JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Siden hans sidste Afreise herfra forstummede hans danske Muse ganske. Derimod udgav han paa Tydsk et stort Digt, Adam og Eva, og endte med dette sin Digterbane. J et fremmed Tungemaal maatte altsaa den sidste Tone fra Baggesens Harpe lyde, ligesom hans sidste Aandedræt maatte henveires paa fremmed Bund, med Ordet Fædreneland paa hans Læber. Saaledes døde Dannerskialden fjern fra det Fædreneland, om hvilket han engang sang: "Kun her, o Danmark, i dit stille Skjød, Fandt det i fremmed Lyst beruste Hjerte Den hele Fryd, det længselfuldt begierte, Den Ro, som langt fra dig det aldrig nød. Erklæring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Nordisk Tidsskrift. Forfatteren til de Tolv Paragrapher.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Jndenlandske Efterretninger. Samfundet for den danske Literalurs Fremme a. har god Fremgang. Sidste Mandag d. 30 Apr. blev den første Generalforsamling holdt, og ved samme den Afdeling af kove, der angaaer Samfundets Organisation, udtaget, derefter skeete Valg paa atten Reprætantere. Af Jndtægterne i første Qvartal i i Sparekassen indsat 25 Rbd. r. Sølv og 8000 Rbd. Sedler. Selskabets Medlemmers An til er 2 overordentlige og 98 ordentlige, af alle Stænder, og baade indenbyes og udenbyes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Hs. Majestæt Kongen har tilladt, at Hr. Kessels i Altona aarlig kan erholde paa to af ham forfærdigede Chronometre to Trediedele af deres Værd, som rentefrit Forskud af den Kongelige Kasse, der ved Salget faaer dette tilbagebetalt. "Jndtil den Tid, bemærker Hr. Prof. Schumacher, er det paalagt mig den Forpligtelse, at lagttage de Cronometre, paa hvilke Forskud er givet, og at bekjendtgjøre deres Gang i de Astronomiske Efterretninger." Hr. Kessels erholder ved denne Indretning den Fordeel, at han, om ogsaa ingen Bestillinger skulde skee, kan forarbeide Cronometre til Forraad, og dog derfor ikke behøver at staae i Udlæg, og det astronomiske og nautiske Publicum vil nu ikke ofte behøve at vente paa Udførelsen af en Bestilling, men finde færdige Uhre, og derved tillige erfare disse Uhres Paalidelighed. Hidindtil er der endnu saa mange Bestillinger at udføre, at Hr. Kessels ingen Leilighed har fundet, til at gjøre Brug af den Kongelige Naade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Blandede Efterretninger. Den 18de April var det 50 Aar siden Halles Universitets Kantsler, Professor A. H. Nie meyer, havde modtaget Doktorværdigheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Fremmede og indenlandske Lærde, Stadens Øvrigheder, Alt kappedes om at bevidne den fortræffelige Mand sin Agtelse ved denne Jubelfest. De frankiske Stiftelser lode overrække ham en Guldmedaille med hans Brystbillede, omgivet af følgende Ord: Dr. Aug. Herm. Nimeyer, univ. Canc. inst. Franck. Dir. Hal. Nat. D. 1. Sept. MDCCLIV, paa den anden Side var Promotheus, med det nyskabte Menneske, og Minerva som holder en Sommerfugl over ham: CreatoDoct. Phill. instit. Franckiana Hal, alteri conditori svo ante hos L. ann. Exemplarer i Sølv. og i Bronce sælges til Fordeel for en mild Stiftelse efter Jubeloldingens Bestemmelse. Kl. 9. om Morgenen blev Jubeloldingen hilset af en Deputation fra Magistraten, med Overborgemesteren i Spidsen; der holdtes en Tale til ham, og en til denne Fest forfærdiget Borgerkrone blev ham overrakt, bestaaende af en stærk forgyldt Sølvring, om hvilken en Egekrands af Sølv slynger sig, med den Jndskrivt: "Den taknemmelige Fødestad til sin af sig høit fortjente Borger Aug. Herm. Niemeyer den 18de April 1827. Ved Overpræsidenten v. Bassewitz og Krigsraad Hong fra Potsdam blev ham, i endeel forhen i Pædagogiet dannede preussiske Statsmænds Navn, overrakt en Sølvpokal med den Jndskrift: A. H. Niemeyerum de juven tate saa optime meritum viri venerantur. En smagfuld Porcellainsvase med en Afbildning af Pædagogiet, og Jndskrift: Virorum erge A. H. Niemeyerum de se juvenibus optime meritum pietaris pignus, blev ved Regjeringsraad v. Schack fra Schwerin overrakt ham i 60 Meklenborgeres Navn, hvilke forhen havde været hans Skolarer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
J andre Universiteters Navne tilkiendegaves den hædrede Inbelolding Lykønskninger, saasom fra Breslau ved et af nuværende Rektor Dr. Schulz, forfattet Program, fra Greifswalde ved en latinsk Ode, fra Jena ved en Lykønskningsskrivelse, fra det theologiske Fakultet i Göttingen ved en Skrivelse, der indsluttede det theologiske Doctordiplom for hans yngste Søn, overordentlig Prof. i Theologien i Jena. - Klokken 11 begyndte en offentlig Fest for Jubeloldingen. En latinsk Tale blev holdt af Det. Schutz, (der selv for 9 Aar siden var Jubeldoctor); derefter blev overleveret Niemeyer ved det philosophiske Fakultets Dekanus, Statsraad v. Jacob, et fornyet Diplom i en Sølvkapsel. Jmedens derefter afden Kongelige Regjeringsbefuldmægtigede, Hr. v. Witzleben, blev overrakt ham Hans Majestæts Kongens naadige Haandskrivelse, blev den af Hans Majestæt sendte Festgave, en kostbar, med det Kongelige Portrait (efter Kryger) prydet, Porcellainvase, afhyllet, og Jubeloldingen fremsagde en Taksigelsestale, der endte med Afsyngelsen af et Salvum faa regem ved det akademiske Syngesamfund. Taleren proclamerede ved den Leilighed den Efterretning, at Kongen havde opfyldt hans oftere yttrede Ønske om en ny Universitetsbygnings Opførelse, i Halle, hvortil blev bevilget 40000 Rthl. Nu fremkom to Deputerede fra Leipzigs Universitet med en trykt Lykønskningsaddresse, siden holdt Biskop Eiler, som Commissair for det høie Ministerium, en Tale, og til Slutning holdt nuværende Prorektor, Professor Gerlach, en tydsk Tale, hvis Hensigt var Jndvielsen af en af Prof. Fr. Tieck i Berlin forarbeidet Marmorbyste af Jubeloldingen, hvilken for det første opstilles i Universitets Bibliothekets Sahl; siden i den nye Univertetsbygning. Endelig paafulgte et Festmaaltid, paa 160 Couverts. Den følgende Dag blev, for ogsaa at give Stadens større Publikum paa en passende Maade Deel i Festlighederne, en Prædiken holdt i en Kirke, hvor Jubeloldingens Fader i sin Tid havde staaet; Texten var Psalm. 103, 3 og en Cantate blev opført af Synge Akademiet. Et Middagstaffel var derefter hos Jubeloldingen, og et Aftenstaffel paa 200 Couverts endte Festen. (Forkortet fra H. C. 68.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Kjøbenhavns Børs, den 4 May 1827. Hamburg 2 M.a vista 226. Species.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Specier solgtes til 13 Rbmk. 11 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. 165 166 Rbd. Sal. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 50 1/2 61 Rbs. Tegn, pr. Rdlr. Rigsgjeld. 84 84 1/2 Rbd. Sedl. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/4 Rbd. r. S. Dito Dito. . . . . . . 115 1/4 115 3/4 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 4 Rbd. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 194 1/2 105 i Banco i Banco. 4 pC. Dito nye. . . . . i Sedler. Asiatiske Comp. Actier 3 pC. nye danske Oblig. 6060 1/2 L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-06
Trykfeil. Side 547, L. 16. politisk læs: poetisk - 548, L. 13 nedenfra: 46 l. 36 - 650, L. 1 nedenfr.: Hyberbol l. Hyperbol - 859, L. 8 nedenfr.: Professoren l. Professor Ørsted,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
J Anledning af Kants Grundlegung der Metaphysik der Sitten, P. 114. Lin. 12.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
Dersom Forestaaende, som er, uden nogen Tilsætning, et tro Udtog af de Gamles Philosophie over Sielen, skulde findes at være rigtigt, da maatte, i dette Tilfælde, efterstaaende nødvendige Følger flyde af samme: I. Dersom det, som er det Ypperste i Mennesket, er det egentlige Menneske, og dersom den rene Fornuft er ophøiet over Materien og fri for al Materie, og følgelig ypperligere end Sielen, fordi denne hænger sammen med Materien, og har sin Fornuft af hin, og hin danner ved Sielen Legemet, for ved det, som ved et Organ eller Redskab, at kunne virke i Sandseverden; dersom dette er saaledes, da maa den rene Fornuft i Mennesket være det egentlige Menneske, og det Menneske, som sees, ikke være andet end det Redskab, som det Menneske, som ikke kan sees, har anskaffet sig for, ved det, at kunne virke i Sandseverden. 2. Dersom den rene Fornuft, som skal være det egentlige Menneske, er ophøjet over Materien, og fri for al Materie, da maa den vedblive at være fri, uagtet det Redskab, som den har ved Sielen dannet sig af Materien, er underkastet Naturnødvendigheds Love, men vedbliver den at være fri, da maa ogsaa enhver dens Yttring vedblive at være fri, fordi hine Love naae kun til det af Materien dannede Redskab eller Legem, men kunne ikke naae til den rene Fornuft, eller til det usynlige Menneske selv, fordi det er op 41) theol. plat. L. S. c. S. p. 257. 42) Ibid. I. I. c. 13. p. 36. høiet over Materien og fri for al Materie. Dersom dette er saa, da feiler Kant, naar han siger, at den objective Realitæt af Frihed kan drages i Tvivl, thi da er Frihed ikke blot en objectiv real Jdee i Forestillingen, men ogsaa en objectiv real Jdee uden for Forestillingen. 3. Dersom den rene Fornuft er ophøiet over Materien, fri for al Materie og det egentlige Menneske, da maa dette Menneske være det, som de Gamle kalde Guds Billede, og det at fornyes til dette billede maa da være: at det usynlige og reent fornuftige Menneske behersker og styrer aldeles det synlige og sandselige Menneskes hele Sind og Forhold. 4. Dersom dette er sandt, da handler den, som nedværdiger Menneskets Fornuft, han handler, maaskee uden selv at vide og at ville det, som en Forræder af al Menneskehed; thi den, som nedværdiger Menneskets Fornuft, nedværdiger Mennesket selv, betager det Lyst til at fornyes til det billede, til hvilket det skabtes, og sætter det derved endog under Dyret; da den, som har et Fortrin og ikke bruger det, er langt slettere, end den, som ikke bruger det samme Fortrin fordi han ikke fik det. 5. Dersom endelig dette er sandt, da kan Galls Lære, om den endog drives videre, end den efter dens Natur kan og bør drives, dog ingenlunde svække Troen paa Sielens eller det egentlige Menneskes Udødelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
Jndenlandske Efterretninger. Den, 21de Mai næstkommende bliver, ved Hs. Majestæts allerhøieste Nærværelse, Sorø Academie høitideligen indviet. Høitideligheden begynder Kl. 10 om Formiddagen med et TeDeum, som afsynges i Academiets Kirke og fortsættes ved Tale og Cantater i Academiebygningen selv. - Næstkommende 27de Juli bliver det 80 Aar siden at Academiets Jndvielse, ved dets Fornyelse under Kong Frederik den Femte (1747) fandt Sted. Mage til det i Slagelse af Snedkermester Peter Nielsen begangne Børnemord, har man i Sjælland ikke oplevet siden nogle og fyrgetyve Aar. Den Gang dræbte en Underofficeer, ved Navn Chineser, af Catholsk Troesbekiendelse, i Kjøbenhavn, sine tre Børn, ved at skjære Halsen af dem i Moderens Fraværelse. Hans Rædselsgjærning foranledigedes hverken af virkelig Mangel, Drukkenskab eller synlig Afsindighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
Forbryderen Peter Nielsen er, ifølge den udførlige Efterretning, man læser om ham i Slagelse. Avis, et psychologisk Særsyn. Egentlig Trang kan ikke have været nogen Bevæggrund til hans Misgierning, thi han havde nyligen fortjent tre Rbdlr., hvoraf de to endnu vare i Behold, fra Fattigvæsenet fik han ugentlig to Brød, og disse laae endnu urørte; hans to ældre Børn havde faaet hos Bageren samme Dag paa Borg for 10 Mk. Hvedebrød til at sælge i Skoven; han manglede for Øieblikket heller ikke Arbeide. Vistnok var han bleven udkastet, og boede, indtil videre, paa et Loft hos en Vægter, men deels havde han Løvte om at faae af Fattigvæsenet 4 Rbd. til Hjelp til Huusleie, deels skal han selv have erklæret, at hans Huusvildhed ikke gik ham nær, og at han havde været forsømmelig, i at søge en Leilighed. Han foregiver, at Tanken om at dræbe sine Børn først paakom ham samme Dag, Drabet blev begaaet, uden at han kunde modstaae den, og at Frygten, ikke at kunne ernære de mindre, og at de skulde falde Andre til Byrde, var Bevæggrunden til hans Gierning. De almindelige Bevæggrunde til Mord pleie at være Frygt, Had, Egennytte eller Religionssværmerie; men ingen af disse kunne antages at have fundet Sted her. Derimod fristes man til at troe, uagtet der i ovennævnte Avisberetning anføres, at Morderen har Kiærlighed til sine andre Børn og at han kyssede dem ved Obductionsforretningen at Barnekjærlighedsorganet, som efter, Galls Paastand, næsten aldrig findes, eller i det mindste kun i en meget ringe Grad, hos Børnemordersker, ogsaa maa have manglet ham; thi ellers kunde han ikke med koldt Blod, have udøvet en saadan Gierning og været Vidne til fine Børns Lidelser og Dødskamp. - J Staden Slesvig blev i Aaret 1820 af en Moder begaaet en Misgierning, der var et Sidestykke til Peter Nielsens, skjøndt Religionssværmeriesynes at have havt nogen Deel deri. En Kone havde læst i en Prædiken om Forældres Pligter, mod deres Børn og besluttede derfor at ville befrie sine fire Pigebørn, hvoraf det ældste var til Aar, fra de mulige Uheld, der kunde møde dem i denne Verden. Da hun en Aften kom hjem og Børnene nu laae i den tryggeste Søvn, skjax hun Halsen af dem alle fire. Neppe havde hun fuldført Gierningen, førend hendes Mand traadte ind i Stuen. Hun sprang nu ud af Vinduet, løb hen til Øvrigheden, og angav sig selv, forsikkrende, at hun ene havde udøvet denne Gierning i det Øiemeed, at gjøre sine Børn lykkelige, og at hun havde havt i Sinde at gjøre det samme ved sin Mand. ex
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
J ny Freya No. 11 findes et velskrevet Stykke med Titel: "Om Straffe for Forseelser, mod Staten." Mod denne Titel kan man med Grund indvende, at den omfatter Mere end hvad Stykket indeholder. Til Forseelser imod Staten bør upaatvivlelig henføres Underslæb med offentlige Penge, ja enhver Overtrædelse af Embedspligt, Toldsvig o. a. m., men i bemeldte Stykke omtales egentlig kun Fornærmelser modStatstyrelsen, fremfatte i trykte Skrifter. Mere, passende havde den Titel været, som er anført i Adresseavisen No. 106: "Om de meest passende Straffe for Overtrædelser af Trykkelovene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
Blandede Efterretninger. Den, franske Nationalgarde. Den 12te Juni 1790 erklærede den franske constituerende Nationalforsamling, at kun den, der opfylder Tjenestepligten i Nationalgarden, kunde ud Derpaa øve en virkelig Borgers Rettigheder. blev d. 29 December 1791 en staaende Stæds og Departements Nationalgarde dannet ved en fri Hverving - een Mand af tyve Borgere - som selv valgte sine Officerer og fik Lønning og Vaaben. J Mai 1792 blev Antallet af Departements Nationalgarden bestemt til 216 Batailloner, der siden ved Krigens Udbrud bleve forstærkede. Den 8 Oct. 1795 blev den Pariser, Nationalgardes Generalstab opløst og dens øverste Bestyrelse overdragen Generalen over Armeen for det Jndre, hvorved Jdeen af en lovlig, Civil øvrigheden underordnet, til Borgerens Beskyttelse og Tjeneste bestemt, Folkebevæbning tilintetgjordes. Nu kunde Directoriet danne bevægelige Colonner af Stæds Nationalgarden. J August 1797 lykkedes det begge Lovgivningsraaderne, igjen at give den en lovlig Organisation. Napoleon lod det, i Henseende til Formen blive derved, men underkastede hele Jnstitutet sin Militairpolitik. Han dannede Legioner deraf, der, medens han oversvømmede Udlandet med sine conscriberede Hære, bevogtede Kysterne og Grændsefæstningerne, og besørgede Tjenesten i det Jndre. J 1810 dannede han af de nordlige Departementers Nationalgarde et Regiment af fire Batailloner, som indlemmedes i den Keiserlige Garde, under Navn af Gardens Nationalgarde, i hvilket at optages gjeldte i Frankrige som en Ære og Belønning. Den 13de Marts 1812 dannedes af Nationalgarden tre Afdelinger (Bans. Efter Bourbonnernes Tilbagekomst søgte Royalisternes Partie, at gjøre Nationalgarden afhængig af deres Indflydelse. Kongens Broder fik Overbefalingen over samme i hele Frankrige. Dens Tal blev betydeligen formindsket, den turde ikke meere udnævne nogen Officeer a., men fik en til Constitutionen svarende Indretning. 1818 blevnemlig Generalstaben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
for Nationalgarden i Frankrige opløst, Monsieur Ministeriet. og den selv blev igjen underordnet Præfecterne og vigte Vinter i Wien et Bal, hvortil TilberedelBankøren Friherre v. Greymüller gav i af nedlagde sin Post som Generaloberst over samme kostbareste og fuldstændigste i Europa. binet nyligen blevet beriget med to herlige Samserne allene kostede 30,000 Fl. Wien. W. -man troer bestemt, at Ballet, hvor alle Sommerfrugter vare at finde, har kostet over 30,000 Fl. (altsaa tilsammen over 20,000 Rbd. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-12
I Paris er det Kgl. Bibliotheks Mynttalinger, som franske Reisende have forskaffet sig i Sicilien og Grækenland, hvorved det er blevet forøget med 500 Guld-og Sølvmedailler, hvoriblandt ganske fortræffelige fra Syracus og Agrigent. Blandt de græske ere de saa berømte Guldmynter fra Athenen, hvilke længe have varet den derværende franske Consul Fauvels Siendom. Ved begge disse og den for fire Aars den i det Kgl. Medaillecabinet indlemmede Cousineryske Samling, er dette Cabinet kommet til at bestaae af 120,000 Stykker. Det er det Hamburg havde til 1764 ikke noget ge eller fast Skuespilhuus. Ved bemeldte Tid var en Skuespil Entreprener Ackermann, med en stor Trup af Skuespillere og Skuespillerinder, Dansere og Danserinder kommen til Hamburg, og bestemte til der at tage fast Sæd, Opførelse af et Skuespilhuus var een af de Ting han fandt høist nødvendige, og inden sex Mar neder stod nu det Skuespilhuus paa Gansmarckte", som Hamburgerne hidtil have hav Det blev den 31te Juli 1765 aabnet med i Forspil: "Komedien i Dydens Tempel," af Le wen; hvorefter Sørgespillet: "Zelmire af Bil loy, oversat af fransk, blev opført, tilligemiden Ballet. Nu er dette Skuespilhuus blevilukket, og omvexlet med et større. Den 1 Ma sidst ophørte Skuespillene her, hvorved en scensk Epilog af Dr. Barmann blev opført. Forestil med en Prolog af Prazel. med det Göthiske Sørgespil: Greve Egmont, og lingerne i det nye store pragtfulde Skuespilhuus i "Dammthorstrate bleve aabnede d. 3die Maj.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-15
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-15
Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 39. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 15 Mai 1827. Malthe Conrad Bruun. Wie von unsichtbaren Geistern gepeitscht, gen die Sonnenpferde der Zeit mit unsers Schicksals leichtem Wagen durch. - Wohines get, mer weises, Danmark har meer end eengang havt den Skjebne, at den Pode, der fremvoxte i dets Skjød, forplantedes, ved egne Tilskikkelser, til fremmed Bund, og ydede, ikke den, der oprindeligen pleiede og røgtede den, men Fremmede sin Skygge og sine Frugter. Dette var Tilfældet med Niels Stene og Jacob Winsløw i ældre og med Thorwaldsen, Steffens, Malthe Conrad. Bruun o. fl. i nyere Tider. Den sidste, som vi her ville levere en kort Skildring af, kom i Aaret 1790 fra Jylland til Kjøbenhavn. Den, som den Gang saae den femtenaarige Yngling, klædt i en Hvergarnskjole, med guulagtigt, temmelig langt nedhængende Haar, og talende ramJydsk, drømte vel neppe om, at denne Yngling Goethe
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-15
Geographer og Journalister. engang vilde blive een af Frankrigs berømteste Malthe C. Bruun debuterede med at levere smaa poetiske Bidrag til Maanedskriftet Minerva, siden læste man ideligen smaa Arbeider fra hans Haand i de fleste da udkommende andre periodiske Skrifter, saavelsom i Poulsens Nytaarsgaver. Det var netop i den franske Revolutions brusende Periode, M. C. Bruun kom til Kjøbenhavn, og Dagens store Begivenheder, Tidens særegne Aand kunde ikke andet end have en mægtig Indflydelse paa den fyrrige, allerede da efter Udmærkelse higende, unge Skrident. Han besad Skarpsindighed og Vittighed, men med egentlig Digteraand, Phantasie og Opfindelseskraft var han ikke i nogen synderlig høi Grad begavet, uagtet hans lille Digt om Niels Ebbesen og hans siden, i en modnere Alder, forfattede skjønne lyriske Digt: Slaget ved Tripolis og Oden ved Bernstorffs Død skulde lade det formode. Sine Digte i Almindelighed udarbeidede han, efter hvad Folk, der kjendte ham, forsikkre, med Langsomhed og næsten Anstrængelse. Hans poetiske Aare lignede en seendrægtigt flydende Bæk, ingen brusende og stundom fine Bredder overstrømmende Flod; han begyndte paa adskillige Arbeider, men endte dem sjeldent, fordi Digter=Kraften manglede. Hans Vækker, Jerusalem Skomagers Reise a. vare vel skrevne i et flydende Sprog, men havde aldrig vakt nogen synderlig Opmærksomhed, dersom de ikke havde været lempede efter Tidens Aand, skjøndt de, selv i den Periode, de udkom, mere ved deres dristige Tone, der paadrog ham Ubehageligheder, end ved deres indre Værd, fandt Læsere. Det er derfor temmelig sandsynligt, at han i sit Fædreneland aldrig vilde have gjort den Lykke, som æsthetisk Forfatter, han siden gjorde i Frankrige, som Geograph og Journalist. Det gik ham med Staterne, som Schiller, efter hans Bekiendelse, med Menneskene, da han skrev sine Røvere; hin vilde skildre Staterne, ligesom denne Menneskene, førend han endnu selv kjendte dem. Det var altsaa maaskee mere til Bruuns Lykke end til hans Ulykke, at han i sit 26de Aar kom til Frankrige, det Land, som var hans høieste Jdeal. Her fandt han tillige en Bane aaben for sit virkelige Talent. De Franske kjendte, i det mindste den Gang, endnu kun lidet til fremmede Sprog, og den tydske, og fremfor Alt danske, Literatur blev næsten aldeles ikke studeret af dem.