Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-06-28
Udenlandske Efterretninger. Det engelske Parlament blev opløst den 22de Junii. Dronningen drog i høitidelig Procession til Buckingham Palladset, overalt modtaget af det talrigt forsamlede Folks Jubelraab, og bekjendtgjorde i Nærværelse af sin Gemal og den hele Hofstat saavelsom begge Huses samtlige Medlemmer, Parlamentets Opløsning ved en kort Tale, som kun indeholdt, at den overveiende Vigtighed af Handel og Næringsflid og Omsorg for at sikkre sine Undersaatters Rettigheder og befordre deres Jnteresser, var Aarsag til, at hun ved nye Parlaments valg ønskede at høre sit Folks Mening om disse vigtige Anliggender. Det nye Parlament skulde snarest muligt indkaldes. – Det tyrkiske Riges Stilling bliver med hver Dag mere betænkelig og de Opstande, som ere udbrudte paa saa mange Steder, næsten i alle Provindser vinde stedse meere Fasthed og Omfang. – Fra Grækenland meldes, at et Dampskib den 6te Juni var ankommen fra Candia og havde bragt den Efterretning, at Tyrkerne havde gjort Udfald fra deres Fæstninger Canna og Kastro for at fore Krig i det Jndre af Landet, men vare slagne tilbage med stort Tab og tvungne til at trække sig tilbage i disse Fæstninger, som vare snævert indsluttede og blokerede. Derimod har et fransk Dampskib, som havde forladt Øen den 5te, bragt den Efterretning, at Tahir Pascha med sine 9000 Mand havde leveret Jnsurgenterne en heftig Træfning i Nærheden af Suda og at Tyrkerne tilskreve sig Seiren og berettede, at de Slagne havde trukket sig tilbage til Bjergene og lede Mangel paa Vaaben, som de nu ikke længere kunde faae fra Grækenland, da Tyrkerne vare i Besiddelse af det flade Kystland. J Macedonien og Thesfalien er Opstanden formelig organiseret og paa hvert Sted en provisorisk Regjering oprettet. Ogsaa Provindsen Romanien, som er Constantinopel saa nær, meente man vilde snart erklære sig og antage det gamle Navn Tracien. Breve fra Grækenland ere fulde af Enthusiasme over den begyndte Frihedskamp og af Haab om et lykkeligt Udfald af den. Regjeringen nødes vel af politiske Hensyn til at lægge Vanskeligheder i Veien for Udvandringerne, men i et Land, som har saa vidtudstrakte, bugtede og takkede Kyster, lader saadanne Foranstaltninger sig ikke udføre, især da de vel ikke ere meget alvorligt meente, og hvert Øieblik seer man hele Skarer af unge Mænd, som med Vaaben og Bagage forlade deres Fædreland, at ile deres Brødre i Thessalien eller Candia til Hjælp, idet de afsynge de fædrelandske Sange, som minde og gamle og nye Tiders Heltegierninger. J en Artikel fra Athen hedder det: Hvad man og siger, hvad man og giør, det tyrkiske Rige styrter sammen, og de Christne i Orienten ville snart ikke længer være Slaver. De christelige Magter spille en forunderlig Rolle, som er det Navn, de føre, meget uværdig, idet de ville tvinge denne befolkning til at vedblive at være Tyrkerne undergivne. Politiken forlanger maaskee det tyrkiske Riges Bestaaen; men modsætter Humaniteten sig ikke denne forældede Politik, Den Tid synes kommen, da den græske Magt igjen skal begynde. Er dette ikke ogsaa et Middel til at opretholde den europæiske Ligevægt?" J en anden Artikel hedder det: Allerede længe har man sagt, at Tyrkerne kun laae i Leir i Europa; det Øieblik nærmer sig, da de maae blive nødte til at opbryde deres Leir. - Vi have forhen berettet, at Kongen af Preussen i høist unaadige Udtryk havde tilkjendegivet Staden Breslau sit Mishag med det Andragende, den havde tilstillet Stænderne og Jndførelse af almindelige Rigstænder en Constitution, samt forbudet alle mulige Festligheder ved sit forestaaende Besøg i denne Stad. J den Anledning har nu Breslaus Magistrat og Borgerrepræsentanter tilstillet Kongen en Adresse, som vel i ærbødige og loyale Udtryk forsikkrer og Stadens Troskab og Lydighed, men dog er et Mønster paa en værdig Tone og Holdning. Det hedder saaledes, at Vægten af Kongens haarde Anklage maatte nedtrykke Beboerne, naar den traf dem fortjent; men de holdes opret ved Bevidstheden om, at dette ikke er Tilfældet, da det af dem gjorte Skridt er fuldkommen grundet i den preussiske Landsret og desuden støtter sig paa den afdøde Konges udtrykkelige Løfte og var udgaaet af Borgernes urokkelige Overbeviisning om, at Opfyldelsen vilde være tids svarende og gavnlig for Landet.