Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-04-12
Bahia. (Denne store Stad tildrager sig for nærværende Tid. den politiske Jagttagers Opmærksomhed; da det synes at skulle paa dette Punkt afgiøres, om Brasilien skal blive et uafhængigt Keiserdomme eller en af Portugal afhængig Colonie; det er derfore interressant at læse de Beretninger, som meddeles om denne Stad af den nye og saa høist paalidelige Reisende Prins Maximilian af Neuwied. Cidade de S. Salvador da Bahia de Todosos Santos er Brasiliens gamle Hovedstad, hvori Generalgouverneurerne residerede i 200 Aar; den er bygget paa Skraaningen af en stril Banke ved en Havbugt og paa den Maade, at den anseeligste Deel af Staden ligger oppe paa Ryggen af Høien og den anden Deel af den, som for det meeste bestaaer af Kiøbmændenes Boeligger, ligger nede ved Havet. Staden udstrækker sig een Legaa langt fra Norden til Sønden, er temmelig uregelmæssig bygget, endskiøndt der findes et betydeligt Antal store og anseelige Bygninger. Synet af Bahia fra Havbugten af et smukt, thi Staden stiger op i Høiden, langs med Bierget og imellem Bygningerne sees grønne Buskager, som for det meeste bestaae af Orangetræer. Overstaden er den mærkværdigste Deel; man seer vel der Gader, som ikke ere broelagt, selv store Marker og Haver, som tildeels adskille Bygningerne; men den skiønne Vegetation og en for Løverdagen, den 12 April 1823. treffelig Udsigt erstatte denne Mangel. Flere smaae Dale ere her opfyldt med Plantager, hvori mangehaande interrestante Dyr opholde sig, f. Ex. den lille Abe, som kaldes Sahui (Simia Jacchus). Forkort Tid siden har den forrige Gouverneur Conde Dos Arcos anlagt en Vei fra Understaden, som gaaer lige op til Pallastet; da der ingen Vogne gives her saa betiener man sig, for i den stærke Hede at kunne med Beqvemmelighed komme op og ned af de steile Veie og Gader, af et Slags Bærestole, som kaldes Cadeiros, som ere et Slags beqvemme Stole med en Baldakin og med Omhæng paa alle Sider og som bæres af to Negere, uden en saadan kunde man ikke godt komme frem i Gaderne, som ikke ere broelagte og tillige ere meget ureenlige, især under den brændende Solhede og i vaadt Veierlig. J Overstaden er en Mængde Kloster og prægtige Kirker, foruden disse udmærke sig ogsaa Cstellet og Gouverneurens temmelig anseelige Pallast tilligemed Paradepladsen. – J denne over ste Deel af Staden holde de forskiellige Tribunaler og Collager deres Møder, ogsaa er der et Gymnasium, hvor der bliver underviist i det latinske og Græske Sprog, i Philosophie, Rhetorik og Mathematik, ligesom ogsaa et Bibliothek paa 7000 Bind, hvoraf Gouvern. Conde Dos Arcos har erhvervet sig store Fortienester; man finder deri allerede nyere Værker af alle Greene af Videnskaberne; dette Bibliothek er opstillet i det gamle Jesuiter-Collegium; men det er et betydeligt Tab, at man ikke har baaret Omsorg for at gjemme denne Ordens Papirer, som for det meeste ere blevne tilintetgjorte. Denne saa almindelig agtede Greve Dos Arcos Fortienester ere alt for erkiendte til at man bør forbiegaae dem med Taushed. Denne Mand er siden faldet Unaade, og, saavidt som man veed, fængslet i Portugal, fordi han havde arbeidet paa at bevirke Brasiliens Uafhængighed. Denne Minister har benyttet den Tid, hvori han har været Statholder til Fordeel for denne Provins; da denne oplyste og for alt det Gode utrættelige virksomme Mand, som var vel bekiendt med fremmede Landes Sprog og Jndretninger og tillige ved sine Reiser med de forskiellige Provinser i Brasilien selv, fandt overflødig Leilighed til at forordne og indføre forskiellige Forbedringer. Han var en Ven og Beskytter af Videnskaberne og skiænkede dem en vedvarende Omsorg, Understøttelse og Opmuntring, De udenlandske Reisende bleve behandlede af ham med Udmærkelse og kunde giøre Regning paa hans Understøttelse. Han har oprettet et Bogtrykkerie og et Glasfabrik, forskiønnet Staden ved en offentlig Spadseregang og paa andre Maader; og til Fordeel for det offentlige Bibliothek har han oprettet et Lotterie, saa at ved dets Overskud Bogsamlingen kan forøges. I Passe Publico har han ladet plante det ægte Chinatræe fra Peru. – Fra Spidsen af den øverste Deel af Staden er Udsigten uovergaaelig skiøn, den stolte Havbugt viser sig som et glat og roeligt Speil; man seer Skibene ligge til Ankers ved Strandbredden imedens andre nærme sig til den, skiulte af deres opsvolmede Seil, eller at ile ud paa Oceanet i det de hilsende affyre deres Kanoner; i en Frastand viser sig Øen Jtaporica og rundt omkring slutter et Amphietheater af maleriske Bierge den fortryllende Scene. Foruden de offentlige Spadseregange har man sørget for Jndvaanernes Moerskab ved at bygge et Skuespilhuus; men det er bygget i gammel Smag og er mindre end det i Rio de Janeiro; ogsaa er det vandannet ved en lille svids Obelisk paa Taget. – Da Bahia har 36 Kirker og mange Klostere saa kan man deraf slutte sig til den Mængde Geistlige og Munke, som der leve. Nonnerne i nogle Klostere beskiæftige sig med at giøre smukke Blomster af Fiærene af de forskiellige saa pragtfuldt farvede Fuglearteer i dette Land og som nepleieat sælge til Reisende, som passere igiennem Staden. - Den n derste Deel af den, som kun bestaaer af nogle smalle Gader langs med Stranden, indeholder Boder og Kiøbmændenes Magasiner; Greve Dos Arcos har baaret Omsorg for Anlæggelsen af en nye Børs og har ladet Arsenalet og Skibs værfterne fuldende. De Skibe, som man bygger i Bahia blive meget søgte; da Brasiliens Skove ere opfyldte med de fortreffeligste Slags Bygningstømmer. En virksom Handel opliver denne Stad, da Producterne bringes dertil fra de indre Egne og afsendes derfra til alle Verdens Deele. Ved denne stærke Handel er Bahia voxet saa hurtig til, at den endog skal overgaae Rio Janeiro i Størrelse; i 1581 havde Staden kun 8000 Jndvaanere og nu har den over 100000. Det indvendige Udseende af denne store Stad er i det Hele ikke behageligt; thi der hersker hverken Nethed eller Orden eller Smag deri. Bygningsmaaden er massiv; 12 Jsuiterne lode endog komme tilhugne Steen fra Europa til deres Kirker og Klostere. Huusene ere byggede i en meget forskillig Stiil; en Deel af dem ere høie og temmelig byggede paa Europæisk Maade og alle ere de forsyn de med Altoner; men man finder ogsaa mange lave og uanseelige Huse; dog næsten Glasvinduer, i dem alle. J den øere Aarstid hersker der i Gaderne i Nederstaden en trykkende Hede, som endnu bliver gjort mere besværlig ved de mange Uddunstninger som udbrede sig. En bevægelig Folkemængde, for det meeste farvede Folk, forøge denne Ubeqvemmelighed. Negerne bære store Byrder, da de bringe alle Varer fra Havnen op i Staden og paa den Maade at de gaae 10, 12 og flere ved Siden af hinanden skrigende eller syngende for at holde sig i Skridt med hinanden; andre bære mangehaande Varer og raabe dem ud til Salg og paa Siderne af Gaderne seer man Negerindernes Jld, som bestandig kange og steege og sælge til deres Landsmænd Retter, som ikke see meget indbydende ud. – Om Dagen seer man ingen Fruentimmer af de høiere Classer, paa Gaderne men først i Aftenskumringen, for at tage frisk Luft og da hører man Sang og Violiner. Til Pøbelens sædvanlige Fornøielser paa Gaderne i Bahia hører Processioner og religiøse Optog, som forefalde meget hyppige ved den utroelige Mængde af Festdage. Man giør da Gaderne reene og bestrøer dem med hvidt Sand og Blomster, sætter Lys i Vinduerne og med en stor Mængde af Voxlys drage de oppyntede Tog til Kirken under Klokkernes Ringen og Knaldet af afbrændte Fyrværkrier. 2 Liigbegiængelserne blive ligeledes holdte om Natten med en stor Mængde Lys, og man har endnu ikke der forladt den skadelige Skik, at begrave de Døde i Kirkerne; man besprænger Li ger med Vievand og fænker det derpaa ned i Graven; hvorpaa de Geistlige gaae bort og overlade Begravelsen til Negerslaverne. – Denne Stad er stærkt befæstet og beskyttet af flere Casteller.