Aalborg Stiftstidende, 1841-01-23
J Fredags feiredes i Helsinger ved et Festmaaltid Valget af Byens nye Stænderdeputerede, Skibsclarerer Kirck, og Suppleant, Kammerraad Schmidt. - Efterat Kongens og Kronprindsens Skaaler vare udbragte af Præsidenterne, Grossererne Borties og v. Mehren, bleve den Deputeredes og Suppleantens Toaster proponerede af Borgercapitain Hansen og Bager Jensen, og optagne med det meest levende bifald. Grosserer Borries yttrede derpaa, at de hidtilværende Stænderforsamlinger vel ingenlunde havde fyldestgjort Folkets Ønsker, men at de dog havde lagt Grunden til Nationens politiske Udvikling, og foreslog derfor et Hurra for Stænderinstitutionen og dens fremtidige Uddannelse. Efter en Toast af Toldkasserer Schmidt for Communernes Frihed og Selvstændighed, udbragte Borgercapit. Hansen en Skaal for den Deputerede Orla Lehmann, som ogsaa var tilstede. - Denne takkede for dette, som foralle de andre Beviser paa Velvillie, som Helsingørerne i den sidste Tid havde givet ham. Han tilstod, at han med Stolthed havde glædet sig ved den Tanke, muligen at komme til i Stænderne at repræsentere en By, som ikke blot i Rigdom og Dannelse stod øverst blandt de danske Kjøbstæder, men som troligen bevarede Mindet om Danmark fordums Høihed, idet de Magter, der ellers kun lidet syntes at paaagte vor Stat, her bøiede sig for dettes Flag, den By, som tillige bar i sig Forsættelsens Fylde, idet Helsingør, denne Magnet, der uden Misviisning pegede mod Norden, var Broen, det forbindende Mellemled imellem os og det store skandinaviske Fædreland, hvortil alle Fortidens Minder henviste, hvorfra alle Fremtidens Forhaabninger tilvinke os. Derfor syntes det ham en skjøn Lod, at kunne kalde sig Repræsentant for Helsingør, og det tyktes ham, at der maatte ligge en særegen Kraft deri, dersom han i Roeskilde havde kunnet møde fra Hamlets gamle Stad med det Vidnesbyrd: there is something rotten in the state of Denmark, Denne Ære havde Helsingørerne nu overdraget til et Par hæderlige Mænd af deres egen Midte, som ved deres Færd vilde retfærdiggjøre den dem viste Tillid. Han ønskede dem tillykke til den store politiske Lære, de paa en anskuelig Maade havde erhvervet dem, at betingelsen for deres Magt, det var Enighed, Eendrægtighed, Sammenhold, Fælledsaand, Denne store Opdagelse bad han dem vel at tilegne sig, og at gjøre den frugtbringende i det Smaa, som i det Store. Og tillige bad han dem ikke at glemme, at en urokkelig, en aldrig vaklende Fasthed vel lod sig forene med Mildhed, Billighed og Fredsommelighed imod Andre. Denne Byes af Samme velfortjente og med Rette afholdte Borgemester havde ved det nys afholdte Prøvevalg yttret, at det var om Principer, ikke Personer, hvorom her stredes; disse Ord maatte han af sit ganske Hjerte gjøre til sine, og i det Haab, at alle de Tilstedeværende vilde gjøre ligesaa, vilde han ønske, at det begyndte Opsving i den offentlige Aand ogsaa her vilde bære gode og velsignede Frugter. - Derefter udbragte Skibsclarerer H. Borries en Toast for de materielle Jnteresser. Den Deputerede Kirck tog derpaa Ordet for at takke Helsingørs Vælgere, hvis Skaal han udbragte, for den ham viste Tillid, ligesom Cand. theol. Lassen til Sindshvile udbragte en Toast for Helsingørs Borgere, der havde foregaaet alle dem, der endnu ikke havde fuldført deres Valg til Stænderforsamlingen, med et saa følgeværdigt Exempel. - Den næste Toast var at Mægler Meyer for Helsingørs Handel og Skibsfart. Kjøbmand Thune foreslog at tomme et Glas for en kjær Ven, som i Alder endnu kun er et Barn iblandt os, men i Kraft har naaet Ynglingsaarene, med det Ønske, at han snart ganske maatte kunne slippe for Ledebaandet, kaste Faldhatten, og i ungdommelig Kraftfylde føre os Maalet imøde, - for den liberale Presse. - Efter en spøgende Undersøgelse om Grunden til Englands Frihed, der sluttede sig til en foregaaende Tale, yttrede Hr. Lehmann den Overbeviisning, at England var Frihedens ældgamle Hjem, rigt paa veiledende Belæring for enhver Nation, der stræbte at tilegne sig dette Gode. Han vilde derfor udbringe en Skaal for OldEngland, og tillod sig dermed at henvende sig til dette Lands Repræsentant, som han saae tilstede i Selskabet. Dette havde glædet ham saa meget mere, som han, der personligen ikke var bekjendt med Byens indre Forhold, havde troet, at de herværende Englændere mere, end ønskeligt, vare tilbøielige til at isolere sig fra deres danske Medborgere, og han hilsede derfor med stor Tilfredsstillelse dette Beviis paa, at, om saadant end tidligere kunde have været Tilfælde, og om end ikke hvert Spor deraf maatte være ganske forsvundet, dog den Erkiendelse, at alle Byens Jndvaanere, som gode Borgere burde have Jnteresse for deres fælleds, for Danmarks Anliggender, havde fundet Indgang og fundet en saa hæderlig Repræsentant. Han bad Selskabet. at acceplere dette glædelige Factum ved en Skaal for England. - Generalconsul Mac Gregor takkede med en Skaal for den danske Konge og den danske Nation. - Skibsclarerer Bay udbragte derpaa følgende Toast for de jydske Stænder: "Mine Herrer, jeg haaber, at De tillader mig, at udbringe en Skaal for Nørre-Jyllands 3die Stænderforsamling, der nu har endt sine mange og vigtige Arbeider - og hvad meer er - endt dem til Folkets Tilfredshed. - Jyderne skulle jo være blinde i ni Dage, siger Ordsproget, men jeg paastaaer, at faae de først Øinene op, saa see de klart, og 10 tilføier: Jyderne sendte Mænd til Thinge, som baade havde en Mening og turde udtale denne - og det sidste vil i vore Tider sige meget. Jeg siger, Jyderne sendte til Viborg, Thing Mænd, som beskyttede Folkets retfærdige Petitioner om Skattebevillingsret og constitutionel Forfatning, Mænd, som med Varme og Klarhed talte mod Pressens undertrykte Tilstand og løftede Stemmen for Ophævelsen af de Baand, som kue den. Hvem i denne Forsamling har ikke i sit Hjerte takket den mandige, frimodige Otterstrøm for hans vakkre Forhold, da Budskabet om Minoritets=Rescriptet naade Stændersalen, Hvem i denne hæderlige Forsamling har ikke i sit Hjerte takket den alvorsfulde, diærve Roulund, der ligesaa nøie bekjendt med Landets Uheld og Lidelser, som gjennemtrængt af Ønsket om at afhjælpe disse, forlangte at see det Document, der beherskede Danmarks Skjæbne i næsten to Aarhundreder os. Hernæst udbragte Hr. C. Ahman en Toast for ærlig Politik. Jdet han udgik fra den Anskuelse: at det Gode altid er klogt, det Slette derimod altid dumt og skadeligt, udviklede han i Korthed, hvorledes den ogsaa maa være gjældende for enhver politisk Bestræbelse, baade med Hensyn til Øiemedet og Midlerne. - Inden Selskabet adskiltes, blev det af det med Fakler tilbagevendende Kaneparti i Baadene, som var foranstaltet af den borgerlige Forening", hilset med et Længeleve for Danmarks Stænder-Jnstitution og for de Deputerede, hvilket blev besvaret af de Tilstedeværende i Festiocalet med et levende Hutra. - De øvrige Skaaler vare: for de fyenske Kjøbstæder, der havde valgt Hr. Lehmann i Bager Jensen, for den oplyste Bondestand (Forstraad Bjørnsen), for Damerne (Kjøbmand Bay. - Slutteligen proponere des at holde politisk Fest den 28de Mai, hvilket vedtoges. Af Skaalen for den 28de Mai og dens Festligholdelse tog Hr. Kirck Anledning til at udbringe en Toast for den (Hels. Av.) 17de Mai.