Corsaren, 1842-03-25
Tilbageblik paa "Corfarens" sidste Qvartal. Corsaren (ene og bekymret). Abonnenterne gaae omkring og ærgre sig, fordi det sidste Qvartal har været magert for dem. Og de have Grund dertil; thi det har virkelig været magert. Men det gjorde Altsammen Intet, naar jeg blot kunde skrive et godt Tilbageblik, hvori man med tydelige Ord viste dem, at det ikke har været magert. Men det kan jeg ikke. Jeg har nu gjennemlæst utallige Finantsberetninger, utallige Bulletiner og tabte Slag, som skulde ansees for vundne, utallige Aabningstaler i Kamre og Stænder, jeg har seet Tonen og Methoden; men jeg kan ikke efterligne den. "Alles in der Welt ist eine Kunst", og til Kunst hører der Geni, og jeg har ikke dette Geni. Berlingskes kan den Kunst . . man kunde altsaa fristes til at troe, at "Berlingske" havde Geni..?... "Berlingske" - jeg faaer en Jdee, en ypperlig Idee, jeg vil bede den om at strive Tilbageblikket for mig, den gjør det, jeg skal nok faae den dertil, jeg løber strax derhen. (Tager Hat og Stok og iler bort.) ("Berlingskes" Værelse. Det banker.) Berlingske. Er der Nogen, der banker? – Kom ind! Corfaren (træder ind). God Dag, Hr. Berlingske! Hvorledes har De det? Berl. Aa, Tak, ret godt. Og De? Cors. Jo, saamæn, jeg siger saa mange Tak. Men De er bleven noget bleg. Jeg haaber dog, at Deres dyrebare Sundhed ikke har taget Skade af Ærgrelse over "Dagen". Det er ubehageligt at blive beskyldt for Tyveri; men, Herregud! De er saagu ikke den første og bliver saagu heller ikke den sidste. Berl. Ah, bah, "Dagen"! Jeg kunde give den et ordentligt Knæk, naar jeg vilde. Tænk Dem: den har forvandsket 16,000 Rbd. i det sidste norske Finantsregnskab! Cors. Nipset Dem? Fy for en Ulykke! Berl. Nei. De misforstaaer mig. Den har regnet 16,000 Rbd. feil, tænk Dem! Cors. Og det har De opdaget? Berl. Strax ved første Øiekast! Cors. Hvor er det dog muligt at have et jaa skarpt Blik? Ja, De er saagu en stor Statsoeconom -- undskyld, Hr. Berlingske, at jeg plagierer Dem, jeg gjorde det ikke med Villie. Berl. Jeg veed, at jeg er en stor Statsocconom. Det vilde være en misforstaaet Beskedenhed af mig at nægte det. Cors. Jeg kommer netop til Dem for at søge Hjælp hos Deres Kundskaber og Duelighed. Berl. Sig frem, min Ven! Cors. Jeg skulde have skrevet et Tilbageblik paa mit sidste Qvartal; men jeg kan ikke godt tilstaae, hvor kummerligt det har været. Men, naar jeg nu kunde faae opsat en fiin Beregning, der viste dets gunstige Sider og stillede dets ugunstige Sider lidt i Skyggen, saaledes som en Mand af Talent, uden at træde Sandheden for nær, kunde gjøre, saa var jeg hjulpen. Berl. Har De en Opgjørelse i Tal og Nummere over, hvad De har leveret i Qvartalets Løb? Cors. Ja, Hr. Berlingske.... Men De vil paatage Dem denne "Mand af Talents" Rolle? Berl. crolig.) Lad mig faae den. (med Vægt.) Jmorgen, præcis ved denne Tid, skal Tilbageblikket være færdigt. Cors. Tusind Tak, Hr. Berlingske! Adieu! Berl. Jngen Aarsag! Adieu! ("Corsaren" gaaer.) (Den næste Dag. "Berlingskes" Værelse.) Cors. Jeg er saa fri at høre til Dem ifølge Deres ædelmodige Løfte. Berl. Jeg har tænkt paa Dem. Tilbageblikket er færdigt. Nu skal jeg læse det op. Vær saa god at tage Plads. - (æser) Nogle jammerlige Skraalere have søgt at gjøre den Mening almindelig, at Corsaren" i sidste Qvartal har tilbudt sine Læsere langt Mindre, end de med Føie kunde gjøre Fordring paa. Det er os en sand Fornøielse at kunne stoppe Munden paa dem ved en paa Facta støttet Beregning, der soleklart godtgiør Jammerligheden af deres Skraal. En saadan Beregning skulle de lade staae, den lader sig ikke afvise, den er støttet paa Tal, og, hvor ubehagelige end Tal ere for Visse, ere de dog Størrelser, hvori der er Vægt og Gehalt, og som netop ere dem ubehagelige, fordi de ikke kunne rokke dem." - En imponerende Begyndelse, ikke sandt? Corf. Nen Tallene? For Guds Styld! Hvor har De dem? Berl. (læser videre med et Smild. Et Qvartal skal indeholde 13 Nr. Corsaren" har i dette Qvartal leveret fra Nr. 62 til Nr. 76 inel. Det er: 14 Nr. foruden to Extra Nr. og to Tillægsblade, i Alt 18 Nr. Corf. (glad. Det er rigtigt, det er min Sallighed! fuldkommen rigtigt. Berl. (læser videre). Nu maa man vel paa den ene Side indrømme, at adstillige af disse vare halve Nr.; men paa den anden Side maa det saa igjen bringes med i Beregningen, at der i det foregaaende Qvartal leveredes Abonnenterne et Nr. for meget, nemlig 14 Nr., fra Nr. 48 til 61 incl., saa at der dog i ethvert Tilfælde udkommer et Resultat, der er overordentlig gunstigt for Redactionen. Føier man nu hertil vor Pressefriheds mageløs jammerlige Tilstand, saa indsee vi sandelig ikke, hvad der kunde fordres mere af Redactionen. Corf. (flyver Berlingske om Halsen.) Engel! (betænkende sig) Men, De siger, at disse Nr. ere "leverede". Det ere de dog ikke. Berl. Ere de ikke? Justitsraad Reiersen kan dog vist give Attest paa, at de alle ere blevne leverede ham. Corf. (jublende.) Jeg løber strax ud til Hr. Publicum og viser ham denne Beregning. (rørt) Modtag min Velsignelse, Hr. Berlingske! Det er al den Tak, jeg formaaer at bringe Dem. (iler bort.) (Corsaren og Publicum.) Corsaren (kaster Regnskabet til Publicum.) Læs og brum saa ikke mere. Publicum (tager sig en Priis og læser.) Ja, det er nu godt nok; men hvor ere alle de Nr.? Paa Papiret, troer jeg, for Størstedelen. Cors. De ere alle paa Papiret. "Corsarens" Nummere ere altid paa Papiir. Publ. Men hvor mange har jeg faaet af dem, mener jeg. Cors. Det maa De selv bedst vide, gode Hr. Publicum. Publ. Lad mig see, jeg har faaet Nr. 62, 64, 66, 69, 71, 72, 74, 75 og 76 og 2 Tillægsblade. Hvor ere de øvrige? Cors. De ere leverede. Publ. Ja, og det er netop Ulykken. Vær saa god at skrive andre istedetfor. Cors. (sagte) Det gaaer galt med Berlingskes Raad. (høit) Ja, seer De, jeg kan gjerne skrive andre, hvis det kan glæde Dem, at jeg skriver mig ligesaa mange Processer til, og De dog ingen faaer. De tvar bedre, om De først vilde vente og see, om ikke de fleste af de beslaglagte Nr. komme ud. Kommer blot Halvdelen af dem fri, saa bliver De jo rigelig tilftedsstillet. Publ. Men hvad Sikkerhed har jeg for, at jeg saa faaer dem? Cors. Jeg giver Dem Sikkerhed derfor. Publ. Hvor er den? Cors. Vær saa god! (lagte) Det var godt, at jeg var betænkt paa at komme i den Knibe. Publ. (læser). "Jmod denne min Anviisning ville det kongelige danske Cancelli behage at udbetale til Hr. Publicum i Kjøbenhavn den Sum 7 er Syv Nummere og føre mig samme til Regning paa den Conto, jeg har hos Dem". Kjøbenhavn den 25 Marts 1842. Ærbødigt "Corsaren". "Corfaren" og Publicum stilles tilfredse fra hinanden, som vi haabe, for at mødes ligesaa tilfredse paa Fredag.