Aalborg Stiftstidende, 1836-01-09
Som bekjendt, har Bladet Dagen med Aarets Begyndelse i Hr. Th. Overskou erholdt en ny Redacteur. Af en Artikel som Redactionen af Dagen, som indeholdes i Bladets første Nummer, optage vi følgende almindelige Bemærkninger: "Den danske Journalists Stilling og Virksomhed have i de sidste Aar forandret sig i en hvi Grad. Endnu i Midten af 1830 stræbte han i Almindelighed kun efter at være den første, der meddeelte et Byrygte, at fægte længst, drabeligst og med saamegen Vigtighed, som han kunde bringe tilveie, for at more sine Læsere, i en Strid, nom Ting, som man nu vilde kalde ingen Ting; han meddeelte Vers, som ingen fandt smukke uden Digteren selv, gav lange Relationer og Nyheder, som enhver vidste, underholdt sine Læsere med lange Disputer, der kun vare interessante ved den pudseerlige eller skandaløse Maade, hvorpaa de førtes, og kom nu og da med en maadelig og i mange Nummere lemlæstet Fortælling, for at gjøre Mæn dennes Kiv fordøielig for det smukke Kjon. - Den almindelige Bevægelse fremad, den raske Omvæltning i Frankrig, af et tilbageskridende Herredømme, og Livligheden, hvormed det nye udviklede og bemægtigede sig de Menneskerettigheder, som, under Jesuitismens Regentskab og den almindelige Slappelse, vare blevne traadte under Fødder, satte et nyt Liv i Europas periodiske Literatur i Almindelighed, og den simple Klarhed, hvormed Hr. Secretair Algreen-Ussing senere, i sine i Dagen indrykkede Artikler om Trykkefriheden, udviklede Skribentens Rettigheder, viste Journalisterne i Danmark i Særdeleshed, hvilket stort Gebeet de eiede, men hidtil havde ladet ligge næsten aldeles uændset og ubrugt. Ham er det unægtelig, der fornemmeligen har givet vor periodiske Literatur et nyt Sving og forvandlet den fra en gammel, kivagtig Kjelling til en kraftig Yngling, der snarere har for meget end for lidet af Munden, og hvad man end siden hovmodigen har bebreidet Dagen, saa er det dog vist, at den, ved Udbredelsen af hine, formedelst deres Følger, saa uendelig vigtige og gavnlige Artikler, har bidraget til at give dem Mod, der siden have spottet den. Den vakte Stræben efter, med Roden at oprykke Klinten for at give Hveden Væxt og Trivsel, er, endskjøndt den ofte skeer med en saadan Heftighed, at ogsaa den gode Sæd sættes i Fare, i og for sig selv saa roesværdig og gavnlig, at enhver, der bestyrer et offentlig Blad, bør dele den; jeg vil i Fremtiden gjøre det til min første Pligt, med største Flid og efter bedste Evne i Dagen at vise, at den ogsaa besjeler mig. (Et saa billigt Ønske, som det der yttres i Slutningen af benævnte Artikeom at Provindsialaviserne, naar de laane hos Dagen" vilde beære den med Erkiendelsen deraf, skal dette Blads Redaction ikke undlade at opfylde. Skulde det engang blive forsømt, bedes det forud undskyldt, som en ufrivillig Forglemmelse.)At vi Danske have en Konge, til hvem selv den ringeste Undersaat tør henvende sig i sin Nød med Haab om at vorde hørt og bønhørt, har atter stadfæstet sig paa en saare glædelig Maade. Vore Læsere erindre den ovenfor omtalte gamle, ulykkelige Degn i Nordrup, som forleden henflyede til Kongens Naade. De ville have taget levende Deel i hans haarde Skjæbne, og det vil derfor glæde dem at erfare, at Hs. M. Kongen, ved allerhøieste Rescript af 19de Decbr., har bevilget den gamle Brodersen en for ham betydelig Understøttelse af Sin Chatolkasse. (Aarh. Avis.)