Københavns Adresseavis, 1771-09-10
1. Svar paa det i Adresse=Avisen Nr. 136. fremsatte Spørsmaal. 1) Det kan læses udi Instruxen for Commissarierne hvem det er der maa fratages hvad de falholder, nemlig: Soldatter, Matroser og alle Omløbere ic., og disse er det der fornærmer enhver ærlig Borgere i fiin daglige Handtering: og endda tør der findes dem der offentlig vil handhæve og førsvare saadan Uorden. Kandet kaldes Orden i en Hovedstad som Kiøben benhavn hvor en eller nogle Kræmmere sælger Baand, Bende ler, Traad, Spe=Naale, Kvanpenaale, til en Omløber=Kone, for at sidde dermed i en anden Gade at udsælge samme paa en af sine Laugsbrødre Trapper, og paa saadan Maade være sine Medborgere til Fornærmelse udi Haus Næring og BrugEn og anden Kræmmer sælger Dukke Tøy, Spender og andet Kram til Omløbere, alt til sine Laugsbrødres Fornærmelse paa samme Maade. En Faariqueur holder Omløbere med Multum, Chalong, Rask, Strømper, Huerac. at gaae der med omkring i Byen, hvorved han ikke alleneste berøber sin Medborgere det daglige Levebrød, men og som han selv siger : sætter dem ud af Stand til at svare de nødvendige Udgifter, ja han selv i det han betroer saadanne fattige Folk sine Vahre at handle med, sætter sig selv i unødvendig Haard og sætter store Prøver paa disse fattige Folk; thi hun skal leve deraf saalænge hun har noget, saa sælger hun ofte tilsidst for mindre end de foresatte Priser for at faae noget at leve af, imedens det varer. Tilsidst naar Fabriqueuren vil have sidste Regnskab, saa bliver hun ham skyldig 20, 30 til 40 Rdlr. Dette mister Fabriqueuren fordi han hanthæver Uorden og er saa meget har kunde have til Udgifter i 4re a 5 Aar, naar han lod saadan Uorden fare, herom kan haves mange Beviiser baade fra Commissionen som holdes i Stokhuuset og andre Stæder: Det var at ønske Commissarierne vilde give nøye Agt paa de mange Torvespande med Kaaber over, der spadserer dem forbie, med Caffebønner, Thee og Sukker, hvoriblandt mange skulde findes Borgerskabet til Fornærmelse: og at Borgerskabet som vil tænke fornuftig ruineres ikke ved Orden, men ved Norden. Derfor siger Instruxens 32te Post Udhvad anden Tilfælde som her ikke er benævnt, men til at hanthæve god Orden: Skikkelighed og Fred ic. er Commissairens og Betientens Forretning Derfor, naar denne gode Fabriqueur der offentlig vil for svare sig imod Commissarierne havde handlet viselig, havde han tillige skulde ladet indrykke Commissairens Navn, ved hvilken han er bleven fornærmet for sine 2 a 3 Rdlr. og ikke sagt Commissarierne i Almindelighed. Thi ind il han af fentlig bekiendtgiør Commissairens Navn, som han offentlig har beskyldt, maae han tage til Takke med at han erklæres for at have handlet fornuftig og ubesindig: da der er Øvrighed over Commissarierne. 2) At en Soldat og hans Kone som har noget at sælge (som de ikke med egne Hænder har forarbeydet) ere iblant Omløbere bliver unægtelig, der for ikke saat, som denne Mand har faaet Indfald, at de skal forvises Byen. Men det sluttes at den gode Mand der har ladet Spørsmaalet indrykke, venteligt har været af dette Tal, førend han blev det han nu er: og havde dette hans Indfald paa den Tid været sat udi Værk, havde han ikke opnaaet sin nu muelige Høyde, af sit Slags: Er det nu saa, er han herved ikke fornærmet, og er det ikke, saa behøver han som Borgere ey heller at legge sin Hierne i Blød, for at ophæve god Skik og Orden. Kiøbenhavn den 22 August 1771. 2. Spøremaal. Om det bør være en Kongel. Oppebørsels=Betient, Casse, rer, Amtsforvalter, Regiments Qvarteermester eller hvad Navn de end kan have, tilladt, tillige at bruge enten en eller anden Slags Handel Om det ikke er skadelig, enten for Kongens Casse eller for dem som betaler for borgerlig Næring : Om de Kongelige Betientere som saaledes tillige bruget Handel, ikke burde nedlægge en af Deelene: 3 Adskilligt Nor Leipzig. J August meldtes fra de Erzaeburgske Egne, at der var sterk Hunger og Dyrtid, ja at der var paa sine Steder, flet intet Brød at faae. I Stolberg ved Chemnitz vare at 300 Manufacturister, Klædevævere, Tøymagere og Linvævere, neppe 50 der havde saa meget, at de kunde stille Hungeren paa, og den ene var ikke i Stand til at hielpe den anden Helle Flokke Børn af 30 til 40 i Tallet, gaaer jamrende og grædende omkring og beder om Brød, men ingen har noget at give dem; og mange havde allerede været døde af Hunger, dersom de ikke vare komne til Hielp ved Udenlands fra indsendte Almisser, Neder Elben. Tidenderne fra Warschau i August Maaned medførte det Nyt, at der overalt hørtes Klager over Pengemangel og besværlige Tider.