Berlingske Tidende, 1794-08-15
Paris, den 28de Julii. Convents=Forsamling i Gaar vil være en af de merkværdigste i Frankrigs og hele Europas Historie. St. Just vilde i Velfærds Commissionens Navn aflegge en Beretning, men han blev afbrudt af Tallien, Bourdon og Billand de Varen, nes, som kaldte Roberspierre, St. Just og Couthon Tyranner og Catiliner. "Folket, føyede de til, er endelig kied af eders Herredømme; det vil ligesaa idet et Triumvirat, som en Ty an eller Konge; Sløret maa trækkes op a." Hele Conventen biefaldt Talliens, Bourdons og Billands Mening, og Forsamlingen endtes efter en heftig Discussion dermed, at begge Robertspierrerne, Couthon, St. Just, le Bas, Henriot, Dumas, Præsident i Revolutionstribunalet, Nicolas, Pire, Mairen i Paris, og andre bleve sendte i Arrest. Man var den hele Nat paa Benene, og det hele Municipalitæt blev erklæret fredløst. Disse Arresteringer ere foranledigede ved heftige Taler af Robertspierre mod Couvernementet og ved en af Barrere i Velfærds- og Sikterheds=Commissionens Navn aflagt Beretning. Da Arrestanterne bleve førte til Palladset Luxemborg, fandt de Leilighed til, at undvige, og begave sig paa Raadhuset, hvor Municipalitetet erklærede sig for dem. Dette brækkede op med Artillerie mod Conventen. Men Conventen stillede sig i Spidsen af Folket, og erklærede Municipalitetets Medlemmer for fredløse. Da Artilleristerne og Nationalgarden, som Municipalitetet havde paa sin Side, saae, at Conventen havde den største Deel af Folket paa sin Side, trak de sig tilbage, og Municipalitetet vendte tilbage til Raadhuset, hvilket man beleirede og uden megen Modstand, indtog. Robertspierre den ældre har, som det heder, vil let skyde sig selv, men Skuddet traf ikke. J Dag ere begge Robertspierrerne, Conthon, St. Just, le Bas, Henrio- og det hele Municipalitet bleven henrettet ved Guillotinen. Nogle mene, at den forrige Abbe Sieyes, som adskillige hvide for den, der hidtil har ved Robertspierre spilt Hovedrollen i Conventen, befinder sig ogsaa blandt de Guillotinere de, hvilket man dog ikke kan melde med Vished. - Nu er Alt roeligt i Paris. - Man er meget nysgierrig efter at vide, hvilke Følger Robertspierres og hans Tilhængeres Henrettelser vilde have ved Armeerne. De kunne maaske blive vigtige, da adskillige commanderende Generaler vare det henrettede herskende Parties Creaturer. De ovenmeldte Personers Arresteringer skedte, efterat Barrere Dagen tilfor havde ført Oldet i Conventen, angaaende alle nødvendige Anstalter. Conventen lod derpaa ogsaa, i Velfærds= og Sikkerheds Commissionens Navn, decretere følgende Proclamation. - National Conventen til det franske Folk "Borgere, midt under de meest udmærkede Seire truer er nye Fare Republiken. Den er saa meget farligere, da Tænkemaaden er rystet, og en Deel af Borgerne lader sig ved Overvægten af nogle berømte Navne føre i Afgrunden. Conventens Arbeider ere frugtesløse, og Armeens Mod bliver til ommer grønnem sens Fædrenelandet veie op mod hverandre. Personlige Lidenskaber have indtaget den almindelige Velfærd Sted, nogle Hoveder af den bevæbnede Magt synes at true National=Autoritæten. Revolutions=Regieringen, som Frankrigs Fiender hade, er angrebet midt iblant os. Den republikanske Magts Former ere nær deres Undergang, Aristocratiet synes at triumphere, og Royalisterne ere færdige at træde frem igjen. Børgere, ville i paa een Dag tilintetgiøre 6 Aars Revolution, Opofringer og Mod, Ville i vende tilbage under det Aag, som i have sønderbrudt, Visselig ikke. Conventen skal ikke ophøre, at vaage for den offentlige Frieheds Rettigheder. Den indbyder altsaa de parisiske Borgere til, at hielpe den med sin Forbindelse, sine Jnsigter og sin Patriotisme for Vedligeholdelsen af de kostbare Deposita, som af det franske Folk ere betroede Staden, og især at bevogte den stedse ærgierrige og ofte usurverende Militairmagt. Friheden er intet i det Land, hvor de Militaire befale over Borgerstanden. Dersom ikikke forene eder med Conventen, saa ere Magtens Grene uden Subordination, og Armeerne uden Bestyrelse. Seirvindingerne blive en Svøbe, og det franske Folk er udsat for indvortes Uenigheders hele Raserie og Tyrannernes Hevn. Hører Lædrenelandets Røst, i stedet for at forene eders Raab med de Jldesindedes, Aristokraternes og Folkets Fienders, og Fædrenelandet skal nok engang være frelst. (Der blev beordret at dette skulle forsendes til Armeerne og alle Borgerforsamlinger.