Berlingske Tidende, 1816-04-01
Litteratur. I Dag er udkommet: De kristne Jøder. Et original Skuespil i 3 Acter, Sidestykke til : "Vor Jandtering. Faaes for 6 Mk. heftet, i Bogladen No. 30 i Kronprindsensgade. utution de la prescritte ordonnance ovisen letin des lois. sonne au Chateau des Tuileries le 6e nour de de Pan de frace 1816 et de notre reene le 2 par le Ro Le Ministre secretaire d'Etat og Sign. Le Due de Else * *er. 2 sagte S. Min Veninde, ved Din Grav; Tonerne som Alfer svæve Kierligt om Din brudte Stav; Som et saatte Vindpust sukker, Der hvor Liljen Bægret lukker Og sit hvide Hoved dukker, Fromt, naar Solen daler. Og de blege Blade maler Med sit Purpur=Skiær. Som Naturen stille, kierlig: Admyg, from, med Haab og Tro Planted Spiren Du, som herlig Trodser Dødens Magt med No. Derfor født og trygt Du hviler, Langt fra Graven Frygt bortiler Haabet der allene smiter: Thi, naar Livet daler. Evighedens Gienskin maler Graven med sit hulde Skiær. - Draaben skiult for hvert et Øie Trænger dybt i fasten Field, Som en Taare fra det Høie Hærde, klar som Kildens Væld: Og blandt alle Ædelstene, Trodser Diamanten ene Nattens Mulm, med Straaler reene; Men i Hiertets Jndre. Sandheds Ordet modnes, tindrer. Klart som Diamant; Tak da, Tak for hvad Du lærte! Blid og stærk og Ætherreen. Mindet om Dit fromme Hierte er en herlig Ædelsteen; Kyst af Dødens kolde Læber Straalen dog mod Himlen stræber, Tiden ei dens Klarhed dræber; Den sin Straale bryder, Da med Farvespillet fryder. Selv fra Gravens Nat, Lovise : bekiendtgiør end Familie og Venner, mie uforglemmelige Mand Oberstlieutenant Fran omskiftede Tiden med et bedre Liv den 23de dennes Aar; i hvilken Tid han tiente sin Konge og Fær. Med roelig Tilfredshed gik han et vel tilbagelag saa i møde, elsket af den Gode og velsignet af dem, de maa anbetroet, hans Tab føles dybt af hans efterlade ile den 27de Marts 1816. Adel Sophie A. fød Weyer. 16 Aars kiærligt Ægteskab, bortrev Døden den 24de d. lig elskede Kone Anne Margrethe, født Kirkmann, 323, i hun 6 Dage forud skiænkte mig en Datter, der tillige dige Børn maae begræde et nopretteligt Tab, som heri Slægt og Venner. enhavn, den 28de Marts 1816. C. C. 3. Else Bergenhamm 2 sagte S. Min Veninde, ved Din Grav; Tonerne som Alfer svæve Kierligt om Din brudte Stav; Som et saatte Vindpust sukker, Der hvor Liljen Bægret lukker Og sit hvide Hoved dukker, Fromt, naar Solen daler. Og de blege Blade maler Med sit Purpur=Skiær. Som Naturen stille, kierlig: Admyg, from, med Haab og Tro Planted Spiren Du, som herlig Trodser Dødens Magt med No. Derfor født og trygt Du hviler, Langt fra Graven Frygt bortiler Haabet der allene smiter: Thi, naar Livet daler. Evighedens Gienskin maler Graven med sit hulde Skiær. - Draaben skiult for hvert - Trænger dybt i fasten Field, Som en Taare fra det Høie Hærde, klar som Kildens Væld: Og blandt alle Ædelstene, Trodser Diamanten ene Nattens Mulm, med Straaler reene, Men i Hiertets Jndre. Sandheds Ordet modnes, tindrer. Klart som Diamant; Tak da, Tak i hvad Dø Blid og stærk og Ætherreen. Mindet om Dit fromme Hierte er en herlig Ædelsteen; Kyst af Dødens kolde Læber Straalen dog mod Himlen stræber, Tiden ei dens Klarhed dræber; Den sin Straale bryder, Da med Farvespillet fryder. Selv fra Gravens Nat, dtgiøres for fraværende Familie og 2 forglemmelige Mand Oberstlieutena Tiden med et bedre Liv den 23. i hvilken Tid han tiente sin KongO ske Familie, angaaende Aarsagerne til det Steenfeldtske Familie=LegatsForflyttelse og Renternes Udeblivelse i Aarene 1813 og 1814 m. v. Skriftet sælges i Odense hos S. Hempel, og i Kiøbenhavn hos Hofsoghandler Schubotte paa Børsen Nr. 9, indheftet for 72 Rbs.