Jyske Efterretninger, 1790-02-19
Hr. Biskoppens Text ved Ordinationen var af Joh. 17, v. 19. Jeg helligger mig selv for dem, paa det at de ogsaa skal være helligede i Sandhed. Hvoraf blev forestillet: Christelige Læreres rette og sande Jndvielse til deres hellige Embede. 1) Hvad den er. Overhovedet udfordres ved alle betydelige Forretninger og vigtige Embeder en vis Dannelse og en alvorlig Forberedelse, ja endog Øvelser og Prøver af dem, som dertil skal agtes at være vel skikkede. Og dette gielder i Særdeleshed om de Bestillinger og Embeder, der angaae Religionen og Gudsdyrkelsen. Hos alle oplyste Folk er dette bleven iagttaget og omJstaeliterne vide vi, at de maatte helliges, det er værdig forberedes til at dyrke den ene sande Gud og have Forbindelse med ham; at deres Præster og andre til Helligdommens Tieneste antagne Personer maatte helliges, det er, afsondres fra de øvrige, ved Forberedelser, Øvelser, Ofringer og andre Skikke fuldkommes til de Embeder og Forretninger, som de skulde paatage sig. Heraf forstaaes Christi Ord, som egentlig ere sagte omhans Meenigheds Lærere, og Meeningen er denne: Han selv fremstillede sig, som en fuldkommen Forsoner, indviede sig selv ved Lidelser og Død til at kunde som Mennestens Frelser forskaffe dem Redning, Forbedring og evig Sallighed; derfor skulle allerførst de som vare antagne til at oplyse Verden med denne Sandheds Forkyndelse ligeledes være sandeligen helligede, d. en ret dannede og vel stikkede til at kunde udrette en saa stor og vigtig Bestilling. Det indsees da, at Christelige Læreres rette og sande Jndvielse til deres Embede bør sættes. 1) Jkke i den blotte udvortes Ceremonie eller Høitidelighed, som derved bruges; thi, endskiønt saadanne Handlinger ere nødvendige og nyttige, saa ere de dette dog ikke, uden naar det findes virkelig, hvad de skal tilkiendegive og bekrætte, naar vore egne Tanker og Hensigter ere overeensstemmende med sammes Øiemeed. 2) Men at den indbesatter Forstandens og Hiertets Dannelse til alle de Egenskaber, der udgjøre en Christelig Lærers Duelighed til vel at fore sit Embede. Og dette erholdes: 1) Naar vi troligen anvende de af Gud os forundte Gaver og Evner til egen Jndsigt, Overbeviisning, Kierlighed og Sandhed, opfyldte med Lyst til at forøge vor Kundskab, og at meddeele andre, hvad dem best kan tiene til Forbedring og Sallighed. 2) Naar vi stræbe selv at have den Christelige Tænkemaade og alle de Dyder vi anbefale Christne, og ere beredte til at være de første Mønstre i alt det som er ret og godt og anstændigt. 3) Naar vi styrke os med Tillid til Gud og derved befæste vort uryggelige Forsæt at ville iagttage og opfylde alt, hvad Evangelii Tieneste udfordrer. Endelig 4) Naar vi have dannet vore Siele til at have reene Hensigter, til at ville giøre alt af sand Hengivenhed til Gud og Christum, og af sand Kierlighed til Menneskene; derefter at handle overalt i vort Embede og vort heele Liv. Naar christelige Lærere saaledes ere dannede og forberedte, da ere de helligede i Sandhed, retteligen indviede til det hellige Embede, og den Høitidelighed, med hvilken de imodtage det, kan da blive Sandhed og Kraft fordem til ret at udrette Herrens Gierning. 11. Opmuntring til alt dette af Jesu Christi Ord: Jeg helliger mig selv for dem. Herved foranlediges følgende Betragtninger: 1) Da han haver fuldkommet den store Forsoning, hvorpaa Evangelii Tieneste er grundet, saa bør det dem, der forrette denne Tieneste, deri at vise Fliid og Troskab og dertil endelig at bestemme deres Attraae og Forsæt. 2) Sandheden og Christo, hans Velgierninger og derved følgende Forpligtelser ber allerførst gjøre værdige Jndtryk paa dem, der skal forkynde dem for andre, allerførst virke hos dem sand Oplysning, Troe og Hellighed. 3) Stort vilde ellers deres Ansvar blive og frygteligt det Regnskab, de engang skal aflægge, derimod stor deres Værdighed og Herlighed her og hisset, naar de i deres Lærdom og Levnet have viist sig, som Jesu Christi sande og ivrige Bekiendere. Henegnelsen skeede til de nærværende unge Mænd der bleve indviede til Præste=Embedet.