Berlingske Tidende, 1774-05-01
Paa Jrland allene gaae endnu mange Hamborgske Skibe om Efteraaret med Ballast, og henter Jrlandske Produkter herover tilos. 2) Engelland sluttede i Aaret 1661 en Commerce=Tractat med Sverrig, hvorudi for de Svenske og Engelænderne fastsættes lige Rettigheder og Frihed til at handle paa begge Natoners Stater. J denne Tractat melde saa lidet om Navigations=Acten, som om den slet ikke var til. 3) Holland blev i Aaret 1664 af Kong Carl den Il. angreben, til Søes. Denne Krig faldt vel bedre ud for Holland, end hiin mod Crompel, og Holland fik Anne 1665 en fordeelagtig Fred i Breda. Men Navigations=Actens Ophævelse lod sig ikke aftvinge; dog erlangte Holland ved den anden Artikel udi den Commerce=Tractat, som blev sluttet tillig med Freden, igjen den store Fordeel, at den kan fra den Tid med sine Skibe føre alle Tydske Vahre, saavelsom egne Produkter til Engeland. Denne Omstændighed giør, at Søefarten fra og til Engeland har trukket sig næsten gandske til Maas, hvorhen Rhinen mestendeels tilfører Hollænderne de tydske Vahre. Dertil kommer, at endeel Skot landske Huuse har nedsat sig i Rotterdam, og stedse forblevet der med deres Familier, hvilke som Britter af Herkomst nyde for deres Skibe og Skibsfolk alle Fordele af Navigations=Acten. Jeg har endnu een Anmerkning at giøre, nemlig, hvori ledes det er gaaet til, at ingen Søefarende Nation har sat sig op mod denne Act, som dog i det mindste gjorde Handlings Rettighederne saa ulige, eller og svækket den ved andre Engelænderne ligesaa skadelige Anordninger. Dette Spørsmaal er saa meget mindre unyttigt, da, som jeg forhen har anmerket, den Engelske Nations første svage Forsøg i det Slags Anordninger har opvakt saa megen Misfornøyelse hos andre Folk, at Dronning Elisabeth af den Grund igien ophævede alle disse Forordninger, og blev ved at ophielpe den Engelske Skibsfart af lene ved Fordeele i Tolden, og saadanne lemfældigere Midler. Man maae her see tilbage til de øvrige Europæiske Nationers daværende Tilstand fra Anne 1651 til 1660. a) De Stater udi Østersøen havde efter det Hanseatiske Forbunds Ophævelse seet Hollænderne næsten allene i Besiddelse af Skibsfarten udi dette Hav. Det kunde altsaa næsten være dem ligegyldigt, at Engelænderne satte sig i Hollændernes Sted. Men Sverrig var forundt frie Seplads, hvorved og Liesland og Jngermanland tilligemed vandt De øvrige Stater vare for svage til at sætte sig derimod. Dannemark havde paa den Tid den ulykkelige Krig med Carl Gustav, og da samme i Aaret 1660 blev bielagt, var rede det længe, førend de Danske Konger tænkte alvorlig paa at udvide Handelen og Søefarten. J de nyere Tidet have enkelte Danske Søestæder gjort meget underhaanden, og hemmelig. Men endnu for faa Aar siden følte nogle Skippere af Apenrade denne Acts hele Strenghed, da de med Norsk Tømmer vare nogle Gange seylede til Engeland. og det omsider blev bekiendt, at dette Tømmer ey var fra Egnen af Apenrade. De bleve anholdte, og slap med Møye frie for Confiscation. b) Tydskland har aldrig været vant til at indsee sine SøestædersJnteresse, som sin almindelige Jnteresse. J det mindste har det aldrig standhaftig og i en vis Plan søgt at handhæve samme mod andre Magter. Men sætend, at de Tydske Patrioter, sæt, at Rigsforsamlingen selv havde da tænke anderledes derom, saa kunde de dog efter Aaret 1661 være fornøyede, da Tydsklands tvende fornemste Søestæder ved Nordsøen bleve af Kongen givet Tilladelse til frie Seylads.