Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-03-23
Frankerig. Pairskammerets Holdning gjør et dybt Jndtryk paa det nærværende Ministeriums Stemning, blandt Valgeandidaterne til Præsident, var ikke en eeneste Ministeriel. Pairskammerets Adresse til Hs. M. Kongen, kan man med Rette kalde en Recapitulation af Trontalen med Anmærkninger til; saaledes siges der med Hensyn til Udsoningen mellem Prindserne af Huset, Braganza at ved at sikkre Halvøens Rolighed er det ikke mindre vigtigt: at Legitimitetens Grundsætninger befæstes. J Henseende til Finantsbudgettet siges der: "den Tid er sandelig kommen, da de almindelige Byrder maae lettes, uden nogensinde at vige fra den Agtelse, man skylder enhver Enkelts Rettigheder." Deres Majestæts Hjertes første Trang, er at see Frankerig lykkelig og agtet; De vil nyde dette, Sire. Hvad kunne desuden slette Jndskydelser udrette mod den udtrykkelige Erklæring af deres Villie: at ville opretholde og befæste Rigets Jnstitutioner, Monarkiet er deres Grundlag, Deres Krones Rettigheder, ville derved blive urokkelige, de ere ligesaameget værd for Deres Folk som deres egne Friheder; stillet under Deres Beskyttelse, ville De befæste de Baand, som fængsle de Franske til Deres Throne, og Deres Dynastie, og gjør det franske Folk Dem nødvendig. Frankerig vil ikke meere Anarchie end dets Konge vil Despotisme. - Hr. v. Chateaubriand holde for nylig en meget indholds riig Tale i Pairskammeret, i Særdeleshed stillet mod det nærværende Ministeriums Politik, hvoriblandt han yttrer sig saaledes: "Throntalen, mine Herrer, er udkastet af Ministrene, den indeholder deres hele System, vi ville prøve den: Saaledes erfarer man deraf at Grækerland har faaet en Herre; det er bekjendt nok, at Londonner-Protocollen fastsatte, at Grækerlands Behersker ikke maatte vælges blandt de 3 allierede Souverainers Familie, men man har alligevel ikke taget i Betragtning den nøie Forbindelse Prinds Leopold af Coburg staaer i til Huset Brunsvig; man har fulgt Protocollen efter Bogstaven; det være nu som det kan, men imidlertid er det ikke desstomindre sandt, at vi have opofret vore Soldater, vore Krigskibe og vore Penge, for at bringe Kongen af Engelands Svigersøn paa en Throne. Hvad har Engeland, gjort for Grækerne, medens det anerkjendte de spanske Coloniers Uafhængighed, anholdt det ved Themsens Strandbredder nogle smaae Skibe, som gode Christnes Menneskekjerlighed havde befragtet, med Gaver til de udplyndrede Grækere. Offentlig tilkjendegav det sin Partiskhed for Undertryk kerne mod de Undertrykte, hvis Oldinge qvaltes, og Ynglinge solgtes. Kanonerne paa Corfu, som allerede saa herligt havde beskyttet Pargas Frihed, bleve rettede mod Grækerlands Frihed. Hvilken Modstand kan den ny Grækerlands Sherif gjøre sin Udtællere og sin Svigerfader, Grækerlands Matroser blive fremtidig et Anhang til den engelske Marine, og Handelen med Morea blive et Monopol for de engelske Kjøbmænd. Vi maae lade os nøie med at have viist Orienten Lillierne, have ud godt nogle Draaber Blod, og have anbragt vore Penge. Man kan imidlertid ikke bebreide Engeland Noget, det har ret godt spildt sin Rolle, uden at udgive en Skilling, og uden at udruste en Soldat, har det givet Grækerland en Monark; denne Politik var mindre naiv; men mere positiv. Suum cuique. Med Hensyn til Portugal troer Engelland at maatte enes med dette Rige, formedelst Handelsfordele, men hvad os angaaer, maae vi anerkjende, at Handelen paa Brasilien, for os er fordeelagtig, vores Exportation til Portugal beløber sig aarlig kun til 2 Millioner; medens vi tilføre Don Pedros Keiserdømme for en 30 Millioner af vore Producter. Tilmed er Don Miguel en ikke legitim Konge; hvorfor er han i deres Øine, som eene kalde sig Thronens og Alterets Forsvarere, en legitim Konge, fordi han i sit Land har omstødt en Constitution, hans Legitimitet, skal her vise sig af hans Had mod Alt hvad der er Frit. Hvis han ville give sig af med at give Portugal et Charte, saa skulle vi bare see, hvor snart hans Forsvarere ville opdage, at han ikke var andet nu end en Usurpateur.