Aalborg Stiftstidende, 1837-07-29
Brevskriveren i Odense beretter, at der er indtruffen en Malheur af en meget besynderlig Art; der skal nemlig være opstaaet Jldløs i Generalkrigscommissair v. Abrahamsons Huus, hvorved en stor Mængde Manuscripter skulle være blevne et Rov for Flammerne; men lykkeligviis blev Jlden slukt, efterat Papirerne vare opbrændte, saa at hverken Meubler og Effecter eller Huset har taget nogen Skade. Brandassurancecompagnierne for Meubler og Effecter og for Huse, have altsaa intet Tab lidt, men desto større Tab har sikkert, Publicum lidt, hvis disse Manuscripter vare bestemte til Offentliggjørelse. - Hertil maa jeg først bemærke, at Branden paa den ved Odense nærliggende Kragsberggaard, hvor Hr. Generalkrigscommissair Abrahamson boer, fandt Sted, den 4de Mai, altsaa for over to Maaneder siden, og opstod derved, at Forsiden af en gammel brøstfældig Fayanceovn, styrtede sammen om Morgenen meget tidligt, - (der lagdes nemlig stedse Jld i Ovnen Aftenen forud, for at erholde det store Værelse tilstrækkeligen opvarmet) -, hvorved Brand stumper faldt ud paa Gulvet og antændte de nærmeste Meubler og Papirer, af hvilke Sidste en Mængde stod i Hr. Abrahamsons Arbeidsværelse i flere Kurve. Vakt ved Brandlugten ilede Hr. Abrahamson ind fra det nærmeste Værelse, og ved sin Aandsnærværelse lykkedes det ham, i Forening med en Tjener, at faae Jlden dæmpet, inden den fikke megen Overhaand. Adskillige Meubler vare imidlertid brændte, og af Papirerne mistede Eieren over 2000 videnskabelige, for ham uerstattelige, egenhændige Exerpter, samt over 3000. bestemt til at indrykkes i Kjøbenhavnspostent, som det Sted, hvor den, efter min Formening: egentlig burde have sin Plads, Kjøbenhavns offent Redaction har imidlertid været af en anden Mening og negtet at optage Artiklen, hvorfor jeg benytterie denne Vei til dens Offentliggjørelse, som af denne Grund først skee me bestemt til at indrykkes i Kjøbenhavnspostent, for hvor den, efter min Formening, egentlig burde have Kjøbenhavns osten Redaction har imidlertid været Mening og negtet at optage Artiklen, hvorfor denne De til dens Offentliggiørelse, som af denne Grind i Ove Thom og Breve og 2 Protocoller. Anbrændte bleve desuden 4000 og Breve, 3000 Optegnelser og 6 Protocoller. Dette er det Factiske ved denne Sag, hvortil endnu kun er, i Anledning af Referentens vel ikke hensigtsløse bemærkning om at af Brandassurancecompagnierne intet Tab have lidt, at føie, gelat Brandassurancecompagniet for Meubler og Effecter har elden 8de Juni udbetalt Erstatningen for de ved Branden, den 4de Mai beskadigede Meubler og Effecter. Jeg skal nu ogsaa tillade mig, lidt nærmere at belyse Referentens Regnskabs=Betragtninger, i hvilke han synes ganske at ville ignorere, at Generalkrigscommissair Abrahamson alt i Februar 1836, i Fortalen til afgangne Biskop Mønsters og Generalkrigscommissair Abrahamsons trykte Regnskab, har givet de af ham lovede factiske Oplysninger", som Referenten forsikkrer, endnu ikke ere paafulgte den 7de Juli 1837, og som han sikkert ikke, dersom han vilde uleilige sig med deres Gjennemlæsning, skal finde ufyldestgjørende. Det af Generalkrigscommissair Abrahamson i sin Tid givne og opfyldte Løfte vil nu Referenten udstrække til Regnskabet for Bestyrelsen af den indbyrdes Underviisning og til en Saldo, som Hr. Abrahamson desangaaende skal skylde det Offentlige. Men derved maa jeg tillade mig at bemærke, at GeneralkrigscommissaiAbrahamson personligen intet Regnskab har at aflægge, da, som det i ovennævnte factiske Oplysninger er viist, det var Dhrr. Conferentsraad, Cancellideputeret Lassen og Generalkrigscommissair Abrahamson, der i Forening skulde aflægge dette Regnskab, hvilket fra denne Committee for den indbyrdes Underviisning er indgivet. Saavidt mig er bekjendt har Hr. Abrahamson aldrig forbundet sig til at publicere noget desangaaende; men i ethvert Tilfælde vilde det vel ogsaa være meest passende at tie dermed, indtil Sagen er afgjort. Det vil da først vise sig, om det er en Saldo, som af de to Herrer skyldes til det Offentlige, eller af dem hos det Offentlige haves tilgode. Med megen Sufficance forsikkrer endvidere Referenten, at dette Regnskab hidtil ikke er paafulgt. Han maa da være aldeles uvidende som, at Dhrr. Conferentsraad Lassen og Generalkrigscommissair Abrahamson alt i 1832 indgave dette Regnskab, at det i 1834 befaledes indgivet i en anden Form, at det saaledes er indgivet den 18de Januar 1836, at de i Sommeren 1836 dertil gjorte Notater ere besvarede, og at disse Besvarelser ere indsendte den 25de Marts d. A. Naar Referenten derhos anfører, at Conferentsraad Lassen og) Generalkrigscommissair Abrahamson ikke have erholdt en decharge, da tor man vel endnu ei beklage sig over, at sendelig Afgjørelse endnu ikke er paafulgt, naar man veed, at Besvarelsen af Notaterne ikke er stort over et Fjerdingaar finde i Cancelliet. Endeligen synes Udtrykket af Referentens uskyldige Naivetet at have naaet sit høieste Standpunct, naar han til Slutning sørger ved Tanken om Muligheden af, at Branden den 4de Mai 1837 skulde forhindre Opgjørelse og Udfærdigelse af det Regnskab, som allerede definitivt er indgivet for halvandet Aar siden, den 18de Januar 1836, og om hvilket Besvarelserne til Revisionsnotaterne ere indsendte den 25de Marts 1837. En slig Sorg behøver ingen Commentar.