Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-02-14
England. J den Throntale, hvormed Dronningen aabnede Parlamentet den 5te Febr., forrekommer denne Passus om det Hollandsk Belgiske Anliggende: "J Forening med Østerrig, Frankrig, Preussen og Rusland havde jeg knyttet Underhandlinger, for at bevirke en endelig Udjevning af Differentserne imellem Holland og Belgien. Et definitivt Freds-Fordrag, begrundet paa tidligere Overeenskomster, hvilke begge Partier vare tilbøielige til at tiltræde, er blevet saavel den Hollandske som Belgiske Regjering forelagt. Det glæder mig at kunne underrette Dem om, at den Hollandske Regjering alt har forkyndt Conferentsen sin Antagelse af dette Fordrag, og jeg haaber sikkert, at en lignende Erklæring fra den Belgiske Regjerings Side vil gjøre en Ende paa hiin urolige Spænding, som Tingenes nuværende vaklende Tilstand, har maattet bevirke. De fem forbundne Magters Enighed giver tilstrækkelig Borgen for Fredens Opretholdelse." Med Hensyn til Spanien siges der: "Jeg beklager Borgerkrigens Vedvaren i Spanien, som sætter min alvorlige uformindskede Opmærksomhed i Virksomhed." Videre "Misforstaaelser, som have reist sig, have foranlediget min Gesandts Afgang fra Hoffet i Teheran. Jeg nærer imidlertid det Haab at erfare, at en tilfredsstillende Udjevning af disse Differentser vil sætte Gjenoprettelsen af mine Forhold til Persien paa deres tidligere venskabelige Fod." Den sidste Deel af Talen berører de indenlandske Forhold, og udtaler Ønsket om en bedre Udøvelse af Lovene, en hurtigere Retspleie, den herskende Kirkes forøgede Virksomhed og Grundfæstelse i Folkets Hengivenhed og Ærefrygt; med Hensyn til Jrland forekommer den Yttring: "Reformen og Forbedringen af de Jrlandske MunicipalCorporationer er væsentlig for Jnteresserne i him Deel af mine Stater." – De ministerielle Blade udtale deres Bekymring og Misfornøielse med, at de Radicale maaskee skade den gode Sag derved, at de ville komme frem med deres retfærdige Ønsker og Besværinger i Skikkelse af et Amendement til Adressen. Det hedder nemlig, at Hr. Duncombe, som alt er omtalt, vil foreslaae Forbedringen af Folke=Repræsentationen i Underhuset, og Joseph Hume Afskaffelsen af Kornlovene, begge som Amendements til Adressen. For at forekomme Humes Jver, have de Deputerede fra Antikornlov Selskaberne besluttet at overdrage Sagen til Hr. Villier, som i de første Dage vil forkynde sit Forslag og Kornlovenes fuldkomne, Afskaffelse. – Efterretninger fra Nord-Amerika og Canada over New-York af 16de Jan. melde kun om Henrettelser og Domfældelser i Montreal og Kingston. De, som ved Napierville bleve gjorte til Fanger, ere samtlige uden Undtagelse dømte til Galgen; ligeledes de 159, som toges til Fange ved Prescott. Af Parlamentsforhandlingerne, som indeholdes i de sidste Londonske Blade, er at mærke, at den Radicale Duncombes ovenfor omtalte Amendement til Adressen, som Hr. Ward understøttede, er blevet forkastet med stor Stemmefleerhed, at Sir Peel i Modsigelse med et almindeligt udbredt Rygte har udtalt sig imod Korntoldens Afskaffelse, at Lord Russell (den 5te) og Lord Palmerston (den 6te have forsvaret Englands Antagelse af Conferentsens sidste Beslutning, og at O'Connell i Overhuset har maattet taale Angreb af Lorderne Wellington og Brougham. Belgien. J Anledning af Kamrenes Prorogation siger den Belgiske Moniteur, at, da Kamrene ere udsatte til den 4de Marts, kunne de ikke sammenkaldes til Underhandlingernes Meddelelse; men Regieringen vil under ingen Omstændighed forlænge, Uvishedens Tilstand, c. Regjeringen erklærer sig beføiet til at handle alene i Landets vanskelige Stilling. – J Gent have Conferentsens Bestemmelser og Skibsfarten gjort et slet Jndtryk, man troer, at de ville ikke være stort bedre end Scheldens Spærring og ruinere Belgien; fra Antwerpens Handelstand er en Deputation kommen til Brüssel med en Petition til Kongen imod den af Conferentsen fastsatte Schelde-Told. Ogsaa Jndustrien er nu for at gjøre Modstand. - Central-Comiteen, hvis Arbeider Hr. Ducpetiaux leder, har besluttet at danne en contradiplomatisk Commission som skal vaage over Regjeringens Gesandter paa de vigtigste Poster, da Comiteen og de, som ere ligesindede med den, nære Mistro imod dem, ja aabenbart beskylde dem for Forræderie. Man seer heraf, hvor lidet populær en Diplomat maa være i Belgien, saa længe han, som ogsaa nyligt i Deputeretkammeret, belægges med de foragteligste Skjeldsord, og "Diplomat" og "Nidding" ere synonyme Ord; men man seer tillige, med hvilken, man kunde næsten sige, Impertinence slige folkelige Jnstitutioner behandle Jordens Store. - Det synes, at det Antal af Heste, som Krigsministeren ventede fra Tydskland for Cavalleriets Remonte, men hvis Udførsel Preussen har forbudet over sine Nederrhinske Grændser, var betydeligt. Man anslaaer dem til omtrent 3000. Om det end var Leverandeurerne muligt at lade Hestene gaae over den Franske Grændse, vilde dette dog have Forsinkelser og store Ubehageligheder til Følge, Krigsministeren er ogsaa betænkt paa at forsyne sig andet stedsfra. De af den Preussiske Regjering trufne Forholdsregler vare iøvrigt ikke ganske uforudseete; thi Ministeren fordrede ved Tilslaget af Leverandeurerne, at de skulde overtage Farerne af de Forhindringer hvorpaa de muligen kunde støde i Tydskland. – Efterretninger fra Brüssel af 5te Febr. melde, at den Preussiske og Østerrigske Gesandt virkeligen ere afreiste i den foregaaende Nat. Begge have taget Veien til Aachen. Baron v. Han deel, Østerrigsk Legationssecretair, reiste samme Dags Morgen til Paris, hvorfra han vil gaae til London, for at overbringe Forklaringer og Grundene til dette Brud med Belgien. Disse Grunde ere alene at søge i Gen. Skryneckis Nærværelse. Denne skal før sin hemmelige Afreise fra Prag have skrevet til Fyrst Metternich, for at meddele ham sin Kaldelse til Belgien, hvilken han antager. Strax afgik der befalinger fra Wien til Prag og Brüssel. J den første By fandt man ikke Skryneck. Coureren til Brüssetog sin Vei over Berlin og medbragte derfra Jnstructioner for den Preussiske Gesandt i Brüssel, af samme Jndhold som de for den Østerrigske Gesandt; de skulde nemlig forlange deres Passer, naar Skryneck ikke strax fjernedes fra Belgien. Kong Leopold har imidlertid afgjort vægret sig derved. Ved et sælsomt Sammenstød antage i samme Øieblik, da de to Legationers Afreise synes at tyde paa Krig, de politiske Sager i det Jndre en Skikkelse, som berettiger til den Formodning, at Regjeringen er tilbøielig til at gaae ind paa Conferentsens Beslutninger. Ganske uventet bleve saaledes Kamrene prorogerede den 4de Febr., og tillige erfarede man, at Kongen har antaget Finants- og Justits Ministrenes Afsked, som begge regnes til det Ultra-Partie, der stemmer for Modstand. Efterretninger fra Paris og London og især den Vished, at Kong Vilhelm har antaget Tractaten, kunde muligviis have bevirket dette.