Jyske Efterretninger, 1774-05-20
Jndhold af Hr. Provst Middelboes Prædiken paa Landemodesdagen i Aarhuus den 4 Maji. Texten 2 Timoth. 45. Giør en Evangelistes Gierning, fuldfor din Tieneste. Næst efter Jndledningen, som blev tagen af Textens Sammenhæng: Budets Vigtighed. Apostelens Hensigt og Ordene i sig selv, som indeholde den sidste Forholds Ordre, som Paulus her gav Evangelisten Timotheus, blev af Texten selv viist 2de Ting: 1) Hvori en Evangelistes Gierning bestod. 2) Den Flid og Nøiagtighed, samme burde forrettes med. J Henseende til det 1ste Stykke blev viist bemærkelsen af Ordet: "Ena 77stion hos de græske verdslige Skribentere, at det betegnede i Almindelighed at enhver glad og behagelig Tidende, b) Den Gave, som Budet fik, der bragte slig Tidende -J Særdeleshed betegnede En 776 Lov den glade Tidende caen Familie fik, naar en gift Kone nedkom med sin første Søn b) Den, en Misdæder, som sad paa Livet, fik, naar han blev friekiendt. (c) Den, en betrængt Stat fik, naar dens Fiender vare slagne; efter disse Begrebers Anvendelse paa den Evangeliske Lærre blev viist Ordets Betydning in sensu biblico, at det betegnede i Almindelighed den naadefulde Lære om Synderes Forsyning med Gud formedelst en guddommelig Forsoner; herpaa blev OrdetEvangeliste viist, at det kunde betegne a) enhver særdeles indblæst Lærer, som forkyndede denne salige Lære, særdeles i det nye Testamente, b) At der egentligen nu betegnes under det Navn af Evangeliste, de, som have beskrevet Jesu Liv og Levnets Historie her i Verden til hans Himmelfart. c) At det var ikke i nogen af disse Henseender, Timothens var indsat til at være Evangeliste, da han havde Evangelii Forkyndelse tilfælles med alle andre Evangelii Lærere, være sig almindelige, overordentlige, eller ordentlige, Lærere, ikke heller at han skulde være Evangeliste i den Forstand, som de saa egentlige Evangelister vare det d) Men at den Evangelistens Gierning, han skulde giøre, var noget andet her blev da viist, at den Evangelistiske Orden i den Apostoliske Kirke var en særdeles særskilt Orden for sig selv - at den var adskilt fra den Apostoliske i vigtige Stykker, men at det var en vigtig Orden i Kirken, at den derfor sættes i 3die Rang efter Apostlerne Eph. 4. - Endelig, at Evangelisternes Embede bestod i følgende: A) Evangelisterne vare geistlige Mænd, vel drevne i den Christelige Lære, som bleve umiddelbar udsendte af Apostlerne til visse Stæder, Lande eller Riger at prædike, videre udbrede eller stadfæste den Evangeliske Læres Sandhed paa Apostlernes Vegne. B) At have som Kirkens underordnede Opsynsmænd under Apostlerne Indseende med alt det, der angik Kirken og dens sande Vel C) De havde Ret og Magt at beskikke, naar og hvor fornødent gjordes, faste og ordentlige Lærere, D) At vaage over Lærdommen og Lærerne i den dem under deres Opsyn anbetroede Cirkel. E) At Apostierne indsatte dem som oftest med Haands Paalæggelse til dette vigtige Evangelistes Embede, og meddeelte dem til dets værdige Førelse Aandens overordentlige Gaver. At vi læse om mange saadanne Evangelister i den Apostoliske Kirke. I Henseende til Ordet : Gierning, blev mærket, at de græske Skribentere, saavelsom de hellige i det Nye Testamente, betegne derved ey en simpel og en eeneste Gierning allene, men et Embede, som nogen var opdraget at forrette. J Anledning af den Syriske Fortolker, som bruger et og det samme Ord, at betegne baade Embedet og dets Forrettelse, blev mærket, at Hebr. ebed, hvilket Ord den Syriske og bruger, og oversættes af de 70 Fortolkere ved Grækernes 28) og og Veig, og betegner ey altid i det Østerlandske Sprog, Slaver og Livegne, men undertiden de høyeste og vigtigste Embedsmænd, og følgelig at det er et ærværdigt Navn, naar Messias kaldes 88 og og 7039. Es. 42.