Aalborg Stiftstidende, 1833-10-26
J Marts 1814 af Napoleon løsladt fra sin Fængsling, i Valenty, hvor han havde været paa Fæstningen siden Scenerne i Bayonne, opholdt han sig en rum Tid i Valencia, for at unddrage sig fra at beedige den af Cortes proclamerede Forfatning, som selv Keiseren af Rusland i dens bekjendte Tractat til Weliki=Luki (20de Juli 1812) udtrykkeligen havde erkjendt som retslig forbindende. Her var det hvor Cardinalen af Bourbon, hans Oncle, som Præsident for Cortes=Deputationen, sagde de mærkværdige Ord: "Denn spanske Nation, som midt iblandt Ruinerne endnu holdt sig opreist, kunde til sit Overhoved vælge enten den af sine Krigere, som tapprest havde fægtet for Friheden, eller den Magistrats=Person, som medigst havde beskyttet Fædrelandets Rettigheder. Men sine Eder meer tro, end at den kunde adlyde Interessens Stemme, sætter den den affaldne Krone, som den uden Deres Medvirkning har tilkjæmpet sig for Dem, atter paa Deres Hoved. Tab aldrig af Sigte, at De kun skylder National=Høimodigheden denne Krone, samt at Deres hele Liv, og Deres Efterfølgeres ikke vil være tilstrækkeligt til, at afbetale Deres Gjæld til den." Snart derpaa forkastede Ferdinand i en fra Valencia udstedet Erklæring Cortes-Constitutionen og befalede Gouverneuren i Madrid, at adsprede Cortes og kaste de meest Anseete iblandt dem i Fængsel. En Proclamation, som hans ved denne Leilighed udstedede, søgte dog endnu at vedligeholdt Forhaabninger hos Folket. Jeg sværger Eder, tro og hengivne Spaniere! - hedder det der gjeg sværger ved det mange Lidelser, som i have udholdt, Eders ædle Forhaabninger skulle ikke vorde skuffede. Jeg afskyer Despotismen; den Oplysning og Civilisation, som hersker iblandt Europas Nationer tilsteder ikke længere dens Tilværelse. Hvorledes et rædselfuldt Reactions=System tog Plads istedetfor disse Løfter, hvorledes Jesuiterne, Klosterne og Inqvielsitionen atter indførtes, Brugen af Pinebænken efter Pavens Ønske atter tilstededes Storinqvisitoren, hvorledes det hemmelige Politi drev sit frygtelige Spil, og Spaniens ædleste og kraftigste Mænd bleve indespærrede eller henrettede, er noksom bekjendt. Med stor Strænghed revsede Ferdinand Mi Knas, Portiers og Lasens Forsøg paa, med Magt at vække den af ham lovede folkerepræsentative Forfatning. Hvad der ikke var lykket dem, det satte de dristige Hovedmænd for de paa Øen Leon forsamlede Tropper, Quiroga, Riego o. s. v. igjennem i Aaret 1820. Længe vægrede Ferdinand sig; endeligen decreterede han den 7de Marts samme Aar. Da Folkets Villie almindeligen har udtalt sig, har jeg besluttet mig til, at besværge den af de almindelige overordentlige Cortes i Aaret 1812 promulerede Forfatning. Det Blod og de Taarer, som siden udgydedes i Spanien, efterat han den 1ste October 1823, ifølge Cadix Capitulation, atter havde faaet den absolute Magt i Hænderne, ere endnu i for friskt Minde, til at behøve nærmere Omtale. Spanien, hjemsøgt af saa mangen en ulykkelig eller tyrannisk Regjering, har vel aldrig oplevet en Periode af saa store Lidelser af alle Slags, som de, under hvilke det sukkede, under Ferdinands Scepter ; det tabte under samme - i Forbigaaende være det sagt i næsten alle sine transatlantiske Colonier. (Dagen.)