Aalborg Stiftstidende, 1830-12-01
Stutgart, den 18de November. Man læser i Reckartidenden en Afskrivt af den paa Fransk affattede Cabinetsskrivelse, med hvilken Keiseren af Rusland under 18de September besvarede de Franskes Konges Notification om hans Thronbestigelse. Den lyder i ordret Oversættelse saaledes: "Jeg har af General Athalins Haand modtaget en Skrivelse, hvis Overbringer, han var. Evigt beklagelige Begivenheder have sat Deres Majestæt i et grusomt Alternativ. Deres Majestæt har taget den Beslutning, som forekom Dem allene egnet til at redde Frankrig fra større Ulykker, og jeg vil ikke yttte mig over de Bevæggrunde, som herved have ledet Deres Majestæt. Men jeg opsender til det guddommelige Forsyn det hjertelige Ønske, at det ville velsigne Deres Majestæts Hensigter og Deres Anstrængelser for det franske Folks Vel. J Forening med mine Allierede optager jeg med Velbehag det af Deres Majestæt yttrede Ønske om at vedligeholde fredelige og venskabelige Forbindelser med alle europæiske Stater. Saalænge disse Forbindelser vedblive at grunde sig paa de bestaaende Tractater og paa den faste Villie at opretholde de ved samme høitideligt anerkjendte Rettigheder og Forbindtligheder samt territoriale Besiddelser, vil Europa i dem finde en Borgen for Freden, som er saa nødvendig selv for Frankrigs Rolighed. Kaldet i Forening med mine Allierede til at fortsætte denne Roligheden befordrende Forbindelse med Frankrig under dets nye Regjering, vil jeg for min Deel ikke allene beslitte mig paa med Omhyggelighed at vaage over det, den fordrer af mig, men tillige, til Giengield for de Følelser, Deres Majestæt har behaget at yttre for mig, at lægge lignende for Dagen, om hvis Oprigtighed jeg beder Deres Majestæt være overbeviist. Nicolai. Bruusvig. Underhandlingerne mellem Hertug, Carl og Grev Aberdeen, betræffende Aftrædelsen af hans Regjerings Rettigheder til hans Broder Hertug, Wilhelm vare allerede komne saavidt, at man ingen Tvivl, mere havde om deres difinitive Tilendebringelse. Hertugens Afreise fra England var derfor meget uventet, og man vil vide, at Storbritaniens Konge har været misfornøiet med en saa pludselig Afbrydelse af Underhandlingerne, ligesom ogsaa at Grev Oberg, som er Gesandt for de brunsvigske Landstænder, nyder den største Opmærksomhed i de engelske Hof=Cirkler. Hertug Carl ankom over Calais og Lille til Frankfurt am Main, og begav sig senere, ledsaget af Justitsraad Fricke til Fulda. Man vil vide, at han, som Paaskud for sin Afreise fra London i et Brev til Kongen af England, som denne modtog kort førend det bekjendte Besøg i City skulde havt Sted, har erklæret, at han ikke ønskede at være Vidne til en tredie Revolution, efter at han saa kort Tid i Forveien havde bivaanet baade Revolutionen i Paris og senere den i Brunsvig. Hans Ankomst til Tydskland foranledigede Rygter om, at han ventedes til Slottet Rich mond ved Brunsvig, og Magistraten har seet sig nødt til ved en Proclamation at berolige Jndbyggerne. En mere betydende Følge havde disse Rygtet imidlerte den 22de Novbr., da hele Borgergarden traadte under Gevær og Adjutanterne oplæste følgende Dagsbefaling: "Ved et Rygte, som er sat i Omløb, at Hertug Carl skulde være vendt tilbage, føle vi os foranledigede til hermed paa det høitideligste og kraftigste at erklære, at vi aldrig og under ingen Betingelse ville erkjende Hertug Carl for vor Landsherre eller underkaste os hans befalinger, hvorimod vi ere fast besluttede til stedse at vise Hertug Wilhelm, som vi allene holde for vor retmæssige Landsherre, den skyldige Lydighed, som det egner og anstaaer troe Undersaatter. For at give denne vor Villie, som vi allerede lange have næret og givet tilkiende, den fornødne Fynd, have vi samtlige udtrykkelig forbunden os med hinanden til at underskrive denne Erklæring, for at give alle vore Landsmænd tilkjende, at vi ere beredte til, at besegle denne vor Bestemmelse med vort Liv og Blod." Denne Erklæring erholdt strax en Mængde Underskrivter paa Exemplarer, som vare henlagte i Compagniechefernes Huse. Borgergardens Commandeur har ved en Proclamation til andre Stæder i Landet søgt at berolige Jndbyggerne. Han giør i denne Proclamation den Bemærkning, at det er vist, at Hertug Carl har i Sinde at forstyrre den offentlige Rolighed og til denne Hensigt forsynet sig med Penge, men han lover tillige øieblikkelig Hielp af Borgergarden, naar de i Omløb værende Rygter skulde bekræfte sig.