Berlingske Tidende, 1808-02-29
London, den 2den Februar. I Gaar blev i Overhuset aflagt følgende mærkelige Taks gelse til Overanførerne for Kiøbenhavnstoget, GeneralCatheart og Admiral Gambier: "Lord Kantsleren udtrykkede Parlamentets Tak til General Lord Viscount Catheart, som reiste sig for at modtage denne Ære. Kantsleren bemærkede, at han havde befaling, at overlevere Husets Tilstemmelse af Taksigelse til den ædle Viscount for hans Tienester, medens han var betroet at styre og udføre Toget enhavn. Det havde været anseet nødvendigt, at afsende en traftig Udrustning, for at udføre Regieringens Hensigter paa Øen Sielland. Anførselen af Krigsmagten var betroet den ædle Viscount, som havde paa det dueligste anført Tropperne, og vundet en Seier, der lagde nye Glands til Landets Krigerære. Den ædle Viscount havde ikke allene fort Foretagenderne med Tapperhed og Hurtighed, men han havde og udviist en den brittiske Karacteer erende Menneskelighed ved sine Underhandlinger, der sig tede til at forebygge Menneskeblods Udgydelse. For den Tienester, der paa saa fortienstfulden Maade vare udvorde, havde Huset stemmer Taksigelse til den ædle Viscomne, beden udmærkede Hædersbeviisning blev følgelig herved mei deelt ham. - Lord Viscount Catheart udtrykte sin inderlige Følelse af den Ære, deres Lordskaber havde beviis ham. Vigtigheden af den Tieneste, han havde den Ære at udføre, fordrede hine Anstrængelser, som Tropperne under hans Anførsel villigen havde gjort. Officerer, hvi og lade, saavelsom Gemene, fortiente Roes for deres Opførsel; han tilskrev Togets Held deres Anstrængelser, og han var vis paa, at de vilde atter udmærke sig ved samme Fremtærd, hvis de igien sattes imod Fienden. Den ædte Viscount følte den varmeste Taknemmelighed for den Ære, han havde modtaget, og endte med at udtrykke der Haab, at hans tilkommende Opførsel maatte retfærdiggiøre den gode Mening Deres Lordskaber havde om hans Tieneste. - Derpaa vendte Lordkantsleren sig til Lord Gambier, og sagde, at den ædle Admiral havde bidrøget til Togets Held ved den Hielp, han ydede Tropperne, og ved at forhindre al Samfærsel mellem Kiøbenhavn og Fastlandet. Hans Adfærd havde kastet den største Glands paa Søemagtens Tienester, og den Tat hans fortrinlige Forhold fortiente, ydedes villigen af Huset. Husets Beslutning blev de paa læst, og den ædle Admiramodtog den Tak, der var ham tilstemmet. - Lord Gambier sagde, at hans Stands Opdragelse hindrede ham fra at tiltale deres Lordskaber paa en passende Maade; han haabede derfor, at deres Lordskaber vilde overbære med hans Uformuenhed i dette Stykke. Togets Natur gjorde det naturligen til hans Ønske, at følge en Fremgangsmaade af en menneskekiærligt Slags, og han beklagede, at de til Jndvaanerne i Kiøbenhavn stillede Proclamationer ikke fandt en god Modtagelse. Han følte, at den største Roes skyldedes Officiererne og Søefolkene under hans Anførsel. Hans Foretagendes Held skyldedes deres Anstrængelser. Togets lykkelige Udfald i det Hele tilskrev han det guddommelige Forsyn, der saa ofte havde beskiærmet os imod truende Farer. Han indsaae sin Udygtighed til at udtrykke sig paa en til Husets Værdighed svarende Maade, men den største Taler kunde ei beskrive hans Taknemmelighed i Ord, der svarede til hans Følelser, og den Priis, han satte paa den ham beviste Ære." - Efterat denne skiønne Handling var tilendebragt stemmede Huset en Taksigelse til Bispen af Norwich for en Præken, han havde holdet for det. Samme Dag takkede Gambier Underhuset i et Brev for dets Takstemming. Derpaa henvendte Talleren sig i Generalerne Finch, Grosvenner og A. Wellesley sam Capitain Popham, og takkede dem i Husets Navn Hver af den gav igjen i en lille Tale Tak for Ta og syntes overvældede af den store Ære, man dy gede paa dem. -¬