Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-04-09
Udenlandske Efterretninger. Tyrkiet. At Udfaldet af Underhandlingerne mellem Mehemed Ali og Portens Befuldmægtigede, Halil Pascha, var meget tvivlsomt; at de ægyptiske Rustninger endnu fortsattes med Jver; at den ægyptiske Flaade atter var udløben og havde i Mehemmed Alis Navn taget Øerne Rhodus og Scio i Besiddelse, paa samme Tid, som den ægyptiske Landhær besatte Smyrna og Magnesia; at Porten var yderst urolig og opbragt over Jbrahims nye fiendtlige Bevægelser, og derfor med Kraft afslog ethvert Forlangende om den russiske Flaades øieblikkelige Afseiling; at Sultanen havde ladet den engelske Gesandt hente til sig og anmodet ham om at forene sig med den franske Gesandt, forat træffe alvorlige Anstalter og tvinge Jbrahim til at forlade Smyrna og indtil Fredens Afslutning concentrere sig ved Konjeh; at en fransk Gesandtskabs Secretær, som en følge heraf, var afsendt, for atter at true Jbrahim med Frankerig; at Hr. Buteniefhavde stukket Admiral Rousin ud hos Sultanen; at Rusland nu atter gjaldt for Portens vigtigste Støtte; at Sultanen, for at lægge sin Taknemmelighed mod den russiske Nation for Dagen, havde ladet præget Medailler, som skulde uddeles til Mandskabet paa Flaaden; at Misfornøielsen i Constantinopel truede med voldsomme Udbrud; at den russiske Flaades Nærværelse derfor var dobbelt nødvendig, og at desuden en russisk Landhær var paa Marschen, for at komme Hovedstaden til Hjælp, og var ved Silistria gaaet over Donau; at der var stor Bevægelse blandt Diplomaterne i Constantinopel, og at man befrygtede et Brud mellem Frankerig og Rusland, dersom den franske Regiering ikke fralagde sig Admiral Rousinsoverilede Fremfærd og drog ham til Regnskab for samme - alt dette er omtrent Hovedindholdet af Efter retningen fra og om Tyrkiet, indtil den 11te Marts. Derimod mælder en Skrivelse af denne Dato fra Constantinopel, at Smyrna slet ikke har været besat af Ægypter, og at Jbrahim, som endnu havde sit Hovedqvarteer i Kutahia var ganske uvidende om, hvad der i Smyrna var skeet i hans Navn, hvilket Alt tilskrives en vis Emie Efendis Rænker, som vilde bemægtige sig Smyrnas Gouvernement, men hvis Plan strandede paa Østerrigs, Ruslands, Storbritstaniens og Frankerigs Consulers faste Forhold. Emie Efendi var derefter flygtet med omtrent 100 Tilhængere, og Portens Auctoritet var fuldkomment gjenoprettet i Smyrna. Jbrahim havde, ifølge samme Skrivelse, frigivet Reschid Pascha, som allerede var kommen tilbage til Constantinopel. Ved den sidste Posts Afgang fra Constantinopel havde man endnu ingen Efterretninger og Resultatet af Admiral Roussins Budskab til Mehemed Ali; men den tyrkiske Moniteur var overbeviist om, at de ægyptiske Anliggender snart vilde være jevnede. Derimod fortalte man d. 30te Marts i Paris, at en Coureer havde bragt den Efterretning, at Jbrahim brød sig ikke om de af Frankerig forelagte Fredsbetingelser, men marscherede lige mod Constantinopel, og at Admirat Roussin lavede sig til at forlade Hovedstaden, fordi denne med det første rimeligviis vilde være i Ægypternes Hænder. Denpyrenæiske Halvs. J Spanien ere Symptomerne atter betænkelige. De Forhaabninger, som man byggede paa D. Carlos's uventede Afreise ere skuffede. Om Ministeriets Omdannelse, som man troede at være saa nær, er der nu slet ikke Talle; tvertimod forsikkrer man, at en Forsamling har fundet Sted, og at alle Medlemmerne af det nærværende Ministerium nu leve i den bedste Forstaaelse. Men, hvad der vækker endnu større Bestyrtelse, er, at den bekjendte Grev Punnourostro er forvist til Pampelona; hvorhos man tillige paastaaer at det Blad, som først offentliggjorde Grevens Bemærkninger, har faaet en skarp Jrettesættelse, ja skulde maaskee ganske undertrykkes. - Den hellige Josephs Navnedag (d. 14de Marts), som i en Række af Aar er bleven mærkværdig ved meere eller mindre vigtige Begivenheder, udmærkede sig ogsaa iaar ved oprørske Bevægelser i Madrid, hvilke dog strax bleve underkuede. - Dampbaaden Confianie er kommen til Falmouth med Efterretninger fra Oporto indtil 25de Marts. Miguelisterne havde paa denne Dag foretaget et nyt Angreb paa Linierne, men vare med Tak slagne tilbage. Derimod saae det slemt ud med Flaaden. Admiral Sartorius er afsat, og en Capitain Crosbie udnævnt til befalingsmand i hans Sted, men da Sir J. Dovle begav sig med denne til Admiralen paa hans Skib, og lod ham vide, at han var deres Fange, lod Admiralen dem begge arrestere. Sartorius, som næsten i 14 Maaneder har været overladt til sin egen Skjebne, uden Sold, ja uden at erholde, selv det Nødvendigste af Forraad og Materialier for sine Skibe og Folk, og som har opbudet sin heele personlige Credit, for at bevæge disse til at vedblive at gjøre Tieneste, ja endog, som det hedder, formelig har overtaget sig Cautionen for deres Fordringers Berigtigelse, havde nu i Sinde at seile til Oporto, for at faae disse Fordringer tilfredsstillede; men hvis han ikke kunde udvirke dette, vilde han som der forsikkres, gaae med hele Flaaden til Engelland og sælge den, forat betale Mandskabet. Han har i et langt Brev til D. Pedro besværet sig over dennes Forhold imod ham; thi, siger han, skjønt han ofte var bleven advaret om, at han vilde blive lønnet med Utaknemlighed, havde han dog aldrig kunne forestille sig, at denne i saa høi Grad vilde blive ham til Deel. Han erklærer sig imidlertid i dette Brev villig til at nedlægge Over commanden, saasnart Mandskabets og hans egne retmæssige Fordringer blive tilfredsstillede.