Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-04-18
Den 1 April d. A. er Napoleon ved en Beslutning af Senatet i Paris, under Talleyrands Præsidium, detroniseret og Ludvig den Attende udraabt til Konge. Tyrannen er styrtet, Menneskeheden befriet, Lover Gud, Takker Kongen og Prinds Regenten! Beundrer og ærer vor Tidsalders sande Helte, og glæder Eder til en lykkelig Ro efter saa mange Lidelsers. Saa lyder Slutningen af en i Hannover om denne vigtige Omvæltning udgiven Bekjendtgjørelse. Af de endnu tildeels kun foreløbige Efterretninger om de nyeste Tildragelser, er følgende det væsentligste. Da den allierede Armee, efterat have som bekjendt, fra Vitry blot skikket Winzingerodes Kavallerie efter Rapoleon, selv var vendt tilbage imod Paris, stødte den ved Fere Champenoise paa Marmonts og Mortiers af York og v. Sackerallerede forfulgte Korpser, som her bleve prængte og kastede med et Tab af 9000 Fanger og 64 Kanoner. Rester trak sig derpaa ad Paris, og blev underveis forstærket med flere Smaaekorps, under Joseph Bonaparte, Arrighe(forhen Hertug af Parma) o. fl. Om Aftenen den 29 Marts nærmede Forbundshæren over Meaux sig Hovedstaden. Kl. 6 1/2 næste Morgen bleve Høiene ved Belleville, St. Chaumont og Montmartre, som vare besatte med svært Skyts, angrebne; Jlden vedvarede med Heftighed til Kl. 3 1/2 da de Franskes Stillinger bleve omgaaede og indtagne. J faa Timer var Frankerigs Skjæbne afgjort; den franske Armee blev slaget, tabte sit hele Artillerie (etter Nogle 70, efter Andre 120 Kanoner) og var saa got som reent og øst Nu sendte Joseph, Napoleons Broder, Seier, herrerne en Officeer imøde, og lod foreslaae en Kapitula, tion eller Vaabenstilstand, som blev sluttet Kl. 5 1/2 og hvorved lovedes Pariserne Sikkerhed for deres Personer og Eiendomme. Senatet sendte og en Deputation for at indbyde Seierherrerne til, at tage Rigets Hovedstad i Besiddelse i Ludvig VIIIdes Navn. De Allierede bleve dog denne Aften i deres Stilling. Andre Efterretninger sige og, at det var med Mortier at Kapitulationen sluttedes, med Tilføiende, at Joseph Napoleon vilde endnu forsøge at gjøre nogen Modstand i Forstaden St. Antoine og paa Montmartre, men de russiske og preussiske Garden delogerede ham snart, hvorpaa han saavelsom Keiserinden, afgik til Orleans Om Morgenen den 31 Marts holdt derpaa Forbunds Hæren sit Indtog i Hovedstaden, med Keiser Alexander, Kongen af Preussen, H. Keiserlige H. Storsyrst Constantin og H. D. Fyrsten af Schwarzenberg, fulgte af en talrig Generalstab, i Spidsen. Efter dem kom Tropperne, bestaaende af Fodfolk, et talrigt Rytterie og et Artillerietroin. Fodfolket marscherede i Geleder af 30 Mand og Hestfolket 15 Mand høi. Toget gik igjen. nem St. Martins Forstad, til de nordlige Boulevards, igjennem Kongegaden over Ludvig Rydes Plads til Indgangen af de Elysæiske Marker, hvor Tropperne i over 6 Timer defilerede Deres Majestæter forbi. En anden betydelig Troppekolonne defilerede paa samme Tid langs med Hovedstadens Mure, for at drage i Kantonneringsqvarteer i Forstæderne. Under det hele Optog lod Folkets bifaldsraab fra alle Sider, men ved Synet af Keiser Alexander og Kongen af Preussen, steeg Parisernes Glædestummel høiere, end Historiens Aarbøger endnu skal kunne opvise Mage til. Luften gjenløaf Frydeskrigen: "Leve Keiser Alexander, Leve Kongen af Preussen, Leve Ludvig VIII. Leve Bourbonnerne! Leve Freden! Bort med Napoleon, Oberalt saae Man hvide Kokarder eller hvide Baand om Hatte og Arme; Man kostede sig for Keiseren over alle Russers Fødder, kyssede hans Hænder og Klæder, og den Mildhed, hvormed Monarken modtog denne Hylding, efterlod i alle Hjerter et undsletteligt Jndtryk. Med eet Ord: Roligheden forstyrredes intet Øieblik paa denne mindeværdige Dag der forefaldt ikke en eneste Forseelse imod god Orden, og Pariserne have viist en Karakteer og en Tillid som for stedse vil gjøre dem Ære i Europas Øine. - -