Viborger Samler, 1837-08-20
Ved vort Theater – hedder det i "Dagen" -er ingen Skuespiller hvis Navns Begyndelsesbogstaver ere Ph." undtagen Hr. Phister, som desuden er en af de tre Skuespillere, der opholde sig i Udlandet. - Dagens Redacteur Hr. Skuespiller Overskou erklærer det Hele for usandt og forsvarer djærvt sin fraværende Collega Jmellem de kjøbenhavnske Blade "Dagen" og den Frisindede, er udbrudt en Feide i Anledning af den Maade, hvorpaa førstnævnte Blad havde omtalt Hs. Maist. Kongens sidste Nærværelse paa Skydebanen, efter hans lange og farefulde Sygdom. J "Dagen" af 2den De(No. 182) var nemlig sagt: "Det kgl. kbhavnske "Skydeselskab og danske Broderskabs aarlige Fugleskydning har i en lang Række af Aar været en Folkefest for Kjøbenhavnerne. Jmorgen vil den blive en betydningsfuld og mindeværdig Dag "for hele Riget, da Hs. Maist. Kongen for første Gang efter sin lange og farlige Sygdom træder i Borgerens Kreds, ved at hædre Selskabet med "sin allerhøieste Nærværelse ved Begyndelsen af "Skydningen;" og i et følgende No., hvori Beretningen om Hs. Majestæt Nærværelse paa Skydebanen meddeles, med Hentydning paa, at den elskede Landsfader netop samme Dag for 4 Aar siden, efter en anden forefuld Sygdom, vendte tilbage fra Holsteen: "at den 3die Aug. 1833 saae Hovedstaden et af de skjønneste Optrin, de Nublevende kunne erindre, og som aldrig vil udslettes af deres Erindring, som vare Vidner dertil." Deraf har nu den Frisindede" taget Anledning til i No. 8 at levere et Stykke med Overskrift: "Spytslikkeri," i hvilket den, efter først at have omtalt, at Spytslikkeri er gemeent, fortæller, at Spytslikkeren har en Halvbroder, som kaldes "Smigrer," og derpaa siger, at No. 182 og 83 af "Dagen" indeholder den modbydeligste Smiger, Man i lang Tid her har læst paa Prent, og som fortjente at pidskes ud af Literaturen. Kjøbenhavnsposten kalder denne Artikel "mesterlig og forsikkrer "at den kunde tjene som Mønster i den populaire Skrivemaade. Som Prøve hidsætter den Slutningen, hvoraf Følgende her meddeles: "Men hvorledes skulde da den Omstændighed, at Kongen beærer Skyde selskabet med sin Nærværelse og der affyrer et Par Skud Krud og spiser til Frokost med Selskabet, kunne gjøre denne Dag til en for hele Riget betydningsfuld og mindeværdig Dag, og hans Ankomst der til et af de skjønneste Optrin, som de Nulevende kunne erindre sig, Om saadanne Yttringer have vi intet mildere Ord, end at de indeholde en væmmelig Smiger. Kjært maatte det vistnok være alle Gæsterne, at see vor gode Konge igjen i deres Midte. Det forstaaer sig saa ganske af sig selv, at det slet ikke behøves at siges. Men der skal Mere til at gjøre en Dag betydningsfuld for hele Riget, end at Kongen spiser til Frokost paa Skydebanen. Det er en ganske anden Ring, end den i Næbet paa Fuglen, som Folket ønsker at Kongen vil skyde ned, og hvorved han vil gjøre Dagen evigt mindeværdig for sit Folk. Og veed "Dagens Redacteur det ikke, saa ville vi sige ham det. Den Dag vil blive en Jubeldag for det danske Folk, en Dag, som aldrig vil udslettes af dets Erindring, naar Kongen skjænker sit Folk Hvad han i Aaret 1813 har tilsagt det, Hvad Folket siden den Tid bestandig har sukket efter og Hvad Rigets samtlige Stænder ved deres første Sammenkomst paa det Jndstændigste have anholdt om fuldstændig Offentlighed i Rigets Finantser. Da, naar et aarligt Budget vorder kundgjort, naar det deraf sees, at alle nødvendige Besparelser og Jndskrænkninger ere indførte, at der er tilveiebragt Ligevægt imellem Statens Jndtægter og Udgifter; at Undersaatterne ikke længere behøve at ængste sig for den kommende Tid, men at Kongen for stedse har slaaet en Bom for det, Folket betragter som Landets største Ulykke, nye Statslaan, da fremtræder en evig mindeværdig Dag for hele Riget, o. s. v. Og den Dag ville vi endnu Alle opleve. Snart vil Kongen bønhøre sit Folk. Han vil det fornemmelig for Folkets Skyld; men ogsaa for sin egen. Thi denne Jubelfest, der vil forevige hans Navn i Danmarks Historie, den er Kongen for klog til at gjemme til sin Eftermand. Dagens Redacteur spørger: om Hr. C. Rosenhoff er bleven vanvittig thi om han end i Almindelighed ikke skjøtter og at læse de Artikler i et andet Blad, hvilke han vil angribe, saa skulde Man dog troe, at han læste saadanne Artikler, naar han vilde sige, at de skulde pidskes ud af Literaturen," eller om de vare skrevne i Hof kjøkkenet selv af den meest krumryggede Potteslikker, kunde de ikke være vamlere. Men den hele Grund, hvorpaa Hr. Rosenhoff opfører sit grove Anfald paa Redacteuren af "Dagen, er lagt af lutter haandgribelige Usandheder, hvorover han saa meget mere maa rødme af Skamfuldhed, som hans Artikel tillige beviser, hvorledes denne Frisindede" i allerhøieste Grad er en Fripostig, som selv nedskriver Beviserne for at han farer med Usandhed og dog fremsætter den.