Politivennen, 1802-01-01
Forslag til en Plan til Betleriets Afskaffelse og de Fattiges bedre Forsørgelse paa Landet. (Af A. Holm, Præst) (Forisat fra No, 294.) En Liste over de Tjenendes Navne og enhvers Afgift til de Fattige blev tilstillet Amtsiuen. Naar en nøjagtig Beregning var engang gjort over det Rug og Byg, som aarlig indkom til hvert Sogns Faitige, og denne var inført i Fattig-Protokollen, og Listerne over de til ethvert Sogns Fattige indkomne Penge vare afsendte til Vedkommende, efter at den indkomne Penge Sum var indført i FattigProtokollen, da behøvede de kongelige Embedsmænd ej mere at giøre sig den Ulejlighed at rejse omkring og møde engang om Aaret ved Fattig Samlinger i hvert Herred, Præsterne kunde da, efter en engang for alle fasisat Regulering modtage og uddele det Jndkomne til de Fattige, og sende Fattig-Protokollen, med andre Regnskaber denne vedkommende til Eftersyn paa den samme Tid, som Skifte-Protokollerne blive efterseete af Amtmændene, for at faae den sædvanlige Qvitering i Fattig-Protokollen. Udd elingen af det, som aarlig indkom til de Fattige, maatte skee ligesom tilsorn i 2 Terminer. Den 1ste Uddeling skeete 3 a 4 Uger for Juul da alt Rug og Byg maatte leveres til de Fattige, ligeledes de Penge, som gives istedet for Rug og Byg af Husmænd, som have Jorder, og da Skiftetiden gaaer fra 1ste November til 1ste Maj, saa maatte paa denne Tid tillige betales det halve som alle Tjenende aarlig give til de Fattige af deres Løn, nemlig det, som forfaldt fra 1ste November til 1ste May. Efter at Sognepræsten var bleven enig med største Lodsejer om Dagen, paa hvilken Kornet i hver By skulle indsamles til de Fattige, skede 8te Dage forud Tillysning herom fra Prædikestolen; paa den fastsatte Tid mødte hos Medhielperen for den By, hvori Kornet skulle samles, enten største Lodsejer selv, eller hans Fuldmægtig tilligemed Præsten, Sognefogden og en Medhielper, helst af en anden By, for at forekomme al Partiskhed, disse havde Opsyn med at det Korn, som blev levert de Fattige, var ubedærvet, vel rengjort, rigtigmaalt og i alt forsvarligt Købmandsgods. Til den Ende blev sørget for at en justeret Skæppe og et ligesaadant Fjerdingkars Maal var tilstæde; i Tilfælde, at nogen leverte slet Sæd, eller urigtigt Maal, vare anførte Opsynsmænd berettigede til at paalægge saadan en, en Mulkt af 4 ss. for hvert Fjerdingkar Sæd, som ej befandtes at være som de burde. Denne Mulkt blev inddrevet ved Udpantning og beregnet de Fattige til Bedste og anført i Fattig-Protokollen, og den som vilde besvige de Fattige, blev paalagt inden 8te Dages Forløb at levere forsvarligt Korn paa den Dag og det Sted som Opsynsmændene bestemte; mødte han ej til den fastsatte Tid, maatte han atter betale en lige Mulkt, som fortsattes for hver 8te Dage, indtil han havde levert det ham var paalagt at yde til den Fattige. Naar alle Opsynsmændene vare enige om at mulktere nogen, da havde ingen Appel Sted; i det Tilfælde, at alle Opsynsmændene ej vare enige i deres Dom, og den dømte ej var fornøjet med samme, blev en Prøve taget af den Dømtes Korn og forseglet med Opsynsmændenes Segl, ligeledes blev og forseglet Sækken med Kornet i til de Fattige, denne forseglede Sæk tilligemed den forseglede Prøve af Kornet skulde den Mulkterte nu bringe til Amtstuen, og naar Varene da af Amtsforvalteren bleve ansete for ej at være gode Købmandsvare, da skulde, den Mulkterte ej allene betale det tagne Syn over Kornet, men tillige betale en nye Mulkt af 8 ss. for hvert Fierdingkar, og inden 6 Dages Forløb have levert forsvarligt Korn til de Fattige, eller have betalt det efter den højeste Priis i Sognet. 1) Det vil være højst nødvendigt at vise Strænghed imod enhver, som leverer Jngen af Opsynsmændene skulle være berettiget til at bedømme det Korn, han selv leverte, men dette skulde overlades til de øvrige Opsynsmænd. Ved et hvert Møde blev indført i fattig Protokollen det, som da var levert og som blev strax Uddeelt til de Fattige efter forhen gjørte Beregning. De tilstædeværende Opsynsmænd qviterede da i Fattigbogen for det leverede og bevidnede Forretningens Rigtighed i samme ved navnlig Underskrift. 2den Uddeling til de Fattige skeer i Augusti Maaned, og da blev uddelt til de Fattige: 1) Halvdelen af det, som alle Tjenende aarlig skulde give til de Fattige, nemlig det, som var forfaldet fra 1ste Maj til 1ste Nov. 2) det, som betales af alle jordløse inuse, 3) alle Ansætninger og godvillige Gaver til de Fattige; dette tør man haabe vil for Eftertiden ej blive lidet; thi hvem vilde ej fordobble det han nu gislet Korn til de Fattige, da dette ellers vil skee alt for ofte. ver, naar han var befriet fra omløbende Betleri, som koster enhver Landbeboer meget, og er oftest spildt. 4) de Fattiges Offer 5) Bøssepenge; da der gives mange Steder, hvor ingen saadan Fattigbøsse er burde denne paa Fattigkassens Regning anskaffes, og i hver Bye burde være en saadan Fattigbøsse hos Medhielperen, som tog den med sig til Bryllupper, Barsel og Samlinger i den Bye, til hvilken serte, for i den at indsamle noget de Fonige. Udi denne Bøsse skulde og la.ges de Mulkter, som Bønderne efter gamle Byes Vedtægter og Rettigheder paalagde hmanden for Fornærmelser, begaaede af den ene af dem imod den anden; disse Mulkter vare da bedre amendte end nu, da de drikkes op i Byle Nøglerne til disse Bøsser blere hes Præsten som ved en Samling med Medhielperne aabnede Bøsserne, og indførte i fattig Protokollen det, som var faldet i hver Byes Bøsse; hertil kom endnu 6) Auktions Pengene, indkomne ved Salg af de afdøde protokollerede Fattiges ubetydelige Efterladenskab 7) de Mulktpenge, som Folk paa Landet bleve dømte i af Retten, 8) alt det, som blev lagt i Kirkeblokken, hvilket burde tilhøre de Fattige og ikke Skolekassen, derfor burde og alle Kirkeblokke være istandsatte og forsynede med 2 Laase, af hvilke den ene blev i Kirkeejerens, den anden i Præstens Gemme, begge samledes der, førend anden Termins Uddeling, aabnede Blokken, nedskrev i Fattigproftokollen det, som i samme var fundet, hvilket blev beregnet de Fattige til Jndtægt endelig 3) alle Renter af Legasd m. m. som vare henlagte til de Fattige. Efterat alt dette, som sædvanligt var samlet og overleveret Præsten, indgav denne sit sædvanlige Regnskab derover til Amtsiuen ag uddelte derpaa Pengene til de Fattige efter den engang gjorte Jndretning og Bestemmelse. Det vil nok findes gavnligst om ethvert Sogns Fattige fik alt det som faldt i Sognet, deels fordi det synes mest passende at athvert Sogn underholder sine egne, og ikke andre Sognes Fattige, deels og fordi man ellers ingen godvillige Gaver tør vente af Almuen; thi istedet for at jeg under forrige Jndretning nu og da fik nogle godvillige Gaver til de Fattige har jeg under nærværende Jnd retning ikke faaet en eneste gedvillig Gave af Almuen, som siger reent ud: det er ej værd at give, siden vore egne Fattige ej faae det, som giyes. Maaskee Præsterne tillige entn engang om Aaret, eller i de Aaringer, i hvilke enten de Fattiges Antal eller og deres Trang var størst, saasom i dyre Tider, kunde i en kert Taje, efter Prædiken, erindre Menigheden om de Fattiges Trang og opmuntre den til at afhielpe samme, tilkjendegivende, at enten en af Skolelærerne eller en af Medhielperne, vil staae i Vaabenhuuset med en Tallerken for at imodtage de af Kirken Udgaaendes Gave til de Fattige. (Fortsættes.)