JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Det betydeligste Klædemanufactur i Sverrig, er det, som Jnteressentskabet Søderberg og Arosenius i Norrksping allerede i flere Aar har dre vet, hvis Product i Aaret 1818 var. 14, 710 Alen, 1819. 15,284 Alen, og 1820. 17, 114 Alen. Dette Jnteressentskab har i Forbindelse dermed anlagt et mekanisk Spinderie, i hvilket 1820 tilvirkedes 46,750 Strænge Uldgarn, ligeledes en Papiirfabrik, som samme Aar leverede Papiir af alle Slags til en Værdie af 22,613 Rdlr. - J det Hele tilvirkedes i Sverrig i Aaret 1820 af fiint, middelfiint og grovt Klæde 369,255 Alen. De samtlige Svenske Papiirfabrikers Tilvirkning udgjorde i 1819 en Værdie af 176, 118 Rdlr., og i 1820 af 206,389 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
J en Skrivelse fra Trier af 10 Juni meldes, at efterat i den Fonkske Proces Debatterne vare sluttede og Præsidenten i Assiseretten havde gjort sit Resume og fremstillet alle Grunde for og mod den Anklagede, forelagdes de Cedsvorne følgende tre Spørgsmaale, hvilke de, efter to Timers Beraadslagning, besvarede paa vedføiede Maade. Første Spørgsmaal: Er den anklagede P. A. Fonkskyldig i, Natten imellem den 9de og 10de November 186, frivillig og med forudfattet Beslutning at have myrdet W. Coenen, Svar: Med 7 mod 5. Ja, den Anklagede er skyldig. Andet Spørgsmaal. Eller, er den Anklagede skyldig i, frivillig og med forudfattet Beslutning, at have været deelagtig i den udøvede Forbrydelse, Svar: Ja, den Anklagede er skyldig med Hensyn til alle i Spørgsmaalet indbefattende Omstændigheder. Tredie Spørgsmaal: Eller, er den Anklagede skyldig i, ved Gaver, Løvter, eller andre snedige Midler, at have tilskyndet til hiin Forbrydelse? Svar: Dette Spørgsmaal er besvaret i det andet. – Efter disse Erklæringer har den Kongel. Assiseret dømt benævnte Kjøbmand P. A. Fonktil Døden og Processens Omkostninger. Med Rolighed hørte Fonk Dommens Forkyndelse; hans Venner omfavnede ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Capitain Palmer, der er kommen tilbage fra Ny-Syd-Shetland, har beseilet der en landfast Kyst paa Høiden af de ved Capitain Smith først opdagede Øer indtil 44 N. L., da han nærmede sig Landet saa meget, som Jsen tillod det. Han opdagede ogsaa en Miil i det Jndere af Washington Snævret en herlig Havn, efter ham kaldet Palmer-port, og det skal nu være afgjort, at et antarktisk Fastland er til, og hænger sammen med Cooks sydlige Tule. Det indbefatter i det høie Sneebjerge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
J Schlesien er død Enken Meyer, 90 Aar gammel, som af en fra Ungdommen af havt Modbydelighed for Kjødspise, har levet blot af Haugeværter, Brød, Meel og Æg, og ved denne Føde har befundet sig vel, lige indtil de sidste to Aar. Krudtsammensværgelsen 1605 under Jakobl., hvorved man, som bekjendt, vilde sprænge Kongen og Parlamentet i Luften, gav Anledning til Troskabseden (Allegiance, som alle Embedsmænd maatte aflægge mod alle Pavens Foretagender, og en Sammensværgelse under Karl 11, for at fremme den catholske Jakob dens Tronbestigelse, til Test (Prøvelsesedden), efter hvilken hver Embedsmand i den engelsk biskoppelige Kirke maa tage Alterens Sacramente. Da de catholske Pairs, under grusomme og uretfærdige Paaskud, ere blevne berøvede deres Rettighed at optages i Parlamentet, saa har Hr. Canning nyligen andraget i Underhuset om, at denne Rettighed igjen maatte blive dem indrømmede, hvorved 6 og siden 6 andre Pairer vilde komme i Overhuset, hvorfra de ved en Act af 1678 blot bleve udelukkede, forat forhindre en Catholiks Thronfølge, som man ikke behøver at frygte for nu. - Antallet af de nuværende engelsk catholske Pairs er 7, Hertugen, af Norfolk, Greven af Shrewsbury, Lorderne Stourton, Petre, Arundel, Dormer, Clifford. De, irlandske ere 8. Greverne af Finaal og af Kenmare, Viscounterne Gormanston, Netterville, Taeffe, Southwell, Lorderne Trimleston og Prench. De Skotske ere to: Greverne af Newburgh og Traquair. Men de irlandske og skorske Pairs ere ikke fødte Medlemmer af det almindelige Parlament, og kun berettigede til at vælges til de 16 skotske og 32 irlandske Repræsentanter i Overhuset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Om det engelske Parlament. (Slutning; see No. 48.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
J Underhuset har en ved Stemning, med Forbeholdenhed af Kongens Samtykke, valgt Taler Forsædet. Dette Navn synes ved første Øiekast ikke at svare til hans Forretning, thi han taber sin Ret til at yttre sin Mening om en Gjenstand, der raadslaaes om, og har endog kun i det Tilfælde en Stemme, naar de modsatte Stemmer ere lige og de afgjørende ere nødvendige. Jmidlertid er dog hans Forretning af Vigtighed. Han maa kalde alle dem, der afvige fra Hovedsagen, der tillade sig for paafaldende Personligheder, kort alle dem, der, ved at dadle Forvaltningen, irettesætte Kongens Person, til Orden. Han paabyder ikke allene Taushed, men han kan endog befale den Skyldige at bede paa Knæ om Forladelse; den engelske Trodsighed, der altid er beredt til at bøje sig for Lovene, underkaster sig, uden Modsigelse, denne offentlige Bod, men holder sig da gjerne skadesløs ved en bidende Vittighed, saaledes som et Medlem, der engang var bleven dømt til en saadan Bod, fordi han med for liden Skaansel havde anklaget hele Huset for Bestikkelighed, i det han reiste sig op tørrede sig Knæet og sagde: paa min Ære, jeg har aldrig seet et saa smudsigt eller besudlet (sullyd) Huus. J alt for grove Tilfælde kan Taleren sende Overtræderen til Tower. Men til at udelukke et Medlem eller afsætte samme fra sin Post udfordres hele Husets Beslutning. Da Wilkes 1769 for et overmodigt og oprørsk Skrift blev udstødt, og Grevskabet Middleser, ved at vælge ham paa ny, vilde hielpe ham til sin Post igjen, blev Valget ikke allene erklæret for ulovligt, men man optog endog Oberst Buttrel, hans Medbeiler, der kun havde 296 Stemmer mod 1143.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Taleren overleverer og forelæser Kongen de Adresser, Huset har stemt for, og har deraf sit Navn, Til denne betydelige Værdighed ophøier man kun en værdig og almeenagtet Mand; han giør, saalænge Forsamlingen varer, stor Stads, og hans Løn er over 16,000 Specier. Hans Dragt er meget ærefrygtbydende, men stikker dog paafaldende, ja latterligen af mod de øvrige Medlemmers. Denne er i intet forskjellig fra de øvrige Borgeres; de gaae i Frakke og Støvler, kort, høist skjødesløst klædte, til deres vigtige Forretning. Men deres Præsident bærer et langt, foldet Gevandt, en uhyre Paryk, der i tykke Lokker hænger ned af begge Sider af Brystet. Han har sin Plads paa et forhøiet Sæde i Baggrunden af St. Stephans Capel, hvor Forsamlingerne holdes. Under ham er et stort Arbeidsbord for Secretairerne, som ikke ere Medlemmer af Huset.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Pairernes og Medlemmernes ældste Sønner indlades i det Jndere af Sahlen; dette tilstedes ogsaa udmærkede Fremmede, som have anmodet Taleren derom ved et Medlem. J Forsamlinger, der, ved de Gjenstande, som forhandles deri, ere saa betydelige, venter man Værdighed, men man finder den ikke her. Neppe iagttage Medlem, merne, der alle sidde skjødesløst, uden Orden, med bedækkede Hoveder, Velanstændighedens Love; de tale overlydt, gaae og komme, og høre kun de meest udmærkede Medlemmer med nogen Opmærksomhed. Ved Sahlen er en Skjænkestue, hvor man til enhver Tid finder Kalvesteeg og Beefstakes, den er ganske fuld, naar eet af sin kjedelige Tale bekjendt Medlem fører Ordet, og kaldes efter denne Omstændighed bell (Spiseklokken). Ministerne ere altid tillige Parlamentslemmer. Naar Kongen forunder dem denne Post, saa miste de deres Plads som Deputerede; men de lade sig vælge igjen, og dette er væsentlig nødvendigt for at hævde Grundforfatningen; thi ellers kunde de umueligen forsvare sig mod Oppositionens daglige Udfald. Bænken paa høire Side af Arbeids bordet er bestemt for Ministerne, og kaldes Skatkammerbænken, paa den anden Side sidde Oppositionens fornemste Hoveder. - For under Sagernes Behandling, saa meget som mueligt, at undgaae Personligheder, stiles hver Tale til Taleren, og man nævner de Medlemmer, man maa tale om, aldrig ved deres Navn. Saaledes siger man Lorden af det blaa Baand, det lærde Medlem (naar Talen er om en Retslærd) og min hæderlige Ven. De haardeste Anklagelser, de fornærmeligste Bebreidelser, naar de anvendes paa Forvaltningen i det Hele, taales, og strække sig ofte vel ustraffet til Fleerheden af Huset. Det er grundet paa gammel Vedtægt, og fast en antagen Talefigur, at Ministerne tilgive Oppositionen Daarlighed, Bestikkelighed, Taabelighed, umiddelbare Jndgreb i Forfatningen, som der ellers maa bødes med Livet for. De, som Bebreidelserne ramme, høre dem med udmærket Langmodighed; thi førend de kom i Embedet, talede de ligesaa, og naar en eller anden politisk Forandring skulde give dem Plads i Oppositionen, vilde de atter gjøre det. Dog ophører denne Langmodighed, naar i Stridens Hede Beskyldningerne blive personlige og true at skade Jndividets Ære. J det Tilfælde er en Tvekamp den sædvanlige Følge af Fornærmelsen. Saaledes duellerede Pitt af en saadan Aarsag med Tierney. Hvad Medlemmernes politiske Veltalenhed angaaer, da berede de sig vel paa deres Taler, men skrive dem aldrig. De have heller ikke den rethoriske Fuldendthed, hvoraf Grækere og Romere have efterladt os Mønstre. De binde sig ikke engang til en vis Afdeling, og vanskeligen vil man finde i en engelsk Parlamentstale en Jndgang eller Slutning; dette uagtet ere de imidlertid ikke sjeldent kraftige, vittige og fornuftige. De offentlige Blade levere, som bekjendt, Parlamentsdebatterne, hvilket taales, uden at det er tilladt; men Talerne trykkes aldrig saaledes som de holdes. Det vilde endog være umueligt, efterdi Talerne, selv de berømteste, meget hyppigen gjentage sig, og det er intet ringe Arbeide, at befrie dem for al Sqvalder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
Kjøbenhavns Børs, d. 21 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 251. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 1 s. a a 15 Rbmk. 1 1/2 s. Oblig. (med Rente fra 11 Juni 1822) 75 a 75 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 99 a 99 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedler 11 1/2. - Svenske Sedler Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 70000 Ro Nittende Aargang. No. 51. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 25 Juni 1822. Om Forbuds (Probilitiv.) Systemet, med fortrinligt Hensyn til dansk Konstflid. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Vort Fædreneland befinder sig i denne Tid i en Stilling, hvor der nødvendigen alvorligen maa tænkes paa at standse en Fattigdom, især blandt de ringere Stænder, der voxer tilligemed den aarligen tiltagende Befolkning og alle sædvanlige Næringsveies Formindskelse og tildeels Undergang. Paa Handel og Skibsfart, der fra Arilds Tid sysselsatte saa mange Tusinde iblandt os, er der vel for det første ikke at regne, og begge disse Hovednæringskilders Standsning er en Skjebne, vi dele tilfælles med de fleste øvrige handlende Stater i Europa. Man har engang gjort sig al muelig Umage for at befordre Folkeformerelsen, og nu, da Maalet er opnaaet og Befolkningen i saa stor Grad er tiltaget, bliver det Pligt, at forskaffe den Midler til at erhverve Livets Ophold. Dette kan i dette Øjeblik ikke skee, uden ved Fabrikernes Ophielpning; og skeer det ikke, saa vil med Ørkesløsheden Sædernes Fordærvelse, og med Arbeidsløsheden Fattigdommen tiltage saa meget, at man næsten maa befrygte, at Straffelovene tilsidst ikke ville være istand til at afholde fra Forbrydelser, og Fattiganstalterne, som allerede nu neppe kunne bære mere deres Byrder, kun udrette lidet til Nødens Afhielpelse. Det er altsaa paa den høieste Tid at tænke paa den indenlandske Konstflids alvorlige Opmuntring og fremmede Luxusartiklers fuldkomne Banlysning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Alle Udlændinger, som komme tilreisende, forsikkre, at i ingen Stad i Europa, end ikke i London, Paris, Wien, Berlin eller Hamborg, Luxus er saa herskende, som i Kjøbenhavn, der maaskee mindre end alle de øvrige Stæder har Raad dertil, og hvor den bestaaer blot af udenlandske Artikler, hvilket ikke er Tilfældet i andre Lande Hvad der gjør vor Luxus især fordærvelig, det er ikke det, at de, som have Evne dertil, vise Overdaadighed; men den bliver fordærvelig, fordi netop de, der have mindst Ævne dertil, er meest tilbøielige dertil, og alle uden Forskiel ville leve paa lige høi Fod. Den vigtigste Aarsag hertil er den store Letsindighed. For at kunne leve eet Aar hvad man kalder rask opoffrer man Resten af sine Dage til Nød, Jammer, ja endog Forsmædelse. Derfra de mange Bedragerier, Falsk nerier og Tyverier, hvorved hele Familier gjøres for stedse ulykkelige. Et Beviis paa, at denne Luxus hører til det fordærveligste Slags, er den store og almindelige Mistillid, de evige Executioner og Fallissementer; de uophørlige Begjeringer om Laan og Understøttelse &c., der for en Deel ere directe og indirecte Følger af hiin Overdaadighed. Men det Værste af Alt er, at medens Pengene bortødsles til udenlandsk Fjas og Flitter, indskrænket man sig i andre Henseender i en urimelig Grad, og kan den, der i Landet selv frembringer nyttige og solide Ting, sjeldent vente nogen synderlig Afsætning; hvortil endnu kommer, at de fleste Penge i vore Dage ere i Hænder af Folk, der betragte samme, ikke som noget, der maa gaae fra Mand til Mand og uophørligen være i Omløb, naar det skal opfylde sin Bestemmelse og fremme det Heles Gavn, men som Myntsamlere sjeldne Medailler og Skuepenge, der maa henlægges i et Skab og opbevares som Rariteter. Deres Livs eneste Glæde er at samle Renter paa Renter, indtil den største af alle Rentemestere - Døden – river dem bort fra deres Obligationer og Grunker. (Fortsættes.) Til min bedste Ven.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
(Jndsendt.) Har jeg Uret Edeskoværre neid),At jeg vandrer folkesky og ene Paa en ubesøgt og øde Vei, Hvor min Klage lyder kun for Stene? Er en Daares Klage bedre værd, Bør ei Vanvid, om det kan, sig skjule? Eller skal det sees, som det er, For at spærres ind i Jammers Hule? Underholdning - det er Verdens Maal, Den man stundom og hos Vemod finder, Naar en Taare randt i Smertens Skaal Over Skjønheds Træk paa blegge Kinder. Mildt man røres af den Himmelstraale, Som oplyser Kummers mørke Grund. Hvad er Engleskjønt, som blidt at taale, Som et Vemodssmiil om Ninas Mund? Ak, men naar ei Sorgen kan behage, Naar den svundne Arm, som Kinden bar, Medens Slangerne paa Hjertet nage, Støtte for et Dødninghoved var, Naar ei Glimt af Haab Din Smerte qvæger, Jngen Stierne Natten gjennembrød, Naar selv Giften i det tømte Bæger Bringer Dig en altfor langsom Død; Naar den slukkes - denne Gnist af Snille, Som oplivede Dit Væsen før; Naar forvirret Dine Tanker spille Lig Oraclet ved Sybillas Dør; blig, hvad er for Sorgen da tilbage, Hvis den ikke til en Ørk skal tye? Hvo vil høre den Fortvivltes Klage? Saae jeg ikke Dig, min Ven, at flye?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Jndenlandske Efterretninger. Under 4de d. M. er igjennem det Kongel. danske Cancellie, udfærdiget en Placat for Danmark, saa lydende: Efterat Hs. Majestæt Kongen af Danmark og Hs. Majestæt Kongen af Preussen ere komne overeens om gjensidigen at ophæve alle Afdrag og Bortflytnings=Afgifter, saaledes som dette allerede er bestemt ved den 18de Art. af den Tydske Forbunds Act af 8de Junii 1815 og ved den Tydske Forbunds-Forsamlings Beslutning af 23de Junii 1817 med Hensyn til Hertugdommene Holsten og Lauenborg, og de Kongelige Preussiske til det Tydske Forbund hørende Lande, er under 3die Maji sidstl. derom udstædt en Declaration, hvis Bestemmelser herved bekjendtgjøres til Efterretning og behørig Jagttagelse: §. I. Ved Formues Udførsel fra Kongeriget Danmark og Hertugdommet Slesvig til samtlige Kongelige Preussiske Stater i Almindelighed, eller fra Hertugdommen Holsteen og Lauenborg til de til det tydske Forbund ikke henhørende Kongelige Preussiske Lande, saavelsom fra samtlige Kongelige Preussiske Stater i Almindelighed til Kongeriget Danmark og Hertugdommet Slesvig, eller fra de til det tydske Forbund ikke henhørende Kongelige Preussiske Lande til Hertugdommene Holsteen og Lauenborg, hvad enten saadan Udførsel skeer formedelst Udvandring, Arv, Legat, Medgift, Gave eller paa anden Maade, skal intet Afdrag (gabella hereditaria) eller BortflytningsAfgift (census emigrationis) erlægges; de almindelige Afgifter allene undtagne, som ere forbundne med et Arvefald, Legat, Salg, o. s. v., og som uden Forskjel om Formuen bliver i eller udføres af Landet, og om den nye Besidder er Jnd født eller Fremmed, hidtil have maattet være at erlægge i de Kongelige Danske og de Kongelige Preussiske Stater, f. Ex. Skat paa Arv, Stempelafgifter, Toldafgifter og deslige. §. 2. Den foran bestemte frie Udførsel skal strække sig saavel til det Afdrag og den Bortflytnings Afgift, som indflyder i Landsherrens Kasse, som til det Afdrag og den Bortflytnings Afgift, som ellers maatte tilflyde Jndivider, Communer eller offentlige Stiftelser. §. 3. Bestemmelserne i forestaaende 55. 1 og 2 strække sig til alle i dette Øieblik anhængige, saavelsom til alle fremtidige Tilfælde. 5. 4. Den i ovenstaaende §§. 1, 2 og 3 bestemte frie Udførselsret skal kun være anvendelig paa Formue. Som Følge heraf blive, uagtet denne Overeenskomst, de Danske og Preussiske Love i Kraft, som angaae den Udvandrendes Person, hans personlige Pligter og hans Forpligtelse til Krigstjeneste. - J denne Henseende skal ogsaa for Fremtiden begge Regjeringer, som have afsluttet denne Forening, ikke indskrænkes i Lovbestemmelser i de respective Lande med Hensyn til de Udvandrendes Forpligtelser til Krigstjeneste og deres personlige Pligter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Under 11te d. M. er igiennem det Kongel. Slesvig Holsteen-Lauenborgske Cancellie i Kjøbenhavn udfærdiget et Patent, indeholdende nogle nærmere Bestemmelser i den ved Patent af 1ste Decbr. 1820 bekjendtgjorte Taxt for de Godtgjørelser, der tilkomme Læger og Chirurger, for Hertugdømmene Slesvig og Holsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Under 14de f. M. er igjennem benævnte Cancellie ligeledes udfærdiget et Patent for Hertugdømmene Slesvig og Holsten, hvorved det forbydes Amtssecretairerne at paatage sig Forretninger som Advocater eller Notarier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Ligeledes er under 14de d. M. igjennem General-Toldkammer og Commerce-Collegium udfærdiget en Placat for Hertugdommene Slesvig og Holsteen, saa lydende: "Hans Majestæt Kongen har under 5te d. M. allernaadigst resolveret saaledes: Vi ville allernaadigst have ophævet den for Hertugdommene Slesvig og Holsten med 3 3/4 Rbs. 2 Rbdlr. af Værdien paabudne Udførselstoldfor Uld, Hør, Hampe= og Blaargarn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
J Søndags var Dyrehaugen første Gang i Aar for Alvor besøgt. Den skrækkelige Støv uagtet kjørte Vogne fra Staden derud i Hundredviis. Et Par Hundrede Bønder Eqvipager vare ogsaa til Tjeneste, og paa en saadan kunde en lille Familie blive rullet til Dyrehaugen for en temmelig billig Betaling. Foruden Dampbaaden Caledonia, som gjorde Touren to Gange til Bellevue med fuld Ladning, vare et Par seilende Fartøier i Virksomhed, men som manglede gunstig Vind. J Dyrehaugen er i Aar 4 4 5 Konstnere, der i Træhytter forevise deres Rariteter til høie Priser; en smuk decoreret Danse sahl, en usædvanlig stor dansk Tyr, et stort dansk Sviin, 7 forskjellige Gynger, og 5 Vaffelbagere: hollandske og en dansk, men ingen skjøttede om de danske Vafler, og uagtet Manden hen ad Aften tog sit danske Skildt ind, vilde Næringen dog ikke falde til Huset. Ogsaa et Menagerie med 13 forskjellige Dyr, er ankommen dertil fra Sverrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Mariboe, d. 18 Junii. Den 16de, henimod Aften, begyndte det at regne temmelig godt. Jorden blev rigtignok qvæget noget; men det var langt fra ikke tilstrækkeligt til at afhielpe den almindelige Trang. Tørken har været saa stor, at endog Ukrud i Haugerne begyndte at visne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Aalborg, den 19de Junii. Fra Hirsholmen, er indløbet Efterretning, at en Jagt fra Korsør med Hvede, bestemt til Norge, har der for Lækkads maattet landsætte. - J Vensyssels Vildmose har i disse Dage været Brand. Et betydelig Fald Rug til Toftegaard under Stamhuset Birkelse, samt megen Tørv i Stakke, skal ved denne Leilighed være brændt. Jlden er endnu ikke slukket. - En Sergeant af det her garnisonerende Regiment fandt i Gaar sin Død ved Badning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Blandede Efterretninger. Will. Mamichael foretog 1817 og 1818 en Reise fra Moscou til Constantinopel, hvis Beskrivelse nu er udkommen paa Engelsk. Vi udtegne deraf følgende mærkelige Noticer. Trods den Jver, hvormed man søgte at gjenopbygge Staden Moscon, var der 1817 endnu mange Spor af Ødelæggelsen. Mange Palladser laae endnu i Ruiner, og deres fordums Besiddere, syntes ikke at have Lyst til at bygge dem op igien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
J Constantinopel opholdt vore Reisende sig i to Maaneder, og næsten ingen Dag forløb uden Jldebrand. Det nogne Legeme af en Halshugget som man endnu i Døden, ved den Stilling, man gav Hovedet, haanede som en Rayahsaae de ligge i tre Dage paa Gaden, og af nogle Janitscharer bevogtede mod Hundenes Angreb. Slægtningerne, hedte det, maatte betale 1000 Piastre for Tilladelsen at begrave den Døde. J Constantinopel har man ingen Sikkerhedsanstalter. mod Pesten, deels fordi Stadens store Befolkning og dens usle Politie lægge Hindringer i Veien derfor, men deels, og det fortrinligen, fordi Pesten er en Jndtægtskilde for den tyrkiske Regjering.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
Sultanen arver nemlig en stor Deel af sine Undersaatters Eiendom, og ere alle Medlemmerne af en Familie bortrykkede, saa tilhører ham den hele Formue. Pesten 1813 skal have indbragt Storherrens Skatkammer store Summer. (Forts.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-25
J Lady Morgans Reise i Jtalien findes et Capitel om berømte og literariske Characterer, hvori hun skildrer adskillige af det Kgl. franske Jnstituts Medlemmer. Om Talleyrand siger hun: "Denne Mands Ansigt var roligt og stille, som den sovende Barndom; hans foldede og lukkede Øine syntes ikke at tilhøre den Plads, de optoge. "Jmidlertid, svarede min Cicerone paa en bemærkning af den Natur: "det er Hr. Talleyrand, men aldrig var et Ansigt mindre Barometer." Om Chateaubriand siger hun: Jeg var yderst begierlig efter at erfare en Mands Navn, der, lig Hexerne i Mabeth, ikke synes at tilhøre Jorden, og dog befandt sig paa samme. Han sad over Academikerne, udmærket ved en blaa sølvbroderet Kjole, bedækket, som jeg troede, med Keiserlige Bier, men som viste sig at være Kongelige Lilier, dog endnu mærkværdigere syntes han ved et Udseende af moralsk Abstraction, og uagtet mange Damers Kikkerter vare henvendte paa ham, dog synlig indsluttet i sig selv og skjødesløs. "Ak, sagde min Veileder, denne er sandeligen en mærkværdig Person. Han er den sidste Korsfarer og ædle Pillegrim fra Europaa; den eneste og uopnaaete Efterfølger af Concyr, Nes les, Chatilloner og Monforter. Efterat han havde tilbagelagt Veien gjennem Middelhavet, og besøgt Sparta, Rhodus og Jerusalem, Alexandrien og Cairo, Carthago og Cordova og Granada og Madrid, og tilsidst hilset Ebro, vendte han tilbage til sit Fædreneland med sin Andægtigheds Trophæer og Vidnesbyrdet om hiin nyttige Grandskningsaand, der driver Mænd til at besøge andre Nationer, deres egens Vels og Fordeels Skyld. Efter hans egne Ord medbragte han fra Sparta, Argos og Korinth et Dusin Kieselsteen, en Rosenkrands, en Flaske med Vand af Jordan, en Krukke med Vand af det døde Hav og noget Siv fra Nilens Bredder. Foruden disse Skatte, som uden Tvivl, ville danne en ny Classe i det franske Museum, har han selv sagt os: jeg vil søge stiltiende at reise mit Fædreneland et Mindemærke. Høist sandsynligen sysselsætter han sig nu med denne Bygning, der, som man troer, vil antage Politikens Skikkelse; thi Ørkenens Philosoph bestræber sig endnu at være Tuileriernes."