Aalborg Stiftstidende, 1839-01-22
Under Valgforhandlingen den 4de Januar d. A. henvendte Kjøbmand Hilligsøe sig til Valgbestyrelsen med Forespørgsel om han ikke kunde aflevere en Stemmeseddel indeholdende Navnene paa alle de Repræsentantere, han agtede at stemme for, da han skulde foretage en Reise og ikke personlig kunde møde ved alle Valg. Man gjorde da Hr. Hilligsøe opmærksom paa, at efter Anordningen af 24de October 1837 § 11 og 12 var det nødvendigt, at han ved Valget paa hver enkelt Repræsentant, mundtlig eller skrivtlig, men i begge Tilfælde personlig opgav, hvem han stemte for, og at som Følge deraf en Stemmeseddel, som den fremviste, ikke vilde kunne tages til Følge. Da der ikke fra Kjøbmand Hilligsøes Side gjordes yderligere Paastand, men han frivilligen tog sin Stemmeseddel tilbage, fandt Valgbestyrelsen det unødvendigt, at afsige nogen Kjendelse i Anledning af det Passerede, som man betragtede som en privat Consultation. At Vedkommende selv deelte denne Anskuelse, maa og antages, da han endnu i nogen Tid forblev i Raadstuesalen, og afgav til Protocollen sin Stemme, da han efter Tour fremkaldtes, uden at gjøre yderligere Motion i Anledning af det Passerede. Det er derfor urigtigt, naar Referenten af dette Factum siger: at Valgbestyrelsen betydede Bælgeren, at ingen skreven Stemmeseddel kunde antages, og at Bestyre en vedblev haardnakken sin Vægring; thi mange af de Tilstedeværende ville, hvad det Første angaaer, kunne bevidne, at Valgbestyrelsen under Løbet af Forhandlingerne tog imod skrevne Stemmesedler, hvori stemmedes paa en enkelt Mand, og hvis Jndhold tilførtes Protocollen, og hvad det Sidste angaaer, da gjordes ingen haardnakken Vægring fornøden, eftersom Kjøbmand billigsøe ikke insisterte paa at hans Stemmeseddel, som gjeldende under den hele Valgforhandling, skulde antages. Anordningen af 24de Octbr. 1837 § 11 bestemmer: "at alle Vælgere, som ville udøve deres Valgret, have at møde personlig, og enten mundtlig for Valabestyrelsen eller ved Stemmeseddel tilkjendegive paa hvilke Personer, de vælge." Kunde det end ved første Øiekast synes, som om Udtrykket, paa hvilke Personer de vælge, ikke blot refererte sig til det foregaaende Pluralis "Vælgere", men kunde admittere den Fortolkning, at enhver Vælger paa een Stemmeseddel kunde afgive flere Personer, altsaa stemme paa engang for alle de Pladser, der skulle besættes, saa er det dog aldeles klart ved Anordningens § 12 der tilføier, naar der ere flere Vacaneer, som ved Valget skulle besættes, bliver der paa foranførte Maade at stemme om hver Posts Besættelse for sig, at Meningen kun kan være den, at enhver Vælger opgiver ved hvert Valg mundtlig eller skriftlig men stedse personligen, hvem han vil stemme for. En modsat Fremgangsmaade vilde ogsaa unægteligen give Anledning til mange Uovereensstemmelser mellem Manden, hvorpaa Valgene bleve effectuerede, og dog ikke sikkre den Vælger, der enten ikke kunde eller ikke vilde møde ved hvert enkelt Valg, hans Valgrets Udøvelse. Tænker man sig f. Ex.,at der ere tre Vacancer, og at en Vælger opgiver tre Personer, som han vil stemme for, men at hans Førstnævnte ved Stemmetællingen ikke har Pluralitet for sig, saa opstaaer strax det Spørgsmaal om hvo af de paa Stemme seddelen nævnte Personer, der skal anføres, som Candidat til det andet Valg. Er Vælgeren conseqvent bør han jo vistnok atter ved det andet Valg stemme paa den først nævnte men ikke endnu antagne Candidat, men paa den anden Side har jo den som Nr. 2 anførte Bogstavret for sig, at han skal have Stemmen til det 2det Valg. Valgbestyrelsen maa her svæve i Uvished, og dette vistnok afstedkomme Uovereensstemmelser i Valgmaaden paa de forskjellige Steder. Det er fremdeles muligt, at det først trufne Valg, i Henhold til den Bestemmelse, at Asscendentere og Descendentere eller Brødre, og de der ere ligesaa nær besvogrede ikke paa en Tid maae have Sæde i Borgerrepræsentationem kan berøve en eller flere af Vælgernes Candidater deres Valgbarhed, og i saa Fald maatte naturligviis Vælgeren jo dog have sin Valaret forspildt. Disse Betragtninger være tilstrækkelige for at gjøre det indlysende for Alle, at Bestemmelserne i Anordningen af 24de Octbr. 1837 med Hensyn til Maaden, hvorpaa Valgene bør skee, kun kunne forstaaes saaledes, som af Valgbestyrelsen er gjort. Det vil og saaledes være indlysende, at den Yttring af Forfatteren til det indsendte Stykke at Valgbestyrelsen havde handlet rigtigt ved iforveien at bekjendtgjøre, at ikkun mundtlige Stemmende kunde admitteres til Valg er aldeles uhjemlet, da Valgbestyrelsen ingenlunde var beføiet dertil, men ikkun til at afvise de Stemmesedler, hvori der paa engang stemmedes paa Repræsentantere til alle de vacante Pladser.