Berlingske Tidende, 1834-04-18
Ægypten. Et af de nyeste Rumere af The Times indeholder Følgende fra Alerandrien. – Under dette Lands uvisse Tilstand har Mehemed Ali i det Mindste skaffet sig en Militairmagt, der er i Stand til at modstaae Sultanens Angreb. Saavel i Arsenalet, som iblandt Tropperne, hersker vedvarende den største Virksomhed, som om en ny Kamp ikke var fjern. Man siger, at Mehemed Ali, eller, som hans Navn skrives af den Ægyptiske Moniteur, Mohammed Aly, har – da man opfordrede ham til at afvæbne en Deel af sin Armee – erklæret sig beredvillig til at begynde hermed, under den Forudsætning: at Frankrige eller Storbritannien vil indestaae for, at han hverken af Sultanen eller Rusland skal vorde angreben. Mistanken om, at det er Ruslands Ønske, at vinde Tid, fordi det endnu ikke er tilstrækkeligen rustet i det Sorte Hav til Fjendtligheders Begyndelse, har anlediget nogle mærkværdige Resultater, da den Russisk Consul, Oberst Duhamel, er ankommen hertil, ledsaget af Hr. Lavison, en Schweizer, der tidligere tjente den Russiske ConsulPezzoni som Secretair, og blev kaldet herfra til Constantinopel, da Jbrahim Pascha satte sin Hær i Bevægelse imod Sultanen, Oberst Duhamel reiste den 24de Februar til Cairo, hvor Vicekongen paa den Tid opholdt sig, tilligemed Frankriges og Englands Generalconsuler. Her gaaer det, maaskee ugrundede, Rygte, at den Russiske Agent har vægret sig ved at modtage en Hest og en Ærespelts, som Mohammed Aly, ifølge Skik og Brug, havde ved hans Ankomst tilbudet ham som Foræring. Osman Nureddin Bey's Overgang fra den Ægyptiske Tjeneste i Sultanens gjorde her et dybt Jndtryk, men nu beskyldes han for Feighed, og fortælles i denne Anledning følgende Anecdote Nogen Tid efter Flaadens Hjemkomst fra Expeditionen imod Sultanens Søemagt sagde Mohammed Aly til Osman: Som jeg finder, havde Du en god Leilighed til at udmærke Dig, men Duhar forsømt den, maaskee vil en saadan Leilighed aldrig forekomme oftere. Jeg holdt Dig for en tapprere Mand og bedre Officeer. Denne Yttring skal dybt have krænket Osman, der, formedelst sin Opdragelse i Frankrige, roser sig af sin overlegne militaire Dannelse. Mohammed Aly har, efter hans Venners Forsikkring, erklæret: at han ikke har tilstillet Candiens Regjering saa blodtørstige befalinger, som Osman Bey foregiver. Han har vel befalet at statuere nogle Exempler, men ikke at lade hele Skarer af Mennesker ophænges; og det vilde have været meget anbefalende for Osmanns Charakteer, dersom han havde trukket sig tilbage for disse Henrettelser. Som en yderligere Grund til Osmans Frafald angiver man hans Frygt for Jbrahim Pascha, hvis Tapperhed Jngen kan drage i Tvivl, hvem man skildrer som hans Soldaters Afgud, og som ikke har seet Osman Bey, siden den Ægyptiske Flaades uhæderlige Opførsel i Aaret 1832. Dette forklarer Flygtningens Skræk; han skal imidlertid være bleven vel modtaget af Sultanen. Mohammed Aly vil formodentlig kort efter Bayramfesten afreise fra Caro til Deelta. Den Engelske Consul Thurburn, der med sin Kone vilde besøge Over Ægypten, blev af Vicekongen anmodet om at opsætte sin Reise til næste Aar, da han selv haaber at kunne gaae didhen. Man venter derfor Generalconsulens nærforestaaende Tilbagekomst til Alexandrien. Jbrahim Pascha ventes med det Første til Ægypten. Hans Emissairer skildre Syrierne som yderst misfornøjede med hans Regjering, og anføre Aleppos Exempel, hvor han befalede en Rekrutudskrivning; Folkene bøde Penge for at slippe frie, han tog imod Pengene og befalede siden Udskrivningen. Denne Handling skal have foraarsaget Forbittrelse og indvortes Opstand, der endte med Ophavsmændenes Henrettelse. Hedschaerne bleve slagne af Mohammed Alys Tropper. Jfølge et omløbende Rygte er et Fartøi gaaet tilgrunde paa det røde Hav, som havde et Antal Officerer ombord, hvoriblandt adskillige Europæere, der vare bestemte til en Expedition imod en Deel af Arabien. Staden Bagdad blokeres nu af de omboende Arabiske Stammer, og er bestædt i den største Trængsel, formedelst Mangel paa Levnetsmidler. Her ere mange Flygtninge, der ønske Ansættelse, fra Polen, Neapel og Piemont, ligeledes adskillige Franske Carlister. Mohammed Aly lod for nogen Tid siden bekjendtgjøre, at han ikke kunde bruge de Polske Flygtninge. Man ansaae dette som en Følge af hans Ønske, at behage Rusland, og General Dembinski, der skal have taget Tjeneste under Vicekongen, allene for at tjene sine Landsmænd, staaer nu i Begreb med, tilligemed adskillige nyligen ankomne Polakker, at vende tilbage til Frankrige Mohammed Alys uhyre Rustninger ere maaskee et Beviis paa, at han blot venter paa en gunstig Leilighed til at erklære sin Uafhængighed og at overlade Tyrkerne til deres egen Skjæbne. imedens han grunder et Arabisk-Ægyptisk Dynastie. Vi ville snart erholde nøiere Oplysninger angaaende dette Punkt, Paris, den 9de April. I Deputeretkammerets Dags-Møde har Hr. Passi aflagt Beretning om Krigsbudgettet. Det vigtigste i samme er: at Commissionen erklærer Algiers Besættelse unyttig, Colonisationen umuelig, og de store Offere, der ere bragte denne Colonie, aldeles hensigtsløse, uden dog formeligen at andrage paa Occupationens Ophævelse. Commissionen besværede sig over, at ikke alle nødvendige Documenter vare blevne den meddeelte af Ministrene. Man kom overeens om, ikke at bringe Discussionen over Krigsbudgettet i Dagens Orden, førend Kammeret havde erholdt hiin Meddelelse. Littelton, Medlem af det Engelske Parlament, forlangte i Aaret 1832 i Commune=Kammeret, at Ministeriet aarligen skulde lade trykke en methodisk Handelstatistik over England. Handelsministeren samtykte heri, og i Juni 1833 udkom det første Bind af officielle Tabeller over Storbritanniens Jndkomster, Handel, Folkemængde o. s. v.; i November Maaned samme Aar fulgte det andet Bind. Parlamentet fandt, at disse Documenter gave tilstrækkelige Oplysninger i den Deel, der angaaer Handelen, men at Statistiken med Hensyn til Afgifter, Folkemængde og Colonier endnu lod Meget tilbage at ønske; det har derfor bragt det statistiske Bureau i Forbindelse med alle Administrationer, for at sætte samme i Stand til aarligen at forelægge fuldstændige Tabeller over alle disse Gjenstande. – Det Franske Handelsministerium har ladet oversætte og trykke disse Engelske Documenter, for at uddeele dem til Kammerne og derved deels at lette disse Sammenligningen af de administrative Resultater, som man har erholdt i England, med lignende i Frankrige, deels forat forelægge dem en Model, efter hvilken en officiel Statistik over Frankrige aarligen skal leveres dem. Handelsministeren siger ved denne Leilighed: Frankrige er riig paa fortræffelige Documenter, der findes i Ministeriernes og Administrationernes Beretninger; men det er næsten umueligt at samle dem. En eneste god chronologisk Tabel vilde paa en fordeelagtig Maade sammenføje de Resultater, der ere adspredte i talrige Samlinger, som kun faa Personer besidde, den vilde ogsaa skaane os for den Møje, der er forbunden med at anstille Sammenligninger, hvilket Arbeide kun yderst Faa ere voxne. Man indseer letteligen, hvilken Masse af Bind man maatte sammenbringe, for at danne en fuldstændig Samling af Budgets, af de til Kammerne indleverede Beretninger, af Handelstabeller o. s. v., og dersom Nogen paa og sig dette møisommelige Arbeide, da vilde det blot skee i et specielt Øjemed, under en vilkaarlig Form, og Resultaterne vilde snart igjen være forældede. Det er derfor nødvendigt at danne en Samling af Tabeller, der kunne omfatte alle Administrationens Grene og en vis Række af Aar, og lode os paa een Gang med eet Blik overskue de Tal, der udtrykke Rækker af Facta, og vilde give den nøjagtigste Historie og Nationalrigdommens Udvikling og dens Forhold til den Jndflydelse, som Regjeringen udover over samme. Hvilket Kjendskab til de Franske Finantsers Historie og alle Statsanliggenders Fremskriden vilde man ikke erholde, dersom man altid havde gjort hensigtsvarende Uddrag af de paalideligste officielle Documenter, og Enhver kunde have liggende for sig Tabellerne over Udgifter og Jndtægter, over Statsgjælden, Bankerne, Mynt operationerne, Marinen, Jnd- og Udførselen, Kornhandelen, Assurancerne, Hovedpriiscouranterne, Agerdyrkningens Forfatning, Tilstanden i de store Jndustriegrene under visse Epocher, Minernes, Vejenes, Canalernes og Jernbanernes Forfatning, Arbeidslønnen, Priserne paa Levnetsmidler i Folkemængdens store Middelpunkter, Tarifen over Armeens og Marinens Contracter, Antallet af og Virksomheden i Sparekasserne og Laanehusene, Folkemængden, den offentlige Opdragelse, Hospitalerne, Criminal-Justitsen, Fængslerne, Galeierne og Colonierne, – naar man havde alle disse Tabeller i regelmæssig Orden, fra Aar til Aar, og grundede paa officielle Data. Da kunde man letteligen blive enig om en Mængde Spørgsmaal, og gaae ud fra et fælleds Punkt, i Stedet for at lade sig beherske af uvisse Tal, der vorde henkastede i enhver Discussion, og som mistænkes for at være saaledes samlede i et bestemt Øjemed. Uden Tvivl ville disse Tabeller i de første Aar endnu ikke kunne svare til alle vore Fordringer, Tallene ville ikke overalt vorde nøjagtige, og mange Lacuner ville bemærkes. Men Critiken paa den ene og Administrationens Anstrængelser og Ovelse paa den anden Side ville snart bringe det saavidt, at de kunne gives den størst muelige Fuldstændighed og Røjagtighed; Hovedsagen er Begyndelsen og den stadige Vedholdenhed. Angaaende Douane-Anliggenderne kan man henvise til de af Administrationen med megen Flid og stor Jntelligents udgivne Tabeller, og vil derved vinde Rum tilat give en Mængde interessante Tabeller, af hvilke enhver vil omfatte en særskilt Classe af Facta. Alle Ministerier ville lade udarbeide Tabeller, der skulle indeholde de i 20 Aar dem angaaende Facta, og som aarligen skulle fortsættes. Omkostningerne ved disse Tabellers Udgivelse anslaaes til 20 a 30,000 Franker og Aaret, og det er ingen Tvivl, underkastet, at jo denne Sum vil vorde bevilget af Kammerne, Man klager undertiden over de store Bekostninger, som Trykningen af de officielle Documenter for Kammerne allerede nu foraarsager (omtrent 500,000 Francs aarligen), men i Sammenligning med den Sum, Parlamentet udgiver derfor *), er hiin *) J Aaret 1831 beløb Omkostningerne ved de for det engelske Parlament trykte Documenter sig til 104,500 Pd. Sterling. Siden er denne uhyre Udgift bleven reduceret, men udgjorde desuagtet endnu 1833 en Sum af 4000 Pd. St. meget ubetydelig. Det var at ønske, at alle Stater fulgte dette Englands og Frankriges Exempel, og forelagde Verden Udviklingen af deres Nationalrigdom; herved vilde der opvækkes en Kappelyst til det Gode, og hver enkelt Stat vilde vorde sat i Stand, til at efterligne sine Naboers Exempel i de Dele af Administrationen, som havde givet et heldigt Resultat, og at opdage de Misbrug, der kunde have indsneget sig i samme. Abbs Jamet har forestillet Academiet i Caen en ung Døvstum, med hvem det var lykket ham, at lære samme at tale temmelig rigtigt. Adskillige Medlemmer forelagde ham, ved Hjelp af hans Lærer, endeel Spørgsmaal om hans Alder og hans Studeringer, hvilke han alle besvarede uden Betænkning; men der ligger noget saa Ualmindeligt i det stødende, tvungne Sprog og i denne Stemmelyd, der aldeles ikke staaer i noget gjensidigt Forhold til Hørelsens Organ, at man kunde troe, at disse Toner lyde fra et Automat, dersom man ikke blev overbeviist om det Modsatte ved Brystet, der hæver sig og synker, og ved Tale-Organernes Virksomhed. Hr. Jamet gav adskillige Oplysninger angaaende den Fremgangsmaade, ved hvilken han opnaaede dette Resultat. Han tegnede nemlig en aaben Mund tilligemed en Tunge, og antydede alle muelige Stillinger af samme, eftersom de ere nødvendige til at frembringe Tonerne. Adskillige af den foraarsagede ham uendelig Vanskelighed, og især Nasal=Vocalerne. Hans Elev havde anvendt sex Maaneder paa at lære at udtale det dobbelte (1) blødt; dette er ogsaa det Bogstav, som han endnu udtaler meest utydeligt. Hvor der mangler Ord, hvilke man hos ham blot kan ansee som et Konstens Vidunder, betjener Hr. Jamets Elev sig med en sjælden Færdighed af Skriftsproget, og kan saaledes vedligeholde en livfuld Samtale med sin Omgivelse. De Ord, som han nys har skrevet, udtaler han bedst, og var Udtalen urigtig, saa gjentager han efter et Tegn af sin Lærer, dette Ord, retter Feilene og nærmer sig Fuldkommenheden, saameget mueligt. Han hører aldeles ikke, ei engang Tordenen. Blot naar en Vogn ruller forbi, siger han, "Jeg føler en Larm under mine Fødder. Dette unge Menneskeer 19 Aar gammel og røber megen Forstand; hans Udvortes er indtagende, hans Øine livfulde og hans Miner, om end roelige, ere dog ikke uden Udtryk. Han er en Grandneven af Cardinal Lafare og den eneste Døvstumme, paa hvem Abbe Jamet hidtil anstillede Forsøg, for at lære ham at tale.