Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-06-19
Odense, d. 15 Junii. Om Uveiret den 10. d., som rasede paa enkelte Strøg heri Fyen, indeholder en Beretning fra Ludvigsminde ved Brahetrolleborg følgende: "Den 10 Juni sammentrak efter den sædvanlig hede Luft, som vel kan siges at udmærke dette Aars første Sommermaaneder, en Mængde Tordenskyer fra Sydost og Sydvest; hen paa Eftermiddagen reiste Vinden sig temmelig stærkt, der hørtes adskillige fjerne Tordenskrald, og en stor Samling mørke Skyer bebudede os en stærk Torden fra Sydvest. Jmidlertid syntes Uveiret dog at trække Syden om hen ad Svendborgkanten, da i det samme, omtrent Kl. 5, en ny Samling af Skyer hævede sig fra Sydvest med Vinden, nærmede sig med overore dentlig Hastighed og stærk Susen, og medførte, foruden en heftig Pladsregn, saa store Jisstumper. at Man med Grund forundrer sig over, at de ikke anrettede større Skade, end Man siden har erfaret. De mindste af disse Jsstumper vare af store Dueægs Størrelse. De vare ikke sneehvide eller saa porøse som de almindelige Hagelkorn, men meget haarde, tunge og af samme vandgraae Farve som almindelige Jisstumper. Uveiret varede ved omtrent et Qvarteerstid, men endnu 2 Timer efter saae Man dem, uagtet den meget milde Luft, liggende Hobeviis af Hasselnødders Størrelse. Mangfoldige Vinduesruder sprang itu for en eneste Bonde her i Nærheden sprang 193 men denne Skade var kun liden imod den, vi med Grund frygtede for paa Rugen og Smaa kreaturene, og som vi dog, paa ovenmeldte Bonde nær, hvis Rug er meget nedslaaet, bleve forskaanede for. Paa hvor stort et Strøg dette Uveir rasede, kan Man ikke angive, allermindst i Henseende til Længden, som uden Tvivl strakte sig Mile vidt imod Nordost (mueligviis at Odense ogsaa er blevet hjemsøgt af det, men i Henseende til Breden strakte det sig neppe over 1/2 Miil; thi over den østlige og nordlige Deel af Baroniet Brahetrolleborg, over Landsbyerne Nyboe, Lydinggaarde, Brendelydinge og noget af Haagerup Mark trak det, og over Lydinggaarde Mark rasede det heftigst, men ved Herregaarden Brahetrolleborg, som neppe er en Fjerdingvei fra dette Strøg, fik Man ingen Haal og saare lidt Regn. Medens denne skrækkelige Byge trak over, var Tordenen tillige temmelig stærk oppe, og begge Naturbegivenheder virkede sammen paa det kraftigste til at ryste Sindet, og opfylde Hjerterne først med Skræk og Beundring og siden med ligesaa stor Taknemmelighed mod den almægtige Haand, som beskyttede os. Den stærke Regn, som faldt tillige, gjorde os særdeles Gavn; thi uagtet vidog et Par Gange før i denne Maaned har faaet en god Regn, saa var Jorden endnu saare haard og det lidet Vaarkorn, som havde formaaet at gjennembryde Jorden, guulnedes igjen, men nu staaer Byg og Havre i haabefuld Væxt, Hørren, hvoraf meget lidet spirede hidindtil, pipper nu frem, og Kartoflerne, hvis Top ganske affrøs i Slutningen af Maj, skyde godt frem. Om Bog hveden, som hist og her var kommet op før Frosten og naturligviis frøes bort, atter tør see op, maa Man vel meget tvivle om. Sørgeligst seer det her paa Egnen ud med Rugen, som især i de siddere Jorder er frossen bort, saa man paa mange Steder seer intet andet end hvide Straa og Vipper, der ikke have skudt Dræen; paa Haagerup, Brendelydinge og Lydinggaarde Marker seer meer end hveranden Bonde en Ruglykke af 2, 3 og flere Tdr. Lands Størrelse fordærvet, og i Krarup have 3 Mænd aldeles mistet deres Rug og høste nu af for at benytte Jorden til andet Brug. Er dette Uheld almindeligt, saa begynde Udsigterne atter at mørknes." (S. Bl.)