Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-01-26
Magistraten i Randers har bekjendtgjort, at Byens Bagere skulle, efter bestilling i Skjeppevis, levere bagt Brød for 1 Rbd. 10 sk. pr. Skjeppe Rug. Hvem der interesserer sig for vore vestlige, for den større Deel lyngbegroede Egnes Beplantning og hensigtsmæssige Kultur (herunder forstaaes en fremadskridende Frugtbarhed) vil det glæde at erfare, at Hædersmanden Hs. Excellence Grev Moltke Hvidtfeldt til Stamhuset Malthenborg, – der aldrig blev tilbage, naar det gjaldt Fødelandets sande Gavn - har kjøbt Skødeberggaard i Vorbasse Sogn med et Areal af 7 til 800 Tdr. Land, som nu ved hensigtsmæssig Kultur og Beplantning vil blive en Mønstergaard for denne Egn. Gud lade ham leve længe for ogsaa her at høste Lønnen for Udholdenhed og en kraftig Villie. Kun ved Hedens Kultur kunne vi see den Mangel paa mindre Landeiendomme afhjulpet, der hvert Aar bliver føleligere for vore unge Landmænd, hvoraf aarlig flere drage derud; men - ofte foruden den fornødne Drivtskapital. - Vi kunne derfor ikke ganske deele den Glæde der ved flere Leiligheder udtales over at der aarlig opdyrkes megen Hede, naar vi see hen til hvorledes dette i Almindelighed iværksættes, ja vi nære endog den Overbeviisning, at magen Hede, der kun egner sig til at be plantes, er taget i Kultur – for at udlægges i en magrere og slettere Tilstand og – for at afskrække Andre fra et Arbeide, der meget sjelden betaler sig i de første Aar. Men, naar Mænd som Grev Moltke kjøbe Hedeejendomme for at opmuntre og gavne Andre, og for ved saadanne Mønstergaarde at overbevise om, at der gives en ganske anden og fordeelagtigere Drivtsmaade end den brugelige; da maa enhver Hedeboer glæde sig, thi da kan han faae Syn for Sagen, og han vil vist snart følge efter. Hvad der fornemmelig vilde befordre Kulturen og gjøre dem end mere frugtbringende for Efterkommerne, er levende Hegn og Beplantningen af de Hedejorder, der mangle Mergel, eller af andre Aarsager ikke ere tjenlige til at opdyrkes. Dette er et Statsanliggende, der ikke kan udføres af den Private; her ere Regeringens Foranstaltninger absolut nødvendige, og vi kunne da haabe, ligesom i andre Lande, efterhaanden at see Heden vige for frugtbare og skovbegroede Sletter; thi Plantninger i det Store ville ogsaa fremkalde de mindre hos den Private, hvilke ellers ingen anden sand Værd have, end at de kunne tilvejebringe Læ om en Gaard og en Have, og pynte paa den for al Trævegetation blottede Egn. Det mangler ikke paa Penge i Landet: dette see vi ved mange Leiligheder, hvor de Rige aabne Pungen. Men Halvens Stepper ere endnu ikke komne i Moden; de ligge for langt fra Haanden, og dog ere de, selv i deres nogne, forladte Tilstand, meget interessante. Naar blot Rigmændene vilde reise derud og selv undersøge, paa hvor mange andre Maader de der kunde gavne med, end – en Jernbane! Lad os først anvende Arbeidskraften og Pengene til at opdyrke og frugtbargjøre vore Jorder, saa ville vi derefter takke for Chausseer, ja selv for Jernbaner til at befordre vore Efterkommeres Produkter. Vesterboeren har ikke mange Penge, men han er netsom og sund paa Siæl og Legeme, hans Jord er ikke saa slet som mange troe, men han mangler Anviisning og Træer, den første kan han faae naar vore Rigmænd gjorde den Anvendelse af deres Penge som Grev Moltke-Hvidtfeldt. Træerne haaber han at faae ved en faderlig Regerings vise Foranstaltninger. Gud gav os de fede Aar for at vi i dem skulde virke for de magre, Naar disse komme – da gjelder det at have noget at tage til. Der føres Tømmer paa Floder og Jernbaner fra Bøhmen til det nordlige Tydskland; den Tid kunde ogsaa komme, da Danmark kunde takke Gud for at have Tømmer at udføre fra dets nu øde Egne til fremmede Lande. Brændepriserne gjøre det allerede føleligt nok, hvorledes Skovene ere aftagne i de bedre Egne; hvorfra skal det da komme, naar der ikke i Tide anlægges Skove paa de Strækninger, der ikke egne sig til Kornavl, og hvor de tillige vilde blive til Velsignelse, ikke alene for Provindsen, men for hele Landet. Enhver Fødelandets sande Ven vil i sit Hjerte takke Grev Moltke-Hvidtfeldt for det hæderlige og følgeværdige Exempel han har givet, og ønske, at ret mange, som have Raad dertil, maatte gjøre ligesaa (B. T.)