Jyske Efterretninger, 1770-06-22
Om Spaadon. udskiønt man i saa oplyste Tider, som vores, ikke skulle have ventet saa stor Eenfoldighed og Vankundighed hos nogen, at de ville lade sig overtale til at troe, at der vare Mennesker til, som kunde sige dem forud deres lykkelige og ulykkelige Hændelser, saa ere der dog alligevel mange, der endnu troe paa Spaadom, me, og gierne vil lade sig spaae enten af Liniamenterne i Ansigtet, eller og af Linierne i Haanden. Achl gid dog saadanne Daarer vidste og troede, at den allerhøyeste Magt kuns allene er alvidende; Det er vist en stor Synd, at tage sin Tilflugt til Spaakierlinger, alle Fornuftige fordømme denne Nysgierrighed, og kunde de Uvidende betages deres phan phantastiske Overtroe, maatte man gjerne ønske, at alle Drømme=Bøger, som endnu ere iblant de Nysgierrige, vare opædte af Ormene, og at alle Spaaqvinder, der endnu hist og her løbe omkring, og bedrage de Eenfoldige, vare udjagede af Landet. Jngen burde høre efter dette Fias, langt mindre give Penge ud for at lade sig spaae; thi det er noget, som strider imod Religion, Fornuft og Natur: Saa længe disse spaae uden Betaling, saa kan man lee deraf, men dersom de ville leve deraf, bør man strax at lade dem bringe til Tugthuuset; Thi det er ey allerne Gulds, men og Kongens, Lov, der forbyder at adspørge Spaaqvinderne, og søge hen til Tegns Udleggerne - Man maae betragte denne Kunst paa hvilken Side man vil, saa er den naragtig, og hvo det vil troe, at de skiulte Tildragelser i Verden og de tilkommende Hændelser kan lade sig slutte og forudsige enten af Hænderne eller af Ansigtet, den bedrager sig selv; Neyl farer ikke vild, Gud lader sig ikke spotte, de skiulte Ting ere allene for Herren vor Gud - Jeg kunde anføre mange ulykkelige Følger af det, at en og anden har ladet sig spaae, og bevise, hvor ofte Indbildnings Kraften har foraarsaget Spaadommens Opfyldelse, thi en svag Forstand er altid frygtsom og bange, men jeg agter det ikke Umagen værd at behandle den Sag paa saa alvorlig en Maade; Ney, jeg vil langt hellere vise det Latterlige i at lade sig spaae, maaskee det Bidende kan best smage, og snarest virke. En vis Kierling, maaskee en af de vise Sybiller, havde den Berømmelse, at kunne spaae af Hænderne, om den, som Haanden hørte til skulde blive lykkelig eller ulykkelig: Hun spaaede og rigtig nok til sin egen Fordeel, hun forstoed Reglerne; thi jo bedre man betaler det Slags Folk, jo angenemmere spaae de, og mange af dem, som da lode sig spaae, leve endnu i det Haab, at hendes Spaadomme vist nok skal vorde opfyldte, imidlertid siges der, at nogle gave hende Penge for selv at blive spaaede, og andre for at faae Underretning om, hvor hun havde været, og hvad hun havde spaaet den eller den. Je hvad, om man vilde anføre slige Fortællinger. - Men jeg vil til Slutning meddeele alle Nysgierrige et kort Udtog at nogle vigtige Opdagelser af tilkommende Hændelser, der ere uddragne af et lidet Skrift, som i forrige Aar udkom i Leipzig, og skal være en Oversættelse af det Franske, man kan let see, at Forfatteren deraf allene paa en Satyrisk Maade sigter til at drive Spot med Spaakunsten, og det fortiener den ogsaa - Kommer nu alle J, som ville lade Jer spaae, saa skal J faae vare Nyeheder at vide, lutter tilkommende Hændelser, disse Spaadomme ere ganske naturlige.