Danske Mercurius, 1684-05-02
Venedig 28. April. For stercke Flode er nu færdig til at seyle Oc bier efter Vind. Det vil vel icke feyle Her snart jo spørgis Nyt, der er alt kommen Skreck For os blant Tyrckerne, som giør os Modet kieck. udi Dalmatien Morlacker meget myrde Langt ind i Tyrckens Land og lætter Trældoms Byrde For mange Christne af de oc i en gesvindTo kiønne Fæstninger fra dem har taget ind Neder ANNO 1684. Den skonne Genua for kunde prætig braske Men ved Fransosens Jld nu ligger, vist, i Aske Gaar Franske anden Sted saa fort, som kiendis her Damaa hand Spanien tiltræde alt for nær Leyren for Luxenborg. 18. Nederland. Her napper det fuld hart for os paa begge Side, Oc mangen braver Helt maa udi Mulden bide; Thi udi Fæstninger er Spanioren haard, Og veed at Landets Tarv paa denne Fæstning staar. Men, naar vor Konge seer, det er paa Felde-EndeeAt Staden bucke maa, oc ham for Herre kiende, Da kommer hand her for, oc er ey lenge til; 21. Men hvor det spender af faa Dage lære vil. Nu neyer de alt ned og tager til at sucke Men for at gaa i Knæ heel nødig vilde bucke Printz Chimay trøstis dog af Kongen, som en Ven, Der alt hvad gaar ham fra, vil give ham igien. For Hielpen den er seen lar de sig dog vel sige, For de har Ære nock, de har ey vildet svige Den de har forit før, men naar ey Redning er Da maa mand give sig for Seyers Kue-Sværd Udi Rosilien vi Franske nylig støte Med Spanske udi Stag, hvor mange Pander bløte, Ja vel 3000 talt, men voris Marcken blev, Dog struttet, de fuld hart, før de til rygge drev. Findis hos Christian Geertzen Boghandler paa Slotz-Platzen. Maji Mercurius. MAJI. ERCURIUS SECUDUS. Danmarck. Eg har ey rum til Tal paa den mangfoldig Ære, Som Rigets Majestet i Lynde tal lar bære Paa sine høye-Mænd, som gaar nu Dydens Gang Høyt op blant Kongens Raad i Ærens høye Rang Christianshavn. 5. Maji. ott oc halvhundred Aar kand vel en Kone regne udi sin Alder op, maa dog om Næsen blegne For sit ny fødde Nor; Om hun har regnet vel, Som hun graa hærdet meen, da giør hun Vunder-skiel Amager. 16. dito. Jom vi seer Dyden frem til fulde Vext at skyde Jvoris Arve-Printz, oc ud til Blomster bryde, Saa seis hand oc i Dag, at hand Guds Viingaard vil Formeere med en vist, som der kand voxe til. Den vilde Morbær-Qvist, en Mohre lar hand pode Udi den sande Stock, at bære Druer gode: Hand lar den vande vel med Daabens reene Flod, Saa hand kand voxe til og Fructen blive modRenssborg. 21. dito. Her fra lar Kongen staa til Glyckstad at ta, vare Der hidset, oc nu her, oc ingen Møye spare Til Rigets rige Roe: Gid Lycker render med, At staa ham vel til Haand ved hver hans Fode-sted Kiøbenhavn. til Holsten Dronningen er reyst oc tør vel bæde J nogle Dage paa Augustenborrigs Sæde Anno 1684. Til Kongen siger til, hvor de best mødis kand Gid begge mødia glad, saa glædis voris Land. Vor Arve-Printz hand har Guds Kircke ladet øge For nylig med en Lem, nu kand Guds Lemmer søge Hos hannem Huse-lye, oc Lægedom i Nød, Naar de er ilde qvæst af Fiendens skarpe Stød. Hand med Solennitet seis nu i Grunden mure, Qvæst-husits første Steen, som der skal ævig dure, For dette Syge-huus til Hovit-hiørne-Steen Men Solen dantzer om paa sine Straalle been. Her alle Ære-Saar, som Helte bryster bryde Ved Feyde-Skud og Sverd kand Sundheds Læge nyde. Her er oc Livis Brød med Huse-lye til rest For hver nødtørftig Siæl, som bliver Lemme-lest Der fra gaar hand saa ud paa Floden at lustere, Oc lader sig hos Spaen til Middags Maal tractere: Der er Trompet-Musig, hvor Stycker holder Bass, Oc mand Herskabets Skaal giør ret af klare Glass Hans Høye Excellentz kom, Gud skee Lov! tilbage Fra Holsten hiem igien; Men strax maa Afskeed tage Med er, sit Frøken Nor, som gaar sin Himmel gang, At staa for Lammets Stool, oc siunge Engle-Sang.