Berlingske Tidende, 1836-02-13
Paris, den 3die Februar. – Førend Pairs Retten i Gaar gik over til Beschers Forhør, lod Præsidenten en, paa Fieschis Opfordring indstævnet Demoiselle Camelu føres frem. Pepin havde nemlig paastaaet, længe for den 28de Juli at have erklæret for hende, at han havde afbrudt at Forbindelse med Fieschi i Anledning af dennes fjendtlige Planer mod Regjeringen. Vidnet erindrede sig intet Saadant. Fieschi gjenkjendte dette Vidne som en Person, med hvem Popin ofte havde ført antimonarkiske Samtaler; hun nægtede, nogensinde at have seet ham; men førend hun kom frem, havde han allerede beskrevet hende for Præsidenten i en Billet, der lod saaledes: For en Demoiselle har hun en meget stor Mund; er meget lille og en er alteret Republikkanerinde." Vidnet loe over dette Signalement, hvis Rigtighed hun erklærede, ikke at ville bestride. Kun faa Spørgsmaal bleve rettede til Bescher. Han nægtede at have vidst, for hvem hans Pas og Vandrebog vare bestemte. Moreyindrømmede dette, og Fleschi modsagde ikke. Herefter skredes der til Vidne-Forhøret. De først overhørte Vidners Udsagn havde Hensyn til de Momenter, der fulgte umiddelbart paa Explosionen, og skulde tjene til at befæste det Punkt, om Fieschi havde været alene ved Attentatets Fuldførelse, eller om nogen Anden havde været tilstede derved. Flere af dem erklærede under Eed, at de kun havde seet et Menneske, der saaret og bestænket med Blod søgte at flygte, og det var ikke let muligt, at foruden ham endnu en Anden var undveget, da de nødvendigviis ligeledes maatte have seet denne Anden. Jmidlertid vilde dog Stad-Sergeanten Lefebere, som havde været særdeles virksom ved Fieschis Anholdelse, foruden ham have seet et andet Jndivid i Begreb med at flygte. Men General-Procureuren Martin erklærede ham, at han maatte have taget Feil, hvilket ogsaa Fieschi gjentagne Gange stadfæstede. Jfølge den Beskrivelse, dette og flere Vidner udkastede af Forvirringen, der herskede ved Fleschis Anholdelse, kunde ogsaa Forverlinger, og Feiltagelser af alle Arter tillige være indløbne. Selve Vidnet saavelsom en Politi-Commissair vare i nogen Tid af de tililende Nationalgardister blevne holdte for Fleschis Medskyldige og som saadanne. blevne mishandlede. – Et andet Vidne, Martin, der netop havde været ligeoverfor Fleschis Logis paa Boulevarden, og som selv var blevet truffet i Hatten af en Kugle, vilde faa Øjeblikke for Explosionen tilfældigviis have kastet Blikket over paa det Fieschiske Logis's Vinduer, og der ved Siden af en Gjenstand, hvis nøiere Erkjendelse i Førstningen hindredes af Solskinnet, men ved hvilken han dog havde opdaget Flinteløb, var blevet trende Mandspersoner vaer, af hvilke de to bare graae Hatte, og den tredie var ubedækket. Fleschi, Præsidenten og General-Procureuren søgte at overtyde Vidnet om, at han havde taget Feil, Fleschi paastod endog, at det havde været en Umulighed fra Vidnets Standpunkt af at see ind i hans Værelse. Men Vidnet, blev ved sit Udsagn. Nogle Nationalgardister bleve endnu afhørte, der havde været paa den Vagt, hvorhen Fieschi førtes umiddelbart efter Anholdelsen. Deres Udsagn vare uden videre Betydning. De vilde af Fieschi have hørt følgende Yttring: "Jeg har begaaet Gierningen for Ærens Skyld." Fieschi paastod imidlertid, at dette var ikke sandt; Ære høstede man paa Valpladsen, men ikke for en saadan Gierning; han kunde ikke have sagt det. Ved Mødets Slutning yttrede Præsidenten til Pe pin, at man i hans Huus havde forefundet en stenographeret Beretning over Debatterne, der havde fundet Sted som en Følge af den mod Napoleon affyrede Helvedsmaskine. Pepin erklærede, at han tilfældigviis havde arvet denne Piece blandt nogle andre Bøger af en Onkel, men at han aldrig havde læst i den.