Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1792-04-13
Stokholm, den 29de Martii Nu ere 39 Personer af Complottet arresterede. Forhøret vedvarer, men tilforladelige Efterretninger kan endnurikke gives, hvo der ere de virkelig Skyldige, eller ikke. - Kongens herviske Standhaftighed i de sidste Timer overgaae al Troe, omendskiønt han den sidste Nat fandt de græsseligste Smerter. Dronningen tog om Aftenem forhen Afskeed fra ham, og Monarken døde i Livlæge Dahlbergs, Oberalmisseforsørger Walqvists, Kammerherre v. Borgenstiernas og tvende Pagers Nærværelse. Kongen skal egentlig være død af en Pleuresie, eller af Buldenheders Forsettelse paa Lungen. Kongen er bleven aabnet, og man har fundet, at Ludningen var adspredt i det hele Legeme, saa det havde været umuelig at bringe den ud. Den gjorde ObductionsForretning vil uden Tvivl blive trykt. Det er imidlertid desuden stødte til en Forkiølelse og Stikning i Siden, forunderligt, at Kongen i disse Omstændigheder, da der har kunne leve saa længe. Hyldningen af de øvrige militaire Corpser, Departementer og Collegier er bleven fortsat. - Af de arresterte Personer ere nogle blevne løsladte af deres Arrest, saasom man har befundet, at de vare uskyldige. - Af Regenten, Hertugen, er og bleven udstædt en Bekiendtgiørelse, som indeholder, at alle Medsammensvorne være allerede opdagede, og Publicum nu kunde være roligt i den Henseende. Da de Deputerede fra Westeras Consistorium og Stift, Westers og Koppings Steder, samt menige Mand i Westeras Lehn i Underdanighed opvartede Hs. Kongelige Høihed Hertug Carl den 27de Marti d. A., tiltalede de ham paa følgende Maade: Høibaarne Arvefyrste, Naadigste Herre, Et Folk, bestædt i den største Bestyrtning og nedsænkt den dybeste Bedrøvelse, nyder ingen Roe, førend det, ved os sine Ombud, faaer nærmet sig Deres Kongel. Høiheds dyrebare Person, og søgt Huusvalelse og Trøst. - Et nidkiert Præsteskab i Westeras Stift, et redeligt Borgerskab i Westeras og Koppings Stæder, samt den Gud og Kongen troe Almue i Westeras Lehn, have sendt os hid, for at hente Efterretning om Deres og vor høistelskede Konges Tilstand; Efterretninger, som bør være sikre, og de ligge nu for den Høiestes Fodskammel, og, badede i Taarer, bede at de maatte blive gode. - Vi ere Mand for Mand beredde at opofre vort Liv, naar Kongen kuns kunde frelses. - Vi have Hierte til at aftvette, om mueligt, med vort Blod den Plet, som nu synes at hænge over enhver svensk Mand, da en indfødt Svensk har saaledes kunnet forglemme Gud og al Ære, og blive en saa uhørt Forbryder, at ham har vovet, at udgyde den mildeste Konges Blod. - Vi skulle fortvivle om Kongen, om Riget og os selv, hvis vi ikke i denne yderste Vaade havde i Deres Kongelige Høihed en Helt, udrustet af Gud med Viisdom, og Mod til at antage sig vor Sag. - Naadigste Herre, Overgive ikke i Nødens Time et troe Folk. Eders Kongelige Høihed kan trygt forlade sig paa vor rene Nidkierhed og paa vor ubrødelige Lydighed. - Skulde Omstændighederne ikke tillade, at vi med vore egne Øine faae overtyde os om, at Kongen lever, saa læg os, naadigste Herre, for hans Fødder, og stig ham, at Vestermanlændingernes underdanige Kierlighed for deres Konge kan ikke lignes ved noget andet, end den faderlige Kierlighed, han altid har baaren og endnu under de haardeste Smerter bær for os; sig ham, at vor Kierlighed er stærkere end Døden. - J Deres Kongelige Høiheds dyrebare Naade vove vi at anbefale vore hiemmeværende Medbrødre og os.