Politivennen, 1802-01-01
Frimodige Anmærkninger i Anledning af Jndberetningen fra Kommissionen for de Kvæstede. (Fortsat fra No. 113.) 2. Det er muligt, at nogen af de forskjellige Slags Uheld, for hvilke Mennesket i Almindelighed er udsat, kan ramme de Qvægjøre den dem stede eller deres Familier, of tildelte Pension utilstrækkeltg for bestandigt eller for en Tid. Var Qvæstningen ei indtruffen, vilde de have Adgang til den Hielp, som offentlige milde Stiftelser og andre Jndretninger for Fattige kunne give. Denne Adgang troer Commissionen ej allene ej at burde dem betages men end mere at staae dem aaben, fordi Manden har stredet for Fædtenelandet. En saadan Hielp kan især i Sygdoms Tilfælde være dem for en Tid meget vigtig og fornøden, og for Sygdom er den Qvæstede meere udsat end den som ej har faaet Skade paa Legemet. Ogsaa kan det indtræffe, at een eller anden, ved Alder, vedvarende Svaghed og Mangel af Slægt og Venner, kunde blive qvalifiseret til at tages under offentlig Forsorg. Da det derfor ved adskillige Stæders Fattigvæsen og ved Sygehospitaler er antaget, at Pensionister staae tilbage for andre Fattige ved Antagelse til fri Sygeleje eller til Jndtagelse i offentlige Plejehuse, saa ønsker Commissionen, at det for dem, som af Qvæstetfonden faae Pension og deres Koner og Børn, ligesom ogsaa for Enker og Bønn af de Faldne, maatte bestemmes, at, naar de formedelst Sygdom for en Tid trænge til Kuur og Pleje, eller formedelst vedvarende Svaghed og Mangel af Slægt og Venner, til Jndtagelse for Beandigned i en offentlig Plejestiftelse, Adgang til saadan Understøttelse da maa staae aaben, imod saadan Erstatning af deres Pension, som Commissionen og vedkommende Øvrigheder finde at kunne afdrages, eller og frit, naar intet saadant Afdrag kan undværes, forsaavidt ej privat Fundats maatte være derimod. Da hæderlig Begravelse har for Almueelassen megen Værd, og det for Pensionister af Sø- og Land-Etaten er bestemt, at til eres Begravelse gives enten en vis Deel af den løbende Pension eller en vis Douceur, saa finder Commissionen det passende, at til Begravelsesomkostningerne for Pensionister paa Qvæstefonden, som ved Døden afgaae, (det være de Qvæstede selv eller Enterne af de Faldne) udbetales et Qvartals Pensions-Beløb, og at det famme maa gjælde i Henseende til Opdragelses Hielpen for de Faldnes Børn. Til Nytte for dem, som vare med i Slaget, især for dem, som formedelst Qvæstning nødes til at forlade svært Arbejd, og gaae over til saadan Haandtering, hvor Fortjeneste gives ved lettere Arbejder, har Selskabet for Søndagsskolerne i hjøvent havn indrettet 2 nye Klasser, hvoei 2 til 3 Timer hver Søndag gives Underviisning i Regning og i* Skridning o. s. v. Til disse Timer have mældt sig 19 Personer, som dog ej alle ere qvæstede, skjøndt de vare med i Slaget. De ere antagne til Undervisning, og paa Selskabets Vegne har Hr. Pastor Massinamn henstillet om ej denne Jndretning fra Fonden for de Qvæstede kunde understøttes i 3 Aar med 60 Rdlr. aarligen, da Selskabet, ifald flere Classer skulde behøves, vil selv finde Udveje til Bekestningerne, og, ifald Antallet saaledes stulde aftage, at fore mmeldte Sym ej behøvedes, tilbagebetale det Overskydende. Da Commissionen anseer det gavnligt, at de Qvæstede beskæftiges med noget nyttigt, især naar det kan tjene Dem til nogen ny og for deres Evner passende Erhverv, og den i denne Henseende ønsker sig autoriseret til, naar nogen Qvæstet, især de Unge, kunde anbringes til at lære noget dem til Næringsvej eller Beskjæftigelse, da derpaa at anvende passende Bekostning, naar samme ej uden alt for føleligt Savn af den Vedkommendes Pension kan udredes, har den derfor indstillet om den maa understøtte denne Jndretning saafremt den vedoliver, med det begjærte Tilskud i 3 Aar, og, saafremt Antallet skulde aftage saaledes, atej særskildte Classer behøvedes, da med mindre efter Omstændighederne. J en lignende Hensigt, den nemlig: at give dem af de Qvæslede, som kunne læse, af og til underholdende Beskæftigelser i de Himer, naar de ej kunne arbejde, har forrige Page-Hosmester Hr. N. D. Riegels tilbudet at ville af en Bog, han har under Arbejd. Den danske Ssemagts Historie, afgive til Commissivnen, for den ringe Priis 1/2 Sk. Arket, saamange Exemplarer, som den til Uddeling maatte bestemme, og at modtage dens eller enkelte dens Medlemmers Bedommelse over Bogen. Da det, som Forfatteren mælder, er hans Hensigt at fortælle paa en Maade, som kan opslamme til sandt Søemands Mod; da Danmarks Søekrigs Histori: er riig paa Begivenheder, hvis blotte Fortælling dertil kan opflamme; da Bekostningen til en saadan nedsat, Priis maa blive ubetydelig, anseer Commissionen dette for en passende Anlidning til nyttig Læsnings Udbredelse blandt Almuen, og henstiller om den, naar Bogen skrives saaledes at den kan blive til Læsning for Almues-Manden, maa subskribere paa et passende Antal Exemplarer til den opgivne nedsatte Priis, og gratis uddele samme til dem af de Qvæstede, som kunne læse, og til de faderlose Drengebørn, som den tager under sin Forsorg. (Fortsættelsen følger.)