Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-08-03
Blandinger. J Kbhvnsposten, skrives under 28 Juli. Det er idag sytten Aar siden Julirevolutionen, da Pariser folket Ungdommen og Arbeiderne i Spidsen - kæmpede den blodige Kamp igjennem Gaderne mod Soldater og Leiesvende, for at styrte en Regering, der havde tilvendt sig Folkets almindelige Had og Foragt ved sin tyranniske Vilkaarlighed, sin Undertrykkelse af Frihed og Oplysning. Aldrig har en seirende Folkemasse viist sig høimodigere, besindigere og mere tillidsfuld end Pariserne. Det var som om den blodige Rædsel fra den store Revolutions Kulmination havde vristet Vaabene af det seirende Folks Hænder og bevæget det til atter at betro Magten til dem, der efter endt Kamp kom frem med hykleriske Forsikkringer om deres Begeistring for Revolutionens Grundsætninger, almindelig menneskelig Frihed og Retfærdighed. – J sytten Aar har Julidynastiet nu hersket; udsprunget af Ungdommens og Arbeidernes Blod paa Parisergaderne sluttede det sig til Bourgeistet, søgte de legitime Hoffers Venskab og paralyserede Revolutionens Virkninger og deres Forhaabninger, der havde udlæmpet den. - J Stedet for demokratisk Frihed i Stedet for republikanske Grundsætninger kom Julidynastiet til at støtte sig paa et Plutokrati i Overeensstemmelse med hele Tidens Aand og Retning. Ligesom Napoleons Militærherredømme havde sine Helte, sine Marschaller at opvise, saaledes Julidynastiet sine store Pengeherver; de traadte, ikke som under Napolen fra Valpladsen, men fra Børsen ind i Ministeriet, og de vedbleve at være dens Matadorer: Thiers manøvrerede som Premierminister ved Telegraphens Hielp i de spanske Papirer, og vel høiere Personer end han. - Det almægtige Middel blev Alles Herre, og Agiotagen, om ikke Ærens, saa dog Erobringens Mark. – det almægtige Middel blev ogsaa Regeringens bedste Støtte. - det var jo Bourgeoistets Sjælemarv - og deraf fremgik da de Forhold mellem Regeringsmændene og Folket, der efterhaanden have uddannet sig til et heelt System af Bestikkelser og Underslæb. Man underkjøber og underkjøbes, Vælgerne bestikkes af de Valgbare, de Deputerede af Ministrene og disse igjen af dem der attraae Privilegier, Monopoler og Udmærkelser. - Der er det, at den til idag bestaaende Tilstand i Frankrig adskiller sig fra Tilstanden i de andre europæiske Stater, Det er ikke de sædvanlige, nu og da fremdukkende Kassetyverier, Repotisme, Embedssalg, Underslæb, Bestikkelser og Bedragerier af høiere og lavere Embedsmænd, saaledes som de i større eller mindre Mængde findes i alle moderne Stater, og allermeest der, hvor Bureaukratiet ikke er kontrolleret ved en folkelig Repræsentation, ved fuldstændig Offentlighed og en fuldstændig fri Presse - en Kontrol, der som bekjendt ingenlunde er tilstede hos os. – Men i Frankrig er det mere end slige almindelige Forbrydelser, der endnu kunde dække dækkes under Titler og Ordener - det er det aabenbare Brud med Julirevolutionens Aand og Grundsætninger, hvis Fornægtelse paa denne Maade blev til en Nødvendighed, fra det Øjeblik af, da Pengebesiddelsen blev gjort til Grundvold for den af Blodet paa Parisergaderne opstaaede Throne. Og dertil maa enhver Forfatning lede, der baseres paa Pengebesiddelse; hvor Penge og Penges Værdi gjøres til Maalestok og Vægtskaal for de borgerlige og politiske Rettigheder, maa Pengenes Moral fortrænge enhver anden, deres Magt blive uimodstaaelig baade hos de Herskende og de Beherskede. – Det er i Valgloven at Spiren til Frankrigs Korruptionssystem ligger; det gjælder kun Eiendommenes Jnteresser, Pengene forhandle og afgjøre alt med hinanden uden noget høiere Hensyn, og det burde egentlig hverken være lagt en Teste eller Cubieres til Last, at de have tjent som Midler for Pengene, der ere blevne de egentlig moralske Personer i Frankrig. – Dette er, troe vi, endeel af den Lære, man kan uddrage af de nyeste Begivenheder i Frankrig, og naar det nu viser, sig, at den sunde menneskelige Følelse har reist sig mod et saa unaturligt Forhold, at Korruptions=Sy stemmet er bristet – saa er det en historisk Begivenhed, der ikke kan sammenlignes med nogle Underslæb, det være sig af kgl. Obligationer eller af Brostene, eller Salget af nogle Toldbetjents- og andre Embeder i en absolutistisk Stat.