Politivennen, 1807-01-01
Om Fængsler. (Tilegnet det danske Kansellie.) For endeel Aar siden syntes den gode Tid, at være kommen for denne i Samsundslivet fornødne Jndretning. Hin menneskekjærlige Englænder, der rejste omkring i Europa i det Øjemed, at undersøge de fængslede Menneskers Forfatning og Omgangen med dem, syntes et Øjeblik at have sympathetisk virket paa alle Tænkende i Europa. Rusen drev over, og om hin Mand atter gjorde sin Rejse, vilde han neppe finde stor Aarsag til at glæde sig. Dog hvad gælder det for Danen, hvorledes man andensteds har det? Hans er det at spørge, hvorledes ere Fængslerne i Danmark og Norge? Hans er det at sørge, hvis han finder dem under det Fornuften fordrer, ham bør det at eftergranske dennes Fordringer, og at haabe stadigen, at der arbejdes til deres Opfyldelse. Udgiveren af disse Blade, hvis kjæreste Jd det altid var, at paaanke Mangler, og foreslaae hvad han troede at kunne vorde Forbedring, - hvis Arbejd ej heller har været uden Frugt, og hvis Tanker ikke sjælden værdigedes Vedkommendes Opmærksomhed, stundom selv deres Bifald, har oftere fremsat Yttringer om vore Fængsler, der endog have draget Befaling efter sig, fra det danske Kansellt, til Sagens Undersøgelse, hvorpaa blot, til Exempel i det nærværende Emne, skal nævnes det i Kollegialtidenden Bekjendtgjorte Aarhuses Arrest angaaende, og den derved foranledigede Forbedring. For end videre herved at gavne, forsømmer Udgiveren heller aldrig, i et andet af ham udgivende Blad, at opsamle alle de Kjendsgjerninger vore Fængsler angaaende, det er ham muligt at overkomme, da disse tale bedre end alle Grunde. Man vil derfor der i Aargangen for 1806 finde f. E. enhver Undvigelse af Fængsler i de danske Stater, der NB. er bleven bekjendtgjort, og med saa mange oplysende Omstændigheder, som ere blevne bekjendtgjorte. J den Formening, at det af vedkommende Kollegium selv ikke kan ansees overflødigt, at en Mand, der i alle Henseender maae ansees upartisk i denne Sag, og allene det Rette tilsigtende, fremsætter sine Tanker, om, hvorledes Fængsler bør og kunne være, nedskrives disse her. Det første Spørgsmaal som vel møder, naar man vil tænke over dette Emne, er dette: Hvad er Fængslernes Hensigt? og herpaa bliver Svaret: 1) At forebygge de i samme indsatte Personers Samkvem med det øvrige Borgersamfund, eller: 2) At forebygge, at Personer, der ere mistænkte eller beskyldte for Forbrydelser, ikke unddrage sig den straffende Retfærdighed ved at rømme bort af Landet, forinden de ved Dom kjendes skyldige. Er ovenstaaende rigtigen skjælnet, saa frembyder sig klarligen den første Fordring paa et Fængsel at være den: at det holder fast paa den Fængslede. Fornuften erkjender saa fuldkommen denne Sandhed, at man blot behøver at erfare om et Fængsel, at derfra er skeet en Undvigelse, for at kunne højt erklære, at en væsentlig Fejl eller Mangel derved har Sted. Vi bør altsaa først undersøge, hvorledes Fængslerne gives denne Hovedegenskab Fasthed. En Undersøgelse, som og her er saa meget vigtigere, som Undvigelser af Fængsler i Danmark og Norge skun alt for idelig læses i Aviserne. Fængslets Beskaffenhed som Bygning afgiver her den første Gjenstand. Vi finde da a) at et Fængsel bør være af Grundmur. Fastere Material til Vægge haves ej, eller kjendes ej. Kan en saadan Mur haves af hugne Kamp eller andre hugne Stene vil den være at foretrække. Et Fængsel af Biningsværk vilde være den største Latterlighed. b) have saa saa Døre, som gjørligt, altsaa kun een. c) have Dør af et Material, som vanskeligst lader sig gjennemtrænge. Hertil vides altsaa intet bedre end JernAt Døren skal aabne sig udad, falder af sig selv. At den ligeledes bør række ud over Dørhullet, saaledes at dens Hængsler og Lags ej kan kommes til fra inden, og slutte i en Fals af Muren, saaledes at den i lukket Tilstand ej kan løftes af Hængsel, er aldeles iøjnefaldende. a) have Lysning paa den Maade som mindst svækker Fastheden. Man har Fængsler sammesteds, hvori hvert Værelse har flere Vinduer, men saa smalle, at et Menneskehoved ej kan komme igjennem. J Esserum er et Fængsel, hvor der udenfor hvert Vindue er befæstet som en stor Krybbe af Træ, saa at Vinduet udenfra ej kan sees. Jeg bifalder ej den Jndretning. Udenfra kunne Folk maaskee kaste op i Krybben hvad de faae i Sinde; desuden kan den Fangne useet arbejde ved sit Vindue; ikke at tale om at Bygningen herved er skæmmet. - Lysning ovenfra var vel bedst, og vel mulig at forskaffe, uden at have fladt Tag, men med noget større Udgivter. - Jernstænger ere almindelig brugte og kunne vel og haves af saadan Masse, der vanskeliggjorde Overfilling. c) ligge sundt. Mod denne Regel syndes der desværre i flere Lande. Regelen er imidlertid grundet paa Retfærdighed og Menneskelighed. - Et Fængsel bør derfor saavel i denne som flere Betragtninger ikke anlægges, uden at en Læge tages i Raad med. 1) have Varme paa en Maade, der ikke gjør den Fængslede til Herre over sin Jld. Billæggerovne, eller rettere Ovne af een Støbning, ere hertil det bedste Middel, som allevegne kan haves, uden stor Bekostning. 3) have bekvemme og sunde, og dog Fastheden ikke formindskende Lokumsindretninger. Disse Jndretninger maae læmpes efter Hensigt og Fangernes moralske Beskaffenhedhvilket er en let Sag for den, som har nogen Eftertanke. De behøve derfor ej videre Omtale. b) være sikkert mod Jldebrand. Dette udfordrer ikke allene, at Fængselet bør ligge saaledes afsondret fra andre Bygninger, at det ej ved disses Brand kan komme i Fare, men og at det bør ikke selv indenfra kunne komme i Brand. J et Fængsel bør derfor ingen Paneling eller Betræk have Sted. Gulvene bør under Brædderne have et tæt Stenlag, saa at om end et Gulv fattede Jld, kunde det dog ikke naae Bjelkerne eller Jndskudsdækket. Trapperne bør være af Mur og alle Dørene til samme overklædte med Blik, J dette Stykke bør Udgivter ingenlunde skyes. Man undgaaer herved den Farlighed, at Fængslede formedelst en Jldebrand sloge sig løs eller maatte slippes løs, og den uaftrættelige Skam, at Fanger levende stegtes i den Bygning, hvor de blot skulde indespærres. At tække et Fængsel med Straa, vilde være den største Taabelighed. 1) være sikret mod Vold. Mod Vold uden fra vil det være et herligt Middel, at Fægselet ligger inden for en det paa alle Sider i nogen Afstand omgivende Mur, af 4 til 5 Alens Højde, med forsvarligt Jndgangslukke. - Dette vilde og forøge Sikkerhed mod Fangers egen Undvigelse. Men desuden er det fornødent saavel mod Vold udenfra, som mod Vold indenfra (ved Fangers Opstand), at en Hielp er i Nærheden, en Vagt nemlig af Soldater eller andre, som hurtig kunde tilile, saasnart Slutteren satte en dertil havende Stormklokke i Bevægelse. Ved store Fængseler bør i Fængselbygningen selv eller i dens Gaard være en velbesat Hovedvagt. Men efterat have betragtet, hvad der er at gjøre for Fængsellets Fasthed, som Bygning betragtet, er det nødvendigt at tilføje, at endnu bør arbejdes til to væsentlige Formaale, det ene at faae Fangerne selv til at lade dets Fasthed uangrebet, det andet end vigtigere, at forsyne det med en Foged, der vil overholde den. (Fortsættes).