Berlingske Tidende, 1775-07-01
Den nye Souverain blev ogsaa Lovgiver for heele Pensylvanien; han udgav de allerviiseste Love, hvoraf endnu ingen er forandret efter hans Tid. Den første var, at ingen maae handles ilde med for Religionens Skyld, og at man bør ansee alle der troe en Guld, som Brødre. Neppe havde han oprettet sit Regimente, førend en heel Hob Kiøbmænd, af America kom derhen, hvorved Colonien i en Hast blev folkerig. Landets Jndsødde, i stæden for at tage Tilflugt til Skovene, bleve uformærkt vante til god Forstaaelse med disse fredelige Qvækkere. Saa meget som de havde Afskye for de øvrige Christne, som alene vare komne for at erobre og ødelægge America, saa meget fattede de Kiærlighed for disse Nyekomne. Det var kun kort Tid, førend disse formeente vilde Folk, der havde fattet en inderlig Kiærlighed for disse nye Naboer, kom i Mængde, for at udbede sig af Vilhelm Pen, at han vilde tage imod dem og regne dem blandt hans Vasaller. Dette var et særdeles rart Syn at see en Souverain, som alle Folk sagde Du til, og som man talede med, med Hatten paa Hovedet; En Republiqve uden Præster, et Folk uden Vaaben, alle Medborgere lige gode, paa Øvrigheden nær, og alle Naboe Folk uden Misundelse. Vilhelm Pen kunde med Føye prale af at have indbragt i Verden den gyldne Alder, som man giør saa meget Væsen af, og som rimelig viis aldrig har været til uden i Pensylvanien. Pen kom tilbage igien til Engeland, da Kong Carl den anden var død. Kong Jacob den anden elskede ham overmaade. Den samme uhældige Konge imidlertid, som næsten alle Stouarter, var en Samling af Høyhed og Svaghed, og som de fleeste af den Stamme, enten gjorde for meget eller for lidet, mestede sin Krone uden Sværdslag, og uden at mankunde sige hvorledes Sagen gik for sig. Pen saae siden aldrig sin Pensylvania, men døde i London 1718. Jeg kan ey giætte mig til hvorledes Qvækernes og deres Religions Skjæbne vil blive i America; men i Londontager den af hver Dag. Den herskende Religion maae i alle Land, hvor den ey giør Haandværk af at forfølge, opsluge i Tidens Længde alle de øvrige Secter. Qvækerne kan aldrig blive Lemmer af Parlamentet, eller komme til noget Embede, fordi dertil udkræves at aflægge Eed, og de ere ey at formaae til at sværge. De ere altsaa nødsagede til at vinde deres Brød ved Handel og Vandel. Deres Børn, som ere blevne riige og formuende ved deres Forældres Vindskibelighed, ville gierne nyde godt af Verden, tragte efter at komme i Ære og Værdighed; og faae Lyst til at bruge Knapper i Klæderne og Manchetter for Ermene. Endelig kiedes de ved at heede Qvækere- og giøre sig til Protestantere, for at være i Moden. Naar man spørger en Qvæker, hvorfore han siger Du til alle Folk, svarer han at det er urimeligt at tale til en enkelt Person i Plurali. Vi hilse ingen, siger han, thi vi have Kiærlighed for alle Mennesker, men alene Respect for Lovene; Vi sværge aldrig, og dog troer Dommeren os bedre paa vor jo og ney, end de Christne, som forsværge sig ved Evangelium. Vi gaae aldrig i Krig, ikke fordi vi ere bange for Døden, tvertimod, vi velsigne det Øyeblik, som foreener os med alle Væseners Væsen; men fordi vi ere hverken Ulve, Tigre eller Dogger, men Mennesker og Christne; og naar en Bataille er vunden, og heele London glimrer af Jlluminationer, og Himmelen er optændt af Jld, og Luften buldrer af Taksigelser, Klokker, Orgler, Canoner; da sukke vi stiltiende over den Ødelæggelse, som er Aarsag til den almindelige Glæde. Den Skrivelse som General Congressen i Philladelphia sendte til Jndvaanerne i den Provinz Qveber, er af følgende Jndhold. Venner og Medborgere. Vi, Delegerede fra Colonierne i Nye Hampshire, massachusets=Bay, Rbode Jsland, og Plantagerne i Providence, Connecticut, Nyeyork Nye Jersen, Pensylvanien, Grævskaberne, Nyewcastle, Kent og Susser ved Delavare, Marylond, Virginien, Nord og Syd Carolina, deputerede af Jndvaanerne i bemeldte Colonier til at representere samme paa General Congressen i Philladelphia, i den Provinz Pensylvanien, for med forennet Overlæg at udfinde de beste Midler til at erlange vore tunge Besværinger igien hævede og got gjorte. Da vi desaarsag have været forsamlede, og have alvorlig overlagt de offentlige Sagers Tilstand paa dette faste Land, saa have vi agtet det billigt, at skrive til Eders Provinz, som et væsentlig Medlem, der er interesseret udi vore almindelige Affaires.