Viborger Samler, 1836-01-28
Portugal. Dronningens Formæling fandt Sted Nytaarsdag. Hertugen af Terceira repræsenterede Brudgommen. Store Menneskemasser vare forsamlede i alle Gader; men der yttrede sig aldeles ingen Enthusiasme og hverken fra Folket eller Nationalgarden hørtes Vivatraab. Overhovedet var Stemningen ganske anderledes end ved Formælingen med Hertugen af Leuchtenberg. Samtlige portugisiske og fremmede Krigskibe saluterede ved Dagens Anbrud, og om Middagen brød Toget og fra Necessidades Palladset, ledsaget af talrigt Cavallerie af Linien og Nationalgarden. Dronningen saae meget vel og munter ud og ledsagedes af Hertuginden af Braganza og Marquise Ficalbo. Et Regiment Uh laner sluttede Processionen. Efter endt Ceremonie var stor Lever, hvorved alle fremmede Gesandter, Adelen, de høie Embedsmænd, Cheferne for de fremmede Krigsskibe a. vare tilstede. Om Aftenen var hele Hovedstaden illumineret, og man saae i Theatret en uhyre Mængde glimrende Toiletter; men heller ikke her hørtes noget Vivat. – Den følgende Dag aabnede Dronningen de ordentlige Cortes's Møde for 1836 med en Tale, der dog just intet Mærkeligt indeholdt. Ved at omtale Forholdet til Udlandet yttrede Dronningen det Haab atter at knytte venskabelige Forbindelser med de Magter, med hvilke disse vare afbrudte, især med det synlige Overhoved for den catholske Kirke, hvis Datter hun med Stolthed, kaldte sig." Hun forkyndte Kamrene sin Formæling med Prinds Don Fernando Augusto, Hertug af Sachsen-Coburg, og erklærede, at hun havde laant Øre til Cortes's Ønsker og Forestillinger og ved Overveielsen af Landets Jnteresse sat alle andre Følelser tilside. Af sin høitelskede Gemal lovede hun sig de Dyder, der kunde sikkre hendes private Lykke og vorde en ny Støtte for det constitutionelle Monarchie og for det Land, som han fra nu af anseer som sit eget; ligeledes ventede hun ved denne Forbindelse at knytte de bestaaende Baand fastere med flere af hendes Krones ældste Allierede. Med nogle Slutningsord opfordrer hun Kamrene til at understøtte hendes Bestræbelser for Statens Vel. Dronningen holdt sin Tale med tydelig og fast Stemme. Paa hendes Tilbage vel til Palladset forblev Alt stille. Om Aftenen viste hun sig i Operahuset; men heller ikke her hørtes noget Vivat. Da Dronningen nyder en stor Popularitet, saa erklærer man denne Omstændighed af Hadet mod Ministrene. Ministeriet havde den 29de Decbr. sammenkaldt Pairerne og de Deputerede, for at meddele dem Throntalen; men der indfandt sig kun 51, og selv af disse erklærede kun Halvdelen sig for Ministrene, hvis Stilling derfor er meget precair. Med Hr. Mendizabal er igjen indtraadt et meget venskabeligt Forhold, formodentligen fordi han har hjulpet de portugisiske Ministre, ud af deres Pengenod, og man tog det ikke længere saa nøie med Undersøgelsen af de tidligere Finantsoperationer. Det var lykkets Finantsministeren atter at laane 300 Contos paa 3 Maaneder til 12 pCt. pro Anno. Ministrene skulle have besluttet i Nødsfald at opløse Kammeret. Resten af den portugisiske Division skulde rykke ind i Spanien, og ganske stilles under den derværende Regjerings Befaling. Hertugen af Palmella viste sig Nytaarsdag ved Hoffet, men led siden af Gigt. Prinds Ferdinand ventedes i Februar i Selskab med sin Skriftefader, sin Kammerherre og sin Læge. Hertuginden af Braganza agtede at begive sig fra Necessidades Palladset til Marquis Borbas Hotel, men ikke at forlade Portugal, for Successionsspørgsmaalet var aldeles afgjort. -J det Jndre af Landet vare atter flere Mord forefaldne, navnligen i Setuval. – Pengemangelen var saa stor i Lissabon, at ikke engang Understatssecretairerne erholdt deres Løn, og at flere Englændere, der havde gjort Frihedskrigen med, vare bogstaveligen døde af Hunger, hvis den engelske Gesandt ikke havde antaget sig dem.