Aarhuus Stifts-Tidende, 1811-05-14
Hans allerunderdanigste Rapport fra Sandøesund, af 28de April, lyder saaledes : Efter Hr. Søe=Premier=Lieutenant Lunds Ordre afgik jeg den 23de April om Eftermiddagen Kl. 4 fra Sandøe Sund med 3 Kanon-Chalupper, for at angribe en ved Kongshavn i Sverrig stationeret engelsk Kutter; samt et befrie 4 Danske til Norge bestemte Skibe, som at Frygt for at blive tagne af ovennævnte Kutter, vare seilede op i en Fjord 3 Mile fra Kongshavn. Om Aftenen Kl. 10 kom jeg over Christiania=Fiorden og ankrede ved Agger gen, hvor jeg forblev til Kl. 3 om Morgenen den 24de April, da jeg lettede og forcerede med at seile og roe Sydefter til mit Bestemmelsested. Vinden N. O. og østlig, kaber Kuling. Jntet mødte førend da jeg kom omtrent 1 Miil syden for Havsteensund i Sverrig, da jeg opdagede sit mistænkeligt Fartøi, som seilede og roede Syd efter. Jeg gjorde strax Jagt paa samme, og efter at have giver tet 2 Kugler, biergede det Seil og diede paa mig. Det var en engelsk Chaluppe bemandet med 1 Styrmand og 7 Matroser, afsendt fra den ved Kongshavn liggende en gelske Kutter, for i Skiærene i Nærheden af Strømstad, at erobre danske Skibe. Jeg fortsatte min Cours til Flæske, hvor jeg ankom Kl. 5 om Eftermiddagen. Her erfarede jeg af nogle svenske Bæde, som kom fra Kongs havn, at den engelske Kutter de til Ankers paa Kongs havns Rhed. Jeg besluttede da at gaae over Soten Fior, naar det begyndte at mørkne, for at kan is Fienden i Dag ty, overbeviist om at han vilde see mig, og undløbe, i Fald jeg aik ved Dagen. Mit forthavende lykkedes. Kl. 3 om Morgenen den 25de April var jeg Kongshavn paa 1/2 Miil nær, men da mine Lodser et vilde lodse mig ind paa Rheden, maatte jeg først forskaffe mig den nærmeste og eeneste Lods, som var i Nærheden, hvilken berettede mig at der om Aftenen endnu (foruden den der laae paa Rheden) var kommen en større Kutter, som syntes at være stærk bemandet. Øieblikkelig besluttede jeg at angribe Fienden; stolende paa mit kiække Mandskab, som endskiøndt uafbrudt at have roet i 24 Timer, dog brændte af Begierlighed efter at slaaes. Vinden S. O. Bramseils Kuling. Kl. 3 1/2 kom jeg Fienden paa Skud-Rækning, og efter at have taget en Stilling, hvorfra jeg kunde beskyde begge Udløbene, samt givet Maanedslieutenant Falch Ordre at angribe den mindre Kutter, imedens jeg med Maanedslieutenant Lorang angreb den større Kutter, gav jeg Jld paa Fienden. Efter nogle Skud fra mig kappede begge Kuttere deres Ankertouge, satte Seil til, den Store forsøgende at gaae ud af det søndre Løb, den Mindre ud af det vestre Løb, og saasnart de fik deres Kanoner til at bære paa mig, besvarede de mine Skud med en Kuale- og Cartetsk-Jld. Men et saasnart havde Fienden begyndt at skyde, førend min Lods, uden min Villie eller Vidende, tog mit Fartøi og ilede i Land paa et Skiær for at skiule sig. Jeg var nu i en mig gandske ubekiendt Skiærgaard, uden Lodser, eller kiendte Folk, resikerende ved hver Bevægelse at støde paa Grund, og i et saa knapt Terrain, som nødte mig til at slaaes paa Flinteskuds Distance. Den mindre Kutter maatte nu ved a dreie om en Pynt passere mig paa Pistolskuds=Distane, hvorved jeg fik Leilighed, til at give den adskillige Sud med Kugle og Skraae, men observerende den store Lutter at holde med alle Seil henimod Lieutenant Falch og at dreie sin Bredside til, ilede jeg ham til Hielp, givende Lieutenant Lorang Ordre at forfølge den mindre Kutter; men da jeg kom den nærmere, raabte en Ofsitter at de havde overgivet sig, og at de i Øieblikket vilde huke. Jeg var da netop saa lykkelig at faae ombord det engelske Mandskab i min og Lieutenant Falchs Chalupper, da den erobrede Kutter, giennemboret af adskillige Grundskab, sank. Jntet uden dens Flag blev bierget. Den mindre Kutter vilde sikkert have deelt Skjebne med denne, men i dette Øieblik erfarede jeg med den inderligste Sorg, at Lieutenant Lorang i at forfølge den, var kommen paa Grund med sin Chaluppe. Jeg forcerede strax med al meelig Hurtighed med Lieut. Falch, syden om Seløen ud efter den flygtende Fiende, men da han havde faaet et langt Forspring, Vinden alt mere og mere tiltog, og sig var over 1 Miil fra Landet, troede jeg det min Pligt, er længere ved en frugtesløs Jagt, at anstrænge, mit af næsten 30 Timers Roening, nu meget udmattede Mandskab. Hvorpaa jeg vendte tiltag. til Kongshavn, hvor jeg ankom Kl. 9 om Formiddagen, mødende Lieutenant Lorang, som var kommet af Skiæret og kom ud imod mig. - Jeg er saa lykkelig ikke at have en eneste Dræbt eller Saaret af mit raske Mandskab, eller at have faaet nogen Skade paa KanonChalupperne, omendskiøndt Actionen varede i 1 1/2 Time. Den isynkskudte engelske Kutters Navn var Sman, commanderet af Lieutenant Edward Mourilyst, armeret med 10 - 12 Pd. Caronader og bemandet Prima Plang med 41 Mand, men havde nu kuns 29 Mand ombord, de andre 12 vare sendte til Engelland med tagne danske Skibe. - Fienden havde 3 Dræbte (som sank med Kutteren) og en Saaret. De Herrer Officerer og kiække Mandskab, som jeg havde den Ære at commandere, kan jeg ikke noksom berømme for deres udmærkede brave Opførsel, især vover jeg allerunderdanigst at anbefale til Deres Kongelige Majestæt (for hans active og nøiagtige Udførelse af de ham givne Ordres) Maanedslieutenant Falch. Den undslupne Kutters Navn er Hero, armeret med 10 - 12 Pd. Catonader, den var meget ramponeret paa Skraag, Seil og Takkelage, samt dens Bogspryd, overskudt.