JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Hvor et meubleret Værelse strax kan faaes til Leie, anviser Stiftsbogtrykkeriet.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
For en skikkelig Karl er Tjeneste enten strax eller til NB. 1ste November paa Postgaarden ved Søndertranders.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
En Condition, hos en Skolelærer og Kirkesanger paa Landet, kan anvises en eramineret Seminarist af Klokker Claudi.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Figenværer, graa Keiserinder, adskillige Slags Pergamotter, skjeppeviis og i mindre Maal, nye Kjørvel, m.m. faaes i No. 93 paa Reberbanen hos Beyer.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Proclama. Arvingerne efter afgangne Gaardmand Niels Pedersen, af Mellemkjæret i Vesterbrønderslev Sogn, indkaldes herved med Aars og Dags Varsel, at legitimere deres Arveret for undertegnede Skifteforvalter, og iagttage deres Tarv under Skiftet.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Boets Creditorer indkaldes herved i Overeensstemmelse med Placaten af 26de October 1792, med 12 Ugers Varsel, for at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer. Børglum Herreds-Contoir i Hjøring, den 1ste October 1827. Sparck.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Auctioner. Fredagen den 12te Dennes, Formiddag Kl. 10, lader Madame Schucany paa hendes Boepæl ved Muredbroe, ved offentlig Auction bortsælge endeel Senge= og Gangklæder, Dækketøi, Meubler, Kjøkkentøi, Liqueurer, Rom, og Punschessents m. m.; hvilket herved til Liebhaberes Efterretning bekjendtgjøres. Aalborg den 4de October 1827. Schmidt.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Tirsdagen den 9de October, Formiddag Kl. 10, bliver i afgangne Frue Cancellieraadinde Jørgensens Gaard ved Frue Kirke her i Byen, afholdt offentlig Auction over endeel Meubler og Effecter, bestaaende af: Speile, Commoder, Stole, Borde, Sengeklæder, Sengesteder, et Claveer, en Contoir Indretning, Porcellain, samt endeel Kjøkkentøi m. m.; hvilket herved til Liebhaveres Efterretning bekjendtgjøres. Aalborg, den 2den October 1827. Schmidt.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Jfølge Vedkommendes Begjæring afholdes Auction den 8de October, udi det nu nedlagte Raffinaderi over endeel af sammes Effecter, bestaaende af Sengeklæder, Lagner, Borde, Stole, 2de Uhre, 2de gode Ballancer med Skaaler, 36 Stkr. diverse Jern Lodder af 8 Skpd. Vægt, noget Riste Jern, gamle Foustager m. m., hvortil Liebhavere indbydes. Aalborg, den 29de September 1827. Schmidt.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Jfølge vedkommende Panthavers Begjæring, bliver Tirsdagen 23de October næstkommende, Formiddag Kl. 10, afholdt 4de Auction over Hovedgaarden Sohngaardsholm, beliggende i Fleskum Herred, Aalborg Amt, af Hartkorn Hovedgaardstaxt 45 Tdr. 7 Skpr. 2/5 Alb., og ufrit Hartkorn 6 Tdr. 7 Skpr. 3 Fdk. 1/2 Alb. Eiendommen er forhen beskreven i dette Blads Nr. 103, 105 og 106, og Conditionerne ere nu til Eftersyn hos Hr. Krigsraad Sveistrup, boende i Knabostrædet No. 134 Litr. B. i Stuen, i Kjøbenhavn, hos Hr. Gjæstgiver Brunes i Aalborg og paa Undertegnedes Contoir. - Auctionen holdes paa Gaarden selv. Nibe, den 1ste October 1827. Koefoed.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-04
Jfølge Forlig og derefter passeret Udlæg, bliver paa Forlangende af den Kongl. Direction for den almindelige Enkekasse, Parcellerne No. 4 og 5 af Carl Dimilius's Gaard i Gammelkirk i Dronninglunds Sogn, No. 4, af Hartkorn 3 Fdkr. 1/4 Alb. og Nr. 5, af Hartkorn 3 Fdkr., opraabt til Bortsalg ved 3de Auctioner, nemlig: 1ste Gang Fredagen den 12te October, 2den Gang Fredagen den 26de f. M. 3die Gang Fredagen den 9de Novbr. ) hver Dags Formiddag Kl. 11 slet. De to første Auctioner afholdes paa Dronninglunds Herredscontoir i Sæbye, hvorimod den tredie Auction afholdes paa Parcellen No. 4. Conditionerne erfares paa Auctionsstederne og ere forinden til Eftersyn paa mit Contoir. Dronninglunds Herreds-Contoir i Sæbye, den 1ste October 1827. Hans Müller.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Spanien. Kongen, som nu har mærket Oprøret i Catalonien ikke er nogen Ubetydelighed, som hans Omgivelser hidtil have bildt ham ind, har fattet den Beslutning per senlig at begive sig did for, som han udtrykker sig i et Decret til Castiliens høje Raad, selv at undersøge Aarsagerne til Provindsens urolige Tilstand. At Reisen var bestemt til 21de September og Hs. Majestæt agtede at lægge Veien igjennem Valencia. Han medtager kuns et ubetydeligt Følge og deriblandt kuns een Minister, Calomarde, men 25000 Mand Linietropper, som under Commando af General Monet skulle dæmpe Oprøret. Denne General er allerede kommen til Taragona og har der paa sædvanlig Viis begyndt med en Proclamation, hvori han lover dem Benaadning, som rende tilbage til deres Pligt, og truer dem med Døden, som fremture i at føre Vaaben mod Fædernelandet. Modpartiet staaer heller ikke tilbage i at udstede de vildeste Proclamationer, hvori de paalægge alle vaabenføre Catalaner at samle sig under deres Bannere, for at stride for Kongens Enevælde, Jnquisitionens Gjenoprettelse og Mauriernes Udrøddelse. - Aragonien er nu ligeledes i fuldt Oprør, og i Navarra er det nærved at bryde ud. - J Kongens Fraværelse skal Dronningen forestaae Regeringen.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Portugal. Efter Modtagelsen af et Brev fra Keiseren af Brasilien har Prindsesse-Regentinden, som det synes, skiftet Politik og atter antaget liberalere Grundsætninger. Jkke allene har hun den 5te September, da Jndenlandsministeren Visc. de Santarem og Overpoliti=Jntendanten Basios kom til hende for at faae hendes Underskrift til en Arrestbefaling mod Grev da Cunha, General Saldanha, Bareto Feio m. fl., fik de Afslags svar, men næste Dag fik endog bemeldte Visconde de Santarem selv sin Afsked. Samme Dag bleve 8 af de for Tildragelserne den 24de Juli Fængslede og den 7de atter tre satte i Frihed. Grev da Ponte, som blev ansat efter General Saldanha, har taget sin Afsked baade som Minister og selv som Oberst. De absolutistiske Aviscensorer ere afsatte. - Englænderne have atter faaet Tilførsel af Krigsfornødenheder fra Hjemlandet.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Rusland. Den 21de September forkyndte 301 Kanonskud Kejserstadens Jndbyggere Hendes Keiserlige Majestæts lykkelige Forløsning med en Storfyrste, som i Daaben, blev kaldet Constantin. - Om Aftenen var Staden, prægtigt illumineret.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Blandinger. Da den gule Feber 1821 rasede i Catalonien naade Luftens Forpestelse i Tortosa den sjeldne Grad, at Smitstoffet virkede endog paa Dyrene. Af en Hjord paa 500 Faar, som dreves ind i Staden, var der andendagen kun 17 tilbage. Ligeledes døde Hunde, Katte, Høns, Spurve. De giftige Dunster dannede ligesom en Sky over den ulykkelige Stad. Saasnart man i Pesthospitalerne sporer ringeste Tegn til Feber hos en Person, udelukkes han øieblikkeligen fra al Samqvem med Andre. Lægen kaldes, men kommer neppe indenfor Døren og udspørger der den Syge. Opvarteren bringer det Fornødne, men sætter det saaledes, at han ikke kommer den Syge nærmere end 10 Skridt. Vil denne gjøre sit Testament, skrives det af en Notar ved Døren til Værelset og underskrives af Lazaret-Capitainen i den Syges Navn. Vil den Syge skrifte, stiller Præsten sig i det modsatte Hjørne af Værelset, dreier, sig om, hører Skriftemaalet og meddeler Absolution uden Haandspaalæggelse. Under Skriftemaalet er han ene med den Syge, men maa aflægge Eed paa Crucifiret at han ikke har berørt denne. Døer den Syge bringes Liget med lange Stokke, forsynede med Jern hager, paa Liighaaren og begraves om Natten paa Hospitals-Kirkegaarden.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Slagterboderne i Newyork ligne de Engelske og have et meget indbydende Udseende. Kjødet ligger paa pyntelige Tin= eller Steenfade, afskaaret i regelmæssige fiirkantede Stykker; alt Blod er afvasket og det ligner det smukkeste Vorpræparat. Fadene staae paa lange med fine Duge belagte Borde, og bag disse har den stadselige Slagtermadamme sin Plads. Hvert Stykke har sin bestemte Vægt, og man berører aldrig Kjødet med Hænderne, men bruger store Gafler.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Jesuiterne have i Nærheden af Presion i England en Opdragelsesanstalt med 3 a 400 Studerende kaldet Stonyhorst, hvilken Anstalt har bestaaet over i 30 Aar. Det Hele har Anseelse af en stor Herregaard, ogsaa ligger der 7 a 800 Tdr. Land dertil og Eiendommen, anslaaes meget lavt til 150,000 P. St. Jngen veed hvor de fornødne Fonds ere komne fra, kun har man lagt Mærke til, at Jesuiterne altid ere ved Skillingen, at nogle af dem af og til reise til Fastlandet, og at de staae i Forbindelse med gode Handelshuse. Vanvittige falde ofte paa de besynderligste Jndfald. En Bager troede at han var af Smør og var derfor bange baade for Kakkelovnsvarme og Soelskin. Et meget magert Menneske troede, at han ikke kunde gaae igjennem nogen Dør og forlod derfor ikke sit Værelse. En Anden troede at han var af Glas og forlangte at omvikles med Straa. En Tredie troede at han var et Frugttræ med modne Frugter og vilde ingen lade komme sig nær.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
De to Engelske Søcaptainer, som, paa Regjeringens befaling, nylig have undersøgt Sydamerikas Kyster, hede King og Stokes. De nærmere Oplysninger, de fra denne deres Reise give om Patagonierne ere følgende: De første Patagonier, de fik i Sigte, vare omtrent 20, hvoriblandt 3 eller 4 Fruentimmer, og alle til Hest. Det ældste Fruentimmer var omtrent en 40 Aar gammel, de andre kun 15. Mændene vare meget unge og klædte i Dyrehuder. Captain King gik i Land. Patagonierne holdt ubevægelig stille. Da han kom dem nærmere, hængte han en Skuepenge om Halsen paa det ældste Fruentimmer. Hun svarede strax i det Spanske Sprog, i det hun pegede paa en af sine Døttre: da und a la muchacha. Captainen gav ogsaa Pigen en, og nu stege Alle af Hestene. Til Hest havde de et kæmpemæssigt Udseende, paa Jorden bemærkede man Vildfarelsen, saa at det syntes, at enten Commodore Byron maa have taget feil, eller de Patagoniske Kæmper siden hans Tid ved Omgangen med Spanierne være blevne mindre. Den største Patagonier, Captain King traf paa, var 6 Engelske Fod høj, de øvrige derimod ikke mere end 5 Fod og 10 Tommer. De vare alle uforholdsmæssig byggede, idet deres store Hoved og Overkrop stod i intet Forhold til deres meget korte Been, og derfra reiste sig udentvivl ogsaa deres tilsyneladende Størrelse til Hest. J Gregorybar fandt Englænderne 150 Patagonier, hvoraf Halvparten var Mænd. Faa af dem vare 6 Fod og kun en eneste 6 Fod 1 3/4 Tomme høi. Nogle af dem havde et Bryst af 4 Fod 1 1/2 Tomme i Omfang. De Engelske Officerer og Matroser kunde ikke vel ride paa Patagoniernes Heste, fordi Stigbøllerne vare for korte.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Der arbeides paa en Forbindelse af Seinefloden med Rhinen. Et Privatinteressentskab staaer for dette Foretagende. Et andet Jnteressentskab, Selskabet Albert, har ikke allene lige Plan, men tænker endog paa Forbindelsen af Rhinen med Donau. Det første Selskab er ved en kongelig Forordning af 8de Mai 1825 pril vilegeret til Seinens og Rhinens Forbindelse. Hr. Bouvier, Eier af et Steenkulsbjergværk, og derhos meget berømt ved den fortrinlig gode og betydelige Ost fabrik, han har i Vancouleurs, er Entreprener. Den udmærkede Jngeniør Brisson har udkastet Planen og forestaaer Bestyrelsen. Naar den om faa Aar bliver færdig, ville alle de Varer, som nu paa Main, Neckar- og andre bifloder komme til Rhinen, siden istedetfor at gaae til Holland og være underkastede de mange Besværligheder fra de forskjellige Kyststaters Toldvæsens Side, hurtigere og for lettere Priis, naae Seinens Munding, istedetfor nu Yssels og Maas's Mundinger.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Kanalen vil sætte Paris og Strasburg i umiddelbar Forbindelse, og ligesaa bliver ved Oceanet Paris sat i Forbindelse med Havre.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Hvad Rhinens og Donaus Forbindelse med hinanden angaaer, da bringer Hensynet paa at disse to Floder kun ere i to Dagreisers Frastand, let paa Tanken om deres Forening ved en Kanal. Allerede Carl den Store havde Jdeen. Et Aar har nu været tilstrækkelig til at fuldføre alle de Undersøgelser, og udarbeide de Planer og Karter, der sigte hertil og i tre til fire Aar vil Kanal-Anlægget kunne være tilendebragt. Paa lige Tid, da Seinens og Rhinens Forbindelse kan være bragt tilveje, vilde Tysklands to herligste Floder ogsaa være forenede, og derved Vandfærsel til Frankrigs Kyster være aabnet, det sorte Hav saaledes fra det Atlantiske være at naae; og derved den gamle Handelsvej imellem Ostindien og de vestlige Nationer gjenvunden, hvorved et nyt Liv vil blive virksom i alle de Lande, gjennem hvilke Asiens ypperste Producter tage deres Vei.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Et arabisk Fruentimmer var som Barnepige kommet med en engelsk Familie til London og havde opholdt sig der nogle Aar. Ved Hjemkomsten spurgte hendes Landsmænd hende, om hun syntes godt om England? Ak - svarede hun - der er Alt langt prægtigere, end her men dog er det et usselt Land, man finder ikke et eneste Dadeltræ. Hvad, raabte Araberne, ingen Dadeltræer, hvor er det muligt, at leve i dette jammerlige Land.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Automater. 1803 forevistes i London en Kolibri, neppe en Tomme lang, udarbeidet i Guld og prydet med det smukkeste Farveskiær. Den var indsluttet i Medaillonen paa en Tobaksdaase, men sprang munter frem ved Trykket paa en liden Fjeder. Strax aabnede den det lille Rubinnæb, bevægede de nydelige Vinger og fløitede en Vise med ikke mindre Tydelighed, end Behagelighed. Derpaa sneg den sig igjen ind i sit lidet Huus, og Medaillonen lukkede sig selv.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Nogle Aar senere forevistes to endnu sjeldnere Auto maler. Det ene var en Ederkop, det andet en Svane, begge i naturlig Størrelse. Hun krøb paa langs og tver hen af et Bord, sprettede med Føderne, naar man tog den, og bevægede Fangeredskaberne. Jkke mindre end 115 Hjul vare anbragte i den, af hvilke nogle kun kunde sees med Microscopet. Svanen var et ligesaastort Mesterstykke i sit Slags. Den svømmede omkring i et Havebasin hvori ogsaa fandtes Guldsiske der slog Vingerne ud, badede sig, fangeden een af disse Fiske og nedslugte den. Alt syntes at gaae til paa den naturligste Maade.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Kalkutta skildret af en Sveitser som opholdt sig der 1826. Kalkutta er en smuk Stad, men ved Siden af Palladser, som Europa neppe kan opvise Magen til, stoder man paa Hytter af Bambusrør og den største Rigdom gaaer ved Siden af den største Armod. Den stolte Rajah, indhyllet i Schawler og straalende af Diamanter, farer gjennem Gaderne i en prægtig sexspændig Vogn. Utallige Landsedragere, Løbere og Tjenere ere i hans følge. Foragteligt skuer Toget ned paa de tusinde Stakler, hvis hele Paaklædning bestaaer i et Stykke Bomuldstøi, der neppe naaer til midt paa Benene. Gaderne ere fordetmeste ubrolagte, men belagte med guult Sand og vandes 5 a 6 Gange om Dagen, for ikke at støve. Husene staae adskilte og de fleste ere omgivne af Haver. Værelserne ere rummelige og meget høie, Vinduer og Dørre ere stedse aabne. Overhovedet mangler det ikke paa Forebyggelsesmidler mod Heden. En stor Mængde af Tjenere, agte paa ethvert Vink og udspeide, hvad man maatte ønske. Denne altfor store Beqvemmelighed er i Begyndelsen besværlig for den, som ikke er vant dertil, men den som længere lever i Bengalen, maa finde sig i Landets Skik, og finder tilsidst Behag deri. Jfølge dette Magelighedsystem giør man aldrig Besøg, tilfod, var det endog hos den næste Nabo, men lader sig bære i Pulakin.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Blandt de offentlige Bygninger udmærke sig Regierings=Palladset som er af større Omfang end Tuillerierne, det muhamedanske Universitet, det ostindiske Compagnies Hotel, nogle Pagoder og den store Mo schee, men størst Jndtryk gjør den i Skikkelse af en Halvmaane ved Ganges liggende Havn. Husene ere opførte af Muursteen, men da de for Klimaets Skyld, idelig maa oppudses, have de et pynteligt Udseende.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Uagtet alle de Behageligheder Opholdet i Kalkutta virkelig har, mangler det dog ikke paa Ubeqvemmeligheder, som Europæeren har ondt ved at vænne sig til. Dertil høre de talrige Jnsecter, hvoraf ethvert Huuser fuldt, især Mosqviterne af hvilke man overfaldes efter Solens Nedgang, og hvis Stik er meget smerteligt. Ved Net af fiin Gaze søger man at beskytte sig imod dem. Et modbydeligt Syn er de vilde Hunde, som hundredeviis løbe gjennem Gaderne, men det meest oprørende er de Liig, som drive op ved Flodbredden, da de ringere Kaster, som ikke evne at brænde deres Døde, kaste dem i Floden. Paafaldende er den umaadelige Menneskevrimmel man allevegne træffer paa Jfølge en Tælling 1822 beløb Kalkuttas Folkemængde sig til 700,000, hvortil kommer idet mindste 100,000, som om Dagen opholde sig i Staden men tilbringe Natten paa Landet. Om Dagen er Larmen i Gaderne uhyre og i visse Dele af Staden, som i Nærheden, af Havnen, større, end i Paris, men mod Aften forsvinder denne umaadelige Folkemængde og efter Kl. 8. møder man ingen paa Gaden.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Foruden Hindus træffer man i Kalkutta Mennesker, af alle Nationer, især Asiater, og paa Aftenprommenaderne kort for Solens Nedgang er det en underholdende Nydelse at overskue denne Forskjellighed. Den ene Nation synes at ville overgaae den anden i Pragt og Overdaad. Den stolte Europæer seer sig ikke uden Forundring overgaaet af en Rajah, hvis følge gaaer foran ham med Guldstokke, medens hans egne Tjenere, kun have dem af Sølv. Araberen sætter sin Pragt i smukke Heste. Armenieren i en uhyre Mængde Diamanter. Perseren i kostbare Klæder; kun Chineseren, vandrer beskeden med sin Soelskjerm mellem denne Vrimmel af Tjenere, Heste og Vogne. Egnen omkring Kalkutta ligner paa alle Kanter en uhyre Have. Vegetationen er yppig og pragtfuld; overalt hersker en livlig Grønhed som man ikke i Europa kan gjøre sig noget Begreb om. Paa disse et jordisk Paradiis dannende Sletter træffer man hvert Øieblik paa anseelige Byer, hvis Jndbyggere tilbyde den Reisende de herligste Frugter. Paragnay og Dr. Francia. (Slutning.)
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Dr. Francia beboer Jesuiternes forrige Ordenshuus, som han har ladet oppudse og ved brede Gader adskille fra de nærmest liggende Dele af Staden. Her lever han med en ung Neger, en Mulat og to Mulatinder. De to første besørge Kammertjenerens og Staldkarlens Arbeider; den ene Mulatinde sørger for Kjøkkenet den anden for Dictatorens Vask. Alle behandles de med megen Mildhed. Med Dagens Lys staaer Dictatoren op, tillaver selv med megen Omhyggelighed sin Mald, eller Paraguaythee og gaaer derpaa ud i den Gaarden omgivende indre Buegang, hvor han rygger en Cigar, som han, uagtet den forfærdiges af hans egen Søster, først opvikler, for at see, om den intet skadeligt indeholder. Klokken 6 kommer en smudsig Barbeer, som han undertiden, naar han er i god Lune, taler med og bruger ham saaledes som en Statstidende, for at gjøre Publicum bekjendt med de forehavende Planer. J en Kattuns Sloprok gaaer han nu udi den ydre Buegang og modtager der de Personer, som have faaet Tilladelse til at erholde Audients. Kl. træder han igjen ind i sit Cabinet, hvor han bliver til Kl. 9, da alle Officerer og Embedsmænd indfinde sig, for at aflægge Rapport og modtage hans Befalinger. Kl. 11 bringes de Documenter, som skal underskrives, og han dicterer selv Rosolutionerne. Ved Middagstid gaae alle Embedsmænd bort og han sætter sig tilbord. Hans Maaltid er meget simpelt, the naar Huusholdersken kommer fra Torvet ligger hun alt det Jndkjøbte uden for hans Værelse, og han træder ud, for at sige, hvad han deraf bestemmer for sin egen Person. Efter Maaltidet holder han en Sieste, drikker Thee og ryger en Cigar, som om Morgenen; derpaa arbeider han indtil han Kl. 5 rider ud med sit Følge. Jmedens Hesten sadles, kommer Friseuren ind. Paa disse Ridetoure er han bevæbnet ikke allene med Sabel og Ridepistoler, men tillige med et Par dobbelte Lommepistoler. Naar han er kommen hjem læser og arbeider han til Kl. 9 og nyder da en stegt Due og et Glas Viin. Kl. 10 uddeler han Parolen og lukker selv alle Dørre, inden han gaaer tilsengs. Nogle Maaneder om Aaret boer han i Ryttercasernen udenfor Byen, hvor han fører samme Levemaade, undtagen at han undertiden gaaer paa Jagt. Faaer man Andients hos Dictatoren maa man ikke komme ham nærmere end 6 Skridt før han giver Tegn til at træde nærmere, og da maa man blive staaende i en Afstand af 3 Skridt. Armene maa hænge ned og Hænderne være aabne. Officerer og andre Embedsmænd maa ikke have Sabel ved Siden. Han viser sig snart som den talentfulde Mand, veed at lede Samtalen hen paa de forskjellige Gienstande, røber en gjennemtrængende Forstand og saa udbredte Kundskaber, som man ikke skulde tiltroe den, der neppe er kommen overGrændsen af Paraguay.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
J den første Tid efter hans Ophøielse lod han hver Søndag læse Messe for sig, men 1820 gav han sin Kapellan Afsked, og siden den Tid lever han uden offentlig Gudstjeneste og ved enhver Leilighed yttrer han sig mod den herskende Religion. Naar han faaer Anfald af Hypochondrie, lukker han sig enten nogle Dag inde, uden at give sig af med Forretninger, eller har mishandler uden Forskjel alle som komme ham næ Men hvor lunefuld han end er bliver han dog sted sig selv lig i Uegennyttighed, hvilket selv hans vær Fjender maa tilstaae. Han betaler Alt contant og ser sig ligesaa rundhaandet i sine egne Udgifter, so sparsom i Udgifter for det Offentlige. Siden sin Ohøielse er hans Formue ikke formeret, han modtage ingen Gave og hans Gage betales ofte længe ef Forfaldstiden. Skjønt han undertiden har givet Pever paa Taknemlighed, mindes han dog ingen V. gierning og kjender hverken Slægt eller Venner, na han troer at see noget Jndgreb i sin Magt, og i at kalde ham Exellentissimo Senor er en utilgivelBrøde?), skjønt han siger Du til enhver, en Varhan efterhaanden har antaget. Adskillige af har Slægtninge og de Personer som nærmest omgav har er faldne i Unaade, enten fordi de vilde sætte sig paa en fortrolig Fod med ham, eller tiltoge sig en Magt han ikke havde givet dem. Aldrig er det faldet han ind at spørge nogen tilraads og ingen kan rose sig af at have udøvet ringeste Jndflydelse paa ham. f) Han modtager intet Brev uden det har den UdskrifAl Exellentissimo Senor Don Caspar Rodrigues a Francia, supremo dictator perpetuo de la republideel Paraguar.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Fædrelandet. Af Kjøbenhavnsposten. De heri Bladet ommeldte Specialrevner finde i dis Dage Sted, og vedblive at tildrage sig Kjøbenhanernes Opmærksomhed, i det de, som sædvanligt v. denne Lejlighed, i Mængde samle sig paa Fællederne for som Tilskuere at overvære de forskellige Regimente militære Evolutioner. Jsærdeleshed havde den kon lige Hestgardes Revne, i Søndags-Eftermiddags, hos draget et saa betydeligt Antal, at dette vel uden Opdrivelse kunde anslaaes til 10000 Mennesker. J San hed afgiver ogsaa dette skjønne Korps's beundringsvadige militære Holdning, Præcision og Færdighed, saare interessant Skue.
Aalborg Stiftstidende, 1827-10-06
Den i Torsdags hertil fra Østersøen ankomne Rusiske Orlogsbrig gik i Søndags Morges nord paa.