Viborger Samler, 1843-04-20
Udenlandske Efterretninger. Tyrkiet. Fra den Tyrkiske Grændse meldes under 3die April, at et Antal Serviske Flygtninger atter har søgt Beskyttelse og Sikkerhed paa Østerrigsk Grund. Tidligere har Fyrst Milosch høimodigen understøttet de hielpeløse landflygtige Serviere, der opholdt sig i Udlandet. Hidtil uddeeltes denne Hjelp hemmeligt; men efterat Flygtningerne ere fjernede fra Grændsen, ydes Understøttelsen ikke alene med den Østerrigske Regjerings Vidende, men endog efter dens Opfordring og med den Russiske Regjerings udtrykkelige Samtykke. Fyrst Milosch, som har opsagt alle sine hos Banquierhuset Sing staaende Capitalier, staaer nu i Forbindelse med vedkommende Østerrigske Auctoriteter, Ostindien. Bombay-Times af 1ste Marts meddeler Details om Gen. Sir Napiers glimrende Campagne imod Scind. "Henimod Midten af Jan. Maaned stod Sir Charles Napiers Armeecorps imellem Rori og Hy. derabad ved Jndus. Efter et mod flere Umirer lykkeligt udført Streiftog undertegnede Umirerne en Overeenskomst om Afstaaelsen af flere skovrige Districter langs med Jndusfloden; dog haabede de ved Major Outrams Mægling at kunne erholde Modificationer i Betingelser, som det var dem altfor besværligt at overholde. Residenten Op tram kunde ikke forskaffe dem gunstigere betingelser; de forbittrede Umirer befalede nu Majoren at forlade Hyderabad; men denne, der endnu ikke havde opgivet ethvert Haab om en mindelig udjævning af de svævende Differentspuncter, fulgte ikke denne Opfordring, endskjøndt han vel vidste at hans Liv derved turde komme til at staae paa Spil Udførelsen af Umirernes Trusel fulgte saa at sige umiddelbart efter Opfordringen; thi allerede Dagen efter den udstedede Opfordring blev Residentens Vaaningshuus angrebet af 8000 Md., der førte 6 Kanoner med sig. Residentsboligen udgjør en af Omfang temmelig betydelig Bygning, omgiven af en lav Muur af Leer, og Otramshele Forsvarstyrke indskrænkede sig til 100 Md. af det 22de kongl. Regiment. Desuagtet forsvarede han sig, i Haab om at erholde Undsætning, med sin lille Helteskare i samfulde 24 Timer imod Beludschernes Tusinder og først, efterat de Britiske Helte havde bortskudt al deres Munition (40 Patroner pr. M.), og opgivet ethvert Haab om Undsætning, banede de sig i sluttede Geleder og i en Orden, som om det gik til Parade – med fældet Bajonnet Vei til Floden Jndus, hvor de indskibede sig ombord paa 3 Engelske Dampbaade. Briternes Tab bestod af 3 Døde og 10 Saarede; Fienderne talte 90 Døde 400 Saarede. Under Beludschernes Kugleregn, der imidlertid ikke tilføiede dem noget Tab, styrede de op af Jndus- og forenede sig med den 22 Engl. Miil ovenfor Hyderabad staaende General Napier, hvis 2700 Md. stærke Armeecorps bestod af det 22de kgl. Regiment, 3 Sipahiregimenter, en Deel af det 9de Bengalske Cavalleriereg. og 12 Kanoner. Ved Miani (Meeanee), ved den lille Flod Fullallie, 9 Engl. Mile fra Hyderabad, stod Beludschernes Hær, 22000 Md. med 15 Kanoner, i Slagorden. Fiendens høire Flanke var dækket af en stor tykOschongelskov, den venstre beskyttedes ligeledes af en mindre Skov og en tilstødende Landsby. J Fronten stod deres Fodfolk opstillet i Flodens udtørrede Leie og i den aller fordeelagtigste Position med Hensyn til Afbenyttelsen af deres Lunteflinter. Sir Charles Napier erkjendte Øieblikkets Vigtighed; enhver Tøven maatte forstærke Fienden, forøge hans Mod og svække de britiske Troppers Begeistring, hvortil kom at Beludscherne ved Forrædere i den Britiske Leir havde erholdt Underretning om flere af Generalens Manoeuvrer. Sir Charles kom, saae og seirede. Ladende haant om Fiendens 8 Gange overlegne Krigstyrke, rykkede Napier den 17de Febr., Kl. 4 om Morgenen, frem imod Miani. Det 22de kgl. Regiment aabnede Angrebet, og modtoges med en vel vedligeholdt morderisk Jld, som Briterne i Begyndelsen ikke kunde besvare. Saasnart det Jndo-Britiske Troppecorps kom Flodbredden saa nær, at det kunde faae Øie paa de i Flodsengen og bag samme opstillede Fiender, bortkastede disse deres Lunteflinter og stormede rasende, væbnede med Sværd og Skjold, i tætte Masser frem imod Briterne. Trods Fiendernes uhyre Overlegenhed lagde vore Helte det meest prøvede Mod for Dagen, og den alderstegne Helt, Sir Charles Napier, paa hvem Fienderne fornemmeligen rettede deres Skud og Angreb, ilede frem og tilbage iblandt de forreste Rækker, og opildnede de tappre Krigere ved sit Mod. J hele 3 Timer vaklede Seieren i denne frygtelige Kamp, der i længere Tid endog var en Kamp imellem Mand og Mand, omsider lykkedes det det 9de bengalske Rytterregiment at omgaae Landsbyen til Venstre, medens til samme Tid det indiske irregulaire Poona-Cavallerie banede sig en Vei igjennem Dschonglerne og tournerede den fiendtlige Stilling. Nu var Seieren tilkæmpet, det fiendtlige Infanteries Position toges med Bajonnetten og Seindernes hele Hær adspredtes som Avner for Vinden. Fienderne havde dette Vidnesbyrd give Briterne dem – fegtet med priisværdigt Mod og med det Raseri, der udmærkede de gamle Slotter, hvis Vaaben de betjente sig af, nemlig: Claymore og Skjold. Fulallies Seng var fyldt med dræbte Fiender; 1000 Døde og 4000 Saarede bedækkede Valpladsen. "Jntet overgik, siger et Øienvidne, de britiske Troppers koldblodige Tapperhed; men saa ulige vare Talforholdene, saa behjertet Fiendens Modstand, at Seieren, ofte syntes tvivlsom, og tilsidst kun sikkredes ved Sir Charles Napiers mageløse Mod, Tapperhed og Feltherrreblik. Den djærve Veteran syntes allestedsnærværende; kun som ved et Vidunder undgik han de mange imod ham udslyngede Kugler." – Jblandt de faldne Fiender vare 6 af deres fornemste Anførere. Fiendens hele Artillerie (15 Kanoner), deres Monition, deres Krigscasse og deres Faner faldt i Seierherrernes Hænder. Leiren blev der stukket Jld paa. Da Napier truede med at storme Staden Hydrabad, begave alle de Umirer, der havde undflyet fra Blodbadet, nemlig: Mir Nussir Chan, Mir Rustum Chan, Mir Wulli Muhammed af Khyrpur og Shadad-Chan tilligemed een af hans Sønner, sig som Krigsfanger til den engelske Leir. Dog var Seierherrernes Tab ikke ubetydeligt: 254 Døde og Saarede; Majorerne Jackson og Teasdale, Ritmester Cookson, Capitainerne Pew og Maade, og Lieutenant Wood kjøbte Seieren med deres Død; 12 britiske Officerer ere saarede. Fra Hyderabads Volde vaer det britiske Banner. J Staden bemægtigede Briterne sig 15 Kanoner. Forstærkninger ere underveis for at støde til Gen. Napier, og man formoder at hele Seind vil uden Forhaling vorde indlemmet i det indobritiske Rige. J Sammenligning med denne Røveracquisation - siger Bombar Times - var Lord Aucklands Tog til Cabulistan, en Dydshandling; og skal – saaledes som Lord Ellenboroughs bekiendte Simla-Proclamation antydede – Jndus være den faste Grændse for det indobritiske Rige, saa tør Jndlemmelsen, af Landene ved denne Strøms nederste Bredder vistnok høre til Generalgouverneurens Politik, der iøvrigt hvad Afghanstan angaaer har viist sig ligesaa frygtsom som stridende imod Whigcabinettets store Planer i denne Deel af Asiens vestlige Høiland.