Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-11-18
Storbrittannien. Da Staden Plymouth nylig lod overlevere Hr. Canning dens Borgerret, holdt Ministeren en meget filosofiske Tale, hvori forekom Yttringer som disse: "Jeg troer, at mit Hjerte slaaer lige saa varmt for Humaniteten, og at jeg er lige saa menneskekjærlig stemt imod andre Nationer som Nogen kan være, men jeg tilstaaer, at i politiske Anliggender sætter jeg Engellands Jnteresse øverst. Almindelig Fred maatte være vort Formaal. Denne opnaaes ofte ved en rask Kraftyttring, ofte ogsaa derved, at Vi holde Os fra Tvistigheder, som Vi ei kunne afværge. Efter dette Princip maatte Engelland ikke blande sig i Kampen mellem Frankerig og Spanien. Der gives vistnok i Ædeltfølende, som nære det Ønske, at ingen Uretfærdighed maatte begaaes fra den ene til den anden Ende af Europa, før Engelland trak Sværdet, for at hævne den. Men ligesom Loven maa lægge Tømme paa det enkelte Menneskes Lidenskab, er Regjeringen forpligtet at styre den opbrusende Nationalfølelse. Hvo kan nu tvivle om, at den har handlet Ret i, ikke at rette sig efter den Enthusiasme, som herskede i Begyndelsen af den spanske Krig?" Til Slutning beder Ministeren, ei at forstaae dette, som om Engelland holdt Fred, fordi det frygtede for Krig, Tvertimod, Med hver Maaned er det bleven meere forberedt. Af dets nærværende Rolighed at slutte til dets Vanmagt, var det samme som at troe, at det speilglatte Hav aldrig meere vilde reise de skummende Bølger. Gud forbyde imidlertid, at det skulde behøves. Efter en næsten beaarig Kamp trænger Engelland til Hvilel &c. Offentlige Blade gjentage ogsaa jævnlig den Forsikring, at de Engelske Søerustninger ikke ere af den Beskaffenhed, at de lade befrygte noget Krigs-Udbrud. Til saa mange Særsyn hører et nyt Laan, hvilket Brødrene Hullet og Komp. den 4 d. har aabnet paa den Londomer Børs for Johannitterordenen eller de saakaldte Maltheserriddere. Disse beraabe sig nu og saa paa, at de ere en souverain Orden, som har existeret over i 700 Aar og været erkjendt af alle Europas Magter, da den besad Flaader og Armeer, havde Gesandtere, lod præge Mynter &c. Dens Medlemmer bestaaer af adelige Familier af forskjellige Nationer. J Begyndelsen var dens Regjeringssæde i Jerusalem, derefter paa Rhodus og sidste paa Malta, indtil Bonaparte overfaldt og erobrede Øen, som ved Pariserfreden 1814 definitiv blev afstaaet til Engelland. Uagtet den under Revolutionen, foruden Malta, tabte Besiddelser af 300 Millioners Værdie, har den beholdt sin politiske Eristents og allene ventet paa en gunstig Leilighed til at plante sit Banner i en ny Residents. Græskenlands Befrielse har skaffet samme. Ordenen er traadt i Underhandlinger med Grækerne, som have inddrømmet den Territorium, og dette er Anledning til det attraaede Laan, hvis Beløb kun er 640,000 Pd. Sterl., som igjen skal afdrages i 20 Aar, fra 1 Septbr. 1825. Til Underpant bydes Ordenens samtlige Jndkomster og Godser, hvortil hører endnu usolgte Skove og andre Besiddelser i Frankerig til Beløb af 29 Millioner Fr. Ordenens aarlige Jndkomster af Europas forskjellige Stater anslaaes til over 3 1/2 Millioner Fr., de saakaldte Passages eller Entrepenge, af 4000 Riddere til 12 Mill. Fr. Den har dertil ingen Gjeld &c. &c. ning.