Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-05-05
Fortsættelse.) Handelsomsætningen skeer fornemmelig med Christiansand og Arendal, til hvilke begge Steder, man har omtrent ligge nær. Allene Bykle, som grændser til Suledal i Ryfylke, handler meest paa Stavanger, eller forsynes derfra. Dog fører man stundom noget Slagtefær ind over Fjeldegnene til Tellemarken, og derfra ned til Skeen eller Langesundsfjordens Byer. Her er ingen besiddende Kræmmere. J Bygland er der et Par Handels karle eller Bissekræmmere, som bringe en Deel af de Baand, Silketørklæder Almuen behøver, kun et Par af Jndbyggerne ere Slagtehandlere af Profession, men Slagtehandelen drives fornemmelig ved Nord= eller Vestlændinger, som komme reisende og opkjøbe hvad her er at udføre. Disse opkjøbe tillige det meste af hvad her vanker, af Skindvarer og Fedevarer. Om Vinteren, ogsaa naar Bryllup skal holdes, gjør en eller anden en Reise ind til Christiansand, medtager Læs af Produkter, og henter Salt, Jern og Korn, og det af Kramvarer, som han selv behøver, eller har faaet Commission paa at hente, tilbage. Disse hente da og lidt Brændeviin, men intet til Udsalg. Her er i Valle Præstegield, og de øvre Sogne af Byglands ingen Kroer eller Brændeviinskipper. Det Brændeviin her hentes, som ei let beløber sig af Gangen til meer end 3 til 4 Potter (undtagen hvad der hentes til Bryllupper, til Barselgilder, til Julen),er for at beværte dem med der komme i Besøg hos den Hjemkomne, hvor Neboerne samles at høre Bynyt. Dette Brændeviin opbruges strax, bevirker een eller to Dages Drukkenskab, og savnes siden ikke. - Nordlænderne, saa kalder man alle, der komme norden fra eller over Bykle hid ned, drive her nogen Omløberhandel. En GouteKiøstorsen fra Suledal, bringer det meste af den Humle og de Kobberkjedler her bruges, og har ved disse to Artikler en anseelig Omsætning. Det eneste Marked man herfra besøger er Roldalsmarkedet. Roldalen ligger en 6 til 7 Mile norden for Bykke i en meget afsides Fjeldegn, som undtagen midt om Sommeren er i det mindste fra Øste og Sydsiden utilgængelig. Den ligger midt imellem Ryfylke, Hardanger, Tellemarken og Sætersdalen, er Annex til Suledal i Ryfylke, men hører under Foged og Sorenskriver i Hardanger. Der er meget betydelig Omsætning af Heste og Qvæg, men her forhandles slet ingen Kramvarer. Med Heste forsyner man sig for det allerme- Sverrigs Vestgøther besøge stunste der. dom disse Egne, og bringe af deres Manufacta, som betales deels contant, deels med nogen Uld. Jslandsk Mos. Man har forhen i Følge Landhuusholdningsselskabets Opfordring engang i Sætersdalen i et Mangelaar begyndt at bruge islandsk Mos til Føde. Den voxer i stor Mængde i Fieldskovene. Man bruger den imidlertid ikke mere. J Tellemarken bruges den dog istedenfor Meel til at opføde Kalve. Man har derimod endnu i Trang grebet til Barkmelet, som vil og smaae mindre ilde end den islandske Mos slet tillavet. Det vilde være velgjørende, om der meddeeltes Fieldfolket en rigtig Recept paa at tillave den islandske Mos, ei allene saa den blev taalelig, men endog velsmagende. Dette er vist ei allene mueligt, men let, blot ved tilstrækkelig Udblødning. Lettere maaskee, men vist og fuldkomnere vilde det blive gjort, dersom Chemikerne opfordredes til herpaa at anvende deres Kunst. Besk heden betaget blot ved Udvanding, ansaae Jslænderne længe deres velbehandlede Mos som endog en Lækkerhed, inden det mageligere Meel bragte dens Brug ud af Moden i Jsland. Nogen Tilsætning af den store Mængde høist lækkre Bær ei allene Multebær og Teyebær, men den uhyre aldrig feilende Høst af Tyttebær og især Mikkelsbær(vaccinium uliginosum) som bedækker med umaadelig Frugtbarhed store Strækninger, vilde maaskee nok giøre den til en Ret, som de Rige skulde misunde dem, som boe blandt Klipperne. (Fortsættes.)