Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-07-05
Blandinger. Hr. Kancelliesekretair og Deputeret for Kjøbenhavn Allgreen-Ussing har i tvende Numere af Dansk Folkeblad, leveret en interessant populair Afhandling, under Titel: "Provindsialstænderne." Efterat have drøftet den Deel af Stændernes Virksomhed, som bestaaer i, at de skulle afgive Betænkning over de Lovudkast, som Regjeringen forelægger dem, skildrer han i kraftige og livfulde Træk Vigtigheden af den Forslagsret, som er lagt i Stændernes Hænder, og opfordrer til dens hensigtsmæssige Benyttelse, hvorved selve Folket maa komme de Deputerede til Hjelp. J denne Anledning opmuntres hver brav og oplyst Borger til, for de Deputerede at andrage, hvad der med Hensyn til Statens Tarv ligger ham paa Hjertet, hvad der trykker o. s. v. Artiklen slutter med et Opraabtil de Deputerede, at de ikke, om de end ei paa denne Maade, oplyses om Nationens Trang og Ønsker, maae forglemme, at det, ogsaa uden dette, paaligger dem selv, som en hellig Pligt, at bringe Folkets Ønsker og Forhaabninger, forsaavidt disse ere dem bekjendte, for Tronen; thi forsømte de dette, da vilde først de triumphere, der erklære Stændernes Jnstitution for en ørkesløs og overflødig Statsindretning i Danmark, og de vilde naturligviis finde en Bestyrkelse i deres Mening, at Alt er paa det Bedste her i Landet, naar ingen Røst lod sig høre, paa en Tid, da Stænderne ei blot have kunnet paaanke Misbrug, men det endog var deres Pligt at gjøre det. Han minder derfor de Deputerede om, at der ere kun tre Maaneder til de skulle samles, at Enhver bør itide være betænkt paa, hvad han vil bringe under Om handling i Forsamlingen. Kun paa denne Maade - slutter han - ville vi fuldeligen røgte vort Kald, retfærdiggjøre den Tillid, vore Medborgere have sat til os, og opfylde Kongens Ønske, der gaaer ud paa, at erholde den tilforladeligste Kundskab om Alt, hvad der kan fremme og tjene til hans kjære og trofaste Folks Tarv. Redakteuren af Kjøbenhavnsposten, som for længere Tid siden omtalte den Mangel paa Opmærksomhed for det danske Publikum, en af de fremmede Diplomater formeentligen havde viist, ved at benytte nogle af de, blot for Fodgjængere bestemte Stier udenfor Kjøbenhavn til jevnlige Lyst=Ridetoure, anfører nu, at hans beskedne bemærkning desangaaende er taget ad notam, og fremfører ved samme Leilighed en lignende. For faa Dage siden overraskedes nemlig det paa Dyrehavsbakken promenerende Publikum paa en lidet behagelig Maade derved, at et andet Medlem af det diplomatiske Korps i Kjøbenhavn i sin Stadseqvipage kjørte op imellem Teltene og Menneskevrimlen paa selve Bakken, uden at lade sig genere af den Omstændighed, at ingen anden Vogn saaes at tage denne Vei, eller af den Forstyrrelse, som derved vaktes. Som bekjendt lade samtlige Medlemmer af vort Kongehuus, naar de besøge Dyrehaven, deres Eqvipager holde nedenfor Bakken og begive sig tilfods derop, og endnu vides Jngen - Berettiget eller Uberettiget – at have tilsidesat den saaledes af selve Kongehuset viste Opmærksomhed for Publikum. "Skulde - spørges der - hiin fremmede Diplomat være Jaltfald. aldeles uvidende om denne Anstændighed? maa Man undre sig over, at vedkommende Politie-Officianter ei have betydet ham, at Dyrehavsbakken ikke er nogen Kjørevei."