Aalborg Stiftstidende, 1837-12-04
Den vestsjællandske Avis meddeler, i Anledning af Communal=Lovgivningen, nogle Betragtninger for Slagelse, hvoraf vi uddrage nogle bemærkninger, som ogsaa kunne finde Anvendelse udenfor Slagelse. Som en Hovedsag for at Anordningen skal opfylde sit Øiemed anfører Forfatteren, at have og træffe dygtige Borgere til Communens Repræsentanter. Om disse dens Talsmænd yttrer han da: "Menfor at kunne tale en Sag, især i en Communes diverse Anliggender, maa der ogsaa nødvendigviis forudsættes Evne dertil hos Talsmændene; og for Byens Repræsentanter bliver det derfor efterdags saameget mere fornødent at have lidt Talent og en god Portion Jndsigt i Communens Anliggender og hvad dermed staaer i Forbindelse, som de nu paa egen Haand skulle udgjøre et eget Collegium under en af deres Midte valgt Præses, der ikke alene skal lede Forhandlingerne, fremføre Forslag, drøfte og opfatte Meningerne, føre dem til Protocols og expedere det Vedtagne, over hvad der i Byens Affairer kommer til deres Erklæring. Og da det saaledes kan hænde sig - hvorlidet det iøvrigt er at ønske, at Repræsentanterne stundom kunne komme i Opposition med Øvrigheden angaaende Sagerne, saa indsees det let, at der hører varm Følelse for Byens Gavn, uhildet af personlig Interesse, grundig Tænksomhed forenet med gode Jndsigter og et klart Blik til, for i paakommende Tilfælde at kunne danne en passende Modvægt til Øvrigheden. Herforuden skulle Medlemmerne af Repræsentantskabet nu og saa tage Deel i Controllen med Byens Kasse- og Regn, skabsvæsen, i Skole= og Fattigbestyrelsen, i Skatteligningen, og kort sagt, i alle Administrationsgrene, der staae i Forbindelse med Byens Oeconomi - og dertil hører ogsaa noget mere end at snakke udenad om det i Vennelag. - Efter Forfatterens Formening burde det særskilte Regulativ foreslaae for Slagelse 1 borgerlig Raadmand og 10 Repræsentanter. Men - spørger han da - naar der nu, efter det Foregaaende, fordres saamegen Sagkundskab og Dygtighed hos en Repræsentant, hvis han kal kunne udrette Noget for sin Byes velforstaaede Interes og bringe den i Harmoni med det Almindelige Gavn og den bestaaende Lovgivning, hvem skal da Valget falde paa Med Hensyn til Slagelse mener han da, at Stadens nuværende 4 eligerede Borgere burde vedblive, men - yttrer han iblandt Andet, med Hensyn til de nye Valg - da disse Mænd ere tilaars og efter deres respective Fag ikke have nydt den Lærdom i deres Ungdom, som er faldet i de Yngres Lod, og der nu kræves meget mere af en Borgerrepræsentant end før, da Øvrigheden var deres Veileder, drøftede Sagerne og skreve for den, osv., saa er det selvfølgeligt, at Valget maa falde paa de yngre Mænd, om hvem det kan forudsættes, at de have nydt god Skoleunderviisning, viist klog Virksomhed i deres Fag og lagt en uegennyttig og retskaffen Vandel for Dagen. Hvad den yngre Alder angaaer, da skal man ved neppe ængste sig derfor, thi Ungdommens Varme giver Anskuelserne en Friskhed, som de Gamle fattes, og skaber i Forening med disses Rolighed en Alsidighed, der ikke kan andet end virke gavnligt. Desuden har den yngre Mand meere Kraft, lettere Opfatningsevne end den Gamle, og er altsaa bedre skikket til at arbeide sig ind i nye Forretninger, medens den Gamle snarere trænget til Ro. Angaaende hvem der bør vælges, vil det fornuftigviis være fornødent at samtale og komme sammen inden Valgdagen; og finder Borgerne ikke et tilstrækkeligt Antal efter deres Mening dygtige nok - mellem sig, da har de endnu den Udvei at hensee til andre Mænd, som, omendskjøndt de endnu ikke ere Borgere, kunne blive det uden at indtræde i Næringsvei, naar de kun ere Grundeiere eller svare Næringsskat, og de ville vel neppe trække sig tilbage fra at modtage en saa hæderlig Post, som den, at være sin By en nyttig Borger, uagtet det ikke fører nogen directe Fordeel med sig, men kun Arbeide og Møie.