Viborger Samler, 1785-08-29
Thee ARGANB. Mandagen den 29 August. Svare Til det i den Viborg Samler No. 30 udsatte Spørgsmaal. maal og som den Spørgende har ladet disse 3 gode Mænd Poul, Peder og Espen (som hvem vi ellers have saamange gamle Eventyrer) fremtræde paa Skuepladsen som virkelige Natur=Stykker, eller de ere blot muelige Væsener, derom fortæller Historien intet; altsaa er det noget som Respondenter vel kan tænke de tænke ved, men ikke skrive om. Han vil derfore omhandle dem aleene som blot muelige efter den Anledning Spørgsmaalet dertil giver, og troer, at det fremsatte Spørgsmaal tydeligst og fatteligst kan besvares ved at deele det igien i 2 mindre Spørgsmaale, hvoraf det første bliver. Om Poul var pligtig at lade sig afkorte de 430 Rdlr., som han efter lovlig Obligation er skyldig til Espens Stervboe udi den Arv, som han derefter tilfalder i samme Stervboe, dersom han ikke havde transporteret saadan sin Arv til Peder; og dernæst. Om Transporten har den Virkning, at den kan betage Espens Stervboe, som 3die Mand, den et samme tilkom, førend Transporten existerede eller blev udgiven: Til Første. Skal Regnskab imod Regnskab efter L. P. 827. Art. 6, komme til Afdrag, og skal et Barn, som Arving, efter L. 52,61, i sin Arv lade sig afforte, hvad det efter Faderens Optegning, har annammet forud meere, end sine Sødskende, saa vil det formodentlig og blive Pouls Pligt, at lade sig, som Arving afkorte de 430 Rdlr. han, som reen og uimodsagt Gield er skyldig til Arveladerens Stervboe. Grunden til Anordningen i den 61 Art. er uden al Tvil denne: at en Fader kan have Leilighed til at giøre et Barn et større Forskud, frem for et andet Barn, som kun behøver mindre Forskud, naar han veed, veed, at hans Optegnelse, om hvad Barnet saaledes forud har bekommet, skal staae til Afdrag i dets fulde Lod; Og hvorfore skulle dette ikke ligesaavel gielde om Udarvinger - for hvem Lovgiveren, ligesaavel, som for Livsarvinger har sørget, at de skulle i en vis Orden efter deres Nærhed i Slægtskaabet arve en vis Deel af hvad en Afdød har efterladt sig, uden at ville, at een eller flere af disse Arvinger per fictionem Juris skulle tilvende sig en større Deel af Arveladerens Gods, end den Loven tilstaaer dem, Man har desuden Grund til at troe, at afdøde Espen hertil har havt Hensigt, og crediteret Poul disse 430 Rdlr. i den Tanke, at han, som Arving i hans Stervboe kunde tilfalde en storre Capital. Men at Espen ikke forud har villet skiænke Poul bemelte 430 Rdlr. formodes deraf, at han har taget Obligation derfor, som ikke er tilbage givet, og skulle da Pouls loulig udgivne og uimodsagde Obligation ikke være ligesaa gyldig et Creditiv, som en Faders Optegnelse? Saaledes har da efter Respondentens Meening de borgerlige Love, i dette Stykke stadfæstet de naturlige, som tillader Espens Stervboe at giøre sig skadesløs for de 430 Rdlr., ved det den tillader enhver at indtale sine fuldkomne Rettigheder paa den beleiligste og mildeste Maade af de muelige, uden 3die Mands Fornermelse. Til Andet. Det synes ved Hielp af den blotte Fornuft, temmelig fattelig, at 2de Personer i en Sag, som fordrer fordrer Villie og Samtykke, ikke kan forbinde 3die Mand ved en Contract, som er ham bebyrdende, eller derunder beskiære ham sine Rettigheder saalænge han ikke dertil har givet sit Samtykke, og Lovens Pag. 668 Art. 3, stadfæster denne Slutning; en Mand kan vel overdrage sin Eiendom eller Rettighed til en anden, dog vil saadan Eiendom eller Rettighed, i Henseende til 3die Mand, ikke kunde betragtes anderledes, end som paa den Tid, da samme tilhørte den første; Saaledes har her Espens Stervboe den samme Ret til at gotgiøre sig de 430 Rdlr. af de faldne Arvelod 490 Rdlr., nu den er overdraget til Peder, som om den endnu tilhørte Poul. - Han indsetter Peder til Arving i sit Sted, og naar Peder vil indhøste Pouls Rettigheder, som Arving, bør han og tilsvare Pouls Forpligtelse, som Arving. Anderledes betragtet, ville saadanne Overdragelses=Contracter ikke være meere ærlige, end det Skiøde der tilstaaer en Kiøbere fuld Eiendoms=Ret til en pantsat Gaard, uden derhos at lade Panthaveren tilfredsstille; heraf følger altsaa, at Transporten er aldeles uformuende til at betage Espens Sterboe den Ret, samme tilkom for Transporten blev udgiven, og i Henhold til 1ste Spørsmaals Besvaring bliver efter Respondentens Formeening, Svaret til Hoved=Spørgsmaalet. "At Transporten, ikke har den Virkning til Præjudice for Espens Stervboe, at de 430 Rdlr. jo bør komme til Afdrag i de 490 Rdlr.; Og, at denne Overdragelse, for saavidt Espens Stervboe derved kunde tabe, ikke kan tilstaaes nogen Gyldighed af Lov, Ret eller billighed. D. J.