JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
Om den i No. 139 angivne Torvepris for Rugen. Udgiveren har fra en agtet Haand faaet en Skrivelse, hvori følgende (efter Meningen) findes: Deres Pris for Rugen i 139 af Politivennen S. 2222, er højere angivet, end den kourante Pris har været, da denne for den nævnte Dag var 7 Rd. 2 Mk. - 7 Rd. 4 Mk. - Det kan vel være, at noget særdeles rent Korn den Dag kan have kostet 7 Rd. 4 Mk., da det renere Korn altid betales nogle Mark højere, end det slettere, og det højligt var at ønske, at Bonden, der ene kan, vilde beflitte sig paa renere Sædekorn og derved forbedre sin Agerdyrkning, men mere end det anførte har der ikke været givet - Ved kourante Priser maae ikke forstaaes det højeste en enkelt Sælger har faaet, men Middeltallet af de forskjellige givne og tagne Priser. - Saa meget er vist, at god Rug ikke bliver nægtet nogen trængende Husfader i en noksom bekjendt Handelsmands Magasiner for 7 Rdlr. 3 Mk. For at retfærdiggjøre den i mit Blad anførte Pris maae jeg først bede at betragte, at mit Blad ikke angive uden Torveprisen, det angiver ikke og kan ikke angive den gængse Pris ved Magasinerne, da jeg mangler Underretning derom, medens jeg altid kan angive Torveprisen til Prikket det er at sige Torveprisen hver Løverdag, den Dag mit Blad gaaer ud. Jeg maae forud sige, at der de to foregaaende Løverdager ikke var nogen Rug paa Torvet, idetringeste ikke i den Time imellem 10 og 11, jeg har derfor kun angivet Havneprisen for disse to Uger. Om Formiddagen d. 20, paa, samme Tid, var der ikke mere end en eneste Vogn med Rug paa Torvet, og det er Sandhed, at Sælge ikke rilke lade sig noget aftinge af den begjærte Pris 8 Ren. øngen var reen, men ikke stor. Jeg er vis paa, at man er enig med mig i, at Sandheden bør være den eneste Rettesnor for den, som skriver for Almeenheden. At angive en højere Pris, end den sande, vilde være skadeligt, for saavidt det vilde bevæge Sælgerne til at paastaae denne høje Pris. At angive en lavere Pris, end den sande, vilde sikkert ikke skade mindre, da Følgen kunde blive, at mange Kornejere intet sendte til Torvs, men oppebiede en højere Pris. Med megen Fornøielse underrettes jeg om, at der sælges Rug til den Trængende til 71 Rdlr. Dette viser forresten, at Torvepriserne kan misstemme med Magasinernes, og at det vilde være nyttigt, at offentlig angive disse sidste ligesom hine, og dette vil jeg gjøre mig en Fornøielse af at udrette, ved hver Løverdag at indrykke Priserne i alle de Magasiner, hvis Ejere ville værdige at tilsende mig dem.
Politivennen, 1798-01-01
Om Nyehavns Slæbested. Det er bekiendt, at Slæbestedet ved Nyehavns Hoved paa Byens Side, fører lige ud til Vandet, uden at være forsynet med nogen Dør eller Laage, som om Aftenen kunde lukkes. Dette har foraarsaget, at Folk, som enten have boet ved denne Side af Nyehavn, eller henhørt til nogen af de i Kanalen liggende Skibe, deels formedelst Mørket, og deels som Følge af en beskiænket Tilstand, have forfejlet deres Hiem, og ere gaaede lige ud i Vandet hvor de da ulykkeligviis ere omkomne, uden at kunne erholde Hielp. Det var derfor ligesaa ønskeligt, at der blev anbragt en Dør eller Laage for Enden af Slæbestedet, paa det samme om Aftenen, naar Passagen med Baadene ophørte, kunde lukkes, som det paa den anden Side er at formode, at Bolværkes og Slæbesteds Ejeren, der hæver betydelige Jndtrader af disse Ejendomme, besidder saa megen Menneskekjærlighed og Begreb om Pligt, at han ikke fremdeles ved Ligegyldighed vil være virkende Aarsag til andres Ulykke.
Politivennen, 1801-01-01
Pompemangel o.s. v. i Nyboder. Der er ikke mere end 6 Pomper i Nyboder i Elephantgaden 3, Crokodilegaden 2, og i Delphingaden 1t i de andre ingen, nemlig. Tigergaden, Nygaden, Kattegaden, Pindsvingaden, Bryggerenslænge, Ulvegaden Bjørnegaden o. s. v. igeledes var det godt om flere Lygter maatte blive opsatte, formedelst at man, i mørke Aftener, knap kan vejlede sig ved dem der er, dog ikke allene opsatte, men og i brugelig Stand. Saa var det og atønske! at noget Sikkerhedsmiddel maatte opfindes imod Faren af at arbejde ved Lys paa Lofterne og i Skurene i Gaardene, da det let kan forsage stor Skade hvilket vi saae forleden Aften. Maaskee maatte der paalægges dem, som saaledes ville arbejde, at anskaffe sikkre Lygter, efter en bekvem Opfindelse, der ikke formindskede Klarheden eller Nytten af Lyset, medens de forekom mulig Skade af Tanes eller endog Lysestumpers Nedfald under Arbejderens Indslumring.
Politivennen, 1801-01-01
Vandmangel for Fontænens Springvands Interressentere. Ett enens Springvands Interressentere, have d. 10, 17, 18 og 19 December ej havt Vand Dag eller Nat, det samme er Tilfældet d. 22, 23, 24, -t og til i Eftermiddag Kl. 51 slet d. 26de Deeember, har Anmiælderen endnu intet Vand havt, hverken Dag eller Nat. De Ubehageligheder de Interressentere har, som har Husfolk boende hos sig, naar sligt indtræfser til og i Højtiden, da meget Vand bruges, er ej at tale om. Betænkes derimod Farligheden i Ildebrandstilsælde, da maae Borgeren vel grue, ved den blotte Tante, at han i 4 a 5 Dage og Nætter ej har havt en Spand Vand, saa meget mere, hvis han er af de mange der 1798 af Mangel paa Vand maatte lide ubodeligt Tab paa faste og løse Ejendomme. Siden den Tid ere gode og priselige Brandanstalter blevne føjede. De vil dog ej meget hielpe i disse Vand mangelsdage, thi om nu, som doger muligt, Ild udbrød hos Naboer eller Sjenboer, hvor faaer da Anmælderen Vand fra? Brandforordningen befaler i slige Tilfælde Vand paa Loftet og for Husets Dør og han ejer ej en Spand fuldt har han nu en 4 a 6 Naboer som har af somme Vand, er Tilfældet lige saaledes hos Dem. Man maae sandelig grue hver Dag saadan Vandmangel indtræffer, men nu om Aftenen maae skrakken fordobles, lange mørke Natter 4 as efter hinanden og ej en Spand Vand, dette er en gyselig Tanke, helst naar man troer at Vandet ej maae være en Nat borte og i Nat bliver det d. 6te og ingen Udsigter er dertil i Aften Kl. 6 slet at der kommer noget. Anmælderen beder meget at Vedkommende vilde føje alvorlige Anstalter, at slig farlig Vandmangel i Tide forebygges, inden det er forsilde. Aarsagen dertil er ubegribelig da i en Tid af herimod 20 Aar, slig Vandmangel ej har varet saamange Dage og Nætter i Rad.
Politivennen, 1801-01-01
Lovgivning. I Bifald af en indkommen Forestilling fra Grev Ahlefeldt Laurvig, angaaende at al Begravelse i hans Grevskabers Kirker maatte afskaffes, som en ubehagelig, usund, ja endog farlig Uskik, har Hs Majstæt under 19 d. M. ved Reskript til Biskopperne over Fyens og Aggershus Stifter, anordnet, at Begravelser i Kirkerne paa Grevskabet Langeland i Danmark og Grevskabet Laurvig i Norge for Fremtiden skal være afskaffett dog undtages herfra de arvelige Begravelser, som i nogen af disse Kirker maatte finde Sted. Denne Anordning, den første i sit Slags, maae glæde enhver Menneskeven, og bringe saavel Lovgiveren, som Godsejeren hans varmeste Tak! Man maae haabe, at selve Klausulen om arvelige Begravelser, igjennem fornuftige og venlige Forestillinger fra Grevens og Præsternes Side, gjøres omsider overflødig, ved disse Begravelseejeres frivillige Afstaaelse. Under 11 d. N. er udgaaet Plakat, at da adskillige Egne af Norge have havt Misvært paa Korn, og dettes Indhøstning ogsaa har været mislig i adskillige Danmarks Provinser, som og Korntilførsel fra Østersøen ved flere Regjeringers Forbud er standset, hvorved Priserne betydeligen ere stegne i begge Riger, saa har Hs. M. for at forekomme det fornødne Brødkorns utilladelige Forødelse, resolvert, at Øvrighederne paa Landet samtlige modvaage al Overtrædelse af Forbudet af Brændevilssbrænden paa Landet af 2 Ang. 1786.
Politivennen, 1801-01-01
Til Hr. Boudart paa Østergade. Man ønskede at Hr. Bondart paa Østergade vilde omskifte sin franske Opskrivt paa sin Butik til en dansk, eller i det miadste sætte en Dansk ved Siden. Jeg behøver ikke at nævne for ham den Agt enhver Fremmed skylder det Folk, der har optaget ham, men blot erindre at der virkelig er Danske, hvis Søgning han ellers kunde miste.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal: Et Menneske, som formedelse orrenanger ofte maae tage sin Vej over Ny Amagertorv, ønskede gjerne at Amagerkjerliggerne, Baandpigerne, Tøflekræmmere o. s. v., som vrimle paa Fortoget imellem Læderstræde og Højbro, maatte tilholdes at vige Plads for Fodgængerne.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Uden for Avlsgaarden i Landemærket No. 101, ligger Brættet over Rendestenen, som gaaer tvert over Fortoget, urigtigt og er farligt for den Gaaendes Fodtøj. 2) Vejen mellem gamle Kalkfabriks Stakitport og Natmandens Vej til Aadselkulen, er paa den ene Side huul udgravet efter Leert og i Mørke for Fodgængere saavelsom Kjørende heel farligt for at forebygge sligt, har Leergraven de forrige Aaringer været indstænget med Lægter, der i dette Aar har været efterladt, som om Menneskers og Kreaturers iv var mindre betydende nu end forhen. 3) Det er ikke at tvivle om, at Vedkommende jo maae have gyldige Aarsager hvorfor det af den for Mennesker og Dyr saa farlige Vandgrøft opkastede Gruus endnu ikke er bortkørt, og igjen skjenket Fodgængerne den tilforu saa behagelige Fodsti under de skjønne Ppren Træer fra Rolighedsdal op til Bager Kjøbkest men lige for Bagerens har Øster Landevej et Knæk, saa det var idet mindste at ønske, at et Brystværn af Træblev sat for Enden af denne samme dybe Grøft, for at forebygge Uheld i Mørke og Snefog.
Politivennen, 1801-01-01
Om den nye større Vægterskat, eller fordoblede Vægterpenge. Den priselige Fordøbling af Vægternes Antal maae nødvendig foraarsage dobbelt Ud, givt for Staden til disses Lønning. Af den Kongelige Politianordning sees, at denne større Udgivt skal udredes under Navn, som før, af Vægterpenge, men af det Tilføjede, at nemlig en Kommission er nedsat for at bestemme hvorledes denne Afgivt ligeligere (for at bruge dette bekvemme Provinsialord) kan udredes, er det klart, at den Frygt er ugrundet, som nogle Stuebeboere have yttret, at denne Udgivt, der hidtil ene laae paa dem, herefter vilde tynge dobbelt. Men dersom Husejere frygte, at Kommissionen vil tage Husassuranjernes Beløb til Rettesnor, og lægge i Forhold Forhøielsen af Vægterpengene paa Husejerne, saa er dette sikkert en ligesaa selvgjort Plage. Dersom det er den unægteligste Fornustregel, at den, som nyder godt af en offentlig Indretning, er pligtig til at udrede de Bekostninger den udfordrer, saa vil det sikkert findes uretfærdigt, at lægge disse paa en enkelt Deel af dem, der høste Fordelen deraf, og netop den Deel, der allerede bærer saa mange jeg mener Husejerne. Ogstore Byrder, - dette maatte vel blive Følgen, hvis Paalægget skulde fordeles efter Assurante-Summerne, en Ting der ene vedkommer Husejerne. Thi at sige, Husejeren kunde jo igjen fordele Udgivten proportjonert paa Lejerne, er det samme som at sige intet, da de allerfleste Lejere vilde holde sig til deres Kontraktt og desuden vilde saaledes en Husejer, som havde det Uhæld, at hans Lejligheder stode ledige, ovenikøbet see sig straffet derfor, ved at maatte betale Vægterskat af de ubesatte Lejligheder. Skal Udredningen af Vægterpengene endelig have en anden Skat til Regel for sin Ligning, da tilbyder sig hertil ingen naturligere Maalestok, end Extraskatten, som den der udredes af alle, og tillige er fordelt efter den formodede Formue. Kommissionens Mænd ville ikke fortryde paa den her skeete Pttrelse, da samme ikke har eller kan have anden Hensigt, end at fordrive en utidig, tildrømt, eller forsætlig Udspredet, Frygt.
Politivennen, 1801-01-01
Uorden i Fruekirke den 1 Januari. Ved de Personers strafværdige Skjødesløshed, der have besat Lysekronerne i Frue Kirke med Voxlys til Nytaarshøjitideligheden, er det skeet, at disse overdryppede adskillige Tilhørere paa Klæderne og i Hovedet. Det bliver Klokkerens Sag at undersøge, hvori denne Fejl egentlig bestod, men utilladelig er den, og bør forebygges for de herefter anstillende Høitideligheder.
Politivennen, 1798-01-01
Om Reberbanerne paa Vesterbro. Formodentligen er Reberbanerne paa Vesterbroblot for Fæstningsværkernes Skyld opbygte af Brædder. For Stadens Forsvars Skyld imod Fjender oversaae man dens Forsvar mod Jldsfare. Destovære synes man i de senere Tider smærteligen at have erfaret, at ogsaa denne Fiende fordrer de kraftigste og forsigtigste Forholdsregler. Og da man desuden nu ikke længer gjør sig noget af, ved Opførelsen af grundmurede Bygninger, i mindre end et Bøsseskuds Afstand fra Udværkerne, at svække Byens Fasthed, saa kunde Ejerne af ommeldte Reberbaner gjerne paalægges efterhaanden at opføre dem af Grundmur. Faren af Antændelse af deres saa hæftigen brændende Materialier er desuden stor nok. Men i al Fald burde det paalægges dem at opføre en Murlangs med Gaden foran Reberbanerne, istedet for det nuværende Plankeværk, som man endog ved Overtjærelse har gjort saa antændeligt som muligt.
Politivennen, 1801-01-01
Anledning af Skipper Jessens Kornladning fra Aalborg til Hamborg. (See No. 133 af Politivennen.) Promemoria! I Andledning. af at i Deres Blad - Polinen No. 133 - som udkom den 8de f. M. findes indrykket, at Skipper Jessen herfra skal have indført til Hamborg 20o Tønder Havre, beder jeg nærmere at underrette Bladets Læsere om, at bemelte Skipper ikke siden i Inlii Maaned, med Kornvare til Hamborg, herfra er bleven expederet, og at altsaa den derfra muligt opkomne Mistanke, mod Opsynet her, er ugrundet. Aalborg Toldkammer, den 18de December 1800, Holttmann.
Politivennen, 1801-01-01
Adskilligt, som ønskedes forandret i Kongens Have. Er det ikke forunderligt og sørgeligt tillige, at de ypperlige billedhugger- Kunstens Mesterværker, som findes beskadigede i Kongens Have, ej af en dulig Kunstner istandsættes igjen, og tillige ved Stakit omværnes for Eftertiden, og at de slette Figurer, som hist og her forefindes, ikke reent gjøres landflygtige? Hvad maae fremmede Kunstnere og Have- Elskere vel tænke om denne vor utilgivelige Ligegyldighed? Hvorfor blive ikke de indsluttede Stole, hvor Liderlighed har brændemærket sig selv, saavelsom andre Bænke, opmalede saa tit som behøves? Det var i Grunden dog sand Oekonomie, da malet Træe altid holder længere end umalet, som bekjendt. Havens virksomme og agtværdige Gartner, Hr. Lindegaard, ombedes at gjøre høje Vedkommende opmærksomme paa denne nødvendige Sog, og tvivles da ingenlunde paa, at heri vil skee en ønskelig Forandring, som allerbedst kunde iværksættes om Vinteren, for til Havens næste Aabningstid at være tilendebragt.
Politivennen, 1801-01-01
Et Middel imod Røg. Da saa mange Ejere og Lejere her i Staden forulejliges af Røg, og nødes endog derved ofte til at lade Døre og Vinduer staae aabne midt i Kulden, saa haabes at følgende i England opfundne Middel, som et Bidrag til Brændebesparelse, ikke vil findes sat paa et upassende Sted. Dette Middel er en Røghat, som sættes oven paa Skorstenen. Efterat Aabningen af Skorstenen er bleven forsynet med en rund Rand af Jernblik, sættes Røghatten, som er et Jernrør, derned i, saaledes at den baade hviler og kan dreje sig paa en Stang, som fra Skorstenen staaer op i den. Røghatten er dannet som Knæet af et Kakkelovnsrør, og kan, ved Hielp af en derpaa fastgjort Blikplade, altid holdes af Vinden i en saadan Stilling, at Knæet vender imod Vinden. Paa Knæet selv, og altsaa lige imod Vinden, er en Aabning, og derigjennem farer Vinden ind, og gaaer igjen ud af den fra Vinden fravendte Ende af Røghatten. Men for at den ikke undervejs skal fare ned i den Ende af Røret, som gaaer ned i Skorstenen, sidder der i den tragtformige Aabning et mindre Rør, der altsaa befinder sig inde i det horisontale Rør, men ender et Korteer inden for dettes Aabning. Virkningen heraf er probat, og der forfærdiges nu en saadan Røghat for Nakkehoveds Fyrtaarn.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal om RoeskildeVands Hidførsel. Det medisinske Fakultet og Stadsfysikus spørges, om Køkenhavns Vand, saa uklart, grumset og slimet, som det kun alt for ofte er, er tjenligt for Vanddrikkere, hvoraf der dog virkelig er nogle i København? Vandvæsenets Foresatte spørges, om det kan haabes, at vort Pompevand, ved Søernes Oprensning og Renholdelse, kan vorde bedre, eller om man maae befrygte, at det, hvis slig Oprensning overstiger Kræfterne, og hvis Renholdelsen ikke vil iværksættes, stedse vil blive slettere? Enhver Kyndig spørges! Paa hvad Maade man, med Sikkerhed mod Forfalskning, og med mindst Bekostning, kunde faae det fortræffelige Roeskilde Vand hidbragt? Oghvad en Rendes Lægning vilde koste fra Roeskilde til København, hvis et Interressentskab her vilde forene sig, for at sætte sig i Besiddelse af det uskatterlige Naturgode, sundt Vand?
Politivennen, 1801-01-01
Bøn til Politimesteren. Da det ofte skeer, at Svirebrødre (thi anderledes kan man vel ej kalde de velklædte Personer, som begaae Uorden paa Gaden om Natten) banke med Bulder paa billardholderes, Gæstgiveres og andre Døre, midt om Natten, og raabe og støje tillige saa højt for at blive indladte, at man ved denne Allarm kan blive opvaagnet mange Huse derfra, og det paa en Tid, da man troer at Vægterne endnu bør være paa Gaden for at holde Orden. saa ønskedes, at Vægterne maatte blive givet Ordre, ved slige Optrin paa deres Post, at afhøre Støjerne om deres Ærinder og dersom disse ikke ere hvad Pontoppidan kalder Nødvendigheds Gjerninger, som ej kan opsættes, da at holde Styr paa dem, eller i Modvilligheds Tilfælde at arrestere Dem. den 20 Dec. 1800.
Politivennen, 1801-01-01
Til Københavns Guvernør. En militær Skik troer Anmælderen sig pligtig at gjøre Gouvernøren i København ovt mærksom paa, i den fulde Overbevisning, at samme vil blive forandret. Det er nemlig. at Officererne, ved Vagtparadens Opmar eh paa Gammeltorv, lader Trommen rør-s, hvorved ofte den Ulykke indtræffer, især om Torvedagen, at eet eller flere par Heste retfdr løbsk, og hvorved da Menneskers Liv eller Lemmer sættes i Fare. Dette var just Tkil fældet Tirsdagen d. 30 Decbr. da Tromnieved Paraden til Vesterports Hovedvagt, i det Øjeblik den kom fra Nørregade paa Ctameltorv, blev rørt. Et par Bønderheste gav sig til at løbe løbsk rundt om paa Torvet, og rendte et Menneske overende, som derved brak sit eene Laar.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. ) Det i No. 138 paaankede Rendebræt i store Strandstræde er nu istandsat.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Kørebroen i Sværtegaden i den Ende som støder til Pilestræde, er fuld af dybe Slag, som det maaskee endnu var muligt at udbedre, hvis Tøen varer nogle Dage. 2) Uden for grederikshosvital, paa Fortoget i Bredgaden, ligge Fliserne paa et og andet Sted saa hældende, at Gangen paa dem er farlig.
Politivennen, 1801-01-01
Om fordærvede Risengryn hos adstillige Urtekræmmere. Man læser altid i Aviserne om gode Risengryn, men undertiden har man den Fortræd at ufornuftige Tjenestepiger hjembringe Gryn, som ere ganske fordærvede, blandede med alle slags Frø af Ukrud, brune, uspiselige og usunde, og blot til Forførelse blandede med nogle saa friske Gryn. Dette troer man er et Slags Falsk, som burde baade forbydes og straffes. Vel vil man maaskee indvende, at ingen nødes til at købe af disse Gryn, item at Pengene kunne faaes tilbage imod at Grynenes fulde Vægt igjen bringes til Sælgerent men er da Gangen frem og tilbage for Tjenestebudet og den derved forsømte Gjerning for Herren ikke et sandt Tab, og kan det ikke indvendes, at Grynene ere fra en anden, eller ikke de samme o. s. v.? Det var at ønske, at noget Lignende med Apotekervisitatsen foretoges i Urteboderne en Gang imellem, og at den første maatte skee i den Egn af Staden hvor Anmælderen boer. St. Fiolstræde d. 4 Jan. 1801.
Politivennen, 1801-01-01
Uorden ved Glaciholm. Fra Glaciholms Have uden for Vesterport fandt en Person Onsdagen d. 7 Januari Fornøielse i at skyde med Hagl ud over Vejen. Tvende Forbigaaende, den ene, en Pranger fra Slagelse, blev saaret paa Kinden, den anden, en Mesterslagter her i Byen, strejfede Haglene paa Kjolen. Anmælderen heraf kom paa samme Tid forbi, og var tillige med flere Øjenvidne til dettet han gik da med de tvende omtalte ind efter Personen, som endnu blev staaende indtil han saae os i Haven, men da løb han og forstak sig. Efter Forespørgsel der i Huset, om man ikke vidste hvo han var, sagde et Fruentimmer at hun havde seet en løbe med et Gevær, men hun foregav at hun ikke kjendte ham. Da nu samme Person oftere kunde faae Lyst til at ijentage dette, saa, for at forebygge slige kaade Stræger, som kunde have saa farlige Følger, troer jeg at burde offentlig bede hans Forældre, Foresatte o.s. v. at advare ham paa en alvorlig Maade.
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal og Svar. Hvad skal man fange an med disse frække og viiskjæftede Tobaksrøgere, der ved alle deres huslige Foretagender, have den tændte Tobakspibe i Munden, der løbe endog uden Dæksel paa Piben overalt, i Stalde, Brændekammere, paa Foderlofter, Vandhuse og Pakkammere? J derom udgangne Forordninger læser man jo skarp Advarsel og stor Straf for saadan Adfærd, og de staae jo dog vel endnu ved Magt? Svar: Man skal besørge sit Huus og sit Boehave vel assureret, og derefter lade det komme an paa Guds Forsyn, at man kan være ligesaa ubesørget for Tobakspiberne, som den der sagde: nu har jeg min Gaard assureret for 18000, Rdlr. og mit Jndbo for 3000 Rdlr., nu maae det for mig brænde op i Herrens Navn, naar det vil.
Politivennen, 1801-01-01
Forslag til Brandexersiser. Var det ej muligt, at den nye Brandforordning kunde bedre indsees, ved nemlig at giøre Prøve dermed, som muligt kunde lade sig giøre paa følgende Maade: man lod allene en Kirke-Sprøjte møde i Citadellet med dens behøvende Ober og Underofficerer samt Brandsvende og det øvrige ved paakommende Ildebrand fornødne Mandskab, videre omtrent af 4re Compagnier 10 a 12 Borgere af hvert med de dertil hørende Ober og Underofficerer, item en 4re Vægtere. Nu lod den høje Brand Direksion disse tilstedeværende Borgere fordele paa de 4re Fløje i bemeldte Citadel og en Vægter være tilstede, og gjorde nu Begyndelse med Øvelsen. Først, ved at lægge enoeel Høvlspaaner paa et Fyrsted, hvor Skorstenen i Forvejen var udfeiet, og stikke Ild udi samme som vilde forestille Skorstens Ild. Derpaa at lade klempte med Kirkens Klokke og give fra Taarnet Tegn om Dagen med Flage og om Aftenen med Løgter, og lade tillige Vægterne pibe og ved Brandraabning give tilkiende hvor Ilden er udbrudtt derpaa forestille en Huusild ved at opsette en Tjæretønde paa Volden og derved lade efterkomme alle de i Brandforordningen anordnede Poster. dette Forslag formodes ej at vorde ugunstigt anseet, da man troer at man ved at udføre en Ting, bedre begriber den, end ved at læse Derom.
Politivennen, 1801-01-01
I Anledning af Fordelingen af de Boo0 Tdr. Rug, som Hs. Majestæt har havt den Naade at anvise Bagerne, som en Slags Erstatning for det af dem gjorte dyre Indkøb. Ved den Fordeling, som vel snart skal skee af disse 3000 Tdr. Rug, kan vel Hensigten neppe rigtigere opnaaes, end naar samme iværksættes, ved paa Malerværkets Contoir at eftersee hvad enhver i det sidste Fjerdingaar, eller længere om man vil, har bidraget til Hs Majestæts Kasse i Aksise af Rugt og altsaa virkelig forbrugt og forbrugert thi derefter kan jo til alle Tider bedst sees Proporjionen af enhvers virkelige Forbrug i det Hele, -thi Tabet paa det som er forbrugt er og har i dette Tidsløb været lige saa stort, som paa det der endnu ligger. Fordeles det i Forhold til det Forraad som ved Besigtelsen fandtes, (da det dog kun anslaaes kvantsviis og ikke opmaales) saa faaer den som i dette Øjeblik har store Dynger, endnu meer til, endskjønt han i samme Tidsløb ey har anvendt og aldrig anvender nær saa meget til grovt Rugbrød som mangen anden, der just da ej havde saa meget liggende, men i det Hele har købt ogforbrugt langt meret og derved kvaltes jo kun den Vindsk belige, maaskee mi dre Formuende, som meest tjener det Almindelige. Manhaaber og ønsker, at dette hos høje Vedkommende maatte komme i Betragtning ved denne Lejlighed.