Aalborg Stiftstidende, 1834-10-11
Denne Concert, som for ganske nylig fandt Sted, bleville udført af følgende Personale: af Syngestemmer, 124 Discanter, 76 Alter, 56 Tenorer og 100 Basser; altsaa ialt af 356 Sangere, og af følgende Jnstrumenter, 80 Violiner, 32 Bratscher, 18 Violonceller, 18 Contrebasser, 72 blæsende Instrumenter og 3 Paukere; ialt 223 Stemmer, hvortil endnu kommer 52 Reciteer=Stemmer og Organister, følgelig tilsammen 631 Musici. Endskjøndt der blandt Sangerne prunkede Navne som Rubini, Tamburini, Zuchelli, Iwanow, Grist, Stockhausen og Coradori, vare dog Hovedpartierne i Vocalmusiken overdraget National-Sangere; ligesom ogsaa Orchesteret mestendeels bestod af engelske Jnstrumentister. Bestyrelsen af det Materielle ved Festen var overdraget Sir George Smart, som derved lagde meget Talentii- og Skarpsindighed for Dagen. Kun Misforholdet imellem sit Violiner og Violonceller er at dadle; thi Conservatoriets Orchester i Paris, der vistnok i enhver Henseende fortjener at tages til Mynster, har 28 Violiner, nemlig, 14 paa hver Side, og 12 Violonceller, hvorimod det londonske Kæmpe=Orchesters 80 Violiner kun understøttedes af 10 Violonceller. Bassene manglede ogsaa Runding og Majestæt. De sidste Prøver vare ligesom selve Concerterne, saaat man, istedetfor 4 af disse, havde 8. Jnteressen voxte med hver, og tilsidst var det umuligt at forskaffe sig Billet. Et saa stort Antal Sangere havde tilbudt deres Medvirkning, at man maatte tilbagevise en Trediedeel, og for ei at forurette Nogen, blev der nedsat en Jury til at bedømme og antage. Da alle Sangerne og Jnstrumentisterne vare samlede, dannede de en Masse, som man paa Fastlandet maaskee aldrig før har seet forenet til sligt Øiemeed; men uheldigviis var, som det sædvanligt gaaer ved slige Leiligheder, Arrangementet slet truffet og Pladsen saa indkneden, at de fleste Musici stode i Veien for hinanden og ikke uhindret kunde bevæge sig. Violinspillerne havde saaledes ikke frit Buestrøg nok, Basunblæserne kunde ikke noksom forlænges deres Jnstrumenter, og Contrebasisterne stødte hinanden i Ribbenene. Det syntes endelig ogsaa som om denne tæt sammenpakkede Menneskemasse, dens Klæder, Drapperierne a. betydeligt har dæmpet Tonerne og forhindret deres fri Udstrømning; thi Effecten var langt under Hvad man havde ventet sig af en saa uhyre Mængde Stemmer og Instrumenter. Stor var ogsaa Tilhørernes Forundring, da de hørte hvorledes Orgelet var istand til at overdøve den hele Hær af Musici. Dette Forsøg er maaske det 99de Beviis paa, at enhver Kunsten fremmed Jdee maa forvises og enhver ikke musicalsk Luxus lades borte, hvor der handles om en reen musicalsk Fest. Hvi skulde man ogsaa behænge Abbediets Piller og Buer med Drapperier, da man jo ikke komfor at see; men kun for at høre. Ved Ludvig den Attendes høitidelige Bisættelse i St. Denis begik man den samme Feil, og Cherubinis Mesterværk, udført af 200 udmærkede Kunstnere, gjorde kun saare liden Effect. Orchesterets Tribuner vare overtrukne med sort Klæde, der saaledes dæm hvede Tonerne, at man aldrig hørte rigtig godt, og sommetider slet ikke. Trods disse Ufuldkommenheder, lode de talrige Tilhørere dog det westminsterske Orchesters Præcision vederfares al Retfærdighed.