Berlingske Tidende, 1831-05-19
Den Østrrigske Jagttager indeholder i et Nummer af 7de Mai : "De sidste Efterretninger fra Lemberg af 2den d. M. melde Følgende om den polske General Dernickis sildigere Bevægelser, efter Fægtningen, som forefaldt den 20de April ved Boromel mellem den russiske General Rüdiger og hvorved denne nødtes til at trække sig tilbage til den venstre Bredd af Stilfloden, gik han om Natten atter over til den høire Bredd ved Beresteg- og drog mod Radziwillow. Han forsøgte paa, derfra at trænge frem mod Krzemienier, men besluttede siden, deels formedelst de maadelige Fremskridt, som Revolutionen gjorde i Wolhynien, deels formedelst General Rüdigers Bevægelser, der havde fulgt Polakkerne over Stirfløden ved Beresterzko, at vende sig mod Podolien, hvorved han stadigen holdt sig tæt ved den østerrigske Grændse. Jfølge denne Bevægelse havde han den 24de April sit Hovedqvarteer i Kolodne, ikke langt fra Grændsen; General Rüdiger fulgte ham i en Afstand af to Mile og hans Forposter stode i Wisniswice, paa Veien til Krzemienier, henad mod Orzachowze, hvorhen General Dwernicki marscherede, vege de svagere russiske Grændsetropper tilbage for Teten af de polske Colonner, og trak deres Forposter til Casniowka. Paa den Dag flygtede 17 polske Officeerer og 30 Gemene. - Syge og Saarede - over paa det Østerrigske Territorium, hvor de afvæbnedes og bragtes paa Lazaretherne. Om Natten den 25de brød GeneralDvernicki op fra Kolodno og marscherede til Musarowze; her lod han fine Tropper udhville dem i nogle Timer og fortsatte derpaa Marschen over Werezatzki langs med den østerrigske Grændse, hvor der opstod en Fægtning mellem hans Avantgarde og den russiske General Kwietnick, som dog trak sig uantastet tilbage for Overmagten. Polakkerne droge nu langt Grændsen til Høiderne ved Hnielce Wielke, hvor de opsloge deres Leir. General Rüdiger, der havde fulgt dem i Hælene var den 25de i Kolodne. Da General Dernick i nu ikke fandt nogen betydelig Modstand, synes deels hans Folks og Hestes Udmattelse, deels Frygt for at Russerne skulde faae Forstærkning, at have bevæget ham til den Beslutning, den 27de April tidlig om Morgenen, - da han paa alle Punkter angrebes af Russerne, mellem Lysitzine og Hielce Wielke - fægtende at kaste sig ind paa det østerrigske Territorium, hvorhen de russiske Colonner forfulgte ham heftigen. Den Østerrigske Oberst von Fackh af Husarregimentet Geramb, som commanderer i denne Egn, begav sig strax med den nærmeste Afdeling af hans Regiment ind mellem de fægtende Tropper, for at standse Fægtningen, der strax ophørte. Efter Oberstens Bemærkning angaaende Territoriets Krænkelse, gav General Diernicki sit Æresord paa, at han ikke meere vilde betræde russisk Grund, men her nedlægge Vaabnene, hvori efter han fik Anviisning til at marschere til Klebanowka og leire sig der, medens man oppebiede høiere Ordre. Lignende Protestationer gjordes mod den preussiske General Laskareff, som, ved at forfølge Polakkerne, var trængt en halv Miils Vei ind i Landet med hans Cavallerie-Division, men trak sig efter Oberste FackysAnmodning tilbage paa russisk Territorium. Den commanderende General i Gallizien, Feldmarskallieutenant Baron Stunerheim, befalede, da han blev underrettet om denne Begivenhed, Oberste Fack, at opfordre de polske Tropper til frivilligen at nedlægge deres Vaaben, anordningsmæssigt at overlevere deres Heste, Artillerie, Vaaben, Rustninger og Krigsmaterial til Russerne og lade de saaledes afvæbnede Flygtning eskortere dybere ind i Landet, indtil der fra høiere Steder kunde indhentes nøiere Bestemmelse dem angaaende. Tillige tog Commandeuren de hensigtsmæssigste Forholdsregler, den 2den May at samle 8 Batailloner og 24 Eskadroner ved Tarnopol, for med denne Magt at tvinge General Dwernick til at nedlægge Vaaben, om han ikke med det Gode vilde rette sig efter de ham givne Forskrifter, og tugte ham for Territorialkrænkelsen. Den polske Anfører oppebiede ikke dette Øjeblik, men underrettede den 1ste Mai Oberst Fackh om, at han havde besluttet, strax at nedlægge Vaaben, hvorpaa denne behandlede ham efter den Ordre, han tidligere havde modtaget. Som en følge heraf foretoges strax Afvæbningen og Udleveringen af alt Krigsmaterial ; den russiske General Rüdiger underrettedes om Krigsmaterialets commissionsmæssige Modtagelse, og de nødvendige Forberedelser føiedes til at transportere Flygtningene til forskellige Punkter og skaffe de Syge og Saarede ind paa Hospitalerne. Da disse Efterretninger bortsendtes, havde de første Transporter begivet sig paa Veien, og de til Taropol beordrede Østerrigske Tropper, hvis Nærværelse den ikke længere var nødvendig, faaet Contraordre.