Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-06
At enhver Meningsyttring, som ikke er formet efter visse Jdeer, skal være foranlediget af Had, Misundelse eller Dadlesyge, fordi den ikke udbryder i Lovtaler over dette eller hiint Aandsprodukt, vil neppe nogen Upartisk indrømme. Her forbigaaes den historiske Udsigt over Handelen, og Continentalsystemet, som egentlig ikke hidhørende. Vanskeligt er det at indsee, hvorledes Danmarks Fragtfart fornemmelig skal være gaaet tilbage, formedelst Hamborgs Sukkerraffinaderiers Forfald, og forhausende er det Tab, denne berømte Stad skal have lidt ved Udvandringen af 200,000 Sukkerfabrikantere og disses Arbeidere; men denne nyttige Næringsgreens Aftagelse i Fædrelandet, maa imidlertid være en ømmere Gjenstand for hver dansktænkende Mands Medfølelse. Disse Bemærkninger skulle tjene til at afværge. den mulige Mistydning, som et ufortjent Angreb kunde foranledige, hvad Æmnet selv angaaer, torde det ikke være uhensigtsmæssigt her at tilføje det er af alle, saavel Fremmede som Danske, tænkende Mænd, hvis Øie ikke blot flygtig har overseet Stedet, erkjendt, at Helsingørs Situation, ved Grændseskjellet imellem Nord- og Østersøen, har en af Naturen særdeles egnet Beliggenhed for Oplags- og Transithandel, hvortil Europa neppe kan opvise Mage. Men skjøndt aarlig 8 a 12,000 Skibe passere denne Bye, er dens egen, saavelsom Transithandelen, af liden Betydenhed, thi den fattes en Havn, dyb og rummelig for Skibe. Dette Savn er forlængst følt, og flere gjæve og agtede Mænd have længere end et halvt Sekulum stræbt at afhielpe det; men det synes stedse som en uheldig Skjebne har gjort disse Bestræbelser frugtesløse. En dog neppe grundet Frygt har endog villet ansee denne Byes Opkomst som skal delig for Hovedstaden, ja selv Ønsket skal være utidigt; imidlertid er Byens, i merkantil Hensigt, skjønne Beliggenhed, ikke bleven benyttet som den kunde, og Hovedstaden har sikkert ingen Nytte havt deraf, denne vil, ifølge Beliggenhed, fortræffelige Havn og overvægtige Handelsmidler, stedse forblive Hoved Centralpunkt for Danmarks inden og udenlandske Handel, og ingen anden Stad vil nogensinde kunde gjøre den Forrangen stridig. Jkkun for Transithandelen allene er den ikke saa velbeliggende som Helsingør; thi naar strenge og vedholdende Vintre indfalde, er Hovedstadens Havn ofte spærret med Jis, 4 a 6 Uger tidligere om Efteraaret og længere om Foraaret, medens Kattegattet er seilbar og Sundet paa samme Tid tilgængeligt. J denne Mellemtid forefalde ofte vigtige Forandringer i Udlandets Handels spekulationer, hvoraf Landet kunde drage stor Nytte, hvis en Havn fandt Sted i Sundet; saaledes kunde især Engelland og Holland drage sine Fornødenheder, det være sig indenlandske, eller fremmede østersøiske Producter fra Sundet i Februar og Marti, medens der eller maa ventes paa Østersøens Havnes Aabning til April eller Mai, og vilde en fordeelagtig Jndflydelse paa Fædrelandets Skibsfart være høist sandsynlig. Nu søger Handelen, som let lader sig lede til fordeelagtig beliggende Steder, naar den finder villig Modtagelse og Opmuntring, men efter sin Natur ikke lader sig tvinge, andre Udveie, og gaaer Danmarks Kyster forbi, som taber Deeltagelsen og tillige Fordelen, som kunde drages af den østersøeske Handel. Til dette Æmnes nøiere Udvikling er her ikke Stedet. Om Ønsket skal forsvinde som en Stemme i Ørkenen, eller vorde herlig forklaret af Dannishedens gode Aand, det staaer i den ubøielige Skjebnes Alstyrers Haand. Velmeent er Tanken yttret, og Bevidstheden herom skal aldrig svigte dens Tolk, skulde end Miskjendelse vorde hans Løn. Her nedlægger Jndsenderen den Pen, han fri for Bihensigter har fattet; hans sidste Bøn skal være: Ædle Dannemænd været ikke ligegyldige ved den Fare, som truer Danmarks anden Hovedvelstandskilde, Handelens og Skibsfartens dyrebare Selvstændighed, som vise Fyrster have erhvervet og i Sekler hævdet. Bevarer, og til Held for stundende Slægter, udbreder den Deeltagelse i Østersøens Handel, som den gunstige Natur har beredt Fædrelandet. For Klogskabs lyse Blik svinde Blændelsens Skyggebillede, og Daniens Genius lede til Erkiendelse af det, som Godt og Nyttigt er. Den 31te Mai 1820.