Københavns Adresseavis, 1763-12-05
Den Tydske Greve Gynter af Schwartzborg Tieneste, ved den Danske Armee som øverste General i den Syv Aars Svenske Krig under Kong, Frederich den Andens Regiering. (Brev Schwartzborg, skynd dig nu, lad alting være rede, At, om tre Maaneder, du Marschen kand tiltræde. Den Ære=Post, hvormed dig Kongen har beklæd, Den bør du passe op med al Aarvaagenhed. Begyndelsen er god, Du sendte just den rette, Den kiekke Rantzov selv paa ham du Liid kand sette See, med hvad Hurtighed, han giør sit Ærinde. Saasnart han rykker an, adspredes Fienderne Men hvad giør Greven selv til Danner=Kongens Ære. Han sender Tropper ud, Hvad vil man meer begiere Han trende tusinde nu til Krigs=Fanger giør. Hvadle, trende tusinde=Ja af Stude og af Kiør (a) Da de bortskikket var hans Grevskab til Besetning, Saa saae ey Greven sig at have meer Forretning, Undtagen i et Brev at skrive Kongen til. Om ey Hans Majestæt ham Afskeed give vil? Strax Kongen i hans Sted, von Holle loed beskikke Til Øverst=General. - Hvi vil von Holle ikke Ney, han unskylder sig! - - Mon af Frygtagtighed? Ney, Grevens Forhold giør Georg von Holle vred. Hvad, skrev han Greven til, Vil du din Ære glemme: Vil du din Konges Gavn ey naar det gielder fremme? Begier du Afskeed nu, da Fienden rykker an? Sligt, anstændigt er, for en æragtig Mand! Med flere haarde Ord, han Greven foreholdte Sin underdanig Pligt; Det endelig forvoldte: At han sig skammende sit Forsæt fare ved, Og nu paa nye igien, Armeen forestoed. Men er det dermed nok, Vil du min gode Greve! Besee hvad der er skeet imens han vexler Breve? Hvordan seer Blegind ud? Hvad siger RodnebygHvor gaaer det Sylvitzborg, Hvi maae hver Borger fly Grev Schwartzborg, hvad er det? --Kom; skynd dig hid fra Skaane (b) Og see kun dette Syn! - Men vil du ikke daane? Saa bliv kuns hvor du er, thi større Helt end du Kand blegne, daane, døe; om han saae Blegind nu. Ynkværdig Rodneby, du holdte Troe og Love, Du sidste Draabe Blod vil for din Frihed vove. Den blev og tappet ud, midt udi Stadens Brand, Thi Sverdet skaante ey Kiøn, Alder eller Stand. (?)(a) Det syntes, som Greven af Schwartborg var kommen til Sverrig, heller for at føre Krig med Kiør og Stude, end med Mennesker; thi hvor han drog frem, skikkede han nogle Tropper for i Veyen, for at stove efter Bytte og Qvæg, og loed han samme Tid paa engang føre 3000 Øxen igiennem Dannemark til Schwartzborg, han loed ogsaa forskrive sin Grevinde til sig fra Schwartzborg, ligesom der udi Landet, var intet andet for ham at bestillet end at tage sin egen Huusholdning i Agt, og da han fornam, at Krigsfolket formedelst dette og andet blev misfornøyet med ham, skrev han Kong Frederich til og begierede sin Afskeed. S. Holberg. (b) Jmedens disse Tragoedier spilledes i Blegind, laae Greven, stille med Armeen i Skaane, i en heel Maaned indtil Provianten var fortæret. (e) Der blev ingen sparet hverken Mand eller Qvinder, Geistlige eller Verslige, spæde Børn i Vuggen, og Præster, ne ved Kirken bleve omkomne. Ved denne Stads Erobrinmistede de Svenske, efter den Danske Histories Sigelse At Pennen skielver for livagtig at beskrive Dit grusom Nederlag: Det kand man den tilgiver Naar Fienden selv, af Skrek, nedlegger et Gevæhre. Hvis han det bruge skal i dette Blodbad meer. (d) Men Greven lader sig af ingen Ting anfægte; Man seer: Det arme Land i Mord og Brand forsmægte; Mens, ved Armeen han i Stilhed sig befandt, Og ey forsmægtede, mens der var Proviant, Nu blev den da fortæret, Nul vil han sig raadføre: Hvad der, foruden det, er videre at gjøre: De Danske Officiers, de svare som de bør (Gid han kun havde gjort dem dette Spørsmaal for!)De alle raadede: i Sverrig ind at falde, Og derved Fienderne af Blegind ud at kalde." Det skeer, og Fienden strax forlod det arme Land. O! at det havde skeet for Landets Mord og Brand Dog, hvad man end og vil om Grevens Forhold dømme? Maae man hans Ærlighed og Troskab dog berømme. Kong Erich kiøbe vil ham til sin General! Ney, - - Grevens Troskab ey for Penge er til FalMen, Grevens Tapperhed, med Rygte, Navn og Ære, Begierte Dannemark, ved Calmar (e), at undvære Gid! han, nu han er løs, det Jndfald vilde faae: Med ald sin Troskab, i Kong Erichs Sold at gaae. (Dette er taget af det Danske Oldenborgske Konge=Huus i Vers og Kaabber, første Bind, som endnu er at faae for 20 Sk. hvert Portrait og 3 Sk. Arket af Historien hos Mauriz Frydensberg i Dybensgaden og hos Christian Flensborg hos sin Fader S. T. Hr. Schoutbynacht Flensborg her i Kiøbenhavn, samt adskillige Stæder i Provinzerne. Udlovede og tilkiendte Belønninger. (Eftersom Hans Kongelige Majestæt ved sin meer end Faderlige Forsorg for alle sine Undersaatters Bedste, og fornemmelig de her anlagde Fabriqvers Fremgang og Tiltagelse, ved et allernaadigst Patent af Dato Fredensborg Slot den 18 April 1760. forikke allene at opmuntre alle sine troe Undersaatter til at lægge Haand paa saadant vigtig Værks Tilvæxt og Bedste, mens endog give de arbeydsomme Fattige Anledning til at fortiene deres LivsOphold, allernaadigst haver tilstaaet, at de paa Landet boende, som udi det her i Staden oprettede almindelige Magazin lade afhente skrubled, karted eller farved Uld, for samme i Garn at lade spinde, og igien udi Magazinet mod Betaling at indlevere, skulde nyde til Beviis paa Deres Kongelige Majestæts allernaadigste Velbehag en Præmium af 500 Rdlr., til den, som at Proportion af Jordegodsets Hartkorn havde ladet spinde det meste, saa og desuden et Præmium af 50 Rdlr. til den, som havde spundet det si neste Garn, saa haver Hr. Amts- og Stifts=Forvalter Jens Rosted, fra Uld=Magazinet ladet hente endeel Uld, for samme paa Walløe Stiftes Gods at spinde, og Udfaldet udviset, at det sidste Garn haver været meget finere spunden end det første; hvorfore og henved 1500 Mand, hvilken Forliis drev dem til denne Grumhed.