Jyske Efterretninger, 1814-04-13
Udenlandske Efterretninger. Om de for Slaget ved Lavn forefaldne Fægtninger fra d. 5te til 9 Marts mellem den Blücherske og franske Armee har man en Beretning fra Blücher, selv, hvori det hedder, at den hele kombinerede Bevægelse af de allierede Korpser mislykkedes, fordi Winzingerode sandt Vanskeligheder ved Overgangen over Cette og opholdt derved de efterfølgende Colonner; før d. 8 Marts var hele Armeen koncentreret bag Lavn, hvorefter Slaget d. 9de forfaldt. De Allierede lede i disse foreløbige Fægtninger betydeligt Tab, især af høie Officerer; de havde over 2000 Døde og Saarede, blant hvilke sidste 3 russiske Generaler og en Søn af General Strøaonof. J Slaget d. 9de ved Laan var det egentlig kun den franske høire Fløi, som mod Natten maatte trække sig tilbage; med venstre Kløi og Contrum fornyede Napoleon Angrebet d. 10de. Paa fransk Side skal Marskal Victor og Generalerne Srouchy og Laferriere, være blant de Saarede. D. 11te og 12te har Blücher, atter havt Fægtninger ved Rheim, hvorhen han havde trukket sig tilbage, i hvilke han, som det hedder, har sprængt Marskal Neys Contrum og taget 5000 Fanger, og 12 Kanoner. Den Blücherske Armee havde i over 42 Dage uophørlig været i Bevægelse ved Marscher og Maneurer, og næsten aldrig i den Tid ude af Jlden. Efter franske Beretninger i Monitøren havde Hertugen af Ragusa d. 9de tabt 15 Kanoner; General Priest, som indtog Rheim, var i Spidsen for en Horde, Tartarer dræbt fra samme Batterie, for hvilket Moreau faldt ved Dresden. (De tydske Aviser sige, at General Priest endnu lever). Conferentserne om Vaabenstilstand ere afbrudte, jordi man ikke kunde blive enig omDimarkationslinten, da de Allierede vilde drage den ud giennem Savoyen til Rhone; "Man kan ikke skille sig fra Jtalien eller lade saa mange Folkeslag under Fiendens Aag. Veiret er meget koldt, og Bivonakerne saare besværlige; men det gaaer Fienden ikke bedre. General Segar er d. 13de haardt saaret, men ikke dødelig. Napoleons Hovedqvarteer var d. 10de i Chavignon, d. 11te i Spissens, d. 13de ved Rheims. De tydske Aviser sige, at der i alle franske Blade spares en meget høflig Tone mod Østerrig og Engelland; men derimod idelige Fornærmeligheder mod Rusland, Preussen, Bayern og Würtemberg. Hvad Fredsforhandlingerne angaaer, da varede Underhandlingerne i Chatillon endnu ved d. 14 Marts, og de Allieredes Ultimatum var overrakt d. 10de. Napoleon synes, siges der, at have ventet sig store Virkninger af nogle egenhændige Breve, som han efter 18 Febr. skrev til nogle af Hovederne i Colitionen, men han skal blot være henviist til Kongressen i Chatillon. "J denne uopløselige Venskabsforening mellem vore Fyrster, ligger Nutidens og Eftertidens Held." Det hedder nu endog, a Østerrigs Urtimatum har været ledsaget af den Erkiæring, at hvis disse Forslag ikke indgikkes, vilde Kelser Frantz tage sin Mægling for det Napoleonske Dynastie tilbage; men Napoleon har endda forkastet dem. Det hedder, at Prindsesse Maria, Kongen af Engellands semte Datter, født 1776, skal giftes med Kongen af Preusser. - Den hollandske Gesandt havde d. 9 Marts Auplents hos Prindsregenten. - Der debatteres i denne Tid mellem Stæderne Edinbourg og al Glasgow om en Fa andring i Kornindførselslovene, som . hiin Stad har forlangt, at Parlementet skulde foran m dre, da denne derimod med Føie paastaaer, at vanskelige ud giøre Kornindførsel nok kan være fordeelagtig for Landmanden, men er meget trykkende for Manufakturisten, og den Arbeidende i Kiøbstæderne.