Berlingske Tidende, 1833-06-08
Paris, den 29de Mai. Man gjor den Bemærkning, at Loven angaaende Bourbonernes Udelukkelse fra Frankrige ogsaa udelukker deres Døttres og Sønners Ægtemænd og Hustruer, uden at gjøre Forskiel paa offentlige og hemmelige Ægteskaber. Hvorledes kan da Grev Lucchest=Palli dersom han virkelig er Hertuginden af Berrys Ægtefælle, have Ret til at opholde sig i Frankrige. Om den Maade, hvorpaa nogle St. Simonister bleve modtagne i Constantinopel, indeholder Journal des Debats en Skrivelse fra det tyrkiske Riges Hovedstad, af 27de April, med følgende Details: "Disse St. Simonister vare reiste fra Marseille og ankomne hertil, uden at melde det til den franske Ambassadeur. Alligevel paatog Admiral Roussin sig, Dagen efter deres Ankomst, at underhandle med den Tyrkiske Regjering om deres Ophold i Constantinopel; men St. Simonisterne, som udelukkende forfulgte deres Øjemed, tilintetgjorde snart hans Bestræbelser. De begave sig skareviis til de folkerigste Gader og Pladse, sang deres Viser, prædikede deres Lærdomme, og leverede strax Commentaren dertil, ved at hilse alle Fruentimmer, kaste sig ned paa Jorden for dem, ja endog foran Sultanens Serail at forkynde, at de vare komne, for at opsøge den fri Qvinde, den qvindelige Messias, der, som de nøje vidste, opholdt sig i Orienten. Agitationen blandt Almuen tiltog med hvert Skridt, St. Simonisterne gjorde, og man kunde med Føje frygte en formelig Opstand. Seraskieren saae sig derfor, efter den personligt fornærmede Sultans Befaling, nødt til at arrestere disse farlige, saakaldte Apostle, og indspærre dem i det tyrkiske Cancellie hvor de behandledes med megen Skaansomhed. Men snart begyndte Pøbelens Trudsler imod dem atter med saadan Heftighed, at det blev nødvendigt, at fjerne St. Simonisterne, dersom de ikke skulde staae i Fare for at miste Livet. De bragtes til Dardanellerne og indspærredes i et Huus, der tilhørte den tyrkiske Regjering, indtil man, i Samfund med den franske Ambassadeur, havde fattet en Beslutning. Admiral Roussin lod sig give en Beretning om Sagen, og syntes fortørnet over, at man uden hans Vidende havde disponeret over fjorten Franskmænd, han gjorde derfor, - endskjøndt han erkjendte Nødvendigheden af de anvendte Forholdsregler. - Seraskieren peremtoriske Forestillinger, og erholdt det meest fyldestgiørende Svar. Da hine St. Simonister ankom til Dardanellerne, fandt de en befaling fra Admiral Roussin til den derværende franske Consul, om at tage dem i Beskyttelse. Nogen Tid efter erholdt deres Anfører en skriftlig Erklæring fra Admiralen, med den Forsikkring, at deres Ophold i dette Land var umueligt, og med den indstændigste Opfordring til at vende tilbage til Frankrige. Det er aldeles utvivlsomt, at disse Daarers længere Ophold i Constantinopel vilde have havt en Opstand til Følge, og at det Had, den Hevngierrighed, som Almuen nærede mod St. Simonisterne, maaskee vilde have udbredt sig til alle Franskmænd. General Bugeaand, der skal ledsage Hertuginden af Berry til Palermo, vil, efter sin Tilbagekomst fra Jtalien, vorde udnævnte til Commandeur for en Militairdivision. For eet Aar siden var Generalen endnu Oberst. Man forsikkrer, at Regjeringen kun har samtykket i Hertugindens Frigivelse under den Betingelse, at hun, efter sin Ankomst til Jtalien, skal bekræfte Erklæringen af 10de Februar. Fra Blaye skrives, at den Stænghed, hvormed alle Fremmede fjernedes fra Hertuginden, er bleven meget formildet siden hendes Nedkomst. Nogle af hendes Tilhængere have faaet Adgang til hende, og maatte give hende Beskeed om adskillige Legitimisters Skjebne, som hun ved sin Fængsling havde forladt i Vendeen i en farlig Stilling.