Viborger Samler, 1832-10-27
Indenrigsministeren, Hr. Thiers, har udstædt et Circulaire til alle Præfecter og et andet til Præfecterne for de vestlige Departements. I det Sidstnævnte hedder det blandt Andet: "En umaadelig Kloft, en Revolution, adskiller Kongen og hans Raadgivere fra hine uforsonlige Fjender, der gjerne vilde sætte et, for stedse styrtet Dynastie igjen paa Thronen." Overalt vise de fra Ministeriet emanerede Actstykker, at det især er Regjeringen om at gjøre, at fralægge sig enhver Mistanke om Eftergivenhed imod eller Forstaaelse med Carlisterne. Jmidlertid har man kun udrettet lidet ved at oprive nogle ulykkelige Chouansbander, naar man ikke angribet det Onde i Roden, opsøger Hertuginden af Berre i hendes Skjul og een Gang for alle gjør Ende paa de carlistiske Committeer. Disse ere en af de kjæmpemæssigste Tanker, Carlismen har bragt i Udførelse; alle Europas Stater ere derved omgivne som af et Næt: de Vigtigste have deres Sæde i England, Spanien, Jtalien Schweiz, Piemont og Savoien. De i Catalonien staae i stedsevarende Forbindelse med Languedoc og Bearn. De modenesiske Carlister og de i Nizza, Genua, Parma og Chamberi have For gerninger i Dauphine og især i Provence, hvor de sletbevogtede Kyster tilbyde beqvemme Landingspladser. Gens, Luzern og Freiburg staae i Forbindelse med Franche-Comt. Lothringen og Elsat. Andre Committeet findes paa Jersen og Guernsen, hvoraf den paa førstnævnte Øe ofte har arbeidet under Hertuginden af Berris umiddelbare Præsidium. Fra disse tvende Puncter afgaae Vaabenforsendelserne til ovenneskes - Normandie og Bretagne. I det indre Frankrig er de endnu langt hyppigere, især i de sydlige og vestlige Provindser. Der gives der intet Hovedsted, ingen Underpræfectur, som ikke er et Middelpunct for de adsplittede Kræfter. Dette absolutistiske SenatsPræsidenter ere for det Meste Gesandter, høie Embedsmænd, Præfecter, som ere blevne Keiserrige, utroe, og dernæst et stort Antal Doctrinaire. Det mangler ikke paa Postmestere, der ere dragne ind i Hemmeligheden, og selv uden dette Middel vilde Meddelelserne ved Breve blive besørgede af troe Bud, fra Slottene og Præstegaardene. Bispedømmerne, de geistlige Skoler og Sognekaldene ere forvandlede til politiske Administrationer; her fatter Camarillaer, sine Beslutninger, herfra erholde de Troet, deres Løsen; her opbevares Underbarnets Banner; man ankommer hertil i al Slags Dragt Forklædning og Maskering, og Dag og Nat staae Dørene aabne for Carlisternes Courerer. Klokker, Klappen med Møllerne, Valdhorn og Jægerhorn og Piben træde i Stedet for Telegrapher, og udbrede vigtige Efterretninger med Lynets Hurtighed. Soldaternes røde Beenklæder modtages med Raabet: "Ulven! Ulven!" De have endog afrettede Hunde. Den gamle Congregation spiller ogsaa Hovedrollen herman træffer den overalt; Paris vrimler deraf, hvem den tager i sin Varttægt, er - i det Mindste hidtil - sikker paa sin Post. Om det vil blive anderledes, maa Fremtiden lære. Angaaende en indtruffen Uenighed i Cabinettet meldes, at de gamle Ministre og med dem Hr. Thiers vilde i de velgiske Anliggender vælge en Vei, der aldeles strider mod Hertugen af Broglios og Dhrr. Humanns og Guizots Anskuelser. De Første ønskede nemlig en Demonstration mod Antwerpen, medens de Sidste udtrykkeligen erklærede sig derimod. En Demonstration - meente de Første - er endnu ingen Krig, derved vilde man tilfredsstille den offentlige Mening Brussel og Paris, efter Kamrenes Aabning vilde da Majoriteten lidt efter lidt slutte sig til Cabinettet, da kunde Tropperne vende tilbage til deres Standquarteer, og saaledes vare atter et Par farlige Sessioner overstaaede i det aftalte Systems Jnteresse. Derimod mene de Andre, at en saadan Commedie ikke lader sig spille. Naar Armeen gjør et Skridt fremad, kan man ikke bestemme, hvor den skal standse; en Bevægelse kunde fremkalde en almindelig Krig; man maatte ville for Alvor, eller slet Jntet foretage. Fyrste Talleyrands næste Depescher ville vel gjøre Udslaget. Den 16de fandt en stor Forsamling af det diplomatiske Corps Sted hos Hertugen af Broglio, for at overveie den franske Regierings Beslutning, at sende Tropper til Belgien. Den belgiske Gesandt i Paris, Hr. Lehon, arbeider stærkt paa at formaae den franske Regjering til Troppernes Afsendelse. Jmidlertid er der den 17de ved Middagstid indtruffen en Estafette til Paris, der melder, at tre franske Regimenter have gjort en tilbagegaaende Bevægelse, og at man ventede, at en Deel af Artilleriet snart vilde gjøre det samme. Marschal Gerard ventedes samme Dags Aften til Paris, for at træffe Aftale med Krigsministeren om Troppebevægelserne. - 6 nye Deputerede skulle vælges istedet for de nyindtraadte Ministre og de til Pair udnævnte Deputerede. -