JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
(Fortsættelse.) Buonapartes Stifsøn, Eugen Beauharnois, er født 1782. Han blev ved et Senatusconsult af 17 Marts 1807 udnævnt af Napoleon, der antog han i Søns Sted, til Vicekonge af Jtalien. Han var altsaa neppe 26 Aar gammel, da hans Stiffader gjorde ham til Vicekonge medens han allerede d. 17 Marts 1805 havde skabt Kongeriget Jtalien og forbeholdt sig selv Kronen. Engen ægtede d. 14 Jan. 1806 Kronprindsessen af Bayern, Auguste Amalie. Om hans Caracteer og Bedrifter lader sig af dem, som ikke kjende ham personligen, kun lidet sige, da alle de Efterretninger, man kan have om ham, ere af franske Forfattere, og fremkomne i Tider, da, som Buonaparte i sin sidste Parolbefaling selv sagde, intet uden ubetinget bifald og Beundring hørtes."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Joachim Murat er født d. 25 Marts 1771 og hans Krigsbedrifter have allerede forhen i Korthed været beskrevne. Han ægtede de 20 Jan. 1800 Buonapartes Søster, og som hans Svoger banede han sig snart Veien til de høieste Statsværdigheder, blev, skjønt af ringe Byrd, fra en simpel Jæger i Ardenneregimentet og siden Rytter i Ludvig den 16des Livvagt, i saare faa Aar Prinds, og Storadmiral af Frankrig, Storhertug af Berg og endelig (1806) Konge af Neapel. J sin Ungdom var han bestemt til den geistlige Stand, men han følte større Lyst til Soldaterstanden, og en lykkelig Skjebne førte ham ind i den store Militairskole i Paris, hvor han stiftede Venskab med sin Meddiscipel, Napoleon Buonaparte. Han er unægtelig i hele den huonapartiske Familie den, der besidder de største Militairtalenter og det meest uforfærdede personlige Mod. At han er en udmærket General ville end ikke hans Fiender kunne nægte ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Efterat vi saaledes have skildret de vigtigste Medlemmer af Buonapartes Familie, uden just at være bleven vaer mange glimrende Talenter og Fortjenester iblandt dem, vende vi igjen tilbage til den første Consul. Jtke mindre partisk end imod sin Familie viste Buonaparte sig mod alle dem, der havde tjent under ham i Jtalien, aldeles tilsidesættende alle dem, der havde tjent under Moreau i Tydskland, og især yderst partisk mod dem, der havde været med ham i Ægypten. Den unge Duroc gjorde han til Gener. Gouverneur over sine Slotte, og til virkelige Cabinetsminister, igjennem hvis Hænder alt hvad der hørte til hele Armeen maatte gaae, hvis Samtykke var nødvendigt førend Krigsministeren kunde giøre noget Forslag, og uden hvis Protection og Forestilling, man ikke lettelig kunde vente sig Consulens Samtykke, eller maaskee ikke engang et Svar. General Menou, som enhver troede han vilde behandle meget haardt ved hans Tilbagekomst fra Ægypten, udnævnte han til det vigtige Embede, Administrateur general i Gouvernementet Piemont. Denon gjorde han til General=Directeur over alle store Konstinstituter i Frankrig, og tilsidesatte derved de største og ældste Lærde og Konstnere. Jran, en ung Chirurg gjorde han til Overchirurg over Jnvalidernes Hotel, hvilken Post var lovet Overchirurgen ved den Moreanske Armee. Marcel, der havde indrettet et lidet Bogtrykkerie i Ægypten, udnævnte han til Directeur for Republikens Bogtrykkerier med 60,000 Livres Jndkomster, uagtet 300 havde meldt sig til denne Post, og begge de andre Consuler havde givet Pierre deres Stemme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Det consulariske Hofs Stivhed har en Dansk Mand, daværende Kammerjunker og Lieutenant, J. Adeler, i sine Reisebemærkninger allerede 1803, givet os en veltruffen Skildring af. Etiquetten forekom ham stivere end ved mangen en Fyrstes Hof alt hvad der vilde frem maatte gjøre Cour og bukke Efter Consulens Tilbagekomst fra Lyon saae man i mange Dage derefter Thuilleriernes Slotsgaarde opfyldte med Kareter, og enhver Embedsmand, eller de, der ønskede at være det, trængte sig frem, for at lykønske Consulen. Mærkeligt nok er det, at denne Forfatter allerede den Gang sagde, at Buonaparte er kun lidet elsket, især i Egnen af Paris, og at endog de Militaire ere utilfreds med ham. Ved denne Fremstilling af Buonapartes Consularliv i et Lys, som man i hans Stormagts Dage hverken turde vise ham eller tillade sig at see ham, ville hans blinde Forgudere og Tilhængere maaskee udraabe: "han var dog en stor Mand, Alt hvad han gjorde sigtede til store Hensigters Opnaaelse. Han handlede saaledes, fordi hans store Planer nødvendig fordrede det. Han maatte betjene sig af Conscriptionen, fordi han ikke paa andre Maader kunde føre Krig; han maatte gjøre sine Brødre, Søstre og Fettere til Konger og Dronninger, fordi hans Politik krævede det; han maatte fortsætte Krigen, fordi han ikke paa nogen anden Vei kunde finde Freden; han maatte undertykke alle andre Nationer, for at hæve Frankrig til den høieste Pynt af Glands og Herlighed." Den første Paastand "han var dog en stor Mand!" kan man ikke besvare bedre end med følgende Ord af Voltaire: "Det er vanskeligere at definere en stor Mand end en stor Konstner. J en Konst, i et Haandværk kaldes den, der langt overgaaer sine Medbeilere, eller, som er i Ny for, at overgaae dem, en stor Mand i sin Konst, og synes ikke at behøve meere end een eneste Fortjeneste. Ogsaa er det lettere at nævne dem, der have frabedet sig Tillægsnavnet stor Mand, end dem, som burde været tillagt. Det synes at denne Benævnelse forudsætter nogle store Dyder. Hele Verden er enig om at Crommell var sin Tidsalders kjækkeste General, den dybeste Politiker, den Dueligste til at anføre et Partie, et Parlament, en Armee; men ingen Skribent har imidlertid givet ham Titel af stor Mand, førbi han med alle sine store Egenskaber ikke besad nogen stor Dyd. - Det synes at denne Titel kun falder i et lidet Antal Menneskers Lod, hvis Dyder, hvis Arbeider og hvis Lykke have været glimrende. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Historisk Krønike (Fortsat.) April. D. 2den. Den provis. Regjering decreterer, at Paven i de Stæder, han kommer igjennem, skal af de civile og militaire Authoriteter modtages med de ham skyldige Æresbeviisninger, og at Kong Ferdinands Broder, der mod al Folkeret, efter Buonapartes befaling, er bleven anholdt i Perpignan, strax skal frigives, og med en til hans høje Byrd passende Bedækning, bringes indtil Grændserne af Spanien. - Keiser Alexander erklærer den fra Senatet til ham sendte Deputation, at han, til Beviis paa det varige Forbund, han agter at slutte med det franske Folk, vil frigive alle i Rusland værende franske Tropper (hvis Tal anslaaes til 200,000 Mand).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 3die. J Frankfurt udkommer en Erklæring fra de allierede Magter, hvori Aarsagerne til Freds underhandlingernes Afbrydelse anføres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 4de. Napoleon lader om Morgenen sin Armee passere Revne. Marschallerne og Generalerne allerede underrettede og hvad der er forefaldet i Paris, tale derom, og med Forsæt, saa lydelig, at Buonaparte kan høre det. Men denne lader som han ikke agter derpaa. Da Revuen er forbi, gaaer Marsch. Ney, efter Aftale med de andre Marschaller, ind i Buonapartes Cabinet, og spørger om han ikke har hørt noget om den store Revolution i Paris, Han svarer med største Rolighed, at han ikke har hørt et Ord, Marschallen, rækker ham de Pariser Journaler, og Buonaparte lader som han vil læse den. Marschal Lefebore træder i det samme pludselig ind og siger i en yderst hastig Tone: "Det er ude med Dem De har aldrig villet høre Deres troeste Tjeneres Raad: nu har Senatet kundgjort Deres Afsættelse." Nogle Mile fra Lyon forefalde Fiendtligheder. Den provis. Regjering byder: at alle forsamlede Conscriberede skulle vende hjem; at alle Vaaben billeder a. der have betegnet Buonopartes Regjering, skulle tages bort; at ingen Tidender eller Flyveskrifter maa tillade sig Skjældsord a., mod den ophævede Regjering. - Keiser Alexander tilkjendegiver den prov. Regjering, at han har udnævnt sin General Pozzo di Borgo til Deputeret hos samme. D. 5te. Adskillige Generaler begive sig Kl. 11 til Hertugen af Bassano, der næsten ene er omkring Buonaparte, og bede ham at bevæge denne, til ikke at gaae paa Paraden. Men Buonaparte vil ingenlunde lade sig afholde derfra. Kl. 11 1/2 giver han Hertugen af Bassano et Udkast, som denne maatte redigere og undertegne. Efter denne Plan skulle 20,000 Mand, som Buonaparte har tilovers, tage Veien til Jtalien, og om mueligt, søge at forene sig med Vicekongen. Medens Hertugen er sysselsat hermed, siger Buonaparte, som gaaer nedslagen op og ned i Værelset: er jeg saa lykkelig, at komme derhen, saa er jeg vis paa, at Jtalienerne holde med mig. - Efter at have været 8 til 10 Minuter paa Paraden, gaaer han igjen ind i sit Cabinet. Han lader Hert. af Reggio kalde og spørge, om Armeen vel vil følge ham? Hertugen svarer: "nei, Sire, De har nedlagt Kronen. - "Ja under visse Betingelser." - "Soldaterne, svarer Hertugen, forstaae ikke saadanne Distinctioner; de troe alle, at de ikke maa adlyde Dem mere. Er det det sidste Ord, siger Buonaparte, Nu ville vi oppebie de Efterretninger, der komme fra Paris, hvor jeg har sendt Bud hen i Aftes." - Nogle Øjedlikke herefter komme nogle Marschaller, og Ney først. "Har De udrettet noget?" spørger Buonaparte. - Tildeels, Sire, men intet i Henseende til Regieringsfølgen; Revolutionen gjør ingen Tilbagegang; den har taget sit Løb; det var for sildigt; i Morgen vil Senatet hylde Bourbonnerne. - "Hvor skal jeg da leve med min Familie?" - "Det vil komme an paa Der. Majestæt, f. Ex. paa Øen Elba med 6 Millioner aarlige Jndkomster. "Sex Mill., det er for meget, da jeg nu ikke er andet end en Soldat – jeg seer nok, jeg faaer at finde mig i min Skjebne. (høitidelig Pause.) - Velan, saa siger jeg da alle mine Vaabenbrødre det sidste Farvel. - Han beder Generalerne at forlade ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Napoleon udsteder i Fontainebleau følgende Parolbefaling: "Keiseren takker Armeen for den Hengivenhed, den har viist ham, og derfor, at den har erkjendt, at Frankrig er hos ham, og ikke hos Hof kryb eller Hovedstadens Pøbel ). Soldaten føl 1) Hvorfor just nu haane Hoskrøbet og Hovedstadens Pøbel? Har ikke baade hiint og denne vist den blindeste Forgudelse ved Kroningsfester, ved Fødselshøjtideger i Lykke og Ulykke hvorhen hans Feltherre fører ham "); hans Ære er hans Religion. Hertugen, af Ragusaa har ikke næret denne hans Vaabenbrødres Tænkemaade; han er gaaet over til de Allierede. Keiseren kan ikke bifalde den Betingelse, under hvilken han har beqvemmet sig til dette Skridt; han kan ikke tage sit Liv og sin Frihed, af en Undersaats Haand. Senatet i Paris har tiltaget sig den Myndighed at raade over Frankrigs Regjering?) Det har forglemt, at det allene har Keiseren at takke for den Magt *), som det nu misbruger, at det var ham, der deels reddede dets Medlemmer ud af Revolutionens rivende Strøm, og beskyttede dem for Nationens Had, deels drog dem frem fra deres Mørke).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 6te. Overgeneral Benningsen udsteder i Hovedqvarteret Pinneberg en Parolbefaling, hvori efterat have skildret Fiendens barbariske Fremfærd med at lade Landsbyer omkring Hamburg og Haar burg stikke i Brand, erklæres, at alle de, der have gjort sig skyldige i Mordbrand, skulle, naar de tages til Fanger, uden Personsanseelse, behandles som Mordbrændere, og straffes paa Stedet. - Senatet antager enstemmigen den ny, af 29 Artikler bestaaende franske Constitution, hvori Ludvig Stanislaus Xaver erklæres for Konge af Frankrig. D. 7de. En Demarcationslinie for de allierede Magters Tropper i Frankrig bestemmes. D. 8de. Marschallerne Marmont, Macdonald, Ney og Minister Caulincourt møde for Keiseren 24) Hvorfra han har faaet den vide vi alle. Man maatte ikke troe, at der gaves et Forsyn, dersom man kunde tvivle et Øieblik paa, at Gud har frataget ham Magten, og man maatte være død for hele Frankrigs Jubel ved hans Fald, dersom man nægtede, at Folket takkede Gud derfor af sit ganske Hjerte. 15) Og dog var det denne Byrde, for hvis Skyld han bortmeiede Frankrigs Ungdom og udbredte saa megen Elendighed over saa mange Lande! 16) Et Palerie, som, i et Øieblit, da Fienderne stode i Frankrigs Hovedstad, næsten er uden Mage i Historien, 7) Det var netop Frankrigs Ulykke. Vee den, der ikke har andet at stole paa end Lykken! Dens Gunst er, som alle Tyranners Gunst, et svagt Spindelvæv. af Rusland med den hvide Cocarde paa, og spørge, hvor han vil see den franske Armee drage forbi, Keiseren og Kongen af Preussen ride Hæren i Møde, og den første uddeler ved denne Leilighed Foræringer af 3 Mill. Fr. Beløb. - Marschal Augerean ankommer til Paris. - Napoleons Statue i Paris bliver, under Folkets Jubelraab, nedtaget, og i dens Sted opsættes en hvid Fane med Lilier. D. 100de. Erkehertuginde Marie Louise ankommer til Orleans. - Valenciennes paasætter den hvide Cocarde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 11te. Marschal Augereau ankommer til Lyon og har den hvide Cocarde paa. - Maubruge paasætter den hvide Cocarde. - Den ny franske Constitution oversendes Ludvig XVIII. - Napoleon udsteder i Fontaineblen sin Aftakkelsesact, hvori han siger: da de allierede Magter offentlig have kundgjort, at Keiser Napoleon er den eneste Hindring, der staaer i Veien for Europas Fred, saa erklærer han, at han frasiger sig Frankrigs og Jtaliens Trone for sig og sine Arvinger, og at der gives intet Offer, end ikke Livet, som han jo er beredt til at bringe Frankrigs Tarv. - J Bastia, Corsicas Hovedstad, forefalder en Opstand i Anledning af en ved General Berthier fordret Contribution. Folket bemestrer sig Citadellet, afvæbner Besætningen, nedsætter en midlertidig Regiering, og sender Deputerede til Lord Bentinck i Livorno. Jmellem F. M. Gr. Bubna og General Ser rant sluttes en Overeenskomst, efter hvilken alle Fiendtligheder ophøre. - Hele Staden London illumineres i Anledning af den i Frankrig forefaldne store Begivenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 12te. Erkehertuginde Marie Louise ankommer til Rambouillet. - Grev Artois, Kongerigets Generallieutenant, ankommer til Paris, efter 26 Aars Fraværelse, og modtages med stor Jubel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Landgreven af Fyrstenberg bringer, som Skyndebud fra Fyrsten af Schwarzenberg, med 106 blæsende Postillioner foren, Efterretningen om Paris's Jndtagelse til Wien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 13de., Kronprindsen af Sverrig ankommer til Paris. - Den provisoriske Regjering lader udgaae et Opraab til Soldaterne, hvori den tilkjendegiver dem, at de ere løste fra den Eed, de have svoret Napoleon, og at en Prinds af fransk Blod er bestemt til deres Regent. - Over 30,000 Mand allierede Tropper udmarschere fra Paris To Deputerede fra den overblevne Deel af Hert. Warschaus 40 Regimenter, under Gen. Dambrowsky, der vare overladte Buonaparte, overlevere Keiser Alexander deres Underkastelse, og Monarken sætter Hert. Warschaus Armee, under Storf. Constantins umiddelbare befaling. - Den Wiener Hoftidende melder officiel, at Keiserinde Marie Louise skal ved Fredsslutningen erholde Hertugdom, merne Parma, Piacenza og Guastalle, der gaae over til hendes Søn, som strax antager Titel af Prinds af Parma og Placenza. D. 14. Den provisoriske Regjeringscommission ophæves og den provisoriske Regiering overdrages til Monsieur, under Titel af Kongerigets Generallieutenant, indtil Ludvig XVIII har antaget den ny Constitution. - Commandanten i Hüningen, Oberst Chancele, indgaaer en Overeenskomst med Chefen for Beleiringscorpset Gen. Bar. Zoller, hvori han og hans Garnison erkjende den provis. Regjering. D. 16te. Keiseren af Østerrige holder sit høitidelige Jndtog i Paris.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 16de. Keiseren af Østerrige afreiser til Versailles. - Ærkehertuginde Marie Louise har en Sammenkomst med sin Fader i lille Trianon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Jmellem den af Vicekongen af Jtalien anførte Armee og de allierede Magters Armee i Jtalien sluttes en Militairconvention.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 17de. Samtlige franske Marschaller spise hos Keiser Alexander. - Monsieur udnævner i Paris et midlertidigt Statsraad. - Vicekongen af Jtalien udsteder i Hovedqv. i Mantua en Proclamation til sin Armee. - Kronprindsen af Sverrig erklærer den tydske Nord=Armee for opløst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
D. 18de. Gen. Grenier paatager sig i Følge Vicekongens Befaling, Commandoen over den franske Armee i Jtalien. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Kjøbenhavns Børs d. 24 Maji. Cours. Altona 2 M. 487 1/2, a vista 500, Amsterdam a vista 464 1/4. London 2 M. 16 3/4 Rbdlr., Spec. 520. - Specier. solgtes til 31 Rbmk., for Committeesedler blev gidet 51 pr. 400.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Blandede Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
(Af Lübecker Avis.) Buonaparte har mødt adskillige Ubehageligheder paa sin Reise. J Orgon stimlede Bønderne sammen og paastode han skulde raabe: leve Kongen! J Avignon, som har lidt saa meget ved Revolutionen, havde det nær gaaet ham ilde, og uagtet man havde ladet Vognen holde i en afsides Gade, og bestilt Posthestene derhen, havde Folket dog samlet sig om hans Vogn, og var i Færd med at begaae Udskeielser, da en Officier betimelig ilede til, drev Folket fra hinanden og lod Vognen galloppere afsted. Buonapartes Ansigtstræk vare meget forandrede, hans Farve endnu gulere end sædvanlig og hans forrige Holding ganske forsvunden. Paa næste Station fra Avienon tvang Folket ham til at raabe: leve Ludvig XVIII. Han befinder sig nu ikke meere paa fransk Bund og har indskibet sig ombord paa en eng. Fregat, i Havnen Frejus, hvorhan gik i Land, da han kom tilbage fra Ægypten. Dagen i Forveien havde han en Samtale med Prindsesse Borghese, og bad hende indstændig at følge ham, men hun afslog dette ganske. J Avignon skal han være bleven frygtsom, og fremskyndte ikke allene sin Reise, men endog forklædte sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
J Frejus skal han have været iført en østerrigsk Uniform; han bar tillige en russisk Pelts og en preussisk Chacot med en hvid Cocarde. Hans Skjæg var langt, hans Øine hule, hans Mine ængstelig. Han skyndte sig at komme paa den Fregat, der skulde føre ham til Elba. Den engelske Major Kampbell, der ledsager Buonaparte til Elba hvilken Øe nu tilhører Engelland, skal være reist forud, for at berolige Jndbyggerne, der have gjort Mine til at modsætte sig Buonapartes Optagelse, og forberede dem dertil. J Lyon skal Buonaparte have kjøbt sig en Bibel, og han skal have i Sinde at gjøre en Samling af alle de Flyveskrifter, der have Hensyn til hans Afsættelse. Den Garde af 800 Mand, som han skal have paa Elba, er den 30te April gaaet igjennem Lyon, og bestaaer af Mammelukker, Grenaderer og Lanzierer, der ere tagne af den forrige Keiserlige Garde. - Hvor meget der er fandt af alt dette, kan ingen sige, da alle offentlige Stemmer nu ere imod ham, ligesom de forhen vare for ham. J Paris kalder ham, efter engelske Blade, den almindelige Mand endnu bestandig Keiser, og mange tale endnu med Agtelse og ham som Kriger. Allermindske taale Militairpersoner, at der gjøres haanende Bemærkninger over ham. En Officier skjød paa een af Paris's Gader en Mand ihiel, der sang og solgte en Spottevise om ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Engelske Blade berette, at Gouverneuren paa Slottet i St. Vincennes (1 Miil fra Paris) har ved at oversende den Skrivelse, hvori han erkjender den provisoriske Regjering, erklæret, at han kun kan overlevere Nøglerne til det ham betroede Statsfængsel i Ludvig XVIII egne Hænder, eftersom der under hans Bevaring findes en Statsfange, hvis Navn vil sætte hele Europa i Forhauselse. Man formoder nu, at denne er Ludvig XVI. Søn, om hvem det hedte, at han under Revolutionen døde i Tempeltaarnet. (Kotzebue har i sine Erindringer fra Paris, et Stykke med Overskrift: den foregivne Dauphin", i hvis Jndledning han siger, at der i Frankrig endnu gives en stor Mængde Mennesker, som ikke allene fuldt og fast troe, at Ludvig den Syttende lever endnu, men endog anføye temmelig rimelige Grunde derfor. Denne foregivne Dauphin hedte Jean Marie Hervangault, var en Skrædersøn fra St. Lo og havde stor Lighed med Ludvig XXVIII. Hans Historie skal blive anført i næste No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Den franske Æreslegions-Orden skal forandres saaledes: Jstedet for Buonapartes billede, kommer Henrik den Fjerdes; istedet for Ørnen Lilierne. Omskriften: Ære og Fædreneland, vedbliver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Man veed nu, at under den forrige Regjering i Frankrig, underholdtes allerede i Aaret 1800, 300,000 i Politielisten indskrevne Spioner, hvoraf 50,000 forrettede Tjenesten i Hovedstaden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Foruden disse maatte ogsaa alle Huserere, Kjedel flikkere, Marionetspillere, Biersidlere, Bjørnetrækkere og alle dem der lade vilde Dyr see for Penge m. fl. erhverve Tilladelses-Pas, indskrives i Politielisten og gjøre samme Eed som de lønnede Spioner, at aabenbare alt hvad de saae og hørte. Alle disse Afskum blive nu vist brødløse, da en god Regjering ikke trænger til slige Støtter. 220,000 Glædestøser vare under samme Forpligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
postefterretninger. (Efter Lübecker Av.) Jmellem Vicekongen af Jtalien og General Bellegarde er den 23 April sluttet en ny Militairconvention, efter hvilken Fæstningerne Venedig, Palmanuova og Legnago, saavelsom Mantua indrømmes Østerrigerne. De skulle ogsaa besætte Malland og alle øvrige Deele af Kongeriget Jtalien. Jndtil det sidstes Skjebne er afgjort blive de italienske Tropper rolige i deres Stand qvarteer, men under General Belleaardes befaling. Ogsaa med de i Departementerne paa hiin Side Alperne staaende franske Tropper er sluttet en Overenskomst, efter hvilken de første forlade disse Departementer indtil 1ste Maji, vende tilbage i det gamle Frankrigs Grændser og overlade de Allierede Alessandria, Gavi, Savona, Turin, Fenestrelle a. med alle tilhørende Teihuse og Magaziner. Grev Bubna er Gouverneur i Piemont indtil Kongen af Sardiniens Ankomst. - Prinds Engen var under sit Ophold i Mantug udsat for store Farer. Den italienske Hær vilde have sin for mange Maaneder resterende Sold betalt, og Generalerne Palombini og Paolucci syntes at ville modsætte sig hans Afreise. General Bellegade havde han at takke for sin Redning. Den 26 April udstedte han en Proclamation til Kongeriget Jtaliens Folkeslag, hvori han fortæller hvad han alt har gjort for deres Vel i en Tid af 9 Aar; at politiske Begivenheder tvinge ham til at forlade dem og gjøre Opfyldelsen af et Ønske, han engang nærede, og de ved tusinde Leiligheder, yttrede, uvis. Han ender med, at Soldaterne altid, hvor Faren er størst, vil ihukomme Navnet Engen. D. 23de ankom i Livorno de Geistlige, som, efter Buonapartes befaling, holdtes fangne paa Corsica. -
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Prindsen af Conde er udnævnt til det Kgl. Huses Stormester. Blandt de Personer, der skulle udgjøre dette Huus ere følgende mærkelige: Storalmosenier, Talleyrand Perigord, Ærkebisp af Rheims; første Kherrer: Hert. de Duras, de Villequier, de Richelien og de Fleur; Capitainer ved Garden. Hert. Havre, Prinds, de Foix, Hert, af Grammont og Luxembourg (altsaa ikke, som det hedte Berthier og Marmont). Garderodens Stormester: Grev de Blacas; Garderobemester; Marquis d'Avari; Stormarschal de Logis, Marquis de la Suge; Storceremoniemester, Marquis Dreux de Breie. - Fyrsten af Schwarzenberg skal, som det hedder, have et eget Fyrstendomme i Tydskland. Ødelæg gelserne i Hamborg overgaae al Beskrivelse, og den af de Franske anrettede Skade er uberegnelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-24
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-28
Nyeste. Skilderie af KjøbenRace- Ellevte Aargang. No. 43. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 Maji 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-05-28
Bidrag til Dagens Historie.