Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-09-14
Da der siden indtil Jacob den 1stes Tronbestigelse ingen kongelig Gemalinde var i det Tidsrum af henimod 60 Aar, saa blev dens Natur og Sum meget uvis og tvivlsom. Kongen overgav Chief Justice, (nu Chief Baron) Sagen at undersøge, hvis Dom faldt saa ugunstig ud, at Anna, Kongens Gemalinde ei ansaae det Umagen værdat indfordresamme endskiønthungiorde Paastand derpaa. J Aaret 1635, en Tid dervar saa frugthar paa Hielpemidler til at opbringe Penge ved Paastande, som ingen Grund havde i vore gamle Grundlove - hvoraf Skibspenge er et sørgeligt Exempel - gav Kong Carl den 1ste paa sin Gemalindes Henriette Maries Ansøgning befaling at hæve den. Men siden efter kjøbte han sin Gemalinde den af for 10000 Pd. Sterling, da han maaskee fandt det for ringe og fortrædeligt at hæve den Og da Military Tenures og de Pengestraffe, som deraf flyde, ophævedes ved Vilhelmden 3dies Tronbestigelse, saa bragtes det lidet, som endnu lovformigen blev tilovers af disse Jndkomster, næsten tilbage, til intet. Hr. Prynna bemøiede sig forgieves i en Afhandling, som giør hans antiqvariske Kundskaber Ære, at opfordre Dronning Catharina til igjen at paatale disse gamle Rettigheder. En anden Rettighed, som tilkom Kongens Gemalinde, var, at naar en Hvalfisk blev faanget paa Kysterne, maatte den som en kongelig Fisk deles imellem Kongen og Dronningen, kuns at Hovedet tilhørde Kongen og Halen Dronningen. Grunden til denne løierlige Distinction er, som vore Grundlove nævne den, at man ville forsyne Dronningen med Fiskebeen. Omendskiønt Dronningen er i enhver Hensigt en Undersaat, saa staaer hun dog i Henseende til Hendes Person og Liv paa lige Fod med Kongen. Det er ligesaa høi en Crimen læsæ Majestatis at staae Kongens Gemalinde efter Livet, som Kongen selv. At krænke den kongelige Gemalinde ansees for en Forbrydelse, saavel af den Person, der begaaer det, som af Dronningen, ifald det skeer med hendes Villie. Naar Dronningen skulle blive beskyldt for nogen Slags Landsforræderie, saa maa hun dømmes af Parlements=Pairerne, enten hun saa er kongelig Gemalinde eller Enkedronning, saasom Dronning Anna Bolen fordømtes under Henrich den 8des Regiering. Enkedronningen nyder, som en Enke af Kongen, en stor Deel af de Forrettigheder, der tilkomme Kongens Gemalinde. Kuns er det ingen Crimen læsæ Majestatis at tragte hende efterLivet eller fornærme hendes Kydskhed, efterdi Tronfølgen ei derved settes i Fare. Dog kan efter Henrich den 7des slette Statut ingen Mand under alt sit Godses Fortabelse egte Erkedronningen i Betragtning af hendes kongelige Værdighed med mindre han dertil erholder Kongens besynderlige Tilladelse. Om hun endogsaa er en fremmed, har hun dog efter Kongens Død, Ret til at kræve Enkehold en Rettighed som ellers intet udenlandskt Fruentimmer har. En Enkedronning, som endog gifter sig med en Undersaat, taber ei derved hendes Kongel. Værdighed, saaledes som Pairernes Enker tabe deres Pairsværdighed, ved at egte en Mand, der ei er Pair. Catharine, Enkedronning af Henrich, den 5te førte, endskiønt hun egtede Tudor, som ei var en Adelsmand, en Proces imod biskopen af Carlisle under det Navn: Catharine, Dronning af England. Printsen af Wallis, den formodentlige Tronfølger og hans Gemalinde, som og Kronprindsessen, Kongens ældste Dotter, betragtes ogsaa i Loven med en særdeles Opmærksomhed. Thi en Complot imod den første, eller en Forgribelse imod den sidstes Kydskhed ansees ligesaa meget for en Crimen læsæ Majestatis, som en Complot imod Kongen eller en Forgribelse paa Dronningens Kydskhed. Dette beroer paa de ovenanførte Grunde, eftersom Prindsen af Wallis er den næste Tronarving og et Angreb paa hans Gemalindes Kydskhed kunne besmitte det Kongel. Blod med uegte Afkom, og eftersom Kongens ældste Dotter ligeledes har Arveret til Tronen i Mangel af Mandlig Afkom, hvorfore hun ogsaa nyder større Agt af Lovene end hendes yngre Søstre, og det i saa høi en Grad, at i denne Hensigt og i Forbindelse med andre Lehns=Grundsætninger, mens vore Krigslehner endnu vare i Brug, var Kongen beføiet til at hæve Brudestyr til sin ældste Dotters Formæling, eller rettere, for hende allene. Den formodentlige Tronarving giøres ved en særdeles Udnævnelse og Forlehning til Prinds af Wallis og Greve af Chester. Som Kongens ældste Søn er han arvelig Hertug af Cornmall uden en særdeles Udnævnelse. Man regner de aarlige Jndkomster af Hertugdommet Cornwall paa 14000 Pund Sterl. og af Fyrstendommet Wallis i de sidste 350 Aar for 4680 Pund Sterling. Den nuværende Prinds af Wallis har en aarlig Jndkomst af 6000 Pund paa sin kongelige Faders Civil=Liste. 3) Resten af den kongelige Familie kan man betragte fra 2 Synspunkter, efter de forskiellige Meninger, hvori man tager Ordet, Royal Fa mild. I en vidtløftig Forstand indbefatter det alle dem, der paa nogen Slags Mueligheds Grund have Arveret til Kronen. J en indskrænket Forstand bemærker det dem, der staae i en vis Slægtskabs Grad med Regenten, og som Lovene desaarsage have en fortrinlig Agt for. Men gaae de længere hen uden for denne Grad, falde de i Klasse med de andre Undersaatter, og ansees kuns med liden Fortrinlighed for disse, undtagen de i Mangel af nærmere Linier udnævnes til Tronfølger.