Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1772-10-19
Jndsendt fra Landet. J No. 35 af Addresse=Efterretningerne spørger en vis Patriot: Hvad Arbeide man beste kand udfinde for de Gamle og Svage, item forBørn, som Publicum maa underholde, hvorved de kunde fortiene Hælvten af deres Underholdning? Hvad Børnene angaaer, som har deres friske Lemmer, da stilles hen, om de ei burde lære, saavel Drenge, som Pige-Børn, at spinde, tvinde Traad, og at knytte eller spitte, som vi her kalder det, samt Pigebørnene desuden at sye alle Slags Søm Spørges derfor igien; Om vi ved vore 3de Fattig-Skoler, (der som 3de smaa Waisenhuser kand ansees,) ei burde holde et par Koner ved hver Skole, der kunde lære Børnene at knytte, sye og spinde, Burde de ei fra Ungdommen af lære dem ligesaavel at arbeide som at læse, Paa den Maade, vi nu optrække vore fattige Børn i vore Waisenhuse og Skoler, kand vi ei vente andet, end at faae uduelige Betlere af dem, naar de voxe til og blive gamle, som vi nu see paa vore mange Betlere, af hvilke en stor Deel intet kand giøre, sær vore gamle Mandfolk-Betlere, som desaarsage ere de ynkværdigste. Jngen Fornuftig vil derfor forundre sig over, at jeg siger, det Drengebørnene skulle ligesaavel lære at spinde og spitte, som Pigebørnene. Jeg har vel hørt denne Jndvending: At vore Skoler ere ei indrettede uden til at opdrage de Unge i deres Christendom og til at læse. Men denne Jndvending var snart ei værd at svare paa, hvis jeg ei havde hørt den af et Par brave Mænd. Bør vi ei forbedre vore Indretninger, naar det kand skee, Skal vi altid hænge i det Gamle, naar vi kand see noget bedre, Vi have alt for mange Voxne og Gamle, som intet have lært, og derfore ere Publico til des større Byrde. Gandske vist bør vi ei letsindig forandre vore gamle Indretninger, især bør oprettede Testammenter staae ved Magt. Paulus siger med god Grund Giør dog ingen et Menneskes Testamente til intet? Men et er at giøre en Ting til intet, og med Tillæg at vende op og ned derpaa, et andet er at forbedre det, og dog lade Hoved Hensigten staae, ved Magt. Maatte man intet forandre og forbedre, saa burde jo Landet vrimle af dovne Munker, Nonner og Klostere, skiønt man kand sige, at vore Forfædre, hvad de Jndretninger angaaer, have ei forandret, mindre forbedret, men vel ophæved de Gamles Testamenter desangaaende. Havde de ladet Klosterne, i det ringeste de fleste at dem, blive ved Magt, og indrettet dem til Sygehuse, Enkehuse, Waisenhuse og Skoler for Børn af begge Kiøn, saavel Betienteres som andre brave Folkes Fader og Moderløse Børn, samt til Academier, saa havde vi nu ei haft nødig, med saadan Møie at anfange slige publiqve Jndretninger, som vi nu maa giøre, og vides er, hvor viskal faae Cassa og Midler dertil. Men at komme til Hoved=Sagen, saa bør vi gandske vist før ge for, at vore fattige Børn, som Publicum skal drage Omsorg for, kand lige saa vel lære at arbeide og giøre noget med deres Hænder, som at læse. Det heder ei allene ora, men ora & la borg, Dagene og Timene burde være ordentlig deelte i slige Skoler mellem Læsning og Arbeide. Giøre vi ei det, vil vore Efterkommere, der faae da saa friske, føre, men uduelige Betlere, han de os i Graven, ligesom vi nu sukke over dem, der vare for os, fordi de ei have oplært i Ungdommen de mange uduelige Betlere, vi nu have, til at bestille og giøre noget.