Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-11-03
Den selskabelige Tilstand i Spanien er et Mønster paa Sløvhed; de Fornemme føre et saare eensformigt Liv, kun Hertuginden af Benevent giver ugentligen engang Assemblee, nemlig Søndag Aften, hvor ogsaa de udenlandske Ministre, indfinde sig; men hendes Assembleer ere ingenlunde behagelige. De fornemme Spanier begive sig sædvanligen bort, naar man melder de Udenlandskes Ankomst; denne Antipathie af de Spanske Grander og andre fornemme Personer, som beklæde høie Poster ved Hoffet, mod de udenlandske Gesandte, er notorisk. Paa Udenlands Ministerens Don Manuel Gonsal 3 Salmons Gemalindes Tertulle, pleiede de udenlandske Ministre at indfinde sig; men de udebleve efterhaanden, da de erfarede, at man betragtede dem næsten som Spioner. J Madrid gives ingen minsterielle, ingen diplomatiske Giestebud, og Personer af høi Rang give de færreste Selskaber; kortsagt, man savner al munter Selskabelighed i de høiere Stænder i Spaniens Hovedstad. Dette monotone Liv lader sig godt forene med den moralske Slaphed, som er almindelig blandt alle Stænder, og hine Puritanere, som i England declamere mod alt det som de kalde verdslig Lyst- og galant Levemaade, ville finde at Støien og Pragten i de store og blandede Selskaber skade den qvindelige Sædelighed langt mindre end det dolce for nilute i en Spansk Tertulla; det er officielt, at de ægte Fødsler forholde sig i Madrid til de uægte, som 3 til 1. - Endnu sørgeligere er den dybt sunne moralske Følelse, især i de sydlige Provinser, selv med Hensyn til qvindelig Dyd og Delicatesse i den ægteskabelige og i den ugifte Stand. - Selv den udvortes Ærefrygt for Religionen er funken i Madrid og det er en ganske sædvanlig Gienstand for den selskabelige Conversation at holde sig op over og ridikulere de religiøse Skikke. De geistlige Religio ser tilstaae, at deres Jndflydelse tager af og den egentlige Klerus begynder at give noget efter forden fremtrængende Strøm. Mange Præster tale frimodigt om Spaniens nærværende beklagelsesværdige Tilstand og om de slette Love, som indskrænke Underviisningen og forhindre Bekiendtgiørelsen og Udbredelsen af Bøger. De egentlige Præster ere desuden ikke saa tilbøielige til at opretholde det nærværende System, som Munkene, fordi de have ikke samme Grund til Frygtsom disse. En Revolution, hvorved Munkene blive fordrevne af deres Klostere og berøvede deres Eiendomme, vilde ikke have nogen stor Jndflybelse paa Præstestanden, og jeg har, siger Hr. Jnglis, bemærket, at dennes Frygt har taget meget af siden den Franske Revolution; thi den betragter Frankrigs Exempel med Hensyn til den Agtelse den beviser Kirkens Rettigheder som en Garantie for dens egen Sikkerhed. Regieringen søger at forskaffe sig en Støtte i den kirkelige Magt og bestræber sig for at befæste denne Magt bestandigt mere; Skolerne i Madrid staae under Jesuiternes Bestyrelse, hvoraf man kan slutte sig til Underviisningens Beskaffenhed; dette tog sin Begyndelse i 1824, da Regieringen vendte tilbage til sit gamle System, omdannede Kolle gjerne og alle offentlige Seminarier, selv Krigs skolerne erholdt Jesuitiske Forstandere. Nationen maae enten finde sig i at lade Jesuiter undervise deres Børn, eller de maae slet ikke lade dem undervise, thi ingen erholder Patent, paa at undervise privat, førend man er overbeviist om, at hans System stemmer overeens med de offentlige Indretningers. Litteraturen staaer paa det laveste Trin, ingen maae læse en Bog uden at have erholdet en Licens, og jo bedre Bogen er, desto vanskeligere er det at erholde denne, Alle udenlandske Bøger, som kun indeholde et Skin af nye Tanker, ere forbudte, desvagtet circulere mange Bøger hemmeligt; da Embedsmændene ere skiødesløse eller lade sig bestikke. Boghandlerne forsikkrede Hr. Jnglis at man ikke brød sig meget om religiøse Skrifter og at det ikke var mueligt at afsætte Biografier af Helgene, men Oversættelser af Franske og Engelske Skrifter blive stærkt søgte og selv de første i Grundsproget. - National-Stolthed og Jnqvisttion have soleret Spanien, saa at kun lidt Oplysning og faa Forbedringer have i de nyere Tider faaet Indgang i dette Land; dette er blevet selvtillidsfuldt staaende paa samme Punct, imedens det hele øvrige Europa er seilet det forbie, dette er Aarsagen til dets nærværende forfaldne Tilstand (dette siger ogsaa Dronningen i sit Decret om Universiteterne). Justitsvæsenet er i en elendig Tilstand; der betales Tribut til Røverne; mange Forbrydelser komme aldrig for Dagens Lys, og dog ere i et Aar 3000 Mennesker blevne straffede for Mord; man kan antage at 15000 af dette Slags Forbrydelser begaaes i Spanien om Aaret. Agerdyrkningen er i en jammelig Tilstand; i de sydlige Provinser maae Jorderne ikke indhegnes, fordi Klosterne og Kapitlerne besidde Græsningsret paa dem for deres Millioner af Faar. J Spanien blive alle Fæstecontracter ugyldige, saasnart Godseieren døer. Jordens Producter ere vanskelige at faae afsatte, fordi Landeveiene ere i en elendig Tilstand, saa at det er meget besværligt og kostbart at faae dem transporterede; ogsaa lider Agerdyrkningen meget af Vandmangel. Spanien skaber sin Handel betydeligt ved ikke at ville erkiende sine forrige Coloniers Uafhængighed. Spanien besidder imidlertid store Resourcer i sine Biergværker, som levere fortreffeligt Jern og meget Tin, Kobber, Qvægsølv, Steenkul og Salt og især meget Blye.