Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-12-08
Udtog af en meteorologisk Dagbog. November 1835. Denne Maaned fordeelte sig med Hensyn til Veir ligets Beskaffenhed, i to Halvdele: Tørke og Kulde i den første, og Væde og Mildhed i den sidste. Maaneden begyndte med Nordvestvind, som blæste i 6 Dage, derpaa kastede Vinden sig i Sydost og gik atter tilbage til Nordost indtil den 15de. Det var saaledes ganske i sin Orden, at Træerne guulnedes stærkt og tabte Resten af deres Sommerdragt: at det frøs om Natten og at Vande og Vinduer vare flere Gange om Morgenen belagte med Iis; men da Luften var tillige meget tør og kun enkelte Sneestænk viste sig, saa var det mere Vinter for Følelsen end for Synet. Det var lyst og muntert Solen saae man i de 14 Dage, dog var det ogsaa imellem Graaluft; det støvede paa Veiene som om Sommeren; Veirglasset stod høit, flere Gange ved smukt Veir. J hvor behageligt dette Veirlig end var, saa var dog en Forandring ønskelig, Pløiningen kunde ikke fuldføres og der var Vandmangel paa flere Steder; den Viisdom, som ordner Naturens Anliggender og tager Hensyn paa Menneskenes Fornødenheder, opfyldte dette Ønske, fra den 16de kastede Vinden sig om i Vesten, den reiste sig og gil om Natten imellem den 18de og 19de over til en Storm af Nordvest; Veirglasset faldt dybt, Luften blev bedækket af tunge Skyer, og fra den 16de tilden 22de udgiøde sig stærke Regnstrømme; den 17de regnede det hele Dagen; forresten indfandt Regnen sig ud paa Eftermiddagen henimod Aftenen, og vedblev at nedskylle den hele Nat. Fra den 23de blev Veiret klarere, dog faldt endnu en stærk Natregn den 27de og 28de. – Vinden kastede sig imellem Sydost og Sydvest, men Kulden kom ikke tilbage; i de tre sidste Dage af Maaneden var det saa mildt, at man næsten kunde undvære Kakkelovnen. Vinden blæste i denne Maaned 19 Gange af Sønden og 19 af Østen, 15 af Norden og 14 af Vesten." Det var i 9 Dage Vindstille, for det meeste var Vinden svag, og det stormede kun i de omtalte to Dage, den 18de og 19de af Nordvest, Markerne beholdt et livligt og grønt Udseende, og Vintersæden havde skudt herligt i Veiret. - November i Fior var endnu mere mild og regnfuld; men de sydlige og vestlige Vinde havde langt mere Overhaand dengang end i Aar, og de østlige og nordlige Vinde vare sieldne. - Stormen den 18de og 19de rasede frygtelig ved Elbens Munding; man skriver fra Kurhaven, at den tog saaledes til om Natten, at den lignede en Orkan, og Husene rystede som ved et Jordskielv; Tagene fløi tildeels af dem: Havet steeg høit og giorde megen Skade; Badehuset blev næsten ødelagt, Vandet trængte ind i Kielderne og fordærvede, det kostbare Viinforraad; Murene omkring Fyrtaarnet toge Skade; meget Tømmer svømmede bort. Veiret var saa uhyre, at selv den gamle Kiærlighed (die alte Liebe), som dog pleier at holde længst ud, var nærved at gaae til Grunde, en svær Kanon, som stod derpaa, blev kastet omkuld. Skibene kom i stor Fare, to blankenesiske forgik i Havnen, 10 Fiskerbaade fra Helgoland vare i Søen om Aftenen, 59 reddede sig men en forliste, i de andres Paasyn, med 4 Mand- Under den stærke Storm den 18de, skal i Holsteen ved Oldenburg være seet en stærk Lysning paa Himlen, hvorved det blev klart som om Dagen Et stærkt Nordlys skal være seet i Aarhuus i Slutningen af denne Maaned.