Berlingske Tidende, 1796-06-13
Frankfurt, den 4de Junii. Den 1ste hujus angred den franske General Kieber Prindsen af Würtemberaa Colonner ved Neder hinen, hvilke til sammen udgierde de til Mand. Den ene trængte over Spies, den anden frem over Leiddørt med Siegburg medens en tredital ved Bonn over Rainen ogsaaledes formerigen combineret Attage mod Aaler og tvang Østerrigerne derfra og over Sieg. De Keiserlige vare derfor nødte til at trække sig tildage over Uteroth til Altentircken. Paa begge Sider blev hidstat sagtet, og begge Partiers Forliis er betydeligt. Terrainet og Overmagten vare de Franske gunstiat af Prindsen af Murtembergs Adjutantere vare, da Affairen begyndte, endnu i Chrendreitstein. Den Keiserlige Dagagt kommer nu dan Ladn. Prindsen af Würtemberg staaer nu fra Altentircken med Bachenburg langs Westerwald, men da man troer, at denne Position ikke er at forsvare ved de Franskes stærkere Fremtrængen, skal han begive sig bag Laan, og forsvare samme. Paa Hundstykken ere vel nogle anairer forefaldne til Stade for de Franske; men det heder den at de Keiserlig skal at sig selv gaae tilbage fra Hunds retten til deres gamle Postioner med Alten, saasom de Franstetrue Dreisgan med et Jndfald igiennem Schweiz, og ikke ville længere geforttere den schweitiske Neutralitet. Feldtmarskal Wurmser maae i største Dast afsende 15000 Mand af sin Armer til Dreisaan, hvor General Latour Corps er alt for svagt til at modstaae et fiendtligt Jndfald. Efter Baselerbreve ere og Mand Franske af General Kellermans Alderier antemagt Beford, og skulle støde til Armeen mod Viinaan J Dag ventes Erkehertug Carls Hovedqvarter i Kienunal, hvorhen den hele Armer skal trække sig til bage Grev Murmers Armee skal ogsaa gaae tilbage, og bengaaer atte offensive, men defensive. Man taler og om en nye Vaabenstilstand, som skal være i Forslag. Beel, den 4de Junii. Ved Neder hinen giøre de Franske brindelige, men meget blodige Fremtidt. Af den Mængde i Cölln ankomne, og paa Slottet i Bonn, saavelsom i Brublersletter endnu liggende Saarede kan man slutte sig til Antallet af de Døde. Østerrigernes Modstand var næsten allevegne haardnarten, og selv de Franstes Vidneshved maae lade dem vederfares Ret deri, at de kuns Skridt for Stridt og i Sluttede Oleder, stedse seg tende, veeg deres med Magt og Voldsomhedsnemtrængende Fiende. Overgangen over Reber, og Jndenrisen af Sieg bura paafulgte allerede den 1ste hujus, uden sunderlig Forlitsen begge Sider; men ved Sieg havde Østerrigerne for Alvor giort Holdt. Kanonaden var saa heftig, at man tydelig tun. anhøre dens Torden i Lolin. Den franske Colonnesyntes virtelig at varle, men General Lefeyre med Sabelen i Baanden, vovede sig i Spidsen for den, og opmuntrede den til at følge. som, hvorpaa Tropperne med fældte Dalonetter og tildeels andende igiennem Kleden i største Forbittrelse satte an paa gienden. Vel gjorde Østerrigernes godtanbragte Jld mange Aabninger i de franske Geleder; men Østerrigerne bleve dog ved dette usædvanlige Optrinsatte i Frygt, og bragte til at vige De Keiserl efterlade ved denne Regtning at Fanger og i Kano. der. Amallet paa de Døde og Saarede er endnultke bekiendt. Endnu samme Aften trængte de Franske frem indtil Beuel, lier over for Bonn, hvor de Reiserlige havde sat sig, men ogsaa der efter en giverlende Vaabenlatte maatte vige saa at Communicationen mellem Bonn og Beuel allerede i Forgaar Morges var fri. Samme Morgen brættede General Bonnard og med Reservedivisionen fra Cölln til Bønn, og satte sammesteds over Rhinen. Til Bønn ere allerede mange 1000 østerrigske Fanger blevne bragte. Til Indbyggerne paa den høire Rhinstrandbredde har General Kleber udstædt følgende Addresse : Eders Fyrster Stolthed og Halstarrighed tvinger os til at bestride dem. Alle vegne, hvor vi marchere igiennem Eders Land, skal der blive holdt den strængeste Disciplin. Dersom J forblive rolige Eders Huse og ved Eders Arbeider, skulle itte fortryde den Tillid I have til os. Jeg skal afvende fra Eders fredelige Bo ligger alt Ondt, som Krigen sædvanlig fører med sig, og derfor forlanger jeg blot, at J forblive i Eders Huse; men de, som begive sig tilbage med Fienden, skulle blive behandlede som han, og jeg vil ansee dem for hans Tilhængere og Forsvarere, og give deres Eiendomme til Priis for Plyndring og Jldsluen. Eders Skjebne, Jndbyggere paa den høire, Strandbred, kunne J altsaa nu bestemme. vide forud, at den ganske hænger af Eders Opførsel. Det skulde meget for nøle mig, at ikke finde nogen Fiende blant Eder, og ikke blive nødt til af Eders uforsonlige Had mod Tropperne som staae under min Commando, at bruge Strænghed med EderKreber.