Aarhuus Stifts-Tidende, 1814-02-05
Hs. Majestæt Kongen af Sverrig lover ifølge af denne almindelig indgangne Forpligtelse, at vedligeholde det i Norge stiftede Universitet, ligesom Hs. Majestæt Kongen af Danmark forpligter Sig til at vedligeholde Universitetet i Greisswald. De offentlige Embedmænds Lønninger, saavel i Norge, som i Pommern skulle udredes af den erhvervende Magt, at regne fra den første Dag af det Qvartal, i hvilket Besættelsen af det ene eller andet Land skal være iværksat. De tvende høie contraherende Parter skulle lade de Pensionister, der ere boesatte i Norge eller Pommern, beholde de Pensioner, som ere blevne dem tilstaaede, af deres forrige Regiering, uden Fradrag eller nogensomhelst Forandring. Art. 13. Da Hs. Majestæt Kongen af Sverrig vil, fra saavidt det beroer paa ham, bidrage til at Hs. Majestæ Kongen af Danmark erholder Skadesløsholdelse for Afstaaelsen af Kongeriget Norge, og da hans svenske Majestæt nyelig har givet en tydelig Prøve paa dette Sindelag ved Afstaaelsen af Svensk Pommern og Øen Rygen, saa forpligter han sig til at anvende Sine kong officia hos Sine Agierede, ligesom de Midler, der ere i Hans Magt, for ved en almindelig Fred fremdeles at forskaffe Hs. Majestæt Kongen af Danmark passende Skadesløsholdelse for Kongeriget Norge. Art. 14. Strax efter at nærværende Traktat er underskrevet, skal der umiddelhar og med Hurtighed gives Underretning derom til Generalerne og de respective Armeer, hvorpaa Fiendtlighederne gandske skulle ophøre fra begge Sider, saavel tillands som tilvands. De som i Mellemtiden maatte forefalde, skulle betragtes som ikke indtrufne og skulle ikke foraarsage noget Brud paa denne Traktat. Alt hvad der i Mellemtiden kan være bleven taget fra begge Sider, skal troligen erstattes. Art. 15. Man er imellem de tvende høie kontraherende Parter kommen formelig overeens om, at fra nærværende Traktats Underskrivt, skulle alle Kontributioner, Betalinger af Penge, Reqvisitioner, Leverancer eller Anskaffelser, af hvad Art de end maatte være, ophøre, og at de, som kunne være blevet fordrede før den Tid, ikke skulle vorde indkrævede. Man er ligeledes kommen overeens om, at al privat Eiendom, som har været lagt under Beslag i de vedden Nord=Tydske Armee besatte Provindser, skal gives Eierne tilbage. Dog undtages de Skibe, som tilhørende Undersaatter af Hs. Majestæt Kongen af Sverrig og af Sammes Allierede, maatte være blevet tilbagetagne i Havnene af Hertugdommerne Slesvig og Holsteen, hvilke skulle tilhøre ovennævnte Eiere, der frit og efter eget Godtbefindende kunne disponere over samme. Der skal udnævnes Commissarier fra begge Sider, hvilke, forsynede med giensidige Fuldmagter fra begge de høie contraherende Parter, skulle umiddelbar efter nærværende Traktats Underskrivt overlevere og modtage de befæstede Pladser og de fra begge Sider afstaaede Lande, i Overeensstemmelse med de foregaaende 4de og 7de Artikler; ligeledes besørge Rømningen af Hans danske Majestæts Besiddelser, besatte af den forenede Nord=Tydske Armee. Disse Commissarier skulle i Mindelighed komme overeens om alle de Punkter, som her ikke kunne særskilte berøres. Der er imellem de to høie kontraherende Parter bleven fastsat som ufravigelige Grundsætninger for bemeldte Commissariers Handlemaade og Virkekreds 1) At Hertugdømmet Slesvig, deri indbegrebet Fæstningen Friederichsort, skal umiddelbar efter nærværende Traktats Underskrivt, rømmes af de allierede Tropper. 2) At fra samme Tid skulle de allierede Tropper begynde efterhaanden at rømme Hertugdommen Holsteen med Undtagelse af de Tropper, der høre til det Korps, der blokerer Hamborg, saaledes at hele Hertugdommet Holsteen kan umiddelaar efter nærværende Traktats Rattsikationer være rømmet af de Allierede og igien være overleveret til Hs. M. Kongen af Danmarks Tropper. 3) At Fæstningen Glæstadt skal rømmes og overleveres H. M. Kongen af Danmarks Troppe, umiddelbar efter at denne Souverains Natification af nærværende Traktat er udvexlet mod H. K. H. Kronprindsen af Sverrigs foreløbige Ratification under Forventelse af Hans Majestæts Kongen af Sverrigs. 4) At, som en Følge af de gjenoprettede venskabelige Forhold mellem de tvende Magter, skulle de svenske Tropper, som forblive i Hertugdømmet Holsteen lige til dets Rømning, i dette Mellemrum strax betale alle deres Fornødenheder i Overeensstemmelse med en særdeles Overeenskomst, der til denne Hensigt skal træffes med de danske Autoriteter. Dog kunne disse ligesaa lidt nægte deres Medvirkning og Bistand til at forsyne Tropperne med det Fornødne, som Hine kunne giøre nogen direkte Reqvisition af hvilkensomhelst Natur hos Jndbyggerne. 5) At de svenske Tropper skulle umiddelbar efter nærværende Traktats Underskrivt gaae ind i Norge og besætte de derværende faste Pladser. H. M. Kongen af Danmark forbinder Sig til, i denne Hensigt at give de fornødne befalinger paa den Maade, som den i følgende Artikel nærmere er bestemt. 6) At svensk Pommern og Øen Ryggen skulle rømmes af de svenske Tropper og overgives H. M. Kongen af Danmark, naar Fæstningerne Frederikshald, Kongsvinger og Frederiksstad i Norge ere blevne besatte af svenske Tropper. Art. 16. For at lette Udførelsen af den foregaaende Artikel, forpligte H. M. Kongen af Damark og H.M. Kongen af Sverrig Sig giensidigen paa den mest forbindende Maade til strax efter nærværende Tractats Underskrivt at udstæde Proclamationer til Jndvaanerne i de fra begge Sider afgaaede Lande, som underrette dem om den Forandring, som er foregaaet i deres Stilling, løse dem fra deres Troskabsted og indbyde dem til med Rolighed at modtage deres nye Souverainers Tropper som maatte komme ind i deres Land De tvende høie contraherende Parter skulle til samme, Tid give de fornødne befalinger til de giensidige saaen militaire som civile Autoriteter med Hensyn tilOverleverelsen af Fæstningerne. Establissementer af: hvilketsomhelst Navn eller Egenskab; ligeledes af Kronens Eiendomme og Tilliggender uden nogen Undtagelse og saaledes, at det afstaaede Land gaaer roligen og ganske over under den nye Souverains Herredømme. De høie contraherende Parter skulle umiddelbar tilbagekalde fra de afstaaede Lande deres General=Gouverneurer og andre offentlige ikke indfødte Embedsmænd, som ikke ville beslutte sig til at forblive under den nye Regiering og skulle i Almindelighed tage de mest passende Forholdsregler, som staae i deres Magt, for at forekomme al Forhaling i Udførelsen og Brud paa Bestemmelserne af nærværende Tractat. Art. 17. Krigsfangerne skulle giensidigen sættes i Frihed uden nogen Undtagelse og uden Hensyn til Forskiellen i Antallet. De skulle frigives i Masse i den mueligst korte Tid paa eet eller flere passende Steder af de giensidige Grændser og erholde alle de Lettelser, som Gienoprettelsen af godt Naboskab fører med sig fra Regieringens Side i det Land, hvor de have været tilbageholdte, Denne skal ogsaa bære Udgivterne af deres Transport lige til det Sted, hvor Udvexlingen skal skee. De to Regieringer giøres ansvarlige for Betalingen af den Gield, som Krigsfangerne kunne have gjort paa de Steder, hvor de have været tilbageholdte. Regningerne derover skulle giensidigen afgives inden en Tid af to Maaneder efter Undertegnelsen af nærværende Fredstractat og betales saasnart skee Art. 18. Det Beslag, som ved Krigserklæringens Udstædelse er bleven lagt paa de to Souverainers giensidige Undersaatters faste og løse Eiendomme, saavelsom den Embargo, der er bleven lagt paa deres Skibe, i de to forskellige Landets Havne, skal hæves fra den Tid af, da denne Tractat er ratificerrt. De giensidige Undersaatteres Fordringer, hvis Forfølgelse for Domstolene er ved Fredsbruddet bleven udsat, skulle fra dette samme Øieblik af paa nye indledes. Art. 19. H. M. Kongen af Sverrig frasiger Sig, til Fordeel for Hans danske Majestæt alle Reklamationer i Anledning af de ved danske Kapere siden Freden til Jønksping indtil Begyndelsen af nærværende Krig og bragte svenske Skibe og Ladninger. Art. 20. De Nørste, der for nærnærende Tid befinde sig i Danmark, og omvendt, de Danske i Norge, saavelsom de Pomeraner, der befinde sig i Sverrig og de Svenske i Pommern skulle have fuld Frihed at vende tilbage til deres Fødeland og raade over deres rørlige og urørlige Gods, uden at betale nogen Udførsels-Told eller andensomhelst Afgive, der i denne Henseende maatte være paabudet.