Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-04-07
Regjeringens Foranstaltninger. 6. Hr. Cancellieraad Hempel har i sin Avis fremsat følgende: (see ovenstaaende Anmeldelse under No. 5, "Man vil vel indrømme, at mine Attringer snarere finde som her af Hr. Ree er optaget.) Hjemmel i disse Mænd (senere fremsatte) Anskuelser, end Forinden min Besvarelse anfører jeg herved 1) af Hr. at de skulde være overdøvede ved Hr. Cancellieraad Etatsr. Borgem. Steenfeldts Skrift om Municipalvæsenet, Hempels Fremfusenhed, hvortil jeg desuden ikke har hvor Forf. ønsker at Valgmaaden af en Kjøbstads Reprægivet Anledning, men snarere til en høflig Adfærd, sentant saaledes maatte indrettes: "De valgberettigede Bor ved at have tiltroet ham den Jndsigt, at kunde gere skulde vælge ved skriftlige Stemme=Sedler, uden noget bøde paa en følelig Mangel. Endnu besynderligere vil vel Forslag af Magistraten. Ved den nu brugelige Valgmaade, Enhver finde det, at den samme Mand, som klager over at Magistraten foreslaaer 3 Borgere, af hvilke det hele Bor Lunkenhed i Almeen=Anliggender, vil, naar Talen er om gerskab igjen vælger een, bemærkes, at Borgerne ei synes Jnstitutioners Ufuldkommenheder, søge Skjul bag disses at have den Deel i Valgene, som maa antages ønskelig, for bestaaende Former. Ved saadanne Principer maa rig at den Valgte med Føie kan ansees som deres Repræsentant, tignok, som Hr. Cancellieraaden siger, Enhver beholde sin da det nu ei er vanskeligt for en Magistrat at faae den til N. Ph. Ree. Mening. deputeret Borger, som den ønsker, saasom den blandt de 3 kun har at foreslaae 2, som med Rimelighed kan antages ei III S tale overlod til ham at forsvare sit drøie Tillæg, hvorom Saaledes er jeg da nu af Hr. Ree selv bleven tvunget, Mere siden. Jeg haabede derved at vække hans Opmærkja udfordret til at tage til Gjenmæle, hvilket for den skjønsomhed paa en, mildest talt, aabenlys Ubesindighed, somme Læser i nærværende Tilfælde er den letteste Sag; hvorfor Avis=Censoren og selv maa have erkjendt det, da men det gjør mig saa meget mere ondt, hvis Hr. Ree ikke han ellers neppe havde paalagt Hr. Ree det ikke sædvan skulde lystes ved at læse det, som Vi, personlig ubekjendte, lige Baand, ved sit Navns Underskrift forud at give ham aldrig have staaet uden venskabeligt Forhold sam Hjemmel derfor. Men istedetfor at paaskjønne denne men, hvilket jeg i det mindste har Grund til at formode beviste Lemfældighed, opstaaer han i sit andet Manifest af de meer end sædvanlige Høfligheds=Forsikringer, nogle No. 6) med ubeføiede Sigtelser og Uqvemsord. Efterat ved enkelt Leilighed fra ham modtagne Breve indeholde. have slaaet om sig med Citater af Steenfeldt og Us Han maa i saa Henseende tage Skade for Hiemgield, ifølge sing, som slet ikke vedkomme den omhandlede Sag, eller det bekjendte si tacusses . . . i al Fald passe paa den som Næven til det blaa Øie, kom Foreløbig bedes atter i dette Tilfælde lagt Mærke til, mer Dommedagsslaget: hvor let der dog, som Man siger, kan komme Folk noget at Hr. Rees Yttringer skulde være overdøvede ved imellem i vore ildfængende Dage, da det stormer baamin (Hempels) Fremfusenhed;"de ude og inde. Vel veed jeg, at Storm renser Luften, hvortil han (Ree) desuden ikke har givet Anledmen den blinder ogsaa ofte for en Tid Synet, idet den hvirvler ning, men snarere til en høflig Adfærd, ved at have Sand og Støv i Øinene, oprører Elementerne, nedriver og tiltroet ham (Hempel) den Jndsigt, at kunne bøde paa knuser mangt et skjønt Haab. Maatte et klart Soelskin en følelig Mangel. - den jeg dog ingensteds seer uden engang afløse det langvarige Slud, Enhver troer sig kali Hr. Rees Hjerne; det til og at forstaae at reformere hele Verden, sig selv oftest undtagen. Haandværket er da heller ikke saa vanske"at den samme Mand (Hempel), som klager over Lun ligt efter moderne Skik og Brug. Blot Man kan gjøre kenhed i Almeen=Anliggender, vil, naar Talen er om Blæst, besidder en dygtig Portion Egoisme og Uforskam"Jnstitutioners Ufuldkommenheder, søge Skjulmenhed, træder op med Kjekhed, taler og længst bekjendte bag disses bestaaende Former o. s. v. Ting som splinternyt, nedriver det Bestaaende, ypper Kiv Saa overvættes megen Artighed fordrer Vederlag, og vil og Klammerie, sætter sine egne Planer, Ønsker og Attraaer jeg derfor oprette det Forsømte, ved at føre de i mit første for det Heles, da er Reformatoren færdig, hvorfor Jndlæg No. 5) sparede Argumenter. Verden og er overfyldt af det Slags Folk, lige fra MiniSom selv Avisudgiver bør Hr. Ree kjende alle de Hensteren til Hyrdedrengen, fra den spekulative Tænker til Dro syn og Pligter, der paaligge den redelige, sit Land og sin get, fra Menneskevennen til Skurken - Alle ville de gaae Konge hengivne Publicist. Og nægter jeg ikke, at Haa og gjelde derfor. rene maatte reise sig paa Hovedet, ved at læse en saa op Som ovenfor bemærket, anseer jeg det for Avis=Udgive rørende Dadel, som den, der findes i Hr. Rees første Marens Pligt, at agte paa ethvert Tidernes Tegn. Jkke sjel nifest (Nr. 4) og som Censor har viist en sjelden Libera den føres der Klage over, at vore offentlige Tidender ophollitet ved at lade staae. Jeg kunde af egen Erfaring anføre de sig meest med Udlandet, og derover forsømme eller soleklare Exempler paa, at Man kan komme i Uleilighed oversee vort Eget, som dog ligger Os nærmere, og bur for langt, langt mildere Udtryk, Kiender Hr. Ree de have fortrinlig Jnteresse for Landets Børn. Kun af vor endnu gjeldende Trykkelovgivning af 27 Septbr. 1799, denne baade Pligt og Ret gjorde jeg Brug ved hiin da maa han ogsaa kjende den i sammes Anmærkning til uskyldige Anmærkning over den totale Udeblivelse føiede Forklaring over Udtrykket haste: fra en Raadstuesamling i Aalborg, der bør eller burde in"at det betyder, at tillægge den Person eller Ting, om teressere hver Borger, og Hr. Ree havde, Enhvers Me hvilken der handles, en saadan Ufuldkommenhed, som ning ubeskaaret, igjen Ret til at oplyse Aarsagen. Men pe kan bestaae med dens Hensigt." hvorledes han, som en Deus er machina, faaer Hr. Etatsraad Thaarup *) og mig hovedkulds trukne ind Men kan nu Nogen i en høiere Grad laste den af i sine Visioner og vil, at Vi skulle udfinde en mere Regjeringen foreskrevne Maade at inddrage personelle Skat fuldkommen Maade, at inddrage personelle Skatter ter paa, end ved at sige, at dens end den nærværende, er hartad ubegribeligt. Hvor na totale Ufuldkommenhed forbittrer ethvert turligt, at jeg afviste en saa spydig Opfordring, Hr. Ree"Gemyt, veed jo, eller burde vide, hvo der er Lovgiver i Dan"og viser tilfulde mark, og altsaa ene kompetent til at give eller foran"at den der arbeider i sit Ansigts Sved, ikke har dre Love. Hvor naturligt, at jeg paa slig uforskyldt Til Raadighed over sit eget Erhverv !!" Hvorledes faldt Pennen ikke Hr. Ree af Haanden, ved 1) Denne havde, som af det Foregaaende sees, ogsaa fundet sig beat nedskrive en saa ublue Sætning om et Almeenheden saa føiet til en lignende Anmærkning i Dagen. IV interesserende Anliggende, Med al min Følelse for den for den gode Sag, uden sky paatalt Lovløshed og størst mulige Borgerfrihed nægter jeg ikke, at det er Uretfærdigheder, forsvaret den Forurettede, Undertrykte mig ubegribeligt, hvor nogen Censor kunde og turde lade og uskyldig Lidende; men der er forskjellige Maa disse Ord, der let finde Gienklang i deres Hjerter, som der at kjempe paa. Agtelse for Regjering og Lov krympe sig ved ethvert Bidrag til de offentlige, men uundbør, i det mindste af Danmarks Sønner, som mene gaaelige Byrder - og disses Antal er, som bekjendt, stort det ærligt, hvergang de juble paa den bedste Konges Festdablive staaende i en offentlig Avis. Jeg veed sandelig ikke, hvilke ge, aldrig tabes af Sigte. Thi sandelig, der hører langt mere haardere, meere usømmelige Udtryk, der kunde bruges om til den gode Patriot, end at raabe: "Kongen leve!" en Regjerings Foranstaltning, end at kalde den total Hvorledes tør Hr. Ree i dette Tilfælde beraabe sig paa ufuldkommen og forbittrende ethvert GeLovbudet, som tillader med Frimodighed og An myt Og, som nu nødtvunget dertil, bekjender jeg det stændighed at tilkjendegive sine Tanker, om hvad der høit og lydeligt, at naar slige Domme tør fældes offentlig kunde bidrage til at fremme det almindelige Bedste?"