Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-07-12
Blandinger. En Prindsesses Formæling er en i de ottomaniske Annaler høist sjelden Begivenhed, men endnu sjeldnere, at man har tilladt de tyrke Keiseres Døttre, at forplante Calisernes Blod i deres Børns Aarer, og derved gjøre det muligt, at Muselmændenes Throne fra den mandlige Lime kunde gaae over til den qvindelige. (Sultan Achmed III var den Sidste som formælede en af sine Døttre med en af Rigets Stormænd.) Derfor var ogsaa en uhyre Mængde Mennesker strømmede sammen for at see de Høitideligheder som nylig fandt Sted i Dolmabagdschi i Anledning af Sultaninde Salicha's (Salichheh) Formæling med Halil Paska. Efter at disse havde uafbrudt varet ved i 10 Dage blev Brudegaverne, paa en egen dertil anlagt Vei, bragte fra Sultanens Serail til Brudens Pallads, som hun i Fremtiden vil beboe med sin Gemal. Efter en Division Jnfanterie og Kavallerie fulgte Embedsmændene af de 4 første Klasser. Derpaa 55 kostbart smykkede Muuldyr, belæssede med Guld- og Sølvstoffer, efter disse 6 forspændte Kaleschevogne fyldte med fløielsbetrukne og sølvbeslagne Kufferter. J en af Vognene faaes Prindsessens Toiletbord af massivt Sølv, og en Stol som om den var af de pure Guld. Derpaa fulgte 12 andre Vogne, der saae ud som store paa Hjul befæstede Bure, bedækkede med rødt Klæde; disse indeholdt Prindsessens Sølvkar. Derefter en Mængde Serailtjenere, som paa Hovedet bare skjønne med Gaze overtrukne Kabareter, hvorpaa der laae alle Slags kostbare Ting af Guld og Sølv. Tolv andre Tienere bare ligesaadanne med gjennemsigtige Laage af Sølvtraad, fyldte med Prydelser af Diamanter og Perler. Derpaa atter Tolv med kostbare Shawler &c. Efter disse kom atter tolv tillukkede Vogne. En Skare Serail=Officerer, Gildinger, og en Afdeling Kavallerie sluttede Toget. Den tolvte Dag skulde endeligen føre Bruden i hendes ventende Gemals Arme. Skjøndt Toget, der ledsagede hende, først satte sig i Bevægelse paa den af Oraklet som gunstig betegnede Middagstime, saa var dog den næsten en tydsk Miil lange Vei bedækket af en uoverskuelig Menneskemængde, som man anslog til over 150,000. Prindsessen kjørte i den yderst pragtfulde med 6 riigtudstafferede Heste forspændte heeltforgyldte Kareth som Keiseren af Rusland for nogle Aar siden havde foræret Sultanen, Vognens Vinduer vare saa tæt tillukkede med Jalousier, at intet Blik kunde trænge igjennem, og det var ingen Skade til, tilføier Brevskriveren, da Prindsessen skal være meget hæslig. Efter den fulgte 40 til 50 andre kostbare Eqvipager, i hvilke Prindsessens Hofdamer og Kammerjomfruer, befandt sig. Saasnart Prindsessens Vogn var kommet til Palladset, tilte Brudgommen, en smuk Mand, paa 40 Aar, der uagtet sin lave Herkomst (han har engang været Slave hos Seraskieren) forbinder et fiin Væsen med et indtagende Udvortes, ud til den, for paa sine egne Armee at bære sin Brud ind i hendes Gemakker, hvor han, efter det foreskrevne Ceremoniel, sætter hende paa en Divan, og beder i ydmyg Stilling sin Herskerinde med Bevaagenhed at see ned paa hendes første Slave. Han bønfalder hende om at afslere sig, han byder hende Frugter og Forfriskninger, og endelig lykkes det ham, efter nogen Modstand, at bevæge hende til at lægge Sløret, og holde et lidet Maaltid med ham. Derefter ledsages Bruden ind i Bryllupsgemakket, og noget efter følger Brudgommen hende. - - Et nyt Beviis paa Oplysning har Sultanen ved denne Leilighed givet. Efter den fra den ottomanniske Histories første Tider bestaaende Vedtægt blive nemlig alle Børn af Sultanens gifte Sødskende og Døttre qvalte strax efter Fødselen. Men Sultan Mahmud har erklæret sin Datter og Svigerson, at Barbariets Tid er forbi for Tyrkiet, og at Børnene af deres Ægteskab, endogsaa Prindserne, skulle beholde Livet. Don Miguel havde været i største Livsfare da han indskibede sig fra Portugal. Folket i Sines var saa rasende forbittret, at det slog Stene efter ham og raabte: "Usurpateuren døe, Tyrannen døe!" Escorten, 300 Md. af Dronningens Uhlaner, havde havt den største Møie med at frelse ham fra den forbittrede Pøbel og faae ham bragt ombord. Folket forfulgte ham lige ned til Strandbredden, kastede endnu Stene efter Baaden, og udskjeldte ham paa det groveste. Dette er saameget mere mærkeligt, som Staden Sines altid var bleven anseet for en meget miguellistisksindet Stad, hvorfor ogsaa D. Miguel havde selv valgt den til sin Jndskibning. Da han kom ombord paa Fregatten syntes han at være i meget godt Humeur, og spiste med en rasende Appetit, især af en røget Skinke. Hans Paaklædning var meget skjødesløs. Han talte gandske ligegyldigt om sin Krigsfærd, og beklagede at Omstændighederne ikke havde tilladt ham at tage Afsked med sin Broder D. Pedro, hvis Mod og Udholdenhed han roste, vel sagtens ifølge Ordsproget: "Der maa gjøres gode Miner til slet Spil!" D. Miguels Søster, Jnfantinden Donna Maria Jsabella, som han i saa lang Tid havde behandlet paa det meest tyranniske, var kort iforveien flygtet bort fra ham. Hendes Ankomst til Lissabon og Modtagelsen af D. Pedro, efter 13 Aars Skil misse, var meget rørende. Da Prindsessen kom i Land, fløi hun om Halsen paa sin Broder, der var klædt i fuld Stadsuniform og omgiven af en talrig meget glimrende Suite. Han var ledsaget af sin anden Søster, Donna Anna da Jesus Maria (Marquisinden af Loule). Begge Strandbredderne vare som besaaede af Mennesker. Jnfantinden var klædt i en gandske simpel graa Silkekjole, og saae meget lidende ud. Hendes Søster, Marquisinden, var iført en Kjole af blomstret Musselin og en rosafarvet Hat med hvide Fjedre. Under Folkets Fryderaab kjørte alle Tre i en aaben Vogn til Slottet Queluz.