Københavns Adresseavis, 1760-08-29
Følgende er indsendt til Svar paa de udi disse Adresse=Contoirs Efterretninger No. 66. af en Ubekiendt indsendte Tanker over den Kongl. almindelige Pensions Casse &c. Min Herre, De har behaget ved Deres Skrivelse af 22 hujus at begiere mine Tanker om den Kongelige almindelige Pensions=Casse paa Livs=Tid, og hvorvidt jeg i Henseende til de adskillige derimod giørende Jndvendinger vil raade Dem til at interessere derudi for Deres Kone og Børn eller ikke. Jeg vil i al Oprigtighed sige Dem min Betænkning. Det paaligger enhver christelig Fader efter Guds og Naturens Lov at bære al muelig Omsorg for sine Børns Velgaaende, og saavidt det staaer til ham, at bringe dem i den Stand og de Omstændigheder, at de ikke paa Mangel af det Nødtørftige skal nødes til at gribe til Betler=Staven. Det samme er enhver christelig Mand skyldig at giøre for sin Hustrue, Nu spørges, Paa hvilken Maade og ved hvad Midler kand enhver Mand og Fader, med største Vished giøre det? Jeg svarer: En Mand i Henseende til sin Hustrue er givet adskillige Leyligheder, hvorved han kand sørge for hende: Nu ved de smaa løbende Enke=Casser, hvilke dog, som Tiden har lært, ikke ere saa paalidelige: Nu ved den militaire Pensions=Casse, som er den sikkerste og beste, men i adskillige Henseender vanskelig at komme i, og for den mindste Deel beleylig. De Geistlige her i Sielland, have Præste=Enke=Cassen, som en god Casse, men siden der ikke maae tages høyere end 1 a 2 Portioner er den ikke tilstrækkelig for en Enke at leve af, især om hun har Børn, og overalt er den ikkun for dem af den Geistlige Stand. J denne Kongelige Pensions=Casse derimod legges aldeles ingen hindringer udi Veyen, at jo enhver af hvad Stand og Alder han er, derudi kand interessere, og det som er det herligste derved, tillige nyde og beholde Pensionen sin hele Livs Tid, hvad enten den lever i gift eller ugift Stand, og det med fuldkommen Sikkerhed og uden ringeste Forandring eller Formindskelse. J Henseende til Børn kand aldrig oprettes eller udtænkes nogen bedre eller nyttigere Stiftelse end denne; thi hvad de nyde udi Pension af denne Casse, nyde de med saa fuldkommen Sikkerhed deres Livs er Livs Tid, at de paa ingen Maade ved Ødselhed Liderlighed, Bedragerie, eller ved nogen ulykkelig Hændelse kand blive skilt derved, uden for saavidt de selv aarlig vil holde ilde Huus dermed og naar det skeer 1, 2 eller 3 Aar, kand jo endda Familie og Venner i Tide raade Bod derpaa. Hvor uskatteerlig Nytte, er ikke denne Indretning for Pige=Børn, endog for dem af Adelig Herkomst, blive de ikke gifte, have de Pensionen at leve af: blive de gifte, anseer Manden en saadan aarlig Pension alletider for en god Medgift: blive de ilde gifte, kand de retirere sig fra Manden og leve af deres Pension, blive de Enker, har de deres Pension at leve af: gifte de sig igien, beholde de dog Pensionen: blive de Enker 2den eller 3die Gang, Pensionen er dem altid vis deres hele Livs Tid. Derimod har man utallige, ja levende Exempler for os, at Forældre har efterladt deres Børn anseelige Midler i tusinde Tal, ja halve og hele Tønder Guld, og forinden Børnene er komne til deres mandlige Alder, ja længe tilforne, er den hele Arvedeel forødet, deels ved et ryggesløst og overdaadigt Levnet, deels ved Bedrage, rier og ubillig Aager og Rente, hvoraf omsider ikke er flydt eller flyder andet end største Fattigdom og yderste Foragt, hvilket har foraarsaget, at mange anseelige og brave Familier baade af Adelig Stand og andre Stænder aldeles ere gaaen under.