Berlingske Tidende, 1782-11-04
Subskriptions Jndbydelse. Den Kundskab, mit Embede har givet mig Leylighed at samle om den almindeligste Oplysningsgrad iblandt os og omdens Jndflydelse paa Familiernes Rolighed og Lykke, har overbeviist mig om en meere herskende og dybere Trang til lyse og faste Religionsbegreber, end mange maaskee troe. Jsær yttre, denne Trang sig i Hensigt til den ganske Lærdom om Pligterne deres sande Bevægaarsager og Virkninger. De Sandheder i Religionen, der skal vides og troes, men vides af de allerfleste uden Orden, Sammenhæng og Rigtighed, kaste en Skygge tilbage paa de Sandheder, der skulde øves, fordi deres Straaler, opfanges af en Hær af Fordomme, prange Meeninger og Grundsætninger. Mennesket bestyrkes daglig, ved hans Omgang med Verden, i falske - og hans ganske Bestemmelse fornærmende Domme; medens mange sammenstødende Aarsager hindre han fra sand og overtalende Jndsigt i hans virkelige Lykke. Saa snart vore Pligter afhylles for Fornuften og legges den saa nær at den tydelig skiønner deres Oprindelse fra Gud og deres fulde Kraft til at glæde og lyksaliggiøre alle dem, der lyde dem; saa svækkes den blinde Selvkierligheds Beviser for vore egne Veies Rigtighed mangfoldig, og Hiertet joler sig mægtig drevet til at vælge det Sande og Gavnlige. Religionens Hielp og redelig Flid fuldkomme Seieren. Jeg har troet at føle et Kald, til at bidrage i denne Hensigt, hvad jeg kan, til mine Medkristnes Oplysning og Forbedring. Mine Læsere vil lettelig afgiøre: om dette Kald var virkelig eller ikke. Jmidlertid har jeg, i Formodning om dets Rigtighed, næsten fuldbragt et Skrivt, som jeg kalder: Til Oplysning og Gudsfrygt for kristelige Familier, Jeg ønskede: at Skrivtet maatte blive en Haandbog. Det deele sig i tvende Deele, for det første, hvoraf den ene handler om det Almindelige i Pligternes Lærdom, det, der angaaer Alle at kiende og indsee med Overbeviisning. Den anden Deel beskriver Tyendes særskilte Pligter. Denne sidste gav Anledning til det Heele, og jeg formoder ikke: at nogen vil kalde dette Foretagende unyttig. Hvor meget beroer ikke den huuslige Rolighed og Lykke paa disse uundværlige Lemmer af Familierne; hvor fielden have Tienestefolk Leilighed til at blive fuldstændig underviste om deres Forbindelse og Pligter i deres egen Stand; og hvor høit behøve de ikke en saadan Oplysning, Min Hensigter, hvis Gud vil, og en eller anden af mine Læsere i sin Tid giver mig et Vink dertil, at gaae videre i denne Sag, og udlede af sikre Grunde de øvrige Familiepligter. Det skulde glæde mig at tale med mine Medborgere om deres Forbindtligheder som Herskaber og som Undersaatter, som Lemmer af de større og mindre Selskaber, som Ægtefolk og som Fædre og Mødre. Min Bogs første Deel indeholder Grundenne til alt det andet. Den handler om Aarsagen, hvorfor Gud har foreskrevet Menneskene Pligter, om vor sande Lykke her og hisset; om Synden, dens Følger i Tid og Evighed, og om den Forladelse: om vore Hindringer for Dyd og Gudsfrygt hos og selv og uden fra; om Religionens Hielpemidler mod disse Hindringer: om Forsoningen, Guds Ord, Bønnen, Sacramenterne om Omvendelse, Troe og Gudsfrygt. Jeg har ingen udskrevet Guds Ord og Resultatet af mit Livets Arbeide for at kiende Gud Villie har ledsaget mig. Jeg har samlet for, men her talt af mi Hiertes Fylde. Jeg er inderlig overbeviist om: at mine Tanker flyde af en dyb Ærbødighed for vor allerhelligste Religion og af en fast Anhængighed til dens Lærdomme. Og jeg tør med en reen Samvittighed vidne for Gud, at mit Skrivt aldrig skulde komme for Lyset, dersom jeg ikke troede: at det kunde gavne. Jeg kan feile i dette Haab for endeel; men vist ikke ganske. Min Bog til bydes Publikum, og skal leveres paa mueligst billige Vilkaar Der skal blive sørget, ved dens Trykning, for udvortes Orden, og Varighed. Hvor stor den bliver kan jeg endnu ikke bestemme med Vished; dog vil begge Deele nok overgaae et Alphabet. De der vil eie den, eller ædelmodig vilde befordre dens Udbredelse til andre, naar de selv ikke behøve den, maatte behage at lade sig tegne. Subskribenternes Navne blive trykte med Bogen. Man behager at melde sig i Kiøbenhavn hos Hr. Lieutenant Michaelser, i Gothersgade No. 11, i Aalborg hos Velærværdige Hr. Wandal, i Odense hos Boghandler Hr. Jversen, og i Svenborg hos mig. Paa de andre Stæder venter jeg at formaae hvert Steds Postmester til at modtage Subskription for deres Bye og Egn. Til November Maaneds Udgang i dette Aar staaer Subskriptioner aaben, til hvilken Tid jeg ønsker mig Listerne tilsendte, da Trykningen med Guds Hielp skal begynde, saasnart Publici Ynden, giør det mueligt. Svenborg, den 1ste September 1782. Peter Christian Steenvinkel, Sognepræst til St. Nikolai Kirke i Svenborg og tilTurøe.