Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-10-09
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. hand nogen an Syvogtyvende Aargang. No. 81. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Jernow. Baggesen. Lawarer. (udtog af et Brev fra Fernow til hans Ven Nauwerk, Bern d. 16 Nov. 1799.) og ogsaaog Nu adskiller en stor Frastand os, og en endnu større vil snart og paa endnu længere Tid adskille os. Jeg vil derfor nu, medens jeg end kan faae Dig, ile med nogenledes at gjøre min Forsømmelse god igien; hvo veed, om det snart igjen vil blive mig mueligt, at skrive Dig til Min Skjæbne har for fire Maaneder siden, som det synes, taget en for mig meget gunstig Vending; netop paa en Tid, da jeg allerede havde resigneret paa ethvert Solskimt af Lykken; paa en Tid, da jeg, hvad min physiske Stilling angik, maatte leve yderst indskrænket og fattigt; omendskjønt jeg, paa den anden Side, holder og stedse vil holde denne Tid med Hensyn til min Aands intellectuelle og moralske Uddannelse, forden lykkeligste i mit Liv, saa meget mere som der i den udvikledes Spiren til en lykkelig Fremtid, hvilken jeg nu seer imøde med et glad Hjerte og et muntert Aasyn. Mine Indtægter i Jena vare yderst knappe, uagtet al Jndskrænkning kunde jeg næppe subsistere der; men den fortreffelig Leilighed til at uddanne mit Hoved og min Smag, idetmindste theoretisk, og at indsamle mangen nyt tig Kundskab, lod mig let forvinde denne UbehaLøverdagen den 9 October 1830. gelighed. Reinholds Undervisning og venskabelige Omgang, hvilken sidste jeg næsten daglig havde nydt i over tre Fjerdingaar, havde altfor megen Ynde for mig, til at jeg ikke gjerne derover vilde forglemme det Trykkende i min Stilling. Denne Mand, der er den ædleste jeg nogensinde kjendte, har jeg at takke for uendelig meget; han har dygtig rømmet op i mit Hoved, og ham har jeg ogsaa at takke for Forandringen i min Skjæbne. Jeg maae i Orden fortælle Dig mine Fata siden hin Tid, paa det at Du kan blive tilbørlig underrettet om Alt. For det Første og foreløbigen siger jeg Dig blot, at jeg skal gjøre en Reise gjennem Schweitz, Jtalien, Sicilien og Spanien med Professor Baggesen fra Kjøbenhavn, som nu ogsaa er her. Hvorledes jeg er kommen til denne Lykke, vil jeg i al Vidtløftighed fortælle Dig. Jeg var tildeels siden forrige Juul saa bekiendt med Reinhold, at jeg daglig, isærdeleshed om Aftenen, tilbragte nogle Timer i hans Familiekreds, og kunde besøge ham til enhver Tid i forretnings frie Timer. For dette Bekjendtskab havde jeg at takke deels nogle poetiske og prosaiske Opsatser af mig, som han havde læst, deels nogle Tegninger. Han fik mig kjær og skjænkede mig sit Venskab J Midten af denne Sommer besøgte Baggesen, ham, paa en Reise gjennem Jena. Ham lærte jeg snart at kjende, malede ham og hans Kone nogle Gange, blev nøiere bekjendt med ham, og jeg havde den Lykke saaledes at behage ham, at han allerede den femte eller sjette Dag gjorde mig det Andragende, at ledsage ham paa hans Reiser. Det vare himmelske Ord for mig. Jeg vidste ikke, om jeg skulde troe mine Øren; jeg modtog hans Tilbud med Henrykkelse, den følgende Dag omtalede vi Sagen udførligere, og han gav mig den visse Forsikkring, at der fra hans Side aldeles ingen Hindring skulde finde Sted, som kunde kuldkaste min Medreise; men Betingelsen derved var, at jeg maatte see, hvorledes jeg kunde komme til Bern; da der manglede ham Plads, at tage mig med hertil. Han reiste fra Jena i Slutningen af Juli, og jeg fulgte ham efter Aftale i Begyndelsen af Michaelisserierne. Saa havde jeg altsaa ogsaa den Lykke ovenikjøbet i et Fjerdingaar at kunne fryde mig ved mit skjønne Prospect over Fremtiden. Jeg vilde til den Tid have sultet, om det havde været nødvendigt, for at sammenspare mig Reisepenge; men det behøvedes ikke. Ved Reinhold's nidkiere Omsorg fik jeg mere Arbeide, deels i Jena, deels fra Wieland i Weimar, saa at jeg i rette Tid kunde tilfods tiltræde min Reise til Bern. Fra Jena til Bamberg havde jeg Selskab af et Par Lieflændere, mine Venner, som skulde til Würtzburg. Jeg passerede den rædselfuld vilde, paa romantiske og skjønne Egne, paa Bjerge, Klippekløfter og gamle øde Bjergslotte, saa rige Thuringerskov, over Rudolsstadt, og Koburg; i Bamberg forlod jeg mine Ledsagere, gik over Erlangen, Nürnberg, Stuttgard, Tübingen, Schaffhausen og Zürich, over Aarau og Solothurn til Bern. Min Reise til Bern varede i fem Uger. Jeg har holdt en nøjagtig Dag bog og optegnet meget Mærkværdigt, som jeg gjerne vilde meddele Dig, dersom Rummet i mit Brev tillod det o. s. v.