Berlingske Tidende, 1834-08-29
General Zarco del Valle er blandt de nuværende Ministre den mindst afholdte. Det fattes ham ikke paa Talent, men han skal være en Mand uden alle Grundsætninger, smidig, føjelig og evet i Forretninger. Han har Ry af, som Fjende vel at være beflig, men meget bitter. J det Hele taget anseer man ham, og det vel med Ret, som Marquis de las Amarillas's Værk re. Om Marineministeren Hr. Figueraa bryder sig ingen. Han er en gammel Mand og ingen Constitutionalist; en simpel Commis vilde Franskmændene kalde ham. Jeg kommer nu til at tale om den nye Finants-Minister, som uden Tvivl er den talentfuldeste og populaireste blandt Ministrene, om Grev Tor rens. Denne Mand er i England vel bekjendt. J Aaret 1808, da han endnu meget ung førte Titelen Visconde Matarrosa, var han Forretningsfører for Juntaen af Asturien og i denne Egenskab de Spanske Jnsurgenters første Deputerede, da Nationen reiste sig mod Kapoleon. Han blev snart en fortrolig Ven af Canning og blev det til dennes Død. Hans Grundsætninger stemmede dog paa ingen Maade med denne Torv Statsmands Grev Torreno er en Mand af Talent og Energie. Som Minister har han endnu ikke aflagt Prøver herpaa (?); men som Medlem af Cortes i 1810 og 1820 traadte han betydeligt frem J Cortes af 1820 deelte han Martinez de la Rosas Anskuelsen og dennes Apopularitet hos det eralterte Partie, og sidste maa sker i en endnu høiere Grad end hans Ven. Hans Veltalenhed er kraftigere end hans Collegers, hans literæriske Berømmelse meer underordnet, men dog stedse betydelig, hans Temperament heftigt, hans Ærgjerrighed dristigere, hans politiske Jndsigt i de Europæiske Forhold, saavel i theoretisk som i practisk Henseende, langt dygtigere. Man anseer ham for en fortrinlig Statsmand. Under hans Ophold i Udlandet, hvorhen han begav sig uden at være dømt til Døden og uden at hans Godser vare confiscerte, blev han sig stedse lig i sine politiske Anskuelser. Torreno var General Minas Ven og Raadgiver, medens Martine; de la Rosa bestandig besøgte det Spanske Gesandtskab. Medens denne ideligen beskjæftigede sig med literære Sager og søgte Pariser-Livets Adspredelser, tænkte denne kun paa Midlerne til at forbedre sit Fædrenelands Stilling. Efter Ferdinands Sygdom og efter de forandrede Forholdsregler, som vare Følgen heraf, vendte Torreno tilbage til Spanien. Efter Kongens Død kom han til Madrid. Man betegnede ham som en af de bedste Hovedmænd for et Ministerium; men desuagtet blev Martine; de la Rosa første Minister og Torreno afslog den Plads, som man tilbød ham i his Ministerium. Siden efter betragtede man ham som Oppositionens sandsynlige Ordfører i Cortes, da man ansaae hans Valg for ganske vist. Men faa Dage førend Valgene blev han – mod al Formodning - Finants Minister. Denne Tildragelse satte Enhver i Forbauselse. Man ansaae ham som for stolt til at tage Deel i et Ministerium, der ikke førte hans Navn. Forunderligt nok: man troer endnu stedse, at han danner en Opposition, i det mindste mod Cabinettets Majoritet. Det er vanskeligt at gjette hans Anskuelser. Nogle mene, at han har i Sinde at undergrave det Ministerium, hvis Medlem han er; og ligesom Hr. Zea i Embedet blev fortrængt af hans College Hr. Burgos og Hr. Burgos af Martiner de la Rosa, saaledes – troer man - vil Grev Torrend vise sine nuværende Colleger, i det mindste nogle af den, Døren og selv gride foret.