Berlingske Tidende, 1836-04-12
Med Hensyn til den practiske Udførelse i Anvendelsen paa det Tilfælde, at ikkun Faa i Begyndelsen maatte gjøre et antageligt Bud, for Hoveriets Ophævelse, formeente Taleren, at een Gaards, ja et Par Gaardes Hoveri kunde bestrides ved en liden Forøgelse af den Kraft, som i Almindelighed havdes paa Hovedgaardene, hvilket han nærmere udviklede. Naar det var paastaaet, at en efter Omstændighederne oconomisk rigtig Plan til en midlertidig partiel Ophævelse af Hoveriet. var aldeles upractisk, da kunde Taleren aldeles ikke være enig heri, og naar det var fremhævet, at det med Hensyn til Omgangs hoveriet ikke lod sig udføre, saa fandt han ei heller der nogen Vanskelighed, da Jntet syntes ham lettere end at accordere med Godsets Fæstehuusmænd og Jnderster, som med deres Familier let vilde kunde afgive det for ethvert Tilfælde passende Bud for billig Dagløn og med Tilsigelse i Omgang med Godsets Gaardmænd. Til Slutningen erklærede Taleren, at den i hans syvende Amendement omtalte Bekjendtgjørelse kun skulde finde Sted, forsaavidt Hoveriet var blevet ophævet. Et Medlem føiede til de Grunde, som hindrede Hoveriets Ophævelse, Forpagtnings kontrakter, idet nemlig, naar Hoveriet var overladt Forpagteren, dennes Jndvilligelse behovedes, førend nogen Accord om dets Afløsning kunde sluttes. Med Hensyn til Grev Reventlows Amendements bemærkede Taleren, at de i det andet af disse omhandlede Sammenkaldelser af Bønderne i Nærværelse af Øvrigheden kun vilde vække Splid og Misnøie, da Bønderne vilde troe, naar de saaledes gjentagende opfordredes til at erklære sig, at de havde en bestemt Ret til at fordre Hoveriet ophævet mod en meget lav Betaling. Ligesaalidet kunde han indsee Gavnligheden af det sjette Amendement. Hvad det fjerde angik, da maatte han gjøre dem, som ansaae det for saa let at tage en Mark ud af Rotation og drive den for sig, medens de øvrige Marker vedbleve at drives af de tilbageblivende Hovbønder, opmærksomme paa, at Hoveriet udføres i Overensstemmelse med approberede Foreninger, at i disse saavel Markernes Antal som Rotationen, er nøie bestemt, og at endelig hver Bonde har en Hov lod i hver Mark. En saadan Forandring, kunde altsaa ikke lade sig udføre uden Forøgelse af Hoveriet for de Bønder, som vedbleve at gjøre Hoveri, og vilde udfordre en ny Opmaaling og Fordeling af Hoveriet, som ei lod sig udføre uden Bekostning og Uleilighed. Hvad det syvende Amendement angik, da var vel det meest Anstødelige heri ved den senere af Proponenten givne Forklaring bortfaldet, men unyttigt til Øiemedet blev det dog ligefuldt. Committeens Majoritets syvende Jndstillingspunkt troede han særdeles hurtigt vilde fremme Hoveriets fuldstændige Afløsning. Han kunde aldeles ikke erkjende de skadelige Følger, man havde villet uddrage af samme. Det var dog vist, at Bonden ikke havde nogen bestemt Ret til en vis Gaard, og de Medlidenhedsgrunde, der kunde anføres, syntes at maatte vige for den betydelige Fordeel af Hoveriets fuldstændige Afløsning. Det vilde ogsaa kun blive en høist ringe Deel af det hele contribuable Hartkorn, hvorover Godseieren fik fri Raadighed, da maaskee meere end Halvdelen af Landets Bønder alt vare Selveiere. Slutteligen maatte Taleren stemme for Etatsraad SteenfeldtsAmendement, der indeholdt hvad der helst i denne Sag burde foretages.