Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-08-26
A. Patentet. Vi Frederik den Fjerde, af Guds Naade, Konge til Danmark, Norge o. s. v. Byde de Velærværdige, Ærværdige, Velædle, Ædle og Ærbare, Prælat, samtlige af Ridderskabet og andre, som besidde noget adeligt Gods i Hertugdømmet Slesvig, Vor Naade og er det Dem af de i Tryk udgivne Skrifter tilfulde bekjendt, hvorlunde Hertugen af Holsteen, lige imod alle saavel skriftlige som mundtlige, ogsaa, ved hans Ministre, gjentagne Forsikringer og Sincerations, aabenbart har trængt sig ind paa Os og ved hans hemmelige Forstaaelse med Vor daværende Fjende og paafulgte virkelige Jndrømmelse af Fæstningen Tønningen troløsviis har erklæret sig og offentlig opført sig imod Os som Angriber, ja endogsaa angaaende en formeentlig Deling af Vore Lande, har indladt sig og oprettet Tractater derom med Fjenden, som og bemeldte Hertug ved sin paafulgte Myndighed i alt har approberet og bifaldet sin Onkels Administratorens førte Conduite. hvorved Vi ere blevne foranledigede til atter at tage Hertug Carl Frederiks til Holsteens havte Andeel i Hertugdømmet Slesvig i Besiddelse, som en i besværlige Tider uretmæssigviis fra Kronen Danmark afreven Pertinens. Da der nu ved den, formedelst guddommelig Bistand, mellem Os og Kongen og Kronen Sverrig i Juli Anno 1720 sluttede og undertegnede, og derpaa virkelig ratificerede Fred, saavelsom ved de desangaaende af begge Kongerne, som Mæglere derved paafulgte formelige og høitidelige Garantier deri er bleven fastsat og forsikret Os og Vore Kongelige Arveefterfølgere i Regjeringen, den Evige og rolige Besiddelse og Beherskelse af det hele Hertugdømme Slesvig og følgelig ogsaa af den hidtilværende fyrstelige Andeel i bemeldte Hertugdømme og Vi som en Følge deraf have besluttet, at forene samme Andeel med Vor og til dette Øiemed af samtlige bosatte Stænder(bogstavelig: Jndvaanere Stænder) i Vort Hertugdømme Slesvig, som Prælat, Ridderskab, Stæder, Amts og Landskabs Jndvaanere og Undersaatter ved visse dertil Forordnede authoriserede Commissarier at modtage EneArvehyldingen, at løse samtlige Jndvaanere i den forhenværende Fyrstelige Andeel, Geistlige og Verdslige, af hvad Stand og Condition de ogsaa maatte være, fra Deres forhenværende Eedspligt, hvormed De have været det Fyrstelige Huus forbundne og ifølge ovenmeldte Fredsslutning og de derover erholdte Garantier, at bringe samme under Vor Kongelige Souveraine og eneste Arve- og Landsregjering og at lade (Dem) afDe lægge Troskabseed; Saa byde og befale Vi Prælat og dem af Ridderskabet, saavelsom ogsaa dem, som have og besidde Adelige Godser i meerbemeldte Hertugdømme, ifølge dette Vort aabne Patent, allernaadigst og Alvorlig, at de den 4de i indeværende Maaned September, som er Torsdagen efter 12te Søndag Trinitatis, Alle som En til den Ende indfinde sig paa Vort Slot Gottorf, hvor Vi nu Personlig opholde Os, for desangaaende videre at fornemme Vor allernaadigste Intention og derpaa at øde og aflægge til Os, som deres nuværende eneste Souversine Landsherre, paa bemeldte Maade den skyldige Troskabseed, ligesom Vi da ogsaa Allernaadigst ville, at af de Geistlige her, kun Provsterne skulle møde, men de øvrige Geistlige og Verdslige Betjente, Magistraterne i Stæderne og øvrige samtlige Bosatte Undersaatter i de forhenværende Fyrstelige Stæder, Amter og Landskaber, mandere og befale Vi hermed allernaadigst og Alvorligt, at de paa den Art og Maade, som saadant af Vore dertil forordnede og anthoriserede Commissarier Tid efter Anden, i Vort Navn vil blive dem tilkjendegivet og paalagt, Personlig indfinde sig paa de dem bestemte Stæder, for at aflægge Troskabseden til Os, som deres eneste Souverraine Landsherre og skulle (de da) videre erfare Vor allernaadigste Villie, Hvorimod de have at vente al Kongelig Naade, Beskyttelse og Retfærdighed; men De, som uden lovgyldige Grunde, hvilke de skulle være forpligtede til troværdig at bevise, udeblive, ville tilbørlig blive dragne, til Ansvar og efter Omstændighederne straffede. Hvorefter alle og enhver sig allerunderdanigst haver at rette.