Aalborg Stiftstidende, 1842-06-24
Paa Falster ere Udsigterne for Høsten, formedelst den sørgelige Regnmangel, kun meget maadelige; ja dersom der ikke meget snart kom Regn, vilde Misvært paa mange Steder ikke kunne undgaaes. Rugen staaer dog endnu ret godt, men Hveden paa de fleste Steder meget slet, Ærterne næsten overalt yderst maadeligt og ere paa flere Steder næsten aldeles tilintetgjorte. Det Samme er for en Deel Tilfældet med Vikker og Havre, hvorimod Bygget holder sig bedre, skjøndt en stor Deel deraf slet ikke har kunne spire i den udtørrede Jord. Størst Mangel lider Landmanden paa Græs, da Markerne næsten ikke kunne spire igien, naar de eengang ere afgræssede. (Loll-Falst. Av.) Den Nøiagtighed og Duelighed, i Forbindelse med Blidhed og Velvillie imod Alle, hvormed Kammerr. Aagaard udførte sit Embede som Amtsforvalter for Ebeltoft Amtstue district, forskaffede ham Agtelse og Yndest, og derfor var det ikke uden med veemodige Følelser, og med Erkjendelse af hans Værd som Embedsmand og Borger, man erfarede hans Forflyttelse til Thisted. Ved hans Afreise modtog han flere Beviser paa Agtelse og Yndest, hvoriblandt vi ogsaa bør nævne et Festmaaltid, som Grenaa Borgere i Forening med nogle Landmænd i Omegnen gave ham paa Grenaa Raadstue afvigte 28de Febr., og flere af Amtstuedistrictets Beboere, saavel i Ebeltoft og Grenaa, som i Landdistrictet, havde herforuden forenet sig om at tilsende ham et Erindringstykke til Forviisning om, at hans Minde ei er tabt fordi han ei længer lever i den gamle Kreds. Ved en Skrivelse af 20de April, uden Underskrift, tilsendtes Kammerraaden 2de Sølv armstager og et Taffeluhr, hvilke Erindringstykker havde denne Jndskrivt: "Til Kammerraad, Amtsforvalter Aagaard fra endeel Venner i det gamle Ebeltoft Amtstuedistrict 1842, og i Skrivelsen hedder det blandt Andet: "Skjøndt vi ere overbeviiste om, at De ikke betragter Yttringen af vor Agtelse og Hengivenhed for Dem som en Lyd, Convenientsen, saa ofte hastig frembringer og Tiden ligesaa hastig udsletter, saa har det dog været et Ønske blandt Deres Venner i det gamle Ebeltoft Amtstuedistrict at give Dem, høiagtede Hr. Kammerraad, ved deres Afreise et varigere Minde, end det Ordet ene frembringer, om vore agtelsesfulde og venlige Følelser. Vi have troet et Erindringsstykke vilde være Dem kjærere at modtage fra Flere end fra den enkelte Mand, og derfor have flere Beboere, i det gamle Amtstuedistrict forenet sig om, med større, mindre og ubetydelige Bidrag, at anskaffe 2de Sølvarmstager og et Taffeluhr, som herved i alle Bidragernes Navn tilsendes Dem, og bede vi, De vil modtage disse Stykker til Erindring om den Agtelse og det Venskab, hvormed vi stedse ville ihukomme Deres retsindige og blide Embedsførelse, og den venlige Beredvillighed, hvormed De til enhver Tid imødekom Alle, uden noget Hensyn til Stand eller Kaar." J en Skrivelse af 17de Mai, som nu circulerer blandt Bidragerne, har Hr. Kammerraaden med inderlig Hjertelighed aflagt sin Tak for den tilsendte Gave, og om denne yttrer han: "Ligesom den er udmærket i Skjønhed og Værd, saaledes er den, fornemlig som Beviis paa Venners Agtelse, Vennesind og Godhed, og som Erindrings tegn fra disse, mig og Mine overordentlig kjær og dyrebar. Den skal ogsaa blive holdt høit i Ære af mig og af Mine efter mig. (Rd. Av.)