Aarhuus Stifts-Tidende, 1808-07-27
De ærede Læsere bedes undskolde med Godhed at hosfølgende Blade igien denne Gang ledsage Avisen. Til Haab om Noget til Hensigtens Fremme er jeg opmuntret ved at have erfaret, hvad jeg formodede i Følge deels det jeg privat kiender til mangfoldiges elske værdige Tænkemaade iblant vore Landsmænd og deels de saa talrige offentlige paa hæderlig Tænkemaade givne Prøver, dette nemlig har jeg havt den Opmuntring at erfare, at ikke faa deele Følelser med mig ved Tanken om Savnet af vante Steenkuls Jndførsel; deels nemlig, ønske de, at kunne medvirke til om mueligt for nærmeste Vinter at lindre sørgelige Følger deraf forNæringsbrugere og disses Frembringelser, deels ønske de Muelighed i endog for Fremtiden at denne Artikels Jndførsel maatte kunne undværes som i de sidste Aaringer har kostet vort Fædreneland vist 3 Tdr. Guld aarligt, og derover. Da saaledes Sagen er af mange erkiendt som almeenFædrenelandssag og altsaa et Hiertets Anliggende for hver Landets Mand af Dansk Følelse. Saa ville det maaskee for Adskillige af Avisens Læsere være ikke ukiært at meddeele en eller anden Naboe blant Landbrugere som ikke just holde Avisen disse Jdeer, for at overveie fælleds, hvad der efter ethvert Steds Leilighed og Omstændigheder maatte synes at kunne blive gjort for denne Hensigts Fremme. Til saadan Uddeeling, om det saaledes maatte be bage Nogen, er det at jeg giver mig den Friehed at lade disse Blade igien ledsage Avisen. Dog i Henseende til de paatrykte No. maa jeg tillige ærbødigst bemærke, at de vare bestemte til For sending med de paalydende Rommere af Avisen, men ere blevne tilbageholdne af følgende Aarsag: Medens det var under Trykken, læstes i adskillige offentlige Blade Efterretninger og betydelige i Sielland, opdagede Moser. Glad fattede jeg da Haab om at Tilstød af dette Slags fra de andre Provindser kunne være undværlig, baade for Holmens og Byens Brug. Næsten fortrød jeg min Dristighed, i at have bragt den Sag paa Bane i en Deel af vor Provinds, der aftrykte Exemplarer til de følgende Aviser bad jeg Hr. Bogtrykker Lund at have den Godhed at holde tilbage indtil videre. Jeg troede det nemlig Pligt at forvisses om, hvorvidt maaskee Sielland ene kunne vides i Stand, til at afgive det Fornødne selv. Med sidste Post har jeg nu seet to Breve, under 6 August og 30te Julii, der vise, at Tilbud af Tørv kul, leverede ved Ladepladser i Jylland, med Velbehag modtages fra Holmens Smederie af det Høje Admiralitets- og Commissariats=Collegium; samt at den for Kbhvns Brændselsforsyning nedsatte Commission ønsker særdeles, om Tilførsel til Staden af Tørvkul maatte kunne blive muelig ved gienaabnet Seilads, da, i Sielland, saaledes hedder det i Hr. Justitsraad Bechs Brev, som er Medlem i Commissionen for KbhvnsBrændselforsyning, kuns saa forstaae at brænde Tørvkul- og da man ikke er vis paa, at faae Staden forsynet med den tilstrækkelige Mængde Træekul. Tillige erbyder benævnte Hr. Justitsraaden sin Beredvillighed til at medvirke til dette Øiemeed alt mueligt. Saa at enhver, som har Leilighed og som det maatte behage at tage Deel i denne Sag, vil kunne ganske frit i Breve turde henvende sig til denne vakkre Mand om hvad Oplysninger de i nogen Henseende kunde ønske, denne Sag vedkommende. Jeg tilstaaer nemlig, jeg forestiller mig, at blandt de Herrer Handlende, for hvilke de sædvanlige Handelsveie nu ere saa indskrænkede, kunde maaskee en eller anden Mand ansee det ikke uværdigt, at tage Deel i denne Sag, og, som en Handelsgreen. De kunde maaskee allerbedst hos Beboere fra Torvegne med hvilke de staae i Handel, tinge Kul, ligesom og Træekulfra Træeegne. Skaf Afsætning og Efterspørsel, da fremkomme til Vahre, af Qvalitet og Qvantitet, langt over Din Formodning, det er en gammel Erfaring. Maaskee kunne det og gaae saaledes med dette her. Hvad nu Qvaliteten angaaer, da ville det vist nød være ønskeligt, at hvad der vidstes om hensigtsmæssigste Behandlinger for at frembringe meest og bedst af denne, vort Land nu saa vigtige Vahre, kunne hastigst mueligt komme til meest mueligt udbredte almindelige Kundskab. J denne Henseende har jeg Tilladelse, at udsætte 3 Præmier for bedste Anviisninger til Kuls Frembringelse, de fleste og bedste, af lige Qvantitet lige gode Torv eller lige got Træe, allerhastigst mueligt meddeelte. Præmierne paa 10, 15, 20 Rdr. Hr. Landmaaler og Skovrider Wiinholts Afhandling, lærer en Maade, som synes særdeles hensigtsmæssig, at brænde Miler af Torv. Om bedre Maader bruges nogetsteds, derom mangler mig endnu Kundskab og Erfaringer. Men da den saa saare tillige Høst i Aar har hindret, at ikke Adskillige, som eller havde villet, have kunnet komme til at skiære Tørv, paa ny, just i denne Hensigt, saa vil maaskee Frembringelsen af nye Tørv til Milers Brændning blive meget mindre, end mange selv havde ønsket. Desto mere ville det maaskee være got, dersom en eller flere meget agtsomme Huusfædre eller Huusmødre ville underrette, giennem offentlige Blade, om de Ting Ovnen, under Gruekiedler og paa Skorstenen, fleest og der kunne være gavnlige at iagttage, for at samle i eller Tørv, paa de Steder, hvor Kultorv haves, især bedst Kul, uden derfor at bruge alt for meget Træe om de retteste Slukningsmaader, hvorved Kullene blive meest drøie eller meest Heede Stof holdes concentreret efter selve Tørvenes Bonitet, men ogsaa efter Brænd i dem, da derpaa kan være stor Forskiæl ikke allene ningsgraderne og Slukningsmaaderne. For saadanne Bekiendtgiørelser er det mig tilladt at betale Avertissementet til det Bogtrykkerie, der først modtager det. Saa at den Kyndige som meddeeler samme, kan være uden Bekostning derpaa. det samlet som Forfatteren maatte vide, Kuls Frem I de Anviisninger som ønskes, i dem bedes om alt dringelse angaaende baade af Kul og Træe, Qvantitæt, fornuftige og opmærksomme Smedde og andre Haand- og Qvalitæt, og hvad, til Oplysning kunde erfares af værkere og Næringsbrugere. Saadan Underretning om de bedste Maader at samle kunne de fordeeles i Landets forskjellige Egne, og Af fleest og bedst muelige Kul, hvor Brændsel dertil haves, sætningssteder anvises. Og ved de høiere Kulpriser som i Aar vil have Sted, vilde maaskee da flere blive frembragt, end man vilde formode. Da nu de sædvanlige Overførseler af Brænde ikke have Sted, vilde det maaskee og være værdt at agte paa, hvad Forhold Prisen paa Brænde og paa Kul, med Hensyn tillige til Cubikmaal, Vægt, og Transport, maatte kunne staae i til hinanden, at det bragtes til Vished, hvorvidt det kunde betale sig, at lade, i de Egne, Brænde kan haves, gaae noget mere Brænde til paa Skorsteenen og ved anden Huusbrug og om Vinteren i Kakkelovne, for at slukke strax, saavidt man kunne være opmærksom derpaa, alle de Gløder der bleve, og lægge nyt smaahuggen Brænde eller Tørv i Glødernes Sted. Det kunde synes at saadan Kulfrembringelse, naar den blev almindelig nok, vilde være rettere end Milebrænding, hvorved Brændselets første Heede bliver aldeles unyttet. Men maaskee Priserne ville ikke staae i rigtig Forhold til hinanden, saaledes at det vilde befindes fordeelagtigt, naar Hensyn tages til Alt, hvad derved bør komme i Betragtning. Jmidlertid, indtil, maaskee som nu synes det nye oplivende Haab om Steenkul i Sielland bliver opfyldt og det Fornødne dertil foranstaltet vil dog forhaabent; ligt paa mangt et Sted kunne frembringes maaskee ikke aldeles faae Kul ved mere Opmærksomhed derpaa dagligt i Husene, især dersom Kiøbmænd maatte ville og kunne finde sig tiente med at værdige den Ting at indlemmes blandt Handelsartikler, og bestemme inden landske Kul, for det første, i Pakhusene den Hæder, i hidtil har havt, Mon der skulle turde haabes, at meget smaae og tynde Tørv maatte kunne endnu turde tænkes at kunne mueligen blive vel giennemtørre, dersom Veirliget i August og September skulle blive liigt det meeste at Sommerens stadigen tørre Veirligt? Mon der skulle være Nogen som ville vove et forsøg med endnu efter Høst at skiære igien. Bliver Veirliget tørt, da vil det neppe feile, at jo ganske smaaeskaarne vilde endnu kunne blive tørre. Et Par Mænd har uden Tvivl Tanke til at prøve det, og at vove en Dags Arbeide, derpaa. Skulle det mislykkes, vente de dog, i Foraaret at faae got deraf. Jsær vilde maaskee der med Wittetørv, meget smaae afskaarne, eller formede, kunde giøres de heldigste Forsøg. Om Æltetørvs Fortrin til Kul læses ovenbenævnte Hr. Wiinholts Beretning i Hr. Justitsraad Rafns Bibliotheks 19 Bind, Side 519, og Siden foran læses en Beskrivelse over en Kulbrænding, af skaarne Tørv. For dem som skiøtte om at tænke paa Kulfrembringelse, ville det uden Tvivl være ikke ukiært at læse dette Stykke, men da desto værre denne Bog er ligesom saa mange andre Bøger, der ere nyttige og ikke blot til Tidsfordriv, langt sieldnere og langt mindre bekiendt end den burde, saa giver jeg mig, i Tillid til Vedkommendes bifald eller Overbærelse, den Friehed her at afskrive det. Stykket er en Jndberetning til det Kongelige Rentekammer og Resulterne af befalede Kulbrændingsforsøg, det lyder saaledes: "Herved skulle jeg give mig den underdanige Friehed at tilmelde det Kongelige Rentekammer Resultaterne af de befalede Forsøg, som jeg i Gaar har fuldført i Birkerød, paa Hirschholms Amt. Af 3220 Skiæretørv blev opsat en Mile. En Tørv af middel Størrelse, var 5 enhalv Tomme lang, 3 trefierdedeel Tomme breed og halvanden Tomme tyk Man kan altsaa regne, at Tørvens Cubik Jndhold i denne Mille var næsten syv og halvtredfindstyve, en halv Cubikfod. Formedelst det vedvarende Regnveir under Brændingen, og fordi Grunden gjorde de nederste Tørv fugtige, (hvilket undgaaes naar der oftere brændes paa samme Miilested, da Grunden ikke saaledes fugtes som første Gang) maatte udtages af Milen 322 Tørv og Brande, som ei fuldkommen vare eller kunde blive forvandlede til Kul, hvis enbiske Jndhold udgjorde henmod halvsyvende Cubikfod. De kulbrændte Tørv vare da 2998, som udgjorde, henmod 52 Cubikfod. Af disse udkom 9 Tdr. 1 Skp. Kul. Naar man da antager at en Tønde Kul indslutter et Rum af halvfemte Cubikfod, saa skulle der være 41 1/5 Cubikfod Kul. Mellemrummene i en Tønde Kul har jeg ikke kunnet bestemme og altsaa ei eller udfinde Kullenes sande Cubik Jndhold, just paa det allernøieste. Endvidere blev opsat en Miile af 4000 Stkr. Ælte eller Pluddertørv. Denne Sort var ligesom den foregaaende, meget brunladen og altsaa ei af det bedste Slags til Kul; derimod var den betydelig fastere og specifik tungere, end Skiæretørven, hvorfor Kullene af hiin ogsaa er fastere. Torvene vare tildannede i Former og derfor næsten ligestore. De som jeg maalte vare halvfemte Tomme lange, halvfierde Tomme brede, og halvanden Tomme tykke. Denne Mille holdt altsaa i Tørvemasse omtrent en Femtedeel over 54 Cubikfod. Derimod maatte udtages af denne Mile af samme Aarsag som ved den foregaaende er anført, 205 Tørv, som ei vare forvandlede til Kul. Deres Jndhold udgjorde næsten 3 Cubikfod. Blev derfor igien 3795 Tørv eller næsten 51 en halv Cubikfod. Deraf blev 10 Tdr. eller 45 Cubikfod Kul. Man finder altsaa, at Udbyttet, naar man agter paa Tørvenes Størrelse eller Cubikmaal, af Skiæretørv ved at forvandle dem til Kul, ei blev fuldkommen saa stort som det af Æltetørv; men derimod er det vist, at Kullene af disse ere meget rigere paa Heede, end de Kul af de skaarne Tørv, og jeg vil formode, at Æltetørvs Kullene vil ved Forsøg befindes næsten dobbelt saa gode som de af de skaarne Tørv. Kiøbenhavn den 6 Octbr. 1800. Wiinholt. Disse Miller bleve brændte den 5 Octbr., men Tør venne meget smaae, maaskee jeg feiller, men jeg har en Formodning om at de vare meget filde skaarne. Tørven selv, har ikke været af synderlig god Sort, af den brune. Ved 5 andre Kulbrændingsforsøg, som vare gjorte i Holsteen samme Aar mod Enden af August bleve de Kul, som vare brændte i Miller indrettede efter Hr. Wiinholts Anviisning, ved Auction over dem betalte bedre formedelst deres store Fasthed og regelmæs. sigere Figur end nogle paa Egnens sædvanlige Maade brændte, der syntes at være mindre riige paa Heede, formedelst den forskiellige Brændingsmaade, hvorom i samme Skrift læses Hr. W. Jndberetning, næst foran det anførte Stykke. Heraf sees da, at Milens Indretning og Brændingsmaade gjorde betydelig Forskiel paa Tørv af lige Beskaffenhed, men Æltetorvens foretrækkes de bedste af de andre, naar nemlig begge Slags er af lige Materie. Og nu gives dog mangesteds af den sorte bedste Tørv og Kul Materie i Potter saa dyndet at der ei kan, skiæres men æltes.