Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-11-23
De ministerielle Blade have snart sat det konstitutionelle Sprog reent tilside og søge at gjøre den offentlige Mening fortrolig med Jdeen om et saakaldet Statskoup. Dette anseer Oppositionen for en Virkning af Fortvivlelse og paastaaer, at Ministeriet befinder sig imellem to Jld: enten maa det opløse sig eller Kammeret, enten falde for dette eller for Nationen, hvormed sigtes til de nye Valg; thi saaledes gaaer det ikke an at erklære en heel Nation forrykt a. Koureren ligner derfor Ministeriet ved et Menneske, som er raadvild om, hvilken Dødsmaade det skal vælge og Journal des Debats siger, at det grov sin Grav, dengang det lagde Grundstenen til de Deputeredes Kammer. Jmidlertid ruster Man sig paa begge Sider. De Deputerede indtræffe efterhaanden til Paris, Alle i den fast Overbeviisning, at Cabourdomayes Ministerium; (som det oftest benævnes) maa afskaffes og at ingen Udsonning er tænkelig med det. Heri lade De sig hverken rokke ved Trudsler eller Løvter, og til at naae Maalet ansees Skatte. vægrings=Foreningerne for et virksomt Middel, hvorfor Hr. Casimir Perier ikkeheller har taget i Betænkning at stifte et saadant i Yonne-Departementet netop paa Carlsdagen: men maa da ogsaa finde sig i, at Gazetten, som havde begyndt at smigre ham, sætter ham i Klasse med Don Quixotterne, der kjempe imod Vindmøller. De Ministerielle ere ikke heller uvirksomme. Saaledes har Hr. Mangin paa een Dag afsat 6 Politie=Kommissairer og flere Freds dommere i Paris, efter Sigende fordi de have viist sig lunkne i at konfiskere Commevaaben og Hertugen af Reich stadts Billeder. En Bijouteriehandler, i hvis Magasin i Dennes Buste ogsaa fandtes, er dømt til 15 Dages Fængsel og en Mulkt af 100 Fr., uagtet han erklærede for Retten, at han havde en Samling af over 2000 Büster; den anholdte forestilte et Barn paa 4 a 5 Aar og kunde ligesaa godt være Hertugen af Bordeaux. Hans Defensor, Hr. Dupin, meente heller ikke at det kunde være Hertugen, af Reichstadt, da den tydske Pidsk fattedes. Paa Præsidentens bemærkning, at den Keiserlige Ørn, jo fandtes paa Piedestalen, svarede Eieren: "Ørnen er Fuglenes Konge og ingensteds forbudt." Quotidienne gjør neppe Tingen bedre med sit Gjekkerie, sigende: "Man er altfor sysselsat med Hertugen af Reichstadt og giver den lille Manden Vigtighed, som han langt fra ikke har. Hans Person, er ikke stor nok til at vække Martyrer, var det ogsaa kun til 15 Dages Fængsel. Han er bleven den nuværende Generation fremmed; kun nogle Voltigeurer fra Keiserriget mindes endnu, at han blev født 1811 som Korsikaneren, Bonapartes Søn, og forlod Frankerig i en Alder af 4 Aar, for aldrig at vende tilbage. Den unge Mand, der, som Man forsikrer, besidder sin Faders hele Elskværdighed, og sin Moders Aand, veed St. Helenas Erindringerne og Storarmeens Bulletiner udenad; det er hans Adkomst til Beundring. Jmidlertid kan Man længe nok afhandle hans Fødsel og ulykkelige Skjebne i Vers og Profa, afstøbe hans Buste i Erts eller Gibs, anbringe hans billede paa Kager eller i Papillotter, i Sukker eller Chokolade, paa Sæbe=Omslag eller Cöllnske Vandflasker, aldrig vil han faae større Vigtighed i Frankerig end en Baron Tydsk.