Aalborg Stiftstidende, 1836-08-27
Enhver Spanier er, uden Forskjel, forpligtet til at bidrage til Statens Udgifter, i Forhold til sin Formue og har ligeledes, Luden Persons Anseelse, den Forpligtelse, at bære Vaaben, til sit Fødelands Forsvar. Det spanske Folks Religion ler og bliver for stedse den romerskecatholske og Folket forbyder enhver anden Religions Udøvelse. Regjeringen er arvelig og indskrænket monarkisk. J Forening med Kongen have Cortes den lovgivende Magt, men den udøvende Magt er hos Kongen. Cortes, valgte af Borgerne, ere Folkets Repræsentanter. For 70000 Sjæle af Befolkningen vælges 1 Deputeret til Cortes=Forsamlingen. Valgene foretages i Valg forsamlinger, der holdes i Sognene, Districterne og Provindserne. Møderne holdes aarlig i Hovedstaden i 3 Maaneder og hvert andet Aar fornyes Valget af Deputerede. Forsamlingen danner kun et Kammer og holdes for aabne Døre; hemmelige Møder ere Undtagelser. Den er bemyndiget til at bringe Love i Forslag, at antage dem, at fortolke dem og i fornødent Fald at afskaffe dem; den modtager Kongens Eed; den bestemmer Regentskabet; den drøfter og bifalder eller forkaster offensive Alliance=Tractater, saavelsom Subsidie og Handelstractater, forinden de ratificeres; det staaer til den, at tilstede eller afslaae fremmede Troppers Jndmarsch i Kongeriget; den bestemmer hvert Aar Land- og Sømagtens Størrelse, efter Kongens Forslag; den fastsætter Statsforvaltningens Udgifter; den bestemmer de aarlige Skatter og Paalæg; den efterseer og drøfter Regnskabet over Anvendelsens af Statsindtægterne; den befordrer og fremmer enhver Art af Jndustri; den udkaster den almindelige Plan for Folkeunderviisningen i hele Monarkiet; den beskytter Pressefrihe, den og drager Omsorg for, at Ministre og andre Statsem, bedsmænd, i paakommende Tilfælde, drages til Regnskab. Kongen har Ret til at sanctionere Lovene, hvortil han har 30 Dages Betænkningstid. Er inden denne Tids Forløb ingen kongl. Bestemmelse tagen og kundgjort, saa træder Loven i Kraft. Nægter Kongen en Lov sin Sanction, saa ha dette Afslag Gyldighed i 2 paa hinanden følgende Aars Cortes=Forsamlinger, men bliver det samme Lovudkast antaget at Cortes i det 3die Aar, da maa Kongens Sanction paafølge, eller Loven træder i Kraft alligevel. Forinden Cortes-Forsamlingen opløses, udnævner den, af sin egen Midte, som Medlemmer, der danne en permanent Deputation, indtil næste Aars Møde. (Om Kongens Prærogativer i næste Nr. Frankrig. Jnterventions-Spørgsmaalet var Journalernes Hovedthema, indtil de allerseneste Efterretninger fra Spanien gav Sagen en anden Vending. Nogle Journaler havde allerede berettet, at Uenigheden i Cabinettet og hiint Spørgsmaal Afgjørelse uden al Tvivl vilde foranledige en Cabinetsrevolution, idet Thiers og de Andre for Jnterventionen stemmende Ministre, upaatvivlelig vilde see sig foranledigede til at nedlægge deres Portefeuiller, hvis Jnterventionen ikke gik igjennem. Nu indløb Telegraph=Depescherne. Dagen derpaa havde Journal des Debats allerede en Artikel, hvorden vel omtaler hiin Spænding mellem Cabinettets Medlemmer, i Anledning af de spanske Anliggender, men tillige føie, til, at Telegraph=Depescherne havde gjort en pludselig End paa denne Spænding og at der endog var afgaaet befaling gjennem Telegraphen til Bayonne, om at standse de Troppers Afmarsch til Spanien, hvis Bestemmelse det var at forstærke Fremmedlegionen. Jkke faa af Journalerne vare allerede dragne til Felts mod Ministeriet, fordi det havde givet Anledning til den Formodning, at Frankrig med væbnet Magt kunde ville træde op mod Liberalismen i Spanien. Ministeriet har igjennem sig Organ Journal de Paris forsøgt paa at veilede den offentlige Menings Anskuelser i saa Henseende. Talen har aldrig været om, hedder det, at træde fjendtligt op i Spanien imod Constitutionen af 1812 eller nogensomhelst anden Afdeling af det liberale Partii. Enhver Paastan herom er grundfalsk. Jdeerne om denne Gienstand have meget mere været følgende. Det er øiensynligt, at Frygten for at see Don Carlos triumphere, er Hovedaarsagen til den Exaltation, som nu har grebet Gemytterne. De vilde have været roligere, saasnart Jnsurrectionen i Navarra var bleven dæmpet. Heri laae altsaa det egentlige Vendepunct i de spanske Anliggender. Denne Opgave har dog vistnok ikke været saa uopløselig, som man hist og her har villet paastaae. Vi have jo dog seet, at vor Fremmedlegion, uagtet dens ringe Styrke, har bibragt General Villareal et Nederlag. Havde altsaa den spanske Armee opereret med meere Birksomhed, saa vilde Alt have faaet en anden Skikkelse. Dette er desværre ikke skeet, derfor vare de, med den spanske Regjering forbundne, Magter betænkte paa at yde den en virksommere bistand, da paa eengang de allernyeste Begivenheder have bragt de spanske Anliggender i en fuldstændig Forvirring. Om man nu, under de forandrede Omstændigheder, vil see sig istand til at bringe flere Soldater og flere Penge tilveie til at bekæmpe den carlistiske Contrarevolution, vide vi ikke, men vi ville beskedent oppebie Begivenhedernes Udvikling, for da at kunne fælde en tilforladelig Dom herover. Jmidlertid vil Frankrigs Jnteresse for den Skjæbne, der rammer Dronningen, som det har anerkjendt og som repræsenterer en saa skjøn og ædel Sag, vist ikke forandres eller formindskes!!