Aalborg Stiftstidende, 1830-08-14
Frankrig. Kong Carl den 10de havde forladt St. Cloud om Morgenen den 31te Juli imellem 2 og 3. Hans følge bestod af 12 Vogne. Det 4de Gaar1deregiment forblev tilbage paa Slottet, for at dække hans Afreise, men saae sig snart angrebet af en Masse af Parises Befolkning og Landfolket og maatte flygte, tildeels efterladende sin Armatur. Nationens Tropper trængte ind i Slottet, hvor de, uden egentlig at røve noget, tilintetgjorde de Kongelige Vaabener. J Versailles tilstædede man ikke Kongen Adgang. Folket havde grebet til Vaaben og afvæbnede Livgarden; Hof set tog da Veien til Rambouillet. Til Flandern fandt man det, formedelst Folkets Stemning paa Veien, ikke raadeligt at begive sig. Det hedder, at man stilede Koursen til Chartres for at søge at naae Vendsen. Dauphin forlod St. Cloud noget senere end Kongen. Foran hans Vogn reed Hertugen af Ragusa i Spidsen, for det første Garde-Regiment, Elit-Dragonerne og nogle Levninger af et Regiment Landsenerer, som forstørstedelen var blevet opofret i Kampen i Paris. Den 1ste August udstædte Kongen følgende Decret i Rambouillet: "Kongen, besielet af det Ønske at sætte Grændser for de Uroligheder som ere udbrudte i Hovedstaden og i en Deel af Frankrig, udnævner herved sin Fætter Hertugen af Orleans til General-Statholder, i Kongeriget, i fuldeste Tillid til hans oprigtige Hengivenhed. Da Kongen finder det hensigtsmæssigt at kalde sine Forordninger af 25de Juli tilbage, saa tilsteder han, at Kamrenes Møde fastsættes til den 3die August, og smigrer sig med det Haab, at det vil lykkes dem paa ny at bringe Roligheden tilveie. Kongen vil her i Rambouillet vente den Persons Tilbagekomst, som er afsendt for at overbringe denne Erklæring til Paris. Skulde der blive gjort noget Forsøg, mod Kongens eller nogen af hans Families Liv eller Frihed, er det hans Hensigt at forsvare sig til sidste Blodsdraabe. Givet i Rambouillet den 1ste August 1830. Carl. Denne Erklæring er optaget i Moniteuren, men forblev naturligviis uden Virkning. Dagen derpaa affærdigede Kongen følgende Skrivelse til Hertugen af Orleans. Til min Fætter, Hertugen af Orleans, Kongerigets General-Statholder! Rambouillet, den 2den August. "Min Fætter, Jeg er alt for dybt bedrøvet over de Lidelser, som hjemsøge eller endnu kunde true mit Folk, til ikke at være betænkt paa ethvert Middel, hvorved de kunne forebygges. Jeg har derfor taget den Beslutning, at frasige mig Kronen til Fordeel for min Sønnesøn, Hertugen af Bordeaux. Dauphin, som deler mine Følelser, frasiger sig ligeledes sine Rettigheder til Fordeel for sin Neven. De ville derfor behage i Deres Egenskab som Kongerigets General-Statholder at lade kundgjøre Henrik den 5tes Regjerings-Tiltrædelse, ligesom de overhovedet ville træffe enhver i Deres Magt staaende Forholdsregel, for at regulere Regjeringens Form under den nye Konges Mindreaarighed. Her indskrænker jeg mig blot til at gjøre denne Bestemmelse bekjendt, i hvilken jeg seer et Middel til at forebygge meget Ondt. De ville meddele det diplomatiske Corps denne min Bestemmelse, og saasnart muligt gjøre mig bekjendt med de Proclamationer, ved hvilke min Sønnesøn under Navn af Henrik den 5te vil blive anerkjendt som Frankrigs Konge. Generallieutenant Vicomte von Foissac-Latour er det overdraget at indhændige Dem dette Brev. Han har befaling at træffe Aftale med Dem om de Bestemmelser, som maa tages til Fordeel for mine Ledsagere, saavelsom over andre Anliggender, der angaae mig og Resten af min Familie. Senere ville vi kunne ordne de Forholdsregler, som ellers ere følger af denne Regjerings=Forandring. Jeg gjentager Dem, min Fætter, Forsikkringen om de Følelser, med hvilke jeg forbliver Deres velbergagne Carl Ludvig Anton. Efterretningen om at Kongen saaledes kun betingelsesviis frasagde sig Tronen til Fordeel for Hertugen af Bordeaux, foranledigede paa ny en overordentlig Gjæring blandt Folket i Paris. Den mobile Nationalgarde forsamlede sig øieblikkelig under GeneralGerards befaling, for at marschere mod Rambouillet. Masser af Bevæbnede strømmede til de elysæiske Marker, saasnart det rygtedes, at 12000 Mand Kongelige Tropper marscherede imod Paris. Rygtesmeddene havde endnu desuden føiet til, at de Kongelige Tropper havde fyret paa de Commissairer, som vare afsendte til Kongen. Forbittrelsen mod Bourbonnerne yttrede sig nu paa den frygteligste Maade; Dauphine (Ludvig den 16des Datter) var kommet tilbage til Rambouillet fra en Reise til Diion, hvor hun den 28de Juli i Skuespilhuset var bleven modtaget med de Raab: "Charret leve! Trykkefriheden leve! De 221 Deputerede leve!" og skiønt man almindeligt vilde forsikkre, at hun paa det bestemteste havde modfat sig Regjeringens seneste voldsomme Forholdsregler, blev dog Kongens faste Beslutning, ikke at give efter, af Pariserne tilskrevet hendes Tilbagekomst til Rambouillet. Alle Fiarrer, Karrer og andre Kjøretøier sattes øieblikkelig i Reqvisition, for at skaffe de Bevæbnede i mueligste Hast til Versailles. Udenfor Barriererne stødte 6000 Frivillige til Borgergaden. Hele Landfolket greb til Vaaben og 8000 saakaldte Fordererede vare ilede til fra Nordmandiet, saa at Massen, som satte sig i Bevægelse til Rambouillet, udgjorde omtrent 40000 Mand.