Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-10-22
Forsøg. til en Underviisning i det danske og norske SkovVæsen. (Fortsættelse; see No. 42.) Femtende Kap. Om Hessel (Coryles, avellang) og Valnodtræet (Juglans). Foruden den fornemmeste Nytte, man hidindtil hos os har havt af Hesselen, nemlig til Tøndebaand, som vi behøve i stor Mængde, samt Bindestrimler, til Halmkurve og Biekuber a., taler den patriotiske Forf endnu om en anden, nemlig at presse Olie af Nødderne. Nødkiernene give virkelig en meget behagelig Olie, og som Malerne fornemmelig elske til deres Bleghvids Farver, og det dog saa rundelig, at 3 Pund fuldmodne Kierner give 2 Pund Olie, men hvem skiøtter her om at giøre sig Umage e med slige Ting. Jeg burde til mine Landsmænds Skam vel ikke sige det, men den daglige Erfaring viser meer end tydelig nok, hvor efterladne vi ere til at giøre os den Fordeel, som vi af mange slige Ting kunde, og hvilken Skov-Eier kan vel rose sig af, om han end vilde tænke paa at giøre sig og Landet denne Nytte af sine Hesseler, at han kan beholde sine Nødder til de blive modne. Det Fyrstelige Wolfenbuttelske Forst=Reglement af Aaret 1686 C. 17. 18, saavel som den Brunsvigske Landes=Ordnung C. 46 forbyder at plukke Nødder i Skovene, og vor egen allernaadigste Danske Lov, som vel tillader at plukke saa mange, som man spiser paa Ver Stædet, forbyder dog, at tage nogen bort med sig fra Skoven; men hvor agter man derpaa, og hvilken Skov=Eier vil ved sætte sit gode Navn og Rygte i Vove, ved at tale paa slige ham skeedte Indgreb og Forurettelser; Og denne Anledning ivrer Forfatteren i sin patriotiske Varme imod den almindelige og skadelige Fordom hos os, at man anseer det for en Skam, ja næsten for Synd, at bidrage noget til, at Lovennes Overtrædere skulde blive straffede. Jnde Skoven anseer Forf Hesselen for et virkeligt Ukrud, der betager Pladsen for mange andre meget bedre Planter, og derimod anviser den sin Plads uden om Skoven, i sær paa Banker og høie Stæder, for at give Lye for andre Planter. De saa kaldede Lambertske Nødde Træer anbefaler han fornemmelig, da Træet i alle Maader har samme Beskaffenhed, som det almindelige, men bærer meget større Nødder. Ogsaa Val nødde Træet fortiener at dyrkes i Skovene, for dets delige faste og seie bruunflammede Træe, som Snedkere, Stolemagere, i sær Bøsseskiæftere saa begierlig søge til deres Arbeide. Det voxer best paa høie Stæder i Udkanten af Skovene, hvor det dog har noget Skiul for Nordenvinden, og i sær, hvor Jorden er noget steenet, men fornemmelig ikke kold eller leeret; og da vi kun bør opelske det for dets Træe, og ikke for Frugten, da Eierne af samme Aarsag, som ovenfor er meldt ved Hesse len, vel ikke kom til at nyderet megen Deel i Nødderne, for deraf at tillave den kostbare Olie, som man adskillige andre Stæder, fornemmelig i Schweitz, tillaver deraf i Mængde, saa ønsker Forf, at man vil de opelske det af Nødder, og ikke plante det om. Herforuden anbefaler han og det sorte americanske Valnød Træe Guglans cineren foliolis undenis Linn.) og det hvide Valnød Træe fra Nord=America, som Engellænderne kalde Smør Nødde Træe, Begge disse Slags ere af Hr. Professor Kalm indførte baade i Sverrig og Finland Sextende Kap. Om Hyld den almindelige (Sambucus, Niger) Hylden bør, efter Forf. Meening, ikke, som ellers almindelig skeer, plantes paa den indvendige Vold af Steengierder eller paa Jorddiger, da baade dens mange stærke Rødder skyder Jord og Steene efter Haanden ud, og den store Top let fattes af Vinden, hvorved Rødderne bevæges, saa at Jorden i Diget nødvendig maa løsnes og falde ud; dog holde vifor, at et Giærde, og i sær et Jorddige, besat med Hyld, er lettere at holde ved Lige, end om man, efter Forf. Meening, plantede dem nedenfor. Bladene af dette Træe, skal, efter en Afhandling i Philosophiral Transactions, 62 Bind, bevare Kaal, Roer ac. fra Orm og Jordlopper, naar man dækker dem der over. Syttende Kap. Om Kastanietræet. Træet af det tamme og ægte, eller som Forf heller kalder det, søde Kastanietræe, er ypperligt og voxer til en overmaade Størrelse, saa at Lord Duris i Provindsen Gloucester i Engelland, har havt et, hvis Stamme, 3 Alen fra Roden, holdt 51 Fod i Omkreds. Det kan bruges til al Slags Tømmer=Arbeide, saavelsom Snedker= og Billedhugger Værk, men især til ViinFade, da man holder for, at det giver Viinen en behagelig Smag, saavelsom til alle slige Kar, samt Greenene til Kar og Tønde Baand, da dette Træe og lader sig kappe som Underskov hvert 7de eller 8de Aar; at det kan voxe her, beviser Forf med egen Erfaring, da han ikke alene selv har optrukket adskillige deraf, af Nødder, men har og ved Jægerspriis tvende fristaaende, som ere 7 Alen høie, og i afvigte Sommer 1778, som ikke var saa gunstig, bragte sine Frugter til Fuldkommenhed, og om ikke gandske, saa dog til en temmelig Modenhed, ligesom han og selv har spiist dem modne hos Conference Raad Morgenstierne paa Bekkeskov, som vare varne der i Haugen. Den beste Jord dertil er en middelmaadig feed, fugtig og sand blandet, som dog ikke ligger for sildt, og den beste Giødning er Træets egne Blade. Nødderne legges i Foraaret 2 Tommer, dybt ned i en skiør og tillavet Jord i Rader, en halv Alen imellem hver Nød og 3 Alen imellem hver Rad. Tredie Aar, efter at de ere opkomne, graver man saa mange Planter op, at de øvrige kan have 3 Alen imellem sig, og naar disse atter begynde at voxe tilsammen, maa man flytte hvert andet, eller rodkappe det til Tøndebaand, da det skyder op igien. De Træer man vil opelske for Tømmerets Skyld, maa ikke flyttes, men de, man vil have for Frugten, forplanter man unge, og skiærer Hierteroden fra. Foruden dette, gives et andet Slags smaae Kastanietræer, som Linnæus kalder Dværg Kastanier, (Castanea pumila) og har hiemme i Nordamerica, men ellers er plantet adskillige Stæder i Europa, og fornemmelig med god Lykke i Engelland. Det bærer smaae, men søde Frugter, klyngeviis, 4 til 5 i hver, som skal være angenemme for Mennesker, og giver saavel Sviin, som Fieder Kreature en overmaade behagelig Smag i Kiødet. Det vilde eller bittre Kastanietræe elsker samme Jord som det føde. Det voxer overmaade hastig, skiøndt i Almindelighed ikkun 3 til 4 Uger om Aaret; men i den Tiid har man lagt Mærke til, at det er voxet over halvanden Fod, og i 24 Timer en fuld Tomme. Naar man lader Træet giennemtørres, giver det en stærk Flamme, og kiøbes med stor Begierlighed, af Kalk og Gips Brændere i Frankerige. Det er ogsaa tienlig til Tømmer=Arbeide udvendig, naar det overstryges med Tiære eller Olie, som det trækker til sig med stor Begierlighed, hvorved alle Lufthuller opfyldes, saa at det modstaaer alle Luftens Virkninger. Det er aldrig underkastet Ormestik, ligesom og alle Ædderkoppe, skye det. Forf meener derfor, at intet Træe kan være bedre til Senge, Stole, Borde, eller andet sligt Brug, som over stryges med Olie, og ei kommer i Luften. En Schweitzer anbefaler det til Stænger ved Viinbiergene; kunde vi da ikke bruge det til Humle Rafter eller Kar=Baand, Frugten ædes begierlig af Gedder, som trives meget vel deraf, ligesaa af Vildtet, i sær Hjorten. Qvæg og Faar kan ogsaa let vennes til at æde den, og er baade sund og trivelig for dem. Et Pulver af disse bittre Kastanier er overmaade sundt for Faarene mod indvortes Svagheder, og naar det gives Hestene imellem Hakkels see, hielper det dem for Krop, og bevarer dem for mange onde Tilfælde. De kunde ogsaa i Vask tiene i Stæden for Sæbe, den yderste piggede Skal, hvori Kastanien ligger, kan bruges til Garverie, som den beste Ege=Bark, og Saften deraf skal være tienlig til at fordrive Væggeluns. Attende Kap. Om Lærketræet (Larik). Om dette ypperlige Træes mangfoldige Nytte, maa man efterlæse Skriftet selv. Nittende Kap. Om Linden (Tilia). Tyvende Kap.