Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-18
Af de i Staten bestaaende offentlige Indretninger er der ingen, der oftere angribes end Postvæsenet. Det kan da ikke feile, at meget saaledes fremført er af den Beskaffenhed, at der aldeles ikke kan tages Hensyn derpaa, thi Ukyndighed med Gienstanden forraade de fleste Reformatorer i en høi Grad, ved med Dristighed at skrive om enkelte Dele af et Heelt, hvoraf de Jntet kiende. Det kunde synes, at ugrundet Anke ei fortjente at besvares, da de Jndsigtsfulde let adskille det Sande fra det Sandsynlige, og kun disses bifald kan være den Løn, Generalpostdirectionen ønsker for dens utrættelige Bestræbelser til det Almindeliges Bedste dog deres Tal er vel neppe Fleertallet. Mængden læser og troer, uden selv at tænke, og let udbredes Misfornøielse og Mistro, hvor varm Erkjendtlighed burde paaskjønne de rige Frugter, denne Indretning bærer. Uden at ville have foranførte ubetinget gjort anvendelig ved denne Leilighed, troede man det dog ei at være overflødigt her, hvor Lysten til at forbedre har fremkaldt Forslag, som i Udførelsen vilde medføre mange og skadelige Følger. Forfatterens Paastand er, at Bestemmelsen om Sportler er et Misgreb, der snarest maatte ønskes hævet, paa Grund af deres trykkende Byrde for det Almindelige. Dette Resultat og formeentlige Medhold troer Forf. at have i de Foranstaltninger, der ere skete ved de juridiske Embedsmænds Sportelreglement, uden at overveie Forskjellig heden af de Tryk, dette medførte mod Postvæsenets, hvis Sportler ikke ere af den Beskaffenhed, at Misligheder derved kunne finde Sted, eller Størrelsen deraf i nogetsomhelst Tilfælde kan vorde betydeligt for den Enkelte, hvilket hine vare og Toldvæsenets endnu ere. Forf. finder Portoen ikke at være for høi, paa Grund af dens Anvendelse, uagtet det vist nok er føleligere at give nogle Mark for et Brev, end een eller fire Skilling. Han vil, at Expeditions- og Udleveringsgebyhrerne skulle bortfalde, uden at han angiver noget Middel til at erstatte Vedkommende dette Tab; ventelig blev det Generalpostdirectionens Sag af Post cassen (Pensionscassen) at supplere dette for Enhver høist Nødvendige, uden hvilket Størstedelen af Postbetjentene ei kunne bestaae, og saaledes vilde da vel Hundrede eller flere værdige Trængende - Embedsmænds Enker og Børn komme til at give Slip paa en Skjærv, der har ydet dem Huuslye og Varme, fordi at Peer eller Poul kunde blive fri for at give en Skilling i Gebyhr. Det vilde være glædeligt, om Skatter i Almindelighed, og Fattigskatten i Særdeleshed, kunde opkræves paa en saa umærkelig og lidet trykkende Maade; thi Erlæggelsen, for Breves Forsendelse kan man vel kalde en Skat, forsaavidt den aarlig bestemt giver et betydeligt Overskud, der kommer den Trængende tilgode, og stifter ulige meere Nytte end det almindelige Fattigvæsen, med dets altfor store Jndtægter. Var Danmark hvad det har været, almindelig Velstands Hjem, da kunde man med Billighed ønske Nedsættelse saavel i det ene som det andet; men naar Armod i alle Classer griber om sig, da maa man vel vide den Indretning Bistand og Tak, der saa mægtigt formaaer at hielpe, og det kan Generalpostdirectionen, fordi Sparsommelighed og Upartiskhed her fører Ordet. Hvad Forfatteren yttrer og Rettighed til at give Attest, er i lige høi Grad forkastelig, da Erfaring har lært Generalpostdirectionen, at den medfører Svig og Bedrag, og ikke er det længe siden, at endeel Attestberettigede bleve mulcterede, for at have paa private Breve skrevet: K. T. Ei er det derfor tvivlsomt, at Tab paa denne Maade for Postvæsenet betydeligt vilde forøges med Udstrækningen af Attestberettigede, noget, der strengt og nøie bør afpæles, hvilket Hans Majestæt Kongen og har fundet, og desaarsag befalet en Commission at afgive det herhen hørende Forslag, som vel snart kan ventes offentliggjort. Hvad Forf. Paastand anbelanger om "Mænd, hvis Attester ere gieldende i Menneskelivets vigtigste Anliggender, troer Man at burde erindre, at den Tid er kommet, som ikke stort reflecterer paa Attester og Anbefalinger, da Mange med de brillanteste af disse har fundet Vei til Embeder, hvorfra de ligesaa snart som Bedragere ere bortjagede.