Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-07-29
Marskal Lauriston, som skal beleire de nordlige Fæstninger, havde d. 12te Juli endnu ikke forladt Bajonne. Endeel af hans Tropper ere endnu ikke ankomne dertil. Ogsaa formoder man, at Commandanterne i Fæstningen ville med Tiden forandre deres Sindelag og gaae over til det Kongelige Partie. Men endnu er det ikke skeet, og Garnisonen i St. Sebastian har den 9de giort et meget heftigt Udfald, ogsaa skal det have lykkedes Garnisonen i Pampelona ved et Udfald at have bragt heele Høsten af Omegnen ind i Fæstningen. J Cadix skal Tilstanden være meget urolig. Man siger, at de bekiendte Republikanere Calatrava og Romero Alpuentes have forladt Staden. Galliano og Arquelles skulle staae i Spidsen for det ubøielige Parthie i de Cortes Forsamling; men Exministeren Gasco for det Moderate. Det er neppe troeligt hvad der fortælles i de Franske Blade at Militser skulle have udraabt i Cadix, Kongen døe! Om den Dals nærværende Tilstand, hvori det i Oldtiden saa berømte Theben ligger. (Oversat af det andet Bind af det store Franske Værk og Ægypten).(Fortsættelse). Lader os nu begive os i Midten af de Ruiner, som anmelde sig ved en saa imponerende Tilgang. Man kan ikke afholde sig fra at beundre Landskabets Rigdom, Contrasten imellem disse faldefærdige Hytter og disse store Monumenter, de afvexlende Virkninger af disse Palmelunde, som danne saa maleriske Grupper med Ruinerne, Træernes lysende Grønhed i Modsætnig til Architecturens glimrende Skiær. En Mængde af Smaaehøie af Gruus, som ere udbredte overalt, og ere af forskiellig Høide, forandre Udsigterne for Tilskueren, forevise ham ved hvert Skridt nye Prospekter, som alle have en fær egen Jnterresse. Ved den nordlige Udkant af denne Tilgang af Sphinter og paa den høire Sidelsees store Jndelukker. af raae Teglsteen, hvor man bemærker Levninger af Templets og Pallastets Porte, tæt sammenstaaende Ruiner af omkastede Colosser, og siddende Statuer, af sort Granit, som vare opdyngede med Ødselhed paa eet Sted, endelig store Bassins hvori Nilens Vand sier ind under Oversvømmelsen. Fra Sphin Alleen, som fører til Lougfor, kommer man, naar man dreier lidet af til Venstre til en meget bred Tilgang, som ganske bestaaer af siddende Værer, hvilende paa Fodslykker, og ved hvis Udkant der sees en Triumphport af den eleganteste Proportion. Alle disse Bygninger staae foran et Tempel, som i alle sine Dele bærer Præget af den største Ælde, og desuagtet er det opført af Brudstykker af andre Monumenter. Man beundrer de store og smukke Linier i dets Architectur, og de mærkværdige Virkninger af Lyset, som deres oven til bedækkede Portikus frembringer. Man maae ikke vente at finde der de Græske Bygningers lette og elegante Former; dets Colonner have kun liden Reisning; men deres Proportion selv giver Bygningen en alvorlig Charakteer, som udgjør dens Fuldkommenhed. Det Mørke, som hersker i hele det Jndvendige af dette Tempel bliver ligesaameget frembragt ved det, at Solens Straaler ikke kunne paa en lodret Maade falde derind, som ved Murenes fortagtige Farve. Det forøger Virkningen af Monumentets massive Architectur. Hvilken mærkelig Contrast imellem denne Bygning og det lidet Jsis Tempel, som staaer tæt derved. Formedelst det glimrende Skiær af de Stene, hvoraf det er bygget, skulde man sige, at det var nyeligt udgange fra Konstnerens Haand, og desuagtet ere Aarhundrede henvundne efter dets Opbyggelse. Den gamle Tempel har billedhuggerarbeider, som synes at bebude Konstens Barndom. Jsis Templet har derimod Basreliefs, som ere udførte med megen Fuldkommenhed.