Corsaren, 1841-02-26
Lidt om et Theater, der kunde høre til de 'første i Verden'. III. Vi have nu havt Tid til at puste ud - Theatret har havt Sommerferie! - Du ønsker Dig vist i Skuespillernes Sted, kjære Læser, for at Du ogsaa saaledes kunde forlade Din Boutik, Dit Contoir, Dine Bøger o. s. v., for (uden Pengetab) ret at dovne ud? Vær dog ikke for hurtig med at sætte Ønskehatten paa! Vore Skuespillere og vort Theaters Bestyrelse ligge ikke paa den lade Side, fordi Du seer Templets Døre lukkede, fordi Dit Øie ikke seer de velbekjendte Placater paa Gadehjørnerne, nei - Bestyrelsen uddanner sin Smag, grubler over hensigtsmæssige Forbedringer, vælger Stykker o. a. desl., og Skuespillerne - disse kjære, flittige Mennesker! benytte Fritiden til at udvikle deres Kunst ved stadig at henvende deres Tanker paa denne, ved hyppige Prover og ved Discussioner over deres Kalds Vigtighed; thi de vide jo Alle, at Göethe, denne store Kjender, siger: "Uebung und Gewohnheit müssen in jeder Kunst die Lücken ausfüllen, welche Genie und Laune so oft lassen werden.' Saaledes - vi ere overbeviste derom, saaledes ere Juli og August Maaneder anvendte, og ikke, som maaskee Mange troe, ved at tage i Dyrehaven m. m. Naar nu Ferietiden har været saa ypperligt anvendt, med hvilke Forventninger kunne vi da ikke hilse den nye Theatersaison? Hvor mange herlige Frugter ville vi nu ikke komme til at nydel Høsten er kommen! Ceuillons! September. Theatersaisonen aabnedes den 1ste med Scribes og Halevys "Scheriffen", et fortræffeligt Syngestykke med de deiligste Kokkepigeviser, som noget Øre gider høre. Hvor det dog maa have været en herlig Tid at føre Huusholdning dengang! Fra den Tid er det neppe, at Madspandenes Opkomst skriver sig. Som det var at vente, gjorde dette Syngestykke overmaade megen Lykke, og det vil derfor ikke undre mine Læsere, naar jeg siger - ja, det lyder jo rigtignok lidt fabelagtigt. - at det til Dato er opført samfulde - tre Gange. Efter de med dette Syngestykkes Opførselse forbundne Anstrengelser, listede man sig med 'den første Kjærlighed', "Sylphiden", "Onkels Hemmelighed", understottet af Hr. Faaborgs brillante "Lestoeg"" og samme Herres dristige 'Fra Diavolo' til den 18de Sept., Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag. - Directionen meente, at Dagen fordrede lidt Aparte, og Professor Heiberg skrev - 'Grethe i Sorgenfri'. Vi maae meget beklage, at Vaudeville-Monologen kun opførtes denne ene Gang. - Det storre Publikum berøvedes derved Leilighed til at 'see hvad Grethe var for Pige, i Sindets Gaver, at hun havde fast et Lige. Hun brugte kun een Dag til dette store Værk.' Fru Heiberg, som fremstillede 'Grethe' viste sig her, som allesteder, som Kunstnerinden, og vi maae fornemmelig fremhæve, at hun saa fortræffeligt vidste at vise Publikum, at 'Grethe' har hjemme i Lyngby eller der i Egnen, idet hun snart talte i kjøbenhavnsk Dialect, snart i sjællandsk Bondedialect. Just heri gjenkjende vi Kunstnerinden! Foruden 'Grethe i Sorgenfri' opførtes samme Aften Scribes 'Bagtalelse!' "Bagtalelse paa Kongens Fødselsdag?" - Ja netop! 'Det var et underligt Valg.' - Har Du da seet Stykket? 'Nei!' Nu, saa gaa hen og hør Ministerens Declamationsnummere, og Du spørger ikke anden Gang. Den 29de Septbr. var Hr. Kirchner saa god at 'gjøre Løier' som Gjæst paa det kongel. Theater, og hermed endte Maanedens Herligheder. October. Hr. Kirchner fortsatte sine Kunster i denne Maaned, og vort Theater kan unægteligt være stolt af en Forestilling som "Die falsche Catalani". Blandt denne Maaneds fortrinligste Præstationer bør man vistnok nævne "Frierens Besøgl, der især ved sin nuhavende Rollebesætning fortjener at bibeholdes for Repertoiret; dernæst , Pariserdrengen", hvor Publicum ret har Leilighed til at paaskjønne Hr. Ferslevs sjeldne Talent, ypperlige Organ og fast utrolige Routine paa Scenen. Publicum er imidlertid, som vi for kort Tid siden have seet, ikke tilbøielig til at vurdere denne unge Skuespiller; men Publikum vil faae Øinene op. Af Nyheder frembragte denne Maaned kun een, og denne var: "Regimentets Datter", Syngestykke i 2 Acter af St. Georges og Donizetti, hvor Schwartzen var saa 'sød', og hvor Jfr. Jørgensen ret havde Leilighed til at glimre, og - troer Du, hun glemte det? Kronningsstykket 'Syvsoverdag' af Professor J. L. Heiberg bragtes Torsdagen den 29de paa Scenen, for første Gang i Saisonen. Ach! skal man af sin Geist sig lade saa bedaare? End, om Hr. Svoger lod sig engang slaae en Aare? End, om han til Forsøg sig sætte lod Klysteer?" For at ende October paa en værdig Maade, havde Hr. Gundersen den Godhed at overtage Hr. Holsks Rolle i Enten elskes eller dø!" og det blev, hvad det skulde være - Lyftspil! November bragte 2de Nyheder, nemlig de Uafhængige, og "Torsadoren" Skjøndt det første er et meget godt og udmærket oversat Conversationsstykke, synes det, som om det, efter at have ladet sig see de reglementerede 5 Gange, har gjort sig uafhængigt af Repertoiret, og vi kunne vel ikke vente det paa Scenen, førend, 'er to Grenaderer' have taget Qvarteer i Jnvalidehospitalet. - Balletten "Toréadoren" er saa velbekjendt og saa ofte omtalt, at vi her kunne spare os den Uleilighed at sige videre til dens Roes eller Last. Vi ville kun bemærke, at vor talentfulde Bournonville atter her har viist sit Geni, idet han, for at give Baletten en glimrende Belysning, ifølge Adresseavisen, har ladet den belyse af to Sole. Denne Luxus gaaer dog vel vidt! Tænk dog, Hr. Balletmester, at 'nu ville vi alle spare'. Den yndede Vaudeville 'Nataplan' bragtes i denne Maaned atter paa Scenen efter nogen Tids Hvile. Man maa vistnok tilstaae, at Stykket har vundet overmaade meget ved, at Md. Stage har overtaget Tittelrollen. Gud! Hvor hun dog spiller deilig - paa Tromme! Det nye Stykke 'Diderik Menschenschreck' opførstes 2de Aftener efter, og der var saaledes god Grund for Capitainens Kone til at sige: 'ak, jeg ulykkelige Frue!' Vi komme nu til Aarets Finale: December. I de 2de første Uger af denne Maaned holdt Theatret Tyrefegtning hver anden Aften; vi skride derfor strax til at omtale den originale Tragoedie , Maurerpigen", som op- førtes 1ste Gang den 18de Decbr. - Man har villet drage i Tvivl, at Maurerpigen" er en Tragoedie; denne Tvivl er ugrundet, thi Rafaella ender paa en virkelige tragisk Maade ved - Vand. - At "Vand" og 'Tragoedie' staaer i et nøie Forhold til hinanden, vil bedst kunne bevises af følgende Citat af den geniale Saphir : "Wenn es kein Wasser gäbe, so könnte es keine Thranen geben; gabl es keine Thränen, so konnk es kein Mitleid geben; galles kein Mitleid, so konnte es kein Trauerspiel geben; gabdes kein Trauerspiel, so konnte es kemne Trauerspieldichter geben; Trauerspieldichter musss es aber geben, erg0 muses Wasser auch geben!' For endvidere at bevise, at "Maurerpigen" er en Tragoedie, maa jeg bemærke at Prof. Ridder Heiberg i 'En Sjæl efter Døden' udtrykkeligen lader Andersen læse Maurerpigen for dem, der 'skal qvæles'. Jo, det er en Tragoedie!! Ved Hr. Nielsens Aftenunderholdning berigedes. Scenen med en udmærket Vaudeville: "Under Laas og Lukkel"', som nu skal være lagt under Laas og Lukke. - Valget af denne Vaudeville viser unægtelig, at man følger med Tiden, skjøndt Göethe jo rigtignok siger: "Es ist eine falsche Rachgiebigkeit gegen die Menge, wenn man ihnen die Empfindungen erregt, die sie haben wollen, und nicht die sie haben sollen." Hermed ender da vor Beretning om Theatret i Aaret 1819. Der var vel Meget endnu at tilføie denne Betragtning over den danske Skueplads, men vi ville slutte med Wilsters Ord: "O Verden har saamangen Bag, Som os til Riis indbyder, Skjøndt Lysten vinker os til Slag. Fornuften helst man lyder; Hun har til Følgesvend en Dværg, Som man Erfaring kalder, Han raaber: Rør ei ved et Bjerg, Som over Dig nedfalder."