Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-28
Da Borgerstand ner nu den herskende Frankerige, saa er det ogsaa de Deputeredes Kammer som fornemmelig fortiener vor Opmærksomhed, hvilket Pairernes Kammer hidintil kun har staaet ved Siden af som et Appendix. Borgermagtens Herredømme i det nye Frankerige som nu et egentlig det Frankerige, som blev født i Aaret 1759, i sin voxne Alder og i en bonaparisk Klædning) begyndte med at de Deputerede af det iberal Partie, som opholdte sig i Paris da Revolutionen udbør, forsamlede sig og opsatte en Protestation, som var grundigt og godt skrevet, imod det Jndgreb, som det Franske Ministerium havde tillagt sig imod Statsforfatningen; da denne ver opsat, saa var det at en Depu ation af Kammeret begav sig den 28de Ju i til Hertugen af Ragusa, for at giøre ham Forestillinger imod Brugen af den militaire Magt til at undertrykke Nationens lovlige Rettigheder og Forslag til en Udlonning, og da Fyrsten af Bolignak som bekiendt forkastede disse Forslag paa egen Haand og uden at raat spørge sin Konge derom, saa var det at de Deputeredes Kammer besluttede i et Møde af 30te Juli at indbyde Hertugen af Orleans til at overtage Funitionen af en Generalstatholder over Kongeriget, og erklærede tillige Nødvendigheden af at Kamrene i næste Session maatte beskiæftige sig med at forstaffe Frankerige alle de fornødne Garantier for at sikkre Chartets fuldkomne Udførelse. Som bekiendt modtog H. tugen dette Tilbud. – J Mødet den 31te Juli besluttede Kammeret at trykke 1000 Exemplarer af Hertugens Proclamation i den Anledning. General Sebastiani overbragte Kammeret Hertugens mundtlige Erklæring, og tilkiendegav hans Beslutning at han vi de understøtte den nye Tingenes Orden i Frankerige, og aldeles føie sig efter det liberale Parties, som man ogsaa kan kalde den tredie Stands, Ønsker. Kammeret udstædte samme Dag er Manifest til Folket, hvori det deels skildrede Hertugen af Orleans Tænk maade og Ford len af at sætte ham i Corsen for Regieringen, og tillige fremsatte de Forandring i Statsforfatningen, som Kammeret havde isinde at ti veiebringe, nem ig: Oprettetsen af Nationalgarden og Gardisternes Deeltagelse i at vælge deres Officere; Borgernes Deel tagelse i den departementale og municipale Administration, Oprettelsen af en Jury for Tykke frihedens Forseelser, en lovmæssig bestemt Organisation af Ministrenes og deres Under Embedsmænds Ansvarlighed; en ved Love fastsat Organisation af den militaire Stand; endelig at de nye Deputerede skulle vælges i deres Sted, som vare blevne befordrede til offentlig Embede Saasnart Manifestet var færdigt og underskrevet saa reiste hele Kammeret sig op med dets Præsident Hr. Lafitte i Spidsen, men som maatte lade sig bære foran Toget i en Portechais, fordi han under Kampen var bleven saaret i Foden, og be gar sig til Palais Royal for at overlevere Manifestet til Hertugen af Orleans Han modtog tet, gav enhver af de anførte Artikler sit Brefaldderpaa stog han tilbest og begav sig omringet af de Deputerede til Fods og af Præsidenten i sin Portechaise til Raadhusel eller Hotel de Ville Han traadte ind i Salen, størrende sig paa Lafayettes Arm, satte sig midt imellem de Deputerede, lod Manifestet oplæse for sig, og gav det lydeligt sit bifald. Herpaa raabte man leve Hertugen af Orleans, og det saa høit at man ikke kunde høre i Salen hvad man sagde; man trak Sablerne ud og svingede dem i Luften, man saluterede ham med Salver af Kanoner og ef Flinte, og ledsaget af den municipale Commission og af Gen. Lafay 1te, lykkedes det hom kun med Møie at arbeide sig igiennem den 11 Urge Menneskemængde tilbage til sit Pallads. Forgiæves lod den ulykkelige Carl den 10de ved sine Venner opslaae følgende Proclamation: Fansk mend! Gaarsdagens Ulykker have paa det smerteligste rørt mit Hierte; Jg giver befaling til at Jlden skal øieblikkeligen ophøre: Det jub lende Folk børte ikke længere paa det døende Monarkies Stemme, og den af det Deputeredes Kammer nedsatte Municipalcommission udstædte en Proclamation fuld af Taksigelse til Jndvaanerne i Paris, og en advarende, tilgivende og beroligende Proclamation til den Franske Arme. Nu havde de Deputeredes Kammer furdført sit forberedende Værk Generalstatholderen overtog den udovende Magt, og aabnede den 3die August de saare ufuldstændige Kamre med sin bekiendte, af Frihed og Borgeraand beggeistrede Tale. Den 4de August begyndte derpaa de Depu eredes Kammer sine Forhandlinger som sædvanlig først med at verificere Fuldmagtern, da de Deputerede nu strømmede til fra alle Departementer. Det kom ved denne Leilighed til en heftig Debat i Anledledning af Hr. Benjomin Constants Yttring: at de Deput rede kun vare provisoriske, som lev dadlet; ligeledes om Kammeret selv skulde vælge sin Præsident eller ikke, især da Generalstatholde ren vilde tilstaae Kammeret denne Rettighed; men man besluttede ikke at modtage Tilbudet, endnu at følge den sædvanlige Gang og at foreslaae 4 Candidater til Præsidentens og 4 til Vicepræsidentens Post, hvoraf Hertugen, som bekiendt udvalgte Hr. C simit Perrier til Præsident og Hr. L sitte til Vicepræsident. Men Mødet den 6te August blev egentlig afgjørende for Frankeriges og man kan maaskee sig for endeel af Europas Skiæbne; thi det va dette Møde at Kammeret besluttede paa egen Haand at omdanne Chartet og at udnævne Hertugen af Orleans til de Franskes Konge Fremgangsmaden vat aabenbar revolutionair, og et lig saa fuldstændigt Jndgreb i Statsforfatningen som det, hvilket det Franske Ministerium havde tilladt sig; thi dette var et voldsomt Fortagende hvorved den tredie Stand søgte at skaffe Magten i sine Hænder, ligesom det Franske Ministerium ved sine fom Forordninger søgte at overdrage den til de to første Stænder; thi den store Folkemasse blev hverken adspurgt ved det ene eller det andet af disse Foretagender; begge Partier undskyldte deres Fremgangsmaade med Nødvendigheden: Ministeriet med de overhaandtagende, for Staden ødelæggende og for hele Europa forurvligende Giæringer af Folkepartiet, og Kammeret med Øieblikkets Trang, med Nødvendigheden af strax at constituere en Tingenes Orden, som kunde have Kraft til at modsætte sig det fældede Aristocratie, imponere Folkepartiets Fiender i Udlandet og betrygge Frankerige selv imod Republikansmens vilde Udbrud, som giærede rundt omkring blandt Folket og lod sig lydeligen fornemme i de Folke stimler, der forsamsede sig truende omkring det Palads, hvori Kammeret holdt sine Forsamlinger. Dettes Fremgangsmaade var derfor vel maaskee en Nødvendighed; men en saadan Nødvendighed, vil ogsaa det faldne Partie anføre til sin Undskyldning eller Retfærdiggjørelse. Jmidlertid er det unægteligt, at en ufuldstændig Forsamling af de Deputerede foretog sig en total Forandring i Frankeriges Statsforfatning uden i Forveien at have overlagt Sagen med Pairernes Kammer og uden at have forelagt Forandringen for det Franske Folk og underkastet den dettes Prøvelse, og uden at være dertil committeret af Samme. Hvorledes det gik til med denne Hovedforandring og hvilken Beskaffenhed den har, vil man i det Følgende bestræbe sig for at skildre.