Berlingske Tidende, 1763-12-19
Eftersom Hans Kongel. Majest. ved Sin meer end faderlige For borg for alle Sine Undersaatters Beste, og fornemmelig de her anslagde Fabriquers Fremgang og Tiltagelse, ved et allernaadigst Pastent af Dato Fredensborg Slot, den 18de April 1760, for ikke allene at opmuntre alle Sine troe Undersatter til at lægge Haand paa saadet vigtig Værks Tilvext og Beste, mens endog give det barbeydsomme Fattige Anledning til at fortiene deres Livs Ophold, kallernaaad gst haver tilstaaet, at de paa Landet boende, som udi det her i Staden oprettede almindelige Magazin lade afhente skrubled, kartid eller farved Uld, for samme i Garn at lade spinde, da igien udi Magazinet mod Betaling at indlevere, skulde nyde til Beviis paa Deres Kongel. Majests. allernaadigste Veldehag er Præmium af 50 Rdlr., til den, som a Proportion af Jordegodsets mium af 50 Rdlr. til den, som havde spundet det fineste Garn, Part Korn havde ladet spinde det meeste, saa og des uden et Præ saa haver Hr. Amts og Stifts=Forvalter Jens Rosted, fra Uld Magazinet ladet hente endeel Uld, for samme paa Walløe Stiftes, Gods at spinde, og Udfaldet udviset, at det sidste Garn haver vækeet meget finere spunden end det første ; Hvorfore og det Høylovlige General=Lands=Oeconomie= og Commerce=Collegium, i Følge allerhøystbemeldte Kongel. Patent, haver tilkiendt hannem ikke alleneste det allernaadigste Præmium for det meest spundne, men lendog det Præmium for det fineste spundne Garn; Thi bliver den me Kongelige Mildhed for Publicum og i Særdeleshed dennem paa Landet boende bekiendtgjort, paa det de kan være forsikret, saafremt de vise deres til Landets Beste og Velfærd sigtende allerunderdanigste Nidkierhed i at lade spinde saadan Garn for det almindelige Magazin, at de allernaadigst udlovede Præmier i Følge det forvallegierede Høy Kongelige allernaadigste Patent dennem som sig saaledes herudi distinqverer, som ovenmeldt er, kan tilfalde. Kiøbenhavn udi det Kongel. almindelige Magazins Directorio, den 5te Decembr. 1763. Hart-Kornets betydelige Besværligheder, og Kierlighed for Bonde=Standen, som i den Danske Stat, er de øvrige Stænder trofaste, rette, visse og væsentlige Ophold og Styrke, og der følgeligen behøver den allerømmeste og forsigtigste Administration og Omgang, har bragt Peder Malling, Eyere af Astrup i Salling. 1 til at dewe Honningen fra sit Gods, 353 Tdr. Hart=Korn, hvortil han af en stor Herre og Patriot ey lidet er opmuntret hvorved han har funden den rette Grund, at bygge Bondens og Hart Kornets Velfærdt paa, og hvorved Bonden er bedre faren end om han var Selv=Eyer; Dette giør, at mangel Mennesker, ikke saa meget som ellers, baade skyer og foragter Bonde=Standen, med dens tunge Byrder, indsniger dem under de andre Stænder ja ganske løber bort til Fremmedes Arbeyde og Styrke, at Bonden, har den fornødne gode Tid til Arbeyde, til at efterleve mange dyre, bare Anstalter og til Jordens Forbedring og Udvidelse, der fødet et Lands Styrke og timelige Lyksalighed, tillige med Creditten Hart Kornet, der er Sielen udi samme. Han lader herved bekiendtgjøre: at han agter at deele Astrup Hovedgaards Mark 32 Tdr. Hartkorn udi 4re Deele, vil overdrage de 3de deraf fæste eller forpagtningsviis, med Bygninger, Sæd og Besætninger, ligesom accorderes kan. Bekiendte duelige og gode Liebhabere, som med Frihed at flytte ere berettigede, kan ved bemeldte Astrup erfare Conditionerne, og Eiendommens Beskaffenheder, der er magelig at drive, feed, fyndig og god til hvad Slags Brug og Besætning en Landmand lyster, i en Egn, den gode Gud i disse Tider, endnu har svaret for Qvægsygen, og der producerer de bedste Arter af Qvæg og Bæster, 1 og en tredie Deel Tiende af 210 Tdr. HartKorn følger Accorten. At det, i Henseende til vores Danske Korn Product, en synes ondt, saaledes at henlægge Hovedgaards Marker, underrettes af Erfarenhederne, og at den Styrke og rumme Tid Bonden herved faaer, sætter ham i Stand til at avle og sælge mere, end der savnes ved saadan Forandring af Hovedgaards Marker. Naar nu Mennesker, under Munterhed og Lyst til Jorddyrkningen, tillige formeres og ernæres, maa en saa betydelig Nytte være umodsigelig. Han mælder ey noget herom, for at criticere over den almindelige Land=Huusholdning, da mange formedelst store Eiendomme og andre considerable Omstændigheder ey kan undergive sig saadanne Forandringer, men for selv, saa meget muelig, at skyde sig fra Critiqver, dog ikke uden Formodning, at jo flere vil see og følge denne baade almindelige og private Nytte.