Ribe Stifts Adresseaviser, 1825-02-11
Ved Overeenskomsten af 1815 blev Handelen imellem de forenede Stater og de Brittiske Distrikter i Europa og Ostindien ordnede efter en giensidig Reciprocitet. Denne Overeenskomst blev bekræftet med faa Undtagelser paa 10 Aar ved en følgende Traktat af 20de Octbr. 1818. Handelen med de Brittiske Colonier i Vestindien er endnu ikke bragt i Orden ved en Traktat eller paa en anden Maade til vor Tilfredshed. En Nærmelse til dette Resultat er bragt tilveie ved After af Lovgivningen, hvorved mange betydelige Hindringer, ere røddede af Veien, som kunde opstilles af Partierne til Forsvar for deres giensidige Fordringer. Vor Regiering har tilkiendegivet en oprigtig Attraae efter at bringe Handelen i Gang med de Engelske Vestindiske Colonier paa en Basis af den giensidige Fordeel, og vi haabe at den Brittiske Regiering vil om kort Tid tiltvæde det, da det vil indsee Retfærdigheden af vort Forslag og Vigtigheden deraf for Colonierne. Da de Commissarier, som bleve udnævnede for at bestemme Grændserne imellem de forenede Stater og Storbrittanniens Distrikter, saaledes som de vare angivne i den 5te Artikel af Traktaten af Gent, ikke ere blevne enige om at bestemme dem, saa have Regieringer derimod fattet den Overeenskomst at disse Grændser skulle blive bestemte ved en venskabelig Underhandling, hvorfor vi haabe at denne Sag vil paa denne Maade blive afgiørt til fælleds Tilfredshed. Man maae oprigtig beklage at ingen afgiørende Overeenskomst er bleven truffen imellem begge Regieringer for at sikkre Slavehandelens Undertrykkelse ved en forenet Medvirkning. Det var i den første Tid af denne Forhandling at den Brittiske Regierings Hensigt blev yttret at antage en Plan hvorved det blev tilladt begge Partiers Krigskibe at undersøge giensidigen de Skibe som vare mistænkte for Overtrædelse. Vor Regiering indvendte derimod: at da den Ret til at undersøge Skibe var en Krigsret, som en Magt der fører Krig kan betiene sig af imod en neutral Magt, saa vilde det have en skadelig Virkning om man ogsaa vilde udstrække denne Traktat til Fredstiden og det foren Forseelse som forholdsviis ikke kunne anslaaes saa høit. Da det imidlertid var os magtpaaliggende at undertrykke denne Handel, saa blev det holdet for raadeligt i Overeensstemmelse med en Beslutning af Repræsentanternes Huus, som var bygget paa en Kongres Alt, at foreslaae den Brittiske Regiering en Udvei, som var frie for denne Jndvending, og kunde være virksommere til Formaalets Opnaaelse; da nemlig Slavehandelen blev erklæret for lige med Søerøverie. Paa denne Maade vilde det uhyre i denne Forbrydelse berøve Overtræderne al Regieringens Beskyttelse og ikke involvere noget videre Spørgsmaal om Skibenes Visttering eller nogen anden Qvæstion imellem Partierne med Hensyn til deres giensidige Rettigheder. Man troede ogsaa at dette vilde aldeles ophæve Handelen i begge Partiers Skibe og ved de giensidige Borgere og Undersaattere i andre Magters Skibe. En Overeenskomst til dette Formaal blev afsluttet i London den 13de Marts 1824, men ved dets Ratificering ere indtrufne adskillige hindringer, som endnu ikke ere aldeles hævede; da der ere gjorte Jndvendinger imod den af Repræsentanternes Huus anbefalede Grundsætning eller i det mindste imod de uadskillige Følger deraf, saa har jeg holdet for tienligt at opsætte Afslutningen af en nye Overeenskomst indtil Kongressens definitive Meening er bleven erfaret; de Dokumenter som angaae denne Underhandling blive fore(Fortsættes.) lagte denne til Overveielse.