Aalborg Stiftstidende, 1845-11-14
Aalborg, den 14de November. Efter Dagsberetningerne fra Kjøbenhavn er Pengemarkedet der endnu trykket, da Nationalbanken kun disconterer 15 Procent af indgivende Seddelvexler og der i privat Disconto er betalt 7 a 8 Procent p. a. Ved saaledes at inddrage sine Disconteringer af indenlandske Vexler nøder Banken altsaa Handelstanden, til at knytte sig intimere til hamborgske Forbindelser for igjennem disse at kunne erholde den fornødne Bancocredit til Omsætningerne. At Landets Handelselvstændighed altid maa lide under naar Bankinstitutet saaledes vanskeliggjør og næsten tilintetgjør den indenlandske Vexelomsætning og paa en Maade tvinger Pengecanalen umiddelbart hen til Hamborg, hvor der af den naturlige Vei flyder Fordeele nok af Landets Omsætning og som det derfor ikke var ønskeligt at forøge meer end de geographiske og Pladsforhold gjøre til Naturnødvendighed: er soleklart. Det er forøvrigt ikke blot for Landets almene Handelsomsætnings Skyld, men ikke mindre for dets Hovedbørses, Kjøbenhavns Vedkommende, at denne Afledning til det hamborgske Pengemarked maa beklages; thi det er bekjendt og vitterligt, at den kjøbenhavnske Børs i de senere Aar har hævet sig betydeligt til Selvstændighed og navnlig har draget en stor Deel af Landets Kornsalg til sig. Som bekjendt skee nu næsten alle Korn salg om Efteraaret paa Leverance og, saavel i Hamborg som i Kjøbenhavn, imod tre Maaneders Vexeltrassering for endeel af Beløbene. Men naar Landets Bank indskrænker eller vanskeliggjør den indenlandske Vexeltrassering, maa Kiøbmanden naturligviis søge sin Vexelforbindelse i Hamborg for at kunne afgive Bancovexler og maa da som Følge heraf ogsaa ofte mod sit Ønske overdrage Salgsdispostitonerne til Hamborgs Børs. See dette er den naturlige Følge og det et for silde at betænke det naar man har tvunget Handelen indi en anden Retning end den der kan yde Landets Omsætning den størst mulige Frihed og bringe Landets egen Handelstand de størst mulige Fordeele uden netop at nøde den til at kaste sig i større Afhængighedsforhold af Udlandet end den behøver. Havde vi bare et selvstændigt Handels collegium, saa vilde det hermed vistnok allerede have stillet sig anderledes og dette vilde vistnok ikke uden Held idetmindste have virket til at aabne Handelen større og lettere flydende Pengekilder her hjemme, istedetfor at denne nu maa sammes i sine frie Dispositioner eller ogsaa kaste sig ind i gridske Discontenters Arme. Banken kan skabe Midlerne til at forebygge det Sidste og den burde gjøre dette, ikke blot ialmindelighed hvor dens Hjælp til den indenlandske Omsætning behøves, men saa meget meer i en Conjunctur, der, imedens man i Udlandet lider af Penge- og Kornmiserer, er blomstrende for Danmark, hvis rige Production finder en rivende Afsætning til høie Priser, og hvis Handelspeculation ikke er ormstukken af nogen Slags outretet Fonds- eller Jernbane raseri, men gaaer sin solide og naturlige Vei fremad til Velstand. Hs. Maj. Kongen skal ogsaa personlig interessere sig for at see Forholdsregler grebne, der kunne bringe Lettelse i Handelens Pengeomsætninger, og den Assistance, som Stats kræfterne kunne yde, vil derfor vist ogsaa villigen komme imøde. – Med Bankactier var det i Kjøbenhavn atter sidste Post flauere og man kjøbte til 152 uden Udbytte (hvilket Sidste vi bede at bemærke for at forstaae de fremtidige Børscoursnoteringer og udbød pr. December til 159 1/2 incl. Udbytte. Børsens Kornomsætninger vare, efter de sidste engelske Beretninger, blevne stille, derimod var indløbet Ordre paa Rug fra Rusland og Sverrig, men som af Mangel paa Skibe maatte forblive undførte. Til Byens Forbrug var Rug stegen til 6 1/2 a 7 Rbdlr. og Hovedstaden vil inden Vinteren behøve betydelige Tilførsler.