JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-06-07
Til Hr. Blok Tøxen! Dydzirede Sir! Vi vilde gjerne ogsaa dennegang ved vort Svar være Dem behjælpelige i den Finantsoperation at faae solgt en lille Lap med Skjældsord for 6 Sk. pr. Exemplar; men desværre staae dennegang høiere Hensyn i Veien. Vi maae virkelig, for vi paatage os at udbrede Deres Bog, tænke paa den danske Ungdom, der jo let kunde antage det Sprog, en saa berømt dansk Lærd skriver, for virkelig berømt Dansk. Men nu staaer der f. Ex. den Talemaade: "Betroe Sjælens Fred i Gadedrenges, Dosmeres og Skurkes ubeviislige Vold". Hvilket Sprog er det? Det klinger unægtelig ligesom Dansk; men ved nøiere Eftersyn mangler det dog den væsenlige Egenskab, hvorfor det danske Folk og det danske Sprog siden umindelige Tider have været berømte, nemlig den berømte sunde Sands. Vi bede derfor om en Oversættelse af Deres ubeviislige Sniksnak. Forsaavidt De vil indvende, at De som kongelig Pensionist og Lærd i 24 Aar nok maa vide, hvad der er dansk, da bemærke vi, at man let i vore Tider som kongelig Pensionist i 24 Aar, kan glemme, hvad der er Dansk. - For ikke at ærgre Dem for meget og tillige for at svare Plads skulle vi lade det beroe ved denne ene Sætning og gaae over til at betragte Deres Participier. De skriver i 1ste Linie af Deres Annonce i Adresseavisen - Lappen selv kjende vi ikke -: "Blok Toxens nye, 6 Sk. Numeret kostende Skrivt." Kostende! Veed De ikke, at man i den sidste Tid har opfundet det relative Pronomen? Brugen deraf kan De lære af Deres Collega, Hr. G. Siesby, der skriver: "Tivoli-Avisen, redigeret af G. Siesby, der udgaaer hver Dag." Havde han skreven "udgaaende hver Dag2, kunde man have troet, at han redigerede Tivoli-Avisen gaaende, hvorimod nu Jngen kan være i Tvivl om, at han har villet sige at han redigerer Tivoli-Avisen og hver Dag gaaer ud at spadsere. - Vi ville endvidere bede Dem anvende en anden Regel for Deres Commaler. For nærværende Tid sætter De dem aabenbart ind i Texten efter Melodien: "Vil Du, vil Du, vil Du, vil Du, vil Du Med mig ud i Skoven gaae?" Men De gjør Dem ingen Jdee om, hvor besværlig det falder at følge Dem paa denne Vandring. Det er desuden ikke Alle, der ere saa lykkelige som De at have Noget paa Skov, som de stulle ud at see til. - Endnu et Hensyn have vi at tage til Dem, dyrebare Hr. Blok Tøxen: De er en gammel Mand, en saare gammel Mand, det er næsten besynderligt, at De er bleven saa gammel, hvis man ikke kan forklare det af et dansk Ordsprog. De har altsaa ikke Tid til at skjændes, De maa berede Dem paa den uundgaaelige Død, De maa forsone Dem med Verden. Men vil De nu slet ikke tænke paa at give Verden den Videnskabsmands-Titel tilbage, som De har sat Dem i Besiddelse af? Vi sige til Dem i Deres store Ærgrelse og Fortræd, hvad Vennerne sagde til Hjob: Hvis Du lader fare, hvad Du med Uret besad, Hvis Du ei skjuler uretfærdigt Gods i Dit Teli, Da skal Du glemme Din Kummer, Erindre den lig de bortflydte Vande.
Corsaren, 1844-06-07
Den skrællede Jord. En Fortælling. Der var engang en Admiral, der hed Gnavensen. J sin Ungdom havde han efter saadanne Folks Maade drevet Ledingsfærd og anden Færd; men nu var han paa sine gamle Dage, og da der i det Land, hvor han boede, ikke var synderlig Brug for Admiraler, havde man sat ham til Forvalter over en af de offenlige Øer. Denne Ø var ikke fra igaar; det var ingen af disse nymodens, der uden nogen fornuftig Grund paa engang dukke op af Havet og forsvinde igjen saa hurtigt, at Engellænderne neppe kunne faae Tid til at tage dem i Besiddelse, end sige skjændes om dem med Franskmændene; men det var en rigtig god gammel Holm. Forresten var der i Nærheden ogsaa nok af de nye. Forvaltergagen var ikke daarlig; den udgjorde flere Tusinde Rigsdaler i vore Penge foruden fri Bolig og Græsning til en Snees Køer, deels paa den gamle, deels paa de nye Holme. Ogsaa havde Admiralen faaet udlagt et kjønt lille Stykke af Holmen, hvor han havde Lov til at dyrke Kopsalat, Kaalhoveder og andet, hvortil der skal Hoved, for sin egen Mund. Men nu var Naboen til hans Holm den store Coloni Botanybay, og nu veed Enhver, hvad Botanisterne ere for Folk; de ville have al den Jordde kunne faae. De toge over til Admiral Gnavensen for at afkjøbe ham et Stykke af hans Jord; men beredte sig naturligviis paa meget Gnaveri og megen høi Priis. Men da de kom i Handel, mær- kede de til deres store Forundring, at han var langt billigere, end Rygtet sagde: Han solgte hele Jorden for 200 Guldstykker. Og glade toge de bort. Men luur den Gamle! Da de Fremmede ikke saae ham, gned han sine Hænder og var saare glad. Den hele Dag havde han travlt; han spiste ikke, drak ikke, sov ikke til Middag, kort, man saae, han gik svanger med en stor Plan. "Hvad var det, der gav mig Kaalen og Salaten?", sagde han til sig selv; var det den Jord, der ligger ovenpaa, eller den, der ligger nedenunder. Jeg mener den første; lad os beholde den, de Andre faae jo derfor ligemange Tønder Land." Og nu saae man Virksomheden paa Holmen. Admiralen selv pustede, idet han skrællede sin gamle Jord og kjørte den over paa hvad der endnu var hans. Man har seet Folk i Haarene paa hinanden for et Aaleskind, skulde man da ikke kunne vente en Krig for den skrællede Jord, naar Botanysterne. fik Nys om Sagen? Og de fik det at vide. Mandsstærke droge de imod Forvalter-Admiralen, og allerede skulde der holdes et stort Slag, da man enedes om at vælge en Kadi til Dommer i Sagen. Kadien lod sig Alt foredrage, besaae Jorden og modtog de 200 Stykker Papiir, som forestillede i Guldstykkerne. Derpaa dømte han: Du, Gnavensen, skal for Din skrællede Jord ogsaa have skrællede Penge; man afskrabe Indskriften paa Sedlerne og lade ham beholde Papiret. Da Admiralen ingenlunde var dum, begyndte han ogsaa at fatte Feilen ved dette JordbrugSystem, og nu saae man ham da med ligesaa megen Møie at kjøre Skrællerne tilbage; men i hans Aasyn stod Græmmelse, hans Hoved hængede, og paa Spaden stod Flaget paa halv Skaft. Men i sit Hjerte svor han, at det skulde være sidste Gang han solgte til saa godt Kjøb.
Corsaren, 1844-06-07
Folk have troet, at det var Spøg med Beretningen i et foregaaende Nr., at der forleden Løverdag blev lagt et Extra-Nr. af "Corsaren" under Beslag. Det er imidlertid ramme Alvor; Hr. Reiersen spøger aldrig. Det var en Omarbeidelse af et tidligere beslaglagt Nr. Vi havde deraf udtaget i Alt, hvad Actor har paapeget som anstødeligt, og vilde nu have det ud for Principets Skyld. Vi ville nemlig idetmindste have samme Rettigheder som en censureret Forfatter: Naar han har ladet det formeentlig Ulovlige udstryge, kan han udgive det Øvrige. Vi gjorde i en Fortale Hr. Justitsraad Reiersen opmærksom paa, at han ikke passende kunde betragte YAttringer som smittede, blot fordi de havde staaet ved Siden af ulovlige Artikler. Saa maatte han jo for længe siden selv være smittet ved den daglige Berørelse med slige Ting. Han beslaglagde Bladet; men da han ikke giver Præmisser til sine Beslag, vide vi ikke bestemt, om han har billiget vort Argument, eller om han ad anden Vei er kommen til Beslaget. Ved samme Leilighed kunne vi da gjerne berette Udfaldet af den Kraghske Sag. Cancelliet har resolveret, at ingen Anden end Kragh skal sættes under Tiltale. Det er ubehageligt for Hr. Kragh, der forklarede de incriminerede Artikler som meget onde og farlige, i det Haab, at en Anden skulde bøde for Forklaringen.
Corsaren, 1844-06-07
J Anledning af den sidste Beslaglæggelse følger med dette Nr. en Meddelelse til Abonenterne.
Corsaren, 1841-03-05
"Dagen" har nu endelig selv overbeviist sig om, at den for at begunstige en Sag gjør bedst i at tale imod den, og har i sit Nr. 46, forsøgt paa denne Maade at anprise Absolutismen. Den siger nemlig: Absolutismen forlader sig paa de vældige Vaaben, som ligge opdyngede i Lovgivningens Arsenal, paa Penge og Frygt, paa Forfængelighed og Svaghed, paa Folkets Trællesind og dets Tjeneres Servilitet, paa Politi og Soldater. - Nu kunde Folk spille Dagen det slemme Puds, for denne Gang at fæste Lid til dens Ord.
Corsaren, 1844-06-07
Foruden de ordinaire Billetter er Brev til Rodolphe G.
Corsaren, 1844-06-14
Særskilte Bekjendtgjørelser. Paa Grund af Steenbroens Omlægning, efter Rescriptet af 8de Mai, vil Passagen i Trykkefrihedsgaden tildeels blive spærret indtil videre, hvilket herved bekjendtgjøres til Efterretning for alle Vedkommende. Politikammeret, d. 14. Juni 1844. Brastrup.
Corsaren, 1844-06-14
Den kongelige Skydebane paa Langelinie aabnes i Juni Maaned Kl. 3 om Morgenen og lukkes om Aftenen Kl. 10. For at tilstedes Adgang til at flydes gratis, maae Vedkommende være forsynede med befalede Tegn, som erholdes for 3 Rbd. pr. Stk. hos Plæsten i Citadellet. Kjøbenhavns Gouvernement d. 1. Juni 1844.
Corsaren, 1844-06-14
Vesterbroes nye Theater. Academi af levende Pilleder. Ved sin alletallersidste Forestilling agter det Quirin-Müllerske Selskab, bevæget ved Manges Forlangende, at give følgende Numere: 1) Hercules og Lichas (Hercules, Justitsraad Reiersen, Lichas "Corsaren"). Hercules har allerede grebet Lichas om Livet og kastet ham - i Beslagkassen. 2) Jupiter og Ganymed. En mægtig Herre i Zobelpels, ved hvis Fod en Faarehyrde i Lamme- skindstrøie giver en Ørn at drikke. 3) Bachanter eller Maadeholdsmedlemmer, som vande deres Panther eller Formand. 4) "Aftenbladet" som Apollo, undervisende Muserne i Grisettelæren. 5) "Den Berlingske" som Jason med det gyldne Skind. 6) Gruppe af Slaget ved Ladegaarden. Hr. Leerbeck ligger paa det ene Knæ i en tilbagesynkende Stilling med sit sønderbrudte Vaaben i Haanden, medens en Træsko truende svæver over ham. 7) Vandbærersken, fremstillet af "Forposten." 8) Socrates eller den Berlingskes C. D., som forsvarer Alcibiades, Embedseden. 9) Sommerfuglefængersken, ved "den Frisindede." 10) Den nationale Forsigtighed. Et Regiment Soldater, som blive vaccinerede.
Corsaren, 1844-06-14
Kundskabsvæsen. Paa Undertegnedes Forlag er udkommen: "38 Aars-Krigen" eller historisk-philosophiskæsthetisk-politisk Beskrivelse af Striden om den nye Landingsbro ved Toldboden med 11,837. Bilag, Erklæringer, Comitee-Strivelser, Oplysninger, Overslag, Forslag, Bagslag osv. osv. osv. osv. Bogen udgjør 29,1861 1/2, Ark i Folio. og faaes for 12 Sk. i alle Danmarks Boglader, samt hos undertegnede Forlægger, boende ved Pumpeværket paa Toldboden. Eskildsen, Baadfører. Et lille Parti ægte Lyrik, directe arriveret fra Olympen, kan faaes til Nutidens billige Priser hos Paludan-Müller, Lyrikfabrikant. Følgende nye Værker have forladt Pressen og faaes i de vigtigste Boglader. Forsøg i Occonomien, oplyst ved en Mængde Exempler af Forfatterens eget Liv og Levnet; af Georg Carstensen. Om Svinenes Dressur og Tilridning af Pastor emeritus Faber. Udvalg af de laveste og væmmeligste Skjeldsord og andre Grovheder. Størstedelen originale. Af Kongl. Pensionist og Videnskabsmand Blok Toren. Anbefaling af stadig Øvelse i at tale det tydske Sprog; af Christian König.
Corsaren, 1844-06-14
Blandede Bekjendtgjørelser. Omnibus "Supplicanten" afgaaer alle Sognedage om Morgenen Kl. 7 fra Balsamgaden til Sorgenfri og retournerer hver Middag Kl. 2 til Integaden. - Prisen er 3 Mk. pr. Høved frem og tilbage. En Svane, som kan synge, ønskes snarest muligt tilkjøbs af Hr. Haabet. En tydsk Billet, mkt. C., bedes aflagt paa dette Blads Contoir.
Corsaren, 1844-06-14
Alleslags Beslag erpederes hurtigt, billigt og solidt af C. Reiersen, Beslagmester, Nörrevold Nr. 45 litt. B. 3die Sal.
Corsaren, 1844-06-14
Nogle hundrede Favne godt, skjært Egebrænde ventes om kort Tid hertil med Fregatten "Gesion" fra Leith i Skotland, og kan da erholdes tilfals. - Tid og Sted, naar det kan faaes, bekjendtgjør Admiralitetet nærmere.
Corsaren, 1844-06-14
En Opdagelse. (See, "Kbhvnposten" af 7de Juni efter "Aarhuus Avis" om det lille Vindhul ovre i Jylland.) Den gamle Caro holdt en Støi Nys ved et Hul, hvis Lige, Hr. Søren Overgaard, som fløi. Derind med Karl og Pige, Endnu ei forhen havde seet, Det Hul, det gjorde ham heel bete, Det blæste, det blæste :,; Trallala :,; Han Træk i Diet deraf fil, Trods det han ei forsaged, Men efter Spade, Hakke gik, Og, ovet vel i Taget, Han grov saa dybt i Hullet ned, Men dog endnu han ikkun veed: Det blæste, det blæste :,: Trallala :,: I Dybet fælt det dundrede, Som om paa Folkerygge. Hr. Leerbeck med et hundrede Betjenter gjorde Lykke; Fem Dage holdt det saadan Stand, Da lød det som det bare Vand, Og blæste, og blæste, :,: Trallala :,: "Hvad kan nu det betyde vele?" Hr. Overgaard udbryder, "Mon ved Marokko et Uheld? Mon Fare for os Jyder? Maaskee det os forkynde stal, At man af Jyllands Stændersal Kun blæser, kun blæser?" :,: Trallala :,: En klækkelig Douceur udloves til den eller de Ædeltænkende, som ville forstrække en Mand med et Laan til at bestride Omkostningerne med ved en kjær Slægtnings nærforestaaende Besøg. Billet Mkt.: "Nu ville vi alle spare" modtages til videre Besørgelse paa "Corsarens" Contoir. En veltilreden, stadig og feilfri Kjæphest kan erholdes til Afbenyttelse for en stadig Rytter 2 a 3 Gange om Ugen, hos Baron C. Dirckinck-Holmfeldt. Nogle hundrede tusinde Abonnenter kunne erholde billig Aftensmad saavel i som udaf Huset. Aftenbladets Contoir anviser. "Fra Østen altfor længe kom Maaskee mod Danmark Blæsten, Og Hullet lyder: vender om Nu med en Storm fra Vesten ; Og faae vi først en Vestpassat, Vi snart det, som er ei probat, Bortblæser, bortblæser!" :,: Trallala :,: Saaledes han dybsindig staaer Og over Hullet taler, Hvis Rygte over Verden gaaer Som andre Danmarks Kvaler: Men aldrig han forglemme kan, At sligt et Hul nu ad en Mand Kan blæse, kan blæse, :,: Trallala :,:
Corsaren, 1844-06-14
Brudstykke af nogle Betragtninger (i Anledning af "Fædrelandets" Artikel om Hospoeterne i det 18de Aarhundrede). - - I Grunden dadle vi ikke disse Digiere; de ere mere radicale og uloyale end det værste Oppositionsblad. De sige dog hemmelig til sig selv: "Jo flere Dyder, jeg giver ham, desto bedre betaler han." Hermed opstille de først den Sætning: At Vedkommende lader sig sætte Dyder ind ligesom Tænder. Dernæst: At Vedkommende er saa naragtig at troe, at han virkelig faaer de Dyder, Digteren giver ham. Endelig: At han anseer det for et svært Arbeide at skaffe ham Dyder, siden han altid betaler det eller taaler, at man beder om Betaling. - Disse Digtere udtale denne Ringeagt imod deres høie Patroner med en Dristighed, som næsten er utrolig, og man hører dog aldrig om Beslag eller Action imod dem. En fyrstelig Person kan ikke have nogen Feil, uden at de med deres Falkeblik opdage den og strax stikke den Dyd til ham, der skulde være istedetfor. Er han for Ex. en svag, vaklende Person, saa tale de om hans Mod og Kraft. De gjøre som Kammertjeneren, der udstoppede, sin kjære Herre og derpaa roste hans skjønne Figur. Og de Mennesker som taale Sligt, som glæde sig ved Sligt og betale Sligt, ere undertiden ret kloge Folk!
Corsaren, 1841-03-05
Ved et Tilfælde opdagede et Medlem af Redactionen forleden Dag et Nummer af "Aarhuus Avis", hvori "nogle Borgere af Ringsted" erklære det for usandt, hvad "Corsaren" har paastaaet om dem, nemlig at de have valgt Justitsraad Harhoff til Stænderdeputeret for at blive frie for ham 3 Maaneder hvert andet Aar. Saasnart Redactionen in pleno havde erholdt Underretning herom, indhentede den ufortøvet nærmere Efterretninger, hvoraf da saaes, at der virkelig var skeet en Feiltagelse ved hiin Yttring, idet Borgerne i Ringsted have staaet i den Formening, at de næste Stænderforsamlinger ville vare 6 Maaneder.
Corsaren, 1844-06-14
Det er rørende at see, hvorledes Hr. Blok Tøxen gjennem "Aftenbladet? har udstedt en Opfordring til Oprettelsen af en velgjørende Anstalt for Folk, der ikke kunne holde sig selv rene.
Corsaren, 1844-06-14
Jfr. Johansen, hvem man var saa uheldig ikke at kunne høre i hendes Rolle som Beatrice i "Statsmand og Borger", skal imorgen optræde i en Rolle, der passer til hendes Talenter. Hun spiller nemlig i "Don Juan" et Syn.
Corsaren, 1844-06-14
Samtale imellem en Graverkarl paa Assistents-Kirkegaard og hans Substitut. Søren. Graverkarlen. Veed Du hvad, Søren? Søren. Nei. G. Der bliver Intet af Secretair Schous Forslag. S. Hvad er han? Hvad vil han? G. Kjender Du ikke ham, som beder ved Hoffet? S. Ja, det gjør jo saa Mange. G. Aa, jeg mener Hofbedemanden, ham, som lader alle de Store begrave. S. Naa - ja, jo! G. Han vil have det indrettet saadan, at ingen af dem skal begraves levende. S. Naa, er der nogen Synd i det? G. Det siger jeg heller ikke. Jeg under dem Alle, som god Christen, at komme døde i Jorden. Men seer Du, han vil nu saadan have en Stue til at probere dem i, om de ogsaa ere rigtig døde. S. Ja, det er ikke saa galt, det kan man aldrig være vis nok paa. G. Ja, godt nok; men jeg siger Dig, der bliver ikke noget af, for det er baade for kostbart og unyttigt. C. Unyttigt? G. Jal for der er altid saa meget Vand i Gravene hos os, at man drukner Ligene deri. Ere de alsaa ikke rigtig døde iforveien, saa døe de sign nok! S. (fornøiet). Ja det er ogsaa sandt! hvad behøver man saa at probere dem først!
Corsaren, 1844-06-14
Opfordring til den ærede Direction for"Horsens borgerlige Skyttelaug" og maaskee flere. Da nylig en stor Ørn har viist sig i Danmark og muligen flere ville komme, og det upaatvivlelig er Directionen bekjendt, at vi Jyder virkelig ingen Sympathi have for de store Ørne med de starpe Kløer og Næb, saa tillader Undertegnede sig herved at anmode eller foreslaae den, da Selskabets Fugleskydning er nær forhaanden, at lade os faae en Ørn at styde efter, istedetfor den sædvanlige Poppegøie med Krone, saasom benævnte Fugleskydning dog afgiver en ret godt Øvelse. Da Directionen forhaabenlig opfylder dette vistnok beskedne Ønske, saa tillader jeg mig at underrette Maleren om, at han gjerne, for at den dog kan have nogen udvortes Lighed med Poppegøien, kan male den gron. Smeden gjøres opmærksom paa, at han da endelig iaar tager et godt langt Spiger, saa det gjennem Kronjernet naaer dygtig langt ned i Hovedet. Et Medlem af Skyttelauget.
Corsaren, 1844-06-14
Skizzer. Civoli-Avisens Physiognomi. Pet danske Colls nyere Historie i Billeder. 1840. 1841. 1842. 1843. & 1844(?). Trykkefrihedens Historie i samme Tidsrum. Trykkefriheden og Reiersen 1840. 1842. 1843 og 44!
Corsaren, 1844-06-14
Redacteuren har modtaget følgende Document: Tilforordnede i den Kongelige Landsover- samt Hof- og Stadsret i Kiøbenhavn Gjøre vitterligt: at efter Begjæring af Procurtor Kraft, som befalet Actor og i Continuation af en af denne mod Bladet, Corsarens? Redacteur, Portraitmaler Louis Touscher forhen udtagen Stævning, som ikke er bleven forkyndt for Tiltalte, fori han havde fraflyttet sin tidligere havte Bopæl, indstævnes herved - ifølge Forord. 3 Juni 1796 uden Forelæggelse eller Lavdag - bemeldte Lonis Tonscher, der nu boei Store Kongensgade Nr. 255, 2den Sal, at møde for os i Retten, der holdes paa Stadens Raad- og Domhuus, Mandagen den 10de d. M., Formiddag Kl. 9, for, naar den efter den omtalte Stævning incaminerede og under Nr. 297/1844 her ved Retten staaende Sag efter sin Tour vorder paaraabt, Saggivelse at modtage og Dom at lide, hvorved Actor vil forvente ham straffet for Overtrædelse af Trykkefrihedslovgivningen med Hensyn til Jndholdet deels af en i det af ham redigerede Blad Nr. 192 for Fredagen den 17de f. M. Side 1-3 indfort Artikel med Overskrivt "Uddrag af Redactionens Forhandlingsprotocol", navnligen forsaavidt deri paa fornærmelig og usømmelig Maade skal være alluderet til det allerhøieste Patent af 29de Marts d. Aar angaaende Brugen af det danske Sprog i den slesvigske Stænderforsamling og til det allerhøieste Rescript af 8de f. M. om Udarbeidelsen af en ny Trykkefrihedslov, saavelsom til Embedseden, deels af en i samme Blad Side 5 indrykket Artikel, betitlet "Forslag", samt tilpligtet at udrede Actionens Omkostninger og derunder Salait til Actor. Til Bekræftelse under Rettens Segl og Justitssecretairens Underskrivt. Kjøbenhavn, den 6te Juni 1844. (L. S.) Krüger. Det maa absolut være en anden "Corsar" og en anden Touscher, hvem dette gjælder; thi vi kjende os slet ikke ved de Artikler, som Hr. Actor Kraft omtaler. Han har i et Redactionsmøde i en Corsar Nr. 192. fundet Noget om Sprogpatentet - vi have der en Petition for endeel Boghandlere til "Corsaren"; han har fundet Noget om Trykkefrihersrescriptet - vi have der en Forhandling om Porthundens ubehagelige Gjøen; han har endelig fundet en Allusion til Embedseden - vi have der med rene og tydelige Ord berettet om vor egen Secretairs Edsfæstelse. Saa det er at formode, at Hr. Actor Kraft har taget feil og fundet de af ham anførte Allusioner i et eller andet Charteque med Documenterl, der ikke vedkom ham.
Corsaren, 1844-06-21
Blandt de senest officielt bekjendtgjorte Udnævnelser bemærke vi, at Hs. Majestæt under 12te dennes allernaadigst har beskikket Grev Knuth til Landmaaler.
Corsaren, 1844-06-21
Kjøbenhavnernes Forlystelser. Tivoli. Tivoli!" lyder det muntert fra alle Læber, naar det er godt Veir, og ethvert Ansigt smiller; "Tivoli!" lyder det bedrøvet, naar det er daarligt Veir, og Ansigterne ere da lange og flaue som Actierne. Provindserne, der havde begyndt at ville emancipere sig fra Kjøbenhavn, føle atter deres Afmagt, deres Øine ere fortryllet heftede paa den magiske Ring, hvor Carouselbanen suurrer, Lumby spiller, Aberne dandse, Nappo brydes og Rutschbanen rutscher. "Tivoli! Tivoli!" lyder det. Og paa "Jriss", "Malmø", "Caroline Amalier", "Unionen", " Hamlet", "Harlekin", "Christian der 8te" komme de ilende og styrte sig i Tivolis berusende Glæder. Efter at have raabt Hurra for Kongen gaae Studenterne i Tivoli, efter ikke at have raabt gaae de der ogsaa, Alt gaaer i Tivoli, og jublende klinge Pengene i Kassen. Et Medlem af slesvigste Forening staaer udenfor og seer misundeligt til Kassen. Tivoli vil saaledes opsvinge sig til en historisk Mærkværdighed, og vore Bornebørns Borneborn ville maaskee engang læse i deres Skoleboger under det 19de Aarhundrede: "I de Aar, da de Dansktalende bleve udjagede af den schleswigske Stændersal, og det behagede Officiererne at klippe deres Skjæg, stiftedes og aabnedes et Tivoli, som nod Æren af Kong Christian den 8des Besøg." "J det Aar, da Sprog- og Trykkefrihedsrescriptet udkom, havde Tivoli opnaaet en særdeles Glands, uagtet der hver Dag udgik en Tivoli-Avis af Hr. Siesbys Løvehoved." Selv Carstensen vil paa den Maade blive en historisk Person - hvem skulde have tænkt det! Maaskee om et hundrede Aar en eller anden Kaffehuusværi trækker Gjæster til Huset ved at fremvise Hr. Carstensens Hoved, ligesom Kehlet i Vinter ved at udstille Hovedet af en Nyseelænder. Men hvorledes ville vore Efterkommere bedømme os og det, naar det forlængst er opløst i Lægter og pommerske Bjælker? Mon de ville rose os, fordi vi feirede vore nationale Fester paa Tivoli, saa at de nationale Festdage tiltøge overordenligt i Antal, saa at der hver i Aften var et nationalt Festmaaltid og hver Nat en national Festsovn? Maaskee! og vi fortjene virkelig Ros derfor, og vi give os den selv i vore stille Timer. Lønnen vil heller ikke udeblive; for, naar en stor Nation seer, hvor rart vi have det, saa stynder den sig at blive forenet med os, og saa blive vi ogsaa en stor Nation, eller i det mindste en lille Deel af en stor Nation. Under alle Omstændigheder er Skylden ikke vor, om vi ikke blive det.
Corsaren, 1841-03-05
Gjennem flere Artikler i offentlige Blade søger man i denne Tid at virke for en bedre Organisation af Skolevæsenet ved blandt Mere at gjøre opmærksom paa, at Underviisning og Oplysning er den væsentligste betingelse for Frisindethed. Troe Dhrr. Forfattere, at det er klogt, at benytte dette Argument?
Corsaren, 1844-06-21
 - "Berlingske" og "Aftenbladet" have to aldeles eenslydende Beretninger om den Jubel, hvormed Hs. M. Kongen bilsedes, da Han i Mandags tog Afsked efter at have holdt Revue over Studenterne og overleveret dem en ny Fane. Det er aldeles rigtigt; man kan godt sige, at der var Jubel. Kun af Jnteresse for det Sproglige tillade vi os at bede hine to Blade om at sige os: Naar de tre Hurra'er, hvormed Kongen hilsedes, var Jubel, hvorledes skal man saa benævne de ni Hurraker, hvormed Chefen, Oberstlieutenant Malling, umiddelbart derefter bilsedes?