Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1816-11-01
Odense kan nu haabe at faae en velgjørende Indretning, som det længe har savnet, nemlig en Sparekasse, hvori Enhver kan nedlægge sin sammensvarede Skjærv, og efter et forholdsmæssigt Antal af Aar erholde det Jndsatte tilbagebetalt med det Dobbelte, Trerdobbelte og Firedobbelte. Stifteren er den for sine flere Bestræbelser for at vække en ægte patriotisk Aand almeenhædrede Amtmand J. Benzon, som med en sjelden Opofrelse har paa egen Bekostning paataget sig at indrette og under strængeste Ansvar bestyre Alt for det første i eet a to Aar. Han har til den Ende ladet udgive en Jndbydelse til alle Byens Jndvaanere, hvori disse paa det varmeste opfordres til at benytte en Indretning, der allene sigter til at forekomme Armod og vil bære dem selv de rigeste Frugter. Efter Planen er det ringeste Jndskud 1 og det høieste 50 Rbdlr. paa Gangen. Disse Jndskud modtages fra den 16 d. hver Løverdag Formiddag fra Kl. 9 til 11 paa Hr. Amtmandens Bopæl i Overgade. Jndskyderen kan til enhver Termin efter 4 Maaneders foregaaende Opsigelse, erholde et enkelt eller flere Indskud udbetalt med fulde Renter, og Renters Rente efter de Planen hosfølgende Tabeller, saaledes at f. Ex. 10 Rbdlr. efter 17 1/2 Aar giver 20 Rbdlr.; Saalænge Hr. Amtmanden vedbliver Enebestyrelsen, svarer han fra hver Termin 6 Procent af de indsatte Penge, og intet Rentetab eller nogen Udgivet skal imidlertid falde Kassen, eller dens Fond til Last. Kassen udsætter sine Penge paa Vexelobligationer imod vederhæftig Mands Kaution, og saavidt muligt skulle stræbsomme og bekjendt retskafne Borger foretrækkes til at nyde Laan af den. Disse ere Grund bestemmelserne for Planen, som vist Jngen vil undlade at gjøre sig nærmere bekjendt med. Stødet er saaledes givet; det var Brøde at omtvivle, at den uegennyttige Stifters, veldædige Hensigt ikke skulde finde tilbørlig Opmærksomhed. Tvertimod ville Vi samtlig kappes om at lægge Jndbydelsens skjønne Ord paa Hjerte, hvor hæderlig det vil være at medvirke til, at især den arbeidende og tjenende Klasse, maatte bringes tilbage til ægte Sparsommeligheds Aand, og at vække hos denne Stand en saadan Æres og Selvstændigheds Følelse, at den undsaae sig for, at lade den for Enhver saa hellig og ueftergivelig Pligt: selv at sørgel for Sig og Sine, opfyldes af Andre. Betænker dog - vedbliver den ædle Stifter - at ved at bespareeller ved at erhverve, blot 4 Skilling meere om Dagen ville J efter et heelt Aars Forløb have opsamlet Eder en Sum af over 15 Rbdlr., der indsat i Sparekassen, vil efter 17 Aar give Eder over 30 Rbdlr., efter 28 Aar over 45 Rbdlr., og efter 35 Aar over 60 Rbdlr.; men fortsættes denne daglige Besparelse, eller vedligeholdes denne forøgede Flid, ikke allene i eet Aar, men Eders hele Liv igjennem, og det Besparede, eller meere Erhvervede, gjøres frugtbringende i Kassen, ville J efter 17 Aars Forløb, kunne tilbagefordre henved 400 Rbdlr., efter 28 Aars Forløb henved 800 Rbdlr., og efter 35 Aars Forløb henved 1200 Rbdlr., som J ene og allene skylde Eder selv, og som J med fuldeste Raadighed kunne anvende til Eders Bosættelse, til Eders Næringsveis Udvidelse, til Eders Børns Forfremmelse, eller til Bestridelsen af en eller anden nødvendig Udgift, som ellers vilde have ødelagt Eder. Dog hvis Rummet tillod Anmelderen at følge sit Hjertes Trang, maatte han afskrive det Hele. Altsaa endnu blot det evig sande Slutnings Tilraab: "Henlægger derfor til en samlet Nødskilling, hvad J hidtil forødede til Næring for Eders Sandselighed; gjører Eder sjeldnere tilgode med Kaffe, Thee og Brændeviin; værer tarvelige i Eders Levemaade og i Eders Klædedragt, og kappes ikke heri med den Rige, og den Fornemme; i denne ulige Strid maae J altid tabe; kappes med dem i alle huuslige Dyder; Herlykkunne J overgaae dem; her skulle J, endogsaa overvundne, altid vinde.