Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Da Napoleon efter at være bleven Fange, var om Bord paa det engelske Skib Undaunted, søgte han, som Sir W. Scott fortæller, ved allehaande smaa Forekommenheder at gjøre sig yndet af de engelske Matroser. Dette lykkedes ham snart, og Matroserne, der i Begyndelsen, havde betragtet ham med Forundring, blandet med en Art Mistanke, bleve snart vundne ved hans hele Forhold mod dem, paa Høibaadsmanden, Hinton, nær, en Sømand af den gamle Skole, der aldrig kunde høre Keiseren rose, uden at mumle i Skjæget det gemene men meget udtryksfulde Ord humbug (dumt Tøy. Jmidlertid var han ikke ganske kold mod det Glimrende, som Napoleons Fortjeneste havde, og da han i Skibsmandskabets Navn maatte takke Keiseren, for 200 Louisdorer, som denne gav dem til Foræring, ønskede han hans Strænghed god Sundhed og næste Gang bedre Lykke. (Af Pappes Lesefr. 3die B. 14de H.)J Drammens Tidende findes indført "En norsk politisk Aphorisme", der med mørke For ver skildrer Landets Tilstand, og at hver Dag høres større og større Klage over Pengemangel, Stilstand i Handelen og Arbeidsstandens kummerlige Kaar, m.m. Mange uformuende Landsmænd," siger Forfatteren, "fik, af Pengemangel og Mangel paa norsk paalideligt Sædekorn, ikke tilstrækkelig tilsaaet sine Agre i afvigte Foraar, og, omendskjøndt Marken desuagtet lover stor Velsignelse af alle Slags indenlandske Levnetsmidler i den forhaandenværende Høst, saa vil dog næsten den samme Trang finde Sted for Enhver, der ei kan forskaffe sig Penge. Den fattige Hob vil omtrent komme til at befinde sig i samme Tilstand, som Tantalus, der i Underverdenen qvæledes af Hunger og Tørst, omgiven af den største Overflødighed af Mad og Drikke. Hvad Storthinget har gjort, for at afhjælpe vor Pengetrang, er nok ikke stort. Det synes overalt, som om dette Storthing i adskillige af dets Foranstaltninger ikke har været synderlig heldigt. Loven om Haandværkerne og Loven om Almueskolevæsenet synes, blandt andet, at bevise dette. Hovedstaden, med alle dens Fortrin og Indretninger, kan umulig føle saadan Forlegenhed, som Provindserne, og, hvis Bestyrerne (Storthingsmændene iberegnede, som der leve utrængte og neppe kunne komme i nogen varig Pengeforlegenhed, ere for meget sysselsatte med egne og offentlige Affairer, til at de kunne gjøre sig vel bekiendte med Provindsernes Trang, og virke noget til Pengetrangens Afhjælpning, da seer det slet ud i hele tre kommende Aar. Den lille Circulationssum, som Norge skulde have, er udentvivl for vidt adspredt, deels i Sverrig og Danmark, deels i det Smaa i selve Landet. Eet Træk kan jeg anføre, forat vise, hvor stor Pengemangelen virkelig er i Provindserne. Nylig holdtes en Executions=Auction i et Sogn i Jarlsbergs Amt, der dog ikke er det meest trængende, hvor Auctionsforretteren tilslog sig circa 50 Skppd. Høe for 1 Mk. Skppd., og en halv Gaard, eller 1 Skppd. Tunge, skal nylig være solgt for 500 Spd. med Skov og Herligheder, Auctioner holdes hyppig paa Landet, hvor Effecter ubarmhiertigen blive bortsolgte for enfjerdedeel af Tingenes sande Værdie. Høe har ellers været kjørt til Torv for 3 Mk. pr. Skippund i adskillige Byer, og dog koster Skippundet at indhøste almindelig 20 s.; Kjørselen til Torv, en Miil med Hest og Mand, 1 Mk. 8 s. pr. Skppd.; Skatter og Afgifter af hvert Skppd. Høeland kan vel beregnes til 8 s., tilsammen 2 Mk. 12 s.; altsaa Bondens rene Fordeel paa et Skppd. Høe 12 s. De øvrige Producter maa sælges omtrent i samme Forhold. Accise har jeg endda ei nævnt. Varerne vilde ikke saaledes blive solgte for Spotpriis, dersom man havde de fornødne Penge i Landet.