Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-09-25
Efterretningerne fra Constantinopel naae til den 25de, og indeholde at siden Ultimatet er blevet overleveret ere Krigsudrustningerne blevne fordoblede. Man troer i denne Hovedstad at Porten vil lade det komme til det yderste. Jfølge Efterretninger fra Alexandrig af 7de og 12te August er den Ægyptiske Flaade, uagtet den Brittiske Conful har fraraadet det, gaaet under Seil til Grækenland den 31te Julii. Den er 83 Skibe stærk, men der ere kun 5 Tyrkiske Transportskibe ifølge med dem. Man er overbeviist om i Constantinopel, at denne Efterretning har havt Jndflydelse paa Forkortelsen af den Termin, som er bleven sat for Porten. Saa uventet som denne Flaades Ankomst maae være under de nærværende Omstændigheder (den har maaskee ingen videre Hensigt end at hente Jbrahim med sine Tropper), saa er saa meget sikkert, at der ere tagne Forholdsregler fra de tre Magters Side for at sikkre Napoli di Romania og de andre faste Stæder, som ere endnu i Grækernes Besiddelse, mod ethvert Foretagende fra Tyrkernes Side. Admiralerne og Commandanterne paa Stationernelder have desangaaende erholdet de meest bestemte Forholdsordrer. – Ogsaa den Østerrigske Jagttager bekræfter: at den Ægyptiske Flaade er udløbet og siger, at naar den støder til Flaaden i Nava ring, saa vil den heele Ottomanniske Søemagt, komme til at udgiøre 120 Skibe, den skal have 5 til 6000 Mand Tropper ombord. – De tre Magters Ministre skulle have erklæret Porten, at naar den lader de bestemte 15 Dage forløbe uden at tage nogen Beslutning, saa skal enhver Underhandling med den være afbrudt og de tre Magter ville da gribe til de Forholdsregler, som Tractaten af 6te Julii foreskriver. Det fortælles, at da de tre Ministres Dragomans overleverede Reis Effendi Ultimatet saa spurgte han dem om hvad deres Depesche indeholdt, og da de svarede ham, at det var dem ubekiendt, saa erklærede han at han ikke kunde modtage nogen skriftlig Meddelelse uden i Forveien at være underrettet om hvad den indeholdt. De bade ham imidlertid om at han vilde lade dem fuldføre deres Ærinde, hvorpaa de lagde den forseglede Depesche paa en Sopha og begave sig bort uden at oppebie hans Svar. - Den Franske Moniteur indeholder følgende Artikel: J det Øieblik da vi skrive dette, maae allerede de Allieredes Flaader have indtaget deres Stillinger i Archipellet. Diplomaterne synes at have udspillet deres Rolle; skulle Krigerne begynde deres, saa vil den kun være af kort Varighed. Alle Blikke ere i dette Øieblik henvendte paa Constantinopel. Man søger at trænge ind i Hemmeligheden af de Raadslutninger, som der blive holdte. Det er ikke aldeles umuligt, at et hovmodigt Svar kan udgaae derfra; thi den Tyrkiske Historie afgiver flere Exempler derpaa; men ofte har man ogsaa seet den Muselmanske Hoomod at hensvinde for den spersonlige Jnterresse. Hvormeget Modstand gjorde ikke Divanet for kort Tid siden imod Ruslands Villie, og hvor føielige vare dog ikke Underhandlingerne ved Conferencerne i Akkierman, Det er unægteligt kun den Europæiske Politiks Charakteer som indgyder Divanet Mod; Monarkernes Maadehold bevæger det til at trodse deres Magt, hvorfor har det ikke betænkt at denne saa ganske christelige Characteer ikke lader sig forene med de Christnes Udryddelse, at just dette Maadehold giver Yttringerne af Utilfredsheden en større Vægt, og at ingen Kraft er saa meget at befrygte, som den der længe veed at holde sig i Tømme. Porten vil nærmere betænke dette. Allerede er dens Besiddelse af Afrika kun nominel; men selv denne nominelle Souverainitet er endnu af Vigtighed i en Crisis, og den har allerede høstet Fordelene deraf, men hvorpaa er den grundet? Det som Grækerne have fordristet sig til at giøre af Religionsfølelse eller af Hævn, kunne ikke andre giøre dette af Ærgierrighed, Har den aflagt sig selv Regnskab for de Omstændigheder, som kunne bringe Paschaen i Ægypten i Fristelse, og tænker den, naar engang Ægyptens Uafhængighed er fuldført, at den da har nødig længe at bie paa Syriens hvilke Europæiske Besiddelser kan den i egentlig i Forstand betragte som sine undtagen Rummelien, J Gaar meldte man os at Albanien har grebet til Vaaben, i Morgen maaskee at en nye Ali Pascha var opstaaet i Thessalien. Jmedens saaledes alle dens Undersaatters Troeskab vakler, en Støtte styrter sammen efter en anden; tre Magters Flaader sætte en Dæmning imod alle de Forstærkninger som den kunde erholde; en frygtelig Hær undersøger Overgangene ved Pruth og maaler Høiden af Balcan Bierget, hvilken Raadgiver vil da være troeløs eller ufornuftig nok til at indgyde den en Forvovenhed, hvorved dens Ulykke vilde selv blive latterlig (tre Raadgivere bliver Svaret: Fanatismen, det ængstelige Blik ind i Fremtiden, man kalder denne Raadgiver Fortvivlelsen, og Tilliden til den politiske Uenighed i Europa.) Morea og Archipelet ere ugienbringelige tabte for det. Alt leder til den Formodning: at den vil finde sig i Nødvendigheden, ligesaadan som den saaofte har maattet finde sig deri, og at den vil anvende al sin Politik paa at udfinde Midler paa at udsætte den uundgaaelige Periode for sit dybere Fald endnu længere, hvilken de tre Magters Jntervention har isinde at forebygge, og som Antagelsen af afsindige Beslutninger kan be skynde. (Man kan sige, at dette er rene Ord for Pengene og at dette Stykke seer ud som at det var skrevet for at tilskynde Porten til at styrte sig i en Desperationskrig.) Det hedder: at Grækerne ville erklære Patras og den hele øvrige Kyst som er i Tyrkernes Besiddelse, i Blokade-Tilstand. – Lady Cochrane vil begive sig til sin Mandpaa Morea. - Hr. Eynard er reist tilbage til Schweitz.