Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-03-13
Blandinger. Med Hensyn til visse statssønderlemmende Bestræbelser af et enkelt Parti raisonnerer Fædrelandet" Havde Danmark som Norge erkjendt, at det maatte søge Kraft i Frihed, saa havde Holsteen neppe ønsket en Gjenforening med Tydskland, thi denne Forening blev søgt som et Middel mod en Regjeringsform, med hvilken Man var misfornøiet. Slesvigs vaklende Stilling i nærværende Øieblik er en Virkning af en lignende Aarsag; havde Regjeringen 1830 grebet. rask igjennem, og havde den constitueret Danmark Nord for Eideren med den fulde Frihed, som den uafhængige Souverainetet tillod, saa havde Slesvig nu hængt ved Danmark som Elsas ved Frankerig. Maaskee lader det Forsømte sig endnu rette, men vistnok ikke ved at kalde de 4 Stænderforsamlinger sammen og belemre hele Landet med den holsteenske Adelsvælde, de tydske Forfatningsindskrænkninger og privatretlige Fyrstearvelove. Forelæg de dansk-slesvigske Rigstænder et Forslag til en Forandring af Arveloven, hvorhen Man vil, det lader sig vistnok sætte igjennem, thi Legitimitetsivrernes Taler ikke stort; men at paatvinge os en politisk Adel, tydsk Censur, Forbundspoliti og privatretlige Tronprætendenter med Austrägaldomstole, det haabe vi maa erkjendes for umuligt. Lad os i Danmark handle saaledes, at den demokratiske Deel af Holsteen kan have Noget at misunde os, saa behøve vi ikke at befrygte en Adskillelse. Længe nok have vi smigret den holsteenske Adelsvælde og tildeels offret den vor naturlige demokratiske Udvikling, lad os dog engang drage os dristigen ud af denne Stilling; det vil være til Gavn for begge Parter."J "Folkebladet læses følgende Brudstykke af et Brev fra Mellemslesvig: Hvad Stemningen her i Byen og Omegnen angaaer, da er det kun ganske enkelte Mænd, der aabenbart tør vedkjende sig at være Dansk. Mange er det vistnok i Hjertet; men den Ubundethed, hvormed det slesvig-holsteenske Partie farer frem, gjør de Vaklende og Forsagte mere raadvilde. De maae jo have Ret, ellers fik de ikke Lov dertil – dette Raisonnement hører jeg ti Gange hver Dag af Borger og Bonde, og vedbliver det slesvig-holsteenske Uvæsen endnu et Aar eller to, saa vil Befolkningen, med enkelte Undtagelser, høre til det vildtydske Partie. Al vor Arbeiden er ikke i Stand til at udrydde den Anskuelse, som Erfaring synes at tale for: at Regjeringen ei vil træde op mod det slesvig-holsteenske Parti. De giør Dem intet Begreb om den Haan, de Krænkelser, Plagerier, Man er udsat for. Slesvigholstenerne ere utrættelige i at foreholde Mængden, at Regjering og Domstole ikke behandle dem paa samme Maade som de Danske. De fremføre som Beviis Orla Lehmann og Tiedemann, henvise til den slesvigske Forenings Protokol-Extracts Skjæbne, og til Jndholdet af Rendsborger Ugeblad No. 4 d. A.: "See J. hedder det os tør Man ikke vove at røre." Mængden forbløffes ved saadanne Leiligheder. Hvad Fremtiden skal bringe, vide vi ikke; dog har jeg aldrig et Øieblik tvivlet om den retfærdige Sags Seier, og gjør det ikke heller nu; men om vi opleve at see den Sol, der skuer Gjengieldelsen for al den Fornærmelse, som Danmark og de Danske nu maae lide ude og hjemme, det er et andet Spørgsmaal."J Anledning af at "Fædrelandet" er beordret actioneret af Generalfiskalen bemærker Kbhposten: Den nu begyndte Praxis at sætte Generalfiskalen i Virksomhed i Anledning af Trykkefrihedsovertrædelser. kunne vi ingenlunde antage at være begrundet i Sagernes egen Vigtighed, men snarere i den Omstændighed, at Man nu agter at lade Generalfiskalen udrette noget for den Gage af 444 Rbd., hvormed han lønnes, og saaledes har bestemt sig til, for ikke at overlæsse ham med alle Trykkefrihedssager, at lade ham udføre de Sager, hvorunder der formenes at være gjort ubeføiede og ulovlige Angreb paa høie Statsembedsmænd saasom Ministerne, Høiesterets Tilforordnede og de Deputerede i Collegierne. Om denne Praxis, netop at reservere ham denne Slags Sager, har anden Lovhjemmel for sig end Justitscollegiets Villie, vide vi ikke, men vi finde det i alt Fald i sin Orden, at Man, hvis Man ikke efter Stændernes Forslag vil bestemme sig til at inddrage Generalfiskalens Embede som en Sinecure=Post, dog sørger for, at han faaer noget at bestille for den Gage, han oppebærer." I Randers ville nogle Dilettanter og Dilettant inder paa Theatret give en Forestilling til Bedste for Byens Huusarme; i Svendborg gives paa Søndag en Aftenunderholdning til Fordeel for Svendborg Asyl. Ogsaa i Slagelse, Ribe, Varde og Veile er givet Forestillinger til Fordeel for de Fattige.