Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-07-04
Nyborg. Vor venlige lille By tiltager Aar for Aar i skjønne Omgivelser, der længe laae som skjulte, rige Naturskatte og blot ventede paa Den, der forenede Smag med Lyst og Driftighed, for at aabne Adgangen til yndige Landskaber, henrivende Udsigter, nydelige Spadseregange med alle de Glæder, som Naturen velvillig skjænker dens Beundrer og Tilbeder. Det er uden Tvivl et af de sikkreste Kiendetegn paa national Velvære, paa tiltagende Civilisation, naar Borgeren i Staten søger Adspredelse i det mere Aandelige, naar han føler Trang og Lyst til at gjøre sig Livet behageligere, smukkere, det være enten ved Kunstens Frembringelser eller ved at aabne Øiet for en riig, yndig Natur, forskjønne denne og gjøre den let tilgængelig for selv Den, der slider de sex Dage om Ugen med møisommeligt Arbeide, og indbyder ham paa hans Hviledag at husvale sig i Naturens Skjød. Hvor anderledes see nu vore Kjøbstæder ud, end for - ikke engang 20 Aar tilbage. Det var Johannes Hage, der hertillands indførte i Roeskilde en Committee for Byens Forskjønnelse, og inden faa Aar vare tilforn utilgængelige Steder forvandlede til smukke Promenader, og enhver Borger tog levende Deel i en Jndretning, der skjænkede ham saa mangen riig Nydelse, der vakte hos hans Børn Sands for det Ordentlige, Nette, Hyggelige, og kaldte Sindet fra det Trivielle i Hverdagslivet. Ogsaa her i Nyborg har denne Plan udbredt sin velgjørende Jndflydelse. Her var for en 5 a 6 Aar siden unegtelig smukt; Naturen raadede sig selv; kun Faa interesserede sig forde yndige, paa Naturskjønheder saa rige Situationer, der omslutte Byen med en yppig Krands af Skove, Marker, Jndsøer og det sortladne Hav. Man lod sig nøie med at spadsere paa Volden, eller Man spadserede slet ikke; det var en unødvendig Tidspilde. Udenfor Byen vare Biveiene lige ufremkommelige for Kjørende og Gaaende; det maatte være Noget som en Fugleskydning, der kunde være istand til at lokke Unge og Gamle udenfor Fæstnings porten, og Man balancerede da af en snever, moradsig Vei til Hesselet. Nu er her anderledes, og førend vi omtale det Meget og det meget Smukke, der i nogle faa Aar er gjort for Nyborgs Omegn, maae vi i Enhvers Navn, der har aaben og sund Sands for det Skjønne, takke Manden for det Hele, Hr. Pastor Nyholm, som ved Anlægget af en Have (Præstens Vænger), der udmærker sig ligesaa meget ved en sjelden skjøn Stiil som ved fortrinlige Væxter, og ved at aabne den til alle Tider for enhver Besøgende, først viste Nyborgerne, hvorledes Naturen lige udenfor Byens Volde kunde forskjønnes. Han stiftede et "Forskjønnelses-Selskabe; med Kjærlighed, Lyst og dygtig Virksomhed har han ledet det, og især i Aar maae Nyborgerne være ham taknemmelige for Udførelsen af et Arbeide, der viser, hvorledes Smag og Kunstsands kan forhøie en i sig selv allerede smuk Natur. Langs med Ladegaards-Søen op af Telegraphen er anlagt en Vei igjennem en Kratskov, der vistnok hører til en af de skjønneste Spadseretoure, en mindre By kan fremvise, og vi indbyde den Reisende, der ikke med Diligencens Jil farer over Byens mindre godt brolagte Gader, men som har Stunder til at see sig lidt om, til at tiltræde en Vandring, han vist ikke vil fortryde, men muligen henregne iblandt de smukkeste i Danmark. - Ogsaa Nyborgs Commandant, General Lytzen, maa Byen være Tak skyldig, for den Redebonhed og Velvillie, hvormed han gik ind paa at realisere dette smukke Anlæg. Forskjønnelses-Selskabet har desuden havt det Held, at Eieren af Juulsberg, General Juul, ogsaa i høi Grad interesserer sig for dets Virksomhed; han fortsætter disse yndige Veie igjennem Godsets Skove, der støde til Nyborgs Grund, saa at Man om føie Tid vil kunne gaae i en Strækning af over 1 1/2 Miil af smukke, banede Skovveie, over herlige Bakkestrøg, hvor den ene skjønne Udsigt afvexler med den anden, fra Nyborg til Juulsbergs smukke have og til Teglværkskoven, hvor en lille Pavillon paa en Skovpynt frembyder en vid Udsigt over det ved dens Fødder rullende Belt, til Sprog og Corsøer. Jgjennem Christianslund, Nyborgernes Forsamlingsted om Søndagen, hvor Jægercorpset, forlyster med dets bekiendte gode Musik, fører en jævn, bred Vei tilbage til Nyborg. En ligesaa smuk som nyttig Vei fra Nyborg over Holckenhavn var - paa Amtets Bekostning - paatænkt; men saavidt vi vide, er Planen for det Første opgivet. Var den bleven færdig, var Nyborg, kommen i umiddelbar Forbindelse ogsaa med de delige Egne, der ligge paa den anden Side af Holckenhavnfjord, og denne Vei havde saa at sige arronderet Nyborgs paa yndige og skjønne Spadseretoure saa rige Omgivelser.