Københavns Adresseavis, 1778-09-23
Et Lars Forfærdigelse, som Engelænderne betiene sig af til deres lakerede Arbeyde. (Af det hanoverske Magazin.)De fine lakerede Sager, som føres fra Engeland, under Navn af: lakeret i Jlden, har man vel paa adskillige Stæder i Tydskland gjort sig Umag for at giøre efter, men hidindtil har saadanne eftergiorte Vare endnu ey kundet settes i Ligning med de engelske. Sammes Fortrin bestaaer i en meget sterk Glands og en besynderlig Haardhed ved Lakket, som dog ikke er skiør, og kan taale vaadt og afvexlende Hede og Kulde, uden at rabe mærkeligt af sin Skiønhed; ligesom og at den egne Lugt, som Tin og Kobber har, bliver samme derved betaget. Engelænderne have holdt dette Laks Forfærdigelse meget hemmelig; men i den tredie Deel af Art du Mennister Ebeniste staaer følgende Forskrift som jeg har gjort Forsøg med, og som er faldet ud efter Ønske: Denne Lak bestaaer af Bernsteen, som er opløst i sterk rectificeret Viinspiritus, og Gummilak. Sammes Tillavning er noget vidtløftig, og skeer paa følgende Maade: Et Lod af den reeneste Bernsteen stødes til et fiint Pulver, og kommes i en tør Flaske, hvori der kan omtrent gaae 800 Lod Vand; dertil slaaer man 20 Lod sterk rectificeret Viinspiritus, og binder et Stykke vaadt Blære over Flaskens Aabning saa fast som mueligt er, i hvis Midte man stikker en Knappenaal, som man lader sidde deri, for at skaffe Luften frie Udgang. Den ne Flaske sætter man i en rummelig Kiedel, i hvilken man har lagt Høe paa Bunden, saa at den nederste Deel af Flasken ikke rører ved Kiedelens Bund, hvorved den ellers kunde springe, man slaaer derpaa saa meget koldt Vand i Kiedelen, at Flasken staaer i Vand indtil noget under Aabningen, og paa det at Flasken, ikke skal veltes om, binder man en Stok ved dens Hals, som man legger tvert over Kiedelen. Derpaa giør man Jld under Kiedelen, saa at det i samme befindtlige Vand holdes i en sterk Hede, dog uden at koge. Efterhaanden, som Vandet bliver varmt, maa man undertiden trække Naalen op, paa det at Flasken ikke skal springe af Viinspiritussen, som forvandles til en meget elastisk Damp. Hver halve Time tager man Flasken op af Kiedelen og skulper den og, hvorved man stedse maa holde sig nær ved Jlden, efterdi Flasken ellers springer naar den pludselig bliver kold. Man maa heller ikke ved Omskulpningen forsømme at tage Naalen ud. Denne Omgangsmaade lagttager man i en fem Timers Tid. Derefter tager man Jlden bort under Kiedelen, saa at Vandet tilligemed Flasken kan efterhaanden koles. Naar Flasken er kold, kommer man halvandet Lod fiint pulveriseret Gummilak til Bernsteens Opløsningen, binder Flasken til igien ligesom før, setter den med samme Forsigtighed som forhen igien i Kiedelen, som nu er bleven kold, holder den atter i 2 Timer i saadan jevn Heede, lader den blive kold, og saa er Fernissen færdig til Brug. Skal denne Fernis have en Guldglands, saa kommer man noget Safran og Drageblod dertil. Med. Lakeringen selv gaaer man til Verks paa følgende Maade. Det Stykke som skal lakeres, maae Forveien poleres meget vel, og renses fra al Fedtighed ved at gnie det med Pudder, som maa være fugtet med Viinspiritus. Man giør siden Stykket varmt, hvorved man maa passe paa, at alle Steder bliver lige varme, og i saadan Grad, at man ikke vel kan røre ved det med bare Hænder. Man slaaer derpaa noget af Fernissen i et det Kar, dypper en blød Haarpensel deri, og gandske let overstryger Stykket dermed, saaledes at man hverken seer dobbelte Streg eller bare Steder paa det lakerede Stykke. Dersom der skulde forekomme saadanne Feyl, maae man strax søge at forbedre dem, om ikke gandske, saa dog til Deels, hvilket skeer, naar man giør de feylagtige Steder varme, og stryger samme endnu engang gandske let over med Penselen. Men vil man lakere saadanne Stykker, som ikke i Forveien kan giøres varme, enten for deres Figurs eller andre Aarsagers Skyld, saa maa man overstryge, den kolde med Fernissen, og derpaa strax holde dem til Jlden, saa at de blive saa varme, at Lakket næsten koges; thi derved maae Stykket faae Glands og Anseelse. Naar saadanne lakerede Sager blive smudsige, eller paa anden Maade ved lang Brug tabe deres Anseelse, maa man afvaske dem med lunkent Vand, og afgnide den med et fiin reent Klæde; men aldrig bruge enten Kridt, Trivelse, eller noget saadant dertil. Derpaa giør man Stykket varmt, og stryger det over med Lakket. Einbeck. G. H. C. List.