Aalborg Stiftstidende, 1833-04-01
Af den irlandske Bills 41 Artikler ere nu nogle og tyver passerede gjennem Committeen, men med forskjellige tildeels ikke uvigtige Amendements. J Anledning af OConnells Paastand, at Regjeringen burde afstaae fra sit System at inddrive resterende Tiende med Magt, opfordrede Hr. Stanley ham til at nævne et eneste Tilfælde, hvor Regieringens havde fordret Erstatning for de Forskud, som den havde gjort de Geistlige, undtagen hvor Yderen umodsigelig har været istand til at betale og kun med Forsæt nægtet Betalingen. Jmidlertid gjorde dog et Medlem følgende Forslag. Det er ikke Gouverneuren tilladt at bringe den ham ved denne Lov overdragne Myndighed i Udøvelse i noget Grevskab eller District, blot fordi Tienden paa enkelte Steder i samme ikke er erlagt. Mod dette Amendement havde Lord Althorp Jntet at indvende og samme blev derfor ogsaa antaget. Modet andet derimod, som indeholdt, at nærværende Lov slet ikke skulde angaae Tiendens Erlæggelse, protesterede derimod Ministrene og dette blev ikke heller antaget paa Grund af at en factisk Modstand derved kunde ansees retfærdiggjort, naar samme kun angik en Tiendesag. En anden Modification af Betydenhed har funden Ste ihenseende til Krigsretterne. J Anledning af den Jndvending, som Adskillige og især Hr. Sheil havde fremført mod disse, at nemlig de samme Officerer, som først havde været i Activitet for at dæmpe een eller anden Urolighed, siden skulle sidde som Dommere over de i disse indviklede eller for Deeltagelse i samme tiltalte Personer, foreslog Hr. Stanley, at ingen Officeer, der havde gjort Tjeneste i et proclammeret District, maatte sidde som Dommer i en Krigsret. Tillige erklærede han, at det var Regjeringens Hensigt at sende Opficerer af høi Rang over fra England, for at fungere i disse Krigsretter og at man vilde give disse til Medhielpere irlandske Officerer af Rang, som, ved at have tjent der i Landet, havde større Sag= og Localkundskab. Den 15de Artikel, som tilstod Krigsretterne den fuldbyrdende Magt, er bleven saaledes modificeret, at der nu kun tilstaaes dem at afsige deres Dom om selve Factum. Ligeledes ere alle Forseelser, selv de, der kunne betegnes som oprørske, unddragne, deres Competence, saasnart de ikke ere forbundne med Voldsomheder; følgelig henhøre alle Libeller &c., som hidtil, til den sædvanlige Domstoles Virkekreds. Videre er det ogsaa antaget, at ingen Advocat kan admitteres som Fiscal ved en Krigsret, med mindre han i 5 Aar har havt Bevilling til at være Procurator, at Krigsretterne ikke maa dømme til Pidskning eller andre legemlige Straffe, endelig at Jngen maae stilles for en Krigsret i Anledning af Forbrydelser, der ere begangne, inden et District blev underkastet Proclamation. Af disse Amendements ere de allerfleste foreslagne enten af OConnell eller af Ministrene selv. Foruden disse Forandringer i Henseende til Krigsretten ere endnu adskillige andre Modificationer af Lovens første Bestemmelse antagne. Jstedetfor at efter det første Udkast et District skulde betragtes i Oprørstand, 24 Timer efter at Proclamationen var oplæst, er der nu givet 2 Dages Henstand. Den 18de Artikel, at ingen i et proclammeret District maa forlade sit Huus fra Solens Nedgang til dens Opgang, er bleven saaledes forandret, at den kun kan anhvendes paa Personer, der om Natten antræffes i et fordægtigt Ærinde. J Anledning af den 19de Artikel, som bestemmer Huusundersøgelse, er det vedtaget, at denne kan bortfalde, naar Husets mandlige Beboere, over hvilke en Liste bliver at indlevere til Politiet, efter Opfordring vise sig i Døren. Endelig er det ogsaa vedtaget, at enhver Anklalige, som Krigsretterne erklære for Felony (for hvilke Dødsstraf er fastsat), henvises til de ordinaire Retter. Et Amendement af OConnell, som i Henseende til Straffen for de Personer, hos hvilke Vaaben antræffes, vilde gjøre en Undtagelse med dem, der uvitterlig husede slige Redskaber, blev derimod forkastet. Iøvrigt vedvare Voldsomhederne i Jrland og syne, ganske skikkede til at retfærdiggjøre Regjeringes Fremgangsmaade. Saaledes blev nylig i Grevskabet Vaterford en catholsk Proprietair stenet paa en barbarisk Maade. Mordet forefaldt midt om Dagen i en beboet Egn og det var saa langt fra at Morderne søgte at dølge deres Udaad, at de tvertimod lagde Liget i Vognen med Stenene ved Siden og hindrede Hestene fra at gaae bort med Vognen ved andre Stene, som de væltede foran Hjulene. Ligeledes blev en Forpagtets Huus i Nærheden af Timolie overfalden af en Flok, som havde i Sinde at bemægtige sig de Vaaben, der forefandtes i samme. Jngen var hjemme uden Forpagterens Datter, som havde Mod nok til at fyre paa Røverne, da disse forsøgte at opbrække Døren, hvorover de forskrækkedes og opgave Planen.