Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-11-09
Da de offentlige Tidender netop i dette Øieblik omtale en vis Præstat, der, nyligen ankommen til Havre, foregav at være en Søn af Ludvig den Sextende, men, trods de mange medbragte Titler og Certificater, som billigt, strax er bleven bragt i sikker Forvaring, saa fortjener det ved denne Leilighed at anføres, at det i disse Dage udkomne 2det Bind af Pastor Paludans Beskrivelse over Møen (som faaes hos Hofboghandler Schubothe paa Børsen) meddeler en Efterretning om et Sidestykke til hiin foregivne Prinds, nemlig en foregiven dansk Prindsesse, der falskeligen paastod at være en Datter af Kong Christian den Sjette, men endte sit Liv som Fange i Møens Tugthuus, hvor hun henlevede 34 Aar, fra 1770 til 1804. Efterretningen synes i det Væsentlige at være tagen af Riegels's Christian den Sjettes Historie, hvor Forfatteren i sin bekiendte Tone anfører i en vidtløftig Anmærkning (S. 294300) den hele Fortælling, efter Fruentimmerets skriftlige Indberetning, som hun, efter Forlangende fra Cancelliet, indsendte til dette Collegium angaaende hendes Hændelser, og som Riegels foregiver at have gjort Uddrag af. Historisk vist er det, at dette Fruentimmer hedte Anna Sophia Magdalena Frederika Ulrica; at hun udgav sig for at være et Kongebarn og at hun døde den 28 Januari 1804 i en Alder af 74 Aar. J den til Politiemester Etatsraad F. Horn den 15 Juni 1770 udgangne Kgl. Ordre hedder det: at Kongen, for eengang at lade gjøre Ende paa et saa dristigt Foregivende, havde anordnet en Commission til sammes Undersøgelse, og at denne har erklæret, at hun aldeles ikke er den, hun giver sig ud for at være, og at hendes Foregivende om hendes Fødsel og Herkomst i alle Maader er falsk og opdigtet; at det er derfor Kongens Villie, at Politiemesteren i al Stilhed skal lade hende overføre i Møens Tugthuus, og naar hun der er ankommen bekjendtgjøre, at endskjøndt hun for hendes dumdristige og formastelige Foregivende, der forhen noksom var bekjendt at være urigtigt, og nu, efter Undersøgning, tydelig er befundet at være aabenbare falsk og opdigtet, har fortjent som en Logner og Bedragerske at kagstryges og brændemærkes, har Kongen dog villet fritage hende, og derimod benaadet hende med at arbeide i Møens Tugthuus paa Livstid. J en Ordre af samme Datum til Directeurerne for Fattigvæsenet blev det disse paalagt, efter nogen Tid, at indberette, hvorledes hendes Forhold havde været i Tugthuset. Ligeledes udgik en befaling til Kongens Foged, Etatsraad T. Ortved, at Henrich Kirchhoff, som for at have været ovennævnte Fruentimmers Raadgiver og Medhielper i hendes falske Foregivende, og under 7 Nov. f. A. var hensat i Blaataarn, i Henseende til hans lange og velfortjente Arrest, maatte sættes paa fri Fod, men advares for Fremtiden at afholde sig fra at tage Deel i deslige Bedragerier og Opdigtelser, og ikke nogen Tid at indfinde sig paa det Sted, hvor hun opholder sig. Af en Kgl. Resolution til Conferentsraad Kofod, dat. 6 Aug. 1783, paa Grund af hendes Ansøgning om at erholde sin Frihed og en Pension til Livets Ophold, sees at Kongen forundte hende, efterat hun allerede tre Aar efter sin Jndsættelse, 1773, var bleven fritagen for Arbeide og 40 Rdlr. bestemte til hendes aarlige Forpleining, en Forøgelse af 600 Rdlr. aarligen, og befalede, at hun skulde fritages for alt Arbeide og omgaaes paa den lemfældigste og Frihed nær kommende Maade med bedste Pleie og Leie o. s. v. - Det eneste forhen Ubekiendte, som det Paludanske Værk meddeler, er at hun ikke havde den bedste Characteer. Forf. siger S. 363, "at Riegels saavel ved juridiske og diplomatiske (?), som moralske (?) Beviser har godtgjort det Ugrundede i dette Fruentimmers Foregivende." Det lader iøvrigt heller ikke til, at han har været i Besiddelse af den Jndberetning som Riegels siger at have øst af, eller af den i Rescriptet af 15 Juni 1770 omtalte Commissions Erklæring; men det maa antages, at han ligefrem har fulgt Riegels.