Ribe Stifts Adresseaviser, 1832-12-11
Hollandsk-belgiske Anliggender. Krigens Skueplads er aabnet, og de første blodige, Scener ere allerede spillede. D. 30te Novbr. om Formiddagen blev General Chasse opfordret til at overgive Citadellet. Han svarede dertil, at han agter de at forsvare sig saalænge, som muligt, hvorhos han erklærede, at han vilde see sig nødt til at beskyde de franske Angrebsværker, dersom Arbeidet paa disse ikke ophørte. Denne Trusel iværksatte han om Middagen Kl. 12, da de første Kanonskud løsnedes fra Citadellet under Besætningens tordnende Hurraraab. Kanonaden varede til Kl. 4, begyndte derpaa efter 3 Timers Mellemrum igjen og fortsattes hele Natten og den paafølgende Morgen. Op paa Dagen sagtnedes den, og den 1ste December hengik temmelig rolig. Men den 2den Decbr. tidlig om Morgenen, gjorde Besætningen et Udfald og aabnede paa samme Tid Bombardementet paa ny. Udfaldstropperne vendte tilbage henimod Middag, efterat de havde naaet deres Hensigt, at tilintetgjøre nogle Hindringer for Citadellets Jld; men Skydningen vedvarede; Franskmændenne havde mange Døde og Saarede, og deres første Beleiringsværker bleve ganske ødelagte. D. 1ste viste Hertugen af Orleans sig ved de yderste Forposter; Hollænderne løsnede strax en Haubitz mod det Punkt, hvor han stod; Kuglen faldt i den sumpige Jordbund, ligeforan Prindsen og overøste ham med Snavs fra Hoved til Fodsaaler. Efter at have modtaget denne første Krigsdaab, som de belgiske Blade kalde det, afreiste hans kongelige Høihed igjen til sin Post. Jlden fra Citadellet fortsattes hele Dagen d. 2den og hele den næste Nat med stor Heftighed, og den 3die om Morgenen Kl. 8 vare de nye Værker, som Marskalk Geratd Dagen tilforn havde anlagt, atter aldeles forstyrrede. Den franske Hær var i en betænkelig Stilling, da den paa een Gang maatte kæmpe med to farlige Elementer, Jld og Vand; thi deels ved Digebruddene, deels ved bestandige Regnskyl var hele Egnen oversvømmet; Soldaterne, som arbeidede paa Værkerne, vadede i Vand til Knæerne, og paa Transport af Skyts og Munition var der ikke at tænke. Hæren havde allerede mangfoldige Syge, og et stærk Antal Kanoner vare paa de bundløse Veie ned funken i Dyndet. Antverpen selv var endnu d. 3die ikke bleven beskudt; men der var kun lidet Haab om at den vilde blive sparet; thi deels kunde Gerard og Chasse ikke blive enige om Betingelserne for Stadens Neutralitet, deels begyndte man at troe, at alle Franskmændenes Forsøg vilde blive forgieves, dersom de ikke angrebe Citadellet fra Staden. - De blokerende Flaader have det heller ikke med det Bedste, Sir Malcolm var i de første Dage af denne Maaned kommen tilbage til Dünerne med den største Deel af sine Skibe, hvilket gjorde stor Opsigt i London, skjøndt det hedte at han efter nogle Dages forløb skulde med betydelig Forstærkning afseile til Texel. Den franske Fregat, Ariadne vendte omtrent paa samme Tid tilbage fra de hollandske Farvande; Linieskibet. Revenge drev omkring ved den engelske Kyst, og den nærværende Aarstid synes at lægge uovervindelige Hindringer i Veien for Expeditionen. - Den 1ste Decbr. er den franske Resærvehær under GeneralSchramm rykket ind i Belgien. Saavel dette, som Franskmændenes store Cavalleriestyrke, der kun er lidet brugelig ved Beleringen af et Castel, og Rygtet om den franske og belgiske Hærs Forening under Gerards Overcommando, synes at tyde hen paa, at man forventer, at Krigsskuepladsen inden føie Tid ikke vil være indskrænket til Antverpen alene. Udsigterne til en almindelig Krig tiltage. Fra Wien mældes og stærke Gjennemmarscher, med det Tillæg, at iblandt Tropperne befinde sig ogsaa Grændseregimenter, der, som bekjent, altid sidst kaldes i Feldten.