Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-11-30
Hr. Assessor og Birkeskriver Winkel=Horn har udgivet et Forsøg til en Finantsplan for Danmark, Norge og Hertugdommene. Hovedformaalet for denne Plan er: at sætte Pengerepræsentativerne, af Navneværdie ud af Omløb som Penge, og giøre Rigsbankpenge i rede Sølv og Guld til cirenlerende Betalingsmiddel imellem Mand og Mand; at bestemme et Forhold imellem rede Sølv mod S. V. 2) efter og b) siden Forordningen af 5te Jan. 1813 og c) mod N. V., Det skulde iværksættes ved at befale: at Pengerepræsentativer af N. V. skulde ophøre at gielde som Betalingsmiddel helst strax eller til en vis bestemt Tid imellem Mand og Mand, og Regieringen og Folket; at Rigsbanken skulde være forbunden til at modtage disse Penge som rede Sølv, i Betaling paa Heftelserne og deres Renter til Rigsbanken, efter en fastsat stadig Cours; at Rigsbankens Forraad af Guld og Sølv skulde nopholdeligen myntes til Rbpenge; at enhver skulde kunne faae Guld og Sølv myntet til Rbpenge, mod Myntomkostningers Betaling; at S. V. efter Omskrivning og efter Forordningen af 5te Jan. d. A. baade i Capita og Rente skulde være parii med og betales i rede Sølv, Daler, for Daler; at S. V. contraheret, efterat Forordn. af 5te Jan. d. A. var bekiendtgjort, skulde erlægges i rede Sølv efter den af Rbanken sidstsatte Cours, og at N. V. skulde erlægges i rede Sølv, efter det Dobbelte af den af Rigsbanken sidstsatte Cours for S. V. Saaledes ville alle Fordringer, førende Forordningen af 5te Jan. var kundgjort, blive at tilsvare med rede Sølv, efter Beløbet af den S. V., som Forordn. har fastsat for dem, Daler for Daler, uden Hensyn til S.V. Coursen. - For at afhielpe Regieringens forhaanden, værende Trang, skulde den befale: 1) at den skulde have Prioritet og Panteret i alle Eiendomme i Danmark, Norge og Hertugdommene for visse pro Mille i Rbd. rede Sølv (næst efter Rigsbanken) efter Eiendommenes Taxation i Aaret 1802 og i Bygningernes Assurance Sum, saaledes som Rbankens Panteret er, mod at Regieringen fritog Eiendomme og deres Eiere for, at udrede Capital og Renter, da Regieringen paatog sig at betale det derpaa optagende Laan, baade i Capital og Renter, i visse bestemte Aar efterhaanden aarligen, at Rbanken paalagdes strax at udrede som Laan til Regieringen, mod Hypothek af Regieringens Panteret i samtlige Statens Eiendomme, totrediedeele af deres pro Mille Beløb i rede Sølv, og mod at Regieringen, forbandt sig tillige til at erlægge til Rbanken i de bestemte Afbetalingsterminer Afdragene, samt Renter aarligen 4 PC., alt i rede Sølv af det Oprindelige eller ved Afdrag Resterende. – For at skaffe Regieringen sikre aarlige Jndtægter, skulde alle Jordeiendomme befales at udrede alt hvad Regieringen behøver i rede Sølv, efter deres Taration i 1802. Derimod skulde Jordbrugerne faae betalt i rede Sølv, deres Fourage= og Korn=Leveringer til Regieringen, efter deres sande Værd, deres Reiser i offentlige Anliggender, og for Ophold, samt for deres Jndqvarterring. Fremdeles skulde de fritages for alle andre Skatter og Afgivter, den personlige Byrde, at værne om Fædrelandet undtagen. Hver Kiøbstæd og By maatte bære sine Udgivter, uden at Regieringen bidrog noget dertil, Byens (a) Eiendomme maatte udreedde de fornødne Udgivter, efter Bygningernes Assurance=Sum og Grundtarteer, PCroviis, og desuden, især de store Kiøbstæder, særskilte Bidrag til Regieringen. Rettens Dikasterier maatte igiennem Sportulreglementerne have deres Jndtægter, og det muelig manglende erstattes af Regieringen. - Som særskilte Jndtægter til at afdrage paa sin nuværende Gield og til at opsamle en Fond, der i mødende Tilfælde kunde bøde paa de første Stød, skulde Regieringen have Toldafgivten, det stemplede Papirs Jntrader, Collateralarven, og andre indirecte Afgifter, Skatter, og Afgivter af Formuendes Overflod. Dette er det Væsentlige af denne Financeplan, som Hr. Forf, har forøget med oplysende Anmærkninger. J disse Anmærkninger søger han at godtgiøre, at Regieringens Jndtægter bør være i rede Sølv= og Guldmynter, som de eneste sande og rigtige Penge, eller og i Sedler, der, paa Anfordring, bleve vexlede med Sølv= eller Guldmynt; og der, efter billighed, bør giøres Forskiel paa S. V. for Forpligtelser ind til Publicationen, af Forordn. af 5te Jan. d. A. og efter dens Publication, naar de skulle betales i rede Sølv; at Rigsbankens Guld og Sølv ikke bør henligge umyntet og frugtesløst; at den her foreslagne Panteret i Statens samtlige Eiendomme, ikke er andet end et af Regieringen paabudet Laane=Pant deraf, og at en langt mindre, men pludselig Pengeafgivt, der blev Eierne eller Eiendommen paalagt, vilde falde dem langt besværligere, at Rbanken, der, efter sin Jnstrux, maa laane paa Obligationer i faste Eiendomme, ogsaa maatte kunne lagne Regieringen en Sum paa samme Slags Hypothek; at den, efter en fremsat Beregning, kunde laane Regieringen paa Statens samtlige faste Eiendomme, circa 12 Mill. Rbd. N. V., hvilke ere Halvdelen af heele den omløbende Seddelmasse, 27 Mill. Rbd, N. V., og at den, i Fald den ikke skulde have et saa stort Qvantum Sølv, som Regieringen behøvede, maatte, i Forening med samme, skaffe Deficiten, ved en Finantsoperation tilveie; at naar hver af Statens 2 enhalv Million Mennesker antages i Giennem sult at skulle udreede aarligen til Statens ord. Udgivter 4, Rbd. r. S., blev Beløbet aarligen 10 Mill. Rbd. r. S. eller, efter en Cours af 6000, 300 Mill. D. C. eller 50 Mill. Rbd. N. V., der, fordeelte paa samtlige Monarkiets urørlige Formue, 700 Mill. Rbd. r. S., udgjør i aarlig Afgivt af en Eiendoms Taxations=Sum 1 tresyvendedeel Rbd. r. S., af hver 100 Rbd. rede Sølv og af 1 Td. Hartk. 9 Rbd. r. S. eller 4 enhalv Spec. Forordning for begge Riger, angaaende hvorledes Pensioner eller andre aarlige Præstationer, som det paaligger Private at udrede, skulle gaae over fra dansk Courant til Rigsbankpenge. Vi Frederik den Siette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge ac., giøre vitterligt at Vi have taget under Overveielse, hvorledes Pensioner og andre aarlige Pengepræstationer, som det paaligger Private at udrede, og hvorom Vor Forordning af 5te Januar 1813 et indeholder udtrykkelige Bestemmelser, paa den billigste og med Grundsætningerne i bemældte Anordning meest overeensstemmende Maade, kunne gaae over fra dansk Courant til Landets nuværende Penge; ligesom Vi og have fundet Anledning til at give en nærmere Bestemmelse af hiin Anordnings §. 37. Thi byde og befale Vi, som følger. s. 1. Enhver Pension, som, i Følge allerhøieste Bestemmelse, er lagt paa et Embede, skal, naar den er fastsat til en vis Sum i dansk Courant, uden Hensyn til Tiden, da den er bleven reguleret, svares i Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler, dog under de nærmere Bestemmelser, som i det følgende ville blive foreskrevne. C. 2. Hvor der siden 10de September 1807 maatte være bestemt en Forhøielse i den oprindelige Pension, bortfalder denne Forhøielse aldeles. Som en Følge heraf, skulle vedkommende Retsbetiente, fra den Tid de udreede de dem paalagte Pensioner efter C. 1, være fritagne for det i Vor Forordning af 30te Juni 1812 s. i foreskrevne Tillæg af 75 Proceut. Ligeledes bør 75 Procent udgaae af de Rettensbetiente paalagte Pensioner, som efter nysnævnte Datum ere regulerede. J øvrigt bør Pensionen, som skal svares af et Embede, i intet Tilfælde, formedelst Overgangen fra dansk Courant til Rigsbankpenge Sølvværdie, overskride Halvdelen af Embedets Jndkomster, og den Embedsmand, som kan godtgiøre, at den ham paalagte Pension udgjør meere end Halvdelen af Embedets Jndkomster, skal kunne vente Sammes Beløb nedsat, naar han desangaaende henvender sig med Ansøgning til vedkommende Collegium. c. 3. For den Tid, hvori Rettensbetiente alene oppebære Sportler efter Forordningen af 7de April 1812, i Forbindelse. med Forordningen af 5te Januar 1813 J. 18, nemlig indtil det nye Sportelreglement, som Vi ville lade udgive, træder i Kraft, bør de ikke af deres Embeder paalagte Pensioner udrede, mere, end den Sum i dansk Courant, som de umiddelbart for Pengevæsenets Forandring havde at udrede, eller Beløbet heraf i Rigsbankpenge, efter Jndløsningsforholdet. C. 4. Pensioner i dansk Courant, som af nogen dertil berettiget offentlig Myndighed, unden Vor specielle Resolution, ere paalagte noget Embede (for Ex. de Pensioner til Præste Enker, som ere lignede paa den i D. L. 2-1310 N. L. 2. 137 foreskrevne Maade), gaae ligeledes over til Rigsbankpenge Sølvværdie, Daler for Daler, uden at Tiden, hvorpaa Samme blev fastsat, tages i Betragtning; dog skal det, for saavidt Pensionerne maatte være bestemte efter Udgangen af Aaret 1808, staae den, der har udredet Samme, frit for, at lade det af vedkommende Authoritet undersøge, om Pensionens Størrelse er bestemt med Hensyn til Pengerepræsentativernes, ved Coursen aftagne, Værdie, da den i saa Fald bør nedsættes til den Sum i Rigsbankpenge Sølvværdie, hvortil den, efter de for Pensionens Bestemmelse gieldende Regler, maatte have været fastsat i dansk Courant, naar hiint Hensyn ikke havde fundet Sted. (Fortsættes.)