JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Det nyeste endnu gieldende Spise-Reglement for Drengene findes aftrykt i CollegialTidenden. Andre trykte Reglementer og Jnstruktioner kiendes ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
J Stiftelsens første Lokale var ingen Kirke eller Kapel, men derimod er i det Lokale den nu har, et lidet Kapel, som gives Navn af Kirke. 1792 læste man *) følgende: "Det Kongelige Opfostringshuus er forsynet med en Kirke eller Kapel, hvori holdes Prædiken hver Søndag af Informatorerne, som dertil skiftes; hvor nødvendig denne Kirke har været forhen, maa den dømme om, som har havt Kundskab om Stiftelsen i den Tid. Nu derimod troer man, at vor Herre ikke vilde fornærmes, om denne Kirke blev anvendt til andet Brug, og den hele Gudstjeneste gik ind. Opfostringshusets Børn gaae hver Søndag i almindelig Hospitals Kirke; Betjenterne ved Stiftelsen ere funde og friske Mennesker, som gjerne kan søge Byens Kirker, og behøve slet ikke nogen Kabinets= eller Kapels Pædiken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Uden Tvivl ved den Tid ophørte Prædikener her. 1801 ansøgte daværende tre Lærere, al prædike engang imellem om Søndag Formiddag, istedetfor at katekisere; hvilket tillodes dem paa den Maade, at der efter Prædiken skulde holdes en kort Katekisation, for at forvisse sig om at Børnene havde hørt den med Opmærksomhed. Disse Prædikener ophørte da de to Lærere 1802 befordredes til Præstekald, og den tredie 1803 blev Forstander.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Kapellet staaer nu ledigt hele Aaret igjennem paa en Dag nær, nemlig d. 29de Juni, da der holdes Tale, opføres Kantate, uddeles Præmier osv. Det har nemlig været en god gammel Skik ved Stiftelsen at højtideligholde bemeldte Dag, som den Dag da Stiftelsen ved Fundatsen grundlagtes. Fra 1813 til 1816 var denne Skik afbrudt, men 1817 fornyedes den og har siden vedvaret. *) J fornævnte lidet Skrift: "Noget om - S. 25. 1817, læste man i Politievennen No. 87. en Yttring om at det vilde være mange der boe den Deel af Staden, hvor Opfostringshuset ligger, kjærkomment, om Kirken der maatte komme i Brug; men i No. 89 af samme Blad vises Unødvendigheden deraf. Pot Pourri. (Meddeelt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
En gammel engelsk Tragvedledigter var saa forfængelig, at han, ved de heldigste Steder i Andres nyere Sørgespil, altid søgte at paavise, at de vare tagne af hans Arbeider. Da han nu engang ved Opførelsen af et saadant Drama blev et Theateruveir vaer, udraabte han: "det er min Torden!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
En Smed vilde engang laane hos Skole rectoren en Bog. "Jeg har forsvoret, at udlaane Bøger", sagde Rectoren, men vil han læse den Bog, han ønsker, paa min Studerestue, min gode Mester, saa maa han gjerne. Smeden betakkede sig, og gik. - Nogen Tid derefter sendte Rectoren Bud til Smeden, for at laane hos ham en Kofod til at hugge Jsen op med. Hils Rectoren", sagde Smeden til Budet, "at jeg har forsvoret at laane nogen Kofod ud, men vil han benytte den hjemme hos mig, saa maa han gjerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
En Oversætter af Tydsk oversatte engang 3die Pflange ist voller Saamen" med: Planten er fuld af Frøer. Man gjorde ham opmærksom derpaa. "Veed De da ikke, min Hr. Criticus, sagde han til sin Jrettesætter, at Frø har i Fleertallet Frøer. - Ja, men Sprogbrugen, vil, at naar Talen er om "Saamen" - "Jh, hvad bryder jeg mig om Sprogbrugen, faldt Oversætteren ham ind i Talen, "den er en grov Tyran. Jeg holder mig til Fru Grammatica, som er en fiin Dame.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
I en Konstflids Udstilling hang et Stykke Saalelæder med en vedheftet Seddel, hvorpaa stod skrevet: "dette Saalelæder er forfærdiget af en indenlandsk Oxe."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
En liden regjerende Fyrste kjørte med Baron Mer til Magdeburg. Da de kom til Porten, sagde Prindsen: Jeg vil være her incognito og give mig ud for en Adelsmand. Da man spurgte om hans Navn og Characteer, svarede han: "jeg er Baron Mrk. - Raden kom nu til Baron Mer og denne udgav sig for Prindsen af Brer: "Men min Gud!" hvi skeede Prindsen ham i Øret, rykkende ham i Kjølærmet, "De veed jo, at jeg vil reise incognito, "Ja, det vil ogsaa jeg, svarede Baronen. Hr. L. havde i sin Have uden for Byen ladet bygge et Lysthuus, hvortil der maatte lægges et dybt Fundament, da Grunden var løs og meget Jord udgraves, og kastes i een Dynge. Men Hr. L. vilde anlægge en Græsplet omkring Lysthuset og til den Ende have bortskaffet en Hob Jord. Han overveiede, hvorledes det skulde skee, og kaldte endeligen sin Gartner. Morten, sagde han til denne, bestil til i Morgen 6 Dagleiere, lad dem grave et Hul her, og kaste den hele Jordhob deri, for jeg vil have Alting jevnt. Ja, Hr. L., svarede Morten, men hvor skal vida hen med den Jord, som vi have udgravet af Hullet? Dummerhoved, fik han til Svar, saa gjør man Hullet saa meget større, at Jorden ogsaa gaaer deri."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Jndenlandske Efterretninger. Jblandt de mærkelige Veldædigheds Stiftelser er den Lahnske Stiftelse i Odense for hielpeløse Børn, i hvilken 44 Drenge og 70 Piger nyde frie Underviisning. Den har nylig faaet en ikke ubetydelig Tilvæxt, da en kristelig Velgiørerinde, Jomfrue Anne Dorthe Lorentzen i Odense, ved et af hende oprettet Testamente, som under 30te Marts sidstleden er allernaadigst konfirmeret, har skjænket til Stiftelsen efter sin Død 1100 Rbdlr. Sølv, under Benævnelse af "Anne Dorthe Lorentzens Legat." Renterne af denne Kapital skulle efter Giverindens Villie og Bestemmelse, stedse anvendes som Kost Bidrag til tvende af de værdigste og meest trængende Pigebørn i den Lahn ske Skole. Menneskevennen C Aug. W. v. Driberg (1 Dec. 1825) var den første, som, efter Lahn, bidrog ved Testament til Stiftelsens Fremvext. Han ofrede nemlig en betydelig Deel af sin Formue (omtrent 20,000 Rbd.) dertil. Exemplet er nu fulgt af en retskaffen Danneqvinde som her sætter sit ved Flid og Tarvelighed sammensparede Overskud paa Renter for Evigheden. Det var hende ikke nok at gavne og hielpe den Trængende, medens hun lever; hun vil ogsaa gjøre det efter sin Død, og derved stifte sig det varigste Minde hos Efterslægten. Gid Exemplet snart finde flere Efterlignere, der vilde opfylde Johan Mathias Lahns herlige Ønske, og bygge paa den af ham lagte Grundvold; thi først naar Stiftelsen evner at yde Kost og Klæder til dem alle, vil den ganske kunne svare til Benævnelsen: "for hielpeløse Børn"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Blandede Efterretninger. J Müllners Mitternachtsblatt læses under Artiklen: Krigszeitung følgende: "Den tappre Nordlands-River, Jens Baggesen, er d. 3 Oct. død i Hamburg. Han var som literarisk Krigsmand, i Særdeleshed ved sine Feider med den dansk tydske Digter Oehlenschlæger, bleven bekjendt, og førte overhoved et skarpt satirisk Sværd mod den nye Skole." Vi raade imidlertid de Fredelskende, ikke at glæde sig alt for tidligen over dette Dødsfald. Det er fand synligt, at han vil fortsætte Krigen endog efter sin Død. Han skal have efterladt et deels episk, deels dramatisk Digt, under Titel af Faust, og deri endog være gaaet løs paa Oldmesteren Goethe, Skaberen af det genialeste af alle Fast Digte, med genialsk Kiekhed. Vel skal han i den sidste Tid – saaledes trøster Allg. Zeit. 1826, Beil. No. 313 - have været bleven anderledes sindet, og udstrøget meget." Men hvor veed, om han ikke ogsaa har ladet meget staae, og om hans Sønner Carl og August resp. i Bern og Kjøbenhavn (Kiel?) som allerede have erklæret sig beredte og eneberettigede til Udgivelsen af hans Omnium (Allg. Z. Beil. 3 Oct.) ville undertrykke Alt, hvad der kunde være denny Skoles Koryphæer imod – Vel havde, hvad "Oldmesteren, angaaer, denne vel ikke meget at frygte for sig og sin Faust – men gaaer det saaledes de grønne Træer, hvorledes skal det da gaae de tørre, Ogsaa kunde den Baggesenske Faust maaskee blive udeladt af Omnibus, naar Cotta gjorde det Tilbud, at paatage sig Forlaget af Omium. Men vilde da ikke en anden speculativ Bibliopolitikus hige efter Faust-Manuskriptet med den klingende Pung? Shakespear som Adjutant. En engelsk Skuespiller, ved Navn Penley, vilde for fire Aar siden oprette et engelsk Theater i Paris, men hans Forsøg strandede paa den franske Patriotisme. En Aften, da eet af Shakespears Stykker skulde gives, opfyldte Jntriganterne Parterret med Bodsvende &c., saakaldte Calicots, og udbredte, for endnu mere at bringe de Uvidende i Harnisk, det Rygte, at denne Shakespear havde været ved Waterloo Adjutant hos Hertugen af Wellington, og det blev troet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
J Aaret 1724 foregik i Staden Thorn, som var bleven Preussen frareven og tillagt Polen, en Begivenhed, der kaldtes en Tid derefter den thornske Tragvedie og er i Kirkehistorien, bekiendt under Navn af den thornske Execution.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
J Staden var den Gang et Jesuitercollegium, ved Siden af et protestantisk Gymnasium og blandt Indbyggere, der, tilligemed Raadet, vare Protestanter. En Jesuiter-Student havde den Frækhed, at slaae en Borgers Drengebarn, fordi det havde forsømt, ved en Procession, at blotte Hovedet, og derved opstod et Sect-Tumult og en Criminalproces, der, som en Følge af de aller nederdrægtigste Jesuit-Rænker og den daværende polske Rigsdags foragteligste Barbarie, kostede en ædel Præsident og 9 uskyldige Borgere af protestantisk Tro Livet, under Bøddelens Haand, og nogle af dem bleve endog først Hænderne afhugne, fordi de i Tumultet skulde have forgrebet sig paa catholske Kirkebilleder. En Tiende undgik Døden ved at afsværge sin Tro. Dette mageløse Exempel paa Fanatisme har givet Æmne, til en nyligen udkommen Roman: das betrubte Thorn, 2 Th., Leipzig 1826, af Psendonymen Ewald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
J de forenede Stater fabriceredes, efter nyyorkske Blade, i Aaret 1810 kun omtrent 4 Mill. Bards Bomuldsvarer i 12 Manufacturer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
J Aaret 1826 fandtes der i Landet 50 Manufacturer, der leverede 30 Mill. Bards Bomulds varer. Ganske nye Manufactur-Landsbyer, som f. Ex. Great-Faks i Sommerworth, vare fremkomne, hvor i A. 1812 kun vare to Huse, men nu ere 70 Manufacturbygninger med 1500 Arbeidere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Engelland eier nu i sine 16 vestindiske Colonier (efter Buxton) ikke færre end 715,385 Slaver. Slavehandelens egentlige Sæde er Øen St. Maurice.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
En Bemærkning af Friedrich den Store. "Naar jeg gjennemløber Historien, saa finder jeg, at sjeldent ti Aar ere forløbne, uden en Krig. Denne Vexelfeber lader sig vel en Tidlang fordrive, men aldrig fra Grunden af helbrede. Aarsagen dertil maa man søge i Menneskenes medfødte Urolighed. Opvækker den ene ingen Forvirring, saa gjør den anden det, og en Gnist forvolder ofte en stor Jld. Allerede i den ældre (i Dronning Annas Tid anvendte en engelsk Digter følgende paa sin Nation: Esse aliquam in terris gentem, que sua impensa, suo labore ac periculo bellagerat pro libertate aliorum. nec hoc finitimis, antpropinque vicinitatis hominibue, ant terris continenti junctis præstet, maria trajiciot, ne qvod toto orbe terrarum injustum imperiuarsit, et ubiquejus, for, lex potentissima sint. Dette som Tillæg, til hvad der i No. 34 af nyeste Skilderie af Kjøbenhavn stod om den Politik, Romerne iagttoge med Hensyn til Campanerne. Da Jndsenderen heraf ikke eier den Deel af Livius, hvori ovennævnte Ord skulde forekomme, og altsaa ikke kan læse dem i deres Sammenhæng med det Foregaaende og Efterfølgende, vil han ikke oversætte dem, men overlade det til Kiændere af det latinske Sprog, selv at udfinde hvad Meening, de deraf kunne. Ordene skulle imid 18 Kapitel.)H. Chr. H. nesisk Roman, der er oversat i det franske Sprog, og er et af de nyeste literariske Værker, der give os interessante Oplysninger om dette store mærkelige Riges Beboere og deres Sæder. Den Danske Læser bliver i denne Tid, i den flyvende Post, givet nogle Stykker af denne Roman. chinesiske Rige, grundede paa et chinesisk Haandskrift m. m., hvortil Englænderen Peter Berring, Thoms *) har havt Adgang, ere meddeelte af Prof. Uckert in geogr. Ephem. XX B. 1826. ningen saaledes: Ansatte i Civiltjeneste. Officerer ved Armeen. Fodfolket . . . Rytteriet . . . . . Marinen. . . . . Jalt 146,280, 163. *) Chinese Courtship. In Verse. To which is London 1824. 8.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
China &c. By Peter Berring Thoms. added an appendix treating of the revene of foruden paa Vandet 2,000,000 Folkemængden 143,000,000 Menskr. S. 160-182. 193218. Her opgives Befolk Nøgle statistiske Bidrag til Kundskab om det Vi have for kort Tid siden nævnet en chi lertid staae etsteds i Livii 33 Bog (maaskee Species 228.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Hamburg 2 M. beregnet til 200 Mill. Mennesker. hvilke Efterretninger om China meddeles, hører Blandt de forskjellige mange Skrifter, i Abbed Grossiers Værk, som udkom i Paris 1818-1820 i 7 Octav Bind. Man har anslaaet Chinas Folkemængde til 150 Millioner Mennesker. Efter en i Grossiers Værk leveret velskreven Afhandling om Folkemængden er den
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Kjøbenhavns Børs, den 18 Mai 1827. a vista 223.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Specier solgtes til 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) pr. Rdlr. Rigsgjeld. Svenske Sedler. pr. 100 Specier. 13 Rbmk. 11 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler Rbd. Sedl. 50 50 1/4 Rbs. Tegn, Rbd. Sedl. summen for de to Klosterbibliotheker hvormed 3 pC. nye danske Oblig. Asiatiske Comp. Actier 4 pC. Dito nye . . . . . ved Hambro & Søn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
6 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar Dito Dito. . . . . . . Dito Dito. . . . . . . . 74 74 1/4 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 101. - Rbd. r. S. 115 1/4 116 1/2 Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 94 1/2 95 Rbd. r. S. 104 1/2 105 i Banco. 94 1/2 i Banco. – i Sedler L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-19
Berigtigelse. J forrige Nummer S. 623 anføres Kjøb skulde været udslettet. 12000 Gyld. til 2000 Gylden, som er Trykfeil, istedetset S. 621 sidste Linies sidste Ord meest Heidelbergs Universitets-Bibliothek er forøget
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 41. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 22 Mai 1827. Fibelvers for store Børn. A. A har mangen Digter sagt, Som aldrig det til Bhar bragt. B. Tid Folk i Hælen som en Hund, C. I Helved har man Lerberus, J Æsthetiken Criticus. D. Tidt er at dømme den parat, W. Ei med Seraf, Alf og Engel Lege bør hver Digter-Bengel. En Fugl af Buret tager Flugt Og bliver fri af Falken slugt. G. Kun det er godt, som smager Folk, Ei altid Smaa det Godes Tolk. H. Hurra, Hurra, for fuld Matros Jrland er af "Tractater, fuldt, A. Satiren holder Sulte Kur, Thi den har Skørbug af Kultur. Mens Jrlands Folk fast dør af Sult. Hurra, Hurra, til Digters Ros. Som ei er færdig med Donat. Saa bliv berømt Du i en Stund. N. Er critisk Muse=Kat i Jord, Med Lysning staaer det saare smalt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
L. Lys sælger man nu overalt, Saa springe Muus paa Bænk og Bord. G. Ved hvert et Ah og fra Scott 1. Nu mange komme meget tidt, Ved Næsvished, ei Viished, vidt. Høit raabe Tydskerne: ach Gott! Man kalder Publicum den Havn, Hvor Peer og Poul har frit sin Stavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
J Vaudevillens Region Af Uglen i vor Jægerbrud, Nys vor Thalia flytted bort N. Guld og Rubiner kan man faae V. J London qvæles man af Damp Hos os af Lærdes Qvalm og Kamp. Hos hver Poet i Aaben-RaaS. En Patriot i Sultans Sind, Er kun hver Døv=Stum, som er blind. Fra Templet, hvor hun kom tilkort. Selv Nattergal blev stukken ud. Adtes "Borger til Baron. Saa mangen Stor skrev for U Men sjeldent gik hans Aitn. V. Et Stykke Undest finder let, Naar Platheds over malkes ret. Jeloter træffes fjernt og nær, Men meest i Zions Vægterhær. sels=Snak var før Mirakel, Nu gjør Æsler trykt Spektakkel. De flestes Ry gaar til den 8, Som er en Ørk i Lethe Sø. Al. Ei ene Aal, men og Critik, Man ganske nys fra Aalborg fik. Er en Professionist vel saa god, som en Mægler, eller en Mand, der sælger Silketøi, Høivelbaarne Hr. Redacteur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Hvor nyttigt vilde ikke et almindeligt Skatte-Register over hele Frankrig være? Midlerne til at erholde et saadant mangle ikke, men man sætter ingen Priis paa de simple Materialier, Det blot administrerende Arbeide skal forvandles til en videnskabelig Operation. Dog hvorledes kunde man og give sig en vigtig Mine, hvis man ikke vilde imponere ved at forudsætte store Vanskeligheder. Den almindelige Statsbestyrelse være af hvilkensomhelst Formening den vil, saa tør jeg dog paastaae, at den Regjering, der ikke hvert Aar kjender det territoriale Product af det Land, den bestyrer, ligner det Menneske der lader den ene Dag sørge for den Anden, og som, enten af Skjødesløshed eller af Frygt, aldrig holder Regning over Midlerne til dets Existence. Frankrigs Jordbund er rig, og desaarsag bør man ikke tage i Betænkning, at lade Efterretningen om dens Production komme for Dagens Lys. Frankrig er frugtbar, og desaarsag maae dens Proviantering ikke overlades til Hændelsen. Naar der i et Land kan af hvad der aarligen consumeres blot blive en Trediedeel, tilovers, da aarsages ingen Standsning i Handelen, og giver et eller tvende Aar blot en maadelig Afgrøde, da mærkes det ikke; men hvis der, der overskrider det præsumerede aarlige Forbrug, gaaer ud af Lendet, da kan et Aars Mis vært og flere Aars kan følge paa hverandre være nok til at destruere all Ligevægt, og gjøre Jndkjøb fra Fremmede nødvendigt, og dette kan let formedelst Omstændighederne vorde saare ufordeelagtigt og til ubodeligt Tab. Et almindeligt Skatte-Register vilde og kunde tjene som Grundvold for den aarlige Betegning, der maatte gjøres i den paa Høsten, umiddelbar følgende Maaned. Efter denne kunde Bestyrelsen tage dens Forholdsregler; den kunde da efter de modtagende Told-Napporter, bestemme Øjeblikket, naar ingen videre Korn-Udførsel maatte finde Sted; thi jeg paastaaer, og paastaaer atter: at først og fremmest bør drages Omsorg for, at Landets Indfødte ikke mangle. Den faderlige Bestyrelse overlader aldrig Børnenes Underholdning til den blotte Hændelse. Jkke indvende man, at denne Fremgangsmaade vilde lægge Baand paa Handelen, og at Kjøbmanden herved kunde stædes i Frygt for at Bestyrelsen vilde blande sig i Transactioner, der burde være aldeles fri for hver Mand! Nei Man vilde tvertimod, naar disse Forholdsregler engang vare tagne, sikkres for at Authoriteterne ikke i hvilket og leder til Ruin - skulde drive Handel. Jch.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Betragtninger over den i Kjøbenhavns Skilderie No. 38 Pag. 597 o. v. indførte lærde Afhandling om de Gamles Philosophi, som forener Frihed med Naturnødvendighed i Mennesket. J Anledning af Kants Grundlegang der Methaphysik der Sitteen. Den begynder saaledes: "For enhver som føler hvad det, at være Menneske, betyder, maa det være af høi Vigtighed at vide, hvorledes Frihed er forenet med Naturnødvendighed i Mennesket. Dette, siger han derpaa: "lærer de Gamles Philosophie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Spørgsmaal til Lovkyndige. Existerer der nogen Anordning eller noget somhelst Lovbud, der hjemler vilkaarligen at anvende corporlig Straf mod Arrestanter, fordi de prøve paa at undvige af Arresten. Saafrem dette maa benægtes, forseer da ikke den Øvrig hedsperson sig, som tillader eller befaler Anvendelsen af en saadan Straf,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Jndenlandske Efterretninger. Professor Oluf Christian Olufsen i død d. 19 d. M. Han var fød d. 20 Jan. 176. i Viborg, hvor hans Fader var Raadmand. 1781 kom han til Kjøbenhavns Universitet. Tog 1784 Landmaaler-Examen. Begyndte 1789 at levere digteriske Smaastykker til Minerva. Gjorde 1791 en Reise til Norge. Blev 1793 valgt til Lærer ved det Agerdyrknings Jnstitut, som for det Classenske Fideikommissees Regning skulde oprettes. Fik Prædikat af Professor, gjorde paa bemelte Fideikommisses Bekostning i Aarene 1793 96 en UdenlandsReise til Tyskland, Sveits og England. Var efter sin Hjemkomst, rigelig lønnet af Fideikommisset indtil sin Død, uden Arbeide for noget egentligt Agerdyrknings-Jnstitut, som Omstændigheder hindrede fra at komme istand; men i dets Sted virkede han, deels ved enkelte Forelæsninger i Kjøbenhavn, deels som Skribent i det oekonomiske Fag, især ved Tidsskriftet: Oekonomiske Annaler, der i Aarene 1797-1820 udkom paa Fidekommissets Bekostning, hvilket og var Tilfældet med hans "Lærebog i den danske Landoekonomie 1805. - anden Udgave 1814. Efterat han 1815 havde udgivet "Grundtræk af den praktiske Statsoekonomie, og siden holdt Forelæsninger over Statsoekonomien (hvilke bleve trykte hæfteviis 1818, og med en udførlig polemisk Forerindring 1819 blev givet Titelen: Bidrag til en Oversigt af National-Jndustrien, i Danmark), blev han ansat 1818, efter Liter. Lexik.) ved Universitetet som Professor i Statsøkonomien, i hvilken Post han ikke vides at have virket, da han førend sin Ansættelse og de følgende Aar stedse var sygelig. Han var Medlem af det Kgl. Danske Videnskabs-Selskab; af det skandinaviske Literatur=Selskab, af det Kgl. Selskab til Veterinairvidenskabens Fremme. Olufsen havde stort Anlæg til Satiren, og udgav 1790 en Parodie paa P. A. Heibergs Selim og Mirza, under Titel af Jochum og Maren, der ikke manglede Vittigheder, men ei heller temmelige Drøiheder. J Aaret 1793 opførtes det bekiendte Lystspil Gulddaasen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-05-22
Det var indleveret til Theater-Directeuren (Grev Ahlefeldt) anonymt, blev optaget med mageløst bifald, og i Recensionen derover i lærde Efterr. hedte det, at man siden Holbergs Tid ikke havde havt dets Mage. Efterat man havde gjettet paa mange, tillagde man omsider O. at være Forfatter deraf, endskjønt Stykker udkom uden Navn og han aldrig selv udtrykkeligen har offentligen nævnt sig som Forfatter, hvilket gav hans Antagonister Anledning til den Paastand, at Stykket ikke var af ham, men blot udgivet af ham, som omtrent de bekiendte Wolfenbüttelske Fragmenter, der, som man nu bestemt veed, vare af Reimarus, men kun udgivne af Lessing. Tre Aar derefter blev Gulddaasen oversat af Prof. Sander, i hans Auswahl dan Luftspiele, paa hvilken Oversættelse Sander nævnte Olufsen som Forfatter. Siden nævntes Stykket ogsaa blandt hans Arbeider i Nyerups Register til Minerva 1801, og i hans Literaturlexicon. Da Olufsen ingensinde har offentligen erklæret sig herimod, saa maatte hans Taushed betragtes som en stiltiende Vedkjendelse. Men hvad der dog har givet hans Antagonisters Paastand, i det mindste et Skin af Sandsynlighed, var deels den kjendelige Forskjel mellem de fire første Acter og den femte Act, deels den Besynderlighed, ikke at have villet sætte sit Navn paa et Arbeide, der har gjort saa almindelig Lykke, deels at Forfatterens vedkiendte Arbeide: Rosenkjæderne, Skuespil, 1803, intet bifald fandt, og Gulddaasens Forfatter neppe gienkiendtes deri. Disse Rosenkjæder have ogsaa for evigt lænket den Olufsenske Muse, og man har siden ikke seet noget Dramatisk fra hans Haand. Derimod leverede han indholdsrige land- og statsoeconomiske Værker. De sidste vidne om grundig Sagkundskab og megen Skarpsindighed, men dog savnes deri heller ikke uafgjorte Meninger, f. Ex. at Danmark vinder mere ved Agerdyrkning end ved Handel. Hans videnskabelige Arbeider udmærke sig ved et tydeligt og klart Foredrag og en behagelig Stil. Ellers er det ikke umærkeligt, at han 1792, da han var 28 Aar, recenserede i lærde Efterretninger den 1ste Deel af Baggesens Labyrinth.