Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1830-12-21
Jndenlandsk. Allerede have flere Stemmer ladet sig høre i Anledning af Cancelliraad Lornsens Pamphlet: "Ueber das Verfassungswerck in Schlesvigholstein, og gjennem dem alle udtaler sig med Varme den Aand, der er og maa være den herskende i et Land, paa hvis Trone sidder en Fyrste, som i Ordets sandeste Betydning fortjener Navn af sit Folks Fader. J et saadant Land maa phantastiske Taagebilleder, som et Øieblik kunne stille sig imellem Fyrstens og Folkets gjensidige, grundfæstede Tillid, ligesaa hurtig opløse sig i deres Jntet; lokkende Jrlys kunne vel drage Øiet til sig, men deres Skin kan der ikke lede vild. J et Skrivt mod Lornsen er, blandt Andet, anført følgende sandfærdige Skildring: "Det Bedste og Vigtigste, hvad en Forfatning kunde yde os, besidde vi allerede, nemlig personlig og borgerlig Frihed, Lighed for Loven og Frihed i Meninger og Yttringer, selv om de ere stillede imod det Bestaaende. Er ikke i fuldeste Omfang Rettens Herredømme anerkjendt i vort Fædreland, Gives der Nogen, som kunde beklage sig over Uret og Magt eller hvis personlige Frihed uden Grund vilkaarligen er bleven krænket, Agtes og beskyttes Menneske- og Borgerrettighederne ikke ogsaa i Forbryderen, Kiende vi et Gunstlings- eller Hofsnoge-Herredømme, kjende vi Aristocratiets Herredømme, kjende vi et hemmeligt Politi med alle dets fordærvelige Følger, Gives der nogen Statsindretning, som truede den borgerlige Frihed, Ere vi ikke Alle lige for Retten og for Loven, Kan ikke den Ringeste med Virkning gjøre sine Rettigheder gjældende imod den Høieste, Er Nogen ved sin Fødsel udelukket fra de høieste Statsembeder, Ere disse maaskee kun Prærogativer for enkelte Stænder, Er Nogen i vort Land bleven forfulgt eller anklaget formedelst politiske Meninger, Har Man ikke taget de kongelige Undersaatter, som andetsteds vare satte under Tiltale, i Beskyttelse, om ogsaa Mange af disse næppe syntes at fortjene, at tages i særegen Betragtning? Hvor er Con suren mindre trykkende end i Hertugdømmerne og vilde den selv endnu bestaae overalt, dersom Spørgsmaalet, om den skal vedvare, ikke var afhængigt af Hindringer, der ikke kunne udryddes af vort Land, Er ikke vor Municipal- og Communal-Forfatning og Bestyrelse skreden frem i friere Udvikling og udøves Statens Opsyn over Commune-Anliggendernes Bestyrelse ikke blot til Folkets sande Bedste," – "Lader os derfor have Til lide slutter et andet lidet Skrivt – "Hver i sin Kreds opfylde sin Borgerpligt, lader os være bedre og det vil blive bedre. Historien lærer os, at ved Borgerdyd have smaa og fattige Stater bestaaet skjønt og herligt, at derimod Egoismus og Nydelsessyge og fremfor Alt uenighed i det Jndre have styrtet betydelige Folkeslag til et Jntet, som advarende Mindemærker for Andre!" Gid denne Tillid usvigelig bestaae, og sjette Fredriks Lande ville da ufeilbarligen meer og meer nærme sig det attraaede Maal! (X.)J Skanderborg Amtstidende No. 95 var under Horsens et Censurhul. Redacteuren har nu i No. 100 underrettet sine Læsere om at han ved private Breve fra Kjøbenhavn var bleven vidende om, at Man i Hovedstaden tildeels staaer i den Formening at Censur hullet muligen skulde have indeholdt en Tirade angaaende Lornsens Skrivt. For at gjendrive en saa vrang Mening anseer Redactionen sig beføiet til at erklære, at den med lige saa stor Harme har læst bemeldte Skrivt, som den er besiælet af den største Kjærlighed for vor eiegode Kong Frederik den Sjette og Danmarks Souverainitet. Censurhullet indeholdt en Anmeldelse om Cholera morbus, og da Alt, hvad der er befængt med dette ommense Ord er underkastet en stræng Quarantaine, saa er formodentlig dette Aarsag i at Con suren her traf en lignende Anstalt imod bemeldte Stykke, for at det blotte Ord ikke skulde medføre skadelige Folger, hvilket her til Lands vel næppe tør befrygtes, især da Vinteren den 13de dennes igjen begyndte at skræmme den choleriske Varme med en bidende Kulde."J Anledning af hvad der i denne Tidende har været anført om en i Odense oprettet Bespiisnings-Anstalt for Fattigfolk, hvorfra varm Middagsmad i 4 Maaneder, 3 Gange ugentlig, kan afhentes, imod Betaling af 3 s. Tegn Portionen, gjøres herved opmærksom paa, at der i Aalborg er for et Par Aar siden af Fattigvæsens-Commissionen indrettet en lignende Anstalt, hvorfra daglig udleveres, uden Betaling, til fattige Familier, indtil 100 Portioner varm Mad. Ligesom en saadan Uddeeling af varm Middagspise, især om Vinteren, er, med Hensyn til Brændematerialiers Dyrhed, særdeles velgjørende for den Fattige, saaledes virker den ogsaa til Besparelse for Fattigkassen, da enhver Portion, med Tillæg af en Skive Rugbrød, ikkun koster 2 s. Tegn. For at Byens Jndvaanere kan forvisse sig om, at Spisen er sund og nærende, staaer Bespiisningsanstalten daglig aaben for Enhver, og nyder endnu den heldigste Fremme.