Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-06-19
Dr. Wagner, Kgl. Preuss. Physicus, har udgivet et Skrift om de skadelige Følger af for snævre Klæder, hvori han advarer unge Piger, og deres Mødre, Lærde og Militaire, ja endog Landboere, paa det eftertrykkeligste, og søger i de alt for snævre Klæder Aarsagen til vor physiske og psychiske Krafts Hensvinden. Ogsaa den alt for tynde Klædedragt fortjener, især i vort ustadige Clima, høiligen at lastes. Om de korte Veste, som nu igjen ere komne i Mode, sagde allerede Tode for 46 Aar siden, at de ei kunne bevare Underlivet mod Kulden og maa derfor ofte give Anledning til Mavepine, Bugløb o. a. Forkjølelse. At unge Børn, vedbliver han, hærdes ved lette og tynde Klæder, er priseligt, men at den, som har været vant til tykke Trøier, flosset Underfoer o. s. v., vil klæde sig som en gammel Cimbrer, er farligt; det kan man kalde exnere naturam. Om den snevre Klædedragt siger han, at de Skjønne klædte sig som Amazoner og det blev en Ære, ikke at bramme med en Velsignelse, som enhver Mandinde kan undvære, der er istand til at holde en Amme. Det blev en Ære, at have Madam Pompadours Taille og Madam Pompadours Taille ligner en Lygtepæl. - Disse Lygtepæltailler ere nu igjen i største Mode, ligesom for et halvt Seculum siden. Det er en Ank at see, hvorledes mangen trind Skjønhed søger at indsnerpe sin naturlige Fyldighed ved de moderne Snørlive, og det er ikke usandsynligt, at visse uheldbredelige Sygdomme ere en Følge af denne selvpaalagte Tortur. De vide Beenklæder, som nu ere saa almindelige i Brug, ere vel ikke opfundne for Sundhedens Skyld, men snarere for at skaffe Fabricanten større Afsætning, og, for at bruge Todes Udtryk, "at forvirre de Skjønnes Begreber om Kjæmpens Bygning; men de medføre dog altid en gavnlig Virkning for Helbreden, og Hyga lukker gjerne et Øie for Forfængelighedens Daarligheder, naar hendes Hensigter ellers derved fremmes. Men man sige hvad man vil, Mandfolkene ere dog aldrig saa modesyge som Qvinderne; i det mindske bringe de sjeldent deres Forfængelighed saa store Offere. Vel kan det ikke nægtes, at det smukke Kjøn i de sidste Tider er af Skade blevet klogt, og udsætter sig ikke mere saa meget for Forkjølelse og Sygdom, ved alt for tynd Klædedragt, som før. Men man sporer dog altid Jnconseqvence i Damernes Klædedragt. De gaae om Vinteren hjemme i Stuen i Pelts støvler, ligesom Laplænderinder; endog Børn vænne de tidligen til disse Varmeledere; men komme de paa Bal, i Concert eller paa Comoedien, saa er den halve Ryg blottet, og danner en stor Halvmaane. Vist nok falder det tungt at skjule Yndighederne af en hvid og skjær Hud for det speidende Øje, og det kan jo heller ikke nægtes, at en Hals, som Phidias havde valgt, til Mønster, tager sig bedre ud, naar man, lig Svanen, frit kan kneise dermed. Men hvor dyrt maa en saadan Misbrug af Blottefriheden, ikke ofte betales. Hvor mangen Skjønhed ligger ikke i Morgen paa Baaren, ene fordi hendes delige Hals i Dag er en Gjenstand for Beundring, Og var det endda lutter Gratier, der saaledes bære de Yndigheder til Skue, som deres Bedstemødre saa omhyggeligen skjulede, saa kunde man maaskee lade det gaae hen. Men ofte seer man Skjønheder med saadanne udskaarne Rygge, der mere kunne være Gjenstande, for en Winslows og Loders, end for en Phidias's, og Thorwaldsens Studium. Saadanne Subjecter gjorde sikkerligen rigtigst i, ikke at blotte, hvad med saa stor Fordeel skjules, og vil man endeligen gjøre sig bekjendt med Osteologien, saa er det bedre at studere den i Walters Bog end paa levende Modeller, især paa Steder, der ere Glæden og Adspredelsen helligede. Overeensstemmelse og Uovereensstemmelse.