Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-06-01
Uagtet Byen nu i 7 Aar har havt en offentlig Arbeidsanstalt, hvor Enhver kan faae Arbeide, saa er dog ei Almisselemmernes Tal aftaget synderligen. Et Par Aarsager hertil, som det staaer i vore Medborgeres egen Magt at hæve, bør vi gjøre opmærksomme paa. Den første er: at Adskillige endnu give til Betlere, hvoraf følger blandt andet, at disse aldrig vænnes til Arbeide; den anden er: at fremmede Fattige antages undertiden tilhuse uden engang at anmeldes for Øvrigheden, og saaledes let kunne opholdt sig her 2 Aar, efter hvilken Tid de skulle ifølge Anordningerne ansees at tilhøre Byen. - Da ingen Øvrighed i Verden kan ganske ændre disse Feil, saalænge ei alle Stedets Beboere medvirke til samme Maal, og da disse Feils Afværgelse ei alene befordrer bedre Orden, men bidrager til hver enkelt Jndvaaners Vel derved, at jo mindre Almisse Fattigkassen behøver at udbetale, destomindre behøve Jndvaanerne at contribuere aarlig dertil; ja er endelig i Grunden til de Fattiges eget sande Bedste, saa kunne vi ei tvivle om den fornødne Medvirkning heraf fra enhver Medborger, der ønsker Orden og det sande Gode."J Slutningen af Aaret 1804 beløbe Restancerne til Hielpeanstalten 559 Rd. 1 Mk. 3 s. Jeg skal siden berette denne Anstalts Undergang. De øvrige Foranstaltninger af den virksomme Justitsraad Balle lærer man at kjende af det af ham i Aarene 1798 og 1799 udgivne Ribe Byes Ugeblad, som indeholder vigtige Aktstykker, til Byens senere Historie. Da dette Blad kun eies af saa af Byens Jndvaanere, saa formener jeg, at efterfølgende Reskript til Stiftsøvrigheden, Fattigvæsenet angaaende, af 9de Juni 1797 vil have Jnteresse. Christian den Syvende af Guds Naade ov Vor synderlige Bevaagenhed. Os er allerunderdanigst bleven foredraget en af Jnspecteurerne ved Fattigvæsenet i Vor Kjøbstad Ribe til Eder indsendt og derefter Vort danske Cancellie tilstillet Forestilling, hvori de melde at have i Aarene 1789 og 1790 taget i Overveielse, hvorledes Fattigvæsenet der i Byen kunde sættes paa en bedre Fod, og iblandt andet vedtaget nogle Grund regler, hvorefter den til Begyndelsen af Aaret 1791 vedtagne Fattigvæsenets Forbedring i Ride skulde indrettes, i den Hensigt, om det ei blev muligt ganske at forsørge alle Byens Trængende, dog i det mindste at afhielpe den egentlige Nødlidenhed, at afskaffe alt Betlerie der i Byen, og saavidt mueligt, at befordre Arbeidsomhed og Moralitet iblandt de Fattige, hvilke Grundregler, indeholde følgende Bestemmelser: 1, Jngen virkelig Nødlidende bør savne Hjelp, men ingen Fattig falde hans Medborger mere til Last, end Nøden virkelig tvinger ham til, ei heller maa nogen, der ei vil gjøre det Arbeide, hvortil han er istand, have Understøttelse. 2, De Trængende maae ei have mere i Almisse end det Tillæg, de høistnødvendig behøve til det, de med deres Arbeide kunde fortje3, En Almisseportion (overordentlig Hielp uberegnet) fastsættes til 4 s daglig om Vinteren og 3 s. om Sommeren, dog ifald Omstændighederne tillade det, og det ei er at befrygte, at Almissernes høiere Bestemmelse skulde svække Arbeidsomhed iblandt de Fattige, tilstaaes længere hen i Tiden 6 s daglig omVinteren og 5 s. om Sommeren.) 4, da en Families Trang i det Hele beroer paa Antallet og Alderen af de dertil hørende Personer, samt paa Aarstiderne, ligesom og naar flere leve sammen, behøves ei alene mindre til Underholding for hver, men de kunne tillige da arbeide meere, saa fastsættes Almissen saaledes: Naar 2 leve sammen erholder hver af dem om Vinteren 5 s., om Sommeren 4 s. daglig. Naar 3 leve sammen 3 s. om Vinteren, 2 1/2 s. om Sommeren. Naar 4 leve sammen 2 1/2 s. om Vinteren og 2 s. om Sommeren. Naar 5 leve sammen 2 s. om Vinteren og 1 1/2 om Sommeren. 5, Enhver frisk voxen Fattig bør ernære sig selv, og enhver Voxen, som ei er sengeliggende, blind, Krøbling eller gammel og skrøbelig i høi Grad, bør i det allermindste fortjene 1 s. Søndagen undtagen. 6, Der bestemmes 3 Slags Understøttelse for Fattige, nemlig: ordentlig Vinteralmisse, ordentlig Sommeralmisse og overordentlig Hielp, hvilken sidste har Sted i SygdomsTilfælde, naar den Fattiges Familie forøges, m.v. 1) Det undrer mig meget, at Balle, som havde et skarpt Blik og var langt foran sin Tid, ikke opfattede den om Naturalfor1) Det undrer mig meget, at Balle, som havde et skarpt Blik og var langt foran sin Tid, ikke opfattede Jdeen om Naturalforsørgelse, men lod det beroe ved Pengeunderstøttelse, som er den sletteste af alle Forsørgelsesmaader. Naar den Fattiges Fortjeneste tiltager, eller han erholder andre Fordele, da formindskes eller aldeles ophører den ham tillagte Almisse, der altsaa ikkun er conditionel, samt forudsætter Arbeidsomhed hos de Fattige, saavidt deres Evner tillade det.