Aalborg Stiftstidende, 1845-10-16
Fædrelandet beklager i Høiesteretsassessor, Etatsraad Wil ses Valg til Bankdirecteur en uafhængig Charakteers Udtræden af den øverste Domstol, som haabes, ligesaa uafhængigen templaceret, og "Fokebladet" fører en grundet Klage over, at man ved det nævnte sidste Bankvalg ikke har taget meere Hensyn til Handelens Jnteresser ved at vælge en Handelskyndig. Da Valget skulde foregaae, blev Vigtigheden af at vælge en Handelskyndig istedetfor en Jurist ogsaa fremhævet og debatteret, men hvad hialp det? Af de tilstedeværende 13 Vælgere stemte 4 Jurister og 4 Landmænd for en Jurist og 4 Kjøbmænd med 1 Landmand maatte kjønt blive i Minoriteten, Uheldigviis gaaer det som oftest saaledes hos os naar Talen er om Handelens vigtige Jnteresser og bagefter naar det er for silde, istemme vi Klagen. Men det er atter en Følge af at Handeles Jnteresser hos os mangle Repræsentation og høiere særskilt Styrelse! Vare disse tilstede, vilde man have vidst at gjøre Handelstandens Betydning og Jndflydelse paa Valget mere gjældende og Sagen vilde da for Valget være bleven Gjenstand for Forhandlinger eller Forestillinger eller idetmindste for Behandling igjennem Pressen. Nu er det naturligviis unyttigt at klage. – Hvor vigtig Bankens Jndflydelse paa Handelen og dens Nexus med denne er, viser sig netop i den nærværende pengeforlegne Tid. Jfølge de idag modtagne Privatefterretninger fra Kjøbenhavn tiltager Pengemangelen i en foruroligende Grad. Banken har sidste Postdag kun disconteret en Femtedeel og de faa Privatdiscontenter have benyttet Leiligheden til at forhøie Discontoen til 6 a 8, ja man siger endog 10 Procent, der endog kan befrygtes at ville stige naar Hovedcirculationskilden hos Nationens Bank institut saaledes stoppes. Banken har faaet endeel Sølv fra Hamborg, men det har intet bødet paa Mangelen. Af de med "Jris" i Formiddags ankomne Aviser bringer Fædrelandet den Efterretning, at Fæsterne paa Aggersvold Gods for noget siden have samlet sig i Masse" hos Godseieren, Kammerherre Rothe, og efter endelig at have faaet ham ned i Gaarden", omringet ham og indtrængende lagt ham deres Ønsker og Trang paa Sinde" og at Fæsterne paa Frydendal Gods ligeledes " Masse" have forebragt deres Godseier, Kammerherre van Deurs, en lignende Begjæring" og at det ogsaa var lykket disse forsaavidt at vinde Kammerherrens Opmærksomhed for Sagen, at han underholdt sig med dem venligt om Forholdene" og senere har gjort dem, dog nok ikke tilfredsstillende, skriftlige Tilbud, Med Hensyn til Kammerherre Rothe, hedder det i Fædrel." vil det imidlertid nu vise sig, hvorvidt det er lykket dem at gjøre noget virksomt Jndtryk paa denne vistnok ikke meget forkeligsindede Herremand. Hvilket imidlertid Udfaldet end bliver af den Slags Forhandlinger" – som "Fædrel.", man skulde troe med Jroni, kalder det Passerede – saa maae vi i høieste Grad beklage, om man søger ved Midler af den indtrængende Natur, som Fædrel." med synlig Tilfredshed beretter, at opnaae Jorden og dens Dyrkere løst fra godsherrelige Servituter. Det er af den fredelige, rolige Vei, enhver Overeenskomst, der vedgaaer Eiendomsforholdene, skal opnaaes, og at stille en Sag, der angaaer et saadant Forhold, paa Spidsen ved personlig Jndtrængen i Masse og ved at søge sig tiltvunget, hvad man ikke ved Overeenskomst har kunne naae, vil vist kun slet frugte i de enkelte Tilfælde og bærer et daarligt Exempel i sig. Jngen kan varmere end vi ønske at see Bonden befriet for det ham betyngende og i sin Natur hæslige Forhold til den private Jorddrot, og det er at haabe at Regjeringen, der dog unægtelig har virket til at fremskynde de naturale Godsbyrders Afløsning og til at reducere Godseierrettighederne, ved en Landbocommission vil forberede en fuldstændig Nivellering af Landboforholdene, og ikke mindre er det at vente, at de Godseiere, der endnu ikke have frigivet deres Bondejord, ville selv indsee det Fornuftige i uden overdrevne Pretentioner, at imødekomme Bondens naturlige Ønske; men at ville forcere en Sag, der dog maa beroe paa den private Eiers Samtykke, ved foruroligende og intimiderende Forsøg, hører til de Fremgangsmaader, der vistnok fortjene al Misbilligelse og som det forekommer os, intet Presseorgan burde tage i Beskyttelse. Heller ikke er det et af Pressens hæderligste Organer værdigt, ved saadan Begivenhed at drage en Privatmands politiske Anskuelser paa irriterende Maade til Skue; thi hvad enten Godseier Rothe er Aristokrat eller folkeligsindet, er en ganske ligegyldig Ting og enhver Privatmand skylde vi i hans private Forhold at lade hans politiske Anskuelser uanfægtede.