Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-03-24
Jstedetfor de tidligere averterede Stykker vil det Titchenske Selskab paa Fredag give "Ludvig Xl, hvor Hr. Orlamundt udfører den Rolle, som paa det kongelige Theater efter Carl Winslows Død spilles af Hr. Kragh. (Grunden til denne Forandring af Stykker er, at Hr. Søborg, der i den Usynlige paa Sprog skal – som tidligere meldt - dandse Jaleo de Xeres, ikke endnu er hjemkommen fra Kjøbenhavn.) Andersens "Mulatten vil ikke blive givet for et nyt engageret Medlem, Hr. Lange, der for Øieblikket er ved det Müllerske Selskab, i Aalborg, kommer hertil og vil udføre Titelrollen (ifølge Aalb. Stiftst. er Hr. Lange et særdeles dueligt Subject).Med Hensyn til "Mulattens Opførelse fortjener det at udhæves, at Hr. Titchen ingen Omkostninger og Hr. Wildenradt ingen Flid havde sparet, for at tilveiebringe de herligste Decorationer, der tyde hen paa et tropisk Klima. De Hr. Sognepræst Maus fromme Ønske om at undgaae en Avisfeide *), synes ikke at ville gaae i Opfyldelse. Den meget agtede Red. af Thisted Amtsavis, Hr. J. G. Lund, har nu i sit Blad indrykket Hr. Ms. Brev til Carl Bagger og ledsaget samme med følgende bemærkninger: Fornævnte Produkt (Brevet til C. B.), udsprungen af den Zelotisme, der er et Kjendetegn paa de saakaldte Secterere, fortjente egentlig intet Svar, men da Hr. Pastor Mau deri har angrebet mit Blad, vil jeg som Redacteur ikke undlade for den Ukyndige at oplyse, hvor uforskyldt og ubeføiet hans Angreb er: Hr. Pastor Man kalder det hadefulde Beskyldninger mod de Troende paa Morsøe, hvad der i Thisted Avis har staaet om Secterererne paa denne Øe, uagtet han lidet eller intet kan kjende dertil og uagtet jeg med Hensyn til flere af de anførte Kjendsgierninger, (skjøndt jeg ikke er Forfatter til noget af det derom Anførte,) trøster mig til som Redacteur at bevise Sandheden af flere Beretninger, da en Deel af dem ere meddeelte fra officielle Kilder. Hr. Pastoren tager sig fremdeles den Frihed at kalde det af mig udgivne Blad en berygtet Avis, fordi den vover - rigtignok uden Hr. Pastorens Tilladelse, at optage Beretninger om den Pietisme og det Secteervæsen, der finder Sted paa Morsøe; saalænge indtil Hr. Pastor Man beviser, hvorved den af mig udgivende Tidende har fortjent Navn af berygtet Avis, maa han undskylde, at jeg anseer ham, som den hvis Ord ikke meere staaer til Troende. En af Usandhederne i hans Jnserat er den, at det afham saakaldte christelige Liv, ved den kraftige Prædiken af Provsten der paa Øen skulde være vakt, tvertimod opvaktes det pietistiske Uvæsen paa Mors først ved en ung Seminarist, der hørte til Secten, og som ved sine taabelige og intolerante Yttringer paadrog sig enhver Rettænkendes Ringeagt. Senere hen traadte den afskedigede Seminarielærer Algreen i hans Fodspor, og prædikede paa egen Haand blandt den lettroende Almue; en Mængde Tjenestefolk af begge Kjøn bleve især sammenkaldte til disse Conventikler, som varede langt ud paa Natten; og Uordener, og Uenighed mellem Huusbonde og Tjenestetyende vare en Følge deraf. At et saadant Uvæsen, maatte opvække Jndignation blandt Høie og Lave var naturligt, saameget desmere som Sectererne overalt hvor den nye Lære fik Jndpas, søgte at fjerne Almuen fra de af Regjeringen beskikkede Religions=Lærere. Flere Præster gave offentlig deres Misfornøielse med dette Uvæsen tilkjende, og de angave hine natlige Conventikler for Øvrigheden, der ogsaa paa Anklage flere Gange har maattet indskride; og hvor sørgelige Følger har ikke hiin Pietisme havt for enkelte Jndivider der paa Øen; saaledes har for nylig en Bondekarl paa Morsøe, hængt sig af Mistvivl om sin Salighed, da Secterernes Prædikantere havde erklæret det for den grueligste Synd at spille Kort. Denne Efterretning er Redactionen meddeelt af Stedets Øvrighed, og den maa altsaa være authentisk.