Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-02-02
J Fortalen siger Hr. Dr. Baden, at han ikke skulde troe, at nogen skulde have ladet sig skræmme fra at følge Jndbydelsen fra Selskabet for de kjønne Videnskaber af de Erindringer, som derimod opkastedes i nyeste Kjøbenhavns Skilderie for 180 Nr. 99. Jeg i det mindste, vedbliver han, kan ikke indsee, hvi vor Tidsalder skulle være umoden til en saadan Levnetsbeskrivelse - hvi Griffenfelds Biograph ikke skulle turde vove at fremføre alt, hvad bør fremføres, for fordomsfri at kunne bedomme denne store Mand som Menneske og som Statsmand. Ei indseer jeg heller hvortil den yderste Varsomhed, – de Baand - den ønskelig Forsigtighed skal, som hine Erindringer paalægge Griffenfelds Biograph. Det er vel saa. Sandhed støder ofte, men det er og saa, at det oftest er mindre Sandheden selv, som støder, end Jndklædningen og Tonen, hvori den fremføres og siges Først maa jeg erklære, og aldrig Forsatteren af hiint Stykke nogensinde har havt mindste Tanke om, at hans Erindringer kulde Fremmel nogen fra at følge Selskabets Jndbydelse, og har nogen som jeg ikke har Grund til at formode, ladet sig skræmme, saa er Forf. bleven misforstaaet, og for Misforstaaelse kan ingen vogte sig. Dernæst blev Stykket skrevet paa en Tid, da Forf, maaskee ikke ganske uden Føie sagde, at vor Tidsalder ikke var moden til en saadan Levnetsbeskrivelse. Hr. De Baden har fuldkommen Ret, at det oftest er mindre Sandheden selv, som støder, end Indklædningen og Tonen, hvori den fremføres og siges. Men, at hvad er Sandheden, naar man ikke kan lade den fremtræde som en Engel fra Himlen, blottet for alle Drapperie? Hvad er denne Guddoms Datter, naar den maa maskere sig efter enhver taabelig Tidsalders Luner, Og hvad er det, som man i Almindelighed forstaaer ved en ikke stødende Indklædning og Tone, som oftest andet end et Slør der kastes over Sandheden, for paa denne Maade at hielpe den igjennem Verden, Jndklædningen og Tonen blive altid relative til den historiske Skribents individuelle Følelser og Tænkemaade, og derfor er det saa meget mere at beklage, at man ofte seer meere paa den udvortes Dragt end paa de Sandheder, der fremsættes. Man vil maaskee sige, at Historieskriveren for fortælle ukonstlet, koldt, ulidenskabelig, ja naar det blot gjelder om at fortælle, Men der, hvor man ved frit Raisonnement og Philosophiens lyse Fakkel maa bane sig Vei igjennem en Labyrinth af hele Seelers mørke Fordomme, og endog efterat have overvundet disse endnu maa kjæmpe med Tidsalderens, er det i det mindste høist vanskeligt, at vedligehold denne kolde og ulidenskabelige Caracteer. Hvorfor sklude overalt Gjenstandens Storhed eller Afskyelighed gjøre mindre Indtryk paa Olstorieskriveren end Digteren, Hvorfor skulde hiin ikke ligesaa godt som denne kunne henrives, Hume, som dog nok neppe nogen negter Navn af stor Historieskriver, siger: at alle Partier i Engelland vare imod ham, fordi han vovede at fælde en ædel Taare over Carl den Førstes og Grev Staffords Skjebne. Altsaa fældte han dog Taarer, og det burde han jo ikke, naar han skulde være den kolde, ulidenskabelige Historieskriver, Har Hume ikke kunnet skildre Carl og Staffords Levnet, uden Taarer, hvor skulde man da kunne skrive den store, ulykkelige Griffenfelds Levnet, uden at udbryde i hvilkaar, lig bitter Harme over dem, der ikke blot grusomt miskjendte hans store Fortjenester af Fædrenelandet, men endog lod Bøddelens Sværd blinke for hans matte Øine, og Munkholms skumle Fængsel rane sexten Aar af hans dyrebare Liv, O, Griffenfeld! hvor, som enten en tør eller kan sige frit, at dit Lands Vældigste ikke handlede ret imod dig, han venhellige ikke dit Minde med sin Den din Skjebne kjende vi, det er ikke den, vi længes efter at høre; en fuldkommen Retfærdiggjørelse skylde vi dig, og til den er vor Tidsalder ikke moden! De forlanger maaskee en Forklaring over hvad jeg forstaaer ved Udtrykket ikke moden; men skulde jeg give den, maatte jeg skrive en heel Bog J øvrigt maa jeg her erindre, at de i det omtalde Stykke i Skilderiet yttrede Tanker vare blot fremsatte, fordi dets Forf. altid har anseet det for nyttigt, at enhver Ting betragtes fra flere end een Side, og han kan med Føie sige med Rousseau, den, som sender sine Blade ud i Verden, uden Udbasuner, ja uden endog at vide hvad man taler eller tænker derom, behøver ikke at frygte for, at man vil antage hans Vildfarelser, uden, at drøfte dem Continuation af foregaaende Anmeldelser om patriotiske Bidrag til en ny Flaade: Fra de Hr. Brødre Johannes og Carl Hansen i grove Courant 7 Rdlr. 40 sk. og 7 1/4 Lod Sølv. Hr. Bataillons=Commandeur Major v. Bildsted indsendt 20 Rdlr. og tilbudet at indsende en lige Sum aarlig saalænge Krigen varer. Hr. Coffardie=Capit. Just Ludvigsen tilbudet 10 Skpd. første Sort reen Riga Hamp. En dansk Embedsmand Udenrigs tilbudet 500 Rd. Hr. Major Bornemann tilbudet uden Betaling de i hans lille Skov til Flaadens Tjeneste tjenlig befundne 24 Eger. Hr. Kammerherre Scheftet, første Deputeret i Commerce-Collegiet, indsendt 500 Rd. d. Cour og 500 Rdlr. S. H. Cour.