Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-02-01
J Kbhvnsp. Nr. 27 og 28 har Hr. Gross. Nathanson givet nogle meget interessante bemærkninger om Finantsernes Underbalance. Da denne Mand nyder velfortjent Agtelse for sine Jndsigter i deDanske Finantsanliggender, ville vi uddrage nogle afhans Bemærkninger. "Enhver Bebreidelse," siger han, den maa nu være indklædt i hvilkensomhelst Form, der gaaer ud paa at antyde, at Finantsbestyrelsen har villet give en illusorisk Fremstilling af Finantsernes virkelige Stilling, er sandeligen høist ufortjent." Med Hensyn til Finantsernes Tilstand, for de nærmeste Aar efter 1835 bemærker han, at der aarligen vil bespares omtrent 100000 Rbd. derved, at Renterne af de Obligationer, som kun lyde paa Sølv, siden 1836 ere blevne betalte med Sedler efter Qvartalscoursen, istedetfor at de forhen betaltes i rede Sølv. Den Grønlandske og Færøiske Handel havde indtil 1836 af sit Overskud opsamlet en Fond, som udgjorde omtrent 350000 Rbd., hvoraf Statskassen betalte Renter; dette Accumulerings-System har man nu opgivet, Fonden er stillet til Statsgjeldsdirectionens Disposition, og det aarlige Overskud flyder for Fremtiden til Statskassen som en reen Jndtægt, hvilken han lavest anslaaer til 30000 Rbd. aarligen. Told- og Consumtions-Jndtægterne (Øresundstolden iberegnet) have i 1836 været betydeligt større end i Aaret 1835, og saavidt man allerede nu kan skjønne, vil dette ogsaa være Tilfældet for Aaret 1837, denne Forøgelse anslaaer han for 1836 til 250000 til 300000 Rbd. Med Hensyn til Formindskelse af de aarlige Udgifter bemærket han, Ar at Udgifterne til Christiansborg Slot ere formindskede med 50000 Rbd.; at der vil bespares en Sum paa Grund af den ophævede Afrikanske Consulat-Direction; fremdeles vil der ogsaa afgaae 15 til 20000 Rbd. aarligen paa Finantsernes ældre Pensions=Stat; og endelig vil vel den største Deel af de Udgifter, som medgaae til Stænderne, bortfalde. Disse Poster kunne anslaaes til 100000 Rbd., og det er Alt, hvad man indtil Dato kan sige vil afgaae i Udgifterne. Den Sum, som behøves til uforudseelige Udgifter, anslaaer han med de Roeskildske Stænder til 300000 Rbd. aarligen. - Slutningen af hans Bemærkninger troe vi at burde anføre fuldstændigt. "Jøvrigt maa jeg gjentage, hvad jeg før har yttret, at Finantssagen godt kan blive ordnet uden nye Skatter og uden nye Laan, eller, som Bang siger, at Finantserne finde fornødne Ressourcer hos sig selv, eller, som David siger, at Finantsernes fremtidige Tilstand ingenlunde er saa mislig, som den ofte fremstilles, men vel at mærke under den Forudsætning, at der bliver lagt en Plan, hvorefter den aarlige Underbalance formindskes. Man har flere Gange citeret Bangs Ord Hvorledes vil det gaae vore Børn?", et Spørgsmaal, der i flere Henseender forekommer mig som en Tradition, der er gaaen fra Slægt til Slægt. Hvad nu vor Tid angaaer, da troer jeg, at dette Spørgsmaal kan besvares beroligende. Vore Børn ville fremfor Alting finde det næsten i et heelt Seculum vaklende, fordærvelige og for hele Landet ødelæggende Pengevæsen, Himlen være lovet, fuldkomment ordnet og forbedret, samt varigt befæstet; de ville finde en selvstændig Bant institution i sin fulde og i alle Foretagender indgribende, heldbringende Virksomhed; de ville da kommetil at høste alle de store Fordele af denne Jndretning, hvilken deres Fædre med den største Anstrengelse have bragt saa betydelige Offere; de ville finde en Stænderinstitution, der i alle Retninger vil virke til en kraftigere, aandelig og materiel Udvikling; de ville endelig, for ikke at nævne meere, finde en friere, bedre og især en almindeligere Udvikling af Landers indre Kræfter. Sandeligen, det er uskatteerlige Efterladenskaber, som neppe vore Fædre saa rundeligen have efterladt os. Vel er den Statsgjeld, der efterlades, stor, ja meget større end for 30 Aar siden; men hvad den angaaer, maa jeg henvise til det, som de Roeskildske Stænder have sagt herom i deres Fiuantspetition, nemlig: "Endskjøndt denne Gield er meget betydelig, vilde samme i og for sig dog ikke berettige til at nære Uro over Finantsernes Tilstand, naar det paa nogen Maade var bragt til Formodning, at Staten er i Besiddelse af de fornødne aarlige Ressourcer til at bestride sine aarlige Udgifter og passende Afdrag paa sin Gjeld De Afbetalinger, som nu efter de indgaaede Forpligtelser maae gjøres paa den rentebærende Stats gjeld, ere vel henved 200,000 Rbd. aarligen, og denne Summa er da, saaledes som jeg paa et andet Sted har forklaret, tilstrækkelig, indtil Finantserne have samlet Kræfter, og indtil de igjen ere komne i Besiddelse af de noksom bekjendte 820,000 Rbd., som nu aarligen maae tilsvares til Seddelgielden. Hvad jeg her sammentrængt har fremstillet, er foren stor Deel kun en Gjenklang af de Stemmer, paa hvilke man i Almindelighed lægger megen Vægt. det vi da indrømme, at der, for at tilveiebringe Ligevægt mellem Jndtægter og Udgifter, udfordres Jndskrænkninger og Besparelser, samt en rigtig Anvendelse af de Ressoureer, hvoraf Finantserne allerede ere i Besiddelse, saa maa dog den Paastand, og saaledes som den i Almindelighed bliver opfattet: at Finantserne skulde være i en saadan fortvivlet Tilstand, at de have en aarlig Underbalance af henved 2 Millioner Rbd., afvises som urigtig og ubeføiet."