Københavns Adresseavis, 1772-02-25
Gaver fra Publiko. Til Syge=Kassen. Jndsendt 4re Mark med Hosskrift: 4re Mark til de Fattige fra S. S. S. Nok 3 Mark med Hosskrift: Eb. Giver Almisse af alt det, J haver, og see, da ere alle Ting Eder reene, Luc. 11, 41. De ædelmodige Givere takkes hiertelig paa de Fattige, Syge og Sengeliggendes Vegne. Frie=Skoler. Den 21de Februarii blev fra AdresseContoiret 12 Par Strømper til de flittigste Børn i Frie Skolen paa Christianshavn, hvorfor skyldigst takkes. J. Hvid. Den anseelige Gave af 75 Rdlr., som en Ubekiendt den 13de Februarii har saa ædelmodig skienket mine trende Frie Skoler, har jeg med det taknemmeligste Hierte paa Børmennes Vegne modtaget, og da den ikke var bestemt til noget visi Brug, troede jeg, det ikke skulde være Giveren imod, om jeg for en Deel af Gaven lod anrette et Kierligheds Maaltid i disse Skoler; derfor lod jeg i Søndags 197 Børn, som disse Skoler bestaae af, beværte til Middag med Risengrød og Fleske=Steg, samt for 2 s. Brød og en halv Pot got Øl til hver Barn, de Syge ikke forglemte, som hver fik sin Portion tilbaaret. Efter Maaltidet blev siunget: Vor Gud han er saa fast en Borg a., dernæst oplæst, og saavidt for Børnene var passeligt forklaret den 9de og 76de Davids Palmee, og til Slutning siunget: Christe lad din ædle Fred a. Under Maaltidet besøgte jeg selv Skolerne, for at see, min Fornøyelse paa saa mange Børn, af hvis Ansigter Glæden over denne Velgierning kiendelig skinnede, og blev overøst med de Taksigelser, som allene tilkommer den ædelmodige Ubekiendte. Da jeg kom i Skolen No. 3, som er de trende Velgiøreres Skole, traadte Skoleholderen frem, og holdte en artig liden Tale, hvori han forestillede Børnene de mange Velgierninger, som til deres Sieles og Legemers Ophold af Bekiendte og Ubekiendte hidtil vare dem beviste, opmuntrede Dem til Taknemmelighed, først imod Gud, som ved at oprette Skoler for dem, saa naadig havde antaget sig deres aandelige og legemlige Trang, dernæst til de skiulte Velgiørere, Skolens Underholdere, formanede dem til at bede Gol over disse og alle andre Velyndere, formanede dem til Flittighed og Lærvillighed, som det sikkerste Beviis paa deres Skiønsomhed; især forestillede han dem Anledningen til denne Velgierning, og formanede dem at erkiende denne Dag, som et Beviis paa, at naar det gaaer Kongen vel, gaaer det og den ringeste i Landet vel, og at af de guddommelige Velgierninger, som udøses over Kongens Hoved, drypper altid noget paa den usselste i Staten. - Dette eget Jndfald hos Skoleholderen var mig meget behagelig: men ligesaameget et hos Læremesterinden, som midt paa Bordet havde sat en Krands med vor Konges Navn i, og omkring Krandsen følgende Tanker, hvilke, skiønt de hverken vare høye eller efter Smagen, jeg dog til Forfatterindens Ære vil anføre for dem, som tænker og føler med mig, i hvad der angaaer denne hielpeløse Ungdom. Gud skee Tak, som givet haver Os igien vor Christian Viisdom selv, deel Viisdoms Gaver. Til din salvet frelste Mand. Af Palmen 47 og 46. Vi klapper med Hænder, raaber med Glæde for Gud med frydefuld Røst. Gud er vor Tillid og Styrke, en Hielp i Angester, som er befundet at være saare stor den 17de Januarii. Ubekiendte, som i Dag Spiser os, vi Fattige; Gud dig glæd, og det saa mag, At vi hist bliir samlede Hos vor Gud i Himlens Sahl.