Norske Intelligenssedler, 1767-03-11
Nordske Jntelligen No. 10. Onsdagen den 11. Marti 1767. NB. Slutningen af Ord Bogen. Stand betyder egentlig en vis Orden eller Classe af Folk, som er nødvendig for Staten, f. Ex. de 4 Hoved-Stænder, Adel, Geistlige, Borgere og Bønder; Skikkelige Folk høre egentlig ikke til nogen af disse Stænder: De tre sidste ere dem for ringe, fordi de troe, at Videnskaberne og Konsterne vanære dem, og til Adelstanden kunne de ikke heller regne dem, fordi de troe, at det er Familie og Caracterer allerne, som giøre Forskiel iblant Menneskene. Synd. Det er Synd. Denne Talemaade bruges ikke blandt Skikkelige Folk, uden naar man slaaer en Hund, forrender en Hest, straffer et Barn, eller nægter det noget, naar det græder, Smørre-Brød. At indbyde paa et Smørre-Brød er en brugelig Talemaade; men man maa ikke forstaae det lige efter Ordene. Skikkelige Folk kand man ikke byde Smørre-Brød. Det betyder et Aftens Maaltid, som bestaaer i det allermindste af 6 gode og forsvarlige Retter, hvormed Værten ikke maa forglemme at bede sine Giæster tage til Takke efter Huusets Leilighed. Han maa opfinde adskillige Undskyldninger, hvorfor han ikke har kunnet giøre det saa got, som han vilde, sige ved hver Ret, at de ikke maa vente meere, at det er, som han har sagt, kuns et SmørreBrød, og at han frygter, at de skulle gaae sultne fra Bords Tilstand betyder i Metaphysiken og Sædelæren det tilfældige og foranderlige i en Person eller en Ting, og deeles i den Jndvortes og Udvortes Til den Jndvortes henhøre de Færdigheder, som Sielen har forhvervet ved sine Kræfters Brug, f. Ex. Viisdom, Dyd, Samvittighed, Nidkierhed, o. s. v. Til den Udvortes regnes Legemets Færdigheder og Lykkens Gode. Jblant Skikkelige Folk er der ikke Spørsmaal om den indvortes Tilstand. Det Ord Tilstand betyder Pungens Beskaffenhed. Naar den er fuld, siger man den Mand er i god Tilstand. Det staaer vel til hos ham. Underlig, saaledes kalder man dem; hvis Opførsel ikke kand forklares af de sædvanlige Regler, som ere antagne iblant Skikkelige Folk. En Mand, som ikke i Alting tænker, som andre, som agter en Sandhed eller Pligt meer end en Fordeel, som troer, at han kand være æret uden Titler, og fornøjet uden store Jndkomster hvis Mave ikke er stærk nok til at fordøie alt, hvad der smager andre vel, og som for sin Sundheds eller Samvittigheds Skyld nægter sig selv nogle af de Fornøielser, hvori andre sætte al deres Lyksalighed, saadan en Mand er en underlig Mand. Velstand er det samme som Penge. Vind, at giøre Vind, er en Konst, som Skikkelige Folk forstaae, og som jeg ikke kand beskrive. Det kaldes og at giøre Figurer. Hvor, som har lært denne Konst, kand fortære meer end han fortiener; Han finder Credit overalt, og kand betale sine Creditorer med Snak. Villighed er at sætte Retten undertiden til Side, for at føje en god Ven, som igien ved Lejlighed tiener os paa samme Maade. Uvillighed er det samme som Egensindighed. See Egensindig, Væsen betyder i Skikkelige Folkes Sprog, den Maade, paa hvilken man gaaer, staaer, sidder, bukker sig, synger, dandser og spiller Kort. Til en Mandspersons Væsen hører, at bære sin Hat vel, at stikke Haanden ret i Barmen eller i Lommen, for Alting at have smukke Been, og at bruge dem vel. Et Fruentimmers Væsen berver meget paa den rette Brug af Viften. Alt dette udgjør det, som Skikkelige Folk kalde Væsen, ventelig fordi de holde det for de Væsentlige Fuldkommenheder af Menneskene, i det mindste af dem selv. At have saadant et smukt Væsen, er den høieste Ære, og saa stor en Fortieneste, at det er det eneste, hvorfor Skikkelige Folk kunde agte en Mandsperson, eller et Fruentimmer, som ingen Rang have. Til saadant et smukt Væsen hører ikke Fornuft eller Tale, men kuns Manerer.