Berlingske Tidende, 1831-05-31
Jtalien. Turin, den 10de Mai. - Da Sardiniens afdøde Konges Carl Philip's Privatkasse, efter den ny Konges, Carl Alberts, befaling blev undersøgt, fandt man der ti Mill. Fr. i Guld, som den afdøde Konge i August Maaned f. A., af Frygt for den Franske Juliirevolutions muelige Følger, havde taget ud af Skatkammeret. Den ny Souverain lod strax denne Sum bringes tilbage derhen. - Man taler her almindeligen om, at en Sardinisk Prindsesse skal formæles med Kongen af Neapel, Neapel, den 13de Mai. - Vor unge Konge vedbliver at gjøre sig elsket. Enhver Undersaat uden Undtagelse er det tilladt, personlig at foredrage Kongen sit Anliggende. Dette er noget i Neapel hidtil ganske Usædvanligt. Der var en Tid, da man ikke noksom kunde rose den Charakteerfasthed og Consequents, som Hertug Frants IV. af Modena, der under ingen Betingelse vilde hylde den frygtede Napoleon, lagde for Dagen; den energiske Selvfornægtelse, hvormed han i hiin Europa saa dybt nedværdigende Periode bragte sin Overbeviisning om det Bedre ethvert Offer, betragtede man som en Herold, der bebudede, at Orden og Ret vilde vende tilbage; man berømmede de jydske Elementer i Esternes Tænkemaade og dvælede med Kjerlighed ved den store Marie Theresias Sønnesøn. Frants IV. er endnu den samme, som han før var, men den offentlige Mening er ikke meere den samme. Historien skal paatage sig hans Forsvar mod mange af Dagens grove Usandheder. -J offentlige Blade omtales en Grev Regio, der siges at have bragt Hertugens Sag de største Offere, men, fordi han understod sig til at bede for sin Søn, som havde været indviklet i en offentlig Tvist, blev sat i Daarekisten. En latterlig Fabel. En Grev Regio har aldrig været blandt Hertugens Omgivelser. - Efterretningerne i Galignanis Messenger, der ogsaa ere gaaede over i tydske Blade, indeholde lutter Calumnier. Et Calderarisamfund har aldrig fundet Sted i Moden. Om denne Ordens Angreb paa fredelige Borgere kunde blot Parisiske Blade drømme efter en Spektakelaftens tumultuariske Scener. I en saadan Drøm burde ikke heller det udenfor det Hertugelige Pallads opreiste Skaft, fattes; men et saadant har aldrig været til; paa dette have efter hine Fortællinger allerede Tretten Mennesker mistet Livet; ikke een eneste Oprører er hidtil bleven henrettet. Menottis Huus staaer endnu paa det samme Sted; Hertugen har aldeles ikke tænkt paa at lade dette Huus, hvorfra den Modenesiske Revolution egentlig er udgangen, nedrives. At det Østerrigske Militær af Nysgjerrighed trængte ind i dette Huus, der var det betegnet som Oprørets Focus; at ved denne Leilighed nogle Stole og Borde ere kastede omkuld, og nogle Speile beskadigede; - Sligt maatte naturligviis frappere Franske Journalister, der vare Vidner til den Staansel, hvormed Pariser=Pøbelen saae sig omkring i det Erkebiskoppelige Palais. - Ogsaa det Hertugelige Decret imod Jøderne af 22de Marts d. A. er urigtigen meddeelt. Det lyder saaledes: Frants IV. etc.. Den Adfærd, som største Delen af de i vore Stater boende Jøder, under den kortvarende ved en nederdrægtig Sammensværgelse fremvirkede Revolution, lagde for Dagen, har tilfulde overtydet os om, hvor uværdig denne i vore Stater blot tolererede Nation er til den Beskyttelse, som den her i saa mange Aar har nydt, og at den tvertimod fortjener en Behandling, der svarer til den Tænkemaade, som den ved hiin Leilighed har røbet; thi befale Vii: "1) Alle de Concessioner, som af Os siden Aaret 1795 ere Jøderne forundte, tilbagekaldes herved. 2) Jødesamfundet i vore Stater skal aarligen erlægge 20,000 Franker til vor Finantskasse; i Øvrigt skal enhver Jøde og enhver Jødinde, som lader sig see udenfor Jødegaden (Ghetto), bære et Tegn, hvis nærmere Bestemmelse Vi forbeholde os, at de af Enhver kan kjendes som Jøder. 3) For at lette Vore kjære Undersaatter de Byrder, som det lidte Tak og de store Bekostninger, som den sidste Revolution anlediger, skulle Jødemenighederne i begge Provindserne Moden og Regi inden et Aars Forløb betale 600,000 Fr. til Statskassen, at hvilke 1/2 Deel erlægges strax, og 100,000 Fr. hver tredie Maaned, som Straf for Jødernes troeløse Opførsel under de sidste revolutionære Begivenheder." - Jøderne ville sende en Deputation til Paris, for at gjøre Forestillinger imod denne Anordning, men slig Appellation til en fremmed Magt imod deres souveraine Landsherres Villie kan ikkun tjene til at forværre deres Sag. Dog bør til nogenlunde Undskyldning for dem bemærkes, at de under Revolutionen stode, saa at sige, mellem Kniv og Væg og uden Tvivl vilde være blevne hængte af Jnsurgenterne, dersom de havde viist Gjenstridighed mod disse.