Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-09-28
Blandt alle kongelige Lystslotte, siger en meget beføjet Dommer, v. Ramdohr. er Frederiksberg bygget i den reneste Smag. Det hører til de skjønneste Bygninger i og omkring Kjøbenhavn. Udsigten fra samme er fortræffelig, og, næst den i Helsingøer, een af de rigeste i Sjælland. Sagde han dette i Aaret 1792, hvad vilde han da vel sige nu, da Frederiksberg Hauge i saa høi Grad er bleven forskjønnet, og Udsigterne paa saa mange Kanter forøgede? Hvad vilde han sige, dersom han nu en Morgen ved Solens Opgang, eller en Aftenstund ved dens Nedgang, stod paa Bakken i den yderste Ende af Haugen, og saae ud over de frugtbare Marker, de skjønne Lyststeder, de nydelige Landsbyer, der med deres hvide Kirketaarne, overalt tilsmille Øiet, eller om han saae de nydelige, med saa megen Smag og Konst anlagte Partier ved Marmortemplet, det chinesiske Lysthuus, eller den lille Øe? Hvad de elysæiske Marker ere for Poriserne, det er Frederiksberg for Kjøbenhavnerne, og der er intet Under, at Mennesker i Tusindtal om Sommeren hver Søndag, naar Veiret kun tillader det, strømme ud til det sjællandske Eden, som kun faa Hovedstæder i Europa kunne rose sig af, at have saa nær sine Volde. Men jo mere Frederiksberg er Kongehusets og Undersaatternes Yndlingsted om Sommeren; jo meere man vedbliver at forskjønne endog Byen selv, der har vundet saa meget ved de indhegnede Hauger i Aller gaden, og næsten hvert Aar forøges med smagfulde Lyststeder, desto større Grund har man til at ønske at Alt, hvad der kan bidrage til at forstyrre den Nydelse, Frederiksberg og dets Slotshauge yder, maatte bortryddes. Det være os tilladt at erindre, at den skjønne Allee, der fører lige fra Vesterbro til Slotshaugen, vilde vinde meget, dersom den i Midten blev opfyldt med Gruus. Derved vilde Vandet, naar det regner stærkt, faae bedre Afløb, og Trottoirene paa begge Sider, der i Regnveir, især om Efteraaret, paa sine Steder ofte staae fulde af Vand, blive beqvemmere at gaae paa for de Spadserende. Dernæst vilde det være at ønske, at denne Allee maatte fra sidst i August, indtil det Kongelige Herskab tager ind til Hovedstaden, blive oplyst med adskillige Lygter, da det ikke sjeldent træffer, at det paa den Tid af Aaret, er der saa mørkt om Aftenen, at det ene Menneskee ikke kan see det andet, og at man let kan støde sig mod et Træ. Naar der for det første kun blev anbragt Lygter uden for de i Alleen værende Bygninger, saa var det allerede nok. Ogsaa Pile=Alleen synes at trænge til en Hovedforandring, og kunde, naar der blev anvendt nogen Bekostning derpaa, bidrage til Slotshaugens Forskjønnelse, saavelsom til Fodgjængeres og Ridendes Beqvemmelighed. Det gamle Plankeværk langs med Slotshaugen maatte borttages, og i dets Sted kunde der opføres et Rækværk, liig det, der findes uden for Rosenborghauge. En for nogle Aar siden der opdaget Kilde kunde baade tjene til Nytte og Prydelser; thi deels kunde derfra Frederiksberg Byes Jndbyggere forsynes med færet Vand, som de nu maae hente enten fra Kilden i Slotshaugen, eller fra Pompen ved Stalde, deels vilde man derved have Leilighed til at andringe en architectonisk Forskjønnelse. - Veien, som nu i Regn ver, sædvanligen er saa opblødt, at baade Gaaende og Ridende ofte have Møje ved at komme frem, maatte ligeledes i Midten opfyldes med Gruus, saa at Vandet ogsaa her kunde have et Afløb, og Trottoirerne for Fodgjængerne blive beqvemmere. Ved Rækværket kunde der anbringes Bænke, og Mangfoldige, som nu skye den Vei, der dog fører op til Valbyebakke, hvorfra man har den skjønneste Udsigt af Verden, vilde da vælge den til Promenade, istedet for at nu, især om Søndagen, næsten Alle, tye ene til Slotshaugen. For efter Evne at gavne de Videnskabsmænd, der ønske at holde Skridt med Chemiens uophørlige Fremgang, har jeg i det sidste Aar maaned ligen holdt en Forelæsning, hvori jeg fremsatte og forklarede de Opdagelser, der efterhaanden skee i denne Videnskab.