Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-02-16
Da en Højtidelighed af det Slags ikke er passende for mig og min Forfatning, og allermindst sammes offentlige Bekjendtgjørelse, og jeg maa formode, at saadant har fundet synderlige Anmærkninger og er bleven anseet for en latterlig Forfængelighed af mig, saa nødsages jeg offentligen at erklære, at jeg om bemeldte Sang og sammes Bekjendtgjørelse har været at deles uvidende, indtil jeg læste forberørte Avertissement, samt at jeg tør paaberaabe Vidnesbyrd af de respective Yndende og Venner, som den Gang vare nærværende, at saadan Sang blev af Selskabet hverken seet eller hørt. Jeg vil i øvrigt holde Autors Ungdom og Uforsigtighed denne Overilelse til Gode, da jeg bør tro, at det har været bedre mrent af ham end gjort, og ikkun have ham advaret, at han ikke oftere maa søge at vise sin poetiske Geist paa min Bekostning, ved at stille mit Navn blot for ublide Domme, samt Ubekjendtes eller mindre Gunstiges Kaillerie. N. paa L. Søndagen den 4de denne blev Hans Kongelige Majestæts allerhøieste Fødselsdag paa det Høitideligste celebreret udi Wærdahlens, Klod. Under Kanonernes Torden og Instrumenternes De Trondhjemske Tidender til de Norske Jntelligenssedler. At see Andre nedtrykt af den samme Kummer som plager os, at høre dem klynke over Ondt som kunde være værre, at see dem traurige og nedslagne, naar Ryperne ere saa dyre, at de ej kan kjøbe dem: dette mætter os rigtig nok ikke, men det giver os dog en vis Lettelse, som gjør at man mindre føler egen Usselhed. Saaledes blev vor Forfatning, da vi læste Søsters Epistel No. 4 af 24de Januarii sidstleden, hvoraf vi erfare at Ryperne i denne Tid koste i Christiania 3 a 3 1/2 Rd. pr. Tylt Vi tørkede strax alle Taarer fra vore Argus Øine, og begyndte atmile, da vi fornam, at Fuglevildt var ligesaa dyrt paa Søsters Sted som her. Søsteangiver, som Aarsag dertil at Ynglen skulde som man troede, have taget Skade, Søster er gallant, thi de høie Herrer kunde slaae unaadige Krøller paa Næsen, men vi desværre, hvis Skjebne det er at blive ideligen ved en vis usynlig Kraft, trukket ved Haarene af drøie Sandheders halsbrækkende Stie, vi kan ikke anderledes end sige reent ud hvad vi veed er Aarsagen til Rypernes Kostbarhed i vort dyrebare Trondhjem, mendskiønt vi frygte for fiskalske Jldtænger, hvormed man skal kribe os under Paaskud at hae skrevet mod Religionen eller hvad endnu er værre imod Theologien; men for at sætte og paa en Maade i Sikkerhed mod saa fule Anfald, saa ville vi hermed in optima Juris Forma protestere. imod alt Ondt som kunde hænde os fra den KantRypernes Dyrhed i Aar er ingen Følge af deres Sieldenhed, thi vi see dem til, (at see og at spise dem, ere to, men af de mange Reqvisttioner til Klubber og til Fraadsegilder, – Gjestebuder vilde vi nok sige. Naar vi om Morgenen aarle see en hoslig Hansemand i festlig Stads skynde sig fra Dør til Dør, saa veed vi hvad Ærindet betyder, da paafølger om Aftenen gjerne hist og her en venskabelig Forsamling af nogle saa sande Venner, – en 2 a 3 Snese; Stakkels Udgiver sige vi da, i Dag faaer du er heller Ryper, vilde du at saa mange Venner skulde sulte for den Skyld? – Have de da ikke anden Mad, og skal de altid have Ryper med, er det ikke nok at saa mange Ting, som kaldes Mad stige i Prisen for os, naar et saakaldet Selskab Tys raabe vi da; Ryper ere skal spise?" ikke for gemeene Folk, dette veed endog Bonden, thi neppe er han passeret Consumptionscontoiret. saa faaer han Veiret af et Aftensgilde og vips iler han derhen med sine Ryper saafremt de ikke forinden hentes fra hans Logie. Dette elskede Naboesøster er hos os Aarsagen til Rypernes Dyrhed i Aar og vi formode at det omtrent vil være ligesaa hos Dig. Skulde Søster i sin Vei møde Nogen der omkring, som efter vore her værende Venners Maade vilde true os med timelig Straf fordi vi en Smule Sandhed frembære, saa behag at sige dem at vi ikke ere af deres Menighed.