Corsaren, 1843-05-05
Luftskibet. Engelskmanden Henson har, som bekjendt, opfundet en Flyvemaskine, og til Vidnesbyrd om, at den kan bruges, tjener, at en Mandallerede har været nærved at brække Halsen med den ved at styrte ned fra en stor Høide; thihan kunde aabenbart ikke styrte langt ned, naar han ikke i Forveien var bleven hævet høit op. Efter en Tegning i Courier francais ligner den en Fugl. En Dampmaskine bevæger dens to uhyre Vinger, Halen bruges som Roer enten til at vende Apparatet eller sænke det; under Bugen er en Baad, hvori de Seilende befinde sig. Jmidlertid er denne hele Indretning viensynlig det første raae Forsøg, den blotte Begyndelse, ligesom Løftestangen, hvormed man bragte Vandet op af Steenkulsgruberne, var Dampkraftens Prøveklud. Man vil ikke blive staaende ved at kunne feile igjennem Luften, man vil bringe det til at svømme deri, først da - naar hvert enkelt Menneske bevæger sig med samme Lethed i Luften som paa Jorden i er Mennesket i Sandhed en Mikrokosmos: en Organisme, der indeslutter alt det Skabtes adstildte Fuldkommenheder; først da er Dædalus's Opfindelse gjenopdaget. (Man maa nemlig lægge Mærke til, at Jdeen slet ikke er ny, ikke meer original end visse af Holst's Digte, idet baade hiin græske Kunstner fløi bort, eller vilde have fløiet bort, fra Creta, og den nordiske Velent fra Kongen, der holdt ham fangen). Jngen kan tvivle om, at det med de Midler, som Videnskab og Mechanik nu stiller til Menneskenes Raadighed, vil lykkes at naae det her paapegede Maal, og Jngen kan da heller være blind for den Revolution, der vil paafølge, hvilket da ogsaa er paa høie Tid; thi vi ere hjertelig kede af Beslaglæggelser. For det Første ville da Alle boe i Luften; det vil blive altfor lavt at boe paa Jorden, som man vil overlade til gemene Arbeidere og kun betragte, som de store Herrer i Hovedstæderne i nu betragte deres Jordegods. Om Efteraaret drager man med Svalen og Storken til den sydlige Luft, om Foraaret til Norden, svæver over Østersøen og nedlader sig engang imellem til at spadsere i Sorgenfri Have, Søndermarken eller til at sove i Ruinerne af det russiske Keiserpallads - thi det følger af sig selv, at alle Palladser paa Jorden forfalde, naar det hører i til bourton at være som den frie Fugl i Luften. For det Andet ville Rigerne faae en ganske anden Jnddeling end nu; thi der oppe i Luften bliver det vanskeligt at afstikke Grændser. Det hamborgske Politi vil da i No. og Magt kunne foretage Jnquisition hvorsomhelst, da ethvert Gebeet ligegodt kan betragtes som dansk, eller ogsaa som hamborgsk eller hvad man vil. Adelsklubben vil da faae Gavn af sine ridderlige Øvelser; thi Krigene blive da igjen en Kamp mellem Mand og Mand. (Kunde man indtil den Tid ogsaa ove sig lidt i at blive tapper, vilde det ikke skabe). Personlig Dygtighed vil, som sagt, afgjøre Krigene; Mod, Hurtighed, Snuhed vil gjøre Udslaget, det vil blive som mellem Jndianerne i de amerikanske Urskove. Hvorledes skulle da Kongernes hellige Personer sikkres? Ak, vi troe, at der da slet ikke vil gives Konger. Jkke saaledes, at man frækt skulde fordriste sig til at afskaffe Herskermagten; men - der vil Jngen blive at beherske. Thi hvad vil det blive for et Rige, der ingen Grændser har og ved det første Vindstød er splittet ad til alle Verdens Kanter? Kongeriget Danmarks Usikkerhed paa Wiener-Kongressen er Jntet herimod. Skal der opstaae en Hersker, saa maa det blive en, der i denne Regiøn kan udmærke sig, altsaa ved Lethed, Hurtighed, Energi. Den Tyndeste vil altsaa blive Konge, den, der spiser mindst. At Bolitiet vil forsvinde, følger af sig selv. En Forbrydelse deroppe vil blive saa vanskelig at efterspore, som var den begaaet i Dronninglund-Herred, og det vil der ikke nytte, om man ansætter en Gad, ja selv en Leerbeck som Herredsfoged. Toldvæsenet vil gaae samme Vei, Danmark, vil miste sin Dresunds-Told, om end Hamborgerne møde nok saa mange Føieligheder for ikke at lade skrive imod den. Hvad angaaer Schleswig-Holsteinerne - som vi Danske ved intet Spørgsmaal bør glemme, de ere vort "ceterum censeos" - da ville vi en smuk Morgen hore, at de med Schrader i Spidsen ere fløme bort med Vildgjæssene.