Viborger Samler, 1847-01-04
Efter disse Samtaler skal Krakaus Jndlemmelse kun være et Forspil til den Hovedaction, som Rusland skal have forberedt. Saaledes skal da Keiser Nicolaus være tilsinds at ville tilintetgjøre den sidste Erindring om den polske Nation og gjøre Polens hele nationale Existence til en historisk Tradition. Kongeriget Polen skal ophøre at bestaae med sin særskilte Administration, saaledes som samme er constitueret og garanteret ved Wienertractaten, saaledes skulle da alle ydre Emblemer og Insignier, der vedkomme Kongeriget Polen, forsvinde, og den forrige Stat Polen under Navnet af Ny-Rusland, indlemmes som en integrerende Provinds i Cardommet. For at sætte Læserne istand til at bedømme denne Forholdsregel, meddeles Hovedindholdet af den 1ste Artikel af Wienertractaten: "Hertugdømmet Warschau - med Undtagelse af de Provindser og Districter, angaaende hvilke der tages en anden Bestemmelse i de næstfølgende Artikler, – forenes med Keiserdommet Rusland. Det bliver ugienkaldeligt knyttet til dette Rige ved sin egen Forfatning, for stedse at besiddes af den russiske Keiser, dennes Arvinger og Efterfølgere. Keiseren af Rusland, forbeholder sig at give denne Stat, der nyder en særskilt Forvaltning, den indre Udvidelse, som Keiseren finder passende. Keiseren føier til sine andre Titler den af Car (Konge) af Polen. Polakkerne ville erholde en egen Repræsentation og nationale Indretninger, i Overeensstemmelse med den Art af politisk Tilværelse, som enhver af de tre Regjeringer- Rusland, Østerrig og Preussen - til hvilke de høre, maatte ansee for nyttige og hensigtsmæssige. - Ved Tractaterne af 3die Mai 1815 imellem de tre Magter, der have deelt Polen integrerende Bestanddele af Wieneracten - bestemmes endnu nærmere, at Polakkerne skulle erholde Jndretninger, der sikkre dem Bibeholdelsen af deres Rationalitet." Wienertractaterne garantere saaledes det russiske Polen, Navnet af Kongeriget Polen, en særegen Forvaltning og en Opretholdelse af sammes Nationalitet ved eiendom melige Institutioner. Keiser Alexander fuldbyrdede ogsaa den første Artikel af Kongresacten med en Liberalitet, ved Siden af hvilken Preussen og Østerrig stode stærkt i Skyggen. Keiser Alexander tilstod en Forfatning, sammenkaldte løvgivende (ikke raadgivende) Kamre, dannede en fortræffelig Nationalarmee og adskilte med Energie og strengt den polske Administration fra den russiske, idet han kun bortgav de polske Statsembeder – de høieste saavelsom de laveste - til indfødte Polakker. Det polske Sprog holdtes i Ære, det vedblev at være det eneste officielle baade i Civil- og Militair=Administrationen. Saaledes fra 1815 indtil 1825. Og hvorledes nu? – Da Keiser Nicolaus fremtraadte i Aaret 1832 som Seierherre, i den polske Hovedstad, afløstes den af Alerander givne Forfatning ved det saakaldte organiske Statut." Man fritage os for at affløre det mørke Billede, hvis hjertegribende Scener for øvrigt ville være dybt indprægede i ethvert følende Bryst. Det organiske Statut berøvede Polen dets Forfatning, dets lovgivende Kamre, dets National bær, og Brugen af dets skjønne, fuldttonende Sprog, saavel i officiel som retlig Henseende. Derved krænkedes allerede Wienertractaterne, der foreskrive Opretholdelsen, af den polske Nationalitet og af nationale Jndretninger.