Berlingske Tidende, 1824-05-10
J foranførste Henseende byde Vi som følger: s. 1. Præsterne bør, i at forrette Brudevielsen, følge den dem foreskrevne Formular. C. 2. Forinden Vielsen maa holdes, bor Personernes Forsæt, at indgaae Ægteskab, paa foreskreven Maade, 3 Søndage efter hinanden, ved Høimessetjenesten bekjendtgjøres fra Prædikestolen, den Menighed, hvortil Bruden hører. Dog undtages herfra det Tilfælde, hvor Brudgommen er af Adel eller i Rangen, eller, som Søn af en Embedsmand, der har Embedsrang i nogen af de 3 første Klasser, nyder Adelens Rettigheder. Saa bør der og, med Hensyn paa dem, der høre til Søe=Etaten, forholdes efter Krigsartikkelsbrevet for Landtjenesten ved Søe=Etaten. Endelig følger det af sig selv, at Lysningen fra Prædikestolen bortfalder, naar de Paagieldende, ved Kongelig Bevilling, derfra ere fritagne. C. 3. Præsten bør ei iværksætte Tillysningen, uden først at paa see, at der intet er til Hinder for det Ægteskab, Personerne agte at indgaae; hvorved i Særdeleshed bliver at iagttage: 1) at Mands versonen ikke er under 20 og Qvindespersonen ikke under 16 Aar. 2) at de begge ere confirmerede, og have annammet Nadverens Sacramente; 3) at ingen af dem er bunden ved noget foregaaende Ægteskab, eller lovgyldig Forpligtelse til at indgaae et andet Ægte skab; hvorved det i Særdeleshed bliver at iagttage at den, som er skilt ved sin foregaaende Ægtefælle, foreviser enten Skilsmisse=Dom, som tilstæder den nyt Ægteskab, eller Bevilling til Ægteskabs fuldkomne Ophævelse, indeholdende en lige Tilladelse: 4) at de ikke er beslægtede eller besvogrede i de Grader, hvori Ægteskaber, efter Forordningen af 23de Mai 1800 ikke lovligen kunne finde Sted, eller at de, for saavidt Undtagelse, ved Kongelig Bevilling, kan faaes, ere forsynede med en saadan; 5) at en Enkemand i det mindste oppebier 3 Maaneder, og en Enke i det mindste et Aars Forløb fra den forrige Ægtefælles Død. Jmidlertid skal det være Bønde, og andre Almuesfolk, hvis Vilkaar og Tilstand ikke tillade dem længere at hensidde i ugift Stand tilladt at indgaae nyt Ægteskab inden kortere Tids Forløb, nemlig Enkemanden 6 Uger efter hans Hustrues Død, og Enken 3 Maaneder efter hendes Husbonds dødelige Afgang; dog en Enke i saadant Fald ikkun under den Betingelse, at der haves Vished om at hun ikke er frugtsommelig ved sin afdøde Mand; 6) at Bruden, hvis hun ikke er Enke, har Forældre eller andre Vedkommendes Samtykke, eller i alt Fald disses Jndsigelse er af Øvrigheden befunden ugyldig; det samme gielder og for Brudgommen, saafremt denne ei er fuldmyndig: 7) at de Militaire, som efter Anordningerne behøve Ægteskabs Tilladelse, ere forsynede med samme; 8) at de, som have bedrevet Hoer med hinanden, ikke maa komme sammen i Ægteskab; 9) at Ægteskal ikke maa tilstedes nogen, som mangler Fornuftens Brug; 10) at ingen af dem, som agte at indgaae i Ægteskab, nyder, eller fra den Tid deres Forsørgelse som Børn ophørte, har nydt nogensomhelst urefunderet Understøttelse af Fattigvæsenet, da, i modsat Fald, Ægteskabet ikke kan tilstædes, med mindre den administrerende Direction for Fattigvæsenet, naar Mandspersonen er forsørgelsesberettiget i Kjøbenhavn, og ellers Sogne=Commissionen for det Fattigvæsen, hvori Manden er forsørgelsesberettiget, erklæret, at den for Fattigvæsenets Vedkommende, intet finder mod samme at erindre. (Fortsættes.)