Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-12-30
At den sidste Methode er i alle Henseender sikkrere og kortere end den første, vil enhver Læser letteligen indsee; i Særdeleshed vil han begribe, at man efter denne Methode, uden Vanskelighed, kunde trække tolv Lotterier om Aaret, hvorimod, dersom Trækningen skulde skee igien efter den gamle Maade, og, alligevel efter Politievennens Mening, trækkes fire Lotterier om Aaret, dertil i det mindste vilde udfordres 104 Dage. Men Politievennen har følgende Indvendinger: 1.) "Publicum forstaaer ikke dette Ambe Spil. Men en betydelig Deel af Publicum spiller i Tallotteriet, og hver Tallotterie=Spiller, veed meget vel, hvad en Ambe er, og at han ikke kan vinde en Ambe, med mindre hans to Tal udkomme, kort, at to Tal hverken ere et Tal eller intet, ligesom han ogsaa kiender et bestemt Udtræk og den Forskiel, naar hans udvalgte Tal kommer paa det bestemte Træk eller paa et andet. Hvorfor skal da, i Henseende til Classelotteriet, det danske Publicum bebreides, ei at kunne forstaae hvad en Ambe er og naar en Ambe er vunden, 2.) Lykken er ikke fri ved Ambespilletsandsynligviis fordi Gevinsternes Orden, ved Planen, er bestemt, hvorimod, ved den gamle Trækningsmaade, baade Nummernes og Gevinsternes Orden beroede paa Tilfælde. Om det er væsentligt for Spillets Frihed, at det Tilfældige mueligst forøges, vil blive mere indlysende ved et Exempel. Sæt sex forskiellige Gevinster skulde fordeles imellem sex Personer efter Lodtrækning; Nummerne til Gevinsterne lægges i en Pose og Personerne trække efter Alderen hver sit Nummer. Vilde de trække Sagen lidt længere ud, saa kunde de først kaste Lod om, hvor af dem først skulde trække. Vilde de endnu spilde meere Tid, saa kunde de trække Kort, forat bestemme, hvo af dem først skulde kaste Lod, om, først at trække af Posen. J det sidste Fald er det Tilfældige mere sammensat end i det første, da Personerne trak ligefrem efter Alderen ud af Posen; men neppe vil en forstandig Mand paastaae, at Spillet var mere frit, naar de Deeltagende først trak deres Kort for at kaste Lod om at trække et Nummer, end naar de ligefrem trak deres Nummer. J en anden Henseende og i den egentlige Betydning kan man kalde Lykken fri ved Spillet, naar dets Udfald ikke beroer paa nogen vilkaarlig Indflydelse for at tilvende nogen af Spillerne Gevinsten mere end til en Anden, og i denne Henseende er sikkert, ved den nærværende Methode, i det mindste Lykken ligesaa fri, som ved den forrige. 3) "Det er ubehageligt for Spilleren, hvis ene Nummer udkommer, at være i Uvished, om det andet Nummer ogsaa vil komme." (Dette er nok egentlig Forfatterens Mening, naar han siger, at man maa spille to Gange om sin Lykke, og at denne kan forandre sit Lune efter at det ene Nummer er udkommet.) Da Spillerne ved at giennemsee de trykte Lister over de udtrukne Nummere, i et Par Minutter kunne erfare deres Skjebne, saa kan den Uvished kun vare noget længere for Dem, som ved Trækningen ere tilstede, og disses Tal, Collecteurerne iberegnede, har neppe nogensinde været større end 200, hvilket ikke udgjør en hundrede Deel af Spillernes hele Antal. J øvrigt varede ved den gamle Trækningsmethode Uvisheden om man vilde vinde i den sidste Classe næsten 6 Uger, hvorimod den nu i det høieste kan vare 4 Timer, Saaledes synes da de anførte Jndvendinger ikke at være af den Beskaffenhed at kunne modsættes de Grunde, som Regieringen nok har havt til at antage den nye Trækningsmaade. Disse Grunde have formodentligen været: 1) at Statskassen for Fremtiden skulde være betrygget for et lignende Tab ved Lotteriet, som en Underbetients Utroskab engang foranledigede: 2) at Publicum, forsaavidt det vil være tilstede, selv kunde controllere og bedømme Trækningens Rigtighed i alle Dele; 3) at den Speculation, som endeel Collecteurer forhen dreve, ved at udleie Lodsedler i Dageviis, eller sælge dem inden den sidste Classes Trækning til uforholdsmæssig Priis, skulde ophøre, og Publicum spare de paa denne Maade spildte Penge.