Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-02-14
For noget over et Aar siden meddeelte Hr. Duerest, en fornem Franzos, som de nærværende Tidsomstændigheder holde borte fra sit Fædreland, mig først Tanken om den nye Byggemaade af et Skib, hvoraf han lovede sig stor Fordeel. Den faldt mig tungt at fatte nogen gunstig Mening derfor, saalænge til han opdagede mig det Væsentlige, hvilket nu ingen Hemmelighed er mere. Det bestaaer nemlig deri, at hele Skroget af dette Skib ikke bestaaer af enkelte, efter Skibet, Størrelse flere Tommer tykke Planker, der ved Tolle fæstes til Krumholterne, men af flere Lag kuns fem Fierdedele Tommer tykke Bretter. Disse blive anbragte saaledes over hinanden, som en forstandig Murmester vexler med Muursteene ne, saa at den Muursteen der lægges over de andre stedse tildækker de Punkter, hvori disse berøre sig. Dog bliver her verlet saaledes med Bretterne, at et Lag er anbragt horizontalt, det følgende lodret, alt efter Skibets Figur. Hvor Skibet buer sig ere disse Bretter af Eeg, fordi de bedre lade sig høie efter Skibets Dannelse. Under Vandet bruges Fyr Tolle, fordi de ved Fugtigheden halne bedre. Til Bret terne, saavel som til Træe=Tollene, hvormed de sammenheftes, tages verelviis Eng= og Fyr=Træe. Jeg indsaae snart, at et Skib, sammensat paa denne Maade, er mindre i Fare forat blive læk, end et der er bygget paa den sædvanlige Maade Paa disse giver enhver Sprække en Læk, saasnart en Plankstiller sig noget fra den anden, og en heel farlig Aabning, naa saadan en Planke under Vandet, ved at trække sig af Lave, rives voldsømt løst fra Skibets Krumholter. Men her kan slig en Frarivning ikke aabne Søevandet Vei ind i Skibet, fordi enhver Sprække er bedækket af et fuldt Bret. I det mindste kan Vandet ikke meere end giennemsyde men inter frit Jndløb faae. Over det øvrige, som skulde anbringes paa dette Skib, det friere og større Rum for Ladningen, fordi det ingen Krum holter behøver, over Anbringelsen af den kun lidet fremstikkende Kiøl, over det dobbelte Roer der skulde gives samme, vovede jeg ei at fælde nogen Dom, tilmed da mit svage Syn hindrede mig i, at fornye mine Jdeer over Skibbygningens Theorie ved at læse de beste Skrivter i dette Fag. Efter min grundede Fordom for en fransk, alt nogle Aar i Hamborg etableret Skibbygmesters, Hr. Fauchels Jndsigter og Dygtighed, raadede jeg imidlertid Hr. Duerest at henvende sig til ham. Efterat han havde gjort denne nøie bekiendt med sin hele Plan, og efterat Fauche havde billiget den og erklæret sig villig til at udføre Bygningen, gjorte sexten værdige Kiøbmænds Forening, hvis Bevæggrund ikke var Vinding, men Befordringen af et for Selladsen vigtigt Forsøg, det ikke vanskeligt at tilveiebringe Omkostningerne. Skibers Kiøl blev snart lagt, og sammes Bygning og Udrustning fuldført med en Hurtighed, som næsten er uden Lige ved Skibbygningen i vor Egn. Hensigten af den første Reise kunde endnu ingen anden være, end at gjøre en Prøve med dette i sit Slags ganske nye Skib. Denne skulde giøres i Vande, udi hvilke Seiladsen har mere end sædvanlige Vanskeligheder. Det skulde blot gaae til Kiøbenhavn med Ballast, og siden, naar, eller saasnart Aarstiden tillod det, gaae til Stokholm. Besværligheden ved at finde en Besætning for samme mellem Folk, som frygtede meget for at betroe deres Liv til et Skib af en saarnsædvanlig Bygning, forsinkede Afreisen, som allerede skulde have skeet i November f. A. Endelig fandt man slige Folk, som man tiltroede Mod og god Villie, hvor man dog havde taget meget feil. (Resten af denne høist interessante Beretning. bliver, af Mangel paa Rum, forbeholdet Læserne til næste Bidrag.