Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-10-11
Indenlandske Efterretninger Kbhvnsposten har tidligere omtalt, at en af de theologiske Doctordisputatser i Anledning af Reformationsfesten var bestemt at skulle indgives paa Dansk. Foruden denne Disputats - der skal have en af Hovedstadens Præster til Forfatter - skulde endnu tvende andre Disputatser være affattede i det danske Sprog. Man havde saameget mindre ventet, at Sagen vilde Møde nogen Vanskelighed, som det tidligere, i indeværende Aar er blevet tilladt Magister M. Hammerich at indlevere sin for Magistergaden affattede Disputats "om Ragnarokmythen og dens Betydning i den oldnordiske Religion" paa Dansk. Det erfares imidlertid nu, at Hs. Majestæt, paa en af den kal Direction for Universitetet og de lærde Skoler derom nedlagt Forestilling, allernaadigst har afslaaet dette, og befalet, at de ommeldte Disputatter skulle, som forhen, skrives i det latinske Sprog. Vi kunne ikke andet end beklage dette, siger Kbhvnsp. fremdeles, og det saameget mere som Reformationens trehundredeaatige Jubelfest forekommer os netop at have været det mest passende Tidspunct til en saadan med den fremskridende Cultur stemmende Reform i det lærde Disputats væsen, hvorved dette alene vil kunne hæve sig til nogen Betydning igjen i Videnskabernes Rige, hvori det nu næsten spiller en jammerlig Rolle og kun kan fremkalde Smiil hos den alvorlige Betragter. De nærmere Omstændigheder ved det store Bedrage. ri i Kbhvn. fortælles saaledes: "En meget fiinklædt Mand med sydlig Teint og flere Ordener kom til en af Hovedstadens meest anseete Vexeleret (Hr. Henriques, og ønskede 7000 Rdlr. i Guld, hvilke om Eftermiddagen skulde bringes til ham i Hotel du Nord. Af de Penge han vilde betale Guldet med, havde han 200 preussiske Daler hos sig, hvilke han lod blive hos Vexeleren, da han ikke vilde slæbe dem tilbage med sig, hvorfor han ikke paa nogen Maade vilde modtage Qvittering, da han aldeles ikke havde nogen Tvivl om at de vare i en ærlig Mands Hænder. Da Pengene om Eftermiddagen bleve ham bragte stod han paa Springet til at gaae ud og vilde i Førstningen have at Overbringeren skulde tage dem med sig igien; men tilsidst indsaae han, at Tingen nok kunde afgiøres i en Haandvending, og lod Vexelererens Bud blive i det forreste Værelse, hvor der stod flere Pengeposer med Paaskrift, medens han gav sig et timeligt Ærinde, med Guldet ind i det tilstødende Værelse - men siden den Tid har man ikke hørt til ham, og Pengeposerne skulle have været fyldte med Kobdermarker og Flintestene. - Kbhvns Politi udlover en Belønning af 1000 Rbd. Sølv for Bedragerens pdagelse. Han var af Udseende mellem 20 a 30 Aar gl., af middel Høide, krumagtig Næse, sorte Haar og Bakkenbarter, og af et meget belevent Væsen. Ved sin Undvigelse var han iført blaa Kjole med sig. gule Knapper, tærnede Beenklæder, blaae Hue med en Bronce Cocarde, samt bar Staalbriller med blaae eller grønne Glas, en Brystnaal med en hvid Steen og en vedh. Guldkjede, paa Fingeren en Ring med Emaille af afvexlende lyseblaae, mørk og guul Farve. Blandt hans efterladte Sager befandt sig en Reisesæk med Messingbeslag, en Reisefrakke af vandtæt Engelsklæder et Par brune Saffians Tøfler, en Pose med preussiske og engelske Kobbermynter, et fransk spansk Lexicon. &c.J dansk Kunstblad meddeles interessante Brudstykker af to Breve om den baade som Kunstværk og histotisk Monument betydningsfulde Domkirke her i Ribe, det ene af Maler Roed, der, bevæget af en af Kunstforeningen fremsat Opgave, tilligemed Architekten Th. Hansen, besøgte Ribe sidste Sommer. Angaaende Totalindtrykket af denne Kirke siges, at den bærer Præg af den ubetvingelige Kraft og urokkelige Klippe fasthed, hvormed den usynlgie Kirke imodstaaer Tidens og Menneskets Angreb. Man seer strax, at det er Aarhundreder siden, at den blev bygget, og at det maa have været paa en Tid, der ikke ligger langt fra Hedenskabets Tider, om hvis af Kampestene opførte, uforgjængelige Gravmæler den minder. Som disse har den - takket være vore Forfædres Bygningsmaade! staaer urokket mod Tidens Angreb, men hvor heldig den har været i Kamp mod Menneskebaand, vil tildeels kunne sluttes af det Følgende. Det paatales nu som en mageløs Jdee, at hænge Orgelet op mellem Choret og Skibet, hvorover man, ved at vende sig om fra Alteret, ikke faaer stort Andet at see, end Bagsiden af et Orgel, at de Trin, som gaae hen over hele Choret, ere overstrøgne med en skrigende rød Farve o. m. sl. Paa Pillerne selv har der været malet Figurer af den bellige Historie i Fresco, hvoraf kun tvende ere tilbage; Til Slutning vitter Brevskriveren sin Glæde over, at Kirken har faaet en nidkjær Kirkeværge, som gjør Alt, hvad der staaer i hans Magt, for at vedligeholde den, og at Beboerne af Ribe i Almindelighed erkjende dens Værd og ønske Jntet heller, end at faae den tilbørlig restaureret. Gud give, at dette snart maatte skee! Byens nuværende Beboere vilde sætte sig et varigt Minde ved at faae dette sat i Værk, og mangen Dansk vilde vel med Glæde bidtage Sit til, at en af Nordens ældste, mærkværdigste og skjønneste Kirker kunde blive sat i en Fædrelandet værdig Stand.