Ribe Stifts Adresseaviser, 1795-10-09
De store Embeder vare allerede besatte i det med Thronen forbundne Frihedsystem. Danton, der og for sig attraaede en stor Post, fattede allerførst det Projekt, at giøre Frankerig til en Republik. Der gives to forskiellige Veie til at fremvirke en stor politisk Forandring i en Stat; enten virker man først paa Meningen, og forandrer siden Regieringsmaaden og Jndretningerne, eller man begynder med at ryste og omstyrte disse, og stemmer siden Meningen; den første Vei er lang, og lader sig ikkun Skridt for Skridt giennemvandre, den anden er ikke saa meget en Vei, som en Afgrund man maa springe over, og dertil udfordres ikkun et Spring og et Øieblik. Denne sidste var meest passen 3) Danton har i den franske Revolution spillet een af de vigtigste Roller, men hans Planer vare hidindtil deels ubekiendte, deels urigtig fremsatte i offentlige Blade, der endog giorde ham til Læge i Stedet for Jurist. 2) J September 1792. de til Dantons snart hidsige snart lunkne Temperamment. Han begyndte altsaa med at forvirre og nedrive Alt, og da næsten enhver var Anarchist, viisde Danton sig med større Planer, hvortil han, større Anarchist end alle andre, benyttede sig af alle Folkets Lidenskaber. Aldrig gjorde han nogen smaa Fordeele stridige, hvorfor ogsaa Alt var ham behielpe ligt til at erlange større Fordeele. Alt, hvad han havde og sig, lod sig frivillig bruge til hans Redskab, og ventede paa hans befaling. Han var, om jeg saa maa sige, en stor Mester i Sanscullotteriet. For den, som førstegang saae og hørde ham, havde hans Figur og Stemme noget Skækkende; han vidste det, og det var ham kiert, fordi han derved indgød Frygt, og stiftede mindre Ulykke. Da Mirabeau engang unegtelig var vunden ved Bestikkelse, anvendte man samme i høieste Grad for at vinde Danton; maaskee tog han og imod noget, men det er vist, at han, om endog en Handel var bleven sluttet, ikke fra sin Side gjorde noget, men forblev troe mod sine Medskyldige, Republikanerne. Efter den 20de Junii (1792) drillede enhver ved smaa Klammerier Hofpartiet, der øiensynlig til og i Magt; Danton forberedte den 10de August, og Hoffets Magt blev ved Kanoner tilintetgjort. Dette er den egentlige Motion, det egentlige Decret, hvorved Republiken blev skabt. Efter denne Dag fulgde snart den 2den og 3die September, og Danton er beskyldt for at have taget Deel i alle Afskyeligheder paa disse Dage. Jeg veed ikke, om han tillukde sine og Retfærdighedens Øine, imedens man myrdede. Man forsikkrer, at han som Minister har bifaldt, hvad han som Menneske vist afskyede; men jeg veed, at imedens Blodmenneskerne, som han formedelst Friehedens store Sejer stod i Forbindelse med, myrdede næsten idel uskyldige og fredelige Menneskeer, har Danton, der dølgede sin Medlidenhed under Brølen, reddet allevegne saa mange, som han kunde fra Mordersværet, og at de menneskelige Handlinger, som han paa den Tid udøvede, bleve siden i det Anklagsdecret, der tjende til hans Fordømmelse, lagde ham til Last som Forbrydelser imod Revolutionen. Danton, der næsten paa een Tid blev udnævnt til Minister og Convents=Deputered, kiendte Revolutionen og Menneskeer alt for godt til, at han ikke skulde vide, at han allene til sin Skade kunde blive Minister, og nedlagde derfor sin Post i det fuldbyrdende Raad, hvis ulykkelige Medlemmer vare givne til Priis for enhvers Godtbefindende, der vilde styrte dem. Hvilken vidtløftig Mark til store Planer, og udødelig Ære fremstillede derimod ikke Lovgivernes Forsamling, hvis Kald det var at danne en Republik for fem og tive Millioner Mennesker. Danton havde aldrig gjort sig et vedholdende Studium af de Philosophers Skrifter, som omtrent i et Aarhundrede havde udledt Selskabets Grundsætninger af Menneskets Natur, han havde ikke ved egen Eftertanke søgt at udfinde de store og simple Combinationer, der udfordres til at organi ere et vidtløftigt Rige. Men hans opvakte Hoved, der endnu ikke var opfyldt med noget, negtede sig af Naturen alle ubestemte, indviklede og falske Begreb, ligesom han var af Naturen nem til alle Erfaringbegreb, hvis Sandhed laae tydelig for Øine. Han besaa den Storhedsdrivt, der udgiør, Geniet, og den tarse Betænksomhed, der et Forstanden egen. Aldrig har Danton skrevet eller ladet trykke nogen Tale. Jeg skriver intet, sagde han. Dette har i forskiellige Aarhundrede været Tilfældet med nogle overordentlige Menneskeer, som, da de gik ud af Verden efterlade sig rig lige Ord og Lærlinge, men ingen Skrifter, uden Tvivl fordi de have følet, hvilken Skrivemaade allene var dem anstændig, men at de ikke have været denne Skrivemaade mægtig.