JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Kjøbenhavnske Nyheder. Helsingøer ligner i denne Tid et halvvoxent Pigebarn, som i alle Maader vil være det samme som sin fuldvoxne Søster. Denne Stad har valgt Kjøbenhavn til sit Mønster, og den kan ikke baare sig for at efteraabe alle dens slette og gode Egenskaber. Den har endelig ogsaa faaet en Restaurateur, som, efter Sigende, vil give offentlige Masquerader. Det vilde være at ønske, at en Dansk Jennert vilde opfinde et antimasqueradisk Middel mod den overhaandtagende Masquerade=Smitte, som Provindserne nu ogsaa trues med. J Hovedstaden har den i denne Tid naaet sit høieste Trin. Der har man nu endog faaet en indenlandsk Masque fabrik. Franskmændene vilde kalde det Industrie en Masque.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Efter Engelske Efterretninger er der d. 15 f. M. blevet sluttet en Convention mellem Staden, Hamborg og de Hannoverske Deputerede angaaende Resten af det bekjendte Laan af 2 Millioner. Hannover giver Hamborg Obligationer, for denne Summa, hvoraf der svares 4 p. C. i Renter, og til Undervant gives Statsindtægten af Churførstendømmet Hannover. Jnden 6 Aars Forløb skulle Pengene tilbagebetales. Disse billige Vilkaar nøde enhver til at betragte dette Laan fra ganske andre Synspuncter, end Frankriges Fiender hidtil have villet, at det skulde betragtes. Den 2 Martii faae vi det forhen averterede Stykke, Niels Lembak, Syngespil i een Act af Hr. Cruse, med Musik af Hr. Concertmester Schall.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
J disse Dage ere adskillige Vestfarere, komne hertil fra Bergen. - Jmellem Helsingøer og Helsingborg er nu Vandet vel aabent, mer tillige fuldt af Driviis. Som et Beviis paa, hvorvidt man ved Flid og Stræbsomhed i sit Kald kan bringe det i hver Stilling i Livet, vil jeg anføre følgende: En Haandværksmand her i Hovedstaden, som i sit Fødeland Sverrig i sin Ungdom har været simpel Qvægrygter, har bragt det saa vidt, at han holder 46 Svende og tjener 4 til 5000 Rdlr. aarligen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Kotzebue fortæller i nogle Breve fra Pariis, at han i denne Stad har stødt paa et Fruentimmer, som Naturen - maaskee i et Øieblik, hvor den var vred paa det smukke Kjøns alt for store Forfængelighed - havde forsynet med et langt sort Skjæg. Foruden dette lange Skjeg laae hendes rindende Øine skjulte underen stor Busk af sorte Haar, og paa Halsen var hun og ganske laadden. Kun hendes Bryster, og hendes Stemme robede hendes Kjøn. Hun var omtrent 20 Aar gammel, og lod sig høre med et Slags Sang, som formaaede at bortskræmme den taalmodigste Tilhører. Hendes Ledsager eller maaskee rettere sagt Eier fortalte, at hun var Norsk af Fødsel og født 500 (Franske) Mile fra Bergen. Kotzebue lod nu som han var en Dansk og satte derved den foregivne Norske Skjønhed i Forlegenhed. Hun svarede ham - men med en complet Parisisk Accent at hun kun havde været tre Aargammel, da man bragte hende til Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Den Kongelige Danske Comitial Gesandt, Baron v. Eiben, er nu ankommen til Stuttgard, hvor han har besørget nogle Commissioner angaaende Herskabet Hirlingen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Den 13 d. M. udbrød der Jld paa Kronprindsens Palais just da H. K. H. vilde stige til Hest, for at ride paa Jagt. Den var imidlertid kun en Skorsteensild, som blev strax slukket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Afvigte Aar er der kommen 184. Svenske Skibe her til Staden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
J Kjøbenhavn opholdt der sig i disse Dage en lille Person, Dansk af Fødsel, som, uagtet han kun er 10 Aar gammel, paa egen Regning har gjennemreist Rusland, Tydskland, Dannemark og Sverrig, uden egentlig at eie en Skilling, paa tretten Rigsdaler, nær, som hans Moder, der nu opholder sig i Sverrig, for en Tid siden havde sendt ham med den Erindring " at han skulde snakke sig frem. Han besidder foruden naturlig Raivitet den Gave at indtage enhver for sig, og taler Russisk, Tydsk, Dansk og Svensk med Færdighed. Han kalder sig Johan Peter v. Bergen og gjor Paastand paa at være Adelsmand. Hans Fader - en Normand. - skal have staaet her i Tjenesten som Officier, men da en Russisk Flaade engang laae her, tog han med den til Rusland, hvorfra han efter at han havde paadraget sig Keiser Pauls Unaade, reiste til Frankrige, hvor han døde. Dette unge Menneske er nu reist til Gothenborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
En Tydsk Mekanikus Plyts, som har været hos Bonnet i Schweiz, er kommet til Kjøbenhavn, og har ved Regjeringens Understøttelse kjøbt en stor Gaard paa St. Anna Plads, hvori han har anlagt et Udsalg af de moderneste Meubler, hvortil han selv giver Tegning. For nærværende Tid har han forfærdiget en Maskine til at stemple Bancosedler med, som ingen Dødelig skal kunne eftergjøre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Rygtet bestemmer Renteskriver Køhler i Toldkammeret til Toldinspecteur i Langesund, og den første Copiist i det Vestindiske og Guineiske Toldkammercomptoir til Jnspecteur i Storehedinge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Rygtet nævner Etatsraad og Professor Schlegel, ved Kjøbenhavns Universitet til afdøde Conferenceraad Nørregaards Eftermand som Generalauditeur ved det Kongelige Admiralitetscollegium.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-24
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Nyeste. derie
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Kjøbenhavn. No. 26. Den 27 Februarii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel. Publiciteten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Publiciteten er een af Menneskehedens største Velgiørere. Jngen, han være Konge eller Bonde, bør frygte for denne ærværdige Dommer. Vore Handlinger burde være saaledes, at vi kunde sige til hele Verden. "Prøver dem, og dømmer, Men hvor velgjørende og fortræffelig Publiciteten end i og for sig er, saa gives der dog Handlinger og Ting, som gjerne kunne fremstilles for hele Verdens Aasyn, uden at kaste Skygge paa den paagieldnede Persons moralske Caracteer, men hvis Publicering dog fra andre Sider kunde have en ufordeelagtig Jndflydelse paa hans borgerlige Stilling. Saaledes kunde det f. Ex. ikke egentlig opvække nogen ufordeelagtig Tanke om en Mands Moralitet, hvis man i et offentligt Blad fortalte om ham, at han var i Gield, at han var fattig a., men vilde det derimod ikke skade hans Credit hos hans Medborgere? – Der gives Ting, som ere af den Natur, at de ikke uden mærkelig Skade for Vedkommende kunne offentlig bekjendtgjøres. Hvor gavnlig Publiciteten er i de fleste andre Henseender, saa skadelig er den i det Øieblik, at den af hengierrige Mennesker bruges som et Redskab til at krænke deres Medborgere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Efter disse almindelige Betragtninger vil jeg nu fremsætte mine Tanker om Blade, der paatale Feil og Uordner. Den Jdee, at udgive Skrivter, der skulde sigte til at raade Bod paa herskende Uordener, kunde aldeles ikke være vanskelig at falde paa. Hvor, der kaster et Blik tilbage paa vor Litteratur for omtrent et halvt Decennium eller lidet mere, vil finde, at de Døgnblade, som den Gang, ved alle muelige Leiligheder, overskyllede Presserne, omtrent havde samme Øiemeed og samme Bestemmelse som visse periodiske Skrivter i denne Tid. Forordningen, om Trykkefrihedens Grændser udryddede disse Jnsecter, liig en velgjørende Skylregn. Men det gik med disse som med alle Jnsecter; de kom frem igjen under en forandret Skikkelse. De bleve, for at tale med andre Ord, forenede under enkelte Departementer. - Jeg vil ingenlunde negte, at saadanne periodiske Blade kunne stifte Nytte; men den samme Nytte kunde stiftes, naar man skrivtligen gjorde een og anden Vedkommende opmærksom paa de paaankede Misbrug. Det er og bliver jo dog i Grunden en Absurditet at paastaae, at en ubetydelig Uorden ikke kan blive hævet, uden at den bliver trykt i et dertil bestemt Blad, og en endnu større Absurditet at troe, – at Folk kunde mores ved at læse det, der aldeles ikke vedkommer dem eller har mindste Jnteresse for det Almindelige. Da Guttenberg opfandt den ædle Bogtrykkerkonst, tænkte han sikkert ikke paa, at den skulde blive misbrugt til saadanne Gienstande. Jmidlertid vilde det dog været godt, dersom Udgiverne af deslige Blade havde ladet det blive ved deslige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Bekjendtgjørelser. Men af og til ere de endog sande Gabestokke. Jeg havde aldrig berørt denne Gjenstand, dersom jeg ikke ansaae det for Pligt at ivre imod den Uskik – som i den senere Tid er bleven grand Mode hos os – at give den ubetydeligste Ubetydelighed en utidig Publicitet, og at skaffe de mindst cultiverede og mindst liberale Menneske classer Leilighed til offentligen at udøse deres Galde, – ja endog at finde publique Tolke. Man veed hvor tilbøielige mange paa Forstand indskrænkede Mennesker ere til Hevn, den mindste Jrettesættelse af deres Foresatte eller indbildte Fornærmelse af deres Medborgere er nok til at opvække en uforsonlig Harme i deres Bryst. Hvor skadeligt er det altsaa ikke, naar deslige Mennesker skulle kunne bruge Pressen til at kjøle deres Harme! Overalt er det ikke overeensstemmende med den Liberalitet, man bør kunne vente sig af litteraire Mænd, at være ædle Lidenskabers Tolk. Det er og bliver altid en stor Ubehagelighed at stilles offentlig til Skue, og intet Menneske, om han end besad det bedste Hjerte af Verden, kan nogensinde føle Godhed for en Mand, der er en tusindmundet Trompet for hans Modstanderes laveste Ondskab. Der gives overalt et vist Slags Humanitet, som endog den ligegyldigste periodiske Skribent ingensinde bør tabe af Sigte, naar han ikke vil forøge sine Fienders Antal og gjøre sig foragtet i Fleerhedens Øine. Enfoldighed og Overilelse kunne finde Tilgivelse, men overlagt og udtænkt Ondskab vil tidlig eller sildig faae sin Løn. Oldsager, fundne i Omegnen af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Kjøbenhavn. J Aaret 1794 blev der paa Stolpegaardens Marker i Gjentofte Sogn af en militair Commando, som der var ansat til Grusgravning, fundet en Kobberkjedel, omtrent af samme Størrelse som en Skjeppe. Den var af samme Form som en Jydepotte, paa det nær, at den var noget høiere og havde en flad Bund. Den stod omtrent to Alen dybt i Jorden, og havde formodentligen skullet tjene til Urne, efterdi der fandtes noget sort Jord og nogle Trækul i den. Nedenunder omtrent to Alen dybere i Jorden fandtes der nogle Stykker af et Menneskes Pandeskal, og derved nogle Sølvnaale af Skikkelse som Knappenaale, men noget længere og meget tykkere. Hovedet paa disse Naale, omtrent af Størrelse som en Ert, var af Guld, med adskillige fine Zirater. Ved Siden af dette laae der en glat Fingerring af Guld, og nogle Halsperler deels af Guld og deels af Glas. Paa Guldperlerne var der ligeledes anbragt nogle fine Zirater.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Glasperierne vare af guult Glas, glatte og af Dannelse som Straaperler. Tillige laae der tvende Smaaspænder af Sølv, hvori Tornen med en skruedannet Snirkel var fastsat saaledes paa den ene Side, at den maatte trækkes op og formedelst Snirelens Trykning lukte sig til igjen, saasnart man slap den. Guldet var aldeles ubeskadiget, men Sølvet meget fortæret, af Jr. – Disse Oldsager skulle af den ved Commandoen ansatte Officier være blevne afleverede paa behørigt Sted, og ere derefter formodentlig henlagte enten paa Konst kammeret eller andensteds blandt mærkværdige Antiquiteter. Ulæselige Recepter. Der var en Tid, da de Lærde ansaae det under deres Værdighed, at skrive en læselig Haand. Jo mere en lærd Mands Bogstaver lignede Ægyptiske Hjeroglypher, des lærdere var han Omsider indsaae man, hvor vigtigt det var at kunne skrive en Haand, som enhver kunde læse. Til de Classer, som med et Slags Ængstelighed synes endnu at vaage over denne pedantiske Skjødesløsheds Vedligeholdelse, henhøre adskillige practicerende Læger. De Bogstaver, hvormed de skrive deres Recepter, ligne stundom mere Arabisk end Dansk eller Latin. Følgerne af denne Efterladenhed kunde ofte være meget vigtige. Det er ikke altid sagt, at en saadan utydelig skreven Recept falder i en kyndig og sindig Apothekersvends Hænder. Det træffer meget oftere, at den, som hverken har Kundskaber eller Taalmodighed til at dechiftere en saadan Recept, uheldigviis skal berede et Lægemiddel derefter, og da lettelig forledes til at begaae en Feil, som den stakkels Patient maa bøde for. - Den, der flygtig gjennemlæser dette Stykke, vil maaskee ansee denne Erindring for en sand Ubetydelighed, men den, der veed, med hvilken Efterladenhed adskillige Læger skrive deres Recepter, og hvilke ubehagelige Følger, det allerede mere end eengang har havt, vil vist indsee, hvor nødvendigt det er offentlig at paaanke denne Uskik. Anecdote Tykken synes saare sjelden, at vælge Poeter til sine Yndlinger. Fra Hommer til Evald synes deres Lod at have været Fattigdom. Det traf sig engang, at et Selskab af Minerva's Skytspatroner var blevet enigt om at sætte en vis afdød Digter en kostbar Mindesteen, ham og hans Tidsalder værdig. Men det forstaaer sig af sig selv, at Proponenten forbeholdt sig at forsatte Jnscriptionen derpaa. Han pinede sig længe og fik endelig følgende Ord frem: Herunder hviler født den store Digters Been.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Een af den afdøde Digters sande Beundrere, som med billig Harme følte, hvor uskjønsom man havde viist sig imod ham, medens han levede, og hvilken falsk Enthusiasmus man viste nu, da han var død, reiste sig op og sagde til Proponenten, som ikke kunde finde et Riim til Been: "O De behøver kun at tilføie: "Han fordrede kun Brød, men man gav ham en Steen."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Kjøbenhavnske Nyheder. J Adresseavisen Nr. 67 læser man følgende Exempel paa ægteskabelig Kjerlighed, som er ganske originalt: "Det er langt fra mit ømme Hjerte, at søge at skade min uforglemmelige Hustru, men meget mere ønsker, at hun vilde komme tilbage med alle mine Børn, som hun, imod min Villie og Øvrighedens Dom, haver bemægtiget sig. Jeg frygter derhos, at bemeldte min Hustru, som jeg i 29 Aar har levet med, skulde søge at skade mig ved falske Rygter, for at see mig spoleret. For at forekomme sligt beder jeg bønligst mine Laugsbrødre og det ærede Publicum at forunde mig noget Skræderarbeide, for at hun ikke skal glæde sig over min Undergang; tillige er et Chatol tilkjøbs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Mærkeligt er det, at den berømte Wieland allerede i Aaret 1798 ligesom i en prophetisk Aand har forudsagt, hvad der vilde skee i Frankrige. Denne Prophetie findes i det 31te Bind, af hans samtlige Værker S. 88 i en Samtale under fire Øine imellem Heribert og Wildibert; "Wildibert. Naar J ikke havde svoret Kongedømmet et saa undslukkeligt Had, og igjen vilde og kunde have en Konge, saa maatte det være en elskværdig ung Mand, af stor og høi Aand, af de største Talenter i Krig og Fred, af utrættelig Virksomhed, af ligesaa megen Klogskab som Mod, af den fasteste Caracteer, af rene Sæder, simpel og pragtios i sin Levemaade, stedse Herre over sig selv, uden nogen muelig Svaghed, som en anden kunde gribe ham i, aabenhiertig og taus paa eengang, blid og heftig, bøielig og haard, mild og ubevægelig, alt i sin Tid, kort, det maatte være en Mand, hvoraf der neppe gives een i hvert Aarhundrede, og hvis Genius vidste at holde alle andre i Respect og overvælde dem. En anden end en saadan kunde i den overordentlige Forfatning, som Revolutionen har bragt Eder, ikke nytte Eder. Da J nu ikke kunne have en saadan Konge, saa maae J søge en Dictator, som forener i sin Person alle disse Egenskaber. Men han maa, af mange Aarsager, ikke være nogen egentlig Franskmand, i det mindste ikke af nogen gammel og bekjendt Familie, og om han endog havde et udenlandsk Navn, saa var det saa meget desbedre. Han maatte ogsaa have aflagt mange Prøver paa, at han virkelig besad alle de Egenskaber, jeg finder nødvendige for en Dictator, og naar han da havde forskaffet sig et stort Navn og var i Besiddelse af den almindelige Agtelse, saa kan jeg ikke indsee, hvad der endnu manglede ham i at blive Eders og hele Verdens Frelser. Det Overordentligste er imidlertid, at J ikke først behøve at søge denne Mand; thi ved en Slumpelykke, som man vel kan kalde den eneste i sit Slags, er han allerede funden." - Heri bert. Bonaparte altsaa – "W. Hvem ellers, – H. Og paa hvor lang Tid? "W. Saalænge som han udholder det. Altsaa jo længere jo bedre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Ved Kiel anlægges nu efter een af Professorerne Schrøder, Brandis og Paff udkastet og af Regjeringen approberet Plan et Søbad. En Enken efter afdøde Mr. Svindburne, der, som Engelsk Commissair fulgte med den Danske Regjerings=Commission til Vestindien, for at besørge vore Coloniers Overlevering, har anholdt hos Regjeringen om en Understøttelse og faaet en betydelig Summa til Gratification.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
J Portsmouth er der indbragt to Danske Skibe: Jeanne fra Altona, Capt. Heykin, med Sukker og andre Colonievarer, bestemte fra St. Thomas til Altona, og Ovenum, Capt. Lassen, bestemt fra Lissabon til Dieppe med Bomuld og Frugter. Engellænderne havde den endnu ubeviste Mistanke, at disse to Skibe vilde overtræde Elbens og Seineflodens Bloquering. Ogsaa den Danske Brig Diana har bragt Franske Tropper fra St. Domingo til Jamaica. De Tunesiske Corsarere opbringe dagligen Skibe, og den Americanske Fregats Skjebne ved Tripolis har bevæget de Barbariske Stater til, fra den Tid af at gjøre overdrevne Fordringer hos adskillige Europæiske Magter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Den fra Gibraltar til Tunis sidst ankomne Danske Brig Odin er ved Grelette lagt under Quarantaine, da der paa Reisen pludselig er død tre Mohriske Personer. Det Danske Mandskab befinder sig ganske sundt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
En Engellænder har nyligen beriget Tydskland med en ny seilbar Flod, som kaldes die Achse. Der har nylig staaet i Tydske Blade nogle Anmærkninger over Tydsklands Handel med Engelland, som nu oversættes i Engelske Blade. Jblandt andet hedder det: Viele Guter, die somst zu Hamburg auf die Achse gela den und durch das Hannoversche transportirt wurden. (Meget Gods, som ellers læssedes paa Vogne &c.) Dette oversættes: Many commodities, which usid formerly to be shipped on the river Achse (at blive indskibede paa Floden Achse).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Den nye Forordning om Befordringsvæsenet skal oversættes paa Tydsk, Fransk og Engelsk, og ligge til Eftersyn for Fremmede paa alle Befordringssteder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Der har udbredt sig et Rygte om, at de Franske nu virkelig have gjort Landgang i Engelland paa tre forskjellige Steder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Ogsaa paa Amager skal nu et Luftspringer=Selskab have oprettet et Theater. Man seer heraf, hvad for store Forventninger vore Luftspringere have om Amagerne og Amager smagen. Den Bog, som under Articlen "En utaknemmelig Lykkefrisker er omtalt i No. 24 af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
dette Skilderie, nævnes nu offentlig under Titel: die schrecklichste Jahre meines Lebens von Aschenbrenner. Der skal i alt kun have været 6 Exempl. deraf at faae paa Bogladerne. Da denne Bog, hvori adskillige af vore Medborgere saa uforskyldt fornærmes, uden Tvivl har gjort nogen Sensation, saa kan man formode, at den vil blive meget efterspurgt. Men man bør dog tiltroe de Tydske Boghandlere i Kjøbenhavn saa meget billighed, at de nu, da Bogen er udsolgt, ikke ville modtage flere Exemplarer af et Product, som er skrevet af Sult og kun er bestemt til at volde deres Medborgere Sindskrænkelse. Det vilde overalt være at ønske, at Boghandlerne i Kjøbenhavn vilde lægge lidet Mærke til, hvilke udenlandske Skrivter de udbrede blandt det Danske Publicum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
J Løverdags Aftes skal en Fuldmægtig hos en Mand her i Staden, formodentlig af Sindsvaghed være sprungen ned af Altanen paa hans Principals Gaard. Han skal have liidt særdeles meget af Steensmerte. Plankeværket omkring Slottet ud til Ridebanen er nu færdigt; det indtager næsten en Trediedeel af Ridebanen. Man vil paastaae, at der skal anvendes aarligen en Summa af 80,000 Rdlr. til Slottets Bygning. J Søndags var det netop 10 Aar siden, at Christiansborg brændte. Uagtet der just ikke egentlig er begyndt paa Slottets Nedbrydelse, seer man dog inden for Plankeværket allerede adskillige Tømmerfolk at tilhugge Tømmer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
J Zeitung für die elegante Welt findes Præsternes Chorsang i Eropolis sat i Tydske Vers med tilhørende Musik af Capelmester Kunzen. - Om Eropolis siges, at den ansees i Kjøbenhavn for den meest lykkede Opera, og at den er bleven modtagen med Enthusiasmus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
De Herrer Rau og Schmetzer skulle have faaet Tilladelse, at give endnu 6 Gange Balen Masque i Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Hr. Justitsraad Bugge er bleven ordentlig Medlem af Nationalinstitutet i Paris. Corresponderende Medlem har han allerede tilforn været. Han er nu berettiget til at bære Jnstitutets Uniform.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
J Løverdags Aftes begyndte Jødernes saakaldte Purimsfest eller Fastelavn. Der løb mange Masquerede af alle muelige Religioner omkring og besøgte den Deel af Nationen, som er taabelig nok til at lade dem komme ind. J Søndags Aftes kunde man især møde hele Flokke af saadanne Masquerede, hvoriblandt Jomfruer med deres Fyre under Armen, som gjorde sig ret lystige paa Kjøbenhavns Gader. Det er utroligt, hvad for Excesser der kunde begaaes ved saadanne Leiligheder. Det vilde derfor være at ønske, at disse vandrende Masquerader maatte ganske forbydes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Den 12 d. M. døde den navnkundige Prof. Kant i sit 80de Aar. Ogsaa hos os har han fundet og vil han fremdeles finde mange Beundrere. Hans philosophiske System har frembragt den samme Rystelse i Philosophien, som den Franske Revolution i Politiken. En af Tydsklands største Philosopher, den berømte Mendelsohn, kaldte ham, med Rette, den alting sønderknusende Kant. Han har aldrig været givt, og den største Deel af sit Liv tilbragte han i Selskab med en gammel Tjener, der altid talede i Pluralis, naar han nævnede Kants litteraire Arbeider. Her have vi en ny Bog for Dem, sagde han til Boghandleren, da han bragte ham Manuskriptet til Retslæren; den har kostet os ganske artig Umage; vi have vaaget mange Nætter for dette Arbeide. - Af Kants Værker haves ikke andet paa Dansk end hans Anthropologie, hans Logik og hans evige Fred.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Det fortjener at erindres, at da det Berlinske Academie, jeg troer i Aaret 1765, udsatte en Præmie for det bedste Beviis for Guds Tilværelse, blev Kant kun tilkjendt Accessit.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Hr. Hof=Kobberstikker Lahde, som har gjort en Udenlandsreise paa Konstens Vegne, er nu kommen tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-02-27
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-03
Nyeste. derie Kjøbenhavn. No. 27. Den 2 Martii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.