Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-02-13
Naar man undtager Hr. Hunts og Consorters Optøier, (som gjerne søge at kaste en Gnist i ethvert Tønder til Misfornøielse, som de kunne forefinde, den qvalte Forbittrelse hos Bonapartisterne og Jacobinerne i Frankerige og Belgien; Ultraroialisternes Harme over at en nye constitutionel Statsforfatning er i Frankerige kommet i Stedet for Kongens og Adelens absolute Magt; det sværmeriske Attraae hos Tydsklands Beboere til heri at efterfølge Frankerigs Exempel; Fabrikanternes almindelige Klage paa hele Fastlandet over deres Tab ved Continental Systemets Ophævelse og Portugisernes Misfornøielse med deres Konges Fraværelse; hvilke Gjæringsstoffer dog neppe ville være istand til at frembringe nogen Virkning af Betydenhed; saa gives der kun for Tiden to Lande i Europa, hvor der kunne være alvorlige Uroeligheder, at befrygte, nemlig Tyrkiet og Spanien; hiint Land hvor man ikke veed hvilket Øieblik Janitscharernes vilde Aand vil udbryde i de blodigste og alt omvæltende Optrin, og Spanien, om hvilket Land der vel fortælles mere Foruroligende end der virkelig passerer; men hvor formodentlig ogsaa et farligere Gieringsstof danner sig end man i Spanien vil tilstaae og i andre Lande kan bemærke. Jmidlertid ere de Uroeligheder som bemærkes ikke saa ubetydelige. J Staden Valencia skal en nye Conspiration imod Gouverneuren i Provindsen General Elio være opdaget. Da flere Officerer havde forsamlet sig i et Huus paa en mistænkelig Maade, saa begav Generalen sig derhen, hvorved han blev saaret af en Officeer i Armen; Generalen stak ham derpaa igiennem og kastede ham til Jorden. Roligheden i Byen blev ikke forstyrret og Sagen bliver nærmere undersøgt. J Madrid er det vel roeligt, men Politiet vedbliver at patrouillere hele Natten igiennem, som man tilskriver Frygten for de stedse tilvoxende Bander i Biergstrækningen Sierra Morena, dog fortælles i det Engelske Blad the Stax at der bliver hyppig opslaget Pasqviller i Byen om Natten, hvori de Cortes Forsamling en Constitution og Jnqvisitionens Ophævelse for langes i Nationens Navn. At disse Bander eller Gueriller i Sierra Morena ere frygtelige sees deraf, at Posten fra Cadix til Madrid, som skal passere denne Biergstrækning er bleven nyelig ophævet med sin Escorte, og denne pleier sædvanlig at bestaae af 60 Dragoner. Der fortælles endog, at en Deel unge Munke desertere fra deres Klostere for at støde til disse Gueriller; Ligesom de forresten idelig tilvoxe i Henseende til Mandskab og blive bedre forsynede med Krigsfornødenheder. Der gives imidlertid andre Personer, som betragte disse Gueriller fra en mindre farlig Synspunkt og som bemærke, at der altid har opholdet sig bevæbnede Snighandlere i disse Bierge, som ofte have dannet militærisk disciplinerede Bander, saa at Kongerne Carl den 3die og 4de, saae sig nødsagede til bestandig at holde nogle Dragon-Regimenter paa Benene imod dem; disse Snighandlere toge Deel i Krigen mod de Franske, som organiserede Gueriller; men efterat Kongen kom tilbage vendte de tilbage til deres gamle Haandtering, og bleve nu kun saameget farligere; da de vare blevne bedre øvede og bedre organiserede end i forrige Tider, imidlertid kan man ikke heller nægte, at de jo have antaget en farligere Characteer end nogensinde tilforn; thi de forstærkes overordentlig af Misfornøiede, især af Deserteurer, og indskrænkede sig ikke som i forrige Tider til at udplyndre enkelte Reisende, men giøre betydelige Streifetoure dybt ind i Landet, og brandskatte anseelige Steder, som Santa Cru- og Madriddejes; Regieringen er derfore nu nødt til at opstille Troppecorps imod dem. Disse Efterretninger kunne holdes for grundede og paalidelige, men alle de øvrige haarde Ting som læses i de Engelske Blade om den Spanske Regiering, vilde det være usømmeligt at gientage, da det meeste deraf vel ogsaa er overdrevent og lidet paalideligt; som udentvivl ogsaa er Tilfældet med den Plan, som man har til skrevet den nærværende Minister for de udenlandske Affairer, Marqvis v. Yrujo, om hvilken der fortælles, at han skal have giort Kongen det Forslag, at sende 40000 Mand til Colonierne, som skulde koste 30 Millioner Piastre; hvilken Pengesum skulde opbringes ved at sælge de Baleariske Øer til Rusland; de Canariske Øer til Holland, Cuba til England, og Porto-Rico, den Spanske Andeel af Domingo, og de Philippinske Øer til Frankerige. Derimod giør en nyere Forfatter den vist ikke ugrundede bemærkning, at den Spanske Geistlighed giør ilde med sig selv i, at modsætte sig Garops Plan, at biedrage med sin Formue til at afhielpe Statens Pengeforlegenhed; eftersom der nu aldeles ikke gives noget andet Mid deel dertil, og da den dog derved vist tilbereder sig især hos den yngre og opvoxende Deel af Nationen et Had, som i Tiden kan paadrage den sin Undergang, om den endog endnu har den ældre Deel af Nationen paa sin Side, som er voxet op i de forrige Tiders Begreber og Fordomme. Det Franske Blad Publicisten, har nyelig meddeelt saare mærkværdige Betragtninger over Spaniens nærværende Tilstand og Regieringens Aand; de ere forfattede med megen Friehed og Sindsroe, og dog byder Forsigtighed ikke at meddeele deres Jndhold; Forfatteren bebreider meest Kongen, at han ikke har søgt at forbinde sig med Communerne eller med den tredie Stand, for at modsætte sig den mægtige Adel, som er mere farlig i Spanien for Kongens Magt end Nationens democratiske Aand, hvilken ikke er betydelig. – Disse Raisonnements i de Franske Blade, vise hvor levende en Jnterresse man føler i Frankerige for alt det mærkværdige som foregaaer i dets sydlige Naboeland.