Aalborg Stiftstidende, 1836-08-30
Spanien. Meddelelsen i Journal de Paris om Revolutionen i SandJldesonso indeholder i det Væsentlige Følgende. Det var den 12te om Aftenen Kl. 8, at et Regiment Provindsialmillits, 500 Mand stærkt, under Raabet Constitutionen leve, Jsabella den 2den leve og syngende Riego=Hymmen, bevæbnet brød op fra Casernen til Palladset. Da Soldaterne af 4de Garderegiment saae disse Tropper nærme sig sluttede de sig til dem. Alle Officerer, uden Undtagelse bleve fremmede for disse oprørske Bevægelser, ligesom heller, ikke Gardens Cavalleri tog nogen Deel i samme. Da Jnsurgenterne nærmede sig, havde man lukket Palladsets Porte. General-Commandanten og Officererne anstrængede sig forgjæves for at bringe Soldaterne til Rolighed; de overdøvedes af oprørske Raab. De fremmede Diplomater, som paa første Efterretning om Urolighederne ilede til Palladset, nægtedes Adgang af Soldaterne, der bevogtede alle Tilgange. Skrig og Tummel tog til med hvert Øieblik. Det var allerede lykkedes Soldaterne med Vold at aabne en Sidedør, men som heldigviis ikke førte til Palladsets Jndre. Hoved portalen begyndte imidlertid snart at give efter; Flinteskud lode sig høre; man talte om at lade Kanoner komme og at massakrere Alt, hvad der befandtes i Palladset, hvis Regentinden endnu længere vægrede sig for at antage Constitutionen. Midt under den ængstende Larm, som omgav hende, beholdt hun en beundringsværdig Fatning, og befalede omsider, at fremstille 12 af de oprørske Soldater for hende. Paa Spørgsmaalet til disse, hvad de egentlig forlangte, var Svaret: "Constitutionen af 1812 og Friheden. Der opstod en temmelig lang Discussion. Regentinden søgte at gjøre Soldaterne begribeligt, at de vist ikke engang selv forstode, hvad de egentlig vilde og de indrømmede da ogsaa, at de ikke kjendte Constitutionen, men at man havde sagt dem, at den var fortræffelig, at den vilde forbedre deres Tilstand, gjøre Saltet mindre dyrt o. s. v. Til disse temmeligt djærvt og i en anmassende Tone afgivne Erklæringer, føiede de iøvrigt af og til Forsikkringer om deres Hengivenhed for begge Dronninger. En Officeer, som enten ikke kjendte Constitutionen eller gav sig Mine af ikke at kjende den, gjorde dem den Jndvending, at denne Constitution kaldte D. Carlos, paa Tronen og udelukkede Dronningen derfra. Hertil svarede de. "D. Carlos forkaste vi, fordi han er en Despot. Hvis Constitutionen udelukker begge Dronninger, da har dette Jntet at betyde, da Nationen vil beholde dem og vel vil vide at sikkre dem Tronen!" – Først Kl. 2 om Natten gavegentinden efter for sin Omgivnings Overtalelser. Hendes Væggring havde medtaget 5 Timer. Til at besværge Constitutionen var hun imidlertid ikke at formaae, og grundede sin Vægring især paa, at en saadan Eed kun da vilde være forbindende, naar den blev aflagt i Cortesforsamlingen. Alt, hvad man opnaaede, var et Document med Dronningens Underskrift af følgende Jndhold: Dronning-Regentinden bemyndiger General San Romans til at lade Tropperne aflægge Eed paa Constitutionen, indtil Cortes ere forsamlede. Soldaterne vendte tilbage i deres Caserner, Roligheden var gjenvundet og Kl. 10 om Morgenen, da Courerer afgik med ovenstaaende Beretning, var intet videre forefalden.