Viborger Samler, 1791-01-24
Al. DEN Kongelige privilegerede. VIBRGER SAMLER RARISTIAN Nittende Aargang. Mandagen den 24de Januarii. XXXXXXIBRARERTISSES Slutning af No. 3.14 Alt hvad som hidtil er sagt angaaet allerne Kalvskinds Beredning, (Overlæder); men Sollelæder, som først, førend det skal komme i Barkoesen, maa udblødes i en Syrlighed eller Smut, for at opdrive eller smutte Læderets Mellemrom, behøver ogsaa ved den nye Maade en Forarbeidelse, som er forskiellig fra den gamle Maade. 15) Garverne (i Engeland) betiente sig efter den gamle Maade af en Syrlighed eller Smutfarve, som var brygget af Rug, eller en anden Kornart; men det er ikke allene møisommeligt at brygge denne Syrlighed, og komme den i Giæring; men den bliver dog altid uvis i Henseende til Graden af dens Styrke og Syrlighed, i det samme beroer paa Veiret, og andre foranderlige Omstændigheder; desuden ere disse Sytligheder ofte i Stand til at raadne Læderet, og de kan uden en stor og nøiagtig Omsorg let tilføie dets indvortes Væv meget stor Skade. gje16) For nu at forebygge dette Onde, maa man følge Lærrets og Bomulds Blegernes Exempel; som betiene sig af en Syrlighed, som bliver tillavet af Vand blandet med stærk Vitriol Olie. 17. Det var vist forbunden med store Vanskeligheder, førende man kunde bringe Lærrets Blegerne til, ikke meere at bruge deres gamle Syrer, som bleve tillavede af Rug eller Byg, eller suur Kiernemelk; thi de havde den ugrundede Frygt, at den Vitriolisk Syre maatte æde deres Lærret; men mange Aars Erfaring har endelig overbeviist dem om deres Vildfarelser, og nu bruge de slet ingen anden Syrlighed. Saaledes vil vel og i Førstningen nogle Garvere frygte for at bruge Vitriol Syren, men lidt Øvelse vil snart overbevise dem om, hvor stort Fortrin denne Syre har frem for deres sædvanlige. De vil finde, at den er ingen Forandring underkastet, af Veirets Forandringer eller de mangfoldige Grader Varme; og i Steden for at komme Læderet til at raadne, saa giver den samme usædvanlig Styrke, og Soller, som ere smuttede med Vitriol Syre ere besynderlig faste, og altid frie for den allermindste Grad af Forraadnelse. Desuden saa kan een og den samme Syre tiene til at smutte flere Partier Læder, naar man kuns sætter lidt Vitriol Olie dertil, og den behøver ikke at bortkastes, førend den, af de mange, paa hinanden lagte Huder er bleven for ureen og smudsig til at kunde bruges. 18) Alt hvad man har at giøre for at smutte Sollelæderet, bestaaer deri, at man forarbeider Huderne i alle Maader i Forveien saaledes, som man ellers pleier at giøre, og, naar Huderne ere færdige til at smuttes i Syten, saa blander man saadan Mængde Vitriol Olie og Vand sammen, som er tilstrækkelig til at smutte den Mængde Huder, som man har i Forraad; man agte det Forhold, at tage 1 Pot Vitriol Olie imod 400 Potter simpelt Vand, som er fuldkommen nok, naar kuns Vitriol Olien har sin tilbørlige Styrke. Huderne kan ligge i Syren eller Smutten, til man seer at de ere smuttede nok; thi de staae ikke Fare for at raadne, som let kunde skee i den sædvanlige af Korn bryggede Syre, i det det vel skeer, at de der gaae i Forraadnelse, og raadne Læderet; derimod den af Vitriololie gjorte Syre afholder Forraadnelsen ganske. 19) Finder man Huderne nok smuttede, saa kan man strax lægge dem i Barkoesen, og forrette det øvrige Garverarbeide efter gammel Stiil, og det skal vise sig, at Kalvands Barkoes giennemtrænger endog Sollelæderet snarere end Overlæder og Kalveskind, naar man vil fraregne, hvad de ere tykkere. 20) Man sætter forud, at Vandtruget er anlagt, Kalkvandet tilberedt, og nogle Gruber fulde af ved Kalkvand tilberedt Barkoes ere færdige, og at denne Des er løben igiennem 2 Gruber med Bark, og har altsaa havt Tid nok, at Kalk vandet kan have tilstrækkelig virket paa Barken. Har man nogen Barkoes i Forraad, som er tillavet paa den gamle Maade, saa behøver man just ikke ganske at kaste dem bort, med mindre de ganske have tabt deres Kraft; i hvilket Fald man kaster dem bort og sætter nye Kalkvands Barkoes i deres Sted. 21) J faa Dage vil man kiende Forskiellen imellem Barkosen og dens Virksomhed paa Læderet, i Henseende til dens Giennemtrængenhed paa samme, efter den gamle og den nye Maade. Saaledes kan man nu uden Tab og Skade forbruge den gamle Barkoes, og strax derpaa anskaffe sig en Forraad af Barkoes, som er lavet med Kalkvand, og efterat man fuldkommen har indført den nye Maade, saa vil Arbeidet gaae meget regelmæssig fort i et, og et Partie Læder følge det andet i Forarbeidelsen, saa hastig, som det kan giøres færdig og afsættes. 22) Skiønt det vel er mueligt, at garve smaae Partier Læder til en Prøve i Kalkvands Barkoes, og det i den flerdedeel Tid, som man skulle bruge dertil efter den almindelige Maade; saa kan dog Forarbeidelsen i et stor Garverie ikke gaae saa hastig fra Haanden; men endog i store Anlæg, og med den sædvanlige Forarbeidelse kan dog Sollelæderet fuldkommen garves og giøres klar i en Tid af 11 til 15 Maaneder, efter Læderets forskiellige Vægt og Tykkelse; Overlæderet i 8 til 12 Maaneder, og Kalveskind i 6 til 12 Uger. Overhovedet kan Garveren i det mindste vinde 1/2 Deel af den Tid, som han ellers skulle have brugt. 23) Det efter den nye Maade beredte Læder er meget bedre end det efter den gamle Maade beredte, især Sollelæderet, som lader sig got slide, og har ikke mindste Tegn til Raadnelse. 24) Man maa erindre sig stedse, at Kalkvandet aldrig kan bruges, uden det er tilstrækkelig stærk, og saa klar som det reeneste Kildevand. 25) Saa ofte man tillaver en frisk Barkoes, maae man tage frisk Kalkvand dertil, og lade den saaledes tilberedt Oes løbe igiennem 2 Gruber; og den Barkoes, som alt er afkræftet ved at ligge paa Huderne, maa aldrig igien ledes paa Barken, som ligger i Haandgruberne, (som man nu giør med den afkræftede Oes) men den maa stedse skaffes bort, som aldeles unyttig; hvorfore man og maa anlægge en Rendesteen i Garvergaarden, for at udføre den afkræftede Barkors. 26) Haandgruberne maatte egentlig være under Tag, paa det Desen ikke ved tilkommen Regnvand skulle svækkes, og ere de smaae Barkgruber bedækkede, er det saa meget desbedre. Det ligger ikke Magt paa, om de store Barkgruber ere bedækkede, naar man kuns giver Agt paa, at de, naar Huderne ligge deri, holdes ganske fuldelige til det øverste. 7) Man maa altid see til, at have en god Forraad af ulædsket Kalk, (thi er den engang lædske, saa er den uduelig til at lave Kalkvand af) derfor maa man søge at faae Kalken ganske frisk fra Kalkbrænderiet, og pakke den uopholdelig i gamle Tønder. Man veier en af disse Tønder, efterdi det kan tiene til at bestemme den Mængde Kalk, som hver Gang maa kommes i Truget, naar man vil giøre en nye Brygning Kalk vand; og dette skeer ikke saa meget, fordi en saa stor Nøiagtighed i Kalkens Mængde behøves, da en 20 Pd. mere eller mindre ikke gjør en mærkelig Forskiel i Kalkvandets Styrke, men fordi man sparer Umagen at veie det hver Gang. 28) Al den Udgift, som behøves til anskaffe Kalken, og som i de allerstørste Garverier kan kuns udgiøre en ringe Ting, bliver meer end rundelig erstattet ved Egebarkens Besparelse; thi Kalkvand trækker Egebarken fuldkommen ud, og giør derfore, at Barkoesen rækker saa meget længere, end den med simpel Vand tilberedt Oes. Til Beviis herpaa, kan man endnu udtrække en ret stærk Des af den Egebark, som man alt anseerfor afkræftet, ved det man alt har engang trukket en Des deraf, med simpel Vand, naar man vil endnu engang komme Kalk vand derpaa. Garvere ville finde denne Maade meget let, jo meere de blive bekiendte dermed, og det kan meget vel skee, at de ved Ersaring kan giøre videre Opdagelser deri. Den ovenmeldte Anviisning er befunden fuldkommen tilstrækkelig til at sætte en Mand i Belfast i Jrland i Stand til, at udføre et Garverie i det Store i heele 4 Aar, og man troer derfor, at den samme Anviisning skal være lige tydelig og forstaaelig for alle dem, som drive Garverie. er Da Statsraad Steensen og Frue paa Aunsberg helligholdte Deres Ægteskabs 34te Aar den 19 Jan. 1791. In promtu.