Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-12-07
Hvad der virkelig har fornøjet mig i den omhandlede Anmeldelse, ere de deri indeholdte nye og skarpsindige bemærkninger angaaende de anmeldte Oldskrifters Overeensstemmelse med Saxo. Jsær er Forklaringen over Havets Benævnelse som Amlodes Qværn fortræffelig *). Ellers kjende Jslænderne Hamlet (eller Amleth) endnu almindeligen under Navnet Amlode, skjønt de tvende forskjellige Sager, de have om ham, vist nok ere yngre og umærkeligere end Saxos Beretninger, og den yngre er sikkerligen kun et Uddrag af dem. Den ældres Alder overstiger maaskee Bogtrykkerkunstens Opfindelse, og da kunde den dog ansees for mærkelig med Hensyn til Saxos af Fant (vistnok uden Grund) omtvivlede Ægthed. Ellers finder jeg ikke i selve Snæbiørns Vise (S. 126) at han giver Havet den ommeldte Benævnelse: "Hvi (eller hvorledes) siger man vel at Øermøllens (o: Havets ni Qvinder sell. Rans, Ægirs eller Niørds Døttre, altsaa Bølgerne, bevæge (eller dreie) Skjærernes Qværne so, Brændingen farligst af alle for Hæren, de samme, som for længst malede Søen (til) det Meel, som hialp 2) De Jslandske Ord Møl (grov Strandsand) og Melr (en Sandstrækning) ere øiensynligen nær beslægtede med Miøl, Mel (Meel). Da de alle komme af Verbum Mel (jeg knuser, støder smaat) hvoraf igjen Mala (male) det danske Mølle o. s. v. Paa samme Maade. betyder det græske Ane baade Strandbred, og Meel. Ordet Malstrøm bliver og saaledes mærkværdigt i Henseende til dette ældgamle Jdee-Slægtskab. Ogsaa kan man derved lægge Mærke til de i Sverrig og Norge bekiendte Jætte Qværne eller Gryder (runde Udhulinger i Steen i Nærheden af Sø og Elve) samt den eddiske Mythe om Jættepigerne, som malede Salt, til Mysings Skibe sank med Qværnen til Havets Bund, hvorved der opkom en Malstrøm og Søen blev salt. Tager jeg ikke Feil, siger man endnu at et synkende Skib males ned i Vandet. Amlode – dem pløier Manden med Skibets udstaaende (eller hældende) Side." Hamlet talte fuldkommen i Eddas Stiil naar han sagde at Stormvinden (hvem Digterne kaldte Jættinder. malede Sand af Havet. Skalden Snæbiørn vil vel sige, at hint saakaldte Meel hialp Amlode til hans kløgtige Svar, der i visse Maader var ham gavnligt. Finn Magnusen. Apparat til Vask ved Damp, til Brug i alle Familier. Denne Methode at vaske ureent Linned paa i enhver Huusholdning, som er brugt meget længe i Frankrig, Engelland og næsten overalt, tilbyder alt hvad man kan ønske sig i denne huuslige Orconomie. Det urene Linned, som gaaer igjennem Dampen, undgaaer den idelige og ødelæggende Sliden, som det, lige indtil denne Opdagelse, blev mere ødelagt af, end næsten ved selve Brugen, ved at slaae eller banke det, ved den lange Gniden i Sæbevand og megen Vriden, hvorved man endog ikke kan faae Linnedet hvidt, hvorfor man ofte maa tage sin Tilflugt til Dyppelse, for at maskere det Graaskidne, samme har beholdt fra Vaskningen. Ved denne nye Operation behøver Linnedet, efter at det er kommet ud af Dampbadet, kun godt at skylles og ophænges til Tørre, uden at banke, børste, gnide eller vride det. Ved Dampen bliver Linnedet atter hvidt, ingen Plet, af hvad Slags den end er, bliver tilbage derpaa, og fra det groveste og tykkeste Linned til den allerfineste Damepynt, kan alt taale denne Vaskning.