Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-03-17
Udenlandske Efterretninger. Frunkerig. Deputeertkammeret har forkastet Disjunctionsloven dette er den vigtigste Nyhed, som den sidste Post har medbragt. Den almindelige Discussion endtes d. 6te, efterat Lovforslaget endnu engang var blevet skarpt bekæmpet af Hr. Berryer, som i Slutningen af sit Foredrag tog alvorlig fat paa Ministrene, hvilke han beskyldte for, at de i Hjærtet yndede Bugeauds og Tirlets Amendementer, men undsaae sig for at tilstaae det, og hvilke han derfor opfordrede til, at de dog i det Mindste skulde have Mod til reentud at tilkjendegive deres Tanker, eftersom det altid var bedre, ærlig at tilstaae sine slette Hensigter end at skjule dem under en paatagen Maske. Dagen efter blev først General Bugeauds Ammendement taget tilbage; derefter blev General Tirlets Amendement forkastet, efterat først Grev Jaubert havde antaget sig det med en Jver, som vakte uophørlig Latter, Knurren og Afbrydelser, og som vel derved foranledigede Ministeren Hr. Mole til at erklære i Regjeringens Navn, at den misbilligede disse Amendemenes, som stridende mod Forfatningen, men derimod vedblev at ansee Disjunctionsloven selv for uundgaaelig nødvendig. Adskillige andre Amendements bleve ligeledes forkastede. Ved den offentlige Afstemning om Lovens enkelte Artikler, som i det Hele kun vare to, gik de begge igjennem med en Majoritet af omtrent 25 Stemmer; men da man derefter skred til hemmelig Afstemning om hele Loven ved Ballottering, bemærkede man en ualmindelig Spænding i Kammeret. Man erindrede sig, at det oftere havde været Tilfældet, at et Forslag, som ved den offentlige Afstemning var blevet antaget, siden var ved Ballotteringen blevet forkastet. Og saaledes gik det ogsaa denne Gang: af de tilstedeværende 420 Deputerede havde 209 stemt for, men 211 mod Lovforslaget. Da dette Udfald blev bekjendt, udbrød paa alle Oppositionsbænkene en umaadelig Glæde; fra Gallerierne istemmede Tilhørerne Oppositionens Jubelraab; men Ministrene forlode bestyrtede Salen. - Naturligviis have nu Bladene, af de forskjellige Farver, hvert paa sin Viis, meget travlt med denne Sag. Journal de Paris og la Pair bebreide Ministrene, at de under Forhandlingerne have viist Svaghed og derved selv foranlediget det uheldige Udfald; men de opfordre dem tillige indstændig til at beholde deres Poster; thi - sige de – det vilde være Feighed og Forræderi, om de under saadanne Omstændigheder vilde slippe Roret. J dette sidste er Journal des Debats enig med dem, men bebreider iøvrigt hine 2 Blade, at det just er dem, som ved deres Declamationer have vakt Mistro mod Ministrene. Af de uafhængige Blade mene Nogle, at Seieren maa tilskrives dHrr. Dupins, Nicods, Berryers og Testes kraftige Angreb; men National troer, at flere Aarsager have sammenvirket, og at navnlig mange ærlige, men svage Deputerede nu endelig have faaaet Øinene op og lært at indsee, at Ministrene Jntet ville levne Fribeden, dersom der ikke endelig sættes en Dæmning for deres Krebsgang. Forresten have de uafhængige Blade været enige i, at der efter dette Nederlag ikke er Andet for Ministrene at gjøre, end at takke af; thi at opløse Kammeret vilde, efter deres Mening, være et altfor farligt Vovestykke. J det Mindste - sige de 4 maa Hr. Mole nødvendig nedlægge sin Post, eftersom han i Regjeringens Navn har erklæret Disjunctionsloven for aldeles nødvendig. Hr. Mole skal ogsaa selv have været af denne Mening, men Kongen og de øvrige Ministre skulle have faaet ham omstemt, og af de nyeste Efterretninger fra Paris seer man, at det halvofficielle Blad "Chartet" har tilkjendegivet, at Ministrene ville forblive paa deres Poster. Desuagtet holder man sig for overbeviist om, at Disjunctionslovens Fald maa nødvendig drage Ministrenes efter sig, om ikke strax, saa dog om en føie Tid. "Det gaaer med Ministrene" – skal Hr. Thiers have sagt ligesom med St. Dionpsius, de kunne slet ikke finde sig i, at de ere slaaede ihiel, og have derfor besluttet, ligesom hiin Helgen, at gaae omkring en liden Stund, med Hovedet under Armen." - General Bugeand er nu afreist til Afrika. Dersom han kommer tilbage med Seier, saa venter man, hvis ellers Cabinettet holder sig saalænge, at see i ham en ny Krigsminister; thi Gen. Bernard har vakt Regjeringens Utilfredshed derved, at han ikke har vidst at fremføre et Ord til Fordeel for Disjunctionsloven.