Ribe Stifts Adresseaviser, 1816-06-18
Collegialtidenden indeholder denne Gang blandt mere en kongelig Rescript af 25de f. M. til Stiftamtmanden og Biskoppen over Ribe Stift, indeholdende: at en Gaard maae kiøbes til Embedsbolig for den nuværende og de efterfølgende Sognepræster i Kiøbstæden Lemvig, og det dermed forbund. ne Anner Nørlem, saaledes, at Gaarden, for Eftertiden, skal afleveres til enhver ny Præst i Kaldet i forsvarlig Stand, og uden at nogen Jndløsningssum derfor erlægges: 2) at Betaling for Gaarden, maa erlægges 15,375 Rbdlr. N. V., og at disse Penge foreløbigen maa laanes Kaldet af Stiftets offentlige Midler, imod lovmæssig Sikkerhed i Præstegaarden og det, til Kaldet hørende, Mensalgods, og imod Erlæggelse af anordningsmæssige Renter af Laanct: 3) at Pengene til Laanets Afbetaling maa erhverves ved Salg af det ovenanførte Mensalgods, efterhaanden, som dette bliver fæsteledigt. Under Titel af Æslets Naturhistorie har Skilderiet følgende Forelæsning: Der gives maaskee ingen større Daarlighed end den, at drage med Spottens Vaaben til Feldts mod Daarligheden, Dumheden og Lasterne. Thi man æsker enten den halve Verden i Skranken, fordi den halve Verden har svoret til disse mægtige Allieredes Fane, eller man er en sand Prædiker i Ørken. De, som Prædikenen egentligen er stillet imod, ere døve for den, og de faa, som høre derpaa, trænge til ingen Omvendelse. Denne Betragtning har bragt hos mig den Beslutning til Modenhed, at forlade den satiriske Bane, at slutte med Narre, Dummerhoveder og Skurke en Vaabenstilstand, og ene og allene at give mig af med Guds uforfalskede Værker, og meddele mine Betragtninger over og Opdagelser i Naturens Rige, især i Dyreriget. Jeg begynder med Æslets Naturhistorie; thi billigen tilkommer Æslet ogsaa i Naturhistorien den samme Forrang, der ikke sieldent tilstaaes det i det borgerlige Selskab, og der udfordres i Sandhed kun ringe Æselskundskab, for at giøre den Erfaring, at det er samme, som i mangen Forsamling har Forsædet og i mangt et Valg Fortriner. Lader os begynde med nogle almindelige Betragtninger over Æslet. Æslernes Slægt er en af de ældste og meest udbredte i Verden; thi overalt støder man paa Medlemmer deraf. De trives under enhver Himmelegn, og det er aabenbart en Fordom, naar man paastaaer, at de i de nordlige Lande ere mindre og nanseeligere, end i de sydlige. Allerede Aristoteles var af den sære Meening, at det kolde Clima enten hindrer Æslets Forplantelse, eller befordrer dets Udartelse. Han beraaber sig i saa Henseende paa de smaa Æsler i Jllyrien, Thragien og Epirus. Havde han levet et Par Aartusinde sildigere, saa vilde han, endog i vort Fædreland, have fundet anseelige og fuldvorne Æsler, der holde 5, ja stundom endog 6 Fod og derover. Ligesaa besynderlig er den Fordom, at Æslet er en udartet Hest. Buffon har grundigen og skarpsindigen giendrevet denne Mening, og med megen Varme forfægtet Æslets uforfalskede Herkomst. Æslet, siger han, i den anden Deel af sin almindelige Naturhistorie - er et Æsel og ingen udartet Hest. Det er af reent Blod, og ommendskiønt ikke af saa ædele og berømt som Hesten, saa dog af ligesaa godt og gammel. Man seer, at Franskmanden veed overalt, selv i Æslets Naturhistorie, at forbinde Vittighed og Skarpsind med Arrighed og Eleganz, og Æslers Familie kunde i Sandhed ikke ønsket sig en bedre Talmand. (Forts.) Cours, den 14de Junii. Hamb. 2 M. 670, avista 678. Amsterdam 2 M. 622, a vista : London 2 M. 29 femsiettedeel Rbdlr. Spec. 675. - Specier solgtes til 400 trefterdedeel Rbmk.; for Committesedler blev givet (med Rente, 90 a 91 pr. 100; Oblig. 82; Norske Sedler 40 enhalv. Svenske Sedler 10 Mk. 12 s. Disconto 8 Pd.