Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-02
Efterat Skyttelauget havde endt sin Fugleskydning, samledes og Aftenen omtrent 150 af Selskabets Medlemmer paa Raadstuen til et Maaltid, hvor den muntreste Stemning var herskende og hvor en levende Deeltagelse for de Spørgsmaal, som for Tiden meest beskjæftige alle sande Fædrelandsvenners Tanker og Hjerter, varmt og kraftigen udtalte sig. Af de Skaaler, som, foruden de sædvanlige, bleve udbragte af de tilstedeværende Medlemmer, ville vi udhæve følgende: Af Hr. Major Juell-Wind. For Selskabets fraværende Medlem, Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen, der for Tiden pløiede Søen og hvem Taleren ønskede en snar og lykkelig Hjemkomst. Af Hr. Oliemøller, Stænderdeputeret Schytte for Selskabets Æresmedlem, Hr. Justitsraad Ræder. Med sædvanlig Varme og Diærvhed udviklede Taleren, hvorledes Justitsraadens hele Færd som Embedsmand langtfra indskrænker sig til hvad blot Pligten byder, navnlig hvorledes han stedse havde viist den meest levende Jnteresse i Byens communale Anliggender og saaledes nylig, i Spidsen for en Deputation, for Thronen og vedkommende høie Magthavere talt Communens Sag et for denne vigtigt Anliggende. J sin Tak beklagede Justitsraad Ræder, at hans Evne ikke stedse stod i Forhold til hans Villie, og at han saaledes heller ikke i det af Taleren berørte Anliggende havde kunnet udvirke, hvad han havde ønsket, men idet netop nu den Overbeviisning var bleven fast hos ham, at Communen i visse Puncter intet mere har at tabe, fandt han sin Trøst og Opmuntring i, at man staaer allerfastest, naar man intet mere har at miste. Senere gjorde Justitsraad Ræder Selskabet opmærksomt paa, at der i dets Midte befandt sig tre Stænderdeputerede, der og faa Dage skulde gaae deres vigtige Kald imode. Efter at have sammenlignet de Deputerede med den i Felten dragende Kriger, hvem en haard Kamp forestaaer, lagde han dem med Kraft og Jnderlighed paa Hjerte, at møde med Mod i den forestaaende Kamp, og især at værne og "Danmark helligste Palladium, den kostbareste Juveel i den danske Krone; Trykkefriheden. Paa de Deputeredes Vegne tog Justitsraad With Ordet og lovede at intet skulde afskrække dem fra med Varme at tale Folkets Sag i alle de vigtige Anliggender, som i Stændersalen vilde blive bragte paa Bane, blandt hvilke han, foruden det af den forrige Taler anførte, dvællede ved det slesvigske Spørgsmaal, og endte med at bemærke, at Følgerne af deres Færd kunde Jngen forudsige; de stode i Guds Haand. – Efter at endnu, foruden Andre, Oliemøller, Stænderdeputeret Schytte havde talt for Sammenhold i Folket", og mindet om, "at Tiden varslede med synderlige Tegn, og at vi Alle levende maatte føle at vor Statseenhed var stædt i Fare, og at vi derfor, ved Bevidstheden om at vor egen Velvære ikke truedes øieblikkelig, ikke burde være ligegyldige, men efter de hæderlige Mænds Exempel, der stræbte at vække Deeltagelse for fædrelandske Anliggender, hver efter sin Leilighed maatte tragte efter at gjøre os Rede for vor Stilling og vore Forhold, for at vi kunne være beredte i Farens Stund; Overkrigscommissair, Stænderdeputeret Holst for "de Danske i den slesvigske Stænderforsamling osv., vedligeholdtes den muntre Stemning endnu længe efter Bordet og steg næsten til Begeistring ved en af Justitsraad With anstillet humoristisk Sammenligning mellem Fuglekongens og andre Potentaters Regjering. At tydeliggjøre den Stemning, der i det Hele besjællede Selskabet, vilde være umuligt, men vistnok er det Ønske levende hos enhver af Deeltagerne, at den Aand, som denne Aften hvilede over dem, endnu længe maatte være herskende i Skyttelaugets Samlinger. (Hs. Av.)