Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-09-21
Jndenlandske Efterretninger. J Anledning af Hans Høihed Prinds Christian Frederiks Fødselsdag havde en Deel af de Studerende ved Kjøbenhavns Universitet forenet sig for at bringe Høisamme et Vivat. De indfandt sig om Aftenen d. 18de, omtrent Kl. 8 i Lyngbye og udbade sig ved en Deputation Hans Høiheds Tilladelse til at afsynge en Velkomst og Lykønskningssang til Høisamme, hvilket i de naadigste Udtryk blev dem tilstaaet. Noget efter Kl. 9 droge samtlige Herrer Studerende med Fakler op til Sorgenfri Slot og stillede sig under Balustraden, hvor D. HH. Prinds Christian Frederik og høie Gemalinde, Prinds Frederik Carl Christian og Prinds Frederik Ferdinand havde taget Plads. De afsang nu, under Accompagnement af blæsende Jnstrumenter, følgende af Hr. Professor Ridder Oehlenschlager forfattede Sang, Velkommen i Din Ungdomslund, Ved Lyst og Jubellyd! Vi feire her Din Fødselstund, Du, alle Danskes Fryd! Vor Glædesang udbryd! Ham atter bragte Østresaltets Vove. J lang Tid han os vel forlod, Og yndig var hans Vei; Men hvor han gik og hvor han stod, Han glemte Danmark ei; Ei Floras Rosenmai. Han elskte meer, end, Freia, dine Skove. Vor Christian paa Drotters Viis. Du Verdens Ære nød; Dog ei med Hjertes, Aands-ForliDu Aske Frugter brød; Hvor Viisdoms Kilde flød, Der, ædle Vandrer, lædskeed Du Din Tunge. At kiende Verden har Du lært, At skatte Stort og Skiønt; Og hvad Du kiender, er Dig kiært, Og med et Eviggrønt Det har Din Lok belønt. Dul elsket nu af Gamle som af Unge! Vel høsted Du i Syden Fryd Dog Livets bedste Skat: En jordisk Skiønhed, himmelsk Dyd, Drog med fra Nordens Nat; Den har Dig ei forladt, Som Engel, Carolina Dig belønner, Nu, danske Broderstok, istem Et høit, Velkommen vær Fra gamle Rom, Apollos Hiem De drog til Hertas Træer, Og De har Muser kiær, Thi juble Dem imøde Musasønner. og istemte derefter et lydeligt: "Længe leve H. H. Prinds Christian Frederik!" Hans Høihed behagede at svare: "Jeg ønsker, mine Venner, at bevidne Dem mit rørte Hjertes Tak for Deres Velkomst; jeg erkjender i samme et Beviis paa Deres Hengivenhed for Kongehuset og for min Person. Fyrsten og Staten seer med Glæde i Dem Videnskabernes Dyrkere, Kierlighed til Konge og Fædreneland lede Deres Fied! Derfor ville vi samtligen udraabe et hjerteligt: Længe leve Kongen!" Jkke allene de Studerende, men ogsaa de i stor Mængde forsamlede Tilskuere fulgte med Enthusiasmus Hs. Høiheds Opfordring, og bragte Hans Majestæt et liveligt, sex Gange gjentaget Hurra. Hs. Høiheds næste Udraab: "Held Danmark, Held Fædrenelandet!" blev ligeledes med Begeistring gjentaget af alle Tilstedeværende. Deputationen for de Studerende, som bestod af fem Personer, blev indbuden til at tage Deel i Selskabet paa Slottet; de øvrige nøde Forfriskninger i Cavalier bygningen, og droge derefter i største Orden og Rolighed tilbage til Hovedstaden. Udgiveren seer sig istand til at meddele for gende tvende Sange, som ligeledes ere forfattede i Anledning af Hs. H. Prinds Christian Frederiks Fødselsdag, og af hvilke den første, af Hr. Professor, Ridder Oehlenschlager, med Musik af Hr. Professor, Ridder Schall, blev afsjungen om Formiddagen ved Hs. Høiheds Jndtrædelse i det Norske Huus, og den anden, af Hr. Provst Gutfeld, R. af D. og Dannebrogsmand, ved Middagsaffelet. O Prinds, hvem vi saa længe Har savnet nu i Herthadal, Modtag, ved Harvens Strænge, Din Velkomst i Din egen Sal. Vidt, med Din ædle Fyrstinde, til Stæder, Floder, og Bierge med Skove, Du drog; Og overalt med Hæder. Man Skioldungen modtog. Og naar en Krands Dig raktes Af fremmed Haand, Du høie Par! Saa stolt en Flamme vaktes Paa hver en Kyst, hvor Danske var. Herlig, som Eiegod, monne Du drage, Fester beredtes i Dal og ved Strand; Men Christian kom tilbage, Og lever for sit Land. Hvor herlig er en Reise J Levetid den glemmes ei. Ei Alperne som kneise, For Blomster i en evig Mai Frankernes Hurtighed, Tydskernes Nemme, Romernes Kunster og Oldtidens Muur, Og Bretlands Folkestemme, Og Schweitzernes Natur! Men ingen Glands og Glæder Kan trøste ret af Hiertensgrund, Naar stille Hiemvee græder Og længes til sin Ungdomslund. Glad med den yndigste Viv vil Du mindes Herlige Vandring i sød Sympathie; Men kun i Hiemmet findes Det ægte Sorgenfri. 12II Melod. Rolfs Skattekonge a. Velkommen hid fra Seinens Bred, Fra Theemsens Strand, Fra Jordens skjønne Blomsterhed; "Citronens Land"