Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-02-20
Blandede Efterretninger. "Den caledoniske Kanal i Skotland imellem Jnvernes og Fort William, fortjener saa vil Ingeniørens, som Statsmandens og Privat mandens Opmærksomhed, baade med Hensyn til Størrelsen af Arbeidet, og de mange Vanskeligheder ved det, som for den store Jndflydelse dette Arbeide vil have paa Omegnens Vindskibelighed og Dyrkning, og endelig for den Fordeel den byder Seiladsen mellem Nordsøen og det allantiske Hav, i det den lader Sømanden undgaae det vanskelige orkadiske Farvand." Den blev først foreslaaet 1773 af J. Watt; men Planen blev da henlagt. 1802 fornyede Th. Tilford Forslaget; men efter en større Maalestok i det Hele. Watts Plan gik ud paa en Kanal for Kjøbmandskibe, og til 10 Fods Dybde; Tellfords paa en Kanal til 19 1/2 Fods Dybde, saa at den og for Krigskibe paa 28 Kanoner kunde benyttes. Denne sidste Plan blev 1803 antaget, og efterat de foreløbige Arbeider vare iværksatte, begyndtes Udgravnings Arbeidet 1804. Kana lens Vanddybde er som sagt 19 1/2 Fod; dens nede ved Vandets Overflade 118 1/2 Fod. Ved 23 Sluser holdes Vandet fra det høieste Punkt til begge Kanalens Mundinger i ovennævnte Dybde; Sluserne ere udførte med 39 Fods Brede og 167 Fods Længde, alle med bemælte Vanddybde. Kanalens høieste Punkt er 91 Fod over Havets Overflade. Den samlede Længde af Søerne fra Kanalens Løb er omtrent 8 danske Mile, og Kanalens Udgravning udgjør en Længde af omtrent 5 Mile. Kanalen blev høitideligen aabnet den 23 Oct. 1822, en Dampbaad og to Slupskibe (sloops) passerede igjennem Sluserne ved Murton og til Fort William, og fuldførte denne Seilads af 16 Mile i en Tid af tretten Timer. En udviklet Underretning om denne vigtige Kanal er efter Dupins Reises 3die Deel meddeelt i Dhrr. P. U. Bruuns og L. de Conincks Archiv for Søvæsenet i det i disse Dage færdigblevne andet Hæfte, og ledsaget med et Situationskort. Silken, som først imod Midten af det sjette Aarhundrede blev bragt til Occidenten, hørte dog som bekjendt, til de ældste Stoffer, som man i Orienten, fornemlig i China benyttede sig af til Beklædning. Efter Chouking (le Chonking, un des livres sactes des Chinois, tradnit par Gaubill. Paris 1770. S. 14) var Silke allerede imod 2000 Aar førend Christi Fødsel noget Sædvanligt i det underfulde chinesiske Rige; de Gamles seriske Klæder ere noksom bekiendt; dog maa man ikke, som nu og da er skeet, søge Se rica i China, eller holde Serer for Chinesere. De vare, som den kyndige Geograf Gosselin for længe siden har beviist, mellemhandlende Jndier fra den Provinds som nu kaldes Ser hend. Man har og længe stræbt, at gjøre Silkeavl ogsaa i Tydskland, og især i Bayern indenlandsk, og de Forsøg som i den Henseende ere anstillede, ere samlede i "Lehrbuch des Seidenhaues für Deutschland und besonders for Baiern. Vom Stats rathe Hazzi." (München, Fleischmann 1826. gr. 8. 1 Th. 16 Sr.) Man har ogsaa foreslaaet en i det nordlige Asien vildvoxende Taxtræe=Art til at bruges istedet for Morbærtræet; og for nylig har man læst noget, som ved denne Leilighed maatte fortjene Opmærksomhed. J den nordvestlige Deel af China som, efter Klaproths Formodning, har været først beboet, haves flere Slags Orme, som levere en Slags silkeagtig Spind, og som efter det chinesiske Clima at dømme, maa lykkes bedre hos os. De beskrives udførligen i de bekiendte Memoirer af franske Jesuiter og China (Memoires concernant les Chinois. II. 674596) Bl. f. lit. Unterh. Dec. Hvorledes man lever i Jtalien, derom giver det franske Blad Globe, i Anledning af en Bedømmelse over F. Panantis: " pocto di testro, følgende Beretning: Naar i Florens en Adelig forlader Collegiet (Underviisningssteder), ifald han nogensinde har besøgt det, saa afsiger han med det samme al Aands-Beskjæftigelse. Damers Selskab, Spillepartier, ifald hans Formue tilsteder ham dem, Theatret, hvorhen han gaaer for at trese Bekjendtere, Spadferesatter eller Ridning, for at lade sig see, Villeggiaturer, hvorhen man tyer for at undgaae Stadens besværende Brolægning, alle hine lette Underholdninger, som ei tilstede noget alvorligt eller fortsat Studium, optage her saa aldeles den privilegerede Klasses Tid, at der ei kan blive nogen Tale om videnskabelige Beskjæftigelser. Talrige "Abbates nyde her den Forret at blande sig i de selskabelige Fornøielsers Cirkler og at maatte deeltage i alle huuslige Mysterier, og offentlige Feste. Vee derfor den Digter, der vil antage en alvorligere Tone; han maa, for at giøre sig forstaaelig, tale som Massen taler, benytte dens Phraser, kort, føre det Sprog der ei staaer i Modsigelse med saadant Selskabs løse Tone. Efter saadanne Omstændigheder kan Jtalien havde, Digtere.