Ribe Stifts Adresseaviser, 1827-06-26
Under 7de Juni er udkommen følgende Forordning angaaende adskillige Forholdsregler til Betryggelse for Umyndiges og andre under offentlig Bestyrelse eller offentlig Tilsyn staaende Midler af følgende Jndhold: §. 1. Naar Umyndiges eller andre under offentlig Bestyrelse eller offentlig Tilsyn staaende Midler herefter udlaanes, bor de Eiendomme, hvori Sikkerhed skal gives, uden Hensyn til Assurance eller de ved de i Anledning af Forordningen af 1ste Octbr. 1802 udnævnte Commissioner satte Vurderinger paa Jordeiendomme, vurderes efter de gangbare Priser i Kjøb og Salg, og af den Værdie i Sølv, hvortil Eiendommene saaledes ere ansatte, maa ei udlaanes mere end 3/8 Deele. Dog er særskilt Vurdering ufornøden, saafrem Laanet hjemles ved den i Rescriptet af 7de Febr. 1794 §. 11 antagne Værdie. s. 2. Ved de specielle Taxationer over Eiendommene, blive følgende Regler at iagttage: a) Dommeren bør altid nøie indskjærpe Taxationsmændene, at de, i Overeensstemmelse med Rescriptet af 7de Febr. 1794 S. 6. have at tage Hensyn til Eiendommenes virkelige Værdie i Handel og Vandel, og ikke enten til Assurancen eller til hvad Bygningen kan have kostet at opføre, saalidet som til det, Eiendommen, under heldigere Conjuncturer, har været og kan forventes igjen at ville blive værd. Ved Afhjemlingen bør og Taxations mændene udtrykkeligen beedige, at hiin Regel af dem er iagttaget. b) Den, der attraaer Laanet bør for Mændene opgive den Sum, hvorfor Eiendommen sidst er solgt. Dersom han dertil behøver en Attest af Partebogen, bør derfor i Gebyhr til Retsskriveren ei betales mere end 24 Rigsbankskilling Sølv, men der bør da gives Attesten den Paategning, at den kun maa bruges til hiin Hensigt. Hvis Eiendommen ikke er solgt i en saadan Periode, at der kan sluttes noget af Kjøbesummen, bør Mændene tage Hensyn til hvad andre lignende Eiendomme koste, hvilket heller ikke i det modsatte Tilfælde bør tabes af Sigte. e) Mændene skulle tillige tage de Jndtægter i Betragtning, som Eiendommen efter Rimelighed kand give af sig, naar den udleies, og de særdeles Byrder, som hefte paa samme. d) Naar den Sum, der skal udlaanes, overstiger 500 Rbdlr. Sølv, bør Rettens Skriver overvære Forretningen, veilede Mændene og føre Forretningen i Pennen, hvorved han bør sørge for, at den bliver vel motiveret og nøiagtig i alle sine Deele. Han bør derfor, foruden, fri Befordring, nyde den samme Betaling, som den, der er tilstaaet Dommeren for Udnævnelsen og Afhjemlingen, og, hvis Summen er over 1000 Rbdlr. Sølv, det Dobbelte; hvorhos det følger af sig selv, at han desforuden nyder de øvrige ham, efter Vor Placat af 17de Decbr. 1823, tilkommende Gebyhrer. e) Forsaavidt de Midler, hvoraf Udlaan skal gjøres, er umiddelbar bestyres af en Overøvrighed, bør Taxations forretningen, inden den afhjemles, indsendes til Amtmanden, eller hvem der ellers har Overtilsynet med hine Midler. Den saaledes foresatte Authoritet maa være beføiet til at nedsætte den Sum, der bevilges udlaant, under det, der, i Følge Forretningens Udfald, kunde udlaanes, hvis der findes Betænkelighed ved at udlaane den fulde Sum. f) Saavel ved Mændenes Udnævnelse, som ved Forretningens Afhjemling, bør Dommeren iagttage den størst mulige Omhue for at tilveiebringe en paalidelig Vurdering. (Fortsættes."