Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-05-24
Da Politimesteren i Vends Herred, Odense Amt, havde erholdt Kundskab om, at en Dreng, Lars Larsen af Blangstrup, der almindelig benævnes "Torsdagsdoktoren, tvende Gange havde indfundet sig i hans Jurisdiction i Kjærby, hvor en Mængde Mennesker, ikke alene fra de nærmeste Sogne og Kjøbstæder, men selv fra Jylland, var strømmet sammen, for hos ham at søge Hjelp imod de mest forskjelligartede Sygdomme, samt at han atter vilde indfinde sig der Tordagen den 13. f. A., traf han Anstalt til at lade ham paagribe, men Sognefogden, hvem dette Hverv var overdraget, sendte, istedetfor Drengen, en Jndberetning om, at over 200 Mennesker forgjæves havde ventet paa denne, der rimeligviis havde faaet Nys og Politiets Foranstaltninger og derfor var udebleven. Drengen, om hvis Ry man heraf kan danne sig et Begreb, blev imidlertid kort efter anholdt i sit Hjem og stillet for et Forhør (den 5. August f. A.), hvor han strax gav en uforbeholden og detailleret Forklaring og hele sin Virksomhed, hvilken han senere end yderligere har suppleret, og paa denne, der er bleven bestyrket ved en Mængde af hans forhenværende Patienter og andre afgivne Vidnesbyrd, har man bygget en Justitsaktion imod ham for Qvaksalveri, Bedrageri og Udbredelse af Overtro, hvilken Sags Data vi skulle tillade os at meddele efter Akterne, idet den forekommer os i flere Henseender end den juridiske at have almindelig Jnteresse. - Drengen Lars Larsen, der er født den 6te October 1825, er 7de Søn af Forældre, der ikke have havt nogen Datter, og paa Grund af denne Omstændighed var det en almindelig Mening, at han maatte være i Besiddelse af overnaturlige Evner til. at helbrede alle Arter af Sygdomme, uden Brug af Medicin. Alt fra hans svædeste Barndom begyndte man derfor at søge Hjælp hos ham, og da en Deel af hans Virksomhed saaledes falder i en Tid, der ligger længere tilbage, end hans Erindring naaer, kan han allerede af denne Grund ikke opgive, hvor mange Syge der have henvendt sig til ham, men skjøndt han aldrig har gjort Noget for at blive søgt, og aldrig har raadet Nogen til at bruge hans Kuur, ja end ikke har lovet Nogen et heldigt Resultat af samme, troer han dog at kunne anslaae Tallet til flere Hundrede, og naar man seer, at han alene paa een Dag i Kjærby havde et Tilløb af over 200, er dette vistnok temmelig lavt anslaaet, uagtet det maae bemærkes, at Søgningen i det sidste Aar førend Sagens Anlæg var tiltaget i en betydelig Grad. Tiltalte besidder aldeles ingen medicinske Kundskaber, og det er ham derfor ikke muligt at sige, af hvilke Sygdomme de Personer, som have søgt Hjælp hos ham, have liidt; hans Methode var i alle Tilfælde følgende: Naar han havde erholdt opgivet, hvor Patienten følte Smerter, bestrøg han det lidende Sted nedefter med Haanden, som han iforveien havde dyppet i Jord, hentet fra Kirkegaarden i det Sogn, hvori Kuren foretoges, og under Strygningen fremsagde han for sig selv følgende Formular: "Det Saar i Jesu Side blev lægt, det hverken kløelde) eller svielde, saa skal og det Onde, som her er sat, hverken kløe eller svie, men blive sundt igjen, som det tilforn har været." Denne Behandling gjentoges 3 Torsdage efter hinanden, hvoraf han havde sit Navn. (Slutningen følger).