JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
For Cancelliet er andraget, at en Mand i Bergen, i Aaret 1806, efter Mellemregning, blev en Mand 1000 Rdlr. skyldig, for hvilken Sum han under 11te April f. A. udstedte sin Revers, hvorimod Creditor lod Gielden henstaae, da Debitor var uformuende til at betale. Efter Dennes Død, i 1812, blev Sagen med hans Enke saaledes afgjort, at hun for Gielden i 11te Junii Termin udstedte en simpel Obligation. Da denne Gield nu i Følge Frdn. af 6te Jan. sidstl. skal omskrives til Repenge, har Debitor paastaaet, at denne Obligations Datum burde tages til Følge, hvorimod Creditor, har formeent, at Reversets Datum, som den Tid, da Gielden blev stiftet, burde være den gyldige Termin, han har derfor herover anholdt om Cancelliets Resolution. Collegiet har derpaa svaret, at, da det af ham paaberaabte og i Gjenpart indsendte Gieldsbrev af 11te April 1806 i Grunden var en Anfordringsseddel, og altsaa ikke vilde have givet Ret til at fordre Gielden betalt efter allerhøistbemeldte Frons §. 23 1., saa skjønnes ikke, at han kan kræve den omhandlede Gield omskreven efter et tidligere Datum, end 11te Junii 1812, som den Termin, da en Obligation, som henhører blandt de i Frdn. §. 22. omhandlede Forskrivelser, først blev udstedt. Det vil, i øvrigt afhænge af Vedkommende, at lade denne Sag afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Saadant. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Under 26 Junii d. A. ere samtlige vedkommende Overøvrigheder, i begge Riger fra det danske Cancellie blevne tilskrevne saaledes. Da det Aar, for hvilket den ved allerhøieste Resolution af 29de Julii f. A. fastsatte Betaling af 344 Rdlr. for Underholdning af de i Døvstumme Jnstitutet værende Elever ender med indeværende April Qvartals Udgang, saa har Cancelliet i denne Anledning, samt med Hensyn til den Forandring, som ved Forordning af 5te Jan. d. A. er skeet i Landets Pengevæsen, nedlagt allerunderdanigst forestilling om, hvormeget der for Eftertiden skal erlægges i Abpenge for hver Eleve i Jnstitutet. Hs. Majestæt har derpaa behaget at resolvere: Vi ville allernaadigst have Betalingen for en Eleve ved Døvstumme-Jnstitutet, fra første Julii d. A., fastsat til 105 Rbdlr. S. V. aarlig, hvilken Betaling fra indeværende Aars 1ste Augusti bliver at erlægge efter den af Rigsbanken noterede Cours. Ved at tilmelde Dem denne allerhøieste Resolution til fornøden Efterretning, skulle Cancelliet tillige tjenligst anmode Dem om, at ville drage Omsorg for, at denne Betaling indsendes hertil ved Begyndelsen, af hvert Qvartal, for hver Døvstum, som af vedkommende Amt maatte underholdes i Jnstitutet paa det Offentliges Bekostning, hvorhos det bliver at bemærke, at der for August og September Maaneder d. A. bliver ved Betalingens Erlæggelse for October Qvartal at erlægge saameget i Efterskud, som Differencen ved Sølvcoursens Sættelse den første Augusti vil udgjøre imellem, hvad der ved Julii Qvartals Begyndelse betales for hele Qvartalet, efter nuværende Sølvværdie, og den d. 1ste Augusti fastsættende Sølvværdie. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Kjøbenhavns Overformyndere have, i Anledning af Reskriptet af 3 Febr. 1804 §. 2, der bestemmer, at med Capitaler af 20 Rd. og derunder bør forholdes efter den ved Reskript af 7 Febr. 1794 authoriserede Udkast-Anordnings §. 1, for spurgt, om ikke nu disse Bestemmelser maatte ansees gjeldende for Summer indtil 20 Rd., og, som en Følge heraf, de siden Publicationen af Fron. af 5 Jan, sidstl. oppebaarne mindre Capitaler udbetales Vedkommende. Collegiet har derpaa svaret, at det flyder af Fr. af 5 Jan, sidstl. den 49 s.,at den i Udkast-Anordningens §. 1 nævnte Sum nu er at forstaae om Repenge Daler for Daler. Mindre Summer skulde altsaa for Fremtiden ikke modtages i Overformynderiet, undtagen i det Tilfælde, som Udkast Anordningen nævner, at nemlig den Umyndige allerede har en foregaaende Arv af større Beløb indestaaende i Overformynderiet. De siden Forordningens Publication alt imodtagne Summer, som efter det foranførte ei høre under Overformynderiet, bør altsaa udbetales Vedkommende. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
En Kjøbmand har for Cancelliet andraget, at han i Følge Obligation, udstedt i Julii f. A., skylder en Sum af 50,000 Rd. D. C. til et Handelshuus, hvorpaa han har forpligtet sig til at afbetale noget vist aarligt. Da han i Anledning af Fr. af 5 Jan, sidstleden med sin Creditor er bleven enig om, at lade denne Capital omskrive i Rbp. N. V. med 25 Rbd. før hver 100 Rdlr. D. C., imod at han vedbliver at svare det betingede aarlige Afdrag, ligeledes omskreven til Rbpenge N. V., efter samme Forhold, som Capitalen, saa har han hos Cancelliet forespurgt, om der efter Anordningerne kunde haves noget imod denne Forening og in specie imod at den paategnedes Gieldsbrevet. Collegiet har derpaa svaret, at det intet ulovligt finder i den omspurgte Forening, ligesom man heller ikke skjønner rettere, end at samme kan paategnes Obligationen, uden at noget særskilt Document paa stemplet Papiir er nødvendigt. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Hos Cancelliet er forespurgt, om en af en Godseier, mod Panteret i en Gaard i Angeln, under 23 Jan. 1804 udstedt Obligation for 8000 Rd. Schlesv. Holst. Courant, klingende Mynt, skal omskrives til Rbpenge S. V. og i saa Fald, i hvad Forhold 1 Rd. Schlesv. Holst. Courant staaer til 1 Rbd. S. V. Collegiet har derpaa svaret, at Gieldsbreve, udstedte i Schlesv. Holst. Cour., ingen Omskrivning behøve, men hver Rd. Schlesv. Holst. Cour., gaaer i de Tilfælde, hvor Fordringen skal forvandles til Rbpenge (nemlig naar den ei et forfalden førend 1 Jan. sidstl.) co ipso over til1 1/2 Rbd. S. V., alt i Overeensstemmelse med Fr. af 6 Jan, sidstl. §. 44. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Postefterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
(Af Hamb. Corresp.) London d. 22 Junii. Der er i Gaar ankommen et Skib fra Gothenborg til Yarmouth, som havde Hertugen af Brunsvig ombord. Vi kjende ikke Aarsagen til hans pludselige Tilbagekomst. Ved dette Skibs Afgang fra Gothenborg havde man sammesteds ingen nye Efterretninger. -J Følge de sidste Efterretninger fra Baltimore maa intet med Licenzer forsynet Skib udløbe fra de americanske Havne, efterdi det af Blokerings=Escadren sendes til Deleware eller Cheasepeak. Man forsikkrer, at der befinder sig 30,000 Tønder Meel ombord paa Skibene i begge disse Bayer. Dette Meel maa aldeles bedærves, naar disse Skibe ikke kunne udløbe førend den hede Aarstid begynder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Den Franske Caper le Lion har siden d. 30te f. M. taget 1 Engelsk Brig, 1 Engelsk Corvette, og 1 Spansk Brig. - D. 24 Junii. Da siden nogle Dage alle Americanske Krigskibe ere i Søen, saa har der udbredt sig et meget ubehageligt Rygte. I Gaar hedde det, at Sterling Castle, som havde Lord Moira og hans Følge ombord, blev tagen af en Americansk Fregat. - Deal d. 23de Junii. Skibet Danmark er afseilet, for at krydse for Viesingen. Der er ankommen en Cutter med Depecher fra denne Station. - Nogle Detaschementer af forskjellige Dragon-Regimenter, tilsammen 117 M. og 241 Heste, have faaet befaling, at gjøre sig færdige til strax at kunne indskibes. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Plymouth d. 3 Junii. Der er endnu afgaaet 4 Russiske Linieskibe og 1 Fregat i Depot i Engelland. Disse Skibe maa i Følge Conventionen tilbagegives Rusland. - - d. 25 Junii. Hertugen, af Brunsvig er kommen tilbage til Engelland. Vi haabe, at hans Tilbagekomst ikke vil være ledsaget af Hertugen af Cumberlands, thi det vilde meget fordunkle vor Horizont. - J Underhusets Sæde d. 23de Junii foreslog Skatkammer=Cantsleren Jnd beretningen angaaende Subsidietractater. Da Beslutningen om de Subsidier, der skulle gives Sverrig, forelæstes, sagde blandt andet Hr. Bank: at han haaber Tractaten med en stor europæisk Magt fra 1790 ikke vil tages til Mønster ved denne Leilighed. Han mener, at det ikke er nødvendigt her at bruge en saa hemmelighedsfuld Fremgangsmaade. Han troer, at Tractaten indrømmer for meget, uden at man høster ringeste Fordeel deraf, og at aldrig en Tractat har været mindre tydelig end denne, og han fordrer en Erklæring derover endnu under Debatterne. Alt hvad han bemærkede i denne Tractat, var Forliiset af den uhyre Sum af 1 Mill. Pd. Sterl. for Engelland, ikke at tale om Aftrædelsen af en meget rig Øe, uden at det havde de ringeste Fordele deraf. Han spurgte, omden af denne Tractat ventede Nytte ikke beroede paa Forbindelsen af 35,000 Russer med de Svenske, og da man maatte være overbevist om, at dette ei kunde levere dem, om det da var overeensstemmende med den sunde Politik, at man sluttede en saadan Tractat? Dernæst vilde han spørge, om Sverrig er indbegrebet i Vaabenstilstanden eller ikke, eller om Rusland, som er ind begreben deri, ikke forhindres derved til at stille sin Contingent, og om vi i begge Tilfælde ikke ere fritagne for den Forbindtlighed, at betale Subsidien, Vare vi det ikke, saa hersker der en stor Ligegyldighed for Engellands Jnteresse Han spurgte fremdeles, at hvis Sverrig sluttede Fred med Frankrige, og ikke med Danmark, om vi da i Kraft af denne Tractat vare forbundne til at hielpe Sverrig til at tage Norge i Besiddelse? Efterat Taleren endnu en god Stund havde talt om Tractatens Grundsætninger, endte han med, at den tykkes ham meget ubesindig sluttet, og at Engelland vilde sandsynligviis tabe en betydelig Sum Penge derved, uden at erholde ringeste Erstatning derfor. Han lastede meget Guadeloupes Afstaaelse, og vilde til Slutningen vide, om den nærværende Vaabenstilstand vil tilveiebringe Freden, og bad Lord Castlereagh at fremsætte de Grunde, paa hvilke han har sluttet en Tractat, der endnu kan holde os indviklet i Krig med Danmark, efterat alle Stridighederne paa Fastlandet allerede vare afgjorte. – Lord Castlereagh troede alle lee. rede ved tidligere Leiligheder at have erklæret sig over denne Gjenstand, og at han altsaa ikke behøvede at komme tilbage til den igjen. Han lod sig nøie med at svare, han forsikkrede, at Tractaten allerede var bragt i Udførelse paa en Maade, der beviser dens Nytte. J Henseende til Guadeloupe ere Ministerne endnu ikke bemyndigede til at give en Erklæring. Hr. Banks sagde, at det havde været klogevo, at slutte en Tractat directe med Rusland selv. - Beslutningen blev efter nogle Discussioner antagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Wien d. 26 Junii. Somdet godt Tegn, at Fredsunderhandlingerne fortsættes med Held, og snart ville bringes lykkeligen til Ende, anseer man den Omstændighed, at man i Dag har eftersendt Grev Metternich et Sølvservice. Det hedder, at saavel fra de krigførende Magters Side, som fra det mæglende Hof, prøvede diplomatiske Mænd ere udnævnte, nemlig af Østerrige Grev Metternich, af Frankrige Hert. af Vicenza, af Rusland Grev v. Stackelberg, af Engelland den forrige Hanneverske Gesandt ved det herværende Hof, Grev vi Hardenberg og af Preussen Friherre v. Humboldt, for at udfinde en solid Grundvold for Freden, hvorpaa det hele Fredsanliggende skal støttes. Dronning Caroline af Sicilien, Keiserens Tante, skal, paa sin Reise til Ungern, være ankommen til Constantinopel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Fra den Bøhmske Grændse, d. 29de Junii. Ministeren for de udenlandske Anliggender, Greve v. Metternich, skal i Følge en Jndbydelse være d. 23de afreist til Dresden, hvorfra han d. 26de vender tilbage til Gitschin. - Keiseren af Rusland vilde indtil d. 23de forblive i Opotschna, og derpaa vende tilbage til sit Hovedqvarteer til Petersvalden. Dresder, d. 25de Junii. Kongen af Westphalen er ankommen her d. 22de, og Grev Metternich, hedder det, ventes her. - Udtagelserne tilde Sachsiske Troppers Complettering ville nu tage deres Begyndelse. Fortegnelsen over Mandskabet. fra 18de til 32de Aar maa ufortøvet indleveres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Frankfurt, d. 4de Julii. Marschal Hertugen af Castialione, Chef for den Bayerske Observationsarmee, er afreist herfra til Würzburg, hvorhan ved sin Ankomst udstedte en Proclamation til Soldaterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Frankrige, d. 21de Junii. Reisende, som i dette Øieblik komme over vore Grændser, forbauses over Frankriges, uudtømmelige Hielpekilder. Hver Vaabenplads, de berøre, indbefatter 15 til 20,000 Mand Ynglinger, der øves i Vaaben. Erfurt, Frankfurt, Maynz, Metz yde et saadant Syn, og paa hvert Stapested fra Gotha til Saarbrück ere Hoved= og Biveiene fra om Morgenen, Kl. 4 1/2 til om Middagen Kl. 1 opfyldte med utallige Compagnier, Escadroner og Detaschementer. Alle muelige Slags Tropper, alt Slags Skyts og Kjøretøi ere endnu paa Veien, uagtet Jndbyggernog de Lande, gjennem hvilke alt dette drager, ikke tale om andet end de overordentlige Convoyer. der allerede ere passerede. Toget begyndte med Conscriptionen for 1813, bestaaende af 120,000 Mand; siden kom 100,000 Mand af Nationalgardens 1ste Ban; derpaa 100,000 Mand fra de tidligere Aar 1809 til 1812, fremdeles endeel af de 150,000 af Conscriptionen for 1814, og endelig Efterslætten fra 1806 til 1812, i det mindste 100,000 Mand. Desuden kan man endnu tilføie af Frivillige, der ikke have Conscriptionsalderen, af gamle, fuldstændige Divisioner fra Spanien og Jtalien, af Marineartillerister, og Overcomplette af de 4 Conscriptioner, langt over 100,000 Mand. Hvad Jtalien og Rhinforbundet yder er her ikke regnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-12
Udtog af Kong Christian den Femtes Danske Lov. (Fortsat, se No. 54.). Lod Sølv. Sølvsbøder. Paging. Den, som bebreider Nogen, at han haver været Baudsadt, naar han igjen i Guds Menighed er indlemmet, 2918. . Hvo ved Tinge lader tappe, 13 3: Om Dommeren ikke lydeligen for Retten afsiger, 1513. Solvboder. Lod Solv. Pagina. 20. Om Prinsipalen selv og andre Jnteresserede ikke møder, naar Overdommeren dem det forelægger, 1917. 20. som ei vil vidne ved sin Eed, alt hvad hannem vitterligt er, naar Dommeren ham det forelægger, 1137. 20. som i Ære og Livs Sager ei personlig selv vil mode for Landsdommerne, deres Vidnesbyrd at forklare, 20, hver af Skibsfolkene, som ei vil være deres Skipper dig, 4 19. Om Klokkeren stiller Klokken nogen til Villie, 22242. . Borgere, som tager mere for sine Vare end Borgermestere og Raad forordner, 348. 18. for igjennemstunget Saar i Laar, Læg eller Haand, eller andenstæds, 18. for Staugshug, Steenshug, Nævehug, Haargreb og Jordskuf, 678. 16. for første Nat, og anden Nat dobbelt, og saa fremdeles, bøder den der huser eller hæler fredles Mand, 16. til Lodsmanden for hver Fod Skipperen fortier, 4324. 15. som drager Kniv til anden, end og han ingen Skade giør, 6714. 15. Gjør han Skade med Kniv, foruden andre rette Bøder, 6715. . hvor Skipperen, ikke lader losse med det brændte Stadsmaal, 4211. 10. Den, som vil nøde Kokken til at gjøre Jld og spise, uden rette Tid, 4117. 10. Færgemand eller Skipper, som nogen Betler fra et Sted til andet overfører, for hver Person, 31117. for hver Saar, som ei er benhugget eller igjennemstunget, 672. Lod Sølv. Sølvskøder. Pagina. 9, hvo som hugger eller stikker til riden des Mand, og slaaer feil af Manden, og rammer Hesten og hugger anden Mands Klæder, 6201. . 8. som breider den som gaaer i Laugsældes og Mindremand, 193. 6. skal Præstens Medhielpere give, om de seer igjennem Fingre med nogen, en 6. hver af Skibsfolkene, som ligge af Skibet om Natten uden Skipperens Forlov, 4-6.6. hver Baadsmand, som lader sig finde om Nattetid paa Gaden eller i utilbørlige Huse, 47. 6. som vil nøde Skipperen at kjøbe fersk Mad, 41. 16.6. Om Kokken fortier, at nogen ville nøde ham at gjøre Jld og spise uden den rette Tid, 4117. 6. som fordrister sig omborde at drikke til Overflødighed i Skibet, 4. 118. 6. som Driftesæ hitter og fører det af Herredet, 594. 6. som ikke lukker sine Gjerder, 31339. 4. for hver Dag nogen Landstings= eller Overretsskriver forholder nogen sin Dom over 14 Dage, 18-10. . 4. Øvrigheden, som seer igjennem Fingre med dem, som om hellige Dage for Aftensang drikke, 6 38. 4. den som ikke, efter Amtmandens Befaling, vil paagribe den Skyldige, paa Landet, saa og efter Byfogdens i Kjøbstæderne, 42444.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Saltidende Carnolgiskesse- Gesand. Tiende Aargang. No. 56. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. chin. Tirsdagen den 13 Julii 1813. arbeiOm de nu værende høie Kornpriser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
(Fortsættelse.) i Endelig indrømmer Hr. Amtsprovsten, at Bonden i Aarene 1809 og 1810 kom til nogen Velstand, ved at sælge Korn og Fedevare, Lærreder og Dynevaar, men at dette derefter er standset i de følgende Aaringer, hvoraf skulde følge Bondens Ødelæggelse; men foruden den i Øine faldende Velstand, der saa skjendelig udtager sig i de foran benævnte Tilfælde, behøver blot Hr. Amtsprovsten, at spørge en velhavende Bonde om Prisen paa hans uden Gield behæftede, Eiendomsgaard, og Svaret vil bliver ikke under 10 til 12,000 Rbd. og derover. Erkyndige Dem ved de aarlige Landmilice=Sessioner, hvad Bonden betaler for at faae en fattig Kjøbstædborger til at indtræde som Soldat for sin Søn, og De vil finde, at denne Betaling paa nogle Aar er steget fra 600 til 2000 Rdlr. og derover, foruden den aarlige Rancon. Eftersee Bondens Tegnebøger, og De vil deri ikke sjelden finde nogle ret smukke 100 Rdlrs=Sedler henlagte, mindre til en Nødskilling end for i et godt Lag at vise, man ikke mangler Penge, eller maaskee til Spillepenge; thi det er ikke uden Exempel, at endog Bønderkarle bortspille flere 100 Rd. af Gangen. Raadspørg Skjøde- og Panteprotokollen i Kjøbstæderne, og Hr. Amtsprovsten vil finde, at Bondens aarlige Capitalers Udsættelser ikke har standset i 1811 og 1812 Aars Terminer Efterspørg om Kongel. Skatkammer=Afdragsfonds tella hæle. Obligationer, og De vil finde en ikke ringe Deel deraf hos Landboen, maaskee endog nogle hos Lumbye Sogns Beboere."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
Forfatteren undersøger nu de af Hr. Amts provsten opgivne Aarsager til de dyre Tider. Han søger at godtgjøre, at Norge og Kjøbenhavn kunne brødføde sig uden ved Hielp af Østersøen, og at Danmark aldrig har udført Rug til Fremmede. Han antager at Folkemængden i de Danske Stater, udgjør 2 1/2 Mill. Mennesker, og viser, at de Danske Provindser, Norge og Holsteen uberegnede, efter det Overslag han anfører, have saameget dyrket Land, at 4 Tdr. 2 Skp. komme paa hvert Jndivid, hvilket er mere end man i Almindelighed antager som nødvendigt til et Jndivids Underhold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
Under denne Beregning har man vel inddraget Norges og Holsteens Folkemængde, men aldeles ikke regnet den Kornafgrøde, der avles i Norge, eller taget Hensyn paa Hartkornet, eller de saakaldte Plouge i Holsteen, for deraf at udfinde hvad der af Korn avles i denne sidste frugtrige Provinds. Resultatet af denne Forfatterens Undersøgelse er: at Danmark kan, forudsat at kjendelig Misvext ikke indtræffer, brødføde sig selv, Norge og Kjøbenhavn, uden Tilførsel fra Østersøen. Han søger derpaa at godtgjøre, at den standsede Handel og Skibsfart ikke kan være Aarsag i de høie Kornpriser, men at man snarere kan paastaae, at denne Standsning maatte have den aldeles modsatte Virkning. Forf. yttrer Tvivl om, at Kornets Sieldenhed er for Øieblikket saa stor, og anseer det for ønskeligt, om den af ham foreslagne Undersøgelse af Tornforraadet i Danmark maatte sinde bifald. Han mener, at man da bedst vilde erfare, om flere lige troværdige Mænds Forsikkringer om, at der gives flere sammendyngede Hobe af Korn, som opbevares til endnu dyrere Tider, ere sande eller ikke. At Statens uforholdsmæssige Udgivter mod dens Jndtægter maa have Jndflydelse paa Pengevæsenet, viser Coursen tydelig nok, men den bør ikke have videre Jndflydelse paa Handel imellem Borger og Borger end den allerede har havt. Saalænge Korn og Fedevarers Stigen vedbliver, kan man ingenlunde gjøre sig Haab om, at Priserne paa andre Livets Fornødenheder ville aftage, thi disse sidste rette sig i Almindelighed efter Priserne paa Livets Nødvendigheder - hvoraf igjen følger stedse vedvarende stigende Priser paa alle andre Ting.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
At Kjøbenhavns Providering ikke kunde havt saastor Jndflydelse paa Kornprisernes Stigen, vil Forf. bevise af følgende: Kjøbenhavn blev i Aaret 1807 oversvømmet af Fiender, som forbleve der indtil henimod Slutningen af Aaret; Sjælland blev udtæret og kunde intet afgive til Kjøbenhavn, som var afskaaret at Leilighed til at blive forsynet fra de andre Provindser, Kornprisernes Stigen maatte altsaa især have yttet sig i det Øieblik, Fienden forlod Sjælland; men dette, skede ikke. Fan Maaneder derefter ankom de allierede Tropper til Holsteen, Jylland og Fyen, og behøvede en overordent. lig Mængde Korn, men Priserne stege alligevel ikke. Norges Providering skal rigtig nok bære. Skylden for de opdyngede Qvantiteter Korn, som Vedkommende have Vanskelighed ved at forklare, hvorhen de ere bestemte. Men har Norge da aldrig, førend paa et Par Aars Tid behøvet Rug, Danmark, og har der aldrig forhen været en ligge. stor Misvext i Norge, hvorfor har da denne ikke havt lige Jndflydelse paa Kornprisernes Stigen, i Aa Danmark – Forf. nægter ikke, at Afgrødret 1814 paa endeel Steder mislykkedes, men han indrømmer ikke, at den var saa almindelig som paastaaes." Et ikke ugrundet Rygte angiver. der i Fyen, hvor der ved sidste Høst endnu henlaae ikke ubetydelige Kornqvantiteter, som visse Blodigler i Haab om høie Priser ikke vilde sælge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
J Aaret 1771 var et ufrugtbart Aar, og Rugen, som 1769, kostede 2 Rdlr., kostede den Gang 5 Rdlr., altsaa henved tre Gange saa meget; i Har ret 1843, derimod, da ingen Mis Frd. Par, den til 80 Rdlr. (nu koster den 136 Rdlr. Td.) altsaa til ti Gange saa meget som i Aaret 1810, da den kostede 8 Rdlr. Jmidlertid kan det dog ikke nægtes, at Afgrøden 1812 var jevn god. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
Som Hovedaarsag til Kornprisernes Stigen anføres: den store Kornudskrivning 3 Td. Korn pr. Td. Hartkorn. Det kan ikke nægtes, at den er høi, men Bonden faaer Godtgjørelse derfor, og Kornudskrivningen tjener til Landets egne Fornødenheder. Den kan ikke have voldet Landet Tab eller formindsket Kornmassen og opskruet Priserne, men meget snarere tjent til at nedstemme dem. Hvor til Exempel Skattekornet anvendes til Norges Proviantering, behøvede dristige Norske Handelsmænds Emissairer ingenlunde at opdrive Kornet til endnu høiere Priser. (Fortsættes.)J Dag Dig, i Morgen mig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-07-13
(Jndsendt.)¬ J Adresseavisen No. 156, 166 og 167 af 6te, 7de og 8de Julii læses følgende BekjendtgjøNatten imellem den 6te og 6te dennes er relse: af en dumeristig Tyv, i Gaarden 200 første Sal. paa Kongens Nytorv, fra Gaden opbrækket et Vin Paa en Tid, og Tyverier og Jnd dus 8. J. P. 96 brud, synes alt mere og mere at tage Overhaand, kan, man ikke vel, løse denne Anmeldelse uden at blive opmærksom, paa de med dette Jndbrud og Tyverie forbundne Omstændigheder. Jndbrudet er nemlig skeet paa første Sal, og, vel at mærke, fra Gaden af. Til at udføre et saa dristigt Foretagende udfordres baade Redskaber og Tid det vigtigste Redskab synes rimeligviis, at være enStige, til hvis sikkre Anbringelse nægtelig hører nogen Tid. Lægger man nu hertil, at paa en saa vidtløftig Plads som Kongens Nytorv, hvortil støde saa mange Gader, flere Vægtere sandsynligen maae have Post; fremdeles, at der gaaer Skildvagt ved Statuen, at Jndbrudet er skeet paa en Tid, da Maanen var i første Qvarteer og altsaa gav noget Lys, fra sig til at forhøie de endnu værende lyse Nætter, saa er det virkelig paafaldende, at en saadan Udaad kan forøves uden at Vægterens Opmærksomhed derved sættes i Activitet. Det Hele er en Gaade, der virkelig fortjente at opløses paa Naade. Kan, nu slig, næsten en tilfredsstillende.