Ribe Stifts Adresseaviser, 1815-12-19
(Af Hamb. og Altona Aviser.) Paris, den 7de Decbr. Den 5te og 6te blev Neyls Proces fortsat. Den kongelige Commissair fremsatte i en meget historisk Tale endnu engang alle Klagepuncterne mod Marschallen. Da dennes ene Advocat beraabte sig paa Pariser=Tractaten og den i samme lovede Amnestie, gienmælede Hr. Bellart, vi ere Franske og domme efter franske Love, alt det Øvrige er unyttigt og afskyeligt! Da Reyls anden Advocat bemærkede, at Marschallen, som født i Sare=Louis, ei mere var fransk Undersaat, opstod en almindelig Muurren, hvorpaa Ney sprang op og erklærede: Jo, mine Herrer, jeg er en Franskmand, og vil døe som Franskmand. Hidtil troede jeg, at man vilde tillade mig frit Forsvar, men nu seer jeg at man lægger mig Hindringer i Veien. Jeg takker mine ædle Forsvarere for hvad de have gjort for mig. Jeg vil hellere slet ikke forsvares end halvt. Jeg bliver dømt mod Tractatens Troe og Love, og man hindrer mig i at tage min Tilflugt til dem. Men jeg apellerer, som forhen Gen. Moreau, til Europa og Efterverdenen. Herpaa svarede Bellart, at Commissairerne hidtil havde taalmodigen hørt paa mange antifranske, ja antisociale Maximer. Dette maatte ei længer finde Sted. Det maatte være Marschallen tilladt at fremføre Alt Nødvendigt til sit Forsvar. Da Cancelleren bød Marschallens Advocater at tale, afbrød han dem med de Ord, og jeg forbyder dem at tale videre for mig, naar de ei tør frembringe alle til mit Forsvar nødvendige Grunde. Hr. Bellart svarede at han ei vilde indvende det Mindste, og nøies med at oplæse de kongelige Commissairers Reqvisitore. Dette hørte Marschallen oplæse, uden at forandre en Mine, endog Slutningen som endte med de Ord: Vi forlange at Marschal Ney dømmes til Døden, bragte ham ei ud af hans Fatning. Paa Cancellerens Spørgsmaal, om han havde Noget at indvende derimod, svarede han, idet han stod op, som om han vilde tage Afsked med de Tilstædeværende: aldeles Jntet, Monseigneur, Herpaa blev voteret, og Resultatet blev at han skulde skydes. Paa Hr. Bellarts Andragende blev han endvidere erklæret for udslettet af Æreslegionen. Marschallen hørte med megen Rolighed sin Dom oplæse. (Kl. 9 1/2 er Marschal Ney bleven skudt.)Man har brugt megen Forsigtighed for at forebygge, Uorden i Anledning af denne Proces. Nationalgarden havde besat Palais Luxemburg. Politiet havde gjort samme Anstalter, som forrige Gang. Haven var tillukket, og alle Udgange paa det Ombyggeligste bevogtede. Marschallen bragtes om Natten fra sin Arrest til Palais Luxenburg. De Vagterne meddeelte befalinger vare overmaade strænge. At der er megen Gjæring i Frankrig skjønnes letteligen af en Beretning fra Lyttich, hvori der meldes fra Paris at Reactionen dagligen bliver virksommere og almindeligere. I de Deputeredes Kammer har dannet sig en hemmelig Committee, hvori man har foreslaaet at fordømme 1) Alle dem, som have stemt for Ludvig den Sextendes Død. 2) at deportere Alle dem, der under Usurpationen have beklædt Embeder. 3) At forjage af Frankrig Alle dem, som have svoret til den i sidste Maimaaned indførte Forfatning. Skulde disse Forholdsregler bringes i Udførelse, saa vilde halvanden Million Menneskeer blive et Offer derfor. De ere, som man let kan gjette, bragte i Forslag af de meest exalteerte Hoveder, de mere moderate have forlangt flere Forbedringer.