Viborger Samler, 1844-06-20
Nyeste Postefterretninger. Kongeriget Preussen. J Reichenbacher Kredsen, i Schlesten have Bomuldsmanufacturisterne gjort sig skyldige i grove Escesser. Tumulten udbrød den 4de Juni i Peterswaldau, og var rettet imod en Fabrikherre; Bygningerne demoleredes, alt Bohave søndersloges, Vareforraadene tilintetgjordes; kun med Møie lykkedes det Eieren at redde sit og Families Liv. Det viste sig her tydeligt, at de Midler, Auctoriteterne kunde afbenytte for at dæmpe Ercesserne, vare utilstrækkelige. Man maatte requirere Militair fra Schweidnitz; 200 Md. afsendtes under en Majors Commando, og først ved denne Styrkes Jndskriden lykkedes det at drive Tumultanterne paa Flugten og gjenoprette den offentlige Rolighed. Neppe var denne indtraadt, førend Efterretning indløb om Udbrud af en endnu alvorligere Tumult i den nærliggende Fabrikstad, Langenbielau, der tæller 10000 Jndvaanere. Militairet rykkede imod Oprørerne, og efterlod kun 40 Md. som Besætning i Peterswaldau. Tumulten i Langenbielauudbredte sig; en Kjøbmand, der havde udlovet en Sum til dem, der vilde beskytte ham imod Tumultanterne, troede at kunne bryde sit Ord. Hans Vægring ved ei at betale, var Signalet til Opstandens Udbrud. En, hiin Kjøbmand tilhørende Bygning stormedes og demoleredes, en anden Bygning vilde have havt samme Skjæbne, dersom ikke det tililende Militair havde tilbageviist de Stormende, Oprørernes Hob tiltog imidlertid; Opfordringen til Ho den om at adsprede sig besvaredes med Steenkast. Flere Soldater bleve saarede; Majoren gav Soldaterne Befaling til at fyrre paa Hoben; flere af Oprørerne faldt, end flere saaredes. Forbittrelsen tiltog; fra flere Sider erholdt Oprørerne Forstærkning, og Majoren fandt det derfor rigtigst at trække sig tilbage og forene sig med det Mandskab, han havde seet sig nødsaget til at requirere fra Schweidnitz. Denne Forstærkning - 4 Compagnier - indtraf den 6te Juni, og Militairet besatte nu Langenbielau, hvor imidlertid den af 160 Md. tidligere forsvarede Bygning senere var ødelagt af Voldsmændene. Det maa vel ansees som aldeles tilfældigt, at omtrent til samme Tid Gadeopløb fandt Sted i Breslau – som der siges i Anledning deraf, at den ved Hs. Kgl. Høihed Prinds Adalberts Ankomst forventede Tappenstreg udeblev. Efter de nyeste Efterretninger fra det oprørske District anføres som Hovedaarsag til Ementen, at et temmelig betydeligt Antal Vævere og Manufacturarbeidere formeente, at Kjøbmand wanziger i Peterswaldau havde afknappet dem utilbørligt af deres Dagløn, og betjent sig af lidenskabelige Yttringer imod de fattige Arbeidere, der søgte at hevne sig ved at opslaae Pasqviller imod Kjøbmanden, og afsynge et Smædedigt imod ham. Kjøbmanden lod nogle af de meest larmende Arbeidere arrestere; men disses Arrestering var Løsenet til Tumulten. Jwanziger har lidt et stort Tab; hans Pengekasser sprængtes, Pengene kastedes ud paa Gaden; Papirer, Bøger, hele Vare oplaget sønderskares, og 5 tildeels store Bygninger ødelagdes i Bund og Grund. Oprørernes Raseri tiltog i en frygtelig Grad, da Militairet fyrede skarpt. Misfornøielse hersker i flere Manufacturdistricter, næsten hele Garnisonen i Schweidnitz er rykket ud, Kanoner ere op plantede, alle mulige Forsigtighedsregler tages, da man endnu ikke har nøiagtige Efterretninger om den egentlige Grund til Tumultens Udbrud. – J en Privatskrivelse hedder det: Væverne vare hidtil dybt forgieldede i Kjøbmændenes Bøger, successivt søgte Kjøbmændene at gjøre sig betalte ved at ordinere Varer hos Væverne. Jmidlertid bragtes de mange Velgiørenhedsforeninger istand med større Ordinationer og fordeelagtigere Betalingsvilkaar. Væverne arbeidede kun for Foreningerne; Kjøbmændene erholdt ikke de af dem bestilte Varer; de truede med Execution, naar de ikke erholdt deres Tilgodehavende hos Væverne. Disse Trusler synes at have forbittret Væverne, og maae ansees for den egentlige Hovedgrund til de begaaede Voldsomheder. Man vilde ødelægge Kjøbmændenes Bøger, man tænkte ikke paa at angribe Regjeringen eller Administrationen.