Viborger Samler, 1788-04-21
John Thrals, en Engelænders LevnetslobJ Engeland, hans Fædreneland, forsaae han sig dermed, at han elskede en Pige, som hans Herre var forliebt i, og derfor blev han forsaget derfra. Af en gammel Tjener lærte han at binde Bøger ind, og gik for at fortsætte sit Haandverk til Parmouth. Her kom han uvidende paa et med kontrebande Vahre ladet Skib, som blev grebet, saa at Thral var nær ved at blive hængt. Jmidlertid slap han dog fri, og lærte sit Haandverk ud. Da han siden reiste fra Parmouth til Lynn, for at opsøge sin Kjæreste, blev han presset til Matros, og bragt ombord paa et Skib, som krydsede nogle Uger om paa Søen, og kom igjen tilbage. J London, blev han dømt til Galgen, fordi han, der havde lært et Haandværk i Engelland, havde imod Lovene forladt Riget, og kunde ikke betale den derpaa satte Straf af 5000 Pund Sterling. Hans forrige Herre, Bogbinderen, gjorde Forbøn til Kongen for ham, og hans Dom blev formildet, saavidt, at han, i Stedet for at hænges, skulde transporteres til Nye Skotland. Skibet, paa hvilket han skulde overføres, strander imellem Calais og Gravelingen, og Thral bliver i Calais sat i Fængsel, fordi han, som en Engellænder, havde understaaet sig at strande paa den Franske Kyst. Her løste en Bogbinder, som kunde bruge ham, ham ud med 5 Louisdorer. Denne Bogbinder bliver jaget i Landflygtighed, fordi han havde solgt et Par af Voltaires Piecer, vor Helt vandrer med ham, og kommer til Antverpen. Hans Ven, som var reist med ham, en Spanier, havde en Tegning over Staal=Fabriken i Bologne hos sig; Den blev bemærket, og anseet for en Grund ridsning af Fæstningen Ostende, hvorover Spanieren sættes i Arrest. Thral reiser derfra til Rotterdam, hvor han, ligesom siden i Amsterdam, søger efter sin Pige, der er reist efter ham. Paa det sidste Sted falder han i Seelenverkopernes Hænder, i hvilken Forfatning hans Nancy finder ham, og kjøber ham løs. Saaledes giennemvandrer han heele Europa. Endelig gifter han sig, og overlægger, hvor han vil opslaae sin Boepæl Boepæll. J Engelland, siger han, bliver man hængt; J Spanien maa man troe paa den hellige Antonius eller paa Paven; J Frankerige kaster man de Bogbindere i Hullet, der indbinde engelske eller okonomiske Bøger; J Holland lure Seclenverkoperne paa Folk; J Tydskland sælge Duodez=Fyrsterne deres fri Undersaatter Troppeviis; J Polen spille Woyvoderne med Kort og Terninger om alle dem, der ikke ere Woyvoder; J Rusland taxerer Loven Bonden for 40 Rubler, men Bogbinderen endnu meget ringere; J Sverrig skal man sulte ihiel, og der maae man enten være Frantzos eller Svensk I Danmark ere Udlændinger forbudne Vahre; Men forbudne Vahre ere de dyreste, og Forbudet angaaer kun lærde Folk og dem, som søge efter et Embede. Altsaa i Danmark, Men læser man og i Danmark, O ja, man læser Tydsk. Arresterer man ikke den i Danmark, som indbinde engelske og bekonomiske Bøger, Bevare os, Neil Her blive ingen andre, end søvngjørende Bøger, læste og indbundne. Men sæt engang, at jeg vilde være Landmand, kunde jeg da ikke faae noget Jord i Forpagtning, Det vilde være vanskeligt; De Danske dyrke intet andet end Ædekorn; Hvo som dyrker noget andet, bliver kast ud af sin Forpagtning, og Ædekornet maae forskrives fra Danzig. Nu satte han sig da ned i Kjøbenhavn, og arbeidede. Man og efter Bønhaser, fandt ham, satte ham i Arrest, og han maatte betale Straf. Han gik ind med en Ansøgning om, at maatte blive Mester. Men da han bandt bedre ind, end hans Kjøbenhavnske Laugsbrødre, brødre, saa befrygtede man, at Neringen derved skulde betages de Jndfødde, og det blev ham afslaaet. Tilhans Lykke testamenterede en Paarørende i Jndien ham sin Formue, og Thral kjøbte sig en Gaard paa Landet, hvor han ikke meere behøver at være afhængig af Fordomme. Musikens Kraft.