Aarhuus Stifts-Tidende, 1811-04-16
Da Fienden nu saae det farlige i sin Stilling, besluttede han at byde Spidsen, og udvidede sig i 4 Linier, der hver syntes at være 4000 Mand stærk. Da Hertugen fandt Fiendens Styrke saa betydelig, befalede han at General Villatte skulle lade de smale Passe til Øen Leon staae aabne, og trække sig op til hans høire Fløi, og General Ruffin at forlade Høiene og slutte sig til hans venstre Fløi, saasom han nu intet Haab kunde giøre sig om, at overflyve Fienden, og indskrænkede sig derfor kun til at trække en Parallel=Linie med Havet, for at holde en spansk Division i Respect, der var afskaaren fra Hovedarmeen. General Ruffin var alt i Haandgemæng med disse, og afslog med Raskhed 2 Angreb, hvori han bestandig var Een imod To. Da han var haardt saaret, forblev han med omtrent 100 saarede Soldater tilbage paa Høien, og hans Brigade forenede sig med Hertugens venstre Fløi. Centrummet blev og flere Gange angreben, men Fienden blev altid slagen tilbage. Men da hans Plan, at nærme sig Chiclana, bestandig blev afværget, og han var indsperret af Havet: da han faae at alle hans Anstrængelser vare forgieves, saa prist han sig lykkelig at kunde benytte General Villattes Bevægelse, og kastede sig over paa Øen Leon, uden at bekymre sig om den spanske Division der var adskildt fra Cadix, og som det endelig lykkedes, efter længe at have irret omkring, den følgende Dag at naae Øen Leon. Saaledes har 6 til 7000 Mand Keiserlige Tropper, tilintetgjort en af Fienden længe overlagt Plan. Hertugen har taget 3 Fahner, 4 Feldtstykker, og gjort 720 Mand til Fanger. Der blev fegtet med stor Forbittrelse. Franskmændenne har flere Gange brugt Bajonetten. De mistede 1300 Mand i Døde, Saarede og Fanger. Jblandt sidste befandt sig omtrent 150 Mand, alle blesserede, som bleve tagne paa den Høi, som General Ruffin forsvarede, og 30 Tirailleurs, de eneste Franskmænd som bleve fangne, uden at være blesserede. General Ruffinbefinder sig iblant Fangerne. Hans Blessure er betydelig, men man haaber ikke at den skal have farlige Følger. Denne General viste det største Mod. Brigadegeneral Chandron-Rosseau og Oberst Autieere dræbte. Disse ved deres Mod udmærkede Officerer, ere faldne med Berømmelse. Paa Valpladsen sandt man 900 døde Fiender, hvoriblant 300 Englænder, og de skal have taget mange med sig. Det hele fiendtlige Tab kan ikke være under 4000 Mand, som er det Tredobbelte imod vort Tab. De halve deraf ere engelske Tropper. Den 6te angreb de engelske Skibe paa den hele Linie, og bevirkede flere Landgange, som overalt blev dreven tilbage. Herved have vi gjort 50 til Fanger; 4 Kanorschalupper ere skudte i Grund. Flere Penicher som tiente til Troppernes Jndskibning ere igien komne til Kysten, da de havde mistet alt deres Mandskab. Det er ubehageligt at Hertugen af Dalmatien ved sit Tog til Estremadura ikke har sat hele Andalusien og Kongeriget Grinada under Hertugen af Bellunes befaling. Det 4de Corps, saavelsom Generalerne Godinots og Drricans Corpser vare desaarsag ganske uafhængige, og Hertugen af Bellune kunde altsaa kuns disponere over Beleringscorpset, til at dække sine udvidede Linier. Medens Fienden havde alle sine Hielpemidler forenede, tiente det 4de Corps og Reservecorpset under Goudinot, d. r. 25,000 Mand, til intet under denne vigtige Affaire. Det 4de Corps stod i den Mening, at Landgangen truede dens høire Fløi, medens Jnsurrectionen fra Murcia ville angribe dens venstre. For sildig indsaae General Sebastiani, at Landgangen var stillet imod den venstre Fløi af Blocaden. Havde en af hans Divisioner taget det fiendtlige Corps i Ryggen, og Hertugen af Bellune kun hindret hans Tilbagetog til Øen Leon, saa havde det hele Corps maatte strække Vaaben.