Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-13
Det er vist, at disse Linier, som det hedder i en Note, kun ere en Spøg, men neppe havde det været af Veien, at man i samme ogsaa havde sagt Læseren, hvo denne Madam Godiche egentligen har været; thi nu kunde det dog falde Mange ind, at spørge, Var da denne Matrone saa ubetydelig, saa umærkværdig i levende Live, at en Evald, det være nu for Spøg eller Alvor, kunde raade sin Læser, "at gaae bort og ikke rode ved hendes Legemes Bodike", Nei, det var hun sikkerligen ikke. Hun var Enke efter Universitetsbogtrykker A. H. Godiche, i høi Grad virksom for Literaturen, og Forlæggerinde af adskillige af de betydeligste og kostbareste danske Originalværker. Hun fortsatte længe sin Mands Bogtrykkerie og Forlagshandel, og fortiente, af denne Aarsag allene, ikke at gjøres til en Gjenstand for bitter Spas efter sin Død. Det kunde nogenlunde tilgives Evald, at han i et muntert Selskab lod sig henrive til at skrive en saadan Spøg, men neppe Forlæggeren af hans samtlige Skrifter, at han, længe efter at den var skrevet, optog den i disse. Misceller. "Men, min gode Herre!" sagde jeg: "hvor kan man paa eengang være saa grusom og saa snurrig? Hvorledes finde i eet Folks Historie paa eengang en St. Bartholomæi Nat og LaFontaines Fortællinger, Er det en Følge af Climatet? Er det en Virkning af Lovene?" Menneskeslægten, svarede Hr. Huisson: "er istand til Alt. Nero græder, naar han skal undertegne en Forbryders Dødsdom, spiller Farcer og myrder sin Moder. Aden gjør de lystigste Fagter og qvæler sine Unger. Jntet er blidere, frygt sommere end en Vindspiller; men den sønderriver en Hare, og bader sin lange Snude i dens Blod. "De burde", sagde jeg til ham: "skrive os en smuk Bog, der kunde oplyse alle disse Modsigelser." – "En saadan Bog er allerede skreven", sagde han. "De behøver kun at betragte en Veirhane; den dreier sig snart efter Zephyrens blide Viften, snart efter en stærk Nordenvind: det er Billedet paa Mennesket." Voltaire, efter hvem disse Linier ere tagne, burde heller sagt: Billedet paa Franskmænd, og med Rette har man i Paris nyligen udgivet en heel Bog om de franske Veirhaner. - J intet Land paa Jorden har man i de sidste 25 Aar mere baaret Kappen efter Vinden, end i Frankrig, som er blevet til Vendekaabernes sande Hjem. Det vilde være en skadelig Vildfarelse at forudsætte, at Despotismens Tilintetgjørelse nødvendigen drager Frihedens Oprettelse efter sig. Revolutioner frembringe ikke Frihed. De gjøre ene en Forandring deri. Det er let at afbrænde et slet Huus; men ofte vanskeligt at opbygge et godt i dets Sted. Og Forskjellen imellem at ødelægge og opbygge, er uendelig større i Henseende til Regjering, end til det, vi have laant vort Exempel af. En ligesaa forstandig som vittig Forfatter, siger, at det er umueligt at fastsætte nogen Regjering ved et Model, som skal holde Stand, saaledes som Folk bygge Skibe og Huse: thi Regjeringer dannes, ligesom Naturfrembringelser, grad. viis, som Tiden medbringer Materialierne, og de upassende Dele af deres Natur skaffes bort. En anden endnu levende, ligesaa udmærket Forfatter, siger: at Constitutioner ere i Grunden Frembringelser, som hverken kunne skabes eller forplantes. De ere Tidens Vært, ikke Skarpsindighedens Opfindelse, og at danne et fuldstændigt Regjerings system, som er afhængigt af Agtelsens og Erfaringens Vaner, er et Forsøg, ligesaa urimeligt, som at bygge et Træ, eller fabrikere en Mening. (Edinb. Rev.)