Viborger Samler, 1813-03-01
Paris den 15 Febr. J Gaar begav Hs. M. Keiseren sig, under Kanonsalver, Kl. 1 fra Slottet i et prægtigt Tog til Lovgivernes Pala, hvor Hs. M. ved Trapperne modtoges af Præsidenten og 25 Deputerede. Da Keiseren traadde ind i Forsamlingen, stode alle op, hvorefter Han tog Plads paa Thronen. Hs. Maj. Keiserinden, ledsaget af Dronning Hortense, tog Plads paa Tribunen, ligeover for Keiserens Throne. Efterat de Tilstædeværende Embedsmænd havde sat sig, aflagde adskillige nye Medlemmer Embedseden og Hs. M. Keiseren holdt derpaa en Tale, hvori berørtes det sidste Feldttog omtrent saaledes "Den i i det nordlige Europa optændte Krig gav Engl. en gunstig Leilighed til at udføre deres Hensigt paa Halvøen. De have gjort store Anstrængelser; men deres Planer ere mislyktes. Deres Hær strandede for Burgos og den maatte med stort Tab rømme Spanien. Jeg rykkede ind i Rusland. De fran 3 ske Vaaben seirede bestandig. Moskwa faldt i vore Hænder. En Sværm Tartarer, kaldte til at værne for Rusland, vendte sig imod Rigets skjønneste Provindser og ødelagde i faa Uger over 4000 Landsbyer og 50 af de skjønneste Kjøbstæder, de skabte en Ørken om os, for at finke vor Marsch, dog, vi seirede over alle disse Hindringer; men en overordentlig tidlig og stræng Vinter bragte en skrækkelig Elendighed over min Hær. J faa Nætter forandrede alt sig. Jeg har liidt et stort Tab. Jeg maatte have tabt min Siels Styrke, om Jeg under disse store Forhold, havde tordet tænke paa andet end mit Folks tilkommende Ære og Fordeel. Englands Haab blev nu stort. Som Forræderies Løn falbød dette vore skjønneste Provindser, gjorde Rigets Adsplittelse til Fredsbetingelse, eller med andre Ord forkyndte evig Krig. Dog mit Folkes Kraft, og dets Kjerlighed til Mig har adspredt alle disse Hjernespind. 50 Millioner franske Borgeres Anstrængelse ville let erstatte de liidte Uheld. Jtalien, Holland og de forenede Departementer kappes med det franske Folk, de indsee, at deres Lykke i Fremtiden beroer paa Rigets Fasthed og Triumf. Ved alle vore Naboer har Englands Agenter søgt at udbrede Oprørsaand imod Souverænerne; Gjerne ville det indvikle hele Europa i Borgerkrig og Anarkie; men Forsynet har først bestemt England til at vorde et Offer for disse Ulykker. Jeg har sluttet et Konkordat med Paven, hvorved alle kirkelige Misforstaaeelser ere hævede. Det franske Dynasti regjerer og vil fremdeles regjere i Spanien. Jeg er tilfreds med alle mine Bundsforvandtes Forhold. Jeg vil ikke forlade nogen af dem og opretholde deres Staters Jntegritet. Russerne ville gaae tilbage til deres afskyelige Clima. Jeg ønsker Fred. Verden trænger dertil. Siden Freden i Amiens blev brudt, har Jeg fire Gange høitidelig foreslaaet den. Jeg vil kun slutte en ærefuld Fred. Jeg har ingen hemmelighedsfuld Politik, de Offere jeg kan bringe, har Jeg bekjendtgjort. Saalænge Søekrigen vedvaerer, maae mit Folk vænne sig til at undvære mange Ting; thi ved en slet Fred, tabes alt FremtidsHaab. Amerika har grebet til Vaaben for at hævde sit Flags Ære. Europa ønsker det Lykke. Kan Amerika bringe Fastlandets Fiender til at erkjende, at Flagget beskytter Mandskab og Ladning og, at de Neutrale ikke ere underkastede Blokade paa Papiret, saa vil Efterverdenen sige "den gamle Verden tabde sine Rettigheder, den ny erobrede dem tilbage" Ministeren for det Jndre vil bekjendtgjøre Rigets Folkemængde at tiltage og vise, at Agerdyrkning, Fabriker og indenlandsk Handel, aldrig vare større end nu. Jeg behøver store Hjelpemidler for at dække alle Udgivter; men ved de Midler Finantsministeren vil foreslaae, behøver jeg ikke at paalægge mit Folk nye Skatter, Efter Talen raabte Lovgiverne, Leve Keiseren, hvilket gjentoges af Alle. Hs. M. Keiserinden hilstes og da Hun kom og forlod Sahlen med samme Glædesraab.