Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-08-29
Jmedens jeg spiiste til Middag modtog jeg en Anmeldelse fra Mamisch Pascha, hvori han meldte mig, at den største Gjæring havde fundet Sted blandt Jndvaanerne; at den største Deel af dem havde førend hans Ankomst fast besluttet at ville forsvare sig; men at mine Proclamationer havde gjort dem vaklende i deres Beslutninger. De Mollads og fornemste Jndvaanere have, skrev han til mig, med Agtelse modtaget Deres Forslag og underkastet sig Ruslands Vaaben, og da de have erfaret den Nedladenhed og Godhed, hvormed de have behandlet Jndvaanerne i Kars og Achalzik, saa ville de forene sig med dem. Seraskieren og hans uroelige Tropper ophidse endnu Folket; men Deres Løfter ville dog bringe Roe ligheden tilveie. For uden Tidspilde at benytte denne gode Stemning blandt Folkemængden i Erzenrum, forlod jeg med mit hele Corps Hassan Kale Kl. 5 om Aftenen og lod al Bagage opstille der som en Vognborg, og blive tilbage under Fæstningens Beskyttelse. – Den 26de Juni (8de Juli) om Morgenen ankom en KapidschiBaschi og vores Mamisch-Aga, som Deputerede fra Jndvaanerne i Staden, til min Bivouak, som laae i enhalv Miil fra Erzenrum. MamischAga overleverede mig et Skrift, hvori de Ældste i Staden gav mig Forsikkring om at alle Jndvaanerne ville antage mine Forslag. KapidschiBaschi forsikkrede mig om, at Seraskieren gav sit Samtykke til Stadens Overgivelse; men paa en meget tvelydig Maade yttrede han for mig den Bekymring, som Troppernes Nærværelse foraarsagede ham; thi, sagde han Synet af den Russiske Armee under Murene af Erzenrum, kunde bringe Jndvaanerne ud af deres Fatning, ophidse deres Fanatisme og opflamme den til en haardnakket Modstand, hvorfor han inderlig bad mig om at standse med vores Marsch. Endskiøndt det under saadanne Omstændigheder altid er vanskeligt at komme efter hvad der er Sandhed, saa holdt jeg det dog for bedre at rykke frem; i den Forudsætning, at naar jeg kom Staden nærmere saa vilde Seraskieren og hans Troppers Frygt tiltage og de veltænkende Borgere faae Mod til med større Kraft at modsætte sig det gjenstridige Partie, og saaledes at paastaae Stadens Overgivelse. Corpset rykkede frem igiennem en Defiler, som førte til Toppen af det Bierg hvorfra det skulde nedstige i den Dal, hvori Erzenrum folkerige Forstæder udbrede sig og Fæstningens og Castellets takkede Mure reise. sig. 5 Verster fra Staden lod jeg mine Tropper giøre Holdt fordi der længere hen var ikke at finde noget Vand; da vore første Regimenter lode sig see paa Høiene af Erzenrum, saa rykkede en ansetlig Hob fiendtligt Kavallerie ud af Staden, som vedblev indtil om Aftenen at skyde med Pistoler paa vores Piqvetter; men som ikke svarede derpaa med et Skud. Jeg havde gjort Holdt paa Bierget og havde gjort alt mueligt for at faae de Deputerede fra Erzenrum paa min Side. Jeg sendte et skriftligt Svar tilbage til Jndvaanerne paa deres Brev, og et i samme Tone til Seraskieren, hvilket jeg overleverede de Deputerede, som jeg Kl. 5 om Aftenen afsendte til Staden, ledsagede af Generalmajor Fyrste Bekovitsch-Therkask, hvilken jeg havde meedeelt meget omstændelige Forholdsregler for hvorledes han skulde forholde sig imod Jndvanerne og Seraskieren for at indgyde dem endnu mere Tillid til mine Løfter. (Fortsættelsen følger.)