Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-10-18
Udenlandske Efterretninger. Om Sagernes Tilstand i Neapel giver et ifølge "Nürnb. Corresp." til Rom indløbet Brev følgende Oplysninger: Begivenhedernes Gang synes endelig nu at fremkalde en vigtig Crisis, og man kan haabe, at Regjeringen vil benytte den til sin Fordeel og gribe Leiligheden til at forandre sit System overeensstemmende med Landets Vel og den offentlige Rolighed. Vi føle os berettigede til at nære denne Anskuelse, ifølge det for kort Tid siden i Ministerforsamlingen forhandlede Spørgsmaal om den Vei, man burde slaae ind paa under Sagernes nærværende Tilstand. J Statsraadets sidste Møde forlangte Fyrsten af Campofranco med største Alvor, at man skulde tage saadanne Forholdsregler, at Landets tabte Rolighed let og simpelt atter kunde skaffes tilveie. Pluraliteten stemte for, at man skulde holde fast ved det absolute Reactionssystem og vilde ikke høre paa hiint vise Forslag. Men i Ministerraadet, som fulgte paa dette Møde, reiste Jndenrigsministeren, Santangelo, sig, og viste i et vel motiveret Foredrag, der deels støttede sig paa Folkenes moralske Ret, deels paa de paatrængende Begivenheder, Nødvendigheden af et reformatorisk System. Han hentydede tillige paa Østerrigs nærværende vanskelige Stilling, Frankrigs excentriske, Englands Overvægt i Portugal og Spanien og dets stigende Jndflydelse paa de italienske Forhold og navnlig dets særdeles Deeltagelse for Sicilien. Han omtalte tillige de af Kongen af Sardinien, af Toscanas og Luccas Fyrster grebne Forholdsregler, samt Pavens, som alle gik ud paa at efterkomme Folkets Krav. Han talte dernæst om Neapels isolerede Stilling, om den almindelige Misbilligelse, som Borgerkrigen og Udgydelsen af Broderblod havde fremkaldt, om Jnsurgenternes Fremgang, og Krigsskuepladsens i strategisk Henseende saa vanskelige Tilstand. Han endte med den bemærkning, at Regjeringen under alle disse Omstændigheder var nødt til at forandre sit Operationssystem, opgive Borgerkrigen og ved Tilstaaelsen af vise Reformer at vinde ikke blot Folkets, men hele Jtaliens Gunst, og det ikke fordi Jnsurgenterne forlange det, men fordi Omstændighedernes Magt og Tiden indstændig forlanger det. Dette høist ventede Foredrag af Ministeren fremkaldte en hæftig Discussion. Santangelo holdt fast paa sin Mening og forlangte sin Afsked, hvis man ikke vilde gaae ind paa den, da han paastod, at Den, der var overbeviist om, at han ikke paa nogen anden Maade, end den antydede, kunde bevare Kongen hans Krone, ikke fremdeles burde beholde sin Post som Minister. Ministerpræsidenten, Hertugen af Pietracatellas, ligesaa varme bifald kunde dog ikke gjøre noget Udslag, og saaledes imodeseer man da Løsningen i næste Møde. Dog bor man haabe, at Santangels kloge Raad vil blive kronet med et heldigt Udfald; thi Ministrene indsee vel, at de ved det nuværende Systems Fastholdelse sætte deres Fod paa en vulcansk Grund. – Jnsurgenterne i Sicilien og Calabrien have hidtil været adskilte i deres Foretagender, nu synes de at gaae tilværks efter en ordnet fælles Plan. Calabreserne have ladet udgaae et Program til Sicilianerne, hvori de indstændig foreslaae Eenhed i Operationerne. Det er allerede oftere blevet paastaaet, men nu stadfæstet, at Calabresernes Bevægelser ledes af to engelske og en tydsk Officeer, fremdeles have og bruge de flere Kanoner. – J Neapel er Troppeantallet, paa Grund af at der stadig sendes Folk til de oprørske Egne, kun ringe. Bevægelsen er ifølge en den 30te Septbr. til Rom ankommen Reisendes Udsagn i høi Grad oprørt. Kongen er selv reist til Calabrien.