Berlingske Tidende, 1771-09-01
Da man ved denne Expedition havde en Vey af 30 Werster til Vands at lægge tilbage, og man formedelst de klare Nætter ikke længe kunde blive skiult for Fienderne, som vare blevne meget forsigtige, disse og desuden havde over 30 KrigsSkibe og henimod 70 Galeerer og Kantschabasser liggende ved Tultscha, saa lod Generalmajoren, for at kunde bringe Kanonerne til Strandkanten, gjøre en Vey over en Øe, som laae lige over for Staden. Den Danske Volonteur, Oberstlieutenant Stricker, bragte dette i Stand i 3 Dage. Herpaa gik Generalmajor Tschereschnikow den 29de Junii over med 3 Batailloner Grenadeerer og Musqveterer, en PionierCom Commando, 400 Cosakker og 8 Kanoner, og rykkede indtil Aftenen til en Skov, 5 Werster fra Tultscha, men i Mørkningen ganske til Strandkandten af Donau, for den 30te om Morgenen Kl. 3 at ødelægge et oven for Tultscha liggende Krigskib paa 20 Kanoner, og derpaa forhindre de bag samme liggende Galeerer at trække sig op paa Strømmen, hvor vore skulle rykke frem til Strandkanten. General Weitzman derimod og Generalmajor Oserow droge samme Dag med Grenadeer=Batailloner og 6 Kanoner i Fartøyer op paa Donau, 8 Werster fra Jsmail, hvor de skiulte sig indtil om Aftenen Kl. 9, og derpaa fore videre. Avantgarden, som bestod af 200 Grenadeerer under Garde=Capitain-Lieutenant Lunin, var i lætte Fartøyer; derpaa kom Ridder Adlerberg. med sin Bataillon paa Saporogiske Fahrtøyer, af hvilke ethvert førte en Kanon, derefter Lieutenanten fra Floden Lohmann, paa en Galeere af 3 Kanoner, og saa alle flade Fartøyer og Baade. Alle disse Fartøyer skulle den 30te om Morgenen Kl. 3 ankomme ved Landspidsen Tschatala, for efter Signal fra Generalmajor Tschereschnikows Batterie at fare ned til Tultscha, og ved Mundingen af den Flod Somow at stige i Land. Men formedelst en stærk Regn og heftig Storm kunde man først Kl. 6 om Morgenen naae Tschatala. Ved Jndløbet af den Flod Somow laae 11 fiendtlige Fartøyer, som begyndte at hilse vor Avantgarde med Kanoner, og skiød Spidsen fra vor Galeere; men vore Fartøyers Skyts tvang Tyrkerne til at forlade deres Fartøyer og skiule sig. Vore Fartøyer lagde sig derpaa for Jndløbet, og bedækkede derved Troppernes Landgang. Fienden havde ved denne Flod endnu et Batterie, hvorfra han beskiød vore Fartøyer, som lagte til Land, men Capitainlieutenant Lunin besteeg samme med Avantgarden fra tvende Sider med overmaade stor Tapperhed, og erobrede derudi 4 Kanoner. Paa den Tid begyndte det fiendtlige Cavallerie i stor Mængde at lade sig see. Men Gemeralmajor Weitzmann hastede derhen med Major Buldakows Bataillon, det heele øvrige Detaschement gjorde Landgang, og Fienden blev 2 Gange slagen tilbage. Efterat vore Tropper vare satte i Land, bleve de deelte i 2 Colonner, af hvilke enhver førte 3 Kanoner hos sig. Major Fock blev med 250 Grenadeerer tilbage for at bedække Fartøyerne. Begge Colonnerne brød og Kl. 8 til Attaque mod Tultscha, den ene med General Weitzmann til høyre Side og den anden med Generalmajor Oserow til den venstre Side. Halvanden Weist fra Staden blev en talrig Mængde af det fiendtlige Cavallerie dreven paa Flugt, hvorpaa General Weismann tæt under Staden rettede sit Angreeb paa Retranschementet, men Generalmajor Oserow gjorde Angreb paa de fiendtlige Fartøyer, Slottet og Steen Moscheen. Forved Retranschementet anrettede Grenadererne af vor Avantgarde et stort Blodbad iblant en Hob derfra udkomne Janitscharer, hvorved Capitain Speltuchin blev. Derpaa brækkede Generalen op til at bestorme Retranschementet. Grenadeererne stege giennem den dybe Grav med Stiger ind i Skydehullerne paa Volden, hvorved Capitain Sadowinkow og nogle Grenadeerer bleve nedsablede af Tyrkerne. Major Bulgakow, Capitain Tramin og Lieutenant Mikulin vare med deres Grenadeerer de første i Retranschementet. Generalen selv besteeg giennem Skydehullerne Batteriet. Major Peutling sorcerede Indgangen til Retranschementet, og fik derved en Blessyr. Tyrkerne begyndte da at tænke paa at redde sig. De kastede sig over Volden i Graven, hvor de af vore bleve omringede, mange af dem nedhugne, og 60 Mand tagne til Fanger. Kl. 1 var dette stærk befæstede og med 23 Kanoner besatte Retranschemen. erobret, og den heele Egn renset fra Fienderne. Jmedens Retranschementet blev bestormet, angreeb det fiendtlige Cavallerie, tilligemed en Hob Janitscharer, 3de Gange den Danske Volonteurs Oberstlieutenant Blüchers Front, men blev hver Gang ved hans Jld dreven tilbage. Efter Erobringen bleve 160 Grenadeer med de Fangne lagte i Retransche, mentet, men de øvrige Tropper af denne Colonne posterede sig derfra lige til Floden for at bedække det erobrede. General major Oserow førte imidlertid sin Colonne langs med StrandKanten til Slottet, og blev fra samme og de fiendtlige Skibe hilset med den heftigste Kanonade. Han detascherede derpaa Oberstlieutenant Berg med en Bataillon, som bemægtigede sig ved Strandkanten 2 fiendtlige Krigskibe og en Galeere, og marscherede selv til Steen=Moscheen, hvor en stor Tropa det fiendtlige Infanterie var posteret. Man angreeb Mo scheen fra tvende Sider, indtog den, og nedsablede alle derudi værende Tyrker. Da Generalmajoren saae, at det er var mueligt at indtage Slottet, som var besat med Kanoner, og for hvilket laae en Fregat paa 20 Kanoner, lod han OberstLieutenant Græv Melin blive tilbage for at holde samme indsluttet, og detascherede derpaa nogle Tropper til at borttage, Fartøyer, som laae ved Strandkanten og i Floden. Man blev snart færdig dermed. De Tyrker, som paa samme ville værge sig, maatte springe over Klingen, de øvrige bleve sang ne. Henimod Kl. 11 var Staden i vore Hænder. Og da Generalmajoren derpaa blev vaer, at Fienden trak sig i stor Mængde sammen for at anfalde vor første Colonne, lod han ved de erobrede Fartøyer de fornødne Commandoer, men i Staden Græv Melin med hans Bataillon blive tilbage, og stødte med de øvrige Tropper til den første Colonne. Førend dette gik for sig paa det faste Land, havde Generalmajor Tschereschnikow, paa sin Øe, om Natten besat to Batterier ved Strandkanten med sine 8 Kanoner, og den 30te om Morgenen Kl. 3 blev begyndt med at fyre fra disse Batterier. Dette foraarsagede de paa Floden sovende Fiender saadan Skræk, at de med et forskrækkeligt Skrig kappede deres Ankere, og lode Fartøyerne drive til den anden Side af Stranden. Fienden samlede sig dog siden og kom over med Fartøyer til vort første Batterie, gjorde og, efterat han var forjaget, paa nye Angreb med en fra Staden erholdet Forstærkning af 3000 Mand, men men blev efter en nogle Gange igientaget haardnakket Fægtning bortdrevet med stort Forliis, saa at han endelig, da han saae vort store Detaschement komme i Fartøier fra Tschatalaned paa Donau, forlod den heele Øe, hvorved mange bleve nedstødte ved Strandkanten, og andre jagede i Donau. Han tog Flugten deels til Staden, og i det Retranschement, som vort store Detaschement siden erobrede, deels ned paa Strømmen. J Træfningen paa Øen, som varede fra 5 til 7 om Morgenen, ere over 300 Tyrker blevne, og en anseelig Mængde af Fienderne er desuden omkomne ved det vore Kugler have skudt deres Fartøyer tildeels i Grund. Paa vor Side beklage vi Tabet af den brave Generalmajor Tschereschnikow, som blev skudt i det han opmuntrede sine Tropper, og efter hvis Død Oberste Voigt antog Commandoen. Af de fiendtlige Fartøyer trak henimod 20 Skibe og 30 Galeerer og Kantschebasser sig langs med Strømmen ned til den tredie Donau, hvorudi man ikke kunde hindre dem fra Øen, saasom vore der ikke havde en eeneste Færge. Oberste Voigt marscherede herpaa med sit Detaschement ned af Strømmen, lod og til Marschens Lettelse vore Tropper paa hver Side af Floden, beskyde Retranschementet, Staden og Slottet med Kanoner, og derpaa fratage Fienden 4 Skibe og en Galeere, som laa nær ved Strandkanten. Jmidlertid giorde den fra Tultschafordrevne Fiende, som stod 2 Werster derfra paa Høye udi en talrig Mængde af Jnfanterie og Cavallerie, adskillige Bevægelser. Generalmajor Weismann befrygtede, at Fiendens Hensigt maaskee kunde være at detaschere Tropper til den FlodSomow, for at anfalde og nedsable den Commando, som vi der havde ladet blive til at bedække vore Fartøyer. Han sendte paa en Færge Ordre til samme, at lade sig med Fartøyerne transportere til Øen, hvor vort Detaschement stod. Dette blev strax sat i Værk, og Majoren, som anførte denne Commando, berettede, at Fienden virkelig havde anfaldet han med Cavalleriet, men var ved hans Musqvet-Jld drevet tilbage. Efter mange Slags Bevægelser rykkede Fienden endelig om Eftermiddagen Kl. 7 i største Hast an mod vor Front, fyrede paa os af 2 Kanoner, og lod attaquere vor venstre Fløy ved sit Cavallerie, men vort høyre ved Jnfanteriet, og endskiønt han ved vor Kanon= og Musqvet-Jld blev drevet tilbage, forsøgte han dog sin Lykke endnu nogle Gange. Det lykkedes ham paa vort venstre Fløy at kaste 2 Pelotons omkuld; men Capitain Tewkelew af det Smolenskiske Regiment kom den til Hielp med sin Commando, og modtog Fienden, som havde trængt sig igiennem, saa eftertrykkelig med Bajonetterne, at han nedhug mange af dem, og bragte de øvrige til at løbe, og saaledes forlod Fienden igien vore Tropper, gjorde Halte endnu længere borte fra os, end forhen, og viiste Kiendetegn, paa en fuldkommen Rettrade. Kl. 8 om Aftenen bleve vore Tropper vaer, at Fienden var paa nye i fuld Bevægelse, og at han i Hast nærmede sig til os i langt større Antal af Cavallerieend sidste Gang. Hans Cavallerie var her blandet med Fodfolk. De attaquerede vore Flanker med Musik, og endskiønt de ved vor Jld af det grove Skyts og smaae Gevæhren, nogle Gange bleve drevne tilbage, gjorde de dog stedse igien nye Anfald. Den største Attaque gjorde Fienden med sit Jnfanterie paa den høyre Fløy, hvor samme ved en Dal var noget bedækket. Den der commanderende Oberstlieutenant Bla cher opmuntrede ved sin egen Tapperhed sine Underhavende til at fægte, og det skulle derfor ikke her i nogen Maade have kundet lykkedes for Fienden, dersom ikke de ved Floden i Reserve posterede 100 Saporoger til Fods havde i Hidsighed angrebet Tyrkerne, for at drive dem bort fra Fronten. Janitscharerne begyndte i store Hobe at omringe dem, saa at de havde stor Møye med at komme ud fra dem og kaste sig ind i Fronten af Grenadererne, og tilligemed dem trængte sig og mange Janitscharer ind udi Fronten. Her lod Oberstlieutenant Blücher, see en stor Behiertighed, men Oberstlieutenant og Ridder Pflug, Majorerne Felix og Keck, og Capitainerne Laurenius og Rukin, Lieutenant Nesedjew, og Secondlieutenanterne Fyrstenberg og Budberg, vare ved deres Tapperhed Exempler for Grenadererne, som med deres Bajonetter nedhuggede alle de Tyrker, som havde trængt sig ind. De fiendtlige Hobe for ved Fronten gjorde en uophørlig Jld, men Fienderne faldt derimod i Mængde ved vore Kanoner. Efter dette Forsøg bleve Tyrkerne i Mørkningen tvungne til at drage sig tilbage til deres forrige Høye. De tvende Tyrker, som bleve fangne om Aftenen, fortalte, at Viziren selv opholdt sig endda til Babadagh, 30 Werster fra Tultscha; at de om Eftermiddagen havde faaet nye Forstærkning af Cavallerie; at Viziren havde sendt den strængeste Ordre til den commanderende, Pascha i Tultscha, at uddrive vore Tropper af Retranschementet og Staden, da han ellers Dagen derpaa skulle miste sit Hoved; og at dette havde været Aarsag til deres saa heftige Attaquer. Da Generalmajorerne Weismann og Oserow saae deres Tropper at være yderst udmattede, saavel af Regn som at Striden, besluttede de endnu førend Dagbrækningen at afmarschere derfra; det paa Øen standne Detaschement indskibede sig alt om Aftenen i de Fienderne fratagne Fartøyer og drog bort, da man efter Regnen paa Øen ikke meere kunde komme fort. Herpaa opbrændte vore paa forskiællige Steder 11 Fartøyer af 3 og 2 Master, tilligemed 18 Galeerer og Kanischehasser, som de ikke kunde tage med sig. Desuden bleve om Dagen 8 Galeerer opbrændte, ikke langt fra den Flod Somow. De forved Fronten opstillede Skildvagter raabte til hverandre de sædvanlige Signaler, og imidlertid lagte vore Fartøyer an ved Strandkanten. Om Natten til den 1ste Julii fore vore Tropper over Floden, efterat de havde medtaget 8 Kanoner af Batterierne og fornaglet alle de andre. Man blev ordentligviis bestandig ved med at give Signal, indtil Oberstlieutenant Bergs sidste Bataillon i Dagbrækningen paa serede tilbage over Floden. Tyrkerne bleve det vaer fra Slottet, fyrede paa ham med Kanonerne, skiøde paa hans Fartøyer. løyer 1 Grenadeer død og saarede tvende. Da vore Tropper saaledes vare komne over til den anden Strandkant, fore de op paa Donau til Tschatala, lode der Arriergarden blive, og gik over til Jsmail, hvor de ankomme den samme Dag mod Middag, men Arriergarden med de erobrede Fartøyer den følgende Dag. Efter de Fangnes Udsigende havde Anfører ne for de fiendtlige Tropper været Achmet Pascha af tre HesteRumper og Mustafa Pascha af 2 Heste Rumper. Samme have bestaaet af 3000 Janitscharer, 1800 Ryttere, 64000 Mand Søe=Tropper, altsaa i alt af over 11000 Mand; men hvor stærk den Succurs har været, som de den 30te om Aftenen erholdte, vidste de ikke at sige. Det fiendtlige Forliis beløber sig paa alle Steder vist til over 1000 Mand Døde, og 106 ere tagne til Fanger. Erobret er 1 Commando=Stav, 13 Fahner, 3 Kanoner paa Batterierne, 34 paa Skibene, 37 Jern=Falkonetter, 43 Fartøyer af alle Slags, hvoriblanere 2 tremastede og 2 toemastede. Paa vor Side ere blevne 67 og saarede 301 Mand. Foruden de i Tultscha erobrede Fahrtøyer har et Skib paa 2 Master og 3 Kanoner, som i Mundingen af Donau henimod den Øe Schulin vilde legge sig i Sikkerhed for den indfaldne heftige Storm, efterat det uformodentlig saae Kanoner at affyres paa sig, overgivet sig til den der Vagthavende Major Schmidt. Paa samme har man fundet 2 Fahner, en Forraad af Krud, Kugler, Gevæhrer og andre Sager. Skibs=Capitain Seid Mehmet og hans 10 Tyrkiske Matroser sagde, at de vare sendte fra Constantinopel for at indhente Efterretning, om de til Oczak w afsendte Fartøyer der vare ankomne.