JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Der er stor Forskjel mellem Handelsaand og Høkeraand. Handelsaanden søger at befordre Landets Velstand, ved at opsøge nye Kilder til dets Berigelse, ved at forædle dets Producter, og naar de ere forædlede, at sælge dem, eller ombytte dem mod andre Landes Frembringelse. Den tænker paa det Heles Fordeel, i det den beregnet sin egen. Høkeraanden tænker kun ene paa sig selv. Den overgiver gjerne det Hele til Nød og Fordærvelse, naar den kan vinde derved, var det end nok saa lidet. Cultur, Humanitet, Oplysning er den fremmede. Alting er beregnet efter Høker-ArichmetikLediggang, siger Ordsproget, er Fandens Hovedpude. Man kan lægge til den er hans Underdyne, hans Overdyne, hans hele Seng. Fra Lediggang udspringer det meste Onde i Verden, fordi Mennesket, i Ørkesløshed, overlader sig til Tusinde Udsvævelser. Man kan derfor ikke noksom tilraade alle Forældre, Opdragere og Enhver, som Opsynet over unge Mennesker er betroet, at vogte dem vel for Lediggang, som en Kilde til alle Laster. Lad dem grave Grøfter og kaste dem til igien, lad dem vinde Garn og vinde det of igjen - lad dem gjøre nok saa forgjeves Arbeide, men sørg kun for, at de ikke gaae ledige! Det unyttigste Arbeide er altid nyttigere end Ørkesløshed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Blandt de Konster, som de fleste Menneskee troe sig fødte til, og som de indbilde sig at forstaae, uden nogensinde at have lært dem, høre især Regjeringskonsten og Skuespillerkonsten. Hvo føler sig ikke istand til at spille hvilken som helst Rolle paa Skuepladsen, Med Skuespilkonsten er det kommet saavidt, at den, som ikke mere seer sig istand til at dirigere en Friseerkam eller Pudderqvast, giver sig til at dirigere et Theater. Saaledes saae Klingemann paa Theatret i Altona Oehlenschlægers Correggio opføres af det Slesvigske Skuespillerselskab, under Direction af en Hr. Breuther – forhenværende Theaterfriseur i Hamborg – som selv spillede Buouarottis Rolle. "Apollo og alle ni Muser, udraaber Klingemann, hvad tænkte denne Hr. Directeur sig ved denne Michel Angelo for en Person, at han omdøbte ham til en tydsk Vetter Michel og behandlede ham som en troskyldig Staldkarl, Store, overordentlige Genius, som har gjort Udkastet til St. Peters Kjæmpebygning og i det Sixtinske Capel aabnet den frygtelige Dommedag, hvorledes blev Du tilmode (hvis Du den Aften saa fra Din Herlighed ned paa Theatret i Altona, da Hr. Breuther vovede at bespotte dit Navn, og hvorledes har du kunnet optage denne fordums jordiske Theaterfriseur (som snart derefter forlod det Timelige) deroppe, hvor ingen Haarfriseur behoves."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Jndustri. Af Jversens Avis for den 28 Septbr. d. A.) Paa en Tid, da det synes at ethvert nok saa ubetydeligt Foretagende meddeles Publicum, fortiener det vist langt mere at bringes til Almeen kundskab, som et Beviis paa sand Jndustri og Borgeraand (skjøndt det gaaer af uden Bram),at to Kjøbmænd i Faaborg (deres Navne behøves ikke at anføres, maaskee ønske de det ei engang, have i denne Tid expederet hver en Vestindiefarer, efter at den ene af disse Kjøbmænd allerede forrige Aar foretog en lignende Expedition. De afgik for faa Dage siden og vare ladede i Faaborg med alleslags Fødevarer. Endeel ellers næringsløse Mennesker have ved denne Leilighed været sysselsatte i Sommer, men ogsaa for Landet er det en væsente lig Vinding at en saadan Export kan endnu finde Sted, uagtet al Handel og Skibsfart efter den almindelige Mening, skal være gaaet tilbage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Den gjennem flere Omveltninger stedse stigende Cultur og Folkemængde vil udentvivl fordre at Danmark, til dets Tarv, herefter beflitter sig paa, istædenfor blot paa Materialier, der nu næsten overalt paa Kloden frembringes, at exportere sine Producter i forædlet, saavel paa som fabriqveret Form, hvilket sidste tildeels var Tilfældet med begge de benævnte Vestindiefareres Ladninger. Men det er neppe aldeles hensigtspassende at denne Forædling foretages af eller ved Kjøbmanden, men snarere at den, da den indskrænket sig til en temmelig Simpelhed, foranstaltes af Producenterne. Disse ville herefter udentvivl vorde nødte til at beflitte sig paa en forædlet Production især med Hensyn til de paa Frembringelser, Kjøbmandens Hverv vil det nødvendigen blive at skaffe sig en udbredt Handelskundskab og, for begge Klasser vil det blive lige anbefaleligt at nøies med en ringere Fordeel ved hver Omsætning, og derimod at omsætte desto oftere, thi ogsaa Landmanden har Leilighed til hyppig Omsætning, naar han ideligen anvender de ringere Fordele strax paa de mange Forbedringer, der stedse ville forestaae ham, fremfor naar han, higgende efter større Udbytte, ofte binder sine egne Hænder. Det er klart, at saavel Land som Kjøbmand lettelig kan, af Mangel paa denne Jndustri vorde fattig, saa at sige, af blot Nærighed. De væsentligste Grene for Danmark producerende Jndustri, bliver til alle Tider Landbovæsen, Handel, Skibsfart, og Fiskerie, Fabricationer maae udentvivl endnu kun indskrænke sig til faa Gienstande, saasom forbedrede Meel- og Gryn møller samt Kornets Afsætning saameget muligt i formalet Tilstand, forbedrede Brænderier, Brygge rier, maaske Bagerier, Meierier, Jndretninger til Kiøds og Fiske Jndsaltning og Røgning, Garverier, Oliemøller m. fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Vi fattes vist ikke paa entrepenente og indsigtsfulde Mænd, ogsaa gives der mange Exempler paa Jndustrie og Virksomhed foruden de heri ommeldte, saavel i Hovedstaden som i Provindserne men tvende store Forhindringer finder for Øieblikket den producerende Jndustri, der ligge klart for Øiet, foruden flere mindre Anstødstene, og disse ere: et vaklende Pengevæsen og Udførselstold. Det har noksom viist sig, at det Første ikke kan hæves ved alle de Palliativmidler, man hidtil har anvendt og at det eneste radicale Middel vilde være det, som Necker begyndte at anvende i Frankrige og som, naar det havde været fulgt og fortsat, rimeligen vilde have forebygget mangt et Onde, det Sidste vilde, naar det Første var hævet, udentvivl falde bort af sig selv som ufornødent; thi Aarsag og Virkning ere her, som overalt i politiske Phænomener, næsten homogene. For faa Aar siden have vi seet Toldvæsenet, under Almeenødelæggerens Jernscepter i sin Afskyelighed. udartet til næsten reent Banditteri; lovet være Nutidens humanere Scepterførere, der, utilbøielige til Controlleringer paa alfare Veie og i Søen, almindeligen have forkastet et saadant System. O at denne samme humanitet maatte overalt, ved en Neckers simple, radicale Middel opnaae at udsprede Almeenheld hvor dette Meed, formedelst Humanitetens mindre heldige Anvendelse, stundom forfeiles i, hvor ivrigen det end tenderes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Processen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
En fattig Bonde gik hen til en Dommer, Og bad ham dømme i en vigtig Sag, Men dog, tomhændet ikke Manden kommer: En Dunk med Olie tynger paa hans Bag"Sæt Olien hen, vor Dommer til ham siger: "Jer Sag er reen og aldrig tabes vil. Og Bonden hjerteglad afsted sig sniger, Fast troer han nu at have vundet Spil. En Stund derefter Contreparten kommer Og bringer med et dygtigt Fedesviin, Og drager op af begge sine Lommer To Flasker af den allerbedste Viin. "Jer Sag er reen, derom ei Tvivl kan være, Vor Dommer raaber ved sligt Argument: "Jeg Christen Jensen meget snart skal lære, At han paa Loven op og ned har vendt. Nu Dommen faldt, og Christen Jensen maa Fra Gaard og Gods og Hjem halvnøgen gaae. Herr Dommer!" siger han: "For haardt jeg maatte bøde; Jer strænge Dom har lagt mig ganske øde. Vor Dommer svarer kort, J det han slux gaaer bort At, viid et Sviin uventet kom Og vælted eders Olie om Publicum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Efter Mercier.) Publicum – er dette Væsen virkeligen til Hvad er Publicum, Hvor er det, Ved hvilket Organ yttrer det sin Stemme, Siig til en Pladsmand: Publicum misbilliger det, og vil svare: "jeg har ogsaa mit Publicum, de billiger det, og til dette holder jeg mig. En Anden siger: Jeg kan faae Publicum til at tale, som jeg vil; det beroer paa mig at gjøre det eller hiint Jndtryk paa samme. Og han har Ret, i det mindste for nogen Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Da Publicum mangler en Foreningspunkt, og det aldrig kan danne een og samme Stemme, saa er det en Sammensætning, der ikke lader sig definere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
En Maler, der vilde forestille Publicum med fine sande Træk, kunde give os det under Figuren, af en Mand med langt Haar og galoneret Kjole en Calot paa Hovedet og en Kaarde ved Siden, bærende en kort Kappe og røde Hæle, holdende i Haanden en Stok som et Korgevær, med Epauletter paa Kjolen, en Orden paa den ene Side, og Laser paa den Anden. Det skjønnes let, at denne Herre maa tale omtrent som han er klædt. Der gives imidlertid dog et Publicum, men det er ikke det, der er saa rasende, at dømme førend det indseer hvad det dømmer om. Af alle Meningernes Sammenstød udflyder en Dom, som er Sandhedens Stemme og aldrig udslettes. Men dette Publicum er kun saare lidet; det kjender ei til Opbrusenhed, Partieaand og Fremfusenhed, Det findes ikke i Pladsmænds Forgemakker, og det er det, om hvilket Mad. Sevigne siger: Publicum er hverken naragtigt eller uretfærdigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Jndenlandske Efterretninger. Den 29de September høitideligholdtes i den Kgl. Skydebanes Gaard paa Vesterbro forrige Overberghauptmand, Professor Morten ThranBrünnichs 82de Aars Fødselsdag og Jubilæum som Professor i Naturhistorien ved Kjøbenhavns Universitet. Jndbydelsesskriftet dertil var forfattet af Professor R. Nyerup. Videnskabsmænd af alle Classer indfandt sig, for at forherlige Festen, som aabnedes med en Tale af H. H. Biskop Fabricius, R. af D. J denne Tale skildrede Hans Høiærværdighed Brünnichs Forisenester af Fædrenelandet og Videnskaberne, sluttende med det Ønske, at han endnu længe maatte virke for begges Hæder og Gavn. Nørt indtil Taarer fremtraadte Jubellæreren og takkede saavel Taleren som Forsamlingen for den hædrende Opmærksomhed, der vistes ham, og forsikkrede, at Savnet af sine fordums Mæcenater, Lærere og Ungdomsvenner erstattedes ham fuldkomment ved den her forsamlede hæderlige Kreds. Under Maaltidet udbragtes Skaaler for Jubellæreren, for Kongen og Fædrenelandet, for Lieutenant M. Wormskjolds Hjemkomst, for P. C. Abildgaards, M. Vahls, 5 Strøm og N. Tønder Lunds, og end ligen for den uforglemmelige J. G. Moltkes Minde. Den fortjener at bemærkes, at her vare tre danske Jubellærere samlede: A. Kall, Fabricius og Brun nich.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
J Danmark leve, efter Prof. Olufsens statsocconomiske Oversigt, paa 964 Mile 1,630,000 Mennesker. Denne Folkemængde kunde forøges til 2410000 eller endog til 3002892000. Men inden det ønskes maatte man først vide, om den maaskee ikke allerede er saa stor som den behøver at være, og om en større Folkemængde virkelig vil befordre Nationalvelstand. At af 1,650,000 Mennesker 56,000 ere egentlige Fattige og Nødlidende, d. er at hvert 24de Menneske er Almisselem, er ikke stort, da der iblandt regnes meget gamle, affældige og vanføre, men, naar af disse, 12,000 allene falde paa Kjøbenhavn og Altona de er paa 116,000 Jndb., naar en meget stor Deel af Arbeiderne paa Landet, Huusmænd, Jnderster, et Antal af 271,000, leve paa Grændserne i Armod, saa er det et Beviis paa, at i det mindste nogle Stænder ere for talrigt befolkede og nogle Classer for overfyldte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Blandede Efterretninger. Uhrmager Rover i Paris har, efter 25 Aars Bestræbelse opfundet et Pendul-Uhr, der, foruden at det, til dagligt Huusbehov, viser Timer, Minuter og Secunder, og slaaer og repeterer Timer og Korterer, paa 13 store og smaa Chifferblade, tillige bestemmer Maanens Løb, dens Dags alder, Af- og Tiltagen, den Tid, som den hver Gang gaaer op og ned, ligeledes naar den gaaer igjennem Middagslinien, Epacterne og de gyldne Tal (til at betegne dette dreier Viseren sig i 19 Aar kun eengang omkring); Bestemmelsen af Tiden, naar Solen staaer op og naar den gaaer ned, for hver Dag; Forskiel imellem den virkelige og Middeltiden; Dominicalbogstaverne; Solens Cyclus (til at vise dette dreier Viseren sig i 28 Aar kun eengang omkring Chifferbladet); Jordens Aar=Omkreds om Solen, og Maanens Aar=Omkreds om Jorden, ligesom og Himmelegnenes Fremrykken. Paa et særdeles Chifferblad, der viser døgnets 24 Timer i Afdelinger fra 5 til 6 Minuter, og i en Tid af 24 Timer, bevæger sig eengang om sin Ax, sees, hvad Klokken til enhver Tid en paa 432 opgivne Stæder, efter deres forskjellige geographiske Længde. Dette hele Konstværk sættes i Bevægelse ved en eneste Modvægt af 6 Pund. Naar Besidderen deraf tilfældigviis skulde have glemt at trække Uhret op saa behøver han kun, efterat have gjort det, at stille Time- og Minutviseren paa sit rette Sted, saa ere alle de øvrige konstige Visere ogsaa igjen paa deres tilbørlige Sted.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Den franske Hoflægge Orfila, bekjendt af sine Skrifter om Gifter, har forbedret den af Burfener opgivne Maade, at komme ned i Maven. Kan f. Ex. En, der har faaet Gift, ikke svælge saa drives Lægemidlerne dybt ned i Maven ved Hielp af et elastisk Haarinstrument, hvorved det er fastskret en Sprøite. Derpaa udpompes ved Stemplets Tilbagetrækning Giften tilligemed Lægemidlet. Med god Virkning har man udpompet ved dette Pompeværk 8 Unzer Vædsker af en ung Hunds Mave.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
J de Værelser, som Kongen af Würtemberg har indrømmet Hr. Boissiere til at udstille sine Samlinger af den tydskenederlandske Malerskole i Stuttgard, er paa Væggene og Gulvet anbragt en lysegrøn Farve. Hvert af de større Malerier staaer paa en sort, 2 Fod høi Piedestal, og oplyses af et eneste Vindue. Derved kan Beskueren endnu ved et Skjærm sættes i Skygge, saa at Maleriet paa den mørke Væg bestraales af een Lysmasse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
Kjøbenhavns Børs d. 1 October. Cours. Hamb. 2 M. 267, a vista 270. Lond. 2 M. - . Amst. 2 M. - . Spec. 270. Specier solgtes til 16 Rbmk. 3 s. a 16 Rbmk. 6 s. Obligat. 79 1/2. Committees. 98. Norske Rigsbank 17 1/2. Svenske S. 64 a 66 s. - Disconto 6 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-02
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. nes Gaathaver. ans en og Sextende Aargang. No. 80. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. de Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 6 October 1819.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Kbhvn, Frd. Noget om Skoleunderviisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Overalt hører man Damerne tale det saa yndede Sprog, især paa offentlige Spadsereveie og i deres snævrere Cirkler, og det kraftfulde Tydske vil aldeles ikke mere stemme eller klinge til de galante Sæder. Ligesaa røber et almindeligt Hang til Morskab og Fornøielse den her fuldkomment endemisk blevne franske Characteer paa en paafaldende Maade, og med Høfligheden og Galanterien gaaer det her saavidt, at Tiggerne, naar man nyser paa Gaden, tage Hatten af og sige proste." - Det har nu altid været Skik at laste de Franske, fordi de ere galante, de paa Dansk høflige. Men fortjener da Grovhed og Tølveragtighed Roes, Den Fornuftige vil dog, naar han har Valget, heller omgaaes et høfligt og fiint Menneske, om end denne Finhed var lidt forstilt, end en grov Tolper, der, med al sin Tølveragtighed, ogsaa kan være fuld af Forstillelse, Falsk – lumsk er desuden Franskmanden ikke. Han kan fra det galanteste Menneske, saaledes som Repolutionens Rædsler viste, tirres til at blive en Tiger, men der ligger dog noget aabent i hans Adfærd. Naar saae man under Napoleons Regjering saadanne Optrin, som nu paa visse Steder i Tydskland, Hele den tydske skrivende Verden skreg over Palms Henrettelse, efter en foregaaende Dom, som over en Uretfærdighed, uhørt og ukjendt i Europas Annaler. Og nu - sende tydske Damer endog Sand Blomster, J den fortræffelige Hauge i den Badenske Kjøbstad Schwetzingen, finder man i en der anbragt arabisk Moskee adskillige (tydske) Gnogmer, hvoraf følgende fortjene at bemærkes: En Last hos den Vise Gielder for Tusinde. At tale er Sølv, At tie er Guld. For Rosens Skyld Vander man Torne. Daaren har Hjertet i Munden, Den Vise Tungen i Hjertet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Man hører, at der nu for Tiden bestandig klages over Mangel paa Tiltroe iblandt Menneskene. - Den ene Betler kan ikke hielpe og har ogsaa sjelden Tillid til den anden. Den ene Rige eller Mægtige vil overgaae den anden i Pragt. Den Dovne vil nyde ligesaa meget som den Flittige. Den ene Lykkeridder vil ikke staae tilbage for den anden. - Dersom man sin giør et General=Sammendrag af den hele Folkemængde, siden classificerer sine Folk og derpaa finder, at de Fleste i hver Classe ere Tiggere, eller Pragtfulde, eller Dovne, eller Lykkeriddere, saa turde man snart faae vide hvad man vil. (N. Morgenbl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Jndenlandske Efterretninger. Garnisons Kirken i Kjøbenhavn skal nu, Følge et Can. Reser. af 15 Sept. d. A., for Fremtiden allene være en dansk Kirke for de danske Officerer og Soldater og den til Kirken henlagte Borgermenighed. Derimod skal den tydske Garnison forenes med Frederichs tydske Menighed paa Christianshavn, hvilken Kirke iøvrigt beholder sit Privilegium af 16 Nov. 1759. Garnisonskirken er bygt 1704, og siden den Tid er der afvexlende holdt her Gudstjeneste paa Dansk og paa Tydsk, da, saalænge Hverving fandt Sted, Regimenterne for en stor Deel bestode af tydske Folk. Frederichs Kirke blev færdig 1759 til Tieneste for den tydske Menighed paa Christianshavn, som indtil den Tid havde søgt vor Frelsers Kirke, og hvis Tal meget forøgede sig ved Fabricanter og Andre, som især vare Tydske. Allerede i dens forhennævnte Privilegium hedder det, at naar nogen Forandring med Garnisons Præsterne til den Herre Zebaoths Kirke foregaaer, skal af den paa Christianshavn indqvarterede Garnison, saa mange som ere tydske, være henlagde til og søge den tydske Friderichs Kirke og Menighed, som til den Ende skulle forsynes med fri Plads og Stade i Kirken, og ellers, i Henseende til dem, i alle Stykker forholdes som det ved den Herre Zebaoths Kirke og Menighed er brugeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Paa Frue Kirketaarn er nu anbragt et Uhr omtrent paa samme Sted, hvor det forrige fandtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Mariboe, den 28de Septbr. J disse Dage staaer paa Eegholm ved Nysted et Kastanietræe næsten i fulde Blomster paa anden Omgang i dette Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Odense, d. 30 September. J de sidst forbigangne Dage have vi været saa lykkelige, at see vor berømte Landsmand Thorvaldsen paa syensk Grund. Han er, som efter tydske Blade nylig meldtes, tager fra Altona over Breitenburg, derfra over Slesvig, Flensborg og Als, hvor han, og hans Reisefalle, Prof. og Historiemaler Lund, ere af H. K. H. Enkehertuginden modtagne efter Fortjeneste. Over lille Belt ere de gaaet til Bog den, og have derpaa aflagt et venskabeligt Besøg hos deres fælles Vens Eckartsbergs Maleri i Horne Kirke. De tvende følgende Dage have de opholdt sig paa Brahe Trolleborg, i hvis Kapel Thorvaldsens skjønne Døbesteen er opsat, og Arreskov, hvorfra de have beseet Østerhæsinge Kirke, hvis Alterblad er malet af Prof. Lund. Jgaar besøgte de alle Videnskabers og Kunsters, og disses Dyrkeres varme Ven og ædelmodige Beskytter, Geheime-Conferentsraad v. Bülow paa Sanderumgaard, og toge derfra i Aftes til Nyborg, forat gaae idagmorges over Beltet, til Holsteinborg, hvorfra de den 3die eller 4de Octbr. kunne ventes at indtræffe i Hovedstaden. Paa Reisen gjennem Tydskland have disse tvende Kunstnere været forestillede Deres H. H. Pr. Gouverneuren over Fyen, og Gemalinde, ved Badestedet Ems, og fundet Høistsamme i bedste Velgaaende, og talende om den forestaaende Hjemreise, hvilket sikkerlig vil glæde enhver Dansk, og især enhver Fyenboe, at erfare! (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Odense, d. 1 October. Den undvigte og efterlyste Cancellieraad og Herredsfoged Buhl fra Fridericia, har selv frivilligen indfundet sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Jdag, den 1ste October afsagdes paa Raadhuset her i Odense for talrige Tilhørere Commissionens Dom over 63 for falske Banksedlers Forfærdigelse, Udgivelse og anden mislig Omgang med slige falske Sedler actionerede Personer, meest af Bondestanden, hvorved 11 dømtes paa Ære, Liv og Gods, 24 til at miste Haanden, 7 fra 1 til 3 Aars Forbedringshuus Arbeide, 7 til flere eller færre Dages Hensættelse ved Vand og Brød, 2 frifundne for videre Tiltale og 2 for Tiltale. Foruden Skadeserstatning til vedkommende Bedragne og Udredelse af Actionens Omkostninger. – Maatte dette sørgelige Resultat dog tiene til Advarsel for enhver, som Skaberen forundte Talent, ikke at lade sig forlede af Vindesyge til at berige sig ved ulovlige Midler. Hvor gavnlige for Staten og for den selv kunne disse nu saa ulykkelige Mennesker have bleven, naar de havde anvendt det dem betroede Pund til noget Nyttigt og Uskadeligt for Samfundet. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Aarhuus, d. 1 Octobr. Den 9de Septbr. begyndte den offentlige Examen i den herværende Cathedralskole med en Cantate, som til Jnstrumentalmusik udførtes ved de af Skolens Disciple, som nyde Underviisning i Sang, Prøverne toge derpaa deres Begyndelse og vedvarede uafbrudt til d. 23de under jevnligt Besøg af H. Høiærværdighed Biskop Birch, (Hs. Excell. Stiftamtm., Geheimeconferentsraad Baron Guldencrone hindredes deels ved Upasselighed og deels ved Embedsforretninger fra som ellers at bivaane Examen) af de til ethvert Fag især indbudne Censorer, saavelsom ogsaa af andre Byens og Omegnens Videnskabsmænd samt Disciplenes Forældre. Til Universitetet dimitteredes følgende 5 Candidater: Stephen og Ancher Heegaard, Sønner af Hr. Pastor Heegaard i Nordbye paa Samsøe, Schack Lüneberg Køster, Søn af Hr. Apotheker Køster heri Byen, Søren Møller Sørensen, Søn af afdøde Kjøbmand Sørensen, og Daniel Bøggild, Søn af Skolelærer og Kirkesanger Bøggild i Todberg. Foruden disse ere 4 i Aarets Løb afgaaede til andre Bestemmelser og 1 forlod Skolen med testimonium vitæ Til Optagelse i Skolen vare 16 anmeldte, hvilke, ved den over dem afholdte Prøve, alle bleve antagne. Antallet af Skolens Disciple udgjøfor nærværende Tid 86, af hvilke 2 ere Jkkestuderende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Ribe, d. 1 October. Den 22de Septbr. sidste leden høitideligholdt Hs. Høiærværdighed Hr. Amtsprovst Cramer og Frue deres Guldbryllup. Efter at en Paarørende havde holdt en Tale i Møgeltønder, hvor Provsten er Sognepræst, kjørte et, af Hr. Etatsraad Mathiesen, Amtmand i Tønder, indbudt Selskab, tilligemed Jubelparret, til Tønder, hvor denne sieldne Dag, paa det høitideligste blev feiret. Om Aftenen ledsagede Hr. Etatsraaden, Provstens nære Frende, tilligemed hele Selskabet, Jubelparret hjem, ved hvilken Leilighed saavel den Deel af Tønder hvorigjennem Toget kjørte, som og hele Møgeltønder var illumineret. Det Ønske, at dette ærværdige gamle Par endnu længe maatte leve, og virke som hidtil hørtes overalt. - Paa Seminariet i Borri holdtes den 22de og 23de Septbr. offentlig Di missions Examen, hvorefter 12 Seminarister dimitteredes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-10-06
Viborg, d. 29 September. Toftmarkeds Priserne vare i Gaar, Stude Parret fra 60 til 90 Rbd.; Køer Stk. fra 15 til 44 Rbd.; Gjæs 4 til 5 Mk. Stk.; Ænder Parret 2 Mk. 8 s. a 3 Mk.; Kyllinger Par. 24 s.; Smør Pd. fra 28 til 36 s.; Ost fra 8 til 15 Mk. Lpd.; Brød rug Td. 5 Rbd. 2 Mk.; Sæderug 6 Rbd. 4 Mk. a 7 Rbd.; Hørlærred 2 Mk. 8 s. a 3 Mk. Al.; Blaarlærred 30 a 40 sk. Al. Vadmel 4 Mk. Alen. Overalt kan anmærkes, at der af Gjæ vare yderst faa (som vel Opkjøbere og Landprangere ere Skyld i), ligesom og Fødevare og Kreature vare meget faa imod i forrige Tider. Af Haveurter vare derimod over 60 Læs. Af Æbler derimod kuns saa, endskjøndt der ere Æbler nok i Aar.