Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-09-15
(Fortsættelse.) Ni og tredivte Møde. Præsidenten anmeldte følgende private Andragender: 120) Professor Bang. Skrivelse fra Pastor Bøjesen i Vesterborg, hvormed indsendes en Erklæring fra 78 Beboere i Lollands-Falsters Stift om, at de tiltræde den af Pastor Grundtvig m. fl. indgivne Petition mod Skattebillingsretten. 121) Farver Svane. Andragende fra endeel Garvere, Skomagere og Sadelmagere i Hillerød om Foranstaltninger med Hensyn til Opkjøb af Huder og Skind, samt Forbud mod sammes Udførsel. 122) Assessor AlgreenUssing. Andragende fra 19 Borgere og Kjøbmænd i Randers, hvori de i Anledning af Lovudkastet og Forandringer i Toldforordningen anholde om, at Tolden af de grovere Fabricata nedsættes til 20 pCt., eller at Taxation af samtlige stempelpligtige Manufacturvarer mod en Told af 30 pCt., igjen maatte indføres, samt en Skrivelse, hvori de in subsidium andrage paa, at den nugjældende Taxationsmaade maatte bibeholded. Det første og sidste Andragende blev afgivet til vedkommende Comiteer, hvorimod 121 blev afviist. Sagen betræffende Forslaget angaaende Reikiavigs Jndlemmelse i de danske Kjøbstæders Brandforsikkring foretoges til endelig Behandling, hvorves Comiteens Henstilling om, at yderligere Oplysninger skulde indhentes blev antaget. Sagen angaaende Udkast til en Forordning om de Tvangsmidler, ved Hjælp af hvilke Domme, der gaae ud paa at foretage eller efterlade en Handling, kunne gjøres gjældende, blev derefter foretagen til endelig Behandling, ved hvilken Forsamlingen antog de af Comiteen foreslaaede Forandringer. Derefter foretoges Sagen angaaende lettere Adgang til Bevillinger til at betjene sig af udensogns Præst til endelig Behandling. Comiteens Jndstilling lyder saaledes: 1) At vedkommende Præster ikke bør negte deres Samtykke til, at et Barn af deres Sogn maa confirmeres i et andet Sogn, naar Forældre eller Værger ønske det; dog at ingen Præst maa til Confirmationsforberedelse antage noget Barn af et fremmed Sogn, som er forpligtet til at søge offentlig Skole, med mindre det ved den Halvaars-Examen, som gaaer forud for Antagelsen, er paa den i Skoleanordningerne, for Kjøbstæderne 8 32, og for Landet 8, 25, befalede Maade af vedkommende Skolcommission udskrevet af Skolen; ligesom vedkommende Præst, saafremt han finder det fornødent, er berettiget til at fordre, at ogsaa de Børn, der ere fritagne for Skolegang, forinden skulle i Skolecommissionens Overværelse underkastes en Prøve, om de ere i Besiddelse af de befalede Kundskaber. Finder en Præst sig beføiet til at negte saadant Samtykke, og den Paagjældende vedbliver sin Begjæring, da bør Præsten strax gjennem Provsten andrage Sagen for Biskoppen, som, hvis han finder, at Samtykke uden tilstrækkelig Grund er negtet, kan meddele den fornødne Tilladelse, men i modsat Fald indberetter Sagen til det kongelige Danske Cancellies Afgjørelse. 2) At Bevillinger til at communicere i en fremmed Menighed herefter maa kunne erholdes hos Provsten i Districtet, naar Vedkommende henvende sig til ham desangaaende, mod en Kiendelse for de Personer, der kunne henregnes til den arbeidende Classe, af 2 Rbd., forAndre af 5 Rbd. - hvilke Kjendelser blive at anvende til et kirkeligt Øiemed –, men af Trængende uden Betaling. Over det indkomne Beløb maatte ved Aarets Slutning Regnskab blive at aflægge af Provsten gjennem Biskoppen til det kongelige Danske Cancellie. Bevillingen maatte gjælde for Mand, Hustru og confirmerede Børn, saafremt disse ønske at benytte samme, men ikke for Tienestetyende eller andre Personer i Huset. Disse Bevillinger skulde kun være gjældende for 3 Aar, da de derefter, ved Provstens Paategning paa Bevillingen, uden Erlæggelse af nogen Betaling, kunde fornyes; dog kun naar de Paagjældende for Provsten fremlægge Beviis for, at de virkelig have communiceret i en anden Menighed. Ligesom Provsten, naar han dertil finder tilstrækkelig Anledning, maa kunne kalde den Paagjældende til personligt Møde hos sig for ved sin Mægling at forsøge at bringe ham fra det Forsæt, i Henseende til Communionen at afsondre sig fra sit Sogn, saaledes skal Provsten ogsaa i de særegne Tilfælde, hvor han paa Grund af den Paagjældendes utilbørlige Forhold maatte formene, at Bevillingen ikke bør tilstaaes, strax indberette Sagen til Afgjørelse, paa foranførte Maade, af Biskoppen eller Cancelliet. 3) At der ved Afgjørelsen af de heromhandlede Begjæringer ikke bør tages Hensyn til Vedkommendes religieuse Meninger, men at de kun bør afslaaes, naar andre tilstrækkelige Grunde ere forhaanden. Disse Jndstillinger bleve af Forsamlingen antagne med Undtagelse af det sidste Afsnit i No 2, der handler om, at Provsten kan kalde Vedkommende til sig, hvilket blev forkastet med 34 Stemmer mod 31. Ligeledes blev Kammerherre Tillischs Amendement om, at ingen Petition skulde indgives, forkastet med 34 Stemmer mod 31. Derpaa oplæste Godseier Tutein det af ham indgivne Andragende fra Sukkerrafinadeurerne i Kjøbenhavn om, at ingen Bestemmelse om Afgivt af raffinerede Sukkere maa tages, for Sagen paany har været Stænderne forelagt; dette Andragende blev efter en længere Debatte henviist til en Comitee, der kom til at bestaae af Grosserer Hansen (44), Capitain Herforth (39) og Etatsraad Hvidt (22 St.) Fyrretyvende Møde. Præsidenten anmeldte følgende private Andragender: 123) Cancellieraad Hempel. Tre Erklæringer mod Forandringer i Statsforfatningen underskrevne af 15 Sognefogder og andre Beboere i Munkebro, Agedrup, Seden, Stubberup, Vibye, Dalbye, Misinge, Drigstrup og Revninge Sogne og paa disse Sognes Vegne. 124) Propritair Hildebrandt. Petition fra 64 Gaardmænd i Svanninge Sogn, hvori de erklære sig mod Forandringer i Statsforfatningen, hvilke Andragender bleve afgivne til vedkommende Comitee. Derefter foretoges Sagerne og Udkastet til en Forordning, indeholdende nærmere Bestemmelser og Beviset i criminelle Sager, og Udkastet til en Placat, der indeholder, hvorledes den i visse Tilfælde skal ansees, der findes i Besiddelse af stiaalne Koster, til endelig Behandling, hvorved de af Comiteen foreslaaede Forandringer for største Deelen blevne optagne af Forsamlingen. Derpaa foretoges til foreløbig Behandling Sagen om et Forslag fra Brændeviinsbrænder I. Sidenius om at Skibsbyggerne maae tilstaaes en passende Godtgjørelse pr. Commercelæst af de Skibe, som bygges i Danmark. Den nedsatte Comitee havde ikke fundet sig foranlediget til at anbefale dette Andragende, der og blev meget bestridt af Forsamlingen, og kun forsvaret af Proprietair Hansen og Proponenten. Dernæst blev foretaget til foreløbig Behandling Sagen angaaende den af Kammerraad Drewsen, indgivne Besværing fra nogle Gaardeiere i Hjortespring over de dem ved kgl. Skjøder tilstaaede Rettigheder, der ere dem fratagne. Skjøndt Comiteen fandt, at Petitionairerne ikke i Sagens Realitet vare blevne forurettede, antog den dog, at det ikke burde formenes dem at faae Sagen afgjort ved Domstolenes Paakiendelse, og indstillede derfor til Forsamlingen at andrage herpaa. Sagen angaaende Etatsraad Johnsons Andragende og Islands Skattevæsen, blev derpaa foretaget til foreløbig Behandling. Comiteen androg paa, at Forsamlingen vilde indstille, at den paa Island nedsatte Forsamling af Landets Embedsmænd maatte blive hørte over Andragendet, samt at det dernæst eventualiter paany maatte forelægges Stænderforsamlingen til endelig Betænkning, hvilken Jndstilling dog fandt nogen Modstand hos Forsamlingen. Derefter blev foretaget til foreløbig Behandling Sagen angaaende Justitsraad Salicaths Forslag om en Petition til at bevirke større Eenhed og Simplification i Henseende til de criminelle Sagers Behandling i Kjøbenhavn, hvilket Comiteen anbefalede til Forsamlingen.