Aalborg Stiftstidende, 1833-07-09
Spanien. De Deputerede fra Stæderne og Provindserne forsamlede sig, 74 i Tallet, den 19de Juni hos Præsidenten i Castilien, Marschal Castannos, og begave sig derfra i Procession til Palladset. Her holdt Kongen en kort Tale til dem, hvori han erklærede dem, at den eneste Hensigt med den Sammenkaldelse var at hylde hans Datter, Prindsessen af Asturien, hvilken Høitidelighed skulde finde Sted den følgende Dag i Kirken San Geronimo. Høitideligheden er, saavidt vides, gaaet af med al Rolighed; men to Ting siges dog at have foraarsaget Kongen Bekymring. Den ene: at Erkebiskoppen af Toledo har vægret sig ved at deeltage i Ceremonien, hvorfor Patriarchen af Jndien maatte udnævnes til at fungere i hans Sted. Den anden: at Kongen af Neapel formelig har protesteret mod Forandringen i Tronfølgen ved et Actstykke, som den neapolitanske Gesandt har overrakt og som er saa lydende: Vi have med meget Bedrøvelse erfaret, at Hs. catholske Majestæt ved et Decret af 4de April har indkaldt delle spanske Cortes til næstkommende 20de Juni, for at sværge, H. H. Prindsesse Maria Jsabella Troskabs-Eed som Arving i til Spaniens Trone, ved hvilken Handling den nye Trone følge skal sanctioneres, som H. M. har indført ved den an pragmatiske Sanction af 29de Marts 1830, ved hvilken den af Philip den 5te ved Loven af 10de Mai 17713 fastsatte ophæves. Under disse Omstændighder have Vi taget i Overveielse, at bemeldte Lov af 1713 er udstædt af Hovedet, for Vort Dynastie med alle for sammes Gyldighed nødvendige Formaliteter, og paa en Tid, da de overordentlige og nulykkelige Forhold retfærdiggjorde en ny Tronfølgelov; at sammes uafbrudte Varighed i mere end et Aarhundrede har givet denne Lov forøget Kraft, samt at den har været en nødvendig Følge af de Betingelser, under hvilke Spaniens Trone sikkredes Ludvigs Sønneson og hans mandlige Efterkommere, hvilke vigtige Grunde endnu ere gjeldende. Vi have fremdeles overveiet, at en Tronfølgeorden, oprettet med de fornemste europæiske Magters Samtykke og Garantie, samt anerkjendt af disse i en Række af Tractater, er bleven obligatorisk og uforanderlig og har givet Philip den 5tes Descendenter Rettigheder, som, da samme ere erhvervede ved Opofrelse af andre Rettigheder, ikke kunne opofres uden væsentlig egen Skade og uden at krænke den Agtelse, som det skylde deres Dynasties ophøiede Hoved og Grundlægger. Viere desuden overtydede om, at naar en slig Grundlov engang er antagen, kan det efter Grundsætningerne for al Lovgivning ikke tilkomme Nogen under nogetsomhelst Paaskud at forandre samme, saalænge Stifterens Dynastie bestaaer. Ligesom altsaa Arverettigheden til Spaniens Krone, tilkommer enhver af Philip den 5tes mandlige Efterkommere efter den sidste Besidders dødelige Afgang, saaledes gaaer Tronfølgen over paa de Førstefødte af den næste Linie som den Afdødes nærmeste Slægtninge og Tronfølgeren udleder ikke sin Ret fra nogen Handling af hans Forgænger, men fra Gud alene og fra den uforanderlige Lov, ved hvilken Arvefølgen er bleven bestemt. Det er ogsaa klart, at hvis denne Lov blev tilintetgjort, ville alle de europæiske Magters Bestræbelser i Begyndelsen af det forrige Aarhundrede for hat oprette en Ligevægt mellem Staterne blive forgiæves og man maatte befrygte at see en ny blodig Arvefølgekrig, opstaae. Desaarsag og i Overeensstemmelse med de ForholdsregVore Kongelige Rettigheder og de Pligter, som den Plads, paa hvilket Forsynet har stillet os, medfører, formelig - saaledes som herved skeer - og for de legitime Fyrster blandt alle Nationer at protestere mod den pragmatiske Sanction af 29de Marts 1830, saavelsom mod enher Handling, der paa nogensomhelst Maade kunde forandre eller skade de Grundsætninger, paa hvilke det bourbonske Huses Magt og Glands har beroet og paa hvilke de eventuelle i ubestridelige og hellige Rettigheder grunde sig, der efter den hidtil uforanderlige Grundlov for Arvefølgen ere erhvervede af Os under betydelige Opofrelser. Denne Vor høitidelige Protest skal meddeles alle Hoffer, og Afskrifter af samme forsynede med Vort og Vor udenlandske Ministers Segl skulle nedlægges i Justitsministeriets saavelsom i Conseilpræsidentens Archiv. Givet i Vort Pallads i Neapel den 18de Mai 1832. Ferdinand."