Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-05-12
Fra Paris berettes under 1ste Mai. J de sidste to Dage befinder denne Hovedstad sig i en forunderlig Spænding. Aarsagen er en Begivenhed der har truffet Gemytterne ligesom en Lynild paa en klar Dag; nemlig en Kongelig Forordning hvorved den Parisiske Nationalgarde bliver afskediget. Den læses i Moniteuren, contrasigneret af Jndenlandsk Ministeren Greven af Corbiere og er dateret fra samme Dag som Reven fandt Sted paa Marspladsen og som de ministerielle Blade havde forkyndet som en Glædesdag. Jngen veed ret at angive Aarsagen til denne Forholdsregel, da Fortællingerne om den ov rordentlige Jubel, som fandt Sted den 29de læses ved Siden af den. Jubelen og Græden var ubeskrivelig stor, da Kongen ledsaget af Dauphin og af Hertugerne af Orleans og Chartres ankom til Marspladsen, ogsaa Dauphine Hertuginderne af Berry og Orleans og Mademoiselle vare tilstæde derved i aaben Vogn, saa at en stor Deel af Hovedstadens Jndvaanere var re komne paa Benene. Man forsikkrer udtrykkeligt: at Kongen har flere Gange tilkiendegivet sin Tilfredshed saavel med Modtagelsen som med Nationalgardens Tilstand og Holding; men foruden Glædesyttringerne skulle ogsaa usømmelige Yttringer være hørte, man har nemlig raabt: a) bas les ministres, a has les Juites, Man siger at da Kongen reed forbi Grenadeer Compagniet af den 2den Bataillon af den 2den Legion faa skulle to saadanne Udeladelser være hørte derfra. Marskallen Hertugen af Reggio bød vel Taushed; men Skriget blev endnu stærkere, saa at han var bleven nødt til at befale at en Grenadeer af Compagniet skulde arresteres; men hans Kammerater, omringede ham og forhindrede Gensdarmerne fra at faae fat paa ham. Et andet Blad fortæller at en Nationalgardist skal have tilladt sig en temmelig uanstændig Yttring. Kongen skal have sagt til ham, at han var kommen der for at modtage Hyldinger; men ikke Formaninger. Nationalgarderne som stode ved Siden af ham skulle derpaa have raabt: leve Kongen, og stødte deres mundkaade Kammerat ud af deres Geledder, noget galt er det passeret som ogsaa den Kongelige Forordning tydelig viser. Desuagtet forsikkrer man: at da Reven var forbi, saa skal Hertugen af Reggjo have opsat en Parolebefaling hvori Nationalgarden skulde takkes for det Sindelag, som den havde lagt for Dagen. Hs. Majestæt skal derved have yttret, at han ikke vilde høre nogle upassende og dadelsværdige Udeladelser. Dog da Marskallen ville forelægge Hs. Majestæt Udkastet saa erfarede han at andre Raad havde fundet Sted, og at der om Aftenen Kl. 10, var bleven holdet et Conseil i Tuillerierne. Medlemmerne have formodentlig ikke været enige; da Ministren for det Kongelige Huus, Hertugen af Doudeauville bad om og fik sin Afskeed. J Førstningen hedte det kun, at kun to Legioner skulde afskediges, men man besluttede snart at heele Corpset skulde opløses. Om Natten imellem den 29de og 30te blev Forordningen tilsendt Moniteuren til Jndrykkelse, Nationalgardens Vagter i Tuillerierne bleve afløste af den Kongelige Garde. De andre Vagter ere blevne besatte af Garnisonen i Paris. Jndskriften over Hotellet for NationatGardens Generalstab er bleven nedtaget den 30te April. Staden Paris sparer ved denne Forandring 700,000 Fr. aarlig. Hertugen af Reggio havde allene 60,000 Fr. i Gage; men mange Personer, som vare ansatte ved Generalstaben bilve brødløse. Den forsamlede Nationalgarde paa Marsmarken skal have beløbet sig til 18 til 20,000 Md., og have anvendt store Bekostninger paa at udpynte sig. Paa Marspladsen havde man kun hørt enkelte af de stødende Udraab; men da Nationalgarden og Folkesværmen passerede paa Hiemturen forbi Hr. von Vileles Vinduer, saa udbrød begge i frygtelig Raab med de Ord: Ned med Ministrene, ned med Jesuiterne, Dørene og Vinduerne for Hotellet vare tæt lukkede, og om videre Uordener har man ikke hørt. Ogsaa maae man tilstaae, at Oppositionsbladene havde i Forveien advaret imod ethvert andet Udraab end det: Leve Kongen Forslaget til Nationalgardens Ophævelse var gjort af Ministrene Villele og Corbiere, Hertugen af Doudeauville erklærede sig med Eftertryk derimod og nedlagde sit Embede uagtet alle Modførestillinger derimod. Hertugen af Reggio vidste ei af hvad der var passeret, han var gaaet til Sengs, og blev vaagnet igien for at erfare Resultatet af Constilets natlige Forsamling. Journal des Debats dadler hæftig Ministrene. og spaaer skadelige Følger deraf. J Comedie Francaise, hvor den 29de om Aftenen Tom Jonas fra London blev opført bleve følgende Ord heftig applanderede: Farvel jeg gaaer for at giennemtrænge det Mysterium af et Projekt, som med Flid er skiult af Ministerium, og som, dersom jeg tør troe et vist Prognosticum, er just ikke til stor Fordeel for Publicum, Benjamin Constant har erklæret i de Deputeredes Kammer: at han ikke vil stemme for Fonds til et Ministerium, som vandrer stedse paa en unational Vei og stiller sig imellem Nationen og Thronen. Saasnart Efterretningen om denne Begivenhed ankom til London faldt strax Stocks og man troer i London, at de Franske Aviser ville blive underkastede Tensuren.