Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-06-13
(Jndsendt.)¬ J Anledning af Hr. Haars Artikler om Bondestanden. Disse Linier skulle ikke saameget være en Gjendrivelse af Hr. Haars nævnte Artikler, som tjene til Oplysning og Forklaring af dem. Det er nemlig ikke klart, hvad Hr. H. Formaal under Nedskrivningen har været. Han erklærer selv, at han ikke skriver imod Bondestanden, han anstiller Sammenligninger mellem Bøndernes og de fattigere Kjøbstadboeres Stilling, han opfordrer Folk til i det Mindste skifteviis (hvert andet Aar!) at skrive for disse, han raillerer Bondevennerne, som, ubekjendte med deres Clienters hele saavel materielle som moralske Forhold, arbeide i disse Retninger, og kommer endelig til den Bevidsthed, at Tidens Jver og Arbeiden for Bønderne har som Drivefjeder – Moden! Paa hvilke Maader er der da arbeidet for Bonden? Bondevennerne", som Hr. H. bekæmper, have søgt ad Offentlighedens Vei at indvirke gavnligt deels ved at udhæve de hæderlige Godseieres skjønne Bestræbelser for at forbedre deres Bønders materielle Kaar, deels ved at stemple deres Handlinger som slette, der med Fortidens Jernhaand lade Bønderne sukke i et Trælledag, endelig ved at vække Bøndernes aandelige Bevidsthed. Dette Sidste have de især forsøgt, ved at give Bønderne (skjøndt ikke saa ganske sjældent vrange) Forestillinger om deres Rettigheder ligeoverfor Regjeringen og Godseierne, men ogsaa ved paa forskjellige Maader at hæve Standen i dens egne Øine, og ved at opfordre den til at erindre og selv bidrage til at afhjælpe hvad den fornemmelig endnu savner - Oplysning. J denne Retning arbeide Bondevennerne, navnlig ved at virke for Høiskolen, ved lærerige Skrifter o. s. v. – Jdet nu Hr. H. bebreider Bondevennerne, at de for meget sørge for Bøndernes materielle Velvære, hvilket vel ogsaa nu i det Hele er meget godt, vælger han en anden Vei til at oplyse, og denne er: at gjøre Standen opmærksom paa dens lave Standpunct i sædelig Henseende og dens totale Mangel paa Jnteresse for de Bestræbelser, der sigte til at oplyse og danne den). Dette er Theemact, Variationerne ere Beklagelse over de fattigere Kjøbstadboeres Stilling og Folks Ligegyldighed for disse. Vi ere forsaavidt enige med Hr. H., at Bondestanden ikke sjeldent sine Steder optræder i en Skikkelse, som vel kunde gjøre den fortjent til hans haarde Yttringer; men om han har valgt det rette Middel til at oplyse og tilskynde, er et andet Spørgsmaal. Spot forbedrer ikke, og hans Yttringers Almindelighed om Falsters Bønder, dem han ene kjender, kunne ikke andet end vække disses Jndignation. Det vil vel heller ikke slaae Feil, at jo en eller anden Bonde her vil tage sin Stand i Forsvar imod Hr. H. Beskyldninger. Kunne vi saaledes ikke miskjende Hr. H.s formeentlige Formaal: at virke for Bønderne, maae vi paa den anden Side protestere imod de Midler han benytter, og imod den Eensidighed hvormed han angriber Bondevennerne, fordi de benytte andre Midler end han, og ikke blive trætte af at arbeide i denne vigtige Sag, som ikke vil fortrænges af Nogen, saalænge det erkjendes, at Bondestanden er Danmarks vigtigste, og altsaa dens materielle og aandelige Velvære det, der har størst Fordring paa alle Godes Jver og Anstrængelser. I. S. 7) F. Ex. Standens Ligegyldighed ved den her i Stiftet projecterede Høiskole for Bønder. Jmpromtu. O Du snilde Lollands=Post! Tak for hjemmelavet Kost. Steensgaards Røgter, stakkels Fyr, Stangedes af vilde Tyr. O men see, de Køer alle Tyrens Brølen hid mon kalde; Elskte Røgter de omringe, Medens Gaardens Karle bringe. Hjælp, forinden Tyren atter Krigerisk Beslutning fatter. Frelste Røgter glad, tilfreds Skuer Køers elske Kreds, Takker Manden, som saa skjønt J Historiens Eviggrønt Fletted ind hans Frelses Under, Og har glædet "Pompens Kunder Med en skjøn Begivenhed, Tegn paa Køers Kjærlighed.