Ribe Stifts Adresseaviser, 1804-12-04
Forlangt Indrykkelse. Friheds og Ligheds Konfirmation ved Napoleons Kronning, den 2den Decbr. 1804. Saa krones da i Dag Napoleon den første saa efter Blod nu ei de Franske meere tørste, soer Kongedømmet Had, men Frihed Lighed fandt da de en Keiser fik, og gid det være fandt. Her signe vi enhver Regieringen den Danske, at lyde den, der vi finde ingen Vanske, vi Frihed, Lighed har saavidt den haves kan, thi Forskiel er der dog paa Tiener og paa Mand. Maaskee Napoleon skal hele Verden lære at Frihed Lighed ei (som mange troer, kan være forsikret, uden just en Øvrighed er til, thi ellers stod vistnok hans Rettighed paa Spil. Hvad Forskiel er der paa Regent og Bonde, Borger- Kun den at hver især har sine særskilt Sorger, for Resten er jo dog det hele Klædehang, og brister blot et Led saa findes strax en Trang. Os Frankerig har lært en Høieste behøves, hvor alle lige er man lettelig berøves sit Gods, - selv sit Liv, - thi hele Strømme Blod En Gang jo Frankerig hver Dag udgyde lod Hvad Følge har den Strid dog havt i Huus og Lande, hvor mangen Glhuus=Krig - hvor mangen blodig Pande, hvor mange tusinde af brav og kiække Folk opofrede ei Liv - hvor mange brugte Dolk. At see Familier til Morder=Kniven lages, og før ikiendte Slægt for Lyset at fremdrages; Ved Friheds=Ligheds Skiul at storte Folk til Jord, og Egennyttighed at dække Vellyst=Bord. At styrre Staters No. - blodfarve Havets Vande, at emigrere Folk, - at skaffe andre Lande, fordoblet Skat og Told, - formere dyre Tid endog for fiernest Folk, - var Følge af den Strid. Fordømte Friheds Navn, - forbandet Ligheds Grille med Brødres sande Vel saa fræk at kunde spille; Ved Friheds Ligheds Skraal at giøde Jord og Land med Brødres Kiød og Blod, - saa mange tusind Mand. Men kan ei Staters Vel paa anden Maade fremmes, Kan Tvist og Stridighed blant Riger ei forglemmes om Pant ei ydes, - saa, - i Sandhed er det sandt at denne blodig Leeg har ydet dygtig Pant. Sid da den Stridighed ei mere Blod udgade; Gid da Europa maa omsider Freden nyde, Napoleon og hver som dertil virke kan med Rette kaldes bør en stor og Fredens Mand; Men vi, - vi krone vil den Friheds=Ligheds=Lære vi alle Menneskeer bør fri og lige være: Hver giøre kun lin pligt, saa efter Kaar og Stand. at leve glad og vel, med Ret han fordre kan. Elige store er det Hiul som Uhret dreie, en stor, ei liden Hiul kan nogen Forret eie, skal Uhret vise ret, da maa der passes paa at liden stor, og stor den lille tiene maae, Ei Stolthed, Tyranie kan nogen Stormand hædre, Men slavisk Kryderie kan Undermand fornedre hver føler hos sig selv Naturens skiønne Bud: Jeg, Menneske er fri, og Brevet gav mig Gud. Den Store finde paa sit Bord anstændig Retter og den Fornøielse som giør at Maden mætter: At vide at han har fortient det rigelig, fordi til Brødres Held han virksom viste sig. Den simple vinde Brød, som velfortient ham smage han gottes i sin Sved ved Grød og Fleske Kage, da er han lykkelig, og lykkelig er hver som med hvad Gud ham gier altid fornøiet er. Blev stor og liden end miskjendt paa Livets Ban saa tryste han sig ved at han seer Retskafs Fane, at virke Haand i Haand med Brødre hvad man kan 11 det er Retskaffenhed, som fordres af hver Mand. Ja vel Napolevn, saa staae da fast den Lære, vi alle Mennesker bør fri og lige være, I Kiæden virke hver kun trolig paa sit Sted. Regent ved Statens Roer, og Hyrden ved sit Leed, Hans Matzen.