Berlingske Tidende, 1797-01-16
Londen, den 27de December. Fortsættelse af den Kongelige Declaration angaaende Fredsunderhandlingen med Frankrige. Medens den franske Regiering altsaa vedblev paa denne Maade at forhindre enhver Foranstaltning, som kunde aabne Veien til Underhandling, blev ingen Umage sparet paa at branglede den offentlige Mening i hele Europa, i Henseende til den sande Aarsag til Krigens Forlængelse, og paa at at gjøre det Sindelag tvivlsomt, som allene kunde bevæge til det Skridt, som Hs. Majestæt og Hans høie Allierte gjorde, For at betage sine Fiender al Muelighed til Udslugter, og i det Haab, at en retfærdig Følelse af den vedvarende Krigselendighed og den høiere stigende Nød i Frankrig selv, endelig maatte lede til billigere og fredeligere Tanker, fornyede Hs. Majestæt i en anden Form, og ved en venskabelig Magts Megling et Forslag til at aabne Fredsunderhandlingen. Den Maade paa hvilken denne Megling blev optaget, viste det meest fiendtlige Sindelag mod Storbrittanien, og gav tillige hele Europa et paafaldende Exempel paa hin fornærmende Opførsel, som bruges mod alle øvrige Lande af den franske Regiering. De i Hs. Majestæts Navn igientagne Forslag, var re desuagtet af den Beskaffenhed, at man endelig fandt det umuligt, at vedblive deres absolute Forkastelse, uden at giøre den ligefrem og aabne Tilstaaelse af en Beslutning, at stil rette Europa ved alt Haab om Rolighedens Jstandbringelse, an Endelig blev der tilkiendegivet en Canal, igiennem hvilken den de franske Regiering erklærede sig villig at indlade sig i Underhandsaaling, og (skiønt Udtrykkene lagde for Dagen end en meget liden den Forsynings=Aand) viste Beredvillighed til at antage en Minier, ster, som af Hs. Majestæt blev befuldmægtiget til at arbeide paa denne Hensigt. Mange Omstændigheder, havde som tilstrækkelige Bevæggrunde kunnet gjort det gieldende, at ikke antage det Tilbud, førend den franske Regiering havde viist nogen meer Tilbøielighed til at befordre Udfaldet af en saadan Mission, og at begegne disse Forskridt fra Storbrittanniens Side. Kongens Forlængsel efter en almindelig Freds Oprettelse paa retfærdige og ærefulde Betingelser, Hans Bestræbelse for sine Undersaatters Jnteresse og Hans Beslutning at ikke lade sine Fiender noget Paaskud til at paabyrde Ham Følgerne af deres egen Ærgierrighed, bevægede ham til at oversee enhver saadan Overveielse, og at giøre et Skridt, som disse Grunde allene kunde retfærdiggiøre. Den franske Regierings igientagne Bestræbelser, at tilintetgiøre strax i Begyndelsen denne Mission, og afbryde den paa denne Maade aabnede Megling, endog førend de første Skridt kunde giøres til Underhandlingen; det uanstændige og fornærmelige Sprog, som, i Hensigt at ophidse og forbittre, blev brugt; de stridkiære og ubetydelige Jndvendinger, som den gjorde i den Hensigt, at standse Underhandlingens Fremskridt; alt dette sees tydelig af begge Parters officielle Papirer, som ere hele Europa bekiendte. - Fremfor alt har Underhandlingernes pludselige Afbrydelse givet det meest afgiørende Beviis paa, at den franske Regiering, medens samme varede, ikke i ringeste Maade har havt noget virksomt Ønske for Freden. Efter igientagne Udflugter og Forhalinger, havde denne Regieringendelig samtykket i, at den som Grundvold til Underhandlingen af Hans Majestæt foreslagne Grundsætning, skulde blive antaget, hvilken i sig selv var liberal, billig imod Fienden, og saa indrettet, at derved skulde blive sørget for Hans Alliertes og Europas Jnteresse. Man var bleven enig om, at Frankrige skulde ved forholdsmæssige Tilbagegivelser af det, som Hans Majestæt havde erobret fra denne Magt, bekomme Erstatning for de Afstaaelser, til hvilkes Bevilling man vilde opfordre det, for at tilfredsstille Hans Majestæts Alliertes retfærdige Fordringer og vedligeholde den politiske Ligevægt i Europa. Efter den franske Regierings eget Ønske, bleve de Memoirer overleverte af Hans Majestæts Minister, som indeholdte Grundvolden til Fredsbetingelserne, der vare bygte paa den indførte Basis, og hvorved Hans Majestæt foreslog, at udstrække Anvendelsen saa meget som mueligt, af en Grundsætning, som i Henseende til Frankrige var saa billig og liberal fra Hans Majestæts Side. Overleverelsen af denne Memoire blev ledsaget af en Erklæring, som udtrykkelig saavel mundtlig som skriftlig blev igientaget, at Hans Majestæts Minister vilde og var beredt til at indlade sig med et forsonligt Sindelag og Oprigtighed i Underhandling om de forskiellige Puncter, som indeholdes i Memoirerne, eller om noget andet Forslag eller Udkast til Fred, som den franske Regiering maatte ønske at blive satte i Stædet for de brittiske Forslag.