Aalborg Stiftstidende, 1845-10-04
Den 23de Sept. afbrændte i Drelsdorf, Bredstedt Amt, Præstegaarden og Kroen. - Paa Godset Maasleben i Schwansen ere Meieriet, den store Lade og Fogdens Huus blevne et Rov for Luerne. Henimod 800 Traver Korn og Ho skulle være afbrændte. Hammelev Kirkesanger= og Skolebolig, 3/4 Miil fra Grenaa, blev den 19de Septbr. et Rov for Luerne. Den beboedes af Skolelærer Blanckholm, der befandt sig i Skolestuen, beskjæftiget med Underviisningen, da Jlden henimod Kl. 10 Formiddag viste sig i Udhuset, hvor der foruden Kostald var Tørv og Sæd, som begge Deele brændte. Det meste af Bohavet i det tilstødende Stuehuus blev vel reddet, men i beskadiget Tilstand, saa at den ikke velhavende Eier, der er gift og har 3 smaa Børn, derved har lidt et føleligt Tab, som uden gode Medmenneskers Bistand vanskeligt vil forvindes. (Rand. Av.) Hvor blive de gamle Skuespillere af, spørger Flensb. Zeit. og svarer derpaa: "De see sig itide om efter en Bagdør, Tenoristerne blive Nodeskrivere og Sanglærere; Bassisterne i Almindelighed Skjænkeværter, Lirekassemænd eller Natvægtere; Jntriganterne blive Kammerjægere og arbeide paa Musenes og Rotternes Tilintetgjørelse; værdige Fædre blive Liigtorneoperateurer; ømme Mødre blive Goldammer; Anstandsdamerblive Kammerjomfruer ; gamle Komikere oprette Kaffehuse med smukke Opvartningspiger; Heltene daguerreotypere og silhouet tere; de første Elskerinder lave kunstige Blomster; Ridderne afrette Kanarifugle til at skyde med Pistoler og gjøre Kunster; Soufleurerne klippe Puddelhunde; Maskinmestrene blive Keglereisere, medens Billetkassereren og Logeoplukkerne etablere en lille Laaneindretning imod haandfaaet Pant; Directeurerne pleie sædvanligviis at tilbringe deres sidste Dage i en offentlig Anstalt, som betitles Slutteriet, Som tidligere berettet, ville samtlige Forhandlinger under Landmandsmødet i Randers blive offentliggjorte i et særskilt Skrift; Discussionen vil alt have gavnet særdeles meget. Offentliggjørelsen og Udbredelsen af disse Forhandlinger ville sikkert endydermere virke til Held for Agriculturens Fremme i Landet. At levere efter Hukommelsen et blot nogenlunde tilfredsstillende Overblik over Forhandlingerne, er en Umulighed, og "Rand. Avis" indskrænket sig derfor til nogle Strøbemærkninger. Der nedsattes en Lovcommittee, som fastsatte Lovene for Landmandsforeningen. Tiden forbød Discussioner derom. Referent var Godseier Tutein, der oplæste Lovene for Forsamlingen. En Committee var nedsat ang. Creditforeningssagen. Referent i denne Committee var Lector Bergsøe. Hr. Bergsøe, Stænderdeputeret Nyholm og Hr. C. G. Clausen forsvarede Sagen, som derimod bestredes af Etatsr. Neergaard. Assessor Bregendahl ansaae det for ønskeligst, at Jylland erholdt sin egen Creditkasse. Flere Talere deeltoge i Debatterne, som førtes med Liv, fra Hr. Bergsøes Side unægtelig med Sagkundskab og Talent, men vel ogsaa med temmelig megen Varme og Jvrighed. Committeens Jndstillingspuncter bleve ikke ubetinget antagne; Majoriteten udtalte sig vel for Ønskeligheden af, at der existerede en Creditforening, men vilde dog ikke bestemt udtale sig for, hvorledes Samme skulde være. Der var fremdeles Committee nedsat angaaende Forstvæsenet. Sagen herom førte til meget interessante og sikkert for Mange belærende Debatter, i hvilke navnlig Hr. Hofmann Bang, Kjunkerne, Wimpsen og Jessen, Lector Bergsøe, Justitsr. Fjelstrup og Kherre, Lorentz deeltoge. J Forhandlingerne i Agerdyrknings=Sectionen om Agerdyrkningsredskaber og Maskiner, angaaende Sædatter, Gjødningsmidler, Fodervæxter, om Anvendelsen af grønne Afgrøders Nedpløining ofv. deeltoge mange af Forsamlingens Medlemmer; dog lagde navnlig Hr. Hofmann Bang fra Hofmansgave overordentlig udbredte Kundskaber for Dagen og fremkom stedse med høist interessante Oplysninger. Hans mange Foredrag hørtes af Forsamlingen med den største Opmærksomhed. Blandt andre Talere, der deeltoge i disse Forhandlinger, nævne vi, foruden Dirigenten, Etatsr. Neergaard, endvidere Kammerr. Drewsen, Propr. Valentiner, Gaardm. Black og Christensen, Hr. Ferslev, Propr. Nis Hansen, Dr. Paulsen, Justitsr. Fjelstrup, Pastor Krarup og Cand. polyt. Barfoed. J Sectionen angaaende Qvægavlen deeltog, foruden Dirigenten, Propr. Weinschenck, mange Medlemmer af Forsamlingen, iblandt hvilke Hr. Hofmann-Bang, Propr. David til Rongstedlund, Lector Ticherning, Gaardm. O. Kirk og J. Black, Propr. Pind til Thustrup, Justitsr. Fielstrup, Kammer. Rothe o. m. Fl. Da Spørgsmaalet angaaende Fodringen var paa Bane, fremkom Propr. David med særdeles interessante Oplysninger, der sikkert, naar Forhandlingerne blive trykte og udbredte, ville komme Mange til Nytte. En særskilt om Qvægsagen nedsat Committee anviiste, som flere andre Committeer i andre Sager, de landsekonomiske Selskaber de Midler, ved hvilke man meente, at de kunde virke; i hvilken Anledning Komd. J. Ree fremkom med et nær meere motiveret Forslag til at fremkalde en saadan Forbindelse mellem Landmandsforsamlingerne og de landekonomiske Selskaber, at hine meere directe kunne virke paa og igjennem disse. Den næstsidste Dag blev Spørgsmaalet: "Ved hvilke Midler ville de mindre Landbrug - saavel Gaardbrugeres som Huusmænds - sikkrest kunne forbedres," sat under Discussion. Propr. Valentiner oplæste Committeens Betænkning, der foreslog forskjellige Midler. Dr. Paulsen, fra Rødding Skole foreslog Mønstergaarde og Oprettelsen af saadanne høiere Landvæsensskoler paa Samme, hvorfra kunde udgaae saavel dygtige Landvæsenselever som Lærere, der igjen kunde oprette mindre Landvæsenskoler. Han udviklede sit Forslag meget udførligt og grundigt, og forsvarede det ogsaa godt imod nogle fra enkelte Sider opkastede Tvivl. Fra flere Sider fandt Forslaget ogsaa Medhold. Kammerraad Drewsen holdt et længere Foredrag, hvori han udviklede, at, efter hans Mening, var Forbedringen af Bondens Landbrug meget afhængig af den Stilling han kom til at indtage. Bonden maatte have de samme Rettigheder som andre Mennesker, hvilket efter Naturens Love tilkom ham. Han vilde ogsaa omtale overiet og Fæsteforholdet, som han ansaae for at skade Bondens Fremgang i materiel og aandelig Velvære. Paa Grund af Hoveriet kan han ikke disponere over sin Tid, og ifølge Fæsteforholdet kommer det, Bonden anvender for at forbedre Gaarden, ikke hans Børn tilgode. Han udviklede sig udførligt og grundigt herover. Fra enkelte Bænke i Salen hørtes Raab om, at dette ikke vedkom Sagen, af hvilke Raab fra andre Sider hyssedes stærkt. Saalænge Drewsen talte om Bondens Forhold til Godseierne, afbrødes han ikke af Præsidenten. "Da Drewsen derimod, efterat have udviklet sig herom, udbredte sig over, hvorledes man endnu tillod sig at sige "Du til den danske Bonde, og herom henholdt sig til nogle Yttringer af Algreen-Ussing i sin Tid, afbrødes han af Præsidenten, der bemærkede, at dette ikke vedkom Sagen. Discussionstiden var nu endt og Mødet hævedes. Vi vide, at mange beklage, at den gamle Drewsen, den Mand, der i en saa lang Række af Aar til Held for Landet ufortrødent har virket for Agerbrugets Fremme, der med Rette er kaldet "Danmarks Thaer", og som i saa mange Retninger har udfoldet en gavnlig Virksomhed, at han i en Landmandsforsamling skulde blive afbrudt; men man maa dog indrømme, at Præsidenten (Krarup) viste sig selvstændig og uagtet Opfordringerne fra visse Bænke ikke afbrød Drewsen, men først gjorde det, da denne unægtelig gik udenfor Sagen. Drewsen, der af Forsamlingen selvfølgelig hele Tiden vistes den største Agtelse, mødte atter ved Forsamlingen i Slutningsmødet. Flere talte om at bringe ham et ydre Tegn paa Agtelse, hvilket Tiden imidlertid forbød. Ved Slutningsmødet kom Sagen om Hestevæsenet frem. J Discussionen deeltog navnlig Dirigenten (Weinschenck), Gaardmændene Kirk og Blach, Justitsr. Fielstrup, Propr. Pind, Hofman Bang og Flere. Kammerr. Rothe var Committeens Referent, Nogle meente, at man aldeles ingen fremmede Hingste skulde indføre, hvilket Ønske af ikke Faa deles, grundet paa, at man har været mindre veltilfreds med de tidligere indførte saakaldte Fuldblodshingste og i høieste Grad utilfreds med de Hingste, man for nogle Aar siden lod den noksom bekjendte Hestehandler J. Nathansen indkjøbe, hvilke Hingste den kyndige Generalkrigscommissair Dr. Neergaard som bekjendt gjorde til Gjenstand for saamegen Dadel og Spot. Af de førte Debatter fremgik, at Fleertallet i Forsamlingen var enig i, at man nok kunde ønske fremmede Hingste, naar Jndkjøbene ledes med Forsigtighed og kun af dygtige og agtede Folk, og at man ønskede, at de landoeconomiske Foreninger skulde virke for denne Sag ved Præmier ofv. – Vi maae endnu tilføie, at afde Svenske og Norske deeltoge navnlig Baron Raben fra Calmar og Propr. Christensen fra Lindnæs pr. Drammen meget i alle Debatterne og fremkom med flere interessante Oplysninger. Sidste lovede at ville sende Modellen til en Maskine, som man her ikke kjender og som vistnok vil have megen Jnteresse. Endvidere blev der besluttet at anstille endeel comparative Forsøg efter endeel opgivne Spørgsmaal; Resultatet af disse Forsøg blive at meddele af dem, der anstille dem, til næste Møde. Man lover sig meget af saadanne Forsøg for Fremtiden. Derpaa holdt Præsidenten en smuk Tale, hvori han nærmere udtalte sig om Nytten, slige Forsamlinger medførte, takkede for den ham viste Tillid og bemærkede blandt Andet, at han, saa meget han ellers kunde ønske, at Forsamlingen næste Aar igien blev i Randers, dog havde stemt for Odense, da Jnteressen meest vedligeholdes ved at der vexles. Men om nogle Aar vilde Forsamlingen vel igien blive afholdt her, og han haabede da, at den Sæd, der her var nedlagt, vilde bære synlige Frugter, at Agerbruget, der her endnu stod meget tilbage, medens Heste- og Qvægavl stod paa et temmelig høit Trin, til den Tid vilde have gjort betydelige Fremskridt. Hr. Hofmann-Bang fra Hofmannsgave betraadte derpaa Talerstolen og henvendte sig ogsaa i en vakker Tale til Forsamlingen; han takkede Præsidenten for saa tilfredsstillende at have ledet Forhandlingerne, som og de øvrige Functionairer. Han bød Forsamlingen et hjerteligt Velkommen til Odense næste Aar, og takkede i eget og som han haabede i hele Forsamlingens Navn Randers Jndvaanere for den særdeles Opmærksomhed, Velvillie og Forekommenhed, hvormed man paa saa mange Maader var kommet de Fremmede imøde. Præsidenten henvendte derpaa atter nogle Ord til Forsamlingen og sluttede, med et Hurra for Kongen og Fædrelandet, som besvaredes med mange Hurraraab. Derpaa erklærede han Forsamlingen for hævet. – Disse Forhandlinger have efterladt et særdeles godt Total-Jndtryk, paa Grund af den harmoniske Aand, der bekjælde Forsamlingen. Ogsaa Nytten vil nu være uomtvistet. Vi maae endnu omtale, at det er Kammerr, Krarup, der først i Randers Amtshuusholdningsselskab har givet Impulsen til disse Forsamlinger og at han med en roesværdig Udholdenhed har arbeidet for Realisationen af denne Jder. J Salen var bag Præsidentstolen opreist et smukt Tempel, hvori Ceres samt flere Agerdyrknings Attributer vare anbragte. Paa begge Sider deraf hans Thorvaldsens Aarstider i Medaillons, Under Jndsendt læses Følgende i Veile Av. Rapssædens Dyrkning udbreder sig bestandig mere her paa Egnen og indtager allerede paa mange Steder en staaende Plads i Rotationen; men da den saamange Farer underkastet, ligefra den nedlægges i Jorden og til den skal tærske, saa er det Jndsenderens Hensigt med disse Linier at gjøre d'Herrer, Landmænd opmærksomme paa Guul Sennop (sinapis alba), der vist vilde være mere anbefalende at dyrke, da den ikke er saamange Uheld underkastede, men derimod betaler sig bedre. Den gule Sennop faaes tidlig om Foraaret og er altsaa ikke underkastet Vinterens Fataliteter; Jordlopperne ere paa den Tid endnu ikke komme; Blomsterne søges ikke af Billerne; Skulperne sidde meget faste, saa man ikke behøver at frygte for, at Storm eller Hagel skal slaae dem af; den er i betydelig høiere Priis end Rapsen og giver ialmindelighed et ligesaa godt Udbytte; den nøies med en simplere tilberedt Jord og kan saaes som Mellemsæd istedetfor Kartofler eller Bælgsæd. – J Fyen udgjør den allerede en betydelig Handelsartikel, og der skal i Sommer være produceret omtrent 3000 Tønder i Omegnen af Odense.