Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-10-21
Femte Levering. (For Alle. - Fortsættelse; see No. 83.) 7 - Smukt Veir er at haabe, naar Luften er ved Solens Opgang klar og hvidlig, naar Skorsteensrøgen stiger lige op i den, naar Kornmodet sees flere Aftener efter hverandre paa klar Himmel, naar det i Foraaret, eller Efteraaret er med kjølig Lufttaget, Taagen daler og sees over Vanden som en Røg, naar Morgen. stunden er om Sommeren usædvanligen sval, og Skyer stige op fra Østen, hvilke drives mod Vesten, naar man seer en Taage svæve paa Havet, Floder, stillestaaende Vande, eller og paa grønne Enge, naar der falder hyppig Dug Morgen, eller Aften, naar Morgenduggen fortæres af Solen paa Jorden, uden at trække sig iveiret. Regnveir er at vente, naar Taagerne først dale, saa brede sig ud og stige, naar Luften er, især i Foraaret, lummervarm, naar Skorsteens røgen slaaer nedefter, naar det med mørke Skyer lyner stærkt Morgen, eller Aften, især hvis Lynene sees mod Sønden, naar man, uden forudgaaende Regn, seer en Regnbue paa skyfuld Himmel, især hvis man ved Solens Nedgang seer to saadanne mod Østen. Lyde Klokkerne usædvanligen langt borte, betyder det om Vinteren Frost, om Sommeren Regn. Trække tykke Skyer op paa den Kant af Himmelen, Vinden kommer fra, og samme Skyer drive meget hurtigt afsted, er Regnen nær for Døren. Men vissest er den at vente, naar de trække fra Syd til Nord. 8 - Klart, godt, i det mindste tørt Veir er at haabe, naar Flaggermusene flyve hyppigt om Aftenen, Skarnbasserne flagre i Mængde paa Kjøreveiene, og Myggene lege efter Solens Nedgang, naar Ravnene forsamle sig flokkeviis paa Marken, og Skovduen lader sig høre i Skovene, naar Lærker og Svaler flyve høit, naar Fuglene hyppigt fare med Næ det ned til Fedtkjertelen paa Enden af deres Rygrad, trykke dens Olie ud og bestryge deres Fier dermed, naar Peder Oxes Frøer qvække om Aftenen meget i Kiærene. Tegn til Regnveir derimod er det, at Huusdyrene, vise sig urolige, Hestene skubbe sig mod Vægene, ryste med Hovederne og pruste op iveiret, Hornqvæget skraber og tramper meget med Fødderne, Faarene æde usædvanligen graadigt, og Svinene rode meget, naar Hundene vorde urolige, løbe om, skrabe, spise Græs; naar Katteene pynte paa sig, naar Muldvarpene grave meget virksomt, naar Hanerne gale tidt udenfor sædvanlig Tid, uden Anledning og krybe strax efter ind i Hønsehuset, naar Svalerne flyve lavt, men Tranerne høit, naar Skovfuglene tye hurtigt til deres Reder, og Vandfuglene dykke tidt under, bade sig o. s. v.; naar Paafuglene, udenfor Parringstiden, kalde ofte om Natten, naar Stikkefluen kommer til Husene og sætter sig paa Folks Been, naar Regnormene krybe frem. 9 - Hvis Korsædderkopperne - de, der spinde et hjuldannet Væv - slet ikke arbeide, følger gjerne regnfuldt og stormende Veirligt efter. Begynde de under et saadant paa et nyt Væv, betegnes og derved Overgangen til bedre Veirligt. De mindre af dem begynde i saa Fald to, eller tre Dage tidligere, end de større. Arbeide kun faa af dem, og knytte de deres VævsHovedtraad meget kort til, bliver og Veiret ustadigt; men, seer man dem i stor Mængde spinde meget lange Traader og gjøre store Spind, følger vedholdende smukt og tørt Veir efter. Gjøre de ved hæftigt Stormveir Hovedtraaderne af deres hjuldannede Væv færdige, er dette et Tegn paa, at Stormen vil lægge sig efter 10 til 12 Timer. Sønderrive de selv een Deel af deres Væv, er Grunden den, at de ville betrygge Resten mod en snart overgaaende Storm og Regn. Skifte de Hud, er det et Tegn paa, at Veirliget vil blive smukt. Huus, eller Vindues Ædderkoppen, der spænder sig sit Væv ud i Krogene, viser os, om smukt Veir forestaaer, Hovedet, og, jo længere dette smukke Veir skal holde ved, desmeer strækker den sine Fødder frem af det Baghold, den sidder i. Forud for stadigt smukt Veir forstørre de og Vævet. Vende de sig derimod heelt om og lade os kun deres Bagdeel tilsyne, betegner dette megen og stærk Regn. Enkelte af dem forblive virksomme Vinteren over og tilkjendegive, ved Forfærdigelsen af nye Væve, ny Kulde. Naar Ædderkopperne lægge Æg, kan man slaae sin Lid til smukt Veirligt. 10 - Den almindelige og allevegne vildt voxende Plante, Asine media, almindelige Hønsebid, reiser ved klart Veir om Morgenen, mod 9 sine Blomster op iveiret, udfolder Bladene og forbliver vaagendes til mod Middag; men, forestaaer Regnveir, pleier ikke dette at skee, thi det Tilfælde hænger den nedad og holder sine Blomster lukkede. Calendula officinalis, africansk Ringkrave, aabner sine Blade imellem 6 og 7 om Morgenen og pleier fædvanligviis at vaage til om Eftermiddagen mod 4. Jagttager man det om Morgenen, kan man bestemt vente godt Veir Dagen over. Men, skulde Blomsten vedblive at sove efter 7, staaer Regn til at vente inden Nat dens Komme. (Fortsættes.)