Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1816-02-27
Navnet Fouche fylder et stort Blad i Frankrige Historie. Hans første Fremkomst 1793 i Nationalconventets Møder, hans Betydenhed under Napoleon Buonaparte og hans Vægt i Bourbonnernes nye Velmagisdage have omgivet ham med en gaadefuld Storhed, for hvilken man ufrivillig skjælver. Er da Fouche saa frygtelig, Eller var han det nogensinde? Har han nogentid hørt til de forfærdelige Æsonsbørn - som Burke kalder Revolutionens Sønner hvilke, for at forynge deres Fader, kogte ham, synderstykket i sydende Vand? Hvad har han nu gjort, at han, der i den Hensigt at sikkre sit Fædreland for Borgerkrig, hialp til at reise Ludvig den Aftendes Chrone, modtog en ørkesløs Post langt fra hiint Fædreland for at redde sig selv fra alle Partiers Had? Alle frygte eller hade ham, fordi han ikke holdt med noget Partie, Men de som, opeggede ved Modpartiet og ikke bevogtede af noget skarpt Øje, virkelig ere at frygte, have Agtelse for hans Forstand og Tillid til hans Forholdsregler; thi de troe, at han aldrig kan være en Fiende af liberale Grundsætninger. Fouche var ikke Roialist, ikke Buonapartist; han var engang Republikaner, ogsaa dette er han ikke mere. Han var bestandig Franskmand, er det endnu og vil bestandig blive det. Fædrenelandet er for ham hans Livs første Maal. Han har adlydt den Magt, som hans Medborgere i lovlig Form underkastede sig. Han adlod Republiken, fordi den allerede var stiftet, da man for Nederloiredepartementet halate ham, der hidindtil havde været offentlig Lærer ved Oratoriernes Jnstitut i Nantes, til Folkerepræsentant. Han indviklede sig ikke i noget Partie, men erklærede sig for det kraftfulde, med frygtelig Strænghed handlende Bjerg, og fuldbyrdede i Lovens Mening hvad ham overdroges. Vi troe, at Revolutionens Fanatisme dengang ogsaa greb ham; imidlertid har han ikke Demagogens Maske, men handlede af demoeratisk Nidkierhed. – Han kunde altsaa vel være en Sværmer, men aldrig en Hykler, heller ikke en Terrorist af Blodtørst og Grundsætning, mindst en Forrykt som Marat. Han var Jacobinet til en vis Punct; men ogsaa ham betegnede snart Rædselsmændenes Mistanke. Robespierres Fald reddede Fouche fra Guillotinen, Paa sine mangfoldige Sendelser i Provindserne havde han gjort sig nøje bekjendt med Frankriges Tilstand. Directoriet udnævnede ham til Minister for det almene Politie. Som Saadan hialp han til at udføre Revolutionen af 18de Brumare, fordi hans Fædreland behøvede Fasthed og Rolighed. Han bevogtede den første Consuls og Keiserens Throne, fordi Loven gjorde ham dette til Pligt. Alle Rænkesmedde skyede ham, thi han kjendte og oversaae dem alle. Han forhvervede sig store Rigdomme; dog ingenlunde paa nedrig Maade, men ved lykkelige Beregninger, ved at kjøbe Statspapirer m.m. Da han, som Minister, vidste alt tidligere, end den øvrige Verden, maatte dette være ham letFouche nævnes ikke som Ophavsmand til nogen af Revolutionens Forbrydelser, forekommer ikke ved nogen Sammensværgelse iblandt Stifterne eller Deeltagerne, sees hverken i Revolutionens Klubber, som Ordfører, eller iblandt de over en Enestes Vælde misfornøiede, som Forstyrrer af den offentlige Rolighed. Men den jernfaste Uafhængighed, hans Forstand og Caracteer hærdede, skillede hom endelig ved selve Napoleons Gunst. Napoleon undsaae sig forFouches meget prøvede Erfaring, for hans alvorlige Klogskab, Selvbeherskelse og Maadehold, vel og for hans strænge og megetsigende Taushed. Fouche traadte tilbage i Privatstand. Mænd, der ikke skammede sig ved nogen Forbrydelse, indtage hans Plads Eller er en Savari, en Real opløftet over slige Bebreidelser, Jngen iagttog saa koldt og roligen Tilstanden i Frankrig som Sieyes og Fouchs Men hiin forenede med sine Blik abstrakte Jdeer og sindrige Planer denne saae klarligen hvorledes Alt stod og hvad dervar at gjøre. Tanken om en Republiks Mulighed har han vist længesiden opgivet; men aldrig vil han bifalde overspændte Rojalisters lidenskabelige Skride. Han bedømmer de Franskes Folkekarakteer rigtig, og veed hvorledes man maa regiere dem. Derfor gav han Ludvig den Attende, da denne ønskede af ham at faae at vide, hvad System han i Fremtiden skulde følge, det betydningsfulde Svar: "Efter min Formening skulde Deres Majestæt ved den franske Thrones Bestigelse Jntet have forandret uden Keiserens Sengeklæder." (Af Dagsposten.) (Fortsættes.)