Berlingske Tidende, 1835-10-27
Paris, den 17de October. – Fra Spanien meddeler en Correspondent Følgende: "Naar man tager de Vanskeligheder i Betragtning, som det nye Ministerium ved sin Opkomst forefandt at kæmpe mod, maa man tilstaae, at det allerede har gjort betydelige Skridt fremad paa Reformernes og Udsoningens Vei. Hr. Mendizaval har foresat sig selv en svær Opgave, nemlig at forsone alle Partier. De Concessioner, han i dette Øjemed har gjort, ere ikke offrede Partiaanden, men Fædrelandskjærligheden. Den Omhue, hvormed han vaager over, at give alle sine Skridt, den størst mulige Offentlighed, og det Hensyn han tager til den teriodiske Presses Yttringer, bevise noksom, at denne Minister er langt fra at sætte Mistillid til den offentlige Mening, og at han meget meer vil gjøre denne til sin Ledestjerne. Den Tillid, dette ligesaa loyale som constitutionelle Forhold indgyder, har netop ved en høitidelig Leilighed i Dag (10de October) viist sig paa en glimrende Maade. Det er nemlig Dronningens Fødselsdag i Dag; hele Staden har frivillig illumineret, og Mængdens Bifaldsraab gjenlyder i tusinde Stemmer for begge Dronningerne og deres Regjering, En anden Omstændighed har endnu meer befæstet hiin Tillid, nemlig Krigsministeren, Grev Almodovars Ankomst fra Valencia. Da han seent i Gaar Aftes indtraf her, bragde Nationalgardens Musik==Corps ham en Serenade for hans Bolig. Greven traadte ud paa Balconen og erklærede under Mængdens Jubel, at hans Anskuelser vare fuldkomment overeensstemmende med dem, Hr. Mendizaval havde fremsat i sit Program. Theatrene ere i Aften propfulde, da man veed, at der til Dagens Høitideligholdelse vil blive afsjunget patriotiske Hymner. Kort, alt bær Præget af glad Tillid, i afstikkende Modsætning til de Bekymringer, Regjeringens Fjender have søgt at udbrede. – Regjeringen i Madrid frygter, egentlig slet ikke Grev de las Navas, da den nu har faaet sikkre Etterretninger og Provindsen Cordovos Underkastelse, den samme Provinds, der valgte ham til Anføre. Juntaen i Andujar befandt sig, ved de sidste Depeschers Afgang i en Stilling, der lod formode, at ogsaa den med det første vilde underkaste sig; og saaledes vil da Grev de las Navas, forladt af Provindsen, ikke engang kunne udøve længer nogen Jndflydelse over de Misfornøjede, hvis Samlingsplads er Despenna-Per ros; om ogsaa nogle enkelte Exalterede blive ham troe, vil dog Massen af hans Tropper ivrigt gribe Lejligheden til, mod Carlisterne i Norden at afsone sin øjenblikkelige Pligtforglemmelse. Slutningen af Dronning-Regentindens Decret, hvorved det, i Gaar omtalte Jæger-Corps paa hendes egen Regning oprettes, lyder saaledes: Jeg byder derfor som følger: 1) Tre Batailloner let Jnfanteri skulle, under Navn af Dronning-Regentindens Jægere, strax udskrives. 2) Omkostningerne ved Udrustning, Bevæbning og Opklædning, saavelsom Soldaternes og Officerernes Besoldning, saalænge nærværende Kamp varer, skulle bestrides af de Midler, Statens Budget har udsat for mig, som Dronningens Moder og som Regentinde. 3) Chefs-, Officeer og Sergeant-Posterne i dette Corps skulle tildeles dem, der i nærværende Kamp meest have udmærket sig ved Tapperhed og Disciplin, og det saaledes, at de i det nye Corps blive at ansætte een Grad høiere end de hidtil stode. Fremfor Alle skulle de foretrækkes, der ere blevne saarede, og som i det mindste have faaet Ferdinands-Ordenens Kors for en udmærket Gjerning 4) Til Under-Lieutenanter i dette Corps kunne alene hidtilværende Sergeanter udnævnes. 5) Den ene af disse Batailloner skal dannes og rekrutteres i Aragonien, den anden i Gallizien og den tredie i Estremadura. Givet i Prado, den 10de October 1835. Jeg Dronning-Regentinden.