Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-08-29
Nu er ogsaa den Note bleven bekiendtgjort ved Trykken i England, som er bleven udstædt af det Russiske Cabinet til alle dette Riges Ministre ved alle Europæiske Hoffer, en Rote hvis Tilværelse, har været længe omtalt; men hvis Jndhold har hidindtil været ubekiendt; den indeholder følgende: Ridder Zen Bermudez har overleveret til det Keiserlige Cabinet vedlagte Note og Begivenhederne. paa Halvøen, som allerede vare bekiendtgjorte ved Beretningerne fra vore Agentere ved de fremmede Hoffer. Hr. Zen indskrænker sig til i denne Note at anmelde for os, at den af de Cortes i Aaret 1812 udstædte Constitution er antaget af Kongen af Spanien, og tilkiendegiver det Ønske, at erfare, hvorledes Keiseren bedømmer denne Forandring i Regieringsformen. – Naar man betænker den store Afstand, som adskiller os fra de Stater, som ere bedst i Stand til at overtænke de ulykkelige Begivenheder, hvormed Spanien er truet, saa indseer man let hvor vanskeligt og delicat det Keiserlige Ministeriums Forhold er til den Spanske Nations Repræsentantere. Revolutionen paa Halvøen drager begge Verdensdeles Opmærksomhed til sig; de Anliggender, som skulle afgjøres derved, ere Verdens Anliggender, og var det nogensinde Keiserens Ønske, at bestemme sin Mening efter sine Allieredes, saa var det sikkert i det Øieblik, da Hr. Ridder Zen Bermude Note paalagte Hs. Majestæt den Forpligtelse, at erklære sig over en Begivenhed, som maaskee omfatter alle cultiverede Nationers Fremtid. Dog finder denne Forbindtlighed Sted; thi i vore Tider er enhver Anledning til Tvivl et Vaaden for de Slettænkende. Det var nødvendigt at give Hr. Zen et Svar, men ved en saa vigtig Omstændighed syntes det naturligt, at han, førend han selv besluttede sig til en Dom, vel overveiede det Formaal, som de allierede Hoffer havde foresat sig ved deres Forhold mod Spanien, saa at han kunde giø ve den Europæiske Politiks Grundsætninger til Ledsagerne ved sine egne. Flere end een politisk Act har siden 1812 udviist hvilken ædelmodig Omsorg de Europæiske Hoffer bære for Spanien; de biefaldt den ædle Standhaftighed, hvormed dets Jndvaanere modsatte sig det fremmede Aag. De hyldede deres Viisdom, da de forsamlede Fædrenelandets helligste Jnterresse, nemlig Uafhængighedens Jnterresse, omkring den constitutionelle Throne. Endelig fra den Epoche, da Forsynet bragte Ferdinand den 7de tilbage iblandt sit Folk, hørte de ikke op at erkiende, at faste Statsindretninger allene kunne bygges paa det Spanske Monarchies Grundvold. De allierede Souverainer gjorde endnu mere. Ved de langvarige Underhandlinger og Differencerne, angaaende Riode la Plata og Coloniernes Beroeligelse gave de tilstrækkeligt tilkiende, at disse Jnstitutionen, ikke vilde længere være et Middel til Lykke og Fred naar de blive antagne af Svagheden, som det sidste Frelses-Middel, i Stedet for at de burde gives af Velvillien som en frie Tilstaaelse. Lader os paa den anden Side raadspørge de store Forhandlinger, som have stiftet det Europæiske Forbund. Hvilken er Gienstanden for de Forbindtligheder, som bleve fornyede fra den 3die til den 15de November, De allierede Monarker havde tilintetgjort de sidste Spor af den Franske Revolution; men denne Revolution synes at ville frembringe nye Ulykker. Det var altsaa Monarkernes Pligt og Plan at forhindre, at den samme Storm, som udgaaer fra den samme Horizont, ikke tredie Gang skal ødelægge Europa. Men som der ikke har været nok til af den Skræk, som Frankerig opvakte, og som dens Tilstand endnu indgyder, eller af Regieringernes og Nationernes Uvished om deres Skjebne, saa maatte det Ondes Genius vælge sig en nye Skueplads og Spanien blive et nyt Offer forden. Revolutionen har altsaa forandret sin Jordbund; men Monarkernes Forpligtelser kunne ikke blive af en anden Natur, og Jnsurrectionens Magt, i Spanien er ikke mindre frygtelig eller farlig end den i Frankerig har været.