Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-09-22
J disse fortvivlende Øjeblikke fik vor Fader, under Stormens Raserie dog Jollen ud, og fik vor Moder og 6 Sødskende ned, men glemte vor mindste Søster, som skreg om Hielp i Kahytten. Med Fare fik han hende deraf, og i det han skulde slippe hende ned i Moderens Arme, faldt hun til nye Ulykke i Søen; vor Moder griber efter hende, og en Bølge slaaer hende ud. Styrmanden søgte med Baadshagen at redde vor Moder, hvormed han rammede hende 7. Gange i Brystet og Siden for han fik hende inddraget: hun døde nogle Timer derefter. Med yderste Fare og halvdøde kom vi 6 tilbageblevne Sødskende til Landet, uden at vide. hvor vi endnu var, og om vor Fader og Moder var mere til eller c. Endelig kom, 3 Timer derefter vor ulykkelige Fader drivende i Land paa Kahytdørren. De Øvrige vare blevne Offere. Han fandt her igjen sine 6 Moderløse Børn under aaben Himmel, og havde mistet alt hvad han eiede. Endelig kom Mennesker os til Hjelp, Vi fik vor Moder begravet, og reiste over til Kjøbenhavn, og derfra Landveien til Gothaborg, hvor vor Fader forblev. Vi to Søstre skulde reise over Fridrikshald til Norge, hvor vi paa Toten havde Familie, som desværre ved vor Ankomst var død, hvorved vi besluttede videre at fortsætte Touren hid i Haab om at erholde Condition hos gode Folk for det første, da vi siden igjen agte, og i Mangel deraf paa Vinterføret at begive os tilbage. Vi ønske at maatte være saa lykkelige at erholde en Condition, og at Gud vilde opvække en Plads for os. Mange ædelmodige Menneskevenner have vi fundet paa vor besværlige Reise som med ommeste og deeltagende Følelser have lettet vor grusomme Skjebne og vore Lidelser. Med inderligste Taknemmelighed erindres derunder til ligge den ædelmodige Dame her paa Stedet, som tilligemed en Ubekjendt har understøttet os og rækket os hielpende Haand. Himlen som skuer Alt, belønne dem. Saaledes er her vor Skjebne kun ufuldkomment udtrykket, og sandelig, vil kan ei med Ord male de udholdte Onder. Om Hyre=Kudske. Det vilde blive en vigtig og betydelig Næringsgreen, dersom en Mand vilde etablere sig som Hyrekudsk i Trondhjem. Forsynet med nogle gamle Heelvogne, med nogle Karrioler og med de udfordrende Heste vilde han være istand til at bestride det meste af dette Slags Kjørsel. Overdaadigheden vil, at ikke engang en Tjene stepige kan staae Fadder uden at Mammesellen, maae kjøre til Kirken. Nu skal en Karet laanes, som Eieren da ikke vel kan nægte. Faaer den Skade, som tit skeer, saa er det for hans Regning, thi Kudsken sætter den ikke istand igjen af de betydelige Drikkepenge, som ene gaae i hans Kassa, og voxe gjerne op til en Handelsfond for ham For Jndvaanerne var denne foreslaaede Jndretning en sand Velgierning, thi i Stedet for at bede snart den ene snart den anden om en Vogn, saa kunde man nu sende hen til Entrepreneuren og forlange hans Tjeneste, som ikke kostede mere end hvad nu betales i Drikkepenge. Følgende Beregning vil vise, at det er Umagen værd, at Nogen for Alvor tænkte paa en saadan Indretning, som Enhver af hvad Stand og Vilkaar han var, kunde befatte sig med, thi ingen ærlig Haandtering beskjemmer Nogen. Det er en Selvfølge, at dertil maatte anskaffes de udfordrende Folk, som paa det første Vink maatte være færdige at kjøre.