Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-08-05
Fædrelandet" indeholder et Udtog af et Brev fra Slesvigs Østkyst, hvori der foreslaaes at ophæve Tilladelsen for neutrale Skibe at besøge de slesvigske Havne, altsaa at spærre dem for alle Skibe uden Undtagelse. Ved en saadan Blokade vilde nemlig Erhvervsgrenene standse, og alle fornuftige Folk vilde snart begribe, at den Nød, de saaledes kom til at lide, kun kunde hæves med Blokaden og denne ved at Tydskerne forlode Slesvig; de vilde begribe, at der er mindre at tabe ved en ufrivillig Reise til Rendsborg, end der er at vinde ved at faae hurtig Ende paa den tydske Okkupation; Piben vilde da nok faae en anden Lyd, og Majoriteten af Slesvigs Befolkning reise sig for at forklare Frankfurterne og hele Verden, at de Jntet vilde vide af das grosse Vaterland, at sige. Det forundrer Brevskriveren, at see de neutrale Skibe løbe ind og ud af Flensborg Fjord, uden at klarere Told ved Holnæs, hvor der dog er et Toldsted med Toldpersonale paa vort Territorium, og hvor Skibene ellers maae klarere, at ikke for længe siden den Styrke af Kanonbaade, der anvendes ved Slesvigs Østkyst, er bleven betydelig forøget, da det dog er bekjendt at Fjenden har saa stor Respekt for dem og at Regjeringen ikke hos Wrangel nedlægger en alvorlig Protest mod det Menneskerov og de dermed forbundne Mishandlinger, der udøves mod de danske Slesvigere. Selv om en saadan Protest ikke havde mindste Virkning paa Wrangel selv, vilde den dog henlede det civiliserede Europas Opmærksomhed paa Tydskernes æreløse og mod al Folkeret stridende Færd og i alt Fald vilde den overbevise de danske Slesvigere om, at deres Vee og Vel vedbliver at ligge Regjeringen paa Hjerte, ogsaa efterat fjendtlig Overmagt har besat deres Land. - Et andet Brev fra det nordlige Slesvig beretter, at ved den virkelige Session, i Apenrade mødte der af alle de Jndkaldte 3 Kroblinger; ved Sessionen i Tønder mødte 1, siger een Friser med – et Øie. En Sønderjyde" gjør i "Flp." i Anledning af Beretningerne i engelske Blade, at Engelland, som mæglende Magt, har stillet Danmark to Alternativer, nemlig: enten at tilbageføre status quo før Oprøret, eller at opgive den sydligste Deel af Hertugdommet Slesvig, nemlig Alt hvad der ligger Sønden for Slien og for en fra Byen Slesvig til Husum afstukken Linie, Byen Slesvig indbefattet, til Jndlemmelse i Tydskland, - opmærksom paa hvad Danmark vilde tabe ved at afstaae den i det andet Alternativ anførte Strimmel af Slesvig. Paa denne Strimmel ligger først i Vesten: den fedeste Marskegn i hele Landet, det saakaldte Eidersted med frisisk Nationalitet lige op til Eideren, med Kjøbstæderne Garding og Tønning, foruden Friederichs stad og Husum. J Midten Kjøbstaden Slesvig med det ældgamle Slot Gottorp, og det befæstede Rendsborg, som, saa længe dets Mure staae, har været en dansk Fæstning mod Tydskland; endelig i Østen den smukke Halvs Svansen med sine 27 Herregaarde, Kjøbstaden Eckernførde, og danische Wald, det rigeste Korn- og Skovdistrikt i hele Landet, Sædet for det slesvigske Ridderskab, tilligemed Fæstningen Frederiksort. Og nu til Slutning Kanalen, som er gravet paa slesvigsk Grund. Staten vilde altsaa ved en saadan Fredsslutning tabe: 1) Den rigeste Marskegn i hele Landet; 2) Det fedeste og bedste Korn- og Skovdistrikt i Landet; 3 Samtlige Fæstninger i Hertugdømmet, som fremtidig vilde blive Fæstninger mod Danmark; 4) Syv Kjøbstæder: Garding, Tønning, Friedrichstad, Husum, Slesvig, Eckernførde og Rendsborg; og endelig 5) Den eneste Forbindelsesvei mellem Østersøen og Vesterhavet, samt de eneste vestlige Havne, Landet eier.