Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-02-26
J 2. Af Rug, Hvede eller andet Korn, som males til Meel eller Gryn, og siden til andre Stæder udføres, i giengives den ved Formalingen erlagte Consumtion, naar Meelets eller Grynenes Udførsel behørig er beviist, saaledes at paa 9 Lod Hvedemeel tilstaaes Gotgiørelsen af Consumtionen af 1 Tønde Hvede. paa 1 Tde Rugmeel = = 7 1/4 Skp. Rug. Bygmeel = = 1 Tde Byg Byggryn = = 2 Tdr. Byg. J. 3. Naar nogen indfører Stald=Stude eller andet HornQvæg, for samme at slagte, og siden udføre det slagtede Kiød, da skal ved Indførselen Qvæget efter sin Qvaliteangives, samt rigtig antegnes, og den fulde Consumtion deraf erlægges. Naar nogen siden vil udføre det slagtede Kiød, da skal med Gotgiørelsen saaledes forholdes: at for hver indbragt Stald=Stud udvises 2 Tønder og for hvert Stykke af andre Qvæg Høvder 1 Tønde Kiød, efter hvilket Forhold den af ethvert Høved ved Jndførselen betalte Consumtion tilbagegives, naar Udførselen rigtig er beviist; dog beholdes tilbage 24 s. for Consumtionen af Huden, Kallunet, og Tælgen af hvert Stykke. Af Sviin, som indføres til Slagterie, for siden at udføre Flesket, skal ved Jndførselen betales den fulde Consumtion, hvorimod ved Udførselen gotgiøres den Consumtion, som af hver Side Flesk ved Indførselen skulde have været svaret. C. 4 Naar fra Landet af Bønderne indbringes til Kiøbstæderne fersk Kiød, som nogen Borger maatte finde for godt der at nedsalte og siden udføre, da, naar Kiødet ved Jndførselen i Kiøbstæden angives til Udførsel, med udtrykkelig Benævnelse af den Mand, som det er bestemt til, kan det tillades, at ved Udførselen den betalte Consumtion igien gives, uagtet Kiøbet maatte være indbragt i mindre Partier end et halvt Skpd., dog ei under 5 Lpd., og at Udførselen skeer inden den i 1te Art. fastsatte Tiid. H. 8. Betreffende de til Søes udførende Vare, hvoraf Consumtions=Gotgiørelse er bestemt, skal forinden Jndladningen skeer, til vedkommende Betiente indleveres Angivelse paa ustemplet Papiir, hvori de indskibende Vare specialiter angives ved Tal, Vægt og Maal, hvilken Angivelse til den til Opsyn beordrede Betient overleveres, og hvorpaa af ham for Jndladningen attesteres. Hvorefter Skibet. forbliver bestandig under Betientens Opsigt om Dagen, og om Natten under Kongel. Laase eller Forsegling. Skulde nogen Vare, hvorfor Gotgiørelse skeer, befindes uden bemeldte foregaaende skriftlige Anmeldelse indladne, da skal Gotgiørelsen aldeles bortfalde. Men i Fald det, enten ved Skibets Uddelarering, eller ved Losningen paa noget Sted, i Kongens Stater, skulde opdages, at de til Udførsel angivne Vare ikke virkeligen ere blevne indladdede, eller nogen anden Urigtighed derved antræffes, da skal de falskeligen angivne Vares Værdie være confisceret, og Forbryderne være skyldige, samme i Penge at erstatte, samt lide saaledes, som for uangivne Vare i Toldrullen er befalet. Naar Varene angives til Udførsel til udenrigske Stæder, og Gotgiørelsen derfor kan have Sted, da skal, inden saadan Gotgiørelse udbetales, Attester, udstedte af de Kongel. Consuler, hvor disse ere, og hvor ingen er, af Stedets Notarius, tilbagebringes fra de Stæder, hvorhen Varene ere afsendte, at de der virkeligen ere ankomne og udlossede. Men kunne saadanne Attester ikke haves, da maa Afsenderen edeligen forklare, at Varene ere udsendte, og Skipperen ligeledes eedeligen forklare, at de til det bestemte Sted ere ankomne og der udlossede, og skulde Varene blive udskibede med en fremmed Skipper, som ikke ventes tilbage, da skal denne ved Udgaaende edeligen forsikre, at de til udenrigske Steder ere bestemte, og ei paa indenrigske Steder skal vorde udlossede. 10 Cap. om Vielses=Penge. H. 1. De forhen anordnede Vielse=Penge skulle fremdeles, og indtil Omstændighederne tillade, at til Lettelse for Undersaatterne anderledes kan anordnes, vedblive paa samme Maade, som hidtil, og erlægges til den, som Consumtions=Afgifterne i Kiøbstæderne oppebærer. Følger Specisication paa hvad enhver skal i saa Tilfælde betale, som kommer overeens med hvad for haver været anordnet, men findes nøiere bestemt; ligeledes s. 2, hvo der fra denne Afgifts Svarelse ere fritagne. C. 3. Disse Vielses=Penge erlægges af Brudgommen i den Kiøbstæd, hvor Vielsen skeer, til den, som Consumtions=Oppebørselen er anbetroet. H. 4. Præsterne maae ikke forrette nogen Vielse, førende de have erholdet Vedkommendes Beviis for Pengenes Betaling, under Straf at bøde 50 Rdlr. H. 5. Ligeledes skulle Præsterne være forbundne, ved hver Aars Udgang at meddeele Efterretning og Attest til vedkommende Oppebørsels=Betient, om de Personer, som i det afvigte Aar ere blevne sammenviede i deres Sogne eller Menigheder, og fundne skyldige til denne Afgifts Betaling. 11 Cap. om Folke=Skatten i Stæderne. H. 1. Af en Secretaire, Informator, Skriverkarl og deslige aarligen 1 Rdlr. Af andre, ligesom forhen haver været anordnet. Og skal af Haandværks=Mænds Børn, som staae i Tieneste eller Lære hos deres Forældre, ligesom af andre Lærredrenge, og af Soldater og Ryttere, være sig Frimænd eller Dimitterede, samt enrollerede Søefolk, naar de tiene i andres Sted, ligesom af andre Tieneste=Karle, Folke=Skatten erlægges. Dog undtages: 1) De Militaire, som staae i virkelig Krigstieneste, deres Tieneste=Folk, enten de holdes til Krigs Tieneste, eller ikke. 2) De i Kongel. Tieneste enrollerede Søefolk, saa længe de ei tiene hos andre, hvor Folke= og Familie=Skat bør svares. 3) De Tieneste Folk som Kiøbstæd Jndvaanerne, der have matriculerede contribaable Jorder i Brug, hvoraf svares Skatter i Amtstuen, virkelig og beviislig holde til saadanne Jorders Drift og Dyrkning. C. 2. Denne Skat skal erlægges i 2de Terminer, nemlig 14 Dage for Junii Maaneds Udgang, og 14 Dage for December Maaneds Udgang. C. 3. Den Huusbonde eller Huusfader, som ikke inden Junii Maaned og December Maaneds Udgang have clareret Skatten, skal selv dertil svare, og betale dobbelt; dog skal Jndvaanerne advares og Skattens Betaling hver Gang Terminen forefalder. 12 Cap. om Græsgangs=Pengene i Stæderne. H. 1. Enhver, som eier Qvæg, saasom Stude, Kiør og Kalve, Faar, Lam, Bukke, Gedder og andet deslige, som holdes paa Græs om Sommeren, skal det hos den, som Consumtions=Oppebørselen er anbetroet, ved Philippi Jacobi Dags Tider angive, og stykkeviis antegne. J. 2. Jnden 14 Dage for Mortens Dag, hvad enten Qvæget haver gaaet paa Byernes Overdrev, eller andres Marker, naar det dog daglig drives ud og ind, eller kommer hiem om Aftenen, skal erlægges Græsgangs=Penge. (Det samme, som forhen haver været forordnet) Dog skal af Lam ikke svares Græsgangs=Penge det Aar de ere tillagde; ei heller af Qvæg, som haver været udsendt paa Landet, og der Sommeren over gaaet paa Græs. F. 3 Hvo som udebliver med Betalingen 8 Dage over den bestemte Tiid, skal betale dobbelt; dog skal Jndvaanerne advares derom, hver Gang Græs=Pengene ere forfaldne. J. 4. Enhver, som holder saadant Qvæg Sommeren og ver paa Græs, skal lade det paa Consumtions Contoiret antegne, og brænde paa Hornene eller tegne i Øret, for saa vidt Qvæget ei allerede efter 4 Cap. 5 Art, maatte være brændt ved Indførselen, hvilket uden Betaling forrettes. C. 5. befindes nogen 14 Dage efter Mortens Dag ei at have opstaldet saa meget Qvæg, som tilforn ved Philippi Jacobi Dag paa Græs er udslaaet, da skal derfor giøres nøiagtig Rigtighed, om det savnede Qvæg er forhen indført, og da Consumtion deraf betalt, eller om det er tillagt i Byen; i hvilket sidste Fald, og om Eieren befindes at have slagtet samme, den i Tariffen fastsatte Consumtions Afgift vorder at erlægge. Af de Sviin, som drives paa Skoven til Olden, skal Consumtion betales, naar de slagtes. 13 Cap. om Tillægs=Pengene, eller Consumtionen af det Qvæg, som tillægges i Stæderne. H. 1. Da endeel Kalve, Sviin, Lam, Høns og Giæs aarligen tillægges i Stæderne, saa skal alt saadant tillagt Qvæg hvert Aar ved St. Hans Dags Tider for Consumtions=Forvalteren angives saa vidt da tillagt er, og det under Straf af Confiscation; og af det, som ikke til andre Stæder udføres til at sælge, betales Consumtionen inden Mikkels=Dag under ovenbemeldte Straf. J øvrigt bliver herefter, ligesom hidtil, af det i Byen tillagte Qvæg, naar det Slagtes, den samme Consumtion at erlægge, som af det, der fra andre Stæder i Byen indføres. 14 Cap. om Miile=Pengene. c. 1. Vognmændene og alle andre i Kiøbstæderne, som lade deres Vogne leie for Penge, skulle, som hidtil, til den, som Consumtions=Oppebørselen er anbetroet, erlægge af hver Miil 4 s., saavel af hvert Par Forspands Heste, som af en Vogn med et Par Heste. J. 2. Ingen, som vil fare paa Fragt, maa reise udaf Byen, førend han paa Hoved=Consumtions Contoiret har taget Seddel og betalt Pengene til det Sted paa Landet, hvorhen Reisen gaaer, og naar til andre Kiøbstæder, da til næste Kiøbstæd, hvor Seddelen octen skal leveres til Consumtions=Annammeren. Handler nogen Vognmand herimod, skal han betale i Straf paa det Sted, hvor han antreffes, første Gang 2 Rdlr., anden Gang 4 Rdlr., og tredie Gang efter General Toldkammerets Kiendelse. C. 3. For Miile=Penge at svare skulle være befriede: 1) Bønderne, som komme til Torv, og for en ringe Fragt tage noget med sig paa Veien hiemad. 2) Alle Haandværksfolk i Kiøbstæderne, naar de relse til og fra Markederne; ligesom og de Kræmmere og Haandværkere fra det Slesvigske, som besøge Markederne i Jylland. 3) Alle leiede Vogne, som bruges til Kiørsel ved Agerdyrkningen. 4) De Vogne i Siellands Stift, som alene bruges til at føre de i Landet fangede færske Fisk til Kiøbenhavn eller andensteds hen. 5) De Vogne, hvormed den agende Post befordres. 15 Cap. om Rettergangs=Maaden i de Consumtions=Væsenet vedkommende Sager. c. 1. Dersom nogen Tvistighed enten formedelst Consumtions=Svig, eller i andre Maader imellem Consumtions Betientene og Kiøbstædernes Jndvaanere eller andre om noget, som Consumtions=Væsenet vedkommer, maatte forefalde, da maa slige Sager med Aftens=Varsel til ExtraRet for Dommeren indstevnes, som er i Kiøbstæderne den ordinaire Underret, som er Vedkommendes rette Værneting; hvorefter Dommeren der skulle dømme inden 3de Solemærker. c. 4. Medvidere og Medhielpere i Consumtions=Svig maa, naar de i rette og den af Loven foreskreve Tid til at vidne deres Sandhed vorde indkaldede, frit og reent ud bekiende, hvad dem er vitterligt, saaledes som de efter lovlig Jndstevning med Eed kunde bekræfte, uden nogen Straf derfor at lide, og skal da saadanne Vidner agtes og ansees ligesom andre upartiske og uvillige Vidner i Sagen; men skulle derefter andre Medvidere og Medhielpere befindes, som ikke godvilligen fremkomme, deres Sandhed om den forøvede Svig at udsige, da skal samme med den dicterede Straf ansees. L. 5. Om alt hvad der paa Consumtions=Betientenes Poster og medens de ere i deres Tienestes Forretninger, Consumtions=Væsenet angaaende forefalder, maa Betientene, naar ingen Vidner haves, indgive deres Rapport, saadan som de troste sig til med Eed at bekræfte, og naar da Omstændighederne coneurrere til at bestyrke samme, maa den have den Virkning, at den beskyldte bør fralægge sig Sagen med sin Eed. J. 15. Naar Dom i den første Instance er gangen, da skal det staae Vedkommende, som derved finde sig fornærmede, frit for, samme til Høieste Ret at paaanke og indstevne. Dog skal den, eller de, som ville giøre saadan Paaanke, være pligtige, saadant ved Dommens Forkyndelse tydelig at tilkiendegive, og strax at udtage Høieste Rets Stevning og lade samme for Vedkommende forkynde inden 5 Ugers Forløb fra Dommens Forkyndelse at regne J. 16. Saafremt de Skyldige ville betiene sig af de til Confiscation anholdte Vare, maae samme til Sagens Uddrag, imod Caution for den Summa, Varene her i Landet gielde og kunne sælges for, samt for Rettighederne og Processens Omkostninger, dennem udleveres. 16 Cap. om Tariffen. Samme kan her ikke indføres.