Almuevennen, 1844-04-17
Paa meget saa nær ere alle mine Huusmændsboliger om og opbyggede til beqvemmelige og solide Huse. Ved Husene ere Haver anlagte, hvori der er plantet 14 a 16 unge Frugttræer, Lodderne ere indgrøvtede og Jorddigerne overhovedet beplantede med Piil og andet levende Hegn. Til hvert Huus er leveret som Besætnings-Jnventarium: en lille amerikansk Plov, en Harve, og nogle smaae Tromler, hvilke sidste til fælles Brug, samt Kartofler og Vikkerhavre til første Foraars Lægning og Saaening for at komme i Gang med Fødens Anskaffelse til Køerne. Endvidere har jeg laant hver Huusmand et Forskud af Penge, til herfor at kjøbe en Ko til den, han allerede havde, hvilket Laan successiv afbetales i 4 a 5 Aar – ligesom jeg ogsaa hvert Efteraar leverer dem en gammel Hest og en Mergelkasse, hvormed de alle mergle hver en femte Deel af deres Jorder. En bestemt Drift, deelt i 5 Dele, er foreskrevet og maa ikke uden Tilladelse fraviges. Af disse Huse, som i Brandkassen i Gjennemsnit ere assurerede for 300 Rbd. hvert, med Tillæg af 4 Tdr. Land god Jord til hvert, og ere beliggende paa Jordlodderne, er til Eieren fastsat en Afgift, foruden kongelige Skatter og Tiender, af 30 Rbd. 5 Mk., der er beregnet saaledes: Af Huusleiligheden: en Ugedag, eller 52 Dage a 20 s. er 10 Rbd. 5 Mk. og af hver Tdr. Land god Jord 5 Rbd. er . . . . . . altsaa som anført: 30 Rbd. 5 Mk., som efter fri Erklæring fra Beboerne kan afgjøres enten med Penge i 4 Terminer, eller præsteres som følger: Hver Huusmand høster for Eieren, hvis Marker ligge tæt ved Husene, 8 Tdr. Land 8 Rbd. - Mk. - s. Sæd a 1 Rbd. er . . . 4 Tdr. Land Kløver eller Vikker havre a 5 Mk. er . . forretter 18 Dage efter Tilsigelse, Konen 12, og Manden 6, a 20 s. er vedligeholder aarlig 600 Favne god Hegnsgrøvt og 150 Favne Vandgrøvt, a 1 s. er . . betaler Contant i 4 Terminer. . 8 – - - - - Ballance 30 Rbd. 5 Mk. - s. Naar man til den gamle Afgift: 22 Rbd., lægger Afgiften for Tillæget af 1 Td. Land meer: 5 Rbd., ialt 27 Rbd, saa synes ved første Øiekast, at Huusmandens Afgift under det nye Forhold bliver høiere, end under det gamle, men dette er ikke saa i sig selv, thi nu beboer han et Huus, der er af dobbelt Værdi imod det gamle, og efter Eiendommens Værdi maa Afgiften regnes. Det er ei heller Jord= og Huusafgiften, der er høi, enten under det nye eller gamle Forhold, thi der haves ikkun simpel Rente af den Capital. 400 Rbd. for Jordlodden, og 300 Rbd. for Huset, som staaer i Eiendommen; men det er Maaden, hvorpaa den gamle Afgift blev præsteret, der gjorde den besværlig for Huusmanden at udrede. Tager man Hensyn til, at en Huusmand med sin Kone i Gjennemsnit kan høste 1 Td. Land med Sæd eller Kløver daglig; at Vedligeholdelsen af Grøvterne aarlig neppe vil medtage for ham flere end 10 a 12 Dage, at han selv uden synderlig Tidsspilde kan dyrke sin Lod ved at pløie med sine Køer uden fremmed Hjælp, saa bliver han herved istand til, ikke alene at kunne offre mere Tid paa sin Lods bedre Cultur end hidtil, men han kan desuden til enhver Tid af Aaret paatage sig lønnende Akkordtarbeide, uden at være forhindret heri ved det moralsk fordærvende og sløvgjørende Ugedagsarbeide til Eieren, og Pligtarbeide til Plovmanden. For endnu meget bedre under det nye end under det gamle Forhold at kunne præstere sin Afgift med sine Hænders Gierning, er han af Eieren sikkret et fast og lønnende Akkordtarbeide, hvorved hans Flid vil komme ham selv tilgode, og dette maa absolut have en væsentlig Jndflydelse paa hans hele Huusholdning. Og i det at Huusmanden ikke alene faaer en bedre og beqvemmeligere Bolig for sig og Familie, men tillige en god og rummelig Jndretning for sine Kreaturer og sin Sæd, vil saavel hans Kone som han selv faae meere Smag for Orden og Reenlighed, og som frie og lykkeligere Folk ville de herved vinde i Agtelse for dem selv. Lægger man endvidere til, at i det Huuslodden er forøget i Størrelse, hvorved der nu kan holdes to, istedetfor een Ko, vil Jndtægten af Kreaturerne og Avlingen blive forholdsmæssig forøget og give et tilsvarende Udbytte til Underholdning for Familien. Min lange Erfaring, har lært mig, hvor fordærveligt Ugedagsarbeidet er, saavel for Modtageren som for den Præsterende, og min Bestræbelse har derfor i lang Tid gaaet ud paa, at udfinde en Maade, hvorpaa Forholdet eller Vilkaaret kunde forandres. Denne Maade troer jeg at have fundet og tillige, ved fornævnte mit Forsøg, practisk at have beviist den at være til begge Parters Tilfredsstillelse. Vel har jeg offret meget paa disse Huse, for om muligt dog at kunne fremstille et Exempel til Huusmandens Selvstændiggjørelse, og hvorved hans Flid og Virksomhed vil komme ene ham selv tilgode thi Valget imellem at paatage sig mit Akkordarbeide, eller betale mig hele Afgiften med Penge, staaer ham frit); men jeg vil igjen haabe, at det givne Exempel vil gavne saaledes ved sine Følger, til disse Huusmænds forbedrede Tilstand, at man om ikke mange Aar vil paa flere Steder see Huusmandshoveriet forvandlet til frit Akkordarbeide, og derved see en Classe af Medborgeres Kaar virkelig forbedret til Gavn for dem selv og for hele Statssamfundet. Jkke vil man indvende mig, at Ugedagsarbeide er absolut nødvendigt saavel til en Hovedgaards Drift som til Huusmandens Existents, da han paa anden Maade ikke kan præstere sine Huusafgifter; thi den Eier eller Forpagter, der betjener sig af Huusmændenes Ugedagsarbeide, eller af andet dem paatvungent Høstarbeide o. s. v., kan lade det samme Arbeide udføre af de samme Huusmænd, som frit Ackordarbeide, uden at Forskjellen bliver andet end den, at han faaer sit Arbeide gjort med Liv og Lyst, Kraft og Velvillie, til sand Nytte og Velsignelse, saavel for ham som for Arbeideren, og hvad herved er vundet, troer jeg tilstrækkeligt forud at have godtgjort." Fuglsang i Mai 1843. J. Frederichsen. Jndsenderen af foranførte motiverede Plan, maa bemærke, at samme Hr. Kammerraad Frederichsen, Eier af Nøbbøllegaard i Lolland, har, som Forpagter til Fuglsang og Prierskov samt Lungholm i Lolland, tillige bevirket Hoveriets Afskaffelse ikke alene for Bønderne til disse Hovedgaarde, men ogsaa for Huusmændene sammesteds, i det saamange af disse, der, paa hans opmuntrende Tilbud, have hellere villet svare de 8 Rbd. 4 Mk., som deres Ugedag var ansat til, end forrette Dagen, ere slupne fri for Hoveriet, som han er en Hader af. At han derimod er en Elsker og Befordrer af Huusmændenes saavelsom Bøndernes bedre Forfatning og bedre Avlsbrug, som fornemmelig udfordrer deres hele Tid og alle deres Kræfter anvendt derpaa, det er en Sandhed, som man paa samme Egn i Lolland, let kan forvisse sig om. Men om det er Frederichsens Hensigt, at forunde Beboerne af ovennævnte hans egne særd les forbedrede Huse, Fæste, Arvefæste, eller Leiccontract paa samme, det veed Jndsenderen ikke, men tilføier blot, at selv den gavnligste og herligste Forbedring kan, uden bestemt Garanti for Huus- saavelsom for Gaardbeboerne, meget let med Tiden blive til fuldkomment Tab af hele Forbedringen for dem. Naar man overalt ønsker den uindskrænkede Vilkaarlighed sin rette Begrændsning, da er intet meere sømmeligt, end først at sætte den sine rette Grændser paa sit eget Gebet, eller med andre Ord, sætte sin egen Villie Grændse, for at den ikke kan fordærve eller tilintetgjøre det Gode for Andre, som er udført, om den endog siden af mange Slags nye Fristelser skulde faae Lyst dertil; – og er dette Pligt for en Mands egen Villie, af hvilken mange Familiers Velfærd afhænge, hvormeget mere da Pligt med Hensyn til hans Efterkommeres Villie. Bennerslunds Gods paa Falster.