Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-01-12
Vi have forhen benyttet os af Forfatterens Beregning og tye atter dertil naar han anfører, at de kongelige Skatter, nemlig Landskat, Gammelskat og Extrapaabud, udgjøre 8 Rbd. 3 Mk., hvorimod Fourageskat, Marschpenge og Kjørselskat, udelades, fordi disse Afgifter deels træde istedet for Byernes Jndqvartering, og deels maa betragtes som communale. Da Tiendeydelsen maa ansees som en Afgift af samme Natur som Ydelser til Statens Kasse, og den i al Fald Jntet har til Fælleds med Communeafgifter, saa maa den regnes til de anførte 8 Rbd. 3 Mk. og Beløbet bliver altsaa omtrent 17 Rbd. af hver Tønde Hartkorn. Efterat dette er opstillet som Beviis for Sammenligningen, kan den udføres videre ved at overføre den paa en Gaard paa Landet med 8 Tønder Hartkorn, der omtrent maa have samme Værdie som den anførte Kjøbstadeiendom. Herefter vil hele Afgiften, som, foruden de communale, hviler paa en saadan Eiendom beløbe sig til 136 Rbd. eller omtrent 1/3 pCt. af Værdien, og ere altsaa større end for Kjøbstadeiendommen. Efter saaledes ogsaa ved et Exempel at have viist, at Regnestykket kan faae det modsatte Facit og i al Fald godtgjort, hvor usikker en saadan Sammenligning er, maa man endnu bemærke, at man ligeledes finder megen Betænkelighed ved at tiltræde Forfatterens Paastand om at Kjøbstæderne alene udrede Consumtionen. Consumtionen er i Almindelighed, og i Særdeleshed med Hensyn til alle Artikler der have Priis i Udlandet, et Paalæg paa Productionen og maa i sin Totatitet i det mindste være ligesaa byrdefuld for Landmanden som for Borgeren. At Regjeringen og Stænderne ogsaa have antaget dette, synes klart af den Maade, hvorpaa denne Sag har været behandlet, idet man har foreslaaet, at en Deel af Erstatningen for Afløsningen burde udredes ved Paalæg paa Hartkornet. Efter Forfatterens egen Optegnelse fremtræder Bygningsafgiften ikke som nogen særdeles Byrde i Forhold til alle øvrige Udgifter, der ere forbundne med den borgerlige Næring. Den udgjør saaledes for Litr. A. No. 1 kun 1/2 Deel af det, der er opført som en nødvendig Udgift og Betingelse for at drive Næring. Ved andre af ham anførte er Forholdet af kongelige Skatter endnu ubetydeligere, f. Ex. for Litr. C. No. 2, hvor de, og rimeligviis tillige Brandcontingentet, kun udgjøre 32 Deel af det der udfordres for at fortsætte Næringen. Naar Forfatteren anfører Landskattens Beløb som hvilende paa Kjøbstadjorder, maa man forudsætte, at dette ikkun er skeet for at meddele en fuldstændig Fortegnelse paa Udgifter af enhver Art, thi denne kan dog ei ansees for en Byrde paa Kjøbstad, næring. Paa samme Maade maa det vist forklares, naar han anfører Renter af Driftscapitaler til de specielle Næringer, eller Renten af Værdien, der tillægges Eiendomme der tilhøre Avlsbrugerne. Den større Drift eller det større Avlsbrug udfordrer større Capital, men dette ansees med Rette for et Gode og et som en Byrde. Forfatterens Fremstilling giver Anledning til ogsaa at omtale de forskjellige Vilkaar, under hvilken Arbeidsklasserne i Byerne og paa Landet leve. Huusmanden uden Formue udreder som Kjøber af et Huus paa 4 Skp. Hartkorn i det mindste Renten af 1000 Rbd. eller 40 Rbd., og kongelige og communale Afgifter efter Forfatterens Beregning 6 Rbd. 53 s., men efter de stedfindende Forhold i det mindste 12 Rbd. eller ialt fuldkommen 50 Rbd., medens at Dagleieren i Byen, efter det anførte betaler 38 Rbd. eller 45 Rbd. til disse Udgifter. Vel maa det indrømmes, at Huusmanden har Jndtægt af Lodden, men Kjøbstæddagleieren har stadigere Arbeide og bedre Fortjeneste. Hvilke kongelige Skatter Dagleieren, der boer til Leie, udreder, er Jndsenderen ubekjendt, men maaskee har Forfatteren derunder forstaaet Brandcontingentet, uagtet dette aldeles ikke er nogen Skat, og desuden, som Byrde betragtet, ikke hviler udelukkende paa Kjøbstæderne, da disse netop i dette Punct, paa Grund af de locale Forhold ere fovoriserede og nyde den samme Sikkerhed som Landbeboerne for en billigere Betaling.