Ribe Stifts Adresseaviser, 1812-02-25
Stockholm, den 12 Febr. Naadig Bekiende giørelse om Bekræftelse paa de Udnævnelser til Embeder og Tienester, som ere gjorte af Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen. Givet paa Stockholms Slot, den 7de Januar 1812. Vi Carl af Guds Naade a. giøre vitterligt: at vi herved i Naade have villet bekræfte alle de Udnævnelsen til ledige, eller som fornødne anseete nye Embeder og Tienester, hvortil Vor høitelskte Hr. Søn, Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen, har ladet naadige Constitutorialer udfærdige, imedens han forestod Rigets Bestyrelse. Hvorefter alle Vedkommende sig have at rette. Til ydermere Vished have Vi dette med Egen Haand underskrevet samt ladet det med Vort Kongl. Segl bekræfte. Stockholms Slot, den 7de Januar 1812. Carl. G. af Wetterstedet. For at vedligeholde Mindet om den ærefulde Lykke det Konl. Videnskabernes Academie nyder, at kunne tilegne sig Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen som sit første Medlem, siden Hs. Kongl. Høihed den 15de Dec. 1810 behagede at bifalde Academiets i Underdanighed derom yttrede Ønske, har Academiet ladet præge en Skuemyndt, som paa den ene Side forestiller Hs. Kongl. Høiheds Brystbilleds med Omskrivt: CaroluJohannes, Regn. Sv. Prins Hered., og paa den anden det Kongl. Academies Emblem, en gammel Mand, som planter Trærer for Efterkommerne, hvorover læses: Nec duri tanto sub testa labores, og under neden: Sociprum Principi Reg. Acad. Scient. Suec. MDCCCR. Efterat Medaillen nyeligen var bleven forfærdiget af Hr. Frumerie, og Academiet havde anmodet Hs. Kal. Høihed om at faae Andients, far at overrække Høistsamme dette Tegn paa dets Ærefrygt, erholdt det Kal Academies Præses, ledsaget af flere Medlemmer, den forlangte Andients, og udtrykte sig, ved Medaillens Overrækning, paa følgende Maade: Høibaarne Fyrste. Deres Kongl. Høihed har have den Naade at imodtage Videnskabernes Academies Jndbydelse til at være dets første Medlem; det møder nu her, for at overrække Deres Kongl. Høihed er ringe, Beviis paa dets Taknemmelighed. Men da det eneste, som endnu fattes, før Academiets Lykke kunde kaldes fuldkommen, var en værdig Tolkning af dets Erkiendtligheds=Følelser, har Loddet som blindt afgiør dets Valg, denne Gang villet hævne sig paa dets glimrende Hæder. At Deres Kongl. Høihed, som ikke tillegner sig andre Fortienester, end dem der grunder sig paa Deres personlige Egenskaber, har behager at tillade det, som i Gierningen selv var en ædelmodig Handling og en af de Handlinger der geraade Videnskaberne til største Ære, kunde paa Academiets Side, ikke andet end foranledige en Retfærdigheds Tribut, helliget Deres Kongl. Høiheds Snille og Oplysning. Da Deres Kal. Høihed, i Academier skiuler Beskytteren under det fordringeløse Navn af Medlem, har Deres Kongl. Høihed fremstillet Verden et ophøiet Exempel paa, hvorledes Videnskaberne retteligen beskyttes og betrygges. Det overstiger min indskrænkede Evne at udtrykke hvor høit forbundne disse ere Deres Kongl. Høihed. Aarbøgerne skulle omtale, at Sanggadinderne, de eneste som ikke flyede for Deres Kongl. Høiheds Vaaben, have fundet, en Fristad i Deres Kongl. Høiheds Leir, og hylde Deres Kongl. Høihed baade som Helt og Lærd. Hvad jeg vover underdanigst at forsikkre er, at det berømte Samfund, i hvis Navn Lykken lader mig tale, skal, under Deres Kongl. Høiheds oplyste Tilsyn, finde sine Arbeider behagelige og lette, og fordoble sine Bestræbelser for at bidrage til Fædrelandets Ære og almeent Gavn; overtydet om, at dette endnu udgjør dets eneste Fordring paa Deres Kongl. Høiheds udmærkede Beskyttelse og det eneste Middel til at beholde samme. Hs. Kongl. Høihed, som med de naadigste Udtryk imodtog Medaillen, behagede derpaa at tiltale Academiets Deputerede saaledes: Mine Herrer. Den udødelige v. Linne nærede ikke forgleves det Haab J siden have opfylde. Besielede, som han, af Kierlighed til Videnskaberne, have I, ligesom han, udvidet deres Grændser, ved at udbrede Oplysning og nye Kundskaber. Bliver ved at efterforske hvad der er sandt og nyttige!