JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1829-01-31
Den uheldige Viborg Veirmølle er brændt 3 Gange; første Gang 1817, anden Gang 1822 og tredie Gang 1829, altsaa i kort Mellemrum. Den nuværende Eier, Møllebygger N. L. Stilling, forhen Forpagter af Søndermolle ved Viborg Søe, kjøbte den, efter den anden Brand og tilsatte sin Formue ved at opbygge den meget suffisant. Nu svarede han maanedlig Afgift af den til Maidag, da den var solgt for manglende Renter. Desværre, tabde denne raske, dristige Mand alt sit gode Mollebygger=Værktøi samt 20 Tønder Byg, der laae under Møllen til Pilning. Nogle Poser fra Byen, der laae sammesteds, brændte og. Jndboen i selve Vaaningshuset, blev, under Møllens Brand, og efterat Beboerne vare vakte opaf Sovne, vel reddet, men endeel beskadiget. Under den stærke Frost med Snefog, var det for de øvrige Huse en Frelse, at Vinden har ud af Marken til. Mølleren Hr. Stilling har Kone, Kones Moder og 7 Børn tildeels smaae, at forsørge og, desværre, nu dertil tomme Hænder og er til Mai huusvild. Da de som først bleve Jlden vaer, saae den ligesom 3 Lys brænde i Toppen, og der under Stor og Snesog pilledes saa sildig, er det høist rimeligt, at Tappen har tændt Træværket; thi de som pillede, havde Lygte med sig, da de vare der. Da Søen er tilfrossen og Vandet maatte hentes omkring i Brondene, og især da det fros i de fra Viborg, didsendte Sprøiters Slanger, var Vindens Retning saameget mere beleilig. Hs. Høivelbaarenhed Hr. Stiftamtmanden var meget tidlig paa Brandstedet, for at opmuntre Slukningsanstalterne Sneen vedbliver jevnlig Dag og Nat at falde. I Gaar og Natten for var noget Tøe i Veiret; men i Nat og i Dag fryser det atter haardt og Vinden er atter gaaet til Nordhjørnet. Den faldne Snee ligger udenfor Byen i Driver. Andre Stæder er falden mere dyb Snee.
Viborger Samler, 1829-01-31
Paa Torvet have i de sidste 2 Dage været et Læs stangede Aal fra Morsøe, der solgtes for 1 Rbd. Lispd. Dette er ogsaa de eneste Fisk udenfra Byen vii 8 Dage har faaet.
Viborger Samler, 1829-01-31
(Jndsendt.)Et Brev af en Reisendes Dagbog. Høistærede Ven! Af Dit sidste Brev faae jeg, at Du saameget ønskede, at jeg skulde fremstille Dig en eller anden Begivenhed eller Gienstand som især havde valt min Opmærksomhed paa min Reise. Da jeg allerede flere Gange har stildret Dig smukke Egne, skjønne Byer m. m., saa vælger jeg dennegang en Ting, der i høi Grad har beskjæftiget mine Tanter paa hele Reisen, nemlig Ungdommens Ordragelse og i Forening dermed de unge Mennesters Opførsel. Hvilke bedrøvelige Erfaringer har jeg ikke gjort i denne Henseende, Drenge ere nu Herrer, og unge Mennester reane sig til Mændene. Du vil lee. naar jeg fortæller Dig, at de blande sig i de Ældres Samtaler bramme med deres Skolelærdom i den Ere farnes Selskab og endog sætte en Ære i at være Nar, og undertiden Laps. Paa Reisen igjennem N., hvorjeg opholdt mig nogle Dage, kom jeg tilfældigviis en Aften i et Selskab - men tænk Dig 12 saadanne Smaaherrer vare fordeelte ved 3 Spilleborde; lidt efter presenteredes disse Drenge (i en Alder af 12 - 14 Aar) Snapse til Recreation eftersom de i flere Timer med den største Taushed og Alvor anstrængte deres Siælevne til lig fordærvelig Beskjæftigelse. Jeg lod mig fortælle, at de spillede om Penge, men jeg vilde kun troe min Øine skjøndt jeg dennegang ei var gandske enig med mig selv, om jeg var blind eller seende. Hvor langt priseligere, om disse unge Mennesker anvendte deres Fritimer ifald disse ilke røves fra Læsning og de Ting, som skulle danne dem til gavnlige og virksomme Mænd og Borgere, til uskyldig Fornøielse, og ikke til Spil, som til Unytte anstrænger deres Hjerne og fordærver deres Hjerte. Jeg erkyndigede mig nærmere om denne Ungdom. Man fortalte mig, at saadanne Børneselskaber, vare byvrig i Brug, og man stadfæstede min egen deraf dragne Slutning, at Børnene naturlig afholdtes fra Læsning, at de næste Dag enten ikke mødte i Stolen, eller aldeles uforberedte indfandt dem i samme, hvor deres hele Stræben gik ud paa at bedrage Læreren og dem selv, og da i næste Selskab prale af deres Snildhed og Behændighed, idet de omtale deres Foresatte paa en uværdig og usømmelig Maade. Dog - ilte Alle maa stiæres over een Kam; jeg fandt ogsaa mange valkre ung Mennesker der brugte deres Tid vel, som havde deres Læreres Yndest men de vare tilovers og uduelige i fornævnte Selskaber de lunne ei spille Kort drikke Brændeviin, ryae Tobak, og deres Kamarader foragtede dem. Velsignet derfor den Fader og Moder, som ville deres Børns Vel og paage over at de ei forføres af Nutidens Aand, der leder til Ulykke og Fordærvelse.
Viborger Samler, 1829-01-31
Ved Tallotteriets 1126de Trækning i Wandsbeel den 27de Januar udkom følgende Nummere: Paa 4de Søndag efter den. 3 Konger prædiker i Dom Urten Hr. Stifterlevst Schjødte. J Søndresogn Hr. Pastor Friis.
Viborger Samler, 1829-01-31
Bekjendtgjørelser. En babil og ædruelig Møllesvend som kan paatage sig at passe en Vandmølle, og forstaaer saameget af Professionen, at han kan hielpe smaae Mangler, samt foreen ordentlig Dagbog kan faae Plads til 1ste May paa Gammel Mølle pr. Holstebroe; de Lysthavende ville henvende sig enten personlig eller i portofrie Breve til Mølleren i bemeldte Møne med de nødvendige Skudsmaal og Beviser om Forhold og Duelighed, uden hvilte det ei nytter at melde sig.
Viborger Samler, 1829-01-31
Evangeliske Salmebøger, Læreboger, Birchs Bibelhistorier Katekismer og gamle ABo. faaes som sædvanlig hos A. F. Just.
Viborger Samler, 1829-01-31
Fortegnelse. over de ved mit Contoir for sidste halve Deel af forrige Aar beroende uindløste Breve, hvortil Eierne ikke have været at opspørge. Perto og Gebur. No. Hvorfra. Til brem. Rbs. S. Aarhuus. Laussen Skolelærer ved Vistrux Stole . . . . . 1 4. Frant, Danselærer i Viborg 12 3. - Søren Christer hersen Øe . . 12 4. Ane Kierstine Jacobsdatter i Sjørslev Bye og Sogn . . . . . 12 Harlev i Vium . . . . . 12 1. Assens. Niels Rasmussen paa Segaard . 3 1. Flensborg. Aagaard Præst i Aggerschan . . 3.1. Frederichsborg. P. N. Dybtberg Skrædermester. i Viborg . . 2 Fredericia. Andreas Stranquist, Dreiersvend i Viborg. . 3. Hamborg. Chr. Knar & Comp. i Viborg . . 4. Bendix Koppel, Ditto . 35. Porto og Gebubr. No. Hvorfra. Til hvem. Rbs. 3. Hamborg. Benddir Kopel i Viborg. 32 i Ditto 35 Ditto 7. Ditto i Ditto . 34 2. - Piere Louis Fonsance i Ditto . 3 3. - Joh. Tudermann i Ditto . 34 3. - Dito i Ditto . 31 H. Guldberg i Dito . 34 5 - Chr. Knap i Dito . 34 1. Haderslev. Maren Laskone Skomager=Enke i Ditto . . . . . . . . 17 1. Holstebroe. Peder Severin Andersen i Tang ved Hønberg . . . . . . . 8. Horsens. Mads Madsen i Kragelund . ) Johan Hansen, Underoficeer i Viborg 12 6. - Friderit Christensen, Sognefoged i Lee 29 1. Kjøbenhavn. Christen Pedersen Faarbek i Haderup Sog. . . . . . . 23 Anders Christensen i Lemming . . 2 7. Mads Madsen, Gaardmand i Kragelund . . . . . . . . 3 Niels Andersen i Engersvang . . 2 10. - Mads Madsen, Gaardmand i Kragelund . . . . . 22 6. - Tomas Nielsen adr. Toldbetjente ren ved Migels=Port . . . . 22 Jens Laurigen, Udflytter fra Sjørslev 22 9. - Jens Pedersen Østerbye adr. Peder Sventsen Gaardmand i Laastrup 22 12. J. Jacobsen Præst i Giedsted . 22 18. - J G. G. Briem, residerende Capel lau til Bierregrav, Aalum og Tannum 3 12. Lars Østergaards Enke adr. Jørgen. Schnat i Viborg . . . . . 5. Lybech. Chr. Knap i Dito . . . 5. Randers. Poul Andersen Gaardmand i Nørre Ring . . . . . . . . . 10. - T. Jensen i Hinge . . . 7. Christen Sørensen i Kokhuuset, Almind Sogn . . . . . . . 9. Stive. Christiane Frederichsdatter hos Degnen. i Veirum . . . . . . . . 2. Veile. Knud Mortensens Enke i Foulumhospital Viborgs Postkontoir, den 31te Januarii 1829. Dansen.
Viborger Samler, 1829-01-31
Læsefrugter. Januar=Hæftet 1829. Jndhold. Johanne Lavil. Novelle af Tromlitz. Stormstaden paa Halligerne. - Brudstukker af en Aftenunderholdning. Originale Fortællinger af Hanna Jrgens. - Thomas Dahl, Frankrigs første Grenadeer. Alt paa Jorden bar Liv. - Underverdenen er beboet. - Napoleons Hat. - Dyrehaven og Charlottenlund. Endnu et Fragment af Rbengbar Jarr. - Jacola. - Den rædselfulde Time. - Hjertesut til Maanen. - Nytaarsmorgen af Fr. S. Birch.
Viborger Samler, 1829-01-31
Rettelse. J sidste Samler No. 12, staaer paa 4de Kolonnes første Svalle 30 100 Det Sild men, der er ved Feiltagelse sat et Rul formange og skal være 1000 Oet.
Viborger Samler, 1829-02-02
Det gamle og det nye Aar. fortiat)
Viborger Samler, 1829-02-02
Endnu gives der mange Collisioner i den indre Bestyrelse f. Ex. Manufacturernes og Agerddyrkningens, tilligemed det sig dertil knyttende Spørgsmaal om Jndførselen af fremmed Korn. Manufacturerne ville ikke og kunne tildeels heller ikke forhøie Lønnen, naar de ikke tillige skulle forhøie Priserne; Arbeider, ne kunne ved den tiltagende Dyrtid ikke komme ud af det, og de rige Godseiere ønske høie Kornpriser for at kunne lægge paa deres Forpagteres Afgivt, og virke derfor af alle Kræfter imod fri eller ogsaa kun lettet Jndførsel. Uden endog at tage Hensyn paa denne ubillige Vindesyge, hvorover den Fattige i England fører Klage mod den Rige, saa vanskeliggjøres Tilveiebringelsen af en Ligevægt i Priserne allerede derved, at de store Terrains, som de Riges og Fornemmes Landsæder og Lystskove indtage, unddrage den desuden ikke til Befolkningen forholdsmæssige Agerdyrkning for meget Jord.
Viborger Samler, 1829-02-02
Blandet. Det hedder i en Skrivelse fra Krakan af 28de Decbr.: "Som bekjendt er paa allerhøieste Sted den Kiendelse bleven anulleret, som det øverste Rigstribunal afsagde i Sagen angaaende den polske Sammensværgelse, hvorved flere af de Anklagede bleve aldeles fritundne, og hvorved andre kun bleve dømte til Fængselstraf paa nogle Aar; ogsaa er hiint Tribunal, blevet opfordret til paa Ny at behandle Sagen, Denne Fremgangsmaade stemmer aldeles overeens med den polske Retsforfatning, thi efter samme er den benævnte Domstol kun beføiet til at afsige enRetsdom naar Landsforræderie virkeligen har fundet Sted. Men da en saadan Forbrydelse, som Undersøgelserne udvise, aldeles ikke var begaaet, saa maa samme Domstol erklære sig for ucompetent, og henvise Sagen til den ordinaire Rettergang. Denne Erklæring seer man nu med det Første imøde, da den kongelige Statsprocurator skal have andraget herpaa.
Viborger Samler, 1829-02-02
Fra Hamborg skrives under 16de Jan.: "J Aaret 1828 ere 2416 Kornladninger kommende fra Oftersøen passerte igjennem Sundet, og 1 Kornladninger fra Nordsøen gaaet derigjennem. 797 Skibe vare ladede med Hvede, 620 med Rug, 214 med Byg 32 med Havre, 28 med Ærter og 3 med Vikker. Deriblandt vare 758 bestemte til engelske Havne, Sal til hollandske, 188 til franske, 489 til svenske og none.
Viborger Samler, 1829-02-02
Jndenlandske Tidender. Kjøbenhavns Børs-Cours den 23de Jan. Hamborg 2 M. - 6 Msta 298. Species 210. Specier solgtes til 12 Mk. 9 1/2 s. Obligationer (uden Renter) 81. Nationalbank-Obligationer af Laanet den 4de Febr. 1820. 102 1/2 Rbdlr. rede Sølv eller 107 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbdlr. rede Sølv. Disconto 4 pCent.
Viborger Samler, 1829-02-02
J Collegialtidenden No. 4 læses følgende: I Aarhuus Stiftstidende for d. A. No. 5 er indført følgende Bekjendtgjørelse, der senere er optagen i forskjellige andre Blade: Negithon, Bud ved Hof= og Stads=Retten, blev i afvigte Aar ved Lands=Overretten tiltalt for misligt Forhold i sin Function og fradømt sin Bestilling. Høiesteret underkjendte denne Dom og paalagde blot den dømte at udrede en Mulct til det Offentlige. Det høikongelige Danske Cancellie har ved allerunderdanigst at foredrage Hs. Majestæt Kongen Dommen til allernaadigst Confirmation andraget paa Hof= og Stadsrets=Dommens Sanction, ihvorvel Høiesterets=Dommen kunde siges at være motiveret ved visse specielle Omstændigheder. Hs. Majestæt har allernaadigst bifaldet Cancelliets Anskuelse af Sagen og tilladt, at Negithon gives Afsked." Enhver vil vist have ondt ved at troe den ovenanførte Fortælling, der ikke gaaer ud paa mindre, end at en ved en underordnet Ret af agt, men ved Landets overste Domstoel formildet, Straffedom skulde ved Kongelig Resolution være sat i Kraft. Jmidlertid vilde maaskee den Omstændighed, at en saadan offentlig udbredt Fortælling blev uimodsagt, dog give den nogen Vægt. Collegial=Tidendens Udgivere have derfor troet det passende at oplyse dette Blads Læsere om Sagens rette Sammenhæng, forsaavidt det kan behøves til Berigtigelse af ovenanførte Kundgjørelse. Vel er det sandt, at fornævnte Negithon, efter at den ham for adskillige Misligheder ved Lands=Overrets samt Hof= og Stadsrets Dom af 13de Mai f. A. tilfundne Straf af at have sin Bestilling som Bud ved Retten forbrudt ved Høiesterets=Dom at 29de Octbr. f. A. var formildet til en Mulct af 30 Rbd. Sølv til Kjøbenhavns Fattigvæsens Hovedkasse, i Overeensstemmelse med Cancelliets efter dertil fra Lands Overretten samt Hof= og StadsRetten given Anledning, nedlagte allerunderdanigste Forestilling, ved Kongelig Resolution af 30te December sidstleden er bleven entlediget fra sin Bestilling. Men dette er skeet med den Bestemmelse, at Cancelliet skulde tilskrive Directionen for den almindelige Pensionskasse om at bringe ham i Forslag til en passende Pension *), saa at heri ingenlunde indeholdes den Urimelighed af en Sanction paa en ved Høiesterets Dom formildet Lands=Overrets samt Hof= og Stadsrets=Dom. Denne Entledigelse var heller ikke saa meget grundet paa de ulovlige Handlinger, der havde været under Paatale ved ovennævnte Retter, som paa de Oplysninger, der vare fremkomne om hans øvrige Forhold.
Viborger Samler, 1829-02-02
Det er almindelig erkjendt, at en Regent fra enhver Side maa være berettiget til ogsaa uden Dom at entledige sine Embedsmænd, naar disse, enten formedelst Sjæls eller Legems Svaghed eller af moralske Aarsager, ikke længere kunne ansees brugbare eller paalidelige i deres Poster, og naar der ved denne Entledigelse, der er forskellig fra Embedsforbrydelse efter Lov og Dom tilstaaes dem sædvanlig Pension, kan der selv efter de meest liberale Grundsætninger, intet derimod være at erindre; ja det vilde endog mod det Offentlige være høist uforsvarligt, om en Regent ubetinget vilde binde sig til at beholde enhver Embedsmand i sin Tjeneste, som ei ved Domstolene kunde fældes til at have sin Bestilling forbrudt. Da bemeldte Negithon var langt fra at være egentlig Stats-Embedsmand, kunde der end- og have været Spørgsmaal, om hvorvidt det havde været nødvendigt at tilstaae ham Pension, (efr. L. J B. 4 Cap. 9 Artik. Jmidlertid troede Cancelliet ikke at burde gjøre de Grunde som heraf kunde udledes for en Entledigelse uden Pension, gjeldende imod ham, og Hans Majestæt har bifaldet Cancelliets Mening. Han er saaledes sikkert behandlet med al den Liberalitet, som pleier at udvises af den Danske Regjering, Iøvrigt har Cancelliet ved Skrivelse af 17de Januarii anmodet den constituerede Amtmand over Aarhuus Amt om at foranstalte et Forhør optaget til nøiagtig Oplysning om fra hvem Udgiveren af Aarhuus Stiftsavis maatte have modtaget Underretning om det Meddeelte. 1) Det fulgte af den foreskrevne Forretningsorden at Pensionen først skulde bestemmes paa Forestilling fra den Kongelige Ditection for den almindelige Pensionskasse. Vor Literaturs almeenhædrede Veteran Hr. Professor Rahbek, har nylig lidt et høist smerteligt Tab ved sin Kones Død, der, uagtet Svagelighed i længere Tid havde holdt hende fængslet til Stuen, dog aldeles uventet indtraf Onsdagsaften den 21de dennes. Med en Kulde, som i de sidste Nætter er stege til i Grader, er Jsen udenfor Toldboden lagt til saa langt man kan øine. Kane- og Slædefarter, ere i den livligste Gang i Hovedstaden, og paa Søerne udenfor Nørre- og Østerport har alt i over : Dage smaae Caroussel=Kjørseler, Kanefarter og Promenader fundet Sted paa Jsen, der, fra den ene Broe til den anden er besat med Forfriskningstader og dampende Kjedler. J Mørkningen naar Lysene ere tændte, afgiver denne Række af belyste Borde, i Forening med Menneskevrimmelen paa Jsen, et ret livligt Skue. (Kbhvnsp.,
Viborger Samler, 1829-02-02
Kjøbenhavns Torvepriser den 23de Januar. Rug, Tdn. 4 Rbd. 4 Mk. a 5 Rbd. 5 Mk. Hvede, 9 Rbd. 2 Mk. a 10 Rbd. 4 Mk.; Byg 2 Rader, 3 Rbd. 3 Mk. a 3 Rbd. 5 Mk.; dito 6 dito 2 Rbd. 5 Mk. a 3 Rbd. 1 Mk.; Havre, 2 Rbd. 2 Mk. a 2 Rbd. 4 Mk.; Ærter, 5 Rbd. a 5 Rbd. 2 Mk.; Noget Flesk Lpd. 2 Rbd. 2 Mk. a 2 Rbd. 4 Mk.; Grons. Flesk 1 Rbd. 4 Mk. a 2 Rbd.; Smør Pundet, 1 Mk. 2 s.; Æg Snesen, 2 Mk. a 2 Mk. 2 s.
Viborger Samler, 1829-02-02
Befordringer og Afgang. Under det danske Cancellie: Den 14de Jan. er ordineret Catechet og første Lærer ved Borgerskolen i Nykjøbing paa Falster, J. L. Fog, beskikket til Sognepræst i Studbekjøbing og til Anneret Maglebrænde, fordenv. Missionair i Grønland, P. Kragh, til Sognepræst for Gjerlev og Enslev Menigheder i Aarhuus Stift: Præst ved det civile Arresthuus i Kjøbenhavn C. H. Wisboe til Præst ved Tugt: Rasp- og Forbedringshuset sammesteds. Den løde, Cand. theol. L. Feilberg, til personel Capellan for Gldstrup Menighed i Sjælland; Cand. theol. W. J. A. Ramsing til personel Capellan for Andst og Gjesten Menigheder i Ribe Stift.
Viborger Samler, 1829-02-02
Viborg. Danmark saa dyrebare Dag, den 28de Januar, hilsedes ved sit Anbrud med Borgervæbningens Mu fik, der drog igjennem Gaderne. Om Formiddagen paraderede Borgervæbningen paa Torvet, hvor et trefold gjentaget Hurra gjenlød, hvilket om Middagen af de Byens Embedsmænd og Jndvaanere, som deeltog, let i den forrige Klubgaard arrangeret Maaltid, blev gientaget ved de Skaaler, Hs. H. Hr. Stiftamtmand Schønheyder til en af Hr. Cancellieraad, Borgemester Gundel ach forfattet Sang udbragte for vor elskede Konge samt for Dronning og Kongehuus. Dagens Festlighed endtes med et muntert Assemblee og Bal Den 30te gaves en Forestilling af det dramatiske Selskab, efter hvilken af Hr. Rector Hasselbalch fremsagdes en af ham forfattet Epilog.
Viborger Samler, 1829-02-02
Søndagen efter den 1ste Febr., var det sædvanlige Bal paa Raadhuset, hvor til en af Hr. Cand. Sommer forfattet Sang Høitidens Skaaler ligeledes udbragtes af Hr. Stiftamtmanden og ledsagedes af de glade Gjæsters hjertelige Jubelraab. (Saavel Sangene som Epilogen skulle vorde meddeelte i næste Nummer. (Meddeelt.)
Viborger Samler, 1829-02-02
Viborg. Vor Stads Jndvaanere have allerede viist Deres Ædelsind - i ikke svag Maade - mod den brandlidte Møllebygger Jens Laursen Stilling paa Veirmøllen. Borgerne Muurmester Carl Nicolaisen og Kleinsmedmester Severin Schult have paa de 2 foregaaende Dage indsamlet af Byens Embedsmænd og velhavende Borgere en Pengesum, der øieblittelig redder den Brandlidte med sin store Familie fra Mangel paa Livets første Nødvendigheder - Det er tænkeligt, at fiere og især udenbyes, der kiendte Mandens allerede for uheldige Pengeforfatning, ville række denne ulykkelige Familie en Kristenbaand - Disse foran nævnte Borgere Nicolaisen og S. Schultz ville vist med Glæde modtage videre Bidrag og i Samleren kundgjøre alle de Ædles Navne og Gaver som ralde den ulykkelige Mand en Kristens Broderhaand. 1. 6. 9.
Viborger Samler, 1829-02-02
Bekjendtgjørelser. Viborg Stifts Capitelstaxt paa 1823 Aars Afgrøde er sat saaledes: Rug 3 Rbd. 38 s. Byg 2 Rbd. 8 s. i Sølv. Havre 1 Rbd. 51 s. )De som troe sig berettigede til at unde Renten af et, af Jomfr. Rheenbergerne stiftet, Legatum, stort 100 Rbd. Sølv hvortil Trængende af Familien have fortrinlig Adgang, ville, inden 8 Uger med behørige Legitimationer melde sig hos Stiftsøvrigheden i Viborg. Viborg den 27de Januar 1819.
Viborger Samler, 1829-02-02
Lotteriesedler. til 1ste Classe af det 82de Kjøbenhavnske Classelotterie faaes for 2 Rbd. Styttet hos I. C. Holm. i Skive.
Viborger Samler, 1829-02-02
En habil og ædruelig Møllesvend som kan paatage sig at passe en Vandmølle, og forstaaer saameget af Professionen, at han kan hielpe smaae Mangler, samt foren ordentlig Dagbog, kan faae Plads til 1ste May paa Gammel Mølle pr. Holstebroe de Lysthavende ville den vende sig enten personlig eller i portofrie Breve til Mølleren i bemeldte Mølle med de nedvendige Studemaal og Beviser om Forhold og Duelighed, uden høite det ei nytter at melde sig.
Viborger Samler, 1829-02-04
Det gamle og det nye Aar. (fortsat.) Lader os fra Albions Kyster indskibe os til det ligeover for liggende, eengang ogsaa Havet beherskende, nu i Venskab med England staaende, flittige, velhavende Holland, og det blomstrende, industriose Flandern og Brabant! To Landstrækninger, den ene fravunden Sumpene og Havet ved Kunst, den anden af Naturen rigt udstyret, fordum, forenede under det spanske Scepter, kjæmpende samlede mod Philips Troesaag og Albas blodige Tyrannie, men ikke lige lykkelige i Resultatet af deres Bestræbelser, da det skjønnere Land ikke tilbod de Forsvarsmidler, som det ved Moradser, Floder og Sluser beskyttede Holland, adskilte siden det sidstes Uafhængighed: bleve tilligemed Hertugdommet Luxemburg, og flere til Tydskland eller det tydske Forbund gjengivne Parceller, sammensmeltede i eet Kongerige. Dette skeete i Grunden ikke saameget for at gjenoprette en oprindelig og passende Forening, eller for at lyksaliggjøre de forenede Folkeslag, som snarere for at svække og resp. at at true Frankrigs Militairgrændse, og overhovedet at formindske Sammes prædominerende, militaire og politiske Jndflydelse paa Tydskland. Storbritanien derimod, som satte Huset Oranien, hvilket det under Fordrivelsen havde skjænket gjæstfrie og beskyttende Modtagelse, paa det nyskabte Kongeriges Throne, haabede maaskee derved endnu betydeligere at formere sin Jndflydelse, end det i Tiden og maaskee allerede nu er Tilfældet, nemlig i det Forhold, som dette unge Rige, vel af anden Rang, men af uberegnelige Hjælpekilder, opnaaer ydre og indre Selvstændighed, og i Henseende til Handel og Politik kunde komme i mere end een Collision med England. Men den lange Adskillelse havde dannet høist forskjellige Tendentser, Jnteresser og Folkecharacterer.
Viborger Samler, 1829-02-04
Det reformeerte Holland havde fulgt sit politisk-commercielle Kald, og var blevet reent prosaisk-mercantilsk, Nederlandene der fra det spanske gik over under det østerrigske Herredømme, men altid paavirke des af Frankrigs Naboskab, Sæder og Sprog, der fra 1794 til 1814 ganske var en fransk Provinds, havde idet det deelte Religion med Frankrig, paa det Inderligste sammensmeltet sit Agricultur= og Manufactursystem med dette Rige, hvor den nu vanskeliggjorte Afsætning af deres Natur= og Kunstproducter stod aaben, og Pluraliteten af Jndvaanerne skillede sig ugjerne derfra. Ved Scheldens Lukning formedelst den saakaldte Barrieretractat, som Keiser Joseph forgiæves forsøgte at ophæve, ved Amsterdams Fremhjælpelse paa Antierpens Bekostning &c. var der overhovedet opstaaet en gjensidig Utilbøielighed og Bitterhed mellem Nederlænderne og Hollænderne. Det var derfor en meget vanskelig Opgave at beseire denne Antagonisme, og venskabeligt at sammensmelte de indbyrdes mistroiske og uligeartede, imod hinanden staaende Folk; thi ikke som Naboefolk, men afvigende som Syden og Norden, ere de ogsaa gandske forskjellige i Anskuelser, Følelser, huuslige Sæder og Skikke. Hollænderen er en Afspeiling af sit Land, hvis Skaber han er, betragter man Landet med Opmærksomhed, saa har man seet ham selv, om man aldrig havde faaet Øie paa noget levende Væsen. Begge, saavel Beboerne som Landet, ere et Product af Flid; Reenlighed, Punctlighed, Orden, og Siirlighed er deres Characteer, men ogsaa Pedanterie, Mistroe og en indtil den høieste Kiedsommelighed phlegmatisk Tanshed; ligesom Landet er venligt, men jevnt som en flad Haand saaledes har Hollænderen heller ikke nogen anden og høiere Forestilling om Bjergeanens Tryllerie, end at den maa være meget besværlig for Reisende og han priser sin Skjebne, at han er fri for slige Møisommeligheder - eller med andre Ord, Hollænderen er reen prosaisk, han forstaaer sig godt paa det practiske Liv og Forretninger, men Phantasie, og Jndbildningsskraftens Billeder ere ham fremmede, og store Digtere, ligesom overhovedet Jdealer skabende Kunstnere høre der til Undtagelserne.