Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-14
Vi ville ikke opholde os ved at give nogen vidtløftigere Beskrivelse over den hiin Nytaarsaften af Drenge, unge Mennesker, ja endog Ældre udøvede ubesindige og farlige Skyden, eller udvikle alle de Tilfælde, hvori disse kade Løier ere høist ubehagelige og kunne blive farlige; men vi ville holde os til det sørgelige Factum, hvis Betragtning i høi Grad maa røre Enhver. Et ungt Menneske, Søn af fattige Forældre, nylig bleven Svend, forøvrigt af god Opførsel, og nu skulde begynde at soutenere sig selv – er tabt for sit hele Liv!! - O! I unge og Ubesindige, som hiin Aften i kaad Glæde løbe omkring med ladte Bøsser - kommer hid, og stiller Eder ved den Ulykkeliges Leie, og seer ham, der nys stod sund og karsk iblandt Eder – nu en Krøbling, enarmet, fattig og ude af Stand til at erhverve sig Livets Ophold i Fremtiden! Ol kunde I ret fatte og føle hans store ulykke, saa vilde J heller ikke kunne vende Eder fra ham uden at have fattet det alvorlige Forsæt, at afstaae fra en Spøg, hvorved I udsætte Eder selv og Andre for en lignende Fare! Og I, mine ældre Medborgere, hvorledes kunne og skulle vi forebygge, saavidt det staaer til os, denne Nytaarskyden, som overhovedet den offentlige Ro og Sikkerhed forstyrrende Optrin, – J sige nok, at Øvrigheden skal hæmme slig Uorden; men har ikke Erfaringen flere Gange viist os, hvorledes det her omhandlede Onde er bleven værre, saa ofte Øvrigheden, har villet træffe hæmmende Foranstaltninger, idet disse ere imødekomne med Uvillie, for ikke at sige Trods, istedetfor at adlydes Lader os dog betænke, at, vel er Øvrigheden og dens Foranstaltninger til for at værne om Borgeres Ro og Sikkerhed, men at hine ere kun da betryggende, naar der vises Agtelse for og Lydighed mod Lovene og disses Haandhævere; og at det derfor er hver retsindig Borgers Pligt, at række Øvrigheden virksom Haand til at forebygge og hæmme naar Ryggesløshed og Kaadhed synes at ville forstyrre Fred og Orden i Samfundet. Og hvorledes staaer nu dette i enhver Borgers Magt? Middelet er simpelt: Vaag først og fremmest over god Huustugt, Husk paa, min Medborger, at Du, hvad enten Du er riig eller fattig, høi eller lav, selv er Politimester i Dit eget Huus: der er Du den, som byder og anordner hvad der tjener til Dit og Dines, til hele Husets Vel; og Du fordrer derfor at Dine Forskrivter ikke overtrædes af dem, hvis Forsørger og Overhoved Du er, – og skeer det alligevel, saa vækkes Din billige Misnøie. Men som det er Dig vigtigt at Alle ere Dig følgagtige under de Sysler og Forretninger, Du tildeeler Enhver at udføre, saa bør det ogsaa være Dig maatpaaliggende at vaage over, at Jngen tillige omskifter Lydigheden med Ryggesløsheden, idet de slippe Arbeidet for at nyde Fritiden, Du giver dem til Adspredelse og Opmuntring efter fuldendt Dagværk. Holder Du derfor strængt Dine Tyende og Lærlinge til Sædelighed og Orden, og har Du stedse et vaagent Øie men dem, saa at de Intet tillade sig uden Dit Vidende og Villie, og de vide, at Du er en retsindig Mand, som ei taaler Udskeielser, saa vil det ogsaa kunne kjendes paa deres Opførsel uden for Dit Huus paa Gader og Stræder, hvor de monne færdes; de ville da ingen Forargelse give; og en saaledes stadig henvendt Agtpaagivenhed vil sikkerligen ikke være uden gavnlige Følger ogsaa i det offentlige Liv. Naar vi nu, kjære Medborgere, Alle forholde os saaledes, og, naar Nytaarsaften igjen kommer til os, vi da ikke tillade vore Tyende og Lærlinge at gaae ud, ikke give dem Skydevaaben og Krudt i Hænderne, eller Leilighed til at forskaffe sig disse Ting; men derimod sørge for, at de i vore Huse paa en værdigere Maade kunne tilbringe denne Høitidsaften end med at allarmere og ængste Byen med Skyden &c., saa ville disse Forholdsregler nok vise sin gode Virkning, og Øvrighedens Foranstaltninger (forsaavidt saadanne maatte gjøres fornødne til Ordens og Roligheds Vedligeholdelse, have da en kraftig Støtte i retsindige Borgeres Bestræbelser. Nakskov i Januar. Ogsaa en Borger i Staden. (Forlangt indrykket.)