Viborger Samler, 1811-11-07
Sognepræsten Hr. Lorenz Helt til Jkast i Ribe Stift, som døde 1771, havde en saa stor Gevært bag paa sin Hals, som skal være kommen af hans Kraveknap, at den, da den paa hans Begjering efter hans Død blev veiet, vog 3 Lispd. og 100 Pd. og havde en Rod omtrent af Tykkelse som en Tallerken i Runddel. For nogenledes at kunne bære den, havde han en Stoel af en egen Indretning og paa Prækestolen en Klap at lægge den paa Forordning. For Danmark og Norge, som indeholder nærmere Bestemmelser i Henseende til Ægtefolks Adskillelse. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge a., gjøre vitterligt. Da det er vigtigt for Borgersamfundets, som for hver enkelt Families Vel, at det Baand, der sammenknytter Ægtefolk, ikke ubesindigen løsnes, og da Religionens Bud, ikke mindre end Statens Love, bør kaldes dem til Minde, som, uden tvingende Aarsager, ønske den Forening hævet, der stiftedes for Livstid, saa finde Vi os bevægede til herved at opfordre Vore geistlige Embedsmænd, at de, i Overeensstemmelse med Danske og Norske Lovs 2den B. 9de Cap. 8de Art. forene deres Bestræbelser med de verdslige Øvrigheders og de af Os anordnede Forligelses=Commissioners, til det ærefulde Øiemed, at forebygge og hemme saadanne Misforstaaelser imellem Husbond og Hustru, der kunde fremkalde Tvedragt og varig Attraae til at skilles fra hverandre. Vi befale derhos saaledes som følger. 1) Den som begjærer Tilladelse at leve separeret, i Henseende til Bord og Seng, fra sin Ægtefælle, skal med sin Ansøgning til Øvrigheden lade følge Attest fra sin Sjelesørger, hvor denne bevidner, at Ansøgerens Beslutning har været ham saa betimeligen bekjendt, at han har havt vedbørlig Leilighed til i saa Henseende at efterkomme, hvad der, og Følge Danske og Norske Lovs 29 8, samt nærværende Anordning, paaligger Præsterne. 2) Lige Attest skal vedlægges den Ansøgning, som en Ægtefælle, der lever separeret i Henseende til Bord og Seng, indgiver og Ægteskabets aldeles Ophævelse. 3) Ansøgninger, som ikke ere forsynede med saadan Attest, skulle Øvrighederne uden videre henlægge, som Andragender, paa hvilke der intet er at agte. 4) Opholde Ægtefolkene sig paa forskjellige Steder, da bør Øvrigheden drage Omsorg for, at den fraværende Ægtefælles Sielesørger bliver underrettet om den ansøgte Adskillelse fra Bord og Seng eller Ophævelse af Ægteskabet, og levnet fornøden Tid til, ogsaa fra sin Side at opfylde Lovens og denne Anordnings Bydende. 5) Den ved Anordningerne befalede Mægling til Forlig, som bør prøves af Øvrigheden, forinden den enten tilsteder Ægtefolk at leve separerede i Henseende til Bord og Seng, eller med Anbefaling indsender separerede Ægtefolks Ansøgning og Ægteskabets aldeles Ophævelse, vedbliver i øvrigt fremdeles, som hidtil. Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette. Givet paa Vort Slot Frederiksberg, den 18de October 1811. Under Vor kongelige Haand og Seigl. Frederik R. L. S.) Kaas. Cold. Knudsen. Bülow. Monrad. Forordning som bestemmer de Vilkaar, under hvilke Kjøbstæds-Jorder i Danmark og Norge kunne afhændes. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge a., gjøre vitterligt, at Vi allernaadigst have fundet for godt, at hæve de Jndskrænkninger ved Kjøbstædsjorders Salg, som hidtil havde Sted, og derimod om disse Jorders frie Afhændelse til fordeelagtigere Brug at bestemme følgende. 1) Hvor Kjøbstædens Jorder ere udskiftedede til Grundene eller Bygge pladsen i Samme, skal det være Enhver, som nogen saadan Lod tilhører, uformeent, at afhænde denne særskildt fra Grunden, til hvilken den var henlagt, under de Vilkaar, som i denne Vor Anordning foreskrives. 2) Kjøberen af en saadan fra nogen Kjøbstædsgrund afhændet Jord, skal være berettiget til at bebygge Samme, at boesætte sig derpaa, og der at drive borgerlig Næring som Haandværker; derimod maae han ingenlunde der bruge Handel, ei heller brænde Brændeviin enten til egen Forbrug, eller til Salg, samt ikke brygge Øll uden til sit Huses Fornødenhed. 3) Det staaer saavel udenbyes som indenbyes Mand frit for, at kjøbe slige Jorder. Dog bør Enhver, som derpaa erhverver Eiendom, lige med andre Byens Jndvaanere deeltage i alle de reelle og personelle Tynger, som disse paalægges, forsaavidt han ikke ved Privilegier maatte være befriet for de sidste. 4) Den første Kjøber af saaadan Jord, der sælges adskildt fra den Grund, hvortil den var udskiftet og henlagt, skal til Kjøbstædens Kæmmerkasse, af hver Tønde Land geometrisk Maal, erlægge en aarlig Afgift at 2 Skjepper Byg, som betales i Penge, beregnet efter hvert Aars Capitelstaxt. 5) Ved hver Forandring af Eier forhøies denne aarlige Afgift med 2 Skjepper Byg, indtil den har naaet en Tde. Byg pr. Tde. Land, hvorefter ingen yderligere Forhøielse i Samme bør finde Sted. 6) Ligeledes skal ved hver forandring af Eier, erlægges en Recognition af 1 Rd. pr. Tdr. Land, til Byens Kæmnerkasse. Saa bør og ved Salg af slige Jorder, ligesom ved Salg af andre faste Eiendomme, erlægges til Vor Kasse, hvad nu er eller herefter vorder paabudet. 7)