Berlingske Tidende, 1836-02-18
Efter Lovens 351 skulde Kæmneren udnævnes af Magistraten alene. Da Kæmnerens Embede bestaaer i at oppebære og igjen udtælle Byens Jndtægter og derfor gjøre Regnskab, samt have Tilsyn med Byens Eiendomme, og efter de af Magistraten med de eligerede Borgeres Samtykke tagne Beslutninger administrere disse, saa synes Jntet naturligere, end at Communen selv gjennem sine Repræsentanter i det Mindste maa medvirke til denne Bestillingsmands Antagelse, og det, hvad enten Kæmnerforretningerne paa Lovens Maade besørges som et Ombud eller overdrages, til en fast Betjent, som derfor lønnes. Hvor en fast Kæmner er ansat, hvilket maaskee allerede er§. 26. Skjøndt det i Almindelighed tilfalder Kjøbstadens Øvrighed og Borgerrepræsentanterne eller, i de fra den almindelige Communalforvaltning undtagne Bestyrelses grene, den Administration, der forsaavidt træder i hines Sted, at tage Beslutninger paa Communens Vegne angaaende oconomiske Anliggender, dog under Tilsyn af vedkommende overordnede Autoritet, saa maa dog derfra gjøres Undtagelse med Hensyn til saadanne Foranstaltninger, der ere aldeles extraordinære, eller som have sær indgribende og vedvarende Følger for Communen. Hertil maa regnes Optagelse af nye Laan, eller Forlængelse af de Terminer, inden hvilke et allerede bevilget Laan skal afbetales; Jndførelse af nye Lønninger; Lønningsforhøielser, Pensioner, hvortil der ikke allerede haves en speciel Hjemmel; Gratificationer; Afhændelse dens faste Eiendomme, altsaa og Udaf 2 skiftning af Communejorder, hvorved disse gaae over til at blive den enkelte Mands Eiendom, mod visse aarlige Afgifter til Kæmnerkassen; Leiemaal af Byens Jorder, indgaaede paa længere Tid, end hidtil, eller anderledes, end ved offentlig Auction; Bygnings arbeider, som ikke kunne iværksættes uden en Tilfældet i de fleste Kjøbstæder og sandsynligviis efterhaanden vil blive det i alle, bør de ligeledes tage Deel i at bedømme den Sikkerhed, som han har at stille. Det bemærkes, at hiin Bestemmelse i Lovens 351, ifølge hvilken det er Magistraten alene, der udnævner Kæmmeren, ved adskillige specielle Forskrifter betydeligen er modificeret. En Cancelliskrivelse af 19de Juni 1784 indeholder, at det er rigtigst, at Byens Repræsentanter tage Deel i Valget. Denne Deeltagelse er ogsaa indrømmet de ved den oftmeldte Jnstrux af 1817 for Slagelse. Fremdeles har Hans Majestæt ved allerhøieste Resolution af 30te Marts 1825 bemyndiget Cancelliet til at approbere faste Kæmneres Antagelse af Magistraten og de eligerede Borgere paa deres eget An- og Tilsvar med en passende Løn, saaledes at Kæmneren stiller Sikkerhed for sin Embedsførelse, samt er pligtig at fratræde samme, naar Magistraten og Borgerrepræsentanterne ikke længer finde sig tilfredse med ham. Forhøielse i det Skattebeløb, som Communen i de nærmest foregaaende 3 Aar efter Middeltal har svaret; Forlig, hvorved Byen, for at undgaae Rettergangsstrætter, overtager sig en vis Forpligtelse eller opgiver Noget af en formeentlig Rettighed. Jøvrigt vil der i det særlige Regulativ for de enkelte Kjøbstæder være at træffe saadanne nærmere Bestemmelser i foranførte Henseender, som efter Kjøbstadens Betydenhed og sconomiske Forfatning findes passende, og hvorved en Myndighed til inden visse Grændser at afgjøre Sager af de foranførte Slags kan blive den locale Communeforvaltning indrømmet. Men i alle de Tilfælde, der undtages fra sammes Afgjørelse, bliver Sagen med alle Vedkommendes og deriblandt Overøvrighedens Erklæring at indstille til Vort Cancelli, der, forsaavidt det ikke er bemyndiget til selv at tage Beslutning, har at andrage Sagen for Os, ligesom det og, naar der handles om en sær vigtig og derhos overordentlig Foranstaltning, kan foreskrive, at Borgerskabet sammenkaldes, for selv at erklære g derover). Det følger af sig selv, at det ikke kan tilstaaes endog Totaliteten af en Communes nuværende Medlemmer, endnu mindre dens valgte Repræsentanter, efter Behag at gjøre Dispositioner, som kunne forstyrre Communens tilkommende Velfærd. Det er allerede ovenfor ved 1 bemærket, at en Commune kun er et Leed af det hele Statsamfund, og at denne vel ligesom et Jndivid bør kunne bevæge sig med fuldkommen Frihed indenfor en vis Kreds, men at den ei bør kunne indrette sine egne Anliggender aldeles efter egen Jnteresse eller efter egne Synsmaader, uden at see paa, hvorvidt de Forholdsregler, der tages, passe i det Heles Jnteresse. Jkke mindre maa det haves i Erindring, at en Commune er et vedvarende Selskab, hvori stedse nye Medlemmer indtræde, at der følgelig ikke mindre bør sees paa Efterslægtens end paa den nærværende Generations Bedste, saa at Communeforvaltningen ingenlunde bør kunne træffe nogen Foranstaltning eller foretage nogen Disposition, der, skjøndt til Fordeel eller Lettelse for Communens nuværende Medlemmer, kan blive til Skade for Eftertiden. En Commune bør derfor ikke være berettiget til, paa §. 27. Hvad Kæmner-Regnskabets Udlæg gelse til offentligt Eftersyn og Revision angaaer, samt den videre Omgangsmaade, som derved skal bruges, vil der blive at forholde efter Vor Placat 23de Marts 1827. J Henseende til Regnskabsførelsen for de under specielle Bestyrelser henlagte Grene af Communens Anliggender, saavelsom Regnskabernes Revision, vil der indtil videre forholdes efter de derom udgivne Anordninger, dog at et fuldstændigt Regnskab gjøres over alle Skolevæsenets Jndtægter og Udgifter, saa bør der og med alle foranførte Regnskaber forholdes saaledes, som ovennævnte Placats §. 2 og 3. fastsætter med Hensyn til Kæmner-Regnskabet. Naar nogen Borger ved Eftersyn af Kæmner Regnskabet eller andet Communeregnskab øn egen Haand, for at kunne dække sine Udgifter, at optage Laan, bortsælge Byens Eiendele o. s. v., den bør ei uden høiere Approbation kunne bortleie dens Eiendele paa en extraordinær Tid, eller mod et stort Vederlag strax og senere mod ubetydelige Afgifter m.m. Skjøndt det nu vel ikke er at formode, at en Communalbestyrelse saaledes vilde tilsidesætte Hensyn til Efterslægten, saa bør der dog haves fuldkommen Garantii mod mulige Misbrug, og denne antages bedst at kunne tilveiebringes ved de Bestemmelser, Udkastet indeholder. Vel kan Communalbestyrelsen i det Hele drage til Følge for Efterslægten, og det er ikke muligt, skarpt at afsondre den Virksomhed, der griber ind i Efterslægtens Vel, fra den øvrige; men de i Udkastet anførte Gjenstande turde dog være de, der kjendeligst og paa den mest betydende Maade have Naturen af en saadan Jndgriben. De ere og i Almindelighed hidtil behandlede som saadanne, der krævede høiere Resolution, ligesom lignende Bestemmelser og findes i den reviderede preussiske Stadteordnung, 117 fl., saavelsom i de nye Regulativer for adskillige Stæder i Hertugdømmene. Med Hensyn til nærværende Paragraphs Slutning maa det endnu bemærkes, at, skjøndt almindelige Borgerforsamlinger for det Meste nu alene ville være fornødne til Repræsentantvalgene, da hele Administrationen maa tilkomme Byens valgte Fuldmægtige i Forbindelse med Magistraten, synes det dog hensigtsmæssigt at forbeholde Cancelliet i sær vigtige Tilfælde, f. Ex. naar der spørges omCommunejorders Deling, om betydelige nye Bygningers Opførelse o. s. v., at kunne indhente hele Borgerskabets Mening. sker at medtage en regnskabskyndig Mand, som derved kan være ham behielpelig bør dette ikke negtes *). Saavel Regnskabet for Byens almindelige Kasse. som og de specielle Regnskaber, der blive at aflægge af Fattige, Skole- og Jndqvarteringscommissionerne eller af andre Bestyrelser for de dem til Anvendelse i Commens Anliggender betroede Summer, bør formeentlig deels ifølge Placat af 23de Marts 1827 og de øvrige Anordninger om denne Gjenstand, deels efter deres Analogi, henligge i 3 Uger til Eftersyn af Borgerne, som derved kunne gjøre deres bemærkninger. Med Hensyn til Revisionen af disse Regnskaber, da foretages den for Tiden, hvad Kæmnerregnskabet. angaaer, af en dertil af Amtmanden beskikket og af Kæmnerkassen lønnet Mand. Hvad Fattigvæsenet betræffer, da er Revisionen henlagt til Stiftsrevisorerne, indtil disse Embeder efterhaanden gaae ind, hvorefter Fattigvæsens-Regnskaber nes Revision ogsaa skal besørges ved en dertil af Amtmanden udnævnt Mand. Med Hensyn til Skolevæsenet har Andan, af 29de Juli 1814. a 60 foreskrevet, at Kæmneren skal aflægge Regnskab for de efter Skolecommissionens Anviisning udbetalte Summer, og at et Medlem af Skolecommissionen skal gjøre Regnskab over den egentlige saakaldte Skolekasses Jndtægter og Udgifter, hvorhos § 59 paalægger Skolelæreren at holde Regnskab over Skolens Jnventarium m. m.