Jyske Efterretninger, 1794-12-29
Paris, den 6te DeDe anklagede Nanteser have indi Revolutions=Tribunalet en Erklæring af følgende: hold: "Længe knurre alt Haan, Ydmygelse og Had over vore Hoveder, længe overantvorde gyselige Mistanker, som ved nogle Facta faae Troeværdighed, os dagligen til tusindfold Død, og Ophavsmaaden til alle vore Qvaler nyder endnu sin Friehed, og det Menneske, der electriserede vore Hoveder, ledede vore Bevægelser, despotisere de vore Meninger, styrede vore Skridt, betragter roliligen vor Uroe og vor Fortvivlelse. Nei, Retfærdigheden kræver ham, der misbrugte vor Godtroenhed til at fælde os; ham, der viiste os Svælget, hvor vi blindt henkastede os paa hans Røst, og der er nedrig nok til at forlade os paa Bredden. Det er vigtigt for vor Sag, at Carrier kommer for Tribunalet. Dommerne og Folket maae erfare, at vi blot vare passive Redskaber for hans befalinger og hans Rasenheder. Man fremkalde alle Patrioterne i Nantes. Alle istemme kun et Skrig, Carrier har ene fremskyndet, prædiket høit, befalet alle de revolutionaire Forhold. Carrier tvang Tribunalspræsidenten, uden Lov og Dom at lade quillottinere 40 Vendeer, der grebes med Vaaben i Haanden; Carrier evang Krigscommissionen lovformelig at myrde 3000 Røvere, der pestbefængte Staden; Carrier gav Hals og Haand over de lovfældede Oprørere til en Lamberti, en Fouquet, der misbrugte deres Magt, indtil at opoffre frugtsommelige Qvinder og Børn. Carrier foreslog, da der i Bussag truedes med Opstand, og et Angreb af den catholske Armee, alle de foreenede Administrationer, at lade samtlige Fanger aflive i Massa. Carrier befalede at drukne hundrede og nogle Personer, hvis Opoffrelse han troede vigtig for Fængslernes og Stadens Rolighed. Carrier gav, kort sagt, rene dette skrækkelige Fremstød, der drev brændende men ærlige Patrioter uden for Grændsen. Eedsvorne i J, hvis Væsen bekuder Upartiskhed; J, som have saa mange forledte Slagtofferes Ære og Liv i eders Hænder, J vil ikke afsige Dom over deres Skiæbne, uden at have hørt Ophavsmanden, til alle deres Ulykker og alle deres Feil. J Retfærds og Sandheds Navn, lader Carrier fremstaae; han komme at retfærdiggiøre sine ulykkelige Haandlangere, eller være ædel nok til at erkiende sig ene skyldig."De mange Tyverier og Mord, som baade i og omkring Paris nu udøves, siges at skee af de Folk, der tilforn have været besoldede af Jacobinerne, men nu drive deres forrige Haandtering paa egen Haand, da de ikke længere kan giøre det lovlig, som forhen. - Der hersker stor Forvirrelse og Uenighed i Conventet, hvilken Jacobinerne understytte, da det ene Partie mistænker det andet og søger at styrte deres Modstandere, saavel hemmelig som aabenbar, saa barbarisk, som det forrige System var under Robertspierre, saa farligt holde dog nogle det nu værende moderate for at ville blive. J øvrigt ere mange anseelige Familier vendte tilbage til Frankerig og blevne godt modtagne. Sagerne ere nu komne saavidt, at man troer, at Conventet med al sin Magt ikke kunne redde Billand de Varennes, Barrere, Collot de Herbois, og fleere, da man offentlig raaber og Hevn paa Nationens Vegne for 200,000 Fanger, der igien ere satte i Frihed, og over 600,000 Mennesker, hvilke ved Guillotinen have mistet deres Forældre og Sødskende, man fordrer, at de, som have foraarsaget samme, skal igien nyde Giengieldelse paa Skaffettet, og hvor meget Blod vil der da ikke endnu blive udgydet? – Fra alle Kanter indløbe utallige Klager, hvorved Conventet sættes i den yderste Forlegenhed.