Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-01-14
Bønderne i Kjøbenhavns og Roeskilde Omegn er det allernaadigst bleven tilladt, deels at staae med brændende Fakler ved de smaae Alleer ved Vesterport, medens den høisalige Konges Liig fores der forbi, deels at trække Liigvognen fra røde Port ved Roeskilde indtil Domkirken. Formodentlig vil med den forstnævnte Belysning sættes i Forbindelse en i et andet Blad yttret Jdee om, paa Frihed støtten da at anbringe passende Sørgezirater. (Af Siellandsp.) - - Der laae den gamle Konge, ved Lægernes Kunst sikkret mod Forraadnelsen, ifortden Dragt, hvori han engang i sine kraftige Aar kronedes til Danmark Hersker, til uindskrænket Hersker over Millioner, selv nu et Bytte for den endnu mere indskrænkede Død. Han laae der og smillede saa blidt og venligt, som om det end ikke havde kostet ham den ringeste Kamp at gaae bort fra et Rige, hvor han havde været den Første, den Øverste af Guds Naade, til et Rige, hvor han ikke har mere Rang og Magt end den ringeste af hans forrige Undersaatter, med hvem han der træffer sammen. Og hans forrige Undergivne kastede det sidste Blik paa det Aasyn, hvorfra saa ofte et lyksalig gjørende Smiil, eller en sonderknusende retfærdig Vredes mine er udgaaet, til den Mund, der endnu for kort Tid siden afsagde Domme over Liv og Død, og nu selv en lukket af Livets og Dødens rette Herre, og de gik bort for at tjene den nye Konge. - - J Sandhed! det maa være et betydningsfuldt Syn for en Konge at see en anden Konge ligge paa Baaren, Vi læse i Aviserne - hedder det i Litterarische und Kritische Blatter der Börsenhalle af 4de de, at den danske Konge fra alle Sider bestormes om en Forfatning. Neppe er Frederik den Sjette død, - hans Liig staaer endnu over Jorden - neppe er Christian den Ottende flyttet ind i det Kongel. Pallads, for de Liberale trænge ind paa ham med deres Ønsker. Vi ansee dette ikke alene for høist upassende og uanstændigt, men tillige for et Beviis paa Svaghed, Mangel paa Selvtillid. Det ligner dog virkelig en Slags Overrumpling. Den, som er sig klart bevidst, hvad han vil; den, som kjender sin Overbeviisning og sin Villies Kraft, han kan vel tove i nogle Uger; han vil forsmaae, at gjøre sin Fordring saa tumul uarisk gjældende, med Tilsidesættelse af at Sommelighed og finere Folelse. Om end Christian den Ottende iforveien har bart til Hensigt, at forandre Forfatningen i de Liberales Aand, saa maa kan dog nu foreløbigt afstaae det, i Folelsen af egen Værdighed og af Pietet imod sin Forgjænger. Centralpunctet for Gratialevæsenet er nu Statssecretariatet for Naadessager, og Kongen kunde ikke have valgt, nogen Bedre end sin Geheime-Cabinets- og Statssecretair til den høist vigtige og høist vanskelige Post at forestaae dette; hans hele Personlighed, hans alsidige Kundskaber og Kierdskab til Manges Forhold og til mange Forhold i Livet, foruden den Stilling, han i saa mange Aar har indtaget som Kongens nærmeste Omgivelse gjøre ham i høi Grad skikket til at beklæde denne Post. Det første No. af "Touristen, redigeret og udgivet af Justitsraad Neckelmann i Randers, indeho der en Artikel med Overskrift: "Nytidssonnernes Forsøg imod Statsformen, hvoraf følgende er Begyndelsen: "Efterat frivele Blade allerede længe havde tumlet sig paa Grændsen imellem Misbilligelse og Strafskyld; efterat de længe havde søgt at undergrave den Tillid til Regieringen, der er af yderst Vigtighed for Statssamfundet; efterat de ikke sjeldent havde endog stiklet paa den kongelige Villies Reenhed, og idelig tydet hen paa Forhaabninger, der støttede sig til en ved Rege skiftet mødeseet Forandring i Statsformen, ansaae de Kong Christian den Ottendes Thronbestigelse for det Moment, i hvilket der maatte proves et Hovedforsøg til Opnaaelse af det tilsigtede Øiemed: "Jndførelse af en Constitution, liig den norske." Forhaabningernes Prøvetid er til Ende; Vishedens er indtraadt – Nu eller aldrig a. Saaledes blæste Kjøbenhavnsposten, og dets Echo i Jylland igjentog det. Fædrelandets nye Redacteur traadte tilsomst, derfor kun halvpaaklædt og saa godt som uden Rustning i Kamprækken. Den talente og kraftfulde O. Lehmannsatte sig, som Verkampfer der Burschenschaft, i Spidsen for 250 Studenter, og overleverede Hs. Maj. Kongen en Adresse, hvori der vises Kongen den Artighed, at han erklæres for en Nytidsson, og hvori man, ved at omtale et elsket Broderfolks Lykke, forsikrede Kongen om den Ære og Glæde, som han, og den Frelse og Velsignelse, som Hans Folk vil høste af den berømte norske Constitutions Overførelse paa Danmark. Kongers Holdning var glimrende." - Af ovenstaaende Prove torde Man maaskee spaae "Touristen," at den paa sin Vandring just ikke vil finde mange ret behagelige Bedesteder, (Hp. Av.) i de kjøbenhavnske Journaler. Nordstjerne-Ordenen, hvormed i Regelen kun navnkundige Videnskabsdyrkere eller ved andre Fortjenester særdeles udmærkede Mænd decoreres, er af Hs. M. Kongen af Sverrig bleven tildeelt Kammersuler Bardenfleth, i Anledning af hans Sendelse til Stockholm, forved det svenske Hof at notificere Kongeskiftet i Danmark, De rbinske Blade omtale vor nu regierende Konge, som en fortrinlig Mineralog, Geolog og Geognosiolog, og anføre, at han skal have udgivet et agtet Værk: "Jagttagelser ved Vesuv 1820," samt, at han under sit Ophold i Bonn tilbragde næsten en heel Dag i det naturhistoriske Museum i Poppelsdorf. Det har længe været forudseet - hedder det i "Fædrelandet" af 1ste De, – at nuværende General Bulow, der i 52 Aar har forrettet Adjutanttjeneste hos den nu afdøde Konge, baade som Kronprinds og efter hans Thronbestigelse, ved Hs. Majestæts Død ville trække sig tilbage fra denne med saa mange personlige Besværligheder forbundne Post. Han er nu traadt ud af den egentlige Statstjeneste, og Tiden til en politisk Polemik er saaledes forbi, saavist som Tiden til en historisk Vurdering endnu ikke er kommen. Kun saameget maae vi 4 uden dermed at ville paastaae, at hans Virksomhed i det Hele har været heldbringende enten for Armeen eller for Landet, navnlig i den sørgelige Periode fra 1807. til 1814 - dog tillade os at bemærke, at de, der have villet frakiende ham særdeles gode naturlige Evner, udentvivl have gjort ham stor Uret, og at han i den offentlige Mening har faaet Skyld for Meget, hvorfor Skylden ikke laae hos ham. "Folkebladet Nr. 4748 indeholder en Afhandling; af Pastor Damkjer til Kjettrup om de forestaaende Forandringer i Alterbogen og Kirkeritualet for Danmark, hvori han forfægter Regjeringens Ret og Pligt til Tid efter anden at forandre og forbedre den udvortes Gudstjeneste, hvilket ogsaa hidtil stedse er skeet i Danmark.