Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-06-30
Nyeste Post-Efterretninger. En Attentat paa Kongen af Englands Person men som tillykke ikke frembragte nogen farlig Virkning, har opvakt en almindelig Bestyrtelse. Kongen og den Kongelige Familie havde den 19de begivet sig til Hesteveddeløbet i Ascot. Dadet første Veddeløb var forbie, stod Kongen ved et Vindue og talte med sin Familie, da et Menneske i slette Matrosklæder og med et Træebeen slog ham i Panden med en stor Steen, som traf ham paa Hattepullen over Randen af Hatten; til Lykke havde Kongen den paa Hovedet. Han gik et Par Skridt tilbage og sagde: min Gud jeg er truffet; i samme Øieblik slog Matrosen, endnu en Steen efter ham; men den ramte Vindueskarmen og faldt ned paa Jorden. Lord Fredrik Fitzclarence stod ved Siden af sin Kongelige Fader, tog ham i Haanden, førte ham hen til en Stol og spurgte om han var kommen til Skade, Dronningen, Grevinde Errob, Kongens Datter og alle Tilstædeværende vare i høi Grad forbausede; men Hs. Majestæt beroeligede dem snart, tog Hatten af og viiste med Haanden det Sted, hvor Stenen havde rammet ham, og sagde smilende: at han ikke var kommet til Skade. Dronningen og alle de Tilstædeværende vare ude af sig selv af Glæde, allene Grevinde Errol udbrød i Taarer, og lod sig kun med Møie overtyde om, at der var ingen videre Far at befrygte. Jmidlertid var Folkemassen udenfor kommen i den største Bevægelse. Forbryderen var strax efter den begaaede Udaad blevet paagrebet af Søecapitainerne Smith og Tuner, som stod tæt ved ham. Politiet bragte ham paa Raadstuen, uden at han gjorde nogen Modstand, Der stimlede nu mange Mennesker sammen udenfor det Vindue, foran hvilket Kongen havde staaet, og spurgte hvorledes det var med ham. Tre Minuter efter Overfaldet viiste Kongen sig ved Vinduet, hvorpaa hørtes et enthusiastisk tre Gange gientaget Hurra Raab; Hs. Majestæt var meget rørt. - Forhøret har opklaret, at Forbryderens Navn er Dennis Collins, født i Cork i Jrland, og har staaet længe i Tieneste Han mistede et Been ombord paa Krigskibet Atalante og blev derpaa bragt i Hospitalet i Greenwich; der var han i 18 Maaneder; men da han førte sig slet op, saa blev han jaget ud deraf og frataget al Understøttelse. Han indganen Supplik til Admiralitetet; men fik Afslag; den 19de April indgav han en nye Suplik til Kongen, den blev sendt tilbage til Admiralitetet, men han fik paa nye Afslag. Nu sagde han, at han ligesaa gierne vilde skydes eller hænges, som forblive i sin nærværende Forfatning. Han begav sig derpaa til Ascot og besluttede at hævne sig paa Kongen; han bekiendte sin Forbrydelse, og sagde at ingen havde tilskyndet ham dertil; man fandt hans Udsagn rigtige og han syntes at fortryde sin Udaad. Han talte forligt og forstandigt; efter Forhøret blev han bragt til Arresten i Reading; Stenen var en Fintesteen med skarpe Kanter. Begge Parlamentets Huse have i Anledning af dette Attentat besluttet at overlevere en Addresse til Hs. Majestæt, som han vil modtage den 27de. - Parlamentet er forresten i denne Tid næsten blot beskiæftiget med den Jrlandske og den Skottiske Reformbill. Da Hs. Majestæts egen Person ikke er bleven forskaanet, saa kan man ikke undre sig over at Hertugen af Wellington er bleven mishandlet af Pøbelen; denne løb efter ham, da han den 18de Juni, Aarsdagen for Slaget ved Waterloo var reddet ud, uden at befrygte noget, overdyngede ham paa det græsseligste med Gadeskarn og raabt derved: leve Napoleon Bonaparte, Hans Venner og Politiet kom ham til Hielp mod dette Afskum. Han vil give en stor Rout og dertil indbyde deres Majestæter, Lord Grey og alle Cabinetsministrene og over 1000 Personer. - Cholera er slem i Scheernes i Kentshire i England, tager til i Dublin, og raser i Limerik, hvor 86 Mennesker ere døde i to Dage; den er udbrudt i Manchester; ligeledes i Brüssel og hersker almindelig i Flandern; den udbreder sig rundt omkring i de vestlige Provinser af Kongeriget Preussen, er udbrudt paa nye i Wien og er virkelig slem i Kongeriget Bøhmen, hvori 342 Menneske ere døde i 6 Dage; den 18de Juni døde endnu 33 Mennesker af den i Paris; men man synes nu overalt ikke at bryde sig ret meget om Cholera; men at betragte den som enhver anden Sygdom, der er heller ingen Udkomme med den; man maae lade den have sin Villie, ingen veed hvorfra den kommer eller hvor den gaaer hen.