Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-01-03
No. 1. Ao. 1835. THISTED. Kongelig allernaadigst privilegerede. Amtvavis og Avertissementstidende. eller: Den nordimbrike Tiltkuer. Forsendes med Brevposten overalt i Danmark og Hertugdømmene. Løverdagen den 3 Januar. Redigeres, trykkes og udgives i Thisted af J. S. Lund. Den 1ste Januar 1835. J det hensvundne Aar, ere vel flere ikke uvigtige politiske Begivenheder indtrufne, med Hensyn til enkelte Staters indre Organisation, men de europæiske Staters Politik en general, har været den samme som i afvigte Aar; den har nemlig deelt sig i 2de Hoved-Øiemeed, 1. giensidige Bestræbelser for at opretholde den almindelige europæiske Fred, der for Staternes financielle Tilstand og deres indre Pacification, er saa nødvendig, og 2 i Bestræbelser for at opretholde det monarkiske Princip, og at underkue de urolige Bevægelser, som hist og her, tildeels som en Følge af Juli-Revolutionen, have yttret sig i mange Stater. Med Hensyn til det monarkiske System, da synes Cabinetternes Politik, igjen at være deelt mellem det absolute monarkiske Princip, og det constitutionelle monarkiske System, i Spidsen for det Første, staaer blandt større Stater: Rusland, Østerrig og Preussen, og i Spidsen for det Sidste, Frankerig og Engeland; det constitutionelle Partie har i det sidste Aar faaet en betydelig Forøgning, ved liberale Jnstitutioners Jndførelse i Spanien og Portugal; hvis Statsinteresse er bleven langt mere forbunden med Frankerigs Politik end den nogensinde for har været. Man frygter for at det nye Torry Ministerium i Engeland, skulle gaae mere over paa det strænge monarkiske Partie, og den venskabelige Forbindelse ophøre, hvori det engelske og franske Cabinet staae til hinanden; men man tager Feil. Engelands Statsinteresse, vil i det mindste forØieblikket være mægtigere, end alle andre Jnteresser, og de orientalske Anliggender ville gjøre det nødvendig for den engelske Politik, at søge en mægtig og medinterreseret Bundsforvandt – og denne kan ingen anden end Frankerig være, der har en mægtig Flaade i Levanten, hvor det ogsaa driver en betydelig Handel, og som formaaer i Nødstilfælde at modstaae det mægtige Rusland, hvis Jndflydelse og Virken paa de persiske Anliggender, Engeland, saameget frygter; da det persiske Rige, ansees for Formuren til de ostindiske Besiddelser. At det mellingtonske Ministerium, skulle ville understytte Holland i et Angreb paa Belgien, er ikke sandsynligt, thi for det Første var Belgiernes Konge, forhenværende Prinds af Coburg, første Gang formælet med den af Engelænderne saa almindelig forgudede engelske Prindsesse Charlotte, altsaa beslægtet med det engelske Kongehuus; og er senere bleven formælet med Kon Ludvig Philip af Frankerigs Datter, og et Angreb paa dette Land, der er at ansee som Frankerigs Formuur, ville være et Anfald paa Frankerig selv. Jmidlertid er dog den Casus mulig, at Holland enten hemmelig, eller aabenbare understyttet af Rusland og Preussen, gjør et Angreb paa Belgien; Hollands svære Udrustninger for Øieblikket, og Generalstaternes bestemte Erklæring, at Nederlandene ikke længere kan bære den nærværende Tilstand, vil foranledige den hollandsk belgiske Qvæstions endelige Afgjørelse, enten saa Udfaldet deraf, vil blive Fred eller Krig, bliver det sidste Tilfældet, da ville Følgerne for hele Europas Rolighed, blive uberegnelige; hvad der trykker Holland, saavel som flere europæiske Stater, er de staaende Armeer, og disse ville muligens tidlig eller sildig, foranledige en indre, eller ydre Krig. Det vil for øvrigt ikke være saa let for Holland, at foretage en Jnvasion i Belgien, som sidste Gang; den belgiske Armee er nu fuldkommen organiseret, Regjeringen der, har faaet den fornødne Fasthed, og er understyttet af det mægtige Frankerig, som nu ogsaa har faaet en stor Stytte i Spaniens og Portugals liberale Regjering. J første, saavel som i sidste Land, have Regjeringerne, ved at befordre Oplysning og Liberalisme, afkastet det skjændige Munkeaag, der lammede ethvert Fremskridt til det Bedre. J Spanien herier Borgerkrigen endnu de uord lige Provindser; men vi ville haabe, at det ved den kraftige Understyttelse, Regjeringen og de Cortes yde den tappre General Mina, snart vil lykkes ham at gjøre en Ende paa denne fordærvelige Krig, ved fuldkommen at beseire Jnsurgenterne.