JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Den fjerde Afdeling faaer til Overskrift: Chronique scandaleuse. J denne agter man at optage alle huuslige Scener og Begivenheder, der, indklædte snart i smaae Dramer, snart i nydelige Fortællinger, kunne og maa interessere det qvindelige Publicum. Der foregaaer her i Kjøbenhavn saa Meget, som vore Philosopher intet drømmer om, og kan give Stof til hele Timers Underholdning i Familiekredse og Klubconversationer, der desuden i denne Tid er temmelig mager, men som nu Jngen høster nogen Nytte af, fordi det ikke offentliggjøres og trykkes. Ligesom de udenlandske Avisskrivere og Journalister have deres Correspondenter i Europas vigtigste Stæder, saaledes have vi derfor anskaffet os Correspondenter i de vigtigste og mærkværdigste Familier her i Staden. Vi have fortrinligen valgt samme blandt Kammertjenere, Kammerpiger, Stuepiger, Snyltegjæster A., der ere Kilderne nærmest, og hvis Beretninger fortjene meest Tillid. Man vil derfor under denne Rubrik finde Efterretninger om hemmelige Kjerlighedsforstaaelser, om de i Huse af Bonton ansatte Cicisbeor, om obscure Nedkomster, om Uægtes ægte Herkomst &c. Den femte Afdeling kommer til at hedde: Kartofler, thi de Ord Misceller, Blandinger, Allehaande, Et og Andet, Quodlibet &c., ere nu saa forslidte, at vi, som Originalforfatterinder, ikke kunne beqvemme os til at bruge dem. Derimod er det Ord Kartofler nyt og originalt, ja, fuldt af Dybde og Betydning, da de, som bekiendt, ere et Universalfødemiddel, en Ret, der ligesaavel kommer paa Tiggerens Bord, som paa Fyrstens Taffel, og man af dem kan lave hvad det skal være, lige fra Posteser indtil Pudder. Under denne Rubrik optages nydelige Anecdoter af Kalls Verdenshistorie, mørke Taler og Charader af Aftenposten, geographiske Efterretninger til Land og Folkekundskab af Munthes Geographie &c., Efterretninger om Coursen og Obligationspriser &c.,der ogsaa maa interessere Damer, som nu tildags bekymre sig om Alting.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Den sjette Afdeling faaer til Overskrift: Statistik. Deri vil man finde authentiske Efterretninger om de vigtigste Modehandleres og Modehandlerinders betydeligste Afsætning Aar ud og Aar ind; den Sum, der er betalt for hver Artikel; de Damers Navne, til hvilke de ere solgte &c., de Kjoler, Hatte, Shawler, som udmærkede Damer have havt paa i Dyrehaugen, Charlottenlund, paa Concert &c. Denne Rubrik kan tillige tjene som en Modeartikel, da man deraf vil erfare, hvilke Shawler, Hatte, Kapper, Tøier &c. ere dyrest betalte og meest i Velten. Den staaer aaben for enhver Handlende, der vil have saadanne Bekjendtgjørelser indrykkede, og for Jndrykkelsen af hver Linie betales 2 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Den syvende Afdeling leverer verificerede nøiagtige Afskrifter af alle de smukke, nave og anstændige Jndskrifter, der findes paa Bænkene i Frederiksberg og Rosenborghauge, som – besynderligt nok! – hidtil ingen af vore Journaler har optaget, og som man af vedkommende Redacteurers Liberalitet og Humanitet nu bør haabe, at de ville lade os blive i ubeskaaren Besiddelse af, som vor retmæssige og oprindelige Jdee Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Vi smigre os med det Haab, Hr. Udgiver, at De paa Deres Side ikke vil undlade at anbefale dette vort ny Tidsskrift paa det bedste. Vi ønske kun, at De vil gjøre det, indtil vi have faaet det paa Gled; thi kan Ungen først kryde, saa skulle vi nok faae den til at gaae i den nuværende Reputations bekiendte Gangvogn, uden Faldhat. J gamle Dage frygtede man vel for at den spæde Glut skulde falde og slaae Panden fordærvet, og havde derfor Deiebaand, Ganqvogne, Faldhatte a., men nu fødes alle saadanne Rollinger med en saa haard Pande, at de endog kunne løbe lige mod den sunde Fornufts og den gode Smags Væg, uden at faae en eneste Bugle. Redactionen af det nye TidsskrifEva eller Edens Hauge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Jndenlandske Efterretninger. Tirsdagen den 14 Maj holdtes, efter foregaaende Jndbydelse fra Directionen, en Generalforsamling i det Kjøbenhavnske Bibelselskab. Forsamlingen var saa talrig, som Salen kunde rumme den, og bestod, saavidt skjønnes kunde, af flere end 400 Mennesker, de fleste vist nok fra Kjøbenhavn, men dog faaes ogsaa mange Udenbyes, og deriblandt endeel Bestyrere af Hielpeselskaber i Sjælland, Lolland og Jylland. Blandt disse taltes Formændene for Bibelselskaberne i Aalborg og Lollands-Falsters Stift, Biskopperne Jansen og Boisen. Geheime-Statsminister Grev Schimmelmann præsiderede, og Biskop Münter fungerede som Vicepræsident. Biskoppen aabnede Mødet med Tak til Gud, som havde givet dette og de øvrige Bibelselskaber Held og Velsignelse til at udrette saa store Ting. Af den forelæste korte Udsigt om, hvad der i saa Henseende var gjort i det danske Monarchie, erfaredes, at der fra Aaret 1815 til 1821 vare deels uddeelte, deels forskrevne fra Moderselskabet i Kjøbenhavn ialt 44, 169 Bibler og Nye Testamenter. Den hele Sum af Exemplarer, der ved Bibelselskaber ere udbredte i det danske Monarchies Laude, udgjør 80,000 Bibler og Nye Testamenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Det Slesvig-Holsteenske Bibelselskab har i sine 6 Virkeaar udbredt i Hertugdømmene 24,000 B. og N. T. Efterat denne Beretning var meddeelt, besteg Doctor og Professor Theologiæ P.C. Müller, een af Selskabets Directeurer, Talestolen, og holdt en til denne Fest passende Tale. Derpaa forelæste Selskabets fungerende Vicepræsident en Oversigt over dets Cassa Status, sluttet den 31 Marts 1822. Efter samme har Selskabets Jndtægter for 1821-22 været 13, 146 Rbdlr. S. og T. og 7,996 Rbdlr. 2 Mk. 11 s. rede Sølv. Af Beretningen om det danske Bibelselskabs Foretagender og Fremgang i det sidst forløbne Aar sees blandt andet, at ligesom Grønlænderne med største Begjerlighed havde modtaget den af Biskop Fabricius udgivne Bibelhistorie, saaledes have de med stor Andagt hørt de Stykker af det S. T., som Missionairen ved Egedesminde, Hr. Kragh, efterhaanden havde oversat og forelæst om Vinteren ved den offentlige Bønholding, og at Nogle endog have selv afskrevet de dem kjereste Bøger. Efter Hr. Kraghs Ønske lader Selskabet trykke en af afdøde Biskop Fabricius besørget grønlandsk Oversættelse af 1 Mosebog, Psalmerne og Esaias. En færøisk Oversættelse af Matthær Evangelium vil snart blive overgivet til Pressen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Mariboe, d. 25 Junii. Endelig og endelig velsignede Naturen os i Gaar Aftes med en qvægende Regn. Saavel Hauge, som Markværterne ere, saa at sige, fødte paa nye. Hele Eftermiddagen hørtes adskillige fjærne Tordendrøn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Aalborg, den 26de Junii. Ved det den 24de Juni af Stutterie=Commissionen holdte Møde ved Rold, bleve 2de Hingster tilkjendt 1ste og 2den Præmie, og 21 Hopper bleve indbrændte til Stutterie. - Paa Dronninglunds Marked den 26de Juni, skal, efter Forlydende, Priserne have været følgende: Hørlærred 24 af 15 s. Alen, Blaarlærred 16 a 18 s. Alen; Oste 4 a 6 s. Pundet; Smør 14 a 16 s. Pundet. - Aalborgs Torvepriser, Løverdagen den 22de Juni, vare følgende: Rug, 2 Mk. 8 s. Skjeppen, Gryn, 4 Mk. 8 s. a 6 Mk. Skjeppen, Oxekjød 6 s. Pundet; slagtede Lam(fra Landet) 3 a 4 Mk. Stykket, levendes Dito, 5 a 6 Mk. Stykket, Kyllinger, 12 a 16 s. Stykket; Smør 18 s. Pundet; Herregaards Smør, 22 s. Pundet; Oste, 4 a 5 s. Pundet. Atter en Jldebrænd. J Nederhornbes, en Fjerdingvei vesten for Randers, afbrændte den 20de om Aftenen en Gaard, bestaaende af fire Længder, lige ned til Grunden. Beboeren Christen Bertelsen var allerede med sine Folk gaaet til Sengs, da Jlden omtrent Kl. 10, uden at man veed hvorledes, udbrød med Voldsomhed i Laden, og havde allerede, inden Sprøiter, fra Randers kunde ile til Hjelp, grebet saa stærkt om sig, at der Jntet var at redde af Gaarden. Lykkeligviis var Veiret overordentlig skjønt og stille hvorved det blev desto lettere for Brandfolkene at afholde Jlden fra den tilgrændsende Gaard. Kl. 11 1/2 var Jlden ganske slukket. Jndboen blev, paa Lidet nær, røddet; Gaarden skal iøvrigt være godt affureret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
J samme Tidsskrift læses af samme Forfatter en Anmeldelse af M. N. Treschows i Christiania 1820 udkomne Lovgivningsprinciper, hvori det hedder: "Forfatteren af dette fortræfselige Værk fortiente at være mere bekjendt, end han er. Dyb Tænker, oplyst Philosoph, vilde han været langt mere berømt, hans Navn blevet nævnt ved Siden af Kant, Fichte, Schelling, dersom han havde tilhørt et Land, hvis Sprog var mere udbredt end hans Blandt adskillige allerede af Hr. T. udgivne Værker udmærke vi hans Historiens Philosophie, trykt 1811, til Brug ved hans Forelæsninger, da han endnu var Professor ved Kjøbenhavns Universitet. J nærværende Værk behandles Gienstandene med den Dybde og Forstand, som i saa høi Grad udmærke denne i sit Fædreneland saa berømte Forfatter. Det er kun at beklage, at han synes at have forladt, i det mindste indtil en vis Punkt, de liberale Grundsætninger, han tilforn gjorde sig en Ære af at forkynde. Saaledes synes adskillige af de Grundsætninger, han nu fremsætter, at lede til Jntslerance i religiøse Materier, saaledes betragter han Adelen og Ridderordenerne med et langt gunstigere Øie, end det anstaaer en Philosoph. Skulde denne Meningsforandring tilfældigviis være en nødvendig følge af den Forandring, der er foregaaet i Forfatterens politiske Stilling, der, fra Professor ved Universitetet i Christiania, paa eengang er bleven offentlig Storfonctionnair, Commandeur af en svensk Orden, og Statsraad med Porteseuillen, Vi ville ikke troe det; vi ville heller tilskrive denne uventede Forandring den fra en høi Alder næsten altid adskillelige Svaghed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Den for adskillige Aar siden bekjendtgjorte Beskrivelse over Arabien og Syrien hører unægteligen til de interessanteste Værker af dette Slag og man veed nu af sikkre Kilder, at den under Navnet Aly Bay bekiendte Reisende er en spansk Lærd, ved Navn Badia y Leblich, der i de af Muhamedanere deboede Lande har udgivet sig for en arabisk Prinds, Ærling af Abasiderne, for med desto større Lethed at kunne udføre sin Reise. Det lykkedes ham ogsaa, under denne Maske, at lære at kjende adskillige Lande, hvori hidtil endnu ingen Europæer var kommen. Med en Caravan af Muselmænd, som han sluttede sig til, gjorde han en Valfart til Mecca. Her saae han det hellige Tempel, El Haram kaldet, og det Jn dere af Guds Huus (Kaaba) hvortil kun Muhamedanerne have Adgang. Han var nærværende ved den høitidelige Gudstjeneste, der til visse Tider finder Sted der, og Vidne til den store Valfart paa det i Nærheden af Mecca liggende Bjerg Arafat. Denne holdes af Muselmændene blandt alle religiøse Forretninger for den fortjenstfuldeste. "Jntetsteds," siger Aly Bay gjør det ophøiede Skuespil, som Mohamedanernes Valfart til Mecca yder, større Jndtryk, end paa dette Bjerg. En utallig Mængde Mennesker af alle Nationer og alle Farver, hvis Fædreneland, ligger under de fjerneste Himmelstrøg, forener sig her, for, efter tusinde overstandne Møisommelig heder og Farer tilfælles at tilbede samme Gud. Kaukasus Beboere, Æthioperne og Negerne fra Guinea række sig venskabeligen Hænderne. Jndier og Perser hilse Barbaresken og den ved Occanet boende Muselmand. Religionen gjør dem alle til Brødre og Medlemmer af een og samme Familie. J Arabernes hellige Sprog, som de fleste iblandt dem tale, eller forstaae, meddele de sig deres Forhaabninger og Ønsker."J Aaret 1780 var i London et stort Opløsi Anledning af en Bill, der tilstod de Catholske større Friheder i deres Gudstjeneste. Lord Georg Gordon, en urolig, men uforstandig Mand, uden Kraft, stod i Spidsen for Oprørerne. J Begyndelsen iagttog man den brugelige Form, og opsatte en Ansøgning, der paa en meget besynderlig Maadoverleveredes Parlamentet. Den laae paa Ryggen af en fiirskaaren Drager, og Underskrifterne, der beløb sig til 40,000, optoge saa megen Plads paa en uhyre Papirrolle, at den maatte bæres af flere end 20 Personer. den
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Kjøbenhavns Børs, d. 2 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 252. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 1/2 s.a 15 Rbmk. 2 s. Oblig. (med Rente fra 11 Juni 1822) 75 1/2. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2den Febr. 1820) 99 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 125 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 112 a 12. - Svenske Sedler 61 s. - - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Jndbydelse. En fuldstændig Badeanstalt har Hovedstaden hidtil savnet. Uagtet det friske salte Vand, som gjennemstrømmer Havnen, færdeles indbyder til et for Sundhedens Befordring og Vedligeholdelse saa vigtigt Anlæg, som offentlige Saltvands Bade, har Kjøbenhavn dog hidtil ikke havt en Indretning, der i den Henseende fyldestgjorde om ikke alle, dog de fleste Fordringer, der med Føie kunde gjøres. Undertegnede have derfor besluttet at gjøre et Forsøg paa at afhjælpe denne Mangel, og til det Øiemeed erholdt Kongelig allernaadigst Bevilling paa, i 6 Aar at være ene berettigede til, i Kjøbenhavn og paa dens Grund at anlægge og have offentlige Søebade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Efter vor Plan skulde en fuldstændig Badeanstalt forene kolde Søe-Baade paa Strømmen med varme Søe-Bade i Land, tilligemed de Beqvemmeligheder, som Badegjæsterne billigen kunne ønske, og ved vel indrettede Bade anstalter andensteds finde. Badene for Herrer skulde være aldeles afsondrede fra dem for Damer, have egen Til og Fragang, særskilte Rafraichissementsværelser, m. m. En nøiagtig Undersøgelse har overbeviist os om, at der nu ikke er noget hensigtsmæssigere Sted, hvor Søebadet kan henlægges, end paa Strømmen mellem Langebro og Estakaden, saaledes, at Adgangen fra Landsiden bliver fra Vold gangen mellem Sukkerformefabriken og den crenelerede Fæstningsmuur ved Ryssensteens Lynette ved Promenaden til Tømmerpladsen. Strømbadet, anlagt paa en Flaadebygning, vil komme til at indeholde 12 hensigtsmæssigen indrettede Badekamre, 8 for Herrer og 4 for Damer, med den betryggende Foranstaltning, at enhver af de i Flaaden anbragte 12 Badebeholdninger faaer en særskilt Sluse, som giør Badenes Afsondring fra hinanden fuldstændig. Disse Bade, tilligemed et interimistisk Locale paa Land til Badegjæsternes Beqvemmelig hed, hvilket med Kongelig allernaadigst Tilladelse af 16 d. M. opføres paa den ommeldte Voldgang, ville koste omtrent 12,000 Rbd. r. Sølv eller 16,000 Rbd. i Sedler. Med denne Deel af den hele almeennyttige Jndretning agte vi for det første at gjøre Begyndelse. Den dertil, som meldt, fornødne Sum maa, forsaavidt man ikke tør haabe, at nogen offentlig Kasse vil yde noget Bidrag dertil, tilveiebringes ved Privates Sammenskud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Det er i den Henseende, at vi udstede nærværende Jndbydelse, som, tilligemed Tegningen af Strømbadet, er henlagt i den Gyldendalske Boghandling og hos Hr. Hofboghandler Schubothe paa Børsen, paa hvilke Steder de, som ynde Foretagendet, og ville fremme det, ville behage at tegne sig for Bidrag, som inddeles actieviis (hele, halve og fjerdedeels Actier), hver heel Actie paa 100 Rbd. rede Sølv eller 100 Rbd. Sedler, efter Enhvers Behag. Naar Jndretningen kommer i Stand, og ved billige Priser for Afbenyttelsen indbringer mere, end Directionen finder hensigtsmæssigt at anvende paa dens Vedligeholdelse og Udvidelse, udbetales Actiernes paalydende Sum efter Lodtrækning, men Actionairerne vedblive ligefuldt at være udelukkende Eiere af Jndretningen, og nyde, som Udbytte, dens overskydende Jndtægter, ligesom de ogsaa, naar nogen af Undertegnede fratræder Bestyrelsen, bestemme, hvo der skal indtræde i den vacante Plads. Bestyrelsen aflægger een Gang aarligen Regnskab til Actiehaverne. Kjøbenhavn, den 17 Junii 1822. Collin, P. M. Turen. Fenger, Capitain. Etatsraad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Professor, H. Bech, P. Malling, Kammerraad. Professor.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-02
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
NyeseSkilderie af Kjøbenhavn. no &0000 Ros Nittende Aargang. No. 54. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 Juli 1822. Danisches Bolkslied. (Om Versmaade der Urskrift, Wos Blangen der Kindheit das Haar unummand, 180 Rosen der Jngend ans alisten, Wo Mannerkraft Eiche in Stormen bestand, Wo Todten Vergismennicht blühten: 1 Nur dort, ja, nur dort, findet Heimath das Herz, Denn dort nur Enke selig: Gedenke, 2 Ans vigte die Mutter anf Danmarks FlurDa Kringe der Liebe vir handen, Da Hanenmaal Eiche zeigt Helden die Spur, Da Blumen um Sarge vir vanden: Nur dort, ja, nu dort, fand die Heimath men HerDen dort enes min sel g. Gedenke!" -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
Sag ednenden Danaworts liebliches Land Du Waldstur, am blaulichen Meere, Dir segne der Friede den bluhenden Strand Stets Dannebrog mede mit Chre! af. Jn Dan, nur in Dann, fand die Heimath men HerDen vort tønes mit selig: "edenke!" Anf Sjolund, erhaben, der Herrscher unthront; Doch mild, wie die ruhenden Mogen; Er strafet als Vater, als König belohnt; Selbstherrscher – dog Recht nu gewogen. Jn Dan, nur in Dan, fand die Heimath, sein Herz: Heil ihm. - Heil der Skjoldungen, Reichel Stok Tøren. Venus, Bachus og Mars. Disse tre Guders Herredømme over Klodens ypperste og derfor usleste Beboere, er noksom erkjendt, og vi see hos os, hvorledes deres uafbrudte ivrige Dyrkelse saa levende viser sig i Tegn og Manere, saa synlig efterlade Spor paa og i Dyrkernes udvendige og indvendige Jeg (man nævner det Vigtigste først), at Enhver, der ikke hører til de, der dyrke en, to eller alle tre, tydelig kan see Secterne, deres Forskjellighed og Særkiende. Forfatteren har før været overbeviist om, naar han saae en af Mars's Sønner med Bryster, snørt Tallie, skjørtdannede Beenklæder o. s. v.,at det var saare synligt Tegn paa Qvindagtighed, og derfor høist upassende, nu er han ved rigtigere Betragtninger kommen til den Erkiendelse; at det ei er andet end Secttegn og Følger af inderlig Hylding og Dyrkelse af Venus og hendes synlige Præstinder; hvilke og bære sær Forkierlig hed for Mars's Tienere. Naar han faae de Skjønne snart efteraabe Mars i Anstand og Væsen, nu Bachus i Tale og Levemaade, ja end- og paa Hatten synlig bære hans Sectkjende, en Klase Druer, nu handle som Venus, og ligesom hun, være deres Mænd og Elskere utroe, er det andet end følger af ivrig Dyrkelse, andet end Secttegn. Et er Spøg, et andet er Alvor. De maae alligevel ikke regne den Druebæren paa Hatteene til qvindelig Absurditet, nei Jo meer jeg stadig derpaa grunder, Jo meer jeg Visdom seer derunder. Det er virkelig en Skrøbeligheds Erkjendelse af de Svage og en synlig Bebreidelse til de Stærke, naar man seer Druer paa Qvindernes Hatte; de sige derved vort Herredømme er sjunket saaledes, at vi maa tage Bachus til Hjelp, og Mændenes Følelser ere saaledes sløvede, at Druens Kræfter maa oplive dem. Snurrigt er det, at see dette Vintapperskildt (der virkelig er saa godt gjort, at man fristes til at plukke Druerne, som virkelige, glemmende den, som bær dem, paa en Hat, der omslutter et Ansigt, hvis blussende Rødme minder om hiin Koni Holbergs Barselstue, der opfarende (med mange af mine Læserinder) vil sige: Tak for den, den var min Siel god Veritas.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
Konsteritik. Apelles rettede sig efter en Skomagers Dom over et af hans Mesterværker, og et større Bevis behøves ei for Konsteritikens Gavnlighed, endog kommende fra en Læg i Konsten. Men kun faa Konstnere tænke som Apelles, og næsten ingen vil lade critisere, var det end Skoene eller Tøflerne paa hans Figurer, af en Skomager. De ville pel, at Verden skal beundre deres Arbeider, skjøndt de kun indrømme den allerringeste Deel af denne Verden Ret til at bedømme dem. Men hvad er en Beundring, som ydes af ubeføiede Beundrere,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
De fleste Konstdommere i Almindelighed dømme kun for at rose eller laste. De gaae udfra en bestemt Synspunkt, og efter denne retter sig deres Dom. Næsten stedse ere de forud indtagne af en Mening, og deres egen er sjeldent selvstændig, men næsten altid en Gjenlyd af den almindeligste eller vægtigste. Hvad den offentlige Stemme eengang, med eller uden Grund, har erkjendt for ypperligt, vove de sjeldent at laste, hvad den har Fordom imod, aldrig at rose. De fleste Critiker er derfor intet uden tomme Echver, og deres Roes, som deres Dadel, ei grundet i Værket, men i Personen og Forholdene. Verden, i det mindste den oplyste og saakyndige, veed det, og bryder sig derfor lidet om Critiker; kun den Critiserede, naar han meget roses, lægger Vægt derpaa; thi Roes er ham kjer, kom den end fra nok saa ubeføiede Rosere. De fleste Recensioner, blive derfor efter endeel Aars Forløb, til Maculatur, kun faa holde sig som Lessings Literaturbriese. Vammel Roes har imidlertid ikke saa skadelige Følger, som ondskabsfuld og ugrundet Dadel. Den første virker paa den Roste, som omtrent Caffe med Sirup, hvoraf man i det Høieste kan faae Qvalme; den sidste derimod som en Gift, der forstyrrer hele Organisationen, og som ofte qvæler det begyndende, herligste Talent, i Fødslen, og jo beskednere dette er, desto hurtigere. Stæder, hvor man befinder sig den Gjenstand, der skal bedømmes, meget nær, kunne ingen upartiske Critiker skrives. Her kan der kun skrives Lovtaler af dem, som ere istand til at nedlade sig dertil, og Libeller af dem, som sætte sig bort over al Væmmes den billigtænkende ved de Skam. første, saa føler han den dybeste Foragt for de sidste. Dette er Aarsagen, hvorfor Critiker i Almindelighed staae i saa stor Ringeagt, og hvorfor kun saa Faa, der elske Sandhed, skjøtte om at give sig af med at skrive dem. Pope siger: Let such teach others who themselves excelAnd censure freely who have written well. Men det Modsatte er i vore Dage Tilfældet. Det er netop de største Stympere, der ville belære Andre, og de, der have skrevet slettest, der dadle med meest Uforskammenhed, ligesom det i Borgerlivet er dem, der meest selv kunde trænge til Tugtelse, som have travelt med at tugte Andre. Med Rette siger Peer Syv de tomme Vogne buldre meest, de grunde Vande skryde meest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
Man har ivret mod Critikers Navnløshed, men med Uret. J Tider, hvor Titler og Navne betyde saa meget, maa man vogte sig vel for at fremkomme med andre Navne end de, der have Autoritet. De færreste Folk kjende dette Ords egentlige Betydning ligesaalidet som Cours, Politik, Constitution &c., men alle lægge alligevel stor Vægt paa Autoriteter. Jeg har kjendt en Brændeviinsbrænder, der, efterat være blevet cureret af en simpel promoveret Doctor for en Feber, kom i saadan Harme, da han erfarede, at denne ikke var Professor, at han, da han skulde betale Doctorregningen, sagde til Lægen; halde an vidst det, skulde a min Troe ladt mig kurere af en ordentlig Doctor, og da Lægen smilende spurgte: er jeg da ikke en op dentlig Doctor, svarede Brændeviinsmanden; "Nei P død naa han er, min Nabo Christen Mikkelsen har en ordentlig Doctor, men han kjører Pdød i en Karros og hedder Professor. Det gaaer ikke bedre i Literaturen. HvorMange ere ikke med al deres Pralen med Fornuft, dømmekraft og Oplysning saa fordomsfulde, at de ligesom Børn lade sig lede af Autoritet, Naar man hører en Peer Degns Adjectivum & Substantivum, genere, numero & casto conveniunt, saa raabe tusinde Jesper Ridefogeder; han maaler ham min Tro Skjæppen fuld!" Navnløshed er derfor i vore Dage den første Betingelse for en titelløs Konstdommer, og skal en Konsteritik have Klem, saa maa den ligne et Orakelsprog, som man ikke veed, hvorfra det kommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-07-06
Indenlandske Efterretninger. H. D. Landgreve Frederik til Hessen og hans Søn, Prinds Georg, ere i disse Dage ankomne til Kjøbenhavn.