Viborger Samler, 1827-10-01
En Fisker i Randers har i denne Tid fanget en Sælhund i sin Laxegaard. I Dronningborg Mølle ved Randers kan fra 1ste Octbr. til 30te Novbr. faaes hele og halve Kroppe særdeles godt Studekjød; men det koster og fra Hoved til Hale 10 Mk. Lispundet. For saavidt, at vor kjære Fædrelands Velstand, bestaaer i dets Erhverskilder, tillader Man sig at anføre følgende, der muligen ikke kan udvikles nok for at vække den Jnteresse for Sagen, som den fortjener. Den nemlig: om Fiskeriet paa Vestkysterne af Jylland og i Liimfjorden. Man har da nu lært Eet og Andet, siden Vesterhavets Indtrængen i Agger=Kanalen, som man for ikke ændsede; det nemlig: at det alt for salte Havvand, der ved Nordvestvinden trænger ind i Fjorden, tilintetgjør og dræber Fjordfiskene, saasom Gjedder, Aborre, Aal og Brasen. Derimod fanges der efter Stormen nu de storflabede Kabliau, ja Langer (en Torsk art), Reier hidtil der ukjendte, smaa Torsk og en stor Deel smaa Flyndere (Jsinger), og andre Arter. Endog Havaal komme der; men baade Torsken og Aalen have naar de tilberedes et elendigt mager og tørt Kjød. At Aborrerne sidste Sommer fandtes døde drevne til Land i saadan Mængde, at de maatte bringes bort og graves ned, beviser bedst, at dette Ægteskab mellem Hav og Fjord ikke er lykkeligt. Aalefiskeriet, der for fødede saa mange Hundrede Familier, er nu forbi, saalangt Havvandet formaaer at salte Liimfjordens Brakvand. Dersom man altsaa ikke finder det rimeligt, som vel endnu er muligt, at stoppe ved nedsænkede gamle Skibsskrog Kanalmundingen, (da man dog aldrig kan antage, at de 3de jydske Sandrev kan borttages og skaffe varig Jndseiling) saa vil, foruden Fiskeriets aldeles Ødelæggelse i den for paa Ferskvandsfisk rige Liimfjord, mange Tusinde Tønder Engbund fordærves og, Fjorden dog ikke yde noget Fiskerie der ligner det Tabte, fordi Kabliaufangsten skeer ofte 1 a 2 Mile fra Vestkysten, og de 3 Sandrev ikke have noget for disse Fiskearter Indbydende; thi de og Rokker m. m. fiskes aldrig paa Revene. Til Revolutionen efter Stormene bør det regnes: "At Helten i saa usædvanlig og useet Mængde i Fjor lod sig finde og fange i Liimfjorden." - At der nu allerede i September er fanget Sild ved Nibe, er et Beviis for, at hverken Dampskibe eller andre Ulykker have forjaget dem; men, endskjøndt man og paa Jyllands Vestkyst fisker sidst paa Sommeren store, fede og velsmagende Sild, bor man dog ikke derfor mene, at Silden skulle komme derfra i større Mængde end før; det maatte da være, naar Nordkapere, Hajer, Sælhunde og andre Havets Rovdyr jagede dem - men, dette kan heller ikke skee formedelst Sandrevets tredobbelte Modstand, uden ved stærk Paalandsvind. Der er og i de sidste 2 Aar ved Aggerkysten og omliggende Egne fan meget endeel Brislinger eller smaae Sild som ligne store Ansioser. Men endnu har Havets Jndtrængen voldet anden Skade. Den nemlig, at OttosundsStrøm er vorden meget stærkere, og kan ikke uden i Magsveir (thi Seilbaad har man ligesaalidet der, som ved Sallingsund) bringe Reisende og Kreaturer over, der dog i betydelig Mængde komme der, siden Landveien, formedelst Havets Jndtrængen, nu er stoppet. Ja, endog ved Sallingsund - hvor stærk Strøm før gik - klages nu over at den er meget stærkere - Altsaa er der saare megen Grund til, saavel for den kommende som nuværende Slægt, at ønske Aggerkanalen stoppet jo før jo hellere.