Berlingske Tidende, 1831-08-09
Brüssel, den 1ste Juli. Alt vidner om, at vor ny Monarch, for hans Afreise fra England, har søgt at forskaffe sig Kundskab om de herværende Forhold, om de Mænd, der hidtil stode ved Roeret, ja endog om deres smaae Forfængeligheder og svage Sider. Selv dem, der i Congressen paa en brutal og udelicat Maade modsatte sig hans Udvælgelse, vidste han at sige allehaande smigrende Ting; saaledes gjorde han flygtigen den bemærkning, at "Oppositionen er i et constitutionelt Land en Sikkerhedsvagt for Thronen og en vitalDeel af Repræsentativregjeringen." Leopold har allerede adskillige Gange underholdt sig med de Medlemmer af Congressen, der høre til Fabrikant= og Handelsclassen, om deres nærmeste Interesse; han lagde udtrykkeligen Vægt paa, hvor lidet han var Englænder eller Engelskindet. Derved sigtede han fornemmelig til Byen Gent, som holdes for den uværende Oppositions Sæde; en Fabrikant fra denne Bye, der søgde at fremstille den Skade, Belgien led derved, at England hentede mange raae Materialier derfra, som det ved sine mechaniske Hjelpemidler kunde forarbeide let og billigt, og siden sælge i Belgien eller Udlandet til en lavere Priis, end det Belgiske Fabrikat af samme raa Stof, gav Kongen den Forsikkring, at han fandt intet rigtigere, end denne bemærkning, og at det stedse skulde være en Gjenstand for hans Eftertanke, hvorledes den Skade, Belgien led ved England i Fremtiden kunde afhjælpes. Til Antwerpens Deputerede sagde han, at han nærede det Haab, at Stadens Handel snart skulde opnaae sin fordums Glands. Han bemærkede, at denne Bye, ved sin geographiske Beliggenhed ei allene vilde kunne hæve sig over de hollandske, men ogsaa over Hamborg, Bremens og Lybeks Havne. Citadellets Rømning af Hollænderne var naturligviis en Betingelse for Antverpens atter opblomstrende Velstand. "Vi kunne - tilføiede han - med Grund haabe, at dette vil skee ufortøvet, Vel har Kongen af Holland hidtil gjort nogle Vanskeligheder i Henseende til en Overeenskomst med os; imidlertid formoder jeg at dette blot er skeet i den Foru sætning, derved at formaae mig til, ikke at modtage den Throne, De have tilbudt mig. Nu. da han veed, at jeg har medtaget denne, og at min Beslutning, at blive hos Dem, er urokkelig, turde han maaskee forandre sine Anskuelser. Desuden skal jeg, saavidt det staaer til mig, Intet undlade, for saa hurtigt som mueligt at gjøre Ende paa disse Spørgsmaale. Endnu mærkeligere, end disse Yttringer, ere de Svar, Kongen gav de Deputerede fra de omtvistede Provindser, Limburg og Luxemburg. Til Limburgerne sagde han: Rine Herrer, det Limburgske har lidt meget; det er ret en ulykkelig Provinds. Kongen af Holland synes, strængt at holde overde Rettigheder, der ifølge Grændsebestemmelsen i Aaret 1790 tilkomme ham i denne Provinds. Han agter maaskee ogsaa, at gjøre os de Enclaver stridige, som tilkomme os i Holland; der er imidlertid grundet Haab om, at Vanskelighederne desangaaende kunne hæves ved Underhandlinger ledede med Klogskab." - Til de Luxemborgske Deputerede sagde han : "Vi ere i Besiddelse af hele deres Provindses Territorium, med Undtagelse af Hovedstaden og vi ville haandhæve denne Besiddelse. Deres Lander let at forsvare og jeg tvivler ikke paa, at De i Nødsfald selv ville gjøre Begyndelsen med dets Forsvar. J Øvrigt er det vore Naboers Jnteresse, ikke at forurolige os i det Luxemburgske." - Kun det første af disse to Svar indrykkes i Moniteuren, men det andet er derfor ikke mindre ægte. Det lader sig endnu ikke med Vished afgjøre, hvilket af de mange Rygter og Sammensættelsen af det ny Ministerium, der er det sande; den Version, som Courriermeddeler, synes at være den rimeligste. Man fortæller, at Kong Leopold ved Præsentationen af de Deputerede især erkyndigede sig om Hr. van Brouckere, og da denne blev ham forestillet, meget naadigen yttrede sig : "Jeg havde ikke, formedelst Deres Knebelsbart, i Dem gjenkjendt en forhenværende Finantsminister, derimod veed jeg, at De besidder ethvert ønskeligt Talent til at forestaae Krigsdepartementet." - At Krigen imidlertid ikke vil fordre nogen betydelig Administration hos os, synes at ligge i de fem europæiske Hoved magters Hensigt; i det mindste forsikkrer Messager de Gand, der nu hører til vore bedst underrettede Oppositionsblade, at den belgiske Armee Sandsynligviis vil vorde opløst, for at gjøre Belgiens Neutralitet fuldstændigere, end denne allerede er ved Fæstningernes Demolering. At Kongen af Holland ikke har antaget de 18 Præliminairartikler, - hvilket ikke var os uventet, da endog nogle belgiske Blade, f. Ex. Journal d'Anvers, for adskillige Dage siden paastode, at Kongen af Holland led nogen Uret, - bringer os vel Krigen nærmere, dog synes her Ingen for Alvor at troe derpaa, da det nu ligger i hele det civiliserede Europas Jnteresse, af alle Kræfter at forebygge en ny Krig, der letteligen kunde udbrede den i Norden rasende Smitsot endnu videre.