Aarhuus Stifts-Tidende, 1807-12-09
Krigserklæringen begynder med Besværinger over Englands Opførsel under de 2de sidste Feldttoge, og fortfarer derpaa "Englands Flaade og Tropper lade sig see paa Danmarks Kyster for der at udføre en Voldsomheds Handling, hvoraf den af Exempler saa frygtelige Historie ikke fremviser en eneste. En tolig og moderat Magt, som ved en lang og uforanderlig Viisdom har erholdt en moralsk Værdighed i Monarchiernes Kreds, seer sig overfaldet og behandlet, som om den i Stilhed smedede paa Complotter, som om den grundede paa Englands Fordærvelse - alt for at retfærdiggiøre dens ganske og hastige Udplyndring. Krænket i sin Værdighed, i sit Folks Jnteresse, i sine Forpligtelser til de nordiske Magter, ved denne Voldsomheds-Handling, der er begaaet i Østersøen; der er et indsluttet Hav, hvis Rolighed fra lang Tid af, og med Hoffets Vidende i St. James, er giensidig garanteret af de til dette Hav grænde sende Magter, dulgte Keiseren ikke sin Uvillie for England, og lod det vide, at han ikke kunde blive nempfindtlig derved. Hs. Majestæt saae ikke forud, at England, efterat det havde brugt sin Magt med følge, og det Øieblik nærmede sig da det ville bortføre sit Bytte, vilde begaae en nye Forhaanelse mod Danmark og at Hs. Majestæt maatte deele Forhaanelsen. Der blev gjort nye Forslage, det ene underfundigere end det andet, som skulle sammenknytte Danmark igjen med den Brittiske Magt - Danmark underkastet, begraderet, og som det applandette til hvad der var hendtes det. Kronprindsen af Danmark, som besidder en Characteer fuld af Energie og Adel, og som af Forsynet har erholdt en Sieleværdighed, der svarer til hans Rangs Værdighed, har ladet Keiseren tilkiendegive, at han med retfærdig Uvillie over det som var forefalden ved Kiøbenhavn, ikke havde ratificeret den desaarsag indgaaede Convention, og anseet den som uskeet. For nærværende Tid har han givet Keiseren Efterretning om de nye forslage der ere gjort ham, der har opirret ham til Modstand, istædet for at formilde ham, fordi de gaae ud paa, at paatrykke hans Handlinger Fornedrelses-Segler, hvis Præg de aldrig vil bære. Rørt af den Tiltroe som Kronprindsen sætter til ham, har Keiseren - efterat han har taget sin egen Klageaarsag mod England i Overveielse, efterat han har undersøgt sine Fornligtelser mod de nordiske Magter, besluttet at opfylde disse Forpligtelser. Hs. Keiserlige Majestæt afbryder al Omging med England. Han tilbagekalder Hans hele derværende Gesandtskab. Der skal derfor ingen Forbindelse finde Sted, mellem begge Lande. Keiseren erklærer, at han for bestandig tilintetgjør enhver Acte, som forhen er sluttet mellem Storbrittanien og Rusland. Han proclamerer paa nye den bevæbnede Neutralitets Grundsætninger, dette Mindemærke paa Keiserinde Catharinas Visdom, og forbinder sig, aldrig at afvige fra dette System. Keiseren erklærer at intet skal blive istandbragt mellem Rusland og England, førend sidste har givet Danmark Satisfaction. Keiseren forventer, at Hs. Brittiske Majestæt, istæden for at tillade Sine Ministre at udstrøe nye Sæd til Krigen, vil give sin egen Følelse Gehør, og vil være tilbøielig til at slutte Fred med den franske Keiser. Naar Keiseren bliver tilfredsstillet ved Opfyldelsen af alle foregaaende Puncter, og navnlig ved den om Freden mellem Frankrig og England, uden hvilken ingen Deel af Europa kan love sig nogen sand Rolighed, saa vil Hans Keiserlige Majestæt gjerne igien istand bringe de venskabelige Forbindelser med Storbrittannien; Forbindelser, som Keiseren ved den retfærdige Misfornøielse, Han har maattet nære, maaskee for længe har vedholdt. St. Petersborg, den 26de Octbr. 1807.