Berlingske Tidende, 1794-02-17
Paris, den 3die Februarii. En Deputation af Americanere mødte for National-Conventens Skranker den 27de Januarii, og forlangte Thomas Paynes Løsladelse, som en Mand der i Henseende til Friheden havde gjort sig fortient. Efterat de havde skildret hans Fortienester, opregnet hans patriotiske Skrifter, fortalt den Andeel, som han havde i de forenede americanske Friestaters Grundfæstelse, sagde de endelig god for ham med deres Hoveder, og forlangte, at man skulde lade ham komme tilbagetil America. Præsidenten erkiendte i sit Svar Paynes Fortienester i Henseende til den americanske Frihed, men erklære te at Pavne havde i Frankrig ikke kunne hæve sig til Revolutionens høye Grundsætninger, og havde forenet sig med et Partie, som endog var farligt for Frieheden. Efter nogle heftige Perioder og Engeland, og den Hevn, som Frankrig tænkte at tage over dette Land, lovede han endelig, at man vilde tage deres Begiering i Overveielse. Conventen henviste den til den offentlige Sikkerheds=Commission. De Ansøgende nøde den Ære at tage Sæde. - Barrere talte om Nødvendigheden af, at sætte alle Søefolk til Republikens Skibe under Reynisition. Dette blev derrettert. Han holdt herpaa en Tale om et eneste Sprogs Nødvendighed og de særdeles Sprogs Afskaffelse. Antallet af de i Frankrig herskende angiver han for fire, det nederbrugniske, det tydske, Basquernes Sp og i en Deel af Pyrenæer=Departementerne, og det italienske, af hvilket Corserne betiene sig. Han opregnede de Ulykker og Besværligheder som vare udsprungne af disse forskiellige Sprog. Frederalismen og Overtroen, saade han, taler Britanisk, Udvandringen og Revolutionshadet Tydsk, Modrevolutionen Jtaliensk, og Fanatismen Basquernes Sprog. Præsterne, Foederalisterne, Modrevolutionisterne og Paali have vidst at betiene sig af samme til deres Foretagender. Barrere foreslog herpaa at udnævne i alle disse Dele af Republiken, som ikke have det herskende franske Sprog, for hvert Sogn en Sprogmester mod 1500 Livrers Løn, som skulde forklare Regierne og give Underviisning i Sproget. Disse Sprogmesteres Udnævnelse er overladt til de i disse Departementer værende Folkerepræsentantere. Conventen decreterte Forslaget. - Den 31te Januarii besteeg Barrere Talerstolen. Vi ville anføre denne Deputertes Ord. Man anklager den offentlige Velfærds=Commission, sagde han, for Overdrivelse; man besværer sig over, at denne Commission giør Fredsforslage, som umuelig blive bevilgede, og vil oprøre London mod Paris. De som tale paa denne Maade, forlange Fred. Velan! det franske Folk, Conventen, den offentlige Velfærds-Commission ville ligeledes have Fred. Men hvad for en? En solid, ved en frygtelig Krig tilfegtet, paa Thronernes Undergang grundet, med Nationerne sluttet, og med Tyrannernes Blod undertegnet Fred. Dette, Frankrig, er den Fred, som du allene maae slutte. Kongerne forlange Fred; men hører dem: disse Konger skulle, sig de, provisorisk erkiende Republiken. Velan, vi svare Kongerne: Tyranner, vi ville først forstyrre eders forhadte Herredømme. Bevilger os, sige Kongerne en tvaarig Vaabenstilstand. (Jngen Vaabenstilstand, raabte man fra alle Sider.) Og hvorfor, vedblev Barrere, slutte en Vaabenstilstand, For at giøre vore Vaabens Lykke og vore Armeer unyttige, og give de udmattede Konger Tid til, igjen at samle Kræfter, opvække Uroligheder blandt os, antænde Uenighedsfakkel, og oprette et nyt Vendee. Hvorledes, en Vaabenstilstand med 1,200000 bevæbnede Borgere, for at lade Forbrydelse og Kongeværdighed længer bestaae. Barrere giennemgik de øvrige Forslage, hvilke alle han kaldte ligesaa urimelige som fornedrende. En Forandring med Repræsentanterne, et andet provisorisk Gouvernement, og da vilde man om 2 Aar være betænkt paa en Fred, som Nationen skulde undertegne. Fred og Republik, raabte Barrere; Fred og Tyrannernes Undergang! Fred og Folkenes Opreisning! Vaaben, Flinter, Kanoner, Salpeter, Konger af vore Arsenaler, skulle udfordne de skiønneste Artikler til en Fredsslutning. Fred, kan det engelske Folk vel haabe den, saa længe det vil følge sin Ministers og Konges Anslage. Det engelske Folk vil have Fred! Det vil have den, for at tilintetgiøre vor Navigationsacte. Det brøster sig af den Skygge af Frihed, som det besidder. Det paastaaer, at det ikke vil vor Friehed, men vore slette Forholdsregler ilde. En af Fiendernes Agenter gjorde ogsaa blant andet det Spørsmaal, med hvem man skulde underhandle, Jntet er lettere, svarede den franske Agent ham, vi have 100000 Negotiateurer i Norden, og 100000 ved Rhinen. Man give da et Svar, kun er Svar til Krig og Død. Naturen har til deelt os de rigeste Hielpekilder. Vi have Salpeter i Overflødighed, og al Kunst anvendes paa at forfærdige Vaaben. Barrere forelagde herpaa en udførlig Beretning om vore Vaabenfabriker, og paa hans Forslag decreterte Conventen flere Artikler til Salpeterets Forarbeidelse, (hvorpaa der virkelig er stor Mangel).