Viborger Samler, 1828-09-09
De tydske Tidender anmelde Varnas Beleiring: Schumlas Skjæbne er afhængig af et Slag. - Giurgevo Rustschuk, kun ved Donau adskilt fra hine, og Silistria ere snarere blokerede, end beleirede. Varna har modstaaet det første Angreb; men uden Volde og regelmæssige Fæstningsværker er denne Stad, kun vigtig for sin Rheds Skyld, ved Hjælp af hvilken Escadren fra Sebastopel kan sætte sig i Forbindelse med Landarmeen og tilføre den Provision og Ammunition. - Giurgevo og Silistria have bastionerede Uderværker skjøndt i slet Tilstand. En europæisk Garnison vilde ikke vove at indslutte sig i Rustschuk, som kun har en 3 eller 4 Fod tyk Muur uden noget Slags Sidebedækning. - Den russiske Armee har kun bemægtiget sig een Fæstning, nemlig Jbrail. De andre Stæder, som ere faldne i dens Hænder have ingen Modstand kunnet gjøre. Men dersom det lykkedes den at tage Schumla, saa vil den kun finde faa Hindringer i Balkans Snævrer; Tyrkerne ville blive tvungne til tilsomt at trække sig tilbage til Thracien, for at samle sig under Constantinopels Mure. Burgas og Adrianopel kunne ikke forsvares. Fra Adrianopel vil et russisk Corps blive detascheret til Dardanellerne for at bemægtige sig dette Pas og lette Admiralerne Senjamins og Heidens Jndseiling i Propontis. Denne Flaades Ankomst for Constantinopel vil gjøre Tyrkernes Communicationer med Asien meget vanskelige, Hovedstadens Proviantering, næsten umulig, og saameget mere bidrage til Overgivelsen af Bosphorus's Fæstninger som Flaaden fra Sebastopel fra sin Side vil opbyde Alt, for at bane sig Vei til det sorte Hav og bevirke sin Forbindelse med Middelhavets Stridskræfter. - Lilleasien, selv trængt af General Paskewitsches Stridskræfter, vil kun lidet kunne hjælpe det ottomanniske Riges Hovedstad, som altsaa alene har sin muselmanske Befolknings Fortvivlelse og religiense Fanatisme til Forsvar. - Skoven ved Belgrad, beliggende Norden for Bosphorus tilbyder en stærk Stilling for en Armee, som vil dække dette Pas, og forurolige de Tropper, som beleire Constantinopel. Her vil Tyrkiets Lod vorde kastet. - Vil det seierrige Rusland nøies med at forene Moldau og Vallachiet under en uafhængig Fyrste, ved en Tractat erholde en Skadesløsholdelse i Penge, og sikkre sin Handel den frie Gjennemfart igjennem Bosphorus og Dardanellerne? - Constantinopels Beliggenhed er baade offensiv og defensiv. Stillet mellem tvende store Continenter, behersker denne Stad dem begge. Den understotter Europa og behersker Asien. Havnen ved Byganvil blive Grundvolden til en stor Søemagt; det sort Hav vil tilføre den Tømmer fra det nordlige Europa og Kaukasus, Jern, Kobber Hamp og Tjære fra Rusland. Faa Aar ville være tilstrækkelige til sammesteds at bygge et betydeligt Antal Skibe af enhver Størrelse, beskyttede mod ethvert Angreb enhver Fare, ved Dardanellernes Spærring. De russiske Bønder ville i Propontis og Pontus eurinus kunne øves i Skibsfarten og Søeevolutionerne for derpaa at beseile Middelhavet, stærke i Antal og i erhvervede Kundskaber og Øvelse. - Keiser Nicolaus, ung og dristig, allerede nu Hovedet for Verdens mægtigste Nation, vil snart kunne holde Gammelenglands Søemagt Ligevægten; og naar han forener begge Sceptre, hvad vil der da blive af Europa? – Gan melt Had, gamle Rivaliteter raisonnere slet. For saa store Farer maae skinsyge Erindringer vige, fordi det er Tid at beskjæftige sig med den fælleds Fare. Forsikkringerne og Maadehold maae ikke dysse os i Søvn. Ønsker man Jntet uden en fordeelagtig Tractat og fornuftig Skadesløshed, Den kan man erholde ved at aabne Underhandlinger i Adrianopel. Man kan for denne Stad dictere Love og det meget haards Love. - Men naar Jntet opholder Seierherren, naar han forfølger sine Erobringers Lob, saa ere hans Hensigter klare; han skrider da til Udførelsen af Catharinas ærgjerrige Planer; han bekymrer sig ikke og Europas kun altfor grundede Uroe; han vil engang bringe det under Aaget; og denne Dag er ikke meere fjern. De civiliserede Nationers Uafhængighed er da truet; de kunne endnu forsvare sig; dog have de intet Øieblik at tabe, men bør forbinde sig og vorde enige, for at lade den unge Autocrahøre Fornuftens Sprog. Er han døv for dens Stemme, og ere Occidentens Nationer tvungne til at gribe til Vaaben, saa ville de vide at redde deres Jnstitutioner, deres Dynastier, deres Rigdomme og deres Fædreneland. Dog have vi et meere trosænde Haab; Rusland vil ikke foragte Klogskabs Raad, og Keiser Nicolaus vil tilkjæmpe sig en reenere og større Hæder, i det han viser det Ugrundede i vore Bekymringer og hans Fienders hadefulde Bekymringer. - Kongen af Frankrig giver i dette Øieblik et mærkeligt Exempel paa Uegennyttighed og høimodig Politik. Hans Hære sætte sig i Bevægelse og hans Flaader gaae i Søen, for at befrie Grækenland; hans Skatte anvendes til dette hæderlige Maal; ingen ærgjerrig Hensigt vanærer dette skjønne Foretagende. Lader os bryde de orientalske Christnes Lænker og give dem et Fædreland, Befriede af os skulle de tilhøre sig selv skulle frit og uhindret kunne regjere det Land, som saae dem fødes! - Skulde Rusland da være mindre høihjertet mod sine Troes brødre og skulde det kun have grebet til Vaaben for at indlemme deres skjønne Lande i sine vidtløftige Provindser,