Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1810-07-30
Sverrig. Følgende er det i sidste Avis belovede Jndhold at Justitskantslerens Jndberetning angaaende de i Anledning af Grev Fersens Mord og Mistanken om Kronprindsens Forgivelse anstillede Undersøgelser: "Ved at lægge Mærke til den Orden, hvorefter H. K. H. daglig opvartedes, har man da udfundet, at siden Kronprindsen den 22 Januar holdt sit høitidelige Indtog i Stockholm, og Hovmester Holmgreen havde faaet af den nu afdøde Rigsmarskal Fersen udtrykkelig befaling, med største Nøiagtighed og ligesom for Deres Majestæter, at besørge H. K. Hs. huuslige Fornødenhed, og ved Madordningen være opmærksom paa H. K. Høiheds Smag, hvorom han skulde søge at faae Kundskab af den Norske Kammertjener, blev Maden bestilt fælles for de Kongel. Personer af bemeldte Holmgreen; at tre forskjellige Kokke, Bonnet, Ny mann og Smitt, Tid efter anden have tillavet Maden; at Konditor Hammerbjerg havde lavet Konfekterne, Kaffe og Thee til den 14 Marts, at Mundskjenk Morberg og siden efter Kielder vend Broman forestod og fra den Kal. Kielder udleverede Liqueurer og Vine; at Kammertjener Juul tilligemed den i Stockholm beskikkede Kammertjener Almlø- og Løberen Pomp skiftedes til Opvartning ved H. K. Høiheds Taffel; at alle de Personer, der deels vare i Prindsens daglige Selskab, deels gjorde Opvartning hos ham, saavel som andre, der ere blevne afhørte, ikke have opgivet mindste Omstændighed, der kunde gjøre Mistanken om Aarsagen til H. K. Høiheds Død sandsynlig, at de have særskilt, under Erindring om Embedspligt, bevidnet ei at have fundet ringeste Anledning til saadan Mistanke, hverken i Ord eller Gjerning. Derpaa gjendrives alle de Rygter, der have været i Omløb angaaende Prindsens Dødsmaade. Man havde sagt, at H. K. H. i Begyndelsen, efter Jndflytningen paa det Kgl. Slot, laae om Natten i sit Værelse, uden at Nøglerne bleve tagne af, men at han siden lod dem tage af, som om der var noget i Vær mod hans Person. Kammertjener Almløf har oplyst at det var ham selv, der i Førstningen havde forsømt, men siden, da han havde faaet af Kammertjener Juul at vide, at han altid havde gjort det samme, naar han havde Vagt, iagttaget denne Forsigtighed. Rygtet havde sagt, at man en Nan havde hørt et Slags Bulder paa Slottet, men Almiøhavde bemærket, at det var Domestikernes Støien, der ikke er usædvanlig ved en Mængde Tjenerskab. Oberstlieutn. Holst, som besad, og Expeditionssekretair Kalberg samt Major Forsell, hvilke erhvervede sig Hs. K. Høiheds naadige Fortroelighed, samt Kammertjeneren Juul, hvis Troeskab og hengivenhed var prøvet under en langvarig Tjeneste. tid, have eenstemmigen bevidnet, at en saadan Tanke aldrig var mærket hos denne ædle Fyrste; og den Samtale, høibemeldte Herre særskilt har havt med Expeditionssekretair Kullberg, under den Svenske Rigsdag, om Tilværelsen af et Partie, som da skulde have fattet Misfornøielse imodham, udviser ei heller at nogen Mistanke om Stempling mod hans Liv næredes hos ham. De Forskrivter, som H. K. H. gav førend sin Afreise til Skaane, af hvilke man har villet udlede Anelser om hans forestaaende Skjebne, oplyste Expeditionssekr. Kullberg saaledes: at H. K. H. under almindelige Betragtninger over Dødeligheden havde anbefalet ham, at, hvis han døde pludselig eller efter en Helsot, skulde Sekretairen strax korrespondere derom med H. H. Hertug Frederik om de derved muelig forekommende Omstændigheder og at, da Expeditionssekretairen, under H. K. Hs. Upasselighed i Eksjø, ved Brev fra Oberstl. Holst havde faaet befaling at tage i Forvaring, endeel vigtige Dokumenter og Penge i Værelset indenfor H. K. Hs. Sengekammer, paaberaabtes som Grund til en saadan Foranstaltning, Mueligheden af Jldsvaade eller andre Mykkestilfælde. Rygtet, at Forgivt skulde bibringes H. K. H. i Brændeviin, Kaffe eller Kraftsuppe, og at en Lakai da H. K. H. vægrede sig ved at nyde det, blev syg deraf gjendrives derved, at ved Skjødesløshed Lysetælle var faldet i en Havresuppe, som fandtes saa særdeles afsmagende, at de Tallerkener deraf, som til nogle blant Tjenestefolkene før Aftenstaflet vore udleverede, bleve hentede tilbage, og at Lakaien Alfgreen, som havde spiist sin Suppe førende den tilstødte Skade bemærkedes, vel den følgende Nat blev angreben af Mavepine, men at han dog Dagen efter fik Bugt dermed, uden Lægemidler eller nogen videre Følge. - Mistanken, at H. K. H. paa Nedreisen til Skaane skulde have faaet Forgivt i en opdækket Postei, gjendriver derved, at Posteien, førend Prindsens Afreise fra Stock. holm, var tillavet af Mesterkokken Bonnet i en Form og at hele Prindsens Følge og endeel Betjentere, saavelsom andre Personer spiste deraf (hvoraf man maae formode, at Posteien har været temmelig stor), uden at føle deraf mindste Besværlighed; at H. K. H., som under sit Jlde befindende besværedes af Opkastning, ikke har ladet sig forstaae med nogen Anelse om saadan Beskaffenhed; at den Tvivl, H. K. H. har yttret for Prof. Lodin i Linkjøbing, at Jn kunde være af Karret kommen i Posteien, er bleven gjendrevet af denne Læges Bedømmelse, og at det er senere oplyst, at forkjølelse og standset Madsmeltning har forvoldet hiin Upasselighed. Ogsaa gik Talen om den Frokost, som H. K. H. fik i Helsingborg, og at Prindsen, fik ene og allene af en Ret Asparges; men da det er oplyst, at ogsaa en Tallerken heraf var bleven buden Hertug Frederik, og at den fortæredes af General Schulenborg, uden nogen videre Følge for hans Helbred, saa falder Mistanken bort Endelig anføres den besynderlige Omstændighed, at Kapt. Jægerhorn samt Lieutenant Hæsteskoe fra Aabo medbragte Beretning, at inden de derfra begave sig til Sverrig, hvilket indtrafførend Hs. Høihed tiltraadte Reisen til Skaane, gik der den Tale, som om Hs. Kal Høihed Kronprindsen da allerede var død paa en Reise til Skaane. Denne Opgivelse have bemeldte Officerer anseet af lige saa ringe Troværdighed, som andre hist stedse udspredende Rygter, og hvis i - bemærker Justitskansleren - den ulykkelige Hændelse senere var indtruffet, saa var en Forskning om dens Oprindelse uden alt Formaal, ligesom et Forsøg i dette Fald ligger udenfor Grændsen af min Evne og Virkekreds. Da det alligevel er bekjendt, at der i Stokholm, før Hs. Kongl. Høiheds Afreise, har været yttret Anelser, som tilkjendegave en meer end sædvanlig Usikkerhed om Hs. Kongl. Høiheds Tilbagekomst med Livet, saa skulde man lempeligst derfra kunne uddrage Anledningen til hvad man, under Tankens Forplantning, har antaget i Finland som allerede her skeet. - Oprigtigheden at hvad gjennem Rygtet, i disse Dele, er opgivet og udspredet, synes saaledes at være aabenbare. Det tilhører blot en høiere Magt, at indsee hvad som er fordulgt. Det menneskelige Begreb, omgrændset inden Kredsen af Beviis og Ret, bør i disse finde Sandheden, som igjen let kan hindres i sin Udvikling formedelst Fordommen.