Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-08-22
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Det hedder i en Skrivelse fra Paris af 2den August, som er meddeelt i den Spenerske Avis i Berlin. I Gaar talede jeg med en General, han sagde mig, Komplottet er aldeles republikansk. Stilladsen til Maskinen er allerede bestilt i April; hele Apparatet har kun kostet 145 Franker. Der have unægtelig været flere Personer i Værelset. Det exalterede Partie af Republikanerne ledede dette Foretagende. Kersausie, vilde ikke flygte ud af Arresten, fordi han vidste noget om Sagen og giorde Regning paa at blive befriet. Førend Skuddene passerede vare der Personer, som fortalte, at Kongen var bleven saaret af National-Garden. Dersom Planen var lykkedes, saa var Republiken bleven proklameret, og et frygteligt Blodbad havde været Følgen deraf. De moderate Republikanere hørt vel ikke til Komplottet; men de havde desuagtet sat sig i Spidsen for Folket, derfor maatte Carre- og flere Personer sættes fast. Vi rede alle ud af Tuillerierne med det Forsæt, at dersom Kongen og hans Sønner vare blevne dræbte, saa havde vi strax udraabt den unge Hertug af Anmale, som var bleven tilbage i Slottet, til Konge, og vi havde da begivet os med Nationalgarderne og Tropperne til Stadens forskiellige Qvarteere, og anrettet et Bartholmæns Blodbad paa vore Modstandere. Mange uskyldige Mennesker kunde vel være blevne dræbte derved; men vi vare i Nødsfald resolverede dertil, og jeg er hver Dag beredt paa at døe. Nu have vi besluttet at forlange, at Kongen skal tage strenge Forholdsregler for at lægge Tøile paa Anarchiet og Partiernes Frækhed, ellers faae vi aldrig Roe. - Jeg giorde Generalen opmærksom paa, at det kunde føre til en Afgrund, men han svarede: der gives ingen anden Frelse; thi der existerer en Forening af 80 Skurker, som have svoret Kongens Død. (Det er vist nok, at en uindskrænket politisk Skrivefriehed, som i Frankerige, giør mere Ondt end Godt, den bliver snart et Spil i Lidenskabernes og Jntriquens Hænder; udbreder en almindelig Misfornøielse og Mistillid, aabner en Kløft imellem Regieringen og Folket, vækker utidige eller aldeles ufornuftige Ønsker, og rokker Staten i sine Grundpiller. Det Gode Regieringen giør, paaskiønnes ikke, og bliver betragtet som en simpel Skyldighed, og der giøres uafladeligen urimelige Fordringer til den. Udgiverne af offentlige Blade paadrage sig, ved et saadant Misbrug, en stor moralsk Ansvarlighed, og deres Samvittighed bør indskiærpe dem at vogte sig for at giøre Skade. Det er fælt at see offentlige Blade blot at overgive sig til Angreb og ikke at tage Hensyn paa Forsvar, intet kan være meere upatriotisk At Regieringen frygter for den vilde politiske Fanatisme, som den har Grund til, kan sees af, at den Kongelige Familie var ved Sørgehøitiden overordentlig omgivet af Tropper. Denne Høitid var meget rørende og fortiener omstændeligt at beskrives: Klokken 5 om Morgenen d. 5te Aug. vare Legionerne fra Staden Paris Landdistrikt ankomme, og tidlig om Morgenen løde Trommerne i alle Stadens Gader. Endog fra Departementerne Seine og Oiseskulle Tropper være ankomne. Kort efter Kl. 8, toge Deputationerne Plads paa Bastille-Pladsen, under Telte, som vare oprettede til deres Modtagelse. De Dødes Slægtninger begave sig til St. Pauls Kirken, hvor ogsaa Liigvognene ankom, men kun et lidet Antal af dem havde faaet Tilladelse tilat følge med Liigkisterne. - Kl. 9 forkyndte Artillerie=Salver, at Toget satte sig i Bevægelse. Kl. 11 1/2 var Spidsen af Toget allerede ankommen til Rue de la Pair, imedens at de sidste Tropper havde endnu ikke forladt Bastille Pladsen. Toget gik forsig i følgende Orden: Et Kompagnie DepartementalGendarmerie; to Escadroner af 5te Husar-Regiment General Jacqveminot, Chef for Nationalgardens Generalstab, med 10 Officere af sin Stab; en Escadron af den Pariser Nationalgarde; en Bataillon, af 46de Linie-Regiment; en Escadron Nationalgarde fra Landdistriktet; et Batterie Artillerie fra sammeUnderpræfetten fra St. Denis med Mairene for Arrondissementerne: en Bataillon af Nationalgarden fra Distriktet; General Tourton af Nationalgarden med 5 Officere, den første Legion af Distriktet; Underpræfetten fra Sceaux med sine Maires, den 4de Legion for Distriktet; General Hallez af Nationalgarden med 4 Officere af Generalstaben; den 2den 3die, 4de Legion (langt talrigere end i de 2 sidste Aar); et Batterie af 8de Legion; Musiken fra et Linie-Regiment; en anseelig Peloton Liigbærere o.s. v.; nogle Vogne med Geistlige. Herpaa de 1 Liigvogne i følgende Orden: Mademoiselle LouiseRemys Liig, 14 Aar gammel (Vognen var ganske hvidt beklædet), prægtig smykket og omgivet af en Mængde unge Piger; Dr. Labroustes, Brunots Jnglards, Benetters, Legers, Ricards og Prudhomes Liig, derpaa Captain Villates, og bag efter det hans Hest med et sort Dækken paa; Obersten Raffes af det parisiske Gendarmerie, 4 Officere holdt Hiørnerne af Liigklædet; Oberst-Lieutenant Rieussees af 8de Legion, og Mareschal de Champ de laChasse de Verignys, fire høiere Officere bare Fligene; de to sidste Vogne vare forspændte med 4 Heste. Endelig Liget af Marskal Mortier, Hertug af Treviso, Storkanzler for Æreslegionen; Liigvognen med 6 Heste for, pragtfuldt smykket, dekoreret med Vaabenskjolde, hvorpaa Navnene paa de Feldtslag, hvori han havde deeltaget, vare anbragte, tre farvede Faner i Mængde, Baldachinen, baaret af 4 Sørgegenier og med Trophæer ovenpaa. Fligene bleve baarne af Marskallerne Moliter, Gerard, Grouchy og Admiral Duperre. Efter Vognen fulgte mange Generaler, og den Afdødes Tienere med Hertugens Marskalsstav, Kaarde og andre Insignier. Derpaa den Hest, hvorpaa han pleiede at ride i Krigen, behængt med Flor, som var besaaet med Stierner. Nu kom Ministerne Guizot, Humann, Per sil og Duchatel; 5 Statsraader; de store Deputationer fra Pairenes og de Deputeredes Kammer, anførte af Vicepræsidenterne; da Præsidenterne selv opholdt sig i Jnvalidernes Hotel; Deputationen fra Kassations=Retten, i røde Kapper; Fakulteterne med 4 gyldne Køller, som bleve baarne foran dem; det Kongelige Tribunal i Paris, i røde Kapper; Jnstitutet i sin Kostume, Municipalkorpset; det Kongelige medicinske Akademie; Retten af første Jnstanz, foran gik deres Præsident, Herr de Belleyme og den Kgl. Prokurator Hr. Desmortiers; Generalstaben for Artilleriet og Jngenieurvæsenet; den polytechniske Skole under General Tholoze; Veterinair=Skolen; Deputationerne fra Arbeidsklasserne, hvoriblandt een fra Havnen de la Rappe med, en stor Pilegreen, prydet med Flor og Krandse af Immorteller og en Fane med den Jndskrift: Chartet leve! Friheden leve! Liigvognene og Deputationerne bleve paa den høire Side escorterede af den 8de Legion og paa den venstre af det 45de Linie-Regiment. Tilsidst fulgte forskiellige Detaschementer af Tropper af alle Vaaben Slags og Deputationer af Nationalgardere fra nogle Departementer. Da saamange Mandspersoner vare under Vaaben, saa bestode de Tilskuende meest af Fruentimmer. Kl. 1 1/2 ankom den første Liigvogn til Jnvalidernes Hotel. Kongen var ankommen dertil Kl. 11 med Dronningen og den Kgl. Familie. Da han traadte ind raabte Pairene: Leve Kongen! De Deputeredes Raab skal have været noget mattere. Der diplomatiske Korps reiste sig respektfuldt fra sine Sæder. Ved Siden af Alteret var oprettet en Throne; dog begav Kongen sig saalænge indtil Toget ankom, ind i et Gemak ved Sakristiet. Estraden var meget smagfuldt prydet med Sølv, Fløiel og Faner. Belysningen var ogsaa meget glimrende, kun var det slemt at Lysene sluktes under den lange Venten og store Hede, og maatte tændes paa nye. To Obelisker vare oprettede foran Gitterværket ved Indgangen, og mindre Obelisker stode opstillede lige hen til Æreporten. Da Toget ankom Kl. 1 1/2, lod Kongen sig see midt i Kirken, og der modtaget med de lydeligste Hilsener. Liigbørene, bleve den ene efter den anden bragte hen til Estraden og Kl. 21 gik Erkebiskoppen af Paris, ledsaget af en talrig Geistlighed hen til Alteret for at læse Messen. Kongen forlod Kirken Kl. 5. ArtillerieSalverne løde paa nye, og Kongen begav sig til Esplanaden foran Jnvalidernes Hotel for at mønstre Nationalgarden; ogsaa Oppositionsbladene maa tilstaae at Ceremonien var i høi Grad høitidelig og opløftende. – Ved Afsyngelsen af Te Deum i Notre Dame-Kirken Dagen derpaa, blev Kongen modtaget af Erkebiskoppen af Paris ved Kirkedøren. som holdt en Tiltale til ham fuld af Salvelse; han sagde deri, at Erkiendelsen af Troen vilde udbrede Fylden af Guds Naade over Fyrsterne og Nationerne. - Kongen svarede meget smukt, at har havde begivet sig til Kirken for at takke Gud for den Beskyttelse der var forundet ham og han Sønner. Ceremonien var derved overmaade mærkværdig, at det var den første Gang siden Juli-Revolutionen, at Kongen var gaaet den geistlige Magt imøde og var bleven modtaget af Erkebiskoppen saa at en Udsoning imellem Geistligheden og det nærværende Dynastie synes at være bleven tilveiebragt. - Paafaldende vare de store Forholdsregler som vare tagne fra Politiets og Militairens Side. alle Kays og Broer vare besatte af Militair, og de Nysgierrige kunde ingensteds komme nær til Kongens Vogn. Geistligheden har den 10de ladet af synge et nyt Te Deum i alle Hovedstadens Kirker, hvortil alle Officere af Nationalgarden vare indbudte den synes at ville udmærke sig ved Loyalitet. Nationalgarderne og Linie-Soldaterne, som holde Vagt i Tuillerierne have ogsaa overbragt Kongen deres Lykønskning. Han svarede: at hverken Morderens Dolk eller Kugle skulde svække hans Beslutning at regiere efter Lovene og at holde den offentlige Orden opret, hvorved han gjorde Regning paa Nationalgardens og Armeens Biestand. Nu lø Raabet: Kongen og den Kongelige Familie leve Om Aftenen bleve Vagthusene illuminerede. Bladet National yttrer sin Forundring over at det diplomatiske Korps har ikke in corpore overbragt Kongen sin Lykønskning.