Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-11-26
Odense. Til megen Glæde oprandt Torsdagen den 18 Novbr. for Windinge Pastorats og Præstegaards Beboere, da Sognepræsten, den hæderværdige 78 aarige Olding Hr. F. H. Tobiesen, vilde festligholde sit 50de Embedsaar som Jubellærer, efter 5 Aars Embedsførelse forud som Præst i Herringe, og nu, 45 Aars, ligesaa i Windinge. Allerede om Morgenen tilkjendegave Sognemændene deres Glæde ved at lade den kjære Lærer overrække fra Gaardmændene en stor Sølvpokal og fra Huusmændene en mindre. Paa begge var indgravet: "Skjænket Hr. Pastor F.H. Tobiesen, til Erindring, af Windinge Sogns Gaardmænd (Huusmænd) og Skolelærere, paa hans 50de Aars Embedsjubilaum den 18 Novbr. 1841, og med begge fulgte følgende Skrivelse: "Vi have den Ære, paa en Deel af vore Samfundsbrødres Vegne, at lykønske Deres Velærværdighed til denne Dags Høitidelighed. Tillige have vi det Hverv for de fleste af Sognets Gaardmænd, (Huusmænd) i Forening med Skolelærerne, at overrække Dem denne Pokal, til Beviis paa den Agtelse og Hengivenhed vi føle for Deres Velærværdighed, der nu i en Række af 45 Aar med Jver og Varme har søgt at plante Ordets Lys i denne Menighed. Give Held, Lykke og Sundhed maatte omslynge Dem i Deres Alderdoms Dage, At De til de sildigste Aar maatte vedblive, som hidtil, at virke i det Dem anbetroede vigtige Kald, til Held for Os og til vore Børns Oplysning! Dette Ønske frembære vi paa den forsamlede Menigheds Vegne!" Til Dagens festlige Gudstjeneste havde forud Patronen, Hr. Hofjægermester Baron Holck, ladet Kirkens Alter og Knæleskammel paany skjønt beklæde, og skjænket Kirken en rigelig udstyret rød Fløiels Messehagel, hvorhos ogsaa Skolelærerne havde forskjønnet Alteret med en Pyramide af 7 brændende Voxlys og prydet Choret med Guirlander af Grønt og Blomster. Hs. H. Provst Selmer tilligemed de flere Jndbudne ledsagede Jubellæreren til Kirken, hvor, efter foregaaende Messe, den ærværdige Oldings Søn, Sognepræst Hr. C. Tobiesen, prædikede for fuldt Huus, over 2 Sam. 7 C. 18 V., af hvilke Ord, overførte paa den gamle Fader, denne høibegavede unge Mand, i et kjernefuldt Sprog og med rørende Følelser, til hjertelig Gjenklang hos Alle, tog Anledning at vise Menigheden en saadan Dags Betydning, hvorledes den i Alles Hjerter, skulde vække Tak til Herren for Ordet Han gav sin Tjener, saa længe at forkynde; hvorledes den skulde styrke og forøge Alles Kjærlighed, ei blot til den gamle SjæleserNød ger, men ogsaa til Guds Ord han havde talet. Taleren vendte sig derpaa til Jubeloldingen selv, med et Tilbageblik paa 50 svundne Aars Gierning i Guds Tjeneste; viste Guds megen Naade og Miskundhed mod ham i disse, saavel i Guds Huus som i hans eget, i hans Menighed, som i hans huuslige Kreds, og sluttede med inderlig Taktil Gud for Alt dette, og inderlig Bøn om Velsignelse over Oldingen indtil det Sidste. Hs. H. Provst Selmer, som med Jubellæreren havde taget Sæde i Choret, fremstod derpaa og tog af Ordene 3 Mosb. 19, 32 Anledning at hilse den hæderlige Gamle, hvornæst han med saare hjertelige Ord omtalte den Naade Gud i de mange Aar havde givet ham til velsignelsesriig Virken blandt en ældre og yngre Slægt, og sluttede med Ønsket af Guds fremdeles Naade og Oldingens herlige Udsigt til Lønnen ved Dagenes Ende. Efter fuldendt Gudstjeneste og de Tilstedeværendes Lykønskninger i Kirken til Jubeloldingen, gjentoges siden disse ved et Festmaaltid i Præstegaarden, hvorPastoratets samtlige Gaard= og Huusmænd vare indbudne til et lignende den paafølgende Mandag, og ville sikkert disse da gjentage samme hjertelige Ønske: at den hæderværdige gamle Lærer endnu i mange Aar, ved Siden af sin høitelskede trofaste gamle Hustrue, maa nyde den Sjæls- og Legemskraft og Sindsmunterhed, der altid udmærkede den forhen unge og endnu udmærker denne høitbedagede Mand.