Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-10-09
Rusland, Tyrkiet og Grækerland. Fra Warschau skrives under 26de Septbr.: En Depesche fra Grev Diebitsch Sabalkanske melder at den 11te September er en definitiFredstractat afsluttet mellem Rusland og Porten, af de giensidige Freds commissairer, efter 13 Dages Underhandlinger. Allgemeine Zeitung angiver følgende som Puncterne i Fredstractaten, som dog meere synes at være grundet paa Sandsynlighed end at komme fra authentiske Kilder, da vel underrettede Statsmænd i Berlin og Warschau ikke kjender til Betingelserne: 1) Akjermann-Tractatens Opfyldelse, 2) Fri Skibsfart for russiske Krigs- og Handelsskibe til og fra det sorte Hav. 3) 10 Millioner Dukater i Krigsomkostninger. 4) Erstatning til den russiske Handelstand for dens Tab i de sidste Aar. 5) Fæstningerne Gjurgewo og BrailasSløjfning. 6) Fæstningerne i Asien, AnapaPoti og Akhalziks bestandige Aftrædelse til Rusland. 7) En nye politisk Regulering af Fyrstendømmene Moldau og Wallachiet, som skal svare en aarlig Penge Tribut til Porten, og hvis Hospodarer skulle vælges af Keiseren og Sultanen i Forening; men dog uden at Porten maa paa anden Maade blande sig i Fyrstendømmenes indre Bestyrelse. Hvad Tractaten af 6te Juli angaaende Grækerland angaaer, da skal i denne omst. alene som Henseende blot Talen være og i Fredstractaten, at Porten forpligter sig til uden Ophold at tilendebringe denne Sag under de 3 Magters Medvirkning. Det hedder at de tyrkiske Underhandlere skulle have havt Betænkninger ved at underskrive disse betingelser; men paa General Diebitsches Erklæring: at hvis ikke Ratificationen var skeet inden den 13de, ville han rykke ind i Constantinopel, have de fundet sig i Alt, og bedet Storherren at ile med at ratificere samme. Jmidlertid frygter man dog for, at uagtet Fredens Slutning vil Sultanen dog ikke være sikkret mod sine egne Undersaatteres Attentater; og i Pera selv frygtede man for at Jldesindede skulle sætte Jld paa Staden. Henrettelserne vedvare imidlertid bestandig; men finde Sted om Natten. Den 6te Septbr. var Tilstanden i Constantinopel endnu meget betænkelig; en Sammensværgelse af en heel Deel Astrologer, som der staae i stor Anseelse, var i Constantinopel opdaget og tilintetgjort, den gik ud paa intet mindre end at myrde Sultanen og hans Søn. Flere engelske Krigsskibe have imidlertid lagt ind i Havnen, fori Nødstilfælde at kunne optage Sultanen. Mærkeligt er det ellers, at Porten alene skal være bekjendt med den russiske Hærførers Betingelser, og den skal endog holde den hemmelig for de fremmede Gesandtere, hvem Storherren endog i den senere Tid har begyndt at betragte med stor Mis ud troe, derimod synes man mere at ynde Russerne: "de have behandlet os haardt, men ærligt - siger de, og selv Rigets Hofofficiantere og Store begynde at rose Keiser Nicolaus med meget høitravende Ord. Forøvrigt synes den russiske Feldtherre ikke at ville indlade sig paa nogen egentlig Vaabenstilstand; men han skal have lovet Sultanen Sikkerhed for sig og Hovedstaden, naar intet Fiendtligt fra Tyrkernes Side udøves; imidlertid fortsættes de fjendtlige Operationer; hvem der kommer de russiske Tropper imøde med Brød og Salt, er en Gjest, men hvem der ikke vil dette, maa falde. Karaburnu, 5 Mile fra Constantinopel, er besat af de russiske Tropper, og de russiske Forposter staae ogsaa vedTichechmedsche ved Marmorasøen, ikke engang saa langt fra Hovedstaden, og da Tascharli ved Bjergene mellem Wisa og Serai er besat, har Armeen Communicationen aaben med AdmiralGreigh i Havnen Midia, 9 Mile fra Hovedstaden.