Almuevennen, 1844-08-07
Naar nu Mænd, som man antager for fornuftige og oplyste, vil troe at saadan Kjellingesladder er Sandhed, saa kan man ikke undres over, at adskillige uoplyste og enfoldige Bønder ogsaa kunde troe det samme. Men uagtet mange af Bondestanden har havt ligesaa stor Glæde deraf som Godseierne, Forpagterne og Flere, saa er dog ligegodt hele Historien derom – paa plat Dansk – den pure Løgn, Og jeg kan ikke begribe hvor J der har glædet Eder saa inderlig over alle disse Rygter der i den senere Tid er udspredt og udbasunet imod mig, og om mig – kan troe at nogen Øvrighed kan fængsle eller straffe mig, fordi jeg med sandfærdige Andragender der ikke sigter til andet end Fred og Rolighed i Landet – paa lovlig Maade, reiser omkring iblandt mine Standfæller, forelæser dem Andragenderne, og spørger dem: om de vil underskrive derpaa, og hvis de ikke vil da kan de, naturligviis ogsaa lade det være. Det er jo ganske efter Hans Majestæt Kongens Villie, at vi skal henvende os til Stænderne, som det Organ hvorigjennem han har lovet at høre alle vores billige og fornuftige Ønsker, og naar dette ikke var tilladt, hvad nytter det saa at Bondestanden har valgt sine Repræsentanter i Stændersalene, som skal paatale vores Sager, naar vi ikke maatte fremkomme til dem med Andragender der angaaer vores Anliggender. Hvad betyder den usle Tale man saaofte hører imellem mange af Eder, at J raaber: "Hvad har Stænderne gjort, Stænderne har jo ikke gjort, eller gjør den mindste Nytte. Men naar man saa spørger Eder: "Hvad har J da begjært at Stænderne skal gjøre eller udvirke for Eder, som de ikke har efterkommet, eftersom J laster saameget paa dem," saa maa J vel ligefrem svare: at J ikke har begjært noget af dem, og J maae jo dog tilstaae – dersom der er mindste Guist af sund Fornuft i Eder – at et Menneske som J ikke vil begjære nogen Hjælp af, det kan man heller ikke fordre af, at det skal yde os nogen Hjælp, mangler jeg noget, saa maae Stolthed, eller vel rettere Dumhed, dog aldrig have taget større Overhaand hos mig, end at jeg dog kan aabne min Mund til den Mand jeg har Tillid og Fortrolighed til der kan og vil hjælpe mig. Hvad troer J vel at det nytter, at J hjemme mellem Eder selv, stedse bander og larmenterer over de Undertrykkelser, Udsugelser, Mishandlinger og Chicaner som flere Godseiere, Forpagtere, Forvaltere, Ladefogder, og andre, paa mange Slags forskellige Maader udøver imod mange af Eder, Naar en Mand eller flere, af Eders egen Midte, har ordnet og samlet alt det J nu i flere Aar har gaaet og holdt Tummel over, i et eller flere Skrivter eller Andragender, og de saa siger til Eder: "Her er nu det samlet og sammenskrevet, som vi længe har gaaet og klaget os over, og som vi ogsaa høilig trænge til at det kunde blive forandret til noget bedre. Kom nu og underskriv herpaa, at disse Andragender kan komme fremfor Stænderne, at de Mænd der ere valgte til vores Repræsentanter, tilligemed flere af de andre ædle Mænd der sidder i Stændersalen, da kan tale vores Sag, og virke til at vores Kaar kunde blive lettet, saa er der mange af Eder der deels siger, og deels tænker ligesom Sogneforstander Christopher Larsen fra Nyborre, i Borre Sogn paa Møen, sagde. Ja det er meget godt skrevet og stilet, men Jeg vil ikke underskrive, fordet betyder D., O. 1 mig ikke noget, og det gaaer aldrig i Kraft!" Naar nu flere uoplyste og eenfoldige af Sognets Beboere hører saadanne stadfæstende Udtryk, af saadanne høilærde Sogneforstandere, saa er det jo en Selvfølge at de maa følge deres ærede Veivisere, da de har valgt dem til deres Repræsentanter eller Talsmænd, Og virkelig har og adskillige Sogneforstandere, paa flere Steder, den stolte, eller vel rettere dumme Jndbildning, at Sognets Beboere, i det de valgte dem til deres Repræsentanter, derved tillige i deres Hænder har nedlagt al deres timelige Velfærd, at skalte og valte med som de synes og finder for godt og saa maa det jo ogsaa være en Selvfølge at Jngen tør understaae sig i at gaae et Skridt længere end hvad saadanne Herrer befaler. Dog er det godt, at de ikke alle er af den Formening. Der er paa mange Steder mange liberale og folkeligsindede Sognefogder, Sogneforstandere og andre oplyste Bønder, der virke ivrig og med Ridkjærhed for den gode Sag, og der kan, uagtet de flere Stæder maa kjæmpe imod Selvklogskab og Dumhed, dog udrettes noget. Nu veed jeg ogsaa meget vel at mange af de Herrer Godseiere, Præster, Skolelærere, Forpagtere, Forvaltere, Ladefogder, Sognefogder, Sogneforstandere og alle, lige ned til den Allerringeste paa Herregaarden – naar de blot hører til det conservative Parti siger til mange af deres andre Medborgere af Bondestanden: "Du er dog vel ikke gal, at underskrive paa de Skrivter som den Halvtosse Peder Hansen fra Lundby, reiser omkring med Du kan gjerne komme i en Ulykke, enten i Slaveriet eller Rasphuset, thi det vil ikke vare længe, inden det vil blive den Karl forbudt at skrive!" Saaledes lyder Talerne fra mange af de conservative og serville Partiers Tilhængere, men det er tvertimod, hvad mange af dem i Virkeligheden mener; de troer slet ikke at jeg er halvtosset, men naar de kan faae afdraget flere af Bondestanden fra at stemme i med, at de ikke skal virke til deres eget og Efterkommeres Nytte og Gavn, men derimod virke til Deres og Efterkommeres Nedtrykkelser, og Udsugelser, saa tør jeg vædde paa at de siger og tillige mener at dem, de saaledes har overtalt eller truet til at de ikke skal følge mit og mange fleres velmeente Raad, de ere nogle Halvtosser, og saa leer de, og ret gotter dem over at Bondestanden ikke vil bruge sin Fornuft bedre. For at de Mænd der have understøttet, og vedblive at understøtte og virke for den gode Sag, som ogsaa de af Sognefogder, Sogneforstandere og flere, der modvirker den gode Sag og agerer Spytslikkere, hvorfor de formodentlig af Vedkommende nyde Gunstbeviisninger, Æresbeviisninger, Naadesbeviisninger, Udviisninger og hvad veed jeg alle de Viisninger de nyder kan blive bekjendt med, at jeg dog ikke ganske omsonst har reist omkring, saa vil jeg herved bekjendtgjøre Tallet, paa alle de Underskrivter som jeg heri Præsts Amt i Sielland, paa Møen og i 3 Sogne i Sorø Amt har faaet paa 4 forskjellige Andragender, til at indsendes baade til de Viborgske og Roeskildske Stænderforsamlinger, og tillige hvormange jeg til lignende Forsendelse er blevet tilsendt fra Falster.