JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1841-09-03
- Flere have yttret Ønske om at læse den Prolog, som Hr. Skuespildirecteur Müller fremsagde paa Altonaer Stadtheater. Prologen, der var forfattet af Hr. Müller selv, var saalydende: Tør fra Danmarks grønne Lund, Fra dets ranke Bøgeskove, Herhid sig en liden Stund, Ukjendt Fugl til Eder vove? Jkke i dens simple Røst Høres Philomeles Klukke Eller Hjertets tunge Sukke, Nei, dens Sang er ikkun Lyst, Gynge paa den samme Qvist, For de samme Øren qvæde, Kjeder Hjertet dog tilsidst, Er ei nogen varig Glæde; Derfor Fuglen flyver om, For at søge andet Sæde, Samle Straae sig til sin Rede, Derfor ogsaa hid den kom. Nys den var i Sveas Land; Over Øresundets Vove Svang den sig fra danske Strand, Qviddred i de svenske Skove. Der man lytted til dens Qvad, Gav den Hilsen med til Hjemmet, Der den ikke meer er fremmed, Der den følte sig saa glad. Herfra og om føie Tid. Kalder Hjemvee den tilbage, Maatte dog dens Stræben, Jid Ogsaa Eder her behage; Da den kjender intet Savn, Men den løfter let sin Vinge, Og skal venlig Hilsen bringe Til sin kjære Fødestavn. - Som en Modsætning meddeles herved, efter Itzehoer Wochenblatt, følgende Brudstykke af Schlesvig=Holsteiner, nes nye Nationalsang: Was sturmt vom Norden so trozig umher Was drodt dem Suden mit wildem Begehr, Was ist das Volkchen, des Hochmuths Hohn. 3 kirren denket Schleswicas Sohn? Es ist ein minzig erbarmliches PackJm demagogischen Futtersack, Das, wenn nur kraftig der Muth sich zeigt, Alsbald dem drohenden Kampfentschleicht, Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Ploch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-09-03
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-09-10
Garde, Ca Udgivet af et Selskab. de Aarg. Fredag d. 10. Septbr. 1841.
Jyllandsposten, 1841-09-10
I Corsaren" Nr. 44 hedder det: Efterat man nu har prøvet Skibet Christian den Ottende paa en temmelig lang Tour, mene Nogle af Mandskabet, især de Yngre, at Samme ikke stikker dybt og derfor under en Storm vilde være udsat for at kuldseile. – Vi skulle fortælle vore Læsere Noget, som maaskee vil forbause dem: de danske Souverainers Villie gjælder ikke mere end til Wandsbeck – thi lidt fra Wandsbeck begynder en fremmed Stats Territorium. - En Samtale: A. Hvem mon der nu skal være Chef for Garden, B. Jeg har hørt Prinds Ben theim. A. Nei, han bør efterfølge du Plat som Commandant i Castellet. B. Hvorfor det: A. Fordi det er en veltillukket Fæstning og Posten altsaa i Krigstilfælde er vanskelig - at forlade. – Endvidere hedder det: Efter Forlydende skulle alle Krigsraaderne sammenkaldes til en Commission i Anledning af den foruroligende Høide, til hvilken Theepriserne, formedelst den chinesiske Krig, ere stegne i de danske Stater. Til Commissionens Afbenyttelse skal Nørre=Fælled eller, hvis denne skulde være for lille tillige Øster=Fælled være stillet.
Jyllandsposten, 1841-09-10
Rettelse. J forr. Nr. er i Jnseratet: "Markedet ved Ulskjæt, feilagtigen anført: "Christen Jensen istedetfor: "Jens Sørensen, hvilket herved rettes. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-09-10
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-09-14
Aands Udgivet af et Selskab. Tirsdag d. 14. Septbr. 1841. de Aarg. No 69. Chr. Adolph Ferdinand Fibiger.
Jyllandsposten, 1841-09-14
Det unge Danmark har tabt en Søn O, at det eiede mange slige! Da turde vel snart en Morgen skjøn Af Nutids taagede Dæmring stige. Ja, han var det unge Danmarks Søn Det i sine Sønner atter unge, For det slog hans Hjerte varmt i Løn, Til det bekjendte sig høit hans Tunge. Han var det med hele sin Ungdoms Mods Begeistrede Jld; – og det skal være Hans Eftermæle, hans bedste Roes, Som deri selv han søgte sin Ære.
Jyllandsposten, 1841-09-14
En herlig Faders herlige Søn, Opfostret til sit Fædrelands Hæder, Alt tidlig vandt han sig Krandsen grøn, Som nu, paa hans Kiste, vort Øie væder. Han vandt den i Kampen! – men et den Kamp, Hvor hiint Phantom, som Man kalder Ære, Opstiger blodigt af Røg og Damp Forfængelig Herskesyge at nære.
Jyllandsposten, 1841-09-14
Det er nu besluttet, at der skal optages nye Actier for at anskaffe et Jerndampskib med 2 Maskiner, hver til 20 Hestes Kraft, til Farten mellem Helsingøer og Kjøbenhavn. Endvidere vil der nu komme en regelmæssig Dampskibsforbindelse istand imellem Stralsund og Kjøbenhavn, ved det preussiske Dampskib die Konginn Elisabeth, med 100 Hestes Kraft. Det vil paa Veien anløbe Astad.
Jyllandsposten, 1841-09-14
Da Hr. J. Nathansen, ifølge de i Fædrelandet skete Opfordringer til den kgl. Stutteridirection, har ført 3 andre af de Halvblodshingster, der enten tilhøre ham eller bære hans Navn, over til Kjøbenhavn, saa vilde det nu være ønskeligt, om Stutteridirectionen dog engang viste nogen Virksomhed i denne meget omtalte og ingenlunde ubetydelige Sag og lod de hidbragte Hingster besigtige og beskrive af saakyndige og unteresserede Dommere. Efterat en saa anerkjendt udmærket Hippolog som Dr. Neergaard har udtalt en ufordeelagtig Dom om flere af disse Hingster, og har erklæret i det mindste een af dem for absolut skadelig for Hesteavlen, saa synes det Mindste, Directionen kunde gjøre, dog at være det, at lade Hestene undersøge nu, da Hr. Nathansen selv har ført dem herover. Enhver Anledning til at give Livstegn fra sig synes endogsaa at maatte være Directionen velkommen, da den dog umulig kan være uvidende om, at Rygtet halv høit nævner en lidet anseet Projectmager som den, der er udseet til i dens Sted at træde i Spidsen for Hestevæsenet, og endskjøndt dette Rygte i og for sig kun fortjener liden Tiltro, saa vil dets Rimelighed dog forøges, ifald Directionen viser en altfor stor Ulyst til at lade sine Stuttericommissairers Færd revidere.
Jyllandsposten, 1841-09-14
I Corsaren, Nr. 45 hedder det: Samtale: Stor lidt, Hr. Regiments=Tambour, Hvor De har travlt! De sveder jo, saa Gud maa bevare Dem, Men De gaaer jo med Luthers lille Catechismus i Hænderne. Hvad bestiller De med den? – Min Herre, det er ingen Catechismus. Den er den Protocol, hvori Gardens Meriter siden Gorm den Gamles Tid staae optegnede. – Men hvor er den Protecol bleven ført, – Paa Vagtstuen nede ved Amalienborg Hver Aften, efterat Tappenstregen er gaaet, nedskriver den vagthavende Officeer deri Gardens Bedrifter for samme Dag. Nu skal den op paa Raad- og Domhuset for at fælde Fædrelandet, fordi det, som De vel veed, har kaldt os lidet berømte." – Saa er det altsaa virkelig fandt med den Proces! Og saa er det maaskee ogsaa sandt, at Garden vil anlægge Sag imod "Corsarens" Redaction; thi den har jo i et foregaaende Nr. kaldt Garde-Officererne kloge og dygtige Folk. – Ja, ganske rigtig. Det vil blive Corsaren, en slem Spog; thi den kan ikke bevise det. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-09-14
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-09-17
Frandsp. den. Udgivet af et Selskab. de Aarg. Fredag d. 17. Septbr. 1841. No 20.
Jyllandsposten, 1841-09-17
Forhæftelser til Nationalbanken.
Jyllandsposten, 1841-09-17
Dampskibsfart. Jblandt alle den nyere Tids Phænomener fortjener neppe nogen større Opmærksomhed end den større Hurtighed, i Forbindelserne, som deels er, deels vil blive tilveiebragt ved Dampens Kraft. Jernbanerne ville vi ikke her berøre, thi de ere, hvad Videnskab og Erfaring betræffer, en temmelig fuldendt Kiendsgierning, hvis Udførelse paa flere Steder vel endnu har endeel Hindringer at overvinde, men dog ikkun af den Beskaffenhed, at de ikke alene lade sig beregne, men tildeels ogsaa beseire. Dampskibsfarten fremfører derimod hvert Aar nye Phænomener; hvert Aar gjøres nye Fremskridt og det sidst forløbne er isærdeleshed blevet mærkeligt formedelst den endelige Fuldførelse af Dampskibsfarten imellem England og America. For ikke lang Tid siden havde anseete lærde og erfarne Mænd afgjørende erklæret sig imod en uafbrudt Dampskibsfart fra England directe til de forenede Stater og foreslaaet at lade Dampskibene udgaae fra det vestligste Punct paa Jrland og anløbe Nyfoundland, hvilket ikkun er 2/3 Dele saa langt som Afstanden imellem Liverpool og Ny-York. En Hovedindvending imod Muligheden af en directe Fart fra England til det sidstnævnte Sted laae i den Omstændighed, at Bunden i Dampkjedlerne, ved Fordampning af salt Vand, bedækkes med en Skorpe, som forhindrer Jlden fra at virke med sin fulde Kraft, og derfor gjorde det nødvendigt at medtage mere Brændsel end man troede at burde indtage, uden væsentlig at formindske Hastigheden ved den store Last af Kul. Men ogsaa denne Hindring er, som bekjendt, paa flere forskjellige Maader bleven hævet, og Forsøget er derfor fuldkommen lykkedes.
Jyllandsposten, 1841-09-17
- Under Overskrift: "Glæde og Sorg læses i den Frisindede, Jeg har en Fjeder, saa luftig og let Som vel en Fjeder kan være. Og for at jeg dog ei skulde blive træt, Mig Mange den hialp at bære. Jeg bar en Blyvægt saa tung og svær, (Og deri jeg sætter min Ære!). Jeg har den standhaftig, og Jngen her Mig vilde den hjælpe at bære. Den Fjeder var Glæden – ja Glæden er let Og Blyet var Sorgen, den svære; Nu kan man og sagtens begribe det: Hvi Mange hialp Fjedren mig bære. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Crederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-09-17
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-09-21
Frands Dn. Udgivet af et Selskab. de Aarg. Tirsdag d. 21. Septbr. 1841. No 1. Spanske Tropper i Jylland,
Jyllandsposten, 1841-09-21
(Jndsendt.) Til Hr. Cancelliraad Fribert, Redacteur af Bladet "Dagen."
Jyllandsposten, 1841-09-21
Det af Dem redigerede Kjøbenhavnsblad "Dagen har, siden De traadte i Spidsen derfor, vundet saamange Velyndere, at Man troer, ikke bedre at kunne tilkjendegive sin Paaskjønnelse, end ved at gjøre Dem opmærksom paa adskillige Anstød mod Sprog og sund Mening, som endnu vanhælde dette Blad. Ord som "Man flyrende – megne - "hhldte -"Actiers forøe, – entleftiget, – Piben og deslige, er det nu en reen Umulighed, at gjøre noget Fornuftigt udaf; andre i Deres Blad forekommende Ord findes bogstaverede paa en egen Maade, t. Ex. marchere, - tre Landbyer, – en ManeouverDoceurer, atter Andre synes rigtigt skrevne, men betegne een eller anden Ubegribelighed, t. Ex. "Sommerstødspunkt – det fri skeede Grønt – at deputere paa den politiske Skueplads, – osv. Ja, Man støder endogsaa hyppigt i Deres Blad paa hele Tirader, der næsten klinge som justeret Nonsens, t. Ex. Processionerne gik forbi blaae og gule Lommetørklæder; "Antallet paa de Beboere af de Beboere af de nærliggende Communer, der osv.; – "Foran Truppen kjørte en Calesche med fire for, men havde ingen sorte kunnet opspørge. –"Der saae jeg, hvad man ofte seer, den uforklarlige Lethed, hvis en Minoritet kan dominere og tyrrannisere Majoriteter; derkun behøvede at gjøre en eneste Bevægelse for at kruse den. – "Vælgerne vare komne ind fra Landet, belæssede med Vogne osv. Slige Uregelmæssigheder og Ufornuftigheder lider Læsningen utroligt under, især naar de forekomme hyppigt, hvilket vel med Grund kan siges, da alle de Anførte, foruden mange Flere, ere tagne af eet eneste Nummer. Sammesteds nævnes et politisk Parti tregange, førstegang kaldes det Chartister; andengang Cartister, trediegang endogsaa Charlister. Vore Exempler ere slemme nok, men til Beviis, at vi kunde anføre endnu Værre, ville vi, fra et andet Nummer hidsætte et Punktum, som neppe Nogen vil kunne læse togange igjennem, udenat føle en ubehagelig Banken og Hamren i Hovedet. Stedet lyder saaledes: "Det Tydsklands nulevende Celebriteter, Levende som Døde, ogsaa i Berlin hædres værdigt ved Konsten, viste endnu for kor Tid siden et Blik ind i Rauchs Værksted, hvor Geisenaus Statue, en ny kjæmpemæssig Buste af Blücher, Hesten tilligemed andre Forarbeider til den store Konges Monument stode iblandt de ni tildeels til Walhalla bestemte, Seiersgudinder, der, betydeligt forskjellige og dog Eet, deele Seiren som de ni Musebilleder Konsten, men disse ved en fra gammel Tid i Arvgaaet Dannelse, som Seiersgudindens nye Konstner først paa en forunderlig Maade skabte." Vi tilføie udtrykkeligt, at vi kun af Agtelse for Dem og Deres erkjendte Dygtighed have nedskrevet denne Anke, der naturligviis kun kan ramme Deres underordnede Medarbeidere, men dog, som sagt, vanskeliggjør Læsningen og Forstaaelsen af Deres Blad paa en høist ubehagelig Maade. Flere Abonnenter i Omegnen. af Aarhuus.
Jyllandsposten, 1841-09-21
(Jndsendt.) Til Hr. Gartner Jensen. Jndsenderen kjøbte i Foraaret en Georgine af Dem, som i Deres Catalog er anført under Navnet "Stern og angivet at være violet. Hvorledes gaaer det tilat Deres violette Georgine har skarlagenfarvede Blomster, XX - F. En Sømands mærkelige Kamp for Livet.
Jyllandsposten, 1841-09-21
Mandagen den 6te Septbr., om Eftermiddagen imellem Kl. 4 og 5, drog et ungt Menneske, 23 Aar gl., Fiskerkarl Hans Olsen, Gaardmand Ole Rasmussens Søn af Businge, tilligemed en Kammerat, Frederik fra Svemarke, ud fra Capellet ved Lisenlund paa Møen for at sætte Bundgarn for Skovrider Bjørnsen, hvem Baaden tilhørte. Medens de røgtede Arbeidet, beslog de Storseilet, men lode Fokken staae, og en anden Baad med 2 Fiskere, Jørgen Thisted af Businge og Niels Lind af Magleby, der havde sat Garn for dem selv, styrede til Land. Kl. 6 a 7 kom en overordentlig stærk Byge, som en Hvirvelvind, og øieblikkelig kantrede Baaden. Ved Svømning reddede Hans Olsen og Kammerat sig op paa Kjølen, og dernæst krøb han ud og med sin Kniv skar Staget af, saa at Masten gik løs og Baaden vendte sig. Nu stode de i Vandet, som fyldte Baaden til den øverste Rand, og saae de Andres Baad trukken op paa Landet. Dermed trøstede Hans Olsen sig og sin Staldbroder og ventede Hjælp fra dem, men forgiæves. Efter en halv Times Forløb drev Strømmen dem ud i Østersøen. Uveiret var strax ophørt; men de saae dog den visse Død imøde. Hans Olsen opmuntrede ved sit Exempel og sine Ord Frederik til at bevæge sig og hjælpe til med Hænderne at lændse, men denne havde tabt Modet, stod ubevægelig, talede vildt, og ud paa Natten styrtede han i Havet. Nogle Øieblikke faldt og Hans Olsens Mod; men derpaa begyndte han, ved at lægge sig i den ene Side af Baaden, at øse Vandet ud med Hænderne, indtil han i den saakaldte Kahyt fandt en Træsko, med hvilken det lykkedes ham at faae Baaden lænds. Men da den nu var lettet, drev den stærkere afsted. Han saae Fyret paa Stevns og haabede at drive i Land; men Vinden reiste sig og drev ham over mod Sverrig, Søen slog ind i Baaden og han maatte bestandig lændseTirsdag Morgen kom, og hid og did drev Strøm og Vind ham, indtil han saae med Forundring igjen Møen langt borte, men ingen Seiler uden en Brig, som dog var for langt borte til at man kunde høre hans Raab Endelig fik han med Aandsnærværelse 2 af Baadens Ribber løse, og med disse ufuldkomne Aarer begyndte han at styre og roe, og ved den yderste Anstrængelse, uden Levnetsmidler og saa godt som siddende i Vand, lykkedes det ham efter 30 Timers Omflakken paa Østersøen at redde sit Liv. Kl. 2 om Morgenen til Onsdag den 8de bandt han sin Baad ved Capellet ved Lisenlund. Over Klinten begav han sig til et Huus, og kom efter nogen Hvile til sine gamle Forældre, der havde opgivet Haabet om hans Redning og vilde ud at søge hans Liig. Hans druknede Kammerat var ogsaa Ungkarl, men havde ingen Forældre ilive. De 2de andre Fiskere foregive at have sat ud for at komme dem til Hjælp, men da de kom til Stedet, fandt de Jntet og troede, at Baaden, der var stærk ballastet, var sunket med Top og Tavl. Saaledes meldte de Sagen for Skovrider Bjørnsen paa Klintholm.
Jyllandsposten, 1841-09-21
Udtog af et Brev. Af Randers Avis Nr. 131 har Du formodentlig erfaret Begivenhederne her den anden Væddeløbsdag, Tirsdagen den 7de ds., da den indeholder et ret vakkert Referat deraf. Dog beder jeg Dig ikke videre reflectere paa den Beskyldning, at Publikums Adfærd mod Ritmester Friis var upassende, da den netop røbede Takt for det Sømmelige, idet Publikum, der, vist ikke uden Grund, troede sig fornærmet af Hr. Ritmesteren, paa en rolig og sindig Maade opfordrede ham til nærmere at forklare sig over det af ham brugte Udtryk "Drenge, og først, da dette ikke skeete, frem fordrede ham med Heftighed og Piben. At man aabner den, man troer sig fornærmet af, Leilighed til Retfærdiggjørelse, kan vist neppe kaldes upassende. At Hr. Ritmesteren bemærkede, at Publikum ikke forstod sig paa det, det bedømte, maa man vel tilgive ham; skjøndt der just ikke hører Hesteforstand til at indsee, at En ikke kan concurrere med sig selv. Publikum har mulig ved denne Opposition sparet Staten flere 1000 Rbdlr. om Aaret, da denne saa kostbare Folkecommedie V. A. forhaabentlig nu er udspillet.
Jyllandsposten, 1841-09-21
Nyheds Post. - Ved Mødet paa Christiansborg Ridebane Torsdagen den 9de de, hvortil Hr. J. Nathansen selv havde opfordret Hr. Dr. Generalkrigscommissair Neergaard i offentlige Blade, for at underkaste Hingstene den Undersøgelse, man fra flere Sider ønskede, betog Nathansen sig saa keitet, at han ikke uden Grund paadrog sig Publikums Uvillie, ved istedetfor at forholde sig rolig paa Pladsen og stykkeviis lade Neergaard udtale sig over Hingstene, vedblev at ride Vol ter paa Pladsen, som paa dette Sted vare saare slet anbragte. Da Publikum derfor, i Forening med Neergaard, traadte frem paa Pladsen for at komme Nathansen i Tale, saae man denne, istedetfor at gjøre Holdt, at trække sig tilbage over mod Slottet, hvilket for saavidt kunde være rigtigt, for der at indtage en tør Plads til Discussionerne, men da Nathansen, efterat have naaet denne, ridende paa en Skimmel, tilligemed tvende andre Hingste, redne af to andre Personer, vedblev at fortrække og endog ride bort fra Pladsen, var det intet Under, at endog Smæderaab og Gadedrenge forfulgte Rytterne til deres Qvarteer. Denne høist uforstandige Fremgangsmaade maa unægtelig aldeles stemme Publikum mod Nathansen, men med alt dette bør man dog derfor ikke fordømme Hingstene, eller lade Vreden gaae ud over disse, som her maatte lystre den uforstandige Herres Tøile. Heller ikke vil vor fortjente Neergaard tilregne sig Modpartens Taabelighed som nogen Seier, eller forlange, at hans Paastande om Hingstenes Forkastelighed derfor paa hans blotte Ord skal hyldes som Troesartikler imedens saamange Landmænd i Jylland, som ikke ere aldeles Dosmere, anprise de nathansenske Halvblodshingste som langt hensigtsmæssigere til Hesteracens Forædling og Forbedring end de i Jylland anskaffede Fuldblodshingste. Dog gid, nu at denne sidste Retraite og disse Hingsters Fortrækning til det Holsteenske vilde gjøre en Ende paa alt dette Hingstekævleri, og en Mand som Neergaard maatte sættes istand til at ordne denne for Jylland saa høist vigtige Sag paa den hensigtsmæssigste Maade, det vilde da være glædeligt, om man da endelig engang saae nogle sunde Resultater af et patriotisk Foretagende, som, rigtig ledet, med Bestemthed kan siges, aarlig at ville gavne Jyderne utrolige Pengesummer, og jammerligt vilde det dog være, omStutteridirectionen, efter at have spildt saamange Penge ved bagvendte Foranstaltninger, ikke engang skulde kunne hitte paa, hvordan man skal bære sig ad for at gavne Fædrelandet.
Jyllandsposten, 1841-09-21
- Den nye Communallovgivning for Landet har indrømmet Præsterne Valgbarhed, hvad Stænderanordningen ikke vilde indrømme dem. De stakkels Skolelærere ere derimod som sædvanligviis - forbigaaede. Af hvad Grund Ja, det er vanskeligt at indsee. Enhver Besidder af 1 Tønde Hartkorn er indrømmet Valgret og Valgbarhed. Hvorfor, Fordi man antager, at de have Jnteresse for Communens Anliggender; men da Skolelæreren nu ikke besidder 1 Td. Hartkorn, kan han ingen Jnteresse have for Communen. En besynderlig Argumentation. Hvo i det hele Sogn kan vel have et nøiere Kiendskab til Skolevæsenets Brøst og Mangler end Skolelæreren, der Dag ud og Dag ind færdes i Skolen, og hvem Ungdommens Underviisning af Alle maa ligge meest paa Hjertet, Man taler om at hæve Skolelærerstanden i Nationens Øine; men mon man troer at hæve Skolelæreren i Bondens Øine ved i Udøvelsen af borgerlige Rettigheder at sætte ham under den simpleste Jordbruger? Hvor Talen er om Pligter, (f. Ex. Værnepligten) der finder man, at Skolelæreren bør nivelleres med Bonden; men hvor Talen er og Rettigheder, der synes man være af den Mening, at han hverken har Forstand paa eller Jnteresse for Communens Anliggender, ikke engang for dem, der ligge ham nærmest, Skolevæsenets. Man indvender, at Sogneforstanderskabet bliver Skolelærernes Foresatte, og at det derfor ikke gaaer an, at han faaer Sæde i Forstanderskabet; men der vil jo blive Skolecommitteer, og i dem behøver han jo ikke at have Sæde; derfor kunne hans Meninger om Skolevæsenet i Plenarforsamlingerne ligefuldt komme i Betragtning. I Kjøbstæderne (?) – idetmindste i Khvn. - have jo Catecheterne Sæde i Skolecommissionerne, og disse Mænd ere jo Skolelærere. – J Frankrig gjør man Oprør mod Regjeringen, fordi den vil lade Døre og Vinduer tælle hos Folk, i Danmark kunne Autoriteterne lade tælle meget mere, uden af der lofter sig en Haand derimod, ja man fornemmer ikke engang en Protest. Et Exempel herpaa har en Herredsfoged i Jylland afgivet, der, i Anledning af en Barnefødsel i Dølgsmaal, har troet sig beføiet til at lade samtlige Bønderpiger i en Landsby undersøge af en Jordemoder, hvortil der var saameget mindre Foranledning, da der allerede under det foreløbige Forhør ved Vedkommendes Tilstaaelse var fremkommen saadanne Data, at der ingen Tvivl kunde være om, mod hvem Undersøgelsen skulde rettes. Høiesteret havde ogsaa fundet den Spas for grov, og har ved Dom af 3die Septbr. d. A. mulcte ret Herredsfogden paa 1000 Rbd. for hans upassende Adfærd ved denne Leilighed. Dette Nr. er redigeret. Ludvig Frederik Bloch. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1841-09-21
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1841-09-24
Frianos, ren. Udgivet af et Selskab. de Aarg. Fredag d. 24. Septbr. 1841. No 72.
Jyllandsposten, 1841-09-24
Eftersom den ærede Comitee, der eengang er dannet i Jylland til Hesteracens Forædling og Forbedring, formeentlig maa staae det Offentlige til Regnskab for de Pengesummer, som ved Præmienddelingen paa Væddeløbsbanerne finder Sted, tillader Jndsenderen heraf at forespørge, med hvilken Competence Comiteen ved sidste Løb om Kongeprisen paa Randers Bane kunde tilkjende Hr. Fischers tvende Heste, Hasselburg og the Cryertilsammen 11,00 Rbd., da Bestemmelserne dog udtrykkeligen lyde paa, at trende Heste ved dette Løb skulde concurrere om Prisen, eller kan virkelig den ærede Comitee forsvare for sig selv og Andre, at en lam Hest, blot for Syns Skyld, bliver fremtrukket paa Banen, for at give Løbet Gyldighed? Vil virkelig Comiteen antage, at en saadan Fremgangsmaade er forsvarlig og passende, Da jeg imidlertid i Forening med Flere er bleven enig om, at nedlægge Protest imod disse Præmiers Uddeling, tillader jeg mig dog foreløbig derover at udbede mig Comiteens Besvarelse, dette Punkt angaaende, da jeg, i Tilfælde saadant skulde udeblive, ønsker denne Sag paa anden Viis afgjort, for at det dog kan blive oplyst, om Comiteens Bestemmelser støtte sig til Reglerne eller om disse egenraadigen kunne overskrides.
Jyllandsposten, 1841-09-24
Da Randers Dragoncorps stedse har udmærket sig ved en human og vakker Adfærd mod Publikum, hvor det har været Enkelte af Corpset overdraget, at holde Orden ved een eller anden Leilighed, opfordres herved Comiteen til offentlig at bekjendtgjøre, efter hvis Ordre disse ved sidste Væddeløb bleve commanderede til at adsplitte den forsamlede Folkemængde, da den, fra hvem saadan Ordre udgik, burde gives Leilighed til at opgive Bevæggrunden.
Jyllandsposten, 1841-09-24
Dampvogne.