Aalborg Stiftstidende, 1835-08-10
Frankrig. Har Mordforsøget den 28de været et isoleret Facitum eller hidrører det fra et bestemt Partii, og, i saa Fald, fra hvilket, hvilken Jndflydelse vil denne Udaad faae paa de offentlige Anliggender og især paa Regjeringens Politik, Disse ere de to vigtige Spørgsmaal som maa beskjæftige Enhver, men til hvis Oplysning de hidtil opdagede Kjendsgierninger kun levere faa Data Det er dog endnu ikke faldet, selv de frækkeste, Journalister, ind, ogsaa at henregne dette Mordforsøg til de Machinatioliner, man ellers har været saa tilbøielig til at tilskrive Ministeriet eller Politiet. Regjeringen, consequent i sin Frygt for det republikanske Parti, har, ved sine Forholdsregler, tydet hen paa, at den i den begangne Forbrydelse især retter sin Mistanke mod dette. Antallet af fængslede Personer beløber sig til omtrent 80, blandt hvilke den bekjendte Redacteur, Hr. Armand Carrel befinder sig. Man mener, at en Phrase i Bladet National" af 28de Juli har tjent til Paaskud for denne Fængsling. Det hedder nemlig deri, Efterslægten vil maaske kunne vise tilbage paa den 28de Juli, som en Dag, paa hvilken en stor Lærdom blev given. Foruden ham have flere andre Redacteurer midlertidig mistet deres personlige Frihed; men, som den vigtigste blandt de fængslede Personer anseer man en vis Boireau, med Hensyn til, at han uden Tvivl er Medvider i GrardsUdaad. Han arbeider hos Lampefabrikant og fik Aftenen for Attentatet Besøg i Værkstedet af 2 rigtklædte Personer. Da han senere gik ud, sagde han til sin Mester: "Vil De følge mit Raad, saa gaae ikke til Revuen i Morgen, thi jeg veed, at der bliver Spektakler." Mesteren, som bragte denne besynderlige Spaadom i Forbindelse, med de 2 Personers Besøg, fattede Mistanke og forebragte den vedkommende Politicommissair i Districtet de berørte Omstændigheder. Denne traf ogsaa Foranstaltninger til at komme efter Sammenhængen, men, da Fabrikanten uheldigviis ikke vidste sin Svends Bopæl og Commissairen vel heller ikke lagde synderlig Vægt paa hans Anmeldelse, dreves Undersøgelserne ikke videre. Efter Attentatet har imidlertid Politiet opsporet Boireaus Bopæl; han er arresteret, har strax i det første Forhør forøget den Mistanke, der hvilede paa ham, og skal senere endog have tilstaaet, at have leveret det fornødne Krudt til Girard. Denne Opdagelse giver Journalerne Anledning til at gjøre svære Udfald mod Politiet. Hvorfor give vi saa mange Millioner for Politifor anstaltninger, hedder det naar disse dog ikke ere istand til at forekomme slige Ulykker. Enten er det hele politiske Politi til ingen Nytte, og da bør det ophæves, eller ogsaa er det Politichefen Hr. Gisquet, som er uduelig, og da bor han afsættes. - Eieren til en af de hvide Hatte, som fandtes i Forbryderens Bopæl, skal ogsaa være opdaget. Han meldte sig den 31te i Hospitalet St. Louis og udgarsig for et af Mordforsøgets Offere, men den Omstændighed, at han først meldte sig flere Dage, efterat have erholdt Saaret, og selve Saarets Beskaffenhed gjorde ham mistænkelig og, ved at prøve en af de forefundne hvide Hatte paa hans Hoved, fandtes den at passe ham fuldkommen. (Dette Beviis vil neppe fælde ham. - Til de snurrige Actstykker ved Undersøgelserne hører ogsaa et Overskjæg, som er indleveret til Retten af en Barbeer. Det er afraget en Person øieblikkelig efterat Begivenheden paa Boulevarden var indtruffen, og man mener da nu, at en mistænkelig Person ved denne Operation har villet gjøre sig mindre kjendelig. - Alt dette vil kun lidet bidrage til Oplysningen af det første af de her fremsatte Sporgsmaal. Med Besvarelsen af det andet er man maaskee allerede nærmere ved at kunne komme til et bestemt Resultat. Hertugen af Broglio skal have svaret en af Pairerne, som gjorde ham Spørgsmaal om, hvilken Art Lovforslag der vel vilde blive gjort af Regjeringen ved denne Leilighed. Naar man har læst Kongens Proclamation, saa har man seet, at Kongen erklærer Nationen, at Regjeringen kjender sin Pligt og vil vide at opfylde den. Til denne Erklæring som er betydningsfuld nok sig selv, har jeg Jntet at tilføie. Nogle Deputerede, som søgte at opmuntre Ministrene Guizot og Thiers til at grib denne Leilighed til at indskrænke Friheden, have faaet undvigende Svar. Hertugen af Orleans lægger man følgende Ord i Munden: "Retfærdighed, streng Retfærdighed bør haandhæves, men Fordele bør man ikke ville drage af denne Begivenhed. Den offentlige Mening vilde maaske i dette Dicolik see igjennem Fingre med, om man krænkede Chartet, men i Tidens Længde vilde det blive vanskeligt, igjen at et komme tilbage til dette vort Palladium, og udenfor Chartet seer jeg kun Farer for Kongen og for Nationen." Uagtet disse, tilsyneladende beroligende Yttringer, er den uafhængige Presse dog stedse bekymret for, at Chartet paa en eller anden Maade vil blive tilsidesat. Trykkefriheden vil neppe blive hvad den er, til denne Formodning give Artikler i Journal des Debats Anledning.