Københavns Adresseavis, 1793-07-16
Gaver. Paa Gientofte Hospitals Vegne nedlegge vi vor ydmygste og høitideligste Taksigelse for alle nedlagte Gaver i Dyrehave Blokken, samt i Hospitals-Blokken under denne Sommers Kildetid. Som Veirliget i Begyndelsen formedelst sin Urolighed gjorde denne Sommerfornøielse mindre yppig, hvorved Afsavnet i Gaverne blev kiendeligt, saa vendtes derimod ei saasnart Veirliget, førend Blokkernes Aabning jo viste os, at vore Velgiørere havde været her, og ihukommet vor Fattig Stiftelse. Gud, for hvis Aasyn disse Gaver ere nedlagte, han vederlægge at Naade dem alle. Den Tillid, som det godt giørende og ædelmodigtænkende Publicum viser til vor Bestyrelse for dette Hospital, hvilket vi ved dets fortsatte Gaver, Aar efter Aar forsikres, skal blive det stærkeste Baand paa os til at vaage for dets Beste. Byrden af dets Bestyrelse har vi baaret, og vil glade bære uden mindste Betaling der fr. Vort Vederlag er et æret Publicums Tillid. Vor Fornøielse er, at see en fattig Stiftelse, opbygt paa blotte frivillige Gaver, giøre aarlig Fremtrin til nogen Fasthed. 1773 var Hospitaler sin Undergang nær. Dets 10 Lemmersik en heel Sommer kun 8 s. ugentlig. Det kom da under Hs. Excellences Geheimeraad og Amtmand Scheel Ploffens og min Formands sal. Mag. Sivernds Bestyrelse. Gud opvakte Velgiørere, og Lemmerne bleve snart givne deres forrige Ugegove 24 s. 1783 havde Hospitalet en Kapital nesten af 12000 Rdlr. Vi underskrevne bleve da Directeurer, og Hs. Excellence forbeholdte sig Jnspectionen, til hvem Regnskab aflegges og det aarlige Overskud leveres for at giøres frugtbringende. Vi bleve givne 3 Protocoller igiennemtrækne og forseglede, nemligen til Regnskabet, en til Auctioner log en til at indføre i alt hvad som suges i Blokkene, og alt hvad som Tellefolkene og andre give at deres Stader eller Pladser, i Dyreharen. Af Jndsamlingen skeer da af os tilligemed vore 2 Medhielpere, som hver gang underskrive med os i Protocollen den Summa, der er indkommen, og ligesaa underskrive det aarlig indgivne Regnskab. Den værdige Hr. Skovrider, Mønster, der paatog sig saa godmodig at være Medhielperen, med Præsten i Gientolie, skylde vi og Hospitalet saa saare meget, da det er ved hans utrættelige Aarvaagenhed og Bistand, at vi har kundet til Hospitalets Tarv været Directeurer. Hospitalet skylder ikke mindre Hs. Høivelbaarenhed Hof= jægermester Grev Rantzov, der har befordret alt mueligt til den aarlige Jndtægts Forøgelse af Stadepenge, som er Hospitalets eneste visse Jndkomst. Og hans Excellence Geheimeraad Scheel Plessen, under hvem Hospitalet har fornyet sin Fødsel, og ved hvis ret faderlig Pleie det er opdraget, hvad skylder Stiftelsen ikke ham, Men dog, hvor ere dette Hospitals Stiftere, Opholdere og Forfremmert? De ere alle skiulte i det store, det godgiørende, det ædelmodige Publicum. Ved dets frivillige Gaver, hvortil og Teltepengene regnes med Rette, havde Hospitalet til 11 Decbr. 1792 en Kapital af 2500 Rdlr., som det nu hævet Renter af, og dette havde Hospitalet, efter at det i disse sidste 10 Aar var ved samme Gaver blevet opbygget, har tillagt fine 10 Lemmer 4 s. ugentlig mere, har bekostet Stakiter, Borde og andet i Dyrehaven til Sikkerhed, Fornøielse og Beqvemmelighed for dets Velgiørere, ja har antaget 3 Lemmer uden for, og 5 Jader- og moderløse Børn til Opdragelse. Denne Bekiendtgiørelse følte vi os forpligtede at føre til vor offentlige Taksigelse, paa det at det ædle Publicum, som underholder dette Hosp tal kan vide dets Bestyrelse, Tilstand og Fremgang, og at værdiger det os sin Tillid, det kunde da vides, at vi efter Pligt og Hamdittighed bestyrer dets Stiftelse. Müller. Høegh.