Kiøbenhavns Postrytter, 1790-10-25
Under det der stemte høytidelige Te Deum bleve alle Fæstningens og Galeyslaadens Kanoner affyrede, og af Tropperne blev givet en tredobbelt Salve. Efter Gudstienesten, modtog Keiserinden i Galleriet Senatets Tak for den skiænkede Fred, hvorved Oberprocureur Stedinklow førde Ordet, og iblandt andet sagde: "Vi viide det, ikke Du har været Aarsag til Krigen; men Du lod Dig dog ey heller skræmme af to eenssindede Fiender, som pludseligen fra Østen og Norden blottede deres Sværd imod os uforskyldt. Den erklærte Fiende er det tungt nok at faae Bugt med men den stiltiende Fremstaaende er endnu vanskeligere at overvinde. Dine Legioner vare næsten alle gaaet over Fædrenelandets Grændser imod Tyrkernes Magt. Vore nordlige Grændser, blot bevogtede af en fredelig Vagt, troede sig fuldkommen sikker ved de hellige Forbund. J disse og i vor Uskyldighed fandt vi vor Sikkerhed, men Sverrig, Osmannernes Forsvar, sit Haab om at bane sig Vey til at undertvinge de tilgrændsende Egne." – J Slutningen af Talen hedde det videre: "O Peter vore Fædres Behersker, for din store Daad givet Navn af Stor, vi erkiende dine Fortienester; men sig os, hvorvidt gik dine Ønskers Maal, Du førde os med Magtens Haand, men Catharina den Anden ved overtalende Viisdom, til at medvirke til Staternes Skjæbne. Ønskede du ikke, at dit Værk, den Baltiske Flaade, ved dine Tronfølgeres Omhu maatte vedligeholdes i sin Styrke, ja giøres stærkere, at den maatte tiene denne Stad, der bærer dit Navn, til et fast Værn, og seyre over dine Medbeylere; at den fra disse Kyster til det Middellandske Hav maatte slaae Tyrkernes utallige Skibe, og triumpherende over disse herske i Archipelagus, Men kunde du haabet, at een af dine Tron følgere efter et halvt Aarhundredes Forløb skulde ved sine store Seyere og Erobringer bringe det Ottomanniske Rige til at ryste, Kunde du troet, at denne Tronfølger skulde udvidet sin Magt over de Mæotiske Vande; at Rusland skulde bedækket Pontus Euxinus med nye Skibe, overvinde den tyrkiske Flaade, opfylde Assens Strandbredde med Rædsel, ryste Osmannernes Hovedstad, lægge de paa tre have tilfægtede Trophæer ved din Grav, og udraabe dit Navn som første Aarsag til disse glimrende Fremskridt, Alt dette har vor nu regierende Catharina ene udført &c. Vicecanzleren svarede i Keyserindens Navn: "At hun ikke uden Kummer havde seet den imod Hendes Rige fra Østen og Norden opkomne Kriig, men at hun nu med Glæde saae det igjen med Sverrig tilveyebragte Forliig. Og denne lykkelige Fremgang tilskrev Hun allene Guds Naade, og Hendes troe Undersaatteres Medvirkning." Derefter forelæste Geheimeraad Trapowitzky nedenfor Tronen de forhen meldte Naadesbeviisninger og Gratificationer, da og enhver af de Benaadede nærmede sig Tronen, for under Knæfald af Keyserindens egen Haand at imodtage sin Gave. Paa samme Tid blev det og alle Underofficerer og Gemeene, som havde tient imod Sverrig, saaog dem, som paraderede, tilkendegivet, at der skulde uddeles Jettons. Det samme skeede paa Galeyslaaden. Paa Stadens fem Hovedpladse bleve desuden Jettons udkastede iblandt det i Mængde forsamlede Folk, og ved Hoffet uddeeltes Guldmedailler. Den 21de var Bal i Vinterpalaiet; den 23de bleve steegte Stude givne Folket til Priis, hvortil der sprang Viin af Fontainer, og den 28de endtes Festen med en stor Maskerade for Adelen og Kiøbmandsstanden.