JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til Guvernementet. Endskjøndt det forhen i disse Blade forgjæves har været ønsket, at noget kunde foretages til Forebyggelse af den Stank, som besværer dem, der gaae i Grønningen, især naar de bestige Esplanaden, og som kommer fra den i den indgaaende Fortifikations Vinkel forraadnende Tang, vover man dog herved, at anmode Stadens elskte Guvernør om en Modanstalt imod dette Onde. Dersom denne Modanstalt tillige blev en Kilde til en Jndkomst for det Offentlige, og kunde afkaste en Næringsvej for en udtjent Underoffiseer, Soldat, eller Jnvalid, saa tør man haabe, at den saa meget snarere vil finde Bifald. Jndsenderens Plan er denne: Man sætte et Bolværk fra den i Søen udgaaende Vandbrygges Hoved, over til den nordre Ende af den med Skydehuller forsynede Muur, rense derpaa det indlukkede Vand fra den forfulende Tang, saa vil man derved erholde Plads til en kjøn rummelig Baadehavn. Da denne Ting er noget, som Kbhvn aldeles for nærværende Tid savner, kan man være vis paa, at sikkert 200 Baadejere gjerne hver gav 3 til 4 Rd. aarlig, for at maatte have sit Fartøj liggende her. Bommen til denne Havn maatte være under Vogteres Værge, som derfor nød 100 til 150 Rd., og dette var den Næringsvej ovenfor taltes om. De Spadserende i Grønningen, der saa gjerne træde op paa Esplangden, for derfra at overskue Havnen, vilde, istedet for den nuværende raadne Tangmødding, der saa stinkende udbreder sig under deres Næse og Øjne, behageligen mores ved Synet af saamange smukke ind og udgaaende Lystfartøjer; en gammel Mand fik en Næring, og Guvernementet nogle hundrede Rixdaler aarlig, som kunde bruges til en eller anden god Tarv.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmmaal om Kjerlingesang. Hvad synes Dem Hr Politiven, om den Sang som saa mange fattige Koner med deres Børn, om Aftenen paa offentlige Stæder, især paa Hjørnerne, søge at fornøje Forbigaaende med?- Burde det ikke forbydes? Lider ikke især deres Børn ved denne Skrigen meget paa deres Bryst, og ved ondt Vejer ligeledes, foruden paa deres Hilsen? - Er ikke dette offentligt Tiggeri, som burde forbydes? Børnkjær,
Politivennen, 1804-01-01
Sørgelige Følger af Forsømmelse i at holde Skridt med Tiden. Vi have nylig havt et Exempel paa, at Lynild har slaaet ned i Kbhvn. Man skulde troe, at Kirkens Foresatte havde anseet slig Tildragelse umulig, thi ellers havde man dog vel afbenyttet sig Franklins Opfindelse af Lyngsledere. Nu sætter man maaskee een der, men burde der ikke alt længe have staaet en paa enhver offentlig Bygning, som ønskedes bevaret. Vi have ofte seet, og ganske nylig havt et sørgeligt Exempel paa, hvad løbske Heste kan foraarsage. Allerede for lang Tid siden har man opfundet, at kunne, ved at optrække en Bolt, lade løbske Heste løbe med Skaglerne, og derved redde sit Liv. Offentlig er det bekjendtgjort, at en Landsmand har opfundet en Jndretning paa en Vogn, hvorved alle Hjul paa engang staae, og Vognen bliver 1 til 2000 Pund sværere. Hvo benytter sig deraf? Heller velte og brække Halsen. Vor sindrige Riffelsen har opfundet Hjul, der vedblive at gjøre Tjeneste, om end alle fire Axler brak. Hvad hielper det. Kjøre vel vore Poster paa slige Vogne? Kjører vel en Kureer derpaa, hvis Ærinde dog kan lide saameget ved Forsinkelse? Jeg vil ikke tale om private Vognejere; de udsætte heller Koner og Børn for den største Ulykke! Vi see Skibbrudne tilsætte Livet paa vore Kyster, vi beklage dem, vi prise dem, der vove Livet for at redde dem. Men en Redningsbaad, denne ypperlige Opfindelse, der alt har frelset saa mange Menneskers Liv paa de engelske Kyster, den har endnu ingen Menneskeven eller Selskab af Menneskevenner skænket de danske, norske, eller holstenske Strandbredder. Det var ogsaa at gjøre alt formeget for den Ulykkelige. Er der Filtrermaskiner paa ethvert Skib, der gaaer paa lange Rejser? Er der Ventillatorer? Ere vore Skibe, ere vore mindre Stæder forsynede med Apparat til, og Undervisning om Brugen af sure Røgemidler mod Smitter? Naar blev man færdig, hvis man opregnede alle dette slags Synder? Og vi ville talt om Kunster og Videnskaber. Hvad nytter Lyset naar det sættes under en Skæppe?
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den paaklagede Vasketud i St. Førgens Gade, er nu forsynet med en nedgaaende Rende. 2) Med Fornøielse maae Udgiveren melde, at Hovedvagten paa Hallandsaas nu virkelig erholder det foreslagne Uhr i sin Frontespidse.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af gammel Strand og Højbroplads, er en Sælgekone som har en Hund, der napper efter Folk, det var at ønske, at bemeldte Kone blev advaret at afskaffe denne Hund, thi den er meget farlig for Forbigaaende. 2) Hvor slet Arbejderne ved Brolægningen her i Staden ofte slippe deres Dont, kan Vedkommende Foresatte see et paafaldende Exempel paa i Pilestræde, uden for No. 93, hvor det Fortog, de skulde udbedre, nu er meget værre end forhen. 3) Naboerne af Menneskemøllen, eller den saa stærkt besøgte Gynge paa Vesterbro, ønskede, for at have lidt mere Ørefred, at dette Gyngeri maatte ophøre efter en vis Tid om Aftenen, hvilket man troer med saa meget mere Føje kunde paalægges, som enhver Sammenstimlen af Folk om Aftenen let giver Anledning til Spektakler.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 5 Rd. a 5 Rd. 3 Mk. Rug, Td. - 26 a 26 Mk. Byg Td. 20 a 22 Mk. Havre Td. 13 a 14 Mk. Ærter, hvide, Td. 24 Mk. Ferst Flesk. Lpd. 9 a 10 Mk. Røget dito. Lpd. 12 a 14 Mk. Rog Snesen 18 a 20 Sk. Smør i Pd. 17 a 20 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Gadepoliti i Pilestræde. Da jeg Aftenen d. 14 d. vilde gaae hjem i Pilestræde, blev jeg paa Hjørnet af Sværtegade og Pilestræde, udenfor Glaspusteren, standset ved et Opløb; jeg maatte staae nogle Øjeblik stille, men fik med eet min Hat og mine Klæder overslaget med allehaande Uhumskheder, der fra et Vindue blev udslaget af en Spand. Da det kan bevises, at der blev tømt en Spand ud paa Gaden, fra anden Sal, saa maatte vel Gjerningsmanden blive at paalægge en passende Mulkt. Peter Regnst.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag til en Uordens Afskaffelse ved Charlottenborgsiden. Paa Charlottenborgsiden af Nyhavn, hvorfra Overfarten skeer til Christianshavn er Trappen ned til Vandet meget brøstfældig, ligesom og 8de Fodtrin sammesteds mangler; naar denne Udbedring bliver foretaget, haaber man, at et Rækværk bliver anbragt til Bekvemmelighed og Sikkerhed for de mange Mennesker, der benytte sig af denne Overfart. Og da den Ubehagelighed ofte indtreffer at Skibe tage Losse-Plads ved Trappen hvorved man undertiden maae passere over et, 2 til 3 Skibe for at komme til Færgehaaden saa vil Vedkommende formodentlig sørge for at denne Uorden for Eftertiden bliver hævet.
Politivennen, 1804-01-01
Om Borgervæbning. Alt for ofte maa man erfare, ogsaa i Anledning af de i vore Tider anordnede Borgervæbninger, at Folk ledes i deres Domme af Lidenskaber og Ukyndighed Jntet er almindeligere, end at høre klagende. ynkende, spottende Tale over denne Jndretning, og det ikke blot af Dummerhoveder men ogsaa af Mænd, der i andre Henseender fortjene Agtelse, og hvis Talle derfor saameget lettere har blivende Virkning. Da intet er vigtigere og nyttigere for Staten, end at alle Jndretninger i samme nyde den dem tilkommende Agtelse og Tiltro, saa anseer Undertegnede det for gavnlig Borgerdaad, at bestride enhver ufordeelogtig Mening om disse Jndretninger, saameget mere, naar samme truer med at vorde Tone. Lad os engang fremsætte for Lyset de fornemste af de Yttringer vi have hørt imod Borgervæbningerne, og vi skulle see dem alle vige for Fornuften. Den tjener til at udbrede over Borgerne en raa og krigersk Aand og altsaa vil svække, hvad man saa meget maae ønske, blide og fredelige Sæder. Dersom den, der gjør denne Yttring, tilstaaer, hvad der virkelig er Sandhed, at der gives selv Krigere af Profession, der udmærke sig ved de blideste Sæder, dersom han ikke regner det til Fredelighed, at man skælver ved det blotte Navn af en Fjende, og derfor heller ønsker den skændigste Fred, end vover at gjøre Modstand; saa tilstaaes ham vel igjen, at der i den lette Krigerstand ofte mødes Raahed og Usædelighed, fordi denne kun alt for ofte af Valg og Trang er uopdragne, vankundige ja endog fordærvede Personers Stand, - men derfor er ikke Følgen, at en Borger, der lærer Vaabenøvelser frivillig og uden legemlig Militærtvang, taber det ringeste af sin Godmodighed, Blidhed eller Fredelighed. Den velopdragne Pugling, der bliver Offiseer i en Armee, den godmodige, ærlige Bondekarl, der træder ind i et Regiment, kan staae nogen Fare, hvis de ikke ere stærke nok i det Gode, til at imodstaae onde Exempler (skjøndt den danske Krigstjeneste heri, fremfor mange andre, vil faae et stort Fortrin, da vor Regjering viseligen har afskaffet den fremmede Hverving). Men Borgeren befinder i et ganske andet Tilfælde: han kommer ikke i noget andet Selskab ved sine Vaabenøvelser, end det han i sin borgerlige Vandel ellers daglig omgaaes med. Man beskylder Krigsstanden for at fremme Leddiggang. Var denne Beskyldning end sand saa kan den dog ikke passe paa Borgere der fra Vaabenøvelser ufortøvet vende tilbage til deres afbrudte, nu kun desmere trængende Forretninger, paa Borgere, der ikke i Fredstid gjøre Vagter, hvor de kunde faae Smag paa Ørkesløshed. (Fortsættes.)
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De Stød af Pæle, der forhen ragede op over Brolægningen paa Fortoget paa Toldbodvejen imellem st. Kongensgade og Amaliegade ere borttagne.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Kunde man ikke formaae Vedkommende til at ansætte en anden Vægter i Studistræde; da de, som høre den nærværende raabe, oftest fristes til at troe at han raaber Brand, istedet for at forkynde Folk hvad Tid paa Natten det er
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Bageren i lille Regnegade, eller hans Kudsk, haver en Hund, som volder dem, der boe i de tilstødende Baghuse, en ubehagelig Uro, der begynder sædvanlig om Morgenen Kl. imellen 4 og 5, og vedvarer, til Kudsken er bortkørt med sin Vogn; man haaber, at Ejeren forebygger sligt i Eftertiden. 2) Uden for Helliggejstes Kirkemuur paa Vimmelskaftet ere næsten alle Rendebrætterne løse. 3) J Kronprindsensgade uden for No. 11 Litt. G er paa Rendebrættet en for Fodgængere farlig opstaaende Jernhage. 4) Udenfor Krudttaarnet ved Langebroes Bomhus lige i Vejen for Fodgængerne er en Træstumpe fremragende 4 til 5 Tommer a Jorden, som trænger til at optages. 5) J Amaliegaden, hvor Blankogaden støder til samme, et en Pæl opstaaende nogle Tommer over Kørebroen. Da det træffer netop i deres Vej, som gaae paa Solsidens Fortog, og her maa gaae over Kørebroen kan man i falde derover. Allerede forhen er klaget over denne Pæl, og den er derpaa drevet længere ned, men nu er den atter kommet tilsyne. 6) Fra de Køkkener under Nybørs i Kælderne, hvor Skibskokkene lave Mad, seer man saavel disse som Pigerne meget ofte at tømme Kar og Kædler ud af Kælderdørene hvorved Fortoget og hele Gaden oversvømmes, da der ingen Rendesten er ved Husene. Man ødsker det maatte paalægges alle dem, der slaae Vand eller Uhumskheder ud fra disse Kældere at gaae ned dermed til Rendestenen ved Fartøjerne.
Politivennen, 1804-01-01
Advarsel. De unge Herrer, som i Mandags Aftes Kl. 9 1/2 øvede deres Vittighed ved at kaste Knaldperler i en Glaslampe, i en Butik i Gottersgaden, ombedes for Fremtiden at lade slig Spas være, ifald de ikke vil have deres Navne offentlig indrykk de i Avisen, da de ikke ere saa ubekjendte som de formodentlig have troet.
Politivennen, 1804-01-01
Svar paa det i Politivennen No. 329 indrykkede Ønske, Lyngbye angaaende. At smaae Uordener kunne indløbe ved Fattigvæsenet og stundom virkelig indløbe, bør Commissionen være saa beskeden at tilstaae. Den bestræber sig, efter mueligste Evne for at kjende og afhielpe dem; men ikke altid lykkes dens Bestræbelser. Med sand Erkjendtlighed modtager man derfor ogsaa ethvert Vink, ethvert Raad og enhver Hielp, som tilbydes. Man paaskjønner følgelig og Anmælderens Velvillie i Henseende til det givne Vink; men bør tillige anmærke, at, Commissionen, som ej er uvidende om nogle Børns utilbørlige Ufærd, allerede for længe siden har gjort hvad den kunde, den har nemlig opbragt 2de Børn, som formodentlig ere de tilsigtede, og overleveret dem til Politie- Kammeret, hvor de upaatvivlelig have faaet den ved Forordningen bestemte Advarsel, hvilken de ej have agtet; thi de have atter indfundet sig. Commissionen har derfor skrivtlig anmældt dem for Politiet, og faaet Løvte om deres Afstraffelse. Den troer sig derfor i denne Henseende angerløs. Angaaende Dyrehaugen, da er samme deels saa fraliggende fra Lyngbye, at enhver Uorden ej kan bemærkes af Commissionen; deels ligger den i Kilde-Tiden, paa en speciel Maade i enhver Henseende nærmest under Politiets Opsyn, hvis Betjentere ogsaa nyde en Kjendelse af Gjentofte Hospital, for at være der tilstæde til al Uordens Forebyggelse. Lyngbye den 20 August 1694. Paa Commissionens Vegne B. F. Rønne.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske til Fordeel for et Vejstykke nær København. Da jeg Søndagen den 19 d. M. passerede Vejen fra Kbhvn. forbi Ladegaarden, Rolighed, Godthaab, og Grøndal, forundrer jeg mig meget over at denne Vej saa nær Kbhvn. kunde henligge saa ganske uposabel da det fra utænkelig Tid, af har været en Jagtvej, og forhen meget god; men jeg takker min Gud at jeg var saa heldig og slap fra den med Livet og hele Lemmer. Jsær er den meget slem imellem Godthaab og Grøndahl, det var at ønske den maatte blive istandsatt.
Politivennen, 1804-01-01
Advarsel til dem der sætte Tøj paa Maaneds Aution. En Mand, som nylig havde leveret en Anrionsholder en Semidors, Daase foret med Skildpade, der havde kostet 11 Rdr. og bedet ham sælge samme paa Auxion, men NB. ikke under 5 Rdr., har havt den Skade og Ærgrelse, at samme desuagtet bortsolgtes for 5 Mk. 4 ss. hvoraf endda bortgik 6 ss. for Salarium. Man raader derfor den, der saaledes indsætte deres Tøj, at forsyne sig med Modtagbeviser, hvor den fastsatte Pris er indført, for hvilken Tøjet maae sælges.
Politivennen, 1804-01-01
Til to urolige Piger i lille Kongensgade. De to Jomfruer P. og H. i lille Kongensgade, der finde en underlig og usædelig Morskab i at plage en ligeoverfor dem boende Mand, saaledes at denne ikke tør lade sig see for sit Vindue, ikke heller paa Gaden, uden at udskældes og raabes efter, advares herved at afholde sig fra denne Opførsel, ligeledes bedes deres Husvært at bringe dem til en fornuftigere Adfærd. Hvis dette ikke skeer fra nu af, nødes man ikke allene til at bekjendtgjøre deres Navne, og Husnummeret, men endog hvis denne Ting ikke har noget ubehageligt for dem, at søge Dem for Retten, der vel vil finde Strafor hver, der forstyrrer den offentlige Rolighed.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. Den der har havt Ulejlighed af denne Hund i lille Regnegade hos Bageren, bede; at have Taalmodighed til Hundedagene ere forbi, da skal den Uro blive ophævet.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Kompagniestræde No. 51 er hverken Hammer eller Ringetøj paa Porten, naar nu een af Gaardens Beboere kommer hjem efter Kl. 10 seer han sig nødsaget at gjøre en græsselig Larm for at komme ind, som Naboerne og Høses Folk allerede ofte har beklaget sig over, da de derved forstyrres i deres Nattero. Man haaber at Verten nok vil hemme denne ubehagelige Uorden. 2) J Kompagniestræde i Theehandler Møllers Huus har en Pige, den 20 dennes om Aftenen Kl. 10 udslaaet en Spand Vand fra Gadedøren paa Fortouget, da hun formodentlig var for doven for at gaae ned til Rendestenen, og paa denne Maade paa et hængende Haar nær overslaaet en Person hele Kjolen; man haaber, at hun herefter lader denne Uorden fare, da den kan have ubehagelige Følger for hende.
Politivennen, 1804-01-01
Utilladelig Morgen-Reveil. Jndsenderen heraf, som boer i en af Stadens saa kaldede reelle Gader, er ved en Hændelse af at forflytte sit Sovekammer, fra Bygningen til Gaarden, over i dentil Gaden, bleven gjort opmærksom paa en Uskik, som han haaber blot bør blive Vedkommende bekjendt, for at vorde hævet. Adskillige især Spekhøkere og Kælderfolk have for Skik, at lade Vægteren, forinden han gaaer fra sin Post om Morgenen, mellem 4 og S slet, vælte dem; dette gjør da denne ogsaa, men paa samtlige Huses Beboeres Naboers og Gjenboers Bekostning; thi hans Slag paa Kælder Skaaderne ere saa Dierve, gjentages saa ofte og med saadant Kresendo at den Jkke Paagældende som oftest vaager førend Vedkommende i Kælderen omsider giver Tegn til Liv fra sig. Man betænke nu den Syge, der som oftest kummerligen og i Smerte tæller Nattens søvnløse Timer, og hen mod Morgenen er falden i Slummer, med hvilken Angst han opvaagner, og hvo erstatter han Tabet af den kvægende Søvn som disse den uatlige Roes Befordrere, men nu Forstyrrere (foruden deres som oftest alt for høje Sang af lange lange Vægter-Vers) har foraarsaget? Og hvo siger desuden, at jeg, skjøndt frisk, skal opvækkes af min Søvn paa en Tid da mine Forretninger tillade mig at nyde den? Jndsenderen troer derfor med Rette at saadanne Folk, hvis Kald det er at være aarle oppe, kunde finde een for deres Medborgere mindre byrdefuld Maade at blive vækkede paa, end hiin Vægter-Torden paa Vindue Skaaden; en liden Klokke med en Spor igjennem Vindues - Karmen vilde gjøre den samme Nytte og os andre ingen Forstyrrelse.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal til Magistraten. Paa en Tid, da Regieringen stræber paa alle Maader at ændre hvad Uskikke der i en eller anden Ting endnu maatte existere, synes det ikke overflødigt at gjøre Magistraten opmærksom paa Københavns trende Skorstensfejere, som efter løst Overslag, næsten sluge aarlig en Kapital af 20,000 Rdlr. At enhver Mand bør betales for sit Arbejde saaledes, at han kan bestride de Udgivter, som medgaae til samme, og tillige have noget tilovers at leve af, er billigt; men er det ogsaa billigt; at et menneske skal, alle sine Omkostninger fradragne, have en aarlig Gage til 4 til 5000 Rdlr., hvoraf i det mindste fire Borgere kunde leve ret got. Magistraten spørges altsaa: om man kan vente at det nu vakante Skorstensfejerembede bliver delt, i det mindste af fire Borgere, og derefter naar de øvrige tvende bliver vakante de da ligeledes deles, i Forhold til deres større eller mindre Jndkomster?
Politivennen, 1804-01-01
Ønske om en Baad ved hver af Fæstningsbroerne. J Aftes imellem 11 og 12 sprang et Menneske ud ved Vester Port, og man kunde længe see ham, men aldeles ikke komme til at redde ham. Det var højlig at ønske, og er i disse Blade før ønsket, at der maatte altid ligge en Baad ved hver af Kbhvus. Fæstningsbroer. Maaskee kunde det paalægges Fiskerne, at lade deres Baade ligge paa saadanne Steder, hvor der skeer saa mange Ulykkestilfælder. Nøglen kunde de ophænge hos Skillingsmanden.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal en Diligensekudsk angaaende. Er det Diligensekudsken imellem Kbhvn. og Helsingør tilladt at optage uvedkommende Personer, hvilket hidtil for det meste daglig har været Tilfældet.
Politivennen, 1804-01-01
Et Ønske i Anledning af den nye Jndretning af Kbhvns Forbedringshus. Saa glædelig denne Jndretning maae være for enhver, som har læst Beskrivelsen derover er der dog hos Jndsenderen opstaaet et Ønske, som han ikke kan tilbageholde at yttre, ligesom han er i det sikkre Haab, at samme ikke vil findes Opmærksomhed uværdig. Det heder nemlig, at de udgaaende Fanger, der ere Fremmede, skulle bortsendes ved Politiet, de der høre hjemme paa Landet skulle sendes did ud og sættes under Vedkommende Øvrigheders Forsorg, de derimod, der ere hjemmehørende i Kbhvn, kunne atter der see sig om Udveje, og skulle de ikke strax kunne faae Tjeneste, kunne de endnu indtil 14 Dage ere forløbne faae Husly og Arbejde i det ved Forbedringshuset anlæggende frie Arbejdshus. Endskjøndt intet er vissere, end at de trufne indvortes Jndretninger af Forbedringshuset gaae Maalet, at forbedre Fangerne, meget nærmere, end de forrige, er det dog neppe at undgaae, at jomange af dem vende igjen tilbage til deres forrige lastefulde Levevej, naar de saaledes slippes ud fra Ave og see sig i egen Raadighed. Herimod troer Jndsenderen intet bedre Middel, end at de, som saaledes slippes ud i Hovedstaden, forblive under den Forpligtelse, i et vist Tidsrum, ugentlig eller maanedlig, personlig at forestille sig for Politimesteren eller for Forbedringshusets Foresatte, for at gjøre Rede for den af dem førende Levevej, angive deres Opholdsted i Byen, ikke skifte uden strax at mælde det, og for Sandheden af at de ernærede sig lovlig medbringe en bosat Borgers Attest. Denne Jndretning, troer man, vilde være meget nyttig. Det forstaaer sig, at den Løsladte, der kun havde været Fange i kort Tid og altsaa ikke kunde formodes saa fordærvet som den, der havde været dømt til længere Fængsling, kunde efter en kortere Tid aldeles fritages fra denne Fremstillelses Pligt.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det Forfald, som Bernstorfs Støtte paa Landevejen ved Gjentofte kom i, har for meget rum Tid siden været paaanket i disse Blade, og er siden af Udgiveren fornyet i Bladet Dagen. Med Fornøielse kan nu mældes, at dette Mindesmærke er under Udbedring. 2) Den tilsendte Anke, om Mangel paa Gæstfrihed i Lyngby Slotskro skal vorde indrykket, naar Udgiveren først faaer nogen endnu manglende Underretning af Jndsenderen.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Endnu opstaaer den farlige Træplyg af Kørebroen, imellem Krudttaarnet ved Langebro og Reberbanen, nærmest ved Krudttaarnet, hvorpaa en Fodgænger saa let kan støde sig og snuble. 2) Uden for Hjørnebygningen af Sølvgade og Volden, lige overfor Jndgangen til Kassernerne, som for nogen Tid siden reparertes, sees endnu i Fortogsbroen ud til Volden alle Hullerne af Bommene, uden at disse siden ere blevne belagte med Steen. 3) For nogen Tid siden paaankedes, at der for Enden af Charlottenborgsiden ikke var saa ordentlig en Nedgang til Baade, for dem, som derfra vilde lade sig sætte over til Kristianshavn, som der dog virkelig burde være. Der paaankedes tillige, at den usle Nedgang, som der nu er, var farlig, da et Trin af samme var itu, og altsaa rimeligviis ogsaa de øvrige raadne. Je midlertid er endnu ingen Forbedring skeet. Man forlader sig desuagtet paa, at Magistraten, Havnevæsenet, eller hvem det kan tilkomme at tage sig heraf, ville forbarme sig herover. Den store Mangel det er, (og som i Holland eller England for lang Tid siden var afbødet med en Bro tvers over Graven) at de to lange Gader, Nyhavn og Charlottenborgsiden, for at have Samkvem med hinanden, gjøre saa lang en Omvej nødvendig, stikker endnu mere i Øjnene, naar man dertil lægger, at Charlottenborgsiden, der har ligesaa nær Overfart til Kristianshavn som Nyhavn, dog betages Lejlighed til at benytte sig deraf.
Politivennen, 1804-01-01
Forslag imod Skade af Fyrværkerier. Selv ved den største Forsigtigheds Anvendelse seer man nu og da, at der skeer Skade ved dette Slags Fornøjelser, enten ved nedfaldende Raketstokke, eller ved at slet borede Ra, ketter flyve til Siden, vel endog ind imellem Tilskuerne, eller paa Tage; ja selv Gnister som nedfalde, kunde gjøre Skade nok. Alle disse slemme Følger kunde imidlertid her ved Kjøbenhavn let undgaaes, naar det befaledes, at intet Fyrværkeri maatte afbrændes uden ved Strandkanten, og med saadan Vind, at Raketterne stege over Søen og Stokkene altsaa maatte nedfalde deri.
Politivennen, 1804-01-01
Uorden paa Fortogene i store Kongensgade. Det var at ønske der kunde blive raadet Bod paa den store Farlighed for Børn og gamle Folk som voldes af den megen Riden g Køren paa Fortogene i store Kongens Gade, hvor den er opbrukket. J Eftermiddag Kl. 6 kom der en cevilklædt Person ridende paa Fortoget ved No. 61 og svingede Rumpen af Hesten ind i Kielderhalsen, hvor der stod et lidet Drengebarn paa 2 a 3 Aar, som kom imellem Bagbenene, men til Lykke fik dog ingen Stade, skjøndt Forældrene forskrækkedes overmaade. Maaskee var det godt, om i slige under Brolægning værende Gader Fortogene bespændtes med en Lægte, men i saadan Højde, at Gaaende kunde komme frem derunder. Peder Andersen. Brændevinsbrænder i store Kongensgade No. 61