Ribe Stifts Adresseaviser, 1840-02-28
Et nu Ribe, som Kjøbstad, i dette unaturlige Forhold, hvilket Hr. Gotlibsens Jnserat synes at vedgaae, saa maa man jo indrømme, at den taler som Borger, og det som en god Borger, der gjør opmærksom herpaa og foreslaaer Midler til at hjelpe Byen udaf dette Forhold. Derimod synes Fleerheden af Byens Borgerraad at værne om det, at ansee Byens Agerbrug som dens Guldgrube, at fremme, ophielpe og beskytte dette, som dets vigtigste Hverv og kjæreste Syssel. Jndsenderen har ved given Leilighed sagt sin Mening om den formeentlig urigtige Retning i denne Stræben, ledet af den ikke ugrundede Frygt, at, da den var saa aldeles fremherskende, Forslag til Handelens og anden Kjøbstadfærds Fremme vilde blive optagne med Ligegyldighed, ja endog møde Uvillie og Modstand, naar de kunne befrygtes at komme i Collision med det kjære Agerbrug. Byen har i det Hele ingen ufordeelagtig Beliggenhed for Handelen, navnlig for Transit Handelen mellem Østkysten og dens Kjøbstæder og Nordsøens Havne; men herpaa er ikke at tænke, førend Jndseilingen til Byen undergaaer en Grundforbedring, Og som et Hovedmiddel hertil er alt Aarhundreder til bage Holmens Gjennemskjæring bragt i Forslag. Men bringes dette paa Bane, reiser sig strax den heftigste Modstand fra alle, som dele Hr. Gotl. Anskuelser om Agerbrugets fortrinlige Vigtighed for Byen. Og denne, som jeg mener, urigtige Forkjærlighed vil altsaa et høist gavnligt og til Byens Flor aldeles nødvendigt Foretagende finde en uoverstigelig hindring. Meget gjerne erkiender jeg, at Agerbrug kan være Kjøbstads-Næring, og det med Fordeel saavel for den Enkelte som for det Hele, drevet efter en større Maalestok, eller i Forbindelse med Brænderier, Bryggerier, Krohold, olv. Ogsaa for Foermænd er den vigtig og vel endog nødvendig, naar Handel eller anden Conflux kan sætte dem i Stand til at udvide deres Bedrift og drive den med Kraft; men saadanne Avlsbrugere kunne, hvis de ellers attraae Leiejorder, kankuerere med enhver Udenbyes. Derimod kan jeg ingenlunde indrømme, at den Smaamands Avl, som her er almindeligst, fortjener at opmuntres eller vel endog paa en Maade understøttes paa Communens Bekostning. Hvad Gavn bringer det ham selv eller andre, at en Arbeidskarl forlader sin Tjeneste, ved Laan og som Forskud paa Kjørsel skrabet sammen til et Par gamle Heste, og nu ved Hjelp af de leiede Jorder ageret Foermand et Par Aar, og naar det udslidte Øg styrter, maa tage sin Tilflugt, til den almindelige Godgiørenhed, som vi ikke sjeldent have seet. Haandværkeren hæves ikke af sin maadelige Forfatning, vinder ikke hverken i Duelighed eller Velstand, ved at spilde sin Tid med selv eller ved sine Folk at trække Køer frem og tilbage gjennem Byen 4 Gange om Dagen hele Sommeren igjennem, og saa fremdeles. Ligesaalidt som Spørgeren kan jeg paa een Gang som ved et Trylleslag gjøre Ribe til Handels- eller Fabrikstad; men gjøre opmærksom paa, at det er Maalet, hvorefter vi skulle stræbe, alle som een, det hvortil vi skulle samle Fond, fortrinlig anvende Byens Midler, det kan jeg, og det vil jeg som god Borger, og som en Borgerrepræsentant, der mener det ligesaa ærligt med Byen, som enhver, der driver borgerlig Næring. Ribe d. 28 Februar 1840. Bøgh.