Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-08-21
Nyheder fra Udlandet. Ny Opstand i Brasilien. Ved en engelsk Krigsbrig som er kommet directe fra Brasilien erfares, at Pernambucco var atter i fuld Gjæring, da Mulatterne og Negerne havde besluttet at gjøre sig uafhængige og oprette en Regjering som den paa Hayti. Oprøret var bestemt til at bryde ud saasnart ovenmeldte Krigskib var seilet derfra. Den brittiske Consul havde befalet alle sin Nations Skibe at sende deres Baade i Land, for paa et givet Signal, at kunne redde saameget engelsk Eiendom som muligt. Portugal. Man begynder hist og her at yttre ængstelig Bekymring for Don Pedro's Expedition, hvis den ikke faaer Hielp udenfra. Vel fortælles der i franske Aviser, at en tredie Afdeling deraf er gaaet heel dig fremad og maatte nu være nær ved Lissabon, men det er vel neppe noget om, efter som D. Pedro endnu den 30te Juli befandt sig i Oporto. Der siges, at den miquellistiske General Povans skulde have slaget ham tilbage, og havde nu sit Hovedqvarteer 6 Mile fra Oporto, hvor han ventede paa Forstærkninger for atter paanat angribe D. Pedro, der havde besluttet at forsvare sig til det Yderste. Han havde sendt Marqvis Palmellsom Gesandt til London, og sin Svoger Marqvis Lov le til Paris. De allersidste Beretninger herfra ere noget mere beroligende, thi der hedder det, at det kun er Mangel paa Rytterie som har hindret D. Pedro fra at forfølge sin Seier, og at han ikke vilde rykke ud igjen førend hans Armee var fuldkommen organiseret. Don Pedro's Seier den 23de Juli - hedder det i en anden Beretning - siges vel at have været fuldstændig, men har ikke ført til noget Resultat. Miguellisterne ere endnu Nord for Douro, og D. Pedro's Tropper i Oporto. Folkets Aand har ikke svaret til de Forventninger Triers som Frihedens Venner nærede. Munkene ere meget farlige Fjender, og dem har D. Pedro naturligviis Alle imod sig. Deres Jndflydelse paa Almuen er saa stor, at han fra Landsiden af kan slet ingen Levnetsmidler faae. Almuen staaer aldeles under Klerkernes og Adelens Herredømme, og bliver, dersom Fanatismen ikke sætter den i Bevægelse, passive Tilskuere af alle politiske Forandringer. D. Pedro modtoges med Enthusiasme af Oporto's Jndvaanere, og vil finde samme Modtagelse i Lissabon, men Alt hvad han kan vente af Landboerne er Neutralitet og Ligegyldighed. (Saaledes forsikrer Londonner avisen Times.) D. Pedro's Venner sætte store Forhaabninger til Marqv. Palmellas Gesandtskab. Han havde allerede havt lange Samtaler med den brittiske Ministerpræsident Lord Grey, der altid har viist Jnteresse for D. Pedro's (Frihedens) Sag. Gesandtens Ærinde, gaaer ud paa, at det Londonner Kabinet, ifølge givet Løfte at ville anerkjende Dronning Marias Regjering saasnart der paa noget Sted i Portugal var bleven oprettet et Gouvernement i hendes Navn, nu opfylder dette, eftersom Oporto og begge de nordlige Provindser ere i hendes Besiddelse. Hans næste er at opkjøbe Heste, o.s. v. Men vigtigst er det, at han skal reclamere Opfyldelsen af en imellem Storbrittannien og Portugal bestaaende Tractat, hvori Hs. Brittiske Majestæt har forpligtet sig til, i Krigstilfælde at understøtte den legitime Konge. Dette kan nu saameget desbedre lade sig gjøre hvis det er sandt, hvad Gesandten vil bevise, at spanske Tropper, i Særdeleshed Guerillas, have i portugisiske Monde ringer overskredet den spanske Grændse for at hielpe D. Miguel. Kan han det, saa er der ingen Tvivl om, at Engelland vil staae D. Pedro bi, og Britterne glæde sig alt i Haabet derom.