Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-07-25
Da England for nogen Tid siden lod afslutte en Traktat med Mexico ved Dhrr. Hervey og Ward, saa ledsagede Forfatteren dem, som Sekretair, og blev derpaa, da denne Mission var tilendebragt, sendt af sin Regiering til Guatimalg for at afgive en Beretning om denne Republiks Tilstand. Thompson var dertil særdeles skikket ved sine Kundskaber og Amerika, som han har lagt for Dagen ved sin Oversættelse af Alcedos Lexicon over den Amerikanske Geographi J denne Bog finder man derfor de nyeste og paalideligste Beretninger og Guatimala. – Forfatteren afreiste den 21de April fra Mexico ledsaget af nogle Reisefæller, Tienere og en Vagt af 10 Soldater til Acapulco, hvor han indskibede sig paa Fregatten Tartar og seilede paa den til Sonsonate, en Havn i Gnatimala. Da de nærmede sig Tierra Caliente eller den hede Jord strækning, saa fortæller Forfatteren følgende Det første Tegn paa Klimatets Virkning saae jeg paa vore Dyr. Muulæselet hvorpaa jeg reed slønnede vel noget fordi det var gammelt, dog var det et smukt Dyr; men jeg forundrede mig dog over at det Kl. 3 om Eftermiddagen, da det havde gjort en Tour af 20 Engelske 15 Danske, Mile, paa engang stod stille; men det havde faaet et Soelstik, en af Soldaterne tilbød sig at aarelade det, dermed bar han sig nu saadan ad han tog en tør Green op af Jorden, spidsede den til med sin Sabel og stødte den derpaa i et af Næseboerne paa det arme Dyr. Dette foraarsagede at endeel Blod strømmede det ud af Næsen, hvorpaa han giød det noget Bræneeviin indi Ørene. Dette foraarsagede Dyret enten megen Smerte eller megen Fornøielse; thi det er vanskeligt at sige hvad det var. Saasnart han slap Hovedet paa det, saa lod det det synke dybt og rystede stærkt. Derpaa sagde han: Esta huen, det vil sige: Dyret er kommet sig, som ogsaa var Tilfældet. Dette Slags Aareladning opfyldte ganske sin Hensigt. Over den Maade at gyde Brændeviin i Øret forundrede jeg mig saameget mindre, som man bestandig tager sin Tilflugt, dertil i Mexico, saasnart nogen lider af Hoved vine, især naar det er en Følge af Tandpine. Man kommer da Brændeviin i en Sprøfte, og sprøfter det ind i det Øre, som er modsat den Side af Ansigtet hvori man har Smerten, og Brændevinet bliver da saalænge i Øret indtil Smerten forlader Patienten, som jeg har seet hvergang at være Tilfældet; i 3 til 4 Minuter saa heftig endog Smerten har været. Forfatteren beskriver denne Helbredelsesmaade endnu mere omstændelig ved Tandpine, Patienten maae lægge sig ned og trykke Hovedet til Puden paa den Side hvor Smerten er. Operatøren helder en stærk Drik, helst Rum, i det Øre, som vendes opad; omtrent en Spiseskeefuld er tilstrækkelig og man lader da den stærke Drik staae saalænge deri indtil Smerten hører op, som sædvanlig er forbi i 3 til 4 Minuter. Patientens Følelse derved er ingenlunde ubehagelig; den ligner den Susen, som man fornemmer naar man stikker Hovedet ned i Vand; men som dog er noget stærkere, og tager jeg ikke feil, saa følte jeg ved en saadan Operation, som jeg selv underkastede mig, en ubetydelig Besvimmelse; men som kun varede et Øieblik. Saameget er vist, at man ikke resikerer noget ved dette Middel, og hvo som kan resolvere sig dertil kan sikket giøre Regning paa Lindring. (Redakteuren kan ikke andet ved en saa vigtig Erfaring, og som det synes fra en saa paalidelig Kilde, at udbede sig en af vore kyndige Lægers Formening om dette Raad meddeelt i dette Blad.)