Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-11-06
Nyheder fra Udlandet. Tyrkiet. Reis-Effendi har næsten daglige Confer rentser med Gesandterne fra Østerrig, Engelland og Preussen, og af den hyppige Koureervexling med Adrianopel formoder man, at der endnu maa være vigtige Underhandlinger værk med den russiske Overgeneral. Og saa fra Preussen meldes, at den stærke Koureervexling mellem St. Petersborg, London og Paris lader formode, at der maa være vigtige Ting endnu at bringe i det Rene. Det synes - tilføies der - som om det engelske Kabinet gjør mange Vanskeligheder og Jndvendinger mod adskillige af de angaaende Grækenland stipulerede Punkter, og at Rusland paastaaer ufravigeligen deres Opfyldelse. Det franske Hof er derved sat i en vanskelig Stilling, da det med Rusland deler Ønsket om en bedre Fremtid for Grækenland, og dog ikke heller vil være det brittiske Kabinet imod. Udfaldet vil meget komme an paa, hvilket Partie Frankrig vil slaae sig til. Tyrkiets Tilstand er høistsørgelig. Overalt troede de Christne, især i Rumelien, hvor Størstedelen af Jndbyggerne ere Grækere, Armenianere og Bulgarer, at Rusland førte en Erobringskrig og vilde tage dem under sin landsfaderlige Beskyttelse, hvisaarsag de, selv i Adrianopel, lydeligt yttrede deres Glæde over Russernes Komme. Naar disse nu drage bort igjen, vil Sultanen sikkert ikke undlade at hævne sig; allerede seer man i han ge Forventning Skafotter opreises i Adrianopel og Sultanen opslaae sin Feltleir dersteds. De Ulykkelige sætte alt deres Haab til Ruslands Keiser, at han vil optræde som deres Beskytter. Aldrig har man seet nogen Armee opløse sig saaledes som den tyrkiske, de regulaire Tropper kastede Vaabnene bort en Masse, de uregulaire flygtede bort med Alt hvad de kunde føre med sig, og erklærte paa det bestemteste, at de ikke meere vilde slaaes. Abdehrraman Paska af Erzerum, hvis hele Harem var faldet i russisk Fangenskab, havde kommanderet det tyrkiske Rytteries høire Fløi, men havde paa sin Rettrade kun 800 Md. tilbage, og selv disse nægtede at kæmpe meere mod Russerne. Ved Constantinopel havde der samlet sig en Masse af over 25000 Flygtninger, som Sultanen ikke vovede at lade komme ind i Staden. Kun nogle faa Batailloner af det regulaire Jnfanterie, som endnu ikke havde seet Fjenden, dannede endnu en fast Punkt i denne Forvirring. J Byer og Stæder saae man de ellers indespærrede Fruentimmer ile med Jammerskrig over Gaderne forat frelse deres Børn; der var kommet en Skræk iblandt Tyrkerne som var ubeskrivelig. Russerne i Adrianopel leve i Overflod og opvartes af Jndvaanerne, Generalen har ladet synge et Tedeum i den græske Hovedkirke og, hvad som er uhørt i de tyrkiske Annaler, med sin hele Generalstab været inde i den tyrkiske Moskee. Den tyrkiske Geistlighed lukkede selv Portene op for ham til den hellige Muradstempel. Den tyrkiske Regjering vedbliver at paastaae, at den ikke kan betale de 10 Millioner Dukatter, og Halil Paska skal nu gaae Keiser Nicolaus's Ædelmodighed saa nær, at formaae ham til at eftergive endogsaa denne Sum og rømme Tyrkiet til næste Foraar. Endnu veed man ikke, hvad Paskaen af Scutari har isinde; han staaer endnu bestandig ved Sophia (Bulgariens Hovedstad), hvor Sultanen har befalet ham at gjøre Holdt og respectere Freden.