Aalborg Stiftstidende, 1841-03-27
Det Müller ske Skuespillerselskabs Forestillinger i Haderslev sees - ifølge Dannevirke. - med stigende Jnteresse. Hr. Prinzlau blev i Mandags atter fremkaldt som Theodor Granner i den Usynlige paa Sprogo. Den Samme var efter samme Bl., nær blevet Tilfældet med den nunge, vakkre Hr. Lehmann, der, som Pariserdreng i Stykket af samme Navn, i høi Grad henrev Alle. Pastor J. Kjer i Skorup bekjendtgjør i Randers Avis, i Anledning af er anonymt Inserat, der har været indrykket imod ham: at det staaer enhver anonym og pseudonym Skribent aldeles frit at skrive mod ham og om ham Alt, hvad de helst lyste, ga - hedder det - endog at skjælde mig ud for en Aagerkarl, en Hverkarl, en Bedrager, en Tyven Røver, en Morder og om der er Nogen værre end disse, jeg ændser det aldrig. Men naar man sætter sit Navn og sin Stand underneden, saa kommer jeg. Aalborg, den 27de Marts. Vi omtalte nylig det store Misforhold, der her i Aalborg finder Sted imellem de høiere og underordnede Toldembedsmænds Gageringer, saaledes som disse efter Normalreglementet ere fastsatte. Dog endnu forunderligere og i modsat Retning er dette Misforhold i Hobro, hvor Jnspecteurens og Kassererens Gager ere fastsatte for hver til - 700 Rbdlr., siger og skriver sov hundrede Rigsbankdaler, og Underbetjentenes hver 200 Rbd. hvorhos den tilhaandegaaende Betjent er tillagt 24 Rbdlr.). Hvorledes en Gage af 700 Rbdlr. kan svare til saadanne Embedsmænds Stilling, Functioner og Ansvar, som en Toldinspecteurs og Kasserers, er isandhed uforklarligt. Told og Consumtionsintraderne ved Hobro Toldsted have ifjor udgjort 16985 Rbd. 70 Sk. Et ikke saa ganske lidet Beløb er altsaa gaaet igjennem Kassererens Haand, og da det isærdeleshed er hans Forretning, der er forbunden med Møie og Ansvar, er udentvivl 700 Rbdlr. en forholdsmæssig alt for ringe Gage for en saadan Kasse-Embedsmand, en Gagering, der heller ikke er lidet under hvad hans og Jnspecteurens tidligere aarlige uvisse Fortjeneste har været. Sandsynligviis er den nærværende Gage bleven fastsat efter et Middeltal af Jndtægterne i 1836, 1837 og 1838, men dengang var Hobro endnu kun Consumtionssted og blev først Toldsted fra 1ste Juni 1810, hvilket Aars Jndtægt derfor burde have dannet Maalestok for Gageringen, som da vilde være bleven ei ubetydeligt høiere. Vel er der ved den anmeldte Gage af 700 Rbd. Udsigt til et Tillæg ved Ande len i de 10 pCt. af det Beløb, hvormed Jndtægterne maatte overstige det fastsatte annuum af 6720 Rbd., men desuagtet kan dog den nærværende Gagering ingenlunde naar til dens tidligere Størrelse, efter som nævnte Procent=Andeel ingensinde forhøier Normal=Lønningerne med meer end 1/2 a disses Beløb, og der er dog altid Forskiel i at nyde en efter sit Arbeide og Oppebørslerne afpasset sikker Gage og at denne betingelsesviis maa forhøies i et vist Forhold. Ogsaa i andre Henseender bliver det forunderligt, at de høiere Toldembedsmænd i Hobro ere blevne saa ringe aflagte, naar man erfarer, at Samme i Mariager ere tilstaaede en ligesaa stor Gage lia Kassereren endog givet et aarligt personligt Tillæg af 44 Rbd.), uagtet annuum for Mariager kun er 3008 Rbd., altsaa ikke det Halve af annuum for Hobro. En anden saadan Besynderlighed bliver det ogsaa, at Toldkasserer-Embedet i Stege see Ny Coll. Tid. Nr. 1 for d. A.) er opslaaet vacant med 950 Rbd. i Gage, uagtet Kassereren der kun har at stille 100 Rbd. meer i Caution for Oppebørslerne end hans Collega i Hobro. - Somdet viser sig, ere altsaa i Hobro Underbetientene forholdsviis bedre aflagte og have nydt en Faveur, som deres Stilling vist forøvrigt ogsaa kunde giøre Fordring paa, idet deres hidtil havte Gage af 175 Rbd. er forhøiet til 200 Rbd. og ved Andelen i Procenterne af 6000 Rbd. Toldindtægt over annuum kan naae til 266 Rbd. 32 s. som for dem bliver marimum. Ved Siden heraf bliver altsaa de høiere Toldembedsmænds Gagering i Hobro saare ringe og isandhed under hvad Mænd i den Stilling synes at kunne have billigt Krav paa, selv uden at man seer hen til det enorme Misforhold imellem disse Embedsmænds Lønninger og deres Collegers i Aalborg og andre større Stæder. At disse Misforhold i Gageringene maae udjævnes, er vistnok et almindeligt Ønske, som ogsaa igjennem Stænderne har fundet sit Organ. Under de nærværende høit gagerede Toldembedsmænds Functionstid kan vel vanskeligt nogen Forandring til det Bedre ventes, thi endskjøndt disse have erholdt deres Embeder med den Clausul i deres Bestallinger, at maatte underkaste sig mulige Forandringer i deres Gagering, vilde det dog synes temmelig ubilligt, om Mænd, der i en Række af Aar have nydt en Embedsindtægt, og ere blevne vante til at betragte denne som vedvarende, heri skulde lide noget Afdrag. Eftersom Vacance i disse Embeder imidlertid efterhaanden indtræder, er det at vente at den herved vindende Statsindtægt vil blive anvendt til at cumulere de forskjellige andre fortiden altfor lavt ansatte Embedsmænds Gageringer.