Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1819-04-27
Paa Auctionen over Slagter Peder Christensens Sted i Middelfart bød Prokurator Christensen sammesteds paa denne Eiendom, tilligemed Garver Gross, for sin Svoger, er Hattemager af Fridericia. Auctionarius, som ikke ansaae Prokurator Christensen paalidelig for sin egen Person, fandt sig beføiet at tilspørge ham, hvem han bød for og fik det Svar, at det var en Kommission. Auctionarius, som efter sin Maade selv havde budet paa Eiendommen indtil at Overbudene bleve urimelige, kunde ikke formode at Hr. Prokuratorens Svar var usandfærdigt, og tog derfor mod hans Overbud indtil han blev Høistbydende. Da Hammerslaget var skeet, blev Hr. Kjøbmand Rammeskou i Middelfart anmeldt, som den Hr. Prokuratoren havde kjøbt Stedet til, men da efter Auctionens Tilendebringelse Rammeskous Stadfæstelse derpaa blev æsket, gar denne det skrivtlige Svar, at han ei vilde have med den Han deel at bestille, da han ikke havde tænkt paa at give og endnu mindre havde givet Hr. Prokurator Christensen nogen Kommission til Kjøbet. Den Høistbydende maatte da antages som Kjøber for egen Regning, og han stillede Feldbereder Jørgen Greve som Selvskyldner=Kautionist. Den oprigtige Prokurator maa alligevel ei have været fornøiet med Handelen for egen Regning, saasom han endnu samme Dag gik til Garver Gros og, som Man har sagt, ved et Glas Brændeviin fik ham tilat gaae ind i Kjøbet for den omrørte Hattemager, hvilket havde en meget uheldig Følge for Gross, som er den selvsamme Mand, der under Krigen med saa stor Opofrelse af Næring og Velfærd, forestod Kæmner- og Jndqvarterings=Væsenet i Middelfart, paa en Maade, som stedse vil gjøre han Ære, omendskjøndt han nu af samme Byes eligerede Borgere, og fornemmeligen af Borgerkapitain Reebslager Holst, er for en Kassemangel, der omtrent ballancerer hans formedelst Koursen lidte Tab udi sin Næringsvel i Aaret 1817, forfulgt saaledes, at hans Kone og Familie neppe skal have det nundværligste. Til Forfaldstiden betalte hverken Prokurator Christensen eller hans Kautionist det ommeldte Stervboested, og desaarsag lod Skifteforvalteren dem kalde for Forligelses Kommissionen, hvor de oprigtigen lovede at erlægge Betaling gen til 11 Juni 1818, dog opfyldte de ikke Forpligtelsen. Men imidlertid blev Skifteforvalteren suspenderet, som de muligen har vidst, saasom der gik Nye deraf 3 Maaneder i Forveien, og da han desuden ømmede sig ved at angribe Jørgen Greve, hvem han og forhen har viist megen Godhed, saa blev det henstaaende med denne Pengesaa, da Udsættelsen ogsaa syntes at kunne forsvares, paa Grund af Tidernes Besværlighed og de Omstændigheder, som nu ei længer kunde fordølges, indtil at endeligen Underskrevne blev, ved et ligesaa mærkeligt Anslag, som voldsom Udførelse af samme, hvori bemeldte Jørgen Greve tog en meget virksom Andeel, forsaget fra Middelfart uden at vide hvorfor, dog at siden erfaredes Følgen af denne Fremfærd derhen, at han blev betaget al Raadighed over sit, hvoraf han ei kan disponere over meer end de i Huset værende Fød varer, til Hustrues og øvrige hjemmeværende Families LivsOphold. Underskrevne bekjendtgjør derfor dette, paa det at Arvingerne efter Peder Christiansen Slagter ei videre forgiæver skulle uleilige sig med at tilskrive ham og Rigtighed for deres afgangne Faders Boe, som han, paa Grund af de Omstændigheder Man har sat ham i, er ude af Stand at afgive, hvilket og er Tilfældet med Assessor Christensens Boe, hvi faste Eiendomme forbemeldte Prokurator Christensen ogsaa ha kjøbt paa Grosserer Gammeltofts af Kjøbenhavn Navn, uden at vedbørlig Rigtighed i saa Henseende er paafulgt. Det tjener iøvrigt alle og enhver til Efterretning, at Underskrevne forlængst har villet sælge sine Eiendomme for at kunne betale enhver sit, og dertil for over 3 Maaneder siden allerunderdanigst ansøgt om Kommissairer, samt at han ogsaa til samme Øiemed nu ansøger offentligt Laan paa sine Eiendomme, hvoraf Bygningerne i Middelfart ere forsikrede i Brandkassen for 13,000 Rbdlr. S., men Jorderne 7 Tdr. 2 Skpr. Hartkorn, foruden en Jnddæmning af 320,000 Alen og en liden Eng, ere af Værdie, efter gammel Priis, omtrent 6000 Rbdlr. S.; og nogle Grundstykker paa Veilbye Byes Grund ere vurderede i dette Aar ved en Seqvestrations=Forretning for 6000 Rbdlr. N. V., hvorforuden 5 Tdr. Land paa Skrillinge Mark, at Værdie, efter gammel Priis, 500 Rbdlr. S., samt en første Prioritets Pante Obligation paa 15,000 Rbdlr., udi nogle Eiendomme, som han for Besidderen har betalt med 23,190 Rbdlr. N. V., men eftergivet Differencen foruden 3 Aars Renter af heele Summen, men endda har han mange løse Fordringer til Beløb af henved 3000 Rbdlr. N. V. Da nu under foregivende af Sikkerheds Tagelse for hvad Underskrevne maatte skylde det offentlige, er seqvesteret kuns endeel af disse Eiendomme indtil 10,000 Rbdlr. Navne=Værdie, og den virkelige Gjæld paa samme ikkuns er 5000 Rbdlr. N. V. til den forrige Rigsbank, saa troer han at hans Kreditorer kunne indtil videre være rolige, uden at det offentlige for deres Skyld bør uden Hensyn til 1 - 21 - 7 forbyde ham at raade over de ham tilhørende Varer, som have været og ere bestemte til hans Families Fremhold. At han skulde have forstukket noget af sit Gods enten før eller efter at han havde fattet sin Jntention til at lade sit Boe realisere er ikke sandt, og vil vel neppe findes troeligt, thi nogle faa Dage førend denne JntentionsTilkjendegivelse kunde han i Overværelse af Kjøbmand Ramme skou og Mølleren af Gamborg, have solgt et Par sorte Heste til en Holstener, som var meget begierlig efter dem, men han vilde ikke sælge samme Heste, som dog, forvandlede til Bankosedler, havde af alt været lettest at forstikke, og hiin Nat, da han pludseligen fandt sig omringet af Bajonetterne, var Examinatus Juris Poulsen hos Birkedommer Andkiær for at formaae denne til at komme til ham for at optage en Status af hans Boe, som foriveien var forlangt af Hr. Birkedommeren, men han var upasselig, samt da Underskrevne flygtede af en meget grundet Frygt til Kjøbenhavn, overleverede han velbemeldte Hr. Birkedommer og Hr. Poulsen de Pengebeviser, som han var i Besiddelse af, og fra Kjøbenhavn har han sendt Hr. Andkiær en Optegnelse paa det han efter løse Fordringer, formeentligen havde tilgode. Middelfart den 17 April 1819. Hartmann Sommer. Kaffe 4 Mk. 10 s., fiine blaa dito 4 Mk. 12 s., lys Kandis 3 Mk., Melis 3 Mk., Puddersukker 2 Mk., Raffinade Mk. 12 s., Sirup 22 s., Kongothee 9 Mk. 8 s. Pundet; Raastock Æddike 2 Mk. Kanden, bekommes hos R. Lund paa Vestergade No. 291.