Norske Intelligenssedler, 1773-01-13
Norske Jntelligenz-Sedler. No. 2. Onsdagen den 13 Januari 1773. Til Hr. Johan Nordal Bruun Forfatter af Sørgespillet Einar Tambeskielver. Det er billigt, værdige Landsmand, at De, som giør Nationen saa stor Ære, ogsaa offentlig tilkiendegives den Erkiendtlighed, Publicum skylder Dem for deres Bestræbsomhed. Vel har deres Zarine formedelst det Danske Publici bifald skaffet Dem den første Plads blandt denne Nations-Tragi-Skrivere, saasom dette Theatre intet original Sørgespil før Zarine har haft at fremvise; Vi, Eders Landsmænd, som ikke have kundet være nærværende ved Forestillingen deraf, læste den med besynderlig Glæde; Det er sandt, Stykket hørte en fremmet Part af Verden til, men De, kiære Landsmand, deres rige Siæl, som har formaaet at giøre Zarine saa stor og fortreflig, den og De hørte os til, disse har Naturen dannet inden vore Fielde, og viid, at just dette har været Glædens sande Aarsag i alle Nordmænds Hierter. Jndtagne af disse søde Følelser bleve vi end meere opløftede, da vi hørte det Valg De havde gjort, at forestille en indfød Helt, den store Einar Tambeskielver, for i en større Grad at udvikle de høiere Evner som Eders Skialdre=Aand er indblæst; Vi længtes efter at see Den komme for Lyset, vor Længsel er endelig opfyldt, og vi læser Einar i denne Tiid med Henrykkelse. Enten Einar er større Heldt, eller De er større Skiald, ere vi endnu ueenige om, men vi ere alle enige i, at Skialden og Heldten ere hinanden aldeles værdige, dog skulle vi næsten være for at tilstaae Dem Fortrinnet; Einar var allerede død, hans Helte Gierninger var tabt af hver Mands Minde, hans Kiærlighed for Fædernelandet var nedgraget i Forglemmelse; Men Heltens livløse Støv har De igien opvakt; Borgerens Troeskab har De igien fremsadt for Lyset; Hele Nationens Caracteer har De paa nye oplivet; De haver ved Deres levende Træk ført Einars sildigere Tiider her op til vore nærværende; De har igien ført os og vore Tanker hen tilbage til vore Forfædres Grav, til Yngurs Stamme, til vore Helters Roes, til de Cimbrers og Normaners Vugge; Ja om De saae igien en stor Deel af de igiennemlæste Blade, ved hvilke De har leveret os disse kiære Levninger af Nationen, da ville De maaskee finde synlige Mærker paa, at heele Evigheder forslaaer ej til at udelukke af Nordmænds Hierter Følelsen af et saa uopløseligt Baand, som er imellem Dem og Fædernelandet. Vi ønsker Dem til Lykke med Deres Talent; vi takke Dem for Enar, vi omfavner Dem og vi opretter Dem en Afmin delse i vore Samqvem og tviler De ej paa, at en Nordmand har sagt Dem dette i sine Landsmænds Navn, saa tvivler De ej heller paa Oprigtigheden af dette Offer som vi her giør Dem. Hvad Stykket i sig selv angaar, da er det overalt excellent, høit og ligt den Nation af hvilken Helten er tagen, men i sær er det fortreflig alt hvad Harald og Einar taler, som f. Ex. Havald i det første Optogs 6 og 7 Optrin, Einar i andet Optogs 1 og 2 Optrin og Endre i det 3 Optrin, den Dialogue som er imellem Harald og Einar i det andet Optogs 8 Optrin er mageløs, ligesaa Einars Udtryk i det 9 Optrin, Haralds Sentiments i det fierde Optogs 3 Optrin og Einars i det 8 Optrin ere magnifiques. Det Episodiske Supplement, hvortil henhører fornemmelig alt hvad der passerer i Tempelen ved St. Olufs Liig, er meget ingenieux; J Hensende til Historien kunde det maaskee være en Tryk-Fejl, at Sigrid, Endres Gemahl var Kong Haralds Broder- i stæden for Systerdatter, thi hun var Kettil Kalfs Datter af Ringenæs, som havde Kongens Syster, til Ægte. J det øvrige vil det ikke feile, at den Fornøielse som De har givet os ved at læse Einar Tambeskielver, vil opvække en Begiærlighed hos os til at see fleere saadanne af vore gamle værdige Forfædre. Hertil skulle man foreslaae Dem den berømte vittige og dydige Sigurd Jarl, Premier-Ministre og Favorit af Kong Hagen Adelstein; Skuepladsen vil komme til at blive paa Oglo i Stør dahlen, hvor han omkom; Erich Blod Øxes Dronning, den bekiendte Gunnild Konge-Moder og Sigurd Jarls troeløse Broder Griotgaard vil formodentlig give Dem Materie nok til at exercere Deres lykkelige Jeux desprit; Den eneste Vanskelighed er, at da Sigurd Jarl blev indebrændt, saa vil maaskee denne Dødsmaade ikke blive muelig at executere paa Theatret. Jeg er Deres Landsmand.