Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-06-17
Skatter og Communeafgifter, Expenser, Bidrag til den extraordinaire Enkepension, ialt c. 180 Rbd. Paa Kaldet hviler en Bygningsgjæld, til Rest 312. Rbd. 3 Mk., der afdrages med 25 Rbd. aarlig, foruden Renter af det resterende Beløb. Renten af Jndløsningssummen udgjør 20 Rbd. Enkepension bliver at udrede. Præstegaardens Bygninger ere indlemmede under Landets almindelige Brandforsikkring. Literatur. Vi troe at burde henlede vore Læseres særdeles Opmærksomhed paa den i efterstaaende Bekjendtgjørelse bebudede Oversættelse af Thomas af Kempis navnkundig Skrift "Christi Efterfølgelse, der er forfattet for omtrent 400 Aar siden, men har et for alle Tider blivende Værd, hvorfor det fortjener at kjendes og dets Sandheder at lægges. paa Hjerte af enhver Christen. - J en Tidsalder, da de Christne fjernede sig mere og mere fra den sande Christendom da Munkevæsen og udvortes døde Gierninger fortrængte Troen og Kjærligheden, og da de saakaldte Lærde (Scholastikerne) fortabte sig i latterlige Stridigheder og spidssindige Sætninger og tomme Ord, da fremtraadte Mystikken, som henvendte Opmærksomheden paa Hjertets og Følelsens Sag, og uagtet sin Eensidighed bevarede i Folkets Gemytter den Rod, hvorfra Reformationen senere kunde udgaae. Mystikkens ædleste Retning repræsenteres af Nederlænderen Thomas fra Kem pen. J Modsætning til de andre Mystikeres ofte uforstaaelige Sværmeri, henvendte han sig udelukkende til det simple FolkeTrang og fordrede en Kjærlighed, der ubetinget hengiver sig til Gud, tilintetgjør al Egenkjærlighed og saaledes viser sig kraftig og virksom i Livet. Hans ypperste Værk og hele denne Retnings skjønneste Blomst er Bogen og Christi Efterfølgelse, der hos Catholiker og Protestanter er hædret med Navnet "Folkets Bibel, og om hvis Forfatter Munkeordener og Nationer, have stridt, indtil den nyere Tids skarpsindige Kritik har afgjort Striden. - Det danske Publicum maa være den Wal ske Boghandlings driftige Eier Tak skyldig fordi han ved en saa paafaldende billig Priis gjør det muligt selv for den uformuende at anskaffe sig denne i ethvert Tilfælde høist mærkværdige Bog. Nykjøbing den 17de Juni 1843. Som vil senere have erfaret har vor Beretning om Hs. Kongl. Høih. Kronprindsens korte Ophold her paa Øerne grundet sig paa en i tvende Puncter mindre nøiagtig Meddelelse. Paa sin Excursion til Møen besøgte Hs. Kongl. Høih. nemlig ikke Hr. Proprietair Tutein paa Marienborg, men sin forrige Lærer Hr. Pastor Holst i Hjertebjerg, og, ved Optagelsen af de paa Kirkegaarden nedgravne Levninger af et i Horrebye Lyngmose fundet menneskeligt Legeme, var det ikke selve disse Levninger, men kun det uldne Klæde, og nogle Baand, hvori de vare indsvøbte, hvis Jndsendelse til Museet for Oldsager Hs. Kongl. Høih. foranledigede. – Naar Berl. Tid med en Beklagelse, der gjerne kunde være sparet, berigtiger vor Beretning om denne sidste Omstændighed, da er det paafaldende, at dette Blad, som pleier at holde saa strængt over, at intet andet Blad optager dets Artikler, uden at angive det som Kilde, har selv her gjort sig skyldig i denne Forseelse og meddeelt vor Beretning for original, men derimod ikke undlader at nævne os som Kilde, saasnart det ved sine fornemme Connexioner kommer til Kundskab om, at der var en Unøiagtighed at berigtige. Endelig kommer Berl. Tid. endnu med en Berigtigelse angaaende den Murer, som ved Skydningen paa Corselitze kom saa ulykkeligt afsted, idet han mistede den høire Haand, men derimod ikke noget Øie. Dette er dog ikke en Berigtigelse, men en lykkelig Vending i Sagen, som det ved vor første Meddelelse var umuligt for Nogen at forudsee, den tilkaldte Læge antog nemlig strax Øiets Tab for uundgaaeligt, men nærer derimod nu ingen Tvivl om dets Helbredelse.