Berlingske Tidende, 1830-04-13
London, den 2den April. Den britiske Handelsmarine - der beskyttes af 131 Orlogsskibe, 149 Fregatter og et forholdsmæssigt Antal Chaloupper og Brigger, - talte i December 1827 ikke mindre end 23,198 Skibe, af 2,260,500 Tons Drægtighed, og bemandede med 151,400 Søefolk. Jndførselens Forhold til Udførselen var i hiint Aar, ifølge de officielle Angivelser, som 36. 50. I Aaret 1828 beløb Toralsummen af samtlige Varers Jndførsel sig til Noget over 43 Millioner Pd. St., Udførselen til omtrent 62 Mill. J Aaret 1829 havde i Følge Kongens Erklæring ved dette Parlaments Aabning, Vare=Udførselen været større end i nogetsomhelst foregaaende. Et passivt Forhold viser sig i Handelen med Rusland, med Frankrige, med de britiske Kolonier i Nordamerika og Vestindien, med China og Ostindien. J Englands ikke meget betydelige Handel med Afrika finder en Ligevægt Sted; men Udførselen er langt større end Jndførselen i Handelen med Portugal, Spanien og de kanariske Øer, med Brasilien og de sydamerikanske Republiker, med Tyrkiet, med de forenede nordamerikanske Fristater, men især med Tydskland og Nederlandene. Udførselen af samtlige Varer til begge de sidste Lande, i hvis Forbrug dog ogsaa andre af Central-Europas Lande toge Deel, beløb sig i Aaret 1828 til 14 Millioner Pd. St. og Jndførselen derfra i de britiske Havne kun til 3 Mill. Pd. St. Blot Udførselen til de tydske Forbundsstater (Preussen ikke medregnet) beløb sig i samme Aar til 9 Millioner 628,000 Pd. Sterling. Jndførselen derimod ikkun lidet over 1 Million 615,000 Pd. St. Uagtet Udførselens betydelige Overvægt gjør dog Consumenternes store Antal, i Forhold til Producenterne, og den forholdsmæssigen betydelige Consumtion i Storbrittannien selv, dette Land til den vigtigste Punkt for Afsætningen til en stor Deel af de producerende Stater. Theens aarlige Forbrug i Storbritannien er i den nyeste Tid stegen til over 32 Millioner Pund. J Gjennemsnit fortærer Englænderen fem Gange saa meget Sukker, Thee, Øl og Brændeviin, som Franskmanden. Jkkun af Viin, og Caffee consumeres meer i Frankrige. Den aarlige Indførsel af Viin til England beløber sig til 6 Millioner Gallons, af hvilke over Halvdelen er portugisisk. Toldindtægterne for indført Korn vare i Aaret 1828 ikke mindre end 900,000 Pd. St. - Saa glimrende Storbritanniens commercielle Stilling end synes, er det dog upaatvivleligen vist, at dette Land har naaet sin Culminationspunkt, og at det, om ikke i absolut Kraftudvikling, dog vist i relativ Betydenhed, i Forhold til andre Stater maa tabe meer og meer. Sagkyndiges documenterede Beretninget vise, at Storbritanniens Udførselshandel i de sidste tre Aar har lidt en Formindskelse af 3 Millioner 688,000 Pd. Sterl.; ogsaa dets Handelskibes Tal er i de sidste Aar betydeligen aftaget. Statsindtægternes Deficit i Aaret 1830, der, sammenlignet med Aaret 1820, beløber sig til meer end een Million Pd. St., men især det betydelige Deficit i Accisen, røber Nationalvelstandens Aftagen, der nødvendigen maa yttre en skadelig Tilbagevirken paa Handelen. Fattigskatten er i de sidste Aar forhøiet til det Tidobbelte, og dets Tiltagen staaer ingenlunde i Forholtil Landets Velstandskilder. Hvor Jorderne ikkun ere af middelmaadig Beskaffenhed, udgjør Fattigskatten nu allerede 25 pCt. af Grundeierens rene Indtægt, men Nødens betænkeligste Tiltagen viser sig i de Egne, hvor den meest ulige Fordeling af Grund ejendommen finder Sted, medens Fattigskatten er ringere, Arbeidsomhed og Sædelighed større, i de Egne, hvor Huusmændene beholdt et lidet Stykke Eiendomsjord til Dyrkning. Det er en naturlig Følge af Fastlandets tiltagende Jndustrie og af Handelsconcurrentsen, at Bestillinger fra Udlandet nu aldeles ikke staae i Forhold til Produkternes Masse. Paa den ene Side have de britiske Korn love formindsket Fastlandets Produktion i den Grad, at dette er sat ud af Stand til at frelse Storbrittannien fra en muelig Hungersnød. Paa den anden Side bidrage de til at fremme Fastlandets Jndustrie, og forøge, ved britiske Manufacturvares Dyrhed, hiints billigere og ofte bedre Frembringelser. Den høje Gradaf Fuldkommenhed, som Maskinvæsenet har opnaaet i England, vil i Fremtiden ikke formaae at betrygge dets Overvægt. Den mangeaarige Fred har opvakt Rivalitet, og med Freden formere ogsaa Hjelpemidlerne sig. Storbritannien kan nu ikke længer trodse paa sin udelukkende Rigdom af Steenkul, i Tydskland, ere nye Steenkulbrud opdagede, og Asturiens Steenkulbrud ere rige nok til at forsyne hele Europa. Skulde det end lykkes enkelte Parlamentslemmers Energie, at tilintetgjøre det ostindiske Compagnies Monopol, og derved forskaffe den engelske Handel paa Indien en større Virksomhed, saa finde vidog i selv dette Lands Udvikling mangfoldige Grunde, der tyde hen paa, at dets commercielle Afhængighed af Moderlandet efterhaanden vil formindskes. I Jndien danne Samfund af Jndfødte, og Europæere sig til Handels og Nationalindustriens Fremme. Moderlandet trues med Tabet af sin saa særdeles vigtige, hidtil udelukkende, Kattunhandel. J Calcutta ere Dampmaskiner indførte, ved hvilke Kattun spindes og væves; Kullene til disse kan man tilveiebringe fra de uudtømmelige Gruber i Burdwan; to meget betydelige Bomuldsfabriker ere nyelig det anlagte; den ene af disse er allerede i fuld Virksomhed med to Dampmaskiner, hvis Kraft er 50 Hestes liig. De britiske Kolonier i Australien. de ældre som de nyeste, kunne først i en sildig Fremtid vorde af nogenlunde Vigtighed. Hovedstaden i Ny-Syd Wales har allerede sine egne ikke ubetydelige Manufacturer, og ifølge de nyeste Efterretninger, saavel fra Sidney som fra Hobart-Town, ere begge disse Byer saa opfyldte med engelske Varer, at disse ville være tilstrækkelige for tre Aar; de maae sælges endog langt under deres Priis i England. J Handelen til Sydamerika har man i den nyeste Tid sporet en mærkelig Aftagelse. Kulturens Fremskridt i disse vidtudstrakte Lande, og altsaa deres Betydenhed for den britiske Handel, kan ikkun være langsom; som en følge heraf vil de nordamerikanske og selv de europæiske Staters Concurrents med England tiltage. Skulde en almindelig europæisk Krig nogensinde udbryde, saa kan Englands Overmagt til Søes, vel spærre Handelen til fremmede Verdensdele for Fastlandets Nationer, men England formaaer ikke i et forlænget Tidsrum at bære sin Nationalgjelds tiltagende Tryk, og Krigen selv vilde give enkelte Grene af Fastlandets Jndustrie et nyt Fremstød. Jkkun i Europas stigende Velstand har England nu at søge Borgen for sin egen. Betingelsen for Central=Europas væsentligen producerende Lande er for en stor Deel de britiske Kornloves Forandring, Handels- og Jndustrie=Interessens voxende Vælde maa omsider fremvirke de saa høiligen nødvendige Reformer i England, men, formedelst det britiske Aristokraties Haardnakkenhed og Jndflydelse, maaskee ikke saa tidlig som Englands Held fordrer.