Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1772-03-09
Stavanger, den 17de Febr. 1772. Det er ubeskriveligt, hvad Glæde den betydelige Tidende, som os med Posten, blev indberettet, angaaende Tildragelsen i Kiøbenhavn den 17de Passato, opvækkede hos alle retskafne og troe Undersaattere heri Byen, hvilken overvættes Glæde blev end større, da man i Gaar i Guds Huus af dette Steds høilærde Prædikant blev opmuntret til, med eendrægtige Hierter at takke den store Gud, som ved sin guddommelige Varetægt og Forsyn haver udfriet og frelset Kongen, det kongelige Huus og gandske Riger og Lande fra en yderligst Fare. Prædikanten tog Anledning til sin smukke Tale, af P. 18, v. 49. 50 og 51., som han overmaade vel udlagde, og sammenlignede med sildigste Tiders bedrøvelige Historier og Exempler, hvoraf man med største Forfærdelse hørte, hvorledes Diævelen havde faaet sine Redskaber saa vidt frem i Ondskabers Udøvelse, at de og har fordristet sig til, som Voldsmænd og Mordere, at angride Majestæter, og ikke frygte for dem, som ere Herrens Salvede, Guder paa Jorden, og den Høiestes Børn. Man hørte og tillige, hvor forunderlig Forsynet har hindret saadanne diævelske Redskaber fra at udøve deres ugudelige Anlæg, og hvor naadig og mægtig Gud er til at bevare Konger, som sine Salvede. Endelig sluttede han sin Tale med en rørende Taksigelse til Gud, som har frelset vor allernaadigste, milde og eiegode Lands Fader fra en stor Fare, og det gandske Land fra store Ulykker, sigende med vores bekiendte Kirke Psalme: Jeg merker, at Gud kommer ihu Sin Salvede Konge, og hielper ham nu, &c. Strax efter Prædiken blev stunget: Ostore Gud a. da imidlertid blev affyret mange Canon-Skud, saavel paa Gaarden hos S. T. Hr. Justitsraad og Amtmand Hammer, som fra 3de Skibe, paa Havnen, samt, efter Gudstienesten i Kirken var sluttet, blæst med Valdthorner af Kirke-Taarnet. Om Aftenen var hele Byen, end og smaa Huse, illuminered. - Særdeleshed giorde Amtmands Gaarden, formedelst sin reelle Bygning, en overmaade smuk Parade. Udi alle Vinduer hen til Gaarden og Byen vare da antændte Lys, satte op efter Pyramider, og op efter Trappen til Gade Dørren var besat med Lygter. Paa øverste Altan af Trappen, midt for Dørren, var opsat som en Hvælving eller Telt, hvoraf hen til Byen saaes Kongens Portrait i fuldkommen Størrelse, med en kongelig Krone over Hovedet, efter hvilken Krone en stor Haand, som strakte sig ud af en sort Skye paa den venstre Side af Potraitet, ville gribe, men blev af en anden Haand, som havde et stort Sværd, der ligeledes udkom fra den Skye paa den høire Side, afhuggen, hvilket alt meget smukt blev forestillet og synlig gjort af de inden for udi Teltet satte Lys. Paa samme Tid blev og de fornemste Stands Personer heri Byen meget vel beværtede hos Hr. Justitsraaden, hvilke alle, rørte af oprigtigste Hengivenhed for Kongen, erindrede Kongens, det kongelige Huses og Rigernes Vel, under bestandig Canonade indtil langt udi paa Natten. Jkke mindre yttrede andre Byens Jndvaanere sin Glæde paa adskillige Steder, saasom hos Stads Capitaine, Kiøbmand Hr. Jacob Kielland var en heel Deel gode Venner forsamlede, og Pocaler tømmedes i største Glæde. Han havde og ladet sit paa Vaagen liggende Skib meget smukt udstaffere med Laterner. Ligesaa vare adskillige brave Folk samlede hos Procurator Sr. Touscher, hvor man under Musique af Violiner, Valdthorner og Sang ikke forglemte at erindre og ønske vel overKongen og Rigerne, hvor man med al Glæde var samlet til Klokken 5 om Morgenen.