Viborger Samler, 1790-12-20
Vor synderlig Bevaagenhed tilforn, Vi have tilladt Trykke Friehed i Vore Riger, i det velgiørende Øiemærke, at Kundskab destomere kunde udbredes, og Vi have afskaffet Censuren, paa det at enhver god og oplyst Mand ikke derved skulle hindres fra, med Friemodighed og Redelighed, offentligen at fremsætte sin Meening, om hvad han, efter sin beste Jndsigt, troede at kunde biedrage til at fremme det almindelige Beste, der er en saa vigtig Gienstand for Os, som Konge og Landsfader; Men Vi see med Mishag, at nogle ildesindede Personer misbruge denne Friehed, til at hanne de offentlige Foranstaltninger og angribe agtbare Medborgeres Ære, uden at de tør være deres Navne bekiendte, naar enten de Fornærmede eller Embedsmændene, der ere satte til at overholde Orden og Sædelighed, kræve dem til Regnskab for saadanne strafværdige Handlinger; Retfærdighed opfordrer Os da til at sætte Grændser for denne Frekhed, og at betrygge enhver af Vore kiere og troe Undersaatteres gode Navn og Rygte, under Lovens Beskiermelse; J at haandhæve og beskytte den, ved Reskriptet af 14 Septbr. 1770, indførte Trykke=Friehed, ville vi derfor herved paa det alvorligste have igientaget og skiærpet Vort Kongelige Reskript af 7de October 1771, som forbyder at misbruge denne Friehed til de borgerlige Loves Overtrædelse, N. 725 Rd. og underkaster saavel deslige Skrivters Forfattere, som Bogtrykkerne, naar disse ei kunne angive hiine, Lovens Straf, Og da Vi have fornummet, at saadanne Misbruge for en Deel skal have sin Grund i en urigtig Fortolkning af Reskriptet under 20de October 1773, som befaler, at naar der i Uge Skrivter eller andre offentlige Blade findes indført noget fornærmeligt eller uanstændigt, skal Politiemester derfor dømme deslige Skrivters Udgivere i Bøder fra 50 til 200 Rdlr., uden Appel, hvoraf nogle have draget den Slutning, at saadanne Forbrydelser, uden Hensigt til deres Grad, altid kunde forsynes med foranførte Penge=Straf; Saa erklære Vi herved, at saadan Udtydning ikke skal have Sted, men at alle Sager, som reise sig af Trykke=Friehedens Misbrug, herefter bør forfølges ved de almindelige Retter, og de Skyldige, i Overeensstemmelse med Reskriptet af 7 Octbr. 1771, dømmes efter Lovens Forskrivt. J øvrigt haver Politiemesteren, naar han anseer noget Skrivt at være saa formasteligt, eller strafværdigt, at det kunde blive Gienstand for Justits-Væsenets Opmærksomhed, ufortøvet at indsende samme til Vort Danske Cancellie, som da, naar offentlig Paatale finder Sted, derom føier den fornødne Foranstaltning; Til hvilken Ende Bogtrykkerne skulle være pligtige, at levere Politiemester et Exemplar af hvert trykt Skrivt, som uden Forfatterens Navn bliver udgivet; J øvrigt anbefale Vi herved Dommerne, naar private Mænd klage over at være fornærmede ved saadanne Skrivter, da at sikre deres Medborgeres Rygter imod ubeføiede Angrebe, ved at dømme de Skyldige efter Lovens Strænghed; Derefter J Eder allerunderdanigst have at rette, og Vedkommende sligt til Efterretning at tilkiendegive; Befalende Eder Gud, Skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn den 3die December 1790. Under Vor Kongelige Haand og Signet. CHRISTIAN Re L. S. C. v. Brandt. Schow. Colbiørnsen, Repersen. Til Kammerherre og Stiftbefalingsmand Niels Sehestedt, og Biskop, Doctor Theologiæ Hr. Peder Jacobsen Tetens. J. 726 R.