Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-12-29
Spanien. Der indgaaes allerede Væddemaal paa, at Ministerievil blive forandret endnu engang inden Aarets Udgang J det mindste deklammere de exalteerte Roialister af alle Kræfter saavel imod de nye Ministre, som den fremmede Regiering, der har bevirket deres Ansættelse. Det er ogsaa kun en slet Tjeneste, de gjøre Kongen, ved at lægge ham den Yttring i Munden, at Spanien ikke synderlig vil føle Tabet af de 10 til 12000 Mennesker, som have forladt Landet. Over Medlemmerne af det nye Statsraad have de mindre at beklage sig, da af disse Vargas Laguna, som var spansk Gesandt ved det Romerske Hof, ei allen selv vægrede sig ved at sværge Konstitutionen Troskab, men protesterede endog imod den af Kong Ferdinand aflagt Eed paa samme, Calderon var en af de 69 saakaldte Persas, som ved Kongens Tilbagekomst 1814 proteste, rede imod Cortes=Konstitutionen og siden spilte en Rolle ved Regentskabet i Urgel, hvor han dog var Matafloridasaabenbare Modstander, Er ro var før Revolutionen Jntendant i Barcellona &c. Finantsministeren Ballesteros er en gammel Mand og nær Beslægtet af Generalen. Dor Satz er virkelig afreist til Toledo, hvor hans uventede Komme imidlertid skal have havt den Virkning, at alle Forberedelser til at festligholde Dronningens Fødselsdag igjen bleve af sagte. Man forsikkrer, at Empecinado hvem Hr. Sae; havde tiltænkt Riegos Skjebne, ogsaa ha faaet sin Frihed ifølge de fremmede Gesandteres Forestillinger, ligesom hverken Morillo eller Ballesteros endnu have forladt Spanien. Hs. Majestæt siges iøvrigt at have valgt den sidste Stor-Jnqvisitor, som ventes til bage fra Frankerig, hvor han har levet meget roligt i Aar, og som Man vil vide ikke skal være for Jnqvisitionens Gjenindførelse, til sin Skriftefader i Stedet for Hr. Saer Amnestieloven, som alt skal være Kongen forelagt ventes nu til Julen. Grev Pozzo di Borgo og den franske Minister v. Talaru havde vedvarende hyppige Konferentser med Ministrene. Saavidt Man veed, underhandler det nye Ministerium som et Laan, hvorved det konstitutionelle Laan skulde antages for Halvdelen i Papirer til en Kours af 25. J saa Fald faaer Bladet Restaurador Jntet for sin Umage med en lang Artikel, hvori det paastaaer, at Regjeringen hverken kan eller maa betale sidstmeldte Laan, hvorved det da af alle Kræfter slaaer sig til Ridder paa Cortes slette Huusholdning, og gjør en Regning, efter hvilken Nationen for en Kapital af 195 paatog sig en Gjeld af 604 Millioner Realer. - Noget der da let lader sig sige, naar Man veed, at der Jngen meere er, som kan tage til Gjenmæle. Disse Kapitaler menner den derfor, bør saa meget mindre tilbagebetales, som de laantes af Revolutionsmændene, for at lønne de anarkiske Horder, der vedderes revolutionaire Grundsætninger og Handlinger ødelagte Europa. Vore Martyrers Blod - vedbliver bemeldte Blad - skriger og Hævn over deres Mordere og dem som betalte disse. Det spanske Folk har stedse afskyet Revolutionen og derfor grebet til Vaabensine. Samme forsonlige Restaurador, som brouter af, at Udgiveren har nydt den Ære at kysse Hs. Majestæts Haand, anstrænger sig i en anden Artikel, kaldet den overvundne Revolutions Taktikt for at vise, at denne ikke hører til det Slags, som fortjener enten Forglemmelse eller Tilgivelse; at Revolutionsmændene i Cadix, Madrid, London og Mexico arbeide alle til det samme Maal og kunne lignes ved en Bisværm. Til et af Bladets smukke Forslag hører endnu, at Enhver, som søger et Embede, ei allene efter en gammel Lov skulde bevise, at hans Forfædre havde været gode Kristne, og ikke blandet med Blodet af Jøder, Maurer eller Kjettere; men heller aldrig havde været Medlemmer af Frimurernes, Kommuneros, Liberalers eller lignende farlige Selskaber. Hvilken langt anden Aand udtaler sig ikke i en Formaning, som den biskoppelige Vikar i Barcellona har udstædt til sine Præster, om i deres Prædikener at afholde sig fra alPolitiseren og fra at oppuste til Borgerhad, som saa aabenbar stridende imod Guds Lov og den broderkjærlige Lære de forkynde, Alt under Forbud at prædike, ja endog Fængselstraf. Kun Skade, at lignende Opfordringer som Restauradors virke lettere paa en vankundig Hob end dette Fredens Sprog, hvilket blandt andet nylig skal have viist sig i Granada, hvis det foreløbige skrækkelige Rygte bekræfter sig, at den rasende Pøbel, i Forening med en Deel roialistiske Militser, den 4de og 5 d. M. har ladet sig forlede til at opbryde Fængslerne og myrde 124 for politiske Meninger Jndspærrede. - Restaurador leer Menneskeheden græder!