Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-10-10
Fædrelandet. Ligesom i Menneskelivet saaledes i Statslivet gives der Epoker, som, fordi saa utallige Forhaabninger og Erindringer knytte sig til dem, vinde en særdeles Jnteresse, og som ved deres Tilbagekomst ret ligesom opfordre Menneskene og Staterne til at anstille en Sammenligning mellem hvad de vare, og hvad de ere. En saadan Epoke er unægtelig i det danske Statsliv den 28de Mai, en Dag, fra hvilken man kan datere Forhaabningerne om et nyt og kraftigere Folkeliv hos os. Men var den 28de Mai Forhaabningernes Foraar, da syntes vistnok den 1ste October 1835 at bebude, at fra den Dag skulde man regne Høsten. Den 28de Mai have vi imidlertid allerede oftere seet komme og svinde med sine mangehaande Forhaabninger, men endnu have vi kun seet een Høstdag, og hvad var derfor naturligere end at de, der føle sig kaldede til at udtale deres Medborgeres Tanker, offentligen beklagede at det i Nationen grundfæstede Haab om atter, da Tiden var kommen, at see Frugterne af Sædemandens Arbeide, ikke gik i Opfyldelse. Hvad der i denne Anledning er yttret af Kjøbenhavnsposten, og den Frisindede, derom er man imidlertid forbleven uvidende, da de paagjældende Nr. ere lagte under Beslag, men derimod har Fædrelandet yttret sig frit og kraftigt i denne Anledning, og i det dette Blad, gjør opmærksom paa, at hvor den hele Retstilstand, som hos os, ene er bygget paa en moralsk Grundvold, og hvor der kun gives moralske Garantier for de borgerlige Forholds Ordning og Opretholdelse, der vilde hele Tilstanden være rystet i sit Jnderste naar Tilliden til de moralske Garantier blev svækket, viser det tillige hvor nødvendigt det er at vise Folket, at Stændernes Jkke sammenkaldelse kan bringes i Harmonie med Bestemmelserne i Lovgivningen og Stænder=Jnstitutionen. Da Regjeringen ved at oplyse Folket og Grundenne til dens Handlemaade kun kan styrke det i dets Tillid til den, og saaledes forøger sin egen Magt, kan den Betragtning aldeles ingen Vægt have, at det skulde være under Regjeringens Værdighed i denne som enhver anden Henseende at oplyse Folket. Det er desuden intet Nyt, man i denne Henseende forlanger af Regjeringen, der jo i den senere Tid næsten stedse har meddeelt Grundene hvorfor den har forandret eller ophævet en Lov, og vi gjøre derfor ganske Fædrelandets Ord til vore, i det vi ønske, at Regjeringen vil værdige Folket at tale i dette høist vigtige Anliggende og ved sit forklarende Ord at beskjærme og frede om den Tillid, som det er saa vigtigt at opretholde i sin hele Styrke og Kraft, og der ikke kan rystes, om end kun i nogle faa Øieblikke, uden at afstedkomme uberegnelig Skade for Landet baade i Nutiden og Fremtiden. Endelig er det bestemt, at det Brændemagasin, som hidtil er bleven holdt i Kjøbenhavn paa Stadens Kasses Regning, skal ophøre indtil videre, dog først efter Udløbet af den nu forestaaende Vinter. At dette Brændemagasin, der aarligen kostede Kjøbenhavns Commune betydelige Summer, og var Aarsag til at en Skat blev lagt paa alt det Brænde, der søeværts føres til Kjøbenhavn, endeligen er bleven hævet, kan man ansee som det første vigtige positive Resultat af at Communal=Anliggender blive gjorte til Gjenstand for offentlig Omtale. Cancelliets Forestilling i Sagen, der indeholdes i det sidste udkomne Nr. af Collegialtidenden, er ogsaa af Jnteresse for de andre Communer, fordi den udtaler et Princip, som vi ikke kunne andet end ønske maa blive gjort fremherskende i vor nye Communal=Lovgivning, nemlig at Borgerrepræsentanternes eenstemmige Mening om en Stadens (Communens) Oeconomie vedkommende Gjenstand, maatte have særdeles Vægt, uagtet den ikke blev deelt af Magistraten.