Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-06
Eftersom jeg Margrethe Marsviin, Sal. Hr. Jørgen Urnes til Alsløff, haver slutted med Venners Raad, at udsende mine Sønner Christian Urne og Knud Urne her af Danmark udi fremmede Lande, at forfremmes udi adelige Dyder og Øvelser; Saa vil jeg have denne hæderlig og høylærd Mand, Mag. Jens Mule at forestaae og deres Hofmester at være, betroet. Thi vil jeg hermed have mine Sønner alvorligen befalet, at de hannem altid ærer, elsker og udi alle ting, uden Modsigelse, som deres Hofmester adlyder. Og endog Magister Jens hand hermed fuld Magt og Myndighed udi alle ting at gjøre og lade skal have, saa som jeg selver, og hand for Gud og mig i lengden vil forsvare; Daa paa det mine Sønner og hand min Villie, Behag og Befaling ufeylbarlig kunde viide, hvorefter de sig samtlig skulle rette, haver jeg dennem efterfølgende Puncter foreskrevet. 1) "Mine Sønner skulle idelige beflitte dem paa Gudsfrygt, med den Hellige Skriftis daglige Læsning, gudelige Bønner og skikkelig Lefnet, entholde sig fra Geistlige og Verslige, som dem fra den sande Religion kunde eller vilde forføre. 2) De skulle sky alle Perlamenter, og hverken selv for deres egen Person gjøre eller antage nogen Perlament, ey heller blive nogens Hielpere til nogen Slagsmaal at udføre." 3) Dobbel Spill og Læg om Penge eller Pengis Værd vil jeg høyligen have dem forbudet, thi det er ofte Aarsag til megen Ulykke. Men Boldlegen maa dennem tillades, saa vidt det kand undertiden være dem en ringe Forlystelse, og ingen Haandværk. Dog et halv hundrede Rixdlr. vil jeg enhver af dennem dertil aarligen bevilge, men Partier at lægge, vil jeg alvorligen have dem forbuden. 4) De skulle endelig entholde sig fra Qvind folks Omgengelse, Samqvem og Dantz udi fremmede Lande, thi deraf intet andet kommer end Letfærdighed, Sindens Forførelse fra det gode, og et ondt Røgte udi vores egne Lande." 5) De skulle beflitte sig paa et ædru, skickeligt og sparsommeligt Lefnet, og endelig fly den slemme udyd Drukkenskab, de maa ey heller paa Gestebud eller panceter noget anvende, indbildende sig, dermed enten sine Land Mend at forplicte, eller hos andre at gjøre sig angenem. De skulle ogsaa sky ald Nattegang og Grasseren, som foraarsager megen Fare, Ulycke og et ont Navn." 6) "Mine Sønner skulle beflitte sig paa adelige Øvelser, nemlig Riden, Fecten, Dantzen og deres Sprog flitteligen at lære. Og maa de icke betro sig nogen Mester til noget at lære, uden Mag. Jenses Villie og Samtycke." 7) De maa ingensteds udride, eller begive sig nogensteds af by, uden deres Hofmesters Villie og Samtycke, og det hannem er beleiligt at følge med. Det skal og være hannem frit for, at søge hvad logementer hannem behager, hvor de skulle samdrægteligen med hannem forblive, indtil det ham behager dem at forandre, og de selv ikke efter egen behag sig nogensteds at indlegge, eller af deres Logement imod hans Villie at uddrage, og maa de ingen Nat ligge, eller lade dem findes ude af deres Logement, eller sig fra deres Hofmester at afsondre. 8) De maa ingensteds holde nogen Hest. 9) De maa ikkun have en Tjener, og dersom dend, som med dennem udreiser, sig med Troskab, Flittighed, Ædruhed og Lydagtighed forholder, maa den samme hos dem forblive, men dersom han anderledes sig forholder, og Magister Jens ey med ham tilfreds vorder, skal Mag. Jens allerne fuldmagt have hannem at cassere og en anden udi hans Sted at antage. Og maa mine Sønner ingen Tiener antage, beholde eller cassere uden deres Hofmesters Villie." 10) "Deres Klæder anlangende, Ulden, Silke eller Linden, skulde Mag. Jens med god Forsynlighed og Sparsommelighed dennem lade gjøre, som de sømmeligen kunde drage, uden nogen Brodering, Guld eller Sølv, eller saadan anden pral, men ikkun til Nødtørft, og skulle de vel betænke at de ingenlunde af mig til den Ende udsendes til noget i saa maade at forsette, de maa ingen Klæder selv lade gjøre, eller bestille, eller til Klæder udtage, men hvad de behøver, skulle Mag. Jens tinge og betale." 11) Hvad Penge Jeg dennem til deres Fortæring om Aaret vil bevilge skal Mag. Jens have i sin Forvaring og Giemme, og dennem til Nødtørft udgive, som hand det for mig agter at forsvare, og hver half eller heelt Aar at hjemsende Regnskab derpaa, for hvilken jeg ogsaa straxen lover Ham rigtig Qvitantz."At jeg Margrette Marsviin dette forskrevne af Moderlig Myndighed befaler, og mine Sønner, som lydige Børn det samme sig forpligter at efterkomme, saasom de for Gud og mig deres kiere Moder ville svare, have vi med egne Hænder dette underskrevet." Dend Almægtigste gode Gud, som ledsagede Tobias i fremmede Land, hand være deres samtlige Ledsagere, og regjere dem til sit Hellige Navns ære, ders Velfært, og min Hiertens Glæde. Datum Kh. d. 17 Juni 1646. Jeg Sallig, Hr. Jørgen Urnes, efterladte Margrette, Marsviin, Egen Haand. Christian Urne Knud Urne. Jørgens Jørgens Egen Haand. Egen Haand. En Time i St. Peters Kirke i Rom.