Norske Intelligenssedler, 1808-09-13
Til Forhandling: Bergens Sild, stor og smaae Klipfisk, Torsk, Rundsisk, Rodskjæ- og bedste stor Sei, hos Ellefsen & Comp. Et Partie Rundtorsk, Klipfisk og Sild, er oplagt til Forhandling hos Chr. Heierdahl. No. No. 74. Tirsdag. ler. mig Berg. amle Neamle Ne Fra den commanderende General Nordenfields er, med sidste Post, følgende trykte Bekjendtgjørelse indløben, som herved meddeles Læserne: Da jeg havde erfaret at Fienden meget havde blottet Grændsen, beordrede jeg 2de Corps at gaae over samme den 8de dennes, for at indhente Efterretning og forurolige ham Hans Excellence Herr General-Lieutenant Greve af Schmettow, beordrede dertil af sin Brigade: 90 Dragoner til Hest, 60 Dragoner til Fods, 300 Musketeerer, 150 Skiløbere og 44 Regiments-Artillerister, med 2 Ammusetter og 6 Haandmortere, altsaa 644 Mand, foruden Over- og Underofficierer. Dette Corps blev commanderet af Herr Major Georg Frederik v. Coldevin af det 1ste Tronhjemske JnfanterieRegiment, og forestillede Brigadens Avantgarde, Efter Brigadechefens Disposition, gik en Colonne fra Verdalen, og en fra Færen, hvilke forenede sig ved 1ste Fieldstue, Skalstuen kaldet. Et Detachement gik under Capitain Hirschss Anførsel fra Mera ger, over til Gaarden Handel, for om mueligt at optage det der liggende Commando, men som flygtede saa ilfærdigt, at det umueligt kunde indhentes, og hvorefter Capitainen marscherede til Sta for at foren sig med Hovedcorpset, i Følge den udkastede Disposition, grundet paa loeal Kundskab, erhvervet ved utrættelig Flid. Den Colonne som marscherede fra Færen, naaede ikke Skalstuen, der ligger 3 Mile derfra, førend Kl. 11 om Aftenen, hvilket noksom beviser de Besværligheder, dette Corps har havt at overvinde, for at kunde medbringe den fornødne Bagage, og den Mængde Fødevarer som udfordredes, for at det kunde soutinere sig, blot nogle Dage hiin Side Grændsen, hvor ingen Fødemidler var at erholde. Da baade Folk og Heste vare udmattede, maatte Majoren der holde Rastdag. Formedelst Egnens og Veiens Beskaffenhed, kunde han ikke naae Due-Skandse, førend den 13de, især da allene 24 Timer medgik for at kunde sætte det hele Corps over ved Borsøe-Sund, der er 350 Al. bredt. Due-Skandse, som nylig var istandsat, og forsynet med et nyt Vagthuus, var ganske blottet baade for Besætning og Skyts. Den blev strax aldeles sløifet. Den 15de om Aftenen recognocerede Majoren Egnen paa denne Side af Søen Liden, for at gjøre sine Dispositioner til at angribe Jerpeskandse, hvilke blev siden til vore Folks Conservation og Fiendens Tab. Hvorpaa han opfordrede den hiin Side Søen commanderende svenske Oberstlieutenant v. Tidemann, til at overgive denne Skandse, og belavede sig imidlertid paa at angribe samme. Derpaa svarede Oberstlieutenanten: "Jeg er befalet, at forsvare denne Post til det Yderste. Deres Opfordring har jeg sendt til GeneralAdjutant Oberste og Brigadechef, samt Ridder v. Engelbrechten. Kan Herr Majoren ikke oppebie Svarberpaa, hvortil udfordres 5 Dage, da maae De begynde deres Operationer naar De behager." Dette Svar modtog Majoren først den 16de om Morgenen Kl. 10, hvorpaa han strax rykkede fra Cantonneringsqvarteret, Gaarden Svenstad, til Stranden, og anbragte Ammusetterne og Haandmorterne paa en liden Høide. Skiløberne og Musketeererne formerede en Kiede langs Stranden, med fornødne Flanker og Reserver. Bagagen, som stod ved Svenstad, lod Majoren bedække ved Dragoner til Fods. Fienden havde i den saa kaldede Jerpeskandse en 6 pundig og tre 4pundige Kanoner. Desuden var til Batterier i Hast opførte, og forsynede med Brystværn, det ene til tre og det andet til to 4pundige Kanoner. Jmellem Batterierne var gjort Forhugninger, bag hvilke Jægere og Mandhuusinger vare posterede, men hvis Antal ikke kan angives. Da Sundet var fra 4 til 800 Al. bredt, kunde ene de 2de Ammusetter, Haandmortererne og til Nød Skiløberne, deeltage i Actionen, der begyndte om Eftermiddagen Kl. 2 en halv Slet, og varede til Kl. 5 en halv, hvorved 2de af Fiendens Kanoner bleve demonterede. Til den Tid havdes hverken Døde eller Saarede, eftersom vore Tropper havde formedelst Egnens Locale, fattet en saa fordeelagtig Stilling, at Fiendens Jld lidet kunde udrette. Kl. 7 begyndte man atter at fyre paa Fienden, og vedblev dermed indtil Kl. 9 Slet, da Fienden endelig begyndte at svare med enkelte Skud, efter kjækt Forsvar. Under Actionen skjød Fienden tillige med Skraae. En af vore Granatter skal, efter Sigende, allene have dræbt og saaret 10 Fiender. Vi havde kun 1 død, ved en Rislekugle, 2 haardt og 3 let saarede. Majoron havde imidlertid sendt et Detachement længere nordefter, for om mulig, der af forfærdige Flaader og sætte over Elven; men Strømmen gjorde det umuligt. Paa vor høire Fløi var man ligeledes beskæftiget med at forfærdige Flaader, for at sætte over paa det eneste Sted hvor det kunde lade sig gjøre, skjøndt Søen der var over 800 Al. bred. Endnu om Aftenen fik Fienden et Batterie paa 3de Kanoner opført lige derimod. Hele Natten fik han Forstærkning, baade af Tropper, Kanoner og Ammunition, hvorved det blev umuligt at sætte over, uden at opoffre et alt for betydeligt Antal Mennesker, eftersom Batterierne ikke kunde tourneres, og Corpset var for svagt, for at sende et tilstrækkeligt Detachement flere Mile bort i den Hensigt. Jdelig Regn gjorde Veiene end værre til Hinder for de saa uundværlige Tilførsler af Fødevarer og Ammunition, som ene kunde skee paa Kløve Majoren blev imidlertid staaende indtil den 17de om Morgenen Kl. 10, da han marscherede tilbage i vedbørlig Orden, kadende Skiløberne udgjøre Arriergaden og kom om Natten Kl. 12 til Due-Skandse. Den 18de lod han sætte over Elven og marscherede til Tang bøl, hvorfra han den 19de tog gjennem Skurdalsporten til Merager. For at dække de forventende Til førster, lod Majoren det sneaasenske Skiløber-Compagnie gaae tilbage over Fieldstuerne. En haardt Blesseret, som den 17de blev bragt til sit Hjem Horstad, hvor en Lieutenant Borin boede, berettede at Fienden havde havt over 50 Døde samt en Mængde Blesserede. Da vore Folk mærkede at Fienden passede at skyde naar de krøb op af Høiden for at fyre, brugte deden List, at holde Hattene i Veiret paa Qviste, hvorefter Fienden fyrede, og da først anbragte de deres Skud. Majoren berømmer i Særdeleshed Hr. Capitain Ulrich v. Knoff af 2det Tronhjemske Jnfanterie-Regiment, der commanderede Artilleriet, Lieutenant v. Schultz af 1ste Regiment, der førte Ammusetterne af Skiløberne Lieutenant v. Klumer, der selv nedlagde 2de Fiender, Adjutanterne Lieutenant v. Coldevin af Dragon-Regimentet, og Lieutenant v. Wasmuth af 1ste Tronhjemske Regiment. Sergeant Knudsen, af Artillerie-Corpset, Corporal Schevig af 1ste Regiment og Corporal Sivertsen af 2det Regiment, begge ved Feldt-Artilleriet. De vare utrættelige i at opfylde deres Pligter med Mod og Koldsindighed, samt anbragte sikkre Skud. Corporal Ole Schavhaug, af Skiløberne, roser Majoren, som den der ved alle Leiligheder har udmærket sig. Flere Gange viste han ved Snedighed at forskaffe Kundskab om Fienden, fældte selv 2de Fiender og saarede een af Fiendens Adjutanter. Blot Skiløberne kunde i Forening med Artilleriet deeltage i Actionen, hvorved de viste baade Hurtighed og Mod. Havde den øvrige Deel af Corpset, efter Ønske, kundet deeltage i denne Affaire, vilde den med lige Kjækhed have udført det, men det Locale hindrede samme aldeles. Lyst til at opfylde sine Pligter ved ubeskrivelige Anstrængelser, trængte dette Corps 17 en halv Miil ind i Jemteland, under dets saa brave Anfører, der viste ligesaameget sand Mod og Fermete, som god Conduite, hvilket kun den kan bedømme der kjender de Vanskeligheder han havde at overvinde, som lettedes ved den Utrættelighed og Jver Enhver viste. Flere Nætter bivonaquerede Corpset under aaben Himmel og idelig Regn.