Berlingske Tidende, 1778-04-01
Fortsættelsen af den Tale, som Lord North holdt den 18de Febr. i Parlementets Underhuus, angaaende hans Forslag til Forliig med de Americanske Colonier. (See Martii Maaneds maanedlige StatsTidende.)ger er endnu en anden Foranstaltning tilbage, nemlig at dem gives Magt til at beskikke Gouverneurer udi de Colonier, i hvilke Hs. Majest. ellers pleyede at beskikke samme. Jeg vil foreslaae, at limitere denne Actes Varighed til den 1ste Junii 1779. Dersom jeg vilde her ophøre, saa skulle Planen vist være manglende, for saavidt Colonierne havde ingen bevægende Grund erholdet til at indlade sig i Tractater med os. De maae lade fare deres Fordring paa Uafhængighed; men for at bringe dem dertil, maae de forsikres om noget vist bestemt og afgjort. Dersom det er fornødent, at tilbyde alle Colonierne, tilsammen tagne, en bevægende Grund, saa er det ligesaa fornødent, at tilbyde samme enhver Colonie især Dersom nogle ikke vil afstaae fra deres Uafhængighed, saa giøre maaskee andre det, og Commissarierne skal frit kunde indlade sig i Underhandling med een eneste Colonie, om det ikke gaaer an med alle. Colonierne maae og desuden have en anden bevægende Grund, end det blotte Haab. Førend Krigen udbrød, tilbød jeg America et Forslag til Forliig. Jeg tilbød det, førend Sværdet endnu var trukket. Jeg grundede samme derpaa, at det var billigt, at Colonierne bidroge deres til Regieringens Beskyttelse, men at deres Taxation ved Parlementet opvakte hos dem den Frygt, at vi søgte, at vælte Byrden fra vore Skuldre paa deres, og at deres Forsamlingers Sikkerhed maatte derved blive sat i Fare. Dette Forslag var ulykkeligt. Det blev gjort mistænkeligt, ved det at man forudsatte, at de mødende Tilfælde vare forskiællige. Det blev urigtig forestillet, og urettelig forstaaet. Jeg holdt det fornødent, at vise dem, at vrikke streed for Taxationen, thi jeg har aldrig tænkt, at saadan en Taxation skulle forskaffe os synderlig mange Fordeele. Det stemplede Papiir var det beste Paalæg, og samme skulle endog have indbragt lidet, saasom Americanerne havde saa stor en Uvillighed dertil. Min Hensigt ved dette Forslag var, at undgaae en Krig, i det jeg handthævede vore Rettigheder, og befriede Americanerne fra deres Bekymring. Udi adskillige der værende Forsamlinger, var man tilbøyelig til at antage dette Forslag, men det blev forelagt Kongressen. Samme ansaae det for ubilligt, og underfundigt og forkastede det. Derpaa begyndte Krigen, og det var min Hensigt fra Begyndelsen af, ved en erholdet Seyer, at fornye samme Tilbud, og det paa saadan en Maade, at alle urigtige Forestillinger skulle blive forebygte, og al Misforstaaelse afværget. De fornemste Jndvendinger derimod vare: 1) At Colonierne havde allene Ret til at bevilge deres egne Penge. - Mit Forslag gik derud paa, at de skulle beqvemme sig til en vis bestandig vedvarende Afgift. Min Tanke derved var, at de skulle bevilge deres eget Sammenskud, i Forhold med vores, og at begge tillige skulle formeeres, eller formindskes. 2) At Forslaget var ubilligt, saasom det rette Qvantum ikke var bestemt, men deres Contribution skulle herefter paa nye undersøges af Parlementet. - Saadant var ikke min Tanke, men jeg havde den Hensigt, at over deres Forslag skulle noget vist afgiøres, og derpaa bestandig forblive saaledes. 3) At Forslaget var listigt og underfundigt, saasom Ministerium havde den Hensigt, at den ene Colonie maatte byde 32. De til Forsendelse med Posten allene pribyde mod den anden. - Saadant var ikke min Hensigt. Congressen maatte have afgjort, hvortil enhver Colonie skulle beqvemme sig. Jeg vil nu tilbyde Colonierne en Ophævelse af alle Taxer, at de ey skal være forpligtede til visse Vilkaar, er heller bestemte Contributioner fordres af dem. Mit Forslag, gaaer altsaa udpaa en Parlements Acte, som angaaer den omtviistede Udøvelse af Taxations=Retten, og har Hensigt til deres Erklæring, at de ere villige til at contribuere deres Andeel, i Kraft af hvilken Acte denne Rets Udøvelse skal reent ophæves, og man maae forlade sig paa vore Commissariers Underhandlinger, i Henseende til de af Colonierne hævende Contributioner, men derved er det aldeles ikke min Meening, at giøre deres Bevilling til et nødvendigt Vilkaar (fine qua non) men jeg vil ved en Parlements=Acte erklære, at Parlementet vil i Fremtiden ikke taxere Colonierne i Henseende til noget Penge Paalæg, og at de Jndkomster, som Handelen indbringer, skal anvendes til Coloniernes Beste. Jeg foreslaaer dette, som en udtrykkelig Declaration. Man vil maaskee sige: Ska da Colonierne ikke afstaae fra deres Fordringer paa Uafhængig hed, Denne Afstaaelse indeholdes i Acten selv. Man maatte og spørge: Naar J lade Taxationen fare, hvad bliver da . Kiøb. Maanedlige Stats=Tidender &c. tilbage, hvorover man behøver at strides. Jeg har aldrig holdt Taxationen for en tilstrekkelig Tvistigheds Gienstand; og efter denne Grundsatz har jeg, førend Krigen begyndte, gjort mine Forslag; men jeg stred for Americals Afhængighed. Kongressen gjorde Paastand paa Uafhængighed, den Colonie Massachusets=Bay gjorde det samme, og vore Kiøbmænd bleve meget ilde behandlede. Krigen har kostet os meere, end alle de Jndkomsters Beløb, som Parlementet havde kundet hæve af America. Striden er ført for at beholde den øverste Magt. Man kunde indvende, at saa offentlige og i Krigstid meddeelte Bevillinger ere farlige. (Slutningen følger).