Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-05-18
J Aalborg blev d. 17de Maj celebreret af de i Havnen beliggende norske Fartøier ved Flagning. Flere udenlandske Skibe, hvoriblandt engelske og preussiske deltoge i samme Flagning, men ingen svenske. - Under Titel: Samlinger for Venner af Naturen og Havekonsten; af Niels Fr. Lassen, examin. Gartner og Skolelærer er et nyt Qvartalskrift begyndt, hvoraf 1ste Hefte er udkommet paa Universitetsboghandler Reitzels Forlag. Det skal indeholde deels originale Afhandlinger, deels Oversættelser og Udtog af den nyere, saavel inden som udenlandske Literaturs Frembringelser, Naturen og Havekunsten vedkommende. Hefter sælges for 78 Sk. Arket. Det første er 5 Ark stort. Ingen Subskribent er forpligtet at holde Tidsskriftet længere end en Aargang. J Flensburg er et literarisk Samfund; i hvilket den 1ste tydske Tale blev holdt d. 6 Oct. 29, paa hans Kongl. Høiheds Prinds Christian Carl Frederiks Fødselsdag; af Pastor Kraft i Eggebeck i Flensburg Amt. Denne Tale er trykt med en Tilegnelse til Prindsen og med Anmærkninger. Den anmeldes i det sidst udkomne Hefte af Schl. Holstein-Lauenb. Provinzialberichte saaledes: Har denne Mand i sin Afsondring paa Landet, fjernet fra alle literaire Dannelsesmidler, forvirret sig saa vidt, at han har tabt al Sands fordet, som kaldes Anstand, Smag, Stand og Værdighed, Gaves der ingen fornuftig Præst i Naboskabet, ingen Ven i Nærheden, ingen Bonde i hans Menighed, med sund Menneskeforstand, som han havde kunnet spurgt til Raads, og som vilde sige ham, at man ikke kommer frem med saadant Tøj for Publikum, En Dedication til en ophøjet kongelig Prinds sætter han paa Titelbladet; i Dedicationen fortæller han, hvilke Mobilier, og Qvæg og hvormeget Korn han for 16 Aar siden som Diaconus fra Fehmern havde bragt med til Eggebeck, og vil overbevise Allerhøisamme derved, om at de fattige Landsbypræster ere værd, at blive hjulpne: hvilken en Jdeeforbindelse! Hvormeget end denne Piece udmærket sig ved Smagløshed og halv Sandsesløshed, saa overgaaer dog maaskee Tiltroen og Følelsen, hvormed dette Virvar bliver bragt for Lyset, hiint meget. Skriftet er et fuldkomment Feilgreb af enhver Art fra den ene Ende til den anden. Kun Et bede vi Forfatteren om, som derhos kan være en ret brav Mand og god Sjelesørger, at han aldrig mere vil paatage sig, at tale offentligen i en Præsteforening; ogsaa aldrig at fremkomme med saa flygtige Udkast for Publikum, da saadant kun skader hans Kalds Værdighed og gode Sag, dem, som denne Dom synes for haard henvise vi til Skriftet selv, og, dersom ikke hver Læser har det, vilde vi her gjøre et Uddrag, taget fra Side 18, som charakteristisk betegner dette hele Værk. Det lyder saaledes: "Da jeg endnu var Primaner i Slesvig paadrog jeg mig vel en Sygdom ved en Fest, som min rige Onkel, Kjøbmand Hilbert, gjorde der for sin Søn, der havde ægtet en Kone, af et af de dengang mest anseete Kjøbmændshuse i Flensborg, nemlig af det Matthiessenske, da hun kun var 14 Aar gammel, og dog blev hun en brav, fornuftig Kone. Thi de 2 Retter, som ved samme bleve opdækkede, kunde vel min unge Mave ikke fordøie. Dog den duelige Livmedikus Frank befordrede min Helbredelse. Tredie Gang, i mit Liv blev jeg syg, paa Femern, hvor den brave daværende Dr. og Phy en Broder til den paa den sikus Thomsen, Tid værende duelige Provst, med hvem, og hans Søn den daværende Raadmand, Postmester og Byfoged, og dennes Svigersønner, Pastor Ettlen i Grossenbrode, og hans Svoger Carsten Lafven. Dommer i Todendorf, hvilken sidste skjænkede mig, sin Skriftefader, en mælkgivende ung Ko og nogle og tredive Pund Kløverfrør jeg har levet mange behagelige Dage, hialp mig til min Sundhed, efterat han, Dr. Thomsen, uden derfor at have forlangt og erholdt en tilstrækkelig Godtgjørelse, hele 6 Uger igiennem havde gjort mange Reiser fra Burg til Bannesdorf, Hvorledes kommer, maa man vel spørge, i en Tale, paa en kongelig Prinds's Navnedag, til en høiværdig Præsteconvents Aabning, over Themaet: at gjøre nogle, af Kirke og Skolevæsenet fortjente, os til Evigheden, forudgangne, Mænd bekjendte, en Carsten Lafrenz fra Todendorf ind med en ung mælkgivende Ko og 30 Pund Kløverfrø, Hvorledes kunne Jurister og Medicier, hvis Navne, ere anførte, men og ikke mere end deres Navne, og at de have gaaet i Skole hos hans Fader, nævnes som fortiente af Kirke- og Skolevæsenet. Om Flere, som Hensler den Ældre, Petri og Svadicant, om Jean Paul Richter, Schiller og Göthe, thi ogsaa disse Navne staa indgravede paa Mindesøilen, er det vel bekjendt, at Skolen har en stor Fortjeneste af dem og deres Liv, men ikke, at de paa nogensomhelst Maade have viist sig udmærket taknemmelige mod denne deres Moder. Jam satis."