Viborger Samler, 1832-01-28
denlandske EfterretniFrankrig. J de ministerielle Salons søger man at gjøre den Anskuelse gjældende, at den af Conferencen bevilgede 15 Dages Frist vil være afgiørende for det belgiske Spørgsmaal. Der paastaaes nemlig, at Østerrig og Preussen havde indvilliget i Ratificationen af de 24 Artikler under den Betingelse, at Rusland skulde ratificere først; den Allte December havde Lord Palmerston afsendt en Coureer til St. Petersburg, for paa den meest indtrængende Maade at opfordre det russiske Cabinet til Natificationen; de paa samme Dag til Wien og Berlin afsendte Courerer havde havt Tid til, at bringe begge disse Hoffers Svar tilbage; men det havde endnu ikke været muligt, at erholde Svar fra St. Petersburg, og for at oppebidette havde man bevilget den 15 Dages Frist. Men selv denne Fremstilling af Sagen giver ingen Borgen for Freden. Hvis Preussen og Østerrig kun have lovet deres Tiltrædelse under Betingelse af samme Skridt fra Ruslands Side, saa er dette allerede et Beviis paa den inderlige Separatalliance mellem disse tre Hoffer, og da Antagelsen af de 24 Artikler fra Kongen af Hollands Side, der nu er sig sine Stotter bevidst, vanskeligen lader sig haabe, saa er Udsigten til Ruslands Ratification og som en Følge deraf ogsaa Preussens og Østerrigs ligesaa upaalidelig som for en Maaned siden. Ogsaa Differencen om de belgiske Fæstningers Sløifning synes at lægge hindringer i Veien for den endelige Afgjørelse. Man vil paastaae, at Hr. Cassimir Perier har gjort dette Sporasmaals Decision til Fordeel for Frankrig til Betingelse for sin Forbliven Cabinettet. J sin sidste Note til Fyrst Talleyrand skal han have skrevet: "Meld Deres Colleger Conferencen, at den franske Regjering ikke vil ratificere Tractaten af 15de Novbr., hvis man ikke indbefatter de tvende Fæstninger Philippeville og Mariebourg, hvis Bibeholdelse i Belgien er den af Vigtighed. De franske Blade have de forskjelligste Variationer over denne Sag, der endnu ingenlunde synes at være paa det Rene. De Engelske see derimod i alt dette kun en Maske, for at skjule den forestaaende Afslutning af en Of- og Defensivalliance mellem Frankrig og England. Jmidlertid kan man vanskeligen hermed sammenrime en Artikel i Times af 14de d. M., der indeholder de groveste Fornærmelser mod Fyrst Talleyrand. - De Deputeredes Kammer har begyndt Forhandlingerne over Budgettet for 1832; Ministrenes Udkast angribes haardt af Oppositionen. Lovforslaget om Afskaffelse af og Jndskrænkning i de høiere Statsembedsmænds Pensioner er antagen af Pairernes Kammer med 56 Stemmer mod 50. I dette Kammers Møde den ilde nedlagde General Excelmanns følgende Forslag til Bureaulet: "Jeg har den Ære at opfordre Kammeret til, at det ufortøvet, og det af Grunde, som jeg ikke nærmere vil oplyse, vil beskjæftige sig med Lovudkastet om Afskaffelsen af Høitideligheden, den 21de Jan. Skulde nogle af Commissionens Medlemmer være syge, da beder jeg Kammeret at erstatte disse, paa det at Discussionen af denne Lov, i Betragtning af dens trængende Nødvendighed, ikke lider nogen Opsættelse." Efterat man havde stemt over dette Forslag, skrede de faa tilstedeværende Medlemmer til Dagens Orden. Der dannede sig en Gruppe om General Excelmanns, og man hørte de Ord: "Hvis der ikke bliver aflagt Beretning, saa ere vi ansvarlige for den Ulykke, som kan opstaae deraf." Man er nemlig bange for Optøier af Carlisterne den 21de (Ludvig I Henrettelsesdag.) -