Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1768-06-17
Denne fortreffelige Romere synes mig i alle Stykker langt at overgaae Alexander. Fra en slet og ret Borger i den mægtigste Rebublique, som nogen Tiid har været, at svinge sig op til den Høyhed, med en uindskrænket Magt at herske over disse stolte Verdens Overbindere, kan man ved forestille sig en Fortieneste, som er at ligne ved dennes, Der har vidst at bringe sin Ærgierrighed saa høyt og derhos besiddet Klogskab og Forstand nok til at igiennemdrive saa høye og vigtige Anslag. Alexander har til sin oprettede Magt. og Rige fundet Veyen saa godt som banet for sig; Han var en Søn af en stor og vel erfaren Konge, tillært under hans Faders Opsigt, opmuntret af hans Exempel, Arving til et velhavende blomstrende Rige i Spidsen af en mægtig og beløbet Armee, som dertil blev commanderet af de erfarenste og fuldkommenste Generaler i deres Tiid, og hvad som meere er, føyet desforuden af den bestandigste, hastig ste og uophørligste af alle Lykker i Verden; Er det da saa meget at undre, at Astens Jndtagelse, som vel ellers var det forhovenste Stykke man nogensinde har hørt, desuagtet gik ham lykkelig af Det synes troligt, at Julius er tillagt det Navn af Cæsar for hans lange og skiønne Haar skyld, eller og at det er kommet af det Africanske Ord Cæsar, som i det Puniske Sprog betyder en Elephant, saasom Historien virkelig fortæller: at han i sin Ungdom engang haver ombragt et af disse Dyr. Det er maaskee derfor til Erindring, af en saa tapper og modig en Gierning man endnu seer en Elephant paa nogle af denne berømmelige Keysers gamle Medailler. For Resten er det kun en falsk Jndbildning, at han skal have faaet det Navn, fordi han er bleven skaaren ud af sin Moders Liv, hvilket vel ikke uden denne Dames Død kunde have ladet sig giøre, som dog sig den skal have fulgt med ham ind i Gallien, hvilket de historiske Efterretninger vi have af ham selv forsikre. Aldrig er nogen af Naturen bleven begavet med større Samling af Dyder, og vare Egenskaber, end denne Cæsar; Han kunde skrive, læse, dictere en anden i Pennen og give Audienz paa engang. Han talede 7 Slags Sprog færdig, og forstod endnu desuden adskillige andre, han besad en heel Deel skiønne Videnskaber i største Fuldkommenhed, og har sammenskrebet store Værker over adskillige Materier; Men kun Skade, at intet meere er tilovers, deraf, end allene hans Commentarier. Han har befundet sig udi 50 ordentlige Feldtslage, hvorudi er omkommet meere end 120000 Mennesker, de mange smaa Skeermyzler endda uindberegnede, som ere faldne for udi de borgerlige indbyrdes Krige; da han var ypperste Præst forandrede han den hidindtil brugelig Calender, og delede Aaret indi 365 Dage. Udi Begyndelsen af hans Lykke var han overmaade god, denlig, naadig, fuld af Oprigtighed og Redelighed, og aldeles uden Svig eller Falskhed; men siden da han blev ligesom drukken af Lykkens alt for store Medhold, overgab han sig ganske til Hoffærdighed, som gjorde ham den Romerske Adel saa hadefuld, at 62 afde fornæmste, som havde sammensvoret sig imod hans Liv en Dag forrædersk Viis med 32 dødelige Sting af en Dolk, midt iblant Raadet bragte ham ynkelig af Dage; Denne jammerlige Udgang er ham lang Tiid tilforn foresagt af Spunna, og Dagen før denne Ulykke skeede har hans Gemahl, Calphumia havt en meget merkværdig Drøm derom, hvilken denne Dame, strax fortalte ham, men Cæsar, som holdt for uanstændigt at legge Troe til saadant, var fornøyet at give hende følgende Svar: "Dersom det da ikke anderledes kan være, end at jeg i Morgen maae døe, vel an, saa er det en Sag for den Dag, men i det mindste skal ingen tvinge mig dertil. saasom jeg desuden ganske har sadt mig det for. Jeg forlanger ikke, hverken at undertrykkes, ey eller at undflye mine Fienders Raseri og Vold. Mit Livs Maal og Ende staaer hos Guderne, men Maaden, at forlade Livet paa i min egen Magt.