Københavns Adresseavis, 1766-04-22
For nogen Tid siden saae man i Aviserne Svar paa det Spørsmaal. Hvem tilhører at forvalte Auction i en Præstegaard naar en Forpagter ville sælge sit Løsøre, Svaret viser tydelig des Autor ikke er Geistlighedens Patron, skiønt kalder sig deres Paarørende. Han vil at Rescriptet af 10 Augusti 1753, som binder Auctions=Direction til Stædet hvor den holdes, skal være Geistlige og Militaires uvedkommende, fordi de have personell men ingen virkelig Jurisdiction; men om saadan Forskiæl paa Jurisdiction haver Grund i Landets Ret, overlades Publico at dømme, saa meget veed man at Loven og andre Anordninger tillegge Geistligheden Jurisdiction og Øvrigheds-Embede, som den og virkelig øver, følgelig har virkelig Jurisdiction, mindst findes denne Forskiæl udi bemelte Rescript, hvilket ingen Undersaat har Magt at forklare imod Bogstaven og reene deciderende Ord som ere disse: Auction over Løsøre skal alletider tilfalde den at forrette, som er Auctions=Forvalter paa det Sted hvor Auction holdes. Er da Herreds=Provsten saadan Forvalter paa en Præste=Gaard, som Antor vel ikke nægter, saa bør han, men ikke Fogden auctionere Løsøre som der findes, uden Assigt til Eieren eller hvor Godset, er kommet fra. Forgiæves søger Antor Argument i Forordningen af 16 Junii 1752, samt Rescripterne af 28 December 1736, item 27 October 1758, thi der tales om intet andet en at Militaires og Geistlige ikke maa auctionere det faste Jordegods, allene det som hør til Herre eller Ladegaards Besætning, i Fald nogen af bemelte Stænder af saadant noget vare Eiere; hvilket ikke vedkommer den Besætning og Løsøre, som findes paa en Præste=Gaard om og samme Præstens Forpagter tilhører; Forpagteren bliver vel ikke en geistlig Mand derved at han driver Præste=Gaards Avling og oppebær Tienden, saa dog ansees hans Besætning og Løsøre, som ved Præstens Avling og Tiender kan forhværves, som geistligt Gods og bør staae under geistligt Jurisdiction, hvilket billigheds=Lov stadfæster, da den aldrig tillader at tredie Mand taber den Ret han har er officio fordi tvende contrahere, den ene til sin Commoditet, den anden til sin Fordeel; altsaa kan heller ikke en Verdslig eller Amtmanden tilegne sig Skiftet efter Præste=Gaards Forpagter, som dog Autor uden Grund paastaaer. Amtmanden har Skifterettighed paa Herregaarde og hos Selveiere, følge lig og efter deres Forpagtere, ja om Præst eyede Herregaard og der holdt Forpagter, saa sorterede dog denne tillige med Gaarden under verdslig Jurisdiction; men en anden Sag er med de Forpagtere som leve af Præstens Avling og Tiender, og paa Præste=Gaarde have Boepæl, ere hverken Proprietairer, eller Selveiere; thi de have hverken Eiendoms Huus eller Grund kuns noget Løsøre og Creature som Præsten gemeenlig haver Forsikring, med et Ord: Præsten deeler Huus og Brødet med dem; altsaa er ikke blant dem hos hvilke Verdslige have Juris diction. Det Kongelige Rescript af 25 Junii 1729 har Autor enten ikke læst, eller og vil giekke naar han anfører det, som der udkikke findes; og vil bruge det i saa uvedkommende Materie som denne er. At hasselere med Citationer af Loven og Rescripter er manstændigt for den som vil kaldes fornuftig, thi burde fra Antors Svar været ude den Citation af Loven Pag 288. Art. 10. Er ikke Giekkerie at sette lumpne Sysseler, som der forbydes Præster, i Parallel med Skifte= og Auctions Forretninger, som Lovgiveren deels har paalagt, deels tilladt Geistlige at forestaae, og dersom skal skumles derover at saadanne Officia ere Geistlige tillagde, da lide disse ingenlunde derved, uden Loven. Endnu citerer Autor Loven enten ualvorlig eller ufornuftig Pag. 739. Art. 28 og Pag. 767. Art. 7. Til Beviis herpaa tiene hans egne Ord som ere disse Alle Stæder endogsaa Kirker og Kirkegaarde, altsaa meget mere Præste=Gaarde henhøre under den verdslige Jurisdiction. Hvad Præste Gaarde angaaer da viser jo Loven Pag. 739. Art. 28 og Pag. 767. Art. 7. at disses Skiøder og Pantset, telse skal Tinglyses for den vedslige Jurisdiction. Deraf skal følge at Auction ogsaa tilhører de civile Betiente over PræsteGaarde med Besætninger. Men Loven i disse Artikler taler ikke et Ord om Præste=Gaarde som aldrig kunde afhændes som Eiendom; og Autor har vel endnu ikke seet noget tinglyst Skiøde paa en Præste=Gaard; og i Fald samme kunde blive Eiendom som bortskiødes eller sælges ved Auction, hvad kommer det Løsøre ved, thi her disputeret ikke om faste Eiendoms Gaarde og Jordegods, men og Løsøre og Besætning paa en Præste=Gaard; Dette Løsøre kan en Præst pantsette og oplys til Tinge, men mon Tinglysningen, som skeer ved verdstig Ret, giver Herreds=Fogden Frihed at auctionere samme i Fald skulle sælges ved Auction, jeg mener enhver svarer ney, med mindre Løsøret kommer ud af Præste=Gaarden ind paa et Territorie, som ligger under verdslig Jurisdiction. Man maatte ellers ønske Antor havde forklaret hvad han foregiver No. 3 udi sit Svar, nemlig naar og i hvad Tilfælde en verdslig Mand skal taale at den geistlige Jurisdiction holder Auction i hans Huus. Dersom nogen verdslig Mand saadant taaler, saa taalte dog vel Herreds Fogden det ikke saa længe Rescripter af 10 Augusti 1753 staaer ved Magt.