Aalborg Stiftstidende, 1840-01-27
Aalborg, den 27de Januar. Den i Fredags afholdte Borgersamling har ikke blot ved det derved fremtaldte, allerede i samme Dags Avis meddeelte, Resultat, som og ved de Forhandlinger, der førte til Samme, et Krav paa Opmærksomheden. - Mødet aabnedes med et Foredrag af Borgmesteren, Hr. Cancellie. Mørch, der søgte at give en historisk Udvikling af det i Arresthuussagen hidtil Passerede samt et Plaidoyer for Sagen, ledsaget af en Beregning over den formeentlige Jndtægt, Communen ved Arresthuus leien i den store Tyssag vil vinde. Skulde en saadan Beregning imidlertid stifte nogen Nytte og give nogen sand Oplysning, da maatte den, som et saa vigtigt Actstykke i Sagen under den foregaaende offentlige Discussion have været frem at eller ogsaa en vis Tid have været henlagt til offentlig Eftersyn og Drøftelse. Det var derfor vistnok saare rimeligt, da en Borger fremtraadte og til Protocollen dicterede den Jndvending, at en saa pludselig produceret Calcul ikke kunde være til Oplysning, da den ikke kunde underkastes nogen tilbørlig Drøftelse, hvorfor han androg paa, at Forsamlingen maatte udsættes en vis Tid for at Beregningen imidlertid kunde offentlig fremlægges og drøftes. Hertil indvendte derimod Hr. Borgemesteren, ogsaa for Protocollen, at, hvis Nogens Fatteevne ikke havde kunne følge hans Exposition, vilde han meddele enhver nærmere Oplysning: et Svar, der ved sin upassende Form imidlertid, ikke kunde andet end vække lydelig Uvillie, imedens den Jndvending og aa af en anden Borger gjentoges, at heller ikke hans "Jattevne havde kunnet følge og prøve den foredragede Beregning og at en saa pludselig produceret Calcul ikke maatte antages at kunne tjene til fornuftig Veiledning Da Hr. Borgemesteren, der iøvrigt hidtil havde talt i til eget Ravn, imidlertid hertil tilkjendegav, at Magistraten ikke ansaae sig competent til at bevilge nogen Udsættelse, fortsattes Debatterne. At giengive disse, vilde her være unødvendigt, især da man kiender deres Hovedresultat; vi kunne kun ikke tilbageholde Beklagelsen af, at Hr. Cancellieraad Mørch ikke bedre havde begrebet sit Kald og sin Stilling, end at han kunde tillade sig, istedetfor at holde sig til Sagens Drøftning og dens virkelige historiske Fremstilling, endog i den Grad at gribe Parti, at han ikke undsaae sig ved, paa dadlende Maade at udtale sig mod de Medlemmer af Borgerrepræsentationen, som havde vovet at dissentiere for ham og den øvrige Communalbestyrelse, saaledes, at han navnlig mod Hr. Cohen rettede Bebreidelsen, for nupassende Fremgangsmaade, veed, som Medlem af et Collegium, udenfor dette at have foranlediget en Demonstration ved i Forening med endeel Borgere at indgive en Petion eller, som han behagede at kalde den, Protest til det kongelige danske Cancelli, ja endog fremtraadte med Beskyldningen af, at Hr. C. ogsaa havde formaaet eller overtalt Hr. Balling til at afvige fra Pluralitetens Mening. Hr. Coben lod det imidlertid ikke mangle paa belysende Mod bemærkninger til Hr. Cancellieraad Mørchs Fremstilling og mødte dennes upassende Bebreidelser med de Ord: "Forresten takker jeg Dem for Deres Hovmestereren; imidlertid har jeg handlet efter Pligt og Overbeviisning og vilde ønske, at enhver Anden altid gjorde det Sammel, hvorpaa fulgte et gjentaget Bravoraab fra Forsamlingen, der derved bedst viste, hvilken Jndignation, Borgemesterens anmassende Yttringer havde vakt. Ogsaa Hr. Balling fremstod for, for sit Vedkommende at tilbagevise den mod ham gjorte Beskyldning. At Hr. Cancellieraad Morch ikke har, som vi see, ladet noget om denne hans Fremgangsmaade tilføre Protocollen, kan vel ikke undre, men selv om den saaledes, saafremt nærværende Linier maatte blive ubemærkede, ikke skulde komme til høiere Vedkommendes Kundskab, da kan han dog være overbeviist om, at han hos sine Medborgere ikke har vundet ved en Handlemaade, som har maattet vække dobbelt Uvillie, naar man seer, hvorledes det andet Medlem af Magistraten, der som Referent i den om Arresthuussagen nedsatte Committee havde været indviklet i det stærke offentlige Debatter desangaaende, ved nærværende Leilighed iagttog den værdigste Holdning og saaledes afganet for ham selv hædrende Beviis paa, at man gjerne, selv med Lidenskabelighed, kan forfægte en Mening uden derfor at tilsidesætte den Agtelse, man, om man endog troer sig stillet paa et høiere Punct, er sine Medborgere skyldig og hvorpaa vel allermindst i et offentligt Møde burde skee noget Brud. - Afstemningens Resultat kiendes alt af det Foregaaende: vi ville her kun endnu bemærke, at Forsamlingen var langt talrigere, end de afgivne Stemmers Antal maaskee lader formode, da, paa Grund af Modets længere Varighed, flere for Afstemningen havde forladt Raad c) For at give et Begreb om denne oplæste Beregning, som det vistnok maa undre, at Magistraten ikke for er fremkommen med, ville vil der kun bemærke, at man i samme havde støttet sig paa, at man til Indretningen af de nye Arrester kunde bruge Materialierne i de gamle, uden at tænke paa, hvad ogsaa ved Borgersamlingen under levende bifald indvendtes, at man io naturligviis, medens de nye Arrester opførtes og de gamle paa Slottet altsaa endnu interimistisk maatte bibeholdes, ikke kunde tage Materialierne bort fra disse til de Førstes Jndretning. stuesalen. Vi ansee det ligeledes rigtigt, for at man nøiere kan kjende Afstemningen, der efter Protocollen at hensætte de Motiver eller bemærkninger, som enkelte af de Stemmegivende havde ladet følge med deres Vota. Hr. Procurator og Borgerrepræsentant Møller tilkjendegav saaledes: at han efter sin Overbeviisning maatte stemme mod Jnd kjøbet af Kjøbmand Gødwad Gaard i det omhandlede, Øiemed. Af de Oplysninger, der hidtil vare tilveiebragte, er det langt fra at være klart, at Byens nuhavende faste Arrester ere af den Beskaffenhed, at de kunne ventes at blive kasserede. Spørgsmaalet dreier sig altsaa egentlig kun om at anskaffe Jnterims=Arretter og at disse eller saadanne ville kunne tilveiebringes paa en for Communalbestyrelsen langt billigere Maade, end ved Jndkjøbet af den omhandlede Gaard, ansaae han for utvivlsomt. Denne Mening tiltraadtes ogsaa i det Hele af Dhrr. Kjøbmænd B. H. Cohn og C. Sødring. - Hr. Bundtmager Hermann stemte for ikke at kjøbe Gos Gaard med Hensyn til, at han hos Hr. Muurmester Wang havde indhentet Underretning om, at der i de herværende Arrester kunde anbringes Varme ten ny Grund for andre Arrester, som nemlig Hr. Cancellieraad Mørch under sin Exposition, havde fremhævet, men som heller ikke under den tidligere offentlige Discussion var fremkommen) og tilveiebringes Gaardsplads. Hr. Kjøbmand D. C. Green bemærkede, at de fremsatte Sporgsmaale burde have været sat i den Form, om der skal kjøbes Gaard eller leies Jnterimsarrester. Ved de øvrige Reistemmer er intet videre bemærket. At fremhæve flere Momenter af denne ikke umærkelige Borgersamling, ansee vi her ikke fornødent, kun turde det ikke være overflødigt, for enddydermeere at charakterisere Stemningen i denne Sag, at tilføie, at af de 11 Jastemmer kun 3 tilhørte Borgere, der ikke som Medlemmer af Communalbestyrelsen allerede havde udtalt sig herfor og at den Ene at disse formodentlig af særlige Grunde maa have skiftet Mening, siden han i sin Tid havde undertegnet den Petition til Cancelliet, der erklærede sig imod Bygge=Projectet. Den andet af disse Jastemmer for Jndkjøb at Ges Gaard til Arrester motiveredes med disse (dog ikke til Protocollen førte) Ord: "Jeg stemmer ogsaa for Jndkjøb af Ges Gaard, paa en Maade, det vil sige, naar der i den ene Etage kan blive en Arbeidsanstalte. - Forøvrigt kunne vi ikke andet end gratulere Communens Medlemmer til den under denne Sag viste Holdning, og maa det end beklages, at der ved Borgersamlingen - ventelig foranlediget ved den Gjæring, Borgemesterens Adfærd havde fremkaldt - af en enkelt Borger bleve Yttringer, fremførte, som vistnok Enhver, til hvad Anskuelse han ogsaa bekjendte sig, vilde have ønsket udeladte, saa har Borgerskabet ikkedestomindre ved denne Leilighed viist, hvor værdigen det paaskjønner det kongelige Cancellies Retfærdighed ved Borgersamlings Sammenkaldelse i en saa vigtig Sag, og hvor meget det er modnet til at nyde det store Gode, som Frederik den Sjette har grundlagt og Christian den Ottende befæstet, Communernes Selvstændighed og Frigjørelselse fra al bureaukratisk Tryk og Enevælde.