mand Af Bombardeer Regimentet ere blevne 1 Second-Lieutenant, 8 Bombarderer og 1 Carabineer; saarede af Under-Officerer, og Gemeene 49 Mand. Generalmajor og Ridder Baron Weismann havde af General=Feldtmarschallen faaet Ordre, med sit Korps at gaae over Donau, at rykke frem til Karassystille sine Operattoner mod Abdy Pascha, som efter indløbne Beretninger camperede med sit Korps der i Egnen, og derfra at vedligeholde Communicationen med vore Poster paa Slottet Girsow, hvorved han kunde sende sine Efterretninger til General=Feldtmarschallen, og Generallieutenant Potemkins Korps, som stod der i Nærheden. Efterat General Weitz, mann var gaaen over Donau, kom han den 4de Junii til den store Broe ved Babadagh, og den 7de til den Bye Karamurath, 16 Werster fra Karasse. Den fiendtlige Stilling blev recognosceret, og man fandt, at Fienden havde opslaget fin Leyr bag ved Bugten af Karassy paa Høye i en meget vidtløftig Strækning. Fienden holdt sig i 24 Timer meget roelig, og søgte ikke at foruroelige vore Fortropper, som han dog ellers pleyede. Da nu Veyen til hans Leyr ved den Bye Karassy gi fra Karamurath over en Broe, bag hvilken han havde oprettet et Batterie, og paa hiin Side af Broen var ikke allene er Høy at bestige, men Pladsen var og meget snever; saa besluttede Generalmajor Weitzmann at lade Tropperne hvile en Dag over, men om Morgenen derpaa, den 8de Junii, at tage Marschen paa venstre Haand omkring bemeldte Bugt, og fra denne Side at attaquere Fienden. Desaarsag brød Korpseop bemeldte Dag om Morgenen Kl. 2 i følgende Orden: Under den ældste Oberste Lowis Commando vare 3 Cosak=Regimenter, som Premier=Major Lalosch og Second=Major Fri anførte, efter disse fulgte 2 Carabineer=Regimenter, det Mostowiske og det Tweriske, og til at understøtte dem var Oberstlieutenant Græv Remanzow med sin Ernadeer=Bataillon, og Oberstlieutenant og Ridder Meknob med en Jæger Bataillon, hvilke tvende sidste førte med sig 5 Regiments=Kanoner. Derpaa trak det heele Jnfanterie i 2 Colonner, midt imellem hvilke var Artilleriet og Bagagen. Generalmajor Weitzmann commanderede den første Colonne og Generalmajor Fyrste Gallitzin den anden; Premier=Major Glebow førte ArrierGarden, som bestod af 300 Mand Jnfanterie med 4 Kanoner, og Second=Major Omitrijew med et Cosak Regiment og 100 Arnauter. Paa Marschen til Høyen, hvor bemeldte Bugt endes, i en Distance af omtrent 12 Werster, hvortil de naaede Kl. 5, kom et talrigt Partie fiendtligt Cavallerie dem i Møde, hvilket Major Dessinow med sit Cosak Regiment paa det tapperste drev tilbage, efterat over 10 Tyrker var re blevne paa Pladsen, og en fornemme Tschausch var bleven saaret og fangen, som siden døde af sine Blessyrer. Paa vor Side bleve 4 Cosakker saarede. Fienden lod sig omtrent 2 Werster derfra see paa Høyen over 2000 Mand stærk. Oberste Lowis marscherede med sit Cavallerie, Carabinerer og Cosakker lige imod ham, og da han var kommen ham noget nær, drog den største Deel af Fienderne ti bage til Karassy, men de øvrige toge Veyen paa den venstre Haand til den Bye OsmanFakii, og disse sidste bleve af Premier=Major Lalosch forfulgte med 2 Cosak Regimenter, indhentede, over 150 Mand ned sablede, og 13 Mand sangne. Da Generalmajor Weis, mann havde mærket, at Fienden ingen Steds holdt Stand, men under vor heele Marsch var bleven roelig ved Karassu, gar han Oberste Lowis Ordre at sætte efter Fienden, som trak sig tilbage, angribe, og saa længe opholde ham, indtil vort Jnfanterie kunde komme dertil. Oberste Lowis udførte denne Ordre paa det nøyeste, fulgte med begge Carabineer-Regimenterne og Major Frises Cosak Regiment meget nær efter Fienderne, gjorde med stor Færdighed et hastigt Angreb paa dem, ikke langt fra deres Leyr, hvorfra de bleve meget forstærkede, og kastede dem omkuld. Ved videre at forfølge dem kom han til deres Retranschement, af hvilket han maatke udstaae en hes tig Kanon= og Musquet Jld, og blev derved nødt til at giøre Halt med sit Cavallerie. Udi samme Øyeblik blev vort Cavallerie paa det hidsigste angrebet af det fiendtlige, som var posteret paa venstre Haand i en Dal, og var langt stærkere end viEn Escadron af det Tweriske Regiment paa den venstre Fløy, kom i Uorden, som sprang tilbage til den nærmest staaende Efcadron, og bragte samme ligeledes i Uorden. Og da Fienderne, formedelst deres store Overlegenhed, vare sat i Stand, til at anfalde vore Carabinerer, saavel for som bag fra, saa saae disse sig tvungne til at trække sig 1 Werst tilbage til det Jnfanterie, som marscherede frem, for at understøtte dem. Her blev Oberstlieutenant Græv Romanzow vaer vor Cavalleries nige Træfning med det fiendtlige, hastede samme til Hielp, gik løs paa en stor Hob Fiender, holdt dem op med sine 5 Kanoner, som paa det hastigste bleve brugte, og forskaffede vort Cavallerie Tid til at sætte sig igien i Orden. Fienden gjorde med sine Kanoner, som han lod bringe frem fra Retranschementet, en heftig Jld paa vort Jnfanterie, men kunde dog ikke standse vore Tropper. Her fik Oberstlieutenant GrærRomanzows Hesten Contusion af en Cartetsch=Kugel. Fienden trak sig tilbage fra dette Sted, lod sit Cavallerie satte Posto paa den høyre Side af Retranschementet, førte Jnfanteriet og Kanonerne ind i samme, og ventede os. Generalmajor Weismann mærkede alt dette, og befalede Generalmajor Fyrst Gallitzin med det heele Korps at marschere til Retranschementet, og lod, saasnart det var kommet i behørig Distance, ved Oberstlieutenant af Artilleriet Baron Weitzmann fyre saavel paa Cavalleriet, som paa Retranschementet, af sit svære Skyts, da Fienden og udi Retranschementet begyndte at vakle. Generalmajor Gallitzins Korps var endnu i Anmarsch, da Oberstlieutenant Weitzmann lod sit Artillerie anden Gang spille paa Fienden, saa at nogle fiendtlige Kanoner blev skudt af Lavetterne, og Fienden begyndte at forlade Retranschementet, havde og Kl. 8 om Morgenen alt taget Flugten. Oberste Lo wis forfulgte, efter Generalmajor Weitzmanns Ordre, den flygtende Fiende paa Veyen til Basartschik, omtrent 10 Werster langt, og saa længe de allerede udmattede Hesters Kræfter ville tillade det, indhentede adskillige Gange det fiendtlige Cavallerie (som hist og her trak sig sammen i talrige Hobe, og syrede meget flittig med deres Musqueter og Pistoler paa vore; og lod uden Forskiæl nedsable alt hvad som ikke kunde undkomme, saa at 900 Mand af Fienderne her bleve nedhugne, og Kanoner tilligemed Bagagen dem fratagne. Saaledes endtes denne Dag med en Seyer til Fiendens største Skade. Han har i disse Skiermydsler, men i sær paa Flugten, mistet henimod 1200 Mand Døde. Af Fangne have vi faaet 104 Mand, samt 16 Kanoner, nogle Kister med Patroner, en Mængde Krudt og Kugler, 10 Fahner, og den heele Leye med Bagagen til Bytte. Efter de Fangnes Udsigende, var Seraskier Addy Pacha 3 Dage tilforn sendt i Landflygtighed, og Tropperne stode da under Anførsel af Abdulla Arnaut, som tilkommende Seraskier Pacha, Tscherket Pacha og Bachte, Girey Sultan. J Trefningen have af deres Tropper været 4 a 5000 Mand Infanterie, og henimod 7000 Mand Cavallerie, samt 1000 Mand Tartarer. Udi denne Action ere deels af Retranschementet, deels ved at forfølge Fienden, paa vor Side blevne: Lieutenant Mandrogelt, Cornet Dewidow; af Under Officerer og Gemeene 46 Carabinerer, 7 Cosakker, og 3 Arnauter, saarede Ritmester Woronow og Kausmann, Lieutenant Jsnowskøy, Cornet Jalin, Under=Officierer og Gemeene af Carabinerer 99, af Cosakker 1 Starschin og 12 Gemeene, samt 5 Arnanter.