Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-06-03
Desuagtet vedblive dog saavel de engelske som de franske Blade at spotte over Sagernes langsomme Gang paa Forbundsdagen, (og hvori selv den Casseler Hoftidende istemmer) og lade Tydskerne høre, at de vel med megen Lærdom kunne skrive om politiske Grundsætninger, men naar det kommer til Stykket kunne de dog ikke gjøre nogen Anvendelse deraf; Englænderne gaae endog saavidt, at de ville frakiende de tydske Nationer al Almeenaand, uden hvilken alle Constitutioner blive til tomme Former. (Men ogsaa hvor der er Almeenaand, kan der være tomme Former nok), Ligeledes spotte de engelske Blade over, at der har været tvistet, i Følge Hr. v. Gagerns Motion, om det var passende at kalde den nye Tydske Folkeforening et Forbund eller et Rige, og at man endelige fandt det passeligt at kalde det et Rigsforbund, i det andet Heste af Slesvig=Holst. Provinzial=Beretninger for i Aar er endog foreslaaet, at kalde det: det germaniske Keiser- og Konge-Forbund. – De i Møderne siden deres nye Begyndelse foretagne Forhandlinger bestaae i følgende: J det 24de Møde, det første efter de tilendebragte Ferier, afgave de øvrige Gesandtere deres Erklæring over den Hofmanske Sag, hvilke endnu ikke havde erklæret sig, Churfyrsten af Hessen indgav en Forestilling derimod, og vil, som man veed, frakiende Forbundsdagen Competence til at paakiende i denne Sag, ogsaa bleve Forhandlingerne om Geistlighedens Underholdning i Landene paa hiin Side af Rhinen fortsatte, og i det 25de Møde blev nedsat en Commission om at afgive en Betænkning om hvorledes eensformige Grundsætninger for Forpligtelsen til Militair-Tieneste kunde opstilles for alle Forbundsstaterne, med Hensyn til den frie Bortdragelse fra en Stat til en anden. J det 26de Møde af 5te Mai blev der forhandlet og hvorledes en AustragalJnstanz (Navnet har sin Oprindelse af det gamle tydske Ord: Austragen, som betyder, at paakiende, forlige Disse Retter toge deres Begyndelse efter det store Jnterregnum) bør indrettes for at paakiende ved forefaldende Stridigheder imellem Forbundets Medlemmer; hvorved fleere Gesandtere afgave deres udførlige Betænkninger. Den Østerrigske meente at det var bedst at Forbundets Medlemmer oprettede en varig Austragal-Jnstanz (som de fleste Stater synes at biefalde;) men kunde man ikke blive enig derom, saa kunde den Jndretning treffes, at det anklagede Forbundslem skulde foreslaae Klageren 3 upartiske Forbundslemmer, hvoraf denne skulde vælge een, hvis høieste Ret skulde i Forbundsdagens Navn paakiende Stridigheden. Alle øverste Tribunaler i de tydske Stater maatte betragtes, som at udgjøre den fælleds Austragal-Jnstans, og den paakiendende, som at være specielt dertil committeret af Forbundsdagen. J det 27de Møde meddeelte den østerrigske Minister den udførlige Erklæring over det tydske Forbunds udvortes Forhold, hvori han sagde, at det laae afgjort udenfor Forhandlingens Kreds, at bestemme om udenlandske Gesandtere kunne antages ved Forbundet, eller dette kunde selv afsende Gesandtere til Udlandet. Men Forbundsdagen kunde begynde sine diplomatiske Forhandlinger med de fremmede Magter, ved blot at tilmelde alle europæiske Stater og de nordamerikanske Fristater Forbundsdagens Aabning, hvilken Bekiendtgjørelse burde være affattet i det tydske Sprog, men i Fremtiden kunne alle Communicationer til fremmede Magter, sendes dem, deels paa Tydsk, og tillige i en fransk Oversættelse, som det almindeligste Selskabs Sprog. (Mon det ikke var det høfligste og passeligste, at een Nation altid til skrev den anden i dennes Sprog, saaledes at Frankrig tilskrev Østerrig paa Tydsk, og Østerrig Frankrig paa Fransk. Naar man henvender sig til nogen, bør man tale til ham i det Sprog han bruger). Forresten yttrede Ministeren, sine Tanker og hvorledes Forbundsdagen skulde vedligeholde en skriftlig diplomatisk Underhandling med fremmede Magter. – J det 28de Møde afgav den nedsatte Commission, som bestod af den preusiske, baierske og danske Gesandt, angaaende Militair=Forpligtelse i de tydske Forbundstater, sin Betænkning, som gaaer ud paa, at enhver Undersaat bør være forpligtet til personlig Krigstieneste, fra det 18 og til det 27 Aar, først naar han opnaaer denne Alder, maae han udvandre. – J det 29de Møde den 19de Mai, blev en Commission nedsat for at undersøge det Forslag, om ikke Kornhandelen bør gives frie i alle tydske Forbundstater, og at overlægge hvorledes den nærværende uhyre Dyrhed kan standses. Til denne Beretning om den tydske Forbundsdags nyeste Forhandlinger kan endnu føies, at om den vigtige Gienstand i en Austragal-Jnstanzes Oprettelse for de tydske Forbundsstater, blev der forhandlet paa den Wiener Congres i November og December af 1814 og i Mai og Juni af 1815, Formaalet for en saadan Austragal-Jnstanz, skulde være at paakiende ved Stridigheder imellem enkelte Undersaatter og Regieringen, i det Tilfælde, at disse nægtede dem Ret efter Lovene; ved Stridigheder imellem Stænderne og Fyrsterne formedelst Misbrug af Souverainiteten, og ved Stridigheder imellem Forbundsstaterne selv; saa at der ved en saadan Jnstanz skulde forebygges at der aldrig kunde opstaae Krig imellem de tydske Stater. Nogle faae tydske Staters især Baierns Modsigelse forhindrede, at ikke Oprettelsen af en saadan Forbundsret i denne hele Udstrækning, blev gjort til en Artikel af Forbunds=Akten. Dog blev det fastsat, at en Austragal-Jnstanz skulde oprettes for at paakiende ved Staternes indbyrdes Stridigheder, de øvrige Punkter bleve ikke berørte. Hvorledes denne vigtige Foranstaltning vil blive iværksat, enten paa den af den østerrigske Minister foreslagne Maade, eller ved Oprettelsen af en særskildt Domstoel eller ved Commissioner af Forbundsdagens Medlemmer, hvorimod hiin Minister dog har erklæret sig, vil Tiden lære, som en Curiositet kan endnu fortælles, at den bekiendte Oberste Massenbach har udgivet en Piece under Titel, til alle tydske Mænd; som han har dediceret til Kongen af Preussen, og hvori han forlanger en National-Repræsentation for hele Tydskland. Bogen skal være confisqveret.