Jyske Efterretninger, 1787-05-04
Fra det Østerrigske den 14 April. J Wien er et lidet Skrivt kommen for Lyset, som før rer den Titel: Et Hundrede Priis=Spørsmaal. Det er et Beviis paa den der værende Presse=Frihed, og er et mærkværdigt Syn i en Katholsk Staat. Her ere nogle af disse Spørsmaal: 1) Hvilken er den Epoche, da de Romerske Paver begyndte at kalde sig alle Guds Tieneres Tiener, Er denne beskedenne Titel ungere eller ældere, end den Sædvane at lade sig Fødderne kysse? Hvorledes passe sig to saa modsatte Ting med hinanden, Hører der meere Ydmyghed til at kysse den pavelige Tøffel, end til at give den til at kysse? Skal denne Sædvane endnu vedblive, da Keiser Joseph ikke meere modtager af hans Undersaatter enten Haandkyss eller Knæebøining. 2) Da Christus ikke eengang vilde lade sig kalde gode Mester Marc. 10,18, anstaaer det da vel hans Statholder, af heele Verden at modtage den Titel: Helligste, 3) Hvad for Beviis give Kirke= og Staats=Historierne paa de Ulykker, som ved Romernes Have= og Herske=Syge ere komne i Verden, Yttre sig endnu i vore Tider Gregors 7des skadelige Jndflydelser, Og hvad hindrer i dette Fald de Katholske Regentere at føre Kirkens Geistlige Overhoved til age i sine behørige Skranker, 4) Hvilke ere GrændLinierne, for at kiende den ægte Catholicismus fra Jurialismus og kan man efter Christi og hans Apost ers Meening være Katholsk uden ubetinget at vedhænge Jaticanens Grundsætninger, 5) Var det ikke nyttigt og nødvendigt, i Tydskland at holde en National KirkeForsamling, hvorved Hoved Gienstandene kunne være omtrent følgende: a) Til ævig Tid at forsikkre de biskoppea. Mai. lige Rettigheder imod alle Ultramontanske ulovlige Indgreb. b) At forbedre og enkelt gjøre Gudstienesten, og at gjøre den meere til Hiertets Sag. c) At bortrive de Lapper, hvormed man af Svermerie, Dumhed og Penge Gierrighed har behængt Religionen, og at bringe Christendommen tilbage til sin udspringelige Eenfoldighed, og Reenhed. d) At mynstre Disciplin=Lovene, at afskaffe dem, som ikke meere passe sig paa vore Tider, og med Hensigt paa den nærværende Trang at sætte andre i deres Sted. 6) Da Christus har givet ikkun to Bud, nemlig disse: at elske Gud over alle Ting, og Menneskene som sig selv; da hans og hans Distiplers Lære vist er den beste, den fuldstændigste og den tilstrækkeligste til ævig Sallighed, da han har vildet, at hans Aag skal være lemfældigt, og hans Byrde skal være let, hvorledes have da feilbare, lidenskabsfulde Mennesker kunnet anmasse sig at tilsætte endnu andre Bud, efter egen Villie at kunstle paa den guddommeligste Lære, at giøre den christelige Religions Aag haardt, og dens Byrde tung, og med nye Bud at skabe nye Synder, 7) Har Paven Rettighed, til at canonisere, paa hvilke Skriftens Steder grunder sig denne Ret, og naar der ikke gives saadanne Skriftens Steder, skulde da ikke denne Anstød Steen, paa hvilken vore ikke katholske Brødre med saa megen Ret stode sig, omsidder ryddes af Veien, Gives der, foruden Efterstræbning i Dyden, nogen anden fornuftig Helgen Dyrkelse, og kan dette Øiemeed ikke ved velskrevne Biographier, men som maatte være sandfærdige, ikke oppudsede med tossede Fabler og Gud uværdige Mirakler, blive opnaaed o. s. v. Kiøbenhavn hos Prost.