Berlingske Tidende, 1822-03-18
Hamborg, den 6te Marts. Herværende offentlige Blade indeholde Følgende: Fra den Græske Marine=Capitain, Nicola Chiesala, er os tilsendt en omstændelig Underretning, af hvilken vi meddele Følgende: Af offentlige Blade har jeg erfaret, at Prinds Mehemed Aly Mirza, den Persiske Schachs ældste Søn, er død. Han var Commandant over de to Provindser Jrak og Kurdistann, og havde sin Residents i Kirmashak. Jeg kan ikke beskrive Dem den dybe Sorg, som denne Efterretning har foraarsaget mig, formedelst det dermed forbundne Tab, som min ulykkelige Gieske Nation har lidt ved at miste en Prinds, hvis mægtige Medvirkning til mit Fædrelands Befrielse havde været af saa stor Vigtighed. Fritaget ved Prindsens tidlige Død fra den Tanshed, som jeg havde maattet tilsværge ham, kan jeg nu nøiere forklare mig. Efter min Afreise fra Constantinopel giennemreiste jeg hele LilleAsien, og ankom til Bagdad, hvor jeg modtoges af den lærde og i mange Henseender saa udmærkede Brittiske Resident, Hr. Rich. Medens jeg var der kom med en Tatar, som Hr. Rich modtog, Efterretningen om Grækernes Opstand. Strax besluttede jeg mig til, at afreise til Persien. Jeg ankom til Kirmashak, og blev af den ulykkelige Persiske Prinds Aly Mirza modtaget med den største Velvillie. J hans Tieneste befandt sig blandt flere: Hr. Oms, Spansk Kanonstøber og Chef for hans Artillerie, 6 Franske og flere Jtalienske Officerer. Hr. Reymond, fordum Fransk Consul, var Ingenieur, og Directeur for hans Arsenal. Enhver af disse Herrer erholdt aarlig 100 Toman, eller 1600 Franker, tilligemed frie Underhold og Fourage for deres Heste. Hos Abbas Mirza, den 2den Persiske og Prinds, som Schachen, som bekiendt, havde bestemt til Tronfølger, vare mange Engelske Officerer. Aly Mirza havde valgt sig den Macedoniske Alexander til Mønster ; dennes Billede fandtes i alle hans Værelser, ligesom og Portraiter, af de største Mænd i Europa. Som forhenværende Søemand havde jeg nogen Kundskab i Mathematik og Mekanik. Prindsen lod mig i hans Overværelse med Sextanten optage Kirmashaks Solhøide, og bestemme dens Beliggenhed. Jeg var bortfiernet fra mit Fædreland, og kunde ikke med mit Blod og med mine ringe Kræfter understøtte mine Landsmænd, Grækerne. Jeg var nemlig fra mit Fødested paa Zante gjort landflygtig af den Engelske General Maitland, uden at vide hvorfor, og uden at kunde retfærdiggiøre mig. Jeg gjorde Prinds Aly Mirza en tro Skildring af Grækenlands sørgelige Tilstand, og af de Grusomheder, som Tyrkerne udøvede der. Disse Skildringer gjorde et dybt Jndtryk paa ham, og jeg maatte flere Gange gientage dem; ogsaa bleve de af andre Personer bekræftede. Jeg undres meget over, sagde han, at hele Europa forbliver ligegyldig ved saadanne Grusomheder, og at man ikke bekæmper Undertrykkerne. Forskellighed i Religionen kunde rolig bestaae ved Siden af hinanden, og alene af det høieste Væsen dømmes. Da Aly Mirza var saa godt stemt for Grækerne, saa opfordrede jeg ham til, at erobre de tilgrændsende Tyrkiske Provindser, Bagdad, Bassohra a. Han lovede mig derpaa hos sin Fader at ville anvende alt til at han erklærede Tyrkerne Krig, imedens han edelig forpligtede mig til, ikke at meddele Nogen denne Hemmelighed. J Ma Maaned 1821 reiste han ogsaa i denne Hensigt til Teheran, Schachens Residents. Da jeg siden var afreist til Petersborg, erfarede jeg der Persiens Krigserklæring imod Porten. Jeg ilede nu giennem tusinde Vanskeligheder tilbage til Prinds Aly Mirza, for at bevidne ham min inderligste Tak, og for at tilbyde ham min Tieneste. J Moscau havde imidlertid allerede Rygtet om Prindsens Død udbredt sig. Sandsynligviis har den ikke været naturlig. Aly Mirza var 15 Aar gammel, af en skiøn og stor Væxt, havde et krigerigsk Udseende og et meget langt Stiæg. J hans Ledsagning befandt sig stedse hans Søster, der var klædt som Mandsperson, og som Perserne kaldte "Amazone." Prindsen havde atten Børn. Den ældste, 20 Aar gammel, var Gouverneur i Hamadan, i Nærheden af hvilken der findes Mindemærker fra Artaxerres og fra den macedoniske Alexander.