Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1793-07-19
Ligeledes har de Jacobinske Pariser Sectioner ikke oppebiet den 9de Dag, som til Udforsamlingernes Sammenkaldelse var bestemt for at accepere den ny Constitution, have heller ikke i nogen Maade undersøgt samme, men blindlings fulgt Municipalitetens Promotion, som alleneste indeholdt en Jndbydelse til at acceptere Constitutionen; hvilket da de Modsigende ikke kunne love sig andet end Mishandlinger, meget enig er tilgaaet. J Stedet for at undersøge, har man ikkun skreget: Nationen leve, Republiqven leve! og ligesom een Stetion havde accepteret, lode de deres Kanoner affore for hver Gang, og hver som var tilbøielig til at deeltage i Glædes=Allarm, overlod sig hertil. Jgaar have alle Setioner, som vare tilbage med deres Constitutions Antagelse, ligeledes bragt dem i Rigtighed. J 2 a 3 Sectioner har man villet undersøge Sagen, men Talerne bleve snart bragte til Taushed, dog hørte man nogle Borgere raabe: hvortil behøves de mange Vanskeligheder, da hele Tingen dog ikkuns vil vare nogle Uger. Paris har altsaa givet Tonen i Henseende til Acceptationen; det kommer nu derpaa an, om Departementerne hertil vil være ligesaa tilbøielige. Jmidlertid har Mumcipaliteten ved Klokkernes Ringning og Kanonernes Affyring soleniceret Sectionernes Acceptation; Gaderne have paa ny af Caira og Marseillernes høie Vise igien lydet, og man seer den ene Section efter den anden at drage op til N. C. for at hylde den ny Constitution. J sær seer man Kiellingerne hoppe og springe, og hører dem sige: Nu blive Kiødet let, et Pand Lys kommer igien ikke til at koste meere en 12 Styver, og det bliver da saameget lettere at fortiene sit Brød; Constitutionen leve! Jmedens disse Glædescener have varet, har imidlertid allerede for 3 Dage siden ved private Breve i Paris udbredet sig det Rygte, at Staden Nantes befinder sig i Jnsurgenternes Hænder. Velfærds Udskuddet har endnu ikke fundet for godt herom at meddeele nogen Vished. Jkkuns den 1ste blev i N. C. forelæst en Beretning, som meldte at Staden Nantes var i stor Fare. Fra Jacobiner=Klubben meldes: Under høieste Uvillie imod Jaqves de Roux, som har søgt at ophidse Lemmerne af Cordelier=Klubben imod Jacobinerne og Biergpartiet i N. C., har allerede i Søndags Jacobinerklubben udnævnt 12 Commissarier for at begive sig til de Cordeliers og at aabne Folkets Øine. Robertspierre, Legendre, Hebert og Colothersbois vare Formændene af disse 12 Commissarier, som traadte ind i Cordelier=Klubben, og beskyldte le Roux for at være en Ugudelig, en Fanatiker og et Uhyre; de bragte det ogsaa ved deres heftige Udfald dertil, at det Jacobinske eller Biergpartiet fuldkommen seirede, og le Roux, uden engang at blive hørt, maatte, som en Ondskabsfuld, gaae bort fra dem. Tillige besluttede Cordelier=Klubben for N. C. at ville frasige sig alle Bifald af le Roux, Bønskrivt og at ville erklære sig: at Bierg partiet havde gjort sig fortient for Fædernelandet, og at enhver som talte ilde paa dem, var en Majestets Forbryder. Til samme Tid blev le Clere af Lion, som en Tilhænger af le Roux under mange Forbandelser, som en Flygter fra Coblenz og en Spitsbube udstødt af Klub den. - Endnu den Tredie, ved Navn Varlet, blev suspenderet, og tør ikke igien hivaane Klubben, førend hans Opførsel har udstaaet en streng Prøve. J Klubben herskede herved en stor Allarm, og de trende udelukte tørde, uagtet at de ikke vare foruden al Understøttelse, ikke oplade deres Munde. Le Roux har derpaa ladet et formeligt Manifest trykke, hvori han søger at retfærdiggiøre sig, overgiver sin Sag i de Buxeløses Hænder, og til Afsigelse imellem ham og de Cordeliers overlader den med disse Ord: At han vil spørge Conventet, hans grummeste Fiender og alle Buxeløse, som han dog indtil Graven, vil forsvare, om han vel har fortient den ham paasørte Vanære. Man kunde dog ikke giøre ham anden Bebreidelse end denne, at han var en Præst, og dette var hans Faders, som ikke havde villet sætte ham i nogen anden Stand; men dog havde han uden Tvang svoret Børgererden, taget en Kone o. s. v. Men alt dette hialp intet. Municipaliteten, hvis Medlem han siden den 10. Augustii er, har erklæret ham som uværdig til deres Fortrolighed, og Marat, af hvilken han var en Ven, kaldet ham i sit sidste Blad et Menneske, som var langt farligere end som alle Modrevolutionister og Aristocrater.