Berlingske Tidende, 1836-06-14
Spanien. Alle Efterretninger fra Madrid, indtil den 30te Maj, stemme overeens i, at Ministeriet Jsturiz kun hylder tilbagegaaende Tendentser, og Beviset herfor levere de i de reactionaire Forholdsregler, til hvilke det allerede er skredet, eller som det dog har i Sinde, ifølge dets egne Organers Forsikkring. Den 29de f.M. har Gaceta offentliggjort en Liste paa 17 Procuradorer, der ere blevne afskedigede fra deres Embeder, fordi de i Cortes havde stemt mod det nye Ministerium. Blandt dem er ogsaa General Minas Adjutant, Cardero, bekjendt af sin Andeel i Madrider-Opstanden i Januar forrige Aar. Man taler om, at der paa disses Afsættelser snart vil følge en almindelig Afskedigelse af alle, for Ministeriet Jsturi ikke stemte General-Capitainer og Civil-Gouverneurer i Provindserne, hvilke Poster igjen skulde besættes med Ministerielle, der tillige ville faae det Hverv, at lede de forestaaende Valg i Ministeriets Aand. J Privatbreve tilskrives endog Conseil-Præsidenten de voldsomste Hensigter; man troer endog, at han, skjøndt ikke bemyndiget dertil af Cortes, vil forsøge at hæve Afgivterne, hvortil den bestandigt stigende Pengemangel da sandsynligviis ogsaa vil tvinge ham. Ministeriets Hovedstøtte under disse Omstændigheder er General Quesada og Madrids 14,000 Mand stærke Garnison, paa hvilken man iøvrigt ikke vil kunne stole længer end den faaer sin Sold rigtigt udbetalt. Desuden finde Conseil-Præsidentens Forholdsregler en særdeles Understøttelse i Camarilla, medens just ikke alle hans Venner synes tilbøielige til at yde hans System deres bifald, da blandt Andre den midlertidige Finantsminister, Egeahar vægret sig ved at undertegne et Skrivt til Dronningen, der var affattet i det reactionaire Systems Aand. Som en Følge af denne Vægring har Egeamaattet vige sin Post for Hr. Blanco. Ministrene havde knyttet store Forhaabninger til Cordovas Tog, der omsider skulde have bevirket denne Generals Fremrykken. Men disse Forhaabninger ere nu blevne tilintetgjorte ved Cordovas Tilbagemarsch til Vittoria, hvortil man nu tydeligt kan see, at han er blevet tvunget af Carlisterne. Cordova har endog tiltraadt en Reise til Madrid, og givet sin Stedfortræder, General Jturalde, den befaling, ikke at foretage nogensomhelst Bevægelse førend han vender tilbage, eller førend der indløber udtrykkelig Ordre dertil. Derved ere nu ikke alene det spanske Ministeriums Forhaabninger blevne skuffede, men Operationerne i det nordlige Spanien, der ved den engelske Legions kraftige Optræden syntes saa godt i Gang, ere næsten ganske standsede. De engelske Blade betegne Cordovas Adfærd ligefrem som Forræderi, og tilbagevise med Rette den Paastand af hiin diplomatiske Generals Venner, at hans Angreb paa Carlisternes Linier kun af Mangel paa den nødvendige Bistand fra General Evans's Side var slaaet feil, som tom Snak. Man kan ikke lettelig indsee, hvorledes den sidste skulde iværksætte sin Samvirken med Cordova, da denne siden den Dag, da han fik Underretnig om Slaget ved San Sebastian lod fjorten Dage gaae forbi, uden at gjøre ringeste Mine til et Angreb paa de carlistiske Linier. Først da Carlisterne fuldkomment vare komne dem igjen af deres Skræk, rykkede han – den 22de f.M. – frem, uden dog, som det i det mindste lader til, at give befalingsmanden for den brittiske Legion Efterretning, da nemlig denne først sex Dage efter fik noget at vide om Angrebet paa Arlaban. Men neppe havde General Evans faaet Efterretning derom, førend han strax skred til Passages's Jndtagelse, og indledte derved en Diversion til Bedste for Cordova, hvilken vilde have ført til de største Resultater, hvis ikke denne havde maattet trække sig tilbage.