Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-07
Sopbro syne. Et Extrablad til den Vest-Siællandske Avis. Forfattet af Hr. Pastor og Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Leveres Abonnenterne paa Avisen gratis, sælges til Subskribenterne for 4 s. Nummeret og et enkelt No. særskilt for 8 s. Betragtninger over den physiske Verden. Den syvende kosmiske Lov. (Slutning.) 10. Naar de organiske Kræfter udvikle sig og frembringe Planternes, Dyrenes og Menneskenes Legemer, saa bevirkes det ved at et organisk Stoff bliver dem tilført (som vi kalde Føde), og at de bringes under visse gunstige Forhold for deres Udvikling; al Jagttagelse over Naturen lærer det. Hvorledes bevirker det, at den forganiske Kraft, som slumrer i Planternes Frøe, begynder at fremspire og voxe op til en fuldkommen Plante i sin Art, uden derved at Frøet kommer til at at ligge i en muldet eller giødet Jord, og at Fugtighed, Varme og Solskin komme til at virke paa det. Jo mindre der tilbringes det af frie organiske Stoffer, og jo svagere disse Agencer i Naturen virke paa det, desto fuldkomnere bliver ogsaa dets Udvikling. Udviklingen af de organiske Kræfter, som frembringe Dyrenes og Menneskenes Legemer, bevirkes ligeledes tydeligt ved en heftig Bevægelse, som opvækker dem af deres Slummer og ved en Tilførelse af et luttret organisk Stof, den Kyndige indseer dette letteligen. Er en saadan organisk Kraft engang bleven opvakt og har begyndt sin Virksomhed, saa vedbliver den saalænge at drage et nærende Stof til sig af sin Moders Legeme indtil den kan fremtræde som en selvstændig Skabning paa Livets Bane og nu ved egen Kraft fortsætte sin videre Udvikling. 11. Men hvilke ere nu betingelserne for de aandelige Væsners Udvikling, som ikke kunne modtage et materielt Nærings-Stof, Svaret bliver et aandeligt Stof foruden stærke virkende Agencer, som ere nedlagte i den menneskelige Natur og det menneskelige Liv. Dette aandelige Sto bestaaer i de Forestillinger, som Sandserne tilbringe Siælen fra den physiske Verden, hvoraf den befinder sig og de Følelser som disse opvække hos den; og de virkende Agencer ere Tilbøielighederne, Sandselighedens og Jndbildningskraftens Tillokkelser, de Lidenskaber de foraarsage og den indviklede og mangesidige Kampens Tilstand, hvori Mennesket befinder sig her paa Kloden. 12. Arme menneskelige Siæl, det er Dig overdraget ved egen frievillig Bestræbelse at bevirke din Udvikling til Viisdom og Dyd, din egen Forædling. Det er et hæderfuldt Kald, som er forundet Dig fremfor de organiske Kræfter, som nødvendig maae udvikle sig til det Formaal, som erdem foreskrevet, og ikke kunne blive til noget mere; den Fuldkommenhed derimod, som Du kan opnaae, svæver for Dig i en uberegnelig Høide. Men Du erkiender tillige dette Kalds Vanskelighed; hvor det er møisommeligt for Dig at samle en Skat af Viisdom, at tilveiebringe Orden i dine Følelser, at forædle dem, at blive Herre over dine Tilbøieligheder, og at kunne leve for det Fornuftige og det Gode, Du lærer og Du glemmer, Du indgyder Dig gode Følelser og de tabe sig, Du undertrykker dine urigtige Tilbøieligheder og de reise sig igien; Du fatter gode Forsætter, og Du overtræder dem, og Du erkiender tilsidst at dit Organ ikke vil staae Dig længere bie, at Du ved dets Hielp ikke kan bringe det videre og der opstaaer en hemmelig Længsel hos Dig efter at ombytte det med et Fuldkomnere. 13. Af denne Længsel fremspirede alle dine Forhaabninger. Der vækkes derved en Ahnelse hos Dig om at Udviklingens Lov, som er foreskrevet Verden, har en dobbelt Virksomhed, yttret sig paa en dobbelt Maade, at den deels bestaaer i at de organiske Kræfter skulle udville et organisk Stof til en vis Grad af Fuldkommenhed, og at aandelige Væsner skulle betiene sig af saadanne Organisationer til at erholde en vis Grad af aandelig Udvikling. Men at derpaa disse Organisationer skulle gaae under, de aandelige Væsner adskilles fra dem og derefter indgaae Forbindelse med fuldkomnere Organisationer for at en høiere Grad af Fuldkommenhed og Lyksalighed kan opnaaes. Det er paa en saadan Forandring at Sommerfuglen synes at være henkastet i de levende Væsners Række som et sindrigt Forbillede ved sine Forvandlinger. Naar dette forholder sig saaledes saa bliver Døden ikke Sorgens, men Glædens Budskab, saa have vi opdaget en kosmisk Lov, som med Føie slutter de kosmiske Loves Række; da den udstrækker sin Virksomhed over den Tingenes Orden vi kiende og forbinder den physiske og aandelige Verden med hinanden. 14. Og denne Formodning eller Ahnelse, og dette saliggiørende Haab bestyrkes ved ikke blot at indskrænke vor Opmærksomhed til de organiske og levende Væsners Udvikling; men ved tillige at betragte Virksomheden af Udviklingens Lov i det Store i Menneskeslægtens Skjebne, i Jordklodens Forandringer og i den Parallellisme, som er tilveiebragt imellem den aandelige og physiske Verdens Forandringer (eller i disses Jernformighed). 15. Hos det enkelte Menneske bemærkes allerede forskiellige Udviklings=Grader af dets aandelige Væsen, eftersom det gaaer igiennem forskiellige Legemsformer, uagtet de alle dog kun ere forskiellige Forandringer og Tilstande af den samme Organisation, eller det samme Legeme; hvor forskiellig viser sig ikke Menneskets Siæl i Barnets, i Ynglingens, i Mandens og i Oldingens Legeme, Men da det dog altid forbliver at være det samme Legeme, og ethvert enkelt Menneske skal begynde sin aandelige Udvikling forfra, saa er det begribeligt, at Progressionen til en aandeliFuldkommenhed maae hos det enkelte Menneske altid beholde noget indskrænket. Anderledes forholder det sig naar man betragter hele Menneskeflægtens Samfund, hos den bemærket man tydeligen en Udvikling til en ubestemmelig Fuldkommenhed, ved det at den giennemgaaer forskiellige Former. Det giver sig tydeligt tilkiende paa tre forskiellige Maader: a) først ved det at Menneskestægten eller egentlig den Race af den, som synes at være fortrinligt skikket til Culturen, nemlig den Europæiske, den saakaldte Caucasiske, bliver stedse bragt i meere fordeelagtige udvortes Forhold og anvises en for den aandelige Udvikling meere passelig Egn til sit Opholdsted. Asien synes ikke, saavidt Erfaringen har lært det, at være fortrinlig skikket til at befordre nogen sand og ægte fornuftig og aandelig Dannelse; men mere til at opflamme Jndbildningskraften. En berømt Gransker om Menneskenes Tilstand, paa Jorden (Meinerts), vil endog have udbragt det Resultat, at det nordøstlige Asien er efter sin Naturbeskaffenhed særdeles hinderlig derfor. Jmidlertid tog dog den Caucasiske Race der sin Begyndelse, derfra blev den forplantet paa Europas tempererede og gunstige Jordbund, og skiød nu frem til megen intellectuel Dannelse. Albestyreren holdt imidlertid Amerika og Australien aaben for den, ved at lade dem beboes af vilde Racer, som ikke have røbet noget Anlæg til at cultivere deres Jordbund og benytte den til deres Formerelse og Forædling (og ved forskiellige Naturindretninger; og da Begigivenhedernes Gang har nu ført med sig, at den Caucasiske Race efterhaanden tager disse Jordens Deele i Besiddelse; saa er der al rimelig Udsigt til at Menneskeflægten vil i hine Egne opnaae at den aandelige Udvikling, som den er istand til at modtage; at en stor Plan for Udviklingen af Menneskeslægtens og Jordens Cultur her giver sig tilkende, er i det mindste i Øienfaldende. b) Men det er ikke allene under en udvortes physisk Form, at Menneskeslægten udvikler sin Fuldkommenhed, men det bevirkes tillige ved Forandringerne af Formerne for dens indvortes Forfatning, nemlig Statsbestyrelsen og Statsforfatningen. Enhver Kiender af Historien maae tilstaae at Menneskeslægten har heri gjort betydelige Fremskridt, og at ganske andre Phoenomener have viist sig i de sidste Aarhundreder end i Oldtiden; men det maae være Historiens Philosophie forbeholdet at deducere dette paa en udførlig og overbevisende Maade. Saameget er desuden vist, at Menneskeflægtens Erfaringer og Kundskaber blive stedse forøgede, bedre ordnede, bragte i en fuldkomnere Forbindelse med hinanden; saa at en høiere intellemel Udvikling af Menneskeslægten kan i det Hele ikke nægtes. c) Den tredie store Forskiellighed af Former, hvori Menneskeslægtens Udvikling skrider fremnd, er de forskiellige Religions=Systemer; da de ikke allene som philosophiske Beskuelser befordre den undelige Udvikling; men især ved at foredrage deres Lærdomme som Bud af et guddommelig Væsen, have den største Jndflydelse paa Menneskenes moralske Tilstand. Saasnart et Folk antager en nye Religion, saa træder det ind i en ganske nye Form for sin andelige Dannelse. Og hvilken tydelig Progression seer man ikke i denne Henseende i Menneskeslægtens Udvikling, naar man lagttager Overgangen fra de Vildes dunkle religieuse Forestillinger eller overtroiske Fetisisme til Oldtidens symbolske Cultus, hvor høiere Forestillinger skiultes i en sandselig Dragt, derfra til Magernes Forestilling om et godt og ondt Princips Kamp imod hinanden, under et høieste Væsens ligegyldige Tilsyn; og indtil de høiere Forestillinger om Altings Frembringelse og Bestyrelse af eet eneste høieste Væsen, som aabenbarede sig i Mosaismen og fremtraadte i sin skiønneste Form i Christendommen, hvor Kiærligheden blev Religionens Dragt og Dyden dens Formaal (at sige, naar man forstaaer Christendommen rigtig). Den fuldkomneste Form vil blive naar engang Sandselighedens og Phantasiens Tilsætninger kunne blive skilte fra dens egentlige Væsen. 16. Endnu en større, vigtigere og mere omfattende Virksomhed af Udviklingens Lov vilde det være, naar man torde antage, at ikke allene de enkelte aandelige Væsner gaae over fra en mindre til en større Fuldkommenhed ved at gaae igiennem forskiellige sandselige Former (Organisationer), og at Menneskeslægten paa en lignende Maade stræber samme Bestemmelse imøde; men tillige at de Kloder, eller Himmellegemer, som tiene til en Beboelse for levende Væsner, ere ligeledes bestemte til at gjennemgaae saadanne Udviklinger, hvorved deres Tilstaand bliver efterhaanden mere forskiønnet og deres Beboere mere forædlede; vi have tilforn berørt denne interressante Qvæstion; vi ville her omtale den paa en mere udførlig Maade; men det som herom lader sig sige maae allene indskrænkes til vor Jordklode; thi vi kiende ikke noget til de øvrige Himmellegemers indvortes Beskaffenhed.