Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-07-02
Om Agerdyrkning og Landvæsen. Af Pastor Wedel i Ewerdrup. Men hvor længe skal denne Middagssovn vare?" siger Sextus til sine Folk og især Avls karlen: Kl. er nu over 3, og J veed, at der skulde rives og stækkes Høe." - Hillemæn, svarer Mads: "ikke saa frisk, er Hosbond ikke fornøier med mit Arbeide, saa vil jeg gaae strax, jeg kan faae 10 Tjenester for en, og især da jeg kun har de lumpne 500 Rdlr. i Løn." gaae du kun, om du tør. Kost og Løn faae J alle i rette Tid, og Frihed have J at sove hver Middag 1 god Time; men i Høeveir bør J ikke sove, da det gielder om at stække Høet for Regnen kommer." Mads blev studs, kastede sin Rive og gik sin Vei til sin Svoger, det var riig, og boede i et andet Sogn. Morgenen derpaa sendte han 2 Karle at hente sin Kiste; – men Sextus, gjorde Forbud, stevnede Mads for en Politieret, han blev dømt alvorlig, især da det blev bevist, at han ville have overtalt de andre Folk ogsaa til at løbe; han maatte betale anseelige Bøder endog til Fattigkassen, kom igjen i sin Tjeneste og skulede som en Hønsetyn, da hans rige Svoger ikke kunde eller torde beskytte ham. Men Septus opsagde ham strax i de andre Folks Paahør at qvittere Tjenesten til næste Fardag. Dette virkede saa meget, at de følgende Avlskarle dog vare lidt mere høflige; men Sextus havde næste Sommer meget Uheld paa sine Creature, der stod i Tøier paa Marken, en eller anden Koe blev slaaet lam, Rebene overskaarne eller bortstiaalne, 1 Sviin styrtet i en Tørvegrav, Plovtøiet splittet af over hele Ageren o. s. v. Man havde vel Mistanke, men intet kunde bevises. Endelig blev Mads Soldat; der tvinges han til at være høflig; men hans onde Natur udbryder en og flere Gange, han straffes og atter straffes. Han bliver desperat, slaaer sig til Drik, og engang i sin Fuldskab praler af, at han saa og saaledes havde hevnet sig paa hans Hosbonds Qvæg. Sextus faaer det endelig at vide. Man har Vidner paa hans Mund; men lader ham dog ei tiltale; thi hans Skarnagtighed yttrede sig i flere Tilfælde i Soldaterstanden. Han drak, stial, skjældede, sladdrede, løb Spidsrod atter og atter, og endelig endte han sin Bane i Slaveriet, først som ærlig Slave, siden efter gjentagne Forbrydelser som uærlig og evig Slave. "Hvad vil der blive af, siger Jeppe, "dersom Alting saaledes skal falde i Prisen? Jeg kjøbte, som du veed, af Mogens et Par Lpd. Smør her hjemme til 5 Rd., og da jeg efter lang Kjørsel kom til Kjøbenhavn, bød man mig kun 20 Mk.; saaledes gik det næsten med mie hele Torvelæs. Jeg maatte sælge det 1/2 Gang ringere end det kostede i min Bolig, og saa 4 Dages Fraværelse, Hestefoder, Logement, Bompenge, Fortæring, Slid paa Heste og Vogn - o, det er en kan Regning. Jeppe, du kunde jo have faaet ved Juletider 8 Rdlr. for 1 Pd. Smør." - Ja rigtig nok; men jeg troede at det endnu skulle stige høiere. Jeg havde lovet min Qvinde og Pige hver til et Bull og grønne brede Silkebaand, men nu blev der, Draalen splide, ikke noget af. Naar jeg regner fra Juul til nu har jeg tabt rene 5000 Rdlr. paa mit Prangerie; thi Hestene var ingen Priis i paa Markedet, og nu det Kløverfrøe jeg har jeg taber et Par Mark eller mere paa Pundet. - Morten svarede: "Det skader dig ikke. Vi to have lige stor Skyld paa vore Gaarde og ligegode Lodder, jeg pranger aldrig; jeg kjøer aldrig til Torv til Kjøbenhavn, og endnu kommer jeg vel saa godt ud af mine Ting som du; thi jeg er for det meste hjemme og passer Folk, Kreature og Avlingen. Du er den halve Tid borte fra Hjem standen; hvad du profiterer paa en Maade, taber du ved Forsømmelse hjemme. Mit Korn, som jeg kan undvære, sætter jeg i Sviin, Heste og Qvæg, for at fede. Prangerne komme til mig; thi de veed, at jeg har gode Vare. Altid har jeg fjorgammelt Rug, Byg og Havre: det er en sand Fordeel. Jeg lever dog godt i mit Huus; thi naar jeg engang imellem kommer til Kjøbstaden, saa faaer jeg adskillige Fornødenheder, vel sandt, noget dyrere end i Kjøbenhavn, men saa gjør jeg Reisen paa 1/2 Dag. Et Stykke Oxekjød og Bergefisk og ferske Sild kjøber jeg undertiden, og min Qvinde bager en herlig Æggekage; thi jeg synes det er Fjas at sælge Æg, og siden selv spise Kartofler og altid røget Flesk. Nei, jeg vil leve godt, men jeg hielper og dem som ere i Trang med 1 Td. Korn, og 1 Lpd. Flesk o. s. v. - Ja, du snakker gods nok, Morten, men dersom alle tænkte som du og ikke ville kjøre med Torvelæs til Hovedstaden, hvor skulle da Kjøbenhavnerne faae Føde fra? Vel, lad dem kjøre, som boe i Nærheden, men du og jeg, der har 12-14 Mile til Kjøbenhavn Mon det kan betale alle Omkostninger, især at kjøre derind med Korn?