Berlingske Tidende, 1836-05-17
Ved den af Committeens Referent frem fatte bemærkning om, at Kaffefortoldningerne i flere Provindstæder havde efter Nedsættelsen forøget sig i et utroligt Forhold, og hvorved Jndførselen i Svendborg anførte som Exempel, bemærkede den Tilforordnede, at ligesom Svendborg og flere af de paa den sydlige Kyst samt Smaaderne beliggende Toldsteder efter deres Lokalitet ere mest udsatte for Virkningerne af Snighandelen især fra Lübeck, saa at, om endogsaa det Anførte kunde gjælde i en høiere Grad for disse Toldsteder, kunde der dog ved Toafgifternes Regulering ikke tages Hensyn til saadanne Lokaliteter, der maatte betragtes som Undtagelser, men der maatte med saadan Bestemmelse sees hen til Totalforholdene over hele Riget. Jmidlertid bemærkede han dog derhos, at den som Exempel anførte betydelige Forøgelse i Fortoldninger af Kaffe ikke alene kunde tilskrives Toldens Nedsættelse, da det i de senere Aar betydeligen skjærpede Opsyn i Svendborg sikkerligen derpaa maatte have havt en væsentlig Jndflydelse. 9. til Oplysning herom angav han for Forsamlingen Jndførselstoldens beløb i de enkelte Aar fra 1825 til 1834 inclusive, hvorefter samme i 1825 havde udgjort 4999 Rbd. og derefter i en stadig Progression var steget saaledes, at den i 1834 udgjorde 13,493 Rbd., samme Deputerede bemærkede, at sættelser paa saadanne Varer, som ikke at udgiøre væsentlige Forbrugsgjenstande for Nationen ikke heller kan fremkalde en saadan forøget Jndførsel, der kan formere Statskassens Jntrader, men at Nedsættelserne maatte angaae de store almindelige Forbrugsklasser, da troede den Tilforordnede at maatte henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa, at det ikkun var fra Paalæg paa disse, at Statskassen kunde vente sig nogen væsentlig Jndtægt, hvorfor de ogsaa i alle Lande vare belagte med saa høie Toldafgifter, som ansaaes mulige at indbringe efter Toldopsynets Organisation og uden ved altfor meget fordyrede Priser at forhindre deres Forbrug. Som et Exempel anførte han, at saafremt der i Danmark var paa de tvende Artikler Kaffe og Sukker paalagt, og ved Toldopsynet kunde overholdes, den Toldafgift, som i Preussen er anordnet af rsp. 8 Rd. 60 s. og 14 Rd. - s. pr. 100 Pd., ville disse tvende Artikler efter Middeltal af de til Danmark indførte Qvantiteter udgjøre 30000 Rbd. mere, end Totalbeløbet af hele Jndførselstolden i Danmark. Et af Forsamlingens Medlemmer, yttrede: "Under den hidtil førte Discussion er blevet gjort den bemærkning, at hvis Beskyttelsestolden blev ophævet i Danmark, vilde 220,000 Mennesker eller omtrent af Befolkningen lide Tab og derved blive brødløse. Man har hertil svaret, at naar der var Spørgsmaal og Fordeel for 2/3 og Tab for 1/4, maatte Svaret ligge nær, hvorimod der atter er blevet erindret, at 1/2 dog ikke var saa ringe en Deel, at deres Jnteresse jo burde varetages. Det synes saaledes, at dette Talforhold er et Moment, der muligen kunde have Jndflydelse paa Forsamlingens Beslutning, beat det derfor fortjener en nøiere Betragtning. Det nævnte Tal 220,000 er grundet paa den nye Folketælling; det er Antallet af de Personer, der henhøre til Fabrikerne, Haandværkerne, de næringsbrugende Klasser (Bryggere, Møllere etc.) altsaa langt fra ikke blot Fabrikanter. Det er klart, at en langsom Forandring af Systemet, og un herom troede han, at der kunde og burde være Spørgsmaal, ikke vilde have den samme : flydelse som en pludselig, men han vilde foret Øieblik undersøge, hvorledes Forholdene vilde stille sig, hvis en saadan Forandring, pludselig indtraadte, hvilke Borgerklasser der vilde vinde og hvilke tabe. Kjøbmænd og Søfarende, som i Danmark udgjøre 6 pCt. af Befolkningen, vilde vinde, for det første som For brugere af de indførte Varer, der vilde blive bedre Kjøb, for det andet ved Transporten af og Handelen med disse indførte Varer og med de Varer, som til Bytte derfor udførtes, og for det tredie, ved at erholde nogle af de Kapitaler i Handelen, som bleve tilovers ved Fabrikernes Nedlæggelse. De tabte Jntet, Kapitalister, Embedsmænd og Pensionister, som udgjøre 10 proCt. af Befolkningen, vilde vinde som Forbrugere og Jntet tabe. Agerdyrkerne, 10 proCt. af Befolkningen, vilde vinde a) som Forbrugere, b) ved en forøget Afsætning af de raae Producter, som gaae ud af Landet for de indførte Varer og e) ved at erholde nogle af de Kapitaler i deres Hænder, der blive ledige fra Fabrikerne. Den industrielle Klasse: Haandværkere. Af disse vilde Nogle have Fordeel af Beskyttelsestoldens Ophævelse, nemlig de, hvis Frembringelser ikke indføres, saasom Bagere, Tømmere, Muurmestere, næsten alle Landsbyhaandværkere. De vinde nemlig alle som Forbrugere, og nogle vinde endog i deres Haandværksdrift, Skræddere, ved at Synaale, Saxe o. s. v. billigere indførtes; Tømmere, ved indførte billigere Som etc. Andre vilde tabe paa den ene, men vinde paa den anden Side. Skrædderne i de større Byer vilde maaskee tabe derved, at nogle Klædningstykker indførtes, men de vilde vinde ved de lavere Klædepriser, som vilde have til Følge, at flere Klæder bleve syede. Skomagerne tabte maaskee ved nogle indførte Skoe, men vandt ved at faae fremmed Læder for bedre Kjøb. At de Haandværkere, hvis Manufactur tillige er Gjenstand for Fabrik arbeider, ved Systemets Forandring vilde tabe, er ingenlunde afgjort. Det afhænger nemlig af, om der ikke findes eller vil fremkomme saadanne Fabriker i Landet selv. Naalemaeren taber ligemeget, enten han undersælges af indenlandske eller udenlandske Naalefabriker, ma deren er det det samme, enten han de ødelægges ved indenlandske eller udenlandske Klædefabriker. Hvad endeligen Fabrikanterne angaaer, da maae vi atter her gjøre Forskjel. Nogle Fabriker, som passe til Landet, maae kunne udholde Concurrencen med Udlandets Fabricater; de have det raae Materiale i Nærheden; de have Markedet i Nærheden. Derhos vilde de vinde ved Kapitaler og Hænder, som vilde vende