Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-06-23
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. Af adskillige Correspondents=Artikler fra Berlin, som læses i de offentlige Blade, maa man slutte, at der imellem de tvende politiske Partier sammesteds, det conservative og det progressive, hersker en betydelig Spænding, som muligt snart vil komme til Udbrud. "Regjeringspartiet, hedder det - synes at føle, at man ikke længere kan slaae sig igjennem med et liberalt Coquetteri, at det derved sætter sig selv paa Spil og ogsaa maa frygte for at miste deres Hengivenhed, der finde Behag i aaben Reaction. Derfor have væg lige Stemmer udtalt sig for at træde Folkepartiet, imøde uden Hensyn, for at tilintetgjøre alle Jllusioner. Jsteins og Heckers Bortviisning kan betragtes som det nærmeste Resultat af denne Politik, thi hvad man endog vil anføre angaaende den ydre Anledning hertil, saa var det egentlige Motiv til samme dog dette: at gjøre en Demonstration, som hele Tydskland kunde forstaae, og til en saadan Demonstrations Væsen hører netop det Jndholdsløse i alle ydre Grunde. Hovedslaget vil imidlertid Regjeringen føre ved den Maade, hvorpaa den agter at besvare de seneste Provindsiallanddages Forslag og Beslutninger. Hvilken Betydning disse have havt, hvilken Aand de vare besjællede af, kan ansees som bekjendt. De udgjøre det liberale Folkeparties Triumph, den glimrende Slutning paa deres dybt indgribende Virksomhed. Man betænker i Udlandet sædvanlig ikke nøie nok Betydningen af disse sidste Stænderforsamlinger, fordi man ikke kjender deres Organisation og følgelig ikke veed, at de ere sammensatte af de meest conservative Elementer, at den udelukkende Repræsentation af Grundbesiddelsen, Adelens væsentlige Overvægt og de meget trykkende Betingelser, under hvilke det kun er tilladt Folket at bringe Forslag for Kamrene og disse at bringe Petitioner til Regjeringen at Alt dette er i hø grad hemmende for alle frisindede og fremskridende Bestræbelser. Naar nu imidlertid ved sidste Møde ingen Provinds har undladt at henvende sig til sin Landdag med Petitioner og Offentlighed, Trykkefrihed, Skattereform, Jødernes Emancipation, Rigs stænder og deslige, naar endelig de fleste Forsamlinger have gjort disse Petitioner til deres egne og nedlagt dem for Thronens Fod, saa er dette vistnok et vigtigt Tidens Tegn, et kraftigt Beviis for hvad Folket trænger til. Paa alle disse Forslag maa nu Regjeringen svare, naar den dimitterer Landdagene, og dette Svar skal efter Reactionspartiets Ønske ikke blot bestaae i et Afslag, men i et skarpt og rettesættende Afslag, for engang for alle at forekomme lignende Ting. Det er imidlertid let at indsee, hvor betænkeligt et sligt Skridter, og der gives derfor i Regjeringen et Modparti, som staaer skarpt imod hiint og derfor og misbilliger v. Jtsteins og Heckers Bortviisviisning. De holde nu paa en populair, i liberal Aand fremskridende Regjering, medens deres Modstandere støtte sig paa Kronens absolute Magt, udenlandske Forbund og velordnede Executivforholdsregler. Jmidlertid har man dog ikke kunnet skjule for sig selv, at den offentlige Mening allerede er bleven en stærkere Magt end man finder for godt officielt at tilstaae. Derfor vil man bortvise samtlige herværende Skribenter, forsaavidt de ikke ere fødte Berlinere og altsaa høre til Communen, saaledes at alle udenlandske Skribenter skulle forlade Preussen og de preussiske Berlin. Saa utrolig dette klinger, saa vist kunne vi forsikkre, at vidtløftige Discussioner desangaaende have fundet Sted saavel i Statsraadet som i det indenlandske Ministerium." Saavidt hiin Correspondent, og skjøndt der ved "Skribenter, efter al Sandsynlighed dog kun ere at forstaae saadanne Forfattere, der befatte sig med Politik, saa maa dog en slig Forholdsregel henregtil de i høi Grad radicale og næsten utrolige, dersom den ikke omtaltes fra flere Steder, hvoraf man maa slutte, at Rygtet i det Mindste maa have været meget udbredt. Med Hensyn til det, der yttres i foranførte Correspondence=Artikel angaaende Dhrr. v. Jtzsteins og Heckers Bortviisning, fortjener det at bemærkes, at nu ogsaa Jtzstein har i Mannheimer-Tid. ladet indrykke en Erklæring i Anledning af den berlinske Politidirecteurs Bekjendtgjørelse, som især er mærkelig derved, at den stadfæster Noget, som Hecker kun anførte med det Tillæg saavidt han erindrede det", nemlig, at Jnstein, da Politiofficianten om Morgenen tidlig kom til dem, udtrykkelig yttrede at de vare forsynede med Passe, hvoraf imidlertid hiin Embedsmand ingen Notice tog, men kun drev paa deres øieblikkelige Afreise. Denne Omstændighed, beviser meer end nogen anden, at Passene ikke vare den egentlige Grund til Bortviisningen.