Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-04-16
J Januarheftet af det saa bekiendte Tidsskrift Minerva, som udkommer i Jena ere nogle almindelige Betragtninger anstillede om Handelens Gang paa Jorden. Forfatteren begynder med at omtale de store Statslaan, som ere for nærværende Tid saa almindelige i Europa; han forklarer der udbredte Tillid, saavel af denne vor Verdensdeels nærværende fredelige Tilstand, som tillige af de Europæiske Regieringers retskafne Grundsætninger og redelige Bestræbelser for at holde de af dem indgaaede Forpligtelser. Man har imidlertid erklæret denne Maade at anbringe de Privates, Capitaler for at være meget skadelig for Staternes indvortes Flor; da Capitalisterne ved denne lette Maade at giøre deres Capitaler frugtbringende, tabe Lysten til at sætte dem i faste Eiendomme, hvorved disse maae nødvendigen tabe i deres Værdie, naar Concurrencen for at kjøbe dem aftager. Hvad Jndflydelsen paa Handelen angaaer, saa meener man, at denne beqvemme Maade at anbringe sine Penge paa, bevæger den Handlende til at deponere færre Capitaler i Handelen end i forrige Tider, saa at han nu ikke mere opkiøber saa store Vareforraad og lader henligge som tilforn, men lægger mere Vind paa en hurtig Omsætning af Varerne. Hvilke faa Aarsagerne dertil have været, saa er saameget vist, at der har været i de sidste Aar ført store Klager over Handelens maadelige Tilstand; (Klager, som upaatvivlelig ville Aar for Aar mere aftage; thi Handelens Tilvært er Fredens sikkre, velgjørende og naturlige Følge). Vo Forfatter angiver først følgende Aarsager til Grosseerhandelens Aftagelse: 1) At Producternes Formerelse, især de Vestindiskes er taget alt formeget til; og det er naturligt, at en Kiøbmand maae vinde meere paa Varer, naar Prisen paa dem er høi, end naar den er lav. (Man skal kun være roelig, naar Sydamerika bliver fuldkomment uafhængig, saa vil dens Consumption af Europæiske Producter tage Aar for Aar til, og som dette skeer, saa ville ogsaa Europæerne blive istand til at kiøbe et større Qvantum af Colonial-Producter, hvorved Handelen med Vestindiske Producter maae i det mindste tiltage i Extension; det almindelige Ønske maae derfor være Amerikas Friehed. 2) At Vexelforretningerne have formindsket sig, fordi Handelshusene skulle i vore Dage være meere formuende og føre Handelen mere med rede Penge. (Men er dette saaledes saa er det ogsaa et sikkert Forbud paa, at Handelen vil herefter tage betydeligt til, ligesom at Freden vil aabne stedse gunstigere Conjuncturer for den. Det er troeligt, at mange Handelshuse have vundet store Capitaler under de langvarige Krige, under hvilke Capitalerne strømmede udaf Statskasserne og kom i enkelt private Personers Hænder. 3) At der under Krigen have lagt sig alt for mange Personer efter Grosseerhandelen, hvorved Concurrencen er bleven større og Fordelen saaledes mindre, og ligeledes at Handelen er bleven mere udbredet paa Jorden; alle Europas Søestæder tage nu en stærkere Andeel deri end tilforn; de gamle og berømte Handels stædet i Europa kunne derfor ikke soutinere længere deres Fortids Flor, da Mellem eller Transito Handelen har saameget tabt sig. Klagerne over Handelens Forfald kommer derfor meest fra disse Stæder, som f. Ex. fra Lübek. 4) J Handelens indvortes Gang ere foregaaede store Forandringer; i Kornhandelen siden Frankerige saavelsom England have antaget Kornspærrings Systemet, og siden Kornhandelen i det sydlige Europa har taget en nye Vei over Odessa. England henter nu en stor Deel af sine Marinefornødenheder ikke længere fra Rusland; men fra Canada. (Det Engelske Admiralitet har i sin Contract for i Aar om Hampleverancen, endog fordret Chillesisk Hamp, Nordamerikanernes directe Andeel i Verdenshandelen har ogsaa bevirket en stor Forandring i den 5) Speculations=Handelen paa de fremmede Verdensdeele især Ostindien har tabt sig af flere Aarsager. Brugen af dets Kryderier har formindsket sig og er ikke nær saa stor som i forrige Tider; de hvide Bomuldstøier kunne ved Bomuldsfabrikernes Forbedring faaes lettere og bedre i Curopa end fra Ostindien. (De Klager, som derimod Forfatteren fører over Handelen paa Sydamerika og Vestindien har allerede den nyeste Erfaring lært at være overdrevne; saaledes som Roe og Frihed erhverver disse tiltager Handelen og Exporterne dertil fra Europa og den velgiørende Fred ville snart bringe os sine gyldne Frugter i Overflødighed.)(Det er naturligt, at England vil først komme, til at indsamle disse gyldne Frugter; da det er i Besiddelse af alle de Midler, som udkræves for at faae Amerikas umaadelige Rigdomme i deres Magt, nemlig en høit dreven og vidt udbredet Manufacturflid, en omfattende Handel med alle dens Apparater og store Capitaler til at forskyde Amerikanerne for at bringe deres naturlige Rigdomme for Dagens Lys. Men vi øvrige Europæere komme ogsaa efterhaanden til at tage Deel i Fordelen, endskiøndt lidt langsommere; men med mindre Resiko. England spiller et voveligt Spil med at svinge sig op til en saadan enorme Handelsvælde; den udvider tilsidst sin Population over Landets naturlige Kræfter til at ernære den; og naar Tingene tager en anden Vending paa Jorden, naar det nye England i det nordlige Amerika naaer sin Modenhed, saa kan det udsættes for det dybeste Fald og den yderste Fare. Men et skiønt og opløftende Syn er det at betragte England i sin nærværende Storhed, det hæver sig som en straalende Soel paa den menneskelige Culturs Bane; Menneskeslægtens Historie har intet Phoenomen at fremvise, som kan lignes ved det; og Menneskeslægten maae bekiende, at den er i Henseende til sin Cultur og Forædling det Engelske Folk den største Erkiendtlighed skyldig. For at giøre sig et Begreb om Englands nærværende Handelstorhed bør man læse en Afhandling, som i Fior blev leveret i det Engelske Blad Times; hvori der berettes: at i de 5 Aar fra 1798, til 1802 beløb Værdien af de aarlig indførte Varer sig til 29,578,400 Pund Sterling, og af de udførte til 23,840,865 Pund Sterling; men i Aaret 1822 beløb Værdien af de fra England udførte Brittiske Producter og Manufacturvarer sig til 43,558,948 Pund Sterling og af de indførte Artikler kun til 29,401,807 Pund Sterling. (Man kan forestille sig hvilke Resultater, en saadan Overbalance maae frembringe, som vist ogsaa derved er blevet befordret, at England har i de sidste Aaringer ikke havt nødigt at kiøbe udenlandsk Korn, og at de Sydamerikanske Guld og Sølvaarer ere blevne aabnede for det). Oppositions-Taleren den berømte Hr. Hume har nylig sagt i Parlamentet: J Aaret 1780 beløb sig Udførselen af Bomuldsvarer fra England sig kun til 355000 Pund Sterl. og de uldne Manufacturvarer til 4 Millioner og nu (beregnet for 1823. beløber Udførselen af Bomuldsvarerne sig til 3 Millioner 337000 Pund Sterling og de uldne Varer til 6 Millioner; hertil regner man, at der i 1823 blev brugt af Bomuldsvarer paa de Brittiske Øer selv for 32 Millioner Pund Sterling.