Berlingske Tidende, 1836-04-13
Grækenland. – Det Slør, der saa længe har bedækket de græske Anliggender, er endelig faldet. Kongen af Bajerns Nærværelse, som man tillagde saa megen Vigtighed, har ikke kunne imponere Oprørsaanden. Jnsurrectionens hemmelige Hovedmænd, der bestandig have ventet paa, at de constitutionelle Friheder, der ved det nationale Statsraads Aabning forkyndtes, skulle træde i practisk Virksomhed, synes netop med Flid at have udført deres Planer, medens Kong Ludvig endnu var tilstede. De sidste Efterretninger fra Athen naae til den 9de f. M.; Alt var i den største Bestyrtelse. Jnsurgenterne vare trængte frem til Vrachori, og hele Akarnanien var oversvømmet af deres Vander. Flere Landsbyer, der gjorde Modstand, bleve ødelagte. Den 20de Februar blev ved Stilida et bajersk Detaschement adspredt og sammes Chef, en Hr. von Bandey dræbt. Som en Følge af disse Begivenheder har Kong Otto under 28de Februar udstedt en Opfordring til den græske Phalaur og til Nationen, i hvilken Ricolaus Jerva, Dimo Tjelio og Malama, Cheferne for nærværende Opstand, som Medlemmer af Phalauxen, erklæres i Acten, men de øvrige Vildledte tilsiges der Tilgivelse for det Begaaede. Alle Romarker og Civilembedsmænd i Grændsedistricterne ere afsatte, og endelig har Kongen udstedt en Ordonants, ifølge hvilken 2000 Palikarer opbydes til Rebellionens Undertrykkelse. Denne Forholdsregel vakte almindelig Beggeistring, og allerede den 6te f.M. droge 150 Palikarer under den berømte Grivas's Anførsel, ud fra Athen, for at begive sig til Agrapha, i Nærheden af hvilken By tre Batailloner, bestaaende af 600 Mand, skulde forene sig. Oberst Vassofulgte ham Dagen efter med 2000 Mand til Condaura, og skulde man øvrere henimod Zeituny. Alle de Palikarer, der kaldtes til Kongen, lovede at offre Liv og Gods for deres Konge. Den bekjendte Tavellas drog den 8de f. M. til Akarnanien og tog Tangos med 200 Mand med sig, saa at hans Corps vil komme til at bestaae af 600 Mand. Oberst Mamauri er brudt op fra Salona med 400 Palikarer, for ligeledes at virke med til Rolighedens Gjenoprettelse. – Det kan ikke nægtes, at der, ifølge alle Beretninger, hersker stor Enthusiasme; men den Priis, der fordres for disse Uroligheders Undertrykkelse, er ingen anden end den – Drommebilledet af en forbigaaende Constitution, for hvilken Folket endnu er umodent. Det er meer end sandsynligt, at disse Begivenheder have for længe siden været forberedte; i alle Oppositionens Breve forud sagdes det for flere Maaneder siden, og det lader til, at skuffede Forhaabninger, med Hensyn til Kongen af Bajerns Nærværelse, have foranlediget Hovedmændene til allerede nu at bryde løs. En aldeles Forandring i Ministeriet var efter denne Crise uundgaaelig; men Alle raabe paa Koletti. Den Jver, hvormed Palikarerne melde sig til Tjeneste, viser noksom, at de adlyde hemmelige befalinger. Det nye Ministerium har imidlertid endnu Stemningen for sig. Rizzo er afholdt, ligeledes Drosse, Mansola og fremfor alle Condostavles som Finantsminister. Den nye Krigsminister var endnu ikke udnævnt; Nicolaus Skouffos er blevet Statsraad. De nye Ministre høre mere til Bevægelses Partiet, og "man smigrer sig med det Haab, at deres første Skridt vil være at bortfjerne fra Grækenland alle bajerske Militaire. Den Omstændighed, at det nye Ministerium kaster sig i Armene paa National-Partiet og stræber, alene med Grækerne at undertrykke Opstanden, giver dette Haab mere Sandsynlighed. - Kong Ludvig af Bajern vedbliver at anvende sit Ophold i Grækenland til Kunst- og Alderdoms-Forskning. Han iler fra den ene Ø til den anden, for at lade grave i Jorden. Den 9de f. M. var han endnu i Milo, hvor han modtog den første Efterretning om Jnsurgenternes Fremykken til Vrachori, samt et Brev fra sin Søn med den Bøn at forlænge sit Ophold endnu i nogle Uger.