Berlingske Tidende, 1791-05-02
Wien, den 16de April. Vore Tidender for i Dag indeholde følgende Artikel fra Tyrkiet: "Porten, som ellers omhyggeligen skjulte alle ubehagelige Efterretninger, har udgivet en Beretning om uset af Jsmail og der sammesteds af Russerne anreseede Ve bad, der langt overgaaer alt hvad man endnu har hør, om, og er giensynligen overdreven, blot for at opvække Følelser af Hævn imod Rusland, og for at vinde Tyrke bifald til nye Krigsanstalter. At disse giøres med sig Jver, forkynde alle Efterretninger, og efter Tyrkernes regivende findes i Asien en overordentlig Mængde Sold. der alle ere besiælede af en ualmindelig Krigsiver. Deman endnu ingen Efterretning om, at nogen Division af kampbegiærlige Folk var ankommen til Constantiopel. Ti imod melde de nyeste Beretninger, at der i Anatolien er brudt et stort Oprør i Anledning af de voldsomme Hvervin- og fra de europæiske Provindser veed man, at Pachnerne stor Vanskelighed for at sammenbringe Mandskab og Levn midler. Et Beviis herpaa er, at Porten ved alle S. Nedladelser giør sig den største Umage for at vinde den op ske Pacha af Scutari. J øvrigt skriver man, at Stortanens Ungdom og Uerfarenhed giør det tyrkiske Hofs Sy saa vaklende, at man ikke kan giøre nogen sikker Regning: det allerringeste. De overordentlige Udgivter, som Krig hidindtil har kostet, have saaledes udtømmet Sultane, Skatkammer, at Umagen for at skaffe Penge beskjæftiger: tyrkiske Ministerium langt mere end alle Krigsanstalter. De te offentlige Onde bliver endnu værre ved Pestens UdbruDa Vinteren var ogsaa Constantinopel usædvanlig mild, i har denne Landeplage allerede yttret sig i adskillige Egne, bemeldte Stad. - Det Preussiske Hofs Erklæring, at rele afstaae fra den tilbudne Fredsmægling med Rusland, der som Porten fandt andre Midler til at slutte Fred uden samme blev af nogle Lemmer i Divanet ansees som en Vending, hvorved det Preussiske Hof søgte at undgaae den Porten beloved Hielp, men Storsultanen og de fleste Ministre fandt i denne Erklæring intet uden et nyt Beviis paa Venskab, og besluttede, paa alle muelige Maader at følge Krigsystemmet. Jkke destomindre skulle dog den spanske Ministers Fredsforslag have gjort noget Jndtryk. Saa meget er vist, at Reis Effendhar efter Sultanens Ordre besvaret samme paa en meget forbindtlig Maade. - En Preussisk Courer, som var affærdiget fra Constantinopel og reist over Szistove, gik i Gaar herigjennem til Berlin. Han opholdte sig her kun saa længe, indtil han havde afleveret sine Depecher, af hvis Jndhold man endnu ikke har kunne saae noget at vide. Saa meget vil man her vide af Privatbreve fra Szistowe, at Congressen, var endnu ved forrige Maaneds Begyndelse i en fuldkommen Uvirksomhed, eftersom det saa ofte omtalte Svar fra de maglende Hoffer endnu ikke var indløbet, men blev sammesteds ventet hver Time. Fra Bucharest kom i disse Dage den Efterretning, at en anseelig Keiserl. Kongel. Officer havde i nogen Tiid opholdt sig i den Tyrkiske Leir, var forsynet med den meest udstrakte Fuldmagt til at slutte en separat Fred med Porten, og var bleven ualmindelig venlig imodtaget af Tyrkerne. Men denne Efterretning behøver ligesaa megen Bekræftelse, som det Rygte, at vort Hof forlanger af Por En 250 Millioner Gylden i Erstatning for havte KrigsomØstninger, dersom det skal give alle sine Erobringer tilbage : En stricte status gre, som for Krigen. Saa meget kan Man med Vished melde, at Freden med Porten er upaatvirAllig og meget nær, eftersom alle høymiske og tydske RegimenFrykke allerede ind i deres gamle Standqvarteret og de over Fredsfod antagne Feldskiærer, Fourerer og Forstegningsdemente faae deres Afskeed, og endeel militaire Mundproviner bortsælges. Jen Uges Tid er Fontagen falden over dentlig i Prisen.