Berlingske Tidende, 1798-04-27
Wien, den 14de April: I Gaar havde vi her en meget foruroligende Tildragelse Den franske Ambassadeur var i Begred med at høitideligholde. en Fest. Om Aftenen skulde være Soupee. Kl. 3 lod har, udstue den trefarvede Fang paa Balionen af sit Huus Fol ter, for hvilket dette var nogen lædvanligt, da ingen fremmed Ambassadeur her ved Hoffet, den eneste pavelig Nun ring undtaget, har paa sin Boepæl et Stildt, mindre en Fane tuurrede først over det Phanommen. Strax derpaa grud lede man over Aarsagen til samme. Hvorfor stifter Ambassadeuren sin Kane først nund, da han allerede har været her saa længer hedde der, og hvorfor om Aftenen: Jmidlertid paa re mange som først havde et Kanen, kommen omtring: andre Gaber og i Vertshuse, hvor de med megen Missor nøielse fortalte denne Dagens Nyghed. Det udbredte sig nu som er electrisk Stad igiennem alle Gader at den franske Ambassadeur vilde bringe Wienerne fra deres Trorskab mod deres Keiser. Men ner Keiseren leve Under dette sidste Raad forsamlede sig først et lidet Antal Mennesker, og forlangte at Fanen Kulde tages bort. Dernadette ledsaget af ten af sine Betientere, kom ned, men betiente sig af fornedrende, Udtryk mod de Raabende Folt at Jndsigt som kom til raabte til ham, at han skulde afholde sig fra disse Udtryk, saasom han intet vilde indrette dermed, men blot mere ophidsede Folket. Han skulde strax saa lommallig Dielp. Jmidlertil havde efter Rygtet Over Politie Commissairen, Pladsmajeren og Plads Capitainen begivet sig til Borgeren Bernadette for at formaae ham til at borttage Fanen for denne Gang, og udstilte den naar Folket foriveien var bleven underrettet derom, saasom da sittert intet vilde vederfares ham. Fanen blevitte desto mindre staaende, og Folket klaverde, under en bestandig Raaden, Keiseren leve bort med den franske Frihed op paa Balionen og rev Fanen ned. Mængden var Time i det mindste været til noget Mennesker. Nogle Militaire vare ved komne til Øield, men disse kunde ikke stand. liordenen som hvilkenantet Menneske havde rænt at den skulde gaae saavidt Allarmen tog nu til Man slog Viin. duerne ind hos Ambasadeuren og tvende Vogne bleve truknend at hans gaards hvilke de Militaire dog bragte i Sitter. hed. Den nedrene Kane Bev nu haaret igiennem Staden. Underveis madte man en Løber som løsede for sit Herskab. fra hvilken man tog Katten og antændte Fanen. Med sanestetten begav man sig til Slottet under det bestandige Raad Keiseren ledes ingen Kransk skal haarde og Mange paabte følger itte Rommere som ville lade sig misbruge og til Tat ande ihielanestatten overleverede. man den commanderende Oserer. Jmidlertid havde. Commandanten. Oved Kingag begivet sig tilligemed Generalitetet til Dørgeren Dernadette for at forskaffe hans Person al Sikkerhed. Man havde og allerede kaldt alt herværende Militair ind i Staden og alle Vagter vare under Ge var. Da dette er forslag sendte man Courerer til berstort for ogsaa at kalde de der værende Malatte dertil Først om Natten efter Kl. 11 var en tilstrættelig Magt saavel af Jnfante, rie, som Cavallerie tilstæde, der kunde standse alle videre Følger. Men førend denne Magt ankom forsamlede Folket sig nor en Gang for Ambassadeurens Huus, brækkede Dørrene, stormede op af Trapperne, og trængte tildeels ind i Værelserne hvor man ruinerte Alting. Af Gesandtskabspersonaler skedt, gaale Stud paa de Jndtrængende, hvorved dog ingen kom til Skade. Det tillende Militaire sagte med det Gade at brinat Mængden til at skilles ad, hvilket ogsaa lyttede. De Militaire besatte alle Tilgange til Ambassadeurens Boelig og alle Hovedpladser, og forbleve hele Natten under Vaaben. Ogsaa i Dag vare stærke Patrouiller udsatte, og Nattrækter først de Militaire ud igien. Regieringen lagttog Gaaden Forsigtighed, at den strax ved Allarmens Begyndelselsverre alle Portene, paa det Tillader fra Forstæderne som vilde have forstyrret Urgeligheden kunde afskaares Eftermiddagen følgende Proclamation bleven udstædt at Stater og Politiemmer Sten Pergen, de Majestæt har siden, sin Regierings Tiltrædelse med inderlig Veldehag imodtage de mangfoldige Beviser paa Troeskab og Hengivenhed somde gode Dorgere i Residentsstaden ved saa mange Leiligheden. have lagt for Dagen. Disse Beviser vare saa meget den dure. barere for hans landsfaderlige Øierte, da de bestandig var ledsagede af Kierlighed til Orden, anstændig Beskedenhed og en roelig Opførtel - For første Gang maattens Maj. stæt i Gaar med megen stor Misfornørelse erfare, at nogle Jndvaanere i denne Residentsstad ere afvegne fra den lovmællige Ordens berømmelige Vel, have henrevne af er utidig Jven uagtet alle Formaninger og Tiltaler, udover alle Slags strafværdige Udsvævelser i den franske Ambassadennes Boelig og forstyrret den offentlige Reenighed. de Majestæt forventer, at enhver deltænkende Borger fra denne Time at hverken undder eller umiddelbar begunstiger paa nogen Maade en videre Sammenrottelse, men tvertimer. bidrager alt til paa det hurtigste og virtsomste at opret Rørlighed og Ordengalen. Skulde nogen trogvare til denne Forventning, vil Allerhøistsamme blive sat i den udehagelige Nødvendighed at lade saadan en Forstyrrer at line Medborgeres Rolighed anstrax efter Lovens hele Strænghed.