Aalborg Stiftstidende, 1846-09-10
Aalborg, den 10de September. Fra Hertugdømmerne bringer Dagsposten (foruden ovenfor indeholdte Notilser) endnu følgende Efterretninger: J Kiel er, efter "Børsenhallen den 5te ds., bleven afholdt en offentlig Forsamling og indgivet en Klage til den holsteenske Overret overOlshausens Arrestation, der i omtrent 3 Timer fik 900 Underskrifter. Desuden har et Antal anseete Jndvaanere tilbudt Retten en Caution for hans Løsladelse. Medens den anførte, meget talrige Forsamling afholdtes, var Hovedvagten fordobblet og Militairet consigneret. Olshausens Broder, Professor i orientalske Sprog og Rector magnisicus ved Universitetet i Kiel, erholdt efter lang Bestræbelse en kort Samtale med sin arresterede Broder i to danske Officerers Nærværelse. Efter "Neue Zeit." skal Th Olshausen, i Bevidsthed om sin Uskyldighed, snart vente sin Frigivelse. Efter nogle Beretninger skal hans Arrestation være foranlediget ved Cancelli-Ordre, den vil da i saa Fald ikke, som man har anført, kunne grunde sig i hans Vægring af at afgive Erklæringer og fremtidig Jkke-Deeltagelse i Forsamlinger, og man maa nu oppebie den indledede Undersøgelses Resultat. "Berl. Tid." støtter nu, til Jndvending imod Fædrelandets Tvivl om Legaliteten af denne Arrestation, denne tillige paa, at Olsh. allerede havde ratihaberet et Referat af en Tale, han havde holdt i den foregaaende Borgerforsamling, hvis Jndhold upaatvivlelig ogsaa maatte komme og er kommet i væsentlig Betragtning ved Bestemmelsen af hans Arrestation." Denne Deduction stemmer ikke med de tidligere Angivelser, og den paaberaabte Tale maatte da ogsaa have været af en exentrisk-oprørsk eller statsforrædersk Natur, hvis den skulde have kunnet begrunde en saa overordentlig Foranstaltning istedetfor en blot Tiltale, og et saa graverende Jndhold have vi i denne Tale ikke kunne finde, om det vel end maatte være skikket til særdeles at henlede Regjeringens Opmærksomhed paa sig. Det nu senere meddeelte kgl. Rescript, der havde havt Cancelli Forbudet imod Forsamlingen i Nortorf til Følge, indeholder heller ingen formeentlig Grund til den foretagne Fængsling af enkelt Jndivid, da det i hint Rescript paalægges Øvrighederne ved alle Midler, at forhindre Forsamlingen og advare mod Deeltagelse i en saadan. At Anledningen til Fængslingen, som "Beobachter om Sunde angiver, skulde være, at Osh. ikke vilde tilbagekalde den af ham berammede Folkeforsamling, kan heller ikke være Tilfældet, da Olsh.'s Navn ikke befindes iblandt Jndbyderne. "Dette siger en Corresp. til "O. Th. Av." – vilde ogsaa see ud som om Regjeringen havde indladt sig i Underhandlinger med en Undersaat, om han vilde bevise den den Tjeneste, at undlade en lovstridig Handling." Saavidt om de Olshausenske Anliggender, til hvis Ressort endnu kan henregnes det i ovennævnte Correspondents og af flere andre Veie indløbne Rygte, at en Troppeafdeling af Garnisonen i Rendsborg ved hin Arrestation og det paafulgte Opløb skal have nægtet Lydighed, idet den nemlig, istedetfor efter Opfordring at understøtte Dragonerne, skal have sat Geværet ved Foden og forholdt sig rolig, (Denne Beretning stemmer med andre private Efterretninger og vil vel, hvis den saaledes er rigtig, have gjort betænkt paa fremtidige betryggende militaire Forholdsregler. J en Beretning fra Kiel i Neue Zeit." hedder det ogsaa i samme Aand som den, der ved det rendsborgske Militair siges at have bebudet sig, at der imellem Civil og Militair hersker det glædeligst." Forhold.) "Berl. T." indeholder forøvrigt nu officiel Efterretning om, at Grev Reventlow Criminipaa Ansøgning i Naade er bleven entlediget fra sin Post som Præsident i det slesvig holsteen-lauenborgske Cancelli og at 1ste Deputeret i Rentekammeret, Kherre. Grev Moltke er bleven udnævnt til Cancellipræsident. Rygtet omtaler flere Entledigelser, iblandt disse nævnes Politimesteren i Kiel, Justitsr. Wittrok og - den bekjendte Præst og geistlige Taler C. Harms. Den Sidstnævnte skal nemlig i en, senere i Trykken udgiven, Prædiken have omtalt det kgl. aabne Brev og med Hensyn til den 16de Artikel i den ugsborgske Confession have opstillet den Sætning, at Lydighed imod Øvrigheden under givne Omstændigheder kunde være Synd, men - hedder det i "Børsen hallen" – om end denne Udtalelse skulde klinge revolutionair, saa er den dog stræng lutheransk, og desforuden opfordrede hele Prædikenen saa kraftigt til absolut Lydighed, at der for Taleren umuligt kunde opstaae ubehagelige Følger deraf. Ogsaa har han senere, den 6te ds., fra Prædikestolen formanet til Fred og, paa en Maade undskyldende sig, sagt: at han aldrig havde prædiket Andet, end at man skulde give Keiseren hvad Keiserens er osv. "Forøvrigt - siger Beretningen – kan man vel af en lutheransk Præst forlange, at, naar han i nærværende Tid vil prædike om Politik, dette da maa skee uforblommet og med ægte Frimodighed." J Slutningen kan man vel have Ret, men Forudsætningen, at en Præst fra Prædikestolen befatter sig med andet end geistlig Opbyggelse, duer allerede ikke, og Jndblanding af Politik i Prædikener er vistnok allerede høist utilladelig og fra Kirkens Standpunct ikke mindre at dadle At Harms skulde være reist til Før for at gjøre Kongen "Forestillinger, om den Fare, det aabne Brev har fremkaldt for Tilstandene i Hertugdømmerne, erklærer, Børsenhalle for et falsk Rygte. Efter Bremer Zeit." skulde ogsaa den Stænderdeputerede, Over= og Landretsadvocat Claussen og Advocat Bargum have mistet deres Bestallinger. Jngen af alle de anførte Entledigelses=Rygter stadfæster sig imidlertid. Efter samme anførte Tidende skulle Prælater, Ridderskab og øvrige Besiddere af adelige Godser i Schleswig-Holstein bestræbe sig for at faae Revenuerne af de dem tilsikkrede og nu med de sidste 20,000 Rbd. udbetalte Tolderstatningspenge, der staae prioriterede i de adelige Godser med 3 Procent og skulle anvendes til fædrelandske Øiemed, anvendte til at skadesløsholde de Embedsmænd, der under nærværende Forhold maatte blive nødsagede til at renoncere paa den schleswig-holsteinske Statstjeneste." Prinds Frederik modtager stadigen sympathetiske Adresser, senest ogsaa en fra Haderslev. – Prof. Paulsen er med Familie afreist fra Kiel. Efter de sidste Pøbeloptrin imod ham har han vel ogsaa skyldt sin Familie at tage et saa beklageligt Hensyn til en furieus Stemning. (P. er en Svigersøn af Prof. Bloch i Roeskilde). 9 af Kieler Universitetets Professorer, Falck, Hermann, Tønsen, Christiansen og Madal af det juridiske Facultet, Ravitz og Stein, Professorer i Statsretten, og Droysen og Waltz, Professorer i Historien, have forfattet en Memoire til Svækkelse af den Commissions-Argumentation, hvorpaa det kgl. aabne Brev støtter sig, og ville overrække Samme til Kongen. Memoirens Forfatter er Prof. Falck. Som Forfatter af Commissionsberetningen nævner man nu Gesandten, i Frankfurt, Baron Pechlin, da Dr. Oswald, som fortiden er paa Föhr, skal have nægtet al Andeel deri. - Paa Wilhelminenhobe, ved Kiel var, efter "Neue Zeit.", den 2den ds, en stor Mængde Mennesker forsamlet og hvoriblandt flere Talere udtalte sig uforbeholdent og under almindeligt bifald om de seneste Begivenheder. Tillige blev der foreslaaet, at der fra alle Deele i Schleswig-Holstein skulde samle sig saa mange Mennesker som muligt, om ogsaa i tusindeviis, paa Kongens Geburtsdag i Piøn, for at gratulere Hs. Majestæt og tillige bede ham om at tilbagekalde det senest Forefaldne" (!). Den 6te skulde afholdes en stor Forsamling i Provstiet og den følgende Dag atter paa Wilhelminenhobe for at forberede Skridt saavel til den (imidlertid forbudte) store almindelige Folkeforsamling i Nortorf som til Sammenkomsten i Pløn.