Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-08-05
Blandet. Leipziger allg. Zeitung fortæller følgende Begivenhed, som i denne Tid skal have tildraget sig i Egnen af Berlin, skjøndt den har megen Lighed, med et gammelt Novelle=Stof: En Overførsters Datter i Neumark, en Pige af udmærket Skjønhed, var for et Par Aar siden bleven forlovet med en velhavende ung Mand, under den Betingelse, at han først skulde begive sig nogle Aar paa Reiser og derpaa kjøbe sig et Gods der i Egnen. Medens Brudgommen er borte opstaaer der en inderlig Kjærlighedsforbindelse imellem Bruden og en fattig Præstesøn, ogsaa en smuk ung Mand, men af fordærvede Sæder. Jngen abner denne Forbindelse, og selv for Brudgommen, der nu vender tilbage og, efterat have kjøbt et Gods for 140,000 Rd. preus. Cour., gifter sig, bliver den en Hemmelighed. Men denne forbudne Kjærlighed hævner sig frygteligt paa den skjønne Synderinde, hvis forrige, hemmelige Elsker nu snart bliver hende til en sand Plageaand, idet han uophørligt afpressede hende flere og flere Penge, under Trudsel af, ellers at ville røbe Alt for den bedragne Ægtemand. Paa denne Maade 2de bragt til det Yderste, svarer den unge Kone Skurken paa hans sidste Brev, at hun er villig til at skrabe alle de Penge sammen, som hun kan, og flygte bort med ham, naar han en vis bestemt Nat vil møde hende med sin Vogn i Lystskoven. Forføreren indfinder sig og Damen ogsaa; men da hun er kommen op i Vognen til ham, flynger hun sin Arm om ham og trykker en Terzerol af, der jager en Kugle igjennem hans forræderske Hjerte. Derefter springer hun fra Vognen og iler ubemærket hjem, medens Hestene trave med Vognen og den døde Mand til Byen, hvor de standses ved Porten. Maaskee vilde man have antaget den Døde for en Selvmorder, naar ikke den ulykkelige Kones Brev, hvori hun satte ham Stævnemødet, var bleven fundet hos ham. Den Ulykkelige har i det første Forhør strax tilstaaet Gierningen, Et fransk Blad meddeler en Skrivelse fra Brody, der indeholder en interressant Skildring af det store Hestemarked i Berditcheff i Volhynien, som begyndte den 12te Junii. J det mindste vare 25,000 tartariske, kalmukiske, tobardiske og Kosakheste bragte paa Torvet, et lignende Antal Fuldblodsheste, og hver Morgen og Aften afholdtes 8 a 10 Hestevæddeløb af Asiater og Europæer. Den 14de Juni holdt Tartaren Ali og Polakken Abramovitsch et Væddeløb. Afstanden udgjorde 6 franske Miil og Jndsatsen begge Væddeløberne, samt 10,000 Rubler. Polakken, der tilbagelagde Banen i 27 Minuter, vandt Prisen. Tartarhesten styrtede, da den var løbet den halve Strækning, Dagen derpaa holdt 25 Tscherkesser, Kosakker, Polakker, Russer, og Tartarer et Væddeløb. Distancen, ikkun to franske Mile, tilbagelagdes i 8 til 9 Minuter. Man kan ikke forestille sig noget mere Malerisk, end Rytternes brogede, mangfoldige Costumer, de orientalske Heste med deres lange, i Vinden henflagrende Manke og de talrige Eqvipager med skjønne, smagfuldt pyntede Damer, der opmuntrede Rytterne ved deres lydelige Bifald. En Capitain Jelovajeki af de donske Kosakker skal have vundet 20,000 Fr. J Hamborg hændte sig forleden følgende naragtige Historie: En Mand havde i en af Pavillonerne ladet sig give et Glas Vand med Sukker til. Af dette blev 4 Stykker tilovers, som en Anden havde, i et gunstigt Øieblik, practiseret i sin Kjolelomme. Hiin havde imidlertid bemærket det, med største Rolighed tog han sit Glas, og hældte Vandet i den Andens Kjolelomme, idet han meget hofligt sagde: "Vil De ikke ogsaa være saa god at tage Vandet med!" Naturligviis opstod derved en almindelig Latter.