Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-09-28
Ved den Examen, som aarligen afholdes over Deposituri fra den herværende Chathedralskole i Historia philosophica, Physik og Naturhistorie, og som i Aar fandt Sted Mandagen den 16de sidstleden, indstillede sig 5 Candidater. Uagtet det forekom Anmælderen heraf noget besynderligt, at Candidaterne skulde have lært Historien af en Videnskab, som de ti have faaet nogen Underviisning udi, og han derfor just ikke lovede sig meget af Examinationen i Historia philosophica, kan han dog ikke nægte, at han fornem noget til den Følelse, som Wessel siger at man betages af, naar man Dig til Karper byder, og Du faaer kun tørre Jyder", da han i Stedet for at høre Candidaterne examineres i Philosophiens Historie, hørte dem at erponers Cicero de officiis, hvilken Examination han formener at kunne med al Føie henregnes under Rubriken Latin. Jmidlertid gjorde Candidaterne overhovedet meget god Rede for denne Autor, og Anmælderen fandt med Fornøielse Anledning til at finde den ham meddeelte Dom over Exammatorens særdeles Duelighed til Lærerembedet fuldkommen bestyrket. J Physik og Naturhistorie bleve ikkun 2 Candidater examinerede, og begge to viisde ved deres færdige og bestemte Svar paa alle de af Examinators forelagde Spørgsmaale overmaade gode Kundskaber i disse tvende saa interessante Videnskaber, ligesom Anm. af de aarligen udkomne Examens-Lister finder, at Dette næsten altid er Tilfældet med de fra denne Skole dimitterede Candidater. Han troer derfor og tillige, fordi netop de Candidater, som angive disse Videnskaber, overhovedet erholde i alle Discipliner de bedste Characterer, bedre i Almindelighed end de Candidater, som ei angive dem, at det er ugrundet, hvad nogle Lærde, om Anm. ei tager Feil af en Slags Ensidighed i deres videnskabelige Dannelse, paastaae, at Underviisningen i Naturvidenskaberne er skadelig, fordi den forringer Disciplenes Fremgang i de gamle Sprog. Anmælderen finder sig desaarsag ved denne Leilighed foranlediget til at yttre det Ønske, for at en større Eenhed kunde finde Sted i den videnskabelige Dannelse, som vor studerende Ungdom erholder, at alle Candidater, ikke blot fra denne Skole, men ogsaa fra alle de øvrige lærde Skoler, maatte ved deres Deposes gjøre Rede for Naturvidenskaberne og ved deres første Examen ved Universitetet examineres derudi ligesom i de øvrige Sprog og Videnskaber, et Ønske, hvis Opfyldelse, i det Mindste i henseende disse Viden skabets mere almindelige Optagelse imellem Underviisningerne i de lærde Skoler, man har Grund til at haabe af Slutningen af den 4de §. i den i Aaret 1809 udkomne almindelige Skoleforordning, hvor det hedder "at der saavel i de fuldstændige Skoler, som i Middelskolerne skal, naar og hvor det kan skee, gives Underviisning i Naturkundskaber o. s. v. At i de Skoler, hvorudi bemældte Videnskaber doceres, nogle Discipsfritages for at deeltage i disse Underviisningsgrenanseer han, fordi han sædvanlig finder saadanne Disciples Udfald af Examen mindre hældigt, som en Følge af disse Disciples Mangel paa Lærelys- og deres Forældres ikke roesværdige Eftergivenhed imod denne deres Sønners Svaghed, og troer denfor at slige Dispensationers Meddelelse er en i flere Henseender skadelig Uskik, som aldrig burdfinde Sted. Til Slutning maa Anm. anføre som et ikke upassende Bilag til dette hans Forsvar for Naturvidenskabtene følgende Betragtning over Ve dien af Naturkundskaben, et Æmne, der sleham opgivet i hans Skolegang af en af Danmarks endnu levende agtværdigste Lærde til en latinsk Udarbeidelse. – "Af alle Studeringer er ingen behageligere og lærerigere end Naturens Betragt ig. J en vis Forstand kunde man og rigtig sige, at den ene fortjente Navn af Videnskab. Sprogene, paa hvilke saa megen Tid og gemeenlig saa forgjeves anvendes i Skolerne, ere selv ei Videnskaber, men Midler, som vel anvendte kunne før os til sammes Opnaaelse. Mathematiken er ligeledes kuns et Middel, hvorved man trænger dybere ind i Naturens Kundskab og skulde ikkun for sig selv lidet Værdie beholde. Philosophien er og uden denne Kundskab intet og henter derfra ei allene de Erfaringer, paa hvilke dens Grundsætninger heror, men ordner dem derhos allesammen, ligesom en kunstig og vel sammenhængende Bygning. Theologien selv regnede de Gamle ei uretteligen til Naturkyndigheden, da den Kundskab, vi have om et høieste Væsen, baade først har reist sig af Naturens flittige Betragtning og deraf faaer al sin Grundighed og Styrke Mariboe d. 23 September. Artikerie-Foureren, der for nogen Tid siden med Morderstaalet gjennemborede den Piges Hjerte i Gunsløv paa Falster, der efter hans Foregivende havde svigtet den Troskablad, han saa belligen havde tilsvarer ham, faldt den 18de September Kl. 10 d. A. ved Retfærdighedens straffende Arm, som et ulykkeligt Offer for sin sværmende haabløse Kjerlighed. Skarpretteren fra Nestved fuldbyrdede Henrettelsen, Felt præsten Hr. Møller ledsagede ham til Retterstedet, hvor han med Hensyn til Tid og Omstændigheder holdt en saare skjøn og rørende Tale. Efter Straf fuldbyrdelsen blev hans afsjælede Legeme lagt i en Kiste og af 16 Artillerister bragt til Ønsløv Kirkegaard, hvor det blev nedsænket i Gravens Skjød.