Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-08-04
Lord Palmersion skal, efter hvad vi have erfaret, have tilstillet vor Regjering en Note, hvori han meget beklager, at Vaabenstilstandens Afslutning har stødt paa saa uforudseelige Hindringer, medens han tillige udtaler sig meget bittert om Tydskernes Forhold i den nævnte Henseende. Jmidlertid agtede den engelske Regjering dog at gjøre det sidste Skridt til at tilveiebringe en fredelig Løsning, hvor ringe Tillid den end forresten havde til at det vilde lykkes, og den agtede derfor at afsende en Gesandt (som vi erfare en Lord Cowley) til v. Schmerling i Frankfurt, for med ham, formodentlig privatim, at forhandle Sagen. (Flp.)"Journ. des. Deb." siger om den dansk-tydske Krig: "En Vaabenstilstand var antagen og ratificeret af den danske og preussiske Regjering; den manglede kun Underskrifterne af de to krigførende Magters Generaler. Men der stødte Man til Alles Forundring paa Vanskeligheder. Den preussiske General Wrangel, Overst kommanderende over Forbundstropperne, negtede sit Samtykke, idet han paastod, at han ikke var afhængig af sin Fyrste, men af Tydsklands Centralmagt, og at han maatte afvente Ordrer fra Erkehertug Johann, nu Rigets Forstander. Men da Rigsforstanderen, ifølge den nyligt antagne Konstitution, ikke kan tage nogen Bestemmelse om Fred eller Krig, uden Nationalforsamlingens Samtykke, saa er Vaabenstilstanden nu udsat for at blive trukken saaledes i Langdrag, at den vil blive aldeles til Jntet. Og hvis det endda blot var et Tids spørgsmaal, saa vilde Ulykken ikke være saa stor, men Man forsikkrer, at Forsamlingen er mindre fredeligt stemt end Kongen af Preussen, og at den har til Hensigt at fortsætte Fjendtlighederne. - Dette vilde forekomme os at være meget beklageligt. Vi nære stor Sympathi for Tydskland, men tillige for Retfærdighed og Fred. Det er iøvrigt i selve det tydske Forbunds Jnteresse, at vi vilde være de første til at beklage at see det indvikle sig i en Krig, hvori dets egne Kræfter vilde være betydeligt formindskede ved Uenighed, medens Danmarks vilde blive formerede ved mægtige Allieredes Hjelp. Det er Preussen, som indtil nu har baaret den største Deel af Krigsomkostningerne; det er ikke sandsynligt, at den preussiske Regjering atter drager i Felten, efter at derhar seet sin Befuldmægtigede blive desavoneret, og sin General unddragen sin Myndighed. Forbundet maatte da fortsætte Krigen uden Hielp fra den mægtigste af sine Stater, og det vilde finde som sine Modstandere ikke alene Danmark, men Sverrig og Rusland og i Nødsfald ogsaa Engelland. Forsamlingen i Frankfurt vilde gjøre vel i at overveie denne Sag lidt nøiere. - Hvad end Udfaldet maatte blive af den indre Spaltning i selve Tydskland med Hensyn til Enhedspørgsmaalet, saa vilde det i ethvert Tilfælde forekomme os sørgeligt, om Tydskland indlod sig i en ligesaa farlig som uretfærdig Krig. Spørgsmaalet om Slesvig kan besvares paa en fredelig Maade; det har flere Gange været paa det Punkt at blive det. Ved at afslaae en Vaabenstilstand, som efter al Sandsynlighed vilde føre til en Fredsslutning, vilde Tydskland aldeles retfærdiggjøre en Jntervention af de med Danmark allierede Regjeringer, og for en slet Sags Skyld gjøre den almindelige Fred tvivlsom. Vi have troet at maatte henlede Opmærksomheden paa dette Spørgsmaal, fordi det interesserer alle de Magter, som ere Garanter for Kongeriget Danmarks Jntegritet, og fordi Frankerig er en af disse Magter."