Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-07
Skildring af den danske Handels Skjebne fra Aaret 1807 til 1818. (Fortsat; see forr. No.) Det er vist, at Compagniet vandt mere ved dette Salg end Regjeringen; thi da netop paa den Tid, Napoleon begyndte at forfølge sit Fastlandssystem med en mageløs Jver, saa kunde Colonialvarer ikke forsendes uden med franske Licencer eller Frihedsbreve, og de Enkelte, som kunde forskaffe sig samme, vilde naturligviis ikke betale den Priis, man var beføjet til at fordre og ønskede simplere Theer, som udgjorde det største Qvanstum, udbragtes, beregnede til en Cours af 200, som nok er det Høieste, man paa den Tid kunde antage, til 550,000 Rd. D. C., medens Jndkjøbssprisen havde været 760,000 Rd. D. C. Her var altsaa aabenbart et Tab af 200,000 Rd. D. C. Men da Regjeringen vandt 100,000 Rdlr. paa Cattunerne, der udbragtes til 730,000 Rd., skjøndt de kun havde kostet den 630,000 Rd., saa var i Grunden Tabet kun 100,000 Rd. D. C. Compagniet kunde altsaa ret godt være tjent med dette Salg. Vist nok stege siden Varerne betydeligen, deels ved den stedse tiltagende Strænghed i Fastlaandssystemet, deels ved Coursens tiltagende Forværrelse, men dette var noget, som hverken med Bestemthed kunde forudsees eller forud beregnes dia en tilfældig Opløsning af en eneste Kurre paa den store politiske Traad kunde have givet Tingene en ganske anden Vending. Mangelen paa endeel Fornødenhedsartikler blev nu saa følelig, at de Handlende i Kjøbenhavn lode komme Humle, Sæbe, Roolie, Ost o. fl. A. over Land fra Holsteen og Tydskland. Hvor meget dette fordyrede Priserne er let at indsee. Kongen fandt det nu nødvendigt ved en Forordning (d. 14 Oct. 1808) at bestemme, hvilke Varer under nærværende Conjuncturer ei maatte udføres fra, og hvilke et maatte indføres til Danmark. J Jndledningen til denne Forordning hedder det, "at de Grundsætninger for Varehandelen, som i rolige Tider havde været antagne og hidtil fulgte, ei kunde bestaae med nærværende Conjuncturer. - J det Hele var Mangelen paa de fleste Varer dog velikke saa stor, som den syntes, men Speculations- og Gjemmesystemet gjorde, at store Forraad bleve henliggende i Pakhusene, under bestandige Forventninger, at de skulde stige endnu mere. Paa ikke faa Artikler var Manglen mere konstig end naturlig. Statens Forlegenhed var allerede bleven mærkelig i de første Maaneder af Aaret 1808. Tilat sætte Landet i vedbørlig Forsvarstand udfordredes Summer, hvortil de sædvanlige Statsindtægter ikke svarede. Et Paalæg var nødvendigt til disse Udgivters Tilveiebringelse, og ved Fr. af 8 April f. A. forhøiedes adskillige af de paa faste Eiendomme hidindtil hvilende Afgivter. Men Staten trængte strax til betydelige Summer, og disse kunde ikke tilveiebringes ved Skatterne, uden at trykke Undersaatterne alt for meget paa en Tid, hvor en pludseligen paakommen Krig havde skilt saa mange ved en betydelig Deel af deres Formue. Der maatte altsaa tænkes paa et Mid deel, hvorved de fornødne Summer kunde tilveiebringes, uden Laan og uden at blive Folket til Byrde. Et saadant Middel fandtes i den ved Fr. af 8 April 1808 oprettede Skatkammer=Afdragsfond og ved Udstedelser af 20 Mill. nye Sedler eller Skatkammerbeviser paa 20 Rd. og 2 Rd. Allerede i Aaret 1803 vare Afgivterne af faste Eiendomme blevne forøgede med 1/2 Deel, for at samle en Fond, som, under en udbrydende Krig, kunde benyttes; men Krigen paakom forsnart, til at denne Fond kunde komme til synderlig Kraft. Nu skulde den ny oprettede Afdragsfond anvendes til at inddrage de ny 20 Rdlrs. og 2 Rdlrs. Sedler. Denne Plan havde været meget heldbringende, dersom der ikke var indtruffen Omstændigheder, der tilintetgjorde Frugterne af de kraftigste Anstrængelser og de Udsigter, som de meest levende Forventninger aabnede.