Berlingske Tidende, 1824-05-31
J Mindekrandsen fletter, Skjøndt voxet langt fra Danmarks Strand, Dog Dine Elskede kjær den være. Saa Mangen Sorgens Bud mit Øre naaede, Dog ingen var mist mere bitter tung, Jensen, Dia jeg Tanken sendte hjem til Hertalund; De sendtes Dig fra dette fjerne, glad at Du der var lykkelig, Da rulled frem fra sorten Søe, det Sorgens Bud Du var ei meer At Du blegnet var i heden Bone, hvor saa mangen Stund vi samlet var. Ædel Virkelyst botkaldte atter Dig fra Dine Elsktes Favn, Tryllende, men falsk Dig Haabet vakte, snart at skue dem igjen, Ol hvor snart blev Fryd til Smertel!! Alt for tidlig knustes Staven - Kraft og Sundhed hastig blegned, Du vor Dydens, Sandheds, Armods sande Ven, Fast som Klippen var Din Troe paa Gud. Han Dig naadig gav de store Lykkens Gaver, Riigdom, Viisdom, Lyst at gjøre Vil Troe Du følte Andres Smerte, ikke bandt Dig Jordens Baand; Nu smiller Lønnen for hver jordisk Savn, Som Du var god, Du er nu lykkelig. Store Fader, i hiin Lysets Rige tilgiv, at Støvet græder ved Dit Bud, Det er saa tungt naar Vennens Hjerte brister, Hvorhen vi tillidsfuld vor Kummer har Taare bland Dig med de duulie Vover, hed dem sende Dig til Ganges Kyst, Hvor min Ven i Dødens Arme sover. Hist i Aftenstjernen paa Din Gravhøi tindre, Dens blide Skin har for henrykket Dig, Da perled Taaren i Dit fromme Øie, Naar Tanken fløi til Danmarks Hjem: At den Gang abnede Du ikke, den saarlig skulde stirre paa Din Grav. Dit sande Værd mig disse Timer lærte. Med barnlig Kjerlighed, som Søn Du stræbte troe for Dine gamle, Veninden gav Du Hjertets Løn, saa omhedsfuld Du var som Broder, Hvis Ord, som Ahnelsen indskjød, vist gjemmes vil i trofast Hjerte. Ol Flora, lad en Krands af "Glemmiger, for evig blomstre om hans Minde, 6 Lad i Din stille Barm hans Minde leve, J Modgangsstund, i Glæde Tab, det er, Vid trofast Venskab, det er Himmelgaven, Som lyser over Tid og over Graven, Sign en kjær, en lys Bevistheds Engel, om hvor inderlig Du var ham lier, Hver en Blomst fra korte Vaar" spiret frodig for hans Siel i Afskedsstunden, Ordens Broder, sjeldne Ven, sov i Fred Din lange stille Slummer, Lyksalig den, som troe har overbunden. Døden er et varig Sovn, engang straaler Gjensyns-Morgen, Det i Døden var Dit store Haab, Og indtil da, Taknemlighedens Blomst jeg Dig skal byde, J min og mines Barm, den frodig staaer, Der slynger den sig venlig om Dit Minde, Der grønnes den, saa længe Hjertet slaaer. Tylbak i Africa, 1823. C. Hasting. betydelig Deel af Byen, nemlig 7 Gaarde og 8 Huse, af hvilke 4 Huse ikke B. Bye paa Kiøbenhavns Amt, i Middagsstunden opkommen Jld, blev en Ved en den 11te d. M. hos Gaardmand Anders Hansen i Wallensbech, vare assurerede, i omtrent en Time et Rov for Luerne. af den stærke Blæst, blev kun lidet af Ind- og Udboe reddet, endog endeel Formedelst den Hurtighed ved hvilken Jlden greb om sig, der var en Følge Creaturer, især af Heste og Qvæg, indebrændte. Ligeledes mistede en svagelig Pige, Senge= og Gangklæder, som hun havde arvet, af flere Hundrede Rbdlrs. af deres bedste Tøi Værdie og adskillige Tienestetvende Klæder, Linned og andet mede, tildeels veltænkende Menneskers Kundskab, der vilde hjælpe de trængende Brandlidte. Dette Ulykkestilfælde bekiendtgiøres herved, for at samme kan komme til modtage de milde Gaver, som maatte ydes, hvilke enten skulle vorde anvendte Undertegnede Justitsraad, Amtsforvalter Frydensberg, er villig til at bedste Skion, og skulle vi i sin Tid i denne Tidende, for Anvendelsen, aflægge saaledes som Giverne bestemme, eller, om det overlydes til os, efter vort Regnskab. Maaskee tør man vente, at disse Linier ville vorde optagne i flere offentlige Blade. Glostrup Præstegaard og Kiøbenhavn, den 23de Mai 1824. F. Schouboe, Frydensberg, Landt, Amtsprovst og Sognepræst. boende bag Børsen, const. Birkedommer. No. 17. Menigheder i Ribe Stift. Han døde i sin Alders 69de Aar, vort Ægteskabs Vi elskede Mand, Herman Esmann, Sognepræst for Ølgod og StrellukVandagen den 23de Mai blev det min tunge Skjæbne at miste min inderlig36te, efterladende sig 9 Børn og en dybtsørgende Enke. Ølgod Præstegaard pr. Warde, den 25de Mai 1824. Giertrud Sophia Esmann, fød Borgen.