Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-03-19
J London er udkommet et høist mærkeligt Skrift under Titel: Case of a fortus found in the abdommen of ayoung man at Sherborne inDorsetshire, by Nath. Highmore, Surgeon1816, 30 S. A., med 2 Kobb. (Historie om et Foster, fundet i Underlivet af et ungt Mandfolk og s. v.) - Denne Jagttagelse, siger Rec. i Allg. Litter. Zeit. Jan. 1816, No. 15, er et nyt Bidrag til det ringe Antal høist mærkværdige Tilfælde, hvor i et større og fuldkomnere uddannet Legeme, et i mere eller mindre Grad udviklet fandtes, hvilket man med ligesaa megen, og maaskee med større Ret kan betragte som Avlingsproduct af det Legeme, det indbefattes i, end man kan ansee begge saaledes forbundne Legemer for et Dobbeltmisfoster og det fælles Product af en og samme Avlingsact, da dets Organer ikke, som ved de sædvanlige Dobbeltmisfostre, danne et uafbrudt Heelt med det Legeme, som det indbefatter, men ere aldeles adskilte derfra og staae med dette ganske i samme Relation, som Forus, især Extrauterinalfotus med den moderlige Organismus. Heller ikke lader der sig anføre en eneste vægtig Grund, som kan bevise Urigtigheden af den Anskuelse, at denne Fousrudimente er bleven avlet af den indbefattende Organismus. Jndividuernes Slægt og Alder, hos hvilke de for det meste findes, for saavidt hiin ofte er aldeles mandelig, denne meget spæd, beviser intet, da det i første Henseende vilde være vanskeligt at godtgjøre, at ikke stundom de menneskelige Species ved Mandens Ævne, at producere en ny menneskelig Organismus, ligesaa godt kan efterligne ringere Dyr, som saa ideligen andre Functioner og antage Typus af ringere Skabninger, og den anden Omstændighed maa falde bort, naar man mindes de ikke sjeldne Tilfælde af tidlig Pubertet, hvilke kun i Henseende til Graderne, ere forskjellige. De feilslagne Forsøg til at danne nye Organismer, der fremkomme som Productionen af enkelte Dele, f. Ex. af Been, Haar, Tænder, ere ofte imodsigeligen en egenmægtig, kun ved et Jndividuum fuldbyrdet Avlingsact, da til Analogien med ringere Dyr Pubertetens Fremkomst, den fuldkomne Svangerskablige Relation mellem den Organismus, der indeholder og indeholdes, hvilken har fundet Sted i nærværende Tilfælde, kommer til den flere Gange iagttagne Kjønsforskjellighed, saa indsees ei hvorfor man ikke skal forklare disse besynderlige Sammensætninger paa samme Maade. - N. Highmores Jagttagelse er denne: Et ungt Menneske paa 15 Aar led, siden et halvt Aar, formeentlig som en Følge af Følelse af heftige Smerter i Underlivet, Diarboe, Bryst vattersot, og Odema i de inderste Ledemode. Over Milten fandtes fremdeles en stærk pulserende Hævelse, hvori man, siden kort Tid, kunde see og føle en Bevægelse, som den af et Barn under Svangerskabet. Overfladen af denne Havelse, som man formodede havde sit Sæde i Milten, var haard og uregelmæssig. Hertil kom endnu Bortgangen af Blod igjennem Mund og Bagdelen; den Syge faldt af og tabte Kræfterne, og kort derefter paafulgte Døden. Da man aabnede Liget saaes, at der omkring Overbugen og Navlen fandtes en stor, uregelmæssig, noget oval, 4 1/2 Pd. veiende Hævelse, hvoraf Tolvfingertarmen dannede den høire og forreste Deel. Alle Bryst- og Underlivsindvolde vare normale. Sækken, der laae imellem Tolvfingerstarmen, Tyndtarmen, Maven og Bugspyttekirtelen, indbefattede et fuldkomment Forus, der var forbunden dermed ved en kort, tyk Navlesnor, der traadte fra Underlivet i samme, og sænkede sig i dens øvre bageste Deele. Hovedet manglede, men paa den øverste frit liggende Hvirvel fandtes nogle Huudlopper, Been, Marvsubstanz og indviklede Haar, der tildeels vare tolv Tommer lange. Hvirvelstøtten var meget krummet, af de to øvre Lede mode var den høire normal, men brudt, den venstre for Lort, og kun forsynet med tre Fingre. Der fandtes kun et Underled, hvis Overlaar var stærkt høiet mod Underlivet, og Underlaaret mod Over laaret. Alle Leddene vare forvredne; Huden tildeels fordærvet. Jstedetfor den venstre Under-Exremitet fandtes et anseeligt, for Hud blottet Sted, hvorfra en Deel af Sædelenet tagede frem. Paa den øvre Ende af Brysthulingen fandtes en lang, kjødagtig, vortelignende Fremragning. Af de ydre Kjønsdele maatte man slutte at dette Fotus var qvindeligt. Den Sæk, som indbefattede samme, bestod af to forskjellige Dele, hvoraf den større, tykkere og meget karfulde var et eget Organ, den mindre, en Deel af den udvidede tykke og tynde Tarm, saa at den bagerste og indre Deel af Forusstod i Berørelse med den indere Flade af Tarme canalen. Paa den ydre Flade af Sækken befandt der sig, paa det Sted, hvor Navlesnoren indtraadte, en anseelig Mængde store Kar, ved den indere, ikke langt fra det Sted, hvor Snoren synkede ned, var en stor Arterie sønderreven, hvoraf man forklarede sig den Afdødes Død. - Jndtil sit syvende Aar havde den Afdøde været sund, men paa den Tid fik han heftig Mavepine, medens hvilken Underlivet betydeligen hovnede, og uagtet det siden faldt noget, dog stedse blev betydeligen forstørret. Førend den sidste Sygdom vare adskillige lignende, endskiønt mindre heftige Anstød indtrufne. Forf. antager at begge Legemer vare Producter af een og samme Avling, og at det ene Æg var trængt ind i det andet. Denne er ogsaa den sædvanlige Synsmaade, siger Rec., men han troer at om den end ikke ligefrem lader sig forkaste, synes den forhen anførte dog meere antagelig. München er udkommet et mærkværdigt lidet Skrift, under Titel, Reverendi in Christo Patris Jacobi Marelli S. J. Amorese Seriniius, provincia superioris Germanige Monachii nuper apertis brevi libello expositi per Car. Henr. de Lang, Sacr. Cor. Bay. Equitem et Archivorum regn supremum antistitem. 1818, 36 S. Over dette Skrift findes i Allg. Litteraturzeit. en Bedømmelse, som er saa interessant, at vi troe at burde levere et Udtog deraf: "Blandt Synerne i vor paa alskens Modsigelser saa rige Tid, er Jesuiterordenens Gjenoprettelse eet af de mærkværdigste. J samme Øieblik, hvor det politiske Tyrannie ved Vaabenmagten er fuldkastet, og, ved en skjøn Forening imellem alle Confessioner, den catholske Kirkes Overhoved føres tilbage til sin Residents og paa sin Stoel, ophæves de Begunstigelser, som de ikke catholske Christne havde faaet under det franske Herredømme. Ved Tilbagekaldelsen af Jesuiterne, gjenoprettes et nyt "hemmeligt meget afskyeligere, og fordi det forgifter de dybeste Rødder af det aandige Liv, saa meget afskyeværdigere Tyrannie. Smertelig er denne Begivenhed for alle Velsindede, og Enhver, som Folkenes frie og ædle Udvikling ligger paa Hjerte, sørger over dette Tidens Tilbageskridt. Under denne, en slet Sags Seier, hvor den, siden 40 Aar ophævede, og dog endnu talrige Orden, ruster sig, og overalt gjør sine tabte Rettigheder gieldende; hvor dens Rødder allerede igjen sammenflette sig under Jorden, for at befæste det dybeste Dybs synlige Bygning, er det høist fortienstligt, at komme Almeenhedens Hukommelse til Hjelp, og atter at opfriske de haarde Beskyldninger, som man har gjort hele Ordenen og dens enkelte Lemmer, for saavidt de ere grundede paa tilforladelige som end frækt benægtede Kiendsgierninger. For de Fyrster og deres Ministre, af hvilke mange maatte staae i den urigtige Formening, at Ordenen er et Redskab for Lydighed den blinde, vil Chalotais's ligesaa grundige, som upartiske Compte rendu des Constitutions des Jesuites, Paris 1762 være fuldkomment fyldestgjørende; men for Private, som Sædeligheden, og en sand, reen Gudfrygtighed, ligger paa Hjerte, og som, af en kun alt for almindelig Vrangslutning, udlede Religionens tilsyneladende Forfald fra Jes. Ordenens Ophævelse, vilden fuldkommen rettroende, og i alle Henseender daddelfrie Pascals Lettres provinciales tilstrækkeligen kunne vise de Farer, hvormed Jesuiterordenens Gjenoprettelse truer Sæderne og Religionen. Eller skulde samme have forbedret sig i Mellemtiden, skulde den have foretaget Reformer, der i Gjenoprettelsesbullen hverken ere blevne omtalte eller fordrede, En Orden, der, naar det gielder om at redde Æren, eller overhoved kun at vikle sig udaf en Forlegenhed, anseer det for fuldkomment tilladt, at bruge Bagvaskelsens skarpeste Vaaben, kan ei beklage sig, naar actmæssige Beviser for dens Udaad og Rædsler drages for Lyset, ikke for at skade den, men for at forekomme Skade i Fremtiden, og aabne Øinene paa Sandhedelskende. Historien om den paa ovenanførte Skrifts Titel nævnte Pater Jacob Marells Forbrydelser i Augsburg, hvilke fortælles i adskillige af hans Medbrødres umistænkelige Breve, og aldeles ikke tillade nogen Fortolkning eller Besmykkelse, er ikke mindre mærkværdig end hiin berygtede Pater Girards. Det er høist mærkværdigt, at man ikke har indberettet hiin berygtede Sodomits upaatvivlede Ryggesløshed til Provincialen, førend man ved Elevernes Sladdren, hvilke havde anmodet Andre at følge den ærværdige Pater Marells Exempel og Lære, frygtede for at de Jkke catholske vilde opdage et Standal, der ei letteligen lod sig nedbysse. Jkke mindre mærkværdigt er det, at hiin Uværdige ikke blot udsaae de meest velskabte, men ogsaa de fornemste af sine Lærlinger til Offere for sine unaturlige Begjerligheder, lokkede dem ved Foræringer, at vælge ham frem for Andre til Skriftefader, og lærte dem, at det, han begierte af den, ikke var nogen Synd, saasnart man fornægtede det indere Samtykkes Lyst. Her gjentages altsaa P. Girards Gierning i adskillige Puncter, og paa det der intet skulde mangle i Ligheden, vidste man ogsaa, at faae en Tilbagekaldelse af de Børn, der havde sladdret, men som disse, ligesom den skjønne Cadiere, siden toge tilbage igjen. Jkke mindre mærkværdigt end dette Criminaltilfælde, er de Skriftet tilføiede 33 andre saadanne Tilfælde, der ved nøiere Betragtning opløse sig i meer end fire Gange saa mange, og udvikle en Afgrund af Græsseligheder, for hvilke Følelsen maa forfærdes.