JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Indenlandske Efterretninger. Placat, angaaende den ved Forordningen af 8 Febr. 1810 for 8 Aar paabudne Jndkomstskats Ophævelse i Kongeriget Danmark for de 3 tilbageværende Aar 1815, 1816 og 1817. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark &c. &c., gjøre vitterligt: at, som det er et vigtigt Formaal for Vore landsfaderlige Bestræbelser efter den tilveiebragte Fred at kunne efterhaanden lette de Byrder, som Krigen har nødsaget Os at paalægge Vore troe og kiere Undersaatter, og Erfaring har viist, at den ved Forordningen af 8 Febr. 1810 for 8 Aar paabudne Jndkomstskat, den Jndskrænkning uagtet, som deri efter Forordningen af 6 Juni 1811, §. 3, har fundet Sted, dog endnu er trykkende for mange Ydere at udrede, saa ville Vi herved allernaadigst have bemeldte ved Forordningen af 8 Febr. 1810 paabudne Jndkomstskat aldeles ophævet i Vort Rige, Danmark for de 3 tilbageværende Aar 1818, 1816 og 1817. Hvorefter de Vedkommende sig have allerunderdanigst at rette. Givet i Wien, d. 2 April 1818. Under Vor Kongelige Haand og Segl. Frederik R.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Mariboe, d. 17 April. Efter adskillige Dages skjønt Veir bleve vi den 14de dennes velsignede med en høist velgjørende frugtbar Tordenregn, hvorved Græsset og Vinterkornet fik nyt Liv. Uagtet Frøerne den 12de om Aftenen bebudede Sommerens Ankomst, saa indtraf dog den 15de det første ægte Aprils Veir med kold Luft og afvexlende Snee, Hagel og Regn. Den 16de og 17de har det frossen meget stærkt af en N. O. - J denne Tid er, efter høiere Foranstaltning, en Drengs Liig fra Bramslykke (under Grevskabet Christiansholm i Lolland, bleven opgravet og opduceret; men da Liget allerede var i fuld Forraadnelse, kunde Obductions=Forretningen ikke lede til noget Resultat. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Kjøbenhavns Børs den 22de April. J Gaar blev ingen Cours noteret. - J Dag solgte: Banco for 720. - Specier til 43 Rbmk. Committeesedler til 67 (med Renter til 1 Jan.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Blandede Efterretninger. General Sarrazins Historie - hedder det fra Paris under d. 1ste Jan. 1815 - har gjort her nogen Opsigt. Gener. Girard forføjede, sig hen til ham, og slog Alting hos ham i Stykker, og forbød desuden Boghandler Dentu, at sælge noget Exemplar af Sarrazins Bog, den spanske Krig, hvilken denne ogsaa lovede ham af Frygt for, at det skulde gaae ham, som det gik Bogens Forfatter. Jøvrigt er her, som det synes, ingen fornøiet med Sarrazins Værk, og det af den Grund, fordi han ikke er fornøiet med Nogen. Han klager over de franske Generaler, over de Engelske, over de Tydske og over Russerne; alle have de begaaet Feil, som han vilde have undgaaet. Ogsaa med den engelske Regjering er han meget misfornøjet, fordi den ikke har villet følge hans Raad, og den ikke har betalt ham nok. Sarrazin synes at være et meget sært Menneske, som ikke har kunnet leve i Fred med nogen. Han skal tilforn have været Munk. (Af Morgenblatt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Allerede i Slutningen af forrige Aar ankom til Berlin fra Paris adskillige Kister med plastiske Konstværker, der tidligere vare førte til denne Hovedstad, men, som man endnu ikke havde havt Leilighed til at opstille der. Ogsaa alle de Malerier, som endnu stode indpakkede, skulde følge efter. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Hr. Malte=Bruun har i sin Tilskuer søgt at gjøre Jnstitutets Deieuner=Selskaber latterlige, hvilket har foranlediget et meget bittert Stykke af Auger i Journal general. Man søger deri paa en meget spodsk Maade at gjøre alle Udlændige mistænkte, og paastaaer, at man for største Deelen maa lægge dem den franske Revolution til Last. Necker, som medbragte i Ministeriet en Banquiers Synsmaader, en Protestants Fordomme, og en Republicaners Grundsætninger (les vues d'un banquier, les prejuges d'un protestant et les principes d'un republicain). Claviere, Miranda, Pro ly, Peyrera, Gurman, v. Salm, v. Hesse, Cloots, Marat og en Snees andre have alle været Udlændinger. (S. B.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
J London gives der en Klub, hvis Lemmer ere lidenskabelige Elskere af gamle Bøger, og som indfinde sig paa alle Auctioner og betale gamle Bøger overordentlig dyrt. - Ved det offentlige Salg af den Roxburghske Bogsamling betaltes for Valdafers Boccacio (1471) den uhyre Sum 2260 Pund Sterling. (S. Bl.) II
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
(Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lab. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
London, den 7de April. Baron Vitrolles, Kongen af Frankrigs overordentlige Commissair, er den 24de Marts afreist fra Bordeaux for at indrette en provisorisk Regjering i det sydlige Frankrig. Man troer, at den skal have sit Sæde i Toulouse. - J det sydlige Frankrig skulle over 60000 Mand have grebet til Vaaben mod Bonaparte. Dog mangle de tildeels endnu Vaaben og Munition. To engelske Fregatter krydse ved Udløbet af Gironde. - Den Kongel. Fregat Cyrus, som man sagde var bleven holdet tilbage i Brest, er løbet ind til Plymouth. - Den 11te April. Hs. Kongel. Høihed Prindsregentens Budskab og de Forhandlinger, som i denne Anledning have havt Sted i Parlamentet, lade formode, at vi ville tage meget virksom Deel i den Krig, som er i Udbrud mellem Frankrig og hele Europa. Man træffer her allehaande Foranstaltninger, og vi tør ogsaa haabe, at en betydelig Deel af vor i America værende Armee vil komme tilbage til Engelland. Disse Tropper have allerede tidligere fægtet i Spanien under Hertugen af Wellington, og udmærket sig ved alle Leiligheder. - J Løverdags ankom en fransk Coureer hertil. Han var landet i Deal, og man troer det er den samme, der for nogle Dage siden blev sendt tilbage fra Dower til Calais. Han har medbragt Depescher fra Caulincourt til Lord Castlereagh og Grev Lachatre. De indeholde, hedder det, en befaling til Gesandten at vende tilbage til Frankrig, Hr. Ravnevals Udnævnelse til Charge daffaires, og de i de forenede Kongeriger, værende franske Consulers Stadfæstelse i deres Embeder. Hr. Ravneval er afreist for nogle Dage siden, for at begive sig til Kongen. De til Ministeren for de udenlandske Anliggender stilede Depescher indeholde, som man forsikkrer, Fredsforslag, hvilke ligeledes skulle være afsendte til alle de andre Magter. Da Prindsregenten var bleven underrettet herom, blev samme Dag et Cabinets conseil holdet i Bureauet for de udenlandske Anliggender. Coureren afgik i Søndags herfra tilbage til Dower. - To franske Skibe, som vare blevne opbragte uden Autorisation, ere igjen frigivne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Kjøbenhavn, d. 21 April. Paa Forlangende af Hr. Marquis de Bonnay, Hs. allerchristeligste Majestæts herværende Gesandt, indrykkes følgende meddeelte Artikel: "Den 16de d. M. ankom en fransk Coureer, affærdiget fra Paris den 30te Marts af Hr. Caulincourt, Bonapartes Minister, her til Staden, medbringende en Paqvet, adresseret til Hr. de Bonnay, fransk Minister i Danmark, i Kjøbenhavn. Marquis de Bonnay, Hs. allerchristeligste Majestæts overordentlige Gesandt og befuldmægtige Minister hos Hs. Majestæt Kongen af Danmark, fornærmet over, at Undergivne af en Høvding for Oprørere, turde vove at henvende sig til ham, har tilbagesendt Paquetten, uden at værdige at aabne den, og Coureren, som ikke var overdraget noget Ærende til den danske eller svenske Regjering, reiste Dagen efter tilbage til Hamburg. Hr. de Cabre, Secretair ved den franske Legation, har havt særegne Bevæggrunde til at aabne den Paqvet med hans Adresse, som overbragtes af samme Coureer; men han har strax sendt hvad den indeholdt til Grev Jaucourt, Hs. Majestæt Ludvig den 18des Minister, som midlertidig har Portefeillen for de udenlandske Sager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Denne Coureer er den samme, som i Statstidenden No. 31 under Artikelen Brüssel den 8de April er bleven ommeldt. Han var expederet den 30te f. M. fra Paris til Stockholm, over Haag og Kjøbenhavn, og forsynet med et Pas, hvilket saavel af Statssecretairen Baron Nagel, som af Fæstningen Bentheims Commandant var viseret. Hertil er ankommen Grev Schønburg, som har medbragt et Diplom fra Hs. catholske Majestæt til at overtage en spansk Consuls Post i Helsingøer saasnart han derover vil kunne erholde Hs. Majestæts Exeqvatur. Hr. Grev Schønburg, der er Oberstlieutenant og Maltheserridder, stor forhen i østerrigsk Tieneste, tjente, efterat Krigen i Spanien var udbrudt, de spanske Royalisters Sag med Udmærkelse, og har erhvervet sig alle de Personers Agtelse, med hvem han har staaet i personlig Forbindelse. (St. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-22
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. So Tolvte Aargang. No. 33. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 25 April 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Om Udpibningen af Bruuns Stykke "Betlerpigen kaldet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
(Jndsendt.) Theatret er vor Bye, Parterret er dets Vægter, Og det vil taale dem, som overfalde dig, O Dyd, ung, værgeløs og mindst betænkt paa Krig, Da, i det mindste da, bør Landets Helte gribe Ei til en mordisk Dolk, men til – – en lille Pibe. Evald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
I Kjøbenhavns Skilderie No. 31 har en Ubenævnt opkastet nogle Spørgsmaal angaaende Retmæssigheden af Betlerpigens Udpibelse paa det kongelige Theater Løverdagen d. 8 April. Disse Spørgsmaal, yttrede med en saadan Ubeskedenhed, (for ei at sige værre) tillade, ifølge deres Natur, ei nogen directe Besvarelse, da man saaledes maatte nedlade sig til fæle Kjævlerier, der, ligesom de for vises fra den Dannedes Mund, ogsaa bør forvises fra hans Foredrag. Kun for det liberal dømmen, de Publicum vil jeg tale et Par Ord om hiin Aften og den dermed forbundne Sag, for at forebygge al Misforstaaelse, som selv de Retsindige muligen kunde nære.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Betlerpigens Forfatter har alt længe fristet Publicums Taalmodighed. Hans originale Arbeider ere, som bekjendt, ligesaa mange Acter mod hans Duelighed, fremlagte for Smagens og Fornuftens Domstoel. Beklageligt er det, at et myndigt og competent Parterre nuomstunder saa sjeldent kan samles. Forhen har det kunnet skee, men adskillige Omstændigheder f. Ex. Parterrets Beklippelse, en forandret Aand hos Pøbelen o. fl. foraarsage nu, at den sjeldne Hvede maa qvæles iblandt det langt større Antal Klinte. Endelig maatte der dog statueres et Exempel. At yttre sin Mishag ved Borteblivelse kunde intet nytte, da man af saa mange andre Grunde bliver borte fra Theatret, og der desuden altid vilde findes Daarer nok, som kunde indtage de udeblevne Skjønsommes Pladser, og endogsaa handle disse ganske modsat. Skulde noget gavnligt udrettes maatte Misbilligelsen skee lydelig. Langt fra at vove nogle Jndvendinger modTheaterdirectionens Valg af dette Stykke, maa man meget mere heundre dens Viisdom, da den, hvis jeg tør tillade mig en Hypothes, formodentlig har indseet, at Opførelsen af dette Stykke vilde være den eneste Maade, hvis der ellers gaves nogen, til at give Forf. et indlysende Begreb om hans Stykkers Værd og Publikums Dom derover. Undskyldning burde gjøres for den Deel af Publicum, som beklagede sig over Stykkets Afbrydelse. Men Sagen gik jo ganske naturlig til: da Skuespilleren strax i Begyndelsen, misledt af nogen Urolighed blandt Parterre=Pøbelen, traadte ud af sin Rolle, og henvendte sig til Publicum med det Spørgsmaal, om de vilde at Stykket skulde spilles tilende eller ei, overlodes jo Tilskuerne frit Valg, hvad var da naturligere, end at de, som kjendte Stykket, valgte det Sidste, var dette Tilfælde ikke indtruffen, havde Stykket, upaatvivlelig varet meget længere ved. Neppe vil nogen med Verdenskundskab forlange, at denne Parterre=Act skulde have gaaet synderlig roligere af. Betænker man, at de, som afgjorde Stykkets Skjebne, var en Samling af flere i Henseende til Characteer, Temperament, vel ogsaa Alder forskjellige Mennesker, men som dog alle vare enige i Hovedsagen, vil man indsee, at en fuldstændig Orden, hvilket kun kunde skee ved en kunstig anlagt Plan, neppe var tænkelig. Den Dom de fældte, og den Orden de siden, trods Pøbelens Unoder, vedligeholdt paa Parterret, maa overbevise enhver sindig dømmende om, at de, som denne Aften førte Publicums Stemme, ei kunne henregnes til det sædvanlige blindt klappende Parterre. Skulde noget kunne udsættes paa deres Fremgangsmaade, da maatte det være det vel støiende Bifald de tilraabte Hr. Foersom og Hr. Kruse, for at overbevise dem om, at deres Mishag ti gjeldte disse Skuespillere. Hvad der forresten kan have foranlediget Hr. Foersom, der har daglige Beviser paa Publicums Bevaagenhed, til at kaste (saa syntes det) trodsige Blik til Tilskuerne, kan ikke let forklares.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Ny udkomne Skrifter. Udførlig Forklaring over den ny autoriserede Udgave af Luthers liden Catechismus, en Ledetraad ved Religionssundervisningen, udarbeidet med Hensyn til den anordnede Lærebog i den evangelisk christelige Religion, af Joh. Nic. Krog. Kjøbenhavn, 1818. Paa Forfatterens Forlag. 78 Sider i 8vo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Luthers liden Catechismus, hvoraf man allerede i Aaret 1637 havde en Dansk Oversættelse af Doctor Palladius, har altid været betragtet som et Mønster i sit Slags. Regjeringen har derfor med Føie for en rum Tid siden kundet det passende, at bemyndige Directionen for Vaisenhuset at besørge en Oversættelse af denne Catechismus, til Afbenyttelse ved Undervisningen i Skolerne. Denne ny Oversættelse udkom i forrige Aar, og bruges allerede med Nytte i mange Skoler. Men hvor hensigtssvarende end Luthers Catechismus er, som den første Lærebog i Religionen, der gives Børn i Hænderne, saa kan det dog ikke nægtes, at en kort og tydelig Forklaring derover er nødvendig baade for Læreren og Lærlingen, naar de i hiin Catechismus foredragne Sandheder skulle blive til en frugtbar Sæd i de Unges Hjerter. Selv de første Begreber, saasom om Gud, Skabelsen a. blive utydelige for Ungdommen, naar de ikke tidligen, med den allerførste Underviisning, udvikles for den med Klarhed og Bestemthed. Vist nok kan den tænkende Lærer selv mundtligen udvikle og tydeliggjøre disse Begreber, men deels faldt det ikke i enhver Lærers Lod, at besidde de Ævner, som dertil udkræves, deels vilde der medgaae hertil mere Tid, end Skolelæreren i Almindelighed har at raade over. En Bog, hvis Formaal er at lette Underviisningen efter Luthers Catechismus, er den ovenanførte Udførlige Forklaring over den ny autoriserede Udgave af Luthers Catechismus &c. - Forfatteren har i denne Ledetraad, saa meget som mueligt, lempet sig efter den anordnede Lærebog, hvorved han har sat de Unge istand til, ved Overgangen til Lærebogens Læsning, at fatte de deri fremsatte Religionssandheder saa meget hurtigere og tydeligere. J det indskrænkede Rum af 5 Ark er her sammentrængt Alt hvad de første Begyndere behøve at vide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Tanker ved Tabet af Norge, til Medborgeres Eftertanke, af Frederik Cortsen, Student. Kjøbenhavn 1818. Forlagt af Directeur J. F. Schultz. 63 Sider 8vo. Densigten af dette Skrift er, at vise den rigtig iste Maade, hvorpaa de ved Norges Fraskillelse fremkomne forandrede Forhold kunne anvendes til Fædrenelandets Nytte. Først anstiller Forf. nogle Betragtninger over disse forandrede Forholds Natur og Virkninger; derpaa gaaer han over til nogle egentlige Midler til at erstatte Savnet af Norge. Disse bestaae fornemmeligen i at forbedre Agerdyrkningen, Danmarks Hovedmæringsvei. Forf. nægter ikke, at have seet enkelte Pletter priselig opdyrkede, men det Hele svarer ikke til hans Jdeal om hans fædrene Jords Dyrkning. Saalænge man ikke fra Skagen til Altona, fra Kjøbenhavn til Ribe dyrker Jorden efter eet stort Princip, kun med de forskjellige Anvendelser, Localets Forskjellighed medfører, fortjene vi ikke Navn af det agerdyrkende Folk, som vort Land indbyder os til at vorde. Saalænge vi f. Ex. ikke forvise Rugen til Jyllands Sand, men fornemmelig dyrke den i Hvede- og Byglandet Sjælland, og ikke indsee, at Aarsagen til dens her jevnlige Misvext, ei er andet, end at vi imod dens Natur, lægge den i Leer og Muld, saalænge Forf. seer at man 1 Miil fra Kjøbenhavn endnu kjører Ploven med 6 Heste, hvilket han aldrig har seet i Engelland, saalænge man paa Amager d. er lige uden for Hovedstadens Porte, lader 2000 Tønder Land ligge i Overdrev o. m. desl., saalænge bærer han Tvivl om, at Danmark nytter, som det burde, sin første, største og sikkreste Velstandskilde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Jndenlandske Efterretninger. Under Krigen havde en Deel Folk faaet saa mange Penge, at de ikke vidste, hvorledes de skulle anvende dem, og en Følge heraf var, at de anskaffede sig Lyststeder. Men ligesom Tidsomstændighederne lære dem, at bruge deres Penge ei blot til Lyst", saa skille de sig ved deres Lyststeder. Nu have næsten alle saa ganske tabt al Lyst til Lyststeder, at der næsten hver Ugedag er en eller anden sjællandsk Villa til Auction. I Adresseavisen anmældes ikke færre end 7.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Kjøbenhavns Børs den 25de April. Cours. Hamb. 2 M. 700, a vista 710. Amsterdam 2 M. 658. London 2 M. 24 Rbdlr. a vista 24 1/2. Spec. 715. - Specier solgtes til 43 a 43 1/4 Rbmk., for Committeesedler blev givet 66 1/2 a 67 pr. 100; Oblig. 270.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Blandede Efterretninger. Kotzebue har et moersomt, og, som det synes, ikke saa urigtig tænkt, Capitel om det nu til Væmmelighed, gængse Blomsterstren(see hans Erindr. Pag. 55) "J Særdeleshed misbruges Blomsterne ved de fleste Fester. Alting skulle de stakkels Blomster være Sindbilleder paa. Koketten for Alteret gjenfinder sin visnede Uskyld i Myrthekrandser, og Brudommen, der friede til hendes Penge, attesterer sin Kierlighed med en Rose i Knaphullet. At strøe Blomster er nu blevet saa hverdags almindeligt, at jeg ikke vil raade nogen til at tage mod en stor Herre, uden at jage et Dosin tolvaars Gjæslinger i hvide Klæder og lade dem med deres røde Hænder strøe hele Kurve fulde af Blomster paa Veien. Meest upassende anvendes denne Ceremonie efter mit Tykke paa Konger og Fyrster; de ere ikke her i Verden for at vandre paa Roser, meget mere er det deres skjønne Lod, at strøe Blomster for os, og det vilde vist gjøre et Jndtryk af langt større Betydning, om en Fyrste, i det han steeg ud af Vognen, rystede en Blomsterkurv ud blandt sine sammenstimlede Undersaatter, end at til evig Tid, efter gammel Skik, næsvise Unger bestrøe ham med Blomster og opramse slette Vers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
J Lief- og Esthland er det Skik, at bestrøe Veien, af hvilken et Liig bæres til Graven, med smaahakkede Grene af Grautræer; det har i det mindste for Sørgeparrene, som følge Liget til Fods, en virkelig Fordeel, ere Gaderne skidne, saa blive de ved disse huggede Grene fremkommeligere, ligger der dyb Snee, saa lide Fødderne i det mindste mindre af den vaade Kuld. Men jeg mindes just, at Keiserinde Catharine 1783 ophævede Esthlands gamle Forfatning, og med Pomp indførte en nye. Jeg var selv en af de udvalgte Dommere, der alle, under Gouverneurens Anførsel, gik parviis til Kirken, for der at aflægge Eeden. Ved denne Høitidelighed havde man ogsaa strøet smaahakkede Grantræegrene paa Veien; og misfornøiede Esthlændere hvidskede til hverandre, Vox gamle Forfatning bæres til Graven." - Saa lidet tages allevegne Hensyn paa Festens Aand ved Høitidelighedernes Anordning, og Pateren i Schwabmünchen er tilvisse ikke den eneste, der sætter Hans Christopher i Arien ved Siden af den gyldne Kalk. (Jvers. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Efterretninger fra Paris. (Uddragne af Morgenblatt.) Den 9 Marti 1816. Hvilken Bestyrtelse herskede paa eengang her i Forgaars, da det rygtedes, at Bonaparte var landet paa Kysterne af Provence, Kun Faa vilde troe denne selsomme Efterretning; men Forsikkringen, at den stod i Moniteuren, lod ingen mere tvivle paa Sandheden deraf, man trængte overalt hen hvor Moniteuren var at faae, for at læse med egne Øine hvad man havde at haabe og frygte. Pariserne have i en Tid af 25 Aar oplevet saa meget, at de nu ved de vigtigste Efterretninger vedblive at være meget ligegyldige. Jmidlertid var dog denne Gang Skrækken alt for pludselig til at den kunde dølges. De nærmere Omstændigheder kjendte ingen: man kunde kun meddele hverandre sin Frygt, sin Uvillie, sin Modfaldenhed. O, hvor meget beklagede man i disse Dage de allierede Magters Høimodighed. Hvor meget billigedes ikke den ved Bonapartes Afreise fra Frankrig i Fjor almindelig yttrede Mening, at saa længe man lod ham leve i Frihed kunde Frankrig ikke nyde Rolighed!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Pengecoursen faldt samme Dag betydeligen her paa Børsen - og i nogle Urteboder stege endog Sukkerpriserne. Hertugen af Berry kom samme Aften i Operaen og blev modtagen med endnu større Tilraab end sædvanligen. Men Almeenhedens Mod var nedslaaet. Først den næste Dag reiste det sig atter. Thuillerierne vare opfyldte med Mænd af alle Stænder, der tilbøde Kongehuset. og Staten deres Tjeneste. Tidsskrifterne, som hidtil vare deelte i to Partier, istemte een Tone og yttre det bittreste Had mod Bonaparte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Duelraseriet har ogsaa bemægtiget sig den lærde Stand, og en Tidende foreslog nyligen, at man i ethvert Expeditionsbureau ogsaa burde have en Fægtemester, der kunde paatage sig at afgjøre alle Bladudgiveres Stridigheder. Nyligen udfordrede Malte Bruun og Auger hinanden, og i forrige Uge sloges den bekiendte dramatiske Digter Hr. Dupath med Hr. Martainville, en af Journal de Paris's Medarbeidere. Den sidste tilskrev man et satirisk Sted i Avisen for i Søndags, hvori det hedte, at en Digter, der under Frankrigs forskjellige Regjeringer ved høitidelige Leiligheder har forfærdiget Digte, og rost den ene efter den anden, ønsker at afhænde de Foræringer, han derfor har faaet; han vil give et Exemplar af hver Digt oven i Kjøbet. Dette gav Anledning til en Tvekamp imellem Hr. Martainville og Dupath; den sidstes Kaarde gik istykker; dermed ophørte Striden. - Da der saa ofte i det ene Parties Blade tales om liberale Jdeer, saa har Mercure, de france udsat en Belønning af 300 Frank. for den bedste Besvarelse af det Spørgsmaal: hvad forstaaer men egentligen ved liberale Jdeer, J. hvilke franske classiske Skrifter findes de? Hvorledes enes de med Statens Religion, Rolighed &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
(Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-25
Wien, d. 12 April. Armeeberetning: Jfølge officielle Beretninger fra Rom og Mayland, er Kongen af Neapel, efterat fri Gjennemmarsch igjennem de pavelige Stater var bleven ham nægtet, alligevel den 22 Marts paa en voldsom Maade gaaet over det romerske Gebets Grændser, tillige rykkede han med sin Hovedmagt fra Markerne imod Legationerne, og begyndte Fiendtlighederne den 30te f. M. ved at angribe de Keiserlige Kongelige Tropper ved Cesena. Oberste Gavenda af Husarregimentet Prindsregenten havde befaling, i Tilfælde af Angreb ikke at indlade sig i nogen alvorlig Fægtning, og trak sig derfor tilbage til sin Forstærkning. Cavalleriegeneral, Baron Frimont, som Hs. Maj. Keiseren har overdraget Commando, over hans Armee i Jtalien, sammentrækker denne imellem Casal-Maggjore og Pladena. Efter de sidste Beretninger fra Generalen fra Hovedg. Plade na, hvilke i Gaar Aftes ere indløbne hertil, har Feldtmarschallieutenant Baron Bianchi leveret Kongen af Neapel den 4de dennes en lykkelig Fægtning ved Panara, hvorved den fiendtlige General Filangieriblev haardt saaret og 200 Fanger faldt i vore Hænder. Feldtmarschallieutenant Bianchi kunde endnu ikke angive sit eget Tab, men holder samme for ubetydeligt, uagtet han havde en meget overlegen fiendtlig Styrke imod sig. Han tog sin Stilling efter Fægtningen, ifølge de erholdte Befalinger, bagved Kanalen Bentivoglio og ved Brohovedet af Borgoforte ved Po. - Keiserens Eqvipage er i Dag afgaaet til Heilbronn. Henimod Slutningen af denne Maaned ville Monarkerne forlade vor Keiserstad, og for det første begive sig til Heilbronn.