Jyllandsposten, 1840-05-19
- Vi have - bemærker Khvnsp. - allerede for længe siden udhævet ikke alene det Tomme og Eenfoldige, men hvad der er langt værre, det Demoraliserende i et vidt udstrakt Titel- og Rangvæsen, i Meddelelsen af Privilegier, og Fortrin, der naturligt vilde følge af sand Dannelse og Besiddelsen af Livets Goder, og forøvrigt, om fornødent, ikkun burde tillægges Statsembederne og deres Bestyrere. Vi nære det Haab til vor Konges sande Dannelse, at han vil befrie Nationen i det Hele fra disse Rangens kunstige Slyngebaand og indskrænke dem og alt Titelvæsen saaledes, at de med Tiden ikkun tilhøre eller tillægges Statstjenere. Disse Onder have fra Tydskland udvandret til Norden, og ere navnlig i Sverrig ligesaa følelige som hos os. En skarpsindig Reisende fra Sverrig har derom yttret: Det hele borgerlige Selskab i Sverrig, siger Mr. Laing, lider af en radical Sygdom; den Vægt, som den offentlige Opinion skulde lægge i Moralitetens Vægtskaal, og dens Virkning, som et ledende Maal for Borgernes Charakteer og Opførsel, tabes ved den altfor overveiende Masse af privilegerede Klasser, af Personer, hvis Levebrød, Velvære, Udmærkelse, sociale Jndflydelse, eller andre Gjenstande for den menneskelige Attraa opnaaes paa en anden Maade og ved andre Midler, end ved offentlig, paa moralsk Værd grundet Agtelse. De privilegerede Klasser her ere ei blot Arveadelen, de Militaire og de, som høre til den lærde Stand; men Skræderen, Skomageren, Smede, Snedkere, Kjøbmænd, Kræmmere, kort sagt Enhversomhelst, der har noget Haandværk, en Handel, Jndustri eller Levebrød, eller med andre Ord, den hele høiere og Middelklasse, ligge ned til den simple Markarbeider, hører til en privilegeret eller begunstiget Klasse eller Corporation, hvis Medlemmer ved Lovene ere berettigede til, hver i sit District, at finde Sikkerhed, og Beskyttelse imod Rivaler eller imod en saadan Jndblanding fra Andres Side, der i samme Levebrød kunde gjøre ham Rangen stridig. - Miss Martineau eller Mrs. Trollope bemærker, at i de forenede nordamerikanske Stater, hvor Alle rose sig af at være frie, er Enhver en Slave af den Frygt, han nærer for den offentlige Opinion; ja selv Børn beregne hvad Folk ville tænke om deres ringeste Handlinger. Dette bør ingenlunde gjøres latterligt. J et Land, hvor Enhver kan skaffe sig et Levebrød, og selv Rigdomme, hvorledes hans moralske Værd end er, synes denne fine Følelse for den offentlige Opinion aabenbart at maatte virke som en stærk, selvdannet moralsk Vogter, der synes skabt for at regulere ethvert Jndivids Opførsel i et Land, der er under Befolkning. Det er det bedste Træk i den nordamerikanske Charakteer. – J en af de sjællandske Provindsialtidender fortælles endeel og Festarrangementet paa Deres Majestæters Sølvbryllupsdag den 22de dennes, hvorom naturligviis intet Festprogram er udkommet, da det alene maa betragtes som en Hoffest. Det hedder heri, at Cour og Taffel paa Slottet Sorgenfri vil finde Sted om Formiddagen, at Deres Majestæter vil overvære et Linieskibs Afløb af Stabelen, om Eftermiddagen, at der om Aftenen afholdes stort Balpare paa Slottet Christiansborg, hvortil de 6 første Klasser i Rangen skulle være indbudne og hvortil Uddelelsen af Tilskuerbilletter til Galleriet i Riddersalen vil finde Sted, og at der samme Aften gives Oehlenschlagers dramatiske Eventyr, Fiskeren og hans Børn, som Fri=Comoedie.