Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1812-02-21
Portugals-Armeen. J Begyndelsen af Januar brød Hertugen af Ragusa Marmønt) op fra Toledo, for at afløse Garnisonen i Cindad Rodrig og proviantere den paa nye; men General Wellington var imidlertid, for at gjøre en Diversion til Beste for Valencia, gaaet over Agueda og havde ved en Overrumpling Natten imellem den 9de og 10de indtaget Forskaden Rodrig og de uden for Pladsen opførte Redouter, de følgende Dage gjorde han bestandig nye Fremskridt, indtil endelig den 16de Pladsen Ciudad Rodrigo selv ved en Storm faldt i hans Hænder. Denne Seier gjordes ham saameget lettere, som Garnisonen ved en utilgivelig Skjødesløshed af Gouvernøren i Salamanca i 2 Maaneder havde været uden Kommunikation og ved Sygdomme var fra 1400 Md. smeltet sammen til 900, da den sikkert ellers vilde have udfordret Beleiringsanstalter og de Franske derved havde vunden 8 til 10 Dage. Da Hertugen erfarede den Fare, som truede bemeldte Plads, ilede han for at komme samme til Undsætning, men det var for sildig. J den Forventning, at Fienden, stolt af dette Held vilde have holdt Stand, trak han saamange Tropper til sig, at han med 60000 Md. vilde have kunnet byde ham et afgiørende Slag; men tilfreds med det coup de mam var Wellington allerede igjen gaaet tilbage over Agueda til Portugal, efter at have bortført en Deel af Rødrigo's svære Skyts til Almeida, og ikke een Engellænder blev tilbage. Ved den hele Begivenhed finder Hertugen saameget ubegribeligt, at han i sin Rapport ikke engang vil tillade sig nogen Bemærkning, da han endnu mangler de fornødne Efterretninger. Sydarmeen. General Soult, som med sit Observationskorps holdt Murcias Grændser besat, afskikkede den 12 Decbr.en stærk Afdeling til Leiren ved Lorca, der efter en kort men heftig Geværild for og Jnsurgenterne og forfulgte dem til paa hiin Sid at Torano. Ogsaa børte gule Feder have været her, kan man slutte deraf, og Segura trængt frem i Murcia opkastede overalt General L'Almand var paa samme Tid over Vras Jnsurgenterne; men formedelst det slette Veirlig kunde man først den 15de sætte sig i Bevægelse for at omringe Tariffa. Herved skuffet forlod Balleister os sin Leir, Jnsurgenterne bleve desaarsag saa levende angrebne. at de kom aldeles i Deroute; Balleisteros selv blev saa nær eftersat af det franske Kavallerie, at han blot havde sin Hest at takke for sin Redning. Den 20de omringede virkelig General Leval Tariffahvor 1500 Engellænder og 3000 Spanier havde indsluttet sig. De første vovede vel næste Dag et Udfald, men bleve tilbagedrevne. Den 23de var Beleirings-Artilleriet kommen og Løbegravenne aabnedes 120 Favne fra Pladsen. Den 29de skjødes Bresche, som allerede den følgende Dag var praktikabel, og da Gouvernøren endnu ikke vildekapitulere, lod man to Kompagnier Voltigeurer forsøge Breschen, men man havde forsømt at undersøge en Dynd Grav, som dækkede den angrebne Front, og her havde den idelige Regn gjort Grunden saa bundløs, at man umuelig kunde overvinde hindringerne. Man besluttede derfor at gjøre Breschen større, men Regnen som uophørlig vedvarede, gjorde Veiene aldeles ufremkommelige og Transportern af Levnetsmidler umuelige, saa man maatte trække sig tilbage over Strømmene, for at faae Opholds midler, som ganske manglede.