Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1817-03-14
Storbrittannien. Parlements-Efterretninger. Den 26de Februarii bleve adskillige Bønskrivter fra Hampden, og Unions-Klubberne antagne, i hvilke der protesteredes imod Committeens Jndberetning, som upassende paa dem. Ogsaa endeel Bønskrivter ere blevne indgivne imod Habeas-Corpus-Actens Ophævelse. – Lord Castlereagh foreslog at oplæse En vis Hr. Bennet erSuspensions-Billen. klærede sig med stor Heftighed derimod, ja tillod sig endog Personligheder imod den ædle Lord, f. Ex.:"Om jeg end kunde vinde al Verdens Guld, vilde jeg dog aldrig fornedre mig til, at handle i Forbindelse med den ædle Lord. Man kan ikke troe et eneste Ord af hvad han siger, da han saa ofte har ført Huset bag Lyset og besudlet sine Hænder med Nationens Blod." (Nu hedde det: "Til Orden!") Ordføreren spurgte: "Om den ærede Repræsentant anklagede Ministrene i Almindelighed, eller i Særdeleshed en Enkelt iblandt dem, for blodgjerrige Forholdsregler." – Hr. Bennet svarede: "Han anklagede Ministeriet i Almindelighed, og det formedelst dets blodgjerrige Forholdsregler under den sidste Suspensions-Act." - Lord Castlereagh sagde: "Det er en aabenbar Usandhed." – Hr. Bennet, sagde: "Jngen redelig Borger kan med god Samvittighed betroe sin Nations Frihed i saadanne Hænder, der har gjort sig skyldige i saa mange Grusomheder i Jrland." – Lord Advocaten fra Schottland, paastod: "at Oprørerne vare gaaede vel vidt, men fornemmelig i Glasgow, hvor mange Hundrede havde edelig forpligtet sig til, at medvicke i kraftigste Maade til et aarligt Parlements Jndførelse" o. s. v. Jmedens Lord Advocaten oplæste de Sammensvornes Eeds Formulat, skingrede det fra Oppositionssiden: "Hør, Hør!") Nu kom Sir Samuel Romilly til Orde og sagde: "Den lærde Lord Advocat har, til sine Venners store Skræk, bekjendtgjort en Eed, som er det bedste Beviis forat Regjeringen behøver ikke at gribe til særskildte Forholdsregler, for at kue nogle faae gale Mennesker. Efter Loven er saadan en Eeds Underskrivt eller Aflæggelse allerede en Hovedforbrydelse, og hvem der, efter dens Aflæggelse, ikke inden 14 Dage angiver det for Regjeringen, gjør sig ligeledes skyldig i en Hovedforbrydelse. Ovrigheden har jo desuden paagreben nogle af Hovedanførerne. Naar nu Lovene ere dertil tilstrækkelige, hvortil behøves da overdentlige Midler, som oprøret Nationen, Da der i Middelstanden gives ikke en Eneste, og iblandt Landmændene kun meget faae, der have slaget sig til Oprørernes Partie, saa spørger jeg Skal da den hele Nations, skal enhver retskaffen Borgers Frihed underkastes Ministrenes Naade og Unaade? Ja hvorvidt er det nu ikke kommen med Engelland? (Hør, Hør!" raabte man.) Ere det Grundsætninger, der ærer Nationalcharacteren, Skal efter den ædle Lords nye Lære hver Patriot, enhver ægte Brittee, der taler for sine Rettigheder og sin Constitution, kastes, paa Ministrenes Naade og Unaade, i et mørkt Fængsel, – Derpaa holdt Sir Francis Burdett følgende Tale: "Jeg vil gjerne tilstaae, at man ikke forlanger Habeas-Corpus Actens Ophævelse, for at udvide Kronens Magt. Derved vil den vinde ligesaalidet, som Folket; men man forlanger den blot for at gjøre Ministrene mægtigere. Kronen har intet at befrygte af en Phantast, som Spence, der er død for 20 Aar siden. Den har endnu mindre at befrygte af min Ringhed, der destoværre er selv en Medlem af Hampden, og UnionsKlubberne. Men Ministrene, som ikke vil afdankede unyttige Admiralitets Lorder, fordi de med disse Æresposter vil hyre dem en Dagleier, for hvem enhver bedre Repræsentation og enhver klog Formindskelse af Soldateriet, er fremmed, fordi de derved vilde tabe nogle Partiegjængere, har fandeligen ikke mig til Ven. Man kaster et Menneske, en brittisk Borger, i Fængsel; hvorfor, Fordi man een og anden Gang har sat sig i Hovedet, at han er skyldig, og det uden lovgyldige Beviser. Med er forbousende Uvillie har jeg nyelig hørt den nye anordnede Kirke bon. Jeg har længe tænkt over, hvad dog det monne være for en Pest, som man frabeder sig. – Og tænkte, man meente den Pestsot, der har indsneget sig i alle Huse, og som Dag og Nat sætter alle Folk i Skræk og Angest; – nemlig Skatteresten." – Herpaa svarede Lord Castlereagh: "Jeg troet, at Hr. Burdett holder blot denne Tale for Publicum deruden for." (Nu raabte man: "Orden! Orden!") – Lord Pally sagde: "Det strider imod al god Orden at sige, at man taler til Andre end til de Nærværende." – Det bekræfDesuagtet gik dog tede ogsaa Ordføreren. Habeas Corpus-Artens Ophævelse igjennem, med 275 Stemmer imod 98