Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-10-25
Jndenlandske Efterretninger. Jmellem Communalbestyrelsen i en Kjøbstad og Revisorerne af Byens oeconomiske Regnskaber var der opstaaet Meningsulighed angaaende, hvorvidt de sidstnævnte maatte være berettigede til at forlange, at de Udgiftsposter, der grunde sig paa en af Communalbestyrelsen tagen Beslutning, bilægges med de fornødne Afskrifter af Communalbestyrelsens Forhandlinger i saa Henseende. Cancelliet, hvis Resolution i denne Anledning blev begjært, har derefter i Skrivelse af 4. Sept. d. A. svaret, at Revisorerne maae ansees competente til at fordre en saadan Afskrift af Communalbestyrelsens Forhandlinger, at de derved kunne sættes istand til at controllere, at Udgiften er hjemlet i den i Regnskabet paaberaabte Resolution. (C. T.) Kbhpst." anfører følgende Exempel paa, hvorledes Sparsommelighed, nu, da vi Alle skulle spare kan blive til Bekostning: Generalitetet havde paalagt Remonte-Commissionen, ikke at kjøbe de Heste, der skulle leveres Adjutanterne ved Jnfanteri-Bataillonerne, til en høiere Priis end 150 Rbd. pr. Stk. (som man da skulde tro, at de vel ogsaa kunde faaes for), hvorimod Prisen for Gardeheste maatte naae indtil 220 Rbd. Ved sidste Stilling af Adjutantheste til de i Kjøbenhavn værende Bataillonsadjutanter blev imidlertid i det mindste Halvdelen casseret, og da Adjutanterne dog heller ikke kunde gaae tilfods, blev Resultatet, at de selv maatte forsyne sig med Heste. Men, nu kommer Pointen: Generalitetet maatte for hver casseret Adjutanthest daglig betale: Rbd. i Godtgjørelse til paagieldende Adjutant. "Ve ville giøre det høie Collegium opmærksom paa - siger Bladet –, at, naar det i 50 Dage har betalt denne Leie, saa har det betalt en Adjutanthest efter dets egen Taxt, og - saa har det endda ingen Adjutant hest." Pauperisme er et Navn, som tilhører den nye Tid, og man har derved søgt at betegne den sociale Tilstand, som har udviklet sig i det nyere Statsliv, og som fordømmer hele Rætter af Generationer til Armod, idet denne forplanter sig, saa at sige nødvendigviis, fra Slægt til Slægt. Man vil maaskee mene at det er ingen ny Sygdom, men at den er saa gammel som Verden har staaet, og af den Mening ere vi ogsaa. Det er idetmindste vist, at Ol tidens og Middelalderens Stater, fuldt saa godt som de nyere, kjendte til Armod, og at denne, ifølge Staternes daværende Jndretning, nødvendigviis langt mere end nu maatte forplante sig fra Slægt til Slægt; men Forholdene vare dengang anderledes end nu. Naar den Fattige dengang havde en Pialt at skiule sin Nøgenhed og en Skofte til at mætte sin Hunger, saa var han tilfreds, og det faldt ham ikke engang ind, at han kunde have Adgang eller Berettigelse til en bedre Stilling i Livet, og hvor skulde det ogsaa falde ham ind, der, som Slave, Vorned, Træl eller Livegen, kun var vant til at betragte sig selv som en blot Ting, et reent Nul i borgerlig Henseende. Nu er Bevidstheden om, at alle Mennesker af Naturen have en lige Berettigelse til Livets Goder. trængt igjennem alle Classer af Samfundet, ligge til dets nederste Trin, og dermed er Fordringerne til Livet stegne, Almuen er bleven deelagtiggjort, om just ikke i de høiere Classers Dannelse, saa dog i deres Sands for Livets Nydelser og Behageligheder, og da den ikke besidder Midlerne til at tilfredsstille denne Sands, føler den sin Stilling saameget mere trykkende. Dette er, saa at sige Pauperismens Status, i vore Dage, men i vort Land kjender man ikke denne Sygdom i hele sin skrækkelige Yderlighed; vel have vi Fattige, og vort Land kjender desværre ogsaa til Classer, i hvilke Armoden gaaer i Arv fra Slægt til Slægt; men den, der vil og kan arbeide, er sjelden hertillands udsat for egentlig Nød. Overbefolkning, Fabrikindustriens uforholdsmæssige Udvikling og let sindige Ægteskaber ere Pauperismens egentlige Drivehuse. Hvor mange Menneskeer sammendynges paa et Sted, der maa Concurrencen stige, til en vis Grad er dette et Gode, men det bliver et Onde, naar Arbeidslønnen nedtynges saaledes, at Jndividet, ikke længere kan leve af sit Arbeide. Maskinvæsenets Opfindelse og Udvikling er den menneskelige Aands Treumph, det har mangfoldiggjort Livets Goder og gjort dem tilgængelige selv for de simpleste Classer, men Fabrikindustrien medfører det uundgaaelige Onde, at Capitalerne concentrere sig i enkelte Hænder; saalænge der ikke er flere Fabrikker end Behovet udkræver, mærkes det ikke, men naar Concurrencen stiger, og den ene Fabrikeier maa underbyde den anden for at bestaae, naar Productionen er bleven saa uforholdsmæssig, at Halvdelen af Fabrikkerne maae nedlægges, saa fremtræder Pauperismen i hele sin rædsomme Skikkelse. Og hvad der gjør den endnu rædsommere, hvad der med en fatalistisk Nødvendighed forplanter den, er at den arbeidende Classe gjerne gifter sig tidlig, og som Følge deraf velsignes saa lyde jo Ordet – med mange Børn, der ere ligesaa mange Aflæggere af Pauperismens Snyltevæxt. Disse ere Aarsagerne til denne de nyere Staters Landeplage. Men hvilke ere Midlerne imod den, Efter vort Skjønnende er der kun et radicalt Middel, og det er Udvandring. De fleste europæiske Lande lide upaatvivlelig af Overbefolkning, og om et Par Generationer ville de alle lide deraf, men endnu er der Plads nok paa Jorden for Menneskene; Amerika og Anstralien kunne endnu rumme adskillige hundrede Millioner. Men det forekommer os at være Regjeringernes Pligt i christelige Stater at lede, ordne og understøtte disse Udvandringer, for at ikke de Ulykkelige, der maae forlade deres Fædrene-Jordbund, som ei meere vil skienke dem Livets Ophold, skulle vandre ind til en endnu større Elendighed i en fremmed Verdensdeel. (L. F. St. T.) Af Skolelærer J. H. Fie i Studstrup ved Slagelse. er der paa eget Forlag (i Commission hos Universe tetsboghandler Høst) udkommet en lille Samling af danske "Stiiløvelser til Brug i Landsbyskoler, der, da den, foruden den meget hensigtsmæssigt affattede Læse- og Stilebog, tillige indbefatter en kort og klar Fremstilling af den danske Sproglæres væsentligste Punkter, vil kunne gjøre særdeles god Tieneste ved Underviisningen i de lavere Borger- samt Almueskoler, i Særdeleshed for Nedre- og Mellemtlasserne.