Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-10-24
Fyrstendømmerne skulle istedetfor alle andre Forpligtelser imod Porten betale den en aarlig Tribut efter fælles Overeenskomst imellem begge Magter. Fyrstendømmernes Jndvaanere erholde Ret til en frie Seillads paa Donau med deres egne Skibe. Fyrstendømmerne fritages for at betale Porten den stipulerede Tribut indtil to Aar efterat de Russiske Tropper have aldeles rømmet disse Lande. Ogsaa billiger Porten de Foranstaltninger, som det Russiske Hof har taget til disse Provinsers indvortes Administration, og som skulle tiene til en Grundvold for deres tilkommende Bestyrelse, dog vel at forstaae saaledes at disse Foranstaltninger ikke kunne giøre nogen Jndskrænkning i den høie Ports SouverainitetsRettigheder. Nu have vi da seet Freden; dens Følger, ville vi faae at see; men vi have endnu ikke hørt at Freden er bleven ratificeret uagtet man har Efterretninger fra Adrianopel af 30te September; men det vil som man skriver fra London sikkert skee, og et Tegn dertil er, at den Preussiske Statstidende beretter at Sultanen har udnævnet Halil Pascha til Gesandt i St. Petersborg. Et andet Tegn er at der meldes fra Belgrad under 30te Septbr.: at der er fra Constantinopel udstædet en befaling til alle Paschalikker i det Ottomanniske Rige at de skulle indstille Fiendtlighederne imod Rusland og betragte det Russiske Folk som een med Porten i venskabelig Forbindelse staaende Nation. Og da blive Muselmændene formanede ved Hattischeriis paa det alvorligste til at leve i god Forstaaelse med hinanden, og ikke tillade sig at forfølge Personer som vel fortiente den almindelige Foragt, men som dog nyde Regieringens Beskyttelse. Nogle Excesser, som ere forefaldne i Asien og som man vil forebygge i Europa, skulle have givet Anledning til denne Paamindelse. Ifølge disse Hattischeriffer fortiene de sidste Krigsbegivenheder, som ere forefaldne, næsten ingen Opmærk omhed (at sige dersom Porten mener hvad den siger) saades den ellers mærkelige Omstændighed at Russerne endnu den 14de Septbr. havde erobret Staden Kavalla i Macedonien lige over for en Thasos, slaget et Corps af 1500 Tyrker og taget Jbrahim Pascha og Paschaen af Salonichs Søn til Fange; eller den Efterretning fra Bucharest af 28de Septbr.: at Paschaen af Scutari er ankommen til Philippopel, hvor han ventede betydelige Forstærkninger for at falde den Russiske Armee i Ryggen. - Vigtigere er den Efterretning, som er udbredet i Franske Blade; men som maaskee ikke er sand, at den hele Adriatiske Kyst af Tyrkiet tilligemed Albanien og Bosnien, ere i Opstand imod Sultanen og den Russiske Armee; Efterretningen staaer i det nyeste No. af Børsenhalle, og man vil have Breve i Paris derom fra Constantinopel af 20 og fra Corfu af 24de September, maaskee Efterretningen er sand og Sultanen derfor nøler med Ratificationen. Derimod kan regnes iblandt vore Dages Eventyr den Efterretning at Baron Rothschild, er reist til Constantinopel for at tilbyde Sultanen et Laan af 350 Millioner Tyrkiske Piastre under den Betingelse at han skal aftræde Palæstina til Jøderne og indrømme Baron Roschild, (hvilken da vel blev deres Messias, Souverainiteten over Jerusalem Han vilde da samle alle Jøderne i dette Land og saavidt som mueligt underkaste dem deres gamle Love. Det første Regiment i den nye jødiske Armee vilde da komme til at bestaae af den Bataillon Jøder, som Ludvig Bonaparte lod oprette da han var Konge i Holland (og hvori een af vore Danske Landsmænd, ved sit Navns uheldige Liighed med Abraham Moses var nær bleven incorporeret. Forresten turde vel Christenheden, som ogsaa har et Krav paa dette hellige Land giøre, en Jndsigelse (Fortsættes.) imod denne Plan)