Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Kjøbenhavn. J Breve til Dr. Ludvigsen. (Fortsatte.) Kjere Doctor. Hvad kan vel friske en Mand af min Stemning og mit Sindelav til at leve i en Stad, hvor enhver Vraa er opfyldt med nye Gjenstande for Afsky og Væmmelse? Hvilken Smag og hvilke Organer maa de Folk have, der virkeligen foretrække Hovedstadens urene Nydelser for en landlig Ensomheds ægte Glæder, Jeg veed, de fleste Folk blive oprindeligen forledte ved Forfængelighed, Ærgjerrighed og barnagtig Nysigenhed, som ikke kunne tilfredsstilles uden i Menneskenes urolige Huler; men under denne Tilfredsstillelse bliver deres Følelse fordærvet, og ved Vanen gaaer Smagen for hvad der er uforfalsket og fortræffeligt i sin egen Natur tabt for dem. Skal jeg sige Dem, hvori Forskjellen imellem mine Kjøbenhavnske Lidelser og mine landlige Glæder bestaaer, Paa Brombærhøi lever jeg i Magelighed inden Dørre, og indaander en reen, clastisk og sund Luft. Jeg nyder en forfriskende Søvn, som aldrig forstyrres ved nogen rædsom Støi, eller afbrydes, uden om Morgenen ved Svalens søde Qviddren uden for mit Vindue Jeg drikker Vandet saa reent og cristalklart, som det udvælder fra Klippen, eller det skummende hjemmebrygte Øl af selvavlet Malt; eller jeg lader mig nøie med Most, som min egen Frugthange frembringer; eller Bordeauisk Rødviin af den bedste Høst, som en Mand, jeg staaer i Forbindelse med, og paa hvis Redelighed, jeg kan bygge, har sendt mig. Mit Brød er velsmagende og nærende, æltet af min egen Hvede, malet paa min egen Mølle, og bagt i min egen Ovn; mit Bord er for en stor Deel forsynet fra min egen Jordbund, min fem Aars gamle Bede, opfødt med Bjergenes vellugtende Urter, som kan kappes med Vildt i Saftfuldhed og Velsmag; min lekkre Kalv, ikkun fedet ved Moderens Melk, som fylder Fadet med Saft, mine Høns fra Lo-Dørren, som aldrig vidste af Jndspærring, undtagen naar de vare fløine op, mit Fuglevildt, som nyligen er blevet skudt, mine Karper og Gjedder, springende, som de komme af Vandet; Østers fra deres Banker, og Sild og andre Saltvandsfisk kan jeg nyde fire Timer efterat de ere blevne fangne. Min Sallat, mine Rødder og Kjøkkenurter, yder min Hauge i Overflødighed og til Fuldkommenhed; de ere frembragte af den naturlige Jordbund, tilberedt ved en maadelig Dyrkning. Den samme Grund frembringer alle de forskjellige Frugter, som Danmark kan kalde sine egne, saa at min Desert er hver Dag frisk plukket, mit Melkekammer flyder af nectariske Strømme af Melk og Fløde, som give os Overflødighed af fortræffeligt Smør, opsat Melk og Ost, og det, der levnes, bruges til at fede mine Grise, der ere bestemte til Skinke og Flesk. Jeg gaaer betimeligen til Sengs, og staaer op med Solen. Jeg fordriver Tiden uden Kiedsomhed eller Anger, og er ikke uden Morskab hjemme, naar Veiret ikke vil tillade mig at gaae ud. Jeg læser og sladdrer, og spiller Billard, Kort eller Skak. Uden for Huset har jeg Tilsyn med min Avling, og udkaster Planer til Forbedringer, hvis Virkninger jeg føler med usigelig Glæde. Jkke mindre Fornøielse har jeg af at see mine Bønder staae sig vel under min Varetægt, og de Fattige finde deres tarvelige Underhold ved det Arbeide, jeg giver dem. Medens man hos mine Naboers Bønder hvert Øjeblik gjør Udpantning, og jager dem fra Huus og Gaard, nyder jeg den Lykke, at alle mine hidtil under alle Tidens Besværligheder have vidst at udrede deres Skatter og Tyngder. De veed, jeg har et Par forstandige Venner, som jeg kan aabne mit ganske Hjerte foren Velsignelse, som jeg maaskee forgjeves vilde søgt paa Livets mylrende Skueplads, der er faa andre, af ringere Forstandsævner, som jeg agter for deres Oprigtighed, og deres Omgang finder jeg uskyldig, endskjøndt ikke meget underholdende. Tager jeg i Besøg til een af Godseierne i Nabolavet, saa møder jeg overalt hvor jeg kommer, Bønderbyerne og paa Landeveien, godlidende Mennesker, der ønske mig en god Morgen, en god Dag og en god Aften, uden at kjende mig. Kort jeg lever midt blandt retskafne Folk og redelige Undergivne, hvilke, som jeg smigrer mig med, føle en uegennyttig hengivenhed for min Person. De selv, kjere Doctor, kan bevidne Sandheden af mit Udsagn.