Den Vest-Sjællandske Avis, 1831-09-06
J Canton Basel er udbrudt et Oprør. Der er blevet gjort Forsøg paa at dræbe Medlemmet af det store Raad Singeisen. Byerne Liestal, Sis sach og Valdenburg giorde Opstand mod Regieringen og plantede Frih detræer, 7 til 800 Md. bleve detascherede den 21de Aug. fra Basel for at erobreLiestal med Storm, men maatte trække sig tilbagetil Basel med Tabet af 2 Døde og 20 Saarede. Man læser følgende Skrivelse fra Bern. Og faa Berns Aristokratie er endeligt faldet og der med den sidste og stærkeste Støtte for det gamle Familie Regiment. Da den nye Cantons Forfatning blev forelagt Folket til Antagelse, saa opflammedes Aristokraternes sidste Haab i Bern og det øvrige Schweitz; de forventede at Forfatningen skulde blive forkastet; men de saae sig skrækkeligt skuffede. Antallet af dem som forkastede Constitutionen var kun lidet; men overmaade stor deres som antoge den, disse forholdt sig som 8 til 1. - J Midten af Schweiz staaer nu den mægtigste af alle Cantoner med en Statsforfatning. som udmærker sig ved sin Liberalitet fremfor alle andre. Nu først er den hele gamle Basis for Schweitzer=Forbundet, saaledes som det havde dannet sig siden Overeenskomsten i Stanz i Aaret 1481 ved at lægge en Grundvold til Aristokratier i Stæderne, aldeles knuset, og i dets Steder Principet om en republikansk Forening, hvis Medlemmer nyde samme Rettigheder, blevet Grundvolden for Borgersamfundet i Schweitz. Kun i Canton Basel søger endnu Stadens Aristokratie at holde sig; men dets sidste Haab er funket med Berns Fald. Først nu vil det blive muligt at realisere den store Jdee om en Contral-Forfatning, som forener alle Eedsforvante til een Nation, hvorfor den afdøde Usteri arbeidede saa utrætteligt, og ved denne Organisation at forskaffe Schweiz en sand politisk Garantie; derom vil sikkert blive forhandlet i det følgende Aar. J dette Aar indfandt Aristokratiets Hoved sig endnu paa Landdagen, imedens dets Krop var gaaet til Grunde i de enkelte Cantoner. Endnu for et Aar siden holdt endog den dristigste Republikaner en saadan Begivenhed for umulig; saa stor og blendende var det Skin af Fasthed og Magt, som Aristokratiet havde udbredet omkring sig. Dette Skin kom formodentlig af den Troe, at Massen, af Folket var det endnu saa troe og hengivent som i 1798, Men de Bernske Aristokrater af 1798 vare ikke de samme som de i 1831. De første vare, uagtet det uretfærdige Fundament, hvorpaa de byggede, høittænkende, velvillige og retfærdige mod Folket, og uafladelig strenge mod deres egne Medlemmer; de sidste besadde en smaaelig Characteer, vare utroeligt forblindede og uskikkede til enhver Opoffrelse. Da den første Opfordring til en politisk Forbedring lod sig høre i Cantonerne saa bleve strax de meest odiøse Undersøgelser foretagne mod Petitionairerne; men disse Efterstræbelser kom der en Ende paa ved den truende Forsamling i Munsingen af det forbittrede Folk. Men nu aftraadte Aristokratiet ligesaa forsagt fra sit Regimente, som det tilforn havde udviist sig stolt og hovmodigt imod alle Tidens Advarsler. Det fortrød snart sin Beslutning og søgte sin Frelse i smaae og usle Jntriger. En uforstandig Avisskriver skulde forsvare det; en Hob Drenge skulde skrække deres Modstandere, og for at giøre sin Daarskab complet, saa ukastede det iblandt Folket en Constitutionsplan af sin egen Fabrik for at paralisere Constitutionsraadets Udarbeidelse, og saaledes gik det til Grunde.