Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-03-13
Om Kapitelstaxten. Efter Kapitelstaxten betales Tiender, Forpagtnings=Afgivter, hele Godsers Korn o. s. v. At denne derfor bliver ansat saa nøiagtig som muligt, er alle Vedkommendes Ønske og et Ønske af Vigtighed. J Hr. Hempels Avis No. 32 d. A. blev viist at der gives en Forskiel af 5 Rbd. 2 Mk. 8 s. paa 1000 Tdr. Byg, om Beregningen skeer efter Sølvprisen eller efter Seddel prisen. Men Forskjellen bliver paa dette Qvantum Korn, naar Kapitelsprisen er for høi eller lav, langt føleligere. Er den blot een Skilling for høi eller lav, vindes eller tabes derved 10 Rbd. 2 Mk. 8 s.; 1 Mk. giver 166 2/3 Rbd.; 24 s. giver 250 Rbd., o. s. v. At Kapitelstaxten imidlertid er sat med den strængeste Apartiskhed og største Nøiagtighed, efter de indkomne Beret ninger, derom er Jndsenderen heraf fuldkommen overbeviist, Jkke af Tvivl derfor i denne Henseende, ikke fordi han selv har en 8 a 900 Tdr. Korn at betale efter Kapitelstaxten - det gaaer jo ikke ham værre end Andre - men allene fordi han føler, at det Rette burde være Reglen, vover han at fremsætte nedenstaaende Spørgsmaale med den Overbeviisning, at de ikke er uvigtige ved Kapitelstaxtens Ansætning, og heller ikke kan misbilliges af den, der har meere end egen Jnteresse til Formaal. 1) Hvilke Maaneders Priis bør egentlig komme i Betragtning: Naar Afgrøden er bragt i Laden, tænker Landmanden paa sin Vintersæd, naar han dermed er færdig, fæller han sin Jord naar hans Kreature tages i Huus og Vinteren jager ham fra Ploven, da begynder først den rette og naturlige Tid til Tærskning. For den Tid kan ingen Tiende=Eier, hvis han hæver ninTiende med Korn i Skjeppen, affordre Tienden; før den Tid kan en Kjøbmand, der har sluttet Kjøb med Tiende Eieren om Kornet efter Kapitelstarten, heller ikke vente at det bliver leveret: Hvis der nu, som var Tilfældet iaar, blev god Aftræk paa Korn i Septbr. og Begyndelsen af Octbr. Maaned, og Landmanden, saavelsom Kjøbmanden ikke dertil havde Forraad nok fra ifjor men angribe indeværende Aars Avl, da hjelper det ikke Kjøbmanden at han sender Bud efter det afkjøbte Korn, vil han hav noget, da maa han betale ligesom Andre. Landmanden gribet nu paa denne unaturlige Tid til Pleilen, deels ved leiede og bekostelige Folk, deels ved Forsømmelse af de til Aarstiden hørende Arbeider. Han troer i den høie Betaling at finde Erstatninfor de Tab og de Bekostninger, dette tidlige Kornsalg medfører, da han indseer, at Prisen vil blive langt anderledes, naar denne Periode er forbi. Kornhandel førend Tærsketiden, burde derfor aldrig have meere Jndflydelse paa Kapitelstarten end hvad der kan hidrøre fra, at Prisen vil jo almindelig blive høiere i samme Forhold, som den tilbageblevne Overflødighed er bleven mindre. Den rette Tid til at tærske og for Landmanden beleilige Tid til at bortkjøre Korne er Novbr., Decbr. og Jan. Maaneder. Bonden har da optoisken og paa Herregaardene kan, hvad der tærskes efter Kyndelmisse, Kornet behøves til Sædekorn, og Fødekorn til Folk og Heste. J denne Periode skal ogsaa præsteres hvad der leveres i Skjeppen, og jeg troer at Prisen i disse tre Maaneder vil og komme Gjennemsnitsprisen nærmest, i det mindste bliver det Yderne muligt at faae den omtrentlige Kapitelspriis for alt sig Korn, hvorimod det bliver umuligt at faae denne Priis, naa Septbr. og Begyndelsen af Octbr. Maaneders Priis skal gjøre Udslaget; thi umuligt vilde det være da at faae alt sit Korn torsken. Vil Landmanden gjemme sit Korn, eller paa en unaturlig Tid gribe Pleilen, lad det være hans Sag; han har jo ogsaa Lov at spekulere, Lov til at vinde og tabe. Hvem der ifjor gjemte sit Korn og ikke solgte i de anførte 3 Maaneder, han naaede aldrig Kapitelstaxten. Men ligesaavel han havde Lov til at sælge for sildig ifjor og derved tabe, ligesaavel kunde han jo sælge før Tiden iaar, for at vinde eller for at faae Erstatning. a) Bør ikke Kornets Qvantitet og Qvalitet, komme i Betragtning: