JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
J. Bergværks-Direktorium har foruden Bierg værkerne ogsaa Saltvæsenet under sin Opsigt. Dette Direktorium bestaaer af tre Deputerede og tre Assessorer. Dernæst et Direktorii Kancellie, hvis Chef kaldes Sekretair. Et Revisions=Kontoir, hvis Chef kaldes Renteskriver. Archivet er kombineret med samtlige Kammer-Kollegiers Arkiv. Erindring for de unge Læsere.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
J sidste Børne-Avis No. 30, stod under Kundskaber og Fædrenelandet, om Tobaks=Administrationen, om Betienterne ved Tobaks Hoved Magazinet; men samme existerer nu ikke meere, da Tobas=Handelen er frie, i Følge den nye Tobaks=Forordning, som udgik forrige Aar 1778, og enhver, som dyrker og driver denne Handel, har sit eget Magazin. Tillige stoed og i samme Blad under samme Artikul kun en Taxadeur ved Kiøbenhavns Toldbod; men der ere tvende. Nyeheder.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Avis. Jo Martin, det faaer vi dog nok, svarede hun med et dybt Suk, Kom da min Pige, saa vil vi gaae hen til Præsten, og fortælle ham det, og saa vil han give os de bedste Raad, og sige os, hvad vi skal giøre. De gik, og kom til Præsten. Faer, sagde Martin, her har vi fundet paa Landeveien dette Skriin med Penge. Jeg elsker denne Pige som min egen Siel, og naar jeg beholdt denne Rigdom, saa vilde jeg vist faae hende til min Kone, men giver jeg dem tilbage, saa veed Gud, om jeg nogensinde faaer hende. Dog vil jeg heller miste denne Lykke, end jeg vil synde. Siig os et Raad Faer, hvad vi skal giøre for at finde den, som har tabt denne Skat, Præsten hørte paa denne uskyldige Ærlighed med megen sand Fornøielse, han betragtede Martin og den unge Pige, og blev rørt over de res redelige Hierter. Børn, sagde han, tænker stedse saa fromt og dydigt, og Himlen vil aldrig kunde negte Eder sin Velsignelse. Jeg tænker vel, vi skal faae Spoer paa Eieren, og han vil redelig belønne Eder. Hvad Eders Forening er angaaende, mine Børn, saa tager jeg det paa mig at giøre det af hos Eders Fader. Værer kun ubekymrede, hvad jeg kan understøtte Eder i, det skal jeg. Herpaa begyndte Præsten at eftersee den fundne Skat, tællede samme og befandt, at den bestod meest i Guld=Myndt. Ved Eftertælgning beløb det sig til 10000 Rixdaler, som fandtes i Skrinet, Præsten tog samme i sin Forvaring efter Martiins Begiering, og lod det derpaa sætte i Aviserne, at saadan og saadan et Skriin var funden med Penge, der og der, og at Eieren kunde melde sig hos ham. (Fortsættelsen følger.)
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Skuespil. Palæmon og hans Søn. En Have-Scene. Faderen har sat sig paa en Bænk, og læser i en Bog. Hans Søn gaaer omkring og spadserer, og falder omsider i Tanker ved et Æbletræ.) Valæmon. Hvad henrykker Dig min Søn, Du staaer jo saa dybt i Tanker, for Børn. Sønnen. Jeg seer paa dette Træ min Fader for nogle faa Uger siden var det saa grønt og saa herligt, og see nu, hvor guult og vissen dets Blade ere See hvor de falde. Jeg synes, det rører mig min Fader. See, hid et i Toppen hvor nøgne dets Grene bliver Palæmon. Bedrøver dette Syn Dig min Søn, Er det ikke Naturens Orden, Sønnen. Det er sandt nok min Fader. Men dette Træ blomstrede saa deiligt, og har siden saadanne vare Æbler, og see nu, hvor det begynder at falme! Palæmon. Forundre Dig ikke herover min Søn, Og lad det endnu mindre bedrøve Dig Træet har jo opfyldt sin aarlige Pligt, og skienket os sine Frugter, und det nu sin Hvile, Kunde Du vel forlange meere af det Sønnen. Nei, men Fader, hvem der var saalykkelig som det. Palæmon. Vilde Du da ønske Dig at være et Træ Sønnen. Jeg mener det ikke i den Forstand. Men det var jo dog at være lykkelig, naar vi kunde opvoxe, giøre Nytte i Verden og døe saa syndeløs i Verden, som dette Træ Palæmon. Deri har Du ret, og siden Du kan tænke saa moralsk, saa lad mig forædle Dine Tanker med en nye. Betænk, Dit Levnets Løb fuldkommes og engang. Har da Dit Lives Foraar været ublomstrende, og Din Høst ufrugtbar, saa afflorerer Du ikke saa ædel, ikke saa beklagelsesværdig, som dette Træ. Sønnen. Af min Fader, hvor dybt trænger denne Tanke i min Siæl! Fra nu af skal ethver udsprungen, blomstrende og frugtbringende Træ minde mig om min Bestemmelse, minde mig at fyldestgiøre mine Pligter. Selv dets Løvfald være mig en herlig Lære, og vise mig, at jeg efter et vel fuldendt Liv ogsaa skal hvile, for igien at udspire og blomstre i en langt herligere og ævigere Sommer.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Reisende. En Fader, som havde kun en eneste Søn var saa ulykkelig, at dette uhyre Barn besluttede Avis at skille ham ved Livet. Sønnen betroede en afhans Faders Tienere, som hidindtil havde været ham behielpelig at beskiele sin Fader, dette ugudelige Forsæt. Men dette Menneske, som fik en Afskye for saadan ugudelig Tanke, besluttede at anbenbare Sønnens onde Forsæt for Faderen. Han kaster sig en Morgen Stund need for hans Fødder, og beretter ham samme. Den Gamle anstillede sig for sin Søn, som han slet ikke vidste noget deraf, og sagde Dagen efter til ham, at han havde Lyst at giøre en Reise ud paa Landet, og han skulde nu lave sig til at følge med, da han havde i Sindeat søge ham en elskværdig Brud op. Reisen gik for sig, og de kom tilsidst ind igiennem en meget farlig Skov, hvor Røvere gierne opholdt sig. Da de var kommen midt ind i Skoven, befalede Faderen Sønnen at stige af Hesten, og sagde til ham: Jeg er kommet efter Dit gruelige Forsær mod mig: Du agter at forkorte mine faa Dage, som jeg endnu kan have at leve i paa Jorden. Men min Søn, har Du og vel eftertænkt Følgerne af denne Gierning? Denne Forgribelse vil bringe Dig paa Skafottet, og Du vil da komme til at ende Dit Liv under Bøddelens Haand. Til den Ende har jeg fort Dig i denne tykke Skov, hvor Du uden Frygt for denne skammelige Død, kan fuldføre Dit Forsæt. Her kan Du sikker igiennemboere mit Hierte. Stød til min Søn, sagde den Gamle, i det han overrakte ham en Dolk, og frembød sit blotte Bryst, stød til og straf mig, forjeg har opdraget saadan et Uhyre af Barn, som Du er. Jeg vil da i det mindste døe med den Trøst, at have sat Dit Liv og Din Ære i Sikkerhed, da jeg døer paa dette Røver-Sted. Maaskee vil Du engang erindre Dig min Kierlighed for Dig, og, naar Du af dette sidste Beviis derpaa bliver rørt, engang begræde dette Fadermord. Saa ondskabsfuld endog Sønnen havde været, saa blev han dog af denne sin Faders Tal beskæmmet. Han angrede sit ugudelige Forsæt oprigtig, og blev fra nu af ligesaa dydigt et Menneske, som han tilforn havde været ond.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Bekiendtgiørelse. Kammeret betyder fra de ældste Tider af et Værelse, bestemt til at forvare visse i Huset bru for Børn. gelige Sager, siden har man givet de Værelser, hvori Guld, Sølv, Penge og andre Kostbarheder henlagdes i Forvaring, Navn af Kammer, Samme Navn er siden blevet tilfælles for adskillige Steder, hvor offentlige Personer have forsamlet sig for at forrette deres Embeder, f. C. Stændernes Høieste Ret i Keyserdommer kaldes Kammeret. De Forsamlinger, som i Dannemark har at bestille med det Offentlige, nævne vi Rentekammeret, Toldkammeret &c.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Bøger. Jblant værdige Forlystelser for Børn i deres Frie-Timer, er Læsning i gode Bøger, men ikke altid træffe disse i deres Hænder, som har Lyst til Læsning. For derfor at komme vores unge vittige og læsebegierlige Ungdom til Hielp, vil jeg Tid efter anden opgive for dem de Bøger, vi have i Moder Maalet, som jeg tør vove at recommendere dem til denne ædle Tidsfordriv. For det første erindrer jeg mig følgende: Alagazin for Børn, af Mad. Beaumont, oversat af Hr. Doctor Schønheyder. Ungdommens Ven. Ømme Tanker over Dyrenes Skjebne, skreven af Balling. Weises Skuespil for Børn, oversat af Nyegaard.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
De kierlige Sødskende, et Børne-Skuespil, skreven af Balling. Historier for Børn. Tidsfordrin for Børn, oversat af Nyegaard.
Adresseavis for Børn, 1779-08-04
Lommebog for Børn. Subskribentere. Mr. Frantz - Emanuel Frederich Jfr. Christine Mellerup. Birthine Christiane Margarethe
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Nummer Aar DøFørste. de Aargang. for Onsdagen. den 11 Augusti. Torn. Opløsning paa Spørsmaalet i Rommer 31. haar Soelen skinner paa de nedfaldende Regndraaber, og vi staaer saaledes, at vi har Soelen paa Ryggen, og Regnskyerne foran og saa seer vi en Regubue. Man kan betragte en hver Regndraabe for en igjennemsigtig Kugle i hvilke Soelstraalerne indfalder og brækkes, og deraf opkommer Regnbuens syv Farver, der bestaae i følgende Orden: Den røde Farve indtager den nederste Plads, derpaa følger den guldgule, den svovelgule, den grønne, den himmelblaa purpur Farven, og endelig Fiolet Farven. Disse Farver seer man desto tydeligere, jo mørkere de Skyer er, som bedækker Himlen bag ved, og jo tættere Regndraaberne nedfalde. Jmedens nu disse Draaber falde, saa seer man alle Øieblikke en nye Regnbue, og i det enhver har sin egen Stilling, i hvilken han skuer de faldene Vanddraaber, saa kan ingen see den Regnbue, som en anden seer, men enhver seer sin egen og en gandske anden, end alle de seer, som staae omkring ham. Regnbuen blot betragtet som et Natur=Syn, ophøier Skaberens Ære, men betragte vi den tillige som et Naade Tegn, (og det er den) saa fordrer den vores gandske Opmærksomhed, og at betragtes med et ydmyg og hengivent Hierte. Regnbuen kan aldrig sees, naar Horizonten er gandske overtrakt, og saa vist er det og, at naar den sees, vi da ikke har nogen Syndflod at befrygte. Nu i Henseende til Regnbuens Farver, saa komme disse af Soelens Virkning og dens Straale Brækning, som forfærdiger denne herlige Skatterng. Saa ofte vi see Regnbuen paa Himlen, saa burde vi opløfte vore Hierter til Skaberen, og sige: Hvor majestætisk er Herren i alle hans Værke, hvor god er han mod sine Skabninger! hidset seer jeg, at Gud tænker endnu i Naade paa sin Verden. Ol at alle, som skue dette Syn, vilde opstaae og tilbede den guddommelige Fader, som holder sin Pagt med Syndere. Endnu har han ikke ødelagt sin Verden. Lov og Tilbedelse være den Alnaadige i al Evighed! – Endelig bemærket jeg en Omstændighed ved Regnbuen, som beriger mig med en opbyggelig Tanke. Jeg seer foran mig Regn og bag ved mig Soelskin. Det er et Billede paa mit Liv. Maae endskiønt mange Græde-Draaber falde af mine Øine, saa gaaer dog Retfærdighedens Soel op over mig, og Frelse er under dens ger.
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Spørsmaal. Hvoraf dannes Hagelen, hvor kommer det sig, at det hagler om Sommeren, siden det dog er frosne smaa Kugler, som nedfalder, Bringer den nogen Fordeele for os Kund.
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Avis. Kundskaber om Fædrenelandet. Ober-Skattedirektionen, hvorunder er henlagt: a) Extraskatten, b) Banken, c) Tallotteriet. Directionen føres deels af OberSkattedirekteurerne, deels af Bankens Direkteurer. Dertil hører videre en Secretair, to Revisorer, en Kasserer, en Bogholder, en Kontroler, en Registrator. Skatkammeret forestaaes af nogle Hans Majestæts Statsministre og den Kongelige Skatmester. Dertil hører videre en Sekretair og en Bogholder, som og er Kasserer. Banken forestaaes af visse Direkteurer og visse Banco=Kommissarier, dernæst Kassens Revisor og fire Regnskabs Revisorer. De Kongelige Betientere ved Banken ere en Bogholder, en Kasserer, en Kontrolleur og en Protokollist. Giro- eller Vexel-Banken forestaaes af to Direkteurer. Betienterne ere en Bogholder og en Kontroleur. Tallotteriet forestaaes af en Justits Direction, en Sekretair og en Lotto Advokat. General-Direktionen og Administrationen føres af den første og den anden Jnspekteur, og af den første og den anden General Administrateur. Dertil hører en General-Revisor og en Litteral-Forvalter Tvende Bogholderier, som føres af tvende Bogholdere og tre Assistentere. Dernæst er en General-Kasserer med sin Fuldmægtig og en Assistent. En Korrespondence-Chef med to Assistenter. Første Revision forestaaes af en Revisions-Chef og otte Revisorer Anden Revision føres ogsaa af en Revisions-Chef og sex Revisorer, Aastelletter bestaaer af en Chef og fem Kastellateurer Ved Skatte-Kommissionen i Kiøbenhavn ere 9 Direkteurer, tillige med en Kasserer og en Bogholder.
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Nyeheder. en Slutningen af Marting og Mikes Historie. (See sidste Rommer.)
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Efter Maaltidet førte Martin sin Gjæst omkring, og lod ham see sit Huus, sin Hauge, sine Marker, Enge og Skov, sine Faare=Hiorder og Fæ-Drifter, og fortalte ham, hvorledes han havde forbedret samme, og hvor meget det indbringede i det heele aarlig. Avis Og disse Herligheder tilhører Dem min Ven, spurgte den Fremmede, Nei, svarede Martin, jeg er kun en Forvalter over dem. Hvem er da egentlig Besidderen deraf, spurgte den Fremmede, Det er De min Herre, svarede Martin med en glad Frimodighed. Hvem, Jeg, De spøger. Nei jeg spøger ikke, blev Martin ved; De Penge, som De har forloret, faldt i mine Hænder. Efterat jeg forgieves havde søgt og ladet spørge efter Eieren, satte jeg dem i dette Gods, for stedse at blive i Stand til at kunde give dem tilbage. De havde endogsaa efter min Død bleven Dem sikre, som Præsten her sidder kan bevidne. Præsten drog derpaa den skriftlige Erklæring op af Lommen, og lod den forundrede Fremmede læse den. Han læser den, han seer stiltiende paa Martin og hans Kone, som begge fuld af Glæde stod for ham, for at give ham det Fundne tilbage. Hvor er jeg, raabte han, i det han lod falde en Glædes Taar af sit Øie. Jblant Mennesker eller Engle, hvilken ædel Handling, hvilken Dyd Han faldt derpaa den ærlige Martin om Halsen, og derefter omfavnede hans Kone, kyssede dem begge hiertelig, tog dem i Haanden og sagde: Værer mine Venner, og lad mig altid igien være elsket af Eder. Eders Dyd fortiener at belønnes. Hvor takker jeg nu Gud, som har ladet mig erhverve saa meget i en anden Deel af Verden, at jeg kan være et Redskab i Forsynets Haand, til at giengielde Eders Redelighed! J det han dette sagde, sønderrev han den skriftlige Erklæring med disse Ord: Dette Gods hører Eder til mine Venner, Henter mig en Notarius hid, Denne kom, og den Fremmede dikte for Børn. rede ham at føre i Pennen, at de af Martin fundne Penge skulle være ham for ævig skienkede Martin og Mikke vilde falde i Knæ for ham, men han holdte dem op, slyngede dem begge i sine Armee, og alle tre, tillige med Præsten og Notarius udgydede saadanne Følelses Taare, som bedre lader sig tænke end beskrive.
Adresseavis for Børn, 1779-08-11
Bekiendtgiørelse. Samtale imellem en Fader og hans Søn, om de menneskelige Selskabers og Staters Oprindelse. Sønnen. Jeg tænker paa, min Fader, hvorledes det dog allerførst er gaaet til, at der er bleven Kongeriger, og Menneskene samlede sig saaledes i Stæderne, og underkastede sig Regiering. Faderen. Jeg skal sige dig min Søn, Mennesket havde aldrig kundet forskaffe sig alle de Fornødenheder og Beqvemmeligheder, han behøver, dersom han havde været alene, og ikke givet sig i Selskab med andre af sine Medmennesker, hvortil han af Skaberen var bestemt. Men kan du sige mig, hvad der især udgjorde det første Selskab i Verden, Sønnen. Jeg tænker Ægtestanden. Faderen. Rigtig Ægtestanden er Grunden til det første Selskab; men da dette udvidede sig efterhaanden, og udgjorde en Forening af Huusfaaer og Huusmoer, Børn og Tieneste-Tiende, saa kaldte man denne Forening Huus-Standen, af hvilken Manden var Hovedet og Styreren, og den, hvis Villie eller Love man maatte adlyde. Mere herom i næste Blad.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
Nummer Aar. Første. Ty Aargang. for Onsdagen. den 18 Augusti. Børn. Paradis Fuglen, hvor stor er vel denne, Som Svalen: den har i Ostindien hiemme Opløsning. paa Spørsmaalet i Nommer 32. agelen er ikke andet end frosne Regndraaber, forvandlede i runde, langagtige og spidse Figurer. Det synes os vel forunderligt, at Dunster kan fryse i Luften i den varmeste Aars Tid Men vi maae betænke, at i den heftigste Heede kan den overe Luft være kold, ja endog være opfyldt med Snee; thi om dette ikke var, hvorledes skulde de høieste Bierge paa Jorden da hele Sommeren igiennem kunde være bedækkede med Snee, End- og under de varmeste Climata i America er saadan Kulde paa de høie Bierge, at man er bestandig i Fare for at fryse fordærvet, og formedelst denne store Kulde i den overe Luft, skulle det ufeilbar ogsaa snee om Sommeren, om ikke Sneen optøede, inden den naaede Jorden. Men naar disse smaa Snee=Klaser hænge ved hinanden, saa fryse de sammen, og i det de pludselig nedfalde igiennem den varme Luft, saa bliver deres Kulde derved saa formeret, at de ere fuldkommen Jis, naar de falde paa Jorden. At disse Draaber saa ha slig kan formes til frosne Hagel, dertil hielper meget de fine og flygtige Saltunster, som opholde lis i Luften. Hagelens Skikkelse og Størrelse er ikke altid ligedan. Snart er den af rund, snart af langlig, snart af en spids og snart af en flad og indbøiet Figur, dens sædvanligste Størrelse er som vore Blye-Hagel, sielden er den som smaa Nødder; men den har undertiden ladet sig see saa stoer som Gaaseæg. Denne Forskiel kan man udlede af mange Aarsager. Vindene, især de heftige imod hverandre giennemstrygende Vinde, er for største Deelen meget Aarsag hertil. Desuden kan Hagelen, i det den nedfalder, immer faae en nye Tilvext af vandige Dunster, eller og de kan fryse tilsammen, og blive til de store Jis klumper, som saa ofte i Hagelveir kan nedregne af Luften. Disse Hagel giør ofte stor Skade paa vore Kornmarker, da de nedslaae Sæden, ja vel ogsaa dræber smaa Creaturer, som Giæs, spæde Lam, og ruinerer Huse og mange andre Ting. Men de fører og Nytte med sig. Øiensynlig er Hagelen en Forfriskelse i de hede Sommerdage, da de afkiøle Luften, og derved formindske Heden. Det er desuden anmærket, at det Vand, som Haglene smeltes til paa Jorden, formedelst den Skarphed som er i samme, tiener Jorden til megen Frugtbarhed. Jkke at tale om, hvor meget Utøi, som opkommer af Heden, og som skulle fordærve Sæden paa Marken, Frugter, Urter og Græs, der ødelægges af Hagelen. – Ja ogsaa her anbenbarer den viise Gud sig som en tilbedelsesværAvis dig Skaber, Ogsaa i Hagelveir vil vi prise og tilbede ham.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
Spørsmaal. Hvoraf oprinder det Navn undedag og hvad er der at mærke ved samme? Kundskaber om Fædrenelandet.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
General Postamtet bestyrer Postvæsenet, overalt i Hans Majestets Riger og Lande Det bestaaer af tre Direkteurer, en Kassereren Bogholder og en Archivarius. Dernæst et dansk Departement, et norsk Departement og et tydsk Departement. Det danske Post-Contoir forestaaes af en Post-Forvalter og en Kontrolleur. Det norske PostContoir forvaltes af en Post-Jnspekteur.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
Ved den hamborgske og jydske agende Post ere fire Postmestere, som alternere med at reise. Ved den lollandske agende Post ere to Postmestere, som alternere med at reise Bygnings Direktionen føres af visse Direkteurer, tilligemed en Sekretair og to Kondukteurer. Generalitets- og Kommissariats-Rollegium bestaaer af fem Deputerede. Derunder; 1) Et Depeche=Kontoir, hvori sidder to Sekretairer med Kancellister, 2) En Archivarius. 3) Første Departements=Kontoir, hvis Chef kaldes Sekretair, 4) Andet Departements=Kontoir. 5) Tredie Departements=Kontoir. 6) Fierde Departements=Kontoir. 7) Et Bogholder=Kontoir, hvortil hører en Bogholder, en Archivarius med nogle Kanzellister og Kopiister. 8) Et Revisions-Kontoir, som forestaaes af en Revisor med visse Kanzellister. Under dette Kollegium henhører General-Auditeuren, Ligeledes det Kongelige militaire Vahre-Magazin, som forestaaes af nogle Direkteurer. Dertil hører: 1) Et Bogholder-Kontoir, 2) et Kasserer=Kontoir, 3) en Kommissair, og det Kongelige militaire Ulden Manufaktur, som forvaltes af en Direkteur, en Ober=Fabrikør og en Bogholder. for Børn. Nyeheder.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
En fornuftig og retsindig Skolelærer sagde en Morgen til sine Discipler: "Det bliver i Dag smukt Veir, og jeg vil give Eder Lov at fornøie i Eder. Ogsaa Høsten fortiener at tages i Øie et syn. Gaaer Børn, og lad denne Dag være a. Eder en Fæst-Dag. Fornøier Eder, som J best veed. Værer i Dag glade, en dydig og fornuftig Glæde tillader den gode Gud og i Vil da vor Lærer ikke føre os an, sagde Kleon, den haabefuldeste af alle hans Disciple: vil han ikke vise os selv om blandt disse Naturens Fornøielser, at vi ret maae kunde smage dem. Nei, min Søn J nærmer nu Eder de Aar, i hvilke J meget gjerne kan anføre Eder selv. Dette vil jeg allene sige: Tænker, førend J vælger Eders Fornøielser, og giører Eder Dagen saa behagelig, som J best veed. J Morgen see vi hinanden igien her paa Skolen. (Herpaa forlod han dem.)
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
Bekiendtgiørelse. fortsættelse af Samtale imellem en Fader og hans Søn, om de menneskelige Selskabers og Staters Oprindelse. Sønnen. Men da nu disse Huus=Familier formerede sig, hvorledes gik det saa til, min Fader, der maatte da vel nogen regiere over dem igien. Faderen, Formodentlig er Stam-Faderen for Familierne, som den ældste, bleven ved at være den regierende Person, saa længe han levede. Man har deels af Ærbødighed, deels fordi man troede, han maatte være den Avis den Erfarneste og Klogeste, først hørte hans Raad og Tanker, og endelig er man bleven enige om at underkaste sig hans Myndighed og Dom. Sønnen. Det maatte vist nok have været en faderlig Regiering? Faderen. Visselig, men nu formerede Menneskene sig, og nu opkom Striid og Uenighed imellem dem; af denne opstod igien Partier, og disse Partier udgjorde siden ligesaamange smaa Stater, Nationer, Lovgivere, Overherrer og Underdanere, Konger og Kongeriger. Sønnen. Stater, hvad vil det sige, min Fader, Faderen. Saa kaldes det, naar mange Familier gaae i eet Selskab, som er forenet under een Regiering til fælles Sikkerhed og Velfærd. Sønnen. Er da alle Stater lige store, eller har de været det af Begyndelsen, Faderen. Nei min Søn, de smaa Stater i Begyndelsen bleve enten større derved, at de forenede sig med andre, og frivillig gav sig under et Herskab, eller og de bleve tvungne dertil, og gjort fremmede Regentere underdanig ved fiendtlige Vaaben; det kalder man Kriig. (Mere herom i næste Blad.)
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
Til Kiøbs. Aborrer. Denne Fisk er meget almindelig iblant os, vi have dem baade fra ferske Søer og fra Havet, derfor deele vi dem i to Slags, i fersk Vands Aborrer og Strand-Aborrer. Men der er og en stor Forskiel paa dem i Henseende til Skabning. Strand-Aborren har rødgule Skiæl og er almindelig en Foed lang, en liden Mund, for Børn. smaa og spidse Tænder, Skriberne, som gaae fra Ryggen ned til Bugen, ere deels sorte deels røde. Denne Fisk holdes for at være bedre og sundere, end den Ferskvands Aborre. Omendskiønt Strand Aborren er en Hav-Fisk, saa opholder den sig dog meest ved Strandbreddene, blant Steene og Bierg banker. Ferstvands Aborrer adskiller sig meget fra denne baade i Skabning og Smag. Den har mindre Skiæl, er guul paa Siderne, hvid under Bugen, og omtrent 6 Tommer lang. Den lader sig lettelig fange med Angel, fordi den er meget graadig efter Jord=Orme. – Der er et Been i Aborrens Hoved, som kaldes Fiskepande, som Lægerne bruge i Mediciner for Pløres, Bylder, Havelse og Skorbug, item for Steen i Nyrerne. Tabte Sager.
Adresseavis for Børn, 1779-08-18
En lille Jomfrue paa 14 Aar har ganske tabt sin Lyst til Læsning, og som hun stunder til at skal staae til Confirmation, saa lover hun den, som kan skaffe hende samme, alle sine Søndags Skillinger, lige til hun skal gaae til Præsten. Hun mener ellers at have forloret denne sin Læse=Lyst enten paa Spadsere=Tourer, eller hiemme paa sit Kammer i Kakkelovns=Krogene, eller i Kiøkkenet hos Pigen ved Vadsker Bænken, eller og imellem hendes yngre Broders Legetøi, thi ved saadan Leilighed er hun bleven af med samme. Vel er det sandt, hun har stedste været meget skiødesløs med denne vigtige Ting, og saare lidt brydt sig derom, formodentlig, fordi hun aldrig har tænkt, den var nødvendig at eie; men nu, da hun mærker, at den er hende uundværlig, nu har hun først faaet Øinene op, og kiender, hvor stort hendes Tab er. Hun tilbyder endog den sit oprigtige Venskab, som kan tilveiebringe hende det Forlorne.