JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Jfølge disse Grunde har Forsamlingen, efterat den med 45 Stemmer mod 22 havde forkastet det af et Medlem gjorte Forslag, at man skulde indskrænke sig til at anholde omen Revision af de gjeldende Lovforskrifter om Logbøger og Skibsjournaler, med 52 Stemmer mod 15 besluttet, allerunderdanigst at andrage for Deres Majestæt, at De allernaadigst ville ophæve Forordningen af 19de Marts 1817 om Logbøger og Journaler, og at det med Hensyn til Skibsjournaler maatte forblive saaledes, som det har været, førend bemeldte Anordning udkom, overeensstemmende 219, samt at, som med Bestemmelsen i 4– Følge deraf, dette Lovbuds Efterlevelse maa vorde indskærpet alle Vedkommende. Dog har Forsamlingen tillige med en Pluralitet af 51 Stemmer mod 16 fundet det hensigtsmæssigt og tilraadeligt, at der i sidstnævnte Lovbud maatte gjøres den Forandring og det Tillæg, at Skibsjournalen skal være gjennemdragen og autoriseret af vedkommende Autoritet, som ellers har at paategne de øvrige Skibspapirer, hvilken Autoritet bør give Journalen den fornødne Autorisation uden Ophold og uden Bekostning for Skipperen; thi derved har man troet, at bemeldte dog faaer mere Paalidelighed og Troværdig Forsamlingens Medlemmer, hed. Flere af have yttret den Formening, at der burde fastsættes en passende Straf, hvis Journalen findes ei at være ført i Overensstemmelse med det nævnte Lovsted. Denne Mening har dog Fleerheden af Forsamlingen ei tiltraadt, idet 34 Stemmer have erklæret sig imod og 33 for denne Mening. Det ligger formeentligen allerede baade i Rhederens og Skipperens Jnteresse, at i Almindelighed Journalen. føres vedbørligen, saa at der ei behøves i saa Henseende noget videre Tvangsmiddel, hvilket man desuden ansaae at ville være uden nogen Virkning i de Tilfælde, hvor Vedkommende maatte kunne søge deres Fordeel i, ei at efterkomme det, for derved lettere at lægge Dølgsmaal paa lovstridige Handlinger og Hensigter. Forsamlingen indstiller derfor allerunderdanigst til Deres Majestæt: At Forordningen af 19de Marts 1817. om Skibsjournaler og Logbøger allernaadigst maa vorde ophævet, hvorimod det allernaadigst maa vorde paabudet, at for Fremtiden de i Lovens 4219. paabudne Journaler skulle være gjennem dragne og autoriserede af vedkommende Autoritet, som ellers har at paategne de øvrige Skibspapirer, hvilken Autoritet bør give den fornødne Autorisation uden Ophold og Bekostning for Skipperen, samt at derhos tillige ved allerhøieste befaling maatte indskærpes, at Journalerne føres overeensstemmende med det nysnævnte Lovsted." No 34.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Sagen angaaende Ligningen af de med Stænderforsamlingen og de forudgaaende Valghandlinger forbundne. Omkostninger. (See denne Tidende Nr. 4, 40 og 4748.) Jdet den Kongelige Commissarius underrettede Forsamlingen om, at Hans Majestæt allernaadigst havde overladt den selv at udarbeide et Forslag til Ligningen af de ved Stænderforsamlingen og de forudgaaende Valg handlinger forbundne Omkostninger, meddeelte han følgende bemærkninger: "De Omkostninger, der ere anvendte paa Jndretningen af Bygningen til Forsamlingens Brug, skulle ikke refunderes; derimod skulle Udgifterne ved Localets Forsyning med Meubler, og Jnventarium samt Brændsel og Belysning være Gjenstand for Ligning, hvilken derhos kommer til at omfatte de Deputeredes Diæter og Reiseudgifter, Udgifter til Skrivematerialier og til de Skriverforretninger, som omtales i Forordningens saa og enhver anden Udgift, som maatte medgaae til Forsamlingen. Dog bliver den Andeel, som i Forhold til Repræsentanttallet kan falde paa Jsland og Færøerne, indtil videre at udrede af den Kongelige Kasse, der saaledes vil deeltage i det hele Ligningsbeløb efter Forholdet 3 til 63. Med Hensyn til Hovedspørgsmaalet, angaaende i hvilket Forhold Kjøbstæderne og Landdistricterne skulle tage Deel i Udredelsen, af Omkostningerne, frembyde sig formeentlig kun tvende Alternativer, nemlig: a) om Omkostningerne skulle bæres af Alle, uden Hensyn til nogen Klasseforskjel, saaledes at Landdistricternes og Byernes Bidrag blot bestemmes efter Folketallet, som dette var ved den i 1834 anstillede almindelige Folketælling; eller b) om Kjøbstæderne og Landdistricterne hver bør udrede den Qvota-Deel, der svarer til det Antal Deputerede, som de udnævne, saa at følgelig Kjøbenhavn kom tilat bære 12/3 af Omkostningerne, de øvrige Kjøbstæder 1 1/2, og Landdistricterne 33, medens, som foran bemærket, de 1/1 for Jslands og Færøernes Vedkommende bæres af den Kongelige Kasse. For det første Alternativ kan formeentlig anføres, at da ingen Deputeret i Stændernes Forsamling er at betragte som det enkelte Valgdistricts særlige Fuldmægtig, saaledes at han blot har dets Jnteresse at sørge for, men Enhver har at virke for det Heles Tarv, og hele Landet altsaa maa antages at nyde lige godt af Alles Erfaring, 9 Jndsigt, enten de ere valgte af Byerne eller af Landet, saa maatte det synes mindre rigtigt at fordeele Omkostningerne efter Valg klasser end efter et almindeligt Ligningsforhold, og man har, uden for Folkemængden, ingen Maalestok, hvorefter Kjøbstæderne og Landet kunne ansættes imod hinanden. sidste Henseende bemærkes, at Forordningen 15de September 1832 og Placat 5te Marts 1834 hidtil ere de eneste Anordninger, som foreskrive Ligninger af fælles Udgifter over Kjøbstæderne og Landet tillige; men foruden at de der antagne Forhold af flere Aarsager, ei vilde være passende paa Ligningen af de Udgifter, hvorom her handles, indbefattes ikke Kjøbenhavn under de i førstmeldte Anordning. omhandlede Ligninger, og i den sidste er Kjøbenhavn blot stillet sammen med Kjøbstæderne.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Naar nu Forholdet er bestemt, hvorefter Kjøbenhavn, Kjøbstæderne og Landdistricterne skulle deeltage i Omkostningerne, bliver det atter at afgjøre, hvorledes Bidraget skal lignes i de respective Communer og Landdistricterne.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
J Kjøbenhavn vil det muligt findes, at Arealskatten er den mest passende Maalestok. J de øvrige Kjøbstæder maatte vel Alternativet være Ligning halvt paa Grund og halvt paa Næring, saaledes som de øvrige Kæmnerkassens Udgifter, eller paa alle Jndvaanere efter Vilkaar og Leilighed, ligesom Skole- og Fattigskat samt Deelinqventpenge m. fl. Afgifter. Det kunde synes, at da kun Grundeiere ere valgberettigede og valgbare, og da Assurancerne ere Hoved Maalestokken for Deeltagelsen i disse Rettigheder, skulde og Maalestokken for Bidragets Ligning tages herfra. Men det er dog fælles Jnteresser, der skulle varetages, og ligesom mange Grundeiere ei de facto nyde hine Rettigheder, saaledes staae disse i alt Fald ikke i videre Forhold til Eiendomsværdien, end at en vis Sum udfordres til Valgret og Valgbarhed, uden at det, der er over dette minimum, giver nogen Forret. Den paa Landet faldende Deel af Udgifterne vil formeentlig være at ligne paa alt Hartkorn, hvorom saavelsom om alt foranførte, det iøvrigt vil være Forsamlingen selv, der har at gjøre nærmere Forslag. Der turde være Grund til at betragte de Udgifter, som have været en Følge af Valgene, fra en anden Side end Omkostningerne ved selve Stænderforsamlingen, ligesom og Forordningen 15de Mai f. A. §. 89 tilkjendegiver, at der kunde være Anledning til en anden Fordeling. Bemeldte Udgifters Størrelse heroer deels paa de locale Forhold i Valgdistricterne og deels paa de locale Valbestyreres Fremgangsmaade, hvilket den vedfølgende Oversigt over Udgifterne, der er affattet efter de til Cancelliet indsendte Beretninger, nærmere viser, da adskillige Steder saavel Valgdirecteuren som Valgmedhielperne ganske eller tildeels have renonceret paa Befordring eller Diætpenge, medens de paa andre Steder have beregnet alt hvad beregnes kunde. Hvor et Valgdistrict, bestaaer af flere Kjøbstæder, ville Udgifterne af fornævnte Slags formeentlig imellem dem være at fordeele paa samme Maade, som Omkostningerne i Anledning af selve Stænderforsamlingen, (thi atter at skjelne de Udgifter, som ere anvendte paa hver enkelt Kjøbstads Valglisters Forfærdigelse m.v. fra dem, der ere medgaaede i Anledning af det endelige Valg, turde være for smaaligt) og ligeledes maatte Ligningen paa hver Kjøbstads Jndvaanere indbyrdes blive den samme. Paa Landet tale og de ovenfor nævnte Grunde, hentede fra Localiteten og Valgbestyrelsernes større eller mindre Økonomi, for at lade hvert District bære sine Valgudgifter; men Ligningen vilde derved blive noget compliceret, medens det derimod er en simpel Sag, naar en overalt lige Størrelse lignes paa Hartkornet til Jndbetaling i Amternes Repartitionsfonds, for atter derfra at udbetales til Deel ning af Valgudgifter ligesom af Udgiften ved Stænderforsamlingen. Til at forfatte det omhandlede Forslag nedsatte Forsamlingen en, af 5 Medlemmer, bestaaende, Committee (Drewsen, Bang, Rosenørn-Lehn, Wegener, Hempel, som under 4de Januar afgav sin Beretning hvorpaa Sagen discuteredes i tvende Plenarmøder den 7de og 16de Januar.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Etatsraad Steenfeldt fremsatte det Amendement, at det i Præmisserne til Forsamlingens Andragende maatte henstilles, "at Valgdirecteurerne ei tilstedes at beregne sig Diæter efter deres Rang, men at disse Diæter, forsaavidt Directeurerne ei maatte finde for godt at frafalde samme, ansættes til en Størrelse liig den, der er bestemt for de Et Deputerede ved Stænderforsamlingen." Medlem yttrede den Formening, at Diæterne burde bortfalde for Valgdirecteurerne, i alt Fald naar dertil valgtes Embedsmænd, og Valgene holdtes indenfor deres Embeds district. Etatsraad Steenfeldt erindrede herimod, at det ifølge Stænderanordningen ikke nødvendigen skulle være Embedsmænd, der vælges til Valgdirecteurer, og at, skjøndt det vel i Almindelighed tør ventes, at Valg directeurerne ikke ville gjøre Fordring paa Diætpenge, Rettigheden dertil dog ikke destomindre bør conserveres dem. Efterat Committeens Referent, Professor Bang, havde erklæret sig for samme Mening, billigede Forsamlingen med 56 Stemmer mod i dette Amendement.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Et andet Amendement af Statsraad Steenfeldt gik ud paa, at der ligeledes i Præmisserne til Forsamlingens Andragende maatte henstilles, at Valgdirecteurerne opfordres til ved Udnævnelsen af Valgmedhielpere at benytte saadanne Mænds Hjelp, om hvilke det er rimeligt, at de af Jnteresse for Stænderinstitutionen og deres District ville paatage sig de omhandlede Forretninger uden Byrde for Districterne, og at Valgassistenternes Diæter, forsaavidt de forlanges, bestemmes til 2 Rbd. Sølv daglig." Et Medlem formeente, at der for Valgassistenterne ingen Diæter burde bestemmes, og at der, hvis Forsamlingen ikke maatte tiltræde denne Anskuelse, i alt Fald ingen Anledning var til at gjøre Forskiel imellem Valgdirecteurernes og Valgassistenternes Diæter. Efterat Referenten havde yttret sig herfor, modificerede Etatsraad Steenfeldt sit Amendement derhen, at Valgassistenterne skulde, forsaavidt de gjorde Fordring paa Diætpenge, nyde de samme som Valgdirecteurerne. Denne Mening tiltraadte Committeen, og Forsamlingen billigede derpaa dette Amendement med 55, Stemmer mod 3.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Etatsraad Steenfeldt fremsatte endvidere det Amendement, at det i Præmisserne til Forsamlingens Andragende maatte henstilles: "at det maatte være aldeles overladt til de enkelte Valgbestyrelser, om de maatte finde sig foranledigede til at møde, naar Valgets endelige Afgjørelse efter Forordningen af 15de Mai 1834 skal finde Sted, og at Omkostningerne paa denne Reise til et saadant Møde derfor ei skulle paalignes vedkommende Commune eller District." Dette Amendement, om hvilket det indrømmedes, at samme i Henseende til de brugte Udtryk kunde være noget at modificere, billigedes med 48 Stemmer mod 10.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Endelig fremsatte Etatsraad Steenfeldt, endnu et Amendement, hvilket, efterat være blevet understøttet af flere Medlemmer, blev paa de Grunde, som ville findes anførte i Forsamlingens Betænkning, billiget med 57. Stemmer mod 1. Dets Jndhold vil kunne erfares af Forsamlingens Jndstilling under Litr. B. Grev Holstein gjorde det Amendement til Committeens Jndstilling under Litr. d. at Omkostningerne burde lignes efter de Valgberettigedes Antal og ei efter Kjøbstædernes Folkemængde." Et Medlem erindrede, herimod, at det, da det ikke er de Valgberettigede alene men hele Kjøbstadscommunen, der repræsenteres i Forsamlingen, syntes upas seende at fordeele Omkostningerne alene paa de Valgberettigede. Der maatte ogsaa herved tages Hensyn til, at de Valgberettigedes Antal ikke altid staaer i et passende Forhold til Byens Størrelse, idet der i enkelte Kjøbstæder af mindre Betydenhed findes mange smaa Gaarde og Huse, som hver for si give Valgret og Valgbarhed, medens andre og større Kjøbstæder bestaae af store Gaarde og Eiendomme, der afgive et forholdsmæssigt ringere Antal Valgberettigede end hine. Han fandt det vel heller ikke passende at lægge Folkemængden til Grund, idet han troede, at man i nærværende Tilfælde snarere burde gjøre Anvendelse af de Grundsætninger, som Rescriptet af 12te September 1788 har etableret, men efter hvad der af Committeens Referent og Flere yttredes imod dette Forslag, fandt dette Medlem ei senere Anledning til at fremsætte noget Amendement i saa Henseende. Den Kongelige Commissarius antog ligeledes, at Antallet af de Valgberettigede ei var nogen beqvem Maalestok, naar efter Committeens Forslag den paa samtlige Kjøbstæder med Undtagelse af Kjøbenhavn faldende Qvotadeel af Udgifterne skal betragtes som en Eenhed. Antallet af de Valgberettigede bestemte vel den Jndflydelse, som en enkelt af de flere til samme Valgdistrict hørende Kjøbstæder havde paa disse samtlige Kjøbstæders Valg; men blandt Kjøbstæder, som høre til forskjellige Valgdistricter, har den, som talte de fleste Vælgere, derfor ikke altid havt en større Medvirkning til et Valg.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Cancelliraad Haastrup fremsatte ved Committeens Jndstilling under Lit. I det Amendement, at Eiere af saadanne By ninger paa Landet, som efter Forordningen. af 1ste October 1802 ere ansatte til Areal skat, bør, forsaavidt disse Bygninger ere tagne i Betragtning til Valgret eller Valgbarhed, saa deraf deeltage i Bekostningerne ved Stænderinstitutionen efter det Minimum af Hartkorn, som i det Hele har givet dem enten den ene eller begge Rettigheder." Den Kongelige Commissarius fandt det utilraadeligt, at de nævnte Landbygninger skulde tage en særlig Deel i det Udgiftsbeløb, der falder paa Landdistricterne. Det vilde føre til megen Vidtløftighed ved Beløbets Jnddrivelse, som derved meget kunde forsinkes, medens den Lettelse, Hartkornet derved vilde erholde, kun vilde udgjøre en ringe Brøk-Skilling pr. hver Tønde Hartkorn. Det vilde være ubilligt, om enkelte meget betydelige Bygninger af hiint Slags skulde svare Afgift i Forhold til deres Assurancesum, da den dog, ihvor høi den end er, ikke har stiftet større Rettighed end en almindelig Bondegaard. Vilde man derimod, saaledes som i det fremsatte Amendement er skeet, blot lade det Beløb, som virkeligt har stiftet Valgret eller Valgbarhed, komme i Betragtning, saa vilde dette være aldeles imod Analogien af hvad der gielder om Hartkornsbidragene. At de omhandlede Landbygninger ere komne i Betragtning i Frog. af 15de Mai 1834, var desuden mere skeet for derved at fremskaffe enkelte duelige Valgeandidater, end fordi disse Bygningseieres særlige Jnteresser derved skulde gjøres gjeldende. Et Medlem understøttede Amendementet, idet han antog, at man, skjøndt det vel ikke var af synderlig praktisk Værd, dog for Principets Skyld ikke burde forkaste det, hvorfor desuden den Omstændighed syntes at tale, at det maatte befrygtes at ville vække billig Misfornøielse, naar en riig Eier af betydelige Bygninger af den omhandlede Art blev fritagen for at bidrage til Omkostningerne, medens denne Byrde ofte vilde falde paa en meget fattig Bonde. Referenten fandt det ikke tilraadeligt, alene for Principets Skyld at udsætte sig for de Vidtløftigheder og Vanskeligheder, der vilde være forbundne med, ved denne Leilighed at beskatte de faa Bygninger, hvorom her kunde blive Spørgsmaal. Desuden vilde man, naar Eierne af disse Bygninger ikkun, saaledes som Amendementet gik ud paa, sattes i Klasse med Eierne af en anden Landeiendom, der netop har det Minimum, som udfordres til at begrunde Valgret og Valgbarhed, dog ikke tilstrækkeligen opnaae Øiemedet, at Eiendomme af lige Værdi omtrent i samme Grad skulde deeltage i Byrden. Endelig gavAmendementet Anledning til megen Vilkaarlighed. Et Medlem understøttede fremdeles dette Amendement, men ved Afstemningen blev det forkastet med 38 Stemmer, mod 19.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Fremdeles blev af Mechanicus Gamst fremsat det Amendement, at Præsterne skulde være frie for at deeltage i Omkostningernes Udredelse. Da Præstegaardene med tilliggende Jorder vare deres Embedsindtægt, og de selv vare aldeles udelukkede fra Deeltagelse i Stænderinstitutionen, fandtes der formeentligen ei større Grund til at paabyrde dem nogen Udgift i denne Anledning end andre Embedsmænd. Referenten yttrede Tvivl om, at Præsterne i det Hele taget ønskede sig fritagne for, af deres Hartkorn at bidrage til Omkostningernes Udredelse, og dette ikke alene fordi denne Byrde kun kunde blive omtrent 4 Mk. af hver Præstegaard, men tillige fordi Geistligheden neppe kunde ønske den vrange Mening bestyrket, at Stænderinstitutionen skulde være dem uvedkommende, fordi det ikke hidtil var fundet passende at tilstaae dem Valgret og Valgbarhed. Efterat et Medlem ligeledes havde talt imod dette Amendement, frafaldt Mechanicus, Gamst samme, hvorimod det blev optaget og paa ny fremsat af Grev Holstein, med Hensyn til at Geistligheden efter hans Formening allerede synes at være temmeligt betynget med Skatter. Ved Afstemningen forkastede imidlertid Forsamlingen dette Amendement med 54 Stemmer mod 4.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Ved den endelige Afstemning billigede Forsamlingen samtlige Committeens Jndstillingspunkter: a eenstemmigen, boge, med 56 Stemmer mod 2, det første Membrum af Jndstillingspunktet under Litr. d med 52 Stemmer mod 6, og det andet Membrum Jndstileenstemmigt med 58 Stemmer, og lingspunkterne under Litre og 1 med 56. Stemmer mod 2. To Jndstillingspunkter, som Committeen føiede til dens oprindelige Jndstilling og som findes anførte i Forsamlingens Andragende under Litr. h og i, bleve billigede, det første med 57 Stemmer mod 1, det andet med 54 Stemmer mod 4. (Slutningen følger i næste No.) Mødet den 5te Februar. Første Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Den foreløbige Behandling af Sagen angaaende Agent Bruuns Forslag om Consumtionens Ophævelse) fortsattes g tilendebragtes. Den endelige Behandling, af Sagen blev udsat til en følgende Tid. Derefter oplæste Kammerjunker Scavenius, som Referent for den Committee, der har været nedsat i Sagen angaaende de af Kammerherre Grevenkop-Castenskjold, Kammerraad Drewsen og Lieutenant Rasch indgivne Andragender om en Forandring i Henseende til Brandassurancen for Landbygninger), Committeens Betænkning. Den foreløbige Discussion over Sagen tog sin Begyndelse, men da den ikke tilendebragtes, udsattes den til Fortsættelse. i et følgende Møde. (Andet Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Den foreløbige Behandling af Sagen angaaende den nye Toldtarif blev fortsat. Mødet den 6te Februar. Første Møde.) Sognefoged Hendrik Larsen indleverede, paa Møller Petersens Vegne i dennes Forfald, et Andragende fra de hoverigjørende Bønder paa Rosenfeldt Gods om Fritagelse for Hoveriet in natura imod en billig Pengeerstatning, hvilket han bad tilstillet vedkommende Committee.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Den foreløbige Behandling af Sagen angaaende en Forandring i Henseende. *) See denne Tidende Nr. 5960, Side 960. *) See denne Tidende Nr. 5960. Side 960. ) See denne Tidende Nr. 5, Side 4145.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
til Brandassurancen for Landbygninger fortsattes og tilendebragtes, og den endelige Behandling udsattes til en følgende Tid. Derpaa forelæste Grev Holstein, som Referent for den Committee, der har været nedsat i Anledning af Provst Birchs Andragende om den nye Matriculs Jndførelse), Committeens Pluralitets Betænkning, hvorhos Kammerherre Juel foredrog sit dissentierende Votum. Sagen blev derefter foreløbigen discuteret, og den endelige Behandling udsat til en følgende Tid. Andet Møde.) Den foreløbige Behandling af Sagen
Berlingske Tidende, 1836-02-13
angaaende den nye Toldtarif blev fortsat. Mødet den 8de Februar. (Første Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Forligelsescommissair Thomsen tilkjendegav, at han havde modtaget et Andragende fra adskillige Skolelærere under hans Valgdistrict, om Forbedring i deres Kaar, hvilket han bad henlagt i Læsesalen til Medlemmernes Gjennemsyn.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Referenten for den Committee, der har været nedsat i Anledning af det kongelige Lovudkast angaaende det stemplede Papiir til Slutsedler), Etatsraad Hvidt, oplæste Committeens Betænkning, hvorefter Sagen blev foreløbigen discuteret, og den endelige Behandling udsat til et følgende Møde. (Andet Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Den foreløbige Behandling af Sagen angaaende den nye Toldtarif blev fortsat og sluttet, og den endelige Behandling udsat til en følgende Tid. *) See denne Tidende No. 6, Side 63. ) See denne Tidende Nr. 18, Side 271.
Berlingske Tidende, 1836-02-13
Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Offiin, med Hurtigpresse.
Berlingske Tidende, 1836-02-15
sendelse. til Fr. en me en og revp. ster tilgerede tin. Berlingske politiske
Berlingske Tidende, 1836-02-15
vertissements. idende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Mandagen den 15 Februar. No 59.
Berlingske Tidende, 1836-02-15
Udenlandske Efterretninger. Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-02-15
Tydskland. En besynderlig Begivenhed er passeret i Breslau For kort siden døde nemlig en Ronne i det derværende Ursuliner=Kloster og blev, som sædvanligt, sat hen i Kirken. Medens der af hendes Ordenssøstre blev sjunget de brugelige Vigilier over hende, reiste den Skindøde sig pludselig op af Kisten, vaklede hen til Alteret og begynde knælende at bede ganske højt. Grebne af Rædsel, styrtede Nonnerne ud af Dørren, og vækkede Priorinden. J Begyndelsen vilde denne ikke troe det; hun gik selv ned i Kirken og saae nu hvorledes den Bedende netop reiste sig op fra Alteret, vankede tilbage til Kisten, lagde sig i den og lukkede Øjnene igjen. Priorinden sendte strax Bud efter en Læge; men da han kom var Ronnen virkelig død.
Berlingske Tidende, 1836-02-15
Nu tænker man for Alvor paa at bygge et Liighuus der.
Berlingske Tidende, 1836-02-15
Sverrig. Gothenborg, den 30te Januar. - Forhøret over Lidback skulde fortsættes den 28de de; men der fandt intet Forhør Sted. Lidbacks Forlangende: at blive sat paa fri Fod, blev afslaaet; han havde den Uforskammethed at stille Vedkommende til Ansvar, saavel for det herved skeete Jndgreb paa hans Frihed, som paa hans Eiendom. Lovligt tilstodes Lidback en Forsvarer; og endskjøndt Creditorernes Sagfører paastod, at samme ikke burde komme til den Anklagede i Fængslet, bevilligede Retten dog dette. Pitteaa, den 25de Januar. – Julen og det nye Aar ere indtraadte med en streng Kulde, der stundom er steget til 36 og 37 Grader, ja i Omegnen af Caliz- og Torneaa-Sogne endog til over 40 Grader. Sundhedstilstanden er derhos dog god, undtagen i Pitteaa-Sogn, hvor Børnekopperne vedblive at rase, endskjøndt alle mulige Forholdsregler ere tagne, forat standse Smitten.