Ribe Stifts Adresseaviser, 1786-10-27
Da Friderich den anden at ac., Stor i sin Tiid, endnu større Konge for Efterverdenen, endte sit berømmelige Liv blev det faderløse Folk stivt staaende over Efterretningen om hans Død og fore forbausede ned i Heltens, den Viises, deres Faders Grav. Saa stod og af Smerte bedrøvet Adelen i Churlandene, eftertænkende de mangfoldige Beviser af hans landsfaderlige Huldskab og Mildhed. Hans Erindring være riig, men Bedrøvelsen finder dog her sine Grændser, da den Allerdurchlantigste Stormægtigste Friderich Wilhelm, vores allernaadigste Konge og Landsherre, har bestiget den Throne, han har arvet. Hvad haabefulde Undersaatter forventede af den allerede elskede Prinds, af den fra det Brandenborg=Preusiske Huus nedstammende Dyd, det saae, det hørte Vi, som Vidner af slig Kongl. Tænke og Handlemaade, der forkyndede os den lykkeligste Regiering. Kongen, der er en Menneskeven, Han vil elske sit Folk, som Fader; Han vil som Fader, lette sit Folkes Byrder, saa meget som muligt, ikke forhøye dem uden yderste Nødvendighed; Han vil ligesaavel skaane deres Sveed, som deres Blod. Som en Finde af al Uretfærdighed kan han ikke taale, at noget Magtsprog skulle standse Retfærdigheden i sit Løb. Han vil dømme, sit Folk efter prøvede og selv billigede Love, Han vil vaage over Orden i alle Stænder, at holde de Ringere til Lydighed med de Høyere, de Høyere til Skaandsel og Jndskrænkning mod deres Undergivne, alle til billighed og Beskedenhed, mod hinanden, og derved at smigre enhver omen uforstyrret Nytte af sin Eiendom, om sin Ret og sin Friehed. Med det mest retskafne Hierte har han besluttet at Sandhed skal omgier de Hans Trone; Han vil høres, han vil agtes, men Smigrerie, Bagtalelse og Cabaler maae bøye sig for andre Troner, end her. Saaledes og meere end jeg formaar at sige, vil Friderich Vilhelm befæste sit Rige, og kan viis anvendt Statsklogskab ei bortvende Krigens Lue, saa vil han, i Spidsen af sin Armee, omgivet at sine tapre Krigere, og med prøvet Heltemod beskytte sit Rige mod findligt Overlast. Hvad for Ønsker kan vel blive til over for Undersaatter, som kan bryste sig af saadan en Konge? Kun dette: Gid Friderich Vilhelms Navn til dig maatte for Efterverdenen omskiftes med Frederichs Navn, den her værende Adel af Prælater, Grever og Ridere have i Hierterne forlængst hyldet ham som Konge. - Jgientag da det her høytidelig, og tilsværg ham den af Forfædrene arvede Troeskab. Det skee med oprigtige Forset, at ingen Kraft i Siælene blive uvirksom, som kunde være virksom til Statens Beste, At ingen Draabe Blod flyder i ædle Aarer, som ei villig flød for Friderich, Vilhelm og hans Staters Velgaaende. Forsikrer de saaledes sind de Stænder og Hans Najestæts Beskyttelse ved deres fra alders Tiid erhvervede Rettigheder, om Veligeholdelsen af deres Frieheder og om Høystsammes Lands fadetlige Bevaagenhed og Naade. Fremdeles til Borgerskabet og Land beboerne. Den her forsammelde Magistrat Deputerede og Borgerskab og Landbeboere og enhver begræde ogsaa Tabet af deres Behersker, deres store Friderich, hvis Erindring skal vare lengere hos dem, end de her i Staden, Landet og andre Stæder oprettede Monumenter paa hans Velgiørenhed skulle være Vidner paa hans Landsfaderlige Tenkemaade. Tak være det Guddommelige Forsyn, Tabet hvorover vi klage er paa den allerlykkeligste Maade erstattet, da den Allerdurchlantigste og Stormægtigste Friderich, Vilhelm, vores Konge og Lands Herre har med sand Konglig Tænkemaade besteget den ledige Throne. - Alt hvad han siger, alt hvad han som Konge foretager sig, er Vidne derom; Er Borgen for vores nærværende og Forbud for vores tilkommende Lykke. Under denne mildeste Regients Velsignede Scepter skal Velstanden i hans Stater meere og meere blomstre, enhver nyttig Hantering skal tiltage, Handelen oplives Kunsterne opmuntres, og Videnskaberne og Landbruget udvide sig. - Hans Jver for Retfærdigheden skal forsikre enhver om en rolig Besiddelse af sine Eiendomme og sin borgerlige Friehed. Efter den retskafneste Konges store Exempel, for hvem Sandhed er hellig, skal hans Folkets Nationalcaracter bestandig danne sig efter den ægte, tydske redelige Tænkemaade: Og saaledes er han en Fader for troe, villige, saavel Lovene, som deres Konge lydig Underdan. - At være saaledes, er deres Pligt at ville være saaledes er deres forhaabende Tænkemaade. - Tilsværg da ham høytidelig dette Løfte, og hyld Kongen, som igien forsikrer dem om sin Kongelig beskyttelse, Landsfaderlige Naade og Huldskab.