Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1831-01-28
Ne 16. 60 Aargang. Fyens Stifts Kongelig allene privilegerede. Adresse-Avis og Avertissementstidende. Forsendes med Brevposten overalt i de Danske Stater. Redigeres, trykkes og udgives i Odense af Søren Hempel, Kancellieraad. Fredagen 28 Januar 1831. Ven 283 Januar 1831. At have lykkelig og vel tilbagelagt sit 65de Aar, - et Alders=Aar, der tidt har viist sig som farligt for Sundhed og Liv - er fra gammel Tid bleven anseet som en ikke almindelig Livets Lykke og som en Bebudelse af en lang og kraftig Alderdom. Det var derfor i Aaret 1640, at Johan Rauen, den Tid Professor paa Soer, udgav sin Lykønskning til Kong Christian den Fjerde, i Anledning af Dennes da fyldte 63de Aar. (J. Rauen, Gratulatoria ad ser, et pot Regem Christianum IVlum de exacto superatoque magne elimacterico). Siden den Tid ere henimod 200 Aar forløbne, og ikke har Forsynet ladet en Konge i Danmark opleve at fylde sit 65de Aar, for nu, paa denne Dag, saadan Lykke, til et trofast Folkes Glæde, bliver vor allernaadigste Konge til Deel. Med Jnderlighed glæder Dannerfolket sig over denne vor Konges Alder, og haaber et langt og lykkeligt Fremtids=Liv for sin dyrebare Drot, medens det med Taknemmelighed erkjender, hvad denne vor Konge er og i den lange henrundne Tid har været for Danmarks Rige. Det er ham, den fromme og christelige Herre, Kongen med den lyse Forstand og det eiegode Hjerte, som tidlig forsmaaede at herske over Trælle, som brød Bondens Lænker og gjengav ham Menneske= og Borger=Rettigheder, satte Neger=Trældommen Skranker, frigav Kornhandelen, løsnede Pressens Baand, forbedrede Rettens Pleie, og tilstæder Enhver, den Ringe som den Høie, den mest uhindrede Adgang til sin Trone. Det er den Konge, som af Ny ordnede Rigets Forsvarsvæsen til Lands og til Vands, som bød Bondens fribaarne Søn, men ikke fremmede Leiesvende, føre Vaaben og Værge til Fædrenelandets Forsvar; som bød al Landets Ungdom oplæres i nyttige Kundskaber og fremfor Alt grundfæstes i christelig Troe, der er Begyndelsen til al Viisdom. Det er hiin herlige Danedrot, som i henved 20 Aar, ved Guds Bistand, under det store Bulder i Europa, haandhævede Danmarks Fred og hævdede dets Selvi stændighed; som under Krigens haarde Trængsler stod uforsagt med Kongelig Manddom, og ved trofast Standhaftighed aftvang Venner og Fiender Beundring; som ved hiin uforglemmelige Reise til Europas Konge-Thing (181415) frelsede Danmarks Rige fra stor Fordærv. Det er ham, den livsalige Herre, hvis Hjerte frydes ved Alt hvad Ædelt og Godt Dannemænd udføre, som menneskekjærlig rækker de Lidende Haand, som høimodig understøtter Videnskab og Kunst, som ædel sindet fremmer hvadsomhelst der tjener til Almeenvel. Det er ham, den Landets Fader, hvis utrættelige Arbeidsomhed, hvis rigtige Blik, hvis Kongelige Dygtighed Alle med Høiagtelse erkjende: ham, der har viist Europa det skjønne Exempel af en eenevældig Konge i Besiddelse af Folkets høieste Kjærlighed, paa en Tid, da Misfornøielse og Mistillid hersker saa mangelund andensteds, ham, under hvis milde Regjering Dannemarks Folk er saa lykkeligt at nyde en borgerlig Frihed, hvis Lige neppe nogensteds findes. Det er endelig ham, som i Trængselens Dage har deelt saamegen Gjenvordighed med os, baaret saa megen for os, afvendt saa meget fra os, og som nu i sin hæderkronede Alder seer et trofast Folk taknemmeligt deele Sorg og Glæde med Ham og Hans. - Velsignet være da vor Konge, velsignet paa denne Dag, Forsynet forunde os og Ham, tidt endnu at opleve den 28 Januar med Glæde! Og i hvordan end i Fremtids Dage Tiderne skulle skifte, ville alle gode og troe Undersaatter istemme det af Digteren udtalte Dannemands=Løvte: For Ham, i Lyst i Nøden. Paa Land, paa Bølgen blaa, i Livet og i Døden. Skal danske Hjerter slaae!