JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nye Tidender, 1730-10-01
Persien. Endelig haver Lycken vendt sig paa den Retferdiges Side. Vores tapre Konge Schac Thames har siden hand med Ære besteg sin Fæderne Throne, efter at have nedlagt sine Fiender, og dempet den i saa mange Aar til dette Riges ubodelige Skade vedholdte Rebellion og Uenighed, taget sig meget nær til Hierte den store Forliis hans Krone i de bedrøvede Tider haver taget, og de skiønne Jouveler deraf ere udrevne, hand har dets Aarsag søgt at faae de Riget fraskildte Provintzer tilbage, hvis Afgang ere meget constderable, allerheldst da Grændserne derved mod Tyrkiet ere blottede At giøre derom fredelige Forestillinger ved det Tyrkiske Hoff er ej bleven efterladt, men de have ei frugtet. Nr. Tyrkerne have ei vildet afstaae en Fodsbred af hvis de udi de rørte Vande have fisket. Sablen er derpaa atter blottet, og vores brave Konge gaaet i Feldten med et anseeligt Rytterie og Mandskab, hvormed hand har været saa lykkelig at forefinde sin Fiende paa Grændserne staaende, og udi et offentlig Feldtslag totaliter at slaae den Tyrkiske Magt, som haver maatt vende Rykken, da den commanderende Seraskier har satt sig med de Flygtige inden for de gamle Tyrkiske Grændser, og til sig trocken de i Georgien staaende Tyrkiske Trouper, hvorved samme Rige er igien skildt ved det Tyrkiske Aag, og vores Armee ei lidet ved de troe Georgianer forsterket, saa at Grendse-skiellet imellem Tyrkerne og Rusland paa den Kant, hvorom i nogle Aar har været Trette imellem disse tvende Magter, nu har sin Rigtighed. Ved denne Seyer har Kongen ej hvilet, hand har forfuldt den og lyckelig erobert eendeel faste Stæder, og omsider Tauris med stormende Haand, hvorved den der lagte Guarnison, som bestoed af tolv Tusinde Mand, har maatt springe over Klingen. Paa slige Glorværdige Actioner og tapre Jdretter er fuldt de forlorne Provintzers Erobring, og staar nu vores Konge paa Grændserne med en anseelig Magt til disse Rigers Sikkerhed, for at begegne Tyrkerne, som lade sig forlyde med igien at ville forsøge deres Lykke, saa snart den fra Constantinopel ventende Undsetning ankommer.
Nye Tidender, 1730-10-01
Tydskland. Hvad det Keiserlige Hof haver Attraaet efter, er endnu for dette Aar gaaet for sig, nemlig at holde Spanien fra at sette ved Herreskiold og Vaaben Jnfanten Don Carlos i Besiddelse af de Lande, som Spanien ham som Successor i sin Tid efter Store Hertugen af Florentz og Hertugen af Parma vil tilvende. Freden er da endnu conserveret, og da en Stilstand paa 6 Maaneder imellem Keiseren og Spanien, skal være sluttet og indgaaet, er der endnu Haab, om at de svævende Jrringer i denne Vinter uden Sverdslag, og i Mindelighed kand blive afgjorte, til hvilken Ende der tales om en Kongress, som under Pavelig Mediation enten i Vien, Lintz eller Aken skal vorde foretaget, ihvorvel nogle troe, at endeel af de Sevilliske Allierede vel ikke skulle ville antage saadan Mediation; Jmidlertiid henholder det Keiserlige Hof sig endnu stricte til Qvadruple-Alliancen, uden at ville vige derfra; Og gaar derhos Ordet at det skal have paastaaet af de Sevilliske Allierede at forsynes med deres Garantie for, at Sicilien af de Spanske ei skal blive med Magt antastet eller samme Rige angrebet under een eller anden Prætext, for at indlemmes igien under Spanien. Nogle slattere sig og med, at det ei lidet vil contribuere til en god Forstaaelse imellem Keiseren og Spanien om det Dessein kand trenge igiennem, at Jnfanten Don Carlos bliver oversendt til Vien, for at opdrages ved det Keiserlige Hoff, og opvennes ved de Østerrigske Manierer, da hand der med Eclat sig kunne opholde, indtil Successionen faldt, enten i det Toscaniske eller Parmesanske, og vel mueligt et Parthie imellem ham og en af de Keiserlige Princesser treffes.
Nye Tidender, 1730-10-01
Polen. Giftermaalet imellem Hertug Ferdinand af Curland og den Saxiske Princesse af det Weisenfelske Huuser endelig fuldbyrdet, og samme Princess under Veys til Curland; Hvorfra visse Deputerede ere sendte til det Russiske Hoff, for at formaae Caarinden til at antage sig dette Fyrstendoms Tarv og Friheder paa Rigs-Dagen i Grodne, som allerede er begyndt og aabnet, dog har mand ey endnu kundet blevet enige om en Marskalk Udnevnelse, saa at den ældste iblandt Land-Buddene haver maatt giøre Marskalkens Function, i at aabne RigsDagen, hvorledes den vil udfalde staar endnu derhen, da en stor Uenighed viser sig imellem adskillige af de fornemmeste Huuse; de Protestantiske Land-Budder fra den Preussiske Provintz ere endnu ikke admitterede, og giører den Pavelige Runcius alt sit, for at hindre deres Antagelse.
Nye Tidender, 1730-10-01
Avertillement. Gives tilkiende at Mandagen den 13 Nov. førstkommende om Formiddagen Klocken 9 skal udi det Kongl. octroyerede Danske og Vestindiske Compagniets Huus paa Slotsholm paa offentlig Auction bortselges de af bemelte Compagniets strandede Skib Christiansborg, salverede 75 Secker Bomuld, veyende 20000 Pd. netto og 55 Fade, Sucker, veyende 25000 Pd. Netto.
Nye Tidender, 1730-11-01
November Maaneds
Nye Tidender, 1730-11-01
Nye Tidender, Som Kiøbenhavns Post-Rytter fremførdte Aar 1730.
Nye Tidender, 1730-11-01
De Churlandske Stænders velgaaende og Friheder, synes at ligge Czarinden meget nær paa Hiertet, som sammes Maintien sig lader høiligen være angelegen, og har beordret sine Generaler i Lifland og Ministrer ved det Polske Hof der for at vigilere. Mand er her ei særdeles vel fornøjet med det Svar, som den Russiske Minister General Weisbach er given ved det Polske Hof, da ham udi en Conference med de Polske Senateurer, i hvilken hand i sær har paastaaet Betaling for de mange Millioner den Polske Krone i forrige Cars Petril. Tid ere bleven forskudt, er svaret, at da den Polske Krone og havde visse Fordringer, for hvilke den maatte have Satisfaction, kunde ham ej gives noget udførlig Svar, førend det var reguleret. Den lyksalige Fremgang, som den Persiske Sophis Vaaben har imod Tyrkerne, foraarsager ved det Russiske Hof stor Opmerksomhed, da det paa Grændserne dets Aarsag maae holde sine Trouper i Beredskab, for i Nødsfald at kunne forsvare sig og byde en Fiende Spitsen. Mand lader og ved nye Vervinger søge at completere den Afgang, den Russiske Land-Magt faar, ved de 30000 Mand, som holdes ferdige at gaae til Ungern udi Keiserlig Tieniste, og for hvilke mand allerede har forlanget Durchmarsk igiennem Polen. Det store Verk, som udi den berømte Car Peter den I. Tiid er begyndt, ved en igiennemgraven Canal at foreene Volga og Neva Strømmen med hinanden, og som for 12 Aar siden blev begyndt, hvor af endnu var tilbage 7 Russiske Verster ved Schlysselborg, er endelig bleven ferdig og afvigte 11 Octobr. Slusen aabnet, paa samme Dag da 1702 blev gjort Begyndelse til de Russiske Conqueter paa den Kant ved Schlysselborgs Erobring, saa at den store Ladagiske Canal over alt kand beseiles fra Begyndelsen til Enden, og altsaa er Døren aabnet for de handlende paa Øster-Søen imellem Asien og Europa.
Nye Tidender, 1730-11-01
Polen. Den Polske Rigsdag haver faaet det Udfald, som saa mange Polske Undersaatter beklage deres Rigsdager nu i nogle Aar at have haft, og da mand dog meente, nu at have disponeret alting saaledes, at samme skulle gaae for sig; Thi da alle Landbuddene havde givet deres Minde til, at en Marskalk for Rigsdagen maatte udvelges, har det eeniste Landbud fra Upitsch, Marcinkievit, sat sig derimod og forlangt, at det Vahl-Diploma, Grev Mouritz af Saxen var given af de Churlandske Stænder, maatte først tilbage leveres, og da hand med sin Begiering ej kunde trenge igiennem, har hand forladt Forsamlingen, og skriftlig efterladt sig en Protest imod alt hvis, som paa denne Rigsdag foretoges, efterdi mand i følge af hvis, som ved Constitutionen paa Rigsdagen 1726 var regleret, burde have formaaet Grev Mouriz til at tilbage levere det ham af de Churlandske Stænder givne Vahl-Diploma, og mand altsaa ved at forsømme saa angelegen en Post, viiste hvor lidet mand holdt over Rigets Love. Vel har Landbuddet Spisky, som giorde Marskalks Forretning, søgt at faae Marcinkievitz til at tage saadan sin Protest tilbage, men det har ei hiulpet, saa at Rigsdagen igien er skildt ad og splidt uden Nytte.
Nye Tidender, 1730-11-01
midlertid opholder dog Kongen af Polen sig endnu i Var skau, hvor mand er en Engelsk Minister forventende, for at bringe den Tractat til Fuldkommenhed, som er negocieret imellem H. K. M. af Polen og de Sevilliske Allierede, da mand venter, at Høistbemeldte Konge tiltræder den Sevilliske Alliantz, og at samme Allierede kand giøre stat paa en anseelig Undsetning af Saxiske Hielpe-Trouper, i fald det med Keiseren skulde komme til nogen Vidtløftighed, ja mand taler og om, at imellem Kongen af Polen og Kongen af Frankerige negocteris vigtige Ting, som hensigter til Kong Stanislai Fordeel.
Nye Tidender, 1730-11-01
Sverrig. Alting laver sig nu til den forestaaende Rigs-Dag, da mand er betenkt paa, at forsyne Stokholm saa rigelig, at ey nogen Mangel skal spørges paa de Ting, som behøves til den store Forsamling af Mennisker, som der forventes. Vel giør den Fyrstlige Holsteenske Minister sig stor Umage for at erholde Tilladelse ved Stændernes Sammenkomst, at forestille sin Herres Fordringer, i sær angaaende de belovede Subsidier, men hand skal neppe dermed trenge igiennem, da engang er vedtaget, udi denne Forsamling ey at handle om nogen uden-Rigs Affaire, men alleene hvis angaar Rigets indvortes Tilstand. Directeuren Trievald har paa Mäler-Søen anstillet en Prøve med een af Se ham til Sverrig bragte Jnvention at forskaffe en Dykkere saa megen Luft, som hand behøver til at kunne leve under Vandet, saa længe som hand vil, og Omstendighederne det udfordrer. Denne Jnvention bestaar tillige med en sædvanlig Dykker=Klokke af tvende Luft-Cantiner, som ere indrettede paa en egen Maade, med hvilke Luften vexelviis saadybt, som mand vil have, kand bringes ned, og paa behørig maade føres ind i Klokken. Af saa megen Luft, som kand bringes og gjemmes i en af Cantinerne, er befunden, at Dyk kerne kand leve en halv Time under Vandet, uagtet Klokken, af hvilken mand har betient sig til denne Prøve, var saa liden, at Dykkeren ey kunde have udholdt derudi lengere end 5 Minuter under Vandet, med mindre hand havde faaet Luft. Saa snart Dykkeren havde forsøgt denne Jnvention, har hand forsikret, at hand i fulde 24 Timer saaledes derudi kunde blive under Vandet.
Nye Tidender, 1730-12-01
December Maaneds
Nye Tidender, 1730-12-01
Nye Tidender, Som Kiøbenhavns Post-Rytter fremførdte Aar 1730.
Nye Tidender, 1730-12-01
Rom. Nunqvam felix qvi inuste vivit. Dette haver nu Cardinal Coscia maat prøvet, denne Cardinal, som var saa stor en Favorit af Pave Benedicto den 13de, men ved sin Opførsel bragte hans Velynderes Regiering udi største Blame, maa nu derfore undgielde, ja der skal ei findes en eeneste i heele Rom, som skal vilde tage sig ham i Forsvar, saaat hand har maattet søge sin Sikkerhed udi Flugten, og retireret sig til Vien, dog sig til liden Nytte, saasom Keyseren ej vil tage ham i Beskiermelse, men lade Retten have sin giænge. Udi afvigte Maanet tog Paven Kirken til St. Lateran udi Possession med følgende Ceremonie. Paven selv kiørte udi en aaben med 6 Heste bespendt Vogn, efter hannem reed 14 Cardinaler og en stor Hob Prælater Marchen gik først til det gamle Rommerske Raadhuus eller Capitolium, under Canonernes Løsning af Engelsburg, paa Capitolio imodtog det Rommerske Senat ham, og aflagde deres Compliment til ham, derefter gik Touren igiennem den Farnesiske Have under en Triumph-Port, som Hertugen af Parma, som Pavens Lehndragere, havde ladet ham til Ære opsette. Der hand nu var kommen til Hoved-Kirken de Lateran, blev hand ved Døren imodtagen af Cardinal Ottoboni, som fornemste Præst til samme Kirke, det gandske Capitel samt 36 Cardinaler, og efter at denne Coremonie var til Ende, udraabte hand sædvanlig Velsignelse over Folket, hvorpaa hand udi forrige Orden begav sig igien tilbage til sit Palais Qvirinal kaldet.
Nye Tidender, 1730-12-01
Lombardien. Mand lever her udi ligesaa stor Uvished om Krig eller ler Fred nu i Slutningen af Aaret, som udi dets Begyndelse, men uagtet Freden endnu vedvarer, ere dog Stænderne meget hart medtagne, ald den Velstand, som 20 Aars Fred havde tilveje bragt, er ved et Aars Vinter-Qvarterer gjort til intet, og er Lombardiet saa udtømmet, at mand ej seer nogen Muelighed udi, at de der liggende Keiserlige Trouper kand subsistere, og i hvor god en Disciplin af de Keiserlige Officerer i agt tages, saa kand dog ey Landets Jndvaanere til Fornødenhed forsiune dem, hvilket haver givet Anledning til den Efterretning mand har haft, at en stor deel skulle komme til at bevive sig tilbage til Tydskland, paa den anden side bestaar en stor Part af disse Trouper af nye vervede Folk, som hverken ere vante til nogen Travail ei heller til den Jtalienske Luft, hvorudover store Svagheder iblandt dem sig indfinder, som og haver giort større Skade end om mand havde holdt en blodig Trefning, saa at der vel er en stor deel bortsmeltet af den udi samme Lande værende Keiserlige Magt, der efter Beretninger skulle beløbe sig til 59400 Mand til Fods, og 17476 til Hest, og altsaa in alles 76876 Mand, imidlertid er det derved vunden, at de udi Jtalien havende Stæder ere satte i stand, og Festningerne over alt forbedrede og forøgede.
Nye Tidender, 1730-12-01
Genua. Jndbyggerne paa Øen Corsica haver mand ey endnu kundet bringe til nogen Lydighed, men vegre de sig stedse at underkaste sig en Gouverneur, undskyldendes deres Rebellion dermed, at de have seet sig tvungne til at forsvare deres Friheder og Privilegia. Dette haver de ved et udgiven Manifest ladet bekiendt giøre, udi hvilket de taler meget foragtelig om den Genuesiske Adel. Udi en anden til Genua indsendt Memorial forsikkrer de, ey at ville høre om noget Forliig at sige, førend Republiquen vilde indgaae efterfølgende Puncter. 1. Fuldkommen at give dem alle de dem fratagne Privilegia tilbage. 2. At ophæve alle de extraordinaire Paalegge, hvormed de tvert imod deres Friheder, siden 1715, haver været bebyrdede. 3. At udlevere dem de Magistrats Personer, som hertil kand have givet Anledning. 4. Til dem at aftræde med ald Souverainite at nyde og beholde det stykke Land, som strekker sig fra Floden Liamon til Floden Tarignan, 5. At kalde alle deres paa Landet havende Guarnisoner tilbage. Rebellernes Armee skal være over 20000 Mand sterk, og Jndvaanerne af 14 Landsbyer udi Egnen af Accia have slaget sig til deres Partie og aflagt Troeskabs Eed til dem, saa og forskrevet sig til, at de ey længere vilde staae under Genuesisk Herredømme. Og som af de Oprøriske befrygtes, at Republiquen skulle være sig om fremmet Hielp, for at bringe dem til Lydighed, saa skal de i beste Maade have bevæbnet sig, og bemestret sig alt Gevær, som forefandtes udi Arsenalerne til Stæderne St. Fiorenz, Calvi Corte og Bonifacio, saa skal de og have ladet støbe Canoner af de paa Landet befindende KirkeKlokker, hvormed de vilde over alt besette Custerne, og beskyde alle de Genuesiske Skibe, som vilde nærme sig Øen. Udi Spanien. haver mand, alle fra fremmede Hoffer gjorte Forestillinger uagtet, ey endnu gjort nogen Alvor med de med sidste Sølv-Flode hiembragte Effecters Uddeeling, saa Jnteressenterne derover sveve udi den største Frygt, at Hoffet skulle ville falde paa de Tanker, at vilde først see Udfaldet paa, hvorledes de Sevilliske vilde opfylde deres Engagements, der giøres ellers meget alvorlige Betænkninger over den Anstalt, som er føiet til at indskrenke Festningen Gibraltar med adskillige Linier og Verker, hvorved Guarnisonen er afskaaren ald Leilighed at komme paa det Spanske Territorio, alt under Paaskud, ligesom Commandanten ved den Tilladelse hand havde haft paa det platte Land at indkiøbe alle Slags Levnets Midler, skulle have sendt contrabande Vahre til Landet der omkring. Ellers høres nu igien ey videre til det for nogen Tiid siden spargerte Rygte, ligesom Kongen af Spanien skulle nu igien være sindet at forlade Thronen.
Nye Tidender, 1730-12-01
Frankerige. Om mand endnu skal have Krig eller Fred vides ikke, og i hvor megen Umag end dend Spanske Minister Marqvis de Castellar end haver gjort sig for at faae et Cathegorisk Svar af Cardinal de Fleury, om at mand var sindet at efterkomme hvis mand engang havde forbunden sig til eller ey, da Keiseren ej paa nogen Maade vilde tilstaa Don Carlos Jndførsel udi Jtalien, saa haver dog Cardinalen til dato ey vildet udlade sig positive, hvor til vel noget maatte contribuere, at mand vilde fast see hvad Udfald Sagerne ved Parlamentets Samling udi Engelland maatte faae, for derefter desbedre at kunde rette sig. Hvor meget ellers Kongens af Portugal hans tilbudne Mediation vil frugte, derom vil Tiden give den beste Oplysning, imidlertiid haves med sidste Efterretninger dend Tidende, at Cardinalen skulle har forsikret, at i fald ey noget Forliig blev troffen, mand da var i Sinde at giøre Keiseren en megtig Di Da de Spanske imidler version ved Rhiinstrømmen. tiid kunde bruge ald deres Force udi Jtalien, og skulle ellers Marquis de Castellan have proponeret, at mand skulle see at faae Kongen af Sardinien paa sin Side, med de Løfter, at forskaffe hannem det Maylandske, imod at afstaae Savoyen til Frankerige.
Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-01-03
Tanker. Paa Aarets første Dag. Sil Dig Altings Begynder og Fuldkommer; Til Dig, som er al Godheds Kilde=VælTil Dig, alt Kiøbs og Jorderiges Dommer; Til Dig, som gav os en fornuftig Siæl, Paa Aarets første Dag bør Tanken først henvendes. Du veed, hvordan det Aar, vi har begyndt, skal endes Du veed, hvad Got og Ondt enhver skal møde. Dit Forsyn har jo alle Ting bestemt. Det eneste hvers Kummer kan forsøde Naar kun i Vee og Vel Du ei bliv glemt. Hvers Vee du kan til Vel jo ved et Vink forvandle, Naar kun i Vel og Vee vi en mod dig handle. Hvor tænksom er, i Tanken gaaer tilbage, End og ikkun til sidstafvigte Aar. Her findes nok til Lærdom at uddrage. Naturens Bog for alle aaben staaer. Naturen ligesom selv græd og fældet Taare, Dog lod den store Hob af Vellyst sig behaare. Den strænge Kuld saa mangen fattig kuet. (Hvad føler ei den nøgne Hungrige, Naturen blev dog mild, da mange gruet, Og Grøden sig velsignet tegnede. Med Længsel ventede enhver paa Høstens Komme; Den kom; men, stedse Regn, Hvo veed Guds skiulte Domme, Brød=Kurven høit er hængt i vore Dage, Os Livets Brød maaskee ei haver smagt. Den mætte Siæl nedtræder Honning Kage, Og Revselser anseer kun med Foragt. Men Frække, viid dog det: Gud lader sig ei spotte. Jer Skam og Nøgenhed Gud underlig kan blotte. Langmodig Gud, straf ikke i din Vrede, Forbarmer, hør de Spædes Graad for Brød, Vor gamle Skyld vi alle vil afbede. Al Naadens Gud bønhører dog i Nød. Forargelser vi ei vil tage, eller give. Din Forskrift skal i alt vor Vandrings=Regel blive Paa Dig vi vil vort Haabes Grundvold bygge, J hvad os end i Verden forestaaer. Du ene veed ei af Forandrings Skygge. Forandringer hver Dag os forestaaer. Du bliver ved, naar vi som Klædebonnet ældes; Din Throne evig staaer, naar Magt og Throner fældes. Lad møde da, alt hvad som os kan møde, Naar vi vort Haab kun har paa Klippen bygt; Thi ingen Storm dog Klippen kan omstøde; J Klippens Riff jo Duen bygger trygt. Den ene Grundvold staaer, og aldrig kan forrykkes, Og ingen Bygning staaer foruden den, og lykkes. Algodheds Gud; Dig Børnene vil bede: Giv Frugtharhed af Jld, Luft, Jord og Vand! Din Godhed lad til idel Got os lede! Velsign enhver udi sit Kald og Stand! Giv Kirken, Landet Fred, Straf ikke, som vi synde: O Gud! udi dit Navn vi Nye=Aar vil begynde. C. G. B.
Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-01-03
Efterretning angaaende Nyborg Amt. Dette Amt er den tredie Deel af Fyens Land, Grunden er meget god og frugthar, Skove er der meesten overalt til Fornødenhed; Fiskeriet i Beltet drives vel nogenledes men kunde forbedres; og var at ønske, nogle Formuende vilde paatage sig at befordre samme. Derimod haves en Mangel paa fersk Fisk formedelst de mange Aaer, Bekke og Fiske=Damme. Bønderne i disse fire Herreder ere i temmelig god Stand, omendskiønt de allerfleste giør Hoverie; Bonde=Byerne ere store, og fast ligesaa mange Huusmænd som Gaardmænd i hver Bye, saa det vil neppe blive mueligt at vente, at Eiendommene kan nogen Tid vorde udskiftet, at hver Bonde kunde faae sin Eiendom for sig selv i 1 a 2 Kaabler, som i Jylland, siden saa mange Familier af Huusmænd, vilde derved tabe deres Ophold. Udyrket Eiendom skal der ikke findes, og Landmaalingen er temmelig nøie afpasset, saa det ikke synes, at dette Amt kunde forbedres videre, end om Bønderne kunde ved Præmier formaaes til at forbedre deres Frugt=Haver, Humle=Haver og Bie=Aufling, som deres Formænd har været meere sittige til at forbedre end de nu værende; Klæver og Pateter kunde og meget hielpe dem, om det kom meere i Brug.
Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-01-03
Bønderne ere ellers i dette Amt meget stræbsomme og flittige; men om det er tienligt, at give dem formeget deres Frihed, viser de nu værende Tiders Omstændigheder, at det neppe vil udfalde efter Ønske. Vist er det, at man en kan erfare synderlig Forskiel paa Bøndernes Tilstand i dette Amt, frem for Odense Amt, hvor de fleeste har været Rytter=Bønder og nu Selv=Ejere, de sidste vil Tiden lære, om de længe kan redde sig, da disse Selveier=Bønder, har kjøbt sig selv meget dyre, maa betale høje Renter, og de tvende sidste Aaringer havt maadelig Aufling, ja til Deels Qvæg=Sygdom, disse have ingen Hielp, som Hoverie=Bonden, at vente, og følgelig kan man vente, at Selveier=Bøndernes Skiebne bliver, som i Kong Christian 5tes og Kong Frederich 4des Tid, da de maatte begive sig under HerreGaardene, og de, som ei laae Herregaardene beleilige, bleveløde, hvor af endnu findes en stor Deel i Mors, hvis Bøndergaarders Eiendomme endnu ere øde, og drives imod Skatternes Betaling af næstliggende Beboere. Dette Nyeborg=Amt har ellers den Lykke: at, omendskiønt fast alle Bønderne giør Hofgierning, ere de dog i god Stand, som, efter al Formodning, kommer deraf, at meesten alle Proprietairerne ere boende selv paa Gaardene, og kan stedse have et vaaget Øye med Bonden, hielpe ham, samt, naar Bonden er lad og doven, da holde ham til Arbeide; Thi det er en betydelig Sag for Bonden, naar Hosbonden er fraværende, eller og Hosbonden ei forstaaer, at dirigere Godset, der dependerer alle Ting af Fogeden og Forpagteren, hvilke ere to betydelige Personer for Eieren og Bonden; og ofte ei alene befordrer Bondens Ødeleggelse, men endog den fraværende Eier, over deres Forhold, ofte nødes til at sælge; Derimod har man mærket, at naar enten Foged eller Forpagter selv bliver Eiere af et Gods, bruger de al Forsigtighed og Indretninger til Bondens Vil gaaende, og bliver de beste Proprietairer; hvoraf Erfarenhed lærer, at det er en høi nødvendig Sag, at den, der ejer Jordegods, bør være selv nærværende, stedse at undersøge, enhver Bondes Opførsel og Omstændighed, samt hielpe ham, naar det behøves, i manglende Fald, giør Eieren en slet Regning. Jndsenderen af dette, som ei har tilladt sit Navn bekiendtgjort, takkes herved offentlig og ærbødigst.
Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1772-01-03
Juridisk. Den Danske Lovs 1. Bogs 3die Capitels 4 Art. byder. at ingen Rettergang maa holdes fra Juul til Hellig 3 Kongers Dag er forbi, men da denne sidste nu er afskaffet ved Forordningen af 26 Octob. 1770, saa spørges: om Rettergang desuagtet bør være indstillet til samme Tid som forhen, eller i Følge Artiklens Slutning nu tage sin Begyndelse første indfaldende ordinaire Ting=Dag i det nye Aar, Hertil svares: at saalænge denne Artikul staaer i Loven, og Hellig 3 Kongers Dag staaer anført i Almanaken, som den endnu giør, sees ikke, at nogen skulde forsee sig i at følge, gammel Skik, thi et er, at Dagen ikke skal helligholdes, et andet, at den skulle ansees som ei at være meere til. Hvilket dog maa være sagt, enhvers Mening ukrænket.