JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
En Forelæsning. angriMine høistærede Herrer, Ved nærværende Forelæsning giør jeg mere end ved nogen anden, Fordring paa en oplyst Upartiskhedsaand, som jeg er berettiget til at vente af en saa udvalgt Forsamling. Jeg veed saare vel, hvad jeg vover ved at behandle et Æmne, som det nærværende, satirisk, men jeg veed ogsaa, og er stolt deraf, at jeg lever i en Stat, hvis største Klenodie er Talefrihed. Og sikkerligen gives der neppe nogen bedre Apologie for vor Forfatning, end netop, at jeg tør vove i Rigets Residents, under Øvrighedens Øine, ja endog med dens udtrykkelige Tilladelse, at holde Forelæsninger af dette Slags. Uden Frygt for hemmelige eller offentlige Forfølgelser, men ydermere styrket ved den Overbeviisning, at jeg aander Luften af et Land, hvori hvert Aandsblomster frit tør udfolde sig, gaaer jeg altsaa uforfærdet til mit Theema, og prover at skildre Ufuldkommenheder, der ere alle Tidsaldere, Zoner og Forfatninger egne. Enhvar vil leve, og har en saa grundet Re til at ville det, at selv de Mennesker, der gjerne ville, at endog den Luft, vi indaande, skulde indflyde i det Offentliges Casse, ikke vilde kunne fra*) Efter F. H. Friedrichs fatprischer Feldzug in einer Reihe von Vorlesungens Verlin 1814, stride ham denne Ret. Der har vel engang levet en fransk Statsmand, der svarede en om Pension tryglende Ludvigsridder paa den bemærkning: man maa dog leve, jeg finder det just ikke saa nødvendigt. Saadanne haardhjertede Herrer høre imidlertid, Gud skee Tak, kun til de sjeldne Naturspil, ligesom andre Petrefacter, saasom førstenede Skrubtudser og Fiirbeen. Er man altsaa i den Stilling, at man maa give en hungrig Suplicant Afslag, saa pleier man i det mindste, at være human nok at tilkiendegive ham sin Sorg over, at man befinder sig i den sørgelige Nødvendighed, at lade ham hundre. Og endskiønt denne Beklagelse ikke kan mætte den Ansøgende, saa yder ham dog det yttrede menneskekierlige Sindelag den Trøst og Husvalelse, især naar man tilføier, at man til sin Tid - det vil sige naar han er sultet ihiel – paa det bedste vil have ham i Erindring og lade hans Andragende komme i Betragtning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Naar det nu ikke kan nægtes, at enhver besidder en Drivt og Ret til at leve, saa følger heraf, at intet er naturligere, end den almindelige Jagen, Renden og Løven efter en Forsørgelse, og den ædle Kappestrid om at snappe hverandre Brødet lige bort for Næsen; thi da vi endog hos Dyrene blive denne Jnstinct vaer, især hos Hønsene, naar de søge at rive det oppillede Korn bort fra hverandre, hvi skulde vi da fordømme den hos Mennesket, der dog lærer sin Naturret af Dyret, saaledes som allerede den vise Cicero har fortalt om Stoikerne? Jeg haaber derfor, at en Forelæsning over den Konst, at faae et indbringende Embede, vil være saare velkommen. Men førend jeg skrider til dette Værk, finder jeg mig foranlediget, at bekjæmpe en herskende Fordom, der afholder mangen retskaffen Mand fra at søge om et Embede. Denne Fordom bestaaer i den Mening, at der til et Embede frem for Alt udfordres Duelighed: Naar vi ved Duelighed ikke forstaae andet, end Dygtigheden til at udfylde en Post, ligemeget, om det skeer med Hovedet eller Maven, saa kan hiin Mening vel antages for rigtig. Men tænke vi kun paa Hovedet, saa ligger en grov Vildfarelse til Grund derfor. i Ligesom Biestaten bestaar af Vandbier og Ar bekoster, d. er af saadanne, der blot tære, dovne og lægge Vind paa Avlingsværket, og af saadanne, der arbeide og fylde Cellerne med Honning, saaledes ere ogsaa Embederne i enhver velindrettet Stat besatte med Vandbier og Arbeidsbier d. c. med saadanne, der blot arbeide med Maven, og saadanne, der blot arbeide med Hovedet eller Han derne. Og ligesom der blandt Hestene gives Paradeheste og Arbeidsdyr, af hvilke de første fores med reen Havre, medens de sidste ikke sieldent maa lade sig nøie med Ho og Hakkelse, saaledes gives der ogsaa Parade- og Arbeidsembedsmænd, af hvilke de første faae god Foer, medens de andre sættes paa smal Diæt d. c. paa en Lønning, der tvinger dem til at holde stræng Diæt. Denne Indretning har været til saalænge Verden staaer, og man har havt saalidet at indvende derimod, som imod Forskjellen, paa Bonde og Herremand. Man kan derfor inddele Statens Tienere i saadanne, som tjene Staten, og i saadanne, som Staten tjener, ligesom Forsiddere og Bisiddere, lade sig dele i dem, der blot ere bestemte til at sidde, og dem, der ere bestemte til at arbeide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Naar jeg f. Ex. hos denne eller hiin anseelige Mands Secretair her en vis Sum tilgode, saa staaer jeg med Secretairen i en Connexion, der paalægger ham den Forpligtelse, at tjene mig med en Anbefaling hos hans Principal, saafremt han vil, at jeg ikke skal uleilige Retfærdigheden med at hielpe mig til min Ret. Eller naar jeg har liget en høi Embedsmand i Kortene, og overrumplet ham ved en Malversation, der, hvis jeg vilde være hans Denunciant, kunde skille ham ved hans Post, saa staaer jeg med den høie Embedsmand i en Forbindelse, formedelst hvilken han kan hjelpe mig til en Befordring, naar jeg vil holde Munden. Eller naar jeg har en Kone, der tilfældigviis har tildraget sig den anseelige Mands bevaagne Øjekast, saa staaer jeg med ham i en Forbindelse, der sikkrer mig hans Protection, naar han vil, at jeg skal holde Haanden for Øinene. Kort, i hvert Tilfælde, hvor jeg er i den Stilling, at vise nogen behagelige og nyttige Tjenester, eller at kunne skade ham, staaer jeg i en Connexion med ham, der kan være tjenlig til min Forfremmelse. Derfor siger Ordsproget: den ene Haand vasker den anden, hvilket er saa gammelt som Verden. Og hvo nægter nu, at Slægtskaber og Connexioner ere en Hovedbetingelse for at faae et Embede? At de ere ligesom Traadene, hvormed Fortuna befæster sine Yndlinger til sit Hjul, Man vil maaskee indvende, at de ere en Gave af Hændelsen, og at det kun i faa Tilfælde beroer paa os at skade dem. Men jeg paastaaer, at ethvers Menneske, der ikke, som Robinson Crusøe, boer paa en mennesketom Øe, staaer i Forbindelser, der kunne tjene til hans Befordring, og at man kun behøver Bine, til at bemærke disse ofte saa sine og skjult, lykketraade, og Hænder til at gribe dem. Den eve f. Ex. er umiddelbar beslægter eller besvogret med den eller hiin indflydelsesrige Mand, og da gielder den Sentence: den, som har Bispen til Morbroder, har Fortuna til Bedstemoder. Den anden er vel ikke beslægtet med den anseelige Mand selv, men med hans Secretair, Kammertjener og Lakay; den tredie med hans Maitresse, den fjerde med hans Kok, hans Kokkepige, hans Kudsk, hans Skopudser eller Skjæggeskraber. - Kort - Lykkens Rige er saa gjennemskaaret af saa utallige Canaler, at man, naar man kun forstaaer at styr rigtigen, sikkerligen vil komme i Hovedcanalen eller Hevnen. Derfor siger man: han har Canaler, eller igjennem den eller hiin Canal er han kommet i Embede, hvorved ofte intet videre forstaaes, end en vidtløftig Fetter, der banker Klæder for den eller hiin store Mands Kammertjener. At der ogsaa gives muddrede Canaler forstaaer sig af sig selv. Saaledes fortælles i Prals Biographie, foran Oversættelsen af den store Schummels lille Voltaire, at samme Hr. Pral ikke, efter Datidens Skik, vilde søge Præstekald under Kommerpigers Skjørter, d. c. uden Allegorie: at betjene sig af de urene Canaler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Man har Professorer, som egentligen ikke ere det ex professo, hvorfor gives der ikke i Canalvidenskaben en Professor, der kunde holde Forelæsninger for unge Mennesker, som skulde befordres,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Et andet Befordringsmiddel er Skjønhed, og Kraft. Naar qvindelig Jndflydelse i alle Verdensanliggender, ja selv i Politiken, er umiskjendelig, hvi skulde den ikke ogsaa være det ved Embeders Besættelse? Ved saadanne Leiligheder, mangler det ei, at ofte en rank Vext og en senefuld Legemsbygning gjør Udslaget, medens en alt for karrig eller alt for rigelig Naturequipering f. Ex. en Pukkel, en Udvext eller anden Trykfeil i Udgaven af Mennesket, endog parret med de meest glimrende Talenter, ere uoverstigelige Klipper for Befordringen. Den, som søger om et Embede, og føler hos sig selv, at han besidder legemlige Fortrin, har i saadanne Tilfælde intet andet at gjøre, end at lade de udvortes Jndtryk virke, thi da kommer Embedet af sig selv. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Bekjendtgjørelse. Fra Pressen er udkommen: Napoleon Burnapartes Regjeringshistorie, ved S. Solden, 1ste Bind; med adskillige Forandringer særskilt aftrykt af: Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Skriftet faaes for 22 Rbmark, heftet 23 Rbmark, hos Forlæggeren, Hofboghandler Schubothe, paa Børsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Jndenlandske Efterretninger. Under 4de October d. A. er udstedt en Kgl. Placat for Kjøbenhavn og sammes Forstæder, betreffende de Forholdsregler, som nu og i Fremtiden bør iagttages til Betryggelse med Hensyn til Hunde. Jgjennem det Kal. Slesvig-Holstenske Cancellie er, under den 7de October d. A. udfærdiget et Patent, angaaende Mandatsprocessens Forkortelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Ved en i Wien den 4 Juni 1816 imellem H. M. Kongen af Danmark og H. M. Kongen af Preussen sluttet Tractat frasiger H. M. Kongen af Danmark Sig, til Fordeel for H. M. Kongen af Preussen al den Ret og Adkomst, som Fredstractaten i Kiel af 14 Jan. 1814 har givet ham til Hertugdømmet Svensk Pommern og Fyrstendommet Den Rügen. H. M. Kongen af Prussen aftræder til H. M. Kongen af Danmark Hertugdømmet Lauenborg saaledes samme er blevet afstaaet til Hs. Preussiske Majestæt ved den i Wien d. 29 Mai 1815 sluttede Tractat. Dog ere Amtet Neuhaus, beliggende mellem Meklenborg og Elben, saavel som de Lüneborgske Landsbyer, der grændse til dette Amt, eller deri ere indsluttede, undtagne fra denne Afstaaelse. Men Amtet Neuhaus skal, i Forhold til sin Folkemængde, deeltage i den Gield, som med Besiddelsen af Hertugdømmet overgaaer til den nye Eier. H. M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Kongen af Preussen forbinder Sig, i Kraft af en Overeenskomst mellem det Preussiske og Svenske Hof, at betale Kongen af Danmark Sex Hundrede Tusinde Svenske Bancodalere, som den Svenske Regjering endnu skylder Hs. Danske Majestæt. Denne Sum skal udredes contant, inden tvende Maaneder fra den Dag, Tractaten er underskrevet. For at complettere den H. M. Kongen af Danmark for Afstaaelsen af Svensk Pommern og Øen Rugen tilkommende Skadesløsholdelse betaler Hs. Preussiske Majestæt endvidere til Hs. M. Kongen, af Danmark 2 Millioner Preussiske Dalere, hvilke udbetales i følgende Terminer, nemlig 500,000 Daler d. 1 Jan. i det første Aar efter den Fredsslutning, som vil ende nærværende Krig med Frankrig, 500,000 d. 1 Juli f. A. og en lige Summa d. 1 Jan. og 1 Juli i det følgende Aar. For disse Summer udsteder H. M. Kongen af Preussen, 4 Obligationer, hver paa 500,000 Daler, lydende paa 4 PC. Renter. Den første Udbetaling af disse Renter skal finde Sted d. 1 Jan. 1816 og derefter fra 6 til 6 Maaneder. (Efter Statst., Hertugdømmet Lauenborg ligger i den nedersachsiske Kreds ved Elben mellem det meklenborgske, lyneborgske og holsteenske Gebet. Det havde fordum sine egne Hertuger af Huset Sachsen, men disse uddøde med Hertug Julius Franz 1682.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Det kom i Churhuset Brunsvigs Besiddelse, efter at Chursachsen havde afstaaet sin Ret til samme. Hertugdømmer indbefatter 26 Mile, 45,000 Jndbyggere, 3532 Jldsteder, 5 Amter, 3 Stæder, 1 Flekke. - Hovedstaden af samme Navn, ligger ved Elben og Steckenitz, tæller 1800 Jndb. og 200 Huse. Disse ere ligesom Gaderne meget ulige anlagte. Af det gamle Residentsslot er kun endnu en Fløi tilbage, hvori Amtmannskabet Lauenborg, har sit Sæde. Af det paa Elben hyppigen ankommende Gods, der formedelst Steckenitz bringes til Lübeck, svares en betydelig Told. Jndbyggerne leve af Skibsfart, Fiskerie, Brænde og Kornhandeel. Her er Oplagsted for Lyneborgske og Hamborger Varer, der komme op og ned af Elben og Steckenitz.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Kjøbenhavns Børs den 10 October. Cours. Hamb. 2 M. 622, a vore 680. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. 255 Rbdl.,a vista - . Spec. 630. - Specier solgtes til 377/5 a 38 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 70 1/2 pr. 100; Oblig. 390. Norske Sedler 68 1/2.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Blandede Efterretninger. Ved det Kongelige Frederiks Universitet holdes i dets femte Halvaar, fra August Maaneds Begyndelse 1815 følgende Forelæsninger: Dr. M. Skjelderup, Professor i Medicinen, læser over Sandseorganerne, Blodsystemet, Nervesystemet og det lymphatiske System, fremsætter for Læger og Anthropologer Læren om det anmalske Liv, og oplyser den med de nødvendige anatomiske Demonstrationer. - S. Sverdrup, Professor i det græske Sprog, vil fortolke Ciceros Verk: "om Taleren, og Ovids Festcalender, læse over Pindars Oder, foredrage den græske Litteraturs Historie og give en kort Udsigt over de fortrinligste græske Skribenters Levnet og Udgaverne af deres Værker. Privatissime tilbyder han sine yngre Medstuderende sin Veiledning i at skrive Latin. - Rathke, Professor i Naturhistorie, holder Forelæsninger over Zoologiens Encyslopædie, samt over specielle Dele af Zoologie og Plante=Physiologien. Privat tilbyder han tillige dem Veiledning, der ønske at studere Naturhistorie. - S. Rasmusen, Professor i den theoretiske Mathematik, agtede at holde Forelæsninger over Arithmetik, Stercometrie, og Trigonometrie. - L. Stoud Platou, Prdfessor i Historie, læser over den historiske Encyclopædie, over den Romerske Stats Historie; foredrager Fædrelandets Statistik. - Dr. N. B. Sørensen, Professor i Medicinen, læser over den generelle Pathologie. - M. A. Thulstrup, Professor i Chirurgie og Fødselsvidenskab, fortsælter sine Forelæsninger over Callisens chirurgiske System, giver Underviisning i den chirurgiske Forbinding. - J. Keyser, Professor i Physik og Chemie, forebrager Experimentalphysiken; forklarer Physiken. - S. B. Hersleb, Professor i Theologie, agtede at læse over anden Mosebog, paa Latin, og paa Dansk over Davids Psalmer; fortsætter sine Forelæsninger over Luca Evangelium paa Latin, læser over Dogmatikken; fremstiller Begyndelsesgrundene af det Syriske Sprog; veileder sine Medstuderende i fri Anvendelse af Fortolknings- og Disputerekonstens Regler. - Jens Esmark, Professor i Bergvidenskaben, læser over Dryktognosie, med hvis præparative Deel han ag for at begynde, naar disse Forelæsninger ere tilendebragte, vil han udvikle og forklare Seognosten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
J. A. Hielm, Høiesterets Advocat, Docent i Lovkyndigheden, vil fortsætte sine Forelæsninger over den almindelige Retslære; læser over Ret i Tingen efter Fædrelandets Love, sammenlignet saavel med almindelig Lovgivnings Grundsætninger, som med den Romerske Ret. Desuden holdes Examinatorier over det Foredragne; ligesom han og ved skriftlige theoretiske og practiske Øvelser, vil bistaae dem blandt sine Medstuderende, som paa denne Maade ville arbeide for deres Stuberingers Grundighed og Application. Bliver det ham mueligt, agter han at begynde Forelæsninger over Fædrelandets Grundlov med Hensyn til Statsretten og Politikens Grundsætninger. - C. Hansteen, Lector i den anvendte Mathematik, vil læse over Astronomie. Om nogen ønsker det, vil han ogsaa foredrage de første theoretiske Grunde af den specielle og triconometriske Landmaaling eller af Optiken. - S. Stenersen, Lector i Theologien, vil bestræbe sig for paa Latin at forklare Pauli Brev til Romerne og i Modersmaalet Petri første Brev; han vil læse over Kirkens Historie fra Gregor den 7de til Westphaler Freden, og for dem, som ønske det, tilbyder han sig at fortælle de historiske Begivenheder, som indeholdes i den hellige Skrift. - G. F. Lund, Lector i Technologien, agter at foredrage den private Occonomies Encyclopædie, Historie og Litteratur. Efter at have forudskikket en almindelig Jndledning til Technologien, vil han bestræbe sig for at behandle dennes landoeconomiske Deel, og, om Tiden tillader det, gaaer han over til at foredrage Technologiens øvrige Grene. Ogsaa tilbyder han sig for dem, der maatte attraae det, privat at afhandle en eller anden enkelt især vigtig Deel af Læren om Haandværkerne eller Fabrikvæsenet. M. R. Dery, Lector i det Franske Sprog og Litteratur, læser over Voltaires Henrinde. Han tilbyder sin Veiledning for dem, der ville øve sig 1 at skrive og tale Fransk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Nylig er udkommen: Kongeriget Norges Hof= og Stats-Calender for Aares 1818, samlet, forlagt og udgivet af KammerAssessor og Archivarius D. W. F. Peckel. Den faaes tilkjøbs i Christiania hos Udgiveren for H. Rbdlr. paa Tryk= og 8 Rbdlr. paa Skrivpapir. (Af Hamb. Corr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
London, den 30te September. Til Departementet for de udenlandske Anliggender er i dette Øieblik indløben følgende Efterretning: Corunna, den 19 Septbr. En meget uventet Begivenhed har tildraget sig her. General Porlier, som siden August Maaned 1814 efter Kongens Befaling sad fangen paa Castellet i St. Antonio, men nylig fik Tilladelse til for sin Sundheds Skyld at bruge Baden i Artrigo, har samlet de Tropper, der vare indqvarterede i Santa Lucca, og trængte imorges tidlig ind i vor Stad. Han lod strax Provindsens Generalcapitain, Stadens Commandant og endnu tre andre Personer arrestere. Jøvrigt er Roligheden her i Staden ikke bleven forstyrret. Han har dernæst udstædt en Proclamation til Soldaterne, hvori han tillader sig meget heftige og usommelige Udtryk mod Hans Majestæt Kong Ferdinand og hans Raadgivere. Han anfører, at Armeen har befriet Spaniens Trone fra Bongpartes Jndflydelse, men at de meest fortjente Officierer og Generaler istedetfor at belønnes ere blevne forfulgte. "Af denne Stilling, der mishager hele Europa, maae vi udrives. Kongeriget Gallicien maa udnævne sin Juntas til Cortes kunne blive sammenkaldte." - Derpaa giør han Soldaterne store Løvter 2. - Sandsynlig, vil denne Generals Oprør blive af kort Varighed. Hos de herværende Jndvaanere finder han intet Tilhæng, Et nyt Linieskib, Franklin, paa 74 Kanoner, er den 21de August løbet af Stabelen i Philladelphia.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Hamburg, den 4de October. Jfølge Algemeine Zeitung af 26de September ere Hovedbetingelserne i Freden med Frankrig følgende: 1) Pariserfreden bliver i Kraft, for saavidt den nye Fred ingen Forandring deri fastsætter. 2) Grændserne skulle berigtiges paa nogle Punkter. Ved denne Artikel blive omtrent to Trediedele af det Territorium, som ved Pariserfreden lagdes til det gamle Frankrig, igjen skilte fra samme. Saaledes erholder Kongen af Nederlandene den største Deel af de Districter, som tilforn hørte til Belgien, og Kongen af Sardinien hele Savoyen. Paa Tydsklands Side skulle ligeledes adskillige Forandringer have Sted. De faste Pladser Conde, Philippe ville, Marienbourg, Givet, Charlemont, Saarlouis, og Landau ere indbefattede i de Afstaaelser, som fordres af Frankrig. 3) Haningen skal sløifes, og maa aldrig mere gjøres til Fæstning. 4) 600 Millioner Contribution skulle fra fransk Side betales som Krigskadesløsholdelser. Endvidere 200 Millioner for dermed at bestride de Omkostninger, som Oprettelsen af Fæstninger i de til Frankrig grændsende Lande udfordrer. 6) J syv Aar skal en Linie langs med den nordlige og østlige franske Grændse besættes af en af Frankrig betalt Armee paa 150,000 Mand, under Anførsel af en General, som udnævnes af de Allierede. - Angaaende disse Punkter ere de Allierede enige med Kongen; imidlertid skulle de for Formens Skyld forelægges de den 2den October sammentrædende Kamre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Paris, den 28 Septbr. Fredsværket rykker rask frem. Efter Monarkernes Afreise blive de fornemste Ministre dog her tilbage, for at bringe de Gjenstande, som endnu kunne være at regulere, i fuldkommen Orden. - Keiseren af Rusland afreiser inat herfra. Jmorgen tiltræde Keiseren af Østerrig og Kongen af Preussen ligeledes deres Tilbagereise. - Jgaar begave Deres Majestæter, Keiser Alexander, Keiser Franz og Kongen af Preussen sig til Kong Ludvig paa Tuileriernes Slot. De fire Souverainer havde en Conferents, som varede en Time. Man har bemærket, at de allierede Monarker, da de kom ned af den store Trappe syntes meget tilfredse. Førend de stege til Vogns om armede de hinanden hjertelig. Hs. Majestæt Kongen af Preussen vilde, førend han satte sig i Vognen, endnu have seet Hertugen af Angouleme, men Hs. Kongel. Høihed havde allerede begivet sig til St. Cloud. - Hs. Majestæt Kongen af Frankrig har udnævnt Grev Barbe de Marbois til Justitsminister og Storseglbevarer, og Statsraad Grev Corvetto til Finantsminister, saa at alle Ministerierne nu ere besatte. Statsraad Barante skal, indtil Grev Vaublant ankommer, besørge de til Ministeriet for det Jndre hørende Forretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Grev Vaublang er i Marseille, hvor Efterretningen om hans Udnævnelse er bleven ham meddeele ved Telegrapher. - Hertugen af Otranto (Fouche) er nu virkelig forrige Nat afreist til Dresden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-10
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-14
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Hos hos Paa RaaTollvte Aargang. No. 82. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 14 October 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-14
(Jndsendt.) Af de offentlige Aviser erfares, at efter det Kgl. General=Commissariats Collegii Ordre bortsælges d. 16 d. M. Bygningerne paa Kyholm ved Samsøe. Det tillades mig allerunderdanigst at bemærke, at denne Holm med dens Bygninger af Bolig til Commandanten, 2de Casserner, Bagerhuus, Provianthuus, Magazin, Ammunitionsskuur m.v. synes at være særdeles beqvem til Opholdsted for Forbrydere af Mandkjønnet, som ere dømte til i Jern at arbeide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-14
De Ulykkelige kunde her holdes adskilte fra det borgerlige Selskab; her fandtes de fornødne Bygninger til deres Ophold og til militair Bevogtning, og de kunde selv skaffe sig deres Underholdning paa Holmen ved Mark= og Havearbeide. Større Frihed kunde forundes dem, da det Locale, naar Baaden holdtes laasede, ei tillader dem at bortflye. Fra de sædvanlige Fangehuse kan menneskelig Forsigtighed, uden den udarter til Grusomhed, ei forhindre dem fra at bortløbe. De Bedre af Fangerne kunde til Prøve, og, for at forberedes til fuldkommen Frihed, tillades at gaae paa Arbeide til Samsøe, hvor deres Opførsel ei kunde holdes skjult, og hvorfra de vanskelig kunde finde Leilighed til at rømme.