Viborger Samler, 1830-04-03
(Dette Actstykke, der formedelst de Følger det allerede har havt, og de endnu vigtigere som det sandsynliqviis endnu vil faae, erholder historisk Mærkværdighed, lyder, som følger: Sire, Med levende Erkjendtlighed have Deres omkring Deres Throne samlede troe Undersaatter, Departementernes Deputerede, af Deres ophøiede Mund hort det smigrende Vidnesbyrd om den Tillid, som De skjænker det. Jdet de prise sig lykkelige ved at indgyde Dem denne Følelse, retfærdiggjøre de samme ved den ubrodelige Troskab, hvis ærefrygtsfulde Tribut til Dem de herved fornye, de ville ogsaa senere vide at retfærdiggjøre den ved den redelige Opfyldelse af deres Pligter. - Sire, Vi ønske Dem og os Lykke til de Begivenheder, der have consolideres Freden i Europa, befæstet den gode Forstaaelse imellem Dem og Deres Forbundne og udslukket Krigens Fakkel i Orienten. - Gid det ulykkelige Folk, som ved Deres høimodige Bistand undgik en, som det syntes, uundgaaelig Ødelæggelse, maa finde sin Uafhængighed sin Kraft og sin Frihed i den Fremtid, som Deres Majestæts Beskyttelse bereder det. - Vi ønske, Sire, at den Omhyggelighed, som De i Samvirkning med Deres Allierede anvender paa Forsoningen imellem Huset Braganzas Fyrster, maa krones med et lykkeligt Resultat. Det er en værdig Gienstand for Deres Majestæts Omsorg, at sætte en Grændse for de Lidelser, som nedbøie Portugal, uden at træde Legitimitetens hellige Princip for nær, der ikke bor være mindre ukrænkelig for Kongerne end for Nationerne. - D. Majestæt havde opsat Deres Uvillies factiske Virksomhed mod en Barbareskstat; dog troer De, nu ikke længere at burde tøve med at skaffe dem en glimrende fyldestgjørelse for en Deres Flag tilføiet Beskjæmmelse. Med Ærefrygt ville vi afvente de Meddelelser, som Deres Majestæt uden Tvivl anseer det nodvendigt at tilstille os angaaende en Gienstand, der berører saa vigtige Interesser. J alle Tilfælde, hvor det kommer an paa, Sire, at forsvare Deres Krones Værdighed og beskytte Frankrigs Handel, kan De gjøre Regning paa Deres Folks Bistand og dets Mod. - Kammeret vil taknemmelig tiltræde de Forholdsregler, som De vil foreslaae det til at forbedre og sikkre de pensionerede Militaires Skjebne; ogsaa de Love, som De vil forelægge det angaaende Justitsvæsenet og Forvaltningen, kunne gjøre Regning paa den omhyggeligste Drøftelse. - Den af Deres Majestæt os forkyndte Formindskelse i Statsindtægterne er et Symptom, hvis Alvorlighed bedrøver os; vi ville anvende al Omhue, for at udforske Aarsagerne til den herved antydede Trang (malaise). - Deres Majestæt har befalet at forelægge os et Lovforslag angaaende Amortisationen og Statsgjælden. Vigtigheden af de i disse Udkast indbefattede Spørgsmaale og Forpligtelsen, nøie at overveie de med samme forbundne Jnteresser, ville gjøre Krav paa vor omhyggeligste Opmærksomhed; en med billighed overeensstemmende og Flogeligen combineret Organisation af den offentlige Credit vil for Frankrig vorde et mægtigt Velfærdsmiddel og for Deres Majestæt en nye Adkomst til Deres Folks Taknemmelighed. - Men en Betingelse er uadskillelig fra Opfyldelsen af denne Velgierning, uden hvilken den vilde blive frugteslos; det er Sikkerhed for Fremtiden, som er Creditens varigste Grundvold og Jndustriens første Fornødenhed. - Paa Deres Opfordring hidilede fra alle Puncter i Deres Rige, bringe vi Dem, Sire, fra alle Sider et tro Folks Hylding, hvis Jnderste endnu er rørt over, midt i den almindelige Velgiørenhed at have fundet Dem som den Veldædigste af Alle, hvorfor det i Dem ærer billedet paa de meest ophøiede Dyder. Sire! Dette Folk ærer og elsker Deres Autoritet. Femten Freds= og Friheds=Aar, som det har Dem og Deres ophøiede Broder at takke for, have ladet den Erkjendtlighed, der knytter det til Deres kongelige Huus, slaae dybe Nødder i vort Hjerte; dets ved Erfaring og frie Raadslagninger modnede Jndsigter sige det, at, især i Henseende til Autoritet, den mangeaarige Besiddelse er den helligste af alle Adkomster, og at Aarhundreder til dets Lykke og Deres Roes have opreist Deres Throne i en for Stormene utilgjængelig Region. Dets Overbeviisning træffer altsaa sammen med dets Pligt, naar det betragter Deres Krones hellige Rettigheder som den sikkreste Garantie for dets Friheder, og Deres Prærogativers Jntegritet som nodvendig for Opfyldelsen af disse Rettigheder. - Dog viser sig, Sire, midt i de eenstemmige Følelser af Ærefrygt og Hengivenhed, hvormed Deres Folk omgiver Dem, en levende Uroe i Gemytterne, der forstyrrer den Sikkerhed, som Frankrig begyndte at nyde, standser dets Velfærds kilder, og ved længere Varighed kunde blive fordærvelig for dets Rolighed. Vor Samvittighed, vor Ære, den Troskab, som vi have svoret Dem, og stedse ville bevare, paalægge os som Pligt at aabenbare dem Aarsagen til hiin Uroe. - (Slutningen af Talen findes allerede anført i Samlerens No. 39.