Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-01-31
Det er bekjendt, at der skal nedsættes en stor militair Commission, der skal have det Hverv, at undersøge og afgive detailleret Erklæring og præliminairt Forslag angaaende Spørgsmaalet om almindelig Værnepligt. Efterat have beklaget, at den Mand (Tscherning), der hos os først har givet Stødet til dette Spørgsmaals Discussion, for Øieblikket er fjernet fra Fædrelandet, yttrer Kbhposten det Haab, at hans Talenter engang igjen skulle bære rige Frugter for samme. "Men - siger samme See Blad fremdeles - Danmark savner derfor ingenlunde dygtige, fordomsfrie, theoretisk og practisk dannede og med Tiden fremskredne Mænd, ogsaa i det militaire Fag. Vi troe imidlertid ikke at træde nogen af disse for nær, ved blandt dem her at nævne Sø= og Land=Krigscommissairen Major Fibiger, hvis uhildede, frisindede Anskuelser og klare, populaire Fremstillingsevne i en fortrinlig Grad maa henvende Opmærksomheden paa ham, hvor Talen er om hiin, for den hele Nation saa overordentlig vigtige Sag. Da Hertugdommerne i Land- og Sø=Krigscommissair Kammerherre Liliencron besidder en Mand af Talent, Selvstændighed og Dygtighed, er det naturligt, at Blikket der ogsaa vil være fæstet paa ham, naar der er Tale, om dette Almeenanliggende, ligesom denne Mand ogsaa efter sin Stilling har Krav paa at gjøre sine Jndsigter gjeldende og virke til Sagens Fremme ved de Oplysninger, hans Embedsforhold medføre." Umiddelbart foran disse Vink læses i samme Blad Følgende: "Jblandt dem, der fra det Øieblik Sagen vidstes at være bleven Gjenstand, for Kongens særlige Opmærksomhed, stærkt synes at interessere sig for samme, hører, efter hvad vi fra flere Sider, have bragt i Erfaring, ogsaa General=Krigscommissairen, for Danmark, Oberstlieutenant Abrahamson, en Mand, der, efter sin Stilling og Beskaffenheden af sine Embedsforhold, vistnok maa ansees skikket til Deeltagelse i dette vidtomfattende Reformværk, ved hvilket den utrættelige Jver og Arbeidsflid, han har viist sig at være i Besiddelse af, ogsaa vil kunne komme til Nytte. Men det er paa den anden Side vor fuldeste Overbeviisning, at det vilde blive til ubodelig Skade for Sagen, hvis Man, i Stedet for at indskrænke Benyttelsen af denne Mands Talent indenfor dettes egentlige Sphære, vilde give det Leilighed til, enten directe eller indirecte at udøve nogen Hovedindflydelse paa dens Afgjørelse. Man har altfor mange Præcedentser for Hr. Abrahamsons Gaver til at skaffe sine Anskuelser Indgang og trænge igjennem med dem paa ethvert svagt Punkt, og paa hans Hang til at søge dem opretholdte ved Magtsprog og Vilkaarlighed, naar de først ere blevne gjorte gjeldende, til at Man ikke skulde ansee en saadan Jndflydelse for særdeles farlig, ligesom den ogsaa allermindst synes at egne sig for en saa folkelig Sag som denne."J et følgende Nummer af Kbhposten hedder det videre: "Med Hensyn til vore foregaaende Yttringer om denne Sag, skylde vi Oberstlieutenant Abrahanison at bemærke, hvad vi sildigere have erholdt Kundskab om, at han allerede for længere Tid siden har beskjæftiget sig med Udarbeidelsen af en detailleret Plan til en forandret Organisation af den danske Armee, der skal være baseret paa en almindelig Folkevæbnings Grundsætninger, og at han, strax efter Kongeskiftet, har indsendt denne Plan til vor nuregjerende Konge.