Ribe Stifts Adresseaviser, 1799-11-26
Efterat som sidst herfra meldt, det Lovgivende Corps blev forflyttet til St. Cloud, sees af følgende, hvad videre der blev foretaget: Sædet i St. Clond, den 10 Novbr. Kl. 2 om Eftermiddagen var de gamles Raad her samlet, og sendte et Budskab til Directoriet, betreffende en Proclamation til det franske Folk. Kl. 3 skrev Directoriets Generalsecretair Legarde, til Raadet, at han ikke kunde modtage Budskabet, da 4 af Directeurerne havde aftakket, og den 5te, Sieyes, var til sin egen Sikkerhed, af Buonaparte givet Vagt. Der er altsaa intet Directorium mere. Kl. 4 om Eftermiddagen opstod en heftig Bevægelse i Salen. Man meldte Buonaparte. Han traadte ind, ledsaget af sin Adjutant, og fik Tilladelse at tale: Repræsentanter. De ere ikke i den sædvanlige Tilstand. De staae paa en Vulkan. Tillad derfor, jeg med en Soldats Frimodighed taler, og hør mig, førende de dømmer mig. Jeg var rolig i Paris, indtil jeg hørte Decretet og Deres og Republikens Fare. Da kaldte jeg mine Vaabenbrødre sammen, for at ile til Deres Understøttelse. Vore Hensigter vare rene og uden Egennytte; men til Tak for dette vi gjorde igaar, overøset man os idag med løgnagtige Beskyldninger. Man taler om en nye Cæsar, om en nye Cromvell, og man siger jeg vil indføre en militairisk Regiering. Havde jeg vildet undertrykke Friheden, og tilrevet mig Overmagten, saa havde jeg ikke, adlydet Deres befalinger, naadigst privilegerte. Stifts bises en 26de November 1799. en Elmenhoff, som tillige er sammes Redacteur.) og først af Dem modtaget samme. Jeg sværger, at Fædrelandet ingen ivrigere Forsvarer har, end mig; og jeg underkaster mig derhos aldeles Deres befalinger, paa hvilke det offentlige Vil beroer. Vi have nu ingen Directorium mere. Politieministeren har meldt mig. at i Vendeen er adskillige Stæder faldet i Chauanernes Hænder; alt dette med mere, maae Raadet overveie, og saavidt mueligt afværge Faren derved. - De see ingen Rænkemager eller Hykler i mig; Jeg har viist jeg er Republiken hengiven; og jeg lover: saasnart Faren er forbi, at nedlægge den mig betroede Overmagt, (Commanden over samtlige Tropper i Paris). Carnudet, erklærte herpaa. Det er upaatvivlelig, at den Mand, som vi har viist saa megen Ære, som Europa og hele Verden stiltiende beundrer, kan være nogen Bedrager. Buonaparte sagde videre. Da alting skal opdages, saa maae jeg her sige: At Barras og Moulin har gjort mig det Forslag, at stille mig i Spidsen af et Partie, som alle gode Menneskeer vil foragte. Men jeg vil med mine brave Kammerater dæmpe ethvert Oprør. Nu forlod Buonavarte det gamle Raad, og gik til 500 Raadet. 500 Raadets Sæde i St. Clond, den 10de. Middagen Kl. 1, var 500 Raadet forsamlet i Orangeriet her. Jakobinerne raabte, ned med Dictatoren, og paastad at Constitutionens Erd skulde gientages. Medens man læste Brevet, hvori Directeur Barras tilkiendegav sin Afgang, opstod en heftig Bevægelse. Nu traadte Buonaparte ind, 4 Grenaderer fulgte ham, og flere Generaler viiste sig ved Døren. Man hørte Sablerne klinge. Alle stod op. Fra alle Sider raabtes: Hvad? Hvad er det, blotte Sabler, bevæbnede Menneskeer, – J Øieblikket var Buonaparte omringet af Jakobinske Deputerte, som greb ham i Brystet, og stødte ham tilbage med det Udraab; Æreløse, ned med Dictatoren, bring ham om, massacareer ham. Nu trængte General Lefevre med nogle Grenaderer ind i Salen, og raabte: Lad os redde vor General, og de bragte ham ud af Salen. Nu blev Allarmen ubeskrivelig. Tilskuerne sprang af Angest udaf Vinduerne. Skildsord og Bebreidelser strømmede over Buonaparte, og man paastad ham straffet, fordi han havde understaaet sig at komme bevæbnet ind i Salen, uden at være kaldet. Hans Broder, Lucien Buonaparte, søgte at forsvare ham, men da han ikke kunde faae et Ord fort frem, saa trak han sin Deputert Klædning af. J samme Øieblik trængte en Officeer med nogle Grenaderer ind, lige hen til Tallestolen, og tog Lucien Bonaparte med sig ud, og raabte: Det skeer paa Generalens befaling. Nu raabte nogle: Vi maae følge vor Præsident. I det samme hørte man Tropper marschere op af Trapperne, Trommer blev rørt, og en Brigadechef raabte ind: Borger=Repræsentanter, man indestaaer ikke meere for Eders Sikkerhed; jeg beder Dem gaae herfra. Man svarte: Republiken leve, En anden Officier traadde ind, gik hen til Præsidentens Pult, og raabte: Borger=Repræsentanter, Gaae herfra. Allarmen blev heftigere. Jngen af de Deputerte vilde gaae. Pludselig commandeerte en tredie Officier: Grenaderen frem, Nu gik Grenadererne under Trommernes Røring ind i Salen, og drev alle ud. De Deputerte forlod Salen under det Udraab: Republiken leve Noget derefter forsamlede mange Deputerte af 500 Raadet sig igien, med deres Præsident Lucien Bugnaparte, og aabnede et Sæde paa nye. Nu blev decretert: at General Buonaparte og alle i St. Cloud værende Generaler og Officierer, have gjort sig fortient af Fædrelandet, da de have befriet 500 Raadets Majoritet fra en mordisk Minoritet. Der blev nedsat en Commission af 5 Medlemmer, for at udarbeide ForholdsRegler, og om Aftenen Kl. 10, erklærede Baulay: 20 der ingen anden Redning var, end at indføre en proviforisk Orden, indtil man havde afhiulpet Constitutionens Mangler. Herpaa decreterte 500 Raadet: At ingen Directorium mere existerte; at Steyes, RagerDucos og General Buonqvarte, skulde være den franske Republiks Konsuler, for med Directorial=Myndighed at organisere Tingenes Orden, tilveiebringe, den indvortes Rolighed, og at skaffe en anstændig og varig Fred; Det lovgivende Corps ophører altsaa indtil 20 Febr., dog beholde de Deputerte deres Sold, og kan imidlertid af Consulerne kaldes til Ministre og Gesandter. Endvidere skal 62 Deputert gaae ud af det Lovgivende Corps. Dette Decret blev derpaa bekræftet af det gamle Raad, og strax aflagde de 3 Consuler Eed.