Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-01-27
Det har viist sig, at der ved den roeskildske Jernbanes Anlæg vil blive en Underballance mellem 2 og 300,000 Rbd., som for en stor Deel hidrører fra, at Expropriationen (Kjøbet af Jorderne til Banen) har kostet betydeligt mere end der var anslaaet. Hele Banens Omkostning var beregnet til halvanden Million, men den vil komme til at sto 1,800,000. Denne Omstændighed har ierne noget, og for Øieblikket er der neppe sigt til, at de ville hæve sig. Abrahamson var - hedder det . Skrivelse fra Fyen – en Mand med en næsten exempelløs Virksomhed, et finde saa af, især blandt vore høiere Embedsmænd, blandt hvilke han ved sine frie og lyse Jdeer og sin selvstændige Optræden saa ærefuldt fremragede; Abrahamson var en myndig, tidt stræng, men altid retfærdig Mand, fremmed for alt Kryberi og Tvetungerhed; af Udvortes var han en høi, sværlemmet Mand, med et imponerende Væsen. Der var en Periode i hans Liv, da han stod i Begreb med at modtage en Ministerpost i Udlandet, men som hans Frygt for at see sin gode oeconomiske Stilling (han giftede sig Formue til med en Frøken Fridsch) forrykket, efter lang Betænkning, afholdte ham fra, og som gjorde, at han bestemte sig til, med GeneralAdjutantskabet i Perspectiv, at forblive staaende i Staben. Vi mindes Alle den Strid, som et vist høirøstet Parti i Aarene 183435 reiste mod Abrahamson med en Bitterhed og Lidenskabelighed, som næppe var fortjent, om man end indrømmer, at der var beføiet Anledning til Klage over Mangt og Meget. Abrahamsons Stilling blev fra det Øieblik falsk og mislig, og han bestemte sig til, ikke ganske frivillig at nedlægge og fratræde sin hidtil førte hæderlige og mangeartede Virksomhed, og at gaae i en Art hæderlig Forviisning til Odense, som virkelig Generalkrigscommissair. Hans nye Hjem lærte ham snart at kjende, og jeg tvivler ikke om, at han jo der, baade af Venner og Fjender, er skeet mere Retfærdighed end i Kjøbenhavn. Hans sidste Aar var en Række af legemlige Lidelser, hvorfor han forgiæves søgte Lindring, under flere Ophold ved Vandeuuranstalten i Gräfenberg. Lænket til Sygeleiet, fandt hans kraftige og lyse Aand endnu Glæde ved til det sidste Øieblik at dvæle ved fædrelandske Anliggender, og kæmpende for disse opgav han Aanden i glad Fortrøstning paa det Lys, der straalede ham imøde fra Østen. Gid Fædrelandet i Nødens Stund ikke maa mangle Mænd, som ligne Abrahamson, Man vil paa flere Avlsgaarde baade i Fyen og Sjælland have bemærket, at Rotterne i Efteraaret have formeret sig i en meget stor Grad, og anrette ikke ubetydelig Ødelæggelse i Sæden. En Landmand i Fyen, som af et lille Parti Hvede havde gjort sikker Regning paa at faae 10 Tønder, fik ikkun 2, da Rotterne havde fortæret Resten i Straaet. Trangen paa Brødrug og andre Levnetsmidler er saa stor blandt Huusmændene og Jndersterne i Wissenberg Sogn (det største og folkerigste i Fyen), at der nylig har været en Deputation hos Stiftamtmanden, for at forestille Nødvendigheden af extraordinaire Foranstaltninger til Nødens Afhjælpning; hvilket Factum synes at bevise, at den gængse Tale, om Trang for Rug &c. blandt Almuen ikke er uden Grund. Hvad Wissenberg Sogn angaaer, synes det saameget mere rimeligt, som Sognet ikke har betydelig Kornavl, og der vel næppe i hele Riget gives et Sogn, med en saadan Mængde jordløse Huusmænd og Jnderster, som om Sommeren meest have deres Erhverv ved Tørveskjæring, Teglbrænden, Brænding af sorte Leerkar og andre deslige Jndustrigrene. Fra agtet Haand er det blevet os meddeelt, at Beboerne som oftest ikke kunne levere deres Tiendekorn in natura naar man opsætter Ydelsen til hen i Foraaret. Sognets Almisse for iaar er ansat til den for et Landsogn vistnok svære Sum af omtrent 3000 ½, og dog troer man, at endnu andre 3000  ville medgaae Anskaffelsen af den Rug, Huusmændene og Jn behøve, for at Trangen i den Henseende kan (H. Av.) af Prælater og Godseiere i Here nylig afholdte Møde, til at tage Bevendelsen af sidste Aars Renter af men, besluttedes at anvende en Courant til den der i September og af tydske Landmænd. (K. C.)