Berlingske Tidende, 1836-04-07
Den Kongelige Commissarius yttrede, at Jndholdet af § 7 i det Hele er høist velgjørende for Fæsteren. Naar Committeens Pluralitet ansaae det for en afgjort Sag, at et Fæstebrev ikke lovligen kan indeholde nogen betingelse om Fæsteforbrydelse udenfor hvad der udtrykkeligt indeholdes i Lovens 3 131 og 2, og selv ikke kan under hiint Tvangsmiddel give de i 3131 nævnte Fæstepligter nogen yderligere Bestemmelse, saa fandt Commissarius denne Mening i det mindste høist tvivlsom; men han skulde i Stedet for i den Henseende at indlade sig i en udførlig Lovfortolkning, indskrænke sig til at henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa en under 5te April 1817 af Høiesteret afgivet Betænkning, hvori Rettens Tilforordnede, med Undtagelse af et Medlem, antage, at en Fæstebonde, der ifølge Loven er under Fæstets Forbrydelse forpligtet til at dyrke den ham fæstede Jord forsvarligt, ogsaa i Almindelighed gyldigen kan under samme Vilkaar vedtage en bestemt Dyrkningsmaade, kun at denne ikke paalægger ham overdrevne Byrder, og at det ved det i Fregn. af 8de Juni 1787. befalede Overleverelsesyn paasees, at den Besætning og det Jnventarium, som følger med Gaarden, er tilstrækkeligt til den vedtagne Dyrkningsmaade. Det er saaledes sandsynligt, at et Fæstebrev, som under Fæstets Forbeydelse vedtog en Driftsplan, der havde de Egenskaber, som Udkastets §7 forudsætter, vilde af Høiesteret kjendes yldigt i Henseende til den saaledes vedtagne Fæstets Forbrydelse. Det vil saaledes i høi Grad tjene til at sikre Fæsteren imod at fortabe sit Fæste, at en saadan Clausul i oftmeldte Paragraph erklæres for ugyldig. Adskillige Tilfælde ere endog sædvanligviis i Fæstebreve nævnte som Aarsager til Fæstets Forbrydelse, uden at man hidtil har tvivlet om en saadan Clausuls Gyldighed, ligesom og den ovennævnte Betænkning giver Formodning om, at den af Høiesteret vilde erkjendes gyldig. Saaledes turde de fleste udstedte Fæstebreve indeholde den Clausul, at det er Bonden under Fæstets Forbrydelse forbudt at sælge Halm eller Ho (ifr. hermed Udkastets § 5, Litr. b) *). Naar Udkastet dog tilsteder Jorddrotten at forenes med Fæsteren om, at denne under Mulkt følger visse vedtagne Regler for Gaardens Drift, saa er dette en langt ringere Ret end den, der efter ovennævnte Betænkning fra Høiesteret hidtil tilkommer ham, og Udkastet har, uagtet den saaledes indskrænkede Virkning af de vedtagne Regler for Gaardens Drift, dog gjort deres forbindende Kraft afhængig af, at de ikke ere eller i Tiden maatte blive uhensigtsmæssige eller i noget enkelt Tilfælde altfor byrdefulde. Vel er det forbundet med Vanskelighed og Bekostning, at fore Beviset for de Omstændigheder, der saaledes skulle betage Contracten sin forpligtende Kraft, men dette er en *) Jfr. Placat 19de Marts 1812 og Plac. 9 Febr. 1834 (See Collegial-Tidenden Nr. 9). Uleilighed, som ikke lader sig forebygge, og Fæsteren sikkres dog mod aabenbart ubillige Fordringer, idet Jorddrotten maatte forudsee, at de ved en Landvæsenscommissions Kjendelse vilde blive tilsidesatte, og at han vilde blive tilpligtet at betale Omkostningerne. Der er heller ikke iøvrigt nogen særdeles Grund til at frygte for, at Jorddrotten vilde foreskrive uhensigtsmæssige eller byrdefulde Driftsregler; thi han vilde kun derved gjøre det vanskeligt for sig selv at erholde Gaarden fordeelagtigen bortfæstet, ligesom han heller ikke vilde have Jnteresse i at urgere paa Reglers Opfyldelse, der under forandrede Omstændigheder ere blevne mindre hensigtsmæssige eller for byrdefulde, om han end ikke maatte gjøre Regning paa, at Bonden ved Hjælp af Landvæsenscommissionen derimod vilde blive beskyttet. det Hele taget vilde vel kun den for sit Fæstegodses hensigtsmæssige Drift særdeles omhyggelige Godseier gjøre Brug af den omhandlede Rettighed: Fleerheden af Godseierne vilde vel heller give Slip herpaa, for ikke ved Vilkaar, der ere Concurrenterne til Fæstet imod, at forspilde den høiere Jndfæstning eller Landgilde, eller paadrage sig Forpligtelse til at levere større Besætning og Jnventarium. Ved Afstemningen blev Kammerherre Juels Amendement, som var blevet tiltraadt af Committeens Majoritet, der havde frafaldet sin principale Jndstilling ved Udkastets syvende Paragraph, af Forsamlingen billiget med 62 Stemmer mod 5. Fremdeles bleve Committeens Majoritets subsidiære Jnd stillinger begge billigede, den under Amed 44 Stemmer mod 23, den under Bmed 55, mod 12. Efter Resultatet af denne Afstemning bortfaldt Grev Holsteins Amendement.