Ribe Stifts Adresseaviser, 1808-09-19
J Aaret 1807 reiste Bergraad Gieseke paa egen Bekostning til Grønland, for især at undersøge Landets Mineralier. Om Høsten kom han til Frederikshaab, gik med et Skib til Julianehaab, hvorfra han bereiste Kysten syd efter indtil Anlægget Nennortelik, og derfra endnu 26 Mile sydligere, hvor Jsen gjorde Søen ufremkommelig for Fartøyet, og nødte ham til at vende tilbage til Julianehaab. Vinteren, tilbragte han i Godthaab. J 1807 havde han besøg den nordligste Koloni Uppernavik, og var med en Chaluppe gaaen 30 Mile nordligere, saa langt Jsen tillod. Han vilde paa Reisen lade sig sætte fra Børde i Omenaks Distrikt, men Skipperen vilde ei gaae Landet saa nær, formodentlig hindret ved Vind og Veirlig. Det er at beklage, at Kulbruddene paa dette Sted ikke ved denne Leilighed kunde blive undersøgte. Efter hans Rapport var han i Begreb med at beser Steenkulsbruddene paa Diske Elland, derfra at følge Jnspekiøren paa hele hans Embedsreise, og han agtede at gaae tilbage til Danmark i 1808, naar han først havde ordnet og beskrevet alt. Han mælder at have afsendt fra Godthaab en Beretning over det sydlige Grønland, som formodentligen er gaaen forloren med et af de grønlandske Skibe, som Fjenden i Fjor har opbragt. En af Handelens Skippere navnlig Svend Jepsen, som blev opbragt til England og har fundet Leilighed at undkomme, har indberettet at 6 af Handelens Skibe ere opbragte til Engelland, og kondemmerede tilligemed deres indehavte Ladninger. 4, 1 1 3 3 Nr. Hr. Procurator Herman Just Fohlmann af Fridericia, har ved sit Avertissement i sidst udgaaede Nr. 75 af Ribe Stifts Addresse=Avis, uopfordret ville indbilde Publikum, formodentlig den Deel, som ikke kiender Manden saa nøie som Mængden og jeg, at han uskyldig er dømt og behandles strængt og ubilligt. Men jeg vil meget haabe, at den største Deel af det respektive tænkende Publikum, alt endeel Aar, og længe har kiendt ham, førend jeg uheldtgviis lærte at kiende denne Mand, som ofte og ikke sielden chikanerer, hvor Leilighed gives, hvilket har været Tilfældet og fornemmelig er Aarsag, at jeg omsider, imod hans fornærmelige Opførsel og skumlende Bagtalelser, baade mundtlig og skriftlig, med at tillægge mig Ting og Gierninger som strafværdige, har søgt at sætte Grændser, og eengang alvorlig har besluttet at paatale og bevirke Straffelovenes Udøvelse og Skiærpelse, imod dette uroelige og trettekiære Menneske, i Haab om at bevirke til om mueligt at forbedre Manden, om han endnu staaer til at bedre. Efterat han har paa saa mange og forskiellige Maader paaberaabt, hvorledes jeg har omgaaes og behandlet ham, og med alt ei kan nægte at han virkelig er den Mand, og ikke jeg, som har krænket og fornærmet. Efterat han har søgt ved at skildre sin Forfatning, formeentlig dermed, at indbilde Publikum at han var en suffisant og vederhæftig Mand, for at holde sin Credit vedlige, som jeg aldrig vil svække eller tragter efter, er han frek og dumdristig nok at tillægge Fridericia i Almindelighed, ventelig alle dens Jndvaanere og Beboere, og in specie Retten i alegorisk Stiil, en Maade at procedere, som giver særlig Exempel og uhørt Behandling; atter en grov og fornærmelig beskyldning, thi her mennes ikke allene mig, men alle og enhver, uden Undtagelse, hvis Tænke= og Handlemaade ikke aldeles kan bestaae, eller svarer til denne egenkierlige Mands individuelle Tænke= og Handlemaade, at giøre hvad han lyster.