Berlingske Tidende, 1811-04-03
Bekiendtgiørelse. Til Hs. Majestæt Kongen er af Søe=Premier=Lieutenant Falsen, Commandeur af Dannebrogen, indleveret en allerunderdanigst Rapport angaaende Expeditionen til Den Anholt, af følgende Jndhold: Allerunderdanigst Rapport. Kiøbenhavn, den 28de Marts 1811. Den 23de denne Maaned samlede jeg Flotillen og Transportslaaden i Gierrild Bugt. Efterat have modtaget Hr. Generalmajor Telle qvists Communication om engelske Krydseres Ankomst til Kattegattet, sende og en Recognosceer=Baad under Lieutenane Becks Commando til Anholt, for at undersøge om disse havde taget deres Station under den, og opsatte saalænge Expeditionen. Den 25, efter at Lieutenant Beck havde fundet Leilighed til at omseile Landet ubemærkt i Dagningin, modtog jeg imod Aften Rasport om, at ingen, uden den bekiendte Skonnert, opholdt sig der, og besluttede mig al saa den 26de til at fore tig Togtet. Kl. 6 E. M. afgik jeg med den føie igste Vind fra Gierrild bugt med 12 Karonbaade og 12 Transportfartøier. Alting syntes at favorisere os. Kl. 12 1/2 fik jeg Øen i Sigte, og antrede Kl. 2 1/2 paa S. C. Siden, tæt Vesten og Pakhuset. Med Hurtighed og Orven bleve Tropperne udemærket debarqverede. Kl. 4, medens Major Mulstedt opstillede sit Corps af 650 Mand og Capitain Peytz de ham anfør troede 120 Mand af Flotillens Soldatetøve, marcherede PremierLieutenant Holsten som Avantgarde med 200 udsøgte Matroser. En udsendt Cavallerie-Patrouille opdagede uhældigriis deres Ankomst, og Lieutenant Holsten indtraf netop nogle Minuter for sildig for at afskiere Tropperne, der til Vogns og Hest ilede ind i Fæstningen. Med stormende Haand vovede han en Atteque, som blev afslaaet med et betydeligt Tab. Jmidlertid rykkede Major Melstedt frem, medens jeg med Flotillen anvancerede op imod Fæstningen. Ogsaa en General sterm at denne brave Officeer, lossaaet af Flotillen Sør= og Landmagt, blev islaget. Da Tropperne i følge mit givne Signal havre gjort Vade for mig, begyndte jeg at diskyde Fortet med al den Førce mine 12 Baade formaaede. Jeg saae allerede Virkningen af mine Anstrængelser, i og lovede mig et hældige Udfald. Colonneviis styrtede Fienden ned af fine Batterie, da jegebserverede en Fregat kommende fra Norden, holdende ter om Øen, en Brig styrende Vester om, og en Skonnert Sønden fra Vinden ver vestlig med en 2 revet Mersiels Kuling Denne Vind give tet re under nogen Kant af Øen. Jeg besluttede derfor at retirere nia fra et saa farligt Punkt for Flottillen op paa N. V. Revet, har ja hans de Beskyttelse af Grundene. Fom Timer tilbragte jeg imed Vind og Strøm paa denne Retirade, medens Major Melstedt og Lieutenent Holsten med vedholdende Anstrængelse anvendte alt for et ere gre de bøie, fast udestigelige Batterter, der vare omgivne af dybe Grav. Min Osmærksomhed var imidlertid henvendt paa at faae Vajor Melstedt og hans Magt conserveret, men mit Bud i denne Alledning traf ham for seent. Kl. 10 F. M. bestemte han sig til nogen Generalstorm, og var alt kommen Gavene paa faa Skridt vær, da han i Spidsen for sin Bataillon er der sit ærefulde Liv. Li utenant C. Holsten og Capitain Pry 23 fulgte ham og beseglede begge deres 5 sieldne militaire Jver og uforlignelte Bravour med deres Bod. og Lieutenant Holsten styrtede en Kanenkugle til Jorden i samme : Øieblik, som en anden tog Bente af Capitain Pryt, Fra denne en Sund blev Nederlaget almindeligt; skareviis falde Deres Majestæts de bravt Topper, der foruden deres 3 værdige Anførere havde tabt en 5 Deel andre af deres Officerer. I mere end 6 Timer holdt de Stand, med deres Geværer mod et Svælge af Cartesque Jld fra mede end 40 Kanoner. Lieutenant Falde førte imidlertid Flottillens Mation ka tilbage med al der Orden og Conduite, som kunde ventes. Soldaterne fulgte langsomt efter, fordi et engelsk ridende Artillerie ef 6 Kano er L. forfulgte dem, og tvang dem til at forlade Stranden som det eneste Sted, hvorfra jeg med Baadene kunde beskytte dem. Den sidste Mand som embarquerede var Lieutenant Falde, der bragte mig Efterretning be om at de tilbageblevne Soldater havde overgivet sig af Mangel paa Ammunition og overvældet af Fattigue efter 8 Timers Marsch i at sandige Veie, der ofte gik dem om Knæerne. Af alle Kræfter fortsatte jeg nu Ritiren til N. V. Revet, hvor jeg ikke fandt det forventede Tilflugtsted. Vind og Søe vare stedse i saadant Tiltagende, at hverken Haabet om at afride Stormen der, eller at Andgaae de C. fiendtlige Skibe og Landartillerie Atteque blev mig tilbage. Jeg afsendte derfor Transportfartøierne, som havde en stern Ligning med Kanonsaaden, til Jssistord med Ordre at holde saa nær Vinden som mueligt, for at bevæge Fregatten, der ver i Læe, og ikke kunde ste og for S. V. Pynten af Lander, til at jage disse, medens jeg med Kanonbaadene styrede Cours til Lassor=Grundene, som den eneste Rettrade der stod os aaben. Briggen, som var Viiste om Landet, mødte i snart paa denne Vei. Søens Voldsomhed overtydede mig om Umuligheden af at levere den en Affaire, som jeg havde haabet. Baadene kunde neppe vaje paa Vandet. Stormen til og bestandig, jeg saa altsaa intet tilovers uden et forsamle Fløttillen og give enhver Ofiter, Ordre at forcere i forskiellige Courser til nærmeste Land. Med min Baad, der seiler fortrinlig vel, søgte jeg at lokke Brigger til et jeg mig. J fleer Timer lykkedes det mig at føre ham om i forskellige Compas Stræder, medens Hr. Søe=Premier=Lieutenant Fog med de 8 Baade strædte op i Vinden og styrede Jylland til. Kl. 5 opaa Briggen sin Jagt efter mig og sted ved paa Lieutenant Buhl, som efter er færdeles udmærket Forsvar, og flere Lag af dens fulde Batterie, ende lig overgav sin Baad i en hielprios og tilintetgjort Forfatning. Denne i udmærket kiekke Modstand opholdte Fienden saa længe, at de øvrige Baade fik et godt forspring. Sig styrede over Anholts Knob Rer(medens at Fyrtaarnets Battekie stærkt beskiød mig, for at gaae til Lavart af Briggen, der endnu stedse og os. Paa Syd Kanten af Øen traf jeg paa den flindtlige Skonnert, der i 1/4 Time forfulgte mig paa Gevæhrskuds Distance, under en levende Tid. Nogle hældige Skud, med min Caronade tilbragte ham saa megen Skade paa Skrog og Tykkelage at han forlod mig, og jeg fortsatte derpaa min Cours af Kullen, i til, hele Natten jaget af den fiindtlige Brig, hvis Fyhr jeg kunde see. Imod Dagningen naarde jeg Siellands Kyst. Briggen ophævede da sin Jagt og jeg ankrede Kl. 10 F. M. med min synkefærdige Bard, ber paa Rehden. Jmod Solens Nedgang saae jeg Fregatten ophæve sin Jagt efter Transportfartøierne, og styede ned af Canonsaadene til Vinden tiltog hele Natten, rummede stedse for Fienden og blev skrallere for Baadene, saa at jeg ikke er uden Frygt for dem, uagtet deres lange forspring. Kl. 9 om Aftenen hørte jeg en Attaque tæt under svenske Kosten, der dettoværre lod mig formode at ogsaa Lieutenant Myhlenstedt faldt i de fiendtlige Hærder. Saaledes endtes denne uhældige Expedition, hvor Deres Majestæt, formodentlig har mistet, saavel til Søes som Lands omtrent et Par hundrede brave Krigere. Jeg før imidlertid med Tryghed angive, at Fienden uagtet sine mange Canoner og ubestigelige Bolde dyrt har kiøbs sine Forbere, saavelsom at Deres Majestæt aldrig kunde modtage et større og ærefuldere Beviis paa Deres forenede Troppers Bravour og teelige Standhaftighed, end det denne Dag har afgivet. Allerunderdanist, Falsen. Til Deres Majestat.