Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1737-05-27
Fra Wien haves, at som Store-Viziren i sin sidste Vesvarelses-Skrivelse til Græven af Kønigseck ikke et Ord om Assoph havde nævnet, saa er fra denne endnu en anden og Final-Skrivelse til hin afgangen, med Paastand, at StoreViziren sig tydelig og cathegorisk maatte erklære, om mand vilde have Krig eller Fred; imidlertid farer mand ligesaa fort som før, med Rustningen til en Krig. Foruden de 75 Batallioner og 218 Esquadroner tilligemed 59 Compagnier Grenadiers, hvoraf de ofte ommældte 4 Keiserlige Campements skal destaae, bliver endnu 9 Battailloner til Belgrad, Temesvar, Peterwardein, Esser, Zabor og Orsova i Besætning liggende, og det Corps Croater er 15 Batailloner, 33 Esquadroner og 12 Compagnier Grenadiers stærk. Paa den Berætning, at en anstikkende Syge sig i Pohlen skal yttre, er Ordre til Grændserne hensendt, ingen derfra, som ey Sundheds Pass kand fremvise, i de Keyserl. Arve=Lande at indlade. Den Ungerske Adel har tilstaaet Keiseren en frivillig Gave paa 100000 Rdlr., og de extraordinaire Subsidie-Penge, som Bøhmen, Østerrige, Schlesien og Mähren til Tyrke-Krigen har maattet opbringe, beløber sig til 3 Millioner Gylden. Fra Dantzig indløb Berætning om de Omstændigheder, som mand ved Hertugens af Curlands Død mærkede, og er ungefæhr af saadan Jndhold: Deres Høy-Førstl. Durchl. Hertug Ferdinand af Curland har paa nogen Tiid ikke ladet sin Person offentlig see, og som mand pleyede at see ham fast alle Dage gaae eller fare ud, tænkte mand straxen, at hand maatte befinde sig ilde tilpas. Mand slutter, at Hoffet til Dresden har været allerbest underrættet om den Tilstand, hand befandt sig i, efterdi mand har seet alt for nogle Maaneder, siden sig 3de Saxsiske Officiers her at have opholdet, og som ofte indfandte sig ved Hendes Durchleucht. Hertugindens Hof. Mand. Mand havde ikke hørt det mindste tale om Hertugens svagelige Tilstand, der den Saxsiske Ministers Secretaire om Morgenen den 5 Maji forføyede sig til Magistraten, og lod den paa Hertugindens Vegne vide, det Hertugen, hendes Gemahl, Dagen tilforn ved Døden var afgangen. Dernæst meddeelte hand alle sig her opholdende fremmede Ministrer den samme Tidende. Ved denne Leylighed begav sig den Svenske og Preussiske Minister til den øverste Borgmester, Hr. Dusseldorff, og forlangede: at Hertugens Efterladenskab med Raadets og Deres Seigl maatte forseigles; forestillende, at saadant var det eneste Middel, hvorved Regjæringen sig for al Tiltale herefter i denne Sag kunde befrie. Neppe vare disse bortgangne, førend en Handelsmand af denne Stad, som forrætter en Agents Bestilling for Hertugen af Brunsvig-Wolffenbuttel, indfandt sig, og paa høybemeldte Hertugs Vegne gjorde samme Begjæring, som de forbenævnte Herrer, Ministrer havde gjordt, hvorpaa Borgemesteren forsamlede Raadet Klokken 2 om Eftermiddagen, for at beraadslaae over denne paa Bane bragte Sag. Raadet afsendte siden Deputerede til Hendes Høy-Førstelige Durchl. Enke-Hertuginden, for at meddeele hende de af den Svenske og Preussiske Minister, saavelsom den Brunsvig-Wolffenbuttelske Agent paa deres høye Principalers Vegne gjordte Forestillinger. linger og Begiæring. Mens den Saxsiske Minister, som samme Tiid var hos Hertuginden, overgav de Deputerede paa Hertugindens Vegne et Forekommelses Brev, som af Deres Majestæt Kongen af Pohlen og Chur-Første af Sax sen var undertegnet, og til Dantziger Magistrat addresseret, hvilket indeholdt efterfølgende Erklæring: at naar det skeede, at Hertug Ferdinand af Curland ved Døden afgik, Deres Pohlske Majest. anmodede Magistraten alvorligen derom, at de hverken directe eller indirecte sig med det, som høybemeldte Hertugs efterladende Midler angaaer, ville befatte; mens til Deres Majest. Kongen af Pohlen henvise alle dem, som derpaa nogen Fordring kunde have. Der de Deputerede komme tilbage til Raadet, og berættede hvad dem var skeet, fandt Raadet for got, at beqvemme sig efter Deres Majests. Kongens af Pohlen Forlangende, og lod de fremmede Ministrer saadant vide, ja forfattede deres Resolution udi en Act, og gav en Copie deraf til samme Ministrer, som straxen Courerer affærdigede, for derom deres Principaler at underrætte. Af en og andre Omstændigheder vil mand og vide, at Hertugen var død den 3 Maji, mens at hans Død indtil den 5 i samme Maaned blev dølget, paa det Hofferne til Petersborg og Dresden kunde bekomme den første Efterrætning derom. Den afgangne Hertug har testa menmenteret sine Midler til de Svenske og Preussiske Hoffer, saavelsom til de Brunsvigske, Hessen-Homburgske og Nassauiske Huuse, med hvilke alle hand var paarørende. Mand vil og vide, at hand har indsat Kongen af Preussen, til at være sit Testamentes Executor eller Fuldbringere. Den salige Hertug efterlader sig en stor Arv, som siges at bestrække sig til 10 Millioner Guld. J det øvrige berømmer alle Magistratens Opførsel i henseende til Kongens af Pohlen Forlangende udi denne Sag. Fra Kiøbenhavn mældes, at den 21 Maji haver Hans Kongelige Majestæt allernaadigst bestilt Absolon Scheen til at være Controlleur og Told-Betient ved Tønsberg Told-Sted udi Norge.