JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Nykjøbing paa Falster den 5te December 1842. Vi havde ønsket tidligere at kunne gjøre vor Læsere bekjendt med den Klage, som den slesvigske Stænderdeputerede Lorenzen har indgivet til Hs. Maj. Kongen, men da den hidtil ikke har været meddeelt i de kjøbenhavnske Blade, troede vi ikke at burde offentliggjøre de skriftlige Meddele ser, vi om denne Sag havde modtaget. Det er os derfor kjært idag at kunne meddele efter det under streng Censur i Holsteen udkommende Jtzeboer Wochenblatt følgende Udtog af P. H. Lorenzens Klageskrift til Hs. Majestæt Kongen. Paa Grund af min Bestræbelse for at forsvare den danske Stats Eenhed kaldte man mig en Landsforræder, hvorpaa Præsidenten befalede mig at tie. Jeg besluttede at tale Dansk i Forsamlingen ikke af Trods eller Chicane, men ene og alene for i Gierningen at bevise mine nordslesvigske Landsmænd, at jeg ikke deelte Forsamlingens Had og Ringeagt mod deres Nationalitet og at jeg afskyede Forfølgelserne mod deres Modersmaal. Jeg erklærede denne min Beslutning den 11te Novbr. og forlangte, at mit danske Foredrag paa Dansk skulde indføres i Protocollen. Den kongl. Commislarius svarede, at han ikke forstod min danske Tale, og Secretairerne erklærede, i dette Tilfælde ikke at ville underskrive Protocollen. Jeg vedblev min Fordring; imidlertid forbød Præsidenten, mig at fremsætte de Grunde, der bevægede mig til dette Skridt, og saaledes sluttedes Mødet uden egentligt Resultat. - Debatten angaaende min beføielse til at tale Dansk begyndte den 14de paany. Flere forlangte, at Præsidenten skulde forbyde mig saavel at tale Dansk som Tydsk; han erklærede imidlertid, at han ingen Ret havde til at forbyde mig at tale Dansk, men at han heller ikke tillod, at Saadant blev tilført Protocollen, forinden Hans Majestæt udtrykkelig havde bevilget det. - Den 16de gik Præsidenten og Forsamlingen endnu et Skridt videre, idet den Første befalede mig at tie, naar jeg ikke vilde tale Tydsk. Som Folkerepræsentant forlangte jeg Commissarii Beskyttelse mod denne vilkaarlige og voldsomme Behandling, men Hr. Commissarius forblev taus. – Nu befalede Præsidenten mig at forlade Salen. Jeg vægrede mig, idet jeg forsikkrede, kun at vilde vige for physisk Magt. Hertil erklærede Præsidenten, at han idag ikke vilde anvende denne, men at han vel skulde drage Omsorg for, ved Anvendelse af physisk Magt, at forbyde mig senere Adgang til Salen; hvorpaa Forsamlingen blev hævet. En Time tildigere blev jeg ved en billet fra Hr. Commissarius anmodet om at komme til ham, hvilken Jndbydelse jeg strax efterkom. Commissarius truede med at ville reqvirere Politiets Hjælp for at forbyde mig Adgang til Salen. Nu kom Præsidenten til, og Begge anmodede mig paa det Jndstændigste om at afstaae fra mit Forsæt, da det vilde være Hs. Maj. meget ubehageligt, hvis en offentlig Scandale fandt Sted. Foranlediget heraf indgik jeg foreløbig den Overeenskomst, at jeg, skjøndt tilstede i Forsamlingen, vilde aldeles afholde mig fra at tale Dansk, indtil Hs. Maj. Bestemmelse indløb.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Corresp.) Kjøbenhavn den 3die December. Jforgaars (Torsdags) Morges skal der være afgaaet en Coureer til Slesvig. Man siger for bestemt, og det er vist, at det er blevet sagt i den af Kjøbenhavns Stænderdeputerede og Borgerrepræsentanter afholdte Forsamling, at han medbringer befaling til, at der skal føies Foranstaltninger til at protocollere paa Dansk i den slesvigske Stænderforsamling; desuden, siger man, at han skal medbringe tre Vidskere, to for to velbekjendte, men ubenævnte Personer, der fælt have compromitteret sig under denne Sag, og en tredie for den Deputerede Lorenzen, der naturligviis har faaet den bedste. Det slesvig-holsteen-lauenborgske Cancellie skal derhos alvorligt have indskjerpet alle Censorer at stryge Alt i Bladene, hvad der kan irritere Stemningen, og Kieler-Corresp. Blatt af 30 November, hvis sidste Side er blank, vidner da allerede om Vedkommendes Jver for at efterkomme befalingen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Vi ville nu faae at see, om dette i Forening med Nationens kraftige Optræden vil lære Slesvig=Holstenerne lidt Skik. De have i det mindste ved denne Leilighed erfaret, at den danske Langmodighed - skjøndt Gud veed, at den er stor - kan faae en Ende; "det er ikke fra dansk Side, men fra den hertugdømmelige, at Sagen er bleven sat paa Spidsen, har Oberst Brock sagt i den jydske Stænderforsamling, og det er sande Ord, og hvad der er mærkeligt, den kongelige Commissarius, der ellers er en saa varm Ven af Slesvig Holstenerne, gjorde ingen Jndvendinger. Hvad der ellers ogsaa er mærkeligt, er, at visse Folk her, uagtet al deres Had til Slesvig=Holstenerne, vedblive ved enhver Leilighed at løfte deres CoryphæUve Lornsen til Skyerne. Og dog er intet vissere, end at, saafremt der har været nogen Hader af dansk Nationalitet og af Danmark, saa var det Uve Lornsen, han gjorde Alt, hvad der stod i hans Magt for at sønderlemme den danske Stat. Man gjør ham iøvrigt meget for megen Ære, naar man, som vi nylig have hørt i et offentligt Foredrag, vil gjøre ham til den egentlige Skaber af Schleswig Holstein. Hvorledes Jdeen er bleven undfangen og med Tiden har udviklet sig, er for vidtløftigt her at indlade sig paa; men Æren for at have bragt Jdeen i System, tilkommer ingen Anden, end Etatsraad og Professor Falck, der baade paa Prent og fra Cathedret har virket for den i over 30 Aar. Han har dannet den nuværende Generation af slesvig-holsteenske Jurister, der nu lever og virker.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Her har været en Duel mellem to Gardeofficerer (B. og H.) i Anledning af en Tjenestesag. B. har faaet en Skramme.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Nykjøbing den 8de Decbr. J Løverdags løb her i Byen et Brigskib, bygget af Hr. Dresler, af Stabelen paa Hr. J. Sidenius's Værft.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Dette overordentlig smukke Fartøi, som fik Navnet Jason, er circa 155 Com. Læster drægtigt somtr. 4500 Tdr. Korn) og er det største, som nogensinde har været her i Sundet, og næst den danske Eeg det største, som er bygget her i Stiftet.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Udenlandske Efterretninger. Begivenhederne i Spanien vedblive i høi Grad at tildrage sig den almindelige Opmærksomhed. J selve Barcelona var indtil den 22de November Alt i samme Stilling, som ved de forhen meddeelte Efterretningers Afgang; men det bekræfter sig, at en Mængde Stæder i Catalonien have sluttet sig til Bevægelsen. Endog i Valencia udbrød den 20de et lignende Oprør, og man forsøgte at udraabe Prinds Francisco de Paula til Konge, men den følgende Dag blev Roligheden gjenoprettet. Efter Esparteros Bortreise fra Madrid blev et Decret af ham bekjendtgjort, hvorved de nylig forsamlede Cortes indtil videre prorøgeres, formodentlig fordi de have nægtet at bevilge det af Regjeringen forlangte store Statslaan, og fordi de i en Adresse til Espartero kun have tilsagt ham deres Bistand under den udtrykkelige Betingelse, at det var for at træffe constitutionelle og lovlige Forholdsregler. Man antog, at den fuldkomne Opløsning snart skulde følge, og dette Skridt var saa meget mere paafaldende, da Espartero ikke kan føre Krigen mod Oprørerne uden Penge og ikke kan skaffe Penge uden Stændernes Jndvilgelse. Man frygtede derfor, at han havde i Sinde, naar det lykkedes ham at undertrykke Oprøret, pludselig at omstøde Forfatningen, og paa egen Haand at undertegne Handelstractaten med England, forlænge Regentskabet samt afslutte et Statslaan. For Øvrigt synes Oprøret i Barcelona at give Anledning til en sørgelig Uenighed mellem England og Frankrig, som begge i største Hast sende Krigskibe til denne Stad; thi den engelske Gesandt har lovet Regenten kraftig Hjælp til at undertrykke Bevægelsen, og Frankrig betragter den derimod med gunstige Øine, og søger at No benytte den til at gjenoprette sin sunkne Jndflydelse i Spanien.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Leipz. Allgem. Zeitung meddeler det Rygte, at der underhandles om at deele det europæiske Tyrki saaledes, at den russiske Keisers Svigersøn, Hertugen af Leuchtenburg, faaer det byzantinske Kongerige, som skulde oprettes af den største Deel af Landet, Østerrig forøges med Wallachiet og Moldau, Preussen med de russisk-polske Lande indtil Bug-Floden og Grækenland med Thessalien.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Reisende fra den 30te Novbr. til den 7de Decbr. 1842. Fra Gaabense til Vordingborg. Med Pakkeposten. Skibsfører Kølle, Handelsfuldmægtig Knuthsen; Skovrider Bruun. Med Personposten: Cancelliraad Aggerup; Jomfru Hvalsøe, Cand. jur. Colbiørnsen; Pastor Nyrop; Cand.jur. Fonnesbech; Dhrr. Hauberg og Baagøe; Handelsfuldm. Bohn. Jomfru Boje. Udenfor Posterne. Fuldmægtig Levinsen, Cand. Schade; Hr. Møller. Fra Vordingborg til Gaabense. Med Personposten. Procurator Larsen; Hr. From, Kjøbmand Kølle. Udenfor Posterne: Kammerherre Greve Reventlow; Dhrr. Biering og Bertelsen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
AVERTISSEMENTS. At jeg har nedsat mig som Læge og Fødsels hjælper i Mariboe, bekjendtgjøres herved. C. Schouboe, Candidat i Medicin og Chirurgie.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Godt Kjøbenhavnsk Kornbrændeviin, samt nye Citroner og ægte Schweizer-Ost kan erholdes hos L. F. Frisenette. paa Torvet.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Hos Undertegnede kan daglig bekommes: færske, saltede og røgede Medister=Pølser, samt færske Kjød pølser og Kjødfarce. Ligeledes kan hver Aften bekommes varm Spise og, om forlanges, ud af Huset. H. Jørgensen, Spekhøker. Drank af Korn, langt mere nærende end Drank af Kartofler, sælges for 2 Mk. 8 s. Oxhovedet paa Prindseholm.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Nakskov. En Gaard, beliggende i denne Byes Hovedgade, er underhaanden at faae tilkjøbs paa billige Betingelser, og bestaaer af: en Bygning til Gaden, 9 Fag, dobbelt Stok med Kielder under, et nyt Sidehuus, enkelt Stok paa 10 Fag, et Baghuus 6 Fag, samt 3 halvtags Bygninger; Brønd i Gaarden, en stor Frugt- og Kjøkkenhauge. Med Gaarden følger en Jordlod i Byens Stormark paa 6 2/8 Td. Land, og paa Madeskov en Lod paa 5 Tdr. Lands Størrelse. Man behage at henvende sig til Kjøbmand M. Røepstorff, hvor det Nærmere denne Eiendom betræffende erfares.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-08
Auction. Onsdagen den 14de dennes, Formiddag Kl. 10, bliver paa Nysted Kjøbstads Raadstue, efter Eierens Begjæring, afholdt offentlig Auction til absolut Bortsalg over det Væver P. Paulsen tilhørende Sted, bestaaende af 6 Fag Forhuus og beliggende i Bomstrædet under Matr. N 122 Litr. A. med tilhørende Grund og Græsningsret paa Bekkeskov Overdrev, hvilket herved bekjendtgjøres med Tilføiende: at Conditionerne for Salget forinden Auctionen ere til Eftersyn hos Hr. Post mester v. Staffeldt her i Byen. Nysted Byfoged-Contoir den 6te December 1842. Schwensen. Adressecontoirets Commissionairer ere: Dhrr. Boghdlr. Thierry i Nakskov, Kammerr. Suhr i Rodby, Posterpediteur Christensen i Stokkemarke, Boghdlr. Giegengack i Maribo, Apotheker Grundtvig i Saxkjøbing, Postmester v. Staffeldt i Nysted, Kbd. Wulff i Stubbekjøbing, Færgeforpagterne Arnkiel i Gaabense og Dyrehauge i Vordingborg.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Lollands Falsters 10de. Stift, Tidende. Redigeret, trykt og udgivet af W. F. Laub i Nykjøbing. Løverdagen den 10 December. No 132.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Jndenlandske Efterretninger. Til den hæderværdige slesvigske Stænderdeputerede P. H. Lorenzen er fra Nakskov afsendt en Adresse med 120 Underskrifter, hvoriblandt 111 af Byens Jndvaanere (11 Embedsmænd og 9 Proprietairer fra nærmeste Omegn. Adressen lyder saaledes: Undertegnede Embedsmænd Borgere og Beboere af Kjøbstaden Nakskov føle os opfordrede til at bevidne Dem, høit ærede Deputerede fra Sønderborg, Kjøbmand P. H. Lorenzen i Haderslev, vor Deeltagelse i den Krænkelse, for hvilken De i Slesvigske Stænderforsamling den 14de-16de November, fordi De talte vort fælleds Modersmaal, har været udsat, og at give Dem et offentligt Vidnesbyrd paa den Høiagtelse og Taknemmelighed, vi ere Dem skyldige for den Uforfærdethed, hvorved De hævdede Deres egen og Modersmaalets Værdighed.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
De svundne Tiders Historie veed at fortælle om mange Forurettelser, for hvilke det danske Folkesprog i Slesvig har været priisgivet; men neppe er dog nogensinde for dets Rettigheder paa een Gang saa forsætlig blevne traadte under Fødder, og er det saa aabenlyst bleven lagt for Dagen, at der paa dets Vegne ikke længer er Ret og Retfærdighed at vente, end ikke hos dem, hos hvem man skulde forudsætte Agtelse for Alt, hvad der hører Folket til, som ved hvad der hine Dage tildrog sig i Stændersalen i Slesvig. Saavidt er det kommet, at det af forstandige og oplyste Mænd i Slesvig antages som noget forud afgjort, hvorom der kun kan være een Mening, at det Sprog, som tales af henved den halve Befolkning, ikke kan komme til Orde i den Forsamling, hvor samme Befolkning skal repræsenteres; at, om man end ikke kan forlange af Jdioter, hvad Naturgaver nægtede dem Evne til, saa maa man dog af den dansktalende Deputerede, som tillige er det tydske Sprog mægtig, kunne fordre, at han for at udbede sig Plads for sit Modersmaal i Forsamlingens Protocol – den han dog kun har ringe Udsigt til vil blive tilstaaet ham først skal gjøre som de Andre, der ringeagte det, skal begynde med at fornægte det Sprog, hvis Ære er uadskillelig fra hans egen Ære og ombytte det med et fremmedt, førend det endnu er afgjort, om det maa tales; saa dybt staaer det danske Sprog i det almindelige Omdømme, at, om man end ikke – hvad man ikke kan formener det i det daglige og private Liv at komme i Berøring med det tydske, saa troer man dog, paa dette sidste Søstersprogs Vegne, at kunne forlange, at de ikke paa et Sted som en Stændersal offentlig mødes og confronteres, og at, om det alligevel skeete, Æresfølelse og Klogskab lærer tydske Mænd at drage sig tilbage bag Ukyndighed, lukke Øret til, at der ikke i den blotte Forstaaen skulde synes at ligge en Anerkjendelse af dets Tilværelse i Forsamlingen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Saaledes maa fra nu af Forholdet mellem de tvende Sprog i den Deel af Landet, hvor Dansk har Førstefødselsret, antages af Forsamlingen at være ordnet, at, naar dansktalende Mand af dansktalende Mænd sendes til Provindsens Stænderforsamling og føler indre Kald til at tale et alvorsfuldt djervt Ord om Anliggender, som nærmest angaae dem, der sendte ham, da maa han ikke tale i det Sprog, hvori han forstaaes af Sine, hvori de gjenkjende ham som en Folkets Mand, da skal han benytte sig af det Sprog, som blev Landet paatvunget af Herrer af fremmed Herkomst; at, naar dansktalende Mand paa et saadant Sted, fremfører Ønsker, Begjeringer, Andragender, der, som angaaende Tusende Medborgeres Vel, ligge ham mere paa Hjerte end hans eget Velfærd, da tør han ikke lægge den høie og ædle Beggeistring, af hvilken han gribes, ind i sit Modersmaal; men skal laane de fremmede Toner, at hans Tale kan være dem til Behag, i hvis Øre det uvante danske Sprog skurrer.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Vi maatte have ringe Tanker om, hvad den Slesvigske Stænderforsamling enten nu har eller vil faae at betyde, om vi ikke paa vort Modersmaals Vegne følte os dybt krænkede ved Efterretningen om, at det offentligt og saa godt som eenstemmigt var udstødt deraf.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Det er ikke paa Grund af den Jntelligents der findes i Forsamlingen, vi agte den, lige saa lidt som i det Hele nogen Folkeforsamling; men fornemmelig paa Grund af den Frimodighed, som man antager at bringe Alle til at tale som de tænke og deres Hjerte indgiver dem – og til at indrømme Andre samme Ret. Dersom det danske Sprog i Slesvig skal udelukkes fra det Sted og den Forsamling, hvor Frihedsfølelsen er Sjelen, som gjør talende, da byd det ligesaa gjerne strax at forstumme paa Folkets Læber, at det ikke skal overleve Skjændselen af at være berøvet sin mandlige Evne og benaades med et Liv, der er værre end Døden. Vi have ikke været tilstede og seet og hørt hvorledes det gik til, at en Mand, som baade med Hensyn til den indre og den ydre bemyndigelse kunde forsvare sin Plads i Forsamlingen saa godt som nogen Anden, kunde udelukkes af samme, paa Grund af, at han var Dansktalende og ikke vilde være andet end det allene, og vi ville ikke gjerne dømme om, hvad vi ikke selv have seet og hørt; men vi have efter den Slesvigske Stændertidende læst en Beretning derom og have ikke videre Vidnesbyrd behov. Der kan hver, som ønsker det, læse hvorledes Protocolførere, Stænderforsamlingens Tjenere, ikke een Gang; men saa ofte de finde, det gjøres behov, ved et Pennestrøg kunne vise vort Modersmaal ud af Stændertidendens Spalter, saa at hvad der taltes paa Dansk er som var det ikke talt. Men er der Grund for Danske til at harmes over hvad der skeete i Forsamlingen den 14de 16de November, saa er der ogsaa, Gud være lovet, ved Siden deraf Grund til at glæde sig. Var der Mange om at tilføie de Danske denne Tort, der var dog een Dansk som alene veier alle de Mange op Modtag vor Tak, ædle Deputerede, at De havde Hjerte stort nok til at føle Fornærmelsen i hele si Omfang, og at De, skjøndt De følte den, havde Styrke nok til at byde Fornærmelsen Trods. Modtag vor Tak, at De ikke lod Dem vildlede af den fornemme Ukyndighed, som kom Dem halvveis imøde, indbydende til at De skulde træde ud af den gode faste Stilling, hvori De havde taget Post og at De ikke forfærdedes da næsten den hele Skare eendrægtelig trængte ind paa Dem. Modtag vor Tak, at De handlede med en saadan Fasthed, at hvad der var tænkt til Forhaanelse skal omvendes til Berømmelse; thi saalænge som det danske Sprog lever, skal det fortælles som en Hædersbedrift, at P. H. Lorenzen vovede i den Slesvigske Stænderforsamling at tale Dansk, at han vedblev at tale Dansk og kun Dansk alene og at han ikke ophørte dermed førend den udvortes Magt gjorde ham det umuligt. Nakskov den 6te December 1842.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
(Stænderforsamlingen i Viborg.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
J det 41de Møde, den 2den December, oplæste Justitsraad With det af ham indgivne Forslag om at indgaae til Hans Majestæt med en allerunderdanigst Adresse, der skulde gaae ud paa at udtrykke Folkets Tillid og Hengivenhed til Ham med Forsikkring om dets Beredvillighed til ethvert Offer for at bevare Folkets Enhed, og en Bøn om, at han vil gribe til kraftige Midler, for at hævde den danske Nationalitet i Slesvig og Statens Enhed. Dette Forslag lyder saaledes: Det vil være i Forsamlingens Erindring, at jeg for nylig gjorde den en Meddelelse om, hvorledes en Deputeret i den slesvigske Forsamling, P.H. Lorenzen fra Haderslev, efter at være tilføiet mange Krænkelser, fordi han forfægtede den danske Nationalitet og bekæmpede de separatistiske Jdeer, som desværre have viist sig hos et vist Partie i den slesvigske Forsamling, var bleven forbuden at tale dansk og at faae sine danske Foredrag indførte i Protocollen, ved hvilket Forbud jeg ansaae den danske Nationalitet i Slesvig for at være krænket, hvorfor jeg ogsaa i den Formening at denne ikke kunde være en dansk Folkeforsamling vedkommende, bebudede et Andragende til Forsamlingen om allerunderdanigst at anmode Hans Majestæt om, at antage sig den danske Nationalitet i Slesvig og forskaffe Nationen den behørige Satisfaction for den samme tilføiede Fornærmelse. Endvidere at dette mit Forslag fra Formens Side mødte endeel Jndvendinger af den kgl. Commissarius, der ei vilde indrømme, at der var viist Nationaliteten nogen Krænkelse, men betragtede Sagen som en simpel Strid imellem den slesvigske Forsamlings Præsident og et af dens Medlemmer, der aldeles ikke vedkom os, hvorhos han dog tillige meddeelte Forsamlingen. en Efterretning, han privat havde erholdt fra den slesvigske Forsamlings Præsident om, at Lorenzen, var forbuden at tale dansk, da han havde viist, at han var det tydske Sprog fuldkommen mægtig hvorved den kongelige Commissarius ydermere bekræftede Rigtigheden af det af mig anførte Factum. Det kunde naturligviis ikke falde mig ind at gjøre en privat Strid til en national Sag, men naar man seer hen til Anledningen til denne Strid og derhos betænker Adskilligt, som forhen er passeret i den tidtomtalte Forsamling, saa vil man dog neppe kunne negte, at Sagen ligger Danmark meget nær, og vistnok hos en dansk Folkerepræsentation maa opvække alvorlige Betragtninger. For imidlertid at undgaae alle Formalitets=Spørgsmaal, bestemte jeg strax at sætte det Factum, som oprindeligen havde foranlediget mig til at begiere Ordet, til Side, og skal nu blot holde mig til det, som læses i den slesvigske Stændertidende. – Man vil der finde strax i Forsamlingens Adresse, at Slesvig kaldes et tydsk Hertugdømme, og at dette Udtryk ikke letsindigen er indført i Adressen, sees af den vidtløftige Discussion, samme har været underkastet.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Vi skulle i næste N af Stiftstidenden meddele det Væsentligste af de i Anledning af dette Andragende foranledigede høist interessante Debatter, der sluttedes med Afstemning over Spørgsmaalet og en Comitees Nedsættelse, hvilket med 39 Stemmer mod 10 blev besvaret bekræftende. Til Medlemmer af denne Comitee valgtes Professor Larsen, Godseier Nyholm og Landsoverretsprocurator Jespersen.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Den jydske Stænderforsamling er ved allerhøieste Rescript forlænget til den 21de d. M. incl., hvilket er den samme Forlængelse som er tilstaaet den slesvigske Forsamling.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Bladet Fædrelandet for den 6te d. M. er lagt under Beslag. Det indeholdt Lorenzens Klage til Hs. Maj. Kongen angaaende den mod ham udviste Fremfærd i den slesvigske Forsamling. Adressen til Hs. Maj. Kongen, hvori danske Borgere udtrykke deres Bekymring over de sidste Tildragelser i den slesvigske Stænderforsamling, og bevidne, at Allerhøistsamme i sine Forholdsregler for at hævde den danske Nationalitets Ret og beskytte Statseenheden, vil finde kraftig Understøttelse hos sit Folk, - er i Torsdags indsendt til Hs. Majestæt, forsynet med 764 Underskrifter, hvoraf 366 næringsdrivende Borgere og Konstnere, 329 Candidater og Studerende, samt 69 Embedsmænd og Pensionister. (Fædrel.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Paa en fra Dr. Dampe indgiven Ansøgning om at maatte vende tilbage til sin Familie fra sit Forviisningsted Bornholm, har Hs. Majestæt resolveret, at det Ansøgte for Tiden ikke kan bevilges. Altsaa Naadens Tid er endnu ikke kommer for den 60-aarige Mand, hvis Sundhed er nedbrudt, hvis Liv er spildt, 20 Aars Statsfængsel har altsaa ikke været nok til at udsone den Brøde, engang at have stræbt efter Jndførelsen af en friere Statsforfatning i Danmark. (Fædrel.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Den Sag, der i Anledning af Orlogsbriggen Alarts Stranding og Undergang i de vestindiske Farvande blev anlagt imod sammes Chef, Capitainlieutenant Langemark, og Lieutenanterne Kraft, Købke og Tuxen samt Styrmand Nielsen, er nu, efterat være paadømt af den i den Anledning nedsatte Ret, bleven afgjort ved kongl. Resolution derhen, at Capitainlieutenant Langemark beafskediges af Tjenesten, Lieutenanterne Kraft og Tuxen ansees med respective 2 Maaneders og 1 Maaneds Fængsel, og Lieutenant Købke samt Styrmand Nielsen blive at frifinde. (Kbhpst.)
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
Den ældste af Brødrene Mønster, Graveur P. C. Mønster, er i Mandags atter belagt med personlig Arrest, for at have døbt flere Personer.
Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-12-10
J Kjøbenhavns Adresse Avis for den 7de d. M. advares mod at kjøbe endeel Banknoter, omtrent 20,000 Pd. Sterl., hvormed en af de ved "London Joint Stock Bank ansatte Personer er bortrømt.