Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1811-06-25
J Budstikken læses følgende Subskription til et Universitet i Norge, udgivet af Directionen i Selskabet for Norges Vel den 1ste Juni 1911. - Landsmænd og Brødre, Længe følte tænkende Nordmænd Savnet af et Norsk Universitet. Flere Gange lød Norges Ønske høit, at oprette Videnskaberne et Høisæde i eget Skjød, Ædle Mænd, hvis Minde er og bliver Nordmænd helligt, talte med Varme og Kraft denne vigtige National-Sag. – Men mange Vanskeligheder hindrede indtil dette Øjeblik Sammes Jværksættelse, Forsynet forbeholdt Frederik den Sjettes Regiering den udødelige Hæder, at grundlægge Videnskabernes Tempel i Norge. Store Ulykker, som rammede Staten og truede at sønderknuse den, lod Norge meer levende end nogensinde føle ethvert Savn, og fremkaldte tillige en før ukjendt Kraft til at afhielpe disse. Ønsket omet Universitet i Norge opflammedes meer end nogensinde forhen: thi Fiender til Lands og Vands lagte nye Farer, nye Vanskeligheder i Veien for den studerende Ungdom, og den ved Krigens Ulykker vækkede større Stræben, til Fuldkommenhed i enhver Vindskibeligheds-Green, gjorde dagligen Fordring paa mangehaande manglende Kundskaber. Norges Ønske naaede Thronen, og Frederik den Sjette, der ei kan ville Andet end Sine Undersaatters Vel, der ei kan taale, at nogen Deel af den forenede Stat tilsidesættes, vil sikkerligen give Norge et Universitet, naar Midlerne, som udfordres til dets Oprettelse og Vedligeholdelse, tilvejebringes. Af Regjeringen bør vi med Tillid vente, at den kraftigen vil bidrage til disse Midlers Tilveiebringelse; men kan vi, eller bør vi vente, at den gjør Alt? – Nei, Landsmænd, Utallige vigtige Gienstande giøre Fordring paa Regieringens Opmærksomhed og dens ved Krigen svækkede Midler; derfor skylde vi vor egen, som vort Norges Ære, at forene og anstrænge vore Kræfter, for at opreise og vedligeholde Videnskabernes Tempel i Norge, paa det at ikke Samtige og Efterkommere skulde sige: "Nordmænd talte i en lang Række af Aar og Nødvendigheden og Nytten af et Norsk Universitet, men de bidroge kun Lidet ved kraftfuld Daad til at skaffe deres Fædreneland dette saa uvurderlige Gode." – Dog nei, Sligt skulle Aarbøgerne ikke vidne om Norges nulevende Sønner, Med sand Glæde, som med trygt Haab, forudsee Directionen, der for Nutiden nyde det Held, at staae i Spidsen for vort fædrelandske Samfund, at den samme høie Aand og nordiske Kraft, som under Anførsel af Norges hedenfarne, men udødelige Helt og Ven, værnede om Norges Selvstændighed imod Fiendernes Skarer, under Kamp tillige med Hunger og Nød, ogsaa vil vise sig i Nordmænds Anstrængelse for Norsk Universitet. Med Glæde vil den Rige ile at ofte af sin Overflod, og den mindre Formuende at indskrænke sine Fornødenheder, for at reise Norges Universitet paa en fast Grundvold. Alle brave Nordmænd ville kappes om at bidrage til denne store National Sag; thi hvoriblandt os er saa kortsynet, at han ikke seer Vigtigheden af, at Norges studerende Ungdom, dets og tigste Haab, dannes i dets eget Moderskiød, paa en til Landets Natur passende Maade, og hvor iblandt os er saa kold, at han ikke henrykkes ved Tanken om, at see med det norske Universitet en nye Morgenrøde fremstraale over Nortiges Fielde? J denne sikkre Overbeviisning og efter flere brave Nordmænds Opfordring, opfylder Directionen i det kongelige Selskab for Norges Vel herved den behagelige Pligt, at give Nationen Leilighed til offentlig at yttre sin Jver for et norsk Universitets Grundlæggelse og Vedligeholdelse, ved at fremlægge for vore ærede Medborgere og igjennem Selskabets samtlige Districts=Commissioner en Subskriptionsplan, hvorpaa Enhver kan tegne, hvad og hvorledes han vil bidrage til hiin vigtige National-Sag, – være sig enten paa eengang, med Gave af Guld eller Sølv ester Pengesummer, af Jordegods, eller andre faste Eiendomme, af Bibliotheker eller Naturalie=Samlinger, Jnstrumenter og andet Deslige, – eller aarligen, ved at anvise Jndtægter af staaende Capitaler, private Tiender, eller bortbygslede Landgodser, m. v. Ligesom vi forud ere overtydede om, at alle vore brave Medborgere, saavel i som udenfor dette vort Fædrelands=Samfund, kraftigen ville bidrage til dette ædleste Bjemeds Opnaaelse, saaledes tør vil forsikkre, at i denne vigtige Sag Jntet fra vor Side skal vorde forsømt til vort Norriges Vel. Paa den omgaaende Plan har allerede følgende tegnet sig: - 1) Friedrich, Prinds 3. Hessen, giver ved Universitetets Oprettelse engang for alle 5000 Rd.; 2) F. J. Bech, Biskop over Aggerhuus Stift, giver, saalænge han er i Embede, i tvende Terminer, hver 11te Junii og 11te December, aarligen 50 Rd.; 3) S. Rasmussen, Overlærer og Casserer ved Kathedral-Skolen i Christiania, giver, saalænge han er kongelig Embedsmand hver 11te Junii Termin, aarligen 20 Rd.; 4) J. Rosted, Professor og Rector ved Christiania Kathedral=Skole, giver, saalænge han er Embedsmand, aarligen 20 Rd.; 5) L. Stoud Platou, Overlærer ved Kathedral=Skolen i Christiania, giver, ved Oprettelsen af et fuldstændigt Universitet i Norge, eengang for alle 500 Rd.; J. L. Bull, Justitsraad og Præsident i Christiania, giver, saalænge han er Embedsmand, og paa samme Vilkaar som Hr. Biskop Bech, i to Terminer, aarligen 60 Rd., 7) og 8) Peter Anker, Kammerherre, og H. Wedel Jarlsberg, Greve og Amtmand, give tilsammen eengang for alle 50000 Rd.; 9) M. G. Rosenkrantz, Stiftamtmand og Kammerherre, gives engang for alle 30000 Rd., givet i alt eengang for alle 85,500 Rd. og aarlige Bidrag 150 Rd.