Aalborg Stiftstidende, 1846-10-03
Det hele Jnserat er baade i Form og Realitet et trefoldigt Gallimathias, der noksom vidner om at have faaet sin Tilværelse i en Krostue, hvor man almindeligviis kun hører sammenblandet Snak og Passiar; thi af Andet bestaaer Jnseratet ikke. Hvad der ved samme skulde modsiges og gjendrives, har just derved faaet yderligere Bekræftelse, idet man heraf nu tydeligt seer, hvad man for kun dunkelt ahnede, at de af Hr. Schnittger i Reusling Sogn indsamlede milde Gaver ei ere tilflydte Niels Pedersen Fugl som Brandhjælp, men ere derimod af Hr. Schnittger selv tagne til Jndtægt, som Afdrag paa en til ham af den Brandlidte tidligere stiftet Gjæld til sit første Huus's Opførelse. Og hermed kunde man da gjerne slutte og tilføie er ny Opfordring til Hr. Schnittger og øieblikkelig Aflevering af de modtagne Gaver paa rette Sted, naar ikke Adskilligt i det fremkomne Sammensurium trængte til lidt mere Belysning Da N. P. Fugl ved Lynild mistede sit Huus, hvortil Hr. Schnittger af ukiendte Bevæggrunde havde for strakt ham med 18 Rbd. 3 Mk. i rede Penge, samt udstædt Cautionsbeviis for et ligesaastort Beløb til Niels Juuls Enke i Neusling, var det menneskeligt, at Hr. Schnittger kunde ængstes ved Tanken om at forberørte 18 Rbd. 3 Mk. nu muligen gik tabt for ham (thi hans Forpligtelse, med Hensyn til Cautionsbeviset, har nok ikke ængstet ham synderligt, eftersom han endnu ikke, skjøndt 2 Maaneder over Tiden, har kunne lade sig bevæge til at indfrie samme: men naar nu veltænkende Medborgere ved milde Gaver erstatte den Brandlidte sit Tab i den Grad, at han kunde faae et nyt og bedre Huus opført, saa synes det rimeligviis ogsaa naturligst, at Hr. Schnittgers Ængstelighed maatte forsvinde, saameget mere, som N. P. Fugl ved Ulykken hverken havde tabt Evne eller Villie til, efter de indtrædende Omstændigheder, at aftjene sin Skyld, ifølge Accord, saasnart som muligt. Giverne toge derfor heller ikke i Betænkning, at overlevere Hr. Schnitter deres milde Gaver til den brandlidte Families øieblikkelige Husvalelse, saameget mindre, som den tilsyneladende dybe Medynksfølelse, han ved Jndsamlingen besjælledes af, noksom borgede for beredvillig og hurtig Aflevering, som ogsaa for, at han skaansomt vilde lempe sig efter den i Øieblikket haardt Nedtrykte, med Hensyn til dennes tidligere indgangne Forpligtelse. Ved et saadant Forhold havde Hr. Schnitteer tillige deelagtiggjort Giverne i sin Glæde over at have reddet en Ulykkelig, istedetfor at disse nu maae ærgre sig, fordi et omvendt Forhold af Hr. Schnittger har havt til Følge, at den Brandlidte maatte stifte ny Gjæld og sælge sin Kakkelovn, for at fuldende sin under Arbeide værende Bygning af nogle faa Fag Bindingsværk. Vel skulde det synes, at det Pensum af Jnseratet, som er dateret under 16de Juli og underskrevet af N.P. Fugl, ifald ellers denne vedkjender sig Datum og Underskrift, fuldkommen hjemler Hr. Schnittger Besiddelsen at de indsamlede milde Gaver; men, næst at bemærke, at en saadan Anvendelse af det Givne, tvertimod Givernes Øiemeed, maa ansees lige upassende for Begge, saa berettigen ogsaa N. P. Fugls senere Adfærd Giverne til at drage Rigtigheden heraf i Tvivl. N. P. Fugl har saaledes under 27de Juli d. A. og oftere derefter haardt beklaget sig for flere af Giverne, at Hr. Schnitteer ikke vilde udlevere ham de indsamlede Gaver, men derimod tilegnede sig selv disse som Afdrag paa sit Tilgodehavende, hvilket Altsammen noksom hentyder paa, at den Brandlidte ikke er sig bevidst eller vedkjender sig, hvad der, som anført, skal være skeet hin Dato. J alle Givernes Navn nedlægges derfor atter den Paastand: "at Hr. Schnittger øieblikkelig afleverer det indsamlede Beløb, overeensstemmende med Øiemedet, til den Brandlidte, som derved først erholder Ret til at disponere over Gaverne efter eget Godtbefindende. Den 16de September 1846.