Viborger Samler, 1784-03-29
Følgende er indsendt i Anledning af det i den Viborg Samler Anførte om Bønderkarlenes Frihed. Snhver Stand har til sine Tider havt Forfølgere eller Reformatores. Denne Tidspunkt er for Jordegodseierne. Hvor man læser en Avis eller Skrivt hvor man hører tale i et Selskab, den Lærde med den Ulærde, den Gamle med den Unge, endog som endnu ere Børn - alle raade paa Frihed. De, som som her søge at give Publikum deres Følelser tilkiende, deres billige og kierlige Sindelav imod deres Medmennesker i Bondestanden, ere alle de, som ikke henhøre under Jordegods Eiernes Klasse. Mange ledes af Misundelse og flere af Fordeele: da de troe, ved denne Forandring ikke at lide nogen Trang for Tienestefolk. Man har altsaa Aarsag til at mistæntænke dem meere, end Jordegods Eierne, der naturligviis ikke kan opofre de Rettigheder og de Love, hvorefter Jordegodserne ere solgte fra Kronen og kiøbte: hvoraf ligesaa billig følger, at en retfærdig og naadig Regiering ikke uden Vederlag vil iverksætte det Modsatte, som engang prøvet og funden skadelig for det Almindelige. Dersom den saa kaldede Frihed, kunde tilveiebringe Handel, Skibsfart og Manufakturer, hvorfore drives den da ikke fra de frie Kiøbstæder og deres frie Folk, og hvorfore finder man da almindeligviis sielden en Karl, som jo er liderlig, doven og derfor ilde klædt. Jeg har selv talt med mange Borgere; alle klage over deres Karle, og jeg veed nu ikke een, der har faaet eller fortient Berømmelse, eller omtalt at være retskaffen Tiener. Den Lediggang, der er i Kiøbstæderne, og det som følger med Kiøbstædlevnet, ville sikkert lokke mange Karle til Kiøbstæderne. Jeg er Jordegodseier, og endeel af mit Gods attraaer og har havt denne Frihed, og der tient, endog for en ringe Løn. Jeg har undersøgt disse disse Karles Forhold der, og finder, at de har bortdrevet Aftenen med Sammenkomst til Dobbel, Drik, Gilde, Dands og Kortspil, og at disse, som her paa Godset har været upaaklagelige, ere i de Kiøbstæder, de har tient, i en bundløs Gield. Nu overlader jeg de upartiske til at dømme, hvad Fordeel enten for det Almindelige eller disse enkelte de har tilveiebragt; derimod Karle, som har opholdt sig her i Rolighed, har i 7 Aar samlet 50 Rdlrs Formue. Ved denne Bønderkarlenes Fritagelse ville følge, at de fleste søgte Holland og andre Stæder, og langt fra ikke bleve i Landet. De, som kiende den Fordeel, der flyder af Handel, Skibsfart og Folkemængde, ere overbeviste om, at af 100 Karle neppe een kom tilbage. De Godser, som laae i den skarpe Egn, vil mangle Beboere, alle ville rømme derfra, hvorved de Jordegodseiere, som ved andres Penge her har søgt en Næringsvei, ville see sig anfaldet af Creditorerne, deres Formue opofret, og disse overladte til Bettelstaven. Dog, jeg troer vist, at et saa rørende Syn ville opfordre de bekiendte Ædelmodige og Menneske kierlige til Medynk, ligesaavel over disse Ulykkelige, som hine, der langt fra ikke ere det. De Baand dernæst, som Jordegodseierne ere paalagte, med at dyrke og skaffe Godserne med Beboere forsynet; med at svare de nu almindelige Qvartalskatter, Extraskatter, 1/4 pro Cento Skatten, Fouragie, Leverancen og hvad hvad dertil henhører, Stutterie=Afgivt, Land-Chirurgiskat, Familieskatten, Tugthuus=Afgivt, Delinqventers Omkostninger med videre, Kongereiser, Tiende, Offer, Herredsfoged-Korn, Almisse og mange andre Byrder, som ere eller allernaadigst paalagt vorder, naturligviis maatte ophøre; hvilket Hosbonden for Bonden næsten alt skal betale, hvad enten han faaer noget igien eller ikke. Jeg har forbiegaaet mange andre Udgivter, som Onera, Renter, Folkeløn, Kirker, Gaard= og Godses Reparation m.m. Hvilket de hverken veed, mindre føler, som kan uden Bekymring leve sin Tid bort og fødes af Haanden. De derimod af Skjebnen bestemte til, i sit Ansigtes Sveed at lede efter det Nødtørftige, saavel for sig selv, som mange Familier, disse, som maae opofre megen Arbeide og mange soveløse Nætter, for at svare enhver sit kiende bedst de Jordegodseierne almindelig tiltænkte skiulte Herligheder.