JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Nyeste Skilderie af K. øbenhavn. nog 800 Room og Nittende Aargang. No. 26. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 30 Marts 1822. Nogle Bemærkninger over Træplantning. (Slutning; see forr. No.)Men ei nok, at hine ovennævnte Steder og Jordpletter, saavelsom Steen- og Jorddigevolde om hele Marker, hvor sligt Hegn gives, eller med overveiende Fordeel kunde gives, tilbyde en mere eller mindre gunstig Leilighed til Plantning, saa lod der sig jo saa ofte langs med et saadant Diges vestlige Side, eller vel endog langs med Diget, Marken rundt om, i en større eller mindre Brede, plante, hvorved da Marken ei alene til den yndigste Beliggenhed, men endog det for dens Frugter og Afgrøde, saavelsom fordens Kreature, saa veldædige Ly *). Ofte synes det Yderste af en Mark, snart formedelst sammes Jeg siger med Flid, at saa ofte lod saadan Plantning sig anbringe; thi paa mangfoldige Steder lod det sig formedelst en elendig Udskiftning ikke lettelig gjøre. Ved Undersøgelsen i disse Blade om Muligheden af i nærværende Tidspunkt at opdyrke vore Heder, beklagede jeg, og hvo beklager det ikke, at man i Udskiftningsperioden, til ubodelig og noprettelig Tab og Skade for Landet, ofte saa slet benyttede Regjeringens priselige Understøttelser, for at fremme Udflytninger og deraf følgende hensigtssvarende Udskiftninger. Fraliggenhed, snart igjen formedelst sammes Ujevn hed eller mindre gode Jordbund, mere at indbyde til Træplantning end til Kornavl. Men her maa jeg atter beraabe mig paa Hr. Prof. Olufsen. Ei nok, at han saa ofte henpegede i den omhandlede Sag til Engellands og Skotlands Exempel, gjorde opmærksom paa, hvorledes i sidste Land et plantet Træ før 1745 endnu hørte blandt Sieldenheder, men at Plantelysten fra den Tid af der vaagnede og udbredte sig i den Grad, at den ei alene frembragte store og vidtløftige Skovanlæg, men utallige Plantager allevegne, ofte saaledes, at de i lange og smalle Strimler kom til at deele Markerne efter Længden, ofte igjen kom til at indringe dem rundt om, som Krandse eller Belter; viste, hvorledes disse Anlæg lykkedes indtil Forundring, og det i et Land, der under samme nordlige Bredde har i Climat og Jordbund Jntet forud for Danmark – saa har han, ikke at tale om mange hidhørende bemærkninger og Vink, i Afhandlingen om Plantager, indlysende godtgjort Nødvendigheden af saadanne, og Trangen til samme paa eller omkring enhver Gaards Jordlod.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Denne Afhandling, der læses i de første Bind af Annalerne, blev allerede skrevet for 25 Aar, og altsaa endnu i Danmarks Guldalder, vakte desværre liden Eftertanke, og var derfor, med hvad Andre i denne Materie skreve, uden synderlige Følger. Hiin Alder svandt snart, og med den Evnen til at virke, hvad i den kunde have været virket. Jmidlertid ere vi jo dog vel endnu ikke i Jernalderen, og med skotsk Villie lod der sig, uden skotsk Evne, endnu stedse Meget udrette, snart hist, snart her. Est quodam prodire tenus, siger Digteren, si non datur ultra. (Man faaer gaae saavidt, man kan, naar man ikke kan gaae videre. Og nu endeligen vore Lyngheder, hvoraf vel mangfoldige have en saa god Jordbund, at den ikke sjelden er ulige bedre end mangt et Jordstykke i vore Bymarker, men andre igjen, formedelst Af skrælling eller Afgravning til Tørv og Gjødning blanding, eller af Naturen af en saa ringe Beskaffenhed, at de neppe vare værdt at sætte Plov i. Ja, især i disse Lyngheder, den Mængde af bratte og steile Banker med de indsluttede smalle Dale og Fordybninger, dem Naturen bestemte ene for Træer, og derfor eengang holdt tilligemed de omliggende Heder, beklædte med de skjønne Fyr. Birk og Ege, hvoraf Levninger ligge i Mængde i Tørvemoserne, men som berøvede, og det vel meest ved Menneskehænder, hin deres stolte Prydelse, nu derimod i den blotte graasigstygge Armodsdragt af Lyng, byder Øjet et sørgeligt og tilbagestødende Udseende. Nok, her ligge endnu stedse alle disse for Plantning saa saare skikkede Lyngbanker med deres Dale; her ligge de mange Heder; her den Mangfoldighed af hine ovennævnte Steder, Pletter, Jordstykker ligge her, og vente og vente paa Planteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Endnu maa jeg til Slutning erindre: At Forsømmelse af Træplantning saa ofte hører blandt vore Efterladelsessynder *), hidrører vel stundom *) Skulde Nogen støde sig over denne Benævnelse, maa jeg henvise ham til hans Bibel, og hvad af samme ovenfor blev erindret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
fra den Forestilling, at den, der planter, planter blot for at en Anden kan høste. Christeligere tænkte hiin hedning, der, som det hedder, tildrog sig Alexander den Stores hele Agtelse, da han paa det Spørgsmaal: For hvem han da plantede alle disse unge Palmetræer, svarede: "For Efterkommerne. Men ogsaa er den Forestilling, at den, der planter, planter blot for at en Anden kan høste, falsk, da den støtter sig paa Uvidenhed og Uerfarenhed; thi ikke at tale om, at den Mand, der i sine yngre Aar planter alleslags Træer, kan, om han skal udleve sin Tid, i hele 3040 Aar af sine Frugttræer og Frugtbuske indhøste rigelig Løn for sin Bekostning og sit Arbeide med dem, kan efter faa Aar af sine Piil, Hæsle, Torn have Baand, Brændsel, Gjærdsel o. s. v.; saa tør han jo endog gjøre sig Haab om, i sine ældre Aar at erholde Tømmer og Gavnved af Træer, som de ovennævnte og andre hastig voxende, hvoriblandt de alle vore øvrige Træsorter i hurtig Væxt over træffende Popler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Jndenlandske Efterretninger. J disse Dage er udkommen: Penia, eller Blade for Skole. Jndustrie, Midicinal- og Forsørgelsesvæsen, af Fr. Thaarup, Etatsraad, og J. C. W. Wendt, Professor, og Overmedicus ved almindelig Hospital, R. af D. og D. M. For 182I. 166 S. i 8.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
De hertil ankomne Søstre Andreette og Louise Borgman fra Stockholm give i Aften en stor Vocal- og Jnstrumental-Concert paa det Kongel. Theater. Den første spiller en Violin Concert af Louis Maurer, og begge Søstre Concertante for to Violiner, af Du Puy. De roses for deres Spil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Af Subscriptionsfortegnelsen i den i disse Dage hertil ankomne første Levering af det 11te og 12te Bind af det tydske Conversations-Lexicon, sees, at der er 15,176 Subscribenter paa denne Fortsættelse. J Kjøbenhavn ere 62.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Den i Skilderiet No. 24, under Articlen Aalborg ommeldte Grønlandsfarer, Briggen Flora, af Glückstadt, er dreven bort fra Raaberg Strand og forliist paa Tværsted Strand. af Corsøer, den 23de Marts. Ved de Undersøgelser, som Generalpostdirectionen strax lod foretage i Anledning af Rygtet om, at der ved Gravningen til den paa Sprogøe opførende Hovedbygning skulde være opdaget en steensat Kielder og Brønd m.v., som antoges at kunne være fra Oldtiden, er det befunden, at denne Kielder, som er aldeles ringe og af smaae Kampesteen, har henhørt til en der for nogle Aar siden afbrændt Gaard, som beboede, af en fattig Familie, og at den saakaldte Brønd ikkun var en Sump, hvorefter forommeldte Rygte saaledes er aldeles ugrundet. (Dagen.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Mariboe, d. 22 Martii. Ved Auctionen, paa Mariboe Ladegaard den 20de dennes kostede en Tde. Rug 19 a 20 Mk., foruden Allarmen, som det hedder i Bondesproget; en Tde, hvide Ærter 20 a 24 Mk. Af Byg blev intet solgt, da det ikke maatte sælges ringere end til 17 Mk. Tdn. En 3/4 Aars Griis kostede 26 Mk. - Efteren Reisendes Udsagn fra Jylland, skal den orcan agtige Storm den 11te dennes have været stærkest i den nordlige Deel der. J Randers, hvor han opholdt sig, fløi fra 100 til 1000 Tagsteen af enkelte Gaarde. Flere Fouragelæs blæste overende; Amtsprovst Kruses Vogn ligeledes, hvorved han skal have faaet en Arm af Led. En Kone fløi fra Broen over Rækværket i Fiorden, men blev reddet ved en Baad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Aalborg, den 21de Marts. Den i forrige Avis ommeldte ved Lønstrup sidst indstrandede Englænder var en i Lynn hjemmehørende BriGlory, Capitain Peregrine Th. Brinn. Den kom af Grunden uden Skade ved Strand boernes Bistand og fortsatte sin Reise den 19de Den under Orcanen sammesteds indstrandede Englænder var en Brig, hjemmehørende i Aberdeen, kaldet Cremon Mogat, Capt. Alexander Davidson. Den staaer næsten paa tørt Land, men kan formeentlig sættes ud. En tredie Brig, Jane, af Sunderland, er uden Besætning, og efterat have mistet Stormasten, inddreven ved Lyngby. De vare alle tre ballastede. Adskillige flere Skibe ere i det haarde Veir forulykkede, saavel paa den jydske Kyst, som og i aaben SøDen Skade, Aalborg i det sidste Halvaarstid har lidt paa sine Skibe, har været meget betydelig. Ganske borte ere følgende: 1) KoffenHenriette, drægtig 15 Commerce=Læster, Capt. H. Schrøder. Vraget blev solgt i Cowes paa Øen Wight. 2) Galeasen Marie Margarete, 27 C. L., P. N. Theissen, forlist udenfor Elben. Hele Besætningen omkom. 3) Koffen Mercurius, 39 C. L., H. J. Berg, ved Borkum. Capitainen, Styrmanden og to Matroser druknede. 4) Galeasen Charlotte, 57 C. L., P. P. Moldt, ved Ringkjøbing. Tre Mand satte Livet til Jblandt dem, som ere indkomne et eller andetsteds under Haverie, mærkes især 1) Briggen Caroline, drægtig 43 Commerce-Læster, Capt. J. C. Hemme, indkommen til Christiansand. 2) Galeasen Enigheden, 26 C. L., P. Stou. gaard, til Aalborg. 3) Briggen Sophie, 31 1/2 C. L., Hielm, til Elben. 4) Briggen Anne Cathrine, 73 C. L., Duus, til Aalborg. 5) Jagten Prøven, 14 C. L., P. T. Berg, til Aalborg. 6) Sluppen Enigheden, 14 C. L., Antonisen, til Aalborg. 7) Jagten Thetis, 10. L., Christensen, til Elben. 8) Sluppen Maria, 15 C. L., Nisted, til Elben. 9) Briggen Louise, 48 1/2 C. L., C. Otzen, til Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Jagten Speculation, 21 Commerce-Læster, har man i lang Tid ikke hørt fra. Flere ere i Søen i dette urolige Veir, og følgelig mere Søskade endnu at befrygte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Skrivelse fra Hannherrederne i Aalborg Stift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Mandagen den 11te Marts var en Rædselsdag fordenne Egn. - Kl. omtrent 10 blæste en heftig Storm af Sydvest, der vedvarede til omtrent 11, dog uden at anrette betydelig Skade. Vinden sagtnedes noget, og gik mere vestlig, men henimod Kl. 2 blev den Nordvest, og den frygteligste Orcan, man kan mindes, begyndte og vedvarede i flere Timer. - Jorden bævede, Husene rystede og Vandet hævedes høit i Veiret og drev med Vinden som en Skye. Skaden, som Veiret anrettede, er stor, og for Mange i disse Tider, næsten uerstattelig. J 3 Sogne alene faldt omtrent 14 Lader, foruden 3 Herregaards Bygninger, og alle Huse, som bleve staaende, toge meer eller mindre Skade. Ogsaa Haugerne bleve frygteligen tilredte, og i een af Egnens Skove skal, efter Sigende, henved 700 Træer være omstyrtede. Forsynet være dog takket at intet Menneske, saavidt vides, er kommet til Skade!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Blandede Efterretninger. Udtog af en af de nyeste Reiser til Palæstina.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Et Udtog af Bramsens Reise durch die Jonischen Jnseln, Ægypten, Syrien, Palastina u. Griechenland, Jena 1819, st. 8, vil, saavidt sidstnævnte Land angaaer, læses med Deeltagelse; thi hvo føler ikke Jnteresse for de Egne, hvorfra det Lys udgik, som omstraaler Verden, Bramsen, en indfødt Berliner, gjorde denne Reise 1814 og 1816 i Selskab med en ung Engellænder, Marwell, fra de joniske Øer, hvor de vare landede d. 14 Juni 1814. Ved Engellands mægtige Jndflydelse paa alle Lande og Egne i Orienten, fik disse Reisende al ønskelig Leilighed til, med Sikkerhed at see, hvad der især er mærkværdigt, og havde ikke Østerlandenes Ulykke, den under en fatalistisk Jslamismes beskyttende Ægide uforstyrret rasende Pest, paa mange Maader lagt Hindringer i Vejen for deres Videlyst, saa vilde Reisen endnu have givet os betydeligere Resultater, i Henseende til Palæstinas nærværende Tilstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Uagtet F. Schlegel i sin Afhandling "Sig natur des Zeitalters (Concordia 1 H.), taler omden eiendommelige og interessante Characteer, som de Sarmatiske Folkeslags Literatur vilde antage, naar de først besade en saadan, saa skal den polske Literatur dog kunne fremvise udmærkede Forfattere. Blandt dens Digtere roses især Stanislas Trembeck, af hvis mange Skrifter især hans Beskrivelse over Godset Sophiowka, med dets skjønne Omegn, læses med Beundring, og Henrykkelse. Grev Lagarde har under Congressen i Wien besørget en Udgave af dette Digt, og vidste at indtage mange der forsamlede Fyrster og anseete Polakker for samme. Bogen er trykt med stor typographisk Pragt, og forsynet med kobberstukne Afbildninger af de fortrinligste Egne af Sophiowka, hvis Anlæg ere bekostede af Greve Felix Potocki¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
J London fløi nyligen et alt for overfyldt Gazometer, der indbefattede 160 Tdr. Vand, i Luften. Maskinmesteren blev kastet 10 Favne over en Muur, og døde paa Stedet. J Nabolavet anrettede Explosionen stor Skade, og adskillige Mennesker ere blevne saarede derved. Det voldsomt opsprudende Vand har kuldkastet et heelt Huus, og slængte et lidet Pigebarn 60 Alen langt bort. En vigtig Advarsel til forsigtig Omgang med Gasapparater!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Oberst Gustavson (den forhenværende Konge af Sverrig) har anlagt en Jnjurieproces mod Forlæggeren og Forfatteren til hans Levnetsbeskrivelse i Tidsskriftet Zeitgenossen, som udkommer hos Brockhaus. J Wachenheim ved Haardt (i Rhinbayern) har en Kone, medens hendes Mand var i Kirken, ført sine Børn, under det Foregivende, at hun vilde spadsere med dem, hen til en dyb, sumpig Grøvt, og ombragt dem der paa den ynkeligste Maade. Med den ældste, en Dreng paa 9 Aar, der satte sig til Modværge, gjorde hun Begyndelse, ved at saare ham dødeligen med en Steen; derpaa fulgte de to andre, et Pigebarn paa 6 og et paa 3 Aar, som hun først qvalte. En Foer mand faae det langt fra, og ilede til, men for sildigen. Den Ulykkelige skal for nogle Aar siden have været afsindig, og denne skrækkelige Gierning være en Virkning af et Tilbagefald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Vexelstempelafgivten har i afvigte Aar indbragt i Frankfurth 100,000 Gylden, hvorefter Vexelpengecirculationen maa have været 200 Mill. Gylden. Forhen udgjorde Afgivten 300000 G. aarlig, altsaa var Pengeomløbet 600 Mill. Et Beviis paa, hvor meget Handelen ogsaa der er sjunken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Kjøbenhavns Børs, d. 29 Marts. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 263. Spec. 254. - Specier solgtes til 16 Rbmk. 4 s. Obligationer (med Renter fra 11 December 1821) 77 a 77 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2den Februari 1820) 97 a 97 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. - Norske Rigsbanksedler 12 1/2. - Svenske Sedler 63 1/2 a 64 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
Damppaketfarten. imellem Kjøbenhavn og Kiel begynder den 23de April dette Aar sin fjerde Aargang, og vedbliver saaledes, indtil September Maaneds Udgang, i hvilket Tidsrum Dampskibet Caledonia afgaaer hver Tirsdag Morgen Klokken 5 fra Kjøbenhavn, og hver Torsdag Eftermiddag Klokken 4 fra Kiel, og i Almindelighed tilendebringer denne Reise i 27 Timer. ForPassagerernes Beqvemmelighed vil blive sørget med al Opmærksomhed. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-03-30
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. og 10000 For Nittende Aargang. No. 27. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 2 April 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
Berigtigelse af Hr. Pastor Luplaus Par Ord i Anledning af de Wettes Sal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
See Kjøbenhavns nyeste Skilderie No. 17, 1832.)Hr. Luplau siger: de Wette finder Talsmænd overalt, der tage ham i eet og alt i Beskyttelse. Ogsaa de Wettes trende ham saa hengivne Colleger tilstaae, at han burde nøjere have overveiet og forsigtigere have udtrykt meget, for ei at blive misforstaaet paa en skadelig Maade."(See Nyt Theologisk Bibliothek ved Dr. og Prof. Jens Møller. Første Bind. 1821.)Hr. Luplau vedbliver: – saaledes ogsaa i et dansk Tidsskrift." Er dette strax ovenfor af mig citerede Tidsskrift det af Hr. Luplau paapegede, eller et andet, J begge Tilfælde ville følgende Citater af samme Tidsskrift bevise, at de Wettes danske Talsmænd ei overalt i eet og alt tage ham i Beskyttelse. Side 121, Lin. 8, siges de Wette "at have forglemt den i slibrige Tider iblandt en mistænksom Slægt fornødne Forsigtighed." Side 161, sidste Linie erklæres en Slutning af de Wette urigtig. Side 165 under Spørgsmaalet 1) kaldes de Wettes Opfatning af dette vigtige moralske Phænomen (Sands Snigmord) eensidig. Side 167, Lin. 1 siges de Wette paa sin Philosophiske Vei at formindske og tildeels besmykke den begangne Brøde." Strax efter erklæres de Wettes Yttring om Sands reneste Begeistring at være ubeviislig. Og overalt bedømmer den Høiærværdige Udgiver, som han selv siger Side 169, Sands Udaad langt strængere end de Wette. De Wettes Talsmænds Eensidighed er da neppe saa afgjort, at Hr. Luplau behøver at søge efter et værre Navn, som den i hans Tanker fortjener.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
Hr. Luplau troer siden at fremstille de Wettes Sag i sin Simpelhed, i sin Nøgenhed, uden Udzirelser; men glemmer, at han ved en simpel og nøgen Fremstilling ligesaa lidet maa vanzire, som udzire Sagen. Han siger, at de Wette fremstiller sine Forestillinger om Sands Mord paa en saadan Maade, at Mange, ved at læse det, finde deri et Forsvar for Handlingen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
Den, der i de Wettes Brev til Justitsraadinde Sand finder et tilfredsstillende juridisk eller moralsk Forsvar for Sands Snigmord, maa være blandt dem, Hr. Luplau har Grund til at spørge Ere vi da virkeligen sjunkne saa dybt, at Sandhed og Løgn, Retfærdighed og Uretfærdighed ikke kan adskilles." Vedkommende Stats højeste Autoritet har ventelig troet, at mange af de paa dens Universiteter studerende Ynglinge vare saa dybt siunkne i Partieaand, lidenskabelig Forbittrelse mod Kotzebue og revolutionairt Sværmerie, at de vare tilbøielige til ei at adskille Sandhed og Løgn, Retfærdighed og Uretfærdighed: samme Autoritet har maaskee anseet de Wettes Sprog i Brevet til Frue Sand, som en Prøve paa det Sprog, han førte, om ei fra Lærestolen, saa i private Samtaler med Studentere, derfor har samme Autoritet ventelig troet, at disses temporaire Tarv fordrede, at de Wette udtraadte af sin Virkekreds. Vi rolige Mennesker læse de Wettes Brev uden Forargelse. Ønske vi endat det ei var meddeelt Almeenheden; at meget deri var udtrykt anderledes, vi troe dog, at det kan forenes med en i Almindelighed moralsk officiel Characteer. Jeg læser i Begyndelsen af Brevet, strax efter den indledende Hilsen; "Den begangne Gierning er vistnok ikke allene ulovlig og strafværdig for den verdslige Dommer, men tillige, i Almindelighed betragtet, usædelig og stridende mod den sædelige Lovgivning." J Overeensstemmelse hermed maatte de Wette, som Meddoms mand, have stemt for Sands Dødsstraf, og som Lærer vise Handlingens Brøde. Som Ven af Huset i Sands Familie troer han at burde sige den dybt nedbøiede Moder nogle Trøstens Ord, Disse nedskrives sjelden i et saadant Brev i saadanne Timer med det roligste Overlæg, de nærværende vare bestemte for Moderen allene, høit tillige for Familien, ei for Mange, som Hr. Luplau siger. De Wettes Skyld bliver det aldrig, at Mange med Hr. Luplau kjende Brevet. Han ønskede det saa lidet meddeelt flere, at han ei engang havde taget Afskrift deraf, En saadan Meddelelse i et forseglet privat Brev kalder Hr. Luplau aabenbart at tage en af alle gode Christne afskyet Synd i Forsvar." Ere forseglede Breve aabenbare, Gud forbyde, at de i Danmark nogensinde skulle blive det, Da en indgaaet Contract ei af den ene Part egenmægtig kan ophæves, vilde den af Hr. Luplau brugte Analogie, Ophævelse af en sluttet Contract, og Afsættelse af Embede uden Dom, være urigtig, naar han ei havde tilføjet, at de Wettes Monark havde forbeholdt sig denne Ret." Veed Hr. Luplau, at dette saaledes forholder sig, – meget muligt. Med Vocation pleier man ellers at forbinde det Begreb, at den, der modtager samme, erholder det Tilsagn, at beholde Embedet, saalænge han kan bestyre det, og ei ved Brøde dømmes til at have forbrudt det. J Tillid hertil forlader eller renoncerer han paa enhver anden Virkekreds og Erhverv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
Hr. Luplau beder ei at sammenblande tvende Ting, som ei bør sammenblandes, nemlig Mennesket og Embedsmanden. - Da de Wetteskrev et privat Trøstebrev til en Kone, der var en anden Monarks Undersaat, om en Begivenhed i en tredie Fyrstes Stat, da handlede han ganske som Menneske, aldeles ei som Embedsmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
J Modsætning af Brutus afgiver de Wette ingen oppositus, der jurta positus falder i contrasterende Skygge mod dette straalende Lys af officiel Borgerdyd, ved hvilket vi med Hr. Luplau fryde os. Brutus's Sønner vilde omkaste Forfatningen i den Stat, hvis øverste Magistratur var Brutus og Collega betroet. Fulgte Consulen sin Faderfølelse, truedes Statens Sikkerhed af Sønnerne og Ligesindede. Justitsraadinde Sand truede ingen Stats Sikkerhed. De Wette fulgte sin humane Venskabsfølelse, uden at kunne ahne, at den kunde collidere med hans Embedspligt. Saa heterogene Forhold falde ei i Comparation. Overbeviist om vedkommende Autoritets største Humanitet, antager Hr. Luplau de Wettes Afsættelse uden Proces og Dom, i al Stilhed, for en Naade, man har ønsket at vise ham. Her sammenblander Hr. Luplan dog vel selv aabenbart tvende Ting, som ei bør sammen blandes, en ved urolige Tidsforhold foranlediget Naade, oprunden ualmindelig Strenghed og af den største Humanitet. Overordentlige Omstændigheder fordre overordentlige Forholdsregler. Jeg kjender ei nok til Sandheden, Omfanget og Farligheden af de tydske Studenteres Forbindelser. Selv de over deres Rettigheder saa nidkjære Britter, have stundom suspenderet deres Habeas Corpus=Act. Hvor la haute police opfandtes og har hjemme; hvor Napoleon decreterede, at Vedkommende skulde dømmes til at skydes, og skydes inden Aften; der saae vi Monarker fængsles, henrettes, flygte, komme tilbage, for atter at flygte. Slige Uroligheder kunne fordre, at Magtsprog exeqveres, Standretter holdes, Embedsmænd afsættes efter Godtbefindende, Appeller suspenderes. Vi Danske adløde med Troskab gjennem flere Slægter en Række af Konger, der uafbrudt fulgte hinanden af samme Dynastie. Vi have Ret til at vente, ikke inden vore Grændser at see slige Forholdsregler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-02
J intet Land ønsker den frimodige dannede Mand slig Fremfærd Varighed. Det er ei ved saadan Anledning, han finder sig opfordret til at berømme Monarkers største Humanitet og Naade. Han virker for den Orden, der af al Uorden kan, vil og skal fremstaae. Selv den groveste Forbryder ønsker han hellere straffet efter Lov og Dom, end efter den humaneste Magthavers Godtbefindende. Han tænker med Cæsar: Quid in allos statuatis, considerate, omnia mala exempla er bonis intiis orta sunt, sed ubi imperium ad ignaros, aut minus bonos pervenit, novum illud exemplum af dignis et idoneos ad indignos, et non idoneos transfertur J. Efterat have omtalt de tre Slags Magt i enhver Stat, den lovgivende, bestyrende og dømmende, tilføjer Friederich Sneedorf "J Tyrkiet ere alle disse tre Slags Magt forenede i Keiserens Person, derfor hersker her det skrækkeligste Despotie. J de fleste europæiske Monarkier, har Regenten de tvende første, og overlader den dømmende Magt til sine Undersaatter; derfor er her borgerlig Frihed.