Aarhuus Stifts-Tidende, 1815-03-31
Napoleon. Strax efter sin Landgang i Frankrige udstædte Napoleon følgende Proklamationer: Juans Bay den 1ste Marts. Napoleon, af Guds Naade og ved Rigets Konstitution de Franskes Keiser &c. Til det franske Folk. Franskmænd. Hertugen af Castigliones Frafald, overleverede Lyon uden Forsvar til Fienden. Armeen hvis Kommando jeg havde anbetroet ham, var ved dens Batailloners Antal, ved Troppernes Tapperhed og Patriotisme, fuldkommen i Stand til at slaae det modstaaende østerrigske Korps og falde i Ryggen paa den avde taget i Ryggen af den fiendtlige Armee, det havde adskildt den fra sine Magasiner, Reservepark og Eqvipager, havde sat den i en fortvivlet Stilling. Den franske Armee stod aldrig nogensinde paa Punkten at vorde mægtigere, og Kiernen af den fiendtlige Hær havde uimodstrideligen været tabt. Da fremstod Hertugen af Ragusa som Forræder, overleverede Hovedstaden og desorganiserede Armeen. Begge disse Generalers uventede Fremfærd, forraadende Fædreland, Fyrste og Velgiører, forandrede Krigens Løb. Fiendens slette Stilling var saaledes, at han ved Enden af Affairen foran Paris befandt sig uden Munition, fordi han som sagt var skilt fra sine Reservepark. Under disse nye og vigtige Omstændigheder blødede mit Hierte; men min Aand forblev fast. Jeg tog Fædrelandets Jnteresse paa Raad. Jeg exilerede mig selv paa en Klippeøe midt i Havet. Mit Liv var og maatte vedvarende være eder nyttigt. Jeg tillod ikke de mange Borgere der ønskede at følge mig. at dele min Skjebne. Jeg holdt deres Nærværelse i Frankrige for nyttig og jeg medtog blot en Haandfuld brave Folk. - Ved eders Valg hævet paa Tronen, er alt, hvad der uden eder er skedt, ulovmæssig, Giennem 25 Aar har Frankrige erholdet nye Jnteresse, nye Indretninger og nye Hæder, der blot vil kunne sikres ved en National-Regiering og ved et under disse Omstændigheder skabt Dynastie. En Prinds, der regierede over eder, sat paa min Trone ved den Armees Magt som ødelagte vort skiønne Land, vil forgieves forsøge at opretholde sig ved FeudalrettenGrundsætninger. Franskmænd, Paa min lille Øe hørte jeg eders Forlangender og eders Ønsker. J forlangte den af eder selv valgte Regiering, der allene var retmæssig. gjorde mig Bebreidelser for min lange Slummer, og Bebreidelser over, at jeg opofrede Landets største Jnteresse for min Rolighed. Under allehaande Farer har jeg giennemkrydset, Havet. Jeg kommer til eder, for igjen at tiltræde mine Rettigheder, der ogsaa ere eders. Alt, hvad en kelte Personer siden Parises Jndtagelse have gjort skrevet eller sagt, skal for stedse være glemt; det skal ikke have den allerringeste Jndflydelse paa Erindringen. af deres forhen udførte vigtige Tienester, der stedse skal blive mig i Minde. Det gives slige Omstændigheder som ere hævede over de menneskelige Indretninger. Franskmænd, Der gives ingen Nation, den være endog nok saa liden, der ikke havde Ret til at unddrage sig en Prindses Herredømme, som er bleven dem givet af en øienblikkelig seirende Fiende. Da Carl 7de atter indtog Paris og kastede Henrik den 5tes Trone overende, tilstod han, at han havde erholdet Tronen, ved sine Braves Kraft og ikke af en engelsk Prindsregent. - Til eder allene og Armeens Brave henvenVertrand,