Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-04-01
Endskiøndt det Spanske Folk har faaet sit Ønske opfyldt, saa er det dog ikke nu kommen ganske i Rolighed; den 9de Marts vare Grupper af Almuen forsamlede paa de offentlige Pladser, som raabte paa, at Hovederne af Kongens Yndling, Hertugen af Alagon, og af Medlemmerne af det saakaldte Camarilla Chomorro, Montenegro, Ramirez og fl. skulde udleveres dem, alle disse Kongens forhenværende Fortroelige have nu taget Flugten; ogsaa den berygtede og forhadte General Capitain i Valencia. Elio, er forsvunden, og ingen veed hvor han er af bleven; General Egnvia ligeledes. – Det offentlige Had udgyder sig især mod den ogsaa virkelig hadeværdige Jndretning, Jnqvisitionen; man har aabnet Jnqvisitionens Fængsel, det saakaldte sorte Huus, i Madrid, og skal have fundet Personer deri som man slet ikke formodede at finde der, tre af dem vare dømte til Døden, og skulde, som man siger, henrettes i Fængslet. J Murcia, hvor Biskoppen skal være en Ven af Revolutionen, og hvor Munkene ligeledes siges at være det, opbrød man ogsaa Juqvisitionens Fængsel og satte Fangerne i Friehed; man fandt blandt andre deri den fortiente General Brigader Torrelo, som i to Aar har i dette Fængsel udstaaet de haardeste Lidelser; Artilleriet rettede ogsaa sine Stykker paa dette afskyelige Sted, for at gjøre det ubrugeligt for bestandigt. Overhovedet vil denne Revolution i Spanien have meget ubehagelige Følger for den Katholske Geistlighed og formodentlig for Katholitismen overhovedet; en berømt Spanier er desuden nyelig gaaet over til den Protestantiske Religion, og har i et udgivet Skrift bevidnet sin Glæde over at befinde sig nu i en Sphære, hvori Christendommen viser sig i sin oprindelige Reenhed og Friehed. - General Castannos, General-Capitain i Catalonien, proclamerede fra Raadhusets Balcon i Barcellona, Constitutionen den 10de Marts, han kyssede den og trykkede den op til sit Hierte, og biskoppen, som stod ved Siden af ham, velsignede den; Folket faae derpaa og udbrød i Glædesraab, men strax efter brød det Dørrene op til Jnqvisitionens Fængsler; det trak de levende Liig frem, som fandtes deri, og Jnqvisitionens Bøger og Papirer bleve kastede ud og adspredte rundt omkring paa Gaderne; blandt Fangerne fandt man Brigaderen Castellar, som blev udnævnt til Statholder, og udstædte en meget rørende Proclamation. Vicekongen Espeletta i Pampelona har proclammeret Constitutionen; Mina stod udenfor Portene med 2000 Mand; men Espeletta inviterede ham til et Middagsmaaltid, som han ogsaa modtog, og alt gik fredeligt af; Mina skal imidlertid være den eneste blandt Generalerne som i sine Proclamationer har forløbet sig mod Kongens Person. J Corunna blev Sergeanten Chacon, som fordum arresterede Porlier, slæbt af Almuen igiennem Rendestenene. – J Madrid har Glæden været overordentlig stor, Staden har i 3 Nætter efter hinanden været illumineret; alle Stænder toge Deel i den almindelige Jubel og Spanierne ere stolte af, at Revolutionen er bleven bragt til Ende uden Blodsudgydelse (i det mindste ingen betydelig, dog er i Segovia en Geistlig, som foretog sig at nedrive de Liberales Proclamationer, bleven myrdet af Almuen) Riego, Qviroga, Ballesteros ere nu i Alles Munde og Dagens Afguder; Riego var rykket ind i Granada, hvorfra Erkebiskoppen havde taget Flugten. Qviroga siges at have holdet sit Jndtog i Cadix under Folkets almindelige Jubel; Francesco Ballesteros er udnævnt til Chef for Armeen i Midten af Spanien. Han er født i Saragossa 1770, han gik tidlig i Krigstienesteen; men i 1804 blev han afskediget, formedelst en offentlig Defraudation, som man beskyldte ham for, dog blev han siden taget til Naade og anstillet paa nye; han udmærkede sig i Krigen mod Frankerige ved sin Tapperhed; men tog sin Afsked af Ærgrelse over, at de Cortes overdrog Hertugen af Wellington Over commanden over den Spanske Armee, Kongen udnævnede ham til Krigsminister i 1815, men da han blev indviklet i Stridighederne imellem de Serviles og Liberales Partier, saa blev han afsat i 1816, sat paa halv Gage og forviist til Valladolid. - Nationens Følelser kunne nu frit give sig tilkiende, da Skrivefriheden er tilstaaet; nogle liberale Blade ere allerede udkomne; den første overordentlige Hoftidende, som udkom den 7de havde den Underskrift: fra det Kongelige Trykkerie; paa den anden, som udkom nogle Timer sildigere, var derimod denne Underskrift forandret til, National Trykkeriet. – Det Municipalitet i Madrid, som bestod i de Cortes Tid, er paa nye indsat, med Undtagelse af de Personer, som havde givet deres Sam rykke til Constitutionens Afskaffelse; en anseelig Kiøbmand er Præsident. – En almindelig Amnestie er under 8de Marts bekiendtgjort, hvorved alle Personer, som ere arresterede for politiske Meningers Skyld, skulle straxlløslades og alle Forviiste faae Tilladelse til at vende tilbage til Riget. Den Spanske Gesandt i Paris, Hertugen af FernandsRunez har givet alle Flygtninger af sin Nation, som opholde sig i denne Stad et stort Giestebud og har udfærdiget Passer for at de kunne reise tilbage til Spanien; de Depescher som den Spanske Minister havde modtaget af 9de Marts vare udfærdigede af det gamle Spanske Ministerium; imidlertid ere de 7 nye constitutionelle Ministere allerede udnævnede, eller ville snart blive det, næste Gang ville de formodentlig med Paalidelighed kunne angives. Kongens Titel: el Rey nuestro Senor er bleven forandret. En Provisorisk Junta er blevet oprettet, som skal saalænge bestaae, indtil de Cortes kunne blive samlede. Cardinalen af Bourbon, Ludvig Maria, en Broder til Fredsfyrstens Gemalinde og Erkebiskop af Toledo, er Præsident i denne Junta, (det var ham som vilde fraraade Kongen Constitutionens Ophævelse i 1814 og derfore faldt i Unaade; det er mærkeligt at han er tillige en Svoger til den sidste Premiermister, Hertugen af San Fernands).