Aalborg Stiftstidende, 1838-10-26
Spanien. Det nye Cabinet under Hertugen af Frias er endelig, efter lange Fødselsveer, bleven fuldbaaren. Blandt dets Medlemmer er General Narvart, der med 5000 Md. af hans Troppecorps i Mancha og med storpraleriske Proclamationer er ankommen til Madrid og strax har overtaget Krigsministeriumets Portefeuille. Det nydannede Cabinet, nyder ikke synderlig Popularitet og vil vel ikke kunne holde sig stort længere end dets seneste Forgjængere. Regjeringen. gjør sig megen Flid for, ved Proclamationer at berolige Hovedstadens Jndvaanere, hvis mismodige Stemning ved Pardinas, sidste Tab er bleven forøget, men synes kun svagt at have sin Hu rettet mod solidere Forholdsregler, Carlisterne tiltage Dag for Dag i Styrke. Fra Grændsen, er iøvrigt intet Nyt, uden at Prindsessen af Beira, Dom Miguels Søster, ledsaget af Don Carlos ældste Søn og en pavelig Legat, der formedentlig skal præke Aflad for alle Carlisternes Synder, er ankommen paa det spanske Gebeet. Jøvrigt beskjæftiger Pressen sig kun lidet med de spanske Anliggender og Alles Øine ere vendte mod Orienten, der efter det eneste Passerede vist snart vil blive Skuepladsen for vigtige Begivenheder. Foruden flere Beretninger fra Levanten hedde det i et til Commerce meddeelt Brev fra Constantinopel af 28de September, Den engelske Flaade under Stopford, paa 10 Seilere, befinder sig tilligemed den tyrkiske Flaade imellem Dardanellerne ved Jndløbet til det sorte Hav. Den engelske Admiral har til Signaltjenesten tyrkiske Officerer ombord. Alt lader formode, at Englænderne ville trænge indi Sortehavet, og er engang den første Knude løst, da lader sig ikke forudsee, hvorhen Begivenhedenes Gang siden vil føre os. J vort Ministerium bliver ortiden ført den heftigste Kamp imellem engelsk og russisk Jndflydelse. Hvilken Rolle Frankrig ved denne Leilighed al spille, veed man ikke ret endnu. En nylig fra Persen ankommen Ta tar, som bringer Depescher med fra Lord Ponsonby, melder, som Stadfæstelse paa de sidste Beretninger, at Englænderne havde truet med, at proclamere Pendsen af Schiras, til Schah af Persien, hvis Schaben ikke pgav Herats Beleiring, og at denne derpaa havde givet fter." Et Brev fra Jassy af 3die ds. i Ausb. Allg. Zeitug beretter, at ifølge et udbredt Rygte, flere engelske Coffardikibe med Krigsforraad skulde afgaae fra Trapezunt til den icherkassiske Kyst dre Fartøier, under Admiral Lazarews Commando, er lø den ud af Sebastopols Havn, som man formoder, for at iagttage og, om muligt, forhindre den engelske Expedition fra Landgang paa den tscherkassiske Kyst, samt tillige, til Regres for Englændernes Indtagelse af den persiske By Buschire, grunde en Colonie i Trapezunt, hvorfra Tscherkasserne hente deres Munition og anden Krigs-Understøttelse. Skjøndt man vil vide, at der ikke for næste Foraar vil blive foretagen nogen Expedition mod Tscherkasserne, at de mod disse modile Corps skulle bringes i Vinterstationer, og at kun saameget Mandskab skal blive tilbage, som er uundgaaelig nødvendigt for at holde de russiske Forter besatte, saa vedvare desuagtet Krigsrustningerne i det sydlige Rusland, og velunderrettede Personer forsikkre, at allerede en Armee paa over 100,000 Mand staaer parat til paa første Vink at rykke i Feldten. En endnu større Magt ventes snart at blive disponibel. Det heed sig, at Keiseren selv, i Slutningen af Octbr. personlig vilde inspicere, Sydarmeen. Krakau. Gierningsmanden til det i Krakau paa en Kjøbmand, der ansaaes som russisk Spion, begaaede Mord har uden Omsvøb tilstaaet Alt og erklæret, at der forestod alle Angivere lignende ne Skjæbne. I hans Bopæl har man fundet Navnelister, ved hvilke flere Personer ere blevne compromitterede. Den engelske Consul, Oberst Barnet, var fra Warschau afreist til Krakau, hvorover man forundrer sig meget, da de 3 Beskyttelses=Magter tidligere havde protesteret imod en engelsk Agents Nærværelse i denne Stad. Canada. Uagtet al den Flid, de ministerielle Blade, gjorde sig for at modsige den sidste Privatberetning om LordDurhams Resignation fra sin Post som Generalgouverneur, stadfæstet denne sig dog ved de sidste med Dampskibet Great Western indtrufne Beretninger. Aarsagen til dette Skridt er ingen Anden, end Lord Brougham, eller snarere hans bekjendte Tale i Overhuset mod den dictatoriske Administration i Canada. Lord Durham har selv udtalt sig desangaaende i en Tale til de i Anledning af en intenderet ny Colonialforfatning, forsamlede Udvalgte fra de brittiske Colonier i Nordamerica, og ikke blot rettet sine Bebreidelser mod Brougham alene, men ogsaa mod Cabinettets Medlemmer. "Jeg er nødt til at erklære, sagde han, at jeg er opoffret, af mine Venner, af dem, hvis Pligt det var, at optræde til mit Forsvar i et Øieblik, da mine politiske Fiender gjorde alt Muligt til min Undergang." Lorden blev ved disse Ord saa dybt greben, at han nogle Øieblikke maatte trække sig tilbage i en Krog af Forsamlingsværelset. Dog snart fortsatte han sin Tale og erklærede, at han nu, berøvet Muligheden af at virke til Canadas Bedste, maatte forlade Landet saasnart han havde faaet officiel Stadfæstelse af det, der ved de offentlige Blade var bleven ham bekjendt. Han vilde den 10de d. begive sig tilbage til England. Efter de ministerielle Blade var der tilsendt Lorden en egenhændig Skrivelse fra Dronningen og fra Colonialministeren, som man formeente vilde bevæge ham til at blive paa sin Post. I Canada selv var man iøvrigt meget utilfreds med de engelske Machinationer, mod Durham og fra mange Sider indløb Adressen for at formaae ham til at blive. Uvillien gik endog saa vidt, at man havde brændt Lord Brougham - til at Held inefsige! - paa Torvet i Quebec. Ministrene synes imidlertid selv at tvivle om at faae Lorden bevæget til at tilbagekalde sin Beslutning, da de sidste Depescher, som det hedder, vare adresserede til Grev Durham eller Regieringens Administrator.