Aalborg Stiftstidende, 1834-04-22
Urolighederne i Lyon, som allerede omtaltes forrige Gang, fornyedes den 9de April, og antoge en langt alvorligere Caracteer. Om samme giver J. de Paris følgende Beretning: Regjeringen har imorges tidlig den 10de) modtaget pr. Estafette en udforlig Depesche, i hvilken Begivenhederne den 9de fortælles. Denne Fortælling er beklagelig at læse, this fransk Blod er flydt, men den indeholder ogsaa en bestemte Forsikkring om Ordenens og Lovenes Triumph. Allerede i flere Dage havde Regjeringen Kundskab om hvad der vilde indtræffe. Alt tydede hen paa, at Rolighedens Forstyrrere, mistvivlende om i Hovedstaden at kunne seire over den af Nationalgarden og Garnisonen understøttede Regjering, havde henvendt sin Opmærksomhed paa et eller andet Foretagende i Provindserne. Det ulykkelige Lyon, Hovedsædet for vor Jndustri, fik dette beklagelige Fortrin. Arbeidsclassen, sammesteds syntes dog lidet tilbøielig til at gaae ind i Planen og det er fast afgjort, at hidtil kun de Jndivider af denne Classe, som vare Medlemmer af politiske Selskaber, have ydet Anarchisterne Bistand. Den 8de (Dagen for den Dag, da den afbrudte Sag atter skulde foretages for Retten, havde den brave General Almard truffen alle fornødne Dispositioner. Domsalen var vel bevogtet, og Forstærkninger fra Omegnen indtraf uophørlig til Lyon. Præfecten begav sig hen til Pladsen St. Jean, for at kunne bedømme Tingenes Tilstand og træffe Aftale med Anførerne: for den bevæbnede Magt. Skjøndt Retten allerede var sat, var dog bemeldte Plads endnu ganske tom, saa at man kunde forudsee, at det var Anarchisternes Hensigt, at mød der en masse. Henimod Kl. 11 indfandt de sig virkelig En af dem forelæste en oprørsk Proclamation, og faa Minuter efter begyndte man at opkaste Baricader. Ufortøvet gav Præfecten befaling til at standse dette forehavende, og derpaa lod General Buchet, den Næstcommanderende i Rhonedepartementet, sine Troppe rykke frem. Gensdarmeriet under Anførsel af Oberst Caniul, og Infanteriet angreb Barricaderne med stor Energie, og tog samme under en levende Jld. Præfecten var stedse i Nærheden af Tropperne. Overalt bleve Barricaderne stormede, strax efterat de vare opkastede, dog ikke uden at der gaves baade Døde og Saarede; det største Tab var imidlertid ikke paa Troppernes Side. Paa Præfectur=Pladsen fandt den heftigste Kamp Sted. Her havde Anarchisterne forskandset sig i den proviforiske Præfectur=Sal, ved Hielp af de Bygningsmaterialier, der skulde tjene til Opførselsen af en ny Sal. Man maatte nedskyde Pallisaderne med Kanoner, hvorpaa Oprørerne flygtede, men disse trak sig tilbage til Galleriet de i Orgue, og mellem dem og Tropperne forefaldt en heftig Skydning. i Kanonerne maatte omsider atter frem, og ved Hielp af disse forceredes Indgangen til hiint Galleri. Et Huus, som ganske var opfyldt med Tirailleurs, maatte aabnes med Petarder; Mange toges her til Fange, som deels vare saarede, deels sværtede af Krudt. Paa de forskjellige Broer, saavelsom paa Pladsene Terraux og Croix Rousse forefaldt ligeledes Actioner. Kanoner og Musketter gjenløde i flere Timer i denne saa industrieuse Stad, i hvilken man uden dette Rebellionsforsøg kun vilde have hørt den fredelige Larm i Fabrikerne. Tropperne have under deres 5 Timers Kamp lagt en Fasthed for Dagen, der beskjæmmede deres strafværdige Haab, som meente at kunne gjøre Regning paa disse. Cihvilautoriterne have kappedes med de Militaire i Iver og Ophofrelse. Anledningen til denne Roes er beklagelig, men maa man ikke ære dem, der sætte deres Liv i Vove for at opretholde Orden og Love, Kl. 4 var Kampen endt. Kun enkelte Flinteskud lode sig høre hist og her i de snevre Gaader. Tropperne hvilede.