Aalborgs Stifts Adresseavis, 1824-01-01
Portugal har, uden Mellemkomst af andre Magter, forandret den antagne Regjeringsform, og indvortes Rolig hed finder Sted, om den endog ikke er ganske befæstet. Men Brasilien synes at være tabt for Portugal som Provinds, uagtet det regierende Dynasti bliver udvidet, og fra det udgaaer en Keisere Blot Maadehold og klog Lovgivning vil bestemme, deels hvorvidt det nye Keiserdømme, kan blive varigt, deels hvad gjensidig Nytte Forbindelsen, mellem Portugal og Brasilien for Eftertiden kan yde. Saa liden og kort Deeltagelsen var, da den neapolitanske Revolution udbrød, og neppe burde være større da Neapolitanernes Mod ikkun hørtes i Munden, saamegen og varigere Deeltagelse synes den spanske Nation at være berettiget til at vente, deels fordi dens egentlige Øiemeed var at afkaste Munkeaaget, deels formedelst den Kraftanstrængelse, Enighed og Tapperhed, den besjæledes af, da den blev overrumplet og anfaldt af Napoleons seierrige Hære. Den nye franske Armee marscherer ind i Spanien. Enkelte Kraftyttringer vise sig. Men Enighed mangler, og Forbittrelsen mellem Partierne er saa stærk, at den ligesaalidt kan opstaae, som klog Anvendelse af de Hjelpemidler, Landet eier, og den Dumhed, Dorskhed og det Bigotteri, som Munkeherredømmet har udbredt blandt Folket, har er alene lammet alle Kræfter, men lagt alle mulige Hindringer i Veien for de Faa, der attraaede at redde Fædrelandet fra Skjændsel og Undertrykkelse af fremmed Magt. Af den Aarsag havde de Enkelte, Braves og Tappres Daad og Kloges Foranstaltninger ingen Virkning. Spanien er aldeles indtaget og besat af de Franske Tropper, der roses meget for Krigstugt og Maadehold. Ogsaa det for uindtagelig forkyndte Cadix gik over, og det var neppe alene at tilskrive Trocaderos Jndtagelse, men tillige Partiernes Uenighed. Hvis den Myrdelyst der finder Sted hos det Partii, der har Overmagten, ei hæmmes, hvis Jnqvisttionen indsættes i sin blodige Vælde, er kun liden Nytte at spaae for det ulykkelige i flere Aar sønderslidte Spanien. Men det Haab, at den franske Regjering, der viser liberal Tænkemaade og synes at ville holde sit ved Jndmarschen, i Spanien givne Løvte, samt Rusland ved sin Jndflydelse, vil sørge for at milde Midler til at forsyne Partierne indbyrdes, Land og Konge med hinanden, anvendes, at Folkets Rettigheder ei ganske trædes under Fødder og at Hierarkiets Jernspir ei knuser Borger og Bønde; det Haab glimter trøstelig for de mange Tusinde Betrængte, hvis Liv, Familier og Eiendom endnu svæver i allehaande Farer, og uden hvis Redning Landet snart vil vorde øde, til hvilket Krigen, borgerlig Tvedragt, Undertrykkelse og Mord, Formue Tab og Saamanges Flugt udaf Landet allerede har bidrage saa betydeligt i dette ikke nok beboede Land. Riegos Behandling har tilkjendegivet Revolutionens Aand- og Pøbelgunsten ere Varighed. Paa Frihedshimmelen tindrede han som er tjerne af første Størrelse. Med Fyrsterragt modtoges ha et Aar siden i Rigets Hovedstad. For kort Tid siden led han skjændig Død, efterat hans Livsaander ved Hunger, Nøgenhed og Mishandling, vare næsten udtørrede, og Pøblen forbandede ham. Blandt de Faa, der bleve Constitutionen troe, har General Mina udmærket sig ved sand Krigerdaad. Efter franske Beretninger har han tidt været slaaet og tilintetgjort, dog er han næsten den Sidste der har overgivet sig, og de mangefold talrigere Corps, der udsendtes mod ham, have Lidet eller Jntet udrettet. Den Modstand, han har gjort den Franske Armee, der i det Mindste, hvad ham angaaer, ikke har bragt formegen Krigshæder hjem med sig, vil stedse vorde lærerig for Krigeren.