Viborger Samler, 1804-05-21
Efter et virksomt Liv, efter en Appetit der ofte gjorde Jndgreb i Eiendomsretten og efter en Pillegrimsgang af noget over 2 Aar, adskildt fra Familien og ganske blottet for Venner, er da den berygtede og fra Elven til Vardøehuus omtalte Ulv i Viborg Krat gaaet al Kiøds Gang. Bonden Niels Agerskov førte denne Tyrans Liig til Viborg i Torsdags og han er baade den og følgende Dag beseet og beføelt af nogle hundrede Mennesker, der da nu have endt deres mangehaande Tvivl om dette saa ofte omtalte Dyr. Da Samlerens Redaktør har været et af de mange Øjenvidner, er det ham kjert at kunne offentlig berette dens udvortes Form; thi dens indvortes Sindelag er Egnen alt for tydelig bekiendt og N. Agerskov har blant andre Skadelidte mistet under hans Ophold her i Krattet: 8 Faar og Geeder, en Stud i 3die Aar og et Stykke Kiød af Laaret af en Koe, der dog blev lægt og lever. J Fjor rev han 2 Køer ihiel paa Viborg Mark, der altid vare 500 Rdlr. værd, og fra enkelte Omegnens Beboere, har han nu og da ranet baade Ungqvæg, Faar, Sviin, og dræbt Hunde. Det er en Hans Ulv med følgende Kiendemærker: Farven lys guulbrun med iblandet fortegraat paa Haarspidsene, Bugen mere graa, sort Stribe langs af Ryggen, Hovedet mørkebrunt; lang haarrig og meest sort Hale med brusende Haar som Rævens, fem korte stærke Hundekiøer, hvoraf den ene sidder høiere oppe paa Benet, under Foden 5 sorte Baller eller Tæer, bred Pande, smaa skævtstaaende Øjne, lodretstaaende mod Enden spidse, 6 1/2 Tomme lange Øren (der have Huulheden vendt foran og et syne saa lange, da Kiævens og Halsens Haar er lange og brusende) spids Snude, Kæf ten forsynet foruden stærke trekantede tetstaaende Kindtænder med 4 i Over og Underkæbens Udside siddende lange findrunde mesten spidse og paa hinanden passende Hugtænder; mellem disse 4 lange sidde i Overkiæben 6 og i Underkjæben 6 nærsiddende, lige lange, korte mere flade Fortænder; paa Siden af den vide Kæft nogle Knurhaar ; Halsen tyk, meget haarrig; Brystet bredt, og stærkt, kraftfulde Been, tynd Mave, store udstaaende Sidebeen, lange magre senede Baglaar; dens Længde, Halen uberegnet, var i død Tilstand 1 Alen 22 Tommer, Høiden regnet fra Ryggen over Forboven, 1 Alen 8 Tommer, (levende har den synet meget høiere naar Hals, Hoved og Ører regnes hertil ) Skabningen, ligner forresten en stor dansk Hunds og Hovedet Spitsernes. Uagtet man har tillagt ham saa got et Spisekammer, var han dog mager efter Ulvenaturen; den maae man og tilskrive en modbydelig suur og stram Lugt, der og skal volde Hundenes Frygt for ham. Denne med Sandheden overeenstemmende Beskrivelse har jeg troet nødvendig, deels for deres Skyld der ere Naturkyndige, deels for den overtroiske Hob, der omformede den til en Varulv (Diævel i Ulvesigur der en kan dræbes) eller som alt for undertroiske lode den blive en Hvæne, Satire eller opdigtet Fabel. Hvorfra den er kommet, er ikke udfundet sin Historie fik den ikke Tid selv at skrive) men rimeligst er det, at den fra Tydske land har sneget sig igjennem Holsteen herhid. De sidste Ulve her i Jylland bleve - saavidt jeg veed - skudte i Thiele Skov ved Viborg, for omtrent 26 Aar siden. Endelig er det værd at erindre, at man i Frankrig for en 35 Aar siden var saa ilde plaget i Provindsen Gevandan af en saa glubsk Ulv, at man og antog den for en Hæne og fortalte underlige Fabler om den Kongens Livkarl Antoine fangede den omsider. Som Almuens Ven ønsker Anmelderen, at denne Bekiendtgiørelse maatte komme til Almuens Kundskab, og advare den imod alt for gjerne at troe Varulve og slige opdigtede flaae Historier, som dette Dyr gav Anledning til; og derimod, med den Mennesket egne Klogskab, Overlæg og Kraft, opmuntre til at oplede og fælde slige Skrækkebilleder.