Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-11-21
Aarsagen til de offentlige Fonds betydelige Falden udlægges forskjelligt af Journalisterne, enten som en Følge af Ministrenes Operation med 3 Procenterne eller af den allevegne herskende Forlegenhed. Den 12 d. om Aftenen havde de igjen hævet sig lidet. Hiin Synken var ogsaa forplantet til Statspapirerne i London. Alle Penne ere nu hvæssede imod Ministeren Hr. Villele, hvis System, i de spanske Anliggender er strandet ved Hr. Zeas Fald. Jmidlertid gjør en Artikel af hans berømte Modstander, Hr. Chateaubriand, i Journal des Debats overordentlig Opsigt, og vil neppe bidrage til at gjenvinde ham Hoffets Gunst, men hans politiske Liv snarere derved have faaet sit Banesaar. Denne forhenværende Minister og Deeltager i Verona=Kongressen, samt Monarkiet saa hengivne Publicist er paa engang optraadt som Republikaner, og har derved retfærdiggjort Satiren om hans dobbelte Personlighed (S. 629. Efter nogle Kraftudtryk om Pressens uimodstaaelige Kraft til Sandhedens og Civilisationens Udbredelse, siger han med rene Ord: "Som Man nu bærer sig ad, nærmer Verden sig til at blive Republiker, og denne Majestætsforbrydelse er størstedelen det nuværende Ministerium at tilskrive. Der gaves eet Middel imod Faren, som bestod i at samle Verden i konstitutionelle Monarkier; men Ministrenes Venner sagde: Man maa forvandle Kongedømmet til Despotisme. Dog, paa dette følger øieblikkelig Republiken! Han beraaber sig paa Amerikas Exempel og erklærer den for Blind, som ikke vil see hvad der foregaaer rundt om hvorledes en almindelig Revolution af Menneskeslægten er i Værk, og det politiske System svækket ved den religiøse Slappelse. Han udbreder sig nu og Republikernes Opkomst paa begge Oceanets Bredder, om de Amerikanske Miners Bearbeidelse, Dampseiladsens Vigtighed, der ogsaa vil drage en Forandring i Krigskunsten efter sig, Panama Kongressen, og begge Oceaners Forening ved den forehavende Kanal, hvorpaa spørges: hvad gjøre Vi under alle disse Verdensbevægelser, Vi anlægge Processer imod Forfatternes Hensigter. Vi opsøge ingen nye Vei under Polerne, ingen Kongeriger i Indien, og hvad gaae Grækerne Os an? Nok, naar Vi kjende Veien til Børsen, og kunne vinde en Frane fra Rentenererne. For endnu ikke længe siden kunde Man have befæstet det monarkiske System i det spanske Amerika. Engelland vilde selv have hjulpet til, ikke at sætte sin monarkiske Existents paa Spil. Øieblikket nærmede sig, da pludselig Alt blev afbrudt. Nationernes og Kongernes Fordeel er begravet. Engelland, som ingen fornuftige Forestillinger bleve gjorte, har erkjendt de spanske Republiker, og fra denne Dag er Verdens Lod forandret. Nogle af vore Bestyrere have kronet det begyndte Værk, ved at kaste en Republik i Verden af det frygteligste Slags for Kolonierne og det monarkiske System. Ulykken er, naar en Stat handler uden faste Principer, vakler imellem dette og hiint, er Despot i det Jndre og Republikaner udenfor. Jmod alle andre Feil gives den Raad, undtagen for dem, som begaaes i den udenlandske Politik. Langvarige og blodige Krige oprette ofte ikke, hvad blot en diplomatisk Depesche skader. Man kan f. Ex nu ikke hindre, at Amerika bliver en Republik, og tidlig eller sildig vil Man see, hvortil dette vil lede det monarkiske Europa, især naar det bryder det konstitutionelle Scepter. Et Anarkie i de nye Republiker, hvortil Man sætter sit Haab, vilde ikke blive mindre ødelæggende for Monarkiernes &c. Slutningen lyder saaledes: "Vi tale ikke til de nærværende Ministre, naar Vi føre dette vigtige Anliggende paa Bane; men Vi tale for den monarkiske Krone, for Frankerig, for det monarkiske Europa. Ville Ministrene vel høre Os.