Berlingske Tidende, 1830-08-05
Fra den tyrkiske Grændse, den 25de Junii. Opstanden i Albanien omtales især i Breve fra Arta, den ere saameget paalideligere, da denne Bye ligger i Nedre=Albanien og formedelst sin udbredte Handel staaer i nøje Forbindelse med Jnsurgenterne. Oprørets første Symptomer synes at være udbrudte i Serviens og Bosniens tilgrændsende Provindser. Albaneserne stode stedse i nær Forbindelse med Servierne, efterat disse under Gjerni Georgs Anførsel havde gjort Oprør mod Porten. Denne fjendtlige Stemning blev pludselig bjærvere, de de albanesiske Tropper, der havde kjæmpet for Tyrkerne mod Russerne, vendte tilbage til deres Hjem og forgiæves krævede deres tilgodehavende Sold af deres Chefer. Paschaerne vilde, i Stedet for at fyldestgiøre Reclamationerne, som Albaneserne maaskee gjorde paa en temmelig militairsk Maade, undertrykke Bevægelserne ligesaa ubesindigt, som de i Begyndelsen havde tirret de Misfornøiede, og udsatte derved den offentlige Rolighed for den største Fare ved de lette Triumpher, som Oprørerne vandt over den mod dem sendte bevæbnede Magt. Siden den Tid hersker der et næsten almindeligt Anarchie. Sultanens Herredømme haanes allevegne, og den albanesiske Soldateske tillader sig mangehaande Excesser. I endeel Byer plyndredes de christne og jødiske Jndvaanere af hine Soldater, og netop disse Plyndringer gave Jnsurrectionen for nogle Øieblikke et religiøst Anstrøg!! Fanatismen sattte alle hine Mennesker, der begeistres af vildt Mod i Bevægelse, som drevne ud over de ved Lovene dem bestemte Grændser, blindt adlyde deres Lidenskaber eller den første den bedste Chefs Vilkaarlighed. Dulcignoterne skulle have benyttet denne Røre til at bestige deres Skibe og paa ny gjøre Haven usikkre. Man troer, at det tomme sardinske Skib, som en østerrigsk Brig nyelig fandt i det adriatiske Hav, ler udplyndret af dem i det Øjeblik, da Tumulten overdøvede Loven i de albanesiske Stæder. De græske Tropper i Arta maatte rykke ud paa Grændsen, for at beskytte Befolkningen der, og sætte Grændser, for Røveriets Fremskridt. Paa andre Steder i Albanien er Anledningen til Opstanden mindre plettet; Grunden selv kan kaldes reen, fordi Følelse for Nationalitet og Uafhængighed er knyttet. Jndflydelsesrige Mænd, kjede af Trældom, men og bestemte til at afkaste det vanærende Aag, der i saa lang Tid har hvilet tungt paa deres Skuldre, have forenet deres Medborgere og opfordret dem til Kamp for Friheden. J Alesso f. Ex., hvor Skanderbegs Støv hviler, kom Jnsurgenterne sammen i Kirken, for at hærde deres Mod ved hans Grav og hvæsse deres Had mod Tyranniet. Eeden, som de aflagde i Kirken elektriserede alle Hjerter, gik fra Bye til Bye, fra Øvre, til Nedre=Albanien og der er Føje til at frygte, at de af Regjeringen trufne Foranstaltninger komme for silde. - Jfølge andre Efterretninger er Paschaen af Scutaris Frafald Grunden til denne Gjæring; saa Fald vorder den end farligere for den ottomaniske Regjering, da Jnsurrectionen i ham vil finde en duelig og dristig Anfører. Albanesernes Oprør maa desuden finde talrige Støtter i Grækenland. Argos's og Corinths Kysters, ligesom flere af Archipelagus's Øers Befolkning ere albanesiske Colonister. Manglede Jnsurrectionen erfarne Anførere, saa kunde den faae dem fra Grækenland. Befuldmægtigede ere allerede reiste fra Napoli di Romania og Hydra, for at give Jnsurrectionen en loyal og regelmæssig Characteer, der kunde sikkre den et heldigt Udfald; de nyeste Efterretninger forsikkre endog, at den græske Regjering ved Argos har forenet 2 Legioner, i alt 10,000 Mand, bestemte til, at beskytte deres undertrykte Troesforvandte i Albanien.