Norske Intelligenssedler, 1788-02-20
Fortegnelse paa de Handlinger, som af det Aggershuusiske Patriotiske Selskab ere belønnede udi Selskabets overordentlige Møde den 11te Februarii sidstleden, samt hvad Præmier der ere udsatte for indeværende Aar 1788. 1) Hauge-Dyrkningen saa lidet bekiendt blandt Land-Almuen, har Selskabet længe arbeidet paa, at see udbredt til Almuens Nytte iblant denne Stand. Rygtet talede om en Mand i Bamle Præstegield udi Bradsberg Amt, som med utrættelig Jver havde gavnet Almuen i dette Øyemeed; For derom at komme i større Vished, tilskrev Selskabets værdige Medlem, Hans Høiærværdighed Hr. Biskop Schmidt Stedets Sogne-Præst og bekom følgende Svar, der blev for Selskabet oplæst saaledes lydende: J underdanigst Følge Deres Højædle Høiærværdigheds Ordre at tilstille fuldstændig Oplysning, om Gartner Monsr. Hans N. Brønsteds gavnende Forhold ved Havers Anlægg i Bamle m: m: kan jeg, som oplyst om det Hele, antegne og som en fuldkommen Sandhed attestere følgende: Ao. 1785, i Efteraaret kom Gartner Brønsted fra Engeland til Bamle, og efter sin Hensigt, den han siden har udført, medbragte en anseelig Deel af alle Sorter Have Frøe. Strax ved Ankomsten, søgte han Adgang hos Almuen til at forestille Havers Nytte og sine gavnende Hensigter, men, ei allerne vrange Fordomme imod Manden og hans paaberaabte Hensigter, at egen Jnteresse, drev ham til saadanne Anlæg, hvorfore de siden vilde tabe ved forhøjede Skatter og Paalægg, men ogsaa den gamle Slendrian, at Fædre for dem have levet uden dette, lagde saadanne Hindringer i Veien, som rimeligviis maatte kyse enhver, og ikke førend Aaret efter, ved hans kloge Forhold, blev nogenledes hævet. Han indsaae derfore, at han intet kunde vinde ved Mængden, og altsaa ansøgte en omgaaende Skoleholders Post, som da var ledig, i Haab ved daglig Samtale at kunde vinde nogle, og saaledes ved en Prøve i det mindre, at aabne alles Øjne, som og lykkedes. Han var utrættelig i sin Underviisning om Dagen for de Unge og om Aftenen for de Gamle, og vandt saavidt ved det sidste, at alle Jord-Eiere i hans Skole-Fordeeling, 3 undtagen, efter hans Raad og Anviisning, anlagde temmelig store Haver, de han af eget Frøe tilsaaede og lærde Folket at saae, pynte og bevare denne væsentlige Deel af Occonomien, alt uden at fordre eller nyde mindste Belønning. Høsten blev og saa hældig, at disse, der forhen maatte kiøbe fra Stranden, ei allerne havde Aars Føde, ja besparet Sæde Frøe, men og solgte af sine Haver en temmelig Deel. - Saaledes stoed Sagen kort efter min Ankomst til Bamble, da jeg kaldede Monsr. Brønsted for mig, og, ikke af Misnøielse over hans Arbeide i Skoelen, men af rimelig Formodning, at ikke disse 2de Sysler, samlede under een Hat, med lige Hæld kunde opvartes, betydede ham, at han maatte opgive det erne og vedblive det andet; det han og strax gjorde, da han alleneste ved Skole-Tienesten havde søgt nærmere Adgang til Almuens Underviisning. - Han fik nu nu fleere Søgere, og et Anlægg af over 100de Haver, men først maatte forskrive sig til at betale for enhver, alle de Skatter og Byrder, som ved denne nye Nærings-Green efter deres Tanker kunde paalægges dem, og at giøre alt gratis. - Jmellem disse deelede han sig utroelig, for at gavne og undervise, saa at erhver Selv kunde opvarte sine Haver; - Han tilbragte dem gode Sorter Frugt-Træer, lærde dem at indflytte vilde Stammer og pode derudi. Med denne Underviisning henvendte han sig til Bondens Sønner og Døttre, som de, der oplivede af Haab selv at kunde æde Frugten af sine Hænders Gierninger. - J et saa vidtløftigt Omfang paa een og den samme Tiid var det ham umueligt i denne Deel at gavne alle; men at ingen dog skulde savne dette hyggelige og nyttige Gode, tiltog han sig en fattig Huusmand, som han herudi af Grunder oplærte, og gav han daglig 1 Ort i Diet Penge, for i dette Arbeide at gavne alle dem, han selv ei kunde tilrække, og vare altid de Fattige en Gienstand for hans uinteresserte Bestræbelser. Efter denne hældige Udvidelse af Haverne, og den lette Maade, hvorpaa de ere komne dertil, har nu hver Rind Have, og Anlægget udvides daglig. Ja, Jnderster og de, der ej selv eje Jord, tiltrøgler allevegne smaa Jordmonne, der strax omskabes til ligesaa mange Haver. Nytten heraf har allerede været saa stoer, at ej allerne Ejerne til egen Huusholdning har fundet det fornødne, men endog forsynet Strand-Stæderne med de skiønneste Rødder og Kaal Allerede i Fortiid afvigte Sommer, Hoveder for billigere Priis end de over Søen tilbragte. medtog Stedets Skibe saadanne Blomkaal-Hoveder baade til Salg og Foreviisning i de hældigere Himmelegne, som baade vort Fæderneland uskammet kand erkiende for Landets Producter og Landmandens Fliid. Selv har jeg i Aar fra Frøet opelsket og spiist større Artiskokker, end de fra Engelland hidbragte, og længe forud, saa at de her ved Brønsted anlagde Haver, baade i det Nyttige og Delicate, kand giengielde hine Forraads-Kamre deres yppige Tilførsel, i det mindste ganske utrængt undvære dem; Og hvor maatte ikke heri kiende og agte det Nyttige? - Dette forestaaende, som for enhver Fremmed maa falde dunkelt og utroeligt, synes at opkaste dette Spørsmaal til Besvarelse: Fra hvilken Kilde har han hændtet det Fornødne og af hvem er han udsendt, Dette Spørsmaal er mig over hundrede Gange forelagt, og kand maaskee ingen, uden for ham selv, bedre besvare det end jeg, som kiender Manden nøje, og med Agt hans ædle Tænkemaade og Hensigter. - Kun hans med Møje og Sparsomhed forhvervede Gode og et Tilstød, fra hans Venner i Fridritz har været Hielpe-Kilden, og en Patriotisk Gavnelyst af et redelige Hierte under den Algodes Bestyrelse hans Leedere. - Foruden det meeget medbragte Frøe, det i de først anlagde Haver hiemmeavlet, en stoer Deel kiøbt fra Schien og Brevig, har jeg seet hos ham qvitterede Regninger for Frøe fra Flensborg for over 100 Rdlr., hvilket alt han har ned saaet i de af ham her anlagde Haver, og derfor hverken faaet eller fordret Erstatning. - Da Haverne afvigte Foraar vare tilsaaede vilde han forlade dette Sted og søge sit Føde-Sted, eller et meere skiønsomt Folk; Jkke uden med Undseelse kunde jeg tænke mig, at han aldeles uskiønnet skulde forlade os, som et utaknemmeligt Folk, omsendte derfore et Opmuntrings-Skrift til de fleere med mig, som han saa uegennyttig havde gavnet, og efter Evne tegnede mig først, men Udfaldet blev saa stinkende, at Agt for Folket byder mig at tie. Jkke destomindre virkede dog denne svage Prøve saa meget paa hans ædle Hierte, ved Siden af en Kiøbmand Høegh, af Kragerøe, hans meere skiønsomme Doceur, at Bestemmelsen blev forandret, og Reisen gjort allerne for at at anskaffe et nyt Forraad af Frøe og Træer, hvormed han efter 6 Ugers Fravær, kom tilbage, og paa nye fortsatte sine Patriotiske Bestræbelser, og er nu siden paa Øerne og Stranden langs Kyster, hen til Kragerøe anlagt hen til 100de Haver. Mange fra Naboe-Bøygderne have i lige Anliggende søgt Ham, faaet Frøe og Underviisning og alt uden Belønning. Samler man alt dette med Tillæg, at Han fra sin Ankomst har betalt Logie, Spise og alt hvad Han har nydet, tilsat sit Gode, forslidt sine Klæder, savnet hvad han i fordeelagtig Condition lovlig kunde erhverve, og ligge til denne Vinter for Penge leiet Skyds fra Sted til andet, bliver hans Tab, ligesom Folkets Gavn derved betydeligt, og Manden Selv, ved et saa sieldent Forhold, et Sær-Syn paa den occonomiske Horizont. - J October, afvigte Aar, blev mig af vor retskafne Patriot og værdige Amtmand (S. T.) Hr. Kammer-Herre Moltke affordret Vidnesbyrd omBrønsteds Arbeide i Bamle, formodentlig for at erhverve Ham en velfortient Agtelse, men det var at ønske: at ethvert Belønnende Sælskab i Fædrene-Landet ville paaskiønne denne vare Mands Fortienester, til Opmuntring for Ham at vedblive, og finde Efterfølgere. - Manden er kiendt hos os, som en dydig, duelig, retskaffen Borger, varm Christen, de Fattiges Ven og et Offer for det Heele. Dybt erkiender jeg, med Ønske og Lyst for mig til Udøvelse, den Høiestes Bud for mig og Medbrødre: At en Præstes Læber skal bevare Sandhed. Og dette er den nogne Sandhed. Bamle Præstegaard den 9de Januarii 1788. P: Dybdahl. (Fortsettelse følger.)