Berlingske Tidende, 1824-08-30
Smyrna, den 18de Juli. Man vil i Europa rynke Panden over, at der paa samme Tid som Psara bliver ødelagt, udkommer her et nyt Fransk Blad, Smyrneen; men dette Blad er bleven Anmelderen af hine tapre Grækeres evige Berømmelse. Her følger dets Beretning : Den 1ste Juli afgik den Ottomanniske Escadre, bestaaende af 200 Seilere med Jndbegreb af Transportskibene, fra Mitylene, og ankom den 2den henimod Kl. 5 om Aftenen for Para. Efterat Capudan=Pascha næsten havde omringet Øen med denne Skov af Master, afsendte han flere Fregatter og Corvetter, for at recognoscere Hovedpuncterne. Disse Forposter vexlede flere Lag med Fienden, og tra sig derpaa tilbage. Henimod Kl. 9 om Aftenen blev det HavdlikAdmiralen gav ethvert Skib Signal til at heise Laterner op, for at undgaae Overfald; thi han følte sit Foretagendes Vigtighed, og frygtede især for en eller anden forvoven Streg af de Plariotiske Søfolk, "Ved Synet af Fienden forsamledes Øens Jndvaanere, besjælede af Begeistring for Friheden, for at fatte den sidste Beslutning. Primaterne overveiede, at Antallet af deres Stridsmænd kuns beløb sig til 6000 Mand, hvoraf de 300, vare at ansee næsten som Fremmede, nemlig Albaneserne, og meente, at de ikke turde betroe deres Fædrelands Forsvar til Leiesvende. De befalede derefter at afvædne Skibene, og at Matroserne skulde betjene Landskytset, og derved beskyttes og forsvares af Albaneserne. Koner, Børn og Oldingen skulde bringes ud paa Skibene, og kuns noget Mandskab blive den ved, for at forsvare dem; og for endog at betage dem Haabet om Flugt, lode Primaterne Rorene opbrænde, og Levnetsmidlerne tage bort fra Skibene. To Corps, hvert paa 1000 Mand, fordeeltes desuden over hele Kysten for at forsvare de smaa Forter som hi- og her beskyttedes af næsten utilgængelige Steder. En Reserve af 2500 til 3000 Mand blev opstillet midt paa Øen, for overalt at kunne ile de Stridende til Hjelp. Den 3die ved Daggry rykkede to Afdelinger af Fregatter, Convetter og en Mængde mindre Fartøier i god Orden frem imod to modsatte Puncter af Øen. Medens den stærkeste af begge disse Flotille, beskod et af Hovedbatterierne paa Para, vendte den anden sig mod en Bugt, som kuns beskyttedes af 3 til 4 Kanoner. Muselmændene som i en Hast vare landede uden at de forhansede Parioter havde gjort synderlig Modstand, styrtede som Løver frem mod Batteriet, Grækerne faldt for Fode; den af Oberst Cotta commanderende Albane, ser=Afdeling fik kuns Tid til at affyre dens første Skud, den blev strax angrebet, slaaet og adsplittet. Den Ottomanniske Fane vaiede strax fra flere Forter. Tyrkerne, opflammede ved det første heldige Udfald, overfløiede Kløfterne klatrede op paa Bjergene, og trængte frem i det Jndre. Skrækken nærmede sig mere og mere, Koner, Børn, Oldinger, alt flygtede, og naaede Staden, hvor der ikke langt fra Kysten allerede i flere Timer havde raset det meest morderiske og skrækkelige Slag, da Tyrkerne i al den Tid forgjeves havde bestræbt sig for at lande der. Ved Synet af dette Folk, som trængte sig frem til Staden og søgte Redning i Baadene og paa Skibene, medens de raabte: "Fienden er i Besiddelse af Øen!" holdt de forhansede Parioter inde et Øieblik, dette var det skrækkelig gunstige Øieblit for Tyrkerne, de gik hobeviis i Land, og de Tappre saae sig omringede. Hvo kan fortælle den mærkelige Vaabenbaad, som forefaldt paa begge Sider, Hellenerne trak sig i god Orden tilbage til Foden, af det Bjerg, som behersker Staden ; uafladelig angrebne og drillede, men uden at deres Rækker i mindste Maade bleve giennembrudte, solgte de deres Liv dyrt, indtil langt ud paa Aftenen. Da de nu endelig indsaae Umuligheden af at kunne forsvare sig længere, trak de, 600 i Tallet, sig tilbage til Castellet, Agio Nikolo, som laae paa Spidsen af et Bjerg, og var besat med 24 Kanoner. Jmidlertid havde Tyrkerne ikke ladet sig see paa den Side at Øen, hvor Navarchen Apostolos førte Commanden; man hørte den blot en meget levende Gevær- og Kanonild. Da Apostolos, som ikke saae Fienden, og ikke erholdt noget Svar paa sine Signaler, maatte formode, at det paa Middelpunktet af Øen opstillede Reserve Corps maatte være marscheret, ansaae han det for passende, at afgaae til Medborgernes Bistand. Han anbetroede sine Poster til Albaneserne og nogle af hans Folk, og afseilede med to Fartøier og 150 Mand til Staden. Underveis opdagede han omtrent 20 Skibe uden Roer, drivende for Vinden, og besatte med Koner Oldinger og Børn; han saae Havet bedækket med Lig af enhver Alder og Slægt, og hørte : at Psara ikke mere var til, og at alle de Tapre vare faldne. Oldingen forhauses ved disse Ord og ved dette Syn, og tabte sin Bevidsthed; men hans Folk reve ham bort, bragte ham ombord paa hans Brig Leonidas, og han flygtede fra sit ulykkelige Fædreneland. Cortsættes.)