Berlingske Tidende, 1770-04-09
Brændeviinsbrænder Sr. Christian Lihme roser sit Sukker, Brændeviin og foregiver, at det overgaaer Korn-Brændeviin, baade i Kræfter og Sundhed, og man kan ikke fortænke ham, at han i saa Fald giør sit Beste; thi det er et gammelt Ordsprog, at det er taabeligt at laste sine egne Vahre, Men naar Sr. Lihme paastaaer at kunne gotgiøre sit Foregivende ved Prøve af KornBrændeviin imod Prove af hans Sukker=Brændeviin, og derhos siger: "at den af disse 2de Prover som erkiendes for tienligst i Medicinen, og følgelig sundest til Menneskenes Brug, skal billigen beholde Prisen;"saa synes det, at han ved Proverne vil søge decideret og afgjort noget langt andet, end det der egentlig hører til Sagen; thi hvad kommer det Sagen ved, hvilken Sort Brændeviin der er den tienligste til Medicinen, og hvorledes kan den drages den Følge, at fordi en Ting er tienlig eller tienligst i Medicinen, derfor er den og sundest til Menneskets Brug, Jeg forstaaer hverken Medicinen, Chymien eller Physiqven, og det synes, at Lihme, eller den som har skrevet for ham, ikke heller forstaaer saadant. Naar her skal handles saavel om Korn=Brændeviins som om Sukker=Brændeviins Brug, da bør det betragtes i Henseende til dets almindelige og daglige Brug som et Vederqvægelses= og Recreations=Middel for almindelig Mand og friske Mennesker, som maa arbeyde med Legems Kræfter og udstaaer Strabatzer og Fattiguer, og i saa Fald meener jeg det ikke meere kan komme under medicinsk Betragtning, end got Flæsk og Rug=Brød, saa meget mindre, som Korn=Brændevinet tilforn, lige saa vel som Sukker Brændevinet nu omstunder, har været brugt til Medicinen: (Misbrug kommer ikke her i Consideration, thi det kan skee ved begge Sorter, og fast alle Ting kan blive skadelig ved Misbrug. og om endog Sukker=Brændevinet, foruden det at det kan have for bedre Kiøb, virkelig var meere beqvem til Medicinen, saa er den (i mine Tanker) dog ikke en Følge, at det derfor ogsaa til ovenmelte almindelige og daglige Brug er sundt og tienligt: thi hvor man ge Ting er der ikke, hvilke ere tienlige til medicinske Brug for syge Mennesker, men ved daglig Brug for friske Menneskeer ville giøre slette Virkninger. Det er altsaa, i mine Tanker klart, at den Prove, som Sr. Lihme forlanger anstillet, ikke vedkommer den rette og egentlige Sag, eller Korn=Brændeviinet i Henseende til dets almindelige og daglige Brug, til hvilket Brug almindelig Mand. eller Arbeyds Folk, som behøver Brændeviin, præsererer KornBrændeviin for Sukker=Brændeviin, skiønt det sidste kan haves for bedre Kiøb end det første, naar de raader for Valget; thi nogle Exempler, som maaskee kunne foregives til Jndvending herimod kan ikke klare Sagen, og allermindst de, som finder sin Grund Pungen. Sluttelig, siden det er Sr. Lihmes egen Profit og Fordeel at faae Publicum til at troe, at hans Sukker=Brændeviin er lige saa got og bedre end Korn=Brændeviin, vil det vel og blive hans Sag at see begge Prover anstillet, for ved et anthentiqve Beviis at see sin Paastand bestyrket, hvortil han kan anvende de 500 Rdlr. han ellers tilbyder at udsætte til Gevinst. Kiøbenhavn den 29de Mart. 1770. H. Jen Person, som under det Bogstav H., i Tillægget af disse Tidenders Avertissements sub No. 26., der selv declarerer sin tikyndighed i det han raisonerer om, Provoscerering til at være sig Navn offentlig bekiendt; da han, uden for det han selv finder Recreation i, skal blive overbeviist om, at han raisonerer om mi Brændeviin, ligesom den Blinde og Farven, og at det han finder sin fingulaire Recreation i, er og bliver ikkuns af det Slags, som for et Øyeblik river i Halsen, men derefter meere skaber end reercerer eller vedligeholder Sundheden; Saaledes og indtil denne Person giør sit Navn bekiendt, agter jeg det heel ufornøden mig med ham videre at indlade. Kiøbenhavn, den 6te April 1770. Christian Lihme. 3di Kiøbstæden Saxkiøbing, som, fordi den ligger temme U lig høyt og har særdeles got Vand, ansees for det sundeste Sted i Lolland, er paa billigste Vilkor til Kiøbs eller til Leye 2de smukke ledige Kiøbmænds Gaarder, samt andre gode og beqvemme Leyligheder med Haver og Vænger, samt Jord i Marken, for honette Familier, som der kunde have Lyst, enten som Kiøbmænd eller Pensionister at nedsætte sig, da endog til behagelig Efterretning meldes, at Egnen er formedelst de nær omliggende Skove og Vande angenem og lystig, og Stedet let at leve paa, samt formedelst Passagen igjennem Byen med Posterne og andre Reysende, item de nær omliggende Herregaarde, temmelig munter og levende; Ligeledes findes der og gode Leyligheder for Uld=Fabriqueurer, og Haandværks Folk, af hvilke sidste man i sær mangler en god Perukmager, en Fruentimmer=Skræder, en Tømmermand, en perfect Hjulmand, en Muurmester og en Kandestøber; Vedkommende vilde behage at mælde sig hos Stedets Byefoget Knud Møller, som giver nærmere fornøden Efterretning.