Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-05-16
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. De tydske Blade ere fulde af Fortællinger om Attentatet i Frankfurt d. 2den Mai; men der er en mærkelig Uovereensstemmelse imellem de Beretninger, som, udsprungne af officielle Kilder, findes i de Frankfurter Tidender, og dem, som, øste af Folkemunde, meddeles i andre Blade. Naar den officielle Beretning, som bekjendt, siger, at en talrig Hob nærmede sig Vagten, øiensynlig i den Hensigt at befrie Fangerne, saa fortælle andre Blade, at Fangerne i den mørke Aften gjorte et Forsøg paa at sætte sig i Frihed, og først, da der blev skudt paa dem og der tillige hørtes Brandraab, strømmede formedelst denne Larm en Deel Nysgierrige til. Naar den officielle Beretning paastaaer, at der fra den sammenløbne Hob først blev skunt paa den udsendte Patrouille, saa bliver dette nægtet i andre Blade, der vel indrømme, at et Skud i Forveien faldt, men holde det for aldeles uvist, om Skuddet kom fra Hoben, og for endnu uvissere, om det var rettet imod Soldaterne, af hvilke Jngen blev saaret. Det kunde være er Skud, der blot skulde tjene Fangerne til Signal; det kunde maaskee være kommet fra Een af Fangerne selv, der jo gjerne kunde have faaet en Pistol tilført ad samme Vei, som andet Befrielsesværktøi kom ind; det var jo endelig ogsaa muligt, at en Soldats Gevær kunde af Vanvare være gaaet af, saameget mere, som Soldaterne skulle have været i en halv beruset Tilstand, en Følge af, at Een af deres Kammerater, ved Navn, Schaser, som deserterede under Larmen, havde skjenket flittig for dem, sandsynligviis i den Hensigt, derved at lette Fangernes Flugt. Hvorledes det egentlig er gaaet til, er vel ikke godt at opklare, da Aftenen var mørk, og Regnen skyllede ned i Strømme; men et Factum er det, at 5 Mennesker ere bræbte (desuden skulle 17 være saarede), og Factum er det desværre ogsaa, at Soldaternes Kugler traf aldeles Uskyldige, saasom en ung Smed, der ilede hjem fra et Selskab, for at berolige sin Moder, hvis eneste jordiske Støtte han var, fremdeles en Kramboddreng, der vilde lukke Bodvinduerne, en Opvarter i et Ølhuus, der vilde hente Noget til een Gjæsterne os.v. Vist er det ogsaa, at Folkestemningen i Frankfurt er imod Soldaterne; at d. 3die gik flere Borgere omkring fra Huus til Huus, forat indbyde Borgerskabet til, i Masse, at indkomme med Besværinger over Vagtens Forhold, og at det paa offentlige Steder er commet til Haandgribeligheder imellem Haandværksvende, og Soldater, hvilket har havt til følge, at østerrigske og preussiske Tropper ere rykkede ind i Staden. Paa den anden Side er det vel ogsaa en afgjort Sag, at Forsøget ikke udgik fra Fangerne ene; men at disse stode i Forbindelse med Folk udenfor. De bleve yderst strengt Bevogtede; deres Fængsler bleve hver Time visiterede af en dertil ansat Opsynsmand; disse Fængsler laae ikke red Siden af hverandre, og dog skete Forsøget i eet og samme Minut; Landboerne have paa den selvsamme Tid seet Raketter stige i Veiret udenfor Staden o. s. v. Fangevogteren, som mistænkes for Deelagtighed i Planen, er fængslet, og en Barbeersvend, som skal have bragt dem engelske File m. M. har taget Flugten. At Een af Fangerne, Student Rugner, omkom, er bekjendt men paa hvad Maade det skeete, er tvivlsomt. Efter Frankfurter-Journalen styrtede han ned paa Hovedet og knuste Hjerneskallen; efter en anden Beretning blev han skudt i det han firede sig ned; den schwbiske Merkur fortæller, at Linien brast, saa at han faldt ned paa Steenbroen brød begge Benene og blev derpaa dræbt af Soldaterne; den Leipziger og den Brunswiger Tidende beretter endelig, at han paa en gruelig Maade kom af Dage, i det Een af Soldaterne holdt Geværet under ham opfangede ham paa Bajonetten, som traf ham under Hagen og gik heelt igjennem Hovedet, hvorpaa han efter nogle faa Timer opgav Aande under ubskrivelige Smærter. - Man frygtede for urolige Optrin ved den dræbte 27 aarige Smed Friedrich Schreiners Jordefærd; men uagtet en stor Mængde Mennesker sluttede sig til Ligskaren, gik det dog af uden Uordener. Det hedder, at de politiske Fanger Natten imellem 5te og 6te gjorde et nyt Forsøg paa at slippe ud. - Det er paafaldende, at de 6 Candidater, som det 2det Stænderkammer i Darmstadt har foreslaaet til Præsidentskabet, alle hørte til Oppositionen paa den forrige Landdag, hvilket næsten synes at antyde, at Majoriteten ikke ønsker nogen Forsyning, men vil igien begynde en aabenbar Feide. Storhertugen valgte iblandt disse de to meest Maadeholdne, Hr. Schmith, og Lange, begge rhindessiske Advocater. – Vel underrettede Personer ville vide at Wienercongressens Beslutninger ikke ville blive offentliggjorte ved dens Slutning; men at man først vil blive underrettet om dem efterhaanden, som de blive bragte til Udførelse i de tydske Forbundstater. - Den Frankfurter Overpostamtstidende inderholder en Artikel, ved hvilken Tilværelsen af det flere Gange omtalte Forbund mellem Frankerig, Engelland, Spanien og Portugal bliver bekræftet. "De sidste Dage," hedder det, "have givet den europæiske Politik en meget afgjort Charakteer. To store Statsforbund staae lige overfor hinanden. Paa den ene Side seer man Østerrig, Preussen og Rusland nøie forbundne, for at opretholde det bestaaende og sætte en Dæmning for den revolutionære Propaganda; paa den anden Side have Engelland og Frankerig forenet sig, for at hylde Tidens saakaldte Fremskridt, og i dette Forbund have de optaget Spanien og Portugal. Sandelig et mærkværdigt Særsyn; Spanien og Portugal under Liberalismens Faner, Efter dernæst at have spurgt om, hvad Tydskland, som ligger midt imellem disse lo Forbund, vil giøre; hvad de øvrige europæiske Magter ville gjøre, om Algier vil forstærke Quadrupel=Alliaucen, og hvad Jndflydelse denne vil have paa de belgiske Anliggender: saa yttrer Overpostamtstidenden tilsidst den Mening, at man ogsaa her kan komme til at anvende det Gamle: par turiunt montes &c.; at ingen Krig er at befrygte, og at det republikanske Parti ikke vil komme til at see sit Haab opfyldt.