Berlingske Tidende, 1820-10-16
J Efteraaret 1819 var Høsten velsignet for hele Landet. I Danmark synes Landmanden at høste vel, naar han avler otte Fold, eller Tønde efter Skieppe, og det forekommer vist underligt for den Uindviede at høre, at disse Klipperer, hvis dyrkede Jord paa mange Steder ikke har mere end et Qvarteer dyb Muld, som ligger paa den haarde Steenmasse, og det under et saa nordligt Clima, kunne, i gode Aar, endnu producere langt mere. - Dog beviser Erfaringen dette, som en afgjort Sandhed. - Disse Liniers Jndsender, som boer i det nordligste Bøidelag paa Færøerne, saaede ifior 8 Skiepper, færøisk Byg, og indhøstede efter denne Udsæd omtrent 14 Tønder, godt Korn. - Vel kunne Nordringerne ikke med fuldkommen Nøiagtighed angive deres Udbytte, efterdi man paa Norderøerne, hvor der hverken findes Rotter eller Muus, som paa de fleste andre Øer, anrette stor Skade, har bevaret den gamle Skik at henlægge Kornet i de afrevne Ar i de saakaldte Grodt, eller Steenhuse, for at veires, og man Tid efter anden sielden aftærsker mere, end man for en kort Tid kan forbruge, de Trængende desuden hiembære mangen Løb Korn, uden at Færingen dermed holder saa nøie Regnskab; men dog er Jndsenderen overbeviist om, at han ved Ovenanførte snarere har nævnet forlidet, end formeget. - Der udkræves imidlertid et særdeles gunstigt Veirligt, naar Alt saaledes skal lykkes: thi ofte hænder det, at vi idag kunne med godt Haab og glad Sind betragte det bølgende Korn paa Ageren, og imorgen er Skriftens Udsagn opfyldt: et Uveir er faren hen over, og dets Sted kiendes ikke meere". - De farlige Kastevinde fra Fieldene, og Pladsregnen, som gjerne er i deres følge, kunne i faa Øieblikke tilintetgjøre vore Forventninger; afslaae Axene, og knuse Straaet, og, a vi ikke alene behøve Kornet til vor daglige Næring, men ogsaa Halmen til vore Tage, saa vilde vi ikke uden Mismod kunne ansee en saadan plu selig Odelæggelse, eller anden indtræffende Misvært, dersom vi ikke vidste, at den herværende Kongelige Handel ved var faderlige Regierings Forsorg var forsynet med hvad vi i disse Henseender ikke kunne undvære. Hvad det regnfulde Veirligt ifior lod befrygte, nemlig at Høe og Tørven vilde mislykkes paa mange Steder her i Landet, gi desværre i Opfyldelse. Flere maatte, især paa de vestlige Øer, lade en Deel af Høet staae uslaaet paa Marken, og af Torv sit Mange i næsten Jntet. - Det vilde derfor have seet sørgeligt ud, dersom sidstafvigte Vinter ikke havde været saa blid, som den var. . En Lykke var det ogsaa i sidste Henseende for dem, som Rørenramte, at værgerne ifior bleve saa rigelig forsynede med Grinde hvaler, hvis Spæk, af Mangel paa Andet, blev benyttet til Jldebrændsel. Var end dette baade et ubehageligt og kostbart Middel at gribe til, saa bevirkes dog derved, at de nødvendige Sysler ikke standsede, hvilket ellers sittert vilde have freet, da selv den Stærkeste maatte snart have buttet under, dersom han idag skulde have roet ud paa Havet til Fiskeri i de samme vaade Klæder, i hvilke han igaar kom hiem derfra. - Vi kunne itte not tatte Forsynet, der afvendte Sygdomme og andre skadelige Følger ; thren ondartet Feber, som nedkastede Mange paa Sygeleiet i et Par) Bøidelag paa Norderøerne, havde ikke sin Grund i nogen saadan Mangel. - Jndsenderen kan ved denne Leilighed ikke lade nomtalt, at Jndbyggerne i hine to Bøidelag Qvannefund og Svins, roesværdigen selv gjorde Alt, for at spærre Samfærdsel med Andre, at Sygdommen ikke frulde udbrede sig videre, og det var til almindelig Glæde, at ikke en Eneste blev et Offer for den, skiønt Adskillige vare haardt medtagne. Ulykkelige Tilfælde, for hvilke vort Land, deels ifølge dets naturlige Beskaffenhed, deels ifølge Indbyggernes Sysler, saameget er udsat, have heller ikke i indeværende Aar gaaet os forbi. Vare end Vinteren og Foraaret blide, saa havde de dog enkelte saare haarde Dage. - Saaledes blev en Baad med 8 Mand fra Vexmanhavn paa Nordstrøms borte i et pludselig frembydende Uveir, og en anden Gang seilede en Baad fra Strænder paa Østers sig paa et Skiær ved Høivig, kort fra Thorshavn, hvorved Baaden, kantrede, og en Mand tilsatte Livet, hvilket sikkert ogsaa havde blevet Tilfældet med de Øvrige, hvis ikke en anden Baad hendelsesviis var kommen til og havde optaget dem. Eftersommeren har hidtil været meget fugtig; dog vides ikke Andet, end at Høet paa de fleste Steder allerede er heldigt hiembragt, skiønt det itte i Qvantitet kan sammenlignes med sidste Aars Afgrøde. - Tørven er overalt lykkelig bierget; men Kornet, som godt kom op, synes ikke at ville fyldestgiøre vore Forventninger, da endeel deraf er svangt, og Veirliget heller ikke lader til at ville begunstige Høsten. Fiskeriet har iaar været temmelig gunstigt, og af Grindehvaler ere adskillige Flokke eller Rimer allerede heldigen bleven dræbte.