JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
(Jndsendt.) Ved at læse Kjøbenhavns Skilderie No. 10, traf. jeg paa en Nævefuld – hvad skal jeg kalde det? J Recensioner findes dog anstændige Udtryk, her blot – Grovheder, i Anledning, af en lille Samling Poester, af J. Schjern, Musekrandsen, kaldet. Efter at have gjennemlæst ovennævnte Grovheder, krydrede med ondskabsfuld Spot, var jeg nær ved at briste af Latter over Hr. Fabriqueurens fyrgterlige Vittigheder. Blandt andet mener denne disse smukke Tings Forfærdiger, at Musekrandsens Forfatter var løbet for tidlig fra sin Skolemester; hans Mening dermed maa formodentlig være, at Hr. Schjern skulde have læst sig til poetisk Genie, (hvis han efter Hr. Vittigheds Fabrikørens Mening slet intet deraf har) under en Skolemesters Ferle, Om denne Ting kan lade sig gjøre, overlader jeg til enhver Læsers Bedømmelse. Snarere vil jeg troe at vor gode Ven selv er løbet for tidlig fra sin Pædagog; thi intet velopdraget Menneske med Forstand og Kundskaber kunne tillade sig saadanne kaade Drengestreger. Kan Musekrandsens Forfatter efter vor ovennævnte Hr. N. N. Dom hverken læse eller skrive, da kan han selv ei forstaae hvad han læser; thi Epilogen i Musekrandsen 7de og 8de Strophe viser tydelig, at dette lille Offer ikke er skrevet for ham og hans Lige; han har altsaa formodentlig af Feiltagelse stukket sin Næse i dette lille Værk, og efter min Mening havde han gjort klogt i ganske at tie stille. J det hele kan jeg ei forstaae hvorledes han har kunnet overtale sig til at besmøre, sig med Musekrandsen, hvis den, som han behager at udtrykke sig, duer til ingen Ting; mig synes, han burde da have anseet det under sin Værdighed at befatte sig med den; med mindre han mellem Recensenter er saadant krud, som han kalder Hr. Schjern mellem Poeter. - Forresten havde det været at ønske, han havde gjort Publicum opmærksom paa nogle af de Feil der findes i Muse krandsen; thi hans flane Fordreining af Titelen og hans Anmærkning over Apostrophering kan vel neppe ansees som noget Beviis paa hans Udsagns Rigtighed. – Tilsidst vil jeg gjøre Publicum opmærksom paa at Forfatteren til Muse krandsen skylder, hvad han besidder af poetisk Genie til Naturens Gave, som enhver anden; kun med den Forskjel, at han aldrig har erholdt nogen videnskabelig Dannelse; kun den han selv har givet sig. - Dette kan ikke være Hr. N. N. ubekjendt, og jeg spørger da Publicum, om han ei har viist sin elskværdige, Characteer i et fortjent Lys, ved at befatte sig med at nedrive nogle smaae Poesier, der blot vare bestemte for Forfatterens Venner. Kjøbenhavn, d. 10 Februari 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
Forfatteren af Musekrandsen kan ei undlade at takke den anonyme Recensent i Kjøbenhavns Skilderie No. 10 for den Opmærksomhed han har viist hans lille poetiske Samling; og det saa meget mere, som han ved at betjene sig af hine grove Udtryk, tydelig røber den Personlighed mod Forfatteren, der maa besjæle ham, og tillige sætter sin elskværdige? Carakteer i et klart Lys. At give ham noget videre Svar holder Forfatteren sig for god til. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. de 2000 Femtende Aargang. No. 13. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Solden. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 14 Februari 1818. Noget om Fattigvæsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Naar de bemidlede Borgere ved Sammenskud, bidrage til fattige Børns Opdragelse, saa paaligger den almindelige Borgerpligt, at tjene Staten, disse i en høiere Grad. J en Tidspunct, hvor Almisselemmernes Antal tager saa meget til, at deres Underholdning bliver byrdefuld for Samfundet, er det altsaa nødvendigt at udtænke hensigtsmæssige Midler til at gjøre den omtalte Pligt frugtbringende, og derved at lette Byrden noget, uden at unddrage de Trængende det Nødvendige. Dette Øjemed troer jeg kunde opnaaes, ved en Forordning, at alle Kjøbstædsbørn, til hvis Opdragelse Fattigkassen havde bidraget, skulde være værnepligtige, hvorimod istedet for de paa denne Maade aarligen i Armeen indtrædende Recruter, et lige Antal af de for Amtet udskrevne Bondesønner, kunde befries fra Tienesten. Denne Frihed kunde sælges til de Høistbydende blandt de Udskrevne, og de derfor indkommende Penge indbetales til denne Kjøbstæds Fattigkasse, som leverer disse Stedtrædere. Sidstnævnte maatte ikke faae Tilladelse til at givte sig for deres Tjenesteaar var udløben, undtagen at de kunde bevise, enten med riig Giftermaal, eller ved fortrinlige Konst færdigheder, at kunne have tilstrækkeligt Udkomme; hvilke Bevisligheder baade af den Paagieldendes militaire og civile Øvrigheder maatte Provtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
J Provindserne kunde Huusfliden meget frem skyndes, naar nogle fattige Drenge fra forskjellige Egne bleve sendte til Kjøbenhavn, Altona eller udenrigske Steder, for at oplæres til Gavns i nyttige Haandværker. De Kongl. diplomatiske Embedsmænd vilde, ved at tage sig med Jver af een for Landet saa saare vigtig Sag, finde her Leilighed til at lægge deres uskrømtede Fædrenelandskierlighed for Dagen. Bekostningerne vilde ei blive store, da Mesteren forsyner Drengen med Alt, imod at Lærlingen bliver 6 Aar. - En Kone i Varde lod i Fridericia, en Afstand af 13 Mile, væve 12 Al. Tøi, maatte bie over et Aar, og nyligen betale 18 Rbd. i Væverløn. Dette beviser, at i en Provinds, hvor de fleste Fruentimmer spinde, et Antal duelige Væyere ville finde et rigeligt Udkomme, og være tillige meget nyttige for Tusinde. Strømpevævere kiender jeg ingen af i Jylland; nogle ret duelige Urtegaardsmænd kunde hist og her godt finde Udkomme; ligesaa nogle Slibere (Skjærslippere) i de Kjøbstæder, hvor man maa lade sig nøie med omtrækkende Fuskere, der undertiden drage bort, uden at levere det dem betroede Gods tilbage. Børstebindere og Kurvemagere ere i Varde aldeles ingen af. Nogle andre Professioner drives ufuldkomment. Dette kunde betydeligt afhielpes, naar paa ommeldte Maade fra hver Kjøbstæd aarlig een eller flere fattige Drenge bleve givne i Lære paa fremmede Steder, hvor den Profession, hvori de skulde oplæres, dreves bedst. Efter udstaaede Læreaar vilde de unge Svende strax indsee, at de hjemme, hvor alle Slags Haandværksvare, der de noget, blive dyrt betalte, lettere kunde finde deres Levebrød end udenrigs, og vist kun faa blive borte. Den sædvanlige Maade man anvender til Jndustriens Fremme, ved at forskrive Fremmede, er meget mere bekostelig og vanskelig end denne; thi en duelig Arbeider er ikke uden store Løvter at formaae til at forlade Fodeland, Venner og Levebrød for at reise til ukiendte Egne, og vanskeligt er det allerede at opdage dem i fremmede Lande. Thi Mesterne, som bedst kjende dem, ville nødigen skille sig ved de gode. At Iværksættelsen af dette Forslag, ved at forbedre Haandværkstanden, meget vilde bidrage til Kjøbstædernes Opkomst, kan vel ikke nægtes, dog vil den finde lidet bifald, da Frugten ei strax kan høstes, og de Penge, det vilde koste, skjønt ubetydelige, dog behageligere kan anvendes til Pynt, Baller, Selskaber m.v., som man har baade Ære og Fornøielse af, hvilket nu ansees for Livets høieste Gode. Varde, i Februar 1818. v. Schultz, Capitain P. M. Tillad at jeg, skjøndt qvindefødt forvovent søger at løse op det mørke Gaadespil, som under Titel af "Den Ubegribelige, findes indført i No. 99 f. A. af Deres Blad, hvis Udtydning jeg formener at ligge i Ordet
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Cours: hvis Navn ei findes i hele Dannersproget; som ingen Fødder har, men ligefuldt dog hopper, og som Fanden selv i sin Gallop, ei stopper, der farer som et Lyn, og stiger som et Blus. som er et flygtigt Væsen. "Der, som et Gjøglelys, har intet stadigt Sted, Som nævnes ved hvert Bord, ved Stokfisk og ved Velling, Ved store Skildpadsmans, i dybest Kielderhul, og af hver Ordensmand, og hver Skovshoved kjelling, i Vrede og i Harm tidt skjændes Huden fyld."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Naar man af Ordet Cours et Led afrykker (Bogstavet C.), bliver det til et Dyr, at fige ei paa Dansk (det franske Ours, Bjørn), som med sine Been kan nedtrykke mig i Støvet, men dog morer godt, naar nogen det vil føre, og som Om Natten sees paa Himlens mørke Bue, J evig Straaleglands, som en Carfunkel lue, nemlig Constellationen af samme Navn. Det vil nu komme an paa Dem selv, Hr. Udgiver, at bestemme, om jeg rigtig har knækket denne Nød, hvad enten det nu er skeet ligefrem, eller ved Slumpelykke, eller om De høist kan besvare dette Forsøg til Udtydning af Deres Gaade, med et lidet Smiil, Jeg har den Ære at henleve, Hr. Udgiver, Deres ærbødige Tjenerinde, En af Bladet Skilderiets Læserinder. Theater- og Vægterpiben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Theaterpiben. Hvis jeg ei tager Feil, Monfrere, Vi ere begge lidt i Slægt; Thi Tonen lyder, paa min Ære! Som vare vi af fælles Drægt? Vægterpiden. Jeg er af samme Kjød og Been, Som J og alle Vægterpiber, Jeg holder Gaden ganske reen, I Axelstaden, som i Riber, For lavt og fornemt Pøbelkram, Med og foruden Hanekam, For dem, som Nattens Fred vil bryde og Politiet ei adlyde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Theaterpiben. Er det dit Kald, saa er vi Venner, Jeg ogsaa stræber ved min Lyd, Som Dommer og som ægte Kiender, At vaage over Scenens Dyd. Vægterpiben. Jeg passer paa, at Fyldebotter Ei gjøre Løier og Allarm; Hver rolig Borger jeg beskytter Mod Natteravnes Tyvearm. Jeg vækker Folk fra dyben Slummer, Naar Huset brænder over dem, Naar tusind' Vægterstemmer brummer Af fulde Hals et Brandraab frem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Theaterpiben. Ræk mig Haanden, kjere Frænde! Vi bør stifte Vennelag, Jeg oprigtig maa bekiende: Vi forfægte fælles Sag. Du forsvarer Byens Gader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Ved aarvaagen Pibelyd, Jeg min Fløite=Mund oplader Mod æsthetisk Æselskryd. Du hver Borger trygt beskytter Mod det grove Tyverie; Jeg min Tonekraft benytter Mod det fine Betlerie. Du gir Hals, mens Folk de sov Førend Huset svies bort; Jeg, naar Æsthetikens Love Vises alt for megen Tort. Fælles er vort Meed at vække De, som sovende sig strække!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Jndenlandske Efterretninger. J denne Tid er eet af de vigtigste Etablissementer i Kjøbenhavn til Auction, nemlig de grevelige schimmelmanske Fideicommisarvingers Sukkerraffinaderie paa Christianshavn, tilligemed dets Jnventarium. Eiendommene ere i Brandkassen, assurerede for 161,000 Rbd. S. V. J lykkeligere Dage kunde dette Raffinaderie aarligen raffinere 2000 Fade raa Sukker, der bleve forsendte saavel til Provindserne, som til Norge og Østersøen. Hvilken Rigdomskilde, Sukkerraffinationen i sin Tid maa have været, sees bedst af H. Ladige, der for omtrent 64 Aar siden med nogle 1000 Rd. begyndte et Raffinaderie, hvori kun fandtes en eneste Pande, og ved sin Død, 1805, efterlod, uagtet han ved den store Jldebrand havde mistet 180,000 Rdlr., henved 1,6000,000 Rdlr. D. C., omtrent 1 1/2 Million Specier. - J Aaret 1794 talte Kjøbenhavn 17 Sukkerraffinaderier, Siden formindskedes deres Tal meget. Tomten af det forhen paa Nørregade beliggende og 1795 afbrændte, er endnu ubebygget. - Jndtil 1734 var i Kjøbenhavn kun et Sukkerraffinaderie, men samme Aar blev det Vestindiske og Guineiske Compagnie, ved en Octroy, meddeelt Eneprivilegium paa at anlægge et Sukkerraffinaderie. Til dets Afsætnings Befordring blev Tolden paa fremmede Sukkere og Sirupper forhøiet, hvorimod Raffinaderiet skulde kunne forsyne begge Rigerne, og i hvert Stifts Hovedstad have saa stort Forraad af Sukkere og Sirupper, at de, som ikke havde Leilighed til at lade samme komme fra Kjøbenhavn, kunde, for lige Priis og af samme Godhed, faae dem paa Stedet, som i Kjøbenhavn. Men skjønt Tolden blev forhøiet, fra 5 til 16 s. Spec. paa hvert Pund Top- og andet Sukker, og fra 5 til 16 Mk. Spec. paa hvert 100 Pd. Sirupper, saa blev dog meget fremmed Sukker indført. Ved Plac. af 31 Marts 1750 blev derfor Jndførslen af alle fremmede raffinerede Sukkere forbuden. 1754 blev Handelscompagniet ophævet, og udløst af den Kgl. Casse. Det tillodes Enhver at anlægge Sukkerraffinaderier, men de turde kun raffinere af de Sukkere, som kom fra vore vestindiske Øer. Der opstod nu efterhaanden, saavel i Kjøbenhavn, som i Provindserne og i Norge, endeel Raffinaderier. 1763 blev det af den Kgl. Casse overtagne Raffinaderie i Kjøbenhavn overdraget til Greve v. Schimmelmann, og nu talte Hovedstaden, 1768, ialt 20 Sukkerraffinaderier. Det blev f. A. fastsat, at i de næstpaafølgende 15 Aar ingen flere skulde anlægges i Kjøbenhavn, imod at hver aarligen skulde udføre for 1000 Rdlr. raffinerede Sukkere, eller betale af det Manglende i denne Sum 20 PC. J Aaret 1781, henimod den Tid hine 15 Aar vare udløbne, erholdt de Kjøbenhavnske Raffinaderier gjentagen Forsikkring om, at deres Tal, som nu var 17, ikke skulde forøges over 20. - 1794 vare ialt i Drivt 18 Raffinaderier med 68 Kogepander, hvoraf dog, formedelst adskillige Hindringer, kun 1/4 eller 1/2 kunde regnes at være virksomme. Deres aarlige Forbrugning anslog man til 13,770,000 Pd., de derved sysselsatte Arbeidere til 340 Personer, og de, der i Kjøbenhavn nøde deres Underhold af denne Næringsgreen, til 620.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Kiel, d. 4 Febr. Klubben Harmonien er der for Omslagsforretningerne et Slags Børs, og Samlepladsen for de meest anseete Forretningsmænd. Forsamlingen bestaar især af Embedsmænd, Kjøbmænd, Herremænd, Landeiendomsbesiddere, og Capitalister. Som Reisende er det aldeles nødvendigt at indføres af et ordentligt Medlem i Harmonien, og betales derfor en Spedie til Klubben, for hvilken man faaer en Adgangsbillet for Omslags- og Markedstiden; dog betragtes de, der ikke boe længer end 2 Mile fra Kiel, et som Fremmede, og maa derfor lade sig optage som overordentlige Medlemmer, og betale mere. Man gaaer om Aftenen fra Kl. 6 til 9 (den egentlige Børstid) hen i Harmonien, og finder da den store Sahl og Sideværelset opfyldte med en Mængde op og nedgaaende Mennesker. Her gjøres Aftale om Forretninger, giensidige Tanker meddeles, gamle Bekjendtskaber fornyes nye stiftes, og mangen Jagttagelse og Efterretning samles. Læse- og Bibliothekværelset besøges i Omslagstiden kun lidet. Den 14 Jan, var den Dag, da de fleste Fremmede indfandt sig, Egentligen varer Omslaget fra de 6 til d. 14 Jan., men fra den 12te af indtræffe kun faa Fremmede. De 8 Dage efter d. 14de betragtes som Respitdage, og som endnu gode Betalings bage. Jmellem den 12 og 14de afreise igjen de, der have Forretninger. Paa det med Omslaget forbundne Marked fandtes, formedelst det slette Veir, næsten aldeles ingen Kjøbere; derimod manglede der aldeles ikke paa Sælgere fra Hamborg med Manufactur= og Modevarer. Det Breyterske Selskab spillede i det derværende Skuespilhuus, og havde megen Søgning, uagtet man, kun fandt liden Tilfredsstillelse der. Pharsbanken syntes ikke at have lokket mange Lysthavende, og i det Hele lader det, som Spillet ikke drives mere saa voveligen og høit. Det er ikke saa let at føre store Summer Sølv med sig som Pakker med Banksedler, og man sætter ikke saa let en Skat af Sølv, som en af Papir i Vove. Guld e sjeldent og lidet i Brug i Hertugdommene, og man seer derfor ogsaa kun lidet deraf i Spil Kiel, d. 6 Febr. J Omslaget var, at dømme efter den prompte Betaling, mange rede Penge; ogsaa var mangen Capital, men dog kan mod meget sikker Hypothek og 3 PC. Rente at udlaane. Nogle Pengeciere skulle af Mistillid til den tilbudne Sikkerhed, og fordi de ikke kunde faae 5 PC. Rente, taget deres rede Penge hjem igien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Fra Hamborg af var, saavidt man veed, kun faa Penge til Udlaan. Udlændinger fra Naboegnen synes at være meget for at kjøbe vore adelige Godser. Jøvrigt var Omslaget roligt og stille, og man mærkede intet til Betalingsforlegenhed. Mangen Mand frygtede endnu for Jndultens Forlængelse, men da denne ikke fandt Sted, saa har derved Crediten for næstkommende Aar snarere vundet end tabt. Til næste Omslag kunde maaskee, naar Creditor og Debitor ikke forlige sig, indtræffe adskillige Forlegenheder. Jmidlertid afskrækkes mangen Creditor dog af Frygt for Rigsbankheftelsens Fradragelse, fra at opsige Capitalen; og mange vilde vel ogsaa beqvemme sig til, efter Overeenskomst med Debitor, at lade Capitalen blive staaende uopsagt, naar den kun ellers stod sikkert. De adelige Godsers Værd er rigtig no endnu skke steget igjen, hvilket adskillige Eiendommes Salg efter Execution og Udlæg bevise; imidlertid ere dog de andre Landeiendomme, især i Marsken, ikke stegne ubetydeligen. De høje Kornpriser, den hurtige Afsætning af Kornvarer, og Arbeids- og Daglønnens lave Priser, ved de mange ind- og udenlandske Arbeideres Concurrence, man unægteligen forhøie Landets Capitalværd. Store Omsætninger i Kornhandelen synes Godseierne og Forpagterne ikke at have gjort i dette Onslag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Kornhandleren kjøber kun af dem, der af Forlegenhed maa sælge til lave Priser. En stor Deel af Landmændene vover at lade deres Kornvarer ligge paa Speculation til Foraaret og Sommeren, thi nuomstunder speculerer den anseete Landmand ligt saa godt som Kjøbmanden, og har Correspondence paa Holland, Hamborg og Lübeck. Markedet i Holland er endnu meget overfyldt med Sædevarer, og derfor er Speculanten varsom Denne Stikling vil forandre sig til Foraaret, især naar Jndførslen til Engelland og Frankrig igjen skulde blive fri. Fra Kiel af er i afvigte Aar drevet betydelig Kornhandel, og det synes mere end nogensinde at ville trække sig til denne Stad. - Hestene stige meget i Prisen, og især synes man fra Udlandet at søge Militairheste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Udaf en anden Skrivelse fra Kiel af 7 Febr. J dette Omslag er det gaaet godt her, da Renterne ere blevne rigtigen betalte. Hvorledes det vil gaae i næste Omslag, maa Tiden lære; jeg frygter for, at endeel Capitaler ville blive opsagte, og at da mange ville komme i Forlegenhed. Jøvrigt skyndte man sig her meget med Forretningerne, thi enhver vilde hiem igien, for at fortære saa lidet som mueligt. Gjøglere vare her vel ikke; men dog lod et Fruentimmer af Kjælpestørrelse, et dito af 400 Pd. Vægt, samt et vidunderligt Barn sig see. Skuespillet var slet besat. Mad. Haaedorn gav istedet for to kun en Maskerade, hvor næsten aldeles ingen Masker indfandt sig. For Staden Kiel har altsaa Omslaget ikke været indbringende, da kun faa Penge ere blevne efterladte der. Ogsaa klages over, at mange Værelser ikke ere bortleiede. Fra den Side hører man lutter Klynken. De Rige forsikkre derimod, at Omslaget har været godt, thi de have faaet deres Renter rigtigen betalte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Mariboe, den 9 Febr. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fedevare samt Creature, i afvigte Januarii Maaned, følgende: 1 Tønde Hvede 14 Rd. 3 Mk. 1 Tdr. Rug 12 Rd. 1 Tde. Byg 8 Rd. 1 Tde. Havre 4 Rd. 3 Mk. 1 Tde, hvide Ærter II Rd. 1 Tde. graae Ærter 11 Rd. 1 Tde. Bønner 8 Rd. 1 Tde. Vikker 7 Rd. 1 Tde. Kartofler 5 Rd. 3 Mk. 1 Pund røget Flæsk 2 Mk. 8 s. - 1 Pd. fersk Flæsk 2 Mk. I Pd. Kiød 1. Mk. 4 s. 1 Pd. Smør 3 Mk. 8 s., 1 Pd. Ost 1 Mk. 1 Pd. Talg 4 Mk. 1 Slagternød 50 a 60 Rd. 1 Sviin 30 a 40 Rd. 1 Faar 6 Rd. - Alt i Rbd. N. V. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Odense. Middel Prisen af de sidste 10 Aars Capitels=Taxter for 1808 til 1817 Aars Afgrøde er i Fyens Stift: for Rug pr. Td. Rbd. 1 Mk. 104 s. S. V.; eller efter nuværende Bank=Cours 13 Rbd. 3 Mk. 14 1/4 s. N. V., for Byg pr. Td. 4 Rd. 2 Mk. 6 s. S. V.; eller 8 Rbd. 1 Mk. 8 778 s. N. V., for Havre pr. Td. 2 Rbd. 4 Mk. 10 172 s. S. V.; eller S. Rbd. 1 Mk. 3 112 s. N. V. - Man veed, at Eieren af Sanderumgaard har - foruden en Kornrensnings-Maskine, der findes paa Gaarden til eget Brug - ladet indrette en anden temmelig bekostelig i Gaardens Mølle, blot for Godsets Bønder, paa hvilken han har tilladt dem, uden Betaling, at rense deres Korn. Maatte dette tjene til Opmuntring for flere Godseiere, der have Leilighed dertil, at følge dette Exempel, Naar Kornet ikke er reent, bliver det ei god Kjøbmandsvare, og er det ei god Kjøbmandsvare, bliver Afsætningen kun maadelig, til Tab for Landet. - Ved Magistratens Foranstaltning er nu opslaaet en detailleret Taxt i det danske, tydske og franske Sprog hos alle Gjæstgiverne her i Byen, hvorefter Betaling af de Reisende maa tages. Desuden skal i ethvert Gjæstgiverhuus ligge en Protokol, hvori den Reisende kan indskrive sin Klage eller Tilfredshed. – For en Uges Tid siden var det atter begyndt saaledes med Frost og Sneefog at Kanerne kom i Bevægelse; men det varede kun een Dag, og Vi have siden reen Foraarsluft, kun Skade at den kommer saa tidlig!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
– J den sidste stærke Storm og Tøeveir tildrog sig følgende Ulykke; en aldrende Mand, som tiente i Lyddinge Mølle, vilde ride over Broen; da det opstemmede Vands Susen skrækkede Hesten saaledes, at den gik baglænds over i Dammen. Hesten kom strax iland, men Manden blev bortrevet af Strømmen, uden at nogen Hielp var muelig, og fandtes først nogle Dage efter. Han efterlod sig en Enke. Samme Dag omblæste en Huuslænge paa 10 a 12 Fag i Steenstrup, der dog var af god og næsten nye Bygning. Ogsaa skal et Huus i Nærheden af Faaborg, som stod under Bygning, være blæst omkuld i samme "Storm. (Hempels Av.) Aarhuus. Paa en Tid som denne, da saa mangfoldige Fabriker og Anlæg her i Landet af Nødvendighed nedlægges og standses, maae det dobbelt fryde Patrioten naar en stor offentlig Jndretning fremstaaer. Det er just nu Tilfældet med det her i Byen af Handelenset Ph. H. Ree & Comp. anlagte Sukkerraffmaderie, hvorpaa der intet er sparet, for ved kostbare oeconomiske og hensigtsmæssige Jndretninger, at fremvirke den billigste og hurtigste Forarbeidning. Først i forrige Sommer lagdes Grundvolden til dets Bygninger og allerede nu er det i den fuldkomneste Drivt, et nyt Beviis paa dets Entrepeneurers erkjendte Virksomhed, der ved slige kostbare og Landet heldbringende Foretagender end dobbelt have Krav paa enhver Fædrelandsvens Høiagtelse. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-14
Til Jubelfesten var Kirken paa Romøe prydet paa følgende Maade: Foran Alteret stode ved begge dets Hjørner 2de med Hvidt overtrukne, 6 Alen høie, Pyramider, oven til forenede med en Bue, i hvis Midte en oval Plade med Jndskrift, D. M. L. til Ære. Pramiderne saavelsom Buen vare omvundene med Buxdom, besatte hist og her med forskjællige couleurede Blomster. Midt under Buen svævede en i Billedhuggerarbeide net forfærdiget Engel eller Genius med en Palmegreen i høire og en Blomst i venstre Haand og omgivet med en grøn Krands. Oven paa hver af Pyramiderne, som og over Midten af den dem forenende Bue vare anbragte grøntmalede Kugler, ligeledes omvundene med forskjellig couleurede Krandse. Alteret, Prædikestolen, et paa Corets Syd side hængende Crucifix vare ligeledes prydede med Blomsterkrandse, alle Stolene i Kirken besatte med Qvaste af Buxdom. Tre Lysekroner hver med 16 Arme i to Rader vare besatte med Lys som brændte under Gudstjenesten paa den første og tredie Festdag. Paa Alteret brændte, foruden 4 Kirkelys, lige saa mange mindre Lys paa Stager. Ved hver af Kirkegaardens 4 Laager og sammes Port vaiede 2 Flag og 2 Vimpler, ialt 10 af hvert Slags. - At vort Guds Huus paa begge Festdagene var fuldt af andægtige Tilhørere, er ufornødent at erindre, da dette ingensinde mangler paa de almindelige Søn- og Hellige dage, saalænge det søefarende Mandskab endnu er hjemme. - Den indvendige Prydelse blev først borttaget efter Nytaarsdag 1818. (Ribe Av.)¬