Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-16
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Det hedder i en privat Skrivelse fra London af 18de August, at man der er meget glad over, at Processen mod Dronningen blev aabnet den 17de uden nogen Folketumult, men Regieringen havde ogsaa taget alle muelige Forholdsregler, og holdet Politiet og en stor Mangde Militair i Beredskab. og især blev Pøbelen beroeliget derved, at Regieringen havde viist den Klogskab, at lade de Militaire, som vare opstillede i de Gader, som Dronningen skulde passere udvise hende alle de Honneurs, som kunde tilkomme hende efter hendes Rang, Denne Høflighed giorde et fordeelagtigt Jndtrypaa Almuen. Man havde endnu bestandig haabet paa en Udfoning imellem Kongen og Dronningen indtil det bekiendte Brev blev publiceret; thi hvad deri er sagt kan aldrig blive tilgivet. Om dette Brev dømmes saaledes i London: at en stor Deel af hvad det indeholder skal vistnok være Sandhed; men at det kan drages i Tvivl om en Fyrstinde kan være berettiget til at bekiendtgiøre offentlig en saadan Skrivelse, som kun tiener til at opvække Had og Forbittrelse mod Kongen og Parlamentet hos et Folk, som allerede er uroeligt nok i Forveien; det vilde under alle Omstændigheder været ædlere handlet af hende ikke at have publiceret det; men at det er tilgiveligt dersom hun er uskyldig og man giør hende Uret; men dersom hun er skyldig saa fortiente hun allene for dette Brevs Skyld al den Straf, hvortil hun kan blive dømt for den Forbrydelse, for hvilken hun er anklaget. Det er utroeligt med hvil ken Begiærlighed dette Brev blev læst; thi foruden at det var indrykket i alle Aviser, saa bleve over 100000 Exemplarer deraf solgte inden 2 Dage for 2 Pence Stykket; ja de Radicale vare ikke engang fornøiede dermed, men opsloge det endog paa Murene for at alle kunne læse det. De ministerielle Tidender holdt paa deres Side et skrækkeligt Huus med dette Brev. En af dem, Morgenposten, triumpherede ret over, at den feige Pøbel ikke have vovet at foretage sig noget den 17de, hvoraf den slutter sig til, at der intet er at befrygte for Landets Roelighed; men man skielver for i London, at Troppernes Troeskab skal blive sat paa Prøve. Mange Regimenter hedder det skulle være stemte for Dronningen; Soldaterne i Militsregimentet Leicester have endog overleveret en Addresse til hende, og da Obersten for et Militsregiment, som ligger i London udbragde efter Exercitsen: leve Kongen, saa tilføiede Soldaterne et tre Gange gientaget Udraab af samme Natur for Dronningen. - Man roser den Kongelige Prinds Hertugen af Susser for den Delicatesse, som han udviiste ved det han undskyldte sig med sin Slægskabs=Forbindelse med Dronningen fra at overvære Processen, som Pair og Medlem af Overhuset. Jnterressen for Dronningen vedvarer endnu i London, uagtet de skrækkelige Beskyldninger mod hende som fremgaae af Forhørenes Fortsættelse; hun erholder endnu bestandig Addresser endskiøndt der paastaaes i Bladet Coureren, at de ere opdigtede. Folkets og Damernes Taalmodighed, som sædvanligen vente paa Dronningen paa St. James Pladsen blev ret sat paa Prøve den 28de August; da hun først ankom efter Kl. 12. De fleste af de forsamlede Personer ere Fruentimmere; foran Lady Francis Huus holde bestandigen alle Slags Vogne, hvorpaa Pladser blive bortleiede. Constablerne have megen Møie med at skaffe Plads, da de giøre sig al muelig Umage for at undgaae at bruge Stokken mod det smukke Kiøn. Politiet er saa galant, som Omstændighederne kunne tillade det, hvilket vil sees af følgende Exempel: En gammel Matrone, som man havde stødt lidt vel haardt tilbage, sagde til en Politiebetient: Af min Herre naar De vidste hvor langt jeg har maattet reise for at see Hs. Majestæt, saa vilde De ikke være saa grusom at nægte mig en Plads. Fra hvilken Deel af Staden er De da kommen, spurgte han, Jeg kommer ikke fra Staden, svarede hun, men er fra en af de meest fraliggende Byer i Worcesterschire og har reist 150 Mile og hele den sidste Nat; jeg beder derfore, at jeg ikke maae have gjort min Reise forgiæves. Hun fik derpaa strax en meget god Plads. Da Dronningen kom Kl. 3 1/2 tilbage fra Parlamentet, blev hun modtaget af en utallig Mængde Mennesker, som fyldte Luften med deres Frydeskrig, saasnart hun var steget ud af Vognen viiste hun sig strax for Vinduet og hilsede paa det flere Gange. De ministerielle Pairs bleve, da de kom udaf Parlamentet insulterede af Pøbelen isærMarqvien af Anglesea og Hertugen af Wellington; 6 ridende Politiebetientere ledsagede ham til St. James Park. Da de kom tilbage kastede Pøbelen Stene og Skarn paa dem, og paa det hele Politiecorv, saa at man tilsidst ikke kunne see hvad Farve deres Kioler havde. Allarmen var frygtelig og man stod i Fare for at blive traadt under Fødderne. Politiebetienterne udholdt alle disse Fornærmelser med megen Taalmodighed og deropasserede ikke nogen Ulykker, ikke heller blev nogen arresteret. Aldermann Wood havde den 28de August om Aftenen nær brækket Halsen paa sin Tour til Dronningens Lyststed; han slap imidlertid med at faae et Ribbeen brukket; der mødte ham nemlig nogle beskiænkede Mennesker med en Karre; hans Gig blev slaget i Stykker, og han selv kastet ud af Vognen. – En Hr. Mills fra Bristol vilde den 28de August holde udenfor Lady Francis Huus en Tale til den store Folkemængde paa en Karre til Fordeel for Dronningen; men han blev strax arresteret og maatte stille en tilstrækkelig Caution. – Et stort Malerie bliver nu foreviist i London, som forestiller Dronningen ridende ind i Jerusalem; man seer derpaa hele hendes Følge med Bergami i Spidsen Det bliver angivet for sikkert, at Dronningen modtager daglig 300 Pund Sterling fra Grev Liverpool, som første Lord for Skatkammeret. Han har desuden erklæret i Overhusets Møde den 28de August: at Regieringen har anviist en ubestemt Pengesum til Dronningens Disposition for at bestride Omkostningerne paa hendes Proces; ogsaa have hendes Advocater nyelig paa deres Forlangende faaet 100000 Pd. Sterling udbetalte. - Vidne Af høret imod Dronningen fortsættes bestandig; iblandt andre er et Fransk Fruentimmer ved Navn Louise Dumont blevet forhørt; hun havde været Kammerfrue hos Dronningen og vidne om hvad der var passeret paa Ballet i Neapel. Dronningens Advokat Hr. Williams forelæste et Brev fra hende til hendes Søster, hvori hun havde talt med den største Henrykkelse om Dronningen; hun tilstod, at have strevet et saadant, da hun dengang var Dronninget hengiven; men hun paastod forresten, at hun ikke havde faaet nogen Belønning for at komme til England og for at vidne mod Dronningen.