Norske Intelligenssedler, 1796-09-28
gent Nr. N Jntele Nor Onsdagen den 28 September 1796. jeg kan ej tabe meere. Skjæbne - lad Forbenget falde Toung, Skaberens Mester-Værk iblandt Støvets Ruiner FRUE KAREN ANKER FöD ELIESONhviler her. Hun opsendte Hendes lyse og skyldfrie Aand 1796 den 18de September. Hendes Fødsels- og Bryllups Dag saa reen og ubesmittet som den kom fra sit evige Udspring Hun levede ikkun i 37 Aar. Hvilket kort Liv for de fleeste - hvilket langt - brugt saa værdigen som Hendes Hun var gift i 18 Aar med en ædel og retskaffen Mand i Ordets heele Vidde HR: JESS ANKER. som var Hende og Dyden tro - skjönnede Hendes Værd - og fortjente Hende Hun efterlader 4 smukke og vel opdragne Børn, som forkynde at Hun var - og hvordan Hun var, Hendes Anstand var Apollonisk Viisdom med Chariternes Ynde Reen, uskyldig, blid og stille-höitideliggjenstraalte Hendes Blik den Himmelske Salligheds Morgenrøde. Hun talte - Hun skrev - Hun sang - Hun bevægede sig og Cymbler med heele Harmoniens fortryllende Kraft. Hun - Mester i alt - lærte fra sig og ordnede sit Huus saa Klogt og kierligen, at enhver adlod i at elske og beundre Hende Föd med alle Natur-Evner, Hendes Fliid havde dyrket til mueligste Fuldkommenhed, var Hendes Udvortes dog simpelt, glimmerlöst og beskedent. Bluefærds milde Rödme ædel Anstand og de reeneste Sæder advarede Letsind om hvert afvigende Skridt og Hendes heele Forhold var indrettet efter Maadeligheds, Anstændigheds og Dydens hellige Forskrift Ja, sig: Du Ordets værdige Tolk Med hvilken Taalmodighed i Lidelser - med hvilken sand Religion - Salvelse og opløftet Aand Hun forlod det Jordiske Siig med hvilken Viisdom Hun gjennemstrømte Dit, Mands og ældste Söns Hjerte da Hun aflagde Regnskab for Alherren om sit vel anvendte Liv, da Hendes Roe i Oplösningens gyselige Gjeblik forkyndte: At hver Lidenskab var Hendes Slave. At salig Bevidsthed om Pligters Opfyldelse gav Adkomst til lyksalig Evighed At Hun var Herre over sit Hjerte - i Fred med sig Selv - og kjendte Gud Hellige Aske! Som Din Mand og Börn og hver som kjendte Dig nærme sig med Veemodens bitterste Taarer, Du skal advare Dine Börn naar de feile og ved at tænke paa Dig bevare Dyden uskad i Deres Hjerte Salige Skygge - opløste Engel Farvel! Du var et Mynster paa Jorden - Du bliver en Prydelse i Himmelen. B. A. Duplik til Herr Kølle. Porlad mig, jeg er heller ingen Elsker af nogen Slags Krig, men vel af videnskabelig Undersögelse. Det var ingenlunde Hensigten med hin Indrykkelse, at gjøre en fortjent Medborger latterlig eller paaföre ham nogen Injurie, men kun at bestride hans, vistnok velmeente, men sit vema verbo! - ilde overlagte Projekt, som og ventelig faaer andre lige 6) Projekters Skjebne: det kommer ikke i Stand. De havde altsaa ikke havt nödig, at ivre Dem saa stærkt, samt opholde Dem saa meget ved Indsenderens simple Underskrift, som han troer, ethvert redeligt Menneske kan gjöre til sin. Jeg har aldrig hørt Deres Taler, gesaa lidet beskyldt Dem for, deri at indblande nogen urimelig Miskmask af Jydsk, Oplandsk " p. Deres Svar paa den Kjöbenhavn ske Kritik har jeg ikke seet. Jeg troer, tildeels med Dem, - at vi kan gjerne undvære C. C.W, Z af vort Sprog, og at vi, i Stedet for 1, bør bruge Jod for og efter en Vokal i samme Stavelse, saasom: Skjeg, (ikke, Skieg") jevn Vei, Hjort, forskjellig o. s. v. Jeg holder ydermere for, at man ikkun bør bruge latinske Bogstaver, som jeg uden al Tvivl troer, ere rundere, jevnere, smukkere, læseligere, lettere at gjöre, og med et Ord: naturligere end vor nu havende Munkeskrift. Taal for Resten, at man med Beskjedentlighed gjör Dem, som Videnskabsmand, opmærksom paa nogle Varianter der allerede have indsneget sig i Deres ny Skriveart: I Afhandlingen, om Skriverigtigheden" skriver De Greve", i Intelligentsbladet: Græve ". I Religionsafhandlingen: Fortale ", i Intell. Far talen I Beskrivelsen over Snaren: Christiania" - og bag efter Kristianiæ-Fjorden. Ej at tale om, at De skriver, varam " og vortil De taler om Vellyst for vore Oren, men kan " en alt far skralende Kjirke-Musik af Sang av Are-Værket, nogensinde blive behagelig for vore Gjen og Ören, vale: b - 8, d. 20 Septbr. 1796. J. J. V.