Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1816-10-04
J Engelland holde J Tyrker og Mohrer for næsten saa godt som gamle Kjærlinger. Men havde J seet dem i Forgaars, saa vilde J have faaet en ganske anden Mening om dem. Uden at gjøre stor Opsigt vare de i virksom Bevægelse, og man maa lade dem vederfares den Ret, at de sigtede godt med deres Kanoner. Angrebet mod Algier skeete med en saadan Roe og Orden, som engang Skibsrevnen i Portsmouth i Keiser Alexanders Nærværelse. Da Vinden fuldkommen havde lagt sig, vare vi under Bombardementet stedse indhyllede i Røg, som efter Fyrværkerierne ved Vauxhalls. Vort gamle Admiralskib Queen, Charlotte var Madame Saach, i dette Stykke, og dandsede skjønt paa de Touge, hvormed det var befæstet ved Havnedæmningen Deyen maae troe, at vi alle vare meget kortsynede, efterdi vi ikke kunde komme nær nok derhen. Den gamle Lord var færde les høflig. Uagtet det første Skud er det halve Slag, overlod han dog denne Fordeel til Algiererne, der begyndte at fyre Klokken 2, eftersom jeg siden efter har hørt; thi jeg glemte at see paa mit Uhr Queen Charlotte lagde sig tæt ved Jndløbet til Havnedæmningen, hvor vi oversaae Alt, hvad de kaldte deres Marine. De maae nu opfinde et nyt Navn, da de ingen Marine have mere. Jeg kan ikke beskrive hvad for en Mængde Mennesker, der stode paa Havnedæmningen. De stode tykkere end Humle, langt tykkere end den engelske Humle iaar, hvis Veirliget ikke har forandret sig. Admiralen havde Medlidenhed med de arme Sjæle. Han vinkede af dem, at de skulde gaae bort, men formodentlig forstode de det ikke, og i Øjeblikket laae 500 til 1000 Mennesker, nedstrakte. Ved en brændende algiersk Fregat udbredtes Jlden et Par Gange til vore Skibe, men vi slukkede den i en Hast. Deyens Batterier lignede sande Slagterbænke. Hans Kugler syntes at have lært vor Marineliste udenad, da de næsten undlade at borttage en eneste af de Officieret, ved høie Død en Vacance kunde have indtruffet. Næsten hver syvende Mand af vor Expedition er bleven dræbt eller saa J en Skrivelse fra Lord Exmouth til den engelske Consul, H. Falconet, meddeler han blandt andet følgende Efterretning om Samtalen mellem Deyen i Algier og den engelske Capitain Brisbane den 29de August. Capitainen erklærede Deyen, at Lord Exmouth fordrede Fyldestgjørelse for de Fornærmelser Deyen havde tilføiet den engelske Consul og Nationen. - Deyen svarede, at han dertil var beredvillig; Capitainen skulde kun sige hvad han forlangte. – Capitainen: De har i høieste Grad handlet ilde ved de Voldsomheder, som de i Øjeblikkets Hede har udøvet mod den engelske Consul; De skal derfor bede ham om Forladelse. – Deyen: Det vil jeg gjøre. - Capitainen. Vend Dem da om til ham, og beed ham om Forladelse. – Deyen gjorde det i alle sine Ministres Nærværelse, og maatte desuden betale den engelske Consul 3000 Dollars for de Effecter, som Tyrkerne havde frataget hans Kone. Deyen har med egen Haand hugget Hovedet af adskillige af sine Undersaattet, som han har beskylde for Forræderie. Nogle Corps af de Bantroende skulle ikke have gjort deres Skyldighed, og adskillige Anførte af Frygt for deres Herres Hevn være flygtede til Bjergene. De Cropper, Deyen havde under Vaaben bestode af 40000 Arabere og 18000 Janitscharer. Man forsikkret han skal have havt, foruden disse, 4480 Europæere i sin Tjeneste, og deriblandt 56 Artillerie, og 18 Jugenieur-Officerer. Deyen er iøvrigt ligesaa hoffærdig som før, og haver Engellænderne i samme Grad. Hans Folk elske ham overordentlig Alle Consulboligerne i Algier ere mere eller mindre blevne beskadigede. Et overordentlig Antal Africanere og Jøder flygtede for Kuglerne, og især for Bomberne, hvoraf 36 gik over Staden, og dræbte adskillige Flygtninger. Alt hvad der er bleven tilbage af den algierske Søemagt, bestaaer af en Brig paa 22 Kanoner, en Goelet paa 14, og en halv Galley.