Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1687-02-01
Der er alleerede udi de forrige Relationer bleffven ommeldet, at Tørckerne bestandeligen søger efter Freden, hvor for saavel Store-Vezierens Skrifvelse som Margræffvens aff Baaden hans Giensvar der paa, den gunstige Læser meddeelis. Kort Jndhold, om den til den fornemme Keyserlige Minister, Herr General Margreff Herman af Baaden, over skickede Gross-Vegiers Skrifvelse. Voris gamle Ven, den meget Høy-Elskende Rommerske Keysers General; iblant de Thristlige Folck den udvaldeste, oc med Oprighed tegnede, Herr Herman Margrefve af Baaden, hvilkens Liff Gud til sidste Ende med Lycke ere oc krone. Saasom efter Venskabs Tilborlighed, og Naboelig Oprigtighed sommeligt er, Eders fornøyede oc opfyldte Hilsen, som er ofverleffveret, med største Tacksigelse igien at aflegge; Beretter derfore Venligst, at alle Eders til de Ottomaniske Porte henskickede Gesandter, altid til Freden at fornye, stedse med ald Venskab hafver søgt, oc været omsyggelig men voris den Tid anordnede Forstandere eller Fuldmegtige vare ey eenstemmende, hvorfor slig Forbunds brydelse er til største Skade bleff ven opvecket oc hafver en deel lidt Straf derfore, hvilcket dog dissvære er alt forsilde, eftersom den ønskelige Fred der ved er til intet gjort, ald Sickerhed forkastet, oc de mange Menniskers Blods udgydelse raaber os offver. Mens saasom jeg nu i dette velsignede Aar er forordnet til min Ven, dette at tilkiendegifve, i den henseende, Eders forrige Oprigtighed som J imod de Ottomanniske Porte, ved Guds tilladelse, et nytte ligt Verck at slutte var formeenende, hafver vi været findet til Greckisk Weisenburg at hen reyse, oc til samme Reysis fortbringelse alle Nødvendigheder forskaffede, men som mand da fornam, at Eders Krigs-Magt Ofen hafde beleyret, oc indtaget, er voris Reyse der ved bleffven ophæfvet,) hvilket altsammen vi ere skyldige udi, eftersom vi Freden selff brudt hafver, hvorfore alting effter Guds Villie Eder er ganget til Hænde: Gud er en Herre ofver alle alting hafver hand effter sin behagelige Villie at skicke oc anordne, saaledis hafver hand befalet, oc saa bor det efter hans Gudkommelige Villie at være. Hvorfor jeg denne gang til Eder om Fred og Forbund igien paa nye udi min Skriffvelse er anholdendis, forhaabende at dend mig ey bliffver nectet, paa det at et oprictigt Venskab ved Guds Hielp derved kunde befordris, oc den gemeene Mand i begge Riger udi Roelighed kunde forblifve; Dersom J nu er sindet Freden med os at indgaae, vil jeg min Allerdurchleuchtigste oc fromme Keyser dette forestille, hvilken naar oc paa hvad Sted i det behager, ger, visse Fuldmægtige vil sende, at der ved Freden endelig kunde tilveye bringis; Men dersom dette af Eder afslaaes, hafver J stoer Guds Vredis fortørnelse ofver Eder at formode, thi hvad som tilforn af os er skeed, kand ey nu hindris, efftersom Guds store Retfærdighed det saaledis vilde hafve; Derfore er det nu begg Rigerne best tienligt, (paa det de arme Undersaatter en gandske skal ødeleggis og undertryckis, at J til dette velforetagende Verck, ald muelig Anstalt beviser; oc begierer gierne, at mig herom Eders billige Svar, (hvorefter je med Lengsel forventer,) med første maatte tilskickis. Befalendis Eder Gud. Skrefvet udi Leyren ved Waradein. Margræfven af Baadens Giensvar paa Store-Vezierens Skrifvelse. Mi hafver af Eders venlig Skrifvelse udi Leyeren ved Waradein fornummet, ved hvad Maade J en sammenkomst forventer, paa det ved den igien Freden maa bliffve fornyet, om hvilcken J vel oprigtigen bekiender, at de Eder tilhørende mod ald Tro oc Love har brudt den samme, mens dog alligevel falskeligen formeener J, at saadan Fredsbrud derved skulde være fornøyet, eftersom nogle derfore ere blefven straffede; oc dersom vi icke saadan tilsammenkomst med bevilgede, da at være skyldige udi det Blod som ydermeere skal udgydis. Hans Keyserlige Mayestet min Naadigste Herre, har med Eders Privat Personer, saavel med Officerer som andre Betienter intet at bestille, uden alleneste med de Ottomanniske Porte, som Freds-Forbundene brudt hafver, de Ungerske Rebeller beskøttet, Contributionerne paa det høyeste forhøyet, oc meere Stæder udi Stilstands end som udi Krigs- oc Feidis-Tider frataget oc berøfvet, herforuden førend Stilstanden var kommen til nogen Ende uophørligen ofvet Grumhed oc Tyrannie imod voris uskyldige Undersaatter, oc alting hvad forekom, med Jld oc Sværd forstørret, oc paa ubillege maader usigelige Skade tilføyet, at vi derofver var foraarsaget, at giøre Forbund med Kongen af Polen og den Republicq Venedig, det er saa vel af Gud som af andre Potentater klarligt nock oc kundbaar, at de Ottomanniske Porte har ey kundet der ved forsonet det uskyldigt udgydne Blod, langt mindre gjort derved Hans Keyserlige Mayestet min Naadigste Herre nogen Satisfaction, mens at de paa uloulige maader tilføyede Skader maatte erstattis, oc icke meere som tilforn tilføyis, hvilket formedelst Caution oc Forsikring skal bekræftis, oc tillige med de Allierte til behørig Satisfaction offvergifvis, hvilcket stemmer saa vel ofverens med den Gudelige som med den Menniskelige Lov. Findis der nogen i Verden, som unødigt oc icke gierne vil udgyde Menniske-Blod, da bør Hans Keyserlige Majestet med ald billighed nyde Sted iblandt dem, eftersom hand altid har været en Freds-Elskere, og holdt den udi stoer Pris og Værdighed, mens hand begierer en lovlig oc billig Fred, hvor om saa vel hand, som de hand har gjort Forbund med vil forsickre, ckre, dersom J nu billige Conditioner foreslaaer, saa afslaaer Hans Keyserlige Mayestet Eder ingenlunde Eders begierte tilsammenkomst, mens dersom J forfatter saadanne Conditioner, oc veygrer Eder ved derofver at opreyse et vist Forbund, hvem kand da indbilde sig eller Troe at det er Eders Alvor at J søger Freden, oc det fordi at de forrige sluttede Freds-Tractater har til oc ofte været skadeligere, endsom Krigens Continuation, oc J selff, i det J giør et Forslag om Freden, skiuler dog derunder Rebellernis begyndere. J svarer os intet besynderligt paa den nyligen hensendte Skrifvelse til Gouverneuren udi Ofen, Seraskieren, oc til den Tørckeske Dolmetsker Maurum Cordatum, oc dog indbilder J Eder at mand udi saadanne beskaffenheder endnu skulde anstille en tilsammenkomst; Hans Keyserlige Mayestet min Naadigste Herre er ey ubekiendt, at J for Eders Person udi Freds-Brydelsen har været uenig, oc for den Aarsag, har hand Eder undskyldt, oc formoder at den høyeste Gud Eder besynderligen skal oplyse, paa det vi ved Freds-Propositionernis tilkiendegivelse, det er, ved de forødede Lan ders plictskyldige Restitution, oc ved den ofvergiffvende Satisfaction, til voris Forbunds-Anhengere, maatte formilde den høyestis Vrede, oc afvende at Potentaterne ey til Eders undergang skulde videre forbinde sig; hvilcket vi af et oprigtigt gemyt, trohierteligen meener, ofrønskende Eder stedsevarende Sundhed, sampt alt andet som til Liff oc Siæl kand være Eder tienligt og gaffnligt. Strefvet udi Wien den 17 Jan. 1687.