Berlingske Tidende, 1769-06-01
Fortsættelse af Det Proveneste Parlements Skrivelse, til Kongen af Frankrig, daaret 26de Novbr. trøg, angaaende den for Handel med Kornnaheen. (See Man Maaneds Tidende sidstl. For at afværge denne Ulyligheds Tilvært, forbød man Jndvaanerne af Provingerne at forlade deres Boeliger forat finere ind til Hovedstaden, og dette Forbud, skrever i Ly rene men modsaat af Administrationen, blev overhalder sig gesom maatore Tider holder over Forbuder imod at begge i Hovedstaden udi det Franske Rige. En nædet blanden, af alle Nationer forstyrrede endelig dette ædelmodige Folsom Pragt, Kiælenskab og Drkesløshed allerede havde forket: Det blev tilsidster Rov for Bacharer. Og, efternRom var blandet, og dens ulykkelige Jndvaanet vare: stor Mængde flygtede til Aftica, glemte de deres Fæderne lands Uheld og deres egen Elendighed, og tænkte kuns at Skuespillene. - Ved lemfældige og umærkelige Midler at holde Folkene og Pengene til at blive paa Landet, at fordeele Lykken Gaver ligesom og Folkemængden, det er er Regierings største Kunst. Hidindtil har maa lidet tager i afdenge Omforg; og den første Lov, som synes at stævne: et saa ønskelige Maal, maa møde faa store Mossigelser. - Dersom denge Lovhaandhæves, hvorfor Lovgiverens Kløskaberes Borgen; dersom vores opmuntrede Agerdyrkninforsørger vares Avling, hvilken allerede fordede mere end og fortærede, have vi aldeles ikke at befragte at vere offentlig Torve skal blive tomme; de smaa Forpagtere og Bønderne skal immer didføre deres Kornvahre Tid efter anden, for afsætte dem eftersom deres Behøv tilsiger dem. - De Torne først bleve anlagte, skette det for Publici Nytte, og ikke for at giøre det til Slave. Herermændene paa deres Levne indførte Stadelene, Maalepenge & til Vederlag for den Skoes som de over disse Torve holdte: Da tragtede man, for Fordelens Skyld, at trække størst mulige Mængde inTorns; af Førstningen lokkede man derhen ved Beqvemmeligheder, længere hen brugtes Tvang for at tilholde sine Underhavende at komme der. Man handlede med Torvene (saa at sige) ligesom med Bannalevnen eller Møllen, der, hvi første Aarsag var at man tragtede at forsikre sig en fordeelag. tig Oppebørsel, blev i Fremtiden forestillet som en PolitiSag. Det er klart, at man skulle have lagt sig efter at forøg Torvene, dersom den Pligt, der at sælge Fødevadrene, har de været anseet for et alvorligt Reglement, hvis Efterlevelse man maatte haandhæve. Der i Steden for giørte man Tørde Rettigheden til en vigtig Herlighed, over hvilken maa var salaux. Jmidlertid forøgede Indkomsterne sig af de paalagte Afgifter, dem man besmukkede med den Paaskud, at forundes Manovalium, hvilket altid slinger valt Almuens Dren, og de ophørte at vorde anseer med Misfornøyelse. - Endelighengte en lang Sædvaades saavide, at man troede i det var billigt, at forunde alt Salg paa Lafterne Et rimelige Fartud, som strider smaa Eiendoms=Rettigheden og den offentlige Frihed, og usomharlig maa forringe Fadenahernes Priis naar deraf er Overfind, men derimodforhane deres Priser naar de vorde vare, tat Eiereren til have sin Vagne Love og forsømte Tid betalt. -Man tager føyt dørt, at man angaaende denne Politiske raaber sig paa Konge Johanns Organnan af 29de Jan. 1350, som ikke indeholder noget Paand haarved Hande sen med Kornnaherne merætninges end den med andre Føde. ratra, den haver i Almindelighed at da udenbyes Kiøbmænd, som fore Kiøbmands Gaar og Fødenaher til Paris, skulle værepligtige at udsætte dem de affentlige Bader og paa Torvene. Man forunder dem ikke at aflette Vahrene andensteds, forstinder demen heller at føre dom til Paris, men, naar de attrakomme der for at sælge, da forbydes det dem at sælge: andensteds ind i bemeldes Bager og paa Torvene; hvilke saaledes stemmer overeens med den ældre Ordannanet af 1305. - Den Elernde Julii i 182 ginge Ordengaace indført et tage Slags Forbug; den forbad Kiøbmændens at kiøbe Kornvahren til at have og og til Provistaa anden. steds end paa de offentlige Tørne. Endandler Eiendom Rettigheden ikkelige til antæstet: Det var endnu ikke Agermanden formeent paa sit Loft at sælge til hvem som ville kiøbe af ham, Forinden vare kuns rettede imod Kiøbmanden. det var ikke ham tilladt at kiøbs andensteds end paa Torventil at have op og til Provision. - Endeng fulgte det almindelige og uindskrænkede Forbud. Da blev det en Undersaat formeent paa indbyrdes Tra og Løve at sælge til sig Nabrøde Kornvahre, som han sit Ansigtes Sveed havde høstet: Loventvang dem alle til at drage til Torns, der af fuldende et maaskee allerede sluttet Kiøb, at fore Kornradrederhan og tilbageigien. - Agermanden blev nu nødet til atsvænde Creaturene fra sin Plen; at bruge dem til at forruste Korn 3 til 4 Miilebart, for da maaske at bydes ringere for dem, ind ham paa Steder var under. Loven, som frend indsaae dette Tilfælde, har Omsorg for at tilholde dem som eyede Korn, ikke at dringe allene en Prøve til Torns; de skulle holde hele Partier in Natura til fals, ikke siden holde dem høyere, end de første gang havde lovet dem for; den var paalagt vist Afslag, dersom de ikke solgte for paa det tredie Tren; Kortsagt, maatte de at kunne ikke formeget fortrædige Eieren eller forringe Fødevarenes Priser. -