JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
J den norske Rigstidende af 6te Novbr. læses følgende fra Stockholm, den 14 Octbr. Den paa Hs. Kongl. Majestæts Befaling i Gothenborgs Lehn sammentraadte Commission af 10 Mænd, for at opgive de tienligste Midler og eftertænke de bedste Udveie til Formindskelsen og Standsningen, af den almindelige Begjærlighed efter Overflødigheds Varer, hvorved Pengene drages af Landet, den indenlandske Konstflid forsømmes og Almeentarvets Vel undergraves, har allerede begyndt sine Forsamlinger. Da denne Committee bestaar af Mænd, hvis Fædrelandskjærlighed og Sagkundskab ere almindeligen erkjendte, saa har man de bedste Forhaabninger om deres Bestræbelser for Opnaaelsen af Hs. Majestæts landsfaderlige Hensigter Ved denne Leilighed maa man tillige anføre, hvad som paa sidste Marked i Gothenborg vakte Opmærksomhed, at de paa Landet vævede Tøier kjøbtes meget, besynderligen af Damerne. - Hvor overordentlig Jndførselen af fremmede Varer i Sverrig, i mange Aaringer har taget til, viser sig iblandt Andet allerede af følgende: J Aaret 1784 indførtes i Sverrig 31,907 Pd. Venetiansk og 148 Lspd. anden Sæbe, men i Aaret 1796 113,207. Pd. Venetiansk Sæbe, og i 1812. 152,438 Pund. af samme Slags.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
J samme Tidende læses følgende fra Gotheborg, den 22de Octbr. Den Uvirksomhed i Handelen, som hersker næsten over hele Europa, har ogsaa havt skadelig Jndflydelse paa vor Stad, og foraarsaget en hidtil hos os uhørt Mængde af Fallissementer. Udveiene til Fortjeneste og Arbeide ere betydeligen indskrænkede, og Antallet af de hertil Trængende tiltager dagligen. Jern er ogsaa iaar vor anseeligste Export Artikel. Endnu vedbliver Regnen saa uophørlig, at neppe nogen Dag gaaer forbi uden den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
Dagens Blad under 8de Novbr. har anmeldt, at Læren om Slagskyggerne blev tilendebragt den sidst afvigte Søndag, og at Perspectiven begynder den første Søndag i Decbr.; samt at Tegnevelserne imidlertid og fremdeles vedvare. Herved tilføjes, at denne Skyggelære, som ellers har en længere Udstrækning, er kuns afbrudt ved det Maal, som Læreren har fundet tilstrækkelig til Oplysning om de Midler, som bruges ved den forestaaende Lære og Perspectiven. - Tegnesvelsernes Fortsættelse er om Søndagene, a Forening med flere, fra Kl. 9 til 2 slet, og hvortil ingen kan antages, uden i Forveien at være noget bekjendt med Geometrie og Haandtegning. De Søgnedage gives Underviisning for enkelte Personer Timeviis, i store Grønnegade No. 286 paa anden Sahl. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. af Mus Gaa Ro Trettende Aargang. No. 93. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 19 November 1816. Om Solformørkelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Chineserne værdige Solformørkelserne stor Opmærksomhed. Naar en Solformørkelse bliver at iagttage maa Keiseren strax underrettes om Dagen og Klokkeslættet, den Deel af Himlen, hvorden vil indtræffe &c., og denne Underretning maa meddeles ham nogle Maaneder i Forveien. Formørkelsen maa ogsaa være beregnet efter Længden, og Breden af hver Provindses Hovedstad. Disse Jagttagelser saavelsom Afridsningen, der forestiller Formørkelsen, opbevares af Ceremonie-Tribunalet og af et andet som kaldes Calgo, hvilke besørge Copier deraf til Rigets forskjellige Provindser og Hovedstæder. Nogle Dage førend Formørkelsen, lader Ceremonie-Tribunalet paa en offentlig Plads med store Characterer kundgjøre Timen og Minuten naar Formørkelsen vil begynde, den Deel af Himlen, hvor den vil blive synlig, med de øvrige didhørende omstændigheder. Mandarinerne tilsiges at møde i deres Stadsedragt, for at oppebie det Øieblik, Phænomenet vil finde Sted. Hver af dem holder et Stykke Papir i Haanden, paa hvilket Formørkelsen med alle dermed forbundne Omstændigheder findes. Saasnart Jagttagelsen tager sin Begyndelse, falde de paa Knæ, og slaae Hovedet mod Jorden, og en rædsom Allarm af Pauker og Combler begynder i den hele By. Denne Skik har sin Oprindelse fra en gammel Overtro, at man ved saadan Allarm kan forekomme, at Solen ikke opsluges af en himmelsk Drage, og uagtet denne Overtro nu beles i China selv, saa er FolLats Ærbødighed for gamle Skikke dog saa stor, at Ceremonien endnu holdes. Medens Mandarinerne saaledes blive liggende næsgruus i Forgaarden, iagttage andre paa Observatoriet med al muelig Opmærksomhed Begyndelsen, Midten og Enden af Formørkelsen, og sammenligne hvad de iagttage med de givne Figurer og Beregninger. De optegne derpaa deres Jagttagelser, lægge deres Segl derfor, og seende dem til Keiseren, der, paa sin Side, ikke har været mindre omhyggelig i at iagttage Formørkelsen med Nøiagtighed. En saadan Ceremonie finder Sted over hele det vidtløftige Rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
(Jndsendt.)¬ J Henhold til det i Kjøbenhavns Skilderie No. 90 leverede Bidrag til salig Biskop Balles Biographie, troe Undertegnede sig forpligtede til at erklære: At den deri anførte Skrivelse er indsendt til Skilderiet uden deres Vidende; da den er altfor smigrende for dem, til at de skulde have kunnet overtale sig, til at offentliggjøre den, uden at troe sig træde Beskedenheden for nær. Ogsaa ansee de det for en kjær Pligt, nu, da den er offentliggjort, og det i den ædle Hensigt, derved at hædre den høiærværdige Hedenfarnes Minde, at fremstille Handlingen i sit fulde Lys, og derved at indslette end en Blomst til de mange uvisnelige i den Saliges saa hæderfuldt fortjente Borgerkrands.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Det var nemlig i hiin berygtede Feide Periode, at vi over et vist Udtryk i et dengang udkommet Skrift, personligen troede os fornærmede; og fattede derfor den Beslutning, at indrykke en Gjendrivelse i et af Dagbladen; dog, førend denne Beslutning udførtes, raadførte vi os med den ædle Olding, hvis Bevaagenhed vi allerede ifør veien havde været saa heldige at erhverve os. Hans vise Raad have vi at takke for, ikke at være blevne indviklede i Pennekrig; thi ham var det, som med mange smigrende Ord for os, fraraadte os at fuldføre vort Forehavende Omtrent 2 a 3 Uger efter denne Samtale var det, at vi aldeles uventet saae os beærede med et Besøg af denne ædle Uforglemmelige. Med de Ord: "Jeg har tidt og ofte glædes mig ved Deres afholdte Examina; De tager ikke ilde op, jeg ogsaa engang vil bivaane Underviisningen;" traadte han ind i Skolestuen; og efter at have gjennemgaaet de forskjellige Classer, opholdt han sig en liden Stund i enhver af dem, talte med Lærerne og Eleverne og gjennemsaae Stilene; han forlod os derpaa med følgende Ord; Jeg er gammel og svag, Cad veed om jeg oftere vil kunne komme til Den jeg smigrer mig med, det ikke vil være Dem kjert, at have en liden Erindring om mig; jeg vil derfor give Dem mine Tanker baade om Dem og Deres Underviisnings=Anstalt skriftligen tilkiende." Og nu overrakte den ædle Menneskeven os hiint omtalte Vidneslyrd, der af os til evigt Minde om den Hedenfarne og hans Handling vil betragtes som en Helligdom. Ja faaledes tænkte og handlede Biskop Balle. Fred være med ham, Hans Minde leve evig til Mynster paa sand og skrømtet Dyd. Bing & Kalisch, Bestyrere af det i Aaret 1803 oprettede Jnstitut for den mosaiske Ungdom. Livet i Døden. Natlige Vinde, Suse i visnende Blad, Snarlig hensvinde Skovenes grønnende Rad: De Grene staae mogne og graaer Og minde om Alt skal forgaae. Døden er Livet, Jorden gjentager sit Støv Egen med Sivet Henvisner, som falmende Løv Kun Sjelen i Alt ei forgaaer, Det Himmelske Himmelen naaer. Roserne blegne, Taus lydende Skaberens Bud, Ynglingen segne Glad vandrende hjem til sin Gud. Nye Vaarsoel gier Roserne Liv, Men Evighed Ynglingen Bliv. Salige Haab Styrk naadig den vaklende Troe, Frydfulde Raab: Kom Himmel - kald Støvet til Roe O Stierne, som tindrer saa huld, Hæv Sielen fra jordiske Muld. Anelsen skuer. Evigheds Blomsterne smaae, Kjærlighed luer Solen paa Himmelens Blaae.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
J Døden vi Livet gjenfandt, For Evighed Tiden hensvandt. Aanden kun lever, Høsten gienkommer og gaaer, Skabningens Kiæde. Fra Tiden til Evighed naaes, J Alt er Naturen og Gud, Og Alt lyder Evigheds Bud. H. G. K. Sommer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Die Summe der Vereinung, Der Gegner sey gechet! Verfolgt sey nur die Meinung, Die freier Meinung wehrt. J. H. Vos. Der gives i vore Dage Mennesker, som blindt hen forgude dem, til hvis Fane de engang have svoret, og med den rædsommeste Fanatisme forfølge og fordømme Alt hvad der ikke ubetinget bekiender sig til deres Tro. Uden selv at prøve og drøfte, raabe de enten: knæler og tilbeder, eller fordømmer og korsfæster, Ogsaa Shakespear har nu fundet hos os blinde Tilbedere, jeg siger blinde, thi at han har virkelige, forstandige Tilbedere, det er priseligt og billigt; men hver blind Tilbedelse er Taabelighed, fordi Enhver, der kan see, bør vertyde sig om, hvorfor han til heder, da han ellers lader Guds skjønneste Gave, Fornuften, blive ubenyttet. For at overbevise hine blinde Forgudere om, at man i Engelland selv ikke ubetinger tilbeder Shakespear, anføres her to af hans berømte Landsmænds Dom om ham. Om Shakespear.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Vi ville slutte disse Betragtninger med nogle, maaskee lidt overdrevne, men imidlertid ikke ninteressante bemærkninger af Voltaire: "Jeg vil, saa lyde hans Ord, sige noget Voveligt, men sandt; Shakespears Fortjeneste har ødelagt den engelske Skueplads, der findes saa skjønne Scener, saa store og rædsomme Steder i hans monstreuse Farcer, som man kalder Tragoedier, at disse Stykker altid ere blevne opførte med stort Held. Tiden, der ene giver Menneskene Navnkundighed, forskaffer omsider deres Feil Agtelse. De fleste af denne Forfatters sære og gigante Jdeer have i Løbet af 150 Aar erhvervet sig den Ret at gielde for sublime. De nyere Digtere have copieret dem næsten alle. Men det, som gjorde Lykke hos Shakespear, blev udpebet hos dem, og det er vist, at Høiagtelsen for Shakespear tiltog i samme Grad, som man foragtede de Nyere. Man betænkte ikke, at man ei bør efterligne ham, og Efterlignernes ringe Held var ene Skyld i at man ansaae ham for uefterlignelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Den Gjæring, der under den franske Revolution saa kraftfuld yttrede sig i politisk Henseende, gik siden af meget naturlige Grunde over til Litteraturen, især til Digtekonsten. For tyve Aar siden lod man sig heller landsforvise end forandrede sin Troesbekiendelse om Danton og Pethion. Nu bryder man sig Feil om Republiker og Republicanere, men er saa ivrigen sysselsat med Parnassets Anliggender, at man skulde troe, der hviler et heelt Kongeriges Vee og Vel paa hver Streng af Apols Harpe. Følgeriig og priselig er enhver, hvilkensomhelst, Kamp i Aandernes Rige, men barnagtig og skadelig bliver den, naar den paa den ene Side ikke vil lade sig styre af Fornuften, og paa den anden holder sig mere til Personerne end Tingen. Lessings, tildeels excentriske Domme om Shakespear, har nærværende Forfatter kjendt længe førend man tænkte paa at bringe shakespearske Stykker paa vor Skueplads. Men man maae ikke glemme, deels at Lessing, som en afsagt Fiende af den Gottsched Franske Smag, der havde taget alt for stærk Overhaand i Tydskland, maatte i Modsætning deraf, ophøje Shakespear mere ubetinget end han maaskee under andre Omstændigheder, havde gjort, deels at det var en naturlig Følge af hans polemiske Tendents, at han ikke altid holdt sig, selv mod de Franske, indenfor Retfærdighedens strængeste Grændser. Sieldent er nogen Forfatter saa stor eller saa ubetydelig, som han i Polemiken, af de stridende Parter gjøres til. Lidenskabernes Sprog er som oftest ikke Sandhedens. Wadskjær kaldtes for 50 Aar siden Danmarks første Digter, og hvad er han nu - Michael de Tervantes Saavedra var saa miskjendt af sine utaknemmelige Landsmænd, at deres Historieskrivere ikke engang i mindste Maade omtalte hans Fød sted, men med hvilken Glorie straaler han ikke nu, to Aarhundreder efter hans Død, J Anledning af Noten S. 1465 i No. 92.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
af Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Den af mig udgivne: Dansk Haand-Ordbog til Retskrivnings og Sprogrigtigheds Fremme, med Grundtræk af den danske Retskrivningslære, 563 S. 4 stor Octav, udkom 1813 paa Hr. Universitetsboghandler Brummers Forlag. Ved at eftersee Fortalen eller Recensionen over samme i Dansk Litteratur=Tidende 1816 No. 13, eller endnu bedre ved at sammenligne bemeldte Haand=Ordbog med Prof. Jac. Badens orthographiske Ordbog (udkommen 1799), vil man erfare, at den vel har Øjemed tilfælles med sidstnævnte Bog, men ei kan kaldes blot en besørget ny Udgave, af denne. C. Molbech.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Jndenlandske Efterretninger. Nakskov, den 12te November. Mandagen den 28de October høitideligholdtes i Nakskovs borgerlige Enigheds=Selskab Hendes Majestæt Dronningens Fødselsdag ved en foranstaltet Souper. Efterat en Sang, passende til Dagens Høitidelighed, var afsjungen, udbragtes Hendes Majestæts Skaal, som besvaredes med et tredobbelt hjerteligt Hurra. - Conversationen varede til Klokken 11, da Selskabet adskiltes med de varmeste Følelser for Landets fromme Moder, og det inderligste Ønske: at hun endnu i mange Aar maatte pryde Danmarks Throne. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Jndsendt af een Reisende. - Søndagen den 3die November var en sand Festdag for Marstalls Jndvaanere; dette var just Aarsdagen efter at Luerne havde fortæret en femte Deel af denne Bye - og de fleste Huse havde allerede havet sig igjen af Asken; derfor var denne Dag nu ligesaa glædelig som den for et Aar siden havde været sørgelig; derfor, og tillige til Ære for de Brødre som ved rundelige Gaver havde rakt de Nødlidende Haanden, flagede alle Skibe i Havnen. - Tre Kanonskud kaldte den Rige og Fattige, Oldingen og Ynglingen, den Lamme og Blinde, ledsagede af Øens Embedsmænd, til Gudshuus Ved en hjertelig Tale mindede deres Præst den om den hurtige Forandring fra Elendighed, til Haab om nye Velstand, og formanede dem til Taknemmelighed mod Forsynet og deres deeltagende Medborgere. Tre Kanonskud forkyndte atter at Gudstjenesten var tilende og enhver samlede sig glad med Familie og Venner, og Øens Honoratiores bleve bevartede hos Sognepræsten, hvor Marstalls Opkomst og dens Velgiøreres Sundhed ikke blev forglemt. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Fridericia, den 2den Novbr. Søndagen den 20de Octbr. holdt den for den reformerte Menighed beskikkede Præst, Jean Ethienne Coulin, første Gang Communion i den reformeerte Kirke; efterat samme der ikke har været holdt i 2 en halv Aar, formedelst Præste Vacance. Det var et høitideligt Syn, tillige rørende at see 260 (og følgende Søndag den 27de, over 200 Communirantere) stemte til de bedste Følelser og skjønneste Andagt; som endnu forøgedes ved Hr. Coulins blide og hjertelige Foredrag. - Hvormeget formaaer ikke Jesu Lære paa det menneskelige Hjerte, naar samme tolkes i Aand og Sandhed. - Hr. Coulin er syvende Præst som har været beskikket for den reformeerte Menighed, i næsten et Seculum den har været bosat her paa Stedet, hvoraf kun 2de ere døde her, nemlig Hr. Hollard, som havde været Præst i 42 Aar, og Hr. Dalgas, som havde været Præst i 28 Aar. Den nuværende Skolelærer og Degn, har tilbagelagt sit 40de Embedsaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
De Reformeerte maatte fra 1720, de boesatte sig her paa Stedet, behielpe sig med anden Etage af et Huus til deres Gudstjeneste, til 1736, at dette til deres Gudsdyrkelse indviede Tempel blev bygget; hvortil Hs. Excell. Generallieutenant Stadfeldt, Commandant i Fridericio, den 2den Juni f. A. lagde den første Grundsteen i Hs. Kongel. Majestæt Christian den Sjettes Navn. Samme blev siden bygget under Opsigt af den Tids værende Præst Hr. Bouvet og Menighedens Forstandere, som ikke anede, at Menigheden i et Tidsrum af 81 Aar saaledes skulle forøges, at Templets Locale næsten ikke kan fatte den. (Ribe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Kjøbenhavns Børs den 19 November. Cours. Hamb. 2 M. 640, a vista 650. Amsterdam 2 M. 591, a vista - . London 2 M. 29 3/4 Rbdlr. Spec. 665. - Specier solgtes til 40 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 94 pr. 100; Oblig. 76. Norske Sedler 29. Svenske Sedler 9 Mk. 8 s. Disconto 10 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Bekjendtgjørelse. En Student ønsker sig to eller tre Drengebørn fra otte til tolv Aar at læse med et par Timer daglig. Han vil undervise i de gamle og nyere Sprog, i Latin, Græsk og Hebraisk, Fransk og Tysk vil han baade lære at oversætte og at skrive; det danske Sprog vil han især stræbe at gjøre sine Elever mægtige, som det, hvorfra alle andre Kundskaber for den Danske skal udgaae, ikke allene skal Sprogets Malm - om jeg saa maa sige - udgrandskes og dets Aand fattes, men, hvad mere er, Tanker skulle opvækkes, som kun kunne opvækkes i Modersmaalet. Religion, Historie, Geographie, Grometrie, Arithmetik, kortsagte alle Skolevidenskaber ville blive et dagligt Studium for de ham anbetroede Ynglinger, da det er Videnskaber, som for den vordende Verdensborger - jeg vil ikke sige Videnskabsmand - ere aldeles nødvendige. Naar hans Elever ere over tolv Aar, og naar de, som i den Alder tør forudsættes, ikke ere ganske uden Kundskaber, lover han i kort Tid, at bringe det dertil, at de skal kunne vorde indsatte i en latinsk Skoles øverste Klasse. Paa Lønnen sees ikke meget, derom vil man let blive eenige, ja, dersom Forældre eller Foresatte ønske det, vil jeg gjerne i en Maaneds Tid arbeide uden al Løn og i dette Mellemrum, der kan ansees som en Prøvetid, ville vi snart paa begge Sider opdage giensidig Harmonie eller Disharmonie; men jeg ønsker gode stille sædelige Børn med ufordærvede Hjerter og om muligt ikke altfor sløve Hoveder, at Studeringerne kan fremmes ved Blidhed og Kierlighed, og at Lærerens Arbeide kan vorde ham let og behageligt. Fra Dennes Haand skal al mulig Flid vorde anvendt, at arbeide med haabefulde, selvvirksomme Smaae var stedse Jndsenderens Glæde; deres Fremgang skal stedse være hans høieste Bestræbelse, hans første Ønske. Anbefalinger fra saakyndige Mænd og det blandt Universitetes Professorer skal paa Begiering skaffes, Bladets Udgiver, Hr. Soldin, boende paa Nyetorv Nr. 116, har med forbindende Godhed paataget sig at underrette Vedkommende om Jndsenderens Navn og Bopæl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-19
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-23
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. ossel- Trettende Aargang. No. 94. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 November 1816. Fornødent Gjenmæle paa Hr. T. Thaarups Anhang til Ruhs, o. s. v. (Fortsættelse; see No. 92.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-23
Efterat Hr. Forfatteren har meddeelt det Væsentligste af sit forslag til Hans Majestæt, og de Jndvendinger, der ere komne til hans Kundskab, gjør han opmærksom paa, at Erfaringen desværre be stadfæstet hans Spaadom om Coursen. Uagtet de fra Vestindien hjemkomne Skibe have bragt os, i Provision, Fragt og andre smaa Fordele, omtrent 13 til 16,000,000 Mk. Bco., uagtet Danmark har havt i Aar en betydeligere Kornudførsel end nogensinde tilforn, og der allerede til Stettin skal være kommet derfra 60,000 Tdr.; uagtet der fra Jylland allene er i det Hele i Aar udført imellem 1000 og 1500 Baller Uld, kort, uagtet de uhyre Summer i rede Sølv, som Alt dette har indbragt, see vi vor Cours dog dale mere end nogensinde. - Alle hine Tilløb nytte altsaa kun lidet, naar Afløbene ere saa meget desto større. Sjælland, forbruger allene for henimod 3 Mill. Mk. H. Bco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-23
Caffe og Sukker. Theer solgtes nyligen til 200,000 Spec. Værdie, hvoraf de fleste blive i Landet, og i Tobak bortsnuses og bortsmøges 6 til 700,000 Mk. Bco. Allene for franske Handsker udgaae aarligen 15000 Specier. Disse Exempler synes at være nok til at overtyde enhver Upartisk om, at vi langt fra ikke strække Tæring efter Næring, og at hver den, der klager over Coursens Dalen, ved at gribe i sin egen Barm, og løseligen at beregne hvor meget han aarligen offter paa Almeenfordærvelsens Alter, snart vil indsee, at der, hvor 2 Millioner Mennesker, i større og mindre Grad, besieles af een og samme Ødelæggelsesaand, der kan Pengevæsenet umueligen staae paa nogen glimrende Fod. Forf. foreslaaer derfor en almindelig Forening til Opnaaelsen af det store Maal: Pengevæsenets Forbedring, at forsage alle fremmede Undværligheder, tilbyder sig at være den Første, der træder ind i den, og af al Ævne at virke til dens Fremme. Han kjender kun to Udveie, der kunne ophielpe vor Cours: enten en gjennemgrihende Jndskrænkning, hvoraf følgen omsider maatte blive Circulation af Sølv, eller strax at tilintergjøre Seddelmassen, og i dens Sted indføre Sølv, da en Mellemting ikke leder til Maalet. Hvad den sidste Udvei angaaer, da ønsker Anmeld. at det ikke maatte bringes i Udførelse, i det mindste ikke saalænge Tingene staae paa nærværende Tid. Det synes i manges Øine, at være noget ret Glædeligt, at have lutter Sølv i et Land, men de betænke ei, under hvilke Omstændigheder det kunde være saa glædeligt. Med. Crediten fremkommer Sølvet ligesom Markens Blomster med Foraarssolen, og med Miscrediten forsvinder det ligesom hine med Vinterkulden. Hvor det kan komme frem, vil det nok komme af sig selv, og hvor det ikke vil komme frem, nytter det kun lidet at fremtvinge det. Sæt, vi vilde tilintetgjøre Seddelmassen med Sølv, saa kunde det dog ikke skee for en større Sum Sølv end de circulerende Sedler efter nærværende Cours beløber sig; dog, selv dertil udfordredes i det mindste 6 Millioner Spec.; men ei at tale om, at slig en Tilintetgjørelse ikke kunde have nogen fordeelagtig Jndflydelse paa Crediteen, saa vilde følgen deraf blive, at de rede Penge efterhaanden endnu raskere end før vilde gaae ud af Landet, især naar Circulationsmassen ikke var forholdsmæssig stor, og at det hurtige Omløb, som nu finder Sted, fordi man aldrig sætter saa stor Priis paa Papirpenge, som paa rede Sølv, eller med andre Ord, fordi man krymper sig mere ved at udgive et Sølvmarkstykke end en Rigsbankdaler-Seddel, vilde, til stor Skade for de fleste Næringsveie, betydeligen standses. At det imidlertid er dette hurtige Omløb, denne ringe Paaholdenhed af Sedler, der gjør det for saa mange Mennesker lettere at faae deres Udkomme, er vist, thi derved følger man netop det ogsaa i financel Henseende vigtige tydske Fyndsprog: Leben und leden lassen. (Forts.) Om Ævrets saakaldte Opgivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-23
Markfreden har i den sidste Tid været een af de meest omtvistede Gienstande, men de fleste synes at staae i den urigtige Formening, at Ævrets saakaldte Opgivelse, der betragtes som en Hovedhindring derfor, ei ved Forordningen af 29 Oct. 1794 er forbudet. Endnu ganske nyligen har Forfatteren af et Stykke om Markfred i No. 92 af Skilderiet, omtalt en saadan Opgivelse af Ævret som noget Tilladeligt. Man troer derfor at burde gjøre alle Landmænd opmærksomme paa efterfølgende Circulaire, som Politiemesteren paa Kjøbenhavns Amt, Hr. Cancellieraad Wedege, under 29 Aug. d. A. har ladet udgaae til samtlige Sognefogder paa Kjøbenhavns Amt, og hvori han oplyser alle Vedkommende om det Urigtige i hiin Mening.