Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-04-28
Paa det store Torv i Valencia boede i en Fjellebod en gammel Kone, ved Navn Joaquina Minaou, med to unge vakkre Pleiedøttre, hvilke hun havde taget til sig som forældreløse Børn. Hun levede af at sælge Brød, i hvilken Handel, Pigerne stode hende bi. Den Ene af disse, den 16aarige Juana Vallarino, lokkede i Særdeleshed Kjøberne til ved sin Skjønhed. Lige overfor dem boede i en anden Bod den rige Kurvemager Franz Naylzarin. Hans Laarige Søn Juan havde vel tidligere bestemt sig til den geistlige Stand; men Juanas Yndigheder forandrede hans Beslutning. Han søgte Pigens Bekjendtskab, friede til hende, og blev, da han var rig og smuk, gunstigt modtaget af hende saavelsom af Pleirmode. ren. Juana var som Sælgerinde vant til de Complimenter, der bleve sagte hende af Kjøberne, og modtog dem høfligt og ikke uden Fornøielse. Dette gar Anledning til mangen Tvistighed imellem hende og den skinsyge Juan, og foranledigede omsider et formeligt Brud. "Jeg er glad ved at blive af med Dig! sagde Juana: Tænk kun ikke videre paa mig, og bekymre Dig ikke om hvad jeg foretager mig. Men dette var umuligt for Juan. Han blandede sig ofte i hendes Samtaler med andre Mand; folk, og afbrød dem forstyrrende; og da hun engang erklærte ham, at han dog aldrig kunde blive hendes Mand, svarte han truende: "Nu, saa skal heller ingen Anden blive det; før skal jeg dræbe ham!" sid. Juana gik fra den Tid ikke meere i Boden. Men engang, den 11te August 1826, havde hendes Pleiemoder saa travlt med Handelen, at hun paa hendes indstændige Bønner dog nødvendig maatte gaae ud og hielpe hende. Juan Naylzarin lod som han thi ikke mærkede det, men lagttog hende imidlertid op- og da just en Frugthandler gik forbi, kjøbte han nogle Frugter, kastede dem i hendes Forklæde, og gik bort. Juan, som havde bemærket det, gik strax over til hende, og gjorde hende Bebreidelser. "Jeg skylder Dig intet Regnskab! sagde Juana: Men for at Du kan vide, at Din Mistanke er ugrundet, saa see engang, hvor meget jeg agter slige Foræringer! Og med disse Ord kastede hun Frugterne paa Jorden. Juan, som følte sig smigret herved, løb strax hen, kjøbte en Mængde skjønne Frugter, og lagde dem i hendes Skjød. Kort efter kom Sergeanten tilbage, og talte igjen med Juana, der Tid efter anden, svarte ham. Neppe var hiin gaaet bort, saa kom Juan igjen, og overøste Pigen med Bebreidelser. Utaalmodig herover, kastede hun sin Frugt paa Jorden med disse Ord: "Nu ja da, jeg elsker ham, fordi det nu saa behager mig, og Du kan aller mindst kræve Regnskab derfor Juan bortfjernede sig taus og pønsende paa Hævn. Kort derpaa spiste Juana sin Middagsmad, tildækkede Ansigtet med sit Skjørt, og satte sig til at sove, med Hovedet støttet paa den ene Haand. Jmidlertid havde Juan slebet en lang Naal spids, som han brugte ved Kurvemageriet. Han nærmer sig den sovende Pige, stikker Naalen ind i hendes Øre, og støder den med en saadan Kraft igjennem Hovedet paa hende, at den gaaer ud igjennem det andet Øre. Derpaa vender han stille tilbage til sin Bod. Den Myrdedes Liig var styrtet ud paa Torvet. Naboerne, i den Tanke, at hun havde faaet Ondt, løb til, og bemærkede Naalen. En hidkaldt Læge, erklærte, at Stikket umiddelbart havde dræbt hende. Rettens Betiente komme til, og det almindelige Skrig, betegner Gjerningsmanden. Denne havde ikke forladt sin Bod. Rolig tilstod, han sin Forbrydelse, og lod sig uden Modstand bringe i Fængsel. J alle Forhør erklærte han, at han havde begaaet Forbrydelsen med fuldt Overlæg, og at han, hvis det skulde være, vilde begaae den engang endnu, for at Juana ikke skulde blive en anden Mands Kone. Uagtet hans Forsvarer bestræbte sig for at gjøre en Tilstand af Aandsfraværelse sandsynlig som Aarsagen til hans Gierning, og beraabte sig paa lignende Exempler, da Mord af denne Natur kun vare blevne straffede med Tvangsarbeide, dømte dog Retten i Valencia, i Betragtning af, at Mord af Skinsyge ikke ved Lovene adskilles fra andre Mord, at Forbrydelser af denne Art paa nogle Aar bleve overordentlig hyppige, og at der altsaa nødvendigen maatte statueres et advarende Exempel: "at Juan Narlzarin var skyldig i overlagt Mord, og derfor skulde hænges, efter tillige at have betalt Processens Omkostninger.