Aalborg Stiftstidende, 1842-11-26
Udlandet. Hurtigløberen Ernst. - Mensen Ernst, den Vidtvandrede, hører til vor Tids originaleste Phænomener, og hans meget prøvede Liv fortjente vel, at finde en Beskriver (Rink, hvis Værk noligen er udkommen i andet Oplag. Søn af en Fregatcapitain i Bergen, hvem Søfarer nes sælsomme Lod ogsaa under Kjøbenhavns Bombardement holdt tilbage i engelsk Tjeneste, maatte Ernst, fra den tidlige Ungdom bestemt til Søfarten og derfor til samme Tid paa Navigationsskolen i Kjøbenhavn, strax i Begyndelsen, af sit Liv føle Skjæbnens bittrene Modsætninger. Historien over hans Søtogter, som Skibsdreng, Matros og Styrmand, vilde endog ved den simpleste Fortælling deraf have fundet Jnteresse; thi den fører os midt ud paa en Mark af Tidshistorien, der i Undertrykkelsens og Seirens Aar næsten var bleven fremmed for Fastlandets Beboere, ud paa Havet, hvor England, Amerika og Frankrig udfægtede saa blodige Kamre. Da Mensen Ernst i Aaret 1818, efter et treaarigt Krydstog paa Fregatten Caledonia" i alle Have og efter tre Ostindiefatter, atter indtraf til London, og tog sig det lidt behageligt for de vundne Priispenge, greb han Leiligheden til at godtgjøre sin iblandt Søfolkene bekjendte og allerede tidligere ved Leilighed prøvede Færdighed i Hurtigløben paa nogle Væddelystnes Bekostning. To store udholdende Løb, det ene fra London til Portsmouth (72 engelske Miil i 9 Timer), og det andet fra London til Liverpool (150 Miil i 32 Timer), grundede hans europæiske Ry og bragte den i ham slumrende Rendelyst til en saadan Høide, at han siden den Tid, paa banede som ubanede Veie, gjennemkrydser Verden med Rytterens Hurtighed og Svalens Rastløshed. J sit 39te Aar kunde Ernst gjøre sig til af, at have tilbagelagt over 50,000 Miil, hvoraf de to Trediedele tilsøs og en Trediedeel tillands, det sidste tilfods. Hans hurtigste Reise er vel det til Afgjørelse af et Væddemaal paa 100,000 Franes imellem flere Franskmænd og Englændere foretagne Løb fra Paris til Moskau. Ernst forlod Vendomepladsen den 11de Juni 1831, 10 Minuter efter Kl. 4, og naaede Kremis store Portal den 24de Juni, Kl. 10 om Morgenen, saa at han har tilbagelagt Strækningen af 352 Miil i 13 1/2 Dage eller dagligen 2526 Miil. Endnu mærkværdigere i enhver Henseende var den vidunderlige Reise fra Nymphenburg til Nauplia 1833, fra 6de Juni, Kl. 1 Eftermiddag, til 1ste Juli, Kl. 9, 48 Min. Formiddag, for at overbringe Kong Otto Hilsener og Skrivelser fra hans Slægtninge i Hjemmet. Et saadant Land tog igjennem Dalmatiens uveisomme Bjerge og Montenegros voldsomme Ørkener har for Ernst i det Høieste Verdensgjennemstrygeren "Herakles" foretaget. Denne store Strækning tilbagelagdes i 24 Dage. Sildigere, i Aaret 1836, den 26de Juli, forlod han med et Hverv fra det ostindiske Compani Constantinopel og indtraf den 27de Aug. om Morgenen i Calutta, hvorfra han atter afgik den 1ste Septbr., for igjen at naae Constantinopel midt igjennem Centrallasien, med Caravanernes tre, eller firedobbelte Hurtighed, ved et Løb af 19 Miil i Gjennemsnit om Dagen. Desværre ere Beretningerne netop om denne Landfort, som med Hensyn til det Jndre af Asien maatte love saa mangt et ganske nyt Udbytte, kun altfor utilstrækkelige og det havde vel været at ønske, at Mensen Ernst, naar engang Alderen vil have bibragt ham den hidtil endnu ikke lærte Kunst at sidde, maatte finde en Geographs Camin, for at fortælle ham ligesom Odyssens Phænkernes Konge sine Valfarter. Den Arme, en Landets Odyssens er han ogsaa deri forskjellig fra den herlige taalmodigt Lidende, at han flyer Hjemmet, som denne søgte. Hvad skal han endnu i sit Nordland, Fader og Moder opslugte Havet, Barndommens Huus staaer øde. Han er den sande Peter Schlemihl, ret som havde hans Liv siddet for Digteren. Fra et andet Standpunct maa Ernst være et uforligneligt Studium for Plychologen, som for Prenologen. Denne Renden igjennem Verden minder om den rastløse Fremadstytten hos de Dyr, fra hvilke man har taget visse Dele af Hjernen, saa at nu Bevægelsens evige Drift ikke mere finder nogen Ligevægt, nogen Holdning Fædrelandet.