Jyllandsposten, 1841-01-08
Nyheds Post. - Gasbelysningens Jndførelse antager man nu sikkert vil gaae igjennem. Underhandlingerne med det engelske Actieselskab, denne Gjenstand angaaende, forventes snart sluttede. Som bekjendt vandt Hovedstaden 10,000 Rbd. ved den sidste Contracts Tilbagegang, hvorfor man vel denne Gang nødsages til at gaae forsigtigere til Værk. Bliver det Tilfældet, at denne Oplysningsmaade ikke vil medføre større Bekostninger end den nærværende, som finder Sted med Tran, vil man vist meget vinde ved den stærkere Belysning, da Lygtebelysningen dog er meget dunkel og isærdeleshed lader Torvene forblive altfor mørke. – Et af de meget forunderlige Forslag, som ved de jydske Stænder blev indgivet, var det af Kolby, hvorved han vilde have, at der skulde petitioneres om, at Hovedgaarden Silkeborg maatte forandres til en privilegeret Handels=, Losse- og Ladeplads. Men med 39 Stemmer mod 2 besluttedes det, at Andragendet ikke skulde oplæses. For Curiositetens Skyld havde det imidlertid været værd, at see dette Forslag noget nøiere udviklet, som maa antages at være opført paa heel mærkelige Støttepuncter. Vistnok er det sandt, at en nyttig Handelsplads er for det Al menes Vel ulige behageligere at see etableret, end et nyt oprettet Slot, hvoraf Landet alt forud har mange for mange, men hellere end at oprette nye Handelspladse midt inde i Landet maatte man dog altid foretrække, at sørge for Handelens bedre Opkomst i de alt existerende Handelstæder, hvor Baand, Tryk og Hindringer af tusinde Arter stedse besvære og hæmme Handelens Flor. At en Silkeborg Handelsplads kunde blive aabnet fri Seillads vilde og saa medføre ikke ubetydelige Udgifter, væsentligen af den Grund, at Jordsmonnet vesten for Brabrandsøen falder meget høit og endog forbyder Canalgravning. Det lod sig derfor tænke, da Silkeborg-Egnen er meget høitliggende at et saadant Forslag, om det gik ud paa at sætte Silkeborg Sø i Forbindelse med Kattegattet, kunde udtappe Søen, indtil den sidste Draabe, ligesom en vis Herre engang i sin Tid overbeviste en Cancellideputeret, som reiste om i Jylland for at eftersee Kasserne, at saadant vilde skee, naar det af ham ofte paaberaabte Forslag at gjøre Skanderborg, Søseilbar ved en Canal ud i Stranden, ubetinget vilde have til Følge, at ikke engang Nøddeskaller, mindre Baade, vilde kunne finde Vand nok til at seile i, efter som Søens Bund, ifølge Nivelleringsforretning, vilde befindes mange Alen over Havfladen. Dette kraftige Modargument betog Cancelliherren alt Mod til videre at forfølge denne sindrige Jdee, i hvorvel det vist ikke er at betvivle, at adskillige Projectmagere, ifølge Høivelbaarenhedens huldrige Opfattelse af denne Plan, ere indgaaede med Andragender omCanalens Udførelse; men rimeligviis have disse Andragender undergaaet samme Skjæbne, som den hele øvrige Masse af Ansøgninger, der i tusindviis indstrømmede til denne Herre paa Grund af hans faare Ord og store Nedladenhed; ja man vil endog paastaae, at 3de Værelser i Horsens fra Lofte til Gulvet bleve opfyldte med Ansøgninger og Andragender, uden at de dog videre i mindste Henseende bleve tagne til Følge. - Af den Sang, som blev afsungen i Anledning af den Stænderdeputerede for Randers Kjøbstad, Oberst v. Brocks Hjemkomst fra Stænderforsamlingen i Viborg, og som var forfattet af Rector Borgen, vare følgende 2de Vers især smukke Velkommen fra det danske Raad Fra Folkethingets Sale! Der, hvor Du stod som Mand i Daad Som Mand i Mod og Tale. Paa Værget, ført af Troskabs Arm, Kjæk Sandhedsfuglen sidder, Du svang det som en Yngling varm, Du, Sandheds kaarne Ridder! Det Hverv, der lagtes i Din Haand Du har med Troskab fredet. Og for den sjeldne Borgeraand, Er Lønnen Dig beredet. Men Lønnen er en Borgerkrands Af Egeløvet bundet, Hvert Blad, som dufter for Din Sands Har Kjærligheden vundet.