Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-12-11
Jblandt de Kammeler, som bare denne Bagage, var ogsaa en læsset med Flasker, fyldte med Salpeterfyre, hvoraf vi havde faaet et betydeligt Qvantum med os fra Bombai. Den duelige Læge, som kjendte dens Dyder, vilde ogsaa gjøre den gjældende i Persien, og virkelig viste den sig ogsaa, som et probat Middel i et overordentligt Tilfælde, hvilket han dog sikkert ikke havde forudseet. Efterat Røverne allerede havde plyndret adskillige Kammeler, kom de ogsaa til den, som har Kassen med Salpetersyren. J en Hast blev ogsaa denne læsset af, og Kassen slængt paa Jorden; men ved denne upassende Fremgangsmaade gik Flaskerne itu, og den nu opstigende Røg og Lugt satte de uvidende og overtroiske Mama-Seunier saaledes i Skræk, at de i største Hast løb derfra, fuldkommen overbeviste om, at de havde sat en ond Aand i Frihed, og at denne nu vilde straffe dem for deres Misgierninger. Sandheden heraf er bleven beviist ved Kameeldrivernes Udsagn, ved nogle af Tyvenes senere Bekiendelse, og ved den Omstændighed, at adskillige Læs i Nærheden af Salpetersyren ikke vare rørte. - Riga Kuli Chan, Gouverneur i Kazerum, kom for at aflægge Gesandten et Besøg. Denne gamle Adelsmand har et Silkebaand over sine Øienhuller, thi hans Øine vare blevne udstukkede i den sidste Kamp imellem Familierne eed og Kajir om den persiske Throne. Stra efterat han havde taget Plads, begyndte han af fortælle om sin Ulykke, og Taarer traadte mig i Øinene ved Tanken om den gamle Mands Lidelser; men til min Forundring hørte jeg nu at hans Fortælling kun havde til Hensigt at moere mig, men ikke at gjøre mig blød, saa at jeg formelig saae mig tvungen til at lee overen Gjenstand, som i ethvert andet Land, end Persien, vilde kunnet give Stof til et Sørgespil, men ligesom Gift kan blive til Næring ved hyppigt Brug, saaledes vise Ulykker, som forekomme daglig, i hvor store de end kunne være, sig tilsidst som sædvanlige Begivenheder i det menneskelige Liv. Det var Fortællerens Opførsel og Følelser, som i nærværende Tilfælde gave den Tragedie, hvis Helt han var, det comiske Anstrøg. "Jeg havde været en altfor virksom Tilhænger af Familien Kajir, sagde Niza Kuli Chan, "til at kunne vente nogen stor Naade, dersom jeg faldt i Hænderne paa Zeds ugudelige Stamme. Jeg ventede Døden, og var forundret over den Mildhed, som kun dømte mig til at miste mine Øine. En fiirskaaren Karl af en Smed kom til mig som Fuldbyrder af Dommen; han havde en stor, plump Kniv i Haanden, og med den vilde han udføre Operationen. Jeg bød ham 20 Tomaner, dersom han vilde betjene sig af en Pennekniv, som jeg viste ham men han afslog det paa den brutaleste Maade, kaldte mig en ugudelig Krop, som havde ihiel slaaet hans Broder, og føiede til, at han netop havde udbedet sig denne Commission, for at tilfredsstille sin Hævn, og beklagede kun, at den ikke gav ham Ret til at berøve mig Livet. Da jeg nu saae, at jeg hos denne Tølver ikke kunde gjøre Regning paa nogen høflig Behandling, lod jeg, som om jeg rolig vilde overgive mig, og lagde mig paa Ryggen; men han opstrøglystelig sit Ærme, svingede sin Kniv, satte i Mag et Knæe paa mit Bryst, og vilde nu tilat begynde sit Slagterværk, som om jeg havde været et dumt og uskyldigt Lam, der vilde lade ham skalte og valte efter Behag, men saasnart som jeg mærkede, at han i den Forudsætning ikke var paa sin Post, løftede jeg det ene Been, satte ham Foden for Hjertekulen og lod ham støbe Kulbøtte, saa De skulde have leet Dem ihiel, dersom De havde seet det. Han viste mig nu, hvorledes han havde anbragt Stødet med Foden, og loe af fuld Hals). Jeg sprang nu op, min Fiende ligeledes; vi barede en Smule men han var den Stærkeste, og efterat han havde kastet mig paa Gulvet, blev han færdig med at udgrave mine Øine. Den øieblikkelige Smerte blev lindret ved Slagsmaalets Hede; Saarene lægedes snart, og da Kairerne igjen fik Herredømmet over Persien, blev jeg belønnet for mine Lidelser for dem. Alle mine Sønner ere befordrede, og jeg er nu Gouverneur over denne Stad og Provinds Jeg lever her i Overflødighed og nyder en Roe, som her tillands er aldeles fremmed for Folk, der kunne see. Forekommer en Deficit i Jndtægterne, eller en eller anden virkelig eller tilsyneladende Grund til at afsætte, prygle eller ihielslaae hvilkensomhelst anden Gouverneur, saa siger Kongen: "Skader ikke; det er den stakkels blinde Riza Kuli, lad ham være i Fred." - De seer altsaa, Hr. Gesandt, at jeg befinder mig fuldkommen vel uden Øine. (N. M.)