Adresseavis for Børn, 1782-10-09
Nu mangler her endnu ikkun Deres Vidnesbyrd, Madame. Hvad siger De mig om Deres Søn, (efter en Pause) Slet intet? Fr. v. Detm. Hvad skulde jeg sige. Deres Durchlauchtighed! Fyrst. Hvad De tænker – Sandhed, for Børn. Fr. v. Detm. Og kan jeg det, Deres Durchlauchtighed. – Om jeg kunde rose min Søn, vilde De da, at jeg skulde rose ham i hans Nærværelse. Eller om jeg havde Aarsag til at dadle ham, at jeg da skulde dadle ham i den Fyrstes Nærværelse, som har hans Skjebne i sin Magt, Fyrst. (smilende) Fortræffeligt, Madame! De er saa god, saa from, som nogen Moder kan være, og saa eyegod, som noget Fruentimmer kan vise sig. Jeg beundrer Dem gandske og aldeles – (alvorlig Enhver, min Hr. Lieutenant, har sin Maneer, og jeg har ogsaa min Naar jeg vil befordre en Officier, saa begynder jeg dermed, at jeg lader ham sætte i Vagten i Arrest. Hvad synes Dem derom Lieut. (forskrækket) Deres DurchlauchtigFyrst. Jal ja Der er nu ikke andet for Leveer kun Deres Kaarde til Capitainen, og gaae i Arrest. – En meere beskeden Opførsel havde kundet undskylde alting, men denne Selvtillid, denne Dristighed – Hvad kan man vel vente af et Menneske, der med en Samvittighed som Deres, er saa fræk som De, som maae føle det, at han fortjener min Ungade, som veed det med sig selv, hvor uværdig han har opført sig og handlet imod den bedste, den frommeste Moder, og som dog alligevel J Vagten med ham, Paa en Maaned skal han være arresteret, Hr. Capitain – Jeg vil for Deres Skyld, Madame, ingen videre Efterretning have om hvad der er forefaldet; jeg vil for den Maades Skyld, paa hvilken jeg har faaet Nys derom; – For den store Forbrydelses Skyld, som jeg af alle Omstændigheder kan slutte han har begaaet – vil jeg slet intet meere vide derom. Men, Hr. Capitain – (med den strængeste Tone) Saasnart der forefalder det Allermindste igjen, da strax rapporteret, Paa Stedet, paa Øyeblikket vil jeg have Efterretning derom, Jeg har nu foresat mig, at jeg vil opdrage, danne og anføre dette unge Menneske; og hverken De, Hr. Capitain – (lemfældigere) eller De, Madame, maae understaae sig, at fordærve denne min Opdragelsesmaade. Særdeleshed til Fru von Detmund) Jeg vil ikke, at De skal hielpe eller understøtte ham med noget, ney ikke Avis ikke engang med det allerringeste ikke engang med nogen Ting, under Navn af Foræring Ney, slet og aldeles ikke. Han kan leve af sin Gage, og han skal lære at indskrænke sig. (gjør en Bevægelse med Haanden) Nu fort af sted, i Vagten, Hr. Lieutenant (Beggefficiererne gaaer bort.) Fjortende Optrin. Fyrsten. Fru von Detmund. Pagen. Fyrst. (betragter hende) Nu - Madame. De seer mig saa nedslaaet ud, Fr. v. Detm. (meget beskeden) Jeg er Moder, Deres Durchlauchtighed. Fyrst. Men dog ikke af de kjellingagtige og kjelne, som langt heller ville ikke forbedre deres Børn, end at de skulde nænde at krænke deres Sind Fr. v. Detm. Ney, da var min Kierlig Ney, jeg er ikkun bange hed ikkun Had. og frygter for, at min Søn har for bestandig forspildt og tabt Deres Durchlauchtigheds Naade. Fyrst. Befrygter De det? – Og dog har jeg for det første ikkun villet gjøre ham værdig til den Naade, som jeg har tiltænkt ham. - Ungdom og Ubesindighed – den kan jeg meget let tilgive, Madame; men jeg tør ikke altid gjøre det strax. Det, der kan være en Bevægaarsag til Forbedring hos en det kan hos en anden blive en Anledning og Opmuntring til større Forbrydelser. Vær De kun imidlertid gandske ubekymret, for Børn. Det unge Menneske vil nok blive klogere og forsigtigere, og i samme Forhold, som han bliver det, vil jeg ogsaa blive meere velgjørende imod ham. – (vendende sig om til Pagen) Hvad denne Lille angaaer Veed De vel, hvad for Hensigter jeg har med ham, Fr. v. Derm. Ney. Deres Durchlauchtig- Men i hvad for Hensigter De end hed! har, saa er jeg forsikret om, at samme ikke kan være andet, end de allerædelmodigste, J hvor høyt jeg end bestandig har æret min Naadigste Fyrste, saa overbeviser dog denne Dag mig, at jeg endnu aldrig fuldkommen nok har æret Deres Durchlauchtighed. Fyrst. Hvad vil De sige, Madam, De kjender mig jo ikke endnu. - Blot for at skaffe Staten en retskaffen Mand, blot for at skaffe mig selv en troe og nyttig Tjener, og for at opdrage en Ven for min Søn, der engang saa villig kan døe for ham, som hans blot allene der Fader døde for mig; for har jeg Femtende Optrin. De Forrige. En Kammertjener.