Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-03-23
21. Rentekammeret havde ved Circulair=Skrivelse af 24 December 1842 forlangt Amtsraadets Betænkning om, hvorvidt det kan ansees tilraadeligt, at der, saaledes som i Aaret 1840 er foreslaaet i den viborgske Stænderforsamling, gives et Tillæg til den i Forordningen af 3die Juni 1825 § 7 Litra a indeholdte Bestemmelse, som i Almindelighed tillader at anlægge nye Meelmøller, hvor der ingen saadanne findes i 1 Miils Afstand, saaledes at denne Tilladelse gjøres afhængig af, at ingen særegne Omstændigheder maatte tale derimod. Da Amtsraadet fandt, at et saadant Tillæg til Forordningens ubetingede Tilladelse kunde være hensigtsmæssigt, besluttedes det at tilraade samme. 22. Det samme Collegium havde, paa Grund af eet fra flere Amtsforvaltere indkommet Andragende, forlangt Amtsraadets Betænkning om, hvorvidt disse Embedsmænd kunne være at fritage for det Amtsrepartitionsfondene vedkommende Kasse- og Regnskabsvæsen, efter at disse Fonds ved de i Anordningen af 13de August 1841 indeholdte Bestemmelser ere underlagte Amtsraadenes Bestyrelse, eller der i al Fald kan tilstaaes dem nogen Godtgjørelse for deres dermed forbundne Arbeide. I Anledning heraf besluttedes det at yttre, at man ingenlunde med Collegiet kunde tillægge de Grunde, paa hvilke Amtsforvalterne have troet sig berettigede til at fritages for Amtscommunernes Regnskabsvæsen nogen Vægt, eftersom dette ved Lovgivningen er dem paalagt baade for Amtsrepartitionsfondens og for Amtsfattigkassens Vedkommende, og det Princip, hvorefter den nyere Lovgivning har overdraget Communerne Bestyrelsen af deres egne Anliggender, ei kan stifte en saadan Fritagelse, saalænge der ikke existerer nogen udtrykkelig Bestemmelse desangaaende, ligesom det eiheller skjønnes at være uforeneligt med en fri Communalforfatning, at Communens Kassevæsen forvaltes af en af Regjeringen beskikket Embedsmand, eller at Collisioner kunne opstaae af Amts forvalterens Stilling i Forhold til Amtsraadet, da denne ei er forskjellig fra det Forhold, hvori han forhen stod til Amtmanden, forsaavidt de communale Anliggender angik. Jhvorvel man saaledes ikke kunde erkjende, at Amtsforvalterne have nogen Ret til at fritages for det communale Kasse- og Regnskabsvæsen, hvilket man fandt det rigtigst at de i Fremtiden, beholde, maatte man dog ansee det for billigt, at de erholde nogen Godtgjørelse for det Tab i Jndtægten, de i den senere Tid have lidt, medens deres Arbeide er forøget; men at nogen som helst Godtgjørelse her i Amtet udredes af Repartitionsfonden eller Amtets øvrige Kasser maatte Amtsraadet paa det bestemteste modsætte sig, idet man overeensstemmende med et Princip, som Stænderne tidligere have vedkjendt sig, ansaae det for at paaligge Statskassen at yde Embedsmændene tilstrækkelig Løn for deres Arbeide; dog kunde man intet have at erindre imod, at den ubetydelige Godtgjørelse af 6 Rbd. pr. Herred, som de, efter en Resolution af den forhenværende Amtsfattigdirection, hidtil have oppebaaret af Amtsfattigkassen, vedbliver. 23. Et Sogneforstanderskab havde indstillet til Amtsraadets Afgjørelse, og Jndbindingen af en Bog, der efter dets Beslutning holdes over Fribefordringer til Fattigvæsenet, skulde bekostes af Communen. Dette besluttede man at besvare bekræftende, da det fandtes rigtigt, at slige Bøger ere forsynede med ordentligt Bind.