Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-11-24
Det hører nu til den moderne Tone hos de Fleste at sætte sig henud over den sømmelige Tilbageholdenhed i Adfærd, den Fiinhed i Omgjengelsen, som i blandede Selskaber er saa fornøden, som Fruentimret saa høiligen behøver og som den mandlige Ungdom ikke bør undvære, den er en sand Prydelse: den værner unegteligen om qvindelig Uskyld og sætter Ynglingen i Sikkerhed mod de slemme Følger der saa tit ledsage den ubundne Omgang. Men sligt er Tvang, Frihed er Modcordet, fri skal Pigen, fri skal Knæ sen være. - O ja, de ere ogsaa frie, men gid denne Frihed ikke blev Uskyld og Dydens Banemand. Mange af os gjenkjende ikke mere den Menneskeart, som man saae opvoxe ved Siden af sig. J Stedet for den elskværdige Tilbageholdenhed den uskyldige Møe blev anviist at iagttage, er nu et Slags Frihed bleven Mode der nu og da vel deeltager af en Smule Frækhed. Sandt og sikkert er det, at de fleste af vore rasende Dandse kraftigen bidrage dertil; dog denne Materie vilde føre os hen til alt for mange ublide Bemærkelser. Her er allerede sagt nok af Sandhed for at fængsle Jnteressen. Uden videre Jndledning ville vi derfor lade følgende smukke Afhandling tale, som findes indført i Journal for Politik Natur og Menneske Kundskab Febr. 1797, og har til Overskrivt: Saa skulde vi altsaa heller lade være, at valse? Følge den overordentlige Priis, vore Dandselystne nu, engang for alle, sætte paa Valsningen, vil jeg rimeligviis lægge mig ud med mange, formedelst de Grundsætninger, som følgende Linier indeholde, og blive hist og her beæret med Titel af et Menneske uden Smag og sund Følelse, eller blive anseet for Vrantning og utidig Straffe-Prædikant. Den faaer nu være det samme, naar jeg kun, saavidt skee kan, ved rigtigen at vurdere denne afholdte Dands, og ved at fremstille dens Farer for Sundheden, hos en og anden opvækker den Eftertanke, som billigen skulde ledsage os ved enhver Nydelse af Glæder og Forlystelser. Der er ikke ringeste Tvivl om, at det jo er muligt, at dandse Valsen, uden Sundhedens Skade, naar man nemlig nu og da skyder den ind mellem andre Dandse, holder Maade med dens Hurtighed, og ikke bliver for længe ved; end videre, at man kan valse paa en Maade, som ikke er mindre end uanstændig. - Saaledes saae jeg, – siger den fortræffelige Jacobi, i sin yndede Lommebog for 1796, hvoraf jeg her vil meddele mine Læsere adskillige Jdeer valse i adskillige Stæder. Dandseren holdt Fruentimmeret, hvis Hænder hvilede paa hans udstrakte Arme, saaledes at begge bleve fra hinanden i en mærkelig Afstand. Ydermeere skedte det ved Hoffer, eller i Selskaber, hvor det hørte til den gode Tone, at lagttage Sømmelighed i det Udvortes med største Strænghed, hvor den mindste Feil imod Anstændighed vilde blive anseet som et Tegn paa gemeen Opdragelse, og hvor den, der begik en saadan, vilde være skjendet i alle sine Dage. Desuden valsede ikke flere Par paa en Gang end Rummet mageligen tillød; aldrig opkom der Trængsel, følgeligen vare de Dandsende uafladeligen stillede blot for Tilskuernes Øine, hvilke intet Skridt ingen Bevægelse undgik. Det var et frydende Syn, naar de forskjellige Par, tildeels i phantaseerte Balklæder, ligesom fremskudte til Mønstring fløy forbi de Omkringstaaende raskt, men ikke mindre end med Vildskab og Voldsomhed, især da dette Skuespil ikkun varede en Fjerdedeel Time. Endelig indrømmer jeg, at Valsningen maae være meere livelig end de andre iblant os brugelige Dandse, og denne Livelighed, maa man nok ogsaa tilskrive dens almindelige Yndest, og det lader sig begribe, hvorledes det er en fortrinlig Fryd for den forige Yngling og den raske Pige, at svæve hen efter en hoppende Musik i hurtige taktmæssige Hvirvler. Hvor kunde misbillige Valsningen fra denne Side betragtet, Men ikke sjelden bliver den enten strax begyndt med overvættes Hurtighed, eller den gaaer, naar de Dandsende blive hede, efterhaanden over dertil. Glæden forvandler sig til Overgivenhed. Snart er det ikke længer Dands, men vilde Omkringfart, som de jagende Jnstrumenter neppe er istand til at efterfølge. Og hvorledes kunde man vente af unge Mennesker, naar deres Legeme først er i den hæftigste Bevægelse, deres Blod i fuld Kog, at de skulde holde Maade midt i den Lyst, hvortil Fiolinens muntre Klang opflammer dem mere og mere, den hurtigste Bevægelse forekommer dem endnu ikke rap nok, de ville ikke lade af, førend de ere ganske aandeløse. J mange Egne bliver end- og Valsningen ej blot brugt som Jntermetzomen udgjør den fornemste Dands, og i nogle tilbringer man hele Nætter med den allene uden Afvexling. Det er afgjort, at Sundheden paa den Maade bliver tilligemed Sædeligheden sat i den største Fare. Naar den valsende Dandser holder sin Dandserske ganske omfattet og omskynget, naar begge ofte Knæ mod Knæ, Bryst mod Bryst, gjøre med hinanden en Gruppe, hvori man paa et Malerie vilde erkjende to Forliebtes Omfavnelse - forlanges der da ikke formeget af en velopdraget Yngling, at han skal blive ganske følesløs ved saadanne Fristelser, især naar just hans Skjebne fører ham i Armene paa en Lefle dulle, som opbyder alt, hvad den plumpeste Sandselighed nogensinde kan optænke. Vil han ikke søge, at komme i nøyere Fortrolighed med den tillokkende Pige, eller hvilket nok er ti Gange værre, med denne udlærte Forføyerske, som maaskee længe har havt ham i Sigte, hvis Aande puster paa ham, af hvis hede Kinder han føler. Gjenskinnet, og hvis Hjerte banker hans imøde. Og hvad da. Forfærdes J ikke, J Forældre, dersom ellers Eders Døttres Uskyldighe- og Dyd er Eder dyrebar, – hvad da, naar en fræk, igjennemdreven Vellystling saaledes har Pigen i sin Vold. Hvad for Kunstgreb vil han ikke anvende. – Tænker ikke, vor Datter, vor Søn er ufordærvet, er reen, er uskyldig Jeg paastaaer, jo uskyldigere den gode Pige eller den brave Yngling er, des farligere, altid vilde det falde dem vanskeligt, ganske at modstaae Øjespillet, Karesserne, en udlært Forførers en øvet Kokettes føde Ord og Haandtryk, men nu i den hurtige Bevægelses Ruus, bedøvede af Dands og Musik, sig selv kun halv mægtige, hvad skal her betrygge den uerfarne Uskyldighed, i det mindste betrygge for, at den ikke i det mindste kommer een Grad mindre uskyldig, mindre fiinfølende, mindre fordærvet, ud igjen af de Arme, som omslyngede den Bliver Pigen ikke strax til Bytte for hendes Dandser, 3 har denne dog gjort Erobringen lettere for en anden, tredie og fjerde. (Fortsættelsen følger.)