Berlingske Tidende, 1836-03-17
J Overeensstemmelse hermed har Forsamlingen derfor antaget, at den 2den 8, i Lovudkastet kunde substitueres en Paragraph af omtrent følgende Jndhold: "Da foranførte Bestemmelse alene indeholder et Tillæg til de i Fdn. 27de Septbr. 1799. fremsatte Straffebud mod Trykkefrihedens Misbrug, saa ere de Forskrifter, som fornævnte Forordning indeholder angaaende Virkningen af sammes Overtrædelse, ogsaa anvendelige, naar Forseelse imod nærværende Anordning er begaaet. Dog skal for Fremtiden den i §. 20 af Fdn. af 27de Septbr. 1799 bestemte Censurforpligtelse ikke ubetinget medfølge enhver Dom, hvorved Nogen for Overtrædelse enten af nærværende Anordning eller af §. 12 i fornævnte Fdn. af 27de Septbr. 1799 er dømt til Bøder, hvorimod det skal være overladt til Domstolene, i de Tilfælde hvor Nogen 1ste og 2den Gang gjør sig skyldig til saadan Straf for en af de nævnte Forseelser, at fastsætte, om han skal være den omhandlede Censur undergiven eller ikke, og i første Fald, om denne Censur skal vedblive for bestandigt, eller kun for en vis Tid, der dog ikke skal være under 1 eller over 10 Aar. Naar Nogen derimod 3die Gang gjør sig skyldig i en af de forommeldte Trykkefrihedsforseelser, bliver §. 20 i Fdn. af 27de Septbr. 1799 ligefrem paa ham at anvende, uanseet at han iøvrigt kun maatte findes skyldig til Straf af en Pengebod. Jøvrigt have alle de Embedsmænd, som det paaligger at virke mod Trykkefrihedens Misbrug, med Omhu og Kraft at vaage over denne Anordning. som over alle øvrige omdenne Gjenstand udkomne allerhøieste Befalinger, hvortil Vi herved paa det Alvorligste ville have dem opfordrede. Ved Afstemningen erklærede 56 Stemmer imod 9 sig for den Mening, at der burde foreslaaes en Paragraph af det ovennævnte Jndhold. For det Tilfælde, at Deres Majestæt imidlertid ikke skulde finde Dem foranlediget til at gjøre en saadan Forandring i Censurforpligtelsen, som ovenfor allerunderdanigst er foreslaaet, er det bragt i Forslag, at man in subsidium skulde indstille, at det maatte bestemmes: At forsaavidt Nogen for første og anden Gang begaaet Overtrædelse af Trykke. friheden dømmes til Bøder, skal han tillige være den i §. 20 af Fdn. 27de "Septbr. 1799 bestemte Censurforpligtelse. underkastet, i første Tilfælde ikke under 1 og ikke over 5 Aar, og i sidste ikke under 2 og ikke over 10 Aar." Ogsaa for denne subsidiære Jndstilling erklærede Forsamlingen sig, idet der ved Afstemningen vare 40 Stemmer for og 25 Stemmer imod samme. Endeligen blev det af Et af Forsamlingens Medlemmer foreslaaet, at Man ogsaa skulde andrage paa en Forandring i Henseende til Fdn. af 27de Septbr. 1799 §. 13. Denne Paragraph indeholder nemlig, at den Forfatter, der i sit Skrift har betjent sig af Allegorie eller Jronie, men hvoraf den strafværdige eller fornærmelige Mening maa ansees tvivlsom, skal i Domslutningen advares, at bruge herefter bedre Overlæg i, hvad han maatte skrive, og Forordningens §. 20 viser, at ogsaa en saadan Dom skal medføre Censur for bestandigt. Vel er I. 13 i Fdn. af 27de Septbr. 1799, saavidt vides, ingensinde bragt til Anvendelse, men naar der iøvrigt matte skee Forandring i Henseende til Censurforpligtelsen, forsaavidt Nogen blot dommes til Bøder, kan det vistnok ikke være upassende, at andrage, paa en lignende Forandring i Henseende til den Censur, som skal medfølge en efter §. 13 afsagt Dom, eftersom Forfatterens Brøde her ikke er beviist. Derimod har Man anseet det ufornødent at andrage paa nogen lignende Bestemmelse med Hensyn til de Paragrapher i Fdn. af 27de Septbr. 1799, der sætte Mulcter for visse Politiovertrædelser i Henseende til Skrifters Udgivelse, da Forsamlingen. ikke antager, at en slig Straffedom, uanseet de almindelige Ord i Forordningens §. 20, medfører Censur, da her intet egentligt Misbrug af Pressen har fundet Sted, og det dog kun kan antages at være for en saadan egentlig Presseforseelse, at Censur skal indtræde. Det blev derfor besluttet, at der skulde an drages paa, at den ovenfor allerunderdanigste I. 2 i Lovudkastet maatte gives foreslaaede et Tillæg af omtrent følgende Jndhold: At Censurpligten fra 1 til 10 Aar ligeledes af Domstolene maatte kunne tilkjendes den Forfatter, der ansees efter Slutningen af §. 13 i Fdn. af 27de "Septbr. 1799. Ved Afstemningen erklærede 41 Stemmer, mod 24 sig for dette Tillæg, der saaledes af Forsamlingen blev bifaldet.