Berlingske Tidende, 1774-04-01
J London have nogle Kiendere af Oldsager nyelig udgivet et nyt Verk, som har den Titel: Archaelogica, or Miscellaneous Tracts &c. (Samling af adskillige merkværdige Oldsager.) Af denne rigtige Samling ere allerede 2 Bind udkomne. Jblant de forskiellige og mangfordige Artikler, som samme indeholder, finder man og en besynderlig læseværdig Beskrivelse over nogle Tartariske Oldsager, saasom: Et Udtog af et Brev fra Hr. Paul Demidow til Hr. Collinson, datere Petersborg den 11 September 1764. Da Russerne banede sig en Vei fra deres Rige til China, opdagede de under den 50 Grad Norder Brede en meget stor og vidtløftig Ørk imellem de Floder Jrtisck og Obalet, som paa adskillige Steder var besat med Gravsteder eller Gravhøie, hvorom Hr. Bell og andre Reisebeskrivere allerede have meldet. Denne Ørk ligger ved den yderste Sydlige Grænse af Siberien. Man siger, at de omliggende Jndvaanere allerede i nogle Aar have været i Arbeide med at hente af disse Graver de der nedgravne Skatter, og kostbare Sager. Under de der forraadne Legemers Aske og Been have de opgravet en betydelig Mængde Guld, Sølv, Edelstene, ja endog Sabelfæster, Vaaben, Saddeludziringer og andet Ridetøi, tilligemed Been af Dyr, og især Elephanter. - Det Russiske Hof, siger Hr. Demidow, havde aldrig saasnart faaet Efterretning om denne Sag, førend en General-Officeer med et tilstrækkeligt militairisk Corps strax blev sendt derhen, for at aabne de endda urørte Graver, og i Kronens Navn at tage alt hvad som der fandtes i Besiddelse. Denne Officeer undersøgte ved sin Ankomst de hist og her i den ne vidtløftige Ørk adspredte Gravsteder og sluttede at den største iblant dem formodentlig maatte være en Tartarisk Prinzes eller Fyrstes Gravsted. Han tog ei heller derudi Feil; thi efterat en stor Mængde Jord og Stene vare borttagne, kom Arbeidsfolkene endelig til 3 store Steenhvelvinger, som vare forfærdigede meget grovt. Den Hvelving hvorudi Fyrsten var begraven, stod i Midten og var den største. Man kunde let kiende hans Værdighed af den ved Siden af ham liggende Sabel, Lantze, Bue, Koger og Pile. Ved hans Fødder stod den anden Hvelving, hvorudi fandtes hans Hest, Saddel, Bidsel og Stigbøiler. Fyrstens Liig laae paa en Guld plade, som naaede fra Hovedet til Fødderne, og var skiult med en anden ligesaa stor Guldplade. Det var klædt i en prægtig Kaabe med Guldfryndser, som overalt var prydet med Rubiner og Diamanter. Hovedet, Halsen, Brystet og Armene vare blotte og uden al Zirat. Udi den sidste Hvelving var et Fruentimmer=Liig, som var distinqveret ved en paa dets Herkomst sig passende Prydelse. Dette Liig var sat op til Muren, havde om Halsen en Guldkiede af adskillige med Rubiner besatte Ringe, og paa Armene Guldbaand. Hovedet, Brystet og Armene vare ligesom hos Manden blotte. Det øvrige Legeme var ligeledes skiult med en smuk Klædning, og indsvøbt i 2 store Guldplader, saa at disse fire Plader i alt havde veiet 40 Pund. Disse tvende Liigs Klæder syntes endnu at være ganske ufortærede, og have deres forrige Glands, men saasnart man rørte ved dem faldt de i Støv. Man aabnede endnu endeel andre Graver, iblant hvilke denne dog var den berydeligste, dog fandt man mange besynderlige Sager, af hvilke i bemeldte Engelske Oplag de fornemste Rariteter findes stukne i Kobber. Denne korte Beskrivelse synes vel at være noget fadeelagtig, og man skulle neppe troe, at i saadan en Afkrog af Verden, som vi nu omstunder regne blant de Vildes Land, vare saa kostbare Monumenter af den fineste Kunst; men det er derimod ikke heller mueligt, at tvivle paa den Mands Sandruehed, som fortæller alt dette. Formodentlig ere disse i hin Ørk hist og her adspredte Høie lutter Gravsteder, hvorudi gamle i Trefninger omkomne Tartariske Helte ere blevne begravne. Men disse Tildragelsers Tidspunkt og egentlige Historie er endnu omgivet med et tykt Mørke. Nogle i de Egne endnu boende Tartarer have berettet, at de af forommeldte Hr. Bell havde erfaret, at i denne Landstrekning vare forefaldne adskillige Tres ninger imellem Tammerlan, og de Calmukiske Tartarer, som denne Fyrste forgieves søgte at bringe under Aaget.