Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-03-03
Juridisk. Udtog af Hans Kongel. Majsts af Preussens egen Protocoll og nogle der fremsatte Spørsmaale, til de 3de Kammerraader, Friedell, Grann, og Ransleben. Her spørges 1.) Naar man vil fælde en Dom imod en Bønde, som Vogn og Ploug, samt alle Ting er fra taget, hvor med han skal ernære sig, og betale sine Udgifter af, kan man vel billigen giøre det Nei. 2.) Kan man tage Møllen fra en Møller, som ingen Vand har, og følgelig ikke kan male, eller fortiene noget paa den Grund, fordi han ikke har betalt sin Afgift? Nei 3) Nu er her en Eiere, som vil anlægge et Fiskedam, og for at henlede meere Vand til samme, lader han kaste en Grøft, som skal føre Vandet fra en Bæk, der driver en Vandmølle, til bemeldte Dam, Mølleren taber der ved sit Vand, og kan ikke male, undtagen det skulde være en 14 Dages Tiid om For= og Efter=Aar, og dog paastaaes at forbemeldte Møller skal betale sin Afgift lige saa fuldkommen, nu, som da han havde sit Vand i Behold. Men nu er det ham umueligt, eftersom han har ingen Jndkomster. Hvad siger den Custrinske Dom herom, Den befaler at Møllen skal sælges, paa det at Herskabet kan faae sin Afgift, og vores Kammerrets Tribunal approberer det samme. Mener det ikke den største Uretfærdighed. Denne Slutning er min Kongelige landsfaderlige Jntention gandske imod. Høistsamme vil, at enhver, enten han er fornemme eller ringe, rig eller fattig, af hans Undersaatter, uden Stands eller Persons Anseelse, skal vederfares Ret og billighed. Hans Kongelige Majestæt vil derfor, i Henseende til den imod Møller Arnold af Pommeritziger Krebs=Mølle i Neumark, afsagde, høist uretfærdige Dom, statnere et eftertrykkeligt Exempel, paa det at alle Justits=Collegierne udi mine Provintzer, kan speile sig i samme, og ikke videre begaae saadanne grove Forseelser; thi de maa vide, at den ringeste Bonde, ja en Staader, er lige saavel et Menneske som Hans Majestæt selv, og de maa alle vederfares Ret; thi alle Mennesker, som staaer for en Ret, ere lige; det maa være en Prinds, som fører en Klaae imod en Bonde, eller vexelviis, saa er en Prinds, saa længe han staaer for Retten, ikke høiere at ansee, end Bonden, og ved saadan Leilighed, skal man just gaae efter Ret og billighed, uden Persons Anseelse. Derefter maa alle Justits=Collegierne i mine Provintzer og Stater vide, at rette sig, og naar de ikke lige frem udøver Ret og billighed, uden Persons Anseelse, imod alle og enhver af hvad Stand han er, saa skal de have med Hans Kongelige Majestæt at bestille; thi et Justitz=Collegium, som øver Uretfærdighed, er langt værre og farligere end en Tyve=Bande, thi for den kan man forsvare sig, men for Skarns Menneskeer, som under Retfærdigheds Skin udøver der Skielmstykker, kan ingen vogte sig, de ere værre end de største Spitzbuder i Verden, og fortiener at afstraffes, andre til Exempel. For det øvrige bekiendtgiøres Justitz=Collegierne herved, at Hans Majestæt har udvalgt en nye Gros=Cantzler; Høistsamme vil dog des uagtet, paa det nøieste efterforske alle Ting i Provintzerne, og befaler herved paa det alvorligste: 1) at alle Processer skal afgiøres saa hastig, mueligt. 2) at Justitiens Navn, ved Uretfærdighed ikke skal vanhelliges. 3) at alle Mennesker, som kommer for en Ret, skal begegnes uden Persons Anseelse, det være sig en Prinds eller en Bonde. Og dersom Hans Kongelige Majestæt skulle befinde en Forseelse herudi, saa maa Justitz=Collegierne vide forud, at de uden Skaansel, og andre til Exempel efter Sagens Beskaffenhed skal vorde straffede, saavel Præsidenten, som de andre Medlemmer, der have fældet saadan en lovstridig og uretfærdig Dom. Hvorefter alle samtlige Justitz Collegjerne udi Hans Majestæts Provintzer maa vide at rette sig. Berlin den 11te December 1779. Friderich.