Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-05-26
vel tillavet Compot, eller Æble eller PæJo før det kan begraves, jo bedre. rer paa Fad. Sagosuppe holder jeg for Dette maae skee paa en Tid, da in ingen god Føde, den er svær at fordøie gen Tilløb af Folk er at befrygte: og en og giver en sei Kliister i Maven. Jkke oplyst Øvrighed vil heller ikke forglemme førend saadan en Reconvalescent er gan paa alle muelige Maader at afværge sligt. ske vel igien, maa den faae Grød, Melk J Henseende til Gravstedet var me mad, Kiødsuppe o. s. v. get at erindre; men jeg faaer at forbi Overalt kan saadan en ikke nok vogte gaae det. Men vel afsides bør Graven, sig for en Feil i Diæten og for Forkiølelse visseligen være, og Jordens Paakastthi Blodgang er ligesaa tilbøielig til Re ning skulde forrettes med al den Hast, cidiver som den er farlig: og alle de Følsom denne Ceremonie tillader. ger, som et uforsigtigt Forhold drager Liigskaaren burde jo ikke være større, efter sig, ere vanskeligere at hæve end end den yderste Nødvendighed kræver. Sygdommen selv. Der burde med Rette ingen svagelige Vi komme nu til et andet HovedPersoner være med. Fastende maa in spørgsmaal, hvorledes har man at forgen komme til Sørgehuuset; men paa holde sig med Liigene eller dem som ere det nærmeste ubefængte Sted skulde de døde af denne Sygdom, vel beværtes, for at sætte Blodet i en Jo meere den smitsomme Blodgang god Cirkulation, Legemet i Varme og tager Overhaand, jo meere forgiftig bli Uddunstning, og Sindet i Stand til ver den følgeligen er en døende Patient at ikke tænke paa Smitte og Fare. og endnu meere een som allerede har opgiEt Liigklæde af Uldent er usikkert: vet Aanden i denne Sygdom, fuld at Voxdug kunde mueligt giøre samme Smitte. Man bør altsaa skille de over Tieneste. blevne Sunde ved saadan en Kilde til Alt hvad Liiget og Kisten har berørt, dødelig Fare saasnart mueligt er. burde afvaskes eller bestænkes med Edike Det var at ønske, at man havde en og henhænges i Luften. deel Liigkister i Beredskab, saa at det Endeligen have vi at betragte de Mid døde Legeme strax kunde indpakkes. J ler, hvorved de Sunde bedst kunne for Mangel af denne Anstalt kunde Liiget, vare sig imod Smitsomhed. indsvøbes i Voxdug og hensættes paa Et friske Mod, en varm Tillid til et reenligt, koldt Sted, samt beryges Guds Varetægt, er et herligt Forebygmed Enebær eller Fyrsponer, indtil det ningsmiddel imod denne og andre Contakan lægges i Kisten. Og ved denne er gioner. Jngen bliver lettere befængt, end det samme at lagttage, indtil Liget kan den, som frygter for at blive befængt. komme i Jorden. Redsel og Angest svække Livskræfterne og aabne Smitten Dørren. Det samme giør Bekymring og Bedrøvelse. Derfor seer man saa ofte, at den, som meest har sørget for den Syge, er den første, som faaer samme Sygdom. En følesløs eller letsindig Oppasser hos Patienterne, smittes ei saa let, som den ømme deeltagende. Hvor meget den trøstefulde Bevidsthed, at man ikke ufornødent, men paa Embedes Vegne vover sig i Faren næst Guds Bestyrelse, kan bidrage til at afværge Smitte, seer man i Præsternes Exempel. Disse komme nær til de Syge, naar Smitsomhed er allerstørst, og blive dog sielden angrebne. Overhovede er det unægteligt, at der gives visse Personer, som aldrig befænges af smitsomme Sygdomme: Nogle faae aldrig Smaakopper, Andre slippe bestandigen for Mæslinger, Skarlagensfeber, Kighoste, Forraadnelsesfeber og Pest selv, ja der er en høist forgiftig Sygdom, som skal være navnløs, hvoraf Nogle aldrig inficeres, hvor meget de endogsaa trodse Faren hvorfor skulde derikke ligeledes være de der slet ikke kunne faae Blodgang. - Det staaer til Enhver at holde sig for Een af disse altid undtagne og altid frie, og at bygge sin Roelighed paa denne Grund. Dog vilde jeg nok raade, at man des uagtet ikke forsømte at benytte sig af de øvrige, mindre hypothetiske Forebygningsmidler. (Fortsættelsen følger.)