Jyske Efterretninger, 1773-10-29
Aarhuus den 26. Octobr. Jndhold af Provstens i Stofring Herred (S. T.) Hr. Mag. Wedeges holdte Præken paa Landemodet her i Domkirken. sidstafvigte 13. Octobr. Texten var tagen af Haggæi 2, 4. 5. Jeg er med eder, siger den Herre Zebaoth, med Ordet, efter hvilket jeg gjorde Pagt med eder, der J droge ud af Egypten, og med min Aand, som staaer midt iblandt eder; frygter ikke. Til Indgang betiente han sig af 1. Cor. 15, 58 Mine kiere Brødre, bliver faste, ubevægelige, overflødige altid i Herrens Gierning, viidende, at eders Arbeyd er ikke forfængeligt i Herren; og viiste, at disse Ord indeholdt a) En Formaning til Lærere, at være troe og flittige. Herrens Gierning er vel hver god Gierning, Phill. 1, 11, i sær Læreres Arbeyd, som har en nærmere Sammenhæng med Christi egen Gierning. 2. Cor. 5, 20. - denne Herrens Gierning maae Lærere være faste, have dygtige Grunde inde, 1. Thef. 1, 5. ubevægelige, blive bestandige ved Guds Ord Lærdoms Form Chr. 13, 9 overflødige, lade deres Embede være en Kilde, hvorved mange kan vandes. Joh. 15, 16. b) En Forsikring om Belønning. 2. Joh. 8. Gud skiænker Lærere nogle Siele. 1. Thess. 2, 19, Det skal i Ævighed, ikke fortryde Lærere at have gjort Herrens Gierning, 2 Pet. 3, 10 righed til at giøre Herrens Gierning. Historien, som gi Hoved Lærdom: Hvad der kan give Lærere Mod og Fyr ver Texten Lys er i Este Bog. Guds Huus i det nye Testamente er den Christen Kirke. 1. Tim. 3, 15. Lærere Bygningsmænd. 1. Cor. 3, 10. I. Læreres Arbeyd og Herrens Gierning. a) At opbygge Guds Huus ved Læren og Underviisen. Alteret er bygt: Christus er offret. Grundvolden til Guds Huus er lagt ved Christi og Apostlernes Lærdom. De hellige Kar ere os overleverede Ordet og Sacrammenterne. Lærere have at fortsætte Herrens Gierning. Lader os see til, hvad vi bygge paa den lagte Grundvold. 1. Cor. 3, 12. Menneskelige Paasund, formeente Kunstreb i Religionen, holde ikke Stik. 1. Pet. 1, 25. b) At formane Christne til at opbygge sig selv til Guds Huuse. Jnd. v. 20. Det var en roesværdig Flid, som blev hos Joderne efter Haggæi Opmuntring til at bygge Guds Huus i Jerusalem, men det var en forfængelig Roes hos deres Efterkommere, at de satte en blind Tillid dertil, derfor forskiøde de Hiørnesteenen; en urimelig Tillid. Haag 2, 12. Derimod maae vi paa minde vore Christne at være selv Guds Huuse. 2. Cor. 6, 16. Eph. 4, 15. I Daaben ere de blevne Guds Templer. 1. Cor. 3, 16. At rykke en Steen af Templens Bygning vanhelligede den: Christne fordærve Guds Tempel ved at negte af et ont Forsæt en Grundlærdom, hengive sig til en Last. 11. Den Hinder og Modstand i Herrens Gierning, som Lærere have at frygte for: Læse vi i de Apostoliske Skrifter, at der komme vanskelige Tider for Christendommen, Anti=Christer, vildfarende Aander; da maae vi vel frygte. Nu gives Anledning dertil, Jøderne fandt Modstand af dem, som boede i Landet, og vare halve Jøder og halve Hedninger. a) Der opstaae i Christendommen falske Brødre, som vil gjøre Sammenblanding af alle Lærdoms Former, afskaffe de gamle Troes Bekiendelser, der ere som Skielsteene. Vi maae ikke være ligegyldige i Henseende til de erkiendte Sandheder. 2. Cor. 13, 8. b) De, som vil sammenblande Christendom og Hedenskab, som meene, at det er Religion nok, at man veed, der er en Guld, at moralske Dyder, ere fornødne, at nærmere guddommelig Aabenbarelse er ufornøden, Christendom er meere end et udpyntet Hedenskab, c. Desom stille Regentere for, er at der tages for megen Tid til at lære Christendommen, at det svækker den menneskelige Fornufts Kræfter at troe, at det hindrer det Almindelige Beste; at ove den Amos. 7, 10. Derved undergraves Guds Alter. Rom. 11. d) Hver Lærer finder særdeles Hindringer i sin MeenigheHvor paaholdne ere ikke de fleste paa gamle Vaner, De Vankundige ere seene til at lade sig lære, de Uskikkelige blive fortryde, lige ved Paamindelse. Ef. 49, 4, e) Lærere kan lægge Hinder so sig selv. Haggæus laster Jøderne, at de vare efterladne i at byge Guds Huus, fordi de henvendte deres Sind til at bygge de res egne Huuse. Lærere maae vogte sig for den Bebreidelse Darius gav af sit Gods. Esdr. 6, 8. Vore Regentere have tillagt os Lærere Huuse, Agre, de ville forekomme Nehem. 1.10, Lærere maae bruge deres tillagde Løn som en Opmuntring til at giøre Herrens Gierning, at ingen skal have Anledning af spotte Rom. 16, 118. H. Hvad der kan give Lærere Mod til at overvinde disse Hindringer og Modstand. Det kan vi ikke tage af os selv Texten viser Grunde: Her er fremsat den Lærdom om den Hellig Tre-Enighed. Den findes ikke allene i et par Sprog, som ved lærde Disputer kan fordunkles og udmynstres. Den er ikke fors bleven bekiendt i det Nye Testamente. Guds Folk har altid hav samme Begreb derom, som rettroende Christne, at der ere fleere Selvstændigheder i den erne Guddom. - Moses og Propheterne havde ellers ikke kaldet Gud med et Navn, som bemærker fleere ikke talt og fleere Personer i hvilke Guds Navn er. - Den 1ste Person kalder sig den Herre Zebaoth. Det giver tilkiende deels hans vidtløftige Herredømme, deels, at han befaler eller tillader intet, uden Absigt baade til hans Rige i Almindelighed saa og til enkelte Personer. Deraf kan Lærere have Mod. Jer. 15, 20. Den 2den Person er Guds Søn, som kaldes Ordet, efter hvilket &c. Det Navn, som Johannes ofte bruger. Hvor mon Johannes havde det Navn fra ikke af Platonis Skrifter, han havde læst det i de Prophetiske Skrifter, saasom i Texten i Psalm. 33. - Jøderne kunde let forstaae, hvem Haggæns meente: Pagten, Ex. 19, 5. Borgen for Pagten Messias, Mall. 3, 1. Den, som kaldte sig Abraham, Jsaacs og Jacobs Gud, Ex. 3, 6. J hvilken Guds Navn er, Ex. 23,20. Hidtil havde han været med Jøderne, han vilde fremdeles ikke forlade dem, indtil han kom til den Tempel, som de nu bygte Haag. 2, 7. Det samme giver Lærere Mod, naar de lære, døbe Mat. 28, 20. Den 3die Person er den Hellig Aand: Min Aand &c. En anden Person end den talende Herre Zebaoth, var bekiendt i det Gamle Testamente. Hans Guddom bevises Zach. 2, 12. 4, 6. Det er digtet Christendommen til Fornærmelse, at Joderne regne den Hellig Aand blandt de 5 Ting, som fattedes under den sidste Tempel. Det er imod denne Text og Ef. 59, 21. Det samme er Christi Forsættelse. Joh. 14, 16. 17. Heraf kan Lærere fatte Mod. Joh. 16, 13. Lad Helvedes Porte aabne sig, lad Dragen, Apoc. 16, 13. Lad Mennesker bruge Magt og Vittighed til at opreise befæstninger, dog 1. Joh. 4, 4. Den tre enige Guds Nærværelse og Bistand kan altid give os gudelig Mod. Act. 20,24. Er ikke den Herre Zebaoth altid den Almægtige, Er ikke Jesus i Gaar, i Dag, i Evighed, den samme, Er ikke den Hellig Aand altid Viisdoms og Vittigheds Aand? Er ikke Evangelium altid den salige Guds herlige Evangelium, Er ikke Lærre res Sag den trenge Guds Sag, Han forsvarer sin Sag og Herrens Gierning, som Lærere arbeide udi. Ef. 51, 12. Have vi Erfaring af de gamle og vore egne Tider, at Gud har gjort dem til Skamme, som have tænkt og Christendommen og de, som arbeide derudi, som Guds Folkes Fiender, Psalm. 74, 8 saa have Lærere ikke at frygte, at jo Gud vil være med dem, som arbeide paa at opbygge hans Forsamlings Huus. Derfor lader os blive faste, ubevægelige a. -