Aalborg Stiftstidende, 1836-01-02
De franske Vaaben og den europæiske Krigskunst have feiret en ny Triumph paa africansk Grund. Felttoget mod AdelKader er tilende og varede ialt kun 20 Dage. Som vi alUlerede have berettet, var det den 28de Novbr., at den franske Avantgarde fik den fjendtlige Vagtild i Sigte, og d. 6te Debr. var Abdel=Kaders Residents Mascara allerede indtaget. Han havde budt de Franske Spidsen i 2 Træfninger, men i begge leed han Nederlag, der nødte ham til Flugt. Hans Arabere skulle have fægtet med udmærket Mod, men det franske Artilleries Overlegenhed skaffede det franske Cavalleri Leilighed til heldige Angreb. Efter de første Beretninger maatte man antage, at baade Hertugen af Orleans og General Ondinosvare saarede. Saadanne findes idet mindste optagne baade i Journal des Debats og i Moniteuren, men man seer senere af de nærmere og meere officielle Beretninger, at det, idet mind 1ste hvad Hertugen af Orleans angaaer, ikke har været Tilfældet, eller at Saaret har været meget ubetydeligt, thi de Franskes Kronprinds er den 19de allerede indtruffen i Toulon, hvorfra han den 25de, efter nogle Dages Quarantaine, vilde reise til Paris. Derimod er det vist, at en af Marschal Clauzels Adjutanter, Dragonofficeren Arnand, er bleven dræbt i Træfningen den 3die, som synes at have været den heftig 1ste og meest afgiørende, ved Prindsens Side. De franske Tropper have igjen forladt den erobrede Stad, efterat Marschallen har overbeviist sig om, at det vel ikke var gjørligt, at vedligeholde Besiddelsen af den, formedelst dens Afstand fra de øvrige franske Besiddelser i Afrika. Selv Beyen Jbrahim, som havde ledsaget Toget med nogle afrikanske Hjælpetropper og hvem man havde tilbudet Herredømmet over det erobrede District, havde ingen Lyst til at profitere af det gjorte Tilbud, formodentlig af Frygt for de arabiske Contravisiter, han upaatvivlelig vilde have erholdt, Den 9de om Morgenen forlode de franske Tropper Mascara. Jbrahim Bey med hans Tyrker aabnede Toget. Derefter fulgte Stadens jødiske Jndvaanere med Koner og Børn, omtrent 600 i Tallet. De franske Tropper udgjorde Artiergaarden, og vare de Sidste, der forlode Staden, som, efter Overgeneralens befaling, efter deres Afmarsch, blev overantvordet til Flammerne, og Dagen efter endnu fra en af Hærens Positioner paa Bjergene saaes brænde paa alle Kanter. Man har nu i den algierske Coloni det Haab, at Addel=Kader ved denne Tugtelse vil lade sig afholde fra oftere at forurolige den, men, skuffes dette Haab, kan man just ikke sige, at denne kostbare Expedition har stiftet nogen synderlig positiv eller væsentlig Nytte. Et fransk Blad omtaler den Kulde, som i den seneste Tid er opstaaet mellem England og Rusland, og som endnu skal være i Tiltagende. Man anfører endog Noget af en Samtale mellem Keiseren og Lord Durham. De denne begyndte at ymte om den med Sultanen i UnkiarSkelessi af Rusland sluttede Tractat, skal Keiseren have afbrudt med de Ord: "Hvis Deres Jnstructioner ere af den Art, saa kan De ansee Deres Mission for endt. Nei Sire!" svarede Lorden, Nu begynder først min Mission, Der lægges, og det vel ikke uden Grund, ogsaa særdeles Vægt paa, at det store diplomatiske Diner, som den franske Udenrigsminister pleier at foranstalte paa den russiske Keisers Fødselsdag, dennegang udeblev. Den engelske Gesandt savnedes ved et saadant Festmaaltid, som den russiske Gesandt Hr. v. Pahlen, havde givet, og til Gjengjæld udeblev den ne da igjen fra Hr. v. Thiers's Middagstaffel, hvor den engelske Gesandt var tilstede.