Berlingske Tidende, 1767-05-22
Jgiennem Sir Westindiske og Guineiske Rente, samt Ge al Toldkammer, har Hs. Kongel. Majest. under 12te ges allernaadigst udgivet: Forordning, hvorefter andeviins Brænden igien tillades at maa skee Kiøbstæderne i Norge, og at for saavidt det te Forbud af 8de Mart. 1757 vorder ophævet. er nærværende Korn Priser, og andre Omstændigheder, eg for at tilvende Jndvaanerne udi Norges Kiøbstæder. derlig Næring, med selv at brænde Brændeviin, saa i derved erholde den Fortieneste, som ellers af indførenDrandeviin tilfalder andre, tillades allernaadigst samme Ander at brænde Brændeviin, og Forbudet af 8de Mart. 17 ophæves indtil videre, dog at derved allerunderdaagttages: 1. 6. Denne Frihed begynder fra 1ste Octbr. mende, da det Korn som dertil forbruges rigtig an og deraf betales Consumption ligesom i Danmark, nemlig af 1 Tønde Hvede 2 Rdlr. 48 s., og af 1 Tønde anden Slags Kornvadre 2 Rdlr. 32 s. Hvor SukkerRaffinaderier sindes eller herefter maatte vorde anlagte, saa og hvor Handel paa Hs. Mad. America Holland haves, der maa Sukker=Skum og Vand, Strop og Mollast bruges til Brænden, imod lige Anmeldelse og Consumptions Betaling, nemlig af hver Balle Sukker-Skum paa 102 Potter, og af hver Tønde Sukker-Vand paa 136 Potter, 32 s.; af 100 Pd. Strov 80 sk., og af 1 Balle Mallast, eller Opstikning paa 102 Potter, 48 s., alt i Følge Placaterne af 22de Aug. 1757 og 27de Mai 1758. 2. §. Hver Stads Ovrighed, skal, med Stifs-Amtmandens Forevidende og Approbation, efter Kiøbstædens Beskaffenhed og Districtets Vidtløftighed, forud fastsatte et vist Antal Brændeviinsbrændere, som allene skal være berettigede til at brænde Brændeviin udi den Kiøbstæd. Forend Brændeviins-Værk maa indrettes i nogen Gaard eller Huus, skal samme først besigtes af Magistraten og af dem som have Jndseende med Brandvæsenet, og erkiendes dygtig og beqvem dertil uden Fare for Jldsvaade. 3. §. Over saadanne tilladte Brændeviinsbrændere i hver Kiøbstæd, skal Magistraten tilstille den, som oppebærer Consumptionen, en Fortegnelse, med Beskrivelse over hvor stort hvert Brændeviins-Værk er, og hvor mange Tønder dertil kan bruges ved hver Brænding. Naar i Fremtiden skeer Forandring med dem, gives ham og derom Underretning. Befindes nogen uberettiget at brænde, eller at have Brændeviins-Redskab, da er forefindende Brændeviin og Redskab forbrudt, og Vedkommende ansees desuden efter Forord, af 8de Mart. 1757. - 4. 6. Foruden den Ged, som Møllerne i Almindelighed skulle aflegge i Følge Comumtions-Forordningen af 24de Jan. 1682, skal de paa nye aflegge Leed, at de ingen Svlig eller Urigtighed ville begaae, eller ved deres Folk at skee tillade, i Henseende til Consumtionen af det til Formaling angivende Korn til Brændeviin, Antager Mølleren Korn for nogen Brændeviinsbrænder til Formaling, uden at derved strax følger Consumtions-Seddel, bøder han 100 Rdlr. til Angiveren, hvad enten han, eller hans Folk, eller andre derudi ere skyldige. – J §. Fører Brændeviinsbrænderen mere Korn til Møllen, end Consumtions-Seddelen inder paa, eller om han brænder af Frugter eller andet, hvoraf ingen Consumtion er betalt, da bøder han for hver Skiepde Korn 4 Rdlr., for andre Vahre i samme Proportion, foruden at have de angivne Vahre forbrudt, og deraf Consumtion at svare. (Resten følger.)