Berlingske Tidende, 1825-06-10
Ved Proclama, dateret 7de December A., læst ved Salling Herresret V den 13de næstefter, og ved den Kongelige Landsoverret samt Hof= og Stadsret den 10de Januar sidstleden, indkaldes Arvingerne efter den i Jordløse ved Døden afgangne Degn Hans Jørgen Schou, til, i Overeensstemmelse med Placaten af 26de October 1792, at anmelde og beviisliggjøre deres prveret, i fornævnte Hans Jørgen Schous Boe, for undertegnede Skifteforvalter. Med samme Varsel indkaldes ligeledes Credi= og Debitorerne i bemeldte Poe; de første for at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer i Boet, de Sidste for at afgiøre deres Gield til samme. Hvilket herved bekiendtgiøres. Salling Herredsfoged-Contoir, Faaborg, den 24de Mai 1825. Klinds, const. Jenach der hiesige Bürger und Granvenmüller Friederich Christian, Barens bonis cedirt har, als werden Alle und Jede, velche an die Eftter des gedachten Crdenten irgend einige Forderungen haben, mit Ansnahme der Protocollirten bis anf die Angade der rudstandigen Zinsen, ihm etmas schuldig find over Plander von ihm besiden, her den gesetlichen Strasen der Praclusion, doppelter Zablung, ewigen Stillschweigens und Berlutdes Pfandrechte, hiemit angewiesen und geladen, sich, und zwar die Auvartigen unter Bestilling eines procuratoris ad acta unter diesiger Stadt jurisdiction, innerhalb 12 Wochen a dato der letten Bekanntmachung dieses Proclams im hiesigen Stadssecretariat zu melden, die destalligen Documente mit Zurück afsnne beglandter Abschriften originaliter zu produciren and fornere Verfugang nu grwartigen. Apenrade, den 28sten Mai 1825. Vardermester und Rath. Schow. (Fortsættelsen af den i No. 44 begyndte Forordning.)s. 41. Dersom Trassatus selv per onore vil acceptere Vexlen enten paa Trassentens egen Regning, naar Vexlen er trukken for nogen andens Regning, eller for en af Endossenterne, saa skal Accepten modtages, dog at H. 37 iagttages, forsaavidt der ere Nødsadresser fra Trassenten eller en tidligere Endossent. Jøvrigt betragtes Trassatus i det foranførste Tilfælde som en anden Jntervenient, hvoraf følger, at Vexlen ligefuldt bør protesteres og Vedkommende derom underrettes. S. 42. Saafremt Trassatus, efterat Vexlen er bleven protesteret og siden accepteret per onore, endnu vil acceptere den i Overeensstemmelse med dens Jndhold, saa bør Acceptanten per onore, saavelsom Præsentanten lade dette skee, og den første udslette sin Accept, med mindre der alt om det Passerede er meddeelt Efterretning til nogen af dem, som ved Vexlen ere interresserede. S. 43. Jntervenienten bør altid ved Acceptationen bemærke, for hvis Regning han accepterer; ellers antages det at være for Trassanten. S. 44. Saasnart en Vexel behørigen er protesteret de nom acceptione, er dens Eier berettiget til at fordre Betaling af Trassanten eller Endossenterne uden at være pligtig til at oppebie den Tid, som i Vexlen maatte være bestemt, Han kan blandt alle dem, der have paadraget sig Dexelforpligtelse, holde sig til hvem han vil, uden deri at være bunden til nogen vis Orden, eller at tabe sin Regres til dem, der senest have tiltraadt, fordi han først har søgt de foregaaende Interressentere. Men har han tilladt nogen at udslette sit Navn, saa befries derved alle de, som ere efter denne. S. 45. Foruden Vexlens egentlige Beløb bør Trassenten eller enhver anden, imod hvem Tiltale efter Vexelret haves for en protesteret Vexel, tilsvare 1/2 Procent for Provision og Courtage, foruden Protest=Omkostninger, Brevpotto og Udgifter med Stempling, hvor disse finde Sted. Ligeledes er Debitor pligtig fra Forfaldsdagen at betale Renter 1 Procent og Maaneden i de første 6 Maaneder og siden 1/2 Procent maanedlig. Vexlen bør altid indfries med den Pengesort, hvorpaa samme lyder. S. 46. Med Hensyn til de paa Vore vestindiske Øer trukne Vexler, som komme tilbage med Protest de non acceptationebliver der at forholde efter Rescriptet af 22de September 1769. og Placaten af 8de November 1799. S. 47. Naar Acceptanten af en Vexel gjør Opbud eller Fallit førend Forfaldstiden, saa kan den strax protesteres, som om den ikke var accepteret. S. 48 Naar en Vexel lyder paa Maaneder, saa forfalder den samme Dag i Maaneden, som den er accepteret, eller a Dato udstædt, uden Hensyn til Maanedernes forskjellige Dagetal. Alt saa er en den 28de Februar udstædt paa 2 Maaneder a Dato lydende Vexel forfalden den 28de April. Men dersom det Datum, hvorfra der skal regnes, ikke findes i den Maaned, hvori Vexlen forfalder, bliver den sidste Dag i Maaneden den rette Forfaldsdag; altsaa vil den 28de Februar eller i Skudaar den 29de Februar være rette Forfaldsdag for en 2 Maaneders Vexel fra 29de, 30te eller 31te December. Hvor Vexlen nævner 1/2 Maaned, regnes samme altid for 15 Dage. 6. 49. Lyder Vexlen paa Dage, saa regnes disse fra Udstædelses= eller Acceptionsdagen af til Forfaldsdagen, begge inclusive, samt med Indbegreb af alle imidlertid indtræffende Søn og Helligdage. 6. 50. Paa Betalingsdagen haver den, som med Ret til at inddrive Beløbet, har Vexlen i Hænde, at kræve Betaling hos Acceptanten mod Vexlens Udlevering med paategnet Qvittering. C. 51. Dersom Acceptanten betaler en Vexel inden Forfaldstiden, er han ansvarlig i Tilfælde, at det siden skulde vise sig, at Betalingen var skeet til en uretmæssig Besidder, og det uagtet ingen synlig Feil fandtes hos Vexlen. 5 52. Efter Forfaldsdagen tilkommer der Acceptanten otte Løbedage. Dersom han ikke inden Udløbet af denne Frist indfrier Vexlen, kan Jhændehaveren endnu oppebie den anden Dag derefter, men, saafremt Betaling ei imidlertid erlægges, paaligger det ham inden fornævnte 2 Dages Udløb at lade Vexlen proteflere de non solutione. C. 53. Dersom den sidste af de Acceptanten forundte Løbedage er en Helligdag, saa bør Vexlen betales nærmest foregaaende Søgnedag. Hører Acceptanten til et Religions-Samfund, der har andre hellige Dage end de i Landets Love hjemlede, kan det dog ikke, paa Grund heraf, tilkomme ham nogen Udsættelse med Betalingen. C. 54. Naar den anden af de Vexel=Jhændehaveren til Protestens Foretagelse ved H. 52 tilstaaede Respitdage falder paa en Søn, eller Helligdag, saa bliver Protesten at foretage den næstforegaaende Søgnedag, og det uagtet denne maatte høre til de Acceptanten efter H. 52 tilkommende Løbedage. C. 55. A vista Vexler skulle betales inden 24 Timer efter Præsentationen. H. 56. Med Protesten de non solutione forholdes for Resten i alle Maader, som med Protest de non acceptione. Den bliver, hvis Vexlen er accepteret til Betaling paa et andet Sted, end det, hvor Acceptanten boer, at foretage paa det Sted, hvor Betalingen saaledes skulde skee. Saafremt noget forsømmes enten med Hensyn til dens Jværksættelse eller den Underretning, som i Overeensstemmelse med hvad der i §. 34 er foreskrevet, bør gives Vedkommende, saa har det de samme Følger, hvad Trassenten og Endossenterne angaaer, som om Forsømmelsen var begaaet med Hensyn til Protest de non acceptatione, dog beholder Vexeleieren sin Ret imod Acceptanten. H. 57. Dersom der ere tegnede Nødsaddresser paa Vexlen, saa skal Jhændehaveren, skjøndt Accept er givet af Trassatus selv, dog, naar Betaling ei i Tiden af denne er erlagt, henvende sig til den eller de Personer, der saaledes ere substituerede, for at erfare, om Betaling derved bliver at erholde, og i manglende Fald lade optage Protest i saa Henseende; hvilket dog ikke fritager ham fra paa behørig Maade at lade protestere hos Acceptanten og derom give Vedkommende befalet Underretning. Iøvrigt bør, hvis den ere flere Rødaddresser, den Orden iagttages, som 5. 37 fore skriver. C. 58. Naar Acceptanten eller en Anden tilbyder Betaling af en Deel af Vexlens Beløb, saa skal Jhændehaveren modtage samme, og derfor give Afskrivning paa Vexlen, men for det øvrige Beløb lade optage Protest. H. 59. Naar Protest de non solutione er optaget, haver Vexeleieren de samme Rettigheder mod Trassemten og enhver Endossent, som i Tilfælde af Protest de non accitatione efter H. 44 og 45, og kan da tillige, om han finder for godt, holde sig til Acceptanten. H. 60. Ligesom det følger af Sagens Natur, at enhver Endossent, der indfrier en protesteret Vexel, erhverver det Søgsmaal, som tilkom Vexlens forrige Eier, saavel mod Endsentens Formænd, som mod Acceptanten, saaledes til kommer der og Trassenten, naar han har indfriet Vexlen, Verfelret mod Acceptanten. Dersom denne siger sig at have accepteret paa Credit, saa kan dette ei komme i Betragtning under den til Vexlens Jndfrielse imod ham anlagte Sag, men han har at gjøre sin Ret i saa Henseende gieldende ved et særskildt Søgsmaal. s. 61. Saafremt det Exemplar af Vexlen 4, hvorpaa Acceptenfindes, ikke tillige indeholder Besidderens Adkikomst til at modtage i Beløbet, saa bør, foruden dette Exemplar, ogsaa det, som indeholder hele Endossenternes Følge, udleveres Acceptanten, naar denne betaler. Det samme gielder og, naaer en accepteret Vexel skal indfries af Trassenten, eller en Jndossent, i de vilke Tilfælde tillige Protesten de non solutione bliver at udlever. C. 62. Dersom et af bemeldte Exemplarer er for kommet, saa skal Acceptanten alligevel, paa Forlangende af den, som beviislig har havt Vexlen i Hænde, eller præsenteret samme, deponere i Beløbet i Nationalbanken i Kjøbenhavn, dog at den, der fordrer i saadan Deposition, udreder enhver af Depositionen samt fra Steder udenfor Kjøbenhavn af Forsendelsen flydende Udgift ; ligesom han og, inden han kan paastaae Summen sig udbetalt, enten maa tilveiebringe det savnede Exemplar, eller derpaa erhverve Mortification. s. 63. Naar en de nom acceptatione protesteret Vexel fordres indfriet af Trassenten eller Endossenten, er det nok, at, tilligemed Protesten, det protesterede Exemplar af Vexlen, som det eneste, hvorefter Betaling kan fordres, udleveres. 564. Naar nogen af de Underskrifter, som findes paa en Vexel, fragaaes, saa kan den dog ligefuldt gjøres gjeldende mod de øvrige Personer, som have tegnet deres Navne paa Vexlen. Dog bliver naturligviis den, som har gjort sig skyldig i Mislighed, ansvarlig til alle, som derved have lidt Skade. C. 65. Den, som accepterer eller efter rette Forfaldstid udde taler en Vexel, der er kommet i urigtige Hænder, bør ikke lide under den indløbne Mislighed, naar Vexlen og dens Endossementer ere i behørig Form. Dog hvis han, inden Acceptationen, er af Vedkommende derom blevet underrettet, bør han ikke acceptere. Saafremt derimod Vexlen alt er accepteret, bør den, som paa staaer, at den er kommet i urette Hænder, og derfor vil forhindre dens Udbetaling til Ihændehaveren, gjøre lovligt Forbud. Jmidlertid bor Beløbet, naar det af nogen af de Paagieldende forlanges, deponeres i Nationalbanken, og de i saa Henseende fornødne Bekostninger indeholdes af Beløbet. H. 66. Disconto Præmien skal fremdeles, som hidtil, være overladt til de Paagieldendes egen Overeenskomst, uden at den lovbestemte Rentefor derved kommer i Betragtning. H. 67. Hvor, som er forpligtet efter Vexelret og ikke strax kan betale, bør efter Berelcreditors Forlangende, uopholdeligen arresteres saavel paa Gods som Person. Den, som er benaadet med et Privilegium, som fritager ham for Arrest, skal, ved at udstæde, acceptere, eller endossere Vexler, antages at have renonceret paa samme, ligesaa fuldt, som om han udtrykkelig havde fraskrevet sig slig Arrestfrihed. Dog, naar nogen har opgivet sit Bøe, bør den Befrielse, som maatte være ham forundt, til, uden Fare for Arrest, at kunne blive tilstede, ogsaa gielde med Hensyn til Vexel gjeld. C. 68. Fogden bør, for at iværksætte foranførte Arrest, ikke affordre Creditor nogen Sikkerhed, med mindre den Paagieldende benægter sin Underskrivt, eller gjør nogen anden Jndsigelse, der under Verelprocessen vil komme i Betragtning. Iøvrigt bør Arresten strax forfølges til Tinge. C. 69. Sager, som anlægges imod Trassenter, Endossenten eller Acceptanter af Vexler til sammes Jndfrielse, undtages fra at behandles ved Forligelsescommissionen Under en saadan Sag, kan, foruden de Jndvendinger, som gaae ud paa selve VexlensIndretning og Jndhold, eller den til Vexelfordringens Vedligeholdelse foreskrevne Omgangsmaade, inden anden Jndsigelse komme i Betragtning, end den, at den Jndstævntes Underskrifter urigtig, eller at han ikke ved sammes Meddelelse var mægtig og myndig til saabedes at forbinde sig, eller at der i Vexelbrevets Jndhold, efter at han meddeelte sin Underskrift, er foregaaet nogen Forfalskning. Dog bør andre Jndsigelser, hvorpaa den Jndstævnte er findet at grunde et Regressøgsmaal, opgives eller i det mindste forbeholdes. Det paaligger ikke Sagsøgeren, med Hensyn til deslige forbeholdte Indsigelser, at stille nogen Sikker, hed; men det maa i al Fald være den Jndstævntes Sag, under Jagttagelse af Loven Forskrivter i 1ste Bogs 24de Capitel, at søge Sikkerhed ved Arrest. H. 70. Der bør uden Sagsøgerens Samtykke ikke gives den Jndstævnte mere end 8 Dages Udsættelse til at fremme sit Tilsvar i Sagen, med mindre det klarlig oplyses, at yderligere Udsættelse er ham nødvendig til sit lovlige Forsvar. S. 71. Dommelse bør, hvis ikke Sagen har faaet en større Vidtløftighed, end den 1, der for Vexelsager er sædvanlig, eller andre særdeles Omstændigheder ere til Hinder, afsiges 8 Dage efter Sagens Optag, else til Dom, og ellers, saasnart mueligt, ligesom og Dommen og 3 Domsacten, uden Ophold, skal paa Forlangende, gives beskreven, alt under en saadan Mulct, som Forordningen af 3die Juni 17, 96 s. 35 og 39 bestemme for befalede Sager. Hvis den i Lovens : - 5 - 8 bestemte Termin til Doms Afsigelse er forsømt, blik ver den der fastsatte Mulct at anvende. 572. Naar Dom i deslige Sager er aflagt og samme af Domfældte appelleres, bliver Lovens 1 - 6 - 23 og Forordningen af 18de Januar 1792 at anvende, uagtet Dommen ikke umiddelbar indstævnes til Høiesteret, saa at under de i fornævnte Forordning fastsatte betingelser Execution eller i al Fald Afsættelses Forretning, uagtet den udtagne Ankestævning, kan iværksættes, H. 73. En Vexe fordring bør i det seneste paatales inden 3 Aar fra den Tid af at Vexlen er blevet protesteret. Efter denne Tids Forløb skal Fordringen være uden al Kraft og Gyldighed.