Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-02-10
Her maae vi imidlertid tilstaae, at Varna, efter de høist unøiagtige Beretninger, som man havde om denne Fæstning, var bleven bedømt forringe, og derfor viste sig ogsaa snart de Midler utilstrækkelige, som man i Begyndelsen bestemte til denne Pladses Beleiring. Omsonst tilførte Flaaden sildigere Beleirings-Hæren endnu nogle Forstærkninger og det uomgiængeligen nødvendige Materiale; dette var endnu ikke tilstrækkeligt for at kunne indslutte og beleire Fæstningen. Denne første Feil havde til Følge, at Fyrste Mentschikov, der havde at kjæmpe mod Vanskeligheder, som hans Talent allene kunde beseire, blev sat i den absolute Nødvendighed, at flytte Angrebet henimod Kysten, hvor alle hans Hielpemidler befandt sig, og hvor han tillige kunde giøre Regning paa Flaadens Medvirkning; men det var ogsaa det Punkt, hvor Fæstningen var stærkest. Denne Omstændighed giorde, at Forsvaret trak sig ud over den Tid, hvorpaa man i Begyndelsen havde gjort Regning. Jstedetfor den 30te August at være i Besiddelse af Varna, og derefter at lade det Scherbatovske Corps og Garderne støde til General Rudzevitsch's og Prins Eugen af Würtembergs Divisioner, for enten at flytte Krigen over paa den anden Side af Balkan, eller for aldeles at indslutte Schumla, og ved Hunger at tvinge det derværende Corps til Overgivelse, maatte man nu anvende hele September Maaned alle disponible Kræfter mod Varna, som Tyrkerne ikke uden Ret have betragtet som Rumeliens og Constantinopels Bolværk. De anfaae det for saa vigtigt at beholde denne Plads, at Capudan Pascha i egen Person og med alle de Tropper, som han kunde faae samlede, overtog Commanden i den, og at Storvezieren med Rigets sidste Reserver rykkede frem mod Aidos, forat understøtte og at komme ham til Hielp. Saaledes var Tingenes Stilling, da Keiseren den 25de August igien ankom til sin Armee for Varna; Hs. Maj. var af den Mening, at han maatte henvende sin hele Opmærksomhed og alle sine Kræfter, paa at fremskynde denne Fæstnings Overgivelse. Den overordentlige Hede i August Maaned, da Thermometret steeg indtil 46 Grader i Solen, og det slette Vand hade bevirket Sygdomme i Hæren; det Scherbatovske Corps kunde der for ikkun udfylde de øieblikkelige Huller, som dette giorde i Armeens Rækker. Den blev derfor egentligen kun forstærket ved Garden, som man maatte lade træde med ind i Linien, for at understøtte Varnas Beleiring. Denne Fæstning Beliggenhed mellem Davno Søen og Havet giør dens Jndsluttelse meget vanskelig, fordi det, naar dette skal skee, er uomgiængelig nødvendigt, at opstille et Corps mod den sydlige Deel af Fæstningen; men dette er da aldeles adskildt fra den øvrige Beleirings-Hær, og udsat for Tyrkernes hele Magt. Hvormeget end de anførte Omstændigheder og de uundgaaelige Vanskelig der ved Terrainet vare Operationerne for Varna til Hinder, saa kronedes dog vore Vaaben dermed Hæder. Alle Anstrængelgelser, som OmerVriones Tropper og Storvezieren giorde, bleve tilintetgjorte ved den Standhaftighed, som syn Batailloner af Garden udviste, der to Gange med betydeligt Tab tilbagesloge Fiendens Angreb Endog Fægtningen den 18de September maae ansees som et lykket Foretagende, hvis en Operations endelige Resultat er den Prøvesteen, hvorefter den bør bedømmes. Det lykkedes vel ikke Prins Eugen af Bürtemberg at til intetgiøre er Corps, der var hans eget tre Gange overlegent og desuden stærkt forskandset; men han bragte dog Fienden til at deele sin Opmærksomhed og sine Stridskræfter, og tvang endelig Omer Brione til at indskrænke sig til det Defensive. At Prinsens Foretagende ikke faldt endnu mere udtil hans Fordeel, det maae ene tilskrives een af vore Brigaders alt for hidsige Tapperhed; thi uden at oppebie de øvrige Troppers Medvirkning, og uden Biestand af Artilleriet, der blev opholdt af ufremkommelige Veie og Defileer, kastede denne sig midt ind i de fiendtlige Forskandsninger. Endelig maatte Varna give efter for vore Troppers Udholdenhed og Tapperhed, nogle Hundrede af hine Soldater, som man har udskreget som udartede, bragte Skræk og Død midt ind i Byen, og Fienden, som havde udmærket sig ved et fortræffeligt Forsvar, indsaae, at han ikke havde noget andet Middel til sin Frelse tilbage, end at anraabe Seierherrens Naade. Rumeliens Bolværk overgav sig da til Seierherrens Naade i den vanmægtige Hærs Paasyn, som havde smigret sig med at kunne undsætte den; og denne Stad, som siden det Græske Keiserdømmes Undergang, ikke havde ophørt at smægte under det Ottomanniske Aag, hilste for første Gang de seierrige Russiske Faner. Saaledes har Armeen, som man skildrer i et saa ugunstigt Lys, mindre end fire Maaneder indtaget tre stort Provinser, erobret to faste Pladse, af første Rang blandt de Tyrkiske Fæstninger; den har plantet sine Ørne paa Brailas, Matschins, Jsakdichis, Hirsovas, Kustendschis og Tultzas Volde, og endelig paa det berømte Varna, hvor flere Avisskrivere allerede havde spaaet, at den skulde finde sin Hæders Grav.