JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
Da nu Tegnereglernes Studium, formedelst deres mathematiske Udspring, kan bidrage meget til, at udvikle Ungdommens Forstandsevner, og de forskjellige levende Gienstandes Form og Karakter virke stærkt paa Gemyttet, i Forhold til Synets Cultur, saa er denne Forening af Kunst og Videnskab meget gavnlig ved Ungdommens physiske og moralske Dannelse, især hos Qvindekjønnet. Af alle Dyr klasser egne sig dertil fortrinligt Fugle, hvis lette og yndige Form indbyder meget til Eftertegning, hvortil desuden findes Drift hos de fleste Børn. J denne Hensigt har Hr. Lahde udarbeidet i Kobber 12 Blade, som i rene Gemytter ville vække og nære Lyst til Tegning og Naturhistorie. Paa samme vises: Æg; – Fuglens Fremkomst af Ægget; – Fugledele; – Fuglehoveder, og Fugle i Ro og Affect; – Fugleclassens Jnd deling efter Linnees System, – flyvende, gaaende og svømmende Fugle; - Han og Hun, med deres Rede; - Heirelagt, eller Forsvarinstinkt, den ædle og nædle Falk, eller den cultiverede og raa Fiende. - Hver Afdeling faaes for 1 Species. Texten, som veileder til disse Billeders Brug og indeholder praktisk, naturhistorisk og æsthetisk Sædefrø, er i Arbeide, og betales siden arkeviis." Noget om Aalborg (Fra ældre og nyere Tider.) 1) Aalborg i gamle Dage. (Fortsættelse.) Efter at Aalborg saaledes i forommeldte Grevens Feide ganske var ødelagt og blottet for Jndbyggere, ankom fra Lübeck nogle tydske Familier, der befolkede Staden paa nye. - Allerede for rum Tid siden bestod Aalborg, som nu, af tvende Sogne. Dog, før Reformationen havde Staden endnu et tredie Sogn. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
Budolphi Sogn var i Førstningen ei mere end det, som ligger imellem Øster- og Vesteraae, og da var den murede Broe eller Port Stadens Vestre Port, under denne Broe var et Huus for Byens Natmænd, og havde man ovenpaa anbragt en Bygning, der omtrent for 90 Aar siden er nedbrudt, og hvori var henlagt nogle Jnstrumenter, med hvilke man paa den Tid pinede Troldqvinder. Foruden Vester-Port har der ogsaa været en anden gammel Port for Budolphi Sogn, som kaldtes Skovporten. Denne Port befindes at have staaet ved Broen, der skiller Bispens- og Urbansgade fra hinanden. Jomfrue Annegade hedte den Gang Skovgaden, men fik for omtrent 220 Aar siden sit nuværende Navn efter en gammel Jomfrue, der hedte Anne Kruchau. - Den vestlige Deel af St. Budolphi Sogn, var tilforn, nemlig: i de catolske Tider og efter Reformationen, til Anno 1542, et særskilt Sogn, kaldet St. Peders Sogn, under hvilken ogsaa henhørte Hovedgaarden Vester-Ladegaard tilligemed Landsbyen Hasseriis, der rettere kaldes Hasselriis, af den smukke og anseelige Hassel- og Eegeskov, som den Tid laae imellem Aalborg og bemeldte Landsbye. Endnu opdager man Spor af denne Skov, men den skal fornemmelig være bleven ødelagt af de Svenske i Krigstider. - St. Peders Kirke har ligget udenfor den saakaldte murede Port paa Algaden, og Kirken med dens Kirkegaard har strækket sig fra det vestre Hjørne af Tiende Laden, indtil nuværende Vester-Port og ned omkring ommeldte Gade. - St. Peders Kirke blev strax efter Reformationen nedbrudt, og Anno 1542 blev alt, hvad der hørte under samme, lagt til St. Budolphi Sogn. - Kirkerne, der i gamle Dage toge Tiende, havde stedse deres egne Lader, hvori de opbevarede samme. Det sluttes derfor, at Gaden, Tiendeladen, maa have været St. Petri Kirkes Oplagsted, og saaledes erholdt sit nuværende Navn. - Klosteret, eller som det ogsaa kaldtes: den Hellig Aands Kloster, veed man ikke hvad Tid er bygt. J Aaret 1468 confirmerede Pave Paulus dets Privilegier, og Originalen, af denne pavelige Confirmation, der er skreven paa Pargament, gjemmes i Stiftskisten, Klosteret blev paa denne Tid tillagt betydelige Jordeiendomme. Allerede 1457 skjænkede Frue Maren, Nielsdatter Krabbe en Deel af hendes Jordegods til den Hellig Aands Kloster, fordi at Munkene til evig Tid i deres Messer skulde bede Godt for hendes Siel. Marken uden Byens Vesterport, blev skjænket af Dronning Christine Aar 1613, og døde hendes Gemahl Kong Hans just samme Aar i Aalborg. - Efter Reformationen forfulgte Lehnsmanden paa Aalborghuus Slot, Absalon Gjøe, Munkene paa det heftigste, indtil han endelig ganske og dem ud. - Engang, da Munkene havde brygget en stor Mængde Øl, behagede det ham, medens hine var i Messe, at lade det bringe i sin egen Kielder. - Den gamle grundmurede Bygning af dette Kloster, er endnu til, men dets Jndkomster er siden blevne bestemt til Oprettelse af et Hospital. – (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
Blandede Efterretninger. En ubenævnt Forf. har nyligen udgivet et Skrift, hvori han ivrer imod at vugge Børn. Han mener, at det kan ganske undværes, naar man vænner Barnet til, ikke at sove, uden naar det vil og det føler Trang dertil, naar man lader det sove ind ved Moderens Bryst, naar man ikke, som hidtil, lige fra det Øjeblik det kommer til Verden, behandler det med Purganzer, varme Bade &c. Nu gjør man de stakkels Spæde syge ved at overvælde dem med Fennikel, Rhabarbar o. des, og behøver et konstigt Middel, som Vuggen, for at bevirke en rolig Søvn. (Forf. kunde endnu lagt til, at saalænge Mødre betroe til følesløse, stundom befængte Leieqvinder, som kaldes Ammer, deres spæde Børn, for at blive fritagne for den vigtigste af alle Pligter, og saalænge de mere passe deres Stads, Forlystelser o. s. v., end de Unge, de have baaret under deres Hjerte, vil saavel Ammen, som Moderen, behøve Vuggen, for at bevirke en rolig Søvn.) Malthus og San, de to berømte Statsoeconomer, stride nu om Aarsagerne til den nuværende Handelstandsning, og Vexelvirkningen af Varefrembringelsen og Vareforbrugen. Malthus mener, at Varefrembringelsen kan overdrives, og at Forbrugen maa bestemme dens Maal. Sax paastaaer, at Varefrembringelsen ikke kan overdrives, og at saamange Varer der leveres, kunne ogsaa forbruges, forudsat, at man har Tilladelse til at levere og forbruge dem. Han forsikkrer, at det gaaer de Franske, trods deres mange og kostbare Hof= og Krigsfolk, bedre end Engellænderne ved deres Gields- og Skattebyrde, og med deres overdrevne Rige ved Siden af de Fattige, hvis før gelige Formue bestaaer i deres fem Fingre, og som man giver Sabelhug istedetfor Beskjæftigelse. Man taler meget om Tyrkernes Grusomhed, men at Grækerne i den Henseende ikke give dem noget efter, det overbevistes man især om ved Jndtagelsen af Tripoliza. Uagtet den Capitulation, Bayen af Maina havde mundtligen indgaaet med dem, toge de dog Staden med Storm, slæbte 3900 af Jndbyggerne, for det meste Qvinder og Børn, hen til et stort Svælg uden forStaden, klædte dem nøgne af, og sønderhuggede dem paa det grusomste. De opskar Maverne paa Frugtsommelige, huggede Hovederne af dem, og satte dem paa Kroppe af Hunde &c. Blodbadet varede i adskillige Dage, og over 8000 Mennesker dræbtes. Vist nok øvede Grækerne heri kunGjengieldelsesret mod Tyrkerne, men selv i Udøvelsen af Gjengieldelsesret skal man øve Ret, men ikke dyrisk Grusomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
J Storhertugdommet Baden er den Skik at lade Tavlen ombæres under Prækenen, som udledes af de gamle Oblationer, bleven afskaffet, og efter en ny Kirkeanordning skal den ikke ombæres førend Prækenen er ude og Slutningspsalmen sjungen. Ogsaa en anden Skik, hvorved en allene, som mange paastaae, Prækenen, men ogsaa Aanden i Andagten vanhelliges, nemlig Oplæsningen af Bekjendtgjørelser fra Prækestolen, ønskes nu af tydske Forfattere afskaffet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
Kjøbenhavns Børs, d. 25 Januari. Cours. Hamb. 2 M. 247, a vista 250. Spec. 252. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 25. Obligationer (med Renter fra 11 December 1821) 74. Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 2den Februari 1820) 97 a 97 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 123 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100. Rbd. r. S. - Norske Rigsbanksedl. 12 1/4 a 123. Svenske Sedler 59 1/2 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-26
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. - 800 OORoNittende Aargang. No. 9. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 29 Januari 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Den danske Skueplads. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Jevnsides Evald fremstod en dansk Digterinde, der, hvad Sproget angik, stod langt over de fleste, der paa den Tid gave sig af med at skrive for Skuepladsen, Charlotte Dorothea Biehl, født 1731 i Kjøbenhavn, hvor hun døde i ugift Stand 1788. Hendes første dramatiske Arbeide var den kierlige Mand, Comoedie i 3 Acter, Kbh. 1764, paa hvilket der fulgte adskillige andre Stykker, hvoraf næsten intet, end ikke i Digterindens egen Levetid, har gjort egentlig Lykke, og som allerede længe ere aldeles forsvundne baade fra Skuepladsen og Læsekredsene. Det er især hendes heldige Oversættelse af Don Quixotte, som vil bevare hendes Minde hos Efterverdenen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Kort efter Frederik den Femtes Død ankom her til Kjøbenhavn et fransk Skuespillerselskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J Begyndelsen spillede det paa det Kgl. store Theater, men noget derefter blev det lønnet af Kongen, og opførte da Stykker paa et til denne Bestemmelse indrettet Theater over de Kongelige Stalde, hvilket nu fik Navn af Hoftheater: en Benævnelse, det indtil vore Dage har beholdt. Dog vedvarede disse Skuespil kun til 1772, da de franske Skuespillere fik deres Afskeed. Aaret i Forveien (1771) havde Capelmester Sarti faaet Bevilling paa at være Entrepreneur og Directeur for den danske Skueplads. Men da det nok neppe laae ham, som Jtaliener, mere end de forrige fremmede Bestyrere, paa Hjerte, at befordre Nationalskuespillets Tarv, saa gav han sig kun især af med det Oeconomiske og Musiken. Alt skulde, som Schwarz meget træffende siger, under ham synge, skjøndt alle hans Underhavende vare mere stemte til at græde. Det var ogsaa under hans Bestyrelse, at Syngestykkerne bleve indførte hos os. Til Meddirecteur fik han Borgermester Niels Krog Bredal, der, ved en af Kongen stadfæstet Contract, bestemte 600 Rdlr. i aarlig Løn. Bredal skulde have Opsigt med Rollernes Uddeling, Stykkernes Valg og Udførelse, Skuespillernes Antagelse, og iøvrigt være tilstede ved Prøverne, for at instruere Skuespillerne. Til Uheld for Skuepladsen var Bredal langt fra ikke sit Kald voxen, uagtet han i sin Selvfølelse ei allene indbildte sig at være en stor Dramaturg, men ogsaa en stor Skuespildigter. Dog, til Lykke for Skuepladsen fremstod paa samme Tid en ung, kundskabsrig, frimodig Critiker, Rosenstand-Goiske, der, skjøndt kun 18 Aar gammel, i sin dramatiske Journal (Kbh. 177172, I Bind) holdt sin Tids dramatiske Uvæsen drabeligen Stangen, og hvis Bedømmelser, i Henseende til Upartiskhed og Sagkundskab, længe have søgt og maaskee endnu længe ville søge deres Mage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Opbudsboer og Udlægsforretninger hos Godseiere og andre Landmænd. Med blødende Hierte maa i denne Tid enhver tænkende og følende Menneskeven læse i de offentlige Tidender, at saa Mange, med eller uden Skyld, opgive deres Eiendomme til offentlig Behandling, og see sig skilte ved samme. Hvorfra dette sørgelige Tidens Tegn hidrører, agter Anmelderen ikke at indlade sig paa, saa meget mindre, som det ei er vanskeligt, at opdage Kilderne til Manges Undergang. Men naar man ret betænker, hvad disse giængse Udtryk, Opbud, cution, Udlæg, o. s. v., i Almindelighed tagne, henvise til, nemlig, at Familier omskifte Velstand med Armod; at Børn gaae Glip af de Fordele, som deres Forældres Stræbsomhed og heldige Stilling aabnede dem Udsigt til; at det Offentlige bebyrdes med et stigende Antal af trængende Medborgere, og, for ikke at betragte Sagen kun fra een Side, hvad Tab de uheldige Cautionister, Panthavere og øvrige Creditorer lide, ofte for den ædleste Hielpsomhed og de menneskekiærligste Hensigter, saa fristes man let til, ønskende at spørge, mon der dog ingen Redning kunde gives for disse mange Ulykkelige, hvis Antal med hver Dag voxer mange Landeiendomme ere Prioriteter, der hidrøre fra Tider, da Landeiendommene, paa Grund af Landets Flor, vare i en betydelig høiere Værdi end de nu kunne være, og derfor stundom en større eller mindre Landeiendom bortsælges endogsaa under det, som 1ste Prioritet beløber sig til. Følgen heraf er at den, der nødes til at sælge, total ruineres, og selv med den redeligste Tænkemaade og største Vindskibelighed, berøves al Leilighed og Udsigt til, engang at ligge i Graven som en ærlig Mand, 1 det den 1ste Prioritetshaver faaer endeel af sit Tilgodehavende, men de øvrige Panthavere og Creditorer – Jntet. Hvis Enhver kunde faae Si under slige Omstændigheder, eller dog det Meste deraf, saa vilde man langt bedre finde sig i, at den strenge Retfærdighed, understøttet af de borgerlige Love, fremkaldte slige Forholdsregler, men i et Øieblik, da saavel Creditoren som Debitoren indbyrdes ødelægges, og forsaavidt deele lige Skiebne, var det jo vel ønskeligt, om en mildere Fremgangsmaade kunde udfindes; det er alligevel muligt, at det i Udførelsen vilde have sine Vanskeligheder, og Anmelderen ønsker derfor, kun at henvende den Lovkyndiges og Fædrelandsvennens Opmærksomhed paa en Gienstand, der for det Almindeliges Vel synes at være af høieste Vigtighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J det Anmelderen ikke drister sig til, at fremkomme med Forslag ved denne Leilighed, tillader han sig dog, at gjøre opmærksom paa en Jndretning, som, i det ringeste ved de mindre Landeiendomme, skal finde Sted i det Hannoverske. Det er bekiendt, hvormeget det Hannoverske leed i den sidste Krig, hvorledes det ene fiendtlige Partie efter det andet hiemsøgte og udsugede dette arme Land, ikke desmindre skal det have været en stor Sieldenhed, at det kom til den Yderlighed med Nogen, at hans Eiendomme bleve solgte, uagtet der, som en Følge af det Passere de, ikke manglede paa Armod og trykkende Omstændigheder hos Mange, men en velgiørende Jndretning fra det Offentliges Side har reddet mangen Familie fra Undergang, denne bestaaer i at naar en Debitor paa Landet ikke kan tilfredsstille sine Creditorer, besørger Regieringen hans Eiendom bortforpagtet, tilstaaer ham da noget af Forpagtningsafgiften til hans Underholdning, og det Øvrige anvendes til, at afdrage Gielden, hvilken paa denne Maade successive vorder betalt, eller Creditorerne tilfredsstilles saa meget som muligt, naar dette er skeet modtager Eieren eller hans Arvinger igien Godset. En ung Pige havde saaledes, for ikke længe siden, bragt sin Brudgom en gieldfri Eiendom, hvilken i hendes Faders Tid var overgivet til det Offentlige, og havde været bortforpagtet til Gielden var afdraget. Vel finder i enkelte Tilfælde en lignende Fremgangsmaade Sted hos os, f. Ex. ved Stamhuse, hvilke komme under Administration, men det er dog kun Undtagelse fra den almindelige Regel; imidlertid indsees let, at hvad der er anvendeligt for et Sted, under visse Omstændigheder, er det ikke altid for et andet, og under andre Forhold, hvad der kan udføres i et mindre Land, kan derfor ikke altid gielde for Regel i det Større og mere Udstrakte; men det kunde dog altid give Anledning til Overveielser; der mulig kunde føre til et ønskeligt Resultat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Gjendrivelse af Dr. Gottsches Svar. (Fortsættelse; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Om parler chicane, som er det sidste Exempel, Academie anfører paa parler uden de, tilføies der udtrykkelig, som ovenfor er anført, at parler chicane bruges i den Betydning, at tale i fornærmende Udtryk, og altsaa ikke i Betydning af at tale om Chicane. - At Man forresten bruger parler uden de i Udtryk som parler francois, parler Gascon, at tale Fransk, at tale gasconnisk, angaaer egentlig ikke denne Undersøgelse. - Er det nu endvidere Lexicographernes almindelige Skik, at anføre den almindeligste Betydning først, og den usædvanligste sidst, da viser Academie jo tydelig, at denne Anvendelse af par ler er yderst sielden, idet denne Betydning anføres som den sidste, efter at Ordet, i sine forskiellige bemærkninger, foran er giennemgaaet paa 2 Qvart-Sider. Jeg har derfor heller ikke i mit Jndrykkede paastaaet, at denne Udtryksmaade var den almindeligste til at betegne: "at udvikle sig over, at foredrage en Videnskab. Jeg erklærer tvertimod, at der gives mange andre mere almindelige Maader til at udtrykke dette, saasom: Le professeur fast des lecons de theologie, i fat publiquement lecon de cette science; Le professeur untelenseigne la philosophie; il professe la geometrie, il explique la geographie; Le docteur apprend le droit a gennes Studians. Le maatre de langes lit Racine a aes scollers. Le professeur de mathematique montre les mathelnatiques. Hvorvidt det iøvrigt vilde stemme med Planen for den theor. Veiledn., – der ved sine mange Udeladelser synes at giøre Korthed tilsit andet Øiemeed – at anføre denne rigtige, men yderst sieldne, Anvendelse af parler uden de, for Sexpliquer sur, overlader jeg til Andre at afgiøre. Mon imidlertid ikke disse Udtryk, parler affaires, parler geometrie, litterature a. bør ansees for en af flere Grunde i Sproget opstaaet elliptisk Talemaade, især da det franske Sprog frembyder flere Exempler paa saadanne elliptiske Udtryk, Et saadant vil jeg her anføre. Man kan oversætte: "Han har underviist Hr. A. ved il a montre Monsieur A., men Academie forklarer dette som en Ellipse for il a montre 4 Mr. A., il a enseigne á Mr. A. Antages dette, bliver parler uden de, i den omtalte Betydning, saa meget mindre efterlignelsesværdig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Hermed troer jeg nu ved authentiske Beviser at have godtgjort, at Udtrykket: "at tale om Fruentimmer, ei bør oversættes, parle, femmes, som og at have viist, hvilken den rigtigere Betydning er af parler uden de. (Fortsættes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Jndenlandske Efterretninger. (Af Borchs Aalborg Stifts Avis.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Klubben Foreningen gav samme Aften en Fest, hvorved de varmeste hengivenhedsfølelser for Ædlingen, den gjaldt, lagdes for Dagen. Tre af Byens meget agtede Mænd have besluttet, paa Møllebakken herudenfor at opelske en liden Skov; de have valgt den attende Januarii til Værkets Begyndelse og plantet det første Træ paa Moltkes Fødselsdag. Ogsaa de Fattige, hvis Skytsengel den Almeenelskede ved alle Leiligheder viser sig at være, bleve, ved en loyal Borgers Veldædighed, glædede paa den dyrebare Dag. Himlen lade denne Dag ofte vende tilbage, rig paa Fryd for det ædle og elskede Par, Moltke og Hans Gemalinde, Da have vore Ønsker naaet deres Maal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Hr. Majestæt Kongen har allernaadigst skiænket 200 Favne Brænde til Uddeling blandt Trængende i Vinterens Løb, og Hs. Maj. Dronningen ladet opklæde 50 trængende Børn, hvilke til Hs. Maj. Kongens Fødselsdag have modtaget denne Opklædning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J Søndags Aftes lod Hr. Gugel og hans Søn sig høre paa Valdthorn paa den Kongelige Skueplads for fuldt Huus og med almindeligt bifald. De udførte især Variationerne paa God save the King ganske fortræffeligen paa dette vanskelige Jnstrument. Hr. Kuhlaus Variationer paa Fortepiano vare ypperlige. Claurens Lystspil Fugleskydningen optages. i det Hele med Bifald paa vort Theater, og skal paa Onsdag gives fjerde Gang. Enkelte Stemmer søgte vel ved sidste Forestilling at give deres Mishag lydeligen tilkiende, men de bleve snart overstemte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
denne Tid høre Syngestykkerne til de meest yndede paa vor Skueplads. Vort Theater publicum kan næsten ikke see sig mæt paa Figaro, som endnu bestandigen giver fuldt Huus, og foruden Romilda og Constance, som opføres i Anledning af Hs. Majestæts Fødselsfest, skal med det første gives: Kinds Jægerbruden, Opera i 3 Acter, med Musik af Carl Maria Weber; Kong Waldemar eller de danske Fiskere, Operette i 1 Act af Castelli, oversat til WeiglsMusik af Seminarielærer Bøye; Skaden eller Uskylds Seir, Opera i 2 Acter af Rossini, oversat af N. T. Bruun; Barberen i Sevilla, comisk Opera af Rossini, oversat af samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
Jkke lidet bidrage de to talentfulde Sangerinder, Jfr. Løfler og 33, der ere saa godt skikkede til at udføre Hovedpartierne i Syngespil, til saadanne Stykkers gode Optagelse hos os. Ogsaa to Originaler, Kynast, Drama i 3 Acter af J. Thiele, og Christian den Fjerdes Dom, Drama i 4 Acter af Søetoft, kunne endnu ventes opførte i Vinter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J Generalforsamlingen i det danske asiatiske Compagnie den 24de d. M. tilkjendegaves Jnteressenterne: 1) at Directionen tilligemed den bestandige Commission til den forestaaende Expedition til China har valgt Capit. Ørgaard, Over styrmand Tronie, og Assistent Haste, samt tillige afskaffet endeel overflødige Betjente paa Skibet, og nedsat Maanedsgagen, Cahytpengene a., som med Chinafarerne pleiede at udgjøre 8500 Rbdlr., til 5000 Rbdlr. Sølv, at den har nedsat Betalingen af 50 Rbdlr. S. maanedligen for hver Person, som Capitainen forhen erholdt for Officianternes Cahytsbespiisning, til 27 Rbdlr. S., hvorved maanedligen spares 400 Rbdlr. S., hvilket i det Hele medfører en Besparelse af 16,000 Rbdlr. S. - Efter General-Toldkammerets Skrivelse af 16de d. M. har Hs. Majest. Kongen prolongeret den gamle Octroy indtil videre. 2) Grosserer G. F. Holm og Urtekræmmer J. H. Schmidts ansøgte Eftergivelse af Renter og Pakhuusleie blev af Generalforsamlingen bevilget. 3) Paa Secretair Mouriers, Casserer Ebbesens, Casse-Controlleur Weyles og Pakhuusforvalter Schytz's Ansøgning om, at beholde de dem i en Generalforsamling forhen tilstaaede Emolumenter for Emballagepenge &c., circa 1172, Rbdlr. S., besluttede Generalforsamlingen, at disse for deres Levetid skulde beholde disse Emolumenter. Endvidere begierede Directionen Generalforsamlingens Qvittering for Aaret fra 12 April 1820 til 11 April 1821, som Directionen erholdt. 4) Generalforsamlingen bifaldt Nedsættelsen af den constituerede Materialforvalter BuchsCaution til 1500 Rbdlr. Sølv. 5) J Anledning af Grosserer, Ridder J. Holms Forlangende, at erholde Wilders Plads &c. (af hvilken han nu svarer i aarlig Forpagtning 8000 Rbdlr. Sedler, og desuden 1200 Rbdlr. i Afgivter) paa 5 Aar i Forpagtning for 4000 Rbdlr. aarlig, besluttede Generalforsamlingen, at naar Grosserer, Ridder Holm vil have Pladsen ar. i Leie paa 1 Aar, skal han betale i Leie 6000 Rbdlr. Sedler, derimod for 2 Aar 8000 Rbdlr. Sedler aarlig. 6) Til lovkyndig Directeur blev eenstemmig, uden Ballotering, valgt Hr. Etatsraad Borgemester Schäffer. 7) Til Revisor blev ligeledes uden Ballotering eenstemmigen valgt Hr. Commerceraad Rabeholm. 8) Til Decisorer valgtes ved Balletering, som Handelskyndige: de Herrer Keilgaard, Grosserer Lange og Grosserer Lund, som Lovkyndige: de Herrer Conferentsraad, Ridder Schlegel og Raadmand Mundt, som Søekyndige: de Herrer Kammerraad Giødesen og Commandeur Braun.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J Siellands Stift, med Undtagelse af Bornholm, er i Kirkeaaret 1821 født 12,331 og død 10,030. Af de Døde have 46 opnaaet en Alde af imellem 90 og 100 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-01-29
J Bispedømmet Als og Ærøe er i samme Tidsløb født 700 og død 467, 5 af disse vare imellem 90 og 100 Aar gamle Fra Pressen er udkommen: Veiviser eller Anviisning til Kjøbenhavns, Christianshavns og Forstædernes Beboere for Aaret 1822, udgivet af Boghandler L. Thiesen. Foruden de almindelige Bopæls anviisninger findes her en Opgivelse af Stadens og dens Forstæders Politie-Assistenter, Rodemestere, Bedemænd, Kjøbenhavns Fattigvæsens Forsørgelsesforstandere, alle med deres tillagte Qvarterer og Gader, saavelsom Bopæle, en Underretning om Posternes Ankomst og Afgang, et Signalkort til Efterretning ved Jldsvaader. Bogen, som er 22 Ark i 12mo, koster 2 Rbd. paa Trykpapir og 3 Rbd. paa Skrivp. Den faaes hos Udgiveren, paa Børsen Nr. 12.