Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-08-18
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Attende Møde den 6 Aug. Prokurator Nye forelæste det af ham anmeldte Andragende fra Borgerrepræsentanterne i Nestved om Erstatning for Tab i Anledning af Jndqvarteringsbyrden m.v. Andragendet gik ud paa 1) at Nestved Kjøbstad. enten af Jndqvarteringsfondet, der formeentlig maa have opsamlet en meget betydelig Capital, eller, dersom dette skulde være eller blive inddraget under Finantserne, da af Statskasssen, allernaadigst maa blive tillagt en Godtgjørelse for de flere præjudiceerlige og betydelige Tab som Byen, efter hvad vi troe allerunderdanigst at have oplyst, i en meget lang Række af Aar har liidt ved Jndqvarteringen, saaledes at Godtgjørelsen kommer til at staae i et passende Forhold til disse Tab; og 2) at det nu gjeldende Princip for Jndqvarteringsbyrdens Fordeling og det System, der i saa Henseende følges, allernaadigst maa blive reformeret, saaledes at en mere til Forholdenne svarende - ligeligere, retfærdigere og billigere - Fordeling af Jndqvarteringens Byrder end den der nu finder Sted reguleres. Kammerherre Castenschiold maatte finde det nærværende Andragende ubetimeligt paa en Tid, da der var nedsat en Commission angaaende indgribende Reformer i Militairetaten, hvis Resultat Man nødvendigviis maatte afvente, inden Man med Nytte kunde indlade sig paa en Undersøgelse om en Forandring i den omhandlede Gjenstand, og han stemmede derfor imod en Committees Nedsættelse. Proprietair Hansen: "Som Grundeier i Odense har jeg tilfulde følt det Trykkende i Jndqvarterings byrdens ulige Fordeling og maa saaledes anbefale denne Sag Vel er der nu nedsat en Militaircommission, men da dennes Forhandlinger vel nærmest angaae den staaende Hærs Jndskrænkning eller mulig endog dens Ophævelse, og det i alt Fald synes vist, at der af sammes Virksomhed ikke kan ventes noget hurtigt Resultat, maa jeg ligefuldt stemme for en Committee. Prof. Bang: "Som Medlem af den Commission, der er nedsat til at undersøge Gavnligheden af de militaire Uldmanufacturers Vedbliven m. m., har jeg havt Leilighed til at erfarsaameget om den sandsynlige Varighed af den store Militair commissions Forhandlinger, at jeg maa antage, at en saadan Petition, som den af Amtmand Neergaard antydede vilde komme for sildigt, idet Commissionen inden Petitionens Jndgivelse enten vilde være færdig, eller saa nær ved at ende sine Forhandlinger, at den ei burde opholdes med denne Sag. Andragendet afleveredes til den i Anledning af Etatsraad Steen feldts Forslag nedsatte Committee. - Derefter oplæste Cancellieraad Haastrup et af ham indgivet Forslag om at en Revision af Skovanordningerne maatte foretages, og derved tages Hensyn til en passende Straf for dem, som uden Vedkommendes Tilladelse skjære Kosteriis, eller findes udenfor Veie og Stier i Skove, hvor slige Kosteriis nylig ere afskaarne eller afbrækkede. Grev Ahlefeldt fandt, at en ny Lov om Skovforseelser vilde være høist ønskelig, men nærværende Forslag var meget ufuldstændigt, hvorimod Regjeringen udentvivlvilde kunne forelægge et langt fuldstændigere og bedre. Han forespurgte i denne Henseende, om ikke et saadant kongeligt Lovudkast, hvorom den Kongelige Commissarius i forrige Møde havde givet Forsamlingen Haab, snart maatte kunne ventes. Proponenten bemærkede, at han havde anseet det ufornødent, at gaae ind paa en speciellere Undersøgelse af de gieldende Straffebestemmelser, da de næsten alle vare uhensigtsmæssige. Den Kongelige Commissarius bemærkede, at det var ham bekjendt, at Man længe havde arbeidet paa en ny Skovanordning, og dette Formaal var heller ingenlunde opgivet. Hvorvidt Man dermed var avanceret, var ham iøvrigt ubekjendt, da Sagen behandledes igjennem Rentekammeret. Godseier C. Neergaard: "Jeg kan ikke andet end ansee det beklageligt, at Rentekammeret ei har seet sig istand til at tilveiebringe en saa paatrængende vigtig Lovgivning, og jeg erkjender, at Forslagets specielle Deel, hvor ubetydelig den kunde synes, dog ingenlunde er uvigtig. Skjøndt jeg nu selv i høi Grad lider under det Onde, hvorpaa der ved den nye Lov skulde raades Bod, saa maa jeg dog, siden Sagen er under Behandling i Rentekammeret, og der nu dog vel er Udsigt til, at Sagen vil blive endt i vor Levetid, holde for, at det er rigtigst, nu ikke at foretage Noget i Anledning af det foreliggende Forslag. Justitsraad Salicath maatte saa meget mere dele den udtalte Beklagelse over, at Rentekammeret endnu ikke har seet sig istand til at udarbeide den forønskede Lov, som den nye Tyvs lovgivning indeholder en Bestemmelse, hvorefter der, i Henseende til Straffen for Skovforbrydelser, indtil videre skal forholdes efter den gjeldende Lovgivning, saa at her endog er et Hul i denende Lov, hvis Udfyldning maatte være Collegiet magt paaliggende. Ussing : Der er vel saameget mere Grund til at vente, at den paatænkte Skovanordning snart vil udkomme, som det af Reskriptsamlingen sees, at det Kongelige danske Cancellie allerede under 30 Novbr. 1816 har meddeelt Rentekammeret Betænkning over Udkastet til en saadan Anordning og det altsaa vel er at formode, at Kammeret i den Fjerdedeel af et Aarhundrede, der siden den Tid er forløbet, tilstrækkeligt vil kunne have overveiet dette Udkast. Cancellieraad Haastrup erklærede, at da han maatte antage, at de nu stedfundne Discussioner vilde indeholde en vigtig Jmpuls til Sagens Fremme, havde han opnaaet, hvad der var Hensigten med hans Forslag, og han kunde saaledes ikke andet end være villig til at tage det tilbage, hvilket han derfor herved gjorde. Nittende Møde den 8 Aug. For Assessor Ussing oplæste det af ham anmeldte Andragende fra Studentersamfundet angaaende Haandhævelsen af sammes formeentlige Rettigheder, yttrede Præsidenten: "Da denne Sag angaaer Universitetet, føler jeg mig som Universitetets Deputerede opfordret til at deeltage i Discussionerne over samme, og for desto friere at kunne gjøre dette, vil jeg, med Forsamlingens Tilladelse, anmode den ærede Vicepræsident om at overtage Præsidiet, hvorpaa Etatsraad Hvidt overtog samme. Efterat have oplæst Andragendet, tilføiede Producenten: Først maa jeg, med Hensyn til Studentersamfundet i sig selv, bemærke, at dette Selskab, efter min Formening, ikke havde nogen sund Rod i sig, hvorfor jeg troer, at dets Ophør ikke er til nogen videre Skade. Jeg deler navnligen i det Væsentlige de Anskuelser, som Professor Madvig derom har udtalt i et af ham for nylig udgivet lidet Skrift. Paa den anden Side har jeg ligesaalidet seet noget Farligt i dette Samfunds Bestaaen, men troer, at det inden kort Tid vilde have opløst sig at sig selv, uden at man behøvede at have rørt ved det, og at man saaledes her, som saa ofte ellers, har givet en Sag Vigtighed ved den Vigtighed, man selv har tillagt den. Ogsaa maa jeg udtale som min personlige Mening, at Samfundet har handlet meget uklogt i ikke at opfylde det af Consistorium gjorte Forlangende, og derved stillet Sagen saaledes paa Spidsen som nu er skeet. Consistoriets Bekjendtgjørelse af 23 Mai d. A. aander en saadan Velvillie imod Samfundet, og udtaler sig saa smukt om Consistoriets Villie til at tage de Studerende og disses Frihed i Forsvar overalt hvor det maatte behøves, og Consistorium erklærer sig heri saa beredvilligt til at fremme den Forbedring af Universitetsindretningerne, hvorpaa Samfundet maatte gjøre det opmærksomt, at Selskabet, om det end ikke kunde erkjende Consistoriets Ret til at gjøre den Fordring det gjorde, dog, efter mit Skjøn, burde have føiet sig efter Consistoriets Ønske, hvorved da al den Ulempe vilde være undgaaet, hvorover nu føres Anke. Ogsaa vil det erindres, at det kun var et Par enkelte Stemmer, der gjorde Udslaget for den Mening, at man ikke skulde meddele Consistoriet den begjærte Underretning. Prof. Schouw forsvarede ConsistoVebisput, 80 riums Fremgangsmaade og udviklede hvorlunde han ningenlunde kunde tiltræde Petitionairernes Mening, at Consistorium ved at opløse Samfundet er gaaet udenfor sin Competence, (see Stændertidenden S. 109189); efterat derpaa Prof. Clausen, som Medlem af Consistorium, havde tilføiet nogle Oplysninger, tog Commissarius Ordet og forsikkrede, at denne Sag var bleven saa grundigt behandlet, og at det navnlig af Præsidenten og Prof. Clausen saa udførligt beviist, at Studentersamfundet ingen Forurettelse havde liidt, at Commissarius ikke havde Noget at tilføie. Jmidlertid opholdt Ørsted sig lidet ved det Spørgsmaal, hvorvidt den Myndighed, der tilkommer Consistorium over Studenten, ophører, naar disse have underkastet sig Embedsexamen, og kom da til det Resultat, at dette ikke er Tilfældet, ligesom Comm. yttrede, at den Forskjel, der gjøres mellem Studenten og Candidaten neppe har Hjemmel i Lovsproget. Jkke umærkelige ere Kammerherre Benzons Yttringer, der lyde: Præsidenten og Prof. Clausen have allerede med saamegen Tydelighed og Klarhed udtømmende beviist, at det foreliggende Andragende ikke egner sig til at komme i nærmere Betragtning, at jeg endnu kun skal tillade mig nogle ganske faa Bemærkninger. Jeg troer som Fader og i alle Fædres Navn, der have Sønner ved Universitetet, at burde opfordre Forsamlingen til vel at vogte sig for at foretage noget Skridt, hvorved det Tilsyn, som Consistorium har med de Studerende, kunde foranlediges svækket. Naar Man betænker, hvor let de unge Menneskeer lade sig lede af Andre, og hvor sørgeligt det vilde være for Forældre, at tænke sig deres Born, paa hvis Opdragelse de maaskee ofte have anvendt den sidste Skilling, dragne ind i et Samfund, der bortkaldte dem fra deres egentlige Beskjæftigelse, og udsatte dem for istedetfor at de skulde dannes til gode og nyttige Borgere for Staten, at udueliggjøres til dette Kald, saa kan Man ikke Andet end være Consistorium takskyldig for den Omhu, med hvilken det i Henseende til Studentersamfundet har varetaget hiint Tilsyn, og jeg maa paa det Bestemteste fraraade, at der i denne Sag nedsættes nogen Committee. J en ganske anden Aand og med en Varme, hvorfor enhver Student maa takke den Deputerede, talte Drewsen, der blandt Andet yttrede: "Jeg maa saameget mere beklage Samfundets Opløsning, som jeg ikke kan see nogen anden Grund til samme end Frygt. Men der er ikke i Selskabets Statuter et eneste Ord, der tyder hen paa noget Ulovligt, og heller ikke paa dets Generalforsamlinger er der foregaaet Noget, som kunde give den fjerneste Anledning til Frygt, og paa disse Generalforsamlinger kunde desuden Professorerne være tilstede, saa at de kunde forvisse sig om, at ikke det mindste Ulovlige foretoges, og i modsat Fald foranledige, at Samfundet blev opløst. Havde Man ventet med Opløsningen, indtil Samfundet havde gjort sig skyldig i Misbrug, da vilde alle Stemmer have været for den, medens nu sikkert ikke Faa ere imod den. Fremdeles bemærkede Drewsen: "Uagtet jeg ikke betvivler ConsistoriumsCompetence til at opløse Samfundet, kan jeg dog ikke Andet: end ansee dette Skridt for unødvendigt og desuden mindre klogt, thi Consistorium har derved forbittret Følelsen hos et ikke ringe Antal Borgere, der netop høre til den Classe, i hvilken Staten skal søge sine Embedsmænd, og paa hvis Tillid det er Regjeringen nødvendigt at gjøre Regning; men naar Regjeringen ikke vil skjænke Studenterne Tillid, kan Følgen maaskee let blive, at de ikke heller ville vise Regjeringen den Tillid, paa hvilken man ellers let kunde være vis. Jeg maa saaledes, efter alt Anførte, meget beklage, at Samfundets Opløsning er skeet, førend det endnu havde gjort sig skyldig det allermindste Misbrug, da i dette Tilfælde alle Stemmer vilde have været for Opløsningen. Derpaa talte Stenfeldt, (Proprietair Hansen tiltraadte ganske Kammerherre Benzons Anskuelser i denne Sag), Clausen, Mynster og flere Andre imod Andragendet, og Resultatet blev, da Præsidenten og Clausen ikke gave deres Stemmer, at det eenstemmigen med 52 Stemmer afvistes!