Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-15
Det er sandt, at Krønikerne ikke stemme overeens i Henseende til Sigges Tidspunct; nogle sætte ham i Cæsars og Pompejus's Tid, andre lade ham nedstige til Aaret 500 efter vor Tidsregning. Hr. Graberg fører ham ind i Scandinavien omtrent 370, da Hunnerne, forjagede fra Asiens Skjød af Chineserne, vare gaaede over Wolga, under Anførsel af Bulamir. Vi ville ikke følge Forfatteren paa hans tornefulde Undersøgelser af Sigges Færd. Adskillige af denne Fyrstes Reisefæller forbleve i Preussen; han lod blive een af sine Sønner i det østlige Sachsen, og nedsatte sig selv i Fyen, hvor han bygte Odinsvi eller Odense. Han havde faaet eller antaget Navn af Odin eller Wodan, som betegner guddommelig, en Titel, der egnede sig for hans overordentlige Egenskaber. Hans Dynastie udsluktes først 1066 med Kong Harald Haarderaade af Norge. Førend Sigge kjendte man, efter Hr. G., i Sverrig intet til Brugen af Bygninger; der fandtes hverken Stæder eller Landsbyer. Sigge gjorde af et vankundigt og blidt Folk et krigersk og overtroisk. Eet af Forf. Beviser for hans Mening er hentet af engelske Historieskrivere, der sige, at Hengst og Horse nedstammede fra Odin i fjerde Leed. Disse to Personer droge igjennem Storbritannien 449, og da Odin allerede var til Alders 389, saa kunde han have den Gang en Søn paa 30 til 40 Aar. Hr. G. slutter deraf, at han har havt Sønnesønner, førend 400 og Sønnesønnesønner førend 420. De sidstes Ankomst til Engelland, 449, svarer altsaa til Odins Ankomst til Fyen 370 eller 380. Paa den anden Side derimod regne de nordiske Krønikeskrivere Jvar for den 24de eller 25de Konge af Ynglingernes Dynastie i Sverrig, hvis Tronbestigelse de sætte i Aaret 749, og lade, paa Grund af 20 Aar til at regiere, Odin fremstaae 259. Men Hr. G. beviser med adskillige Exempler af den engelske Historie, tvertimod den almindelige Regel, at disse 24 Efterfølgere af Odin ikke have regjeret længer end femten Aar. Om Friægter. (Fortsættelse; see forr. No.) Vejenes Jnddeeling maatte da blive: 1) Hoved-Alveie; 2) mindre Alveje og 3) private Veie. Til Hoved=Alvejenes Jstandsættelse og Vedligeholdelse maatte der, under de af Forfatteren allerede anførte bemærkninger, bidrages efter Veiforordningens Forskrift. De mindre Alveje bør Beboerne i hvert Sogn og hver Bye istandsætte og vedligeholde, efter en af Amtsøvrighederne foranstaltende Jnd deling, beregnet paa visse Aar, i Forhold til det allerede fuldførte og endnu tilbagestaaende Arbeide, dog saaledes, at det i hvert Sogn aarlig ansatte Arbeide kom i Forbindelse med hinanden, og, om mueligt, med det nærmeste Sogns Arbeide, samt de allerede fuldførte Veistrækninger, paa det de ikke fuldførte og ei endnu paabegyndte Veistykker alt for ofte skulde afvexle. Foruden dette Hensyn maatte ogsaa tages i Betragtning, hvor Vejene vare meest trængende til Grundforbedring. Arbeidet maatte tildeles hver Mand især, efter hans Hartkorn, ikke Favne eller Alenviis; men efter nøiagtigste Taxation, i Forhold til Grundens Beskaffenhed og Arbeidets Besværlighed. Det maatte foretages af alle paa en, forud af Øvrigheden, med i det mindste 8 Dages Varsel bestemt Dag, strax efter ForaarsSædetiden, og ene under Godseierens eller hans Forvalters og Sognefogdens Opsigt. J Mangel af forsvarligt Arbeide bør Sognefogden ufortøvet gjøre Anmeldelse til vedkommende Politiemester, som strax maatte tvinge de Efterladne, efter Lovenes Forskrift, til at opfylde deres Pligt. Blev Arbeidet af Sognefogden antaget, som fuldført, hvilket maatte ansees at være Tilfældet, naar ingen Paaanke inden 2 Dages Forløb var skeet, da maatte han drages til Ansvar, ifald det, ved Eftersyn af Politiet, befandtes anderledes. Saasnart Arbeidet for et Aar var færdigt, maatte Opsynsmænd ansættes, som daglig skulde udjevne Hjulsporene og opfylde Smaahuller med Gruus, tilført og henlagt af de Arbeidspligtige paa beqvemme Steder ved eller paa Veiene. Havde et Sogn arbeidet paa et andet Sogns allerede fuldførte Veie, da bør derfor gives Vederlag enten i Arbeide eller Penge; dog saa, at ingen, imod sin Villie, tilpligtes at gjøre Arbeide in Natura længer enden halv Miil fra hans Bopæl. Alt Konstarbeide, saasom Broer, Steenkister og Sluser, maatte forfærdiges efter offentlig bekjendtgjort Licitation, og Bekostningen afholdes ved Communeafgifterne, efter de allerede ved Lovene fastsatte Regler.