Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1805-07-26
Nu fremtraadte Degnen med alle Skolebørnene og sang først et Te deum, og derpaa et Brudevers, forfattet af en Poet fra Kjøbenhavn, som, for at forslaae Griller og Creditorer og give sin poetiske Aand et høiere Sving, nylig har fæstet Sommerværelser i Gjekkeskov. Brudgommen, klædt i en splinterny Slaaprok og i en svane hvid Nathue, lod sig see i Vinduet, og bukkede sig tre Gange. "Hurra, Hurra. Det høie Brudepar leve. - Hr. Ruus og hans udkaarede Fæstem leve! gjenlød nu i Luften. Hr. Ruus vilde tale, vilde hulke, men kunde ikke. Hans Følelser qvalte hans Taarer, og hans Taarer qvalte hans Ord. Hurtig som en Lynild skyndte han sig nu med at klæde sig paa, og i et Nu befandt hans sig i sin hele Brudgomsdragt i Spidsen for Processionen, kyste Birkedommeren og Præsten, og krammede dem begge til sit Bryst. Alle Munde istemte en hjertelig Velkomst. Nu gik Toget hen til Bruden, som boede i Smedegaden. Da hun lod sig see i Vinduet, bestænkede Degnen Fortoget med Hovedvand. Derpaa bestrøede Smaadrengene og Smaapigerne Trappen med Blomster og behængte Huset med Krandse. Degnen istemte her atter et Vers, der blev accompagneret af en lillig Musque, og Brudommen begav sig imidlertid op til Bruden. De kom derpaa begge strax ned igjen, og fulgte med hele Processionen til Kirken. Her var Alting ligesom besat og broderet med Mennesker, ligefra Kirketaarnets Spiir til Træernes Top, paa hvilke der ordentlig ligesom groede Folk. Vielsen skede under 9 Canoners Løsning og et besjelet Hurraraab, som kysede Fuglene i Luften. Da Vielsen var forbi ledsagede Processionen Brudeparret hjem igjen. Ved Ankomsten til Bryllupshuset holdte Poeten fra Kjøbenhavn en meget sublim Tale. Publicum faaer den for det første ikke at læse, men til dets Bero at den kommer til ligelse kan jeg dog melde, at staae i Digterens samlede Værker. Begyndelsen deraf var saaledes: Den Lykke, mine ærede Tilhørere, som denne store Dag skienker Gjekkeskovs hæderværdige Borgere og Jndbyggere, er Frugten af den rosenrøde Amors og den liliehvide Venus's forenede Godhed. Vi see dem her indenfor denne ældgamle nordiske Stads hellige Volde, forene to Væsener, der synes skabte for hinanden som to Turtelduer. O, lader os alle falde ned i Støvet, og tilbede Hymens almægtige og skabende Haand, som gyder Kjerlighedens himmelske Følelse i alle levende Væsener, lige fra den blinde Muldvarp, der ødelægger vore Agere, indtil Hr. Peder Ruus og hans udkaarede Brud og Dronning, hidtil den kydske Jomfrue Annike Paars, og i Morgen den velfornemme Madame Ruus - - Dette Brudstykke vil give Dem et, skjønt svagt, Begreb om denne Tale. Om Eftermiddagen Kl. 4 blev der paa Slagtervængen opført et Sørgespil, forfattet af den forhen nævnte Kjøbenhavnske Poet. Det blev udført med en Pomp og Sandhed, som end ikke Theatret i Odensee skal kunne rose sig af. Ved en lykkelig Hændelse havde vi faaet laant en uhyre stor rødmalet Luftmachine, som i forrige Aar skulde have gaaet til Veirs i Kjøbenhavn, men som skulde atter opmales hos en Malermester i Gjekkeskov. Denne blev udspændt som et Telt lige ved Kjæret paa Slagtervængen, og indrettet som et ordentligt Skuespilhuus. Da der lykkeligviis i denne Tid just opholder sig i Gjekkeskov en Morian, som har faaet Løbepas af sin Herre, fordi denne har afskaaret ham et Stykke Øre, dernæst en Emigrant, som før Revolutionen skal have været en stor Mand af hvad Titel huskeer jeg ikke, men Skalk forekommer deri, - og vi tillige havde det herlige store Kjær ved Slagtervængen, saa faldt vor Poet paa den heldige Jdee, at benytte sig af alle disse lykkelige Omstændigheder, og at udarbeide i Anledning af Dagens Høitidelighed et herviskt Sørgespil, under Titel af Keiser Jacob, eller Blodbadet paa St. Domingo. Kjæret skulde forestille Floden Ozama, hvor den Franske Flaade kommer seilende, Morianen skulde spille Keiser Jacobs Rolle og Emigranten den Franske Generals. Tre Canonskud bebudede at Skuespillet nu tog sin Begyndelse. Stykket blev givet ganske fortræffelig, og Huset, var nær ved at falde overende af bare Klap og Bravoraab; kun opkom der tilsidst i den Scene, hvor Capitulationen skulde underskrives, en lille Strid imellem Keiser Jacob og den Franske General, fordi den første havde taget for meget til sig af den Viin, der stod paa Bordet. Det Hele blev iøvrigt udført i største Orden, naar man undtager nogle smaa Jnconveniencer, f. Ex., at en Griis fandt Leilighed til under Handlingen at smutte sig ind i Floden Ozama mellem de Franske Skibe, og ved sin Grynten at forstyrre Jllusionen i en Scene, hvor Jnterressen var spændt paa det høieste Stykket blev imidlertid dog ikke ganske udført efter Digterens første Plan; thi efter denne skulde den store Schweitzer, som nu lader sig see for Penge paa Vesterbro, have spillet den sorte General Christophers Rolle. Man havde, efter indløbne Efterretninger, fuldkommen Vished om, at han sikkert vilde passere Giekkeskov den 10 Junii, og det havde i saa Fald været en smal Sag at formaae han til at paatage sig Rollen, men uheldigviis tog han en anden Vei, og man maatte altsaa overdrage, den til en Kræmmersvend fra Veile, hvis Jydske Dialect hindrede ham noget i at udføre Rollen med den tilbørlige Heroisme. - Kyndige Mænd have anmodet Forfatteren om at indlevere Stykket til Opførelse paa det Kjøbenhavnske Theater; men han har ikke villet beqvemme sig dertil. Han vil oversætte det paa Tydsk og sende det til Tydskland. Naar det kommer i Tydsk Skikkelse tilbage, saa faaer vel sagtens en af vore Oversættere Kiøer i det, og da ville Kjøbenhavnerne heller ikke savne den Glæde, at qvæge sig med denne dramatiske Lekkerbidsken. Da Stykket var forbi blev Brudeparret ledsaget hjem, under Paukers og Trompeters Lyd. Ved Ankomsten til Brudgommens Huus blev der affyret tre Canonskud. Alle Byens høie Embedsmænd, Keiser Jacob og det øvrige Theaterpersonale, bleve indbudne til et brillant Aftensmaaltid hos Brudommen, Hr. Fiskebløder Ruus. Glad og fornøiet drak Selskabet det agtværdige Brudepars Skaal, under 27 Canon skuds Løsning. Noget derefter drak man Brudens ærværdige Faders, (S. T.) Hr. Kobberfabricant Peder Nielsen Paars's med hele Families og Kones Velgaaende, under 9 CanonskudsLysning. En passende Tid derefter drak man de tilstedeværende høie Embedsmænds Skaal, hvorunder tillige erindredes den Agtelse, de havde viist det velfornemme Brudepar, ligeledes under et glædeligt Hurraraab og tre CanonskudsTorden. Hele Selskabet passerede derpaa Aftenen saa fornøiet som mueligt indtil Kl. 5 anden Dags Morgen, da disse muntre og agtværdige Gjæster forlode hinanden i tre Afdelinger, og til Slutning og Afsked saluteredes med tre Canonskud ved hver Afdelings Bortgang. Hele Gjekkeskov var illumineret. En Decoration, som var anbragt i et af Vinduerne hos den Franske Emigrant, udmærkede sig isærDen forestillede en Keglebane, hvor Fortuna stod og spillede Kegler med en Verdenskugle af Guld. Keglerne bestode af ordentlige menneskelige Figurer, klædte som Harlequiner, Stodderkonger, Banditer &c. Nedenunder stod følgende Jnscription med Jldbogstaver baade paa Fransk og Tydsk, Das Glück ist kugelrund, Es trifft so manchen Lumpenhund!" Deres forbundne Jeppe Jespersen, Kjøbmand, Apotheker og Postmester i Gjekkeskov¬