Aalborg Stiftstidende, 1837-05-30
(Af Aarhuus Avis.) I Kjøbenhavnsposten Nr. 107 findes en Afhandling om Uldmarkeder, der har Krav paa offentlig Opmærksomhed og hvilken vi have anseet for nødvendigt at omtale, for at raade Bod paa de, især for Jylland, saa farlige Følger, den synes at bære i sit Skjold. Forfatteren har, med Hensyn til, hvor det vilde være fordeelagtigst at have Uldmarkeder, gjort en Sammenligning mellem Kjøbenhavn og Kallundborg, til Hovedgienstanden for sin Afhandling, medens selve Jdeen, han har: at det vilde være gavnligt, at faae hele Uldhandelen trukken til Sjælland, synes at være behandlet meget overfladisk, og vi tillade os derfor, at holde os til selve Jdeen, og forelægge i denne Anledning Proponenten følgende Spørgsmaal til Besvarelse: 1) Hvilke ere de gyldige Grunde, der maatte tale for Gavnligheden af, at faae den jydske Uldhandeel ført over Søen til Kjøbenhavn; og af hvilken Aarsag skal denne ei finde Sted paa de Pladse, hvor Varerne ere frembragte: 2) Hvorfor vil man, uden nogensomhelst Rytte, have Productet fordyret med unødvendige Omkostninger, Fyldestgiørende Svar ville udentvivl udeblive, og vi maae ærligen tilstaae, at vi ei heller kunne tænke os andet, end at Forfatteren, ved det gjorte Forslag, har havt til Hensigt at lamme den jydske Handel, for derved at drage den Kjøbenhavnske op af den Dybde, hvori den er sunken. Den ærede Forfatter mener, at Hovedstaden, fordi den har lidt af et Bombardement og flere Ulykker, har, Krav paa Erstatning, ja paa en billig Erstat, ning. Om Kjøbenhavn, ved andre Fordele, den har fremfor andre Kjøbstæder her i Landet, har erholdt den omtalte billige Erstatning, tør vi med Bestemthed ei erklære os for eller imod; men, selv omden aldeles ingen havde erholdt, vilde dette da være Grund nok til, at skaffe denne tilveie paa hele Jyllands Bekostning? Vi kunne aldrig antage, at Nogen med Billighed kan besvare dette bejaende: Men det vilde nytte lidet, siger Forfatteren til Slutning, at Markedet blev for Fremtiden i Kjøbenhavn, om ikke visse Concessioner tilstodes i den Anledning i Lighed med hvad nu er Tilfældet ved andre Uldmarkeder, nemlig en almindelig Messefrihed, som maatte bestaae i, at al Accise for den indførte Uld og at Udførsels=Told for den exporterede Uld maatte frigives i 14 Dage, da Messen eller Markedet varede, eller for den Tid idet mindste nedsættes til det Halve; Regjeringen vilde vel være at formaae til i Handelens Jnteresse at gjøre hiin Opoffrelse; derved og alene derved ville Jyderne, Fyenboerne, Slesvigerne og Holstenerne, ja Folk fra hver Plet hvor der her i Landet produceres Uld, bringes til Kjøbenhavn, som da vilde blive det Sted, hvor dansk Uld søgtes og hvorfra det da kunde leveres Udlandet lige saa billigt som det nu tilbydes fra flere Provindsstæder, hvorimod der for Tiden haves Exempler paa, at jydsk Uld kan kjøbes i Gothenborg ligesaa billigt som den ved Expedition fra Kjøbenhavn kostede, incl. Udførselstold og andre Omkostninger, leveret i Skibet. Hvorfor haves ei noget Marked i Kjøbenhavn, Kunde vi ikke her have Skind, Læder=, Huder= og Uldmarked, Alt i Forening. Vi have tomme Pakhuse nok, store Torve nok; den bedste Brug, man J kunde gjøre af disse sidste, og den smukkeste Parade, 3 de kunde fremvise, vilde være en Opdyngen af Markedsvarer. Forfatteren skulde dog vel ei, ved det her Fore 3 slaaede, have havt til Hensigt, paa denne Maade at befordre eller lette den frie Handel, Eller skulde den ærede Proponent maaske ønske, at de kjøbenhavnske Kjøbmænd maatte erholde gen Art Monopol paa den jydske Uldhandel, for derved at faae de tomme kjøbenhavnske Pakhuse fyldte, Vi maae da gjøre ham opmærksom paa, at Uldhandelen ikke er til for Pakhusenes Skyld, ligesom det Uhensigtsmæssige heri, saavelsom i selve Forslaget, i Særdeleshed hvad den jydske Uldhandel angaaer, og, havde Proponenten havt dette ligesaa klart for Øie, vilde han have undgaaet at bringe en saa aldeles daarlig Idee, som nærværende, paa Bane. Han vilde nemlig, naar han havde kjendt til Uld handelen heri Jylland, have kunnet indsee, at et Uld marked i Kjøbenhavn vilde være ganske hensigtsløs Uthi Producenterne (Bønderne i Reglen) vilde aldeles lingen Nytte kunne drage deraf, eftersom det vilde være forbundet med for mange Omstændigheder og Omkostninger, hvis disse skulde sende den Smule, de producere, til Kjøbenhavn til Forhandling, og det samme vilde endog være Tilfældet, om det lod sig tænke, at Flere i Forening vilde lade deres Smaapartier falbyde der. Et Uldmarked kunne vi kun tænke os gavnligt i et Land, hvor der haves mange og store Schæferier, og, kunde der endog være Grunde, der talte for Gavnligheden af Uldmarkeder hertillands, saa indsee vi dog ikke, hvorfor disse da ei skulde være paa selve Stedet, hvor Ulden produceres - Man vilde jo paa den anden Maade paalægge denne, isærdeleshed for Jylland, saa vigtige Næringsgreen et Baand, der i høi Grad vilde være ubilligt; et Baand, som enhver Befordrer af den frie Handel maa ønske sig utænkeligt