Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-06-17
Den 31te Mai blev der dehatteret i Underhuset. om Misbrugen ved Cancellieretten Hr. Villiams gav Anledning dertil. Angrebene gik især løs paa Lordkanzleren som desuden paa nogen Tid er bleven meget udsat for Angreb. – Hr. Brougham indleverede en Petition fra den berygtede Boghandler Richard Carliste, som er arresteret for, Spot over Religionen, og hvori han bad om samme Tolerance, som forundes andre Dissenter. Ministeren Peel sagde: at ingen bør forfølges formedelst sine Religionsmeeninger; men at Carlisle fortiener sin Straf formedelst den blasphemiske Tone, hvori han fremsætter sine Meeninger. – General Fiskalen (At torne, General) giorde derpaa et Forslag til at afskaffe den saakaldte Bubble Act, og tilstaae Kronen en anderledes modificeret Ret til at udstæde Octroier (Charters of incorporations.) Jfølge de Octroiers Jndhold, som sædvanligen blive tilstaaede, vare Deeltagerne i et Compagnie ikke personligen ansvarlige for dets Gield; men kun forsaavidt Compagniets Fonds strakte sig. Af denne Aarsag var Kronen stedse utilbøielig til at bevilge Octroier, og de som vilde oprette et Compagnie bleve bestandigen nødte til at ansøge Parlamentet om en Act, som kunde bemyndige Kronen til at udstæde en Octroi, hvorpaa denne da med dobbelt Omkostning først maatte ansøges hos Kronen. Forat undgaae dette vilde han nu foreslaae Tilføielsen, af en Clausel, hvorved Kronen fik Ret til ved Udstædelsen af en Octroi, naar den fandt det nødvendigt, at tilføie den Betingelse: at ethvert Jndividuum af et Compagnie skulde være ansvarligt for dets Gield. Præsidenten for Handelskammeret Hr. Huuskisson gav dette Forslag sit Biefald (gaaer dette Forslag igiennem, saa vil det formodentligen sagtnes lidt i England med Oprettelsen af nye Compagnier da Deeltagerne ikke saa let kunne beregne deres Risico.) – To Gienstande beskiæftige meget det philantropiske Publikums Opmærksomhed i England, og vil formodentligen ogsaa snart komme til at beskiæftige Parlamentets, den ene ere de Børns haarde Lod, som bruges til at feie Skorsteenene og den anden er de mange Børns besværlige Arbeide, som man betiener sig af i Manufatturerne. Parlamentslemmet Hr. Hume har ved anstillet Undersøgelse erfaret, at imedens en Engelsk Arbeidsmands Dagværk anslaaes til 10 1/2 Time, saa maae et Barn arbeide 12 Timer dagligen i Fabrikkerne i Manchester (hvor Egennytten er ubarmhiertig. Hr. Hume vil movere derom i Parlamentet. Forhandlingerne i det Engelske Underhuus om Appanagerne til Prinsessen af Kent og Hertugen, af Cumberland vare isærdeleshed af den Aarsag interressante, fordi fleere Personligheder bleve ved denne Leilighed bragte paa Bane, og fordi de afgive et Exempel paa med hvilken Friehed Parlamentslemmerne ofte udtrykke sig, en Friehed, hvis sande Charakteer Hr. Canning selv har angivet. For at fætte sig bedre ind i de Forhold, som fandt Sted ved denne Sag, maae man erindre sig: at Prinsessen af Kent, Alexandrine Victorine, født den 24de Mai 1819 og en Datter af den afdøde Hertug af Kent, Edvard August, og af Maria Lovise Victoria, fød Prinsesse af Sachsen Coburg og derpaa Enkefyrstinde af Leiningen, er formodentligen bestemt til at bestige Storbrittanniens Throne; da hendes Fader var Kong Grorg den 3dies 3de Søn, og begge hendes Oncler, som have Adgang, til Thronen førend hun, nemlig Hertugen af Bork og Hertugen af Clarence ere Mænd til Aars og uden Børn; den første er nemlig 62 og den anden 60 Aar gammel. Først naar Linien Kent er uddød vil den unge Prins af Cumberland Georg Frederik, fød den 27de Mai 1819, faae Adgang til Thronen, og efter Linien Cumberland staae Linierne Susser og Cambringe for Touren. – Bevilgelsen af den forlangte Appanage til Princessen af Kent fandt ingen betydelig Modstand i Underhuset, og hendes Moder Hertuginden synes at nyde en almindelig Agtelse; desto meere blev der opponeret mod Fordringen for Hertugen af Cumberland; der bleve gjorte mod ham mange personlige Angreb, saa at et Medlem af Underhuset Hr. Rose fandt det endog nødvendigt at tage Hertugens moralske Forhold i Forsvar mod Bagtalelsen. Oppositionen paastod isærdeleshed, at den unge Prins af Cumberland skulde opdrages i Storbrittannien, og Hr. Newport foreslog dette endog som en Betingelse ved Billen, hvilken Ministeren havde Møie nok med at bekæmpe. Men hvad der gjorde disse Forhandlinger meest ubehagelige vare de mange Personligheder som Oppositionens Medlemmer indbragte i Sagen, saaledes sagde Hr. Brougham: at der herskede en indgroet, endskiønt vel ugrundet Ugunst hos det Engelske Folk og dets Repræsentanter mod Hertugen af Cumberland; han vidste ikke heller hvorfor Hertugen ikke kunde ligesaa godt opholde sig i England som hans Broder Hertugen af Pork, den præsumtive Thronarving, uagtet han er belæsset med Gield. Hr. Hume sagde: at han vidste ikke hvorfor der skulde anvendes 6000 Pund Sterling paa den unge Prinses Opdragelse; da han vilde paatage sig at forskaffe ham en god Opdragelse i England for 100 Pund Sterling. om Aaret, og Hr. Cofsin sagde: at han vidste at Hertugen af York skylder sin Skræder 12000 Pd. Sterling, hvoraf han ikke kunde faae en Skilling, hvorfor Ministeren burde indkomme med et Forslag til at betale hans Gield; hvilken Yttring opvakte Husets Latter. – Hr. Canning bemærkede herved med Føie, at det er ikke ædelt at blande saadanne Ting ind i Sagen som ikke vedkomme den, eller at udlade sig om Forslag, som ikke ere proponerede Huset og vil heller ikke blive det; thi man maatte dog betænke at Hs. Durchlautighed, hvis private Forhold blive trukne ind i Discussionen, havde ikke paatrængt sig Huset; disse Forhold maatte nu være beskafne som de ville, han havde beholdet dem hos sig selv, giør ingen Fordring, og har ikke søgt at bringe sine Omstændigheder til Husets og Publikums Kundskab, det er derfor virkeligen upassende saaledes at bringe hans Navn paa Bane. Disse Ord syntes at giøre Jndtryk paa Huset og bleve saameget mere passende fremsagte som hans Forgiænge den bekiendte Advocat Hr. Denmann havde kaldet den omtalte Skræderregning en uhyre Ødselhed, som ikke kunde billiges hos en Privatmand og at Landet ikke burde udplyndres for at betale slig en Gield. Hertugen af York er desuden bleven haardt angrebet i Underhuset i den sidste Tid formedelst hans Erklæring imod Emancipationen og Hr. Brougham gav Sagen nyeligen den Vending, at han betragtede denne Erklæring, som Hr. Benbow har besørget udgivet, som en Li bell der var bleven Hertugen paadigtet; hans Udeladelser i den Anledning vare meget haarde. Men herlige vare hans Yttringet og Jrlands forestaaende Skjebne; han var vis paa sagde han, at dette Land vilde selv tilveiebringe sin Frelse, naar det kun vil være enigt, afholde sig fra al Voldsomhed og vil paa en fast constitutionel Vei standhaftig vedblive at arbeide paa at opnaae sit Formaal Høist behageligt er det at læse i Engelske Blade de Lovtaler; som tillægges den Danske Regiering for den Viisdom og Forsigtighed hvormed den har optaget det nye Statslaan i det Øiemed at nedsætte Renterne af Statsgielden og derved afhielpe Financerne. (Vi maa sikkert nærme os en Periode, hvori de faste Eiendomme ville paa nye begynde at stige.)