Berlingske Tidende, 1812-03-02
den americanske Regiering vilde ikke bruge dette, som en Retfærdiggiørelse for sin Fremfærd ved denne Leilighed; den forbeholdt sig blot siden at giøre sin Ret til denne fyldestgiørelse gieldende. Hvis Prindsregenten vilde lægge Mærke til at Provindsen Østflorida, indtil Perdido, udgjorde en Deel af Louisiana, da denne hele Provinds endnu hørte til Frankrig, at, endskiøndt den vestlige Deel herpaa blev skilt fra den østlige, begge dog igien bleve forenede under Spanien, og saaledes af samme overgivet til Frankrige, og at hele Provindsen Louisiana i Aaret 1802 blev overgivet til de Forenede Stater i denne Tilstand; hvis han vilde bemærke, at de Forenede Stater, ved Antagelsen af denne Concession og Betalingen af Værdien for det afstaaede Land, havde meent og virkelig troet at betale Landet til Perdido, som en Deel af Louisiana; hvis han endelig vilde bemærke at de Forenede Stater, overbeviste om deres Rettigheders Retmæssighed, have indrykket Love, overeenstemmende med det afstaaede i Districts Udstrækning, i deres lovgivende Coder; da skulde Prindsregenten allene kunne være overrasket over, at de Forenede Stater i ikke have taget dette Land i Besiddelse strax, da den Tractat blev ratificeret, der sikkrede dem Nydelsen af samme. Spaniens Stilling, den Gang havde intet, som kunde modsætte sig denne Forholdsregel. Ved ei at nægte de Forenede Staters Rettigheder til dette District, ønskede den spanske Regiering at aabne Underhandlinger, saavel med Hensyn herpaa, som ogsaa angaaende de øvrige omtvistede Puncter mellem disse Regieringer. De Forenede Stater havde antaget dette Til ind, i det Haab at Underhandlingerne skulde føre til en definitiv Forklaring, og skaffe dem Fyldestgiørelse for alle dem tilføiede Fornærmelser, samt gienoprette en fuldkommen Harmonie imellem begge Landene; men dette Haab havde svigtet dem. Siden 1805, da man sidste Gang underhandlede med Spanien, havde Provindsen Vestflorida befunden sig i en Stilling, der aldeles ikke kunde bestaae med de Forenede Staters Sikkerhed. Den spanske Regiering havde neppe ladet sin Tilværelse mærke der, saa at alle Slags Uordener havde hersket i denne Provindses Anliggender. Jmidlertid havde de Forenede Stater aldeles ikke benyttet sig af denne Omstændighed. J forrige Aar først, da Jndvaanerne reiste sig i Masse, for selv at bemægtige sig Landets Regiering, der havde ophørt at være virksom, havde de Forenede Staters Regiering lagt sig imellem med sin Anseelse. 3) Skrivelse fra Hr. Forfter til Hr. Monroe. Philladelphia, den 5te Sept. 1811. Hr. Førster melder Hr. Monroe, hvorledes han har erfaret, at den americanske Gonverneur Matthews nærmer sig Østfloridas Grændser, og underhandler med Jndvaanerne i denne Provinds om sammes Overgivelse til de Forenede Stater, ja endog har gjort dem store Løvter, hvoriblandt, at betale den spanske Regierings Gield. Da nu dette Forsøg mod Østforida ikke engang kan undskyldes med de til Retfærdiggiørelse af Vestfloridas Besiddelsestagelse anførte Grunde, saa holdt han det for Pligt, med Hensyn paa den store Andeel Hs. brittiske Majestæt tog i Spaniens Skjebne, og paa Hs. Majestæts vestindiske Undersaatters Jnteresse, der staaer i nøie Forbindelse med Østfioridas Sikkerhed, at udbede sig af Hr. Monroe de fornødne Oplysninger om Gouverneur Matthews foruroligende Forholdsregler. 4) Skrivelse fra Hr. Monroe til Hr. Forster, den 2den Nov. 1811. Hr. Monroe erklærer sig villig til at give de af Hr. Førster forlangte Oplysninger. Han kommer derpaa tilbage til de samme Besværinger mod Spanien, hvormed han retfærdiggjorde Vestfioridas Besættelse, samt til Skadeholdelser, som America endnu har at fordre af Spanien, og for hvilke dette kan ansees som en Skyldner til America for en endnu langt større Sum, end Østsloridas Værd kunde anslaaes til. Dernæst anfører Hr. Monroe, at alt hvad der, siden denne Krigs Begyndelse, er bleven projecteret i Europa angaaende de spanske Provindser i denne Verdensdeel, har været de Forenede Stater meget vel bekiendt, og at de grundigen have overveiet, hvilke Følger de spanske Uroligheder kunde drage efter sig for i Østflorida (et Land, som for en stor Deel er omgivet af de Forenede Stater, og hvis Skjebne maatte have den største Jndflydelse paa Americas Handel), hvis ikke man betimeligen tog Forholdsregler for at forekomme dem. De Forenede Staters Regiering har i sit sidste Møde i foredraget Congressen denne Tingenes Stilling, og denne har, ved en Specialaet, givet den Fuldmagt til at antage Østfloridas Overgivelse af Landets Auctoriteter, eller og med Magt at bemægtige sig samme, for at unddrage enhver anden fremmed Magt det, der vilde i tragte efter at tage det i Besiddelse; dog - i ethvert Tilfælde - ikkuns i den Hensigt: at giøre Besiddelsen af denne Provinds til en Gienstand for venskabelige Underhandlinger i Fremtiden.