Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-11-19
Algier. Saalænge Algier har været i Tyrkernes Hænder, have de christelige Nationer stedse maattet lide af disse Barbarers Søerøverier, og de forskjellige Forsøg, man har gjort derimod, have ingensinde havt et tilfredsstillende eller varige Resultat. Carl V foretog sig i Aaret 1541 er Tog mod denne Bye, tvertimod Admiral Dorias Raad, i Efteraaret. Hans Flaade bestod af 100 store Krigskibe, 20 Galeier og et stort Antal, Transportskibe. Paa disse overførte han 30,000 Mand af sine bedste Tropper; og, da han vilde anlægge en Colonie i Landet, medbragte han desuden Haandværkere, Kjøbmænd, Fruentimmer, ja endog Damer fra Hoffet. Staden var dengang kun omgiven med en simpel Muur, havde ingen Udenværker og kun en ringe Besætning, uden Mandstugt og Krigserfarenhed. Omtrent 2 Miil østen for Byen gjorde han Landgang, slog Leir paa en Høi, fra hvilken han kunde oversee hele Staden og byggede der et Fort med Batterier. Denne Bygning er endnu til og fører Navn af Keiserens Fort. Herfra begyndte han nu at beskyde Algier, hvilken han sandsynlig ogsaa havde indtaget, dersom ikke en Storm havde adspredt hans Flaade med 8000 Mand ombord, og den indfaldende Regntid havde tvunget ham til skyndsomst at hæve Beleiringen. Algirerne overfaldt nu de Christne, da de vare i Begreb med at indskibe sig, tilføiede dem et betydeligt Tab og bortførte Mange i Slaverie, ja Keiseren selv naaede med Nød det Skib, der skulde føre ham tilbage. J Aaret 1203 fornyede de Spanske deres Angreb paa Algier; men bleve fuldkommen slagne, ja mistede endog Oran i det følgende Aar. Engelænderne, Hollænderne og de Franske vare ikke heldigere, indtil endelig Engelænderne i Aaret 1816 fulgte Amerikanernes Exempel. og udsendte en betydelig Flaade mod Algier, under Anførsel af Lord Exmouth. Den bestod af 6 Linieskibe, 2 Fregatter, 2 Brigantiner, 5 Corvetter, 4 Bom barder og et stort Antal Kanonschalupper, hvortil sluttede sig en hollandsk Flaade under AdmiralCapellen. Modvind forhindrede Flaadernes Ankomst for Algier til 27de August, hvor Alt var beredt paa en haardnakket Modstand og Deyen stod i Spidsen af 90,000 Mand. - Lord Exmouth begyndte med, skriftlig at fordre: alle christne Fangers Frigivelse, uden Lose penge; en høitidelig Forpligtelse til at respectere Menneskerettigheder, og til at behandle Krigsfanger efter europæisk Brug; og Fred med Kongen af Nederlandene paa de samme Vilkaar. Da Deyen ikke svarede herpaa, styrede Flaaden ind i Bugten og kastede Anker omtrent Kl. 2 om Eftermiddagen foran Havnens Dæmning. Angrebe var saare vanskeligt; thi flere over hinanden anbragte Batterier forsvarede den Landinge, som danner Havnen. Men da man tog de fiendtlige Batterier i Flanken, lykkedes det, at demontere en stor Deel af det fiendtlige Skyts og Kl. 8 om Aftenen var Halvdelen af Staden, Arsenalet, alle Magaziner og den indre Havn tilligemed hele fiendtlige Flaade ødelagt. Den følgende De sendte den engelske Admiral, hvis Flaade havde lidt meget, en Parlamentair til Byen med de samme Betingelser, som nu bleve antagne og Freden umiddelbar sluttet. Jntet blev deri stipuleret med Hensyn til Søerøveriet og ingen Art af Caution fordret derfor, hvorfor følger, at, skjønt Slaveriet i Algier derved skulde være afskaffet, Deyen dog ikke havde frasagt sig Ret til at fore Krig med de forskjellige europæiske Nationer, som ikke svarede ham aarlig Tribut.