Berlingske Tidende, 1818-02-02
Hs. Majestæt Kongen behagede i Naade at svare: Velbaarne, Ædle og Velbyrdige &c. I have ikke taget Feil, gode Herrer og Svenske Mænd, af min Tænkemaade for min Sønnesøn, i det J indstille den af Eder Henseende til ham fattede Beslutning til min Antagelse. Alle de Baand, som nærmere med mig og Eder kunne sammenknytte Æt lingerne af det Kongehuus, som skal befordre Eders Fremtids Held, skulle med Glæde blive hyldede, et allene af mine faderlige Følelser men ogsaa af mine Pligter som Konge. Det er ikke allene mine Ønsker som J ved dette Tilfælde opfylde; I have ogsaa derved givet Beviis paa Eders Kiærlighed og Tiltroe til den Første, der selv daglig udøver mod mig de sønlige Pligter, som han har indpodet i sin Søns Hierte. Disse udgjøre min Alderdoms Trøst, og blive Eder en dobbelt Borgen for Fremtiden. Paa alle disse forenede Grunde bifalder og bekræfter jeg herved i hele dets Vidte den mig af Rigets Stænder ved Eder, gode Herrer og Svenske Mænd, gjorte underdanige Proposition: at min høitelskede Sønnesøn, Hs. Kongelige Høihed Arveprindsen; Hertugen af Sødermanland, Joseph Frans Oscar, i alle de Tilfælde - da jeg og Hs. Kongel. Høihed Kronprindsen hindres af Sygelighed fra at befatte os med Regierings=Forretningerne. maa indtræde i Udøvelsen af Kongemagten med al den Ret, nu giældende Grundlove tillægge den, og overtage Rigets Bestyrelse mit Navn, Dette mit høitidelige bifald, grundet paa Rigets Stænder, eenstemmige underdanige Ønske, bliver at indtage under Rigsdags Beslutningerne. Gid Himlen maatte afvende det dobbelte Ulykkes=Tilfælde, hvi frygtede Muelighed har fremkaldet Eders nærværende Forholdsregler. Dette inderlige Ønske, hentet fra en lykkelig Faders Hierte, deles sikkert af Eder, gode Herrer og Svenske Mænd, og et dybt fæstet i den unge Fyrstes Hierte som nu ved Eders og Mi fælleds Beslutning skal være en ny Støtte for Mit Navn, et ny Værn om Min til Livets Grændse vedvarende ømme Omsorg for tro Undersaatters Vel. Jeg forbliver Eder, gode Herrer og Svenske Mænd, stedse ved bevaagen med al Kongelig Naade og Yndest. Deputationen opvartede derefter i Underdanighed Hs. Kongel Høihed Kronprindsen, for hvem Landmarskallen oplæste samme underdanige Skrivelse med de Forandringer i Titulatur. og Benævnelse, som fordredes for at den kunde passe til Hs. Kongel Høihed som behagede i Naade at svare: Den Beslutning, Rigets Stænder har underkastet Kongens Stad, fæstelse, bevidner deres Omsorg og Agtelse for National-Villien, Den Eenstemmighed, som har fundet Sted i dette Tilfælde, er et nyt Underpant paa den Troskab, som det Svenske Folk skal nære for min Søn. - Jeg lykønsker ham ikke fordi han er valgt til engang at bestige Tronen; han skal af Erfaring lære at kiende den Møi og de Bekymringer som ere uadskillelige fra en saa høi Stilling, - men jeg lykønsker ham til allerede i Ungdomsaarene, uden selv at have gjort noget Skridt derfor, at have forenet Nationens og dens Nepræsentanteres frivillige Stemme. Maatte Himlen, min Herrer indgive Eder samme Enighed, samme Overeensstemmelse ved de Beslutninger J skulle fatte i Folkets Anliggender, Maatte min Kiærlighed for dette Folk, og som jeg er overtydet om at dele med mig, føre Eder til lykkelige og tilfredsstillende Følger for dets ydre Stilling og indre Velværen!