Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-09-24
Moniteuren har nylig leveret et mærkværdigt Brev fra den Preussiske Minister Stein, fundet blandt den i Spandau arresterede Preussiske Assessor Koppes Papirer, hvis Jndhold man allerede kjender af de Tydske Aviser. Om denne Minister læses følgende Caracteristik i vertrante Briese, uber Preussen, 1 Th. S. 171. "Struensees Plads er bleven afløst af Baron Stein, han er en Udlænding; Nassau er hans Fødeland, og han har der endnu anseelige Revenner. Han begyndte sin Løbebane i Grevskabet Mark ved Bergvæsenet, som egentlig er hans Fag; han blev under Ministeren Heinitz i Wetter Bergraad, Overbergraad, derpaa Kammerpræsident i Minden, Overpræsident i de Westphalske Kammere, og endelig Minister i Aceise- og Manufactur-Departementet. - Han er en fyrig, kraftfuld Mand af mange Kundskaber; han frygter intet, som er over og ved Siden af ham, og gjør sig ikke gemeen med det, som er under ham. Hans Retskaffenhed er uden Plet, hans Virksomhed kjender ingen Grændser. Han vover at sønderbryde gamle Former, der synes ham hensigts stridige, og har Kraft og Phantasie nok til at sætte noget andet i Stedet. Som Præmierminister i den Preussiske Stat vilde han staae paa sin rette Hylde, og om han end vilde gjøre mange Feilgreb og hans Overbeviisning ikke altid vilde være den rigtigste, vilde han dog antage et fast, uforanderligt System, saavel i udvortes som indvortes Forhold, og udføre det, og om der endog blev antaget et falsk System, var det dog bedre end aldeles intet. Alle Antagvismens Oppositioner imellem Cabinettet og Ministeriet, Regjeringens evige Vaklen, Nølen og Conferering i Statsanliggender, der fordre en hurtig Beslutning, alt Excentrisk, kort al collegialsk Behandling af de sidste Ender i Statsvælden, der maa føre os til Afgrunden, vilde ophøre, og stor, mægtig Eenhed, som under Friedrich, vilde vende tilbage. Nedtræde vilde denne Stærke al Partiesyge, al Cabale, og saa mange heterogene Væseners fordærvelige Jndflydelse, som hidtil virkede paa Statsmachinen. Disse ere Mandens glimrende Sider; men han har ogsaa sine Vrangsider er han ikke istand til at lade sig tilskynde af andre, hvilket aldrig nogen Minister burde, da det tilkommer ham at tilskynde andre, saa burde han dog antage Underretninger om Localiteter, fra andre, naar han ikke er Gud. Men Stein lader sig sjelden underrette; han hører ikke nok; han spørger, og, neppe har den Svarende begyndt at tale, saa vil han allerede have fattet alt. Det er en stor Feil. Stein har intet Tiltrækkende, men derimod meget Tilbagestødende i sit Udvortes; han er ublid, haard og raa mod sine Officianter. Den hos ham fremkomne og alle modsatte Hindringer uagtede udførte Jdee, at sætte Papirpenge i Omløb, under Navn af Treforbeviser, har opbragt Nationen imod ham, sat mange Skribenters Penne i Bevægelse, og er ogsaa, efter min Mening, falsk og urigtig. Friedrich havde antaget det Collbertske System. Didhen hørte Anlægget af Banker, Assistencehuse, Søhandels-, ManufacturMeliorations-, Bygnings- og Præmiefonds. Da nu Agerdyrkningssystemet begyndte at fortrænge hiint, saa laante man ogsaa paa faste Eiendomme; Banken disconterede nemlig HypothekJustrumenter. – Polen tages i Besiddelse; neppe var Hypothekvæsenet indrettet, saa laante de der boende Godseiere paa deres Jorder store Capitalier i de gamle Provindser, især i Berlin, fra herværende Capitalister, af Enke- og Jnvalidcasser o. a. m. Hypothekernes Jhændehavere pleiede da ofte at lade disse discontere i Banken, og paa denne Maade gik henved 20 Mill. Rigsdaler, i rede Penge til Sydpreussen. - Ministeren Struensee havde paataget sig, at betale den Gield af 22 Mill., som Friedrich Wilhelm den Anden havde gjort udenlands, og hvortil endnu kom den man havde paataget sig at betale for Kongen af Polen. Han aabnede altsaa ved Søhandelen et Laan, fik det og betalte saaledes den udenlandske Gield. Paa denne Maade vare en Deel Penge komne ud af Omløb, og Handelstanden følte snart denne Mangel. Den blev endnu mere trykkende, da alle Banker i Junii 1805 ophørte at discontere Kjøbmandsvexler. – For at afhielpe denne Mangel faldt Ministeren Stein paa den Jdee, at udstede Treforbeviser. Bekjendtgjørelsen desangaaende forklarer selv Anledningen dertil paa en høist urigtig Maade; det hedder deri; da der er Mangel paa rede Penge, maa man forfærdige nogle, for at afhielpe denne Mangel. Men dette var en Contradictio in adjecto; man maa gjøre Ting, for at frembringe Penge, ikke omvendt. Hvad der kunde siges imod disse Treforbeviser var: at de aldeles ikke vare fonderede og kun gave usikkre Udsigter til Realisation; at de var let at eftergjøre, og at de ikke kunde bruges i mindre Deele end 5 Rdlr.; at de ikke realiseredes eller vare at faae ved hver Accisecasse.