Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-12-18
Kjøbenhavns Børs den 17 December. J Tirsdags solgtes her ved Auction, en Kgl. Obligation, stor 100 Rdlr. D. C., for 44 Rbdlr. 3 Mk., en Deposito=Casse dito, stor. 1000 Rdlr. D. C., for 45 Rbdlr. 3 Mk.; en dito, stor 200 Rd. D. C., for 46 Rbdlr. 3 Mk.; en dito, stor 200 Rd. D. C., for 46 Rbd.; afg. Naalemager O. Ge ses Stervboe tilhørende. - J Dag solgtes her ved Auction, Kongel. Finanzcasseobligationer a 500 Rdlr. for 42 Rbdlr. pr. 100 Rdlr., Depositocasseobligationer, a 4 PC. Rente, for 44 Rbdlr. pr. 100 Rdlr., Søeassurance Actier 600 Rbdlr., almindelige Brandassurance-Actier 54 Rbdlr. Baade den 14de og 15de vare her til Auction en betydelig Deel Varet, saasom Bomuld, Caffe, Sukker, Cancel, Huder, Hamp, Sago, Tælle, Uld, Tvist, Jndigo, Nankiner, Campechetræ &c.,men næsten intet blev solgt. Paa Bomuld blev buden 3 Rbmk. - Den 16de solgtes her ved Auction: Liverpol Salt 31 til 37 Rbdlr. Tønden, tør Fisk 34 til 42 Rbdlr. Skpd., Mandler 8 til 15 Rbmk. Pd., Pommeranzskaller 26 Rbs. Pd., Jngefær 8 Rbmk. Pd., Brasilietræ, 22 Rbs. Pd., Sago 6 Rbmk. Pd., Ukraine Tobak 4 Rbmk. 5 s. til 4 Rbmk. Pd., Portviin 24 Rbmk. til 24 Rbmk. 8 s. Bouteillen. - J Dag noteredes Speciecoursen 600. - Specier solgtes til 26 a 36 1/2 Rbmk. Af de Varer, som komme dagligen til Auction, sælges (naar man undtager dem, der skulle absolut sælges) faa eller ingen. Christiansund. (Skrevet i 1804, Slutning, see No. 100.) De indenlandske Skibes Fragt fart har tiltaget her paa Stedet, ligesom de udenrigske eller Fremmedes har aftaaet i de seneste Aaringer til Udgangen af 1801. 1786 har her losset og ladet 17 indenlandske Skibe, tilsammen 727 Commercelæster drægtige, og 51 udenlandske af 220 Commercelæsts Drægtighed. 1802 derimod 52 indenlandske Skibe, 1971 Commercelæster drægtige, men 4 fremmede, 2293 1/2 Commercelæster drægtige. - Disse statistiske Data give Grund til et meget fordeelagtigt Begreb om denne liden Hav stad, som førend 1742 neppe var andet, foruden en Samling af usle Fiskehytter, end et Hull for Smugleres Haandlangere, og høit Kipper til dieses og de hid indflygtende Søfolks Beværtning, men som nu har adlet sig til en drivtig, en for Landet som for Beboerne fordeelagtig, velhavende Handelstad, som, allerede trivsom, kan ventes end videre at stige i Hædervard og Velstand. – Fra Høiden af Bjerget paa Kirkelandet har man Udsigten i Nord til Eden og Smølen, Tang brændingens Hovedsæde, i N. V. til Den Gris. Paa Smølen var engang et Kobberværk, som 1723, blev nedlagt, efter en 5 til 6 Aar at være drevet med Tab, fordi Malmen fandtes for fattig. - Skulde denne Malm, som 1723 fandtes for fattig til Udsmeltning, efter hvad Kobberet da gjaldt, og som man da forstod Bearbeidningen, mueligen ei nu kunde findes ikke for fattig? Det kunde maaskee være Undersøgelse værd. - Der staaer hos Bing, at der 1643 skal være fundet Sølvertz, paa denne De, der staaer og, at der var givet befaling af Fjerde Christian til Undersøgelse, men at Udfaldet ei er bekiendt. Jeg kjender ei hans Authoritet, men er der noget om, saa torde det være ei ganske uvigtigt, at denne Sag blev saaledes undersøgt, at Undersøgelsen fik et Udfald. Smølen skal ellers have adskillige flere Mærkeligheder for Mineralogen, vel og for Geognesten. - Grip er af andre Aarsager mærkværdig. Den ligger 1 1/2 Miil fra Land ude i Havet. Det er et kun faa hundrede Alen langt og bredt Skiær, der ligger ei høiere over Vandspeilet, end at Kirken, der staaer paa Landets høieste Ryg, er det eneste af Øen, som ei sættes under Vand, naar Søen er paa det høieste. Der er aldeles ingen Jord, aldeles ingen Art af Vegetation; der er ei. engang her blinde eller fremragende smaae Skjær noget Sted, hvor man med Tryghed kan lande, uden een Huk, der dog er det saa lidet, at Landingen kun kan skee med øvede Folk, som sætte den indseilende Baad lige paa Land, og da strax springe ud med Touge at holde den, at ikke Dragluen skal føre den tilbage, og knuse den mod Skjærene; og dog boer her 27 Familier, og dog boe disse der endnu, uagtet Søen 1802 bortskyldede 30 af deres Huse, det er vel den største Deel af deres usle Boliger, med alt hvad de eiede, da de havde tilhobe reddet deres Personer op i Kirken. En Collect forskaffede dem ny Huse, som de staae Fare for, hver Gang det bliver fuld Maane, igjen at miste. 16 eller 20 Dage af hver Sommer reise de ud paa de Havbanker, som de ere nærmere ved end andre, og hvor de da hente sig saa mange Langer, og Qveiter og Seiufse, at de af det, de sælge dem for, tilligemed hvad de for Resten faae af smaa Taretorsk, kunne leve det hele Aar. - Det, de i senere Aar have faaet, har neppe været nok til at redde dem paa deres forfærdelige Opholdsted for Hunger. (Hand. Tid.)¬