Norske Intelligenssedler, 1766-07-16
Fortsættelsen af det foregaaende: Heraf sees, at Tvang, Mangel og Foragt, samt den stigende Pragt og Overdaadighed, ere Aarsager til, at ringe Folk tragter efter høyere Ting. Jmidlertid finder dog Pragt og Overdaadighed, sine store Forfægtere, om endskiønt de sætter Jalousie imellem Jndbyggerne, forbinder dem til at forbruge sine egne Vahre, som de kunde undvære, og tage Penge for af Fremmede, og giør dem uden Fornødenhed Skat skyldige til andre Nationer; giør Kiøbmanden, der skulde være Landets Commissionair, og som skulde udbringe de Vahre til Fremmede som det haver til overs, og indbringe igien enten andres Penge eller de Vahre som ikke kand undværes eller ey haves i Landet; til andre Nationers Fuldmægtig, der udbringer det som Landet selv behøver, eller staaer Fare for at lide Mangel paa, alt for at hente unødvendige Ting ind igien, hvorved han kand ansees som en der practiserer Soldater ud, naar Kongen selv hværver Folk; Saa paastaaer mange, siger jeg, at Publicum maa glæde sig ved, at Folk ere Prægtige og Overdaadige; thi derved fortiener de Ringe, Handelen florerer, og Pengene roullerer. Men jeg holder for at disse SkinGrunde ere opfundne af Fremmede, der ere komne andre Nationer i forveien med Handel og Fabriqver, for at opmuntre sine egne til Flittighed, og forblinde andre i den kildrede Pragt og Overdaadighed, hvorved de selv beriges. Men hvor stort Skindet end haver, saa ere der dog ligesaa mange Usandheder, som Sætninger; Ja ligesaa latterligt som om man vilde, indbilde heele Byen at Drukkenskab var en stor Dyd; thi derved vinder Viintappere og Brændeviins=Mænd. Hvoraf leve vel Folk, der fører sig prægtig op, Mon de ikke føre sig op at det de faae af Publico, eller af deres Renter, Og hvem fortiener dem disse, uden de Fattigere i Landet, Jo prægtigere de derfore lever, jo meere behøver de af Publico, og jo høyere Renter maae de see at faae. Gaaer nu en Deel af disse Penge udaf Landet, saa bliver Publicum følgelig fattigere, og Renterne maae nødvendig stige, saa at Renter og Afgifter bliver høyere og alle Vahre dyrere. Skal nu Handelen, florere til Landets Nytte, saa maa Pragt og Overdaadighed være ubekiendte Navne. Havde man aldrig lært, hvad Silke, Brændeviin, heede Viine, Thee og Caffe var, havde man aarlig sparet nogle Tønder Guld, ja mange Jndbyggeres Liv, og havt fleere Jordebrugere. Det er og bliver altsaa ugrundet at tale for Pragt og Overdaadighed, især i et Land, som har Vanskelighed nok i at ballancere sin Handel. At Juveler bleve afskaffede var vel en nyttig Sag, men dog blev ikke andet vundet derved, end at man nu sætter Pengene i prægtige Meubler, Sølv- og Guld-tøy, ja giør Kiedeler og Bord-Plade af Sølv, og kliner paa Vegge og Kiøre-tøy det Guld og Sølv, som tilforn stod i Juveler; see, saaledes kand Overdaadighed befordre sine Elskeres Ruin, naar den ikke sættes Grændser og fastsættes ved Love. At opregne alle de Ting som flyder heraf til Skade for Publico vil blive for vidtløftigt; dog vil jeg anføre nogle faae, saasom Rigdoms ulige Deeling, og følgelig høyere Priis. Naar Pragt og Overdaadighed grasserer, kand vel en Gnier, der har Leilighed til at fortiene, og Lyst til at spare, samle større Midler i kort Tiid, en ellers, men Øderen kand og i en Hast sætte en nys anseelig Familie i yderste Armod og Foragt. Af disse kommer Hofmod, Ladhed, Spil, Drukkenskab, Løsagtighed, Tyveri, Banqverotter, &c. alle ypperlige Dyder, og deres Aarsage værd at berømme, At jeg ikke skal tale om de Virkninger Pragt og Overdaadighed have i enhver Mands Huusholdning. Et paa Moden oppusset Fruentimmer duer bædre til at sidde ved et Caffe-Bord, end til at gaae i et Kiøkken. En vel pyntet Mandsperson, er bange for at røre ved nogen Ting, at han ikke skal krylle sine Manschetter, og faaer han ædt vel deelicate Ting, og drukket en god Deel Liqveurs dertil, duer han ej heller til at bruge Hovedet, og er da et deligt Syn i Publica, hvorover en oprigtig Patriot ej veed enten han skal lee eller græde. Saaledes kand enhver see, at den kostbare Tiid gaaer unyttig bort, mange Mennesker tillige med mange andre Ting som dertil bruges savnes i nyttige Ting for Publico. Disse Folk tillige med deres Børn komme sielden eller aldrig tilbage til Bondestanden hvorfra de almindelig ere udkomne, men stræbe at komme ind i en af de 3 Stænder, og dertil bruges gierne et af følgende 5 Midler, nemlig: Penge, Musqvetten, Bogen, Pennen eller Børsten, ej at tale om Svøben. Fortsættelsen følger: