Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-04-09
Man seer ved dette Mikroskov den første Begyndelse til den dyriske Verden, fra det Punkt af hvor hele Dyret synes kun at være en Blære eller Pose, som har Liv, og indtil det opnaaer en større Fuldkommenhed, som ved Loppen og Væggelusen. Man forbauses ikke mindre ved at see en Loppe saa stor som en Oxe, end ved at see de mindste Dyr, som Monader, Carcarier, Vibrioner og Acarus, og af Livets forskielligste Aldere at bevæge sig for vore Øine i tusindviis. Det som viser sig for det blotte Øie som enkelte Punkter, der omtrent udgiør 1, og ja ofte kun 31 af en Linie, viser sig ved Mikroskopet paa Væggen, som et muntert Væsen, som er nævestort eller en Fod langt, hvilket fuldkomment behersker det Element hvori det lever. Jnsektverdenens Underværker vise sig for Øiet, da man seer saamange Udviklingstilstande af Vandinsekter, f. Ex. Larver af Myg og Vandbiller, og deels kan betragte de enkelte Dele af disse saa smaae, saa foragtede eller saa befrygtede Dyr, f. Ex. deres Vinger, Snabler og Sugeredskaber, eller deres Reder, og bemærker nu underfuldt ordnede, eller smukt farvede eller meget fuldendte Organer. Forsvinder endog ikke ved denne Betragtning Frygten og Ækelheden, for disse Skabninger, saa kommer man dog til den Overbeviisning, at Naturen viser sig som den største Mester endog i de mindste Gienstande, hvorved Menneskets Siæl ledes hen paa Tanken om Skaberen, af alle disse Underværker (da naturligviis det kost rige Værk maa udspringe fra et Væsen, som besidder Viisdom til at frembringe det, og det Fornuftige ikke kan fremgaae af det Ufornuftige, og berettiger os til den Slutning, at vi ikke mindre end hine Dyr ere et Værk af en viis og mægtig Aand, før ger for os med Godhed, ligesom den sørger for dem, (dette erkiender det tænkende Menneske ogsaa af den Verden som er synlig for det blotte Øie og allerførst og allerstærkest af at tænke over sit eget Væsen, dets Egenskaber og Stilling i det jordiske Liv). Da Guddommen har saa herligt, saa beundringsværdigt aabenbaret sig i sine Værker, og ved Almagtens og Viisdommens Underværker opfordret fine med Fornuft begavede Skabninger til Eftertanke og til Tilbedelse, saa er det høiligt at beklage at Menneskene i vore Dage forsømme det aldeles og leve saa tankeløse i denne beundringsværdige Verden, som den ikke var skabt af et alviist Væsen, og som at Guddommen ikke havde aabenbaret sine Egenskaber i den og giort dem synlige for Menneskenes Øine, imedens de kunne lade sig aldeles bedaare af deres Phantasie og holde deres daarlige Jndbildninger for Religion. Saaledes berettes fra Kønigsberg, at Processen imod den Sekt, som kaldes Mucker, fortsættes bestandigt, men føres hemmelig for ikke at opvække Forargelse. Men naar Processen er tilendebragt, skal en dokumenteret Forklaring blive publiceret om deres Udsvævelser, og om de Personers Planer, som staae i Spidsen for Sekten. Dens Lære skal være en underlig Blanding af den i Oldtiden saa berygtede gnostiske Lære, og af Nutidens Mysticismus, Medlemmerne skulle paa den ene Side overgive sig til den største moralske Strenghed og paa den anden til de største Udsvævelser. Sektens Formaal skal være at udbrede Kristi Rige paa Jorden og skaffe det Seieren over Lucifers Magt. Mennesket, sige de, bestaae af to Dele, som adskilles ved Navlen; den øverste staaer under Kristi, den underste under Lucifers Herredømme; Formaalet er nu at bringe hiin til at underkaste sig denne, naar man troer, at dette Formaal er opnaaet, belønnes den Kiæmpende med Seraphinkysset. J Selskabet finder et meget strengt Hierarchie Sted. J den første Klasse træde Medlemmerne ind som Lærlinger, naar de have overstaaet denne og ere blevne behørigt forberedte, saa gaae de over i den anden Klasse, til hvilken det største Antal af Medlemmer hører; men kun efter de strengeste Prøvelser og Overvindelser kunne de blive optagne i den høieste og øverste Klasse, hvis Medlemmer kaldes Halter.