Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-12-13
Blandinger. Om Cometen i 1832 læses følgende skjæmtsomme Stykke i en tydsk Avis: "Sagen er officiel: om 4 Aar fra nu af skulle vi Alle have ophørt at leve; de Herrer Lærde forsikre os det, og paa deres Ord kan man stole. Altsaa - Alt hvad Menneskets Gennie siden sex tu finde Aar har frembragt, Alt, hvorpaa mit Blik fæster, sig, skulde for evigt ødelægges; de skjønne Stæder, de imponerende Monumenter, de store Producter af Videnskaber og Kunster eet eneste Slag af Commethalen bliver tilstrækkeligt at dykke det i det evige Jntets Strøml Stortyrken og hans Harem, Don Miguel og Lord Wellington, Kongen af Sardinien og Pater Loriquet, Gaaette de France og les Omnihuus, Alt forgaaer deri, Jntet bliver skaanet. Franskmænd, Engellændere, Spaniere, Jndianere, Mexicanere, Chinesere, Grækere, Tyrker og Russer, Alle ville række hverandre Haanden for at gjøre et Saltomortale ind i Evigheden. - Unge Skjønne! Det er forbi med Eders Triumpher og Forhaabninger; det er ude med Eders Kjærlighed, Benytter Eders Alders Foraar, afsværger de selskabelige Fordomme, nyder Juden Samvittighedsnag Livets Glæder, disconterer, Eders Fremtid, bryder Myrther, thi ikke længere behøve J at tage Hensyn til Perspectivet af den offentlige Agtelse. Viisdom bliver et unyttigt Huusmiddel; skynder Eder at blive det qvit, hvis ei, frygter da den tvungne Afhændelse i 1832. - Jmidlertid, mine Herrer og Damer, lad os troe og hengive os i vor Skjæbne; og da vort hele Tilvær indskrænker sig til 365 Dage, multiplicerede med 4, saa lader os benytte Tiden, der bliver los tilovers, og ikke frygte for at misbruge den. Maatte de, som have Guld, deele det med dem, som intet have. Rothichied, aabn Din Kasse, Om 4re Aar har Du ikke en Skilling at raade over; Havstrømme ville sluge Dit Baroni og Dine neapolitanske Coupons. Lader os tømme vore Kjældere og Flaskerne med den gamle Viin; lader os ikke efterlade Noget til Chavs; og naar den afgjørende Dag kommer, udvælge vi os en stor Slette, give der alle Jordens Folkefærd en Rendezvous til et Afskedsmaaltid, hvor alle Stænder blande sig i broderlig Liighed. Lad da Cometen overraske os saaledes i en fød Ruus, og overføre os fra Kjerlighedens Arme, i den evige Søvns ArmelEn Doctor D., i Chartres blev forleden kaldet til en Syg; han fandt strax Kiendetegn paa en Betændelse i de indre Kanaler, og gav altsaa den Syges Kone følgende Forholdsregler: "Naar i Aften Tungen er meget rød, og Patienten sporer heftige Smerter i Maven, saa bidring ham der 20 Blodigler. Have Smerterne derimod Sted i Jndvoldene, uden at Tungen er meget rød, saa lad ham faae Blodiglerne der." Henimod Kl. 6 om Aftenen bemærkede den omhyggelige Ægtefælle en betydelig Rødhed paa Randen af Tungen. Manden klagede over store Smerter i Maven, Konen fandt ingen Opsættelse raadelig, og der begyndte følgende Samtale imellem dem: "Nu, min kjære, syge Ven, der bliver intet Andet for, end at Du maa tage Dine Jgler. Ak! gode Kone, det er slet ikke appettiteligt, jeg har Modbydelighed for disse fæle sorte Dyr." Kjære Mand, det kan ikke hielpe nu at spørge om det Behagelige eller Ubehagelige; Du maa fremfor Alt tænke paa Din Helbredelse. Det er vel sandt, men Nu, min Skat, hvorledes vil Du have dem tillavede, ristede med en hvid Sance eller bagte? Naar det da endelig skal være, saa lad mig faae dem bagt i Smør." Blodigierne kommes i Panden, blive bagte, og givne den Syge; Denne har hurtigt slugt dem ned, men sporer voldsomme Smerter. Naturen kommer ham til Hjelp, og Maven giver et Næringsmiddel tilbage, som saa lidet behagede den. Men denne Krisis er den Syge fordeelagtig; den Brækning, som de indvortes brugte Jgler foraarsage, helbreder ham for en gastrisk Tilstand, medens Jglerne, udvortes paasatte, maaskee havde befordret Patienten til Kirkegaarden. Næste Morgen kommer Lægen og spørger, om hans Forskrift har havt god Virkning. "Den fortraffeligste af Verden, svarte man ham. Den Syge er frisk og rask. Lægen forlanger at see Maven, men finder intet Spor af Jglerne. Sammenhænget klarer sig op, og vor Hippokrattes, en god Jagttager, bortfjerner sig med en vigtig og tilfreds Mine. Sandsynligviis agter han i Fremtiden at foreskrive bagte Jgler til indvortes Brug.