Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-27
Thomas Moore, Jrlands største Digter, er født 28 Mai 1780 i Dublin. Endnu ikke 20 Aar gammel udgav han sin metriske Oversættelse af Anacreon, kaldtes derfor Anacreon Moore, og snart derefter, under Titel af Thomas Little, Digte, tildeels af erotisk Jndhold. Ansat som Registrator ved Admiralitetsretten i Bermuda, tog han snart en Befuldmægtig i sit Sted, gjennemreiste de forenede Stater, og digtede underveis poetiske Oder og Epistler, der udkom 1806 og gjorde overordentlig Opsigt. Sin fortrinligste Hæder grundede Moore ved sit østerlandske Digt Lalla Rookh, fuldt af Jld og Vildhed, og tilligenudsigelig Ømhed og Inderlighed. – James Montgomery, af fantiske Forældre, der, som Negeromvendere, gik til Vestindien, og snart døde der, tidligen forladt, og derpaa opdragen paa Munkeviis, var nær ved at fortæres af Længsel, da den, der havde Opsyn over ham, i den Overbeviisning, at han ikke var skabt for den geistlige Stand, skienkede Verden ham igien. Hans talrige Digte ere af ulige Værd, i alle viser forfatteren sig elskværdig, følelsesfuld, veemodig stemt, men sjeldent original. - Will. Wordsworth og Robert Southy skrive i en Maneer, der i Engelland har fundet heftige Modstandere, og kaldes, fordi begge Digtere boe ved Jndsøer, the Lake Schools Poetry. Wordsworth er født 1770 og lever, som det synes, i digterisk Ensomhed. Af Naturen udrustet med kostelige Hjertets og Aandsgaver, har han af Mangel paa Smag, endnu ikke kunne danne sig op til Digter af første Rang. Robert Southy er født 1774, lever ved Keswick med sin talrige Familie i landlig Stilhed, og agtes overalt som en Mand af uplettet Retskaffenhed. Han forener med en rig Phantasie og stor Finhed af Følelse, et Hang til det Æventyrlige og Uklare, som han med haardnakket Trodsighed overlader sig til. Roderich er hans heldigste Arbeide. – Lady Morgan kaldes, med Hensyn til sin Roman Wild rich Cirl, et Slags Moder til W. Scott. - Miss Edgeworth er ligeledes en yndet Romandigterinde. En ung Dame, der i hendes Selskab blev anmodet om at synge, sagde hun vilde ikke, med mindre Miss E. siger hende en Compliment, som hele Selskabet erklærede for aandrig. Miss E. nægtede det naturligvis. Man vedblev at bede Sangerinden; men hun var ubevægelig, sigende: 1 om positive (jeg bliver ved min Paastand); that is not true, svarede Miss E., "for we all Know, yon are superlative (det er ikke sandt, thi vi vide alle at De er uovertræffelig). - Den vakkre, nu 56 Aar gamle, Skomager Bloomfield, hvis Farmer's hoy sættes af Nogle ved Siden af, og af Andre foretrækkes Thomsons Aarstider. Walter. Scott er født 1771 i Edinburgh. J Skolen. udmærkede han sig ved intet; kun Hugh Blair forudsagde hans tilkommende Digterstorhed. Og saa med Lovkyndigheden vilde det ikke lykkes. Sin poetiske Løbebane begyndte han 1800 med Oversættelser af Bürgerske Ballader, og Götz v. Berlichingen. Stor Opsigt gjorde det første af ham vedkjendte Digt: The Minstrelsy of the scotch Border, efter hvilken der fulgte en Mængde andre, indtil hans mislykkede The Battle of Waterloo. Siden den Tid har han, uden at nævne sig, leveret en Mængde Romaner, som man i Begyndelsen tilskrev hans Broder. Adskillige af disse bleve strax forvandlede til Skuespil, især hans Kob Roy (hvoraf vi have en dansk Oversættelse af Hr. C. J. Boye, som ligeledes nyligen har leveret Midlothians Hjerte eller Fængslet i Edinburgh). Ved den første Opførelse af Rob Roy var han selv tilstede i Skuespilhuset, og da ved et heldigt Sted Tilskuerne klappede op til Digterens Loge, lagde man Mærke til, at han bukkede sig. Man vil ogsaa have bemærket, at han, hver Gang han faaer Honorar betalt, forbedrer sit Landgods. Naar en Roman af Scott udkommer bliver i Edinbourg i 14 Dage for og efter dens Kundgjørelse er talet om andet end ham. Ved en Toast kaldte Moore ham den frugtbare og fortryllende Digter, hvis Aandsfostere ere ligesaa hurtige som en nordisk Sommers Frembringelser, og saa rige som Sydens gyldneste Producter, hvis skjønne Skabelser følge saa hurtigen paa hverandre, som Frugten i Armidas fortryllede Hauger, hvoraf man neppe har plukket een, førend en anden igjen er moden." Jøvrigt ere de engelske Critikere beskedne i deres Roes, og tilstaae blandt andet, at han ikke naaer de Gamle. - GeorgeCrable, født 1754, holder sig til almindelige og Hverdagsgjenstande. Alle hans Skrifter have et moralsk Formaal. - Sammel Rogers, en rig Banquier i London, er født 1786, og bekiendt ved sin første Ode og Supertition. Hans første Hoveddigt: Pleasures of memory (1792) grundfæstede hans Hæder som en skjønt og sandt følende, i Udførelsen findig og for al Konstlerie fri Digter Thomas Campbell er født 1777 i Skotland, en aandrig Digter af anden eller tredie Rang. Hans fortrinligste Digt er The Plessures of Hope og Gertrude of Wyoming. - Lord Byron, den første blandt de brittiske Digtere, er født d. 22 Januar 1788, og henlevede en Deel af sin Ungdom i det skotske Høilands vilde Egne. Neppe 19 Aar gammel skrev han sine Hours of Idleness, som Edinburgh Revien dadlede. Han svarede i en bidende Satire, hvori han angreb de bedste engelske Digtere paa Veniernes Viis. Hans haabløse Kjerlighed til en Pige, han elskede, havde nær berøvet ham Forstanden. Ligesom kjed af Livet gik han til Portugal, Spanien, Grækenland, svømmede fra Asien til Europa, og kom 1811 tilbage til Engelland. 1812 udgav han de første Sange af Child Harald, og 1813 he Giaour, The Bride of Abydos og The Corsair, derpaa Lara, the Siege of Corinth og Pari. sing. I Januar 1816 ægtede han Miss Milbank, og endnu i samme Aar lod han, selv Skyld deri, sig skille fra hende, og styrtede sig i et øde omstreifende Liv, som han i den tredie Deel af Child Harald siger. Han gik til Nederlandene, Schweiz, og lever nu i Jtalien. Frugten af disse Reiser ere de sidste Sange af Harald og Don Juan. Hans Digterstyrke og de enkelte Skjønheder i hans Arbeider roses med Grund, men derimod forekaster man ham, at han saa at sige har to Sjele, en Engels og en Satans. Man paastaaer, at der ikke findes hos ham noget Spor til alvorlig Tro paa Gud, Forsyn og Udødelighed. Døden er ham: The first Day of nothingness The last of Weskness and Distress. (Den første Dag af Jntethed. Den sidste af Svaghed og Elendighed.) Livet: Theonly heaven to which earth's chidren may aspire. (Den eneste Himmel, Jordens Børn bør tragte efter.)