Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-09-10
26. Fra Herredsfogden i Lollands Sønderherred, Cancellieraad Fasting var indkommet et Andragende om at en Bro over det saakaldte Nødvaad i Græshauge Sogn maatte istandsættes for Amtets Regning, hvilken Jstandsættelse vilde efter det medfølgende Overslag, koste 82 Rbd. 3 Mk. 8 s., naar Underdelen af Broen sættes af Planker og 93 Rbd. 5 Mk. 8 s., naar den sættes af Steen. Da den omhandlede Bro efter den af Amtsveipiqueuren meddeelte Oplysning, saavidt bekjendt, er opført af Amtet, for hvis Regning den oftere har været repareret, besluttedes det at lade den nu nødvendige Jstandsættelse bekoste af Amtsrepartitionsfonden, dog saaledes at Underdelen af Broen sættes af Kampesteen, hvilke Sognets Beboere selv levere. 27. Efter Andragende fra Sogneforstanderskabet for Maibølle Sogn indvilgede Amtsraadet i at dette Sogns specielle Skolekasse inddrages under det almindelige Skolevæsen, mod at dette bestrider hiin Kasses Udgifter. 28. Overeensstemmende med Amtsraadets Beslutning i forrige Møde havde Stiftamtet angaaende den paatænkte Forbindelse af Falsters Birks Ting- og Arrestlocale med Nykjøbings, corresponderet med denne Byes Communalbestyrelse, som havde samtykket i Forbindelsen, mod at Birket udredede alle Bekostningerne ved den nødvendige Forandring af Localet i Byens Raadstue samt Lønnen til den fælleds Arrestforvarer, hvorhos det var anseet for nødvendigt, at der til Bir kets Arrester, som ikke kunde anbringes i Raadstuen, samt Archivlocale m.v., opføres en ganske ny Bygning, hvortil Plads maatte afkjøbes Eieren af Nabo grunden. Efter det Overslag med tilhørende Tegning, som Stiftamtet havde ladet forfatte, vilde den nye Bygning, der skulde opføres, komme til at koste 5592 Rbd. og Forandringerne ved Raadstuen 1500 Rbd., hvortil kom 1500 Rbd., som var forlangt for den nødvendige Byggegrund, altsaa tilsammen 8674 Rbd. Birkets nuværende Tinghuus kunde ansættes til en Værdi af 15000 Rbd. og de Forbedringer ved samme, der maatte udføres for at bringe det til at svare til Bestemmelserne i den kongelige Resolution af 22de December f.A. vare calculerede til omtrent 3000 Rbd., saa at der vilde desforuden behøves omtrent 4000 Rbd. for at realisere Planen til at forbinde Birkets og Byens Locale. Under disse Omstændigheder maatte Amtsraadet frafalde bemeldte Plan, allerhelst da man for den samme Bekostning maatte kunne opføre et fuldkommen godt og beqvemt Ting- og Arresthuus paa et andet Sted, hvor Grunden var mindre kostbar. Da man derhos ikke fortiden havde Midler til en mere omfattende Forbedring af det nuværende Tinghuus, besluttedes det foreløbig at indskrænke sig til Udførelsen af den meest paatrængende nødvendige Foranstaltning, nemlig Jndretningen af en Arrestgaard med Latriner, hvortil Bekostningen i Forening med Betalingen for den fornødne Plads, som maatte kjøbes, var beregnet at ville udgjøre omtrent 450 Rbd., og i Overeensstemmelse hermed at indslille Sagen til Cancelliet. 29. Stiftamtmanden meddeelte Amtsraadet, at han, paa Grund af et Andragende fra Beboerne af Lundby og Brarup Byer i Brarup Sogn, havde, paa dets Vegne, forandret en af vedkommende Sogneforstanderskab tagen Bestemmelse, hvorefter disse Byer alene skulde istandsætte de over deres Grund gaaende Sogneveie, uden Deeltagelse af det øvrige Sogn og senere afslaaet et Andragende fra Beboerne af Alstrup By i samme Sogn om at fritages for Deeltagelse i Sognets øvrige Veiarbeide mod at de alene vedligeholdt Veiene over Byens Grund, som de selv havde istandsat, samt at sidstnævnte By derpaa angaaende denne Gjenstand var indgaaet med Andragende til Rentekammeret, hvilket Andragende af dette Collegium var bleven forkastet. 30. Ligeledes meddeeltes Underretning om at Omkostningerne ved tvende Døvstummes Oplærelse paa Jnstitutet i Kjøbenhavn af Cancelliet vare blevne Amts fattigkassen paalagte. Efter Forslag fra Kammerraad Nyholm, besluttede Amtsraadet at en Extract af dets Forhandlinger saavel ved de allerede afholdte som ved de fremtidige Møder skulde publiceres, dog uden Navns Nævnelse, hvor Omstændighederne gjøre dette upassende, og det blev Formanden overdraget i denne Henseende at foranstalte det Fornødne. Endelig vedtoges det inden Modets Slutning at vedkommende Politimester skulde opfordres til at foranledige de ved Forordningen af 29de September 1841. 28 befalede Regulativer for Sognenes Biveie affattede og indsendte til Approbation, forsaavidt dette ikke allerede var skeet. Saaledes bekjendtgjøres disse Extracter herved, overeensstemmende med Amtsraadets Beslutning. Stiftamtet for Lolland og Falster, Nykjøbing den 18de R. v. Jessen. August 1842. Om Oprettelsen af Laanefonds. Som bekjendt har Statsraad Neergaard i nærværende Stændersession foreslaaet Oprettelsen af Amtslaanefonds, og han har troet, at Øiemedet paa den simpleste og naturligste Maade vilde opnaaes, naar det bestemtes, at Umyndiges Penge skulde forblive i de Egne, hvortil de høre, og der samles til ikke altfor smaae Fonds, samt naar det tillodes, at der med et saadant Jnstitut maatte forenes private Laaneforretninger, hvis Ordning kunde overdrages Amtsraadene. Det er ligeledes bekjendt, at der i Anledning af dette Forslag blev nedsat en Comitee, der nylig har afgivet følgende Betænkning: At der maa blive forelagt den næste Stænderforsamling et Lovudkast om Oprettelsen af et Laaneinstitut for Østifternes Vedkommende, der ved Udlaan i faste Eiendomme har at frugtbargjøre de Midler, som nu af Skifteforvalterne, Overfor mynderne, offentlige Stiftelsers Bestyrere og Sparekassernes Directioner indsættes til Forretning i den kongelige Kasse, og at de foreslaaede specielle Forslag maa, komme under Overveielse ved Udarbeidelsen af et saadant Lovudkast." Vi troe, at det med Hensyn til dette vigtige Communal-Anliggende ikke vil være upassende atter at mindes og hvad der for 6 Aar siden er tænkt og sagt om den samme Gjenstand, i en Artikel, som har været at læse i No 17 af Stiftstidenden for 10de Febr. 1837, og vi opfylde derfor med Fornøielse Forfatterens Ønske om paany at optage den i Communaltidenden. Øyer. Dersom de mindre Eiendomme i Staten skal kunne holde sig i en Priis, som svarer til deres omtrentlige virkelige Værdi, og dersom den uformuende, men derhos ikke mindre virksomme og kloge Mand skal kunne blive Eiendoms-Besidder, maa det være af Vigtighed, ja kan vel endog ansees som aldeles nødvendigt, at der findes Leilighed til at erholde Prioritets=Capitaler for 3/5, eller i det mindste Halvdelen af slige Eiendommes Værdi i Kjøb og Salg. Mange vilde vel kunne blive hjulpne ved private Laan, men dertil udfordres som oftest personligt Kjendskab og Forbindelser, der ikke falde i Alles Lod; Statsformuen er desuden nutildags paa mange Maader anbragt i de uhyre Laan, som næsten alle Stater have seet dem tvungne til at gjøre, saa at det, der bliver tilovers hos Eiendoms-Besidderne, er utilstrækkeligt; og skjøndt Statsstyrelsen ved at befale, at Umyndiges og offentlige Stiftelsers Midler skulle anbringes i faste Eiendomme, har søgt at raade Bod paa Mangelen, ere disse Hjelpekilder ikke tilstrækkelige, og kunne paa Landet og i Kjøbstæderne, hvor Jurisdictionerne ere mange, Capitalerne derimod kun faa, og ofte kun til Raadighed for kort Tid, ei altid benyttes uden store Bekostninger og med grundet Frygt for og faa Aar at erholde en saadan Capital opsagt til Udbetaling, hvilket undertiden er det samme som at blive jaget fra Huus eller Gaard. Offentlige Kasser i Kjøbenhavn give ugjerne Prioritet i langt fraliggende Eiendomme; Stiftet selv har, med Undtagelse af Nykjøbing Hospital, ingen formuende Stiftelser, som kunne gjøre Udlaan, og Sparekassen, der skal tilbagebetale sine Capitaler efter een Maaneds Opsigelse, kan ikke, uden i Forbindelse med andre Kasser, binde sine Penge til faste Eiendomme, saa at man, med fuldkommen Sandhed kan sige det samme om Lollands og Falsters Stift, som de jydske Stænder-Deputerede have sagt og Jylland; at her er Mangel paa Prioritetscapitaler for de mindre Eiendoms-Besiddere; og det er vist et temmelig almindeligt Ønske, at Lollands og Falsters Stift maatte forundes et Laane institut, under kongelig Garanti og offentlig Bestyrelse, i det mindste til Afbenyttelse for de mindre Eiendoms-Besiddere, hvoraf der i Stiftet med dets mange Kjøbstæder gives et betydeligt Antal. Vel have vore jydske Brødre i Stænderforsamlingen i Viborg erindret alle Danmarks Eiendoms-Besiddere, ved at udvide det foreslaaede Laane-Jnstitut til hele Riget; men det vilde have store Vanskeligheder for os Øboere at benytte en Laane-Jndretning i Viborg, Aarhuus eller Aalborg; og Lollands-Falsters Stift ligger desuden saa soleret, og er saavel i Pengevæsens-Anliggender som Eiendoms-Besiddelse. saa aldeles adskilt fra Danmarks andre Stifter, samt, som Provinds betragtet, af saa stor Vigtighed, at det godt kunde behøve en egen Jndretning af den ommeldte Slags, der, efter Behag, kunde gives Navn af Credit-Casse, Laane-Jnstitut, Bank, Central=Casse, eller Andet. Hvilke Capitaler, der kunne bidrage til at danne en saadan Casse, er naturligviis det Spørgsmaal, som først paatrænger sig, naar man overtænker denne Sag; og vi tillade os at yttre som Formening: at de behøvende Summer ville findes forStørstedelen i samtlige Overformynderi-Casser, i Spare=Cassen, vel ogsaa i Stifts=Cassen, Amts Fattig-Casserne, Skifte- og flere offentlige Casser, der alle vist ville være vel tjente med, at deres Capitaler gjordes frugtbringende i faste Eiendomme. Allerede den Omstændighed, at de Umyndiges Midler, vel omtrent for dette Stift 150,000 Rbd., og Sparekasse-Midlerne, omtrent 79,000 Rbd., som nu indestaae i den Kongelige Casse, bleve anvendte til Udlaan, vilde stoppe mange Huller, og skulde Fordringerne blive betydelig større, hvilket dog ikke er at formode, da vilde det være en let Sag for Statsgjelds=Cassen at komme Stiftet til Hjelp med Bidrag af andre offentlige Casser. Laane-Jnstitutet som vi tør kalde det saaledes) maatte, for at have Tiltro, være garanteret af Regjeringen eller Stats=Cassen, eller rigtigere. være en Deel af Stats=Cassen, og bestyres af en Kongelig vel aflagt Embedsmand, der dog neppe behøvede at være Oppebørselsbetjent i det Større, da nærmeste Amtstue kunde paalægges at modtage og udtælle alle Summer efter denne Embedsmands Anviisning. Formeentlig kunde Cassen ordnes paa den simpleste Maade, uden at forrykke den nu bestaaende Tingenes Orden, naar der forordnedes: at samtlige Umyndiges Midler, Skiftemidler, Sparekassemidler m. m. indbetaltes i Stats=Cassen, og derfra forrentedes saaledes som hidtil tildeels er skeet; hvorimod Jnstitutbestyreren bemyndigedes til at trække eller anvise paa Amtstuekassen indtil et vist Beløb. Hans væsentligste Embedspligter bleve altsaa at udlaane samtlige Capitaler, anvise, opsige og indfordre dem tilligemed Renterne, eftersee Panterne, holde Bog over det Hele, og aflægge Regnskab til Stats=Cassen engang aarlig. For at undgaae Vidtløftigheder, var det formeentlig rigtigst, at alle af Overformynderierne nu udlaante Capitaler bleve under sammes Bestyrelse indtil de efterhaanden udgik. Beneficium processus gratuiti turde forhaabentlig ventes i alle Sager, der angik Jnstitutets udestaaende Fordringer. Det turde vel ligeledes ventes, at Laane-Jnstitutets Bestyrer lønnedes, samt videre Administrations Omkostninger udrededes af Stats=Cassen, der be sparer i det mindste en Deel af det Tab, som Modtagelsen af Umyndiges, Skifte- og Sparekasse Midlerne formodentlig medfører. Skulde dette ikke kunde tilstaaes, da maatte vel Laane-Jnstitutets samtlige Debitorer betale aarlig 4 1/2 pCt. Rente, skjøndt det meget var at ønske, at denne Forhøielse af Rentefoden kunde undgaaes. Qvartprocenten blev da at ansee som Reservefond, hvoraf Administrations=Omkostninger og tilfældigt Tab udrededes. Capitalerne vilde vel være at udlaane paa 1/2 Aars Opsigelse, og Sikkerhed stilles efter Forordning af 7 Juni 1827. Over Taxationerne erklæres af Overformynderne, hver i sin Jurisdiction. Skatter, Bankrenter, Brandhjelpspenge og Commune-Afgifter burde ikke have Fortrinsret for længere Tid end eet Aar, og Eiendoms-Besiddere, der staae tilbage med Betalingen af disse over et halvt Aar efter Forfaldstiden, maatte vente at erholde deres Capitaler opsagte. Capitalerne udlaanes i Masse, uden Forklaring om hvem de tilhøre, ligesom ved Overformynderiet i Kjøbenhavn. Den høieste Sum, som udlaanes i en Eiendom, burde formeentlig være 5 a 6 Tusinde Rigsbankdaler, da Laane-Jnstitutet kun er bestemt for de mindre Eiendoms-Besiddere. At udtale det forommeldte Ønske, og give flere af Stiftets Beboere Anledning til at yttre sig derom, samt at anbefale det til nærmere Overveielse af de Mænd, der have vægtige Stemmer i Sagen, er Hensigten med disse Linier. - Upaatvivlelig opnaaedes mere end eet Gode, ved at anbringe i Særdeleshed Umyndiges Midler paa den anførte noget forandrede Maade; da ei alene større Sikkerhed, vandtes for de Umyndige, men ogsaa saa godt som faste Capitaler for de ordentlige Laantagere, og en for det meste altid forsynet Kasse for Eiendoms Besidderne, der da ikke meere behøvede at ansee det som Velfærds=Sag, naar en Prioritets-Capital blev dem opsagt. Ogsaa en betydelig Lettelse vilde vist spores ved det offentlige Tilsyn med slige Midler, foruden en, vist ikke ringe, Besparelse for Statskassen, der nu neppe kan undgaae at forrente mange Capitaler, som maa være pr. Cassa, eller ei strax kan anbringes. Bidrag til Communaltidenden, bedes sendte enten til en af Stiftstidendens Commissionairer eller til Udgiveren. Trykt og udgivet af W. Laub.