Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-10-29
Stænderforsamlingen i Roeskilde. Da Adressediscussionen begyndte og Raadmand Hansen, havde anbefalet sit Andragende, tog Kammerraad Drewsen tilorde med megen Varme og tiltraadte Proponentens Fremstilling i det Hele, om det slesvigske Anliggende udtalte Drewsen sig saaledes: "Det danske Folk maatte med største Forbauselse see, at Prindsen af Augustenborg udnævntes til Statholder i Hertugdom merne, og derved udrustedes med den høieste civile og militaire Magt i samme, - Prindsen af Augustenborg, hvis slesvigholsteenske Tendentser han selv har taget sig paa at bevise, saa at jeg altsaa ikke behøver det, og jeg skal derfor blot i Forbigaaende bemærke, at han har kaldt det Danske et fremmed Folk, og Rigets Hovedstad en afgjort fremmed By. Jeg vil spørge, var det vel muligt, at der fra Regjeringens Side kunde skee noget Skridt, der meere kunde styrke det slesvigholsteenske Parti, Er det ikke Alle bekjendt, at dette Parties Øiemeed er Rigets Sønderlemmelse, og maa ikke altsaa hver Dansk følgelig ogsaa Kongens Raad, ansee Slesvigholstenerne. for Fiender, Men naar i al Verden har Man seet Nogen sende sin Fiende en dygtig General Slutningen af Drewsens Foredrag lyder: "Det forekommer mig at Stænderforsamlingen er i sin gode Ret, naar den indgaaer til Kongen med en Adresse, der giver et tro Billede af Folkets nærværende Stemning og Aarsagerne dertil, – en Adresse, hvori den dybe Ærbødighed, der skyldes Majestæten, er iagttaget, og den Frimodighed, som skyldes Folket, ikke glemt, - hvori Forsamlingen beder Hs. Majestæt og i sin Viisdom at undersøge, om ikke det Øieblik skulde være kommet, da det vilde være hensigtsmæssigt for ham at kalde til sit Raad Mænd, der besidde større Tillid end de Raadgivere, der nu omgive ham, og derved sættes istand til at berolige de meget bevægede Gemytter." - Efter Drewsen talte Balthazar Christensen, der yttrede blandt Andet: "Kunne vi overhovedet vente Noget i den borgerlige Friheds Jnteresse af det nuværende Ministerium? Jeg maa tilstaae, at, naar jeg blot seer hen til dets Forhold med Hensyn til Stænderinstitutionens Udvikling og med Hensyn til Trykkefriheden, da troer jeg det indlysende, at der Jntet, aldeles Jntet kan ventes af det. Jeg slutter mig derfor til den sidste Taler og til Proponenten; jeg haaber, at Forsamlingen vil indgaae med en Adresse, der viser, at vi erkjende, at Hs. Majestæts Raadgivere. bære Ansvaret for, at der hidtil under vor nuværende Konge saa Lidet er gjort af alt Det, som Man med Sandhed havde Ret til at vente; jeg stemmer for en Adresse, der ærefrygtsfuldt og loyalt, men ogsaa frit og uforbeholdent udtaler, at der virkelig hersker en dyb og alvorlig Misstemning i Landet over det nuværende Regjeringsystem, og at det Ønske og den Trang virkelig er almindelig, at Hs. Majestæts nærværende Raadgivere maae fjernes, for at ikke Forholdet mellem Regjering og Folk indbyrdes skal forrykkes endnu mere." Ogsaa Lehmann talte med Jver for en Adresse, men saa optraadte Etatsraad Bang, hvis Foredrag vistnok har indvirket betydeligt paa Forsamlingen; han sluttede sin Tale saaledes: "Naar det betænkes, hvilke vigtige Sager det er, at Adressen skulde berøre, er det da forstandigt at forlange af Kongen, at han, som venteligt og brugeligt er, og som navnlig var Tilfældet i den sidste jydske Forsamling, skal give et Svar om nogle Dage? Er det ikke rettere at forelægge ham sine Andragender, med gode Grunde, og da give ham Tid til at overveie disse og udføre, hvad han derefter beslutter? Jeg er overbeviist om, at, hvis Man skal haabe, at udrette noget for hine Andragender, maae de forebringes Kongen ad Petitionsveien, og ham gives Tid til at overveie dem og udføre dem, hvis det kan skee. Store Hindringer. gives der, maaskee er det ubestemmeligt i dette Øieblik, om disse kunne overvindes, og Man vil da have Svarpaa en Tid, da Kongen ikke kan svare bestemt, og derfori alt Fald nødes til at svare undvigende. Jeg stemmer da ikke for Sagens Afviisning, thi jeg gjentager, saaledes vil jeg ikke forstaaes, men for at Man henviser de enkelte Punkter til de Sager, der allerede foreligge Forsamlingen, og derfor ikke nedsætter nogen Committee til Affattelse af Udkast til en Adresse. Biskop Mynster maatte tilstaae, at han ikke let kunde tænke sig en mere formløs Sag, end den, der for Øieblikket var under Forhandling, hvilket imidlertid Præsidenten ikke vilde indrømme. Etatsraad Stenfeldt stemte imod, Directeur Duntzfeldt for, Greverne Knuth og Moltke imod, Grosserer Meinert, Cancellieraad Haastrup, Sognefoged Pedersen, Exam. juris Maaløe og Arvefæster Schroll for en Committees Nedsættelse; imod en saadan stemte Capitain Buchwald, Justitsraad Ussing, Statsraad Haagen, Kammerherre Castenschiold og Justitsraad Harhoff. (Resultatet af Debatterne findes anført i Gaarsavisen.