Berlingske Tidende, 1833-10-31
Om Begivenhederne i Spanien og den Aand, som hersker i de enkelte Provindser af dette Land efter Ferdinand Vildes Død, indeholde vore offentlige Blade saa modsigende Efterretretninger, at det er aldeles umueligt, at adskille det Sande fra det Falske. Og hvorledes kunde dette være anderledes i et Anliggende som dette, hvor Partierne spille en saa mægtig Rolle; hvor Enhver, der tillader sig en offentlig Dom over Begivenhedernes sandsynlige Løb paa den Pyrenæiske Halvøe, fremstiller disse Begivenheder betragtede fra den Synspunkt, der stemmer meest overeens med hans individuelle Anskuelse, og ofte uden nogensomhelst Kundskab om Tingenes Stilling i Spanien. Hører man vore liberale" Blade, saa fristes man til at troe, at det Spanske Folk er Dronning-Regentinden saa aldeles hengivent, at Bevægelserne i de Baskiske Provindser blot kunne betragtes som anstiftede af enkelte Misfornøiede, og neppe fortjene at bemærkes. Men hvo derimod blot læser de Plegitimiske Blade, maa troe, at Regentinden ei allene har Folket og Clerisiet, men ogsaa en stor Deel af Armeen imod sig, og at altsaa den begyndte Kamps Udfald ikke kan være et Øjeblik tvivlsomt. Vil man af det, som allerede er skeet, slutte til det, som vil skee, saa maa man holde denne Anskuelse for den rigtigste, thi et nægteligt Faktum er Opstanden i de Baskiske Provindser, der, ifølge de troværdigste Beretninger fra den Spanske Grændse, daglig vinder i Omfang, saa at man i dette Øjeblik kan betragte Communicationen imellem Bajonne og Madrid som afbrudt. Men hertil svare de liberale Blade, at Beboerne i de Spanske Provindser, der ligge ved Pyrenæerne, fra umindelig Tid have været Fanatikere, som blindthen lade sig vildlede at Munkene; at denne Opstand ikke finder nogen Samklang i de øvrige, meer oplyste, Provindser, og at det altsaa vil være Regentinden let, med nogle Tusinde Mand at gjenoprette Roligheden. Men denne Anskuelse hyldes ingenlunde almindeligen af forstandige Mænd. Efter det, der er foregaaet i Bilbao at slutte, er Kampen mellem de Apostoliske og de Liberale allerede begyndt, og aldeles usandt er det, hvad hist og her paastaaes, at enkelte Jndividuer ere blevne dræbte, fordi de holdtes for Dronningens Tilhængere. Tvertimod har Dronningens Partie hidtil aldeles ingen Deel taget i dette farlige Spil. Det holder Middelveien imellem begge de øvrige Partier, og Regentinden, selv har i sit Manifest udtrykkeligen betegnet det System, hun agter at følge, som det eneste rette, og som Juste milien; desaarsag formoder man, og ikke uden Grund, at den Franske Ambassadeur har bidraget Sit dertil. Nu opstaaer Spørgsmaalet, har Regentinden Midler i Hænde til at iværksætte dette Splem paa en consegent Maade? Ene herpaa beroer den at Ferdinand Vilde føiede Foranstaltnings Skjedne, thi paa de apostoliske Partie kan den nuværende Regjering aldeles ikke stole, og sætter den sin Liid til det liberale Partie, saa er dens Sag aldeles tabt, thi dette Partie er, hvad man end paastaaer, aldeles i Minoriteten. Hvad Don Carlos angaaer, saa har han hidtil i sit eget Anliggende spillet en aldeles passiv Rolle, og dersom man tager i Betragtning, at det, som Partiets Tilhængere i Biscaya hidtil fattedes, netop er en Styttepunkt, nemlig at Enhver af dem paa en vis Maade handler ene og ikke efter nogen bestemt Plan, hvo vilde da nægte, at Opstanden, allerede maatte have vundet en langt større Udvidelse, dersom Jnfanten fra Begyndelsen havde stillet sig i Spidsen for den Den Rolle synes altsaa, at være af særdeles Vigtighed, som Don Carlos vil spille i det Drama, der udvikler sig for vore Øjne. - Jmidlertid havde den Forholdsregel, som Frankrige maatte vælge til sin egen Sikkerhed, nemlig den Anordning, efter hvilken et Fransk Observationscorps skal opstilles langs med Pyrenæerne, saalænge Urolighederne i Spanien vedvare, nær havt et Ministerskifte i Frankrige til følge. Af en paalidelig Kilde kan herom meddeles: Kort Tid før Ferdinand Vildes Død anledigede Krigsministeren, Marskalk Soult, - for at lempe sig efter det Besparelsesystem, som lydeligen var bebudet i Kamrene og vinde disses Gunst for næste Session, - en Kongelig Forordning, der permitterede en stor Deel af de active Tropper til deres Hjemstavn. Da han kort derefter atter fremtraadte med det Forslag at sammenkalde nye Conscriberede i Stæder for det hjempermitterede Mandskab, fristede denne Forholdsregel den heftigste Modstand i Ministerconseilet. Man fandt det absurd i samme Øjeblik, da et Observationscorps skulde opstilles ved Pyrenæerne, at afskedige de gamle dygtige Soldater, for at sætte nye og uerfarne i deres Sted, og næsten alle Ministrene, modsagde heftigen Conseil=Præsidenten, Marskalk Soult. Kongen, der præsiderede i Ministerraadet, lod nogle Ord falde, der til kjendegave hans Forundring over Marskalkens Andragende. Denne gjorde atter, hvad han saa ofte har gjort: - han truede med at tage Afsked! J to Dage efter hinanden bekymrede han sig næsten aldeles ikke om Forretningerne, saa at de i JntriguenJndviede allerede nævnede Marskalk Maison som hans Eftermand. Paa den tredie Dag lod man Conseil-Præsidenten endnu nogle Timers Frist til at betænke sig, og han erklærede, at han vilde blive paa sin Post. En saadan Beredvillighed var jo en anden værd; man samtykte hans Fordring angaaende de Conscriberedes Jndkaldelse, thi han søgte at bevise, at han vilde tabe sin Reputation hos Armeen, dersom den af ham foreslagne Forholdsregel, angaaende en Deel af de udtjente Troppers Atskedigelse, blev tilbagekaldet. Den eneste af Ministrene, der var bleven paa Conseil Præsidentens Side, var Grev Sebastiani thi ham er det meer om Marskal staven at gjøre, end at lægge sig ud med den mægtige Soult. Freden blev altsaa gjenoprettet, man frygter med Føje, at den ikke vil vare længe, thi Finantsministeren, Hr. Humann, vil ingenlunde række Hænderne til den af Marskalken forlangte Supplementar-Credit paa 50 Millioner Fr. Men kommer det omsider til en Ministerial=Forandring, saa vil efter al Sandsynlighed Humann snarere vige for Marskal Soult, end denne for hiin, thi den Første har ved sin overilede Bebudelse af Fem Pets Rentes Jndløsning, som nu ikke iværksættes, ligesom ogsaa ved adskillige andre haandgribelige Vildfarelser, tabt Meget i vort Børspublikums Mening. Fra Bayonne meldes under 15de d. M., at General Santos Ladron var den 14de ankommen til Pamplona, hvor han skulde ihielskydes. Reisende berettede, at man i Vittoria ventede General Sarsfield fra Salamanca med 8,000 Mand, for at bekæmpe Opstanden. Endvidere meldes i et sildigere Brev fra Bayonne. - J St. Sebastian er nedsat en Militair=Commission. El Pastor har ladet bekjendtgjøre, at Enhver, som tages til Fange med Vaaben i Hænderne, skal skydes; han indgyder i Guipuzcoa en heldbringende Frygt. Henved 20ve Spaniere, tildeels politiske Flygtninge, have begivet sig til El Pastor, andre ankomme i samme Øjemeed fra Departement des Landes. J den med England nyelig sluttede Post=Tractat, er bestemt at den daglige Brevbefordring imellem Calais og Dover, ved Dampbaade, skal vedblive uden Hinder og Afbrydelse, om endog begge Magter skulde komme i Krig med hinanden.