Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-06-28
Blandede Efterretninger. Prof. A. T. Hartmann i Rostok anbefaler i Jntellig. Bl. 3. Leipz. L. 3, den forrige Overrabbiner i Prag O. Oppenheimers efterladte Bibliothek af hebraiske, chaldæiske, talmudiske, rabbinske og andre Bøger, som det eneste i sit Slags i Europa, med Hensyn til Fuldstændighed, Fortrinlighed og Sieldenhed saavel af trykte Værker, som kostbare Haandskrifter. Han henvender paa ny Opmærksomheden paa denne i en lang Række af Aar ubekiendt blevne Skat, paa Grund af, at han har faaet sikker Efterretning om, at den i den Anledning over den hele Masse svævende Proces endeligen nærmer sig sin Ende, og at derpaa umiddelbart skal skrides til Salget. Hartmann beraaber sig paa et Brev fra den berømte Tychsen til sin Ven, Mundskjænk Cornelius i Ludvigslust, hvori det hedder: Der er over 1000 gamle hebraiske Haandskrifter i dette Bibliothek, som ingen af de største Bibliotheker eier. Maatte dog Serenissimusgive en Fuldmagt til at kjøbe denne Samling, der maatte gjøre Sammes høieste Navn blandt alle Tiders Lærde, og Stædet, hvor denne Skat opbevaredes, utrolig berømt. Den 7 Sept. s. A. vedblev Tychsen, Det Oppenheimerske Bibliothek har jeg (i Hamborg, hvor det endnu befinder sig) besøgt to Gange. Denne Samling er den eneste i sit Slags, og blandt Brødre værd 1000 Rdlr. Haandskrifterne have i Antal, Godhed og Skjønhed ikke deres Lige i Verden. De bestaae af 2000, det ene skjønnere end det andet, paa Pergament, Bomulds= og andre Papirer. De trykte Værker og Bøger ere 5000 i Tallet, meget godt vedligeholdte, og tildeels trykte paa Pergament. Jntetsteds finder man et saa udsøgt rabbinsk Bibliothek famlet. Lykkeligt er det Bibliothek, som denne Samling bliver til Deel, thi det kan fordunkle alle Bibliotheker i Verden, og gjøre sit Navn udødeligt. Ogsaa Hartmann ønsker, at Mænd, der befordre ægte Lærdom, som Prof. Wilken i Berlin, Dr. Gesenius i Halle, og de Herrer Rosenmüller, og Wiener i Leipzig, ville ile med at forskaffe de Stæders, hvor de boe, derværende Universitetsbibliotheker denne Samling, der kan kjøbes for 1000 Friedrichsdlorer, førend den vandrer til Udlandet, eller til en evig Jndspærring. For at vise Vigtigheden af den rabbinske Literatur i de mangfoldigste Hensigter for den grandskende Lærde, anfører H. den berømte Sylvestre de Sacys Dom i Notice de Ouvrage: Uappreciation du Monde, trad. par M. Berr, Met 1818. Efterat have med Rette dadlet den tidligere Overvurdering, siger Sac: "Med Urette vilde man udelukke den rabbinske Literatur af de orientalske Studiers Kreds. Blandt saa mange jødiske Skribenter, hvoraf mange have levet i Orienten og de africanske og europæiske Lande, som stode under Arabernes Herredømme, og have talet et fra det Hebraiske hidrørende Sprog, eller nedstammende fra en fælles Kilde med de Hebraiske, kan den strængeste Critik ikke undlade at tælle berømte Læger, dybsindige Philosopher, vise Moralister, Statsmænd, der have spillet en stor Rolle paa Verdens Skueplads, og det er umueligt, at der jo findes flere end een, hvis Skrifter kaste et Lys paa det hebraiske Folk og de Nationer, blandt hvilke de siden det Babylonske Fængsel levede. – Talmudens og dens Commentatorers Sprog har man med Føje sammenlignet med det nye Testaments hellige Autorers græske Stiil o. s. v. Hertil kommer, at den rabbinske Literatur udgjør en væsentlig Deel af Middelalderens Historie, at den deler med den arabiske Literatur Æren, at have bevaret og tændt Videnskabernes Fakkel i Europa, og at den, disse Fortrin fraregnede, ejer adskillige historiske, philosophiske, belletristiske Værker, der i sig selv ikke ere at foragte o. s. v. Prof. H. slutter sin Opfordring med, at dersom Forsynet endnu i nogen Tid forunder ham Livet, haaber han med overtydende Beviser at godtgjøre, hvilket vigtigt Hielpemiddel denne Literatur ogsaa er til det G. og N. T. Bøgers Oplysning.