JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Paris, den 24 Junii. Den almindelige Bestyrtelse og Skræk, hvori vor Hovedstad den 21de om Morgenen blev sat, saasnart den Kongelige Families Flugt blev bekiendt, varede ikke meget over 24 Timer, da en fra Varenne affærdiget Coureer bragte den Tidende, at Kongen var arresteret tilligemed Dronningen og Dauphin. De ere nu paa Veyen herhid, og man vil da snart med Vished blive underrettet om Maaden, paa hvilken de have kunnet komme bort fra Slottet og Staden. Nogle sige, at Kongen er sluppet ud igiennem en Gehvælvt, andre, at han, som en syg Reysende, er ud practiseret i en Slaaprok. Der forsikkres, at Dronningen, hendes Datter, og Madame Elisabeth have sat hinanden Stævne paa Quay-Voltaire, hvorfra de vare kiørt i en Calesche; men at Kongen er bortført i en gammel Berline, og at de rette sexspændige Reysevogne først bleve brugte paa Veyen til Compigne, hvor de stode i Beredskab.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Saasnart Rapporten om Kongens Arrest var indløbet, erklærede Ministeren Montmorin alle udenlandske Gesandte, at han herefter ville underhandle med dem allene i Nationens Navn. Herpaa skal de have svaret, at de i saa Fald maatte først indhente nærmere Instructioner fra deres Hoffer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Nationalforsamlingen har ved denne overordentlige Leylighed viist megen Standhaftighed. Den forsamlede sig strax den 21de om Morgenen Kl. 8, og decreterede da, at den indenlandske Minister skulde udsende Courerer paa alle Landeveiene, med befaling til Municipaliteterne, om at arrestere enhver Reysende, som vilde gaae ud af Landet. Derefter bleve alle Ministrene kaldte for Skranken, for at blive underrettede om de under Rigets nærværende Forfatning tagende fornødne Messurer. Man besluttede paa samme Tid, at den Parisiske Municipalitet strax skulde under Trompeters Lyd i alle Sectioner bekiendtgiøre, at Nationalforsamlingen vilde uafbrudt holde sine Sessioner, paa det det Offentliges Vel ikke skulde liide ved den mødte Tildragelse. Ved samme Leylighed skulde Folket formanes i Roelighed, som det sikkerste Middel til Constitutioner Haandhævelse. Hr. Barnave holdt en Lovtale over Hr. Fayette, og forsikkrede Forsamlingen, at han altid havde opført sig som en retskassen Borger, og derfor baade hidtil og frem deles ved sin Jver og Aarvaagenhed fortient Nationens Tillid. J samme Øyeblik traadde Hr. Fayettes ene Adjutant ind i Salen, og meldte, at Hr. Fayette havde send ham og en anden Adjutant efter den flygtende Kongel. milie, for at lade dem arrestere, hvor han fandt dem; me Folket havde ey allene hindret ham i at forrette sit Ærinde, men arresteret hans Collega. Forsamlingen udsendt derpaa to af sine Lemmer til det forsamlede Folk, for skaffe Adjutanten paa frie Fod; ligesom der ogsaa strablev befalet, at Aristoraten Cazales, som blev truet paa Livet, skulde tages i Beskyttelse, og Ministeren Montmorin, som Folket havde arresteret i sit Hotel, sættes i Friehed igien.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Da de for Skranken staaende Ministre havde faaet Tilladelse til at tale, erklærede først Seglbevareren, hvorledes Hof-Jntendanten la Porte havde leveret ham en efter liggende Memoire fra Kongen, hvori Hs. Majestæt udtrykkeligen forbød Seglbevareren at sætte Statens Segl for nogen Act fra det lovgivende Corps, naar den ikke forhen var af ham (Kongen) authoriseret. Hvorpaa Nationalforsamlingen decreterede: at Seglbevareren hermed anthoriseredes til at forsyne alle det lovgivende Corpses Acter med Statsseglet og hans Underskrivt, og at saadanne Acter fremdeles, ligesom forhen, skulde have Lovs Navn og Kraft. Tilsidst blev ogsaa forelæst en Erklæring fra Franskmændenes Konge, som ligeledes fandtes efterliggende, og i hvilken Kongen protesterede imod Constitutionen og Maaden, paa hvilken den var bragt i Stand. Derefter bleve Maire Bailly og Fayette opfordrede til at sige alt hvad de vidste til Oplysning. – Seglbevareren blev med tre Commissarier udsendt til Folket, som i stor Mængde havde forsamlet sig paa la Greve Pladsen, for at formane det til Rolighed, og han kom strax tilbage med den behagelige Tidende, at Folket var overordentlig roeligt. Hvorfor ogsaa Hr. Fayette giorde vore Parisere den Compliment, at de vare Frieheden fuldkommen værdige.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Haag, den 24 Junii. Fra Petersburg berettes, at den sammesteds residerende Kongel. Danske Gesandt har i Commission, efter Muelighed at understøtte de allierede Magters Skridt til Fredens Jstandbringelse. Jmidlertid er det troeligt, at Hr. Fackeners Underhandlinger ved det Russiske Hof ey endnu have taget nogen ret ønskelig Vending, saalænge han ikke har antaget nogen offentlig Caracter ved bemeldte Hof.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Amsterdam, den 25 Junii. Private Breve melde endnu om den store Bestandighed, som det Petersburgske Hof viser i Henseende til Fredsunderhandlingerne med Porten. Dets Ultimatum skal være den 21de afsendt til samtlige mæglende Magter, men lyde ligesom forhen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Fra det Brandenburgske, den 28 Junii. De i Gaar igiennem Berlin passerte Engelske og Russiske Courerer siges for vist at have medbragt det Russiske Hofs Ultimatum; men at samme er fuldkommen ordlydende med dets forhen afgivne Erklæringer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Altona, den 1 Julii. De med Posten fra Holland i Dag indløbne Beretninger stemme alle deri overeens, at Frankeriges Konge, Dronning og Dauphin ere blevne anholdte ved Varenne i Champagne, ikke langt fra Grændsen, og ere bragte tilbage til Paris igien; at altsaa den skrækkelige Borgerkrig, som vist vilde fundet Sted, dersom Planen var blevet udført, vil kunde undgaaes. Postmesteren i St. Menehoud var den første, der kiendte Kongen. Han gav Municipaliteten i Varenne et Vink derom, hvorpaa samme strax lod Nationalgarden gribe til Vaaben. Det Regiment, som bærer Navn af Kongens Regiment, vilde i Førstningen sætte sig imod Kongens Anholdelse og forskaffe ham Friehed, men det blev overmandet. Kongen skulde egentligen taget Veyer til Metz, hvor Hr. de Bouille commanderer, og har 6 Regimenter til sin Disposition, men vovede dog ikke at forsøge paa at lætte Kongens Flugt, siden Nationalgarden fra alle Kanter greb til Vaaben, og han altsaa snart vil de faaet med henved 30000 Mand at bestille. Denne Flug skal allerede forlængesiden være forberedet, og vilde, der som den var blevet fuldført, blevet Signalet til den Contrarevolution, som alle franske Emigranter ventede midt Julii Maaned.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
De nyeste Parisiske Breve af 24de hujus bekræfte af foranførte. Den 22de om Aftenen Kl. 10, da Nationalforsamlingen vilde hvilet en Times Tid, og netop var færdig med en Proclamation for hele Riget, hørde man med et raabes: "han er arresteret, han er arresteret!" De fra Varenne indløbne Efterretninger bleve da strax forelæste, og om Natten Kl. 1 bleve de Herrer la Tour Maubourg, Barnave og Petion som Commissarier sendte til Varenne, for at sørge for al muelig Sikkerhed paa Kongens Tilbagereyse til Paris, og give Linietropperne og Nationalgarden de fornødne Forholdsordres. – J det Manifest, som Nationalforsamlingen har udfærdiget om Kongens Bortreyse, kaldes den en Bortførelse. Da det er beviist, at General Bouille har villet favorisere Kongens Flugt, saa er han allerede afsat. Følgende nye Eed er foreskrevet alle Officererne ved Linietropperne: "Jeg sværger, at jeg vil bruge mine Vaaben til Fædrenelandets Forsvar og Constitutionens Haandhævelse, og hellere døe end taale nogen Invasion af fremmede Tropper paa fransk Grund; til hvilken Ende jeg blot vil følge de Ordres, som udstædes af det lovgivende Corps. Alle Nationaldeputerede, som ere Officerer, besteeg Talerstolen, og svoer bemeldte Eed. End videre decreterede Nationalforsamlingen samme Nat, at der ufortøvet skulde føyes de bedste og virksomste Anstalter til Sikkerhed for Kongen, Tronarvingen, og de øvrige Kongelige Personer, som fulgte med Kongen, at General Bouille ey allene skulde suspenderes, men strax arresteres og bringes til Chalons, og at de under ham commanderende Officerer ligeledes skulde suspenderes, om det agtedes fornødent. Saa blev der ogsaa expederet en Taksigelses=Addresse til det Parisiske Folk, fordi det ved denne saa overordentlige Begivenhed forholdt sig saa roeligt, hvilket man ansaae som et stort Under. Endelig blev der den følgende 23de decreteret, at alle de skulde betragtes og behandles som Forrædere imod Kongen og Nationen, som havde tilraadet, befordret eller favoriseret Kongens Bortførelse, eller og lagt Hindringer i Veyen for hans Tilbagekomst.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Efter disse Beretninger skulde man troe, at alting endda gik temmelig roeligt af i Paris. Men andre Breve beskrive det anderledes, og opvække Gysen for den kommende Tid. Kongen og Dronningen skal blot have bedet, at man ikke paa Tilbagetransporten vilde fornærme dem eller nogen af deres Følge. Strax den 22de om Aftenen ere de bragte fra St. Menehoud til Chalons, hvor de forbleve Natten over. Fire og tyve tusinde paa forskiællig Maade bevæbnede Personer, hvoriblandt 12000 Nationalgardere, havde besat Landeveien. Den 23de fortsattes Reysen under Bedækning af en heel Armee af Nationalgardister. – J øvrigt synes dog denne Begivenhed at have befæstet Enigheden i Paris, hvorved det nye System altsaa vil vinde større Kræfter. Alle Apartements i Thuillerierne ere forseglede, og alle de Personer, som havde nogen betiening ved Slottet, ere kastede i Arrest. Paa alle Skildter er Kongens og Dronningens Navn allerede udslættede. Efter den til Nationalforsamlingen gjorte Jndberetning om Kongens Arrest, er samme skeet blot af to Personer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Kiøbenhavn, den 4 Julii. Under 27de Maji er den hidtil værende Cancellist i SøeEtatens 3die Departements-Contoir, Krigs-Cancellie-Secretair Christian Dreyer, allernaadigst beskikket til Materialforvalter ved Dokken; i hvis Sted Cancellisten i Eqviperings=Revisions=Contoiret, Ole Sievers, under 10de Junii allernaadigst er forflyttet til Cancellist, og Jens Rasmussen Holm igien i dennes Sted udnævnt til Cancellist i bemeldte Revisions=Contoir.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Under Dato Frederichsberg Slot den 24de Junii 1791 er udgaaet en Placat, hvorved saavel Jorddrotterne som de hoveriegiørende Bønder i Danmark indbydes til frivillige Foreninger og bestemt Hoverie, samt Godseierne befales, at opgive visse foreskrevne Oplysninger om det til deres Hovedgaardes Drivt nødvendige Hoverie, med videre.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
J Tallotteriets 457de Trækning i Wandsbeck, den 30te Junii, udkom følgende Numere: Meteorologiske Observationer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Vinden. Therm.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
Barom. S. V. Varme.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-04
27 Junii. N. V. N. V. S. S. O. 1 Julii. S. V. S. V. 27. III. 5. 12 Udi afvigte Uge fra den 25de Junii til den 2den Julii, ere i denne Kongel. Residencestad copulerede 19 Par. Fødte Drenge 27. Piger 27. Tilsammen fødte 54. Døde Mænd 26. Qvinder 18, Drenge 18, Piger 15, af følgende Sygdomme; Alderdom 6. Blodstyrtning 1. Brystsyge 15. Forraadnelses=Feber 3. Hidsig Feber 1. Jndvortes Svaghed 1. Kopper 4 Mavekrampe 1. Mæslinger 5. Slag 11. Tænder 6. Tærende Syge 13. Uangivne Svagheder 10. Tilsammen døde 77. Altsaa 23 flere døde end fødte.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Kiøbenhavns ar Aar. No. laan, Jan. stilles, Printzen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Post-Tidender. Jan. Mittau. til Fredagen, den 8 Juli. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved P. M. Hopffner.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Paris, den 27 Junii. Hele vor Stad var i Forgaars paa Færde. Det var en meget heed Dag, og allerede Kl. 2 om Eftermiddagen ventede man Kongens Ankomst, men saae ham ikke førend om Aftenen Kl. 7. Man havde taget Veyen igiennem de Elysæiske Marker til Thuillerierne, for ikke ellers at passere saa mange Gader. Til god Orden var føyet de bedste Anstalter. To tusinde Parisiske Nationalgardere vare marcheret Kongen imøde til Bond, hvor han spiste til Middag, og gik Kl. 4 til Vogns igien. Toget aabnedes af 12 Kanoner, hvorpaa fulgte et stort Detachement Cavallerie, Hr. Fayette med sine Staabs-Officerer, en Bataillon Grenaderer, de fremmede Nationalgarder, en stor Deel Fruentimmer med Vaaben og Greene af Træerne, Forstædernes Beboere med deres Piquer, og midt iblandt dem en Papiirs=Fane med disse Ord: "Leve og døe frie!", atter et Detachement Cavallerie, fremmede Nationalgardere, Municipaliteterne, og endelig Kongens Vogn, omringet af et stærkt Grenadeercorps. Paa Bagsædet saa Kongen paa høyre, Dronningen paa venstre Side, og Hr. de Barnave i Midten; Dauphin sad paa Forsædet; Madame Royale ligeoverfor Kongen, og Madame Elisabeth ligefor Dronningen. Bag paa Vognen stode 8 Grenaderer, og de 3 fangne Courerer sadde paa Bukken. J den anden Vogn sad Madame Tourzel, Dauphins Gouvernantinde, som strax blev bragt til Abbediefængselet, og begge de Deputerte, de Herrer Petion og la Tour=Maubourg. Efter disse fulgte Triumphvognen med Postmesteren fra Menehould og Chirurgus Mangin. To tusinde Nationalgardere sluttede Toget, og Tilskuernes Antal var over 600000. Alting løb af uden Ulykker, undtagen at Operisten le Grand fik et Stød af en Kaarde, hvilket dog ikke var dødeligt. Dronningen talede, som det lod, meget roeligen med Madame Elisabeth i Vognen, steeg ligesaa roelig ud af Vognen ved Thuillerierne, og skyndte sig til sit Værelse. Ligesaa Kongen, som strax gik til Sengs. Da de før ommeldte tre fangne Courerer skulde ned af Bukken, vilde Folket havt deres Hoveder til Priis, men en Deputation fra Nationalforsamlingen fik Mængden tilfredsstillet, og Arrestantene bleve i god Roe transporterte. Da det blev Dronningen betydet, at hun ikke maatte have Dauphin hos sig, raabte hun i Forbittrelse: "ville J Skarns Mennesker da berøve mig mit Barn!"
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Allerede om Morgenen decreterede Nationalforsamlingen, at det Parisiske Departement skulde føye de bedste Anstalter til Kongens og Dronningens Jndqvartering i Thuillerierne, og Municipaliteten blev det igien overdraget at aabne de den 21de forseglede Gemakker, hvorved dog maatte lagttages, at alle forefundne Papirer bleve under Forsegling afleverte til Nationalarchivet. Videre 1) at der strax efter Ankomsten i Thuillerierne skulde gives Kongen en tilstrækkelig Vagt, som under Hr. Fayettes Command skulde vaage for Kongens Sikkerhed, og staae til Ansvar for hans Person; 2) skulde der ogsaa indtil videre gives den formeentlige Kronarving en særskilt Vagt, ligeledes under Hr. Fayettes Commando, og vilde Nationalforsamlingen nærmere udnævne ham en Hofmester. (Ved denne Post blev der klappet fra Logerne), 3) Alle de, som havde fulgt den Kongel. Familie, skulde arresteres og skarpt examineres, Kongen og Dronningen skulde affordres særskilte Erklæringer. Altsammen ufortøvet, paa det Nationalforsamlingen kunde desangaaende tage de fornødne Beslutninger, 4) Dronningen skulde, ligesom Kongen og Dauphin, gives en særskilt Vagt. 5) Jndtil videre skulde Seglbevareren vedblive at forsyne Nationalforsamlingens Decreter med Staatsseglet, uden dertil at behøve Kongens enten Sanction eller Acceptation. 6) Ministrene og de Kongelige Commissarier ved den extraordinaire Cassa, Nationalskatkammeret & skulde ligeledes indtil videre vedblive at forrette deres Functioner. - Aristoraten Malonet indvendte herimod, at Kongens Person var hellig; men at Kongen ved et saadant Decret blev en Arrestant, ligesom og Constitutionen derved paa nye blev forandret. Men det herskende Partie nægtede dette, og forsikkrede, at man vilde beholde den Monarkiske Constitution, da den var den bedste. - Forslaget blev derpaa lydeligen applauderet, og alle sex Puncter med det samme vedtagne.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Den Rapport, som Hr. Barnave, der tilligemed to andre Deputerede vare reyst Kongen imøde, bragte Nationalforsamlingen efter Ankomsten den 25de, siger i det Væsentlige: at han naaede Vognen imellem Dormans og Epernay, at han tilligemed hans tvende Colleger forelæste Kongen Decretet om deres Ærinde, at Kongen derpaa med saa Ord havde yttret sit Velbehag over de af Nationalforsamlingen føyede Anstalter til hans Sikkerhed og den Kongelige Værdigheds Haandhævelse, og endelig, at Kongen havde sagt, at han aldrig havde havt i Sinde at gaae over Grændsen. (Ved disse Ord hørtes tydeligen de Omstaaendes kiendelige Misfornøyelse.)Hr. Barnave meldte videre noget om de udspredte Rygter, at Kongen underveis nok skulde blive sat i Friehed igien; hvorfor der saameget mere var blevet hastet med Reysen, og hvilket Hr. Dumas fortiente fornemmeligen Roes for, da der uden hans gode Foranstaltninger vist vilde gaaet to Dage mere med paa Retouren.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Af et andet Brev fra Paris, den 27 Junii. De adskillige tusinde fremmede Nationalgardere, som have escorteret Kongen herhid igien, ere blevne overmaade vel modtagne. En stor Deel Borgere have indlogeret og beværtet dem i deres Huuse, andre blive pleiede paa Stadens, andre igien paa Hertugen af Penthievres og Hertugen af Orleans, og atter andre paa visse fornemme og formuende Privatpersoners Bekostning, enten i de ophævede Klostere eller i andre offentlige og private Bygninger. Nationalforsamlingen har iblandt andet viist dem den udmærkede Agtelse, at de, fremfor nogen Pariser selv, have fri Adgang til Loger og andre Pladser i Forsamlingssalen. Begge Kongens Brødre og de Kongel. Tanter faae herefter ikke en Skilling af deres Appanage=Renter, førend de personligen komme tilbage til Frankerige. Nationalforsamlingen har derfor den 24de hujus decreteret, at ingen Franskmand, være sig hvo det vil, maa for Eftertiden af det offentlige Skatkammer eller nogen anden Nationalcassafaae nogen Pension eller Gieldsfordring udbetalt, med mindre han indfinder sig personligen, eller dog i det ringeste godtgiør med Stædets Øvrigheds Attest, at han paa den Tid og ellers sædvanligen opholder sig i Riget. Videre blev decreteret, at Courerer og Reysende ikke maa opholdes i det Jndre af Landet; men at der paa en Distance af 10 Mile fra Grændsen skal af Øvrighedspersonerne haves nøyagtig Opsyn med saadanne og deres Vogne og Følge, paa det de ikke, førend efter nærmere Ordre, skulle komme ud af Landet. Dog maa de sædvanlige almindelige Expeditioner ey under noget Paaskud standses. Det Pass, man fandt hos Kongen, lydede paa en Baronesse von Korf, og var underskrevet af Kongen selv og Ministeren Montmorin, som derover paa nye blev mistænkelig, og stod Fare for at blive mishandlet af Folket, der atter omringede hans Hotel, men han undgik, og tog sin Tilflugt til Nationalforsamlingen. Hr. Røderer blev sendt til Registraturen for det udenlandske Departement, og berettede, at den Russiske Gesandt, Hr. von Simolin, havde hos Hr. Montmorin den 5te hujus forlangt et Pass for Baronesse von Korf, med Kammerfrue, Kammertiener, to Børn og tre Laquaier, som vilde reyse over Metz til Frankfurt. Dette Pass havde hun rigtig faaet. Men nogle Dage derefter havde Frue Korf tilmeldet Hr. von Simolin, at hun, da hun for hendes Bortreyse brændte hendes unyttige Papirer, havde af Vanvare kastet sit Certificat med paa Jlden, og bad ham derfor, at han vilde skaffe hende et nyt hos Ministeren.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Hr. de Menon bragte Nationalforsamlingen i Forgaars den behagelige Rapport, at der fra det nordlige Departement til Rhin-Departementet fandtes over 800 Kanoner; at der overalt var saa stort Forraad af Krudt, at Riget i samfulde aatte Aar kunde fore den virksomste Krig, at Magazinerne vare for en Armee af 200000 Mand forsynede i 18 Maaneder, og altsaa i 9 Maaneder for 400000 Mand; og endelig, at der forefandtes de fornødne Feldtrequisita for 3 Armeer, hver paa 60000 Mand.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
J Gaar Eftermiddags Kl. 4 skiltes først Nationalforsamlingen ad, efterat den, formedelst Kongens Flugt, havde i 124 Timer, nemlig fra den 21de Kl. 8 om Morgenen, og siden Dag og Nat, været samlet, og blot pauseret nogle Timer imellem.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Den Addresse som Nationalforsamlingen havde udfærdiget til alle Departements i Anledning af Kongens Flugt, begynder saaledes: Der er begaaet en skammelig Gierning. Nationalforsamlingen var kommet til Enden af sit langvarige Arbeide; Constitutionen var sin Fuldendelse nær, Revolutions=Stormene vare i Begreb med at ophøre - og det offentlige Vels afsagte Fiender have ved et eneste Skarnstykke villet opofre heele Nationen for deres Hævn, Kongen og den hele Kongel. Familie ere den 21de hujus bortførte. Men Nationens Repræsentante skulle triumphere over alle Hindringer. – Frankerige vil og skal være frie. Man har villet bringe Revolutionen til at gaae ind igien; men det skal ikke lykkes. – Efter Constitutionen sanctionerer Kongen Nationalforsamlingens Decreter; han er Chef for den executive Magt, og lader i denne Qvalitet Lovene exsequeres af sine Ministre. Men i samme Øyeblik Kongen forlader sin Post, om han endog er bortført imod sin Villie, have Nationens Repræsentante Ret til at træde i hans Sted. Nationalforsamlingen decreterer derfor, at Staatsseglet og Justitsministerens Underskrivt skal findes paa alle DecreVed ter, hvorved de skulle have en Lovs fulde Kraft. disse og flere Dispositioner have Eders Repræsentante før get for god Orden i Riget. For at afværge eller dog møde udvendige Angreb, haver Nationalforsamlingen befalet, at Armeen skal forstærkes med 300000 Nationalgardere. Behøver man vel at frygte for et Skrivt (Kongens Manifest imod Nationalforsamlingen), som ved Afreysen er aftvunget den forførte Konge, og som vi, saalænge mueligt, ville ansee som ikke aldeles uundskyldeligt. Neppe kan man forestille sig deres Uvidenhed og Forblindelse, som vare den rette Aarsag til bemeldte Skrivt. Franskmænd, man tager ikke i Betænkning, at erindre Eder om den 23de Junii 1789, da Chefen for den executive Magt, Nationens første offentlige Embedsmand, havde Mod nok til at dictere Eders Repræsentante hans absolute Villie, at der skulde forfattes en nye Constitution.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-08
Nationalforsamlingen har sukket over de den 5te October begaaede Uordener, den har befalet, at alle de, som vare Skyld deri, skulde vedbørligen straffes, og fordi det har faldet den vanskeligt, iblandt et heelt Folk at opdage Oprørstifterne, saa raader man, at man giver Forbryderne Medhold. – Men Nationen er retfærdigere, den har aldrig bebreydet Ludvig den Sextende de Voldsomheder, som udøvedes i hans og hans Formænds Regieringstiid. Til Slutning hedder det: "Det Folk, som vil beholde sin Friehed, maa vise den roelige Standhaftighed, som bringer Tyranner selv til at blegne. Lader Oprørerne, hvis Haab det er at omstyrte Alt, overbevises om, at god Orden vedvarer, at Constitutionen er grundfæstet, og at Nationen ikke frygter noget Angreb. Hovedstaden tiene heri det øvrige af Riget til Mønster, Kongens Bortreyse, har ikke foraarsaget mindste Uorden her, og vi nyde, til alle Jldesindedes største Harme, den fuldkomneste Rolighed. Sandelig, for at bringe dette Riges Territorium under Aaget maatte man ødelægge hele Nationen. Lad kun Despotismen, naar den vil, udføre sin Plan, den vil blive overvundet, eller efter sin Triumph ikke finde andet end Ruiner,
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-11
Kiøbenhavns Aar. No. al udnuar. huussiunis. Post-Tidende. Udstillettisten. lille Mandagen, den 11 Julii. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved P. M. Hopffner.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-11
Constantinopel, den 3 Junii. Nogle fra Alexandria ankomne Skibe have paa nye bragt og Pesten paa Halsen, og den har allerede bortrykket mange. – For nogle Dage siden bragte en Coureer Efterretning om den Pohlske Revolution. – J Archipelagus skal der nyeligen være seet 13 Russiske Krigskibe og andre bevæbnede Fartøyer.
Kiøbenhavns Postrytter, 1791-07-11
Chambery i Savoyen, den 7 Junii. Jndbyggerne i hele Savoyen begynde nu ogsaa at ønske en Revolution, da de længe have været keede af det trykkende Aag, som man nu, men for sildig, synes at ville lætte. Vor Regiering fattes gode Raadgivere, og vore slette Financer, vor Gield, vor større Udgivt end Jndtægt alt spaaer os et maadeligt Udfald.