JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Noget mere angaaende Enkepension, Forsørgelses og Godtgjørelses-Selskabet. Paa den i Politivennen No. 306 skete Opfordring til Bestyrelsen er intet Svar indløbet. Jmidlertid omgaaer hos Jnteressenterne følgende Jndbydelse: For. Klasse. No. Ved nøyere at revidere Enke Pensions Forsørgelses og Gotgjørelses Selskabets Love finde Vi at samme behøve nogle Forbedringer og Tillæg. Vi anseer det for vor Pligt at tilkjendegive Selskabet dette, og forespørge os til den Ende, om De vil befuldmægtige os til at affatte disse forbedrede Tillæg, uden hvilke Selskabets Varighed ikke vil eller kan bestaae. Enhver af De ærede Jnteressentere ville behage i seenest inden 3 Dage fra dettes Modtagelse, at indsende samme med Deres bekræftende eller benægtende Navns Underskrivt til Bogholderen. Naar Stemmernes Fleerhed har befuldmægtiget os hertil, da skal vi inden kort Tiid forelægge Jnterressenterne een af os tildeels udtænkt Plan i ovenmeldte Hensigt, som ventelig vil være ethvert Medlem velkommen, da den bestyrker Selskabets Varighed. Kjøbenhavn d. 19. Martii 1004. J Følge Directionens og Repeæsentanternes Direktion og Repræsentanter tillade (thi for Rummets Knaphed maae det opsættes, at gjøre de passende Anmærkninger ved en for Jnteressenterne saa trostelig Text) at spørge: 1) Kan Direktion og Repræsentantere tiltage sig Ret til at omstyrte den Lov, der har sat og altsaa er over dem selv, ved at erklære at denne Lov hindrer Selskabets Varighed. 2.) Hvad vil man gjøre ved de Jnteressentere, der blot forlange at holde sig til Selskabets engang givne Grundlov og kræve Direktion og Repræsentantskab til Ansvar efter den?
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Pilestræde og Antomistræde hos Bageren, er en uforsvarlig Tagrendepibe, der højlig trænger til at forandres, da den synes gjort til at overgyde alle dem der vil betjene sig af Fortoget, som just her er saa smalt, at man ikke kan undvige Dryppet. 2) Uden for Glarmesterens i Silkegaden begydes man ligeledes af en utilbøriig Rende. 3) Uden for No. 49 i Myntergaden er et for Enden afbrækket Rendebræt. 4) Paa Hjørnet af Larslejstræde og St. Pedersstræde fattes to Gadebrætter, til hvilke Jernstængerne ere lagte. Vil man sige, at disse Jernstænger ligge for at hylde Sidestenene i Renden, og ikke for at bære Brætter saa svares, at just for disse Jernstængers Skyld ere Brætter nødvendige, da et Fald eller Fejltrin ned imellem disse Stænger er meget farligere, end i en aaben Rendesteen. 5) Fortoget foran No. 10 i Skindergaden trænger til mange Forbedringer, som man venter sig uden videre Opremselse gjorte af den veltænkende Ejer. 6) Paa Hjørnehuset af lille Larsbjørnstræde og St. Pedersstræde er anbragt en højst uforsvarlig og farlig Kjælderhals, da det som er levnet af Fortogsflisen ikke er et Korteer bredt og Kælderen derimod meget dyb. Da dette Hus er opbygt siden Branden, maae man undres over at Stadskonduktøren har seet igjennem Fingre med sligt. 7) Ejeren af første Hus i Antonistræde, paa venstre for den som kommer fra Pilestræde har en overmaade utilladelig Kælderudgang med skraa Luger som næsten tilintetgjør Fortoget; dog dette er ikke nok, en Pompe (som heller ikke burde staae paa Fortoget) spærrer den Passage, som bemelte Luger lover, ved en udadvendt Tud. Denne burde i det mindste vendes til Siden.) 8) Fruekirkes Forstandere anmodes i disse regnrige Dage at see hvor let Fodgængere bringes til at glide, ved den (ogsaa forhen paaankede) Banke af Jord, som ligger paa Kirkens Fortog paa Hjørnet af Kanikestræde og Nørregade. 9) For Kælderen No. 104 i Løvstræde udlægges ofte, som desværre alle Kældermænd tillade sig, Øltønder paa Fortoget og over Rendestenen, hvorved det desuden smalle Fortog spærres, Dette er saameget hinderligere, som hele Rækker Kornvogne, til de i Gaden boende Bryggere, ofte holde og opfylde Kørebroen, saa at Folk endog nødes at gaae tilbage, som virkelig hændtes d. 5 Nov. sidstleden. Politivennen. No. 30.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 36 a 88 Mk. Rug, Td. - 26 a 30 Mk. Byg Td. 19 a 20 Mk. Havre Td. 15 Mk. Ærter, hvide, Td. 27 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 10 a 11 Mk. Røget dito. Lpd. 12 Mk. Æg Snesen 22 Sk. Smør i (d 20024 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
En Tildragelse i den virkelige Verden. J Anledning af en offentlig Handling, hvorved Landsbye-Mandskabet var samlet, forefaldt for nyligt i en Købstad følgende mærkværdige Tildragelse. En Magistratspersens Gaardskarl mishandler i Kaadhed en ædruelig stakkels Bondekarl saaledes, at denne nødes til at røre i Værgemaalet Gaardskarlens Næsee vel haardt; og Gaardskarlen indeklager Næsefornærmeren strax for Magistratspersonen sin Husbond. Dette Lem af Magistraturen (som han selv kalder sig) var ej seen til at hævne Forbrydelsen. Han farer glubsk ind paa Bondekarlen, slæber ham dygtigt omkring, og faaer ham ved Gaardskarlens og andres Hielp ind paa Raadhuset, hvor han efter mange verballe Fornærmelser, støder og hugger den værgeløse Karls Hoved saaledes mod en Væg, at det arme Menneske falder halvdødt ned for hans Fødder. Dog blev Hævnen ikke derved stillet. Han faaer en Underoffiseer til at holde den halvdøde. henter selv Underoffiserens Stok; prygler i Blinde paa Staklen, og endelig lader han Synderen slænge som et Aadsel ind i Tyvearresten paa Straa, og selv begiver han sig, efter vel forrettet Sag op i Forsamlingen, hvor han dog intet havde at gjøre. Da Karlen nogenledes var kommen til sig selv, befaler Magistratspersonen ham strax at gaae hjem og ikke mere tale til ham om den Sag. Sikkerligt vil Karlen ogsaa tie: og det, som han siger, af Frygt for at Magistratspersonen, der giver sig Mine af megen Jndflydelse, skal skaffe ham i den røde Kjole. Dette Magistraturlem var saaledes den Dag i een Person. Lovgiver, Dommer og Bøddel, og ligesaa despotisk i sin Kreds som nogen Basse i Tyrkiet. Men tier den forladte og fornærmede Karl, saa burde andre Tilstædeværende tale. Enhver Sædelig skyer at være Denunciant. Derpaa stoler den i Opdragelsen forsømte Embedsmand, og det er den forladte Almue, som derunder maa lide, naar hiin tryg lader sine Passioner Tøjlen. Men Skade, megen Skade er det, at ingen tør, eller af Mangel paa Medfølelse ikke vil tale de Undertryktes Sag. Hvorofte blive ikke de blide Jndtryk af en Regjerings bedste Anstalter ved slige Embedsmænds Adfærd af Almuens Sjæle udslettede? Den Haan slige Personer viise baade Ligemænd og Undermænd, understøttet ved deres Kryben for Overmænd, gjøre i alle afsides Provindser ubodelig Skade. At en Embedsmand kan tvertimod alle Politilove og Sikkerhedsanstalter ustraffet mishandle en Landalmuesmand, saaledes som ovenmeldte Handling udviser, kan ikke andet end kvæle al ædel Følelse hos denne talrige agtværdige Stand; og maae den ikke troe, den er ligesaa ringe agtet i sin Regjerings Øjne, som den er i denne dens Betjents, naar den seer at han fræk og tryg, og een Gang efter en anden tør saaledes træde den og mange andre Brave under Fødder? Den Tid tor komme da humaniora bliver en nødvendig Deel af Embederamen og intet af Vigtighed bliver betroet den, der mangler den SiælePleje, om hvilken Ovidius siger: emolit mores, nec sinit esse feros.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske fra det gode Øls Venner. Længe haabede Flere, hvoriblandt især de dristige og mindre velhavende af Bryggerlaugets Jnterressentere, forgjæves at see Udfaldet af den Commissions Arbejder, som efter Collegialtidenden for 1801 No. 50 var befalet at sammentræde, for nøje at undersøge Bryggerlaugets hidtil værende Organisation med sammes Fordeele og Mangler, og især at henvende deres Opmærksomhed paa: om den, ved Bryggerlauget i Kjøbenhavn værend Ligning kan ansees nødvendig for Lauget, eller ikke? etc. Forventningen spændes mere og mere jo længer Commissionens Arbejdet have varet. Formodentlig er det vanskeligste at træffe den nye Jndretning, thi at den ganle duer ikke, er, om end aldrig Hr. Toldinrekteur Muuss og Hr. Professor Nytups saa har og tydelig oplysende Bog i den Anledning laae for Dagen, dog ved Kundskab om Landets, Publikums og Jnterressenterne af Bryggerlauget deres sande Taxuomstødeligt. Selv enhver Jnterressent, der har overvejet og betragtet Sagen fra alle Synspunkter, kan ej finde det mindste Gyldige for den nærværende Organisations Vedblivelse, hvori Ligningen især, ved dens Fortsættelse, vil vorde Grundsteenen til mange Bryggeres Ruin. Den falske Frygt, at man ved hins Ophævelse ej blev sikker paa Betaling for sit Øl, fortjener lige saa lidet Tillid, som Tanken at man vilde mangle denne Drik. Den mindre nødvendige Artikel: Brændeviin, mangle vi aldrig, og ingen Brændeviinsbrænder hører op, af Frygt for Betaling af sine Varer, at brænde. Fribryggerne ere desuden et indlysende Beviis for dette, og ydermeere maae det tilintetgjøre den mindste Følelse af denne Frygt: at Bryggerknægten indkræver og indestaaer for Trediedeelen af hver Brygs Jndkomster og slipper skadesløs derfra. Til Tanken, at man ved Ligningens Ophævelse kunde befrygte Ølmanget hører dette endnu: At snarere kunde man frygte for denne Mangel ved Ligningens Vedblivende; da saare saa Bryggere vil kunne bestaae, ved som nu, hver 14de Dag at brygge, da de dog ligefuldt maa give sine Folk svær Løn for at drive Tiden unyttet hen. Hvad den maaske rimelige Mening. at ved Ligningens Ophævelse ingen da vilde brygge Skillingsøl, angaaer, da er den let at bortrydde fra at være nogen Hindring i Ligningens Tilintetgjørelse; thi saavel som man nu maa brygge dette, saa kunde man og da befales dertil. J Henhold til Ølvragerne, vil der aldrig existere bedre Vragere, end Køberne af Øllet; imidlertid, skulde disse være nødvendige, saa burde de prøve Øllet ved dets Udkørselhvis det tilsigtede Gode ved den skulde opnaaes.
Politivennen, 1804-01-01
Foragt mod Konst røber Raahed. Mandagen d. 2den April d. A. var jeg i Kunsternes Akademi, og fandt en saa uhørt Ringeagtelse blandt Folket, at de i det højkongelige Akademie turde vove at sætte deres Hat paa Hovedet, hvoriblandt endog var en Artillerioffifer. Akademiets høje Præses blotter sit Hoved, i det han træder ind i Akademiet. Hvorfra kan en saadan Ringeagtelse komme, for et Akademie, som saa ganske er hæderfuldt for begge Kongerigerne og de udenlandske Stater? Naar jeg kommer i de høj kongl. Kollegiet føler jeg den Agtelse, at blotte mit Hoved end og ved Jndgangen; men at det høj kongel. Knarnes Akadenne ansees for en Gade, af mange Folk, der ikke selv kan føle Agtelse, saae jeg her.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal af en for Skolevæseneopmærksom Mand. Man ønskede meget gjerne at vide hvad for en Gods og Kirketiende Ejer Skolen i Kirke- Hvalsø vedligeholdes af, ihenseende til Bygningen, ligesom man ogsaa gjerne vilde vide hvormange Børn der i de fire sidste Maaneder have besøgt samme Skole. Meget forbunden skulde man erkjende sig enten Herremanden eller Præsten, eller begge, om de herom vilde meddele en tilstrækkelig Efterretning.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal paa Skibskirkegaard. Er der ingen vis Tid, hvor snart at en Grav skal være i Stand, naar et Lig er begravet, især da der et bleven betalt hvad Ret og billigt er? Jeg var med til Liigbegængelse paa Skibekirkegaarden d. 19de Marts og d. 26 s. M. gik jeg derud for at besee Graven, men fandt at den ikkun var halv opfyldt med Jord, jeg gik til Graveren, som har Opsigt dermed og spurgte hvor det kom, at den endnu ikke var gjort istand, han svarte mig at Jorden var frossen.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal og Ønske til Deltagere i Enke Pensions og Godtgjørelses Kassen Da intet offentligt Svar lader sig see fra rexionen og Repræsentantskabet for denne Kasse, uagtet alt det der i de foregaaende Nummere er sagt til dem; saa synes mig Spørgsmaalet bliver dette: Hvad er der nu at gjøre for den, som er Medlem i Selskabet? Skal man vedblive at betale sine Penge saaledes væk eller ikke? Skulde det ikke være ønskeligt, om de af Selskabets Medlemmer, der synes at disse Spørgsmaal fortjene Eftertanke, vilde sammentræde for i denne Henseende, der dog i Sandhed er vigtig nok, at hielpe hinanden med deres Tanker!
Politivennen, 1804-01-01
Om Nødvendigheden af Ringetøj. Uagtet man skulde troe, at enhver Husejer af sig selv gjerne forsynede sit Hus med Ringetøj, er dette dog ikke altid Tilfældet, uden at det er muligt dertil at kunne Udtænke anden Grund end den, at det undertiden kan falde kaade Gadedrenge, eller en af Bacchi Venner ind, at ringe derpaa, uden just at ville ind. Skjøndt nu saadan Ringen kan være ubehagelig nok, saa synes det dog Mangel paa rigtigt Overlæg, for at undgaae sligt at udsætte alle dem, der om Aftenen eller Morgenen tidlig ville ind, for den Ubehagelighed, at maatte vente længe, inden man kommer ind, at maatte banke paa med Hænder eller Fødder i Tilfælde at man ikke har Stok; og endelig at maatte taale, at undertiden en Vægter finder, at man gjør formegen Tummel paa Døren. Det var derfor virkelig godt, om det paalagdes Husejere, ligesaavel at have Ringetøj som Husnummer, saa meget mere som Mangel deraf i Tilfælde af Jldebrand kan værmeget skadelig.
Politivennen, 1804-01-01
Adskillige Jndretninger, som man kunde ønske gjorte i vore smaae Kjøbstæder. Det er ikke min Hensigt her at nævne alt hvad de fleste af vore smaae Købstæder trænge ti god Brolægning, rene Gader Lygter paa Gaderne, gode Brandanstalter, og meget deslige, thi for alt dette er der sørget, og det er kun vedkommende Øvrigheders Forsømmelse, og Uvidenhed og Undkjærhed hos Stadens udvalgt. Mænd, om det desværre seer usselt ud dermed i mangen Købstad. Min Hensigt er blot, at omtale saadanne Midler til Sundhed, Aands og Legems Br frelse og Uddannelse, som der ure fries Aller Regjerings Side er gjort mindste Skridt eller Bestræbelse for. Sundt Vand, denne saa store og herlige Hensenhed, er der has es ikke (Hovedstaden undtagen) ved Lov eller Regjeringsdaad forget for. - fleste af vore smaa. Stæder have intet andet Vand end Brøndvand og det er saa langt fra, at denne Gjenstand betragtes som vigtig, at Jndbyggerne sjælden veed om deres Vand er godt ener ej, ligesom kun meget saa vide, hvad de Ord brak eller haardt betyde, hvor Talen er om Vand, Desværre, har man kun paa alt for mange Steder, meget slet Vand; dog rigtigt nok gjør man sig heller ingen Umage for at fare det bedre. Denne yderlige Ligegyldighed for Sundheden er saa karakteristisk, at selv den øverste Klasse deri viser sig som den veste. Det vilde være et sieldent Tilfælde, at der ikke i en halv Miils Kreds om en Stad skulde findes et Væld med sundt Vand. Ved mange Stæder har man sligt Væld endog ganste nær udenfor Byen, og benytter sig dog ikke deraf. Det er altsaa sundt Vand og Lyst til at bruge det, som jeg her ønsker de smaae Stæder. Begge Dele vare lette at erholde: det første skaffedes ved en Undersøgelse af Egnen, det andet, ved at gjøre det ubekosteligt at benytte sig af det bedre Vand. Dette kunde skee enten ved et Rendeanlæg, eller ved at aabne en Subskription, paa hvor meget Vand enhver vilde daglig eller ugentlig have, imod for en Spand at erlægge 2 Skill.; ansattes da en eller flere af Stedets Almisselemmer til at indbære eller indkøre det gode Vand, og afgyde samme i en dertil bestemt stor Vandbeholder, som kunde staae paa Torvet, ved Raadhuset eller ved Kirken, og et andet Almisselem til at paasee Udleveringen af Vandet og at Pengene kom i en saaseet Bøsse; saa opnaaede man sit Øjemed paa en Maade, der tillige medbragte et andet Gavn. Ligesom ved de forhen ønskte Jndretninger, maae jeg ogsaa her ønske Regjeringens velgjørende Hielp, ikke med Penge, men blot med den Befaling til enhver Byes Øvrighed og elligerede Mænd, hvert Aar at indsende en Beretning om, hvad der var gjort i samme for at skaffe Byen eller vedligeholde dem i Besiddelse og Brug af det muligst sundeste Vand. Slige Beretninger, offentlig trykte, vilde virke hvad der skulde virkes. (Fortsættes.)
Politivennen, 1804-01-01
Uorden i Nestved. Det var at ønske, at de til Vansir i Nestved Gader liggende Rytterstaldsmøddinger, maatte af enhver Staldejer paavises andre Steder, enten bag ud eller i Gaarden, hvor Møget kan henbæres ved Reengjøringen, der foruden at man nogle Steder ej kan komme frem, fornemmelig naar ondt Vejr indtræffer, tillige forgifter Luften i disse smalle Gader med sine mefitiske Dunster, som ere meest besværlige for Aandedrættet om Foraaret og Sommeren ved Gødningernes Sammenbrænding.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Udenfor No. 91 og 92 i Pilestræde er en Fortogssteen væltet ganske hældende. Den er oftere omlagt, men det varer sielden længe inden den faaer et Stød, som atter drejer den. Aarsagen er at den ligger imellem to Rendestene. Dersom disse bleve forenede til een, vilde Stenen komme til at ligge fast og ingen falde derover.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 26 a 68 Mk. Rug, Td. - 27 a 30 Mk. Byg Td. 20 a 21 Mk. Havre Td. 15 Mk. Ærter, hvidt, To. 27 Mk. Fersk Flest. Lpd. 10 a 12 Mk. Røget dito. Lpd. 11 a 12 Mk. Æg Snesen 26 Sk. Smør, Pd. 24 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Svar til Spørgeren i Politivennen No. 311, Enke-Pensions Forsørgelses og Gotgjørelses Selskabet vedkommende. Det er af sig selv indlysende at enhver, der vil nyde Fordele af et Selskab, maae contribuere til det, thi i andet Fald kan han jo i ikke ansees som Medlem af Selskabet; derfor er det nok raadeligst, at Spørgeren bliver ved at erlægge sine Contingenter ifald han ved indtræffende Dødstilfælde vil nyde de Fordeele Selskabet giver, hvilke fornemmelig den sidst betalte Contingents Qvitering, som Beviis for, at han endnu er Medlem af Selskabet, gjør ham berettiget til. J øvrigt ville Repræsentanterne om føje Tiid tilstille Jnterressenterne oplysende Efterretning om Selskabets Tilstand, og den fornøden befundne bedre Jndretning. Direxionen.
Politivennen, 1804-01-01
Om Snekastning paa Falster. Paaske Løverdag befandtes Landevejene fra Nyekjøbing til Stubbekjøbing godt, opkastede, saa man temmelig vel kunde passere samme. Paa Stubbekjøbings Mark havde man derimod for største Delen sparet sig for den Ulejlighed at skuffe Vejen. Der var rodet i Sneen et Stykke af noget over 100 Alen, men meer end det halve af Vejen laae bedækket med Snee, paa sine Steder 2 Alen høj. Byefogeden i Stubbekjøbing erindres herved om: at Anord. betræffende Snekastning paa Landevejene, som gielde for det øvrige Falsters Veje, ogsaa gielde for Byens Vej hvor han er Øvrighed, og at det ingenlunde er Regjeringens Villie, at de Rejsende skal være udsatte for at tilsætte Lemmer og Helbred for slig Efterladenhed i en for det Almindelige saa vigtig Pligt." Clausen. Dr. og Præst.
Politivennen, 1804-01-01
Om Højbro. Ofte har der angaaende denne Bro været fremsat Yttringer i dette Blad, som Vedkommende, der bestyre Bygningen ikke have agtet Umagen værd at tage i Betragtig. Jkke desmindre anseer man det ikke faldt at tale end et Par Ord derom forinden det endnu er for silde. Da denne Bro i Kbhvns Barndom bygtes, var det sikkerligt et stort og mærkværdigt Anlæg, og langt større end det nu kan være, at bygge den saaledes om. Dengang var Kanalen langt bredere, følgelig Broen meget længer. Staden var kun lille og uformuende og har neppe kunnet bidrage noget dertil. Dersom Broen nu, da Kbhvn har omtr. 100000 Mennesker er breed nok, saa maae dens Anlæg i samme Brede, paa en Tid, da Kbhvn maaskee havde 18- 20000 Jndbyggere, have været at ansee for prægtigt. For Færselen derover synes ogsaa den gamle Bygnester at have havt meere Opmærksomhed end den nye, hvis ellers Øjet ikke irrer i at ansee Midten af Broen højere over Vandet end den før var. En Bro er saa meget bedre skikket til Færsel, som den mere nærmer sig en horisontal Linie. Da man nu i en af Slotsgaardene kan see Fløjene til Vindebroen tilhugne og sammenføjede, og maale deres Brede, saa vil man let kunne tænke sig den Trængsel med Vogne og Mennesker, der vil finde Sted paa denne saa smalle Steenbro og den endnu smallere Vindebro midt derpaa. Man troer derfor, at burde raade til eet Middel, der endnu kan anvendes og ne til at gjøre Broen bredere, dette: ved en bredt udstaaende Kampesteens Gesims paa begge Sider at vinde et Par Alen til Fordeel for Fodgængerne.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) Endnn er der ikke gjort noget ved den forhen i dette Blad paaklagede farlige Afviser i Bredgaden lige uden for Hjørnehuset til Garnisonspladsen (NB. ikke Lindenkrones) der hælder ganske ind over Fliserækken saaledes, at sikkert ingen, der, uden at vide deraf, i Mørke passerer Fortoget, kan undgaae at faae sit Knæ forstødt. Huset har intet No. 2) Paa den Gaard paa Østergade, over hvis Port det Skildt, Librafrie fran. caise, læses, er enten intet Nummer eller det sidder saa skjult, at det slet ikke kan sees. 3) Man ønskede at Gaderaab, saavel af Visehandlersker, som af alle andre Sælgende, maatte forbydes at skee i de Gader der umiddelbar støde til en Kirke, paa den Tid der i samme er Forretning. 4) Det sees næsten hvert Foraar, efter at den sidste Optøning er til Ende, at en stor Mængde Fortogsbrætter endnu vedblive at ligge lige saa uordentligt, skjævt og med opragende Jernfangere, som forhen i Frostens Tid. Det vildes virkelig være meget godt om Ejerne, der dog ikke vel kan troes at være uvidende derom, vilde lade dem lægge tilrette.
Politivennen, 1804-01-01
Om et bekvemmere Sted til Stadens Brændeforraad. Nu, da alt Brændet er udsolgt fra Magistratens Oplag, hvilket nok sjælden har været Tilfældet tilsorn, ved denne Aarstid troer man det rigtigst, at gjøre Vedkommende opmærksomme paa, hvilket farligt Sted, dette Brændeoplag er henlagt paa. Det ligger imellem Kongens Bryghus og Mægler Hovis Fabrik, kommer der Jld i det første og Vinden staaer paa Oplaget maae denne nyttige Fabrik, nødvendigviis ryge med i Lyset; dette er imidlertid intet mod den Fare hele Byen staaer, hvis der i denne Fabrik skulde opkomme Jld, hvilket dog kan tænkes muligt; thi da vilde naar Vinden bar ad Byen til, maaskee intet af denne være at redde, eftersom da Bryghuset, Grynmøllen og det nyligen opførte Blaataarn strax vilde tændes fra Brændestablerne. Funkerne fra denne og hine vilde ufejlbarligen tænde med slig Vind Proviantgaarden, Kongens Vedhammer, Staldbetjentbygningen, Tøjhuset, Kongens Bibliothek, Rentekammerbygningen, Banken, Børsen, og derfra endvidere udbrede sig i Byens indre Deele. At et andet, endog for Brændets lettere og billigere Transport bekvemt Sted kunde udfindes, har længe været manges Ønske; og man vover hertil at foreslaae Nikolaj Kirke, som man ikke bør haabe igjen at vorde opbygt. Naar derpaa blev lagt Tag, og de store Vinduer gjorte til flere mindre, som kunde skaffe Træk til Brændets Tørring, og for disse Vinduer havdes Jernluger troer man Stedet passeligt og sikrere, end det nuværende. Tiden tillader mig ikke at udsætte Alt fra hinanden, jeg peger blot herpaa overbevist om, at vor virksomme Magistrat og andre Vedkommende ville tage denne Sag i nøjere Overvejelse, ej paatvivlende at endog et andet i alle Henseender bedre, tryggere og bekvemmere Sted end det nuværende letteligen vil være at udfinde, hvis det foreslagne Sted ej fandt Bifald.
Politivennen, 1804-01-01
Om Flyttedagen. Da Kjøbenhavn har een Flyttedag og Sjællands smaa Købstæder en anden tre Dage sildigere, saa var det at ønske at disse havde den samme med Kjøbenhavn bestemte Flyttedag. Thi lettelig falder det i Øjnene, hvor ubehageligt og tillige bekosteligt det er for Familier som fra Kjøbenhavn skulle flytte til en af de nærmeste Smaastæder, og i dennt Hersist rejse Tirsdag fra Kjøbenhavn, men paa det ankomne Sted maa indlogere sig paa et eller andet kostbart Herbergerhuus, og med Smerte forvente den næstkommende Fredag.