Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-04-30
J næste Møde, den 19de April, blev af den kgl Commissarius forelagt Forsamlingen til Overveielse et Udkast til en Plakat om "Slutsedler." Hertil valgtes en Committee af Km. Ludvigsen, Tobaksfabr. Funder og Agent Nielsen, Den kgl. Commissarius forelagde dernæst Forsamlingen er Udkast til en Plakat om nærmere Bestemmelser af Trykkefrihedens Grændser." Til at prøve dette Lovudkast besluttedes at nedsætte en Committee, til hvis Medlemmer der valgtes Procurator Otterstrøm, Assessor With, Provst Schmidt, Justitsraad Fleischer og Justitsraad Nyegaard. - Derefter blev af den kgl. Commissarius forelagt et Udkast til en Plakat angaaende Justemplede Spillekort og Straf for dem hos hvem de forefindes." Til at prøve det valgtes Justitsr. Estrup, Procurat. Jngerslev og Grev Sponneck. Efter at saaledes de kgl. Propositioner vare endte, forelæste Justitsraad Nyegaard Forsamlingen et Forslag om at alle Statens Embedsmænd, geistlige og verdslige, for saavidt deres Embeds-Jndtægter ere ubestemte eller bestaae i Sportler, herefter maatte sættes paa faste Gager." Det kunde synes sagde Proponenten: at den Maade ved Sportler, at lønne Statstjenester har det Fortrin, at Betalingen rette sig efter Arbeidet, at kun den, der umiddelbart nyder godt at Arbeidet, betaler det, og at Udgiften ikke er følelig for hel Staten; men Sportelsystemmet har en skadelig Jndflydelse paa Menigmands Forestilling om den uddelende Retfærdighed. Han fristes saa let til at troe, at han maa kjøbe sin Ret af Embedsmanden. De underordnede Embeder, der lønnes ved Sportler, ere som oftest af langt større Jndtægter end de høiere Statsbetieninger, som ere forbundne med fast Gage. At Sport lerne ere uvisse og indkomme i smaae Summer, kan være farligt for de Embedsmænd som ikke ere god Oeconommer; og endelig vænnes ogsaa den Embedsmand, der skal leve af Sportler, uformærkt til at tage formeget Hensyn paa Hvad der betaler sig bedst, og dette leder til, at han bliver lunken i de Forretninger, hvorfor han har intet eller ikke noget synderlig Gebyhr. Med Hensyn til Beistligheden forholder Sagen sig i visse Henseender maaskee endnu værre. Naar Præsten strængt opfylder sine Pligter i Henseende til Skole- og Fattigvæsen, vækker han ikke sjeldent Menighedens Uvillie imod sig; den afkorter ham derfor i sit Offer, og saaledes kommer Præsten ofte selv til at betale de Skolemulcter, han maatte dictere i Skolekommissionen. Jøvrigt er det ei allene krænkende for Præsten, at han skal tage sin Embeds-Jndtægt til deels som et Slags Almisse, tillige har det noget Anstødeligt at see det hellige Atter nedværdiget til et Betalingsted. Det synes derfor ønskeligt, at alle Offringer ophæves, og at Præstepenge i det Sted indføres. Det Samme bør gielde om Offer til Degne eller Kirkesangere. Tienderne bør forvandles til en bestemt Afgift i Korn eller Penge, thi alle private Akkordter derom mellem Præsten og Menigheden have noget Odieust. Skal nemlig Præsten, ifølge sit Kald, udmærke sig ved Fromhed, Eftergivenhed og Uegennyttighed, da er han udsat for, i hans væsentligste Embedsindtægt at vorde forurettet, og vil han strængt paasee sin Ret, kommer han let i skadeligt Stridsforhold til Menigheden." J Overeensstemmelse hermed tillod Proponenten sig at andrage paa, at Stænderforsamlingen vilde indgive en allerunderdanigst Petition om: 1) at alle Embeder i Staten herefter allernaadigst maatte ansættes til faste Gager, i Forhold til deres indbyrdes Betydenhed; 2) at saadan allerhøieste Bestemmelse træder i Kraft, eftersom de med Sportter forbundne Embeder blive ledige, eller de nuværende Embedsmænd antage de herom gjørende Forslag; 3) at alle Sportler derefter indflyde i Statskassen; 4) at Offringer til geistlige Embedsmænd ved Vacancer eller Overeenskomst ophøre, imod at dem gives passende Erstatning derfor ved Pengesummer, der aarligen reparteres paa Menighederne og opkræves af en civil Autoritet; og 5) at Geistlighedens Tiender og Accidentser forvandles til en bestemt aarlig Præstation i Korn eller Penge. "Dette mit Forslag - sagde Proponenten sluttelig: er udarbeidet med stadigt Hensyn til at fremme det i Anordn. 28de Mai 1831 udtalte ædle Øiemed: at knytte de Baand fastere, som forene Regjeringen med Folket. De af Regjeringens Organer, der staae i den nærmeste Berøring med Folket, udøve vistnok betydelig Jndflydelse paa det og overhovedet paa Folkelivet i Danmark. Det er altsaa af stor Vigtighed, at disse Organer, disse underordnede Embedsmænd, saavel geistlige som verdslige, staae i et saadant Forhold til Folket, at man i det mindste derved er sikkret for, at der i deres hele Stilling ikke gives noget, der kan forhindre hiint ædle Øiemeds Opnaaelse. Det er gjennem de underordnede Autoriteter, Regjeringens Villie skal forkyndes Undersaatterne og disses Ønsker bringes for Thronen; det er derfor vigtigt, at disse Autoriteter i høi Grad, besidde Folkets Agtelse og Tillid, at de staae selvstændig i de dem anviste Embedskredse, o. s. v.