JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal. Er den Forordning hævet, der forbyder, at ingen maae ride udi Fredrichsbergs SideAllee? Dette spørges i Andledning af, at man forskjellige Gange seer Ride Knegte, Husarer, Gardister, Ryttere og Officerer ride der og det ej langsomt, men i fuld Galop. At dette Paabud endnu vedvarer, tør man troe eftersom Hos Marschalken, naar han om Løverdagen med Adjutanten ved Kron-Prindsens Liv Korps rider til Byen, alletider holder sig udi Midten af Kjørevejen og det ganske langsom, derfor var det ønskeligt, at alle vilde følge dette Exempelt saa blev ej Alleen fordervet for Fodgængerne, Børn ej underkastede Fare at blive overredne, og den arme Vandringmands Klæder, som han selv maae betale, befriede fra Overstænkelse af Skarn. Hvad er Hensigten med den brolagte Allee fra Bakke Gaard lige ad FalkeneerAlleen paa Fredriksberg? Udentvivl at de Kørende og Ridende maae holde sig paa den, og de Gaaende nyde Sikkerhed inden for Afviseren, ikke desto mindre holde de Ridende til de Spadserendes Ubekvemmelighed sig der indenfor, forderve Vejen og udsætte Børn for Ulykker, der var nær ved at skee for nogle Dage siden, da en Officeers Ridknegt reed der og uagtet Tilsigelse om Uberettigheden dertil, ej vilde vige men Børnene maatte gaae i Skarnet. Ja paa ny Spadseregang den følgende Dag, truede han ved næste Træf at ville override baade dem og hvem der fulgte med. For nu at forhindre dette, var det vel godt, man ved enhver Afvej satte en Tavle paa hver Side af Veien, med Overskrift: at enhver det reed indenfor Afviserne, skulde bøde det eller den Straf. Dette synes være saa meget billigere, da saa mange for at lade deres Børn nyde frisk Luft, om Sommeren flytte til dette Sted, meg formedelst denne overhaandtagne Uordentlighed see sig nødte til at forekomme deres Fordærv og holde dem indlukkede, saa at de ei kunne nyde den utvungne Forlystelse.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal on Unifoim for SkibsKirurger. Var det ej passende at de Kongelige Chirurger paa hans Majestæts Orlogs-Skibe, erholdte Uniform, ligesom de faste Chirurger ved Søeog Land Etaten?
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgiorelse. Det tilsendte Bidrag om en Karl paa 18 Aar, som ikke kan blive Soldat fordi han blev Skoleholder i Rind, samt videre om ham, - kan ikke indrylkes.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Det synes forunderligt om Brolægningsvæsenets Indtægter ikke skulde tilstrække at brolægge og med ordentlig Kisterende forsyne den lille Gade som fra imellem Krogptindsens og Søekadetternes Palæer gaaer ned til Havnen. Dersom det Haab, at see denne Gade saaledes firet, at den bidrog til selve lmalienborgs Forskjønnelse, er for stort, saa er den Formening sikkert ydmyg nok, at den dog ikke burde skæmme Synet og Lugten paa denne nydelige Plads. 2) Imellem Lundehuset og Vibenshus ligger i Grøvten et Aadsel som forpester Lusten. Man haaber at vedkommende Politi skaffer samme af Vejen, og den afstraffet, som imod Skik og Forordning har kastet det der.
Politivennen, 1801-01-01
Noget om Frederiksberg Allee. Neppe triner Foden fra Vesterbro ind i Friderichsberg Allee, førend Øjet møder det Særsyn af en vildvorende Underskov ved næsten ethvert Træ hele Alleen igjennem, hvilken Skov omkring somme Træer udgjør en Omkreds af en tyve Fod. Foruden at berøre hvor skadelige saadanne sig aarligen meer og meer udbredende Udskudde ere for Træernes Toppe, hvis Næringssafter derved bersves, saa er det og deels en leed Vansiir paa 2410 en Promenade, deels en Ulempe for det gaaende Publikum, der ej kan undgaae Anke. At Alleen til de Tider, naar det har regnet stærkt og især om Foraaret og Høsten, er næsten ufremkommelig, derom giver Erfaringen den Gaaende en alt for sørgelig Lærdom. For ikke at blive siddende i en gjennemæltet Leergrund, maae man søge hen til den liden Fodsti ved Træerne. Men her nødes man til at vige ud i det dybe Snaus, saasnart mannærmer sig et Træ, formedelst de uhyre Buske, der omspænde det og spærre Passagen eller og man maae lade sig pidske af disse Greene højt op paa Beenene og Skjørterne, og endda derhos oversmøres af det meget Snans, som disse Buske ere blevne belæssede med ved de Stænk, som Kørende og Ridende foraarsage. Da det nu formodentlig er Slotsgartneren paa Frideriksberg, under hvis Opsyn Alleen er henlagt med Forbindtlighed at lade dens Træer beskære, saa maae han ventelig ikke tilnogen Tid af Aaret gaae i denne Allee, for at see, at den ligesaavel ved Roden af Træerne som ved sammes Toppe trænger til en Afhielpning, som ved et Par af det ham tildeelte Mandskab saare letteligen, ja endog i en meget kortere Tid kunde besørges, end den som Træernes Beskæren udkræve. Men da man nu herved gjør ham opmærksom derpaa, troer man og, at han baade til Alleens Fordeel og Siir og til det Almindeliges Gavn vil herefter ligesaavel drage Omsorg for, at de ved Træernes Rod opskydende Quiste bortstødes, som han sædvanligen imod Foraaret lader Træernes overflødige Grene bortskære.
Politivennen, 1801-01-01
Øuske tilegnet Generalpostamtet. Sidste Liste paa uindløste Norske Breve lader os formode, at en Deel af vore i Søekrigs Tjeneste herværende Norske Brødre maae mangle Efterretning fra deres Venner og Familie, fordi disse Breve ikke kan komme dem til hænde, hvilket let kan gjøre dem misfornøjede med at være saa langt fra det kjære Hjem. ønskeligt var det derfor at en Liste over uindløste Norske Breve maatte vorde opslaget paa Hjørnerne af alle Hovedgader.
Politivennen, 1801-01-01
Et glubsk Dyr paa den saakaldte Marmor-Plads. Promemoria! Paa bemeldte Plads hvor der er Passage fra Bredgaden til store Kongens Gade, seer man ofte smaae Børn at lege og fornøje sig i Græsset, hvor Forældre troe deres Børn meget sikre og uden Fare. At de deri fejle var jeg for nogle Dage siden Vidne tilt der befinder sig paa denne Plads en stor Væder, med to uhyre krumme Horn, denne har den afskyelige Vane at overfalde Børnene, hvorved de udsættes, for deres Livstid at blive Krøblinger, ved de voldsomme Stød den kan tilføjet dette var just Tilfældet her. Er Barn neppe meer end 1t Aar blev stødt over Ende af dette glubske Dyr, og havde blevet sikkert lemlæstet om ej hældigt havde blevet raabt fra et Vindue, til en af de paa Pladsen arbejdende Mænd, der og lykkelig ræddede Barnet fra en øjensynlig Livsfare. At dette Dyr er skadeligt maae formoDentlig være Ejeren bekjendtt eftersom der er hængt en Træklods for Øjnene, men som dog ikke hindrer den fra at see, eller og den river den aft det var derfor at ønske, at dette Dyr maatte blive afskaffet eller og indelukket paa et saadant Sted, hvor den ingen Skade kan gjøre.
Politivennen, 1798-01-01
Exempel paa uforsvarlig Skjødesløshed af Bygherrer og Bygmestere. J Dag Kl. 11 1/4 styrtede det Plankeværk, som var opsat om Blikkenslager Hr. Petersens Huus No. 212 paa Hjørnet af Dybens og Almiralgaden om, ved Vægten af en halv Snes Læs Muursten, som paa den skjødesløseste Maade styttede derpaa. Denne nedfaldende Masse vilde sikkert have blevet Jndsenderens Bane, hvis han ikke til Lykke var sprunget tilside. Og at slig højst skadelig Opstilling af Materialier ikke ændses af Bygningsfolk saae han tydelig nok, da de ved Bygningen værende tydske Muurfolk loe højt af hans Fare. Han haaber at Politiet dog engang vil have et Øje med disse manddrabende Stenstabler.
Politivennen, 1801-01-01
Bøn til Verten i Lundehuset. Den ny Vert i Lundehuset bedes paa det indstændigste at oprejse sit stykkeviis nedfalden Rækværk ud til Landevejen. Den forestaaende Kildetids raske Ridere og Kørere, der ofte hverken have siddet paa Hest eller havt Pidsk i Haanden tilsorn, og hvis Hoveder Venus og Bachus ofte have fortumlet, og som vel endog stundum ville prøve paa at eftergjøre et eller andet af hvad de nyligen have seet i Dyrehaven, fordre nødvendigen denne Forsitighed. Skulde dette ønske ikke inden 8 Dge. vorde opfyldt, gjøres Vedkommende, Vejkommissionen eller Amtmanden, herved opmærksomme paa denne højst farlige Uorden for at de snarest muligt kunne raade Bod paa samme, maaskee ved at fastsætte en vis Tid, inden hvilken hele Rækværket skulde være rejst og paalægge ham en vis - klækkelig - Mulkt for hver Dag, han er dette Bud overhørig.
Politivennen, 1801-01-01
Om Politiet i Smagstæderne. Hr. Udgiver. Tildragelsen, som Deres Blad No. 149, Pag. 2375, 76 og 77 fortæller, kaster ikke liden ufordelagtig Skygge paa Politivæsenets slette Forfatning i de smaae Kjøbstæder og enhver der kjender hvormeget god Politi biedrager til Sædeligheds Vedligeholdelse i Staten, kan og umlig være uføelsom over at see, (foruden Gaderne at ligge saaledes situerede, at de skrøbelige Fodgængere staae Fare for at brække Benene), at Slagsmaal og Klammeri øves upaatalt, Brændesalg, etc. midt under Gudstjenesten taales, og at unge Mennesker, ja ofte gamle med, hendrive hele Nætter i de fordømmelige Kro Kipper under optrækkersk Korten-Spil, Moralitetens yderlige Forderver, og den rene Vej til Armodt ikke at være uberørt, at Politiforordningen for Landet standses i sin Fremgang, -thi Sværmere evitere sammes Opmærksomhed, ved at søge jus 4syli i Købstæden. En Forbedring i Politibestyrelsen synes derføre højst nødvendig, og den formener jeg usejlbar kunde opnaaes, naar Justruxen for København blev extenderet til de mindre Købstæder, saa at hver Stads Politimester uøje skulle vaage over sammes promte Udførsel, i Forening med Politiforordningen 22 Oktober 1791, uden at snige sig fra nogen opdaget Sagt til den Ende maatte de besales, at beskikke dulige Politibetientere, (hvilke burde lønnes tilstrækkelig) og kvartaliter at indberette det Kongelige danske Cancelli hvad jævnlig i dette Fag forefaldt. Da skal snart Orden og Velanstændighed give de danske Købstæder en forønsket Prydelse, fornemlig der, hvor den retskafne Embedsmand uden Ligegyldighed opfylder sine Pligter. sat sasenti. Behag at indrykke dette Forslag til nøjere Overveielse. Storehedinge den 10 Juni 1891. Holstein.
Politivennen, 1801-01-01
Om Drengeoptøjer paa Veisenhuspladsen. Paa ovennævnte Plads, seer man daglig en Flok Drenge gaae at spøge og have endeel Drengeerersiier for, men naar i samme blander sig Skadefrohed, saa bør det dem forbydes at gaae der. - d. Jum var der nok en halv Snees i et Complet, som hver havde sit Pusterørt og de Største øvede saavel dem selv som de Pindre i at puste Kugler efter forbigaaende Folk, og op efter Folks Ruder. Vel er det sandt, at om en saadan Kugle traf en Rude, saa kunde dog den Skade, skjønt aldrig behagelig Udgivt, erstattest men traf nu saadan en Leerkugle i et Øje, da vilde det virkelig have farlige Følger, man haaber derfor at sligt bliver paaseet af Vedkommende.
Politivennen, 1801-01-01
On Urtepotters Udsættelse paa Døre og Kælderskure. Uagtet der i Deres Blad, adskillige Gange, kraftigen er talt mod ovennævnte Uskik, seer man dog, at det ikke har gjort sin fulde Virkning endnut - Et Bevis paa hvad Skade det kunde foraarsage, kan jeg her give Dem: d. 9 dennes om Aftenen Kl. 10, gik jeg igjennem Vimmelskaftet, da jeg kom uden for No. 102, falder, formedelst den stærke Blæst 2 Urtepotter ned foran mig, havde jeg blot gjort to Skridt til, da kan man ikke tvivte et Øjeblik paa, at enten havde jeg ligget død paa Stedet, eller og blevet en Krøbling, da man tydelig kunde see af Blomsterbuskens Størrelse, at det havde været en meget stor Urtepotte, og Den anden noget mindre. - Man kan da formode, at Ejeren til disse ikke oftere sætter Urtepotter paa dette Sted, og en Erindring kan det være til alle Andre, som kunne have eller i Fremtiden kunde faae Lyst til at udsætte deres Urtepotter paa slige aldeles usikkre Steder, at de foranstalte en eller anden Indretning, saaledes at Folk kan gaae trygge paa Gaden.
Politivennen, 1801-01-01
En ny Siir for København. Nylig foresloges at plante en Allee fra Holmens til Højbro. Jeg haaber at denne Idee ikke vil foragtes, og vover atter at give en anden, nemlig en eller to Rækker Træer ved Kanalen fra Komediehuset til Admiralitetet. Da Pladsen her er udvidet, vil Rummet tilrække, og en saadan Plantning vil maaskee bidrage noget til at formindske den slemme Lugt Kanalen stundum giver fra sig.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Mellem Vibenshus og Lundehuset ere nogle hæslige Huller paa Siderne af Vejen som formodentlig ere gravede til Træer, men da det dog nu er for seent at sætte disse, haaber man Hullerne før Kildetiden blive tilskuffede, da de især i denne Tid kunne vorde farlige. 2) Den Stank, som man paa Børsen fornemmer at opstige fra Kælderen neden under, af de der bevarede raadne Sild m. m., begynder at blive alt for utaalelig. Man haaber, at Indvaanerne af disse Kældere ville see til at skaffe alle stinkende Ting bort, og at faae frisk Luft ved flittig at oplukke Dørene paa Banke Siden. Allerbedst vilde det være, om Kælderlofterne bleve gibsede, da Stanken ike kunde trække igjennem. Aalekistebroen ved Hirschholm, er i en Forfatning, som ikke gjør Vedkommende alt for stor Ære.
Politivennen, 1801-01-01
En slem Uorden i Karlebo. (Til egnet vedkommende Amtmand.) Ingen Ting er saa god, at den jo ogsaa kan have en ond Følge. Ordsproget kan man see betræftet paa vort saa fortræffelige Landeværn. I Karlebo og flere Steder have nogle Mennesker taget sig for, tvertimod Lovene, at holde Vertshus og Skænkeri, og beraabe sig paa, imod dem, der paatale denne Uorden, at de som Landværnsmænd skulde have Tilladelse dertil. Det gaaer endog saavidt, at nogle af disse militære Kroholdere trille med Hjulbøre fulde af Drikkevare op ved Kirken og sælge der ud deraf, uden at lade sig bortvise enten af Formaninger eller Skam. Hvor skadelige Følgerne heraf kunne blive, helst imellem en saa fordærvet og umoralsk Slægt, som vore Kulsvierbønder gemenlig ere, er gyseligt at tænke paa. Man maae derfor ønske, at vedkommende Amtmand alvorligen søger at kvæle en saa giftig Usædeligheds Spire i Fødselen.
Politivennen, 1801-01-01
Brandvæsenets Tilstand uden Nørreport. Da jeg d. 3 Juni om Aftenen Kl. 10, kom fra Ordrup til København, erfarede jeg, at der var Ildebrand paa Blegdammen No. 2. Jkke af nogen Skyldighed, men blot af Kristenkjerlighed, for at hielpe min trængende Næste, tog jeg derhent og erfarede der den største Uorden. Da jeg spurgte om Sprøjten, kunde ingen give mig Oplysning om, hvor den var. Jeg gik derpaa i Selskab med en anden ged Ven til Blegdammen No. 8 hvor jeg først blev underrettet om, at Sprøjten stod i No. 4. Ved min Tilbagekomst til Isestedet fandtes den at være henbragt, men der sagdes at den var ubrugbar. Noget derefter ankom Nørreports Vagtsprøjte, som jeg anbragte til at dælke en Bræddegavl, som stod lige over for Huset, der brændte. Fra dette Huus og til det, som havde Bræddegavlen var et Stakitværk om Haven, som jeg foranstaltede nedrevett tilligemed et Lysthus i samme Have, som var af Træ. H. V. Eller.
Politivennen, 1801-01-01
Et Par Ord til Bedste for de gaaende Kildebesøgere. Da det nu ikke længer er at haabe, at det for en Tid siden fremsatte ønske om Passagen igjennem Citadellet bliver opfyldt, saa udbeder man sig herved af Gouverneuren den Godhed, at det maa tillades Gaaende at passere igjennem østre Port, hvilket man seer lader sig gjøre, indtil Kl. 12 da de øvrige Porte lukkes. En stor Deel af de mindre Formuende, der synes ikke om at betale en ublu Voguleje, men derimod gaae Strandvejen, og der gaae de fleste, som den korteste og behageligste til Dyrehaugen, vil derved befries, for at vælge een af to Ubehageligheder, enten at være her inden præeis Kl. 9, for at komme igjennem Citadellet, eller at gaae den saa meget længere Vej til Nørre? Port.
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De i No. 15 paaankede Jernlænker med Blyklumpe i Enden, udenfor No. 97 paa st. Kjøbmagergade, ere ikke allene borttagne men og et nyt Bret lagt over Husets Rende hvor samme var paa, ligeledes stærke Bræder, over Rendestenen. 2) Den i No. 15 anklagede farlige Trærende paa Fortonget udenfor No. 93 i Fridriksborggaden er nu borttaget. 3) Det i Politievennen No. 16 og 17 omtalte Bret over Jndgangen til Kielderen ved No. 30 i Østergade, blev strax derefter lappet, men meget slet, thi gaaer et svært Menneske derover, kan han gjerne falde tillige med Brettet ned i Kjælderen. 4) Den farlige Huggeblok i Myntergaden, ved Brændeudsalget, er ligeledes borttaget. Kunde ikke ogsaa den gamle Rende skaffes bort. 5) Den gamle Tønde paa Fortouget i Silkegaden er strax bleven borttaget. 6) Det paaankede Rendestensbret i st. Grønnegade No. 251 er hjulpet ved at lægge et nyt i Stedet.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal fra det frivillige Borgermilitær. Det frivillige Borgermilitær af ungt Mandskab, haver efter Indkaldelsen i Addressavisen mødt paa Exercerpladsen i Gottersgaden for at stemme om Uniform, hvorved de fleste Stemmer skulde antages, og blev Bestemmelsen, denne at vi værende Uge skulde faae Underretning om hvorledes samme maatte anskaffes, men da det nu alt er omtrent 8 Uger siden, saa ønskede adskillige, som er ved samme Korps at blive underrettede om, hvorledes og hvornaar samme maatte anskaffes.
Politivennen, 1801-01-01
Et Ønske. Da Troppernes Befolding, i Betragtning af Tiderne, til deres største Glæde, og sikkert til Fordel for Tjenesten, er bleven forhøjet, saa nære Kompagni- Kirurgerne det Haab, at de samme Grunde, som have motiveret hin velgjørende Beslutning, ogsaa maatte tages i Betragtning for den!
Politivennen, 1801-01-01
Vandmangel i den nordre Deel af Byen. Man maatte ønske, at der alvorlig kunde tænkes paa den Forlægenhed et stort Seylke af Byen i den nordre Side er, og at derpaa raadedes Bod. Det synes i det ringeste, som om Indr ænirne, i een Kant af Byen saavel som i en anden, kunde fordre at der ogsaa sørgedes for at de fik Vand, da Vandledningen nu engang er en offentlig Indretning og enhver enkelt ikke paa egen Haand kan indrette den. At det vilde medtage nogle, maaskee mange, Bekostninger at lægge en ny Hovedrende ind, er ingen gyldig Indvendingt thi hvilken Husejer i Fiol- Skiden Kannike og flere Stræder vilde ikke gjerne udrede sin Part, for at skaffe sin Bygning en saa betydelig Bekvemmelighed. I Tilfælde af Ildebrand er denne Egn af Byen mere Fare underkastet, end den øvrige, da de saa Brøndposter vel ikke vilde holde ud, og de fine Springvandsportioner ikke kan give klækkeligt fra sig. Hvor trykkende denne Vandmangel er, kan man allerbedst bedømme, naar man veed, at mangen Husejer i Kannikestræde, Skidenstræde o. s. v. for ikke at slæbe Vandet fra Købmagergade, Landemærket eller endnu gatnere Gader, maa give aarlige Penge til dem, som har Springvand, for at maatte faae af deres Spildevandt naar nu de, som have Vand, enten af Særhed, Utjenstvillighed eller ædlere Bevæggrunde, snart nægte dem ganske Adgangen til deres Poster, snart opskrue den aarlige Kjendelse derfor til det højeste, hvad Raad er der da? Saaledes blev f. Ex. af en Mand, der boer lige over for Regentsen, og som ansøgte hos de theologiske Professorer, om at maatte for sin Familie have Adgang til Regentsens Vand imod en aarlig Kjendelse, forlangt 25 Rdlr. aarlig før denne Adgang, eller omtrent 8 Skilling for hver Dag.
Politivennen, 1801-01-01
Hvorfor Kristianshavn er anseet saa meget slettere end København. Det er bekjendt nok at Huslejlighederne paa Kristianshavn hverken ere saa søgte eller betales saa højt som Københavnske. Kristianshavn er anseet som en Forstad og neppe som den bedste. Saamange som kan, flytte derfra ind til Byen, og enhver krymper sig ved at flytte derud. Det er dog nok Umagen værd at betragte de Aarsager, der gjør denne store og anseelige Deel af Byen saa modbydelig, for med det samme at lære Midlerne til at hæve denne Modbydelighed. Som den første Aarsag vise sig strax Broerne, der ere saa saa og saa usle. Den ene af disse, Langebro, er endda saa afliggende, at den kun faaer en yderst liden Deel af Passagen. Den er desuden meget for smal, ikke oplyst om Natten, og næsten opraadnet. Knippelsbro er da saagodtsom Kristianshavns eneste Bro, og i Sandhed den er elendig. Stor og anseelig som den maatte synes for Kristian den stores nys anlagte Kristianshavn, er den ussel og utilstrækkelig for Byens nuværende Færsel og Folkemængde. Den Standsning i Færselen, som dens Opvinding ved Skibenes Gjennemgang foraarsager, er altid højst ubehagelig og tidspildende, men den kan endog for dem, som have meget vigtige Ærinder, være særdeles skadelig. Natterenovationen gjør denne Bro fra Kl. 10 om Aftenen til et par Timer op paa Dagen til den væmmeligste Passage, og er sikkert en særdeles vigtig Aarsag til den Lebe man har for at boe paa Kristianshavn. Slagtere ere kun saa, og kunne være saa dyre som de ville, da det ikke altid gaaer an at sende ind til Byen efter Kjød. Grøntorv mangler ganske, og de finere Grønsager maae derfor hentes den lange Vej fra Amagertorv. Blæser Vinden fra Sønden har man en plagende Stank fra Renovationsmagastnett blæser den fra Østen, lider man meget af den endnu slemmere Stank fra Trankogeriet. Mange Slags nyttige Næringsveje drives slet ikke paa Kristianshavn, og for en Mængde Varer er der ikke engang Boder. Alle Forlystelser, Spadseregange, Komedier og Klubber maae søges paa Byens Side. Amager Vold maae ikke bestiges. Landevejen uden for Porten tilbyder hverken frisk Luft eller behagelig Udsigt. Der kunde endnu opregnes flere Ubehageligheder, men det er maaskee bedre at holde op, da der er nok at afhjelpe for det første. Man troer dette dog slet ikke ugjørligt. Der behøves blot to eller i det ringeste een god bred Bro til, og den der er at gjøres bredere. Der behøves blot at Trankogeriet forlægges langt uden for Staden, saaledes som andresteder er Skik, da ingen anden, Hovedstad paraderer med sligt et Stankfabrik. Der behøves blot at indføre den langt rimeligere Methode at bortføre Renovationen i Pramme, og at opvække, en Industri hos Agerdyrkeren at benyne sig deraf til Gjødning. Der behøvedes endelig, for at afbode alle de øvrige Mangler, kun at gjøre Landet uden for Amagerport behageligt, ved Plantninger og ved en offentlig Have, og at gjøre Volden til en yydet offentlig Spadseregang. Og man vilde snart see Kristianshavn at kappes med København i at tildrage sig Beboere.
Politivennen, 1801-01-01
Et Ønske for Kildefarerne. Den Tilstand hvori Dyrehavekudskene, især Bønderne, saa ofte sættes ved deres Rejsendes Gavmildhed, og den Ulykke der saa let kan komme afsted, naar en fuld Kudsk jaget ned ad en stejl Banke, synes at tilsige enhver Tænkende det ønske, at der dog ved Emilie Kilde lige for den høje Vej fra Ordrup maatte sættes et hojt Stengærde eller en Muur, som dog ikke kunde koste saa overmaade meget.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgiørelse. 1) I Frederiksberghave er nu til sand Fornøielse for Pulikum opsat endel gode bekvemme Bænke. 2) Ogsaa Rosenborghave har faaet sine to Indgangsbænke.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 54 paa lille Købmagergade har før været et Fortogsbræt som nu er borte. Dersom Husejeren ikke finder for godt at have det, ønskede man at Jernfangerne, som endnu ligge tvers over Rendestenen maatte borttages, da de kunne gjøre Skade ifald nogen faldt, eller gled deri. 2) Huset No. 182 i store Regnegade har en Tagrendepibe, som ikke blot til Forundring men endog til Fortræd sidder saaledes, at den overskyller Dem som vil ind i eller ud af Huset. 3) Næsten ved hvert andet Hus i Fiolstrædet findes ingen Rendestensbræt for Port eller Dørt for kort Tid siden faldt en ædru Mand i Rendestenen over en Lænke, som hang løs for,o. 192. Skal Brætterne ikke være, var det dog nok nødvendigt at Lænkerne borttoges. 4) Den Mand som lukker op om Formiddagen ved Rosenborghave, har, uvist paa hvad Maade, bragt det dertil, at næsten alle Fremmede og endeel Københavnere selv ordentlig troe, at han har Ret til en Kjendelse for at oplukke Porten. Bagergaarden No. 54 paa lille Købmagergade har et Rendebræt, ud fra Porten, som staaer saaledes i Vejret, at Forbigaaende løbe Fare for at sløde Skinnebenene fordervede derpaa.