Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-06
Da iøvrigt, saavidt mig bekjendt, Jngen for Selskabet har paatalt og misbilliget Anchersens Udelukkelse, synes i al Fald hans Optagelse nu, ikke at være nogen almindelig Selskabsvillie, om endog hans Udelukkelse oprindelig havde været en Feiltagelse, eller en Følge blot af nogle Enkeltes Anmositet. Anchersen havde forresten ved skrevne Opfordringer til de fleste, om ikke til alle de Embedsmænd og Borgere, der havde tegnet sig paa Planen til det nye Selskab, draget Omsorg for, at en mulig stedfunden Feiltagelse med Planens Jkke=Præsentation for ham itide kunde være bleven rettet, og om de i denne Anledning modtagne Svar end ikke i deres Heelhed skulle have været efter Ønske, var det dog muligt at disses Offentliggjørelse – hvortil Anchersen herved opfordres – nu kunne være en Ledetraad for de i denne Klubhistorie Uindviede, til nærmere Opfattelse og Bedømmelse af Forholdene, navnligen af den Agtelse Hr. A. har iblandt Byens Jndvaanere Det klinger iøvrigt snurrigt, at høre Cancelliraaden med en magel os Hardiesse give sig Mine af, ligesom at være en Martyr, fordi han angiventlig paataler Vilkaarligheder og Ulovligheder af Embedsmænd og Andre. Jeg kjender ingen af de Misgreb, der ved hans Klogt ere blevne afhjulpne og rettede; men derimod har jeg med den høieste Grad af Uvillie og Jndignation bemærket den Maade, hvorpaa han i Rets- og andre judicielle Sager behandler Vederparter og Colleger, ved at opvarte med upassende og utilbørlige Jnvectiver, hvorfor han tidligere er mulcteret, og i en speciel Sag, som hans Mandantere for ikke længe siden have tabt i 2de Jnstantser, og hvori personlige Angreb mod mig, som Modparternes befalede Sagfører, syntes at spille Hovedrollen i hans Procedure, slap han vel for Mulct; men i Lands-Overrettens Doms præmisser hedder det imidlertid, "at han paa flere Steder i sin Procedure havde udladt sig paa en Maade, hvorover jeg havde skjællig Grund til at besvære mig, og at der, med Hensyn til hvad han havde anbragt til sit Forsvar, ikke fandtes tilstrækkelig Anledning til Mulcts Anvendelse &c., hvilket vel omtrent er synonymt med i offentlig Sag, at frikiendes for videre Tiltale. Det er imidlertid ei alene i Udøvelsen af sin Jurisprudenz at Cancelliraaden spiller Rollen af hiin hans Stand og Stilling saa lidet værdige Natur. Nei, han anvender dette Talent i ligesaa fuldt Maal paa Andre, og da et slaaende Beviis herfor indeholdes i Præmisserne til den ved Cancelliraadens ovenmeldte Jnserat bekjendtgjorte Dom, har jeg, for at holde mig til Sagen, fundet mig beføiet til i dette Blad at lade en Extract deraf trykke, for som Bilag at følge nærværende Annonce J Forbindelse med den der udhævede, for ethvert følende Menneske oprørende Begivenhed, maa jeg bemærke, at Gierningsmanden til det den uskyldige Kjøbmand Ridder Hansen imputerede Jndbrudstyveri paa Veile Amtstue senere er inddømt til nogle Aars offentlig Arbeidsstraf, samt at Cancelliraaden stod i et saa ubehageligt Forhold til Justitssagen mod det ligeledes i Domspræmisserne ommeldte Fruentimmer i Vinding, for formeentlig afgiven falsk Forklaring, at det kongelige danske Cancelli, til hvis Resolution Sagen blev indstillet, ikke udtrykker sig mildere, end "at Collegiet ei finder tilstrækkelig Anledning til for det udviste Forhold at beordre Action anlagt mod Cancelliraaden med Flere." Jdet jeg meddeler denne sandfærdige og beviisligge Fremstilling, haaber jeg, at det nu vil være det ærede Publicum mindre vanskeligt at indsee og bedømme, om det var med eller uden Grund, at Cancelliraad Anchersen ikke blev præsenteret Jndbydelsesplanen til det ommeldte Klubselskab. Veile, den 2den November 1841. N. G. Borch, Hospitalsforstander og Procurator. Det ommeldte Bilag skal følge i næste Avis.