JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1808-01-01
En Fabrikation, som fortjente en følelig Belønning. (Efter Jndsendt.) Blandt alle den store Stads Onder er dette vist nok ikke det mindste, at endel Varer kunne fordærves eller forfalskes, uden at samme altid og allevegne kan paagribes af den Magt, som Opsynet dermed er betroet, fordi - ikke sligt var umuligt, men fordi Jndvaanerne ere altfor magelige eller skjødesløse til at angive strax enhver saadan Fejl! En af de Vare, som det er størst Ynk og Harme at see forfalsket, er Milken. Om Prisen steg, vil det ikke være saa slemt, som om Prisen er lav, men Varen fordærvet. Man anmælder derfor til højere Opmærksomhed, at en Amagerinde, der har Stade paa Fortoget paa det Hjørne af Admiralgaden og Dybensgaden, hvor Blikkenslagerenke Madam Petersen er Husejerinde, sælger tre Sorter Melk, een til 2 Sk., een til 3 Sk. og een til 4 Skilling Potten. Foruden denne forargelige Sortering ere alle Sorterne, selv den bedste saa lidet lignende sand eller ægte Melk i Smag og Syn, at Fabrikantinden efter Anmælderens Mening har vel fortjent at anbefales til Politiets Drøftning og Kjendelse.
Politivennen, 1808-01-01
En Glædes Tidende for Malere Bog trykkere, Sæbesydere og mangfoldige andre Næringsbrugere, der behøve Roe- og Lindlie. Blandt anget skændigt Høkeri, som her drives i Kbhavn, er dette, at Udsælgere, der fra Kongens Oliemølle have faaet Olie for 3 til 4 Mk. Potten have solgt den igjen til 6 og 8 Mark. Man skulde troe, at da det ikke er nogen Hemmelighed at Kongens Oliemølle paa Retræte leverer Olie til 4 Mk., ingen da vilde købe af hine Blodigler, men dels formaae mange fattige Professionister ej at tage 40 Potter paa engang, deels har man ogsaa udspredet, at Kongen har lagt paa, deels veed mangen desværre hos os mere af, hvad der skeer i Kia, end her, for at bruge et stærkt Udtryk. Man mælder altsaa ane oliebrugende Professionister, og andre der ikke formaae at betale de fordyrede Lys, at Oliemøllen paa Retræte sælger bestandig Roe og Linolie i 40 Pottevis for 4 Mk. Potten, at de Mænd, der bestyre den, have sørget for at Materialet ej skal mangle i to Aar, og at ingen Udsælgere faaer deraf, saalænge der er Forbrugere, der ville købe. Gid vi kunde sige det samme om alle vore Varer! gid de vare opkøbte tilhobe, men opkøbte paa denne skjønne patriotiske Maade.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal til Vedkommende, for at hielpe paa Trangen til Mursten. (Efter Jndsendt). Da det er bestemt, at Nikolaj Kirke skal nedbrydes, og Mursten i denne Tid ere i en saa overmaade høj Pris, var det da ikke bedst i denne Tid at nedrive samme, hvorved endel Daglønnere vilde faae Arbejde, og Murstenene tilligemed Kalken vilde saa godt betale sig.
Politivennen, 1808-01-01
Foragt for eller Vankundighed i Nationens Tungemaal. (Efter Jndsendt.) Som et beklagelsesværdig Bidrag til de mange forhen anmældte fejlfulde Skildtpaamalinger tjener følgende mærkelige læseværdige Bekjendtgjørelse paa Jndgangsporten til Marienlystes Have ved Helsingør. Jngen maa Polladlige nogen Træe, Blomlter. Caa paa Grus eller Uger saa maa og ingen Unde Lages med i haven og naar Nogen gaar over Ucignen betaler han 2 Rdlr. Mult.
Politivennen, 1808-01-01
Bon til Brolægnings Kommissionen. (Efter Jndsendt.) Uden for Nørregadens No. 184 ere Fortogets brede Stene saaledes sønderslagne og dybt nedpressede, at man med Føje tør haabe Vedkommende vil, for Fodgængernes Frelse, henvende Opmærksomhed her, da derved for disse kunne undgaaes en mulig Farlighed.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal Brodtillavning angaaende (Efter Jndsendt). Hvad er vel Aaarsag, at der paa den samme Ø, ja endog i en og samme Byfindes saa betydelig kjendelig Forskiel paa Brodets Smag og Tillavning? Ere og maae ikke Bestanddelene til dette uundværlige Fødemiddel være de samme? Kan man da ikke med fuldkommen Føje ønske, ja endog paastaae, at det hos alle, som tillave det til Salg, findes sundt og vel tillavet, saamegetmere som dette dog findes hos Enkelte? Vilde det ikke være saare gavnligt, om de, som enten af Mangel paa Kundskaber, eller af Skødesløshed, eller af Uvillie fandtes at tillave det slet, fik bestemte ufravigelige Behandlingsregler? - Spørgeren var for saa Dage siden i Hirsholm og fik ikke allene slet tillavet, men endog ildesmagende og lugtende Brød, som for ham var uspiseligt. Vertens Svar var det, at man ikke kunde faae det anderledes.
Politivennen, 1808-01-01
Litterære Spørgsmaale. (Efter Jndsendt.) 1) Er det periodiske Blad. Nyt Bibliothek for Fysik a. ophørt ved Justitsraad Rafns Død, saa at man ikke engang tør vente 9de Binds 4de Hefte for 1806 udgivet, for at suplere denne Aargang, eller tør Publikum smigre sig med, at dette nyttige Blad fortsættes af dets øvrige 3de ærede Medarbejdere? 2) Ere Prof. Olufsens lærerige Oekonomiske Annaler fortsatte længere, end til Septbr 1807, eller ophøre disse med dette Heste?
Politivennen, 1808-01-01
Ønske til Theaterdirexionen. (Efter Jndsendt). For en stor Del Mennesker, som ligge omkring i Kjøbenhavns Forstæder eller paa Frederiksberg, er det ubehageligt ikke at kunne bivaane et Skuespil til Enden, uden at være udsat for, at indelukkes i Byen. J Torsdags Aftes var dette Tilfældet med adskilligt, endskjøndt de gik førend Forestillingen var forbi. Flere Familier afholde sig virkelig af denne Aarsag fra en Fornøjelse, som de ellers gjerne deltoge i, da de undertiden, efter at have seet et eller andet tørt Stykke, maae forlade en smuk Ballet eller Dands, som igjen skulde gjøre den oprømte. Jndsenderen, forvisset om Direxionens Stræben, at bidrage saa meget som mueligt til det hele Publikums Fornøjelse, smigrer sig derfor med det Haab, at Direxionen paa en eller anden mest passende Maade vil træffe den Foranstaltning, at Forestillingen er til Ende i det seneste Kl. 10 1/2 hver Aften, saalænge Stadens Porter lukkes Kl. 11.
Politivennen, 1799-01-01
Varsko i lille Larsbjørnstræde. Ved at læse Hr Hempels Avis fra Odense, fandt jeg i dens No. 15 under hans Politi Artikel en Paaanke angaaende Pladsen No. 200 i lille Larsbjørnstræde, der, som anføres: "længe har staaet opgravet som en Faldgrube for Gaaende," med Begjæring til Ejeren enten at lade samme opfylde eller forsvarlig indhægne. Ved at gaae igjennem samme Gade d. 23 om Aftenen havde jeg nær styrtet i den omtalte Grube, til Lykke fik jeg fat i de der omstaaende Stænger, ellers maaskee jeg havde brækket Halsen. Da det nu er at formode, at Ejeren ikke har læst den omtalte Avis, (som næsten postdaglig indeholder een eller anden nyttig Varsko) og maaskee heller ikke læser Politivennen, saa bedes Politiet at erindre ham om samme til Sikkerhed for Publikum.
Politivennen, 1808-01-01
Raad til at hielpe for Fremtiden mod Dyrheden af Lys. (Efter Jndsendt). Paa en Tid, da Krigsuroligheder gjøre det saa vanskeligt at tilvejebringe den fornødne Talg, Olie eller Tran til Lysning i de tilstundende lange Vinteraftener, vil udentvivl ethvert rimeligt Forslag om Midler til nogenlunde at forebygge den sølelige Mangel paa hine uundværlige Artikler finde god Modtagelse hos patriotiske Medborgere. - Jndsenderen anseer det desaarsag for sin Pligt, i Tide at gjøre opmærk som paa den nye Forraad af Materialier til Oliepresning, som Bøgetræets Frugter i dette Aar tilbyde? Antager man efter flere Kyndiges paa Erfaring grundede Beregninger, at 100 Pund Bøgolden, efterat være berøvet sin Skal og have henligget i to til tre Maaneder, give ved Presning omtrent 17 Pund Olie, og føjer man hertil denne Olies gode Egenskaber, saasom at den ej medfører nogen ubehagelig Lugt, og at den ikke lettelig størknes i Kulden, hvorved den altsaa er færdeles at anbefale til Brug ved alle i fri Luft anbragte Lamper, synes Forsøget vel at være Umagen værd. Den Fordel som dermed tabes paa de Steder, hvor Olden sædvanligen bruges til Føde for Svin eller tamme Fjerkreaturer, er med Hensyn til det Offentlige vist ikke saa stor, som den Nytte Oldens Anvendelse paa den her omtalte Maade kan bringe. Det efter Presningen tilbageblevne kan desuden, hvis man vil, anvendes som Fodermiddel. At iøvrigt Jndsamlingen af Bøgolden til Oliepresning skulde være hinderlig for Skovenes Forplantelse, er en Jndvending, som ingen Gjendrivelse behøver. Ogsaa kunde det let forebygges, at de allerede fremvorne Træer skulde vorde beskadigede, naar Arbejdet ved Jndsamlingen, som fattige Folk vist gjerne for en billig Betaling paatoge sig, skeer under det fornødne Tilsyn af Forstbetjenterne paa ethvert Sted. Om for Resten den rene Begolie, som Brugen er paa nogle Steder i Frankerig og Tydskland, kunde med Sikkerhed anvendes til Mad, istedet for den nu for Tiden fjeldne Olivendlie, tør Jndsenderen ikke afgjøre, men maae overlade Dommen i denne Sag til kyndige Læger.
Politivennen, 1808-01-01
Om nogle Varer som foruden Olie, ere væsentlig nødvendige for Malerne. Vist nok er Olien Malernes vigtigste Middel, og glædeligt er det, at dennes Fabrikation (som saaes af sidste Nummer) er under Mænds Bestyrelse, der ville paa den ligeligste Maade dermed hielpe Professionisten fra at blive Udhøkernes Rov. Men der er ogsaa endeel andre Varer som Maleren trænger til, og som dels ere skrækkelig fordyrede, dels ej at faae. Penseler have vi endnu aldrig villet lære at gjøre. Knap kunne vi selv gjøre en Kalkekost. Fra den Fremmede købte vi vore Malerpenseler, hvoraf ikke saa forbrugtes, medens man ikke kan indsee, hvi man ej her, ligesaavel som i Holland, skulde lade smaae Børn, eller Patienter, eller gamle Mennesker hægle og splitte Børsterne. Nu er der ingen flere fremmede Penseler at faae købt; hvad om nu samtlige Malere sloge sig sammen for at oprette en Penselfabrik? Sikkert vilde det nu dermed kunne gaae godt, da fremmed Tilførsel er afskaaret; dog vel at forstaae, at dertil bruges de passende Arbejdere, og at Varene gjøres forsvarligt. Bryhvidt er steget til 40 Rd. Sentnerit. Man har forsikret Udgiveren at Hr. Etatsraad Brun har et betydeligt Forraad deraf; er dette, Tilfældet, da vil han let kunne tvinge Kræmmerne ned til billigere Priser, ved at forbeholde sit Kvantum ene for Malerne, imod en rimelig Pris, og hvi skulde man ikke nære det Haab, at han gjør det. Kride, som der ogsaa bruges en Mængde af, er ligeledes næsten ikke at faae, og det, som haves, er uhyre dyrt. Slemmet eller saakaldet vasket Kride koster endog 5 Rd. Sentneret, og er næsten heller ikke at faae. Dette maae nu sætte i den største Forundring, da vi have Stevns og Møens Klint i vor Plagt. - Da disse Klinte ejes af Hr. Justitsraad Staveninshaabes at han vil afhielpe vore Maleres Trang, ved at lade Kride slemmes derude, og siden hidføres og sælges for en taalelig Pris. Slemmet eller vasket kan denne Vare bedre bære Landførselen og dog sælges for 1 til 1 1/2 Rd. Sentneret. Ved Søførsel kan den raa Kride let hidføres og sælges for langt ringere Pris end 2 Mk. hundrede Pund som hidtil. (Fortsætte).
Politivennen, 1808-01-01
Bekjendtgjørelse. Med sand Fornøielse har man bemærket, at en velgjørende Standsning er skeet fra Antonistrædets No. 230 med Vandhus og Koskarns Udskylling igjennem Rendestenen. Omboerne ere vist denne Brændevinsbrænder megen Tak skyldige for hans Opmærksomhed, og enhver tænker sig med Glæde den Tid imøde, da den nylig udkomne Anordning i slig Anledning, vil bevirke de behageligste Følger.
Politivennen, 1808-01-01
Et Ønske for Øen Falster. (Efter Jndsendt.) Blandt de mange Nødvendigheds Vare, som Falster for Tiden lider stor Mangel paa, er ogsaa Smeddekul. Stenkul faaes nu ikke mere, og vi bør, under nærværende Omstændigheder vise, at vi kunne undvære dem; men Kul skal Smeden have, og paa et Land, hvor Brændet vanskeligen erholdes tilkjøbs, faaes Brændekul endnu vanskeligere. Her er stor Mangel paa Smedekul, uagtet Landet har Skove nok. De største Skove ejer Hs. Majestæt Kongen, og det Klassenske Fidei Kommis. Det var ønskeligt og saare velgjørende, om det Højkongelige Rentekammer og Direxionen for Fidejkommisset vilde gunstigen betænke Falsterlands Tarv, og lade af deres Skove brænde Smedekul til Salg, ligesom i Sjælland skeer fra de kgl.Skove. Paa Afsætning vilde det vist ikke mangle, ogsaa er det rimeligt, at den vidtløftige Horeby Tørvmose, som størstedelen tilhører Fideikommisset, vilde kunne afgive fortræffelig Tørv til Smedekul, under kyndige Brænderes Behandling.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal ang. dansk Brændevin. (Efter Jndsendt fra en Smaastad). Nu da dette Slags nødvendig blevne Opholdsmiddel er steget til 40 Sk. og vil vel snart stige til højere Pris, saa spørges: hvor meget skal Soldaten nu gives for 1 Sk.? Sættes nu end ikke Taxt, saa kunde det dog bestemmes hvor mange Grader Brændevinet til hver Pris burde holde; men saa vilde det og være nødvendigt, at Politiet nu og da saae ind til disse GodtFolk, de Rige ikke at forbigaaes, og undersøgte dette Prednkts Grader. Hvad som var under den bestemte Grad burde konfiskeres, og Fabrikanten underkastes Bøder. Herved vandtes, dels at man erholdt godt og forsvarligt Brændevin og ikke svedent Finkel, dels at den Retskafne undgik Mistanken at falholde slette Vare. Thi desværre, de ere ikke saa, som, hvor højt end Prisen stiger, dog falholde dette Produkt, som er ganske uden Kraft, og har derhos en væmmelig Smag.
Politivennen, 1808-01-01
Et uforgribeligt Forslag Borgerinfanteriets Hattetegn betræffende. (Efter Jndsendt.) Man vover at foreslaae til høje Foresatte, hvad man troer vilde være rigtigst, at nemlig Kompagnitegnet bares paa et andet Sted, end netop paa Hatten. Thi da denne saa let kan komme af Hovedet ved et eller andet Tilfælde, saa kan det ikke skjælnes af hvad Kompagni Manden r. Sættes derimod Tegnet paa et andet Monderingsstykke kunde dette ikke blive Tilfældet.
Politivennen, 1808-01-01
Ønskeligt Opkøb. (Alle ædle Handlende, alle veltænkende og patriotiske Pengemænd helliget). Vi see os i en Forfatning, som maae harme hver god Patriot. Vi bekriges ikke blot af England og af Sverrig, af Spaniere og af Sisilianske Dronninger, men af en Mængde vanartige Borgere, der glemmende Pligt og Ære bortrane alle Varer, for at sælge dem igjen i Dyredomme, til største Skade for Staten, men især til følelige Følger for alle de mange Medborgere i Staten, der ikke leve af Salg. Jeg mener for den store Klasse af Embedsmænd og alle Statens fastlønnede Tjenere. Hvorledes skal Embedsmanden med sin, allerede førend Pengenes, i den lange Tid siden Lønningerne fordum bestemtes, tabende Værd, meget forringede Jndkomst, der endog ved Paalæg er bleven mindre, nu kunne leve til Udkomme, end sige med den Anstand og Tryghed for Trang, som enhver god Borger ønsker denne højstagtværdige Klasse, og som Staten skylder den? mod denne Hydra kan en Regiering ikke finde Herkuleskøller nok. Men den gode Del af Nationen kan knuse den med dens egne Tænder: Hver god Handelsmand, hver patriotisk Formues Mand gjøre sig til Opkøber! Ja, til Opkøber, men paa en Maade, som forvandlede dette hæslige Ord til en Hæderstitel, nemlig med den Hensigt og den standhavtig fulgte Bestemmelse, at udsælge de opløbte Artikler ikke i Partier, men til Forbrugere (dette Smaasalg vilde vist tillades), og ikke til højere Priser, end at deres Penge forrentedes som ved anstændig Handel. Enhver saadan patriotisk Opkøber burde anmælde for Regieringen og Publikum sin Artikkel og dens Mængde og Pris, for at det kan skjønnes, om Forraadet er tilstrækkeligt, og vides, til hvilken Mand, man har at henvende sig. Vistuok burde dette patriotiske Nødværge været anvendt tidligere, for at have nyttet mere, men endnu er det bedre, end aldrig, og naar slige ædle Mænd i dette Efteraar ved friere Sø lod komme store Partjer, vilde de graadige Blodsuere under hvis Bid nu saamangen en Familie maae vaande sig, føle Smerten i deres eget Tigerskind. Saadanne Opkøbere skulde hædres af en Fremtids Malling, som sande nyttige Dannemænd.
Politivennen, 1808-01-01
Forslag til at forhindre at al Skillemynt ikke tilsidst forsvinder. Det skammelige Opkøb har ogsaa strakt sig til Toskillingerne (Fireskillingerne bleve neppe engang sete) og Enesteskillingerne; men ikke dermed nøjede opkøbe Skurkerne nu ogsaa Kobberskillingerne. For at forhindre sligt, burde vel baade for den, der gav eller tog Opgelt, en eftertrykkelig Straf sættes, saavelsom en klækkelig Premie for den, som angav slig Handling. Hvad Kobberpengene angaaer, som dog slet ikke have Gang udenlands, da vilde deres Opkøb vel tildels hindres, ved at forhøje dem til Halvandenskillinger. Ved Kobberets stigende Pris synes Kobberskillingen at være mere værd end hvad den er præget til; en Rixdaler i Kobberskillinger vejer 2 Pund og 4 Lod. Den foreslagne Forhøjelse, var altsaa overenstemmende med Skillemynts Natur i Almindelighed.
Politivennen, 1808-01-01
Om Fortogsbretter. Skjøndt Rendebretterne, saavidt de ere Husejernes, aldrig synes at kunne bringes til nogen Orden, saaledes at Skade kunde forebygges, istedet for at Skade først skal skee, for at vise hvad der ved Fortogsbrettet bør gjøres; saa at det endog af Mange ikke ganske uden Grund har været paastaaet bedst, at aldeles ingen private Rendebretter gaves; - er det dog paa nogle Steder et uundværligt Bekvemmeligheds Middel for Fodfærselen. Saaledes maatte man meget ønske, at der i Bredgade, ved Hjørnet af Dronningens Tvergade var paa hver Side et Rendebret (her blev det ikke private men publikke), da dels Rendestenen her er bred dels bliver bredere ved den mindste Skylregn, saa at man ofte seer Fodgængere, Fruentimmer og Børn staae ganske forlægne for at komme over. Et andet Sted hvor Rendebretter synes fornødne er paa store Købmagergade paa den østre Side, hvor de paa mange Steder fattes, hvor Fortoget imidlertid er højt, og ofte sees en bred Oversvømmelse i Regnvejr.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal i Studistræde. Er det Broelægnings Kommissionens eller Husejerens Skyld, at der for No. 93 i Studistræde ingen Bræt findes uden for Døren, Herom ønskede man sig gjerne oplyst; og beder den Skyldige at foranstalte samme lagt til Sikkerhed for Fodgængere. Brætkjær.
Politivennen, 1808-01-01
Bekjendtgjørelse. Med Fornøjese opfylder Udgiveren den Pligt, at meddele Læserne, hvad der er gjort for at modarbejde Talgens og Tællelysenes stigende Priser. Provideringskommissionen har ladet bekjendtgjøre, at de stigende Priser paa Talg og Tællelys, efter dens Formodning, dels grunder sig paa den Frygt, at der til Vinter vil blive Mangel paa Talg, deels paa Spekulationer ved Siden af denne Frygt; at efter Omstændighederne, som ere Kommissionen bekjendte, kan den ikee forudsee, at Staden i Aar vil, naar Slagteriet oppebies, faae Mangel paa Talg, og at den har Midler i Hænde baade mod Mangel og mod de overdrevne Priser, som nu finde Sted; at dette mældes til Underretning for dem, som ere betænkte paa at forsyne sig med Lys til Vinteren, paa det de ikke skulde haste for meget med deres Jndkiøb, og derved opdrive Priserne for hinanden.
Politivennen, 1808-01-01
Meer Forhøielse i Helsingør. (Efter Jndsendt). Hidtil gave Bagerne for et Husbagerbrød i Bagerløn og Svendepenge 2 1/2 Sk., nu have de lig andre paa egen Haand forhøjet denne Udgivt til 3 1/2 Sk. En Skilling, det synes vel lidet, men er i det hele dog 40 Prof. Forhøielse. Lad denne Skilling end ikke synes formeget taget af de Bagere, som hede Ovnen endnu ved Brænde, der er steget til en uhørt Pris, saa kan det dog med Føje synes formeget taget af Dem som hede ved Tørv, den de i Mangfoldighed og uden fynderlig større Udgivter end forhen lade skære i Byens Moser, Hvorledes det staaer til ellers med deres Brødtaxt, deres Brøds Vægt og Beskaffenhed, vil maaske berøres ved anden Lejlighed.
Politivennen, 1808-01-01
Spørgsmaal om Fortogene og Lygtepælene paa samme. (Efter Jndsendt.) Da det er forbudet at hensætte paa Fortogene, hvad som kan være til Hinde for de Gaaende, maae disse unægtelig tihøre det Offentlige og ej Grundejeren. Amælderen kan derfor ikke undlade at gjøre følgende Spørgsmaale: Har en Grundejer ej Tilladelse at afbenytte Fortoget, hvorledes kan han da sætte Afviser i den Rad hugne Stene, som ere lagte til de Gaaendes Bekvemmelighed? Og har een Rettighed til at gjøre disse Afvisere til Lygtepæle, kan jo enhver anden med samme Ret optage de hugne Stene og sætte Afvisere i deres Sted, om han end ej har Raad til at besætte dem med Lygter? Erfarenhed synes at hjemle det første, i hvor ubilligt det end er, men naar den skjønneste af Københavns Gader, Kronprinsestegaden, begynder med samme Uskik, og de Gaaende aldeles ville blive forjagede fra de for deres Bekvemmelighed lagtehugne Stene paa Fortoget, om enhver af de skjønne Gaarde, som pryde denne Gade, vil sætte Afviser for de Gaaende; saa ønskes, at dette Spørgsmaal maae komme under Overvejelse af Vedkommende. Unægtelig ville Gaden vinde i Skjønhed, om den paa Bygningens Side blev oplyst ved ligedanne Lygter, som de paa Havens Side.
Politivennen, 1808-01-01
Advarsel til dem der varinere. For omtrent 2 Aar siden lod jeg Børn varesnere af en Chirurg fra Kiøbenhavn, efter hvis Forsikring Vaccinationen var tilbørlig slaaet an, ikke desmindre have de 4re af disse mine Børn i denne Tid havt de almindelige Børnekopper, hvorved et af disse døde. Langt fra at bekiendtgjøre dette, for at formindske Tilliden til den saa gavnlige Vaccination, ønsker jeg kun at vedkommende Læger og Chirurger altid, som vel neppe her er skeet, ville forsikre sig om at Vaccinationen er rigtig slaaet an, da slig Feiltagelse baade er sørgelig for enkelt Mand, og tillige hos fordomsfulde Mennesker maaskee vil lægge Hindringer i Vejen for en saa gavnlig Opfindelses almeene Udbredelse. Den 16de Septbr 1808. C. Rasmussen, Sognefoged i Husum ved Kbhvn
Politivennen, 1808-01-01
Spogsmaal Brændevinsbrænderne betræffende. (Efter Jndsendt). Hvad kan Aarsagen vel være, at Melken hos Brændevinsbrænderne, nu da Foder er i en temmelig let Pris, kan koste 5 Skilling Potten?
Politivennen, 1808-01-01
Et Ønske paa Halmtorvet. (Efter Jndsendt). Da Stenbroen paa Halmtorvet nu i disse Dage paa ny oplægges, troer man, at det er den passende Tid, til at fremlægge for Vedkommende det Forslag, at faae borttaget de slemme Stendynger og Uhumskheder, der ligge paa den ubrolagte Del af Torvet. Færselen, der om Torvedagene især er meget stor, vilde derved meget lettes, og Torvet meget vinde i udvortes Skjønhed. Jndsenderen af dette, der selv boer paa Halmtorvet, veed af Erfaring, hvor ofte Torvets Snæverhed, afstedkommer Urolighed iblandt de der søgende Bønder, alt dette vilde bortfalde naar Torvet var ryddeligt og brolagt.
Politivennen, 1808-01-01
Bekjendtgjørelse. Den paaankede Brystfældighed ved Broerne ved Papirsfabrikken ved Strandmøllen er for rum Tid siden aldeles hævet og disse Broer i meget god Stand.
Politivennen, 1808-01-01
Uordener. Paa Strandvejenseer man mange Steder den samme stygge Uorden, som ved Hovedlandevejen, at derpaa ligge lose store Stene. Disse burde aldrig paaføres, men ere de end paaførte, af en selvraadig Bonde, saa bør de igjen nøjagtig opsamles og bortføres, og denne Forbedring af Vejen ligesaa ofte igjentages som løsliggende Stene forefindes. 2) Paa den ene Hjørnegaard af Vestergade og store Larsbjørnstrædet, som er et offentligt Herberg, findes Gadens Navn ikke tegnet. Dette var saameget mere at ønske rettet, som Gadens Navn rigtigt nok kan læses paa den lige over for liggende Hjørnegaard, men Bogstaverne det ere saa bitte smaae, at svage Øjne især lide ved denne Anstrængelse.
Politivennen, 1799-01-01
En Tildragelse paa Store Belt. - Har De hørt at en Præst fra Augustenborg Mejer, og en Styrmand gik fra Sprogø til Nyborg da Langballe ikke vilde gaae ud med Posten, endskjøndt Jespersen samme Dag førte to Hambarger Poster til Sprogø, af hvilke den ene først kom hertil efter Middag. Langballe blev da han kom hertil om Fredagen, hævnet paa Præsten, som han ved Byfogden lod mulktere for 3 Rdlr. fordi han havde betjent sig af een af Baadenes Hager hertil, som dog blev sendt Langballe igjen med Jespersen om Eftermiddagen til Sprogø, og han dog ej savnede, siden han først anden Dagen gik fra Sprogø. - Dette er virkelig passeret.