Den Vest-Sjællandske Avis, 1835-01-20
Der ligger i vor Tidsalder en Bestræbelse i Menneskelivet efter at arbeide sig frem til constitutionelle Statsforfatninger. En saadan Attraae kan retfærdiggjøres ved at betragte Indretningerne i de himmelske Egne, hvilket synes at kunne tiene denne sublunariske Verden til et Forbillede. – J de overjordiske Egne er imidlertid ingenlunde det republikanske System gieldende, Universet er anlagt aldeles efter monarkiske Principer: Et enkelt Himmellegeme af en overveiende Størrelse og Styrke, holder en Mængde mindre i Tømme, ordner deres Bevægelse og sørger for deres Vel. Den alvise Skaber har vel fundet at der vilde komme ligesaa lidet Godt ud af det, naar hvert Himmellegeme skulde raade sig selv, ikke for sig, det ene uafhængigt af det andet, som der kommer, eller er nogensinde kommet paa en lang Tid noget Sundt ud af en Republik her paa Jorden. Men i det mindste i vort Solsystem er et vist Regimente (Regime) indført, som minder stærkt omen Hengivenhed for constitutionelle Grundsætninger: thi dets Undersaatter, vulgo kaldede Planeter, ere fordeelte i to Partier; de lavere, som man med Rette kan kalde Himlens Underhuus og de høiere, som fortiene Navnet af et Overhuus. Underhuset er, som det hør og bør sig, det talrigeste; dets Medlemmer hedde Merkur, Venus, Terra (Jorden, Mars, Vesta, Juno, Ceres og Pallas, alle disse boe, som Smaaefolk, temmeligt tæt sammen, og derhos noget indskrænket; de ere temmeligt uanseelige, have ingen eller kun en enkelt Opvarter og ere lidt langsomme i at dreie sig omkring og giøre deres Kompliment for Himlens Konge. - Overhuset derimod bestaaer af tre mægtige Herrer, som mantitulerer med de Navne: Jupiter, Saturnus og Uranus, alle velbekiendte, som Personer af stor Anseelse; de qvalificere sig ganske til at sidde i et Overhuus; de ere meget galante og snoe sig omkring for Hs. lysende Majestæt med en forhausende Hurtighed; de ere meget store og vældige, omgivne med mangfoldige Tienere, indtage en stor Plads og have saare meget at overfare. Vi skulle engang ved Leilighed giøre os ret bekiendte med disse Pro ceres, saavidt vi kunne faae Tilladelse til at skue ind i deres Paladser. – Vi kunne imidlertid her paa Jorden ikke ret godt finde os i to Omstændigheder, ved denne himmelske Constitution; først: at Overhuset paa Firmamentet staaer fiernest fra Thronen; men det kommer alene deraf, at man i hine høie Egne er mere aabenhiertig end i de jordiske; thi de Undersaatter, som ere de mægtigste ere i Grunden de, som ere i den største Opposition mod Konge vælden; det har man desuden ofte nok erfaret herpaa Jorden, hvormeget man endog har søgt at fordølge det. Den anden Mangel ved den himmelske Statsforfatning er, at alle Medlemmerne bære hedenske Navne; men sandt at sige, det er Jord beboernes egen Skyld, og det er ikke rimeligt, at de himmelske Proceres og Prokuradores vilde indlægge nogen Protestation derimod, ifald man vilde omdøbe dem. Det bedste ved den himmelske Constitution er, at den er overmaade solid, vel beregnet, ikke trykkende for Nogen, af en beundringsværdig Balance og røber en viisdomsfuld Ophaver. Geraade derfor de jordiske Constitutioner imellem lidt i Uorden, og det gaaer noget Hulder til Bulder til paa dette Jordens Land, saa er det en stor Trøst og Husvalelse at skue op til den himmelske Med mindre den Troe skulde udbrede sig, at der ikke skulde være noget at lære og ingen Trøst at hente af at skue ind i de høiere Egne, (ligesom overhovedet af at see sig om i Naturens Riger), hvor de Syner vise sig for Øiet, som man har givet Navnet af Skaberens Værker. Virkeligt er det i høi Grad paafaldende at sammenligne disse otte lavere Planeter med hine tre øverste. Tager man Hensyn paa Størrelsen, saa er Jorden den største af de 8 Planeter; men Uranus er over 80, Saturn 995, og Jupiter 1281 Gange større end den, som er en gevaltig Forskiel, (hvilket imidlertid dog er en Bagatel imod Solen, som er 1,384,462 Gange større end Jorden. Seer man paa Opvartning, saa har Jorden alene af de 8 lavere Planeter i Maanen en Drabant, eller om man hellere vil, en følgagtig Terne; imedens Jupiter har 4 Maaner, Saturn 7 og Uranus i det mindste 6, det giør 17 Drabanter. – Tager man Hensyn paa Afstanden fra Solen, saa, naar Pallas, den fierneste af de lavere Planter, staaer 57 Millioner Mile borte fra Solen, saa staaer Jupiter 107, Saturn 206 og Uranus 395 Millioner Mile fra den. At de øverste Planeters Territorium er langt større end de laveres og at de have langt mere at overfare, kan sees af, at ingen af de lavere bruge mere end 4 Aar og 241 Dage for at gaae rundt omkring Solen, imedens af Jupiter bruge 11, Saturn 29 og Uranus over 83 Aar dertil, Men ingen Forskiel paa disse to constitutionelle Kammere er mere frapperende end de øverste Planeters store Volubilitet i Sammenligning med de laveres; thi af disse otte dreier ingen sig hurtigere om sin Axel end Venus, som fuldender sin Dag og Nat i 23 Timer 21 Minuter; men Saturn er allerede færdig dermed i 10 Timer 26 Minuter, og Jupiter i 9 Timer 50 Minutter, saa at man kan sige at de ere sande Proceres baade i Sind og Skind. Denne Indretning er imidlertid i høi Grad frapperende og man maae i hine himmelske Paladser, være flink af sig naar man skal blive færdig med sit Dagværk. (Denne hurtige daglige Omdreining tiener formodentlig til en stærkere Udvikling af disse fra Solen fiernede Himmellegemers indvortes Varme, ligesom deres talrige Maaner, til at befordre deres Belysning). Jmidlertid maae den væsentlige Fordeel finde Sted ved der at opslaae sin Boepæl paa den, at man ved at boe i Udkanterne af vort Soelsystem, maae kunne kaste klarere Blikke ind i de tilstødende, desuden befinder Livet sig i disse øverste Planeter, udentvivl i en høiere aandelig Udviklings-Tilstand. (Som sagt, vi ville ikke videre omtale disse beundringsværdige Paladser førend vi ere ret godt forberedede dertil; thi det kan desuden kun sielden være tilladt, fra dette Blads Observatorium at see saa høit op i Veiret).Men hvad ere disse mangfoldige, utalte og næsten utællelige Kometer for nogle Svende, hvorledes kunne de passe i den himmelske Constitution? Man kan besvare dette Spørgsmaal i Fortrolighed, sub rosa, under Løfte ikke at tale videre derom, for at de ikke skulle falde paa, at troe, at der er skeet dem Uret, blive misfornøiede med deres Stilling, forfalde til radicale Grundsætninger og forledes til at revoltere: De ere Himlens Pøbel, Personer, som ikke ere meget bevendte, ere ikke blevne endnu til noget, og faae kun Tilladelse til engang imellem at nærme sig til Thronen, naar de trænge til en Styrkelse. Men henvende vi vor Opmærksomhed nærmere paa det Partie af den himmelske Constitution, hvilket vi forestille os som Underhuset, saa maa vi bekiende, at Jordens Stilling i dette er i alle Maader respectabel; den er placeret i Midten af dette Firmaments Kammer, den er den største af sine Colleger og den alene har sin Drabant. Man kunde sammenligne den med Underhusets Taler, der staaer dog et Pas høiere end de andre, og den megen Skriven og Talen, som finder Sted paa den, qvalificerer den fuldkomment til dette Navn, og viser hvilken Slægt vi Mennesker tilhøre.