Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-07-09
Den i denne Avis No. 118 af "Dagen" optagne Annonce om Bankhæftelser, kunde trænge til noget nærmere at belyses. Naar berørte Annonce skildrer dem, som tilbyde sig at ville indløse Bankhæftelser, imod at overdrages den med Hæftelsen, forenede Actieret, som Optrækkere og aabenbare Bedragere, da skeer dette vistnok uden mindste Grund. Det er vel sandt: man kan, ved at indbetale sin Bankhæftelse med 100 Rbd. r. S. eller 50 Specier, faae en Bankactie, hvis Cours for Øieblikket, er 116, altsaa 16 Rbd. mere end Hæftelsen; men Actien faaes ikke uden Uleilighed, contant Udlæg og Omkostninger, som det er billigt at den, der paatager sig alt dette, bør have erstattet: thi i sin Bekjendtgjørelse af 8 April 1837 fordrer Banken, at "Jndleveringen til Banken af de Beviser, hvorefter Actiebrev, fordres, og den videre fornødne Berigtigelse, maa skee enten personlig eller ved Fuldmægtig, da de med Actiebreves Udfærdigelse forbundne Forhandlinger ikke egne sig til Afgjørelse ved Correspondence. Jeg maa altsaa, hvad enten min Hæftelse er liden eller stor, enten selv reise til Kjøbenhavn at berigtige den, hvilket vil være alt for bekosteligt, eller antage en Fuldmægtig der paa Stedet og betale ham for hans Uleilighed, Brevvexling m.m. Derfor er det maaskee muligt at Bønderne (hvis Hæftelse i Almindelighed aldrig kan naae fulde 100 Rbd. og af hvem altsaa flere maae slaae dem sammen om en heel Actie), handle forsigtigst i, at overlade deres Actieret til Andre som ville indløse deres Bankhæftelse, uden nogen Bekostning eller Udgivt for dem. Optrækkerie kan det ikke med Føie kaldes, at en Anden betaler min Gield, hvoraf jeg, i Forhold til dens Størrelse, har svaret og fremdeles er pligtig at svare 6 1/2 pCt. i aarlig Rente, og derved befrie mig for denne aarlige Udgivt, uden at det koster mig een eneste Skilling eller mindste Uleilighed; denne Anden kan vel, saalænge Bankactierne holde dem i den ovennævnte Cours og naar han kan gjøre Jndbetaling for Mange, tjene noget derved, men jeg er desuagtet meget vel tjent med Handelen, og saalænge Bønderne ikke selv kunne eller ville paatage dem de Uleiligheder og Udgivter, der ere forbundne med deres Bankhæftelses Jndfrielse, gjøre de vel i at overdrage dette til Andre. Virkeligt Tab er hermed ikke forbunden; thi for det første er det et Spørgsmaal, om Vankactierne fremdeles ville kunne holde sig i en Cours af 116, for det andet give Actierne endnu intet Udbytte, og fordet tredie er det uvist, hvorlænge det vil vare inden Udbytte finder Sted og hvor stort det vil blive. Men en virkelig og reel Fordeel er der ved, at Landmanden saasnart som muligt faaer sin Bankhæftelse indfriet, da han derved bliver befriet, for at betale paa Amtstuen en aarlig Rente af 6 1/2 pCt. Et Exempel vil bedst kunne oplyse dette: A har en Bankhæftelse af 100 Rbd., hvoraf aarlig svares i Bankrente . . 6 Rbd. 3 Mk. - s. paa 50 Rbd. en ditto paa 25 Rbd. en ditto paa 12 Rbd. 3 Mk. . . en ditto Naar disse Fire, enten selv med egne Penge eller ved Andre, betale deres Bankhæftelse, slippe de for at svare den deraf gaaende Bankrente paa Amtstuen, og med enhver Bankhæftelse, større eller liden, er Forholdet det samme; men kun for den der har fulde 100 Rbd. at betale eller vil complettere til fulde 100 Rbd., kan det være fordeelagtigt selv at gjøre Jndbetaling og derfor at erholde et Actiebrev, som han da kan sælge og derved dække sit Udlæg, alle mindre Skyldnere til Banken, troer Jndsenderen derimod, handle ligesaa rigtig i at renoncere paa deres Actieret – som de alligevel ikke kan gjøre gjeldende uden ved forøget Tilskud - og overlade samme til hvem som finder Lyst til at indløse deres Hæftelse, frit og uden Udgivt for den Hæftelsespligtige, hvorved denne saaledes befries for at svare Bankrente paa Amtstuen af den betalte Summa. - Det maa tillige herved bemærkes: at, for at holde sig til det ovenstaaende Exempel, dersom C for sin Bankhæftelse, 25 Rbd., vil have en Actie, maa han endvidere tilskyde 75 Rbd., foruden Omkostningerne, men for disse faaer han ingen Rente godtgjort, saalænge Actierne ikke give Udbytte; kun ved at sælge sit Actie brev, imedens det staaer i høi Cours, kan han blive skadesløs, men det er meget at paatvivle, at Bønder ville høste nogen Fordeel, ved at indlade dem i slig Actiehandel.