Norske Intelligenssedler, 1807-10-06
J Bladet Bellona, dat. den 1ste October, læses nedenstaaende Skrivelse til S. T. Hr. Stiftamtmand Thygeson fra den engelske Capitain StopfordLinieskibet Spencer den 14de Septbr. 1807. Sir Da jeg har bemærket, at adskillige af Beboerne har forladt deres Bopæle, som om de befrygtede et Angreb fra den under min Commando staaende Søe- og Landmagt, anseer jeg det som Pligt, for Jndbyggernes Skyld, at melde Deres Excellence, at det ikke i ringeste Maade er min Hensigt at fortrædige de fredelige Beboere enten her eller nogen andensteds paa Kysten, og jeg forsikkrer Deres Excellence, at De frit maa raad dem uden Frygt at vende tilbage til deres fredelige Bopæle og Forretninger. Skydningen forrige Dag blev foranlediget ved Synet af danske Tropper, som antoge en truende Mine i Nærheden af Skibene, og i Tingenes nærværende Stilling var det min Pligt at hendre ethvert Corps fra at fæste Fod saa nær. Under mine Ordres videre Udførelse, den jeg skal fortsætte, saasnart jeg er forenet med min øvrige Magt, som nu er udenfor, skal jeg ombyggelig afholde mig fra at fornærme nogen Bye eller Bopæl paa Kysten, med mindre Selvforsvar mod Batteriernes Angreb skulde tvinge mig dertil. Jeg har den Ære &c. &c. Stopford. Christiansand den 14de Septbr. 1807. Min Herre, Jeg har havt den Ære at modtage Deres Højædle Velbaarnheds Skrivelse af Dags Datum, som sikkrer mig for at intet Jndivid af det under Deres Command staaende Militaire vil for Fremtiden tillade sig saadanne Voldsomheder, som de, der under det engelske Flags Beskyttelse i de seneste Dage ere udøvede her paa Kysterne. Det gjør mig imidlertid ondt, at jeg efter Pligt maa forsikkre Dem, at efter den af den engelske Regiering mod Danmark brugte Fremfærd, vil ingen Nordmand endnu kunne vende tilbage til sin fredelige Bolig. Jeg har den Ære at være &c. Thygeron meere. Mel. Til Vaaben see Fienderne &c. Til Danmark de Voldsmænd nu le, Et tøve vi Sværdet, at hæve Til Plyndringer, Myrden og Brand; Med Kraft for vort elskede LandJnordiske Helte, ei hvile Vi relse os, Fienden skal hæve, Op! frelser vort Fædreneland, Som vovede sig til vor Strand Vi samtlig mod Britten og værge, Gud, Lykke og Held vore Vaaben At døe eller seire vi sværge, Du høre vor bønlige Raaben; End Helteblod strømmer i nordiske Mand, Nu hære Barbarer uskyldige Land Op! iager de lumskeste Voldsmænd af Land Op! sværger, at seire hver Yngling og Mand; Gud Landet fra Røverne rædde, Giv Styrke, giv Mod i vor Barm! At vi fra vort Fædrelands Bredde Dem jage med mandige Arm, O Himmel, som Staterne veier! Skjænk Frederik og Fødeland Seier, For Konge, for Hjem, for vort elskede Land, For Børn og for Qvinder, og strider hver Mand; H. Allum. Jæger-Lieutenant Bruuns Minde. helliger, som faldt den 25de August 1807. Tause og nedslagne bleve Danmarks Genier staaende Da de, gjennemvandrende, Sletterne, saae, En elsket Ynglings Liig Ædelt var Dit Kald, udbrød De, at værne om Födeland, Stor og misundelsesværdig Din Lön Men Du, Danmark, tabte en Mand, At vi fra vort Fædrelands Bredde Dem jage med mandige Arm, O Himmel, som Staterne veier! Skjænk Frederik og Fødeland Seier, For Konge, for Hjem, for vort elskede Land, For Børn og for Qvinder, og strider hver Mand; H. Allum. Jæger-Lieutenant Bruuns Mind helliger, som faldt den 25de August 1807. 2de Deel at af de Da de, gjennemvandrende, Sletterne, saae, En elsket Ynglings Liig Ædelt var Dit Kald, udbrød De, at værne kal Stor og misundelsesværdig Din Lön Men Du, Danmark, tabte en Mand, Ei som Albions, der leiede komme At ödelægge Fredens og Lyksalighedens Hjem- Mødre, Berøve Oldinge deres Stötte, Qvinder og Møer deres Haab Nei, en Bruun der fast som Fjeldene, blandt hvilke Han født er, Med hvæssed Sværd Hans Hjem. Trodsed den Fiende der voved at gjæste Ham tabte Du, Ham savner Du Og da - naar under Fredspalmens rolige Skygge Han dannede vordende Mand. Dog tusindfold Kraft Lægge vi i Hans Stridsbrødres hævnende Sværd Deres Higen skal være det Maal, eller de som Han, Seire.