Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-01-04
Ministrene synes mere at stole paa deres Modstanderes Uenighed end paa deres egen Kraft. Den gaaer forskjellige Rygter om, hvem der vel kunne blive Ministre. De Hrr. Thiers, Guizot og Hu mann have havt Audientser hos Kongen. Man nævner Marschal Vallee, Admiral Mackau, Hr. St. Marc Girardin (for den offentlige Underviisning),Hr. Teste (for Handelsdepartementet). Efter al Rimelighed vil Grev Mole trække alle de øvrige Ministre med i sit Fald, med Undtagelse af Grev Montalivet og Hr. Barthe, som i høi Grad besidde Kor gens Gunst. Man taler ogsaa om et Ministerium, Thiers i Forbindelse med Marschal Soult, Hr. Passy- og Humann, med Udelukkelse af Doctrinairerne. Et saadant Ministerium vilde vel kunne erholde Majoriteten i Kammeret, men vanskeligt længe holde Stand, imod høiere Jndflydelse. – Man venter, at Discussionen over Adressen vil blive meget levende, især vil det Belgiske Spørgsmaal give Anledning til mange Betragtninger. J eet af Bureauerne har Ministeren for den offentlige Underviisning, Hr. Salvand, erklæret at det i Begyndelsen af Frankrig underskrevne og af Belgien antagne Forlig, som grunder sig paa de 24 Artikler, forbandt begge disse Stater, hvor silde end Kong Wilhelm havde givet sit Samtykke dertil; at han i Begyndelsen havde vægret sig, kunde ikke tilintetgjøre Forliget, da dette indeholdt de betingelser, som de store Magter havde gjort Belgien for at kunne optages imellem de Europæiske Stater; Belgien havde i 7 Aar havt Provindserne Luxemburg og Limburg i Besiddelse og der hævet Skatter, følgeligen har det draget Fordeel af de Stipulationer, der sikkrede det den provisoriske Besiddelse, af de omtvistede Provindser i Tilfælde af en Vægring fra Hollands Side. Ministeren forsikkrede, at det Franske Cabinet havde gjort alt Muligt og endnu anstrengte sig for at lette de Offre, der bleve paalagte Belgien, udbredte sig udførligt over den Troskab, der skyldes indgaaede Tractater, og over den Nødvendighed at opretholde Alliantsen med England, der erklærede sig for Udførelsen af de 24 Artikler. TilSlutning spurgte han, om Nogen kunde give Cabinettet det Raad at vove en Krig for en Sag, der ikke var retfærdig. J et andet Bureau meente Hr. Thiers og Odilon Barrot, at den Omstændighed, at Holland i 8 Aar havde vægret sig ved at antage de 24 Artikler, ikke tillod at ansee Belgien for bundet ved dem. - Uagtet Pairskammerets Adresse er af mindre Vigtighed end Deputeretkammerets, kunde det dog under de nærværende Omstændigheder have været vigtigt, hvis Pairskammeret havde udtalt sig til Fordeel for Belgien; det fortjener derfor at bemærkes, at Adresse-Commissionen har udtalt sig imod Belgien. J Udkastet til Adressen tales kun om at vedligeholde "Belgiens Uafhængighed; Hr. v. Schonen foreslog, at der istedetfor dette Udtryk skulde sættes "det Belgiske Gebeets Uddelelighed, (integralite);men dette Amendement blev ikke antaget, da Ministeren Mole modsatte sig det. Han forsikkrede flere Gange, at Frankrig endnu ikke havde underskrevet Noget med Hensyn til Belgien og at det ønskede Belgiens Fordeel, men vilde ikke ud med, hvad Ministeriet egentligen vilde angaaende Belgien. – De ministerielle Deputerede (157 i Tallet) have den 21de Decbr. forsamlet sig hos General Jacquemmet og besluttet at modsætte sig de Anstrengelser, Coalitionen gjør for at styrte det nærværende Cabinet. Fra Aachen skrives den 26de Decbr. ifølge Breve fra Paris, at Ludvig Philip har ladet Krigsministeren kalde og befalet ham at sætte 2 Batailloner af ethvert af de i de nordlige Fæstninger forsamlede Corpser paa Krigsfod, en af Kongens Adjutanter er reist til Brüssel. Det lader til, at Ludvig Philip og Kong Leopold ikke ere enige om den Politik, der bør følges; Østerrig skal have tilbudt et Slags Mægling for at forebygge en Collision, hvilket imidlertid ansees for tvivlsomt. Derimod antages det for vissere, at det Franske Cabinet har forlangt en Opsættelse af 6 Maaneder.