Berlingske Tidende, 1836-02-03
London, den 26de Januar. - Skatkamrets Cant fler, Hr. Spring Rice, som er Parlaments=Medlem for Staden Cambringe (Universitetet repræsenteres af Torten Hr. Goulbourn, bivaanede den 22de og 23de Januar tvende store Dineer i sin Valgstad, af hvilke den ene gaves af Cambringes ny constituerede, af liberale Medlemmer bestaaende Municipalitet, og den anden af Stadens active Borgere, for saaledes at højtideligholde den første reformerede Øvrigheds Jndsættelse. Hr. Spring Rice holdt begge Dagene meget eloqvente Taler; den første Dag forsvarede han det af Ministrene fulgte Maadeholdenheds- og Eftergivenheds-System, i Anledning af Municipal-Reformbillens Gjennem sættelse, og udtalde sig derpaa om Fordelen af de forbedrede Municipal-Jnstitutioner. Dagen efter gjendrev han de Paastande, at en Deel af de organiske Reformere i de sidste Aar havde kæmpet mod den brittiske Forfatning, samt at et Ministerium, der som det nuværende fremfor alt søgte at skaffe de Ønsker, Folkets overveiende Masse yttrede, Indgang, nodvendigviis ikke maatte tænke paa de Pligter, det havde mod Regjeringen. Med Hensyn til den Vej Ministrene ville betræde i den forestaaende Parlaments-Session, yttrede han: "Man har forekastet Reformbillen, at den lignede en fortørret Stamme, der ei er istand til at frembringe flere Frugter, eller ogsaa det dødsvangre Upas-Træ, der kun mægter at frembringe Gift. Men nu er Municipal-Reformen Reform Billens Førstegrøde. Vilde det vel have været muligt, at tilkæmpe sig dette, hvis de henraadnende Smaaslækker endnu havde bestaaet, En almindelig bedre Forvaltning af Statens og Kirkens Anliggender vil være en videre undblivelig Følge af Reform Billen. Reform-Billen har ikke været nogen Revolution; hverken Liv eller Eiendom har den truet eller ødelagt; men den har været Midlet til at fremkalde afhængige Corporationer for Folkets Municipal-Repræsentation, hvilke Folket var berettiget til at opnaae. Som sagt, den første Frugt har den omtalte Vill altsaa været. Men naar der er Tale om den første, da følger deraf, at man venter endnu flere. Vi maae derfor skride fremad, og vi ville, som jeg tillidsfuld haaber og troer, virke med Held i de politiske Forbedringers store Anliggende. Vi maae f. Ex. afhielpe Dissenternes endnu bestaaende Besværinger, og dette maa skee i samme Aand, i hvilken MunicipalReform Billen blev sat igjennem, med Fasthed og Energi; og Kongens Ministre ville gaae til Værks med desto større Fasthed og Energi, jo meere de føle, at Retfærdighed mod de protestantiske Dissentere i England, langt fra at svække eller true den herskende Kirke, til hvilken vi høre, meget meer vil styrke og beskytte den, da netop derved Retfærdighed og Sandhed i Almindelighed fremmes og Grundvolden udvides, paa hvilken Kirken hviler, og af hvilken den tør vente varig Beskyttelse og Understøttelse. Vimaae desuden, og det ifølge samme Princip af den paa Retfærdighed grundede Fasthed og Energi, drage Spørgsmaalet om den engelske Tiende under Overveielse. Vi maae forsøge, om muligt at løse Spørgsmaalet paa en saadan Maade, at den Understøttelse sikkres de virksomme Geistlige, til hvilken de ere berettigede, og at tillige den Hadets og Fjendskabets Kilde mellem dem og deres Menigheder udtørres, ved hvilken Prædikantens Virksomhed lammedes og Mistanke hyppigt vaktes mod selve Kirken. Vi maae skride fremad i den store Reform af vore Domstole. Vi maae skaffe det engelske Folk en billigere og virksommere Justits. Vi maae endvidere, forsaavidt det staaer i vor Magt, hæve og fredeliggjøre Jrland." Sluttelig yttrede Taleren Følgende: "MunicipalBillen har tildeelt Dem Prærogativer og Magt; men hvis disse ikke betragtes som Grunde til en dermed stemmende Pligtfølelse, da bliver hiin Forholdsregel intet andet end et Sværd, der, rettet mod Landet, truer dettes Friheder; den kan i saa Fald ingenlunde betragtes som Noget, der skal skaffe Beskyttelse og Forbedringer.