Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1818-11-13
Avertissements. Oplysende bemærkninger. Forinden der kan dømmes, NB. rigtig, om dette eller hiint Forhold, private Personer er kommen i til hinanden, er det nødvendigt, at en kort Oversigt af Tildragelserne og Begivenhederne, der begrunder samme, forudstikkes ; og derefter skal mit Svar paa Johannes Hansens Avertissement i Fyens Stifts Adresse-Avis No. 151 følge som Conclusion. - J Aaret 1807 kjøbte jeg en, Johannes Hansen i Oure Bye, Svendborg Amt, tilhørende Gaard med Tilliggende. Der opstod i Anledning af dette Kjøb en Mængde Stridigheder, vi bleve enige at lade samme bedømme af Voldgiftsmænd, hvor og paa hvilken Maade, Voldgifts=Acten blev til, af hvad Jndhold, Art og Beskaffenhed samme er stemmende med, eller stridende mod Parternes udgivne Fuldmagt, forbigaaes her. - Voldgivetsmændene give herom, forudsat om de vil, den omstændigste og supermeste Oplysning. - Men efter denne Act udfastes jeg og Familie af Gaarden, og denne med Tilliggende, Besætning og Jnventarium sælges underhaanden; min Ind= og Udboe derimod ved offentlig Auction, dog uden Registering og Vurdering, hvoraf fulgte ligefrem, at Modparten Johannes Hansen tog til sig en natura hvad kostbare Ting han syntes best om. - Denne for mig uforglemmelige Voldgifts=Act, i hvis Følge jeg med Familie blev overladt til den gode Guds frie Luft, og alle mine Eiendeele mig executive berøvet, indstævntes derefter af mit Modpartie for Underretten til Konfirmation, realiter, et formaliter, som blev bekræftet af Retten, fordi jeg ei havde kontra begegnet Sagen. Under Navn af Forbud forfulgtes Sagen i Overretten, og denne høie Ret udpeger enhver Mangel, nemlig: at der ei var kontrastevnet i Underretten; at den intet Beviis var fremkommet for, at der efter Voldgiftsacten var skeet Execution hos mig, min Eiendom, som Følge deraf, ei var overdraget J. Hansen, og mig ubeskaaret, men at der allene var foregaaet Forbud og Arrest. Efter denne i enhver enkelt Deel og i sit hele Omfang oplysende Dom, erholdt jeg allernaadigst Bevilling til, lige for Høiesteret at indanke Sagen. Men da ogsaa der ingen Oplysning blev fremlagt (Exekutions=Forretningen &c.) bleve de af den høie Overret, saa at sige, enhver for sig udsatte Mangler ei afhjulpne, og Resultatet blev: Lands=Overrettens Dom bør ved Magt at stande. Har jeg Aarsag til at klage paa Regjeringen og Overretten? aldeles ikke; Lands=Overretten giør opmærksom paa det Ufuldkomne og Manglende; Regjeringen tillader udstrakt samme afhiulpen, og da Manglerne desuagtet ei blev afhiulpne i Høiesteret, blev Dommen, som forhen benævnt, Lands=Overrettens Dom bør ved Magt at stande. - Uoplyste Handlinger, og kan Høiesteret jo ligesaa lidet indlade sig paa, som de underordnede Retter. - Men hvem skal oplyse og derefter bring: de erhvervede Oplysninger for Retten, For de Personer har jeg som ødelagt Mand al Ære og Respect, imedens Johannes Hansen spiller dem i sine philosophiske mørke Timer et Ærestykke. - Efter saadanne Omstændigheder staaer jeg med Retten ihænde endnu uhjulpen; og skulle det ikke krænke mig og til evig Tid krænke mig, at J. Hansen ikke allene efter er ukonfirmeret Alt (den være nu af hvad Art den vil med Vold og Magt berøver mig alt hvad jeg eiede, paa en Tid jeg intet skyldte ham, og havde derimod efter Voldgifts=Aften Penge tilgode hos Hansen - men at det bringes dertil, at alle de manglende Beviser, den rettænkende og rethandlende høie LandsOverret gjør opmærksom paa, og udpeger enhver for sig i specie, at intet Beviis er fremkommet for, at der er gjort Erekution hos mig efter Voldgifts=Akten, men blot Forbud og Arrest; at disse manglende Beviser ikke ere bleven afhjulpne ved Høiesteret, efter den mig allernaadigst udstædte Bevilling, maae være en utilgivelig Forsømmelse af mit beskikkede Forsvar ved bemeldte Høiesteret. - Alt hvad jeg her har skrevet til Oplysning om Forholdet mellem Johannes og mig, er reen Sandhed, og vil enhver, som tvivler, overbevises ved Eftersyn af den hos mig opbevarede Kongel. Lands=Overrets Dom. - Da denne Dom blev stadfæstet i allernaadigst Høiesteret, paa de forhen anførte Grunde, at intet Beviis for Exekutionen blev fremlagt, saa skulle nu min gode Johannes og jeg til at gjøre op efter Voldgifts=Aften. Efter denne og Dom fik jeg 112 Rbd., 32 s. S. V. tilgode hos ham. Johannes Hansen indstævner denne Dom for Overretten, men glemte af fine gode Grunde, at incaminere den. - Jeg fik altsaa derved Tidspilde, forgieves Skriverie, med at forsvare min Ret i den høie LandsOverret. - Jeg kaldte ham herfor ind for sin Jurisdiktion, Forligelseskommission til Forsøg, om han i Mindelighed vilde betale hvad Dommen paalød, uden jeg foreløbigen skulde sættes i Omkostninger med at indløse Dommen, tillige for mit forgjøves Skriverie og Bekostninger, Reiser, med meget mere. Men Johannes Hansen, der aldrig erkiender Ret i Mindelighed vilde følgelig ei heller her; Sagen blev altsaa afviist fra Forligelses=Kommissionen, og Klagen forsynet med begge Forgelses=Kommissairernes Henviisnings=Paategning til Afgjørels ved Domstolen. - Men, hvor maatte jeg ikke fravere, og med mig hele Verden, forsaavidt den er bekjendt med Sammenhænget og Forholder mellem mig og Hansen, at læse i Aviserne er Extra-Forlig, hvorved jeg skulle nedlægge i Mindelighed alle mine retmæssige, og for en Deel ved Dom i det Rene stadfæstede Prætentioner, og i Fremtiden ingen Fordring, Paastand, Anke af hvad Navn nævnes kan maatte fremføre mod derteMenneske, og dertil modtage dette Menneskes saakaldte danske Broderhaand, uden Erstatning eller Godtgjørelse for mit Tilgodehavende, for alle de uendelige og græsselige Fornrettelsen, og Krænkelser af min Ret. - Blot en gal Mand skal kunne reise fra Fyen til Jylland, indkalde et Menneske for Forligelses=Kommissionen, der i Række af Aar har brugt de sorteste Rænker og Schikaner, og efter at Sagen der var afviist, underhaanden eftergive alle sine lovlige, men suurt og dyrt erhvervede Fordringer, uden nogen Erstatning. - Forlig er det nu aldeles ikke; thi dette forudsætter og aabenbar forkynder Betingelser, der nødvendig maae lægges til Grund for Parternes Stridigheders mindelige Afgjørelse, og at jeg skulle eftergive Johannes Hansen mine paa ham havende ved Dom og Ret erkjendte Fordringer, vil vel heller ingen under mine Omstændigheder antage, som tør paaberaabe sig Fornuft. Jeglerkjender altsaa herved ingen saadan Forlig eller Eftergivelse af min lovlige Fordringer paa Johannes Hansen, som opgivet i Aviserne af mig er indgaaet og afsluttet. - Pro prima nok herom. Det øvrige af denne Mands Avertissement er betydningsløs og usvarværdig. - Jmidlertid erkjender jeg enhver Skomager og Violinspiller, kort, enhver i sin Stilling retskaffen Mand for Medborger og Medmenneske; kuns Johannes Hansen, der paa en uredelig Maade har tilvendt sig mine lovlige Eiendele, med ham har jeg utømmelige Kilder og gode Grunde til at ventilere om. - De 4 Acter af Tragedien om Jøden er færdig i 5 Act, som er under Arbeide, optræder selve Jøden og med ham Beviser. Af hans efterladte Reliqvier skal hans Pose endnu være til; men destoværre uden Penge. Odense den 11 Novbr. 1818. Andreas Haugsted.