JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Oehlenschlager har givet denne Sætning et Slags Jndskrænkning, ved Tillægsordet, fortrinlige Digterværker (S. 5). Men en Foruden denne, finde vi i Jndledningen endnu følgende Sætninger, som Forfatteren vil bevise: a.) At Alle, der fortjente Navn af udmærket gode Digtere, have været Mænd, som kraftig deeltoge i deres Tidsalders Virksomhed; og som, skjøndt tildeels dannede og ledede af Tiden, dog have med Foragt for dens Fordomme hævet sig over den. b.) At et Digterværks Fortræffelighed eller Middelmaadighed ei allene er en Følge af Genie, Studium og Konst, men tillige af Forfatterens Charakteer og personlige Forhold. c.) At alle fortræffelige Digtere ikke have været dorske Sværmere eller letsindige Drømmere, men agtværdige Mennesker, der, aarvaagne, med kraftig Haand have bidraget til at omdreie Tidens store Hjul. Endeligen gjentages tildeels, og tildeels udvides det Foregaaende, ved følgende nye Sætning (S. 10). d.) At Digteren er i sit Liv, som i sine Værker, og at disse stedse deele hans Feil eller Fuldkommenheder. (Ogsaa her taler Forfatteren upaatvivlelig om moralske Egenskaber, da han i Originalen har det samme Udtryk, som ovenfor, virtutes atque vitis auctoris.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
J disse Sætninger bestaaer egentlig den hele theoretiske Deel af Programmet. Deres Udvikling eller Beviis er Oehlenschlager bleven skyldig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Forfatteren af nærværende bemærkninger vil først anføre, hvad han har at sige mod Jndholdet eller Materien af Jndledningens ovenanførte Theses. Dernæst vil han undersøge, hvorvidt Formen opfylder sin Hensigt, og om noget i denne saakaldte æsthetiske Afhandling er beviist, tilsidst vil han meddele enkelte Erindringer ved den historiske Deel saadan Distinction kan her ikke antages. Man maatte ellers ogsaa kunne sige, Kun af fortrinlige Digterværker kunne vi bedømme Poetens Genie, Talent og Digterkald, og hvor er den afstukne Grændse imellem det fortrinlige i Poesien, hvoraf Digterens moralske Charakteer kan bedømmes, og Alt hvad der staaer nedenfor denne Linie, Forf. har desuden noget længere hen (S. 7) selv ophævet denne Distinction. af Skriftet, eller ved Opregnelsen af en stor Mængde Digteres Navne, Skjebner, Levnetsomstændigheder og Værker. I. Neppe kan det være tvivlsomt, at Oehlenschlager har givet de ovenfor uddragne Sætninger en alt for stor Almindelighed; om man endog vilde tilstaae dem en partiel Sandhed. Da han imidlertid fremstiller dem som universelle, ved den hele Poestes Historie bestyrkede Grundsætninger: maae de her, som saadanne, betragtes og modsiges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Jngen, der har tænkt over Poestens Væsen, vil falde paa at negte, at Digteren nedlægger en større eller mindre Deel af sit aandelige Liv i sine Værker, og at ethvert Digt ligesom er et Afpræg af en indvortes Tilstand, en aandelig Virksomhed hos Digteren, hvorved han, gjennem den productive Phantasie, tilegner sig en deel Anskuelse af Tingene, og i levende, harmonisk Tale, i malende Ord meddeler Andre de undfangede Billeder; men denne Virksomhed, der hos den udmærkede Digter er Resultatet af et med Studium forenet Genie og Talent, der kræver Anvendelsen af en meget betydelig og vigtig Deel af hans Sjæleevner, er aldeles ikke nødvendigen betinget ved Digterens moralske Charakteer, saalidt som ved hans øvrige, Poesien mere eller mindre uvedkommende Egenskaber og Færdigheder. Heller ikke er der imellem hans Charakteer og hans Digte en saa nødvendig Vexelvirkning, at f. Ex. et moralsk Digt kunde tjene til Beviis paa Digterens Moralitet, eller at det skulde være umueligt, at vellystige Poester kunde skrives af en kydsk, eller barchiske Sange af en ædruelig Digter. Phantasiens Virken hos Digteren er den første Betingelse for al poetisk Production, og hiin Sjælevne er fuldkommen fri, og hverken bunden af Forstand eller Følelse, saalidt som den frie Villie, der er Moralitetens Grundbetingelse, staaer under Phantasiens Herredømme. At ville fra et Digt slutte sig til Forfatterens Sindelag, Dyder og Lyder, eller, hvilket er det samme, til hans moralske Væsen, hans Charakteer, er ligesaa lidt rimeligt, som om nogen fra Thorvaldsens græske Guder vilde slutte sig til, at han i Trøvar en hedning, eller af hans christelige Basreliefs til at han var en god Christen. Jntet Digt, det være stort eller lidet, er nogensinde skrevet, der var Resultatet af Digterens hele aandelige Kraft og Virksomhed, eller Billedet af hans hele Jndividualitet. End ikke Summen af alle en Digters Værker indbefatter Udtrykket af hans hele menneskelige Væsen, af hans Væren og Virken i Livet; thi hvorvel Och lenschlager vil sætte Digterens Frembringen som væsentlig overeensstemmende med hans Handling og Bedrift, er dette dog ligesaa lidt grundet i den menneskelige Natur, som det er rigtigt, at Liv og Digtning hos Digteren ere eet og det samme. Goethes Ord paa Titelen af hans Levnetsbeskrivelse: "Sandhed og Digtning af mit Levnet vise uden Tvivl, hvor rigtigt denne store Digter skjelner imellem det, som i hans Levnet var reelt, eller hvad der var en Følge af Fornuftens Virksomhed i et tænkende og handlende Liv, og det, der var poetisk, eller en ved Jndbildningskraft og Digterevne betinget Virksomhed, hvorved Barnet og Ynglingen tidligen levede i Phantasiens tryllende Verden, af hvis brogede Vrimmel efterhaanden de faste, klare, gedigne Konstbilleder fremgik, hvorved Digteren i en modnere Alder forkyndte sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Foruden at Poeten digter, eller producerer som Konstner, lever og virker han ogsaa som Menneske – mere eller mindre efter hans personlige og borgerlige Stilling; men altid nok, forat vi, naar vi kjende ham, ganske klart kunne adskille hans Personlighed fra hans Digtervæsen. Begge have – dette negter Jngen – mange Berøringer; tidt ville vi i Digtet, helst naar det er af det subjective Slags, gjenkjende Digteren, og meget oftere, meget rigtigere kunne vi fra Digteren, fra hans Charakteer, hans Levnet og personlige Forhold gjøre Slutninger om hans Digtes Beskaffenhed, end vi fra disse kunne slutte til hans "Sindelag, Dyder og Lyder. (Fortsættes.) Svar paa Spørgsmaalet i No. 4. Denne for Spørgeren, som det synes, saa vanskelige Gaade opløses saaledes: 21 Febr. 22 Par Drengeskoe a 2 Rbd. 44 Rbd. 27 Aug. 21 Par dito 12 Par Pigeskoe a 10 Rbmk. 20 – Jalt 106 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Jfald Spørgeren maaskee mener, at Prisen var for dyr, saa tjener til Efterretning, at Børnene ofte for ved slette Vare vare blevne forurettede, da man lod een Skomager forrette Arbeidet. Forat forebygge dette, besluttede Directionen, at lade ethvert Barns Forældre bestille Skoene hos den Skomager, de troede at faae bedst Arbeide ved Og ethvert Barn bragde os et Par særdeles gode og stærke Skoe, i det mindste saavidt vi formaaede at skjønne. Vil Spørgeren maaskee paatage sig Leverancen ad Aare, og give endnu bedre Arbeide for bedre Kjøb, saa kunne vi jo altid tales ved derom. Havde han meent det ærlig med Skolen og dens Børn, saa havde han skrevet sit Navn, eller ligefrem skrevet mig til, for at fordre Oplysning, som jeg med megen Glæde skulde have meddeelt ham. Paa Directionens Vegne. Fallesen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Jndenlandske Efterretninger. Efter i Forveien at have underkastet sig den i Universitetsfundatsen af 1788 befalede Magisterconference, og ved samme erholdt Charakteeren; admissus cum lande præcipua, forsvarede Hr. Candidatus Philosophie & Philologiæ Johannes Carsten Hauch, Tirsdagen den 16 Januari 1821, sin for den philosophiske Doctorgrad skrevne Afhandling: Annotationes ad motum arbitrarium cum organis ad motum pertmentibus comparatum, (Bemærkninger over den vilkaarlige Bevægelse, sammenlignet med de til Bevægelsen hørende Organer). De ordentlige Opponenter vare de Herrer Professor Ørsted, Ridder af Dannebrogen, og Professor Reinhardt. Respondens var Hr. Christian Lütken, Candidatus Philosophie & Philologiæ. Fra Auditoriet opponerede de Herrer Professor Sibbern, Doctor Ursin, Studiosus Medicinæ LArpent, Studiosus Medicinæ Møhl, Candid. Philol. Borgen, Studiosus Medicinæ Hornbeck, Candidatus Philol. Beck, Studiosus Theologiæ Zahle, Studiosus Medicinæ Lund og Candidatus Theologiæ Brynjolfsen. Disputatsen begyndte Kl. 10 Formiddag og vedvarede uafbrudt til Klokken 6 1/2. Alten foregik i Regentskirken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Udaf en Skrivelse fra Egnen af Stubbekiøbing, den 13 Januari. Af Aviserne har Du jo allerede seet, at Herregaardene Marienborg og Lisenlund paa Møen i næste Marts Maaned skulle sælges ved offentlig Auction. Alt have disse Eiendomme været til tredie Auction, men der blev ikke gjort noget Bud, som man fandt antageligt; hvilket ikke er at undres over paa en Tid, da mange ere forlegne for Penge og ikke faa forlegne, ved at eie Jorder og Godser. Desto ængstligere maa man tænke paa, hvo bliver Eiermanden til disse skjønne Gaarde? Hvor ofte have vi og mange flere glædet os i de yndige Haver, Til Lisenlunds Have kan man med al muelig Anstrængelse ikke faae Mage her i hele Danmark, Marienborgs indeholder omtrent alle de Træer og Buske, om hvilke man for 30 til 40 Aar siden formodede, at de kunde voxe under vort Klimat, den er derfor at ansee som en lære riig Skole for vore Forstmænd og Kunstværtnere, hvor de øiensynligen, og ikke efter Tydske Forst bøger eller Handelscataloger, kunne undervises om Træernes Haardførhed, om deres Habitus, om den Plads og Gruppering, de i en sand Lysthave bør gives, ingen ny Have kan i de første 30 Aar bringes til, at give denne Underviisning paa saa god en Maade. Det var desuden nu blevet Mode, at mange af Jndvaanerne paa vore Fædrelands østlige Øer om Sommeren valfartede til disse Møenske Haver, ikke forgjeves søgte de efter Munterhed og Glæde i den yndige Natur, som forskjønnet med Smag her smilede dem imøde. Ogsaa mange fra Fyen, Jylland og Holsteen have gjort Reisen derhen. "Jeg har været der, fortælle de fleste med behagelig og livelig Erindring. Vi og flere erindre den Gæstmildhed, hvormed Personer af alle Stænder ere blevne modtagne af disse Havers nu afdøde Eiermænd, men især ved den Frihed, hvormed alle og enhver uformeent kunde see sig omkring, er Publikum bleven vant til, at ansee disse Haver som et offentligt Gode, som det ikke kan undvære uden Savn, og Sorg. Nu skulle de sælges, og hvo indestaaer os for, at de ikke komme i en Eiermands Vold, som spærrer Adgangen til dem? Jntet Menneske vil nægte, at han som Eier har den fuldkomneste Ret dertil. Men det er end mere ængstligt, at tænke paa den Muelighed, at et Menneske kan faae Rettighed, til at lade Lisen lunds Vandfald fortørre, Mindemærkerne forfalde og Skoven rødde, lade Marienborgs yndige og lærerige Lysthave forvandle til Agerland: alt dette kan skee, men lader os ikke plage os med utidig Frygt, vi maa først høre den tilkommende Eiers Navn, og jeg har det Haab, at det vil svare til vore livelige Ønsker om disse Havers Vedligeholdelse. Endnu er der et andet Haab, maaskee kunne disse Haver blive Hs. Maj. Kongens Eiendom? Hvad Godt kunne vi da ikke vente, Vort kjære Marienborg maaskee om faa Aar forskjønnet, Maaskee forvandlet til et Seminarium for Agerdyrkning, Botavik og Forst væsen; hvortil dette Sted fremfor noget er vel skikket, Dog gaaer det blot, som vi haabe, saa indbyder jeg Dig, til at møde mig næste Sommer ved Floras Tempel, for at vi samlede kunne glæde os over en forsvunden Frygt. Jeg er o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Nyborg, d. 14 Jan, 2de Brigskibe, efter Sigende Engelske Koffardiefarere, kommende fra Østersøen, er i de sidste Dage af denne Uge seet drivende med Jsen og Strømmen i Beltet, først Nord siden Syd efter, der skal have været udsendt og tilbuden dem Hjelp fra Korsøer, som førerne vægrede sig for at modtage, yttrende at deres Skibe vare stærke nok til at modstaae en Kamp med Jsen. Deres videre Skjebne vides endnu ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
J Ribe Stift ere, i Kirkeaaret 1828, ægteviede 1169 Par. Af Mandkiønnet ere fødte 2334 og af Qvindekjønnet 2187, ialt 4521. Derimod ere af Mandkiønnet døde 1525 og af Qvindekiønnet 1494, ialt 3019. Altsaa 1502 flere fødte end døde. Blandt de Fødte, 30 Par Tvillinger, 1 Kuld Trillinger og en Vanskabning. 241 ere fødte uden for Ægteskab, og Antallet af dødfødte beløb sig til 143. 46 ere omkomne ved forskjellige ulykkelige Hændelser, og 8 have ombragt sig selv. Af dem som opnaaede en usædvanlig høi Alder, ere anmeldte 50, der havde tilbagelagt 90 Aar, men ikkun 1, som havde opnaaet en Alder af 100 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Udtog af en Skrivelse fra det Holsteenske af 15 Jan. 1821. Enhver ønsker her, at et blidt og behageligt Veirligt maatte afløse den strenge Vinterkulde, der for mange er saa meget mere følelig og trykkende, eftersom man havde troet, at Spaadommene om en haard Vinter ikke skulde gaae i Opfyldelse, og desaarsag har forsømt at forsyne sig med det udforderlige Brænde forraad. Men, desværre, synes det, at hine Spaadomme kun have været alt for grundede, eftersom Frosten allerede for 6 Uger siden har indfundet sig saa alvorligen, at man næsten overalt kan kjøre over Vandene. Landmanden kan let bringe sine Varer til Torv, men da Skibsfarten og Handelen ere standsede, saa kan han ikke afsætte sine Producter. Man haaber, at Foraaret dog vil lette noget paa Manges Kaar ved Kornets høiere Priser. - Fra Omslaget i Kiel ere alt flere komne tilbage med den Efterretning, at man der for antagelig Sikkerhed har kunne erholde Penge; men da denne Sikkerhed, af Mange ikke kunde tilveiebringes, oversteg Antallet paa dem, der vilde laane Penge, derfor langt Udlaanernes Antal. Ellers skal der paa Omslaget have været meget levende. Paa flere Steder i Hertugdommene gives Maskerader, hvortil der er forundt Allerhøieste Tilladelse; men Madame Hagedorn i Kiel gav imidlertid ogsaa ikke i Aar nogen Maskerade, som ellers sædvanlig Vi belave os her, som alle Rigets Jndbyggere, enhver efter sin Stilling, paa at høitideligholde Hs. Kongel. Majestæts forestaaende Fødselsdag med de glade Følelser, som den stedse indgyder enhver god Undersaat, og med de meest levende Ønsker, at en heldig Fremgang maa belønne Hans Majestæts uafladelige Bestræbelse for Sit Riges og Statens Vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Blandede Efterretninger. Det besynderlige Særsyn, som man hos Frugtsommelige kalder at forsee sig, og hvorpaa der ideligen anføres Exempler, er i nyere Tider blevet en Gjenstand for de Lærdes Undersøgelse og Eftergrandskning. Dr. og Hofr. Joh. Feiler er nyligen fremtraadt mod denne saa almindelige Mening i hans Skrift: Ueber angeborner menschliche Misbildungen a. De Grunde, han anfører for Umueligheden at en Frugtsommelig kan forsee sig, ere, næst de almindelige, at Misdannelserne maa være underkastede Love og Orden; at de træffes hyppigen hos Dyrene, især Hornqvæg og Sviin, at Forbilledet nødvendigen maa ligge i Spiren o. s. v. Forf. paastaaer reent ud, at den, som troer paa, at Frugtsommelige kunne forsee sig, beskjæmmer sin Tidsalder;" men Skriftets Rec. i Hall. all. Lit. Z. forsikkrer, at i saa Fald han hører til disse Tidsaldersbeskjæmmere, da han ved Erfaring har overtydet sig om, at Frugtsommelige kunne forsee sig, og finder i Theorien ingen væsentlig Modgrund. - Nærværende Anmeld, troer, at Sagen fortjente en omhyggelig og udførlig Undersøgelse, og kan glæde den Deel af Bladets Læsere, som det maatte interessere, med den Efterretning, at een af Danmarks første og skarpsindigste Læger og Physiologer længe har været sysselsat med at bringe Lys i denne mørke Materie. Vaatte Himlen kun forunde ham Tid og Sundhed til at fuldende sine Grandskninger, saa er Anm. overbevist om, at det Værk, vi kunne vente os fra hans Haand om dette Æmne, vil gjøre den fædrenelandske Literatur ligesaa megen Ære, som yde Menneskeheden Nytte. Dog maa her bemærkes, at ogsaa han er af Dr. Feilers Mening, og nægter Mueligheden af at en Frugtsommelig kan forsee sig Uden at indlade sig her i nogen videre Undersøgelse, maa Anmeld, tilstaae, at denne Mening upaatvivleligen har ligesaa meget for sig som imod sig, og blandt de Grunde, som Dr. Feiler har forbigaaet, synes og at være den, at Misdannelserne maatte være langt hyppigere end de virkeligen ere, dersom de saakaldte Forseelser skulde have de Virkninger, man vil tillægge dem; thi hvor mange Frugtsommelige undgaae vel at forskrækkes engang i deres ni Maaneders Svangerskab, og hvilken Mangfoldighed af Misdannelser, maatte i saa Fald ikke fremstaae? Desuden finder man jo ogsaa hos Frugter Misdannelser, og her kan jo Talen ikke være om Phantasiens Jndvirkning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
J Bostons Avisen af 20 Aug. 1819 læses en Skrivelse, dat. d. 19 Aug. f. A. fra James Prince til Dommeren Sir Davis, hvori meddeles en fuldstændig Efterretning om den saakaldte store Søslange, som har været saa ofte omtalt i offentlige Blade. Brevskriveren beretter, at han selv har seet dette Dyr paa den saakaldte Longbeach d. 14 Aug. s. A., hvor en stor Mængde Mennesker havde indfundet sig ved Strandbredden, for at være Vidne til dette mærkværdige Syn J nogen Afstand lod der sig snart i Søen see et Dyr, hvis Hoved reiste sig omtrent 3 Fod over Vandet, og hvis Krop dannede 30 fortladne Krumninger eller Bugter. Det passerede Bayen tre Gange med en maadelig Hurtighed, og kom Vandet til at skumme hvor det svømmede. Dets Længde syntes ikke at være under 50 Fod og ikke over 60. Man kan ikke bestemt sige, om de Spor, det efterlod, gjorde, at det syntes længere end det virkeligen var, og om dets tilsyneladende fremragende Deel ikke var en Virkning af dets Maade at svømme paa. Da Dyret først lod sig see, opvakte det megen Bevægelse blandt Tilskuerne, og Tingens Nyhed skadede noget Jagttagelsens Nøiagtighed. Ofte dukkede det ganske under, og det lod til, at det reiste Hovedet op fra Vandet, for at drage Aande; thi ganske under Vandet var det over i 8 Minuter. Det syntes at flygte for de mange Fartøier, der forfulgte det; thi det lod til at være frygtsomt og aldeles ikke tilbøieligt til at angribe. Brevskriveren kan ikke med Bestemthed sige, om det hører til Slange eller Aalearten. Det ligner i det mindste hverken Hvalen, Hayen, Sælhunden, eller Marsvinet. Over to Tusinde Mennesker, som Nysgierrigheden havde lokket hid, vare Øienvidne til, hvorledes Dyret, lige fra Kl. 8 1/4 til 11 1/2 lod sig see, og har her noget Blændværk fundet Sted, saa kan det kun være i Henseende til den Omstændighed, hvor meget det med Kroppen raaede frem over Vandet, da det var vanskeligt at skjælne de Spor, dets Bugter, i det det svømmede, frembragte; men at der virkeligen paa hine Kyster findes et saadant ubekiendt Dyr, derom har Brevskriveren paa det fuldkomneste overtydet sig. Det høieste Bjerg paa Jorden er Himellaya i Asien, hvis Høide er 24,821 Fod, altsaa 4781 Fod høiere end Chimborasso i America; den høieste Alpe er Mont Blanc 14,676 Fod; den høieste Bygning er St. Peterskirke i Rom 486 Fod den høieste Punct, Menneskene have besteget, 18,112 Fod, den høieste Grad, en Luftmaskine har naaet, 21,386 Fod, altsaa kun paa 3435 F. nær Toppen af Himmellaya.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Kjøbenhavns Børs d. 19 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 266, a vista 259. Amsterd. 2 M. - . Lond. 2 M. - . Spec. 259. Specier solgtes til 15 Rbmk. 8 1/2 s. Obligat. (med Renter fra 11te December 1820) 70 1/2. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 87. Rbdlr. r. S. eller 112 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanksedl. 16 1/2. Svenske Sedler 60. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
(Jndsendt.)¬ J Kjøbenhavn er, som bekjendt, opstaaet et Selskab til Musikens Udbredelse, men da der ballotteres paa hver Mandsperson, som vil høre de Concerter det giver, eller spille med deri, og det altsaa er et aldeles sluttet Selskab, saa synes det ikke at svare til sit Navn, da i det Høieste kun Musiken kan udbredes blandt dets egne Medlemmer, og den Deel af det smukke Kjøn, som kan her høre Musik, uden foregaaende Ballotation. Jkke kan man antage, at just de Medlemmer der optages, ville fra deres Side udbrede Musiken. J det mindste vilde det være vanskeligt forud at forvisse sig om Saadant, og let kunde det hænde, at de, der vilde og kunde udbrede Musiken, netop vare saa uheldige at falde igjennem. En Mand, der ikke mindre elsker Logiken end Musiken, tager sig derfor den Frihed at spørge: om det ei var rigtigst at forandre dets Navn f. Ex. til Selskabet for Musiken", Han troer sig saa meget mere beføjet til dette Spørgsmaal, som dette nu er det andet Selskab af den Natur, der har valgt sig et uheldigt Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Enhver erindrer, at vi endnu for faa Aar siden havde et musicalsk Academie uden Lærere og uden Elever, som lønnede Musici af Profession, for de Concerter, det gav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
(Jndsendt.) 9, stor er Hr. Han skriver om Alt, Endogsaa om Salt; Ja, hvis det end galdt, Om Byg og om Malt. For gav han os Sange.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Om Jarler, som fange Smaapiger paa Vange, Med Shakespears Kraft, Og fulde af Saft. Nu skifter han Muse. Og hielper opsnuse. Uringende Huse, Og stemmer da i Et stort Litant. Før skrev han Sentencer, Med store Credencer, End for Excellencer, Og var i Moral En sand General. Nu Fortogets Bræder, Med manglende Kjæder, Er Maal for ops Hæder. Det er Geniets Kiendemærke, At det sig tumler som Berserke. Jndfald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
J Engelland er nu det saakaldte papier machs kommet i saa almindelig Brug til Udziringer, at jeg troer, man omsider vil gjøre Mindemærker, deraf i Vestminster Abbedie. Overalt vilde det ikke være ilde, om mangen Lærd lod sit forfærdigede Maculatur stampe og gjøre sin Buste deraf. (Lichtenb.) (Udødelige Forfattere, i det mindste saadanne, der troe at staae paa Dørtærskelen af Udødelighedstemplet, burde aldrig lade deres Brystbillede forfærdige af nogen Konstner, thi derved røbe de nogen Tvivl om deres forestaaende Udødelighed. De, som leve i deres Værker, behøve jo ikke at leve i papier mache, i Gibs eller Marmor. Overs.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-20
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-23
Vi finde endog store og udmærkede Digtere, om hvem det slet ikke kan siges, at de med kraftig Haand have bidraget til at omdreie Tidens store Hjul. Exempler ere ei vanskelige at finde. En Campens, Cervantes, Tasso, Shakspeare, Milton, Evald og flere, vare store Digtere, der hverken ved borgerlig Virksomhed, (som upaatvivlelig er en anden, end Konstnerens) udmærkede sig i en ligesaa eminent Grad, som den, de ved deres poetiske Genie opsvingede sig til, ei heller i levende Live af deres Nation og Samtid vare saa almindelig agtede og erkjendte, at de kunde siges, ved deres Værker at have havt den Jndflydelse paa deres Tidsalder, som de ved Handlinger ikke opnaaede. Hiint Udtryk er overhovedet lidet passende paa den sande Konstner, som lever beggeistret af sin Genius, og har indviet sit Liv til Skjønheds Beskuelse og Afpræg i sine Værker. Jkke med kraftig Haand" som Helten og Statsstyreren, griber han ind i Tidens Hjul. Hans Kald er en mere stille Virken, og i det hans Sjæl er ligesom næret og opfyldt med Skjønhedens overjordiske Billeder og Jdeer, falder det ham ikke ind, ved Udøvelsen af sin Konst at ville arbeide til et andet Maal, end at præge hine Jdeer i sine Værker, og at glæde og opløfte sine Medmenneskers Sind ved disse, ligesom de under Frembringelsen have glædet ham selv, og i Begeistringens Øieblik hævet ham over det Jordiske Hvad Digteren i Særdeleshed angaaer, da er hans Konst vel den, som griber dybest ind i det menneskelige Liv, og hvis Virkning er den mest almindelige; men den fulde Virkning opnaae hans Værker mangengang først længe efter hans Død, imedens han selv neppe aabnede den, og hans Samtid aldeles ikke, eller kun ufuldkomment, paaskjønnede hans Muses ædle Gaver. Shakspeare, som først over hundrede Aar efter hans Død begyndte at blive paaskjønnet efter Fortjeneste i hans Fædrelanden og som uden for dette har fundet en næsten endnu dybere Erkjendelse og mere enthusiastisk Beundring, end i England selv, kan her atter anføres som eet af talrige Exempler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-01-23
Om Bestemmelsen af Hovedcharakteren ved Examen artium.