Berlingske Tidende, 1836-11-15
J Alton. Adresse-Comptoirs Efterretninger af 5te denne Maaned, findes en Anmeldelse, hvis Gjenstand og Øjemeed fortjene i en videre Kreds at blive bekjendte hos os. Den er betitlet: "Luthers faderløse Børn" og tilbyder for en Daler et Skrivt med Titel: Lutherbüchlein til Salg, hvis Udbytte skal anvendes til Opdragelse og Forsørgelse af flere i ligeLinie fra hiin store Reformator nedstammende Børn, der ogsaa bære hans Navn. Den Jnteresse, denne Meddelelse maa fremkalde, forhøies endnu betydeligt af de Omstændigheder, der knytte sig til de omtalte faderløse Børns Skjæbne. Deres Fader, JosesKarl Luther, født i Erfurt den 11te Novbr. 1792, var vendt tilbage til den romersk catholske Kirkes Skjød, og levede i Bøhmen med sin Familie i den bittreste Armod. Man fandt hans Børn i Forældrenes Bolig, sammenpakkede i en tilrøget Stue, som i en Rede. Opdagelsen af disse Luthers Efterkommere skylder man de Efterforskninger, som Hr. Rheinthaler, den menneskekjærlige Forstander af den til LuthersÆresminde indenfor det gamle Augustinerklosters Mure i Erfurt oprettede Martiinsstiftelse, anstillede, hvem det var en kjær Tanke, at en fattig Efterkommer af Luther ligeledes skulde finde Ro her, have sin Glæde over Guds Ord, og som sin Ahnherre kun forlade de gamle Klostermure i den Hensigt, som Christi kaldte Tjener at forkynde Evangeliets glade Budskab. Saaledes kom allerede den 6te Mai 1830, 325 Aar efter den store Ahnherre, den ælste af hine Børn, Anton, født i Januar 1821, til det forrige Augustinerkloster i Erfurt. Under den værdige Forstanders og hans Families kjærlige Pleie og Tugter han, i de derpaa henvundne fem Aar skredet fremad, mægtigt styrket paa Sjæl og Legeme, og efterat han var verver Anderover og der og vilders Lære, kunde han forrige Paaske confirmeres i den evangeliske Tro. Men da han aldeles ingen Evner har til videnskabelig Dannelse, men derimod er sjelden næm paa Hænderne, lærer han siden Johannis Snedkerhaandværket og det med stor Lyst. Jmidlertid vare efter Faderens Død, der indtraf den 26 Octbr. 1834, paa Moderens Forbøn, hvem hiin havde efterladt i største Nød, ogsaa Antons fire Sødskende, Tvillingerne Maria og Anna, fødte 1819, Johannes Luther, født 1826, og Therese, født 1831, blevne optagne i Martinsstiftelsen. Forstanderen, Hr. Reinthaler, stolede paa Guds Hielp og paa sine Landsmænds christelige broderlige Kjærlighed. De to ældste af disse faderløse Børn, Maria og Anna, der ved deres Ankomst til Stiftelsen forrige Aar neppe kunde læse og aldeles ikke skrive, opdrages til den tjenende Stand, derimod viser den yngre Broder Johannes meer Anlæg og vil vel kunne bringe det til at studere. Det yngste Barn, Therese, er endnu for ung for Skoleunderviisningen. Som en interessant Omstændighed anføres endnu den Lighed, disse i niende Led fra Luther nedstammende Børn skulle have med dennes Portrait af Cranac, saa at især Antons Ansigt i saa Henseende er blevet beundret som en paafaldende Mærkværdighed. – J en Skrivelse fra Hr. Reinthaler, til Gilbert van der Smissen, Jndsenderen af ovennævnte og her udtogsviis meddeelte Anmeldelse, hedder det: "Til dette levende Minde om Luther er der hidindtil kun fra Frankfurt a. M. og Leipzig indløbet nogle faa Bidrag. Der mangler endnu saare Meget. Gid dog de tydske Christnes Hjerter i Følelsen af det, Luther engang var for Tydskerne, og endnu er i sine Skrivter, vilde findes villige til at træde op for dette lille Lutherfolk. "Lutherbüchlein", som indeholder Efterretninger og Luther og hans Familie, og som egner sig til Folkebog, er at faae hos nævnte Gilbert v. d. Smissen i Altona, som ogsaa tilbyder sig at tilstille Forstanderen for Martiinsstiftelsen andre Gaver til Bedste for Luthers faderløse Børn.