Viborger Samler, 1847-09-25
J Nyt Aftenblad Nr. 196, hvori forskjellige Skrifter, bedømmes, er Consistorialr. Bierregaards sidste Skrift, der for kort Tid siden udkom fra Pressen, saaledes omtalt: Den gamle, fortiente, for Christendommen, nidkjære, ogsaa i andre Retninger, f. Ex, i sine rastløse Bestræbelser for Træplantnings Udbredelse i Jylland, virksomme Consistorialraad Bjerregaard, om hvem man med Sandhed kan sige, at han bærer sin Alderdoms Krone med Ynglingens Fyrrighed, har, efter at have udgivet mangfoldige mindre Skrifter i forskjellige til Religion og Sædelighed hørende Materier, for kort siden udgivet et mærkeligt Skrift, hvori det først med overraskende Klarhed vises, at en prophetisk Spaadom i Dan. 7–26 paa en enkelt endnu uopfyldt Begivenhed nær, kan ansees for at være gaaet i Opfyldelse i vore Dage. Det vises, at Spaadommen, med Føie kan anvendes paa Napoleon, som den sidste store Verdenserobrer og Despot, hvorefter man ifølge denne og andre prophetiske Spaadomme saavelsom navnlig efter hele Christendommens Aand og Tendents engang i Eftertiden skulde kunne vente en evig Fred, en europæisk Universalstat, Christendommens Udbredelse til alle Jordens Folkefærd og endelig en hidtil ukjendt Menneskehedens, Sædeligheds og Lyksaligheds Tilstand. Hvad der især udmærker og charakteriserer dette Skrift er den umiddelbare, inderlige, faste, urokkelige Tro paa de hellige Skrifters guddommelige Sandhed, den levende Overbeviisning om, at Christendommens Aand og Forsættelser efterhaanden maae fuldkommen gjennemtrænge og opfyldes over den hele Jord. Det er naturligt at Skriftet især maa overbevise dem, som befinde sig paa samme christelige Standpunct, men ogsaa Andre, maa det tiltale ved sin klare og grundige Fremstilling, ved det mærkværdig levende Foredrag ved Forfatterens store og udbredte historiske Læsning, der sætter ham istand til, allevegnefra at hente Argumenter, allevegnefra at hente Data til at bevise sine Paastande, til at give et klart og tydeligt Billede af de skildrede Forhold og Tilstande. Det er naturligt, at Napoleon sees og skildres ganske i Christendommens Lys og i Forfatterens Øine ganske maa tabe den straalende Krands, hvormed Historien vil omgive ham, at denne forgudede Helt af Forfatteren benyttes til ret levende at vise de menneskelige Planers og Jdrætters Skrøbelighed og Ringhed, naar de ei ere gjorte i Gud. En Mængde interessante historiske Data anføres, tjenende til at vise, paa hvilket religiøst Standpunct Napoleon befandt sig, hvorledes han benyttede Religionen til Middel for sin Ærgjerrighed, til hvilken Grad af væmmelig Smiger man drev sit Afguderi med ham, saa man i Actstykker, stillede tilham, var nær ved at gjøre ham lidet ringere end Gud i Himlen. Sandsynligheden af en evig Fred godtgjøres især af Christendommens Aand og Hensigt, saavelsom af Urimeligheden og Ubetydeligheden af de Aarsager, som ofte have hidført de blodigste Krige, hvilket Forfatteren paaviser ved en Mængde historiske Exempler. Ogsaa anføres en Deel slaaende historiske Beviser paa, hvorledes Christendommen ved sin egen indre Kraft og Herlighed til alle Tider har beredet sig en Seier selv i Saadannes Hjerter, der med haardnakket Tvivl have staaet imod og ved store aandelige Gaver endog gjort meget for at nedbryde den i Verden. Den hele tvivlende og rationalistisk moralske Periode under den franske Revolution, der ogsaa udbredte sig til os, fremstilles, og det paavises, hvorledes sandchristelig evangelisk Aand siden den Tid har gjort glædelige Fremskridt; Vantroens Tomhed og Selvmodsigelse sættes i et klart Lys. Det vises, hvor glædeligt liberal Behandling mod Underordnede, Frihed og Lighed, sand Humanitet og Folkeoplysning ere gaaede fremad. Forfatteren skjænker det Spørgsmaal en speciel dybtgaaende Behandling, hvorvidt vore gjæve Fædre virkelig kunde siges at være bedre end vi, og kommer til det Resultat, at de i Raahed, Despotisme, Drukkenskab, Overtro, Kivagtighed og Voldsomhed langt overgik den nærværende Tid, der for Resten ogsaa fremstilles med sine betydelige Feil og navnlig med en betænkelig Jndifferentisme i religios Henseende, med stor Hang til Overdaadighed, Forfængelighed og Forlystelsessyge. Det vises hvor gjerne vor Tidsalder vil smykke sig med Roes for Godgiørenhed, men hvorlangt den alligevel i dette Stykke staaer tilbage for den første christelige Tid. Nogle høist underholdende og pudseerlige Træk fra Forfatterens Ungdom fortælles, der vise hvor slet det stod til med Skolelærere og Skolevæsen, ja selv med de høiere Skoler, hvilken grændseløs Despotisme og hvilken Aandløshed, i Underviisningen dengang fandt Sted, i hvilken Henseende vor Tid med Kjæmpeskridt er gaaet fremad. Det vises hvor stor Jndflydelse Moderens Omhu for Barnets religiøse Udvikling kan have for hele Livet, hvor uundværlig og nødvendig Forældrenes christelige Opdragelse og gode Exempel er for at den religiøse Underviisning i Skolerne kan bære sin Frugt. Endelig vises ogsaa hvorledes stigende ægte Oplysning vil medføre Forbedringer selv i mange verdslige Forhold, hvori vi endnu staae tilbage, hvor meget navnlig Landboerne selv kunne gjøre for at forbedre deres hele ydre Stilling og gjøre deres ydre Tilværelsesmaade til et skjønt og værdigt Udtryk for deres aandelige Udvikling. – Vi ere overbeviste om, at enhver Læser vil nyde denne Bog med sand aandelig Glæde og modtage et særdeles forfriskende Jndtryk af den værdige Oldings Jver og Nidkjærhed for Alt hvad der staaer i Forbindelse med Christendom, Sædelighed og en Mennesket værdig jordisk Tilværelse. Med en stræng Conseqvents, der kun kan følge af en stærk og levende Tro, bekræftet i et langt Livs Erfaring, anvender han en christelig Maalestok uden Persons Anseelse paa alle Jordens Store og Mægtige, som paa de Ringe og Lave, alle Personer og alle Forhold vil han have gjennemtrængte af Christendommens gjenfødende Kraft, ingen anden vil han anerkjende og alle andre skulle tilsidst høie sig for og optages i den. Desuden er Skriftet krydret med Liv og Lune og, som alt anført, gjennemtrængt af en mærkværdig historisk Kundskab til alt hvad skeer og er skeet, hvorved det kun kan blive endnu mere practisk, kun endnu i høiere Grad kan vise sin Forfatters Berettigelse til nær ved sin Banes Ende at tale et alvorligt Ord, som visselig er værd at man lægger det paa Hjerte Af det her saa anbefalede religiøs moralsk politiske Skrift, der sælges heftet, 508 Sider stort, til den høist billige Priis 1 Rbd., har Forfatteren, for at bringe samme til desto Fleres Kundskab, gratis uddeelt henimod 300 Exemplarer, for en stor Deel til Sognebibliotheker, og blandt disse 50 til de slesvigske. (Medd.)