Berlingske Tidende, 1833-09-12
J The Sun af 31te August læses. - Gammelbyen London, (City) har længe ikke været i en saadan Agitation, som nu. Regjeringen har i dette Øjeblik (Kl. 4 1) udstedt en Kundgjørelse, at den vil fragte Transportskibe, i det Mindste for 3 Maaneder. Hos Loyds er en Befaling opslaaet for 2 Transportskibe, der ufortøvet skulle bringe Tropper (man siger 30 Mand) til Portugal. Efter Forlydende har Spanien sendt Tropper til at understytte den Miguelitiske Sag. - The Times af 2den Septbr. indeholder Intet, som kan retfærdiggjøre den store Vægt, som The Sun lægger paa ovenstaaende Artikel, der, især med Hensyn til Jndledningen, seer ud som en Jobberstreg, Det moderate Blad, Albion, indeholder under Overskriften, Don Pedros Yndling" følgende Artikel, der er Redactionen meddeelt af den bekjendte Oberst Hodges, som en Tidlang var i Don Pedros Tjeneste. - Den nuværende Minister for det udenlandske Departement, Candido Jose Xavier er en intrigant Hofmand, og anbefaler ingenlunde den Portugisiske Nationalcharakteer. Uagtet hans frastødende Udvortes, plumpe Væsen, og ringe Herkomst, har han tilsneget sig en fuldkommen Magt over Exkeiseren. Xavier tog, under Uafhængigheds Krigen, Tjeneste ved den Franske Armee, og fægtede mod sit Fædernelands Frihed; desaarsag dømtes han til Døden, hvilken Dom ikke endnu er ophævet. J hvilket Lys alle hans Landsmænd betragte ham, behøves neppe at bemærkes, og alligevel har han Tilhængere og Creaturer, Men dette maa man tilskrive hans Stilling hos Don Pedro, hvis Prædilection for en saadan Mand ikke noksom kan beklages. Ogsaa Frygt for Xaviers hevngierrige Charakteer bidrager til hans Modstanderes Tanshed. Da han kjender Ex keiserens gode Sider ligesaa nøje som dennes svage, saa vover han ikke, selv at nærme sig ham med Gjenstanden for en Jntrigue, men tager ved saadan Leilighed sin Tilflugt til en af fine underfundige Agenter. Den beredvilligste af disse er Don Pedros første Kammertjener, ved Navn Carlota, der i Brasilien var Keiserlig Rideknegt, og hvis Broder beskyldtes for Mordet paa Marquis Louls. Marquiens Søn, Don Pedros Svoger, maa altsaa hver Dag taale den Ydmyggelse, at see Broderen til hans Faders formodede Morder, som en af Don Pedros Ynglinge. Exkeiseren staaer paa en saa fortroelig Fod med Carlota, at han daglig giver denne Audients i sit Sovekammer, og opsøger ham undertiden paa hans eget Værelse, for at discourere med ham. Denne fri Adgang til Don Pedros Person lader Tavier ikke ubemærket; han giver Kammertjeneren stedse de fornødne Jnstructioner, naar det kommer an paa, at opvække Mistanke mod Nogen. Det første Spørgsmaal, som Don Pedro giør om Morgenen til Carlota, er, hvad Nyt?" eller hvad snakker man om Den Fortroeliges hemmelige Hensigt indklædes da listigen i en Mening, som lægges en indflydelsesrig Portugiser eller en og anden høi Officeer ved Armeen i Munden. Naar Keiseren siden fortæller Xavier hvad han har erfaret af Carlota, saa bemærker hiin Minister, at ogsaa han har hørt lignende Rygter, og at Sagen fortjener alvorlig Overveielse. Don Pedro, der saaledes besværes, lader sig ikkun altfor let bestemme, og paa denne Maade tilføjes ei allene enkelte Private, men ofte det almene, Vel stor Skade. - Blundt de Lyder, der gjøre Døn Pedros Fortjenester Afdræk, er ogsaa en høi Grad af Halstarrighed. Han vil derfor ikke lettelig opgive en Yndling, der er bleven ham saa uundværlig, som Xavier er, maaskee føler han ogsaa, at han, om han gjorde dette, maatte i denne faae en uforsonlig Fjende. - Tavier var ikke med Exkeiseren i Brasilien; denne lærte ham først at kjende efter sin Tilbagekomst til EuropaTavier blev protegeret af den mægtige Familie Penalva; et Medlem af denne, Marquis Regende, forestillede ham først for Don Pedro. - Saldanhas Foragt for alle dem, der ved Fransk mændenes Jnvasion have grebet til Vaaben mod deres Fæderne. land, har stedse viist sig altfor tydeligen til at kunne undgaae Taviers Opmærksomhed. Begge ville derfor stedse modstaae hinanden som uforsonlige Fjender.