Aarhuus Stifts-Tidende, 1821-09-08
Blandinger. I det store kongelige Bibliothek i Khvn, skal der være et Skrift fra 1556, trykt i Leipzig med den Tikel: Statua Nabuchodonosoris, hvori der findes en strologisk Spaadom eller Prophetie, hvorlæng, et tyrkiske Rige skal bestaae, og naar lets Undergang, Ruin og Ødelæggelse kan, hentes. Denne lyder paa Dansk som følger: Saaledes have de Mathematici en Regel: stauta et impetria florentsubillis Triangulis i qui hus coeperunt: det er: Kongeriger, Lande og Stæder, have deres meeste Lykke og Tilvæxt i den Trigono, under hvilken de ere stiftede. Men, skrive Historici i Mahomets og Tyrkernes Rige skulle have begyndt under den vandagtige Triangel; men det romerske, Rige og den christelige Religion under den ildagtige Trigono. Thi den store General-Conjunction i Plaleterne i Krebsen, som er gaaet foran Begyndelsen af det mahomedanske Rige Anne Christi 590, under hvilen som et Trigono af et vandagtigt Tegn Tyrkernes i Magt og Regiering have tiltaget meget, og da siden Aano 1365 denne Triangel kom igien, saa er der til viet de Christne stor Skade af Tyrkerne. Jmidlerlid skal det romerske Rige blive svagt og magtesløst; men endvidere i dette Aar 1622 og i Begyndelsen af : det efterfølgende 1623, som er Aaret af den vandagige Trigonus, vil Planternes store Conjunction i strebsens Tegn have naaet sit Final og Ende; men herimod i Juni af det forestaaende Aar 1623, som Aaret af den allerskarpeste og ildagtige Trigono, da Saturni og Jovis store Conjunction og andre Planetets anføre i den stridbare ildagtige og de derpaa følgende 198 Aar 265 Dage og 9 Timer og altsaa til Aar Christi 1822 vil denne have sin skarpe og bestandige Virkning, saa at det er at haabe, at det vil betyde og forkynde Tyrken og hans Rige en stor Forfald, Ruin og Svækkelse, eller vel dets gandske Undergang. Dog kunde det skee, at han vilde foretage sig og fortsætte et stort Blodbad, men til hans egen Tab og Fordærvelse. Kirkebønnen som i denne Tid oplæses i Canton Zürich, bestaaer omtrent af følgende Ord: "De Hærskarernes Gud, Kirkens vældige Herre, besiel Du vore betrængte Troesbrødre med Standhaftighed, saa de modigen kunne udfægte Kampen, hvori de færdes! Kron Du den med Seier til Dit Navns Forherligelse: og Din Kirkes Udvidelse paa Jorderige!" Disse Ord- siger Beretningen - virkede mægtigt paa Tilhørernes Siele. Og kunde de andet, Det er ei længe siden, man i Christenhedens Kirker bad om Guds Beskiermelse mod Tyrkernes Jndfald. Man beder i alle Kirker for Udbredelsen af Christi Lære. Hvi skulde man da ei i alle Kirkebønner indslutte dens Vedligeholdelse, naar man truer at udrydde den i hiint Land, hvor den forhen i en Række af Sekler frit bekiendtes: Som alle Konster og Videnskaber have deres Oprindelse fra Grækenland, finder man ogsaa at derfra reise sig de frygtelige Horn hvormed man nuemstunder, i Tankerne, pryder de Ulykkelige, som Medisancen tillægger Prædicat af Hanren. Denne Prydelse, hidrører nemligen allerede fra det 12te Aarhundrede, efter Christi Fødsel, da den grækiske Keiser Andronikus residerede i Constantinopel, og holdt til med de fleste af Stadens smukke Koner; som Mændene da, naturligviis, ikke syntes saa vel om. For nu at berolige og trøste disse dog nogenledes tillod Keiseren, dem derimod fri Jagt i sine Skove, og til Tegn paa at denne Frihed var dem forundt, lod han over hver af disse ham elskelige Mænds Gadedør sætte et Par Horn, og deraf kommer indtil denne Dag den Talemaade: at have faaet Horn; men ellers sees de til Lykke ikke meere over nogen Mands Dør, uden hvor der boer en Feldbereder.