JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Adskillige Jndbyggere i Bath have besluttet at forære deres Landsmand, Capitain Parry, som Erkjendtlighedstegn for de Fortjenester, han ved sin farefulde Nordpolsreise har erhvervet sig, en Vase af Sølv. Formen er tagen efter den berømte Warwick Vase; men istedet for de bachantiske Fremstillinger, ere andre til Gjenstanden, mere passende, anbragte. Fire Delphiner bære Vasen. Paa de fire smalle Sider seer man Trophæer, bestaaende af nautiske Jnstrumenter og de paa Jshavet nødvendige Redskaber. Paa een Side er Compasset, paa den anden en Globus, over begge svæver den brittiske Søkrone. To af de bredere Sider indbefatte graverede Fremstillinger efter Capitain Parry's Originaltegninger; den ene viser begge Skibene Hekla og Griver med deres Vinterbedækning, og den anden begge Skibes Lei i Nærheden af et Jsbjerg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Oberstlieutenant v. Kegel har udgivet paa Tydsk en Beskrivelse over et Rideinstrument, hvorved en Hest forhindres og afvænnes fra at steile.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Keiseren af Rusland har yttret sin Tilfredshed med dette Jnstrument, og foræret Opfinderen en kostbar Brillantring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Marquis de Valori var, under den Schlesiske Krig, fransk Gesandt hos Friedrich den Anden af Preussen, og nød hos denne Monark stor Agtelse. Kort for Syvaarskrigen blev han sendt som overordentlig Gesandt til Berlin. Han ledsagede ikke allene Kongen paa hans Feldttoge, men viste ham ogsaa, som Militair, især ved Hohen Friedberg, vigtig Tjeneste. 1748 vendte han fra sin Gesandtskabspost ved Hoffet i Berlin tilbage til Frankrig, men blev igjen 1756 i et eget Ærinde sendt til Berlin. Siden blev han Gouverneur i Lille. De sidste Aar af sit Liv tilbragte han paa sit Gods ved Stampes. Han udarbeidede i sine Fritimer sine Memoirer, men det var hans Villie, at de ikke skulle udgives førend alle de Personer, der spillede en Rolle deri, vare døde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
J Aaret 1820, eller 46 Aar efter hans Død, ere de udkomne under Titel af Memoires de Marquis de Valori, Ambassadeur de France a la Cour de Berlin, par le Comte H. de Valori2 Voll. Foran findes af hans Sønnesøn, Notice historique sur la vie du Mr. de Valori. Et halvt Aarhundrede tidligere vilde de blevne læste med stor Jnteresse, men nu kunne de kun være vigtige som Bidrag til den Tids Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Kjøbenhavns Børs, d. 23 April. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 253. Spec. 263. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 3 s. Obligationer (med Renter fra 11 December 1821) 75. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2den Februari 1820) 96 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 121 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. - Norske Rigsbanksedler 12 1/2 a 12 1/2. Svenske Sedler 63 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
J vore Dage, da Skriverie er bleven Veien til Ophold, naar alle andre Næringsveie slaae Feil, til Gunsterhvervelse, Embedsadkomst og andre for Konst og Videnskab aldeles fremmede Gjenstande, er den Horaziske Regel, saa meget anvendeligere, som mangen Mand maatte sulte ihiel, mangen Anden gaae Glip af Gunstbeviisning og Embede, dersom hans Værk, som skal bane ham Vei dertil, skulde ligge ni Aar i Pulten. Ogsaa vilde det see ilde ud med de tydske Messer, hvortil der ordentligviis hvert halvt Aar maa være to tre Tusinde Artikler færdige, dersom nonum prematur in annum, - eller ni Aars Lig gen paa Bankestokken, førend Papiirskibet kan løbe af Stabelen, – skulde gielde som Lovbud. Hele det tydske Boghandlerlaug, med Brockhaus, Cotta og det Wiener Jndustriecomptoir i Spidsen, vilde protestere derimod med samme Jver, som mod Eftertryk. Jkke er det iøvrigt i sig selv et mindre hæderligt Kald at arbeide med sin Pen mod Betaling, for Publicum, end for Staten, og Skribenten kan lige saa lidet leve af Luft, som Embedsmanden. Literaturens Tarv lader sig ogsaa ret godt forene med Skribentens. Kun naar denne ganske gjør sit Kald til et lavt Haandværk, naar alt beregnes af ham efter den Løn, han faaer, eller de private Hensigter, han kan opnaae; ja, naar hans Smiger som hans Ondskab, hans Lovtaler som hans Klaffer sælges til den Høistbydende. – først da bliver det foragteligt. Det er bekjendt, at Oliver Goldsmith, Le Sage, Fielding o. fl. skreve for Penge, men hvo tør fremstaae og sige, at et eneste Blad i deres Værker bærer Præg deraf, eller at de nogensinde have beqvemmet sig til at sælge deres Talent og Pen til egennyttige Hensigter, Noget om det fra den Gyldendalske Boghandling udkommende Bibliothek for Moerskabslæsning. Meddeelt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Denne Samling - der er bestemt til at meddele danske Læsere et Udvalg af den Moerskabs=Lecture, paa hvilken Udlandets, især vore tydske Naboers, Literatur er saa riig - vedbliver at fortjene en fortrinlig Rang mellem de ikke faa Tidsskrivter, der nuomstunder tilbyde de Ledige Moroe. Den er ogsaa med Roes anmeldt i Literaturtidenden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Da Bibliotheket, foruden velvalgte digtede Fortællinger, meddeler underholdende Fremstillinger af virkelige Begivenheder, mærkelige Personers Characteerskildringer og Natur- og Folkebeskrivelser, saa kan det siges, ogsaa at udvide Læsernes Kundskabskreds idet det tillige danner deres Aand. J det tredie Bind findes to meget interessante historiske Arbeider, Frederik Wilhelm, den Anden (den næstsidste Konge i Preussen) og Bretschneider; ogsaa "Sands Fængselshistorie og Henrettelse" læses med Deeltagelse. Bretschneiders Levnet er fuldt af løierlige Anckdoter, og leverer desuden gode, forhen ubekiendte Træk til Keiserinde Marie Theresias, Keiserne Josephs og Leopolds Characteristik. Det er egentligen et halv originalt Arbeide, da ikkun Materialierne dertil findes i tydske Skrifter, men her ere samlede til et underholdende Heelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Efterretningerne om Frederik Wilhelm ere uddragne af det mærkelige Skrift: Geschichte des preussischen Staats seit dem Frieden von Hubertsburg, Frankf. 1820. Den Frimodighed, hvormed Sagernes Gang under denne Konge bedømmes, er ikke mindre tiltrækkende, end den gode historiske Stiil, hvori de fortælles. Vi fremsætte nogle Exempler: "Preussen havde under Friedrich den Store været Sædet for Tænke= og Skrivefrihed, og der var foregaaet betydelige Forandringer i Hensyn til den kirkelige Troe (Kirke-Troen). J Førstningen (Begyndelsen) vare de dertil henhørende (didhørende) Undersøgelser aldeles uskadelige. De anstilledes for det meste af egentlige Lærde og i et lærdt Sprog, saa at de kun vedkom Granskeren og bleve en Hemmelighed for Lægmand. Men lidt efter lidt sattes fra Høiskolernes Høresale de gjorte Opdagelser i Omløb; de unge Geistlige, der pralede med sjelden Viisdom, forkyndte dem for Folket, og Skribenterne udbredte dem, under allehaande Jndklædninger, ved Skrifter i det tydske Sprog. Det gik saavidt, at det blev en Skam at helde til den gamle Troe og en Ære at være Neolog." (Ligesaa hos os; de skadelige Følger af det til alle Stænder, udbredte Fritænkerie spores endnu paa mange heel forskjellige Maader.) Derpaa fortælles de bagvendte Midler, man greb mod den meer og meer udbredte Smitte, som en despotisk, Hyklerie og Jntolerance beskyttende Adfærd mere begunstigede end standsede. Ligesaa sandt som det er: "at Kirken ingen sand Fordeel tør love sig, naar Regenten betragter den med Ligegyldighed. (det gjorde egentligen Friedrich Wilhelm), og naar den, der bestyrer de geistlige Anliggender (Sager), er Nyhedssygen gunstig saa rigtigt er det ogsaa: "at Læretvang, især i Samvittighedssager, er langt skadeligere end Lærefrihed, og at Modsigelsesaanden stræber des kraftigere opad, jo meer man (ved Tvang og Forbud) søger at kue den." - Om Polens Deeling 1795. siges blandt andet: "ingen af de deri deeltagende Magter spillede vel nogen værdig Rolle, thi nædelVindesyge ledede dem alle, men meest tabde dog Preussen i den offentlige Agtelse. J dets Be raadslagninger herskede ussel List; i Feldten her skeede Ubesindighed og en Mangel paa Kraft, der endog var Fienden paafaldende." Forf. slutter med en Beregning over hvor stor en Sum Friedrich Wilhelms Regjering kostede Preussen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Bibliotheket for 1821 leverer et andet mærkeligt historisk Bidrag i: "Mit Livs mærkværdige Begivenheder, af Markgrevinde Frederike Sophi Wilhelmine (Friedrich den Stores Søster), der for Læsere i Almindelighed er endnu mere underholdende ved Skildringen af de omtalte Personers Privatliv (Friedrich Wilhelm den Førstes, Friedrich den Stores &c.) og adskillige forhen ubekiendte Anecdoter om dem. Dette Stykke er taget af de i 1810 paa Fransk udkomne Memoires, udgivne efter Markgrevinden af Baireuths egenhændige Manuskript. J det 5te Bind, der desuden udmærker sig ved større Afverling end de foregaaende staaer (af W. Müllers. Rom, Romer u. Romer innen, udk. 1820) heel interessante Notitser over "Jtalienernes Sæder og Skikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
De Forfattere, af hvilke digtede Fortællinger ere meddeelte, ere: Pratzel, Hoffmann, Huber, Tieck, Schiller, Kind, H. v. Kleist og L. M. Fouque. Naar blandt disse Værket vælges det Bedste, kunne Læserne vistnok antages, at vorde tilfredsstillede, men noget Hensyn burde dog og være taget til den franske og engelske Literatur. Den tydske er vel den rigeste i denne Green, dens Frembringelser udentvivl ogsaa meest overeensstemmende med vort Publicums Smag; det var altsaa billigt, at fra den toges de fleste Bidrag; men jo mere ubekiendte de længere bortliggende Landes nyeste Frembringelser i dette Digtslags ere hos os, des interessantere vilde, om og blot for Sjeldenhedens Skyld, Meddelelsen af eet eller andet didhørende Product være.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Paa det danske Sprogs Vegne kan man, ved Gjennemlæsningen af Moerskabs-Bibliotheket, ikke altid være tilfreds. At denne Utilfredshed især træffer nogle af de oversatte Fortællinger, er maaskee saa meget desværre. Nogle Exempler følge her til nærmere Eftertanke, den slanke Skiønne (for den ranke, det Ord, slank, som ofte forekommer, er slet ikke dansk) *); "det til hendes Ære anstillende Bal (hvorledes denne Cancelliefloskel kommer ind i en ædlere Stiil, er vanskeligt at begribe, det danske Sprog har ikke et saadant passivt Participium; en elskende Pige kan ikke betyde andet end en Pige, som Det samme udanske Ord findes ogsaa i det sidst udkomne Hefte, man veed ikke om det er af Ukyndighed eller af Caprice Oversætteren saaledes stræber at fordærve Sproget. elsker, aldrig, en Pige, som skal elskes. Jøvrigt anstiller man ikke, men holder Bal), ansat som Prædikant (Prediger) i Antwerpen; dirigere Musiken; afviske Taarer af Øiet (man siger: borttørre), det sønderskiærer mit Hjerte; de begave sig, fast besluttede paa, ei at lade en Steen blive tilbage paa den anden, til Kirken (. med den faste Beslutning, ei at lade Steen paa Steen, begave de sig til Kirken). Flere forvirrede Constructioner møde, f. Ex.: "Endelig, med Slaget Eet, uden at have hørt Vertens Vrede, eller Folkets Udraab, som omringede dem, tie de, med et Klæde viske de sig Sveden, som i store Perler drypper ned paa Kinderne og Brystet, af deres Pander, og brede deres Kapper ud og lægge sig, for at hvile en Time efter saa qvalfulde Forretninger, ned paa Gulvet; hvor der har dirigeret den Musik, som J finder opslaget der, fra Orgelet, i hiin Time, &c. Uveir, som stod i Baggrunden af Bygningen" er maaskee en Trykfeil for, i Baggrunden bag Bygningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Jndenlandske Efterretninger. Det franske Jnstitut eller kongelige Videnskabernes Academie har tilkiendt Professor Ørsted, for hans Opdagelse over Electricitetens maanetiske Virkninger, den mathematiske Classes store Medaille, et Kilogramme (omtrent 2 1/4 Pund) Guld, og af Værdie 3000 Frank.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Paa det Kongel. Theater opførtes i Aftes første Gang Jægerbruden, Syngestykke i 3 Acter af F. Kind, med Musik af Carl Maria v. Weber. Dette Stykke, som paa Tydsk kaldes der Freyschatz, har gjort overordentlig Lykke i Tydskland. J Tub. Morgenblatt af 6 Febr. d. A. hedder det, i Anledning af sammes Opførelse paa Theatret i Leipzig: "at denne Digtning har en ægte romantisk Baggrund og holder Opmærksomheden, under mange rædselfulde og yndige Billeder, spændt ligge til Enden; at den aandfulde Musik, deels ved folkelig Visecharacteer, deels ved gyselig melodramisk Bearbeidelse, som udgjøre begge Hovedbestanddele af det Hele, nøie slutter sig til hver Situation, Texten frembyder, og opfylder de meest forskjellige Fordringer. Det er uden for al Tvivl, at Musiken har Steder, der kunne electrisere Enhver, og i Forening med seenisk Apparat ikke undlade at frembringe en rystende Virkning. Dette er Tilfældet med Slutningsmusiken i anden Act, hvor den fremstiller Helveds-Jagtens Støi, og i alle de Momenter, hvorden sorte Jæger, truende med Fordærvelse, gaaer over Scenen. De hule, afrevne Paukeslag, der ligesom kastes ind i Strengenes Zittren, er af stor Virkning. Saaledes har ogsaa Componisten med stor Sands gientaget adskillige andre Motiver, f. Ex. Bøndernes Fuisen i Scenen, hvor Mar træder nærmere hen til den Ondes Tryllekreds. Ved Musikens saa aandige Svaren til Handlingen, lader det sig forklare, hvorfor man mindre savner egentlige Ensemblestykker, der ellers ere store Operaer væsentlige. – thi det eneste fleer stemmige Musikstykke er den skjønne Terzet i anden Act. Denne, saavelsom Agathes foregaaende Scene, Mar's høist dramatiske Arie i første og Annas Arie med Obligatviolinen i tredie Act anseer Anmeld. for de meest udarbeidede Musikstykker i denne Opera. Ved Siden af disse ere Chorerne, især Jagtchoret og Brudevisen, ved deres folkelige Characteer ualmindelig behagelige. Derimod er Slutningsstykket af tredie Act og dermed hele Operaen, noget magrere imod det øvrige, og det Sønderstykkede deri skader det Heles Virkning meget; men her træffer ogsaa Digteren en Bebreidelse. Jeg har hørt mange laste, at han forandrede Udfaldet af den Apelske Novel, efter hvilken han har bearbeidet denne Opera; men jeg finder denne Dadel i det mindste deri ugrundet, at Operaens Natur ikke tillader dette Udfald; men hvad det her valgte Udfald angaaer, saa er dette, trods den lange, næsten møisommelige Oplysning, som naturligviis maa binde Componisten, dog saa uklart og uforstaae, ligt, at jeg og flere, efter at have seet Stykket tre Gange opføre, uden Jevnførelse med Bogen, endnu i Dag ikke veed, hvorledes det, der til Slutningen foregaaer for Alles Øine, er at forklare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Den drivtige Skipper, Graff, som i adskillige Aar har faret imellem Kjøbenhavn og Christiania, og som for ikke længe siden døde i Opfyldelsen af sit Kald, havde efterladt i Norge Kone og fire Børn. Adskillige Timer førend hu nærmede sig sin Hjemkyst erfarede hans Kone af en ankommende Capitain, at han underveis havde talet med hendes Mand, og at hun kunde vente ham ret snart. Henrykt af Glæde ilede den glade Moder med sine fire Børn udtil Bolværket, for der at modtage sin Mand. Skibet nærmer sig; men man tænke sig hendes Bestyrtelse, da hun hører det skrækkelige Budskab, at den brave Graff nogle Timer i Forveien var falden overbord, og havde fundet sin Død i Bølgerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
J Mandsminde har Stormen ikke forvoldet saa stor Skade til Søes som i afvigte Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Man beregner, at omtrent 2000 Skibe med 20,000 Mennesker ere forliste paa de forskjellige europæiske Kyster, og allene paa de danske 250 Skibe med 2500 Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
De, som med sidste Compagnieskib ere komne tilbage fra China, fortælle, at blandt de Chinesere, der kom ombord til dem, var een, der forstod og tildeels kunde tale Dansk. Han var nemligen ved de foregaaende danske Expeditioner til China ofte bleven sendt ombord i Ærinder for de i Canton Boende. Den Gang en Yngling havde han lært Sproget, og, efter tretten Aars Forløb, var han det endnu saa mægtig, at han kunde bruges til samme Forretning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Mariboe, d. 19 April. Den skrækkelige Torden, der sidstleden rullede saa frygteligen hen over vore Hoveder, slog ned tæt ved en Mand her fra Byen, paa den saakaldte Mariboeskov.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Ved Saxkjøbing især faldt en saa voldsom Regn, at den næsten lignede et Skyebrud. Ved samme Leilighed leed ogsaa den saakaldte Vendepose Mølle i Vaabensted, Grevskabet Hardenberg, noget Haverie. Rendsburg, den 24 April 1822. Det usædvanlig milde og behagelige Foraarsveir har oplivet Jndbyggerne her i Staden og vel ogsaa paa mange flere Steder. Men dersom det tidlige Foraar har opvakt Glæde hos de Fleste, saa gives der vel ogsaa Nogle, hos hvilke det har givet Anledning til aldeles modsatte Følelser. Med nogle af vore Speculanter er dette især Tilfældet. Mange Artikker have de opkjøbt i Efteraaret i det Haab, at en langvarig Vinter skulde drive disse Artiklers Priis i Veiret med Foraarets Nærmelse. Jmidlertid er denne Forventning bleven skuffet. End- ogsaa af Brænde skal der være et saa stort Forraad i Kiøbenhavn, at man neppe vil i Aar kunne erholde 9 Rbdlr. for Favnen. Mange Omstændigheder have ogsaa bidraget til, at Huse og Landeiendomme i Hertugdommene ere faldne i Prisen, og at sammes Eiere derved ere satte i den yderste Forlegenhed og Pengemangel. Kornvarer blive dog nu mere søgte i Holland og paa flere Steder, og Priserne paa bemeldte Artikel er desaarsag steget. – J Landsbyen Jevenstedt, en halv Miil herfra, har en Jldsvaade lagt over 50 Huse i Aske. Jlden begyndte i et lidet Huus, hvor Konen uforsigtigen stegte Flesk, og greb saa pludselig om sig, at flere Huse, der alle vare straatakte, i kort Tid stode i lys Lue, og at alle Slukningsmidler forgiæves anvendtes. For 60 Aar siden slog Lynilden ned i den derværende Præstebolig, som den Gang, tilligemed de tilstødende Bygninger, blev fortæret af Luerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Blandede Efterretninger. China opsluger henved en Tiendedeel af den beboede Klode, og indbefatter, efter den laveste Vurdering, en Fjerdedeel af hele Jordens Befolkning. - Alligevel – synes vi, naar viblot faae vor Thee efter Ønske, til Frokost, kun at bryde os lige saa lidet om Regenten for dette uhyre Rige og hans to hundrede Millioner Undersaatter, som han og de om os. Chineserne ere imidlertid et snn, vindskibelig og kløgtigt Folk alle andre orientalske Nationer, baade hedenske og mahomedanske, langt overlegent, hvor lavt det end maatte behage os at sætte dem paa vor Civilisationsliste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Dersom vi bleve spurgte, hvori Chineserne overgaae de øvrige Asiater, saa ville vort Svar blive i hver Henseende - i Konster, Manufacturer og Agerdyrkning; i civil Regjering, i Literatur og Sædelighed. Vi grunde ikke denne vo Paastand paa løse Beretninger, men paa egen Kundskab og nigiendrivelige Kiendsgierninger og Jagttagelser. Deres uhyre Befolkning f. Ex. fødes, klædes og skaffes Huusly udelukkende af deres egen Jordbund, fødes (og det er ingen ringe Grad af Forskjel) fra Bordet og have Sæde paa Stole, ere klædte for det meste i Cattuner, og anstændigen bedækkede fra Top til Taa, og en Tyvendedeel af deres Tal, eller omtrent ti Millioner, prægtigen udstafferede i broderet Silke og Atlask. Naar vi føie dertil de moralske Forpligtelser, saa overordentligen bragte i Udøvelse (som at befrie Communerne fra de Fattiges offentlige Forsørgelse),der tvinge de yngre Grene af en Familie til at understøtte deres aldrende Paarørende; og den næsten almindelige Opdragelse, for saavidt Læsning og Skrivning angaaer, kunde vi næsten bevæges til at indrømme Chineserne ikke allene den Overlegenhed, vi paastode, de have over Asiaterne, men endog at drage i Tvivl, om de ei besidde visse Fortrin, som end ikke de meest oplyste europæiske Nationer kunne rose sig af.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
J et Brev, som ligger her for os, fra en gammel, høist agtværdig Missionair i China, bemærker Skriveren, ved at omtale den rolige og fredelige Tronbestigelse af den ny Keiser efter hans i Aaret 1820 afdøde Fader, Chineserne have ikke at misunde eder eders Reformatorers chimæriske Kundskaber og Theorier, Liberaler, Redicaler, Jlluminater, Jacobinere, Carbonari og andre enropæiske Demagoger." Den gode Pater har Ret; og frygtelig vilde i Sandhed Forøgelsen af den menneskelige Elendighed blive, dersom det skulde lykkes nogen af disse Samfundets afskyelige Pestilenzer at bane sig en Vei til dem, og forurolige Gemytterne af to hundrede Millioner fredelige og fornøiede Jndbyggere. (Fortsættes.)J Hamborg havde der nyligen blandt Drengene i en Fattigskole dannet sig en ordentlig Røverbande. Elleve Børn, paa 10 til 12 Aar, forenede sig om at stiæle, og valgte i dette Øiemed en Hovedmand. Til at drive dette Haandværk havde de opfundet Signaler og Tegn. De havde allerede naaet en temmelig Færdighed; thi de forstode, med Forsigtighed at udtage Vinduer, foranledige Opløb, for at fiske i oprørte Vande &c. Deres Signal var en liden Pibe, og deres Samlingsted den ny Adolphsplads, hvor de hver Aften, efter Skoletimmerne, kom sammen for at udtænke nye Gavtyvestreger og lade sig tildeele Arbeide for den næste Dag. Paa det sidste Christmarked, som kaldes "Dom", bleve næsten alle Boder hjemsøgte af dem. Lykkeligviis er Politiet kommet paa Spor efter dem. De ere nu arresterede og vente deres velfortjente Straf. James Graham, der hørte til Gibralters Besætning, svømmede den 8 August 1821 fra Waterport Bolværk ved Algestras, og nærmede sig Staden, til Tilskuernes Forbauselse, indtil Skudvidde, i en Tid af 4 Timer og 5 Minuter. Han gik derpaa ombord paa eet af de Fartøier, som fulgte ham. Det eneste, han klagede over, var stærk Tørst. Frastanden udgjør i lige Linie omtrent 5 1/2 Mile; men da Graham stedse saae sig nødsaget til at afvige derfra, naar han svømmede paa Ryggen, og tabte det Huus, han tog sin Retning efter, af Sigte, saa antager man, at han nok har tilbagelagt 8 Mile svømmende. Landers Kraftanstrængelse er altsaa i Sammenligning hermed, kun Børneværk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Regnskab for Bombebøssens 10de Qvartal. (Oprettet 1819, den 11te August.)(See No. 10 af Skilderiet for 1822.) Ded Bombebøssens 8de Aabning, d. 3die April d. A., fandtes i samme: i Sedler. 58 Rbd. - s. i Sølv (hvoriblandt var den Ubekiendtes Gave den 16 Jan. d. A. i 250 Rixorter) Rbd. 136. Herforuden er indkommet siden den sidste Aabning: Ved den til Fordeel for Bombebøssen, d. 17 Martii. sidstl., paa Hoftheatret af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Selskabet for Musikens Udbredelse givne Concert, alle Omkostninger fraregnede, og foruden Texterne. Rbd. 44. 756 Rbd. 42 s. og 4 hollandske Ducater, der udgjøre. . . . Rbd. 16. Renter for 1/2 Aar til 1ste Marti d. A. af de Bombe. bøssen tilhørende Obligationer for Laanet i Hamborg, til Beløb 2520 Mk. Bco. Rbd. 42. Jalt r. S. Rbd. 238. S. C. T. 814 Rbd. 42 s. Hvoraf er udbetalt, som skyldtes fra forrige Qvartals samling paa indkjøbte Obligationer........ 33 Rbd. 66 s. Jgjen r. S. Rbd. 238. S. v. T. 780 Rbd. 72 s. For dette Beløb er indkjøbt en Obligation for Laanet i London, stor 1400 Mk. Bco., og en Kongelig Finantscasse=Obligation, stor 100 Rbdlr. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Følgende er Bombebøssens Status: 1. i Obligationer for Banklaanet af 4de Febr. 1820, a 5 pC..... r. S. Rbd. 2200. 2, i Præmie-Obligationer for Laanet i Hamburg af 1819, a 6 pC...... Mk. Bco. 2620. 3, i Deposito, Finants-, Creditcasse- og Prise-Obligationer, a 4 pC. ..... S. Rbd. 2593. 39 1/2 s. 4, i Hofraad Meyers Legat, S. Rbd. 2500. a 4 pC...... 5. i en Obligation for Laanet Mk. Bco. 1400. i London, a 6 pC.......(Ovenstaaende Obligationer, sal. Hofraad Meyers undtagen, ere i Bankens Bevaring, og de senest indkjøbte, indtil næste 11 Juni Termin, i Hr. Justitsraad Langberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-27
Directionen for Bombebøssen, d. 22 April 1822.