JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-04-17
Da falske Sedler, som hidtil ere forekomne, ere alle paa 1000 Rdlr af Aaret. 1780, og underskrevne af Wilkens, Mann, Bertelsen, Not. Olivarius. Reg. Laoppidan, og i Randen Contr. Not. Th. Jensen. Den i Kobber stukne Text, af Seddelen tilligemed Vignetten er aldeles lig de ægte, og selv de Bogstaver og Træk, som i Papiiret selv paa disse ere anbragte findes ligeledes ved de falske, i det mindste ved de fleste af dem. Derimod ere Underskrivterne ikke fuldkommen lige de Ægte, Sedlerne ere lidet, omtrent en fierdendeel Tomme korte. re, nemlig fra Vignetten af og indtil Enden af Skrivten, end de Ægte, og ligeledes er Randen paa de tvende ovenstaaende Stempler noget grover, end paa de ægte, ligesom og Sedlernes Nummere ere skrevne med Tal af et andet Slags, end her i Landet i Almindelighed ere brugelige, og ligne meere en engelsk Haand. Alle disse Skiælnemærker kunne dog først ved nøie Undersøgelse og Sammenligning med ægte Sedler opdages, men derimod falde følgende Kjenderegn meere i Øinene, Papiret ved disse falske Sedler er nemlig: tykkere og stivere end ved de ægte. Papirets Farve falder noget i det blaae istedet for at samme ved de ægte er meere guulagtig, og Sverten hvormed Sedlen er aftrykt, er ikke ganske sort, men noget guulagtig. Navnet Olivarius, som paa de ægte Sedler altid er skrevet med grønt Blæk, er paa endeel af de falske Sedler, skrevet med sort, og hvor det er skrevet med grønt er Farven meget mørkere, ligesom det ikke heller paa alle er skrevet rigtigt, men istedet for det næst sidste Bogstav u staaer et a. " Og maatte til de i denne Beskrivelse anmærkede Kiendetegn behagelig endnu tilføies derte: Ar det Kongelige Navnetræk med Krone over, som i Papiiret selv i de fire Hiørner af Sedlen er anbragt, og som paa de falske Sedler overalt er temmelig ukiendeligt, er gandske forskielligt fra dette Navnetræk paa de ægte Sedler deri, at paa de falske er Navnet ikke bredere end den nederste Deel af Kronen, da derimod paa de ægte Navnet gaaer et Stykke frem paa begge Sider af Kronen. Ved at bekiendtgjøre ovenmeldte samt de under 27de December f. A. opgivne Kiendemærker paa meerbemeldee falske Bankosedler, ville Hr. Stiftamtmanden da behage at advare enhver for at modtage samme, for at undgaae det deraf forModtagerne flydende Tab, siden Banqven ikee modtager eller omvexler dette Slags falske Sed
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Jndholden af Fredstraktaten imellem den Franske Republik og Kongen af Preussen, er følgende: 1) Der skal være Fred, Venskab og godt Forstaaelse mellem den Franske Republik og Kongen af Preussen, baade som Konge, som Chur fyrste og som Medstand af det tydske Rige. 2) Da alle Fiendligheder mellem begge contraherende Magter nu ophøre, maa ingen levere nogen Hielp mod den anden, eller Contingent i Mandskab, Heste, Levnetsmidler, Penge, Krigmunition eller af hvad Navn nævnes kunne. (Altsaa ikke heller nogen Contingent til Rigsarmeen.) 3) Den ene af de contraherende Magter, maae ikke bevilge Troppers Giennemmarsch, igiennem sit Territorium, der ere Fiender af den anden Magt. 4) Den Franske Republiks Tropper forlade inden 14 Dage, efter Tractatens Ratification, de Preussiske Stater de maatte have inde ved Rhinens høire Bredde. Ved samme Tid ophøre og alle Contributioner og Leverancer, og alt hvad da endnu maatte staae til Rest, ansees som uden Kraft, og hvad der efter den Tid maatte modtages, betales igien med rede Penge. 5) Den Franske Republiks Tropper vedblive at beholde i Besiddelse den Deel af de Kongelige Preusiske Stater, der ligge ved Rhinens venstre Bredde. Alt Desinitiv Arrangement i Henseende til disse Provinser, udsættes indtil den almindelige Pacisication med det tydske Rige. 6) Jndtil en Commercetractat mellem begge contraherende Magter er sluttet, sættes al Handels Forhold paa samme Fod som før Krigen. 7) Da foregaaende 6te Artikel ikke kan have sin fulde Kraft, uden saafremt Handelsfrieheden for det heele nordre Tydskland igien er tilveiebragt; saa ville begge contraherende Magter træffe Messurer, for at faae Krigens Skueplads bragt derfra. 8) Al Arrest paa begge Nationers Fordringer ophæves giensidigen og loves promteste Justits. 9) Alle siden Krigens Begyndelse gjorte Fanger blive, uden Hensyen til Forskiel, Antal og Grad, udvexlet inden 2 Maaneder efter Tractatens Ratification - Endog dem der af Krigens Aarsag have været holdt fangen, som Statsfanger eller Gidsler, saa og de Preussiske Undersaatter der maatte være tagne til Søes paa andre Nationers Skibe. 10) Endog alle de fangne Sachser, Maynzer, Pfalger, Hesser, der have tient ved den Preusiske Armee, faae deres Frihed. 11) Den Franske Rpublik antager Kongens af Preusens gode Tieneste til Bedste fordet tydske Riges Fyrster og Stænder der ville indlade sig med i directe Underhandling, og til den Ende alt have reclammeret, eller herefter reclammere Kongen af Preussens Mægling. De Fyrsters og Stænders Lande som Kongen herefter interesserer sig for, forbinder Frankerig, sig til, inden 3 Maaneder efter Tractatens Ratification, ikke meere at ansee som fiendtlig. 12) Jnden een Maaned skulle Ratisicationerne fra begge Sider udvexles i Basel, og før dette er skeet, træder Tractaten ikke i Kraft. Denne Tractat er undertegnet saaledes: Franzois Barthelomp. Carl August, Baron von Hardenberg. Denne Tractats Oplæsning i Conventen fandt næsten ved enhver Artikel almindelig Bifaldeklap.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Promemoria.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
J Anledning af at nogle fra Nyeborg Fæstning bortrømte Slaver atter begik Forbryde ser, opkom det Spørgsmaal, om de, for det af dem begaaede nye Delicum, burde dømmes ved de civile Domstole eller ved Krigs Retten. Efterat denne Sag var taget i nøieste Overveielse baade af Cancelliet og det Kongelige Generalitets Collegio, blev man omsider enig om at antage, som et almindeligt Princip, at de Slaver, der, efter at være deserterede fra Fæstningen, begik paa nye Forbrydelser, skulle lide Tiltale og Dom ved den civile Jurisdictison, samt under Actionen forfleges som andre Delinqventer; hvorimod det ligeledes blev ved taget, at Slaverne for de smaa Forseelser, som af dem i Fæstningen blive begaaede, maatte i Fremtiden, ligesom hidtil, være underkastede Revselse og Straf, efter Commandantens Bestemmelse; samt endelig, at Forbrydelser af Mytterie, Oprør a., der forstyrrer Fæstningernes indvortes Orden, og altsaa, det saare ste mueligt, maa straffes, skulle behandles og paadømmes ved Garnisons=Retterne. Dette har man saaledes ikke villet forbigaae herved tienstligst at melde til behagelig Efterretning og Bekiendtgiørelse for Vedkommende; Og da man er underrettet om, at adskillige Commandanter, for hvilke disse Bestemmelser ere bekiendtgjorte fra det Kongelige Generalitets Collegio, uretteligen have fortolket den antagne Regel, i at anvende den paa Desertion, uden at nogen anden Forbrydelse er iværksat af den undvegne Slave, saa vil man ikke lade ubemærket, at det blot er i Tilfælde af, at de undvegne Slaver begaae Forbryde, ser, de derfor skulle dømmes ved den civile Ret, men ikke for Desertionen i sig selv, naar de ikke ellers have øvet noget Delicum, hvorved Lovens Straf fremkaldes.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Det Kongelige Danske Cancellie den 28 Martii 1795. C. v. Brandt. Schow. Colbiørnsen. Rejersen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Endnu en større Gode giver Videnskaben, naar den befatter sig med at udfinde alle de Aarsager, som virke paa eengang paa Færres og Fleres Sundhed, og at forebygge disse Virkninger ved offentlige Anstalter, hvad enten disse blive til Advarsler eller befalinger. Man anseer derfor den offentlige Lægevidenskab (Medicina politica, Tydskernes Staatsarzneikunde) for Kronen paa hele Lægevidenskaben, fordi dens fornemste Deel ikke, som den egentlige practiske Deel af denne, har til Hensigt for de meste Enkeltes Helbredelse eller Helbreds Bevarelse, men har paa eengang Tusendes Helbreds Bevarelse til Formaal, og det er til Ære for vore Dage, at de have gjort sig Umage for at uddanne denne Deel. – Man undrer sig ikke og ver, at der maatte forgaae saa mange Aarhundrede, inden dette skede, Der forløb jo mange, inden Lægevidenskaben selv, denne Menneskers ædle Trøsterinde, kunde arbeide sig op til at være meer end Haandarbeide, og dette var dog Philosophernes Sag allene; hvor meget meere Tid behøvedes da ei til, og hvor mange Omstændigheder maatte deels udvikle sig, deels sammenstøde, i at faae Regieringerne til at virke med, for at bevare Folkets Sundhed, Philosopherne ene vare her ikke nok; her var det ikke allene nødvendigt, men endog Hovedsag: at Regieringerne arbeidede med; derom overbevises enhver ved første Øiekast. Og have ikke Nationerne først maattet indsee, og siden bringe deres Beherskere til at erkiende: at Menneskene ikke vare disses Eiendom, og at Regiering var til for Folket, men ei Folket for Regieringen, inden den store Sandhed kunde skinne klart, at ogsaa derfor ethvert Slags Regiering skylder Folket al muelig Omsorg i Henseende til dets timelige Lyksalighed, J vore oplyste Dage er denne Sandhed beviist at være urokkelig, og vore oplyste Regieringer have antaget den, og udøve den. Det er vel kun endnu i de Lande, hvor man offentlig bortskienker Mennesker, ligesom Hyrden et Lam, i hvilke man ikke sætter Priis nok paa den offentlige Lægevidenskab; men de Lande nægter man ogsaa Oplysnings Ære, Frankerige, Tydskland, Hof land, Sverrig, Danmark, samt for en Deel Engelland og Jtalien, vise det med deres Ef empler; om Spanien og Portugal vide vi for lider, til at kunne dømme om dem; og om Rusland og Tyrkier vide vi nok, til ikke at sætte dem blant hine.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Det arbeidsomme Tydskland har Æren, ved een af dets Sønner først at have uddannet denne Deel af Lægevidenskaben til en for dentlig Videnskab; og det samme Land leve er os de fleste Samlinger af Bidrag til denne nye Videnskabs Forædlelse. Naar alle Nationer nu ville træde i disse Fodspor og sanke Materialier, da ville uden Tvivl den næstfølgende Slægt blive i Stand til at udarbeide deraf et heelt: en fuldkommen Bygning eller et System; og vore Børnebørn skulle velsigne os, fordi vi paa den Maade erundede saa meget deres Bedste. Dis see vore Bestræbelser skulle tiene til meer end et Gode, Efterslægten skulde nemlig derved sættes i Stand til, at forskaffe sig sundere Boliger, og reenere Luft: friskere og uskadeligere Næringsmidler og Drikkevare: Klæder og Pynt, der mere stemme overeens med Legemets Bygning og Beskaffenhed; sundere Udøvelse af Kunsterne og Haandværkerne, samt hensigtsmæssigere Forlystelser: til at kunne have bedre Omsorg for Frugtsommelige og Fødende: for nyfødte Børn, og Børnenes physiske Opdragelse indtil den voxne Alder: til sikkrere at kunne asvende adskillige for Sundheden ulykkelige Hændelser: bedre at redde Levende fra Døden og at befordre, tilsyneladende Dødes Oplivelse: vissere at hen dre smittende og epidemiske Sygdommes Udbredelse blant Mennesker og Fæe, at fremme de Syges Pleie, at ophielpe det offentlige Sundhedsvæsen, og at udbrede nyttige Kunskaber om alt dette blant Almuen; Dommeren skulde da sieldnere fordømme den Uskyldige, og frikiende den listige Forbryder; ja endog Sædelæreren, skulde derfra hente overtalende Grunde for sine Lærdomme: Grunde, som skulle virke langt bedre paa Mennesket end Religionslærerens fordum Bussemænd, da de skulle vise nærmere og øiensynligere Fordeele af Lærdommenes Efterlevelse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Danmarks Regiering har i de seenere Aar, gjort meget for denne Vidensk b, og vore Lærde arbeide ogsaa stundom derpaa; men Virkningen af begges Arbeider fremmes meer, naar de komme til de Fleestes Kundskab, og naar Tingen undertiden forklares for enhver, som vide den; og ved at kunne paa et Sted finde saavel dette, som hvad man i andre Lande i verksetter, eller foreslaaer, til denne Videnskabs Fremme, vil Kundskaben lettere naaes og maaskee vissere virke. Undertegnede have derfor besluttet at giøre Samling heraf, og at udgive: Materialier for den offentlige Lægevidenskab, især Medicinalpolitiet, til Brug for de danske Stater. Vi ville opsamle og derunder inddrage, blandt andet, Afhandlinger over een elle anden Materie, enten originale eller oversatte: Udtage af vigtige og nyttige Afhandlinger, som for Vidtløftighed ei fuldstændig kunne indføres: Responsa, især indenlandske, naar Forfatterne tillade os det: collegiale Foranstaltninger ved Forordninger, Rescripter, Breve, o. s. v., fra indeværende Aars Begyndelse: korte Efterretninger og Nyheder: Recensioner af Skrivter, som ere udkomne fra 1779, som det Aar, fra hvilket denne Videnskabs Epoke egentligen kan regnes: og smaa, særskilt trykte, Skrivter i fornævnte Videnskab, hvilke derved kunne bevares fra Forglemmelse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
For enhver, der danner sig til Statens Tieneste og Nytte, kunne disse Materialier, efter vor Formeening, blive gavnlige: Religionslerens, Lovkyndighedens og Lægevidenskabens Dyrkere, uden Tvivl og Statistikeren og Kamiralisten ville deraf indhente Kundskaber, som de i Fremtiden kunde bringe i nyttig Udøvelse: for Land og Søe=Krigeren ere de ei heller ubrugbare: Konstneren og Haandværkeren ville og kunne føre sig dem til Nytte: ja for enhver Huusfader og Huusmoder bliver meget af dem end ikke uvigtigt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Vi formode, det at være vore Læsere i Almindelighed behageligere eller beqvemmere, at modtage disse Materialier Tid efter anden; og derfor have vi foresat os, at udgive dem i Hefter af 6 Arks Størrelse; med Kobbere, naar de maatte behøves; ei over 12 Hefter aarlig, som tilbringes Subskribenterne i Papiir=Omslag mod 24 s. Erlæggelse hver Gang for et Hefte paa Trykpapiir, paa Skrivpapiir koster det 8 Skl. meere; og saasnart et tilstrækkeligt Antal Subskribentere sikkrer os imod Tab, begynder Udgivelsen. Vil i øvrigt nogen af vore Medborgere. foruden de, som derom allerede have afgivet Løvte, beære os med Bidrag, da blive de med Taknemmelighed modtagne.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
J Fridericia modtages Subskription paa Adresse=Contoiret af Frue von Westen. C. C. Manger. J. H. Gundelach.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Doctor i Lægevidenskaben. Kammer Secretair, før Stads Physicus i Kiøben ste Fuldmægtig i Rentehavn, og Medlem af det kammerets danske og Kongelige Collegium me, norske Cancellie, samt Secretair ved det Konderum, samt af Jordemogelige chirurgiske Aca der, og Qvarantaine Commissionerne. demie.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Bekiendtgiørelser. Løverdagen den 30te Maji førstkommende om Formiddagen Kl. 10 Slet, bliver paa Horsens Raadstue, ved en eneste Auction absolut bortsolgt følgende sal. Frue Etatsraadinde de Lichtenbergs Stervboes Eiendomme i Horsens. No. 105. En Gaard paa Søndregade og Graven, fra samme tages Porten til Søndre gade med de 2 Fag Huus over samme, og Grunden i lige Linie dermed, men det øvrige sælges og er, 20 Fag Huus, 2 Loft høi, samt 3 Fag Huus 1 Loft høi, med Gaardsrum og Jndkjørsel. No. 106 og 107. 2de Vaaninger 7 Fag Huus under et, med Haugeplads efter disse Huuses Bredde. No. 108, og 109. 2de Dito 7 Fag Huus under et, med Haugeplads efter disses Huuses Bredde. Nr. 110. En Vaaning 3 Fag Huus med Haugeplads efter Huusets Bredde. Nr. 111 og 112. 2de Vaaninger, 7 Fag Huus, med det Gaardsrum disse Norden og Vesten for samme nu haver.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Nr. 269. En Gaard paa Grønne Gade, 8 Fag Huus 2 Loft høi, og 15 Fag et Loft høi, og 4re Fag Halvtag, med Gaardsrum og Jndkiørsel. Nr. 270, og 271. En Gaard paa Grønnegade, 35 Fag Huus og 7 Fag Halvtag. No. 272. En Gaard paa Grønnegade, 9 Fag Huus og 3 Fag Halvtag, samt Jndkiørsels=Ret. Nr. 273. En Gaard paa Grønnegade 12. et halv Fag Huus med Jndkiørsel. Nr. 274. En Vaaning paa Grønnegade, 4 og et halv Fag Huus, og et Fag Halvtag. Nr. 280. En Vaaning paa Grønnegade, 5 Fag Huus, med Haugeplads efter Huusets Brede.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Nr. 281. En Vaaning paa Grønnegade, 5 Fag Huus med Haugeplads efter Huusets Brede.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
No. 282. og 283, 2de Vaaninger paa Grønnegade, under et, 6 Fag Huus, og 3 Fag Halvtag, med Haugeplads efter Gadehuusets Bred, No. 293 og 294. 2de Vaaninger paa Grønnegade, under et, 8 Fag Huus med Haugeplads, hvilket sidste tillægges et stykke af Haugen østen for efter Huusenes Bredde, og et Stykke af Hæstedams Toften i samme Brede, men i nord til den i Toften værende gamle Grøft.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
En indplanket Hauge paa Grønnegade, som tillægges et stykte i Nord af Hæstedams Toft, efter Pladsens Brede til Gaden, og indtil den gamle Grøft i Toften.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
No. 349. En Gaard paa Smeddegade, 23 Fag Huus med Gaardsrum og Haugeplads samt Jndkiørsels Ret fra Smedegaden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Nr. 370. En Gaard paa Smedegade, 9 Fag Huus og 1 Fag Halvtag, med Gaardsrum og Jndkiørsel. Af Hestedams Toft, den der værende saakaldede Holm, samt i Brede med samme et stykke i Vester indtil Landeveien. Thi ville Liebhabere til den Tid ved Auctionen behagelig indfinde sig. Horsens den 16 April 1795. N. C. CarøeCopographie over Wium Præftekald, er nyeligen udkommen fra den Wiborgske Bogtrøkkerpræsse. Den indeholder i 4 Afdelinger, Sognenes Geographiske, Physiske, Oekonomiske og Politiske Beskaffenhed og Mærkværdigheder, dernæst i et Anhang, Præsterne ved Kaldet siden Reformationen, og især de 4 sidstes korte Geographier. Bogen bestaaer af 20 Ark, og koster 3 Mk. 12 Skl. Den er at bekomme i Odense hos Hr. Mild Bogbinder, i Fridericia hos Hr. Peder Morville, i Aarhuus hos Hr. Bogtrykker Lund, i Aalborg hos Hr. Klokker Milling, i Viborg hos Hr. Klokker Randrup, og i Wium Præstegaard hos For Niels Blicher. fatteren.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-08
Paa Snoghøi i Coldinghuus Amt, er Pro 4 curator og Transportforvalter Gottfrid. Fibiger ved Døden afgangen, hvis Stervboe, af underskrevne er taget under Skiftebehandling. Hvem som maatte have noget at fordre, efter ham, indkaldes herved, til at anmelde og beviisliggiøre saadant for mig inden de i Loven befalede Tider. Fridericia, den 17de H. Buhl. April 1795. Herredsfoged og Skifteforvalter.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Plakat. Fra det Kongelige General-Postamt er under 18de April udkommet en Plakat, hvorved det bestemmes: at da Hs. Kongelige Majestæt allernaadigst har fundet for godt, at Pakke eller Ageposterne skulle til større Sikkerhed forPostgodset gaae over det lille Belt ved Middelfart isteden for imellem Assens og Aarøesund, og den Vei som disse Poster derved passere, altsaa bliver længere til nogle og igien kortere til andre Stæder erd forhen, samt da Veiene imellem adskillige Stæder ere Tid efter anden ved Opmaalinger befundne, at være længere end forhen er antaget, saa følger deraf, at den Pakkepost Taxten af 23de Februarii 1788 tilføiede Mile Tabel over Afstanden imellem de siellandske, fyenske og jydske Stæder samt Hadersleb, der hidtil har været Regelen for Postcontoirerne ved Taxeringen, ikke for Fremtiden kan være passende, desaarsag fastsættes, at den ved denne Plakat vedhæftede nye Miile-Tabel over Afstanden imellem de benævnte Stæder, skal for Eftertiden bruges ved bemeldte Taxering.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
J Continuation af forestaaende Placat og den dertil hørende Mile-Tadel, bliver til alle Vedkommendes Efterretning herved endvidere bekiendtgjort, at fra den 16de denne Maaned og indtil videre, kan det til Befordring med Pakkerosten henhørende Gods blive forsendt directe til og fra Middelfart, og bliver ved den Leilighed taxeret efter fornævnte Tabel. Generalpostamtet, den 2den Maji 1795. Promemoria.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
J Anledning af feiltagende Fortolkninger af Cancelliets Circulair=Skrivelse under 21 December 1793, (hvilke, man har fornummet, paa endeel Steder at have været giorte, har man fundet sig beføiet til, herved at anmerke, at den i fornævnte Cancelliets Promemoria foreskrevne Regel ikkun har til Gienstand Exsecutionen af den, i Forordningen af 8de Junii. 1767, substituerede Straf, at sættes paa Vand og Brød, formedelst Leiermaal, i Stedet for det aabenbare Skriftemaal, og at samme ikke angaaer den poena corporalis, ved hvilken Leiermaals=Bøder, i Mangel af Formue til disses Afbetaling afsones: det bør altsaa, i Hensigt til sidstbemeldte Bøders Jnddrivelse og Exsecution forholdes efter Loven og Anordningerne, saalænge, indtil Hans Majestæt maatte befale nogen Forandring deri. Jmidlertid tillige dog baade Retfærdighed, og Menneskelighed, at den legemlige Straf, for Lejermaals Bøderne, ikke maae fuldbyrdes paa Qvindes Personer, forinden deres Børn, ere afvandte fra Brystet, eller fra at die, samt, at der bør sørges for Børnenes Underholdning, imedens Mødrene udstaae Straffen af Fængsel, paa Vand og Brød, i Mangel af Bøderne. Saa følger det ogsaa af sig selv, at Veien, til at søge om benaading for denne legemlige Straf, staaer enhver skyldig aaben. Hvilket behageligen maatte tilkiendegives Vedkommende.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Det Kongl. danske Cancellie den 11te April C. v. Brandt. Schow. Colbiørnsen. Rejersen. Promemoria.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Da Hans Kongelige Majestæt under 10de d. M. har befalet Cancelliet at foranstalte, at biskopperne, ved at giøre Forslag paa en personel Capellans Ansættelse, tillige skal indsende hans restimonia academica, samt Testimonium, om den kateketiske Prøve, saavelsom Candida tens Døbeattest; Saa skulle Man, ved at tilmælde Deres Højærværdighed denne allerhøieste Resolution, tjenstlig anmode Dem, at ville, i Overeensstemmelse hermed, behageligen lagttage det fornødne i Fremtiden.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Det Kongelige Danske Cancellie den 18de April 1795. C. v. Brandt. Schow. Colbiørnsen. Rejersen.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Slutningen af Capitain Cammeens ulykkelige Søereise. See Nr. 20.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-05-22
Man har endnu ikke hørt og Anstalter til en Efterligning, hvilken i sin Tid visseligen, maaskee noget for sildig, ja, maaskee først i en tilkommende Krig skal og maa foretages, naar man ikke vil overlade saa stor en Fordeel til de Franske allene. Opfarten, der ved Strikker, er gjort sikker, er ikke vanskelig, men langt meere bestemt i Hensigt til Tid og Sted, og mindre farlig, end de sedvanlige Luftreiser. Faren, enten den er stor eller liden, kan desuden ikke komme i Betragtning i Krigen, hvor man ligesom kaster Terninger og Døden; hvor en poldsom Død hører til Dagens Orden, og det reddede Liv er et Bytte. Man har meget rigtigen lignet Krigen med Spil, thi Lykke og Tilfælde have her ikkun alt for megen Deel i det gode Udfald. Men dog har den duelige Spiller, formedelst større Kundskab i Spillet, formedelst større Skarpsindighed, og formedelst større Færdighed eller Aandsnærværelse, meget anseelige Fordeele for den sedvanlige Spiller, da man hos hiin kan forudsætte den Færdighed, at kunne formindske Tabet i de ulykkelige Tilfælde, saavelsom og at benytte de gode Tilfælde paa det beste. Allene der heelper ikke hans Kunst, hvor Lykken er ham ganske imod. Jngensteds har man havt meere Hensyn paa denne Omstændighed end i Østerrig, hvor Commanden i de nyere Krige ofte ikke er given til meget dygtige Feltherrer, fordi de i Felten ikke have været lykkelige. Paa denne Rubrik blev ogsaa den i Krigssager meget erfarne Feltmarschal Neuperg sat, ligesom man tvertimod hos Landon saa meere paa hans Lykke, end paa hans store Duelighed. Naar man betragter de i to Aar næsten uafladeligen fornyede Nederlage og Krigsulykker, som den ligesaa modig som krigserfarne General Clair fat har gjennemgaaet, saa kunde man endnu meere være istand til at give denne Jdee om lykkelige og ulykkelige Feltherrer bifald.