Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1836-08-02
Norge. Storthingets Adresse til Kongen i Anledning af dets pludselige Oplysning, gaaer især ud paa at vise den Mangel paa Anledning og det Forstyrrende i Følgerne af nævnte Foranstaltning. Med Hensyn til Yttringerne i den kongl. Meddelelse om det Grundlovstridige i Behandlingen af Kongens Forslag til Grundlov=Forandringer, erklærer Storthinget, at det skylder sin egen Værdighed, som Statsmagt, underdanigst at protestere imod enhver beskyldning for constitutionsstridig Fremgangsmaade; og tilføier: at 19 høist vigtige Sager ere færdige til Afgjørelse, og som nu ved Thingets uventede Opløsning maae forblive henliggende afgjorte. Adressen, slutter saaledes: "J det Storthinget ved nærværende underdanigste Foredrag har opfyldt en hellig Pligt mod Konge og Folk, anraaber ethvert af dets Medlemmer, med rørt og alvorligt Sind, Forsynet om at afværge de skadelige og uberegnelige Følger, Thingets Opløsning under saadanne Omstændigheder muligen kunne drage efter sig. Gud bevare D. K. M. og skjænke Dem blandt andre Goder ogsaa den Lykke stedse at omgives af retsindige og vise Raadgivere, ligesaavidt som D. M. staaer i Spidsen for et trofast og Dem hengivent Folk. Kongens Svar paa Storthingets Adresse lyder i Udtog saaledes som følger; Hs. Majestæt har havt gyldige Grunde for den tagne Beslutning. Storthingets egne Forhandlinger have bestemt Hs Majestæt til den Opløsning som er skeet. De udgjøre Kjendsgierninger, som ligge for Øinene af enhver Medborger i Staten. H.M. har lagt Mærke til, at Enkelte have søgt i Erindringen at tilbagekalde en Tidspunct, da begge Nationer stode bevæbnede og fjendtligsindede ligeoverfor hinanden, og da der herskede en Uenighed som, hvis den var bleven fortsat, vilde have bragt Sorg og Elendighed over begge Folk. For Resten har Hs. M. ved sin Beslutning ladet sig lede af Grundloven. Loven er over Alle, og det tilkommer Kongen at vaage over dens Haandhævelse. Storthinget har ikke anvendt sin Tid, som det burde, uagtet det har været 5 Maaneder samlet istedetfor 3 som Grundloven hjemler. Jo betydeligere Antal derfor de mange høistvigtigere Sager ere som endnu staae afgjorte, desto nødvendigere maae Hs. M. finde det at slutte Storthingets Forhandlinger. Fem Maaneder ere henvundne, uden at Regjeringen har seet sine vigtigste Lovforslag omhandlede, antagne eller forkastede af Storthinget. Disse Forslag have alene til Hensigt at forhindre Partiaanden fra at indsnige sig i et ædelt og trofast Folks Skjød; de bære alle Præget af Omhue for dets Selvstændighed, idet de soge at bevirke den Ligevægt i Statsmagternes Virkekreds, som udfordres til at afvende saadanne Ulykker, som dem, der i Løbet af Aarhundreder, udtømte to Nationers Hielpekilder, foraarsagede deres Svækkelse, og farvede Skandinaviens Jord med Blod. Et overordentligt Storthing, som snart skal blive sammenkaldt, vil komme til at virke til Nationens Bedste, ved at foretage de kongelige Forslag som skulle blive det forelagte. Forresten kan Hs. M. ikke dele den af Storthinget yttrede Frygt for de skadelige og uberegnelige Følger af Thingets Opløsning. Hs. M. kjender det norske Folks Troskab. De Pligter, som denne Troskab paalægger Storthinget, ere i enhver Henseende beroligende saavel for Folket som for Kongen. Kunde, som sætte sig over Lovene, ved at udvide deres Strenghed, have at frygte for ube Carl Johan regnelige Følger. (Ah. Ap.) Løvenskjold. saa