Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-26
Nyeste Post-Efterretninger. Det er naturligt, at hele Europas Øpmærksomhed maae for Øieblikket være henvendt paa Forhandlingerne i Verona; daingen politisk Gienstand kan være vigtigere og tillige vanskeligere at giøre sig en rimelig Forestilling om ved den Forvikling, som paa nærværende Tid finder Sted ved Staternes udvortes Forhold og deres Jnterresser. Man vilde ikke blive færdig, siger et Petersborger Blad, naar man skulde fortælle alle de Rygter, som ere i Omløb om Kongressens Forhandlinger; endskiøndt dog ingen veed noget derom uden Souverainerne selv og deres Ministre. Det eneste Punkt, hvori alle disse Domme om Følgerne af denne nye Europæiske Congres stemme overeens, er, at den er bestemt til at udgiøre en mærkværdig Epoche i Europas Aarbøger, og at den ikke vil have noget andet Formaal, end at befæste det monarkiske Princip i Europa og derved tillige den hellige Alliance, som blev stiftet den 25de December 1815, og som siden blev bekræftet paa Kongressen i Aachen den 15de November 1818. - Men naar dette store Formaal. skal opnaaes, saa udkræves dertil, at en Statsforfatning, som ligger aldeeles i Strid med dette Princip, ikke taales, hverken paa den Pyrenæiske Halve eller i Grækenland; thi dersom denne democratiske Constitution blot i nogle Aer kan holde sig i Spanien; (i Tidens Forløb holder. den sig dog neppe og under mangehaande indvortes Storme vil den dog formodentlig tilsidst blive omdannet; da Fleerherredømmet synes at stride mod den menneskelige Naturs Organisation) saa vil ikke allene Frankerige holdes i en bestandig indvortes Bevægelse; men Jtalien vil ogsaa derved forblive i en Giæringstigstand, som ved den første udvortes Anledning vil udbryde til en fuld Opstand; og den hellige Alliance, saavelsom Kongressen, vil da ikke opnaae sin Hensigt. Og naar nu England, som det lader til af alle de Efterretninger man har derfra, og især af den forandrede Tone i alle ministerielle Blade og tillige af de besynderlige haarde Udeladelser mod Rusland i Bladet Coureren, ikke vil tillade nogen Jndblandelse i de Spanske og Portugisisk Anliggender, saa kan, som det ogsaa giver sig tilkiende, Frankerige ikke heller tillade det; thi det kan hverken udsætte sin nærværende Handels- og Fabrikflorfor Undergang ved at udsætte sig for en Søekrig, med England, eller give det store liberale og misfornøiede Parthie, som det nærer i sit Skiød, en saa betydelig Anledning til at opvække nye Uroligheder; derfore seer man ogsaa, at de Franske Ultrablade vise sig i denne Tid i høi Grad forbittrede mod England. – Det seer derfore ikke ud til, at Europas indvortes Tilstand vil blive saa let beroeliget, eller at dette saa vigtige Formaal vil kunne ganske opnaaes ved den Kongres, som nu er aabnet. Man kunde maaskee troe, at det vilde i det mindste være et Middel til at beroelige Jtalien og sikkre det for nye Storme, at indføre moderate constitutionelle Statsfortatninger i de Jtalienske Stater; men dette vilde maaskee meere befordre Urolighederne end dæmpe dem, da Folkeparthiet derved kun blev givet nye Kræfter i Hænderne; da Revolutions-Svindelen ikke vilde høre op, saalænge et saa blendende democratisk System har Overhaand i en nærliggende Stat, og da desuden Sværmeriet for Jtaliens Eenhed og Uafhængighed har engang bemægtiget sig dens Beboeres Hierner; liberale monarkiske Regieringer ville formodentlig giøre den bedste Virkning. Naar man betænker alle disse Forhold og Forviklinger, saa kan Politiken ikke have andet end den største Jnterresse i vore Dage, og man kan ikke andet end med Begiærlighed betragte hvert Skridt, som Kongressen foretager sig, og de Følger som de ville frembringe, og dog angaaer alt det, som her er anført, kun den halve Deel af Politiken; dens anden halve Deel, nemlig de Græske Anliggender, ere ligesaa vigtige for Europas udvortes som de Spanske Anliggender ere det for dets indvortes Jnterresse. Høist mærkeligt er derfore de Efterretninger, som den Franske Moniteur dennegang meddeler fra Berona, nemlig: at den Østerrigske Kronprins er kaldet til sin Fader Keiseren i denne Stad og vil derfore ufortøvet forlade Wien. At det synes, at Keiseren vil i de første Dage af December komme tilbage til sin Hovedstad. At Personer, som staae i Berørelse med de Russiske Ministre sige, at Keiser Alexander vil endnu tidligere forlade Verona, og at man paastaaer, at Keiserne have opgivet deres Forehavende, at ville besøge det sydlige Jtalien; derimod er Kongen af Preussen den 5te November afreist dertil fra Verona. De store Magters Ministre fortsætte deres Arbeider med den største Virksomhed; men der hersker tillige den største Hemmelighed om Gienstanden for Forhandlingerne, dog have de Krigsrygter, som vare i Omløb, angaaende Spanien, tabt sig, efterat Hertugen af Wellington har faaet nye Depescher fra sin Regiering. Ogsaa circulerer i Verona Jndholdet af en Note, som Frankerige skal have afgivet med Hensyn til Spanien, hvori følgende Udeladelser forekomme: Frankrig respekterer vel det Spanske Monarkies Uafhængighed, men føler sig ikke derfore mindre forpligtet til at erklære, at ligesom Hs. Majestæt den høisalige Konge Carl IV tog levende Andeel i de Forfølgelser, hvorfor den dydige Ludvig XVI. var udsat i Aaret 1792. og det selv i den Grad, at Spanien indviklede sig i en Krig med Frankerige, da det forgiæves havde gjort Forsøg med det Gode, saaledes holder Frankrige sig ogsaa nu med Hensyn til det Exempel, som er bleven det givet det, for at være overeensstemmende med sin Værdighed, og den Slægtskabsforbindelse, som finder Sted imellem de regierende Monarker i begge Stater, i Nødsfald at lægge sig derimellem med Vaabenmagt, dersom der skulde blive tilføiet Kongen eller Prinserne nogen Ubehagelighed. – Man vilde forresten vide i Paris, at Congressen endnu ikke har taget nogen afgjort Beslutning angaaende Spanien, og at ingen Declaration er endnu bleven udstædet til det. – Den Spanske Minister i Vien Don Carneros er ikke afreist til Verona; han er den eneste Diplomat, som er forbleven i Vien, og vil der oppebie om han bliver kaldet til Congressen; han skal i Forveien have havt meget vigtige Conferencer med Fyrsten af Metternich og Hertugen af Vellington. - Da det imidlertid har ikke Udseende af, at det vil komme til nogen Krig med Spanien, og da man endnu ikke veed hvilken Vending det vil tage med de Græske Anliggender, saa er det en naturlig Følge deraf, at Statspapirerne reise sig igien, hvilket har været Tilfældet saavel i Paris og Amsterdam som i Frank fort. J denne sidste Stad ere saalænge det kritiske Øieblik varede, uhyre Pengesummer blevne deels bundne og deels tabte. Den Østerrigske Cours blev en Børsdag slet ikke noteret. Jsær gjorde det jet stort Jndtryk, da directe Efterretninger ankom fra Paris om, at Assecurance-Præmierne vare stegne, hvilket maatte betragtes som et vigtigt Forbud paa en Søekrig. Forresten meldes fra Verona, at Kongen af Neapel ikke befinder sig vel, og har ikke kunnet indfinde sig paa et Ball, som den Østerrigske Keiser har givet paa Keiserindens Fødselsdag. - Hs. Majestæt Hertuginden af Parma er ogsaa ankommen til Verona i Anledning af de Vanskeligheder, som finde Sted ved at udføre Hs. afdøde Gemals sidste Villie og som saa meget interesserer hende og hendes Søn. – Vi komme nu til de Tyrkiske og Græske Anliggender: den første Russiske Armees Hovedqvarteer er endnu bestandig i Mohilev ved Dnieper; men dens General en Chef, Greve af Osten=Sacken, er med sine Adjutanter afreist til Petersborg, hvor Keiseren har overdraget ham vigtige Forretninger. - Greven af Nesselrode har nye lig modtaget en Coureer med Depescher fra denne Stad, som han strax meddeelte Keiseren. - Maltheser-Ordens Commandeur Busca er meget virksom paa Kongressen til sin Ordens Bedste; men som det lader hidintil uden nogen heldig Fremgang (dog var det let mueligt at der ved at arrangere de Græske Anliggender kunde udfindes en Øe i Archipelet, som kunde blive den indrømmet.) Fra Verena meddeeles under 6te November den høist vigtige Efterretning, at man forsikrer, at der vil blive afgivet en gunstig Resolution paa den Helleniske Regierings Begiering at sende to Deputerede til Congressen, at denne Beslutning vil blive Porten tilkiendegivet, og at denne vil ligeledes blive indbudet til at afsende en Deputeret til Kongressen, for at forhandle de østlige Anliggender. Greve Andreas Mitaxa staaer i Spidsen for denne Deputation, hvis Formaal er at bede de Christelige Monarker om Hielp. Deputationen skal allerede have erholdet Passer til Verona, men dog paa den Maade, at den kun paa en halv Miil maae nærme sig Staden, og den skal allerede være ankommen til Roverede i Tyrolen. Nogle meene nu, at Monarkerne ville forskaffe Grækerne en saadan Forfatning, som kunde være et christeligt Folk værdigt; Andre meene: at Deputationen blot er kaldet dertil for at giøre det halstarrige Divan mere bøieligt (Man kan sikkert betragte de Græske Deputeredes Antagelse ved Kongressen i Verona, dersom det bekræftes som en afgiørende, politisk Begivenhed, da det derved giver sig tydeligt tilkiende, at de allierede Monarker ville antage sig Grækernes Sag. - Hvilken Vending saa disse Anliggender ville tage er ikke til at forudsee, især da man ikke kan forudsee Portens Beslutning, dog kunde man maaskee overlade sig til den Formodning, som den rimeligste: at der vil blive oprettet en Græsk Stat, og at denne vil blive sat under Greven af Capodistrias Bestyrelse, som for nærværende Tid opholder sig i Schweitz, og endnu ikke er kaldet til Kongressen; thi derved vilde Grækenland dog komme til at staae under Ruslands Veiledning, om ikke under dets Herredømme. og hvorved der maaskee tillige vil blive tilbudet Porten Erkiendelsen af dens Høihed over dette Land og en aarlig Skat, naar den vil godvillig finde sig i dette Arrangement, og tilstaae Rusland en billig Erstatning for sine Krigsudrustninger. - Men alt dette er ikke andet end en løs og uhiemlet Formodning.)Man har Efterretninger fra Constantinopel, som naae til den 25de October, ifølge hvilke det seer der meget hun ud; thi der er givet de Ottomanniske Financer et nye Naadesstød, da ved et Fir man, som blev udstædet den 21de October, den Mønt, som blev slaget for to Maaneder siden, og som gialdt 10 Plastre, er nu blevet ansat til at skulle gielde 12. En almindelig Skræk har bemægtiget sig Frankerne, da de forudsee den uundgaaelige Krisis, som denne Forordning vil have til Følge. Sultanen udbetaler ingen Penge mere. Alle Casser ere tomme. Den Storm, som man befrygtede paa Lønnings-Dagen, har Divanet undgaaet, ved at give Janitscharerne Presenter. Man taler om, at den Franske Ambassadeur Hr. von Latour Maubourg vil forlade Constantinopel.