Politivennen, 1804-01-01
Videnskabelig Undersøgelse af Vandet ved Bramsnes. Ønsket, at der maatte opdages en mineraf Vand Kilde i Sjælland hører iblant de almindeligste, som især Hovedstadens Beboere have. Hidtil har det endnu været uopfyldt, neppe fordi Fordomme i saadan Henseende nedsatte et eller andet Kildevand, men før fordi ingen af de bekjendte kunde holde Prøven, og af Kyndige kaldes et Mineral-Vand. Nyligen har Handelstidendens Udgivere i sammes No 48 gjort os opmærksomme paa en af Sjællands skjønneste Egne ved Jseforden og yttret Formodningen om, at de der af Bækkene rindende Kildevæld kunde være mineralske. Deraf har endvidere dette Blads Udgiver taget Anledning at opfordre os Underlegnede, i sammes No. 318, at undersøge dette Vand, hvoraf en Prove kort efter, tilligemed nogle Prøver af de i Omegnen værende Steen, er og tilsendt ved Hr. Kammerraad Vith. Vi have anseet det for en Pligt at efterkomme denne vore kyndige og patriotiske Landsmænds Opfordring og søgt at forskaffe os den fornødne Kundskab om dette Vand, saavidt sam dette er muligt uden at være nærværende paa Stedet selv. Vi have ej været saa heldige at finde det som vi tilligemed dem attraaede, men troe os desuagtet ej mindre forpligtede herved at bekjendtgjøre Resultaterne af vore Forsøg. Det ovennævnte Vand var fra Ejbygaard, og blev os tilsendt i forseglede Selser Vands Dunker. Det havde en meget reen, men ingenlunde pirrende Smag, og aldeles ingen Lugt. Det havde ej heller meddeelt Korke Propden nogen Farve, eller afsat noget i Krukkerne. Det forandrede ej de med Plante Safter farvede Papirer. Deraf kunde ved tilsatte Syrer ej Udvikles nogen Gas. Der frembragtes ingen Forandring ved opløst blaasuurt Væxt Kalieller ved Galæble Jnfusion. Derimod mørknedes det meget ved salpetersuur Sølv, saavelsom ved suurklever suur ammonink. Vindre derimod ved Sæbe, Væxt Kali og fallsuur Baryt Opløsning. Af disse Forsøg kan med Grund formodes, at dette Vand ej indeholder Gasarter eller Jern, men at deri findes nogle Salte og iblandt disse især Kogsalt, og saltsuur tilligemed en ringe Mængde spovlsuur Kalkjord. De gjøre ligeledes videre Undersøgelse ufornøden og overtydede os om, at dette Vand ej kan kaldes et mineral Vand, eller at det, om det endog ved en Undersøgelse paa Stedet viste Spor til andre Bestanddeele, ej haver slige, hvoraf det kunde fortjene dette Navn, i saadan Mængde eller saa nøje i Forbindelse med de øvrige, at det derved kunde erholde et Fortrin for andre Kildevand. Jkkun da kunde dette være Tilfældet, naar dette Vand imod al Formodning indeholdt Gasarter, der vanskeligen holdes bundne i Vandet f. Ex. Suurstofgas, og let vilde undvige ved TransPorten. Endog det lysebrune Overtræk af de i dette Kildevæld liggende Stene giver ej Anledning til at paastaae, at Vandet skulde holde Jernopløst, thi det samme findes meget ofte ved Kilder, hvis Vand ej paa nogen Maade er overeensstemmende med de egentligen saakaldede mineral Vande. Det er unægtelig en af Vandet afsadt Jernykker, men som ikkun har været mekanisk forbunden, eller medført af Vandet og aldeles ikke chemisk forbunden dermed, eller virkelig opløst, og netop derfor saa let og fuldkommen skilt derfra. Oprindelsen deraf kan ligeledes let forklares, naar man tager Hensyn til at Jernet er saa almindelig udbredt, at det endog findes meget hyppig under Navn af Myremalm i Sjælland, og at det meget let i opyderet og sin fordeelt Tilstand kan medføres af et rindende Vand. Skulde derimod uimodsigelige Erfaringer have bevist Ejbygaarde Kildevands Virksomhed, imod visse Sygdomme, hvorom vi dog ej veed noget, saa svilde disse ej kunde bevise noget imod vor Undersøgelse og de deraf udledte Resultater. Thi berømte Læger og iblandt disse den fortjente afdøde Olding Theden i Berlin rose ifølge deres Erfaring det rene Vands Virksomhed i flere Sygdomme, hvorimod det uden Tvivlendnu vilde vise sig virksommere, naar Rejsen Adspredelsen og Opholdet i en behagelig Egn virke i Foreening dermed. Ej undtagen derved kan man forklare det, hvorledes mange mineralVande, der i Henseende til Bestanddelene ej have noget udmærkende, som f. Ex. den berømte Kilde ved Barcelong i Spanien og fleere i Tydskland, ere berømte. Mindre rimeligt vilde det være at antage, at disse Kildevandes virksomme Bestanddele vare sinere, end at de med vore chemiske Provindler kunde opdages. Forud kan man desuden, deels paa Steder, hvor Jornet ikkun sindes i saadan Tilstand, deels i Lande som vore Ber, ej formode Vineral-Vande, der som bekjendt ikkun udspringe fra Klipper eller findes i bjergede Egne. Desuagtet kan Muligheden ej nægtee; og Undersøgelsen af vore Kildevande desaarsag ej være overflødig, fordi den i mange Henseendet vilde være færerig. Om den især i den her omtalte Henseende kan blive det, vil enhver temmelig let og sikkert kunne bedømme, ved at bemærke, om et saadant Vand ved en pirrende især en blækagtig Smag, eller en kjendelig Lugt, viiser sig forskjellig fra andre Vande. Og naar dette er Tilfældet vil man let kunne overtyde sig fuldkomnere derom, ved at anstille nogle Forsøg dermed, saasom, om at deraf udvikles Luftblæret ved tilgydet Syre, om et Galæble- eller Thee: Afkog bliver farvet morkeviolet eller fort, om blaae Plante Safter forandre deres Farve derved, og især om det taber den udmærkede Lugt og Smag aldeeles og fuldkommen ved Kogning, og derved afsætter et farvet Bundfald. Jkkun naar dette mere eller mindre finder Sted kan man med Grund formode, at det er et mineral Vand og vente Bekræftelse af en nøjagtigere Undersøgelse.