Københavns Adresseavis, 1780-01-18
Fra Petersborg haves Efterretning, at den ved sine Reiser omkring Jordkloden og ved sit kloge Forhold paa disse lange og farlige Søefarter saa berømte engelske Skibskapitain Cook, paa en beklagelig Maade. har mistet Livet. Efterat han havde forladt Cap de Bonne Esperance, seglede han forbi Diemmens Land og Nye=Seeland, og ankom i Aug. 1777 paa Dtaheite, hvorhen han har bragt den bekiendte Omiah frisk og sund tilbage. Siden hans sidste Reise havde Spanierne været to Gange paa denne Øe. Nogle af dem havde opholdt sig der i nogle Maaneder, og efterladt sig adskillige tamme Creature, som dog alle vare Hanner. De Køer, Gieder a., som Kapitain Cookhavde med sig, vare Jndvaanerne altsaa meget kiærkomne. I December tog han fra Otaheite, og ankom, efterat han havde gjort adskillige Opdagelser i Syd søen, i Mart. 1778 ved de amerikanske Kyster noget mere imod Sønden end Kamtschatka. Da hans eget Skib Resolution blev læk og en hæftig Storm paakom, var han nødt at kaste Anker i en Fiord. Han fulgte derpaa Kysten, og opdagede tilsidst tydelig Sundet, imellem Asien og Amerika, hvor paa begge Sider saaes et flad Land uden Træer, og Vandet ikke var meget dyb. Han seglede saa langt ind i dette Sund, at han tydelig saae, at den amerikanske Kyst strakte sig til Nordost. Men under 70 Gr. 45 Min. Brede og 198 Gr. Længde (formodentlig fra Meridianen af Greenich at regne) nødte Iisbiergene i Havet ham at vende tilbage. Han gik til Ankers ved Øen Unalaschka, hvorfra hans sidste Brev til den engelske Admiralitæts=Sekretair Stevens er dateret, hvilket tilligemed de øvrige Breve fra Kapitain Clarke i forrige. Maaned er indsendt til den engelske Gesandt i Petersborg. Denne Øe ligger efter hans Beretning under 53 Gr. 55 Min. Brede og 192 Gr. 30 Min. Længde, hvilket er meget meere imod Sønden og Vesten, end der er angivet i det nye russiske General=Kort. Da han nu havde Aarsag at formode, at der fandtes flere Øer Østen for Sandwichs Øe, hvor han paa Henreisen var kommen forbi, saa seglede han derhen, for at ligge Efterhøsten og Vinteren over i en varmere Egn. Han fandt ogsaa virkelig adskillige Øer, som syntes meget frugthare. Jndvaanerne havde bygget Mure af Steen paa Bakkene til deres Forsvar. Ved en af disse Øer, kaldet Omhyhe, gik han til Ankers, og omgikkes meget venlig med Jndvaanerne, hvilke næsten ærede ham som en Gud. Efterat hans Folk, (a hvilke hidindtil ikkun 2 vare døde, en af en Sygdom og den anden i Søen, havde vederqvæget sig, gik han igien til Seyls, men da i en stærk Storm Besansmasken paa hans Skib fik Skade, maatte han vende tilbage til Øen. Jndvaanerne bleve efter denne Tid hver Dag meere dristige og tyvagtige, og stiaal tilsidst en af hans Baade. For at faae den igien, gik Kapitain Cook selv, tilligemed sin Lieutenant og 10 til 12. Mand i Land, og begav sig under et stort Tilløb af Jndvaanerne, som endnu beviiste sig meget ærbødige imod ham, til den fornemste Øvrighedsperson paa Øen. Efterat de havde begyndt at handle med hverandre og Sagen, viiste en af Jndvaanerne sig meget grov, hvorpaa Kapitain Cook lod skyde paa ham med Hagel, men Skudet gik ey engang igiennem Maatten, som han havde for Brystet. Herpaa bleve Jndvaanerne forbittrede, og da Lieutenanten havde skudt en af dem ihiel, overfaldt de dem alle paa engang, og da Mandskabet havde afskudt deres Gevehrer, gave de dem ikke Tid til at lade igien, men dræbte Kapitain Cook og 4 Matroser paa Stædet, og nødte de øvrige, som tildeels vare saarede, at tage Flugten til deres Skib. Kapitain Clarke, som nu maatte commandere Skibene, kunde ey hævne Kapitain Cookes Død, men maatte ikkun holde sig i Forsvarsstand, indtil Masten var repareret, kom ogsaa igien i temmelig god Forstaaelse med Indvaanerne. Fra denne Øe seglede han tilbage igien til Kamtschatka, hvor han har opholdt sig fra først i forrige Aar indtil i Junii Maaned. Herpaa er han afgaaet derfra, for nøie at undersøge, Øernes Situation, som ligge imellem Kamtschatka og Amerika.