Aalborg Stiftstidende, 1842-12-07
Sognefoged Jacobsen fandt, uden at ville miskjende Kongens gode Hensigt, Stændercommitteerne utilraadelige. "Jeg har – yttrede han i Regjeringens Forslag om stænderske Committeer troet at see et Afslag paa Stændernes i 1840 indgivne Petition ang, en friere Udvikling af Samfundsforholdene m.v., ja endog et Tilbageskridt fra det i den nævnte Petition tilsigtede Maal, idet de Delegeredes Valg skulde være betinget af kongelig Sanction. Jmidlertid har den kgl. Commissarii Foredrag noget hævet denne min Formening, men jeg kan dog ikke fravige den Anskuelse, at de stænderske Committeer, ved at ordnes paa den af Regjeringen antydede Maade, ville svække de nuværende Stænders Betydning, saavelsom og at de mindre Landeiendomsbesiddere derved vilde blive altfor svagt repræsenterede, Den ærede Committee, som her har bearbeidet denne Sag har, som dens Betænkning udviser, gjort endeel bemærkninger og Henstillinger, som efter min Formening ere meget hensigtsmæssige, og hvis dertil endvidere maatte føies det af Godseier Nyholm forbeholdte Amendement, da skulde jeg meget gjerne stemme for stænderske Committeer, paa den af Committeen betegnede Maade. Hvis disse Committeer imidlertid under hvilkensomhelst Skikkelse skulde blive anbefalede, da formener jeg, at deres Organisation ligger altfor meget det Fjerne. Jeg har nemlig tænkt mig, at et af deres første og vigtigste Foretagender kunde blive, at ordne og udjævne det mislige Forhold imellem Kongeriget og Hertugdømmerne; men hvis der skal gaaes frem paa den sædvanlige Maade, saa at et Lovudkast først om 2 Aar forelægges, og derpaa 2 Aar derefter foregaaer Valg og siden Jndkaldelse, befrygter jeg meget, at de nævnte Forhold ikke meere staae til at ordne. Da det saaledes i denne saavelsom i flere andre Henseender er ønskeligt, at en hurtigere Organisation kunde finde Sted, skulde jeg tillade mig at forbeholde mig et Amendement i denne Retning." Schiørt sluttede sig i det Væsentlige til Committeens Betænknig, dog med den Modification, at han finder, at det Valg, der er tilstaaet Forsamlingen, er for udvidet, og det, som skulde tilkomme Hans Majestæt, for indskrænket. Jøvrigt ønskede han en friere Udvikling af vore Forhold, som ved StænderCommitteerne skulde forberedes. Hvis Committeen ikke stu de ville gaae ind paa hans Forslag, maatte han i den Henseende forbeholde sig et Amendement. Tang holder ei af at takke, uden hvor han finder fuld Grund dertil; han holder ei at, at hænge Takken som en Nødvendigheds-Artikel ved visse festlige Leiligheder, ei af at takke ved hvert Goddag og Farvel; men han holder meget af at takke, naar der er Erund til Taksigelse" og med Friis maatte han erkjende, at i Committeens Betænkning en hjerteligere Tak paa en kraftigere Maade kunde være udtalt." Hvad selve Sagen angaaer, da finder han, at saaledes som den nu af Committeen er foreslaaet, kunne vi idet mindste ingen Frygt have for de stænderske Committeer, hvad enten vi høre til denne eller hin politiske Tro, og han holder for, at vi ingenlunde tør støde dem fra os, naar de blive provisoriske. Men provisorisk, aldeles provisorisk, formener han Jnstitutionen, maa blive, saa provisorisk, at den efter en bestemt Tid ophører, hvis den ei ved Petition fra Stænderne bliver forlangt at maatte blive bestaaende. Van Deurs kunde uagtet alt, hvad der er anført for de stænderske Committeer, ikke indsee andet, end at Stænderinstitutionen derved vil svækkes og han maatte derfor stemme derimod. Fønss tiltraadte Committee-Betænkningen og indsaae ingenlunde, hvorfor Bondestanden skulde repræsenteres stærkere end de andre Classer, da han formoder, at den vil have megen Vanskelighed ved at vælge de 2 Delegerede, som ere tillagte den, ligesom de andre Classer, af dens egen Midte. Lüttichau maatte i Anledning af disse Yttringer bemærke, at han troer, at en Bonde, naar han er en oplyst Mand, meget vel vil egne sig til at indtræde i Stændercommitteerne, og han mener, at der i Forsamlingen haves flere af denne Stand, som dertil maae ansees for velskikkede.