Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1810-06-08
Det kan vel neppe antages, at der i vore Dage ødsles mere med Kjød, end forhen Tvertimod er det ofte Tilfældet, at man ikke kan blive forsynet med det Fornødne. Selv den virksomme Slagter i Kjøbstæderne synes at blive saa velhavende, at han ikke behover at slagte daglig, men blot et pr. Creaturer om Ugen for at have sit anstændige Udkomme. Er nu noget rimeligere end at han for at føde sin Magelighed, vilde, om han end nok saa billig havde indkjøbt sine Creature, endnu toge Kjødet dyrere betalt. Concurrencen skader altsaa intet. Ligesaalidet kan Grunden til Creaturenes Dyrhed ligge i det at Landsbyeslagterne kjøbe enkelte Kreature. Tvertimod ligge Grunden skjult i fjernere Aarsager. Under Krigens Drivt har Sielland ingen nærmere eller sikrere Samfærsel end med de sydlig beliggende Øer. En stor Mængde Qvæg opkjøbes derfor her, og den Priis hvormed det betales har tilbagevirkende Kraft paa Kjødpriserne paa Derne. Hertil kommer, at Afgrøden har været god, at enhver Bonde let kunde betale sine Skatter og Afgivter med sit Korn, uden at være nødsaget til at tage til sit Fæe. – Da nu Trang ikke drev ham til at sælge, benyttede han sig af Omstændighederne. Desuden, hvor meget man end besværer sig over Priser nes Dyrhed paa Fødevare, saa er det dog let at bevise at Priserne ere lettere end for Krigens Udbrud, i Forhold til Pengenes Værd. – Førend Krigen kostede 1 Pd. Kjød 10 s., skulde det betales efter Pengenes Værd maatte det nu koste 35 Skilling. 1 Pd. Smør kostede 28 sk. om Vinteren, altsaa nu 5 Mk. For uden det tærer Cantoneringen ogsaa noget. – J en Huusholdning kan det overhoved beregnes, at der gaaer 1/3 mere med til Jnqvarteringen, end tilforn og hos de honette Familier endnu meer, naar de skulde holde et anstændigt Bord for Officierer. Ved Handelens Spærring har man længe savnet Sild, kan de end faaes, ere de saa dyre, at mangen en Familie bruger i deres Sted Smør, Flesk o. . . for at erstatte Savnet. Føjes nu til, at det er Grundet i Landets Beliggenhed, at Øerne maae til Forsvar have større Jnqvartering end Fastlandet; maa det nødvendig have Jndflydelse paa Fødevarenes Stigen. Jntet er naturligere, end at de Handlende fra Fastlandet for den større Risico ved Overseillingen ogsaa benytter sig af Omstændighederne. Den Grund som forhen er anført, at de flere Opkjøbere fra Landet skulde være Aarsag til Prisernes Stigen paa Fødevare, synes langt fra ikke tilstrækkelig, men er i det hele til Gavn for hver Egn. - Skulde Landsby Familier, kjøbe i Kjøbstæderne blev det endnu dyrere (Det maae vi føle i Mariboe.) Vare Kjøbsted Slagterne ikke tvungne til at concurrere med dem paa Landet, bleve Priserne endnu ubluere; thi en Kjøbsted Slagter tager stedse 2 a 4 s. mere for et Pd. Kjød end de paa Landet. – Dette udgjør paa et stort Hoved nogle Rixdalere. Det er altsaa en almindelig Grundsætning at frie Handel er til Fordeel. Desuden stadfæster Erfaring at i selve Kjøbenhavn ere Priserne paa Livets Fornødenheder som oftest billigere, fordi Concurrensen er større der end i de smaae Kjøbstæder, hvor det staaer i enkelt Mands Magt at forhøie efter Behag og Luner Priserne. – J Friestater allene blomstrer Handelen, medens den saa ofte forkues andensteds, naar enkelte Handlende har i deres Speculationer frit Raaderum, hvorunder de Stænder især lider, der har en bestemt Pengesum at leve af Nei - frie Handel vækker Liv og Virksomhed. Monopolier nærer Dorskhed og Egennytte, Medens ved hiin blomstrer Overflod og Velstand, foranlediges ved disse ofte Trang og Armod i det Hele.