Københavns Adresseavis, 1774-06-14
Moren ud Vandets Undersøgelse til Huusholdnings Brug paa Landet og i Stæderne. Paa Vandets Beskaffenhed beroer ikke alene occonomisk Forretningers Fremgang, men vel endog Sundhed, Li eller Død. Det er derfor ikke uvigtigt at kiende de sædvanlig forekommende Slags Vande, samt Midlerne til at prøv samme. Vand, som skal være gandske reent, er fuldkommen og gandske uden Farve og Lugt, og i sin sædvanlige Tilstand, flydende. - Men at det allerreneste Vand er dog stedse er sammensat Legeme, er sandsynligt af Chymikernes Undersøgelser. - Derfor er Begreebet og reent Vand heller endnu ikke fastsat. Det som en kalder reent, er endnu ikke saaledes for en anden, og naar denne har renset det paa det bedste, saa skiller en tredie endnu noget derfra. Men i Landhuusholdningen gaaer man ikke saavidt. En Vand, som hverken har Farve eller Lugt, og hvorudi ingen fremmede Materier ere blandede, som man kunde opdage ved efterfølgende Operationer, er her reent. Men endog saadant Vand findes meget sielden, men ge meenlig indeholdes derudi Jordbeeg og feede Deele af Dyre= og Plante=Riget, Jord Metaller og Salt, enten i Forbindelse med hinanden, eller enkelte. Omendskiønt de nu ikke kan nægtes, at det i enkelte Tilfælde kan giøre stor Tieneste, naar der ere Mineralier blandede udi Vandet, som Suurbrønde og Saltkilder vise, saa er det dog paa den anden Side igien vist, at det i Almindelighed altid er betænkeligt at bruge meget blandede Vande; ofte ere de dertil gandske uduelige, og undertiden aabenbar skadelige; hvilket i de Følgende skal tydeligere vises. Jordbeeg og andre fede Dele ere maaskee det mindste skadelige i Vandet for Helbred og Haandtering, er og det som lettest kan opdages; thi mestendeels meddeele de Vandet en meget merkelig Lugt og Farve, eller de skille sig derfra ved en Giering, naar det staaer stille. Man lade nemlig Aften=Posten Nr. 25. ikkun Vandet i nogle Dage staae stille i et let tildekket Glas kar, saa skal det blive tykt, trekke et Skind paa sig, og endelig sætte et grønt trævleagtigt Væsen paa Bunden. Man seer heraf, at saadanne Vande ikke kan holde sig længe, men da Salt conserverer Vandet, saa kan man forhindre denne Fordervelse ved Tilsætning af noget Skedevand, Viin steen eller Potaske. Saltet lader sig opdage ved en betydelig Mængde VandsAfdunstning, hvorudi man formoder det. Naar nemlig Vandet i et rummeligt Kar bliver uddunstet indtil omtrent 255, saa concentreres derved det forhen deri fordeelte og umerkelige Salt saa meget, at det giver sig tilkiende, og er da enten a) Et suurt Salt eller en Syrlighed. Denne viser sig, naar man kommer lidet Lakmoes eller en anden blaaPlantesaft derudi, og Opløsningen faaer en rød Farve. Videre naar man drypper Ludsalt, f. Ex. Viinsteenolie, eller lidet sterk Askelund derudi, og det foraarsager en Brusen eller Hvislen. Alle Vande, som have en Syrlighed ved sig, ere haarde, - Derduer, som bekiendt, ikke til Vaskning og Bælgfrug ters Kogning. De ere ofte brugbare i Farveriet, men ofte kan de ikke bruges; hvorover det her kommer meget an paa Kundskab om Vandet. Derimod kan de holde sig længe, og ere smagelige og sunde at drikke, naar intet skadeligt Metal er derhos opløst med. Man forbigaaer her med Flid Forskiellen imellem de mineralske Syrligheder, efterdi samme Deels forudsetter en Kundskab om Saltene, deels fordi det er Oeconomien mestendeel ligegyldigt, hvad for en Syrlighed det er. b) Lundsalt eller Alkali. Er den anden Saltartsom ofte findes i Vand, men dog sieldnere end første Slags. Man opdager det, naar man efter det meste Vands Uddunstning drypper noget Lakmos eller bedre Violstrup derudi og Farven bliver grøn, ler og naar det overblevne Vand bruser, naar man kommer noget Suurt deri, saasom Citronsaft, eller Skedevand. De Vande, som indeholder Lundsalt, ere bløde, de skummer gjerne med Sæbe og Fidt, og knaer Mælas9de Dreyse ugte. mestendeel møre. - J øvrigt holder de sig got, dersom der kun ey er noget videre blandet derved af Dyre= og Plante, Et Vand, som fører blot Lundsalt ved sig, er Riget. ofte ikke saa metallisk, som det, som indeholder meere Syrlighed. c) Middelsalte, det er: Salte, som ere sammensatte af begge bemeldte Grundsalte, nemlig det Sure, og Lund saltet; efterat Vandet er uddunstet og sat ud i Kulden, setter de sig an i Krystaller, hvorpaa man mestendeels kiender dem. - Begge de første Grundsalte, hvert allene, giøre dette deels slet ikke, deels dog ikke gjerne. - De gemeenligste, som her findes, ere 1) Kiøkkensalt, eller det almindelige Salt, som bruges til at salte med i Huusholdningen. - Saa lidet man ellers i denne Sag tør forlade sig paa Smagen, saa kan man dog her tage den til Dommer formedelst den Vished, hvormed enhver kiender dette Salt. Men skulde der være meget lidet deraf i Vandet, saa setter man den forhen sterkt uddunstede Opløsning i Kulden; er den Kiøkkensalt derudi, saa setter det sig inden 24 Timer i Krystaller, der ere dannede ligesom Tærninger, og sprager eller springer paa Jlden. Saadant Vand, som indeholder Kiøkkensalt, er næsten slet ikke brugeligt, med mindre det skulde være saa rigt deraf, at man vilde koge Salt af samme. Det konserverer Vandet noget, men ikke saa got, som den rene Syrlighed, eller det rene Luudsalt. 2) Salpeter findes ikkun sielden i Vand. Men er det der, saa skyder det i den Opløsning, som er blevet tilbage, efter den forbeskrevne Uddunstning, inden nogle Dage i Kulden, ligesom sexsidige tilspidsede Krystaller. Dette smelter paa Ilden, uden at sprage, og i det samme det smelter, begynder det at brænde, dersom der kommer noget brændbart dertil, saasom Fedt, Kulstøv, o. s.v. Noget oftere maatte man dog kunne finde en Art Salpeter i Vand der bilder sig i Tærninger ligesom Kiøkkensalt, men smelter paa Gløder, og brænder uden at sprage. Desuden gives der endda adskillige Middelsalte, som kan være i Vandet; men deres Sieldenhed og deres liden Nytte for Huusholdingen tillader os ikke at opholde os derved. Jordarter kan ligeledes være opløste i Vand. Men de forudsetter altid en Syrlighed, som har opløst dem. Den Omstændighed, om der er Jord i Vandet eller ikke, en ikke ligegyldig for Sundheden og Haandteringer, ikke at tale om, at Jordens Blanding derudi er formedelst den forudsatte Syrlighed ogsaa et Kiendetegn paa haardt Vand.