Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-02-26
J den kjøbenhavnske Jndustrieforenings sidste Repræsentantmøde bleve de Betænkninger, som vare afgivne af de Committeer, som have været nedsatte til at bedømme de Afhandlinger, som ere indkomne i Anledning af en Deel af Jndustriforeningen udsatte Priis opgaver, fremlagt. De fremsatte Priisspogsmaals Antal var 13 og der var indkommet 7 Besvarelser, nemlig to over Spørgsmaalet: "Ere de for et Fabrikland nødvendige Betingelser tilstede i Danmark, een over hver af Spørgsmaalene, ved hvilke Midler kan Jslands Jndustri ophielpes, og fortjener den overhovedet nogen Opmuntring;" hvad Omfang har den danske Huusflid og i hvad Forhold staaer Huusfliden til Landets Fabriks= og Huusflids=Frembringelser, i og hvad Forhold staaer Huusfliden til Landets Fabriks= og Laugsvirksomhed;" "Er en Lov om Børns Anvendelse til Fabrikarbeide nødvendig i Danmark, og hvilke maatte dens Hovedmomenter være om den skulde findes nødvendig, samt endelig to Besvarelser i Anledning af Opgaven "at fremstille een eller anden Fabrikations historiske Udvikling og nuværende Betydning, nemlig een der havde Klædefabrikationen og een der havde Papirfabrikationen til Gjenstand. Af disse 7 Afhandlinger kjendte de af en Deel anseete Videnskabsmænd og Embedsmænd bestaaende Bedømmelsescommiteer de tre værdigste til at belønnes af Selskabet, nemlig den omKlædefabrikationen, den om Huusfliden, og den ene af Afhandlingerne om hvorvidt Danmark har betingelserne for at kunne være et Fabrikland, og ved Sedlernes Aabning befandtes Forfatterne at være, til den førstnævnte en Pseydonym Victor Eremita, til den anden (om Huusfliden i Danmark) Lektor Bergsøe, og til den tredie Cand. polyt. Ramsing. Efter Forlydende vil Jndustriforeningen paany udsætte de Priis spørgsmaal, over hvilke enten slet ingen eller ingen fyldestgjørende Besvarelse er indkommen. "Aftenbladet indeholder følgende, moersomme: Fortælling: "En Han=Sag. For nogen Tid siden have vi meddeelt vore Læsere en "Dul-Sag, en Sag, hvori en holsteensk Bonde var bleven overmaade fornærmet, fordi en Embedsmand havde tiltalt ham med Du." Da det lader til, at de holsteenske Bønder have en overmaade honnet Ambition, kunne vi ogsaa meddele en Han"-Sag. For nogen Tid siden har en Bonde i "Kieler-Correspondenzblatt, beklaget sig over, at en Greve og høi (!) Embedsmand havde tiltalt ham med "Han." Da der nu nylig fandt en Forsamling af Bønder Sted hos den nævnte Greve, bad denne Bonden, da de andre gik bort, endnu at blive lidt, da han havde Noget at tale med ham om. Der forefaldt da omtrent følgende Samtale. Sr.: Han har i Correspondenzblatt ført Klage over, at jeg har tiltalt ham med han, dertil har han ikke havt nogen Grund, thi jeg har ikke dermed villet fornærme ham, derfor vil jeg ogsaa for Eftertiden sige han til ham." Bonden: "Men jeg holder denne Tiltale for en Krænkelse og Nedværdigelse, og naar De derfor siger, han til mig, saa siger jeg ogsaa han til Dem. Sr.: "Men det maa jeg alvorlig frabede mig, og vil i saa Fald vide at drage ham til Ansvar, thi han anseer det for en Krænkelse og Fornærmelse, vil altsaa krænke og fornærme mig, hvilket jeg ikke vil gjøre ved ham." Den forbløffede Bonde maatte dermed gaae." – "Aftenbladet, søger saaledes i al Naivitet at gjøre sig lystig over at den holsteenske Bonde ikke har villet tillade, at en Embedsmand tiltalte ham med, Du," og at en anden Bonde ikke vilde taale, at en "Greve, som ovenikjøbet var en høi Embedsmand, sagde, han til ham uden at Bonden sagde, han til Greven igjen, indtil Hs. Høivelbaarenhed vandt den store Seir, at forbløffet Bonden ved en slau Talevending. Ja, er det ikke skrækkelige Tider vi leve i Bonden vil ordentlig have samme Rettigheder som andre Mennesker, ja endog som Embedsmænd, og - har Man hørt Magen – som Grever!" Lad Jer kun ikke, forbløffe, J gode Bønder, hvor Talen er og Eders virkelige Samfundsret. Vil Embedsmanden" imod Jer Villie dutte Jer, saa frabed Eder det i al Høflighed, og er en kolhøgen Greve ovenikjøbet saa uartig at sige han til Eder, saa forlang Artighed af ham eller gjengjæld med den grevelige Mynt; meere kan jo ingen Greve forlange, og leer S. T. Aftenbladet" over Eders mageløse "Dristighed: saa lee J igien; J ere saamæn ikke de Første, der have været satte i den Nødvendig(Aalb. A.) hed.