Norske Intelligenssedler, 1805-07-12
Stiftsrets Dom Byefogdens Dom bør ved Magt at stande. det 13de Seculum eller Aarhundrede var N. havde en Mængde Opvartere og førte megen De Hofbetientere og Embedsmænd som da Hertuger, som skulle være af Kongeætten, fik Forleninger i Landet, og maatte i Ufredsstidmed et vist Antal Mænd følge Kongens Fane. Næst efter Hertuger nævnes, Jarler, som tildeels enten vare Kongens Sønner, eller Brødre eller Svogre, der bleve forlenede med nogen Part i Landet, hvoraf de da oppebar Kongens Sagefald, Landgilde, og andre Jndkomster, og deelte med Kongen. Eller og Jarler vare Statholdere over de Riget underlagde Skattelande, saasom paa Ørkenerne, Suderøerne, Øen Man. Lænsmænd vare, næst Hertuger og Jarler, Kongens høieste Raadgivere, og havde en Kongsgaard eller et kongeligt Slot med underliggende Bønder, enten paa Regnskab eller paa Afgift. Cancelleren. Han skulde giemme Kongens Jndsegl, og giøre det Brev som Kongen sagde ham for. Han skulle og skrive alle de Eiendomme, som faldt eller kjøbt vorde under Kongedommet. Hirdpræster skulde være tvende - vel forstandige som vide at holde Messe og skrifte Hirdmændene. Stallaren. Skulle følge med Kongen og tale i Sager paa hans vegne, høre og forlige hvad der trættedes om, Fremdeles skulle han skaffe Befordring naar Kongen reiste. Mærkesmanden havde næste Værdighed efter Stallaren. Hans Bestilling var at bære Kongens Mærke eller Fane i Fred og Ufred, at være tilstede med Stalleren paa alle Stævner, at sove i den samme Gaard hvor Kongen selv sov, og at være paa Kongens Skib, naar Kongen seilede. Skutilsvenne havde næst efter Mærkesmændenne høieste Ærestitel og Ret ved Hoffet. Skutil i det gamle Sprog betyder Fad, og disse Skutilsvenne bare Mad frem for Kongen, (Af Prof. Nyerups Stat. Norge allerede i temmelig Velstand; dets Konger en Pragt. da holdtes vare følgende: tiente for Borde, og skiftedes ved at opvarte og holde Vagt ved Kongen Nat og Dag. Af Skutilsvennene valgtes to dertil beqvemme Personer, en til at være Oberskiænk og en til Drotsæt, hvilket sidste Ord ikke maa sammenblandes med de senere Tiders høje Værdighed Rigets Droft. Drotsætten var som en Kiøgemester, der havde Jndseende med at Maden blev vel lavet, Taffelet zirlig dækket o. s. v. Huskarle - synes at have været de mindste betydelige Tilsyns- eller Bestillingsmænd ved Hoffet, eller en underordnet Classe Hoftienere; thi om de ovennævnte Lænsmænd hedder det, at de skulde holde 40 Mænd, med Huskarle, Navn, Kongen til Bestyrkelse. Det vil sige, som de i Ufredstid skulde komme Kongen til Hielp med. Følgemænd (som man kan oversætte ved Drabantere) De skulde være forsynede med gode Skjolde, favre Staalhuer og Sværd, gode og store Øxer, og al god Staffering. De holdtes ej, siger Hirdskraaen, til Bram og Gammen, men til Kongens Værn og Varetægt. Gestir eller Giæster. De hedde saa, fordi de havde paa mange Steder Giæstning, hvor de fortiente ingen Tak. De vare som alle andre Kongens haandgangne Mænd skyldige at fare al den Færd, som Kongen bød dem. Forresten skulde de holde Vagt om Kongen, især, som det synes, naar Feide stod paa. Kiærtesvenne. Deres Pligt var det at holde Kierte eller Lys for Kongen eller andre Hof dinger og Julen. - De skulde, tilligemed Drotsætten og de andre Skutilsvenne opvarte Kongen over Borde, dække Taffelet, tage af Bordet, give Vand efter Maaltidet, og forvare Sølvet, som Sølvpoppe nu giøre.