Aalborg Stiftstidende, 1835-09-01
Debatterne om Lovforslaget mod Pressen aabnedes den 21de August i de Deputeredes Kammer af Nationalterræsentanten, Digteren Lamartine. Det er vel værdt at høre nogle Momenter af en Tale, saa fuld af sund Anskuelse ved Siden af fyndige, frimodige Sandhedsyttringer: "Mine sørgeligste Anelser, sagde han, gik ikke saa vidt, at jeg skulde have ventet et Lovforslag mod Pressen saa fuldt af Had og Forfølgelse, som den nærværende, af en Regjering, der ligesaavel skylder denne samme Presse sin Tilværelse, som vi skylde den det Standpunct af selskabelig og politisk Udvikling, vi for Øieblikket befinde os paa. Det er langt fra mig at ville forsvare de Misbrug Pressen har gjort sig skyldig i, men man skulde have viist nogen længere Taalmodighed med dette Organ for den offentlige Mening. Med Hensyn til Pressen gaaer den Taalmodigste af med Seiren. Skulde det virkelig være sandt, at Pressens Frihed, er uforenelig med Regjeringens Tilværelse, det troer jeg ikke; men endnu mindre troer jeg, at De, mine Herrer, Ministrene) have nogen Ret til at være intolerante mod Pressen, da det netop er Dem, man kan beskylde for Mangel paa Tolerantse mod det afsatte Dynasti. Havde dengang Oppositionens Organer, som lededes af Dem, viist sig forsonligere, hvergang Regjeringen kom dem imode og ikke paa en fornærmende Maade viist den tilbage, saa vilde den senere beklagelsesværdige Catastrophe slet ikke have fundet Sted. Nu bøde De, for hvad De dengang have forbrudt. Som Sæden er, saa er Høsten. De tilstaae jo nu selv, at Nationen er kjed af anarchistiske Rænker og anarchistiske Lærdomme; paa denne Maade ere Deres nye Love jo ganske overflødige. I den Skildring, Hr. Sauget har udkastet af Frankrigs Stilling, ere Farverne altfor mørke. Varden en tro Afbildning, saa kunde man ligesaa godt strax tilhylle sit Hoved, lægge Hænderne i Skjødet og i uvirksom Bedøvelse vente paa Samfundets Undergang. Men det er ikke saa. J 5 Aar har Pressen angreben Alt, hvad der er helligt og burde være uantasteligt, og dog behøve vi blot at kaste Blikket omkring os, for at see, at Tronen endnu stedse staaer opreist, at de gode Borgere ere enige, at Eiendomsretten, selv der hvor Monopoler udsætte den for Misgunst, respecteres, at Religionen behandles med Ærbødighed (?), og at det ikke har været Pressens Angreb muligt at berøve Kongens Person det Trylleri, som Tronen skjænker sine Besiddere. Hvem skylde vi da, at alt Dette er bleven os bevaret, Pressen, Den bedre Deels Oplysninger, ved Siden af den slettere Deels Udskeielser. Medens hiin udbreder Lys, bidrager denne, selv mod sin Villie, til samme priselige Hensigt. - Førend jeg hørte Committeens Beretning, havde jeg sagt til mig selv, at Kammere, vilde blive Pressens Asyl og yde den sin Beskyttelse; jeg troede, at Kammerets Medlemmer vilde erindre, at de ere Pressens Børn. Jeg har taget Feil! Committeens Ordfører er gaaet saa vidt, at han endogsaa anbefaler det nye Forslag, i de Bestemmelser, hvor det dicterer Straffe for Ønsker og Forhaabninger, der blive lydelige. Men veed De vel, hvortil man bringer det, naar man forbyder Partierne at yttre deres Forhaabninger lydeligt?! Da tvinger man dem til at sammenrotte sig hemmeligt. For 8 Maaneder siden forlangte vi en Amnesti af Dem. De afslog os den. Jeg vil ikke med Vished paastaae, at en saadan Amnesti vilde have forekommet Attentatet den 28de: men saa meget veed jeg vidst, at Bestemmelserne i det nye Lovforslag maa bringe til Fortvivlelse og til Revolte. Jeg har med Smerte maattet høre en Minister, her fra denne Talerstol, prædike Læren om en gavnlig Skræk Læg til denne den absolute Taushed, til hvilken man nu vil fordømme Pressen, saa har vor Constitution 2 Bevogtere, som selv de meest despotiske Regieringer sjeldent have kunnet rose sig af. Jeg haaber imidlertid, at Ministrenes Forehavende mislykkes. Kammeret og Nationen have havt Tid til at fatte sig og Robespierre og Napoleons Lovgivninger ere i altfor friskt Minde til, at nærværende Lovforslag kan gaae igjennem. Der gives kun et Middel til at seire over Pressen; dette Middel hedder Taalmodighed. Jeg veed nok, at denne Dyd, ligeoverfor en høirøstet Presse, ikke er saa let at udøve; men vil man paatage sig at forbedre et Statsamfunds Forfatning, saa behøver man Pressens Medvirkning. Den foranlediger lidt Skrigen og Skraalen, der skurrer i et og andet Øre; men det er en Lyd, som ogsaa har sit Gavnlige i Følge med sig. Hvis De, mine Herrer, skille sig ved de Vaaben, som Pressen, yder Dem, saa bereder De Landet nye Revolutioner; holder De derimod Pressens Frihed i Agt og Ære, saa baner den sunde Menneskeforstand sig nok Veien og seirer tilsidst over alle Hindringer. Jeg vil gjerne tilskrive Vildfarelse og ikke ond Villie, Regjeringens nærværende voldsomme Lovforslag, men jeg kan ikke foriage Erindringen om, at man til alleTider har nyttet Øieblikkets forbigaaende Jndtryk, for at smede Nationerne i nye Lænker. Cæsars blodbestænkte Toga svæver mig bestandigt for Øinene. Det er ikke ved at undertrykke Pressen, ikke ved at vedligeholde Folket i en Uvidenheds= og Ubevægeligheds Tilstand, at Frankrigs Vel lader, sig grundfæste eller fremme. Den franske Nation kan kun da lide vel, naar den kan tage levende Deel i den almindelige Bevægelse, som gjør sig gjeldende i hele Europa. Til den Ende maa De bevare Nationen sin Trykkefrihed uantastet. Vil De virke til Folkets moralske Forbedring, saa maa De blive Deres egne Lærdomme troe, og ikke træde de Afguder, De igaar tilbad, i Støvet, saaledes som De nu opfordres til at handle mod Pressen. Jkke ethvert Vaaben maa være Dem lige godt, naar det gielder om, at holde Dem i Deres Stilling. Bliv ved at være Dem selv troe, bliv ved at være conseqvent, saa har De gjort meere for at opretholde den moralske Orden, end voldsomme Skridt mod Pressen, kunne bevirke. Jeg har allerede oftere tilstaaet, at jeg kun ugjerne havde seet Juli=Revolutionen, men jeg sluttede mig til den, fordi den, i visse Maader, har en ædel Caracteer til Skue. Skulde nu Deres Lovforslag gaae igjennem saa vilde jeg ansee Juli=Revolutionen for et Taskenspillerbedrageri, for en politisk Bevægelse uden sund Sands og uden noget fornuftigt Formaal!