JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
J Vindinge omblæste et Huus. Paa Hedevigs lund her ved Odense blev Overdelen af en Kornlade afrevet; paa Marienlund faldt Hestestalden. Næsten de fleste Kirker, hvoriblandt nævnes Lumbye og Otterup, have lidt meget; Vindmøller ere omblæste og ved Vibye Præstegaard skal en Qvæg lade være styrtet og derved flere Kreaturer dræbte. Tid efter anden ville mange flere Ulykker høres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Fra Søen har Man endnu ikke spurgt nogen Skade, som dog er at befrygte, skjøndt Neptun desværre, synes at have faaet Offere nok i Aar. Mærkeligt var det, at dette Uveir indtraf ved Enden af den første Frost og Begyndelsen af Nymaane, som og nær ved Soelhverv, eller den korteste Dag. J Onsdags Aftes stod Barometret her endnu lavere, som lod befrygte nye Storm; men det blev ved en skyllende Regn. I Gaar havde Vi en Blanding, af Storm, Regn og Snee, derpaa Frost, som i Dag atter er ophørt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Aalborg, den 23 December. Solhverv stormen udeblev ikke. Natten imellem den 20de og 21de rasede her en høist voldsom Storm af V. N. V., som var stærkest Kl. omtrent 10, og siden gradeviis aftog. Nogle Skibe i Fjorden toge Skade. Sluppen Speculation, Capt. Jens Christensen af Drammen, kom i Drift og blev meget beskadiget. Jagten Thetis, Capt. J. Christensen af Aalborg, tog endeel Skade ved lille Brygge, en Aarhuser Jagt, Capt. Sørensen, drev op i Aaen og paa noget Plankeværk m. m. skeete Skade. I Gaar Aftes Kl. omtrent 11 begyndte her igjen at blæse en meget heftig Storm af N. D., som vedvarede hele Natten og voldte megen Skade paa Brygger og Pladse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
En Slup, Anna Thorina, Capt. Jørgen Andersen af Svelvigen, har taget hæslig Skade ved Lille Brygge, og i Nyhavn er en Slup bleven meget beskadiget ved Paadrift af et andet Fartøi. Meget mere Skade er skeet her. Gid noget stadigere Veir maatte følge Maanens Nærmelse til Apogeet og Bortgang fra de sydlige Himmeltegn, Ellers kan muligen endnu mere Søskade, desværre, blive at spørge. Aalborg og Omegnen ere nu bedækkede med Sne, men endnu fryser det ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Aarhuus, d. 21 Decbr. I Gaar Aftes fra Kl. 6 til 11 rasede her en saa skrækkelig Orkan, at intet Menneske vovede sig ud paa Gaderne, af Frygt for at blive truffet af de mangfoldige Tagsteene, som kastedes ned fra Husene. Desforuden blev en Deel Plankeværker samt et heelt Baghuus blæst overende. Omtrent Kl. 9 var den paa det stærkeste, ledsaget af fjern Torden og Lynild samt en heftig Skylregn. Jfølge den i Eftermiddags hertil ankomne Posts Udsigende, skal der imellem Horsens og her være omblæst mange Huse, og i Tingsskoven omstyrtet en stor Mængde Træer. Om Formiddagen var en Smak afgaaet herfra med Passagerer. – Reisende fortælle, at sidste Maaneds frygtelige Storme, havde hævet Vesterhavet saa høit, at Vrag af Skibe, der vare strandede paa Vestkysten af Jylland, vare skyllede over Landstrimlen og opfiskede inde i Liimfjorden. Skuepladsen. Tirsdag (d. 28de: Onsdag: Den lille Svend Grathe. Rødhætte, Tryllespil i 3 Acter (for Løverdags Abonnenterne d. 25de.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Blandede Efterretninger. Efter Reise eines Gesunden in die Seebader Sminemunde a. 18237, hedder det, at den næsten gaadefulde Jndskrift paa Blüchers Mindemærke i Rostock: Jn. Harren, Und Krieg, Jn Sturz. Und Sieg, Bewust und gros, Somacht er und Von Feinden los."er af Göthe, som skal have faaet 500 Shaler, derfor. Naar Göthe, siger Bogens Rec. i Leipziger Liter. Zeit., har skrevet dette, saa maa en anden Göthe komme for at vise det Store og Skjønne deri,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
J samme Tidsskrift læses en af en tatholsk Theolog forfattet Recension over L. Seitz's kronede Prisskrift: Sind die Catholiken wirklich Unfreye, &c. Dette Prisspørgsmaal blev i Aaret 1821 udsat af Universitetet i Landshut.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Forf. klager der bitterligen over Protestanternes Jntoleranz. Catholikerne, siger han, befinde i vore Dage sig i Tydskland i samme Stilling, som de første Christne i det romerske Rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Det Ord Romersk Catholsk er nu det forhadte Ord, hvorover næsten i deele det protestantiske Tydskland kun er een Stemme; man skjænder derpaa som paa et frygteligt Uhyre. Men ogsaa her lærer den daglige Erfaring, at netop de, der kjende mindst til Catholitisme, meest larme imod den; medens hine, der have gjort sig bekjendte med den i sin rene Skikkelse, tale med Ærefrygt og Beskedenhed om den. - Siden det sidste Jubelaar 1817 i den protestantiske Kirke have Protestanterne overalt i deres Prækener og Skrifter paastaaet, at Catholiken befandt sig i et Slaverie, som oprører al Fornuft; thi som Tilhænger af den romerske Pave maa han give Slip paa alle Menneskerettigheder; hans Fornuft maa frasige sig al Tænkefrihed; ham før kun troende eftersnakke hvad Paven befaler, og han maa taalmodigen bære det Aag af Menneske tilsætninger, som Paven paalægger ham. At granske, at opsøge selv Grundene for sin Tro- og i dette Øjemed at læse Bibelen, er ham strængt forbudent; han maa nødvendigviis lade sig nøie med en Kulsviertro. Forf. søger nu at gjendrive de mod Catholicismen gjorte Indvendinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Den 10de d. M. døde Statsminister Peter Anker paa Gaarden Bogstad i Aggers Sogn. Han var født den 8 Decbr. 1749 i Christiania.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
De Studerendes Antal ved Universitetet i Göttingen var fra 1821 til 1823 ialt 1419, hvoraf 270 Theologer, 730 Jurister, 224 Medicinere og 195 til det philosophiske Facultet Hørende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
For nogen Tid siden blev ved Grundgravning i Nærheden af Weser, ved Minden, 12 Fod over sammes Niveau og 12 Fod under Jorden fundet af Arbeiderne en, efter deres Formening, raadden Trærod. Ved nærmere Undersøgelse fandt Dr. Høyer, at det var en Stødetand af en Ur-Elephant af usædvanlig Størrelse og Tykkelse, nemlig i Gjennemsnit over 8 Tommer, og fra Basis indtil Spidsen 8 Fod lang. Tillige fandtes et Stykke af en Mammuths Kiævetand. Herved bemærker et Blad: Hvorledes ere disse Tænder og Been komne her til Weserbredden, Hvorledes ere de komne til Ural, til Sibirien og Nordamerica, hvor man ligeledes forefinder dem, Det vil ikke falde nogen ind, at de ere blevne begravede der; thi hvo vilde vel overgive saa mange Elphenbeen til Forraadnelse? - At de ere svømmede herhid faa langt borte fra, lader sig vel heller ikke tænke, da en saa svær Beenbygning snart vilde synke, og naar skulde det være skeet? – Der bliver altsaa intet andet tilovers, end at antage, at tidligere Elephanter, Rhinocerosser a. have levet her, at de nordligere Egne have ligget sydligere, ja at Pe ken har befundet sig under Æquator, og at dette engang omvendt vil blive Tilfældet, hvorom Jevndognenes (det Platoniske Verdensaar 25,900 Aar) og Firstjernernes umærkelige Fremrykken mod Syden, vidner. En Jord, som saa mange Tusind Aar laae brak under Polerne, er at betragte som en ny Jord, hvorom de nordamericanske Urskove tilfulde overtyde os.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Blandt de mærkværdige Damer i Paris er Grevinden af Cayla. Hun stod i saa stor Yndest hos den afdøde Kong Ludvig den Attende, at alle, som ønskede sig en Bevaagenhed, pleiede at henvende sig til hende. Hun bliver saa overvældet med Ansøgninger, at hendes Cabinet og virksomme Liv kan sammenlignes med den første Statsministers. Hun er en Dame paa omtrent 40 Aar, med Levninger af fordums Skjønhed, og besidder Verdenskundskab og Forstand. Hun fører stor Pragt. Alt det Udvalgte ved en stor Konstudstilling for Toilettet bliver hende tilDeel, og hendes Smykker og Juveler ligne en Dronnings. Overhoved staaer hun, som det synes, i den bedste Forstaaelse med alle øvrige Medlemmer af den Kongelige Familie. Hun har et skjønt Lyststed, en halv Miil fra Paris, St. Qven kaldet, som Kongen havde foræret hende og som hun har ladet indrette med Kongelig Pragt og Yppighed. Anlæggene af en stor Lyst= og Dyrehauge, adskillige udvalgte sjeldne Dyr, Caschemir-Geder o. s. v. Køer af det skjønneste Slags ere udvortes Yndigheder af dette Lyststed, hvor den høieste Luxus strækker sig endog ligge til Meieriet. Man finder store lange Borde af Marmor, hvorpaa Melken staaer i Kar af fiint Porcellain. J Forcabinetterne ere en Tyrk, en Neger og en tjenestegjørende Officier, et Slags Kammerherre, der igjennem de glimrende Gemakker fører de Ankommende til den lige saa glimrende Herskerinde. Endeel Kareter holde gjerne udenfor. Grevinde Cayla lever allerede i adskillige Aar skilt fra sin Mand- og hendes sextenaarige Datter. Paa dette Lyststed pleiede den afdøde Konge at besøge hende. Hans Portræt af Gerard i Legemsstørrelse hænger i det første Værelse, og ligeover for Maleriet en stor Marmorplade med den Jndskrift: Her begyndte en ny Tidsregning i Aaret 1824. Dette har Hensyn til, at Kongen ved sit Jndtog i sin Residents laae en Dag forhen Natten over paa dette Slot og i det samme Værelse underskrev Charte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
En Tømmermands Kone i Veryssel i Mod recht i Nederlandene, 44 Aar gammel, er d. 25 Mai d. A. kommet i Barselseng med det 24 Barn. Hun har været gift i 23 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
En ung smuk Pige, Delphine Gay, udmærker sig i denne Tid i høi Grad som Digterinde i Paris. Hendes Digte oplægges meget ofte. Recensenterne udtømme sig i Roes over hendes Genie, og een af dem har paastaaet, at hun forener classisk Correcthed med romantisk Inderlighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
En ungersk Viinhandler eier et Fad, der er 19 Fod langt, over ligesaa mange Fod høit, og beslaaet med 22 Jernbaand. Det kan indbefatte 2110 Eimer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Tanker og tydske Skuespil. Da den danske Skueplads nu allerede i en Deel Aar næsten ene forsynes fra Tydskland, med Skue= og Lystspil, saa vil det vel ikke være udeeltageligt at læse her hvad en indsigtsfuld Franskmand og en upartisk tydsk Mand dømmer om begge Deele. Dommen findes i Liter. Conversationsblatt No. 224 f. d. A. "Med større Bifald end Hr. Picards Anskuelse af vort tragiske Theater (i Notice sur Iffeland et sur Brandes) kunne vi anføre hans Yttringer over vor Skue= og Lystspil i Almindelighed. Hans Dadel, ikke mindre skarp, og den nationale Forfængelighed, der maaskee - som hos os er Tilfældet – indbilder sig, ogsaa her i det mindste at glimre i de forreste Rækker - her for det meste desværre kun alt for retfærdig, thi ville vi være oprigtige, saa maae vi tilstaae, at trods det, der hidtil af Adskillige paa forskjellige Efterlignelsens Veie hos os er blevet forsøgt, endnu stedse intet særdeles Behageligt hidtil er blevet ydet, og at Tydskland i den Henseende endnu har sin Messias at vente. Hvad deres Comoedie angaaer - og det er nedslaaende at vi ikke formaae at modsige ham - finder jeg de Tydske ikke allene at staae langt tilbage for Moliere, men ogsaa for vor Nations Digtere af anden Rang. Fleerheden af deres bedre Characterstykker ere Efterligninger af vore, og selv ved deres Originalarbeider i dette Fag have umiskjendeligen vore foresvævet dem som Modeller. . . . Derhos lader deres evige og trættende Stræben efter det Følelsesfulde sig endnu her langt mere spore end i det høiere Drama; men hvor de ville gaae over til det virkelige Comiske, der nedsynke de ofte i Smagløshed og aandløs Overdrivelse." Saa haardt dette klinger, saa sandt er det i det Hele. Eller er maaskee ikke den sørgelige Sentimentalitet, der i det i sin Tid beundrede Menneskehad og Anger gjør sig saa tyk, den kjedsommelige Moraludkrammen i de Ifflandske Stykker; den i samme Stykker ogsaa forekommende Bram med en saakaldet "biedere dentsche Redlichket", hvis foregivne Jevnhed hyppigen udarter i ubehøvlet Diærvhed, kjedsommelig, modbydelig og æsthetisk ubehagelig: Udfordres ikke, som Picard siger, en forfærdelig patriotisk Forkjerlighed til at kunne lee ved et Lystspil som Manden efter Klokkeslættet eller Borgergeneralen? Ak, og da disse Stykker endnu gjeldte, da de Ifflandske dialogiserede Retskaffenhedsprækener formeentligen skulde føre os til Dyden og, til Trods for mangt et Theaters Forskrifter, forbedre Sæderne, uden at bringe til at leer); da Eulalier med deres Godtkjøbs-Anger endnu aflokkede kjere Tilskuere Taarestrømme og en mand gal Gurly med sin Fjottethed henrykkede Unge og Gamle; da var i Sammenligning med nu I det Kjøbenhavnske Theater har man allerede for længe siden borttaget Overskriften castigat ridendo mores og sat i dens Sted igjen den gamle "Ei blot til Lyst, hvoraf Enhver kan gjøre hvad han vil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
en Guldalder for vor Thalia, hvis usle Fattigdom man først ret lærer at kjende i den Jubel, hvormed en Claurens Moral, Lune, Vittighed og poetiske Finhed nu electrisere Tydsklands Parterre og Gallerie, men hvis Arbeider den skarpe Bedømmer, til vor Trøst, endnu ikke synes at kjende, Kiendte han dem, hvad vilde han da vel sige? Hvor man med Glæde sætter Digtninger - man tilgive os, at vi bruge dette Udtryk - som Brudgommen fra Mexico, Uldmarkedet &c. i Scenen og ivrigen beklapper dem, der er ikke Overpirring og Overmættelse ved meget forhengaaende Godt - som Mange mene men tvertimod reen Hungersnød, og det klæder i saadanne theatralske Jammerdage dobbelt ilde, naar man, fuld af critisk Anmasselse, med fornem Mine vil see ned paa en saadan sand Mester som Moliere og finde i hans classiske Værker Udtrykket af hans Stands Lavhed. Naar i Molieres aandrige og virkelig originale Værker hans Stands Lavhed findes udtrykt (som det virkeligen af en vis Fornemtladende blev paastaaet), saa gade vi vel vide, hvilken Stand af deres Autor saa mange af de Kotzebueske Stykker, og, for at tale om de Nyere, Uldmarkedet og desl. vidne om, Hundrede og flere Aar sildigere end de Molieriske, i en forsømt Tidsalder skrevne, yde de dog kun det bedrøvelige Skuespil af en con amore udført scuril Smagløshed. - Uden Tvivl vil man indvende os, at vi, ikke samtykkende i en vis critisk Skoles forkastende Anmasselse, kun nævne Kotzebues, Jfflands og endog Claurens Arbeider; men at vi ikke kunne nævne Andre, da de Andre, tildeels tidligere, ganske forældede, deels ikke ere bedre, deels Efterligninger af franske Mønstre (og stundom just ikke heldige) - det er netop det Slemme. Vist nok skreve ogsaa Andre, imellemstunder, som Digtere i andre Fag meget Betydelige, for vor comiske Skueplads, men hvilket Stykke af dem har holdt sig paa Repertoiret? Hvilket af det, de i den Henseende leverede, fortiente Navn af et godt Lystspil? Hvilket deraf kan man med Sandhed sætte ved Siden af Molieres og selv Goldonis og Sheridans som Shakespeare som Lystspildigter ville vi aldeles ikke tale) Værker, Have Udlændingerne, som vi saa fornemt see ned paa, ikke Ret, naar de lee ad dette Fornemhedsvæsen og tilbagevise en Anmasseelse, som er grundet paa saa saa egne, nævneværdige Producter, som f. Ex. Minna von Barnhelm og et Par Stykker af Goethe? – J Sandhed, man gjør Fædrelandet en slet Tieneste, naar man ved Selvsmigrerie, forenet med en foragtelig Henpegen paa Fremmede, søger at ophøie dets Fortjenester, og os tykkes, at Tydsklands Parnas har, om end for Tiden Ægyptens magere Aar synes at være komne over det, dog ydet friske, uvisnelige Blomster rundeligen nok i mange Fag, at man med god Grund kan undvære det sørgelige Hjelpemiddel, at prise det paa Andres Bekostning; men i hvert Tilfælde er det hæderligere der, hvor der aabenbart er et Hull, redeligen at tilstaae det, end ved Nedsættelsen, af det, som Andre i dette Fag kunne opvise, ved at tilkistre samme, at gjøre dem mindre synlige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Af ganske andre Tanker er Forfatteren til et Stykke om nye Lystspil i samme Tidsskrift. Han mener, "at den uophørlige Klage over Mangelen paa tydske Lystspil maatte efterhaanden ganske ophøre, naar de tydske Digtere vare mindre ængstelige, og betænkelige og med friskere Mod vilde benytte de Latterligheder, som den nuværende Tid noksom tilbyder. De skulde heri vælge sig de franske Comikere, der rask og behændigt gribe det virkelige Liv i sine muntre Momenter og berede det for Skuepladsen, til Mønstere - og ikke tage det saa nøje med det Poctiske. Han anfører som Exempler paa saadanne Stykker, der saa at sige have grebet Dagens Latterligheder in flagranti. Der Landtag in Krähwinkel von Platz, die Theilung der Erde von F. L. Schmidt og det efter det Franske bearbeidede Gleiche Schuld, gleiche Strafe." Saavidt den tydske Forfatter. Men det synes nærværende Anm., at der udkræves til at opfatte alle de Latterligheder, som vor Tidsalder i Mængde tilbyder, større comisk Genie end de fleste af de nuværende tydske Comikere, besidde, og at disse Latterligheder have for den nu levende Slægt en langt alvorligere end comisk Side. Hvad der er comisk i Jdeen af Platz's Stykke har Holberg allerede for over Hundrede Aar siden med langt større Genie behandlet i sin uopnaaelige politiske Kandestøber, og hvad der er Morsomt i Schmidts Lystspil, hvis Formaal er, at gjøre den alt for overdrevne Jver, at efterspore de saakaldte Umtriebe, latterlig, staaer i saa nøje Forbindelse med en høist alvorlig Gjenstand, Statens og den almindelige Sikkerhed, at det næsten er ubegribeligt, hvorledes Sligt kunde vælges til Æmne for et Lystspil. Overalt saa ere de fleste af vor Tidsalders Unoder vel latterlige, men ved de Virkninger, de have i Ledtog med sig, snarere Gienstande for Sørge, end Lystspil. Rangsyge, Hyklerie, Munkelist, Fanatisme o. s. v., saaledes som de vise sig i vore Dage, maae hos hvert tænkende Menneske opvække Rædsel. Hvo, uden den Følesløse eller Tankeløse, kan lee over den Forkeerthed, der hersker i Tale og Skrifter, over den balstyrige Udmærkelsessyge, som finder ethvert Middel tilladeligt, naar det kun leder til Maalet, over den afskyelige Nepotisme og Laugs aand i Videnskaber og Konster, over den utrættelige Higen efter at fremsøge af Middelalderens og Mørkets Skjød al den Overtro, Hjerneforvirring og Dumhed, som kun lader sig opstøve, indbefattede enhver af disse Uskikke i sig selv end nok saa meget Latterligt: Først tilkommende Slægter, som see sig befriede for Virkningerne af disse Spøgelser, ville kunne lee af deres Latterligheder. Vi maa nøjes med at tie og sukke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-12-28
Kjøbenhavns Børs, d. 28 December. Cours. Hamb. 2 M. 220, a vista 223. Spec. 227. - Specier solgtes til 13 Rbmk. 10 s. Disconto 5 pC. - 4 pC. Kongelige Obligationer (uden Renter) 87. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 3/4 a 100 3/2 Rbd. r. S. ell. - Rbd. Sedl. pr. 100 r. S. Hamborger Laan af 1819. 3000 Bcomk. 98. Dito 4000 Bcomk. 98. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 106 1/2. - Norske Speciessedl. pr. 10 Specier 17 1/2 a 17 1/2. - Svenske Sedler 53. - Asiatiske Actier, Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-01
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 1. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 1 Januari 1826. Nogle Strøg til Kornbrænderiets Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-01
(Jndsendt.) Den fordums Konst, af Korn at berede den berusende Drik, vi kalde Brændevin, er efterhaanden vorden en Haandtering, der snart øves med, snart uden synderlig Kundskab, ofte efter blotte Haandgreb, hvorved Resultatet dog maa blive meget ulige. Vigtig Indflydelse har denne Kornets Anvendelse paa Agriculturen, Handelen og Statsindtægterne, og ei mindre paa Menneskesamfundet, alt eftersom Nytte og Brug styres af Klogskab, eller af Tilbøielighed og Vane. J nogle Stater betragtes denne Beredelse som et Regale, i andre som en borgerlig Næringsgren, og atter i andre Lande som en fri Haandtering. J Sverriges kornrigeste Provinds, Skaane, forbrænder Bonden sin Sæd og sælger Brændevin paa Kjøbstædtorvet, ligesom Bønderne hos os sælge Melken. J Norge, hvor Mangelen paa Korn kun levner Kartofler til dette Brug, skal Beredelsen af Brændevin ikke desmindre i nogle Egne være saa almindelig, at den Gut, som kan rødde en Plet Jord, og derpaa avle een eller nogle Tønder Potatos, som snarest søger at skaffe sig en Kjedel eller Gryde tillaans, og stræber nu, saa godt han kan, at forvandle sin Avl til Brændeviin. Jntet Under derfor, at dette er Letkjøb der, hvor Friheden til at berede det, tilligemed Materialet, befinder sig i Landalmuens Hænder. Mærkeligt er det derhos, at just der, hvor Brændeviin er allerlettest i Priis, der skal Brødet, som oftest, være dyrt og slet, og ei altid forefindes til Nødtørft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-01
Af Kornets Beredning til Brændeviin kan Staten, som bekjendt, drage een af de meest reelle og under alle Tidsomstændigheder mindst uforkortede Jntrader. Dette er udentvivl Tilfældet, saaledes som Afgivten hæves i Danmark, siden Kornbrændingen fornemmelig er indskrænket til Kjøbstæderne, hvor det fornødne Opsyn og Control med Værkernes Drivt, tilligemed Sikkerhed for Afgivtens Oppebørsel, allene er muelig. Skjøndt denne Afgivt, efter Varenes Natur, ikke kan ansees som trykkende for Consumenterne, bliver den dog, formedelst denne Vares ualmindelig lave Priis, en Medforhindring, for Handelen dermed og Afsætningen deraf til Fremmede, efterdi samme paa det nærmeste udgjør 8 Skilling pr. Pot, det er fuldkommen saa meget som Indførselstolden af Rom og Genever. Denne Hindring lod sig vist hæve ved en Godtgjørelse, af lige Størrelse med Afgivten, fordet Brændevin, som gjennem Toldstederne udførtes til Fremmede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-01
De senere Aars lave Kornpriser, som trykke Landmanden, have foranlediget, blandt andre, ogsaa den Lettelse, at Yderne kunne betale Skatterne, istedetfor med Penge, med Korn in natura. Hvorsomhelst dette befindes, bliver det til alle Tider en reel Handels- og Fornødenhedsvare, hvortil andre Nationer ofte trænge, og Omstændighederne kunne snarere end man forestiller sig fremkalde denne Søgning og Prisernes Stigen. Blev Kornet derimod af Landmanden forvandlet til Brændevin, som Jngen skjøtter om, og som ikke kan afhielpe Nogens Trang; som Staten, ikke kunde være tjent med at modtage og Producenten ikke kunde sælge, da maatte han udentvivl endnu mindre formodes istand til, foruden de ordinaire Skatter, tillige at svare Staten, Afgivt af den for hans Dont fremmede Haandtering. Saalidet Landbruget i Almindelighed kan tænkes at have virkeligt Gavn eller Fremme ved den Kjøbstædnærings Aftagelse eller delvise Undergang, som kjøber og forbruger en stor Mængde Korn, saalidet har vist den Tanke hold, at Landmandens Kaar forbedres derved, at Herresæder, Avls- og Bøndergaarde blive Brændeviinsværksteder, og hvad der i saa Fald ikke kunde afværges, tillige Krosteder, alt efter Enhvers Leilighed og Behag. Men det, som fortrinlig kunde gavne Landbruget, var udentvivl, om Handelstanden kunde og vilde anvende nogle Capitaler paa Handelen. med dansk Korn, og med Kraft virke til, at samme blev mere bekjendt paa de store Korn torve i Holland og Engelland, hvor det sjeldent nævnes. Vor kraftige Rug og skjønne Byg, som kun faa andre Lande kunne frembringe Mage. til, skulde ved omhyggelig Behandling vist hyppigere søges til de hollandske Brænderier, og bringe Landet og Handelen en Vinding, langt virkeligere end Coursspeculationer og Spil i store Lotterier.