Viborger Samler, 1842-07-23
Jndenlandske Efterretninger. Roeskildske Stænder. Til Medlemmer af den nedsatte Comitee ang, nærmere Bestemmelse til den fra 1ste Juni 1814 i Kraft trædende nye Skyldsætning valgtes: Etatsraad Estrup, Kmherre Scavenius, Kammerraad Drewsen, Prof. Ussing og Proc. B. Christensen. Commissarius, har endvidere forelagt Forsamlingen: 1) Udkast til en Anordning, indeholdende nærmere Bestemmelser af Reglerne for Erhvervelsen af Forsørgelsesret i en Commune. (Comitee Provst Plesner, Canc. Feddersen, Amtmand Tillisch, Kammerraad Wilhelm og Kmherre Neergaard; 2) Udkast til en Placat indeholdende nærmere Bestemmelser af Fogn, 3die Juni 1796, § 42. (Comitee: Kmherre Moltke, Proc. Christensen og Prof. Ussing); 3) Udkast til en Forordning for Danmark, med Undtagelse af Bornholm, angaaende Bom indretningens Ophævelse uden for Kjøbenhavns nærmeste Omegn, og Jndførelsen af Veirenge af de under Befordringsvæsenet hørende Befordringsmidler, med mere. (Co milde: Agent Lund, Forvalter Lund og Justitsraad Povelsen); 4) Udkast til en Forordning, betræffende en forøget Flytningstrihed for de Værnepligtige. (Comitee: Kmberre Abrahamson, Amtmand Tillisch og Justitsraad Harhoff, 5) Udkast til en Placat ang, Organisationen af en Lægdsindretning i Danmarks Kjøbstæder med Undtagelse af Kjøbenhavn. (Comitee: Kmherre Abrahamson, Justitsr. Harhof- og Amtmand Tillisch, 6) Udkast til en Anordning, betræffende Collisioner imellem Udlægshaveres Ret i Løsøre. (Comitee: Prof. Ussing, Prof. Larsen og Kmherre Molike; 7) Udkast til en Forordning om Frikjørselsvæsenet i Danmark. (Comitee: Kmherre Neergaard, Sognefoged P. Jørgensen, Cancellieraad Haastrup, Kammerraad Drewsen og Grev Ahlefeldt); 8) Udkast til en Anordning ang. et nyt Ligningsforhold for Fordelingen mellem Kjøbstæderne af de disse paa hvilende Byrder. (Comitee: Etatsr. Stenfeldt, Agent Bruun og Proc. Nye) – Af private Andragender vare i det sjette Mede indkomne: Etatsraad Neergaard: Forslag til Oprettelse af Amtslaanetond. Etatsraad Stenfeldt: Andragende fra Kirkebetjentene og Skolelærerne i Helsingør, angaaende det Afbræk i deres lovlige Jndtægter, som de lide derved, at den største Deel af de Offerpligtige ei yde deres Høitidsoffer. Som bekjendt er enhver Bornholmer Soldat, hvis han ei har en eller anden offentlig Bestilling, og Tjenestetiden ophører egentlig først med Livet. Kost og Klæder forskaffer Soldaten sig selv, og at han ingen Løn nyder, er en Selvfølge (kun endeel Officierer nyde en ringe Gage); derimod faaer han Vaaben og Ammunition af Staten. Hver Mand havde forhen sine Vaaben i sit Hjem, for altid at have dem paa rede Haand; men i de sidste Aar ere Bornholmerne blevne afvæbnede og Vaabnene bragte paa Magazinerne, som maae ombygges. for at kunne rumme dem. Man har altsaa det Særsyn, paa Bornholm at see Soldater blot bevæbnede med Patrontasker (de, der staae paa Post, gjøre en Undtagelse), hvilket giver Anledning til mange Drillerier og har udbredt en almindelig Misfornøielse, da Bornholmerne næsten ansee det som et Angreb paa deres Ære, at berøves deres Vaaben, især da de aldrig have misbrugt dem. - En Bornholmer, som fortæller Dette i Fædrelandet, i den Hensigt at fremkalde Kyndiges Dom over denne Gjenstand, yttrer meget rigtigt: at ved bestandig at have Gevær hos sig, lærer man at omgaaes med det, og at der gives mange Leiligheder til at øve sig i Skydning, og som heller ikke blive ubenyttede af Bornholmerne. Kommer man derimod ikke i Berøring med Geværet, oftere end 3 a 4 Dage aarlig paa Exerceerpladsen, bliver man næppe en øvet Skytte, og Jngen vil dog sikkert nægte, at de Soldater maae være de bedste at føre imod Fienden, der skyde bedst, hvorimod man vistnok kun er daarlig tjent med de Soldater, der ei forstaae at skyde, om end deres Vaaben ere nok saa blanke og pæne. Ved idelig at færdes i Vaaben vækkes den krigerske Aand, hvorimod Historien noksom viser, at den i modsat Fald tabes.