Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1765-03-25
No. 8. Ao. Efterretning. Fra de Chitoiret. esse i Bergen i Norge. Mandagen, den 25de Martii. Fortsættelsen af No. 7. Jeg har Materie til beste Ønske nu, Da just din Lykkes-Lod den rinder mig ihn. Det store Altings Hiul, Forsynet bør all Ære, Men see, Din Stilhed og bør sin fortiente Priis, Du passed rigtig paa Din Odel at hiembære, Hver Skiønsom sige vil, du deri handled viis. Lad Avind ikkun selv sig æde, Nok er det: Nordaas er din Glæde. O! Nordaas, søde Sted, om din Beliggenhed, Vor Stad de beste Mænd selv nok at tale veed, Din Lystbarhed, til har de Store til sig draget, Der end og Vinters Tiid fandt Sommer-Lyst hos dig Din Liflighed den har saa mange velbehaget, Der anseer Landet, som et Jordisk Himmerig, For dem, din Skiønhed ret kand veye, Bør du vel agtes værd at eye. Den Skandse, der anlagt, til Lyst og Fordeel er Behagelig til hvad man helst af To begiær, Ganoners hæftig Knald hos mange Sindet letter, Og tænder Modet an til en Slags Fyrrighed; Ved Keigle-Spill man og sit Blod i Omløb setter, En angenem Udsigt man og fornøyes ved. Var kun Uskyldighed tilstæde, Saa var her Paradisisk Glæde. Den rare Nordaas Skov, som en kan kaldes Krat, Den er til Gaardens Brug en heel mærkværdig Skat De Træer hist og her til samlet har Gemytter, At skue Almagts og Naturs foreened Kraft, Da man seer rundt omkring, hvor man sin Foed henflytter, Det Træ kan have den, Eet andet anden Saft; Det Ene kand til Bygning kiendes, Det andet due til at brændes. Den lillige Musik af Fugle hist og her Skovens Omtreds, Ach, hvad Sødhed det dog er At høre hvor de Smaae slaaer sine fiine Triller, De Store derimod at holde som Tenvor Saa disse fiint og grovt til Fryd harmonisk Spiller, At Himmelsk Vellyst i de jordisk Sandser groer, Den Tone-Strøm kand Øret vækkeOg Sindets Kraft med Lyst udstrække Den skiønne Hauge der til Nytte og til Pragt Ved prægtigst Vaanings-Huus saa vel beleilig lagt, Forøger Stædets Priis og giør sin Eier-Nytte, J dobbel Hensigt med sin Frugtbarhed og Ziir, Den billig agtes bør som en Huusholdnings Stytte, Helst i det lækkre, som og Arverie ere, Den rare Nordaas Skov, som en kan kaldes Krat, Den er til Gaardens Brug en heel mærkværdig Skat De Træer hist og her til samlet har Gemytter, At skue Almagts og Naturs foreened Kraft, Da man seer rundt omkring, hvor man sin Foed henflytter, Det Træ kan have den, Eet andet anden Saft; Det Ene kand til Bygning kiendes, Det andet due til at brændes. Den lillige Musik af Fugle hist og her Skovens Omtreds, Ach, hvad Sødhed det dog er At høre hvor de Smaae slaaer sine fiine Triller, De Store derimod at holde som Tenvor Saa disse fiint og grovt til Fryd harmonisk Spiller, At Himmelsk Vellyst i de jordisk Sandser groer, Den Tone-Strøm kand Øret vækkeOg Sindets Kraft med Lyst udstrække Den skiønne Hauge de til Natte i et raat Ved prægtigst Vaanings-Huus saa vel beleilig lagt, Forøger Stædets Priis og giør sin Eier-Nytte, J dobbel Hensigt med sin Frugtbarhed og Ziir, Den billig agtes bør som en Huusholdnings Stytte, Helst i det ikkre, som na Rynetite aler. Da Fad og Mad ved slige Frugter Forløder Smag og yndig Lugter. De ferske Damme, og i sær det salte Vand, En mindre Gavn og Lyst udaf sig føde kand Her seer man Giedden og der seer man Torsken springe, Og meer af Fiske Art, end jeg at nævne ved, Er det ey angenemt at see den tynde Vinge, J Strømmen føre frem med let Gesvindighed Det Søde, vi af Vandet drager paa Bordet smager. Det lækkre, See nu min ædle Ven, om mit Lykønske er Uriimeligt, da jeg kun har opregnet her Den mindste Deel af det, du kand til Fordeel nyde, Men see, Jeg husker nu paa et, som fattes dig, En ved din Side, som dig gavne kand og fryde, Der i Fornuft og Dyder meer, end Penge-Ri Lev vel 1 Lyst og Frugtbar Sæde, Lev saa, at Nordaas bler din Glæde. NB.