Københavns Adresseavis, 1765-09-30
En Reysende har anmerket, at i den ved vor Danske Calender anheftede Veyviser for Reysende findes tvende Veye angivne fra Rendsborg til Hamborg, en over Jgehoe og en over Nymønster, hver ansadt af lige Længde, nemlig 14 Mile; men over Itzehoe maae betales for 14 og 1 qvart Miil, og over Nymønster for 14 og 1 halv Miil, og igiennem det sidste Sted har man slettere Vey og ubehagelige Egne. Der er og den tredie Vey som er baade kortere og bedre, end hine tvende, med hvilken forbemeldte Veyviser kunde forbedres. Her er Veyen; Fra Rendsborg til Remmels 3 Miile, fra Remmels til Bramstædte 3 og 1 halv Miile, fra Bramstædte til Oltzeborg 2 og 1 halv Miile, og fra Altzeborg til Hamborg 4 Miile. Man sparer over halvanden Miils Reyse paa denne sidste Vey, og vinder desuden en Station, da hine have 5 og denne ikkun 4 Stationer. Det er bekiendt, hvor mange bittre Taare, ofte de stakkels Mødre, og i sær de, som første Gang ere nedkom ne i Barselseng, maae fælde formedelst deres Bryster, og hvad for Nød og Elendighed deraf ellers flyder, i sær paa Landet hvor gode Læger og gode Hielpemidler ere saa rare. Ved følgende Middel kan enhver Moder, som ingen anden Hielp har, komme sig selv til Hielp: En frugtsommelig Kone tager i de sidste fire eller sex Uger førend hendes Nedkomst fire Galædle, saa store som hun kand faae dem, og giør en Udhuling, i hvert af dem saa viid, at hun kand stikke sin mindste Finger derudi, dog maae denne Udhuling ikke giøres paa det Sted, hvor allerede den naturlige Aabning er i Galæblerne; thileplers forhindres Luften. Naar Hullerne ere gjordte i bemeldte Æbler, og de indvendige Kierner ere skaarne ud, saa legger hun to Stykker af disse Æbler og Morgenen, i Fransk Brændeviin, som ikke maae blive uddunstet, og følgelig vel dekkes eller tilproppes, og om Aftenen legger hun samme paa Vorterne af hendes Bryster, og deroven paa en liden Pude af gammelt Linnet, hvorefter hun snører eller binder Brysterne saa fast, at Galæblere ikke kand falde af. Naar dette er skeet, saa legge hun de to øvrige endnu tørre Galæble ligeledes i Fransk Brændeviin, og betiener sig af dem ligesom af de Første, efter nogen Tids Forløb, eller den næste Morgen, naar de først paalagte imidlernd ere blevne tørre, hvilke hun da tager af. Saaledes vexelviis at tage Galæblerne af og legge dem paa, maae hun blive ved saa længe som hun selv finder det for tienligt." Mig er ikke noget Exempel bekiendt, at en Kone, som har fulgt dette Raad, har siden faaet nogen Skade hverken paa hendes Vorter eller Bryster, naar hun kun ellers ey har været uforsigtig. Og om der ikke ere nogle Vorter at see, eller de ligger gandske brede og stade paa Brysterne, saa trekker de forbemeldte tilberedte Galædler dem saa vidt ud, som Hullerne i Æblerne ere dybe, eller som de behøver at være paa det Barnet kand die. Efter Barselsengen behøver bemeldte Æbler for denne Gang ikke videre at oppliceres; ja det er næsten ikke nødigt, at en Kø ne, som engang har betient sig af dette Middel, bruger, det oftere naar hun bliver frugtsommelig Historisk Efterretning og Koppernes Jnoculation. Koppernes Jndpodelses Oprindelse, hvorledes, naar og ved hvem den er bleven opfunden er ey bekiendt, og maa skee den er overmaade gammel. Formodentlig har og adskillige Nationer hver for sig opdaget den. Condaine siger, at man allerede 1537, har monieret Kopperne paa Cephalonien. Anno 1673. blev den bekiendt i Constantinopel, og fandt i sær stort bifald da Kopperne grasserede Anno 1701. Pplarini i Wallachiet, og Timon i Constantinopel, gave Efterretning derom i Aarene 1713. og 1715, den første til den Engelske Consul i Smina, Sheward, og den anden til den Svenske Liv=Medicus, Skraggenstierne. Der blev meldt om Koppernes Jnd podning i adskillige Europæiske Maaneds=Strifter. Hennedy og Boyes anpriste den for deres Landsmænd Anno 1717. Men iblandt de latinske Christne vilde ingen vove denne Tartariske Cuur, ved hvilken Grækerne meente at befinde sig vel. De første Spor til Jnoculationen finder man i Wien, hvor den nu bliver saa sort afmalet: men den har, som bekiendt er, mest at takke Madame Montague. Hun lod Kopperne indpode paa hendes Datter Anno 1721. ved Maitland, og efterat man havde gjordt Forsøg med nogle Fanger i Newgate, saa blev Kopperne lykkelig inoculerede Prinsessens af Wallis Børn, under Slogne og Stegerthals Opsigt. Rygtet udbredede sig da til Nye Engelland. Thi i Boston blev den anpriist af Præsterne, og forrettet af Boylston, som Folket endog forfulgte med Grovheder. Det varede ikke længe, førend der optrakte Skyer for denne Jnoculationens Morgenrøde. Den havde store Navne for sig, men en stor Hob imod sig. De Lovsange, man holdt den, vare som oftest lige saa overdrevne, som de Bebrey elser, man gjorde den, vare ugrundede. Jndculisterne havde ved deres Lykke og deres Liig, og Fusternes Slagt Offere bleve skrevne med paa deres Regning. Man begyndte at ansee den med mistrolske Øyne og ey at keere sig om den. von Haen siger: Jnoculationen havde ved en ulykkelig Skiebne i Engelland bleven rystet og begraven men siden opvakt til Live igien fra Colonierne. Det er sandt, siden 1729. har den været mindre i Møden i Engelland, end forhen. Koppernes Grassering i Carolina Anno 1737. fornyede Jndpodningens Erindring igien, og den er siden 1743. bleven ufordunklet endskiøndt uden den Glands, som den havde da den var nye. Hvad Tydskland angaaer, saa kand de Tydske maaskee stride med Engellænderne om den Ære, at have begyndt med den først. De første Prøver ere i det mindste ikke blevne foranledigede ved Rygtet fra Engelland. D. Eller lærte Jnoculationen Anno 1720. i Paris af en Græker, Carazza, og gjorde Forsøg paa er fattig Dreng, og D. Reimmann inoculerede allerede hans Datter 1721. i Espicies i Ungern. Hoffmann, Storck, Heifter, Fischer, Rosa, Wreden, Mulich og andre anpriser den, og Vater yttrede sine Tanker om Pestens Jnsculation, omendskiøndt andre havde Afskye for den, saa efterfulgte man dog den Brittiske Jver i Zelle, Gottingen, Berlin, Magdeburg, Leipsig, Gotha, Bremen, Hamborg, og Altona. Men Süsmilch kunde i Berlin ikke overvinde Fordommene, og fra Over=Tydskland ere ingen Efterretninger bekiendte. von Haen satte sig imod samme i Wien, og forhindrede den i de Østerrigske Arvelande; men i Toscana gjorde man ham stor Hiertesorg med Jnocule ringen. J Dannemark blev først Jnoculationen forrettet paa Hans Excellences Hr. Geheime Raad von Bernstorffs Gemahlinde, og dernæst og paa Hans Kongelige Høyhed Kron=Prinsen. Det Kongelige Hof søgte i Almindelighed at befordre den; men det Hospital, som blev oprettet dertil, ophørte igien 1759. J Norge er den og bleven indført. Chirurgus Wasmuth har i et Aar inoculeret over 100 i og uden for Tronhiem. Fra Sverrig blev Schulze paa publiqve Bekostning skikket til Engelland for Jnoculationens Skyld, og 1761. talte man allerede sammesteds 300 Jnoculerede. Men Koppe=Hospitalet er endnu ikke kommet i Stand, og hos den Kongelige Familie har Jnoculationen hidindtil ingen Indgang fundet. J Amsterdam har Tronchin 1748 først ladetinoculere en af hans Sønner, og hos Schweitzerne, hos hvilke dens store Lovtale mand von Voltaire boer, har den først fundet bifald i Gen. J Jtalien har Greve Roncalli udspredet den falske Tidende, at Kongen af Preussen havde forbudet Jnoculationen i hans Stater, og satte sig imod den tilligemed Bianchi. Desuagtet har den dog udbredet sig over hele Toscana, og er ligeledes bleven udøvet i Kirke=Staten, i Genua, i Melland og i Parma, men ikke i Kongens af Sardiniens Lande. De fleste Uroligheder har Koppernes Jndpodning foraarsaget i Frankerig. Allerede 1723 skrev la Caste for den, og Hertug=Regenten var den gunstig. Efter det første Forsøg, som Eller 1721. gjorde i Paris, bleve allerførst flere anstillede i Aarene, 1734 og 1735. Det 1756de Aar var besynderlig merkværdigt, fordi Hertugen af Orleans lod Hertugen af Chartres og hans Princesse inoculere. Gatti allene har inoculeret hundrede i Paris, og Condamine er bleven en nidkier og lærd Forsvarer af samme. Jmidlertid er det dog vist, at de største Læger i Paris ere ikke Jnoculationen gunstige, og dem har det lykkedes i Paris, som Anti Jnoculisterne i andre Lande har forgieves tragtet efter, nemlig at sætte Landets Regierings Arm i Bevægelse imod Jnoculationen. Parlamentet har i Forveien forbudet Koppernes Jndpodning. Gatti har forladt Paris, og man venter med Længsel efter den endelige Dom, som denne høye Ret vil fælde i denne Sag.