Viborger Samler, 1849-06-23
Ringkjøbing, den 21de Junii. Det vil være i Læsernes Erindring, hvorledes den fjendtlige Overgeneral Hr. v. P. havde til forskjellige Tider gjort Reqvisition hos vor Amtmand, at levere her af Amtet, og at den sidste Reqvisition lød paa et betydeligt Antal fede Stude og Flesk, Disse Reqvisitioner havde Amtmanden stedse nægtet at kunne levere, fordi hans Regjering havde forbudet ham det, saalænge Amtet ikke var occuperet af Fjenden, og selv i dette Tilfælde, da kun at udskrive hvad den fjendtlige Styrke behøvede til dens Fornødenheder. Reqvisitionerne var ledsaget med den Trudsel, at dersom de ei bleve syldestgjorte, vilde der blive sendt Execution derpaa i Amtet. En saadan Trudsel har det behaget Hr. v. P. - disse Dage at fuldføre ved en Commando bestaaende af 740 Mand, under Anførsel af den her paa Vesteregnen bekjendte Oberstlieutenant v. Brinkmann, og neppe kunde Overgeneralen finde en værdigere Anfører for en Commando, der havde en saadan Bestemmelse. Denne Commando ankom til Skjern Sogn i Bølling Herred Fredagen den 15de De, ved Middagstid og lod Herredsfogden kalde, hvorefter han foreviste Overgeneralens Ordre, at han skulde gjøre Holdt i Skjern og af Bølling Nørre Herreder udskrive 1000 fede Stude og 10,000 Pd. Flesk, hvorhos Hr. v. Brinkmann opfordrede Herredsfogden tilat udskrive denne Reqvisition og levere den strax, samt tilkjendegav ham, at dersom det Reqvirerede ikke blev leveret inden 8 Dage, i hvilken Tid man maatte underholde ham og hans Commando, saa havde han Ordre ligefrem at føre ham som Arrestant til Overgeneralen i Horsens, hvorefter han skulde til Amtmanden, for at gjøre det samme ved ham. Herredsfoged Jansen tilkjendegav Hr. v. Brinkmann, at han hverken kunde eller vilde udføre en saadan Reqvisition, ikke aleneste fordi et saadant Antal fede Stude og et saa stort Qvantum Flesk ikke engang efter hans Overbeviisning fandtes i hans Jurisdiction, men fordi han af sin Regjering var det forbuden, Det blev imidlertid af Hr. v. Brinkmann bestemt, at der næste Dags Morgen skulde udgaae tvende Commandoer, een til hvert Herred, og befalede han Herredsfogden og dennes Søn, der er Fuldmægtig hos ham, at følge med disse Commandoer. - Om Løverdag Morgen umiddelbar som Commandoen skulde afgaae modtog Herredsfogden fornyet Ordre fra Amtmanden, at han ikke maatte reqvirere noget uden til Fortæring paa Stedet og at han maatte underkaste sig den Ubehagelighed at lade sig arrestere. Med denne sin Overøvrigheds Ordre gik Jansen, til Hr. v. Brinkmann og tilkjendegav at han ikke fulgte med, hvorimod han bad, at den anden Deel af Overgeneralens Ordre, nemlig at blive ført som Arrestant til Horsens, maatte blive udført mod ham. "Aa jo!" svarede Hr. v. Brinkmann, dette skal ogsaa skee; men De- og Deres Søn skal nu først som Arrestanter følge med paa Execution". Dertil har de jo Magt svarede Jansen, men jeg vil sige dem, Hr. Oberstlieutenant, at paa ethvert Sted, man fører mig ind, erklærer jeg til min Jurisdictions Beboere, at jeg kommer som Arrestant. En kongelig dansk Embedsmand maatte nu, fordi han var sin Regjerings Ordre lydig, lide den ydmygelse, at blive bortført som Arrestant mellem tvende Soldater for at see paa hvorledes Beboerne i hans Jurisdiction skulde plyndres. Umiddelbar efter at Commanden var sat i Gang, blev der commanderet holdt", og dens Fører, Hr. Capt. v. Dor ring, tilkjendegav Herredsfogden at Oberstlieutenanten vilde tale med ham. J en noget afsides liggende Rugager tiltalte han i Overværelse af nævnte Capitain den gamle 60-aarige Jansen saaledes: Hr. Herredsfoged, jeg er en gammel Mand, og De er en gammel Mand; men jeg forsikkrer Dem, saavist der er en Gud i Himlen, jeg lader Dem prygle dersom De ikke paaviser, hvor de fede Creaturer ere. "Nei, svarede Jansen, det gjør De ikke Hr. Oberstlieutenant; men jeg hverken vil eller kan paavise fede Creaturer." Yderst opbragt gjentog han sin Trudsel flere Gange, og fik bestandig det samme Svar, hvorpaa Commanden afgik. Det viste sig nu snart hvorledes Overgeneralens Ordre, at udskrive fede Stude og Flest, blev udført. Ethvert Huus blev af Soldaterne gjennemsøgt. Alt Flesk blev taget indtil Stykker paa 2 a 3 Pd. Enhver Beboer blev befalet at drive sine Creaturer hjem. Alt hvad der ei var Malkekøer blev nu taget for at drives til Oberstlieutenantens Qvarteer i Skjern. Da deriblandt de først tagne Creaturer ikke var en eneste feed Stud, men de alle bestod af gamle magre Trækstude og magert Ungqvæg fra 1 1/2 Aar gammel, gjorde Jansen Capitainen opmærksom paa, at Oberstlieutenantens Ordre gik kun ud paa fede Stude. Ja svarede han, men De har hørt at Oberstlieutenanten befalede mig at tage Alt. Saaledes fortsattes Executionen igjennem Skjern, Borris, Faste Sogne i Bølling Herred, og Egvad og Lønborg Sogne i Nørre Herred. J Begyndelsen vare Officiererne selv med ved Executionen, men da dette blev dem umulig i de vidt beliggende Sogne, blev enkelte Afdelinger Soldater, 3 til 6 Mand, udsendte paa Vogne og disse kunde foretage Execution paa egen Haand. Hvorledes det blev udført, kan man vel tænke sig. Naar de kom med caprede Creaturer og et Stykke Flesk skulde man have tænkt det var en overvunden og til Fange tagen Fjende, saaledes straalede Glæden af Alles Ansigter. Paa denne Maade blev nu Executionen fortsat indtil Aften og man sammenbragte omtrent 150 Creaturer. Af Flesk blev der taget hos en Proprietair Tranberg paa Lønborggaard omtrent 70 Lspd. og hos Handelsmand Chr. Toft i Borris omtrent 50 Lspd., men forøvrigt neppe 1000 Pd., bestaaende for størstedelen af Stumper og Stykker. Det var bestemt at saaledes næste Dag et lignende Tog skulde ud; men om Aftenen maa Commandoen have faaet en ubehagelig Tidende eller Forudfølelse af vore brave Troppers Nærmelse; thi over Hals og Hoved blev givet Ordre til Opbrud, og de fra Executionen hjemkomne Commandoer levnedes neppe Tid til at spise deres Mad, hvorefter de retirerede til Tarm 1/2 Miil sønden for Skjern, efterat de havde afkastet en Deel af den store Broe. Alle Creaturer bleve medtagne, uagtet der ikkun befandtes mellem dem 12 a 14 fede Stude tjenlige til Slagtning. Det er jo rimeligt, at et saadant for enhver ærekjær Soldat vanærende Tog maa aldeles demoralisere dem, og man kan derfor ei undres over, at deres egne Handlinger bære samme Præg, som de, de befales at udføre. De stial og plyndrede for egen Regning, saa godt de kunde. Det var ei alene Fødemidler de plyndrede; men alt andet de kunde tage og nogenlunde skjule. Hvorledes saadant kunde skee, er ei at undres over, naar man veed, at da et Jndbrudstyveri blev anmeldt for Hr. v. Brinkmann, svarede han jo den Bestiaalne: "Kan de paavise mig hvem der har gjort det, skal han blive straffet", og da en ny Anmeldelse om et andet Tyveri blev gjort for Hr. Brinkmann, lod han give Ordre til at der skulde skee Undersøgelse. Den bestod i at Tornysterne bleve undersøgte; men naar man veed at disse i 2 Gange 24 Timer laae som Høelæs opstablede paa Vogne og at det saaledes var mueligt, at meget kunde være skjult, saa vil man let begribe hvorledes denne Undersøgelse var meent. De af Fjenden borttagne Gjenstandes Værdie er vel betydelig nok for den enkelte Mand, som har lidt Tabet, men sees hen til at denne Plyndring er skeet fordi de langt betydeligere Reqvisitioner paa hele Amtet ere blevne nægtede af Øvrigheden, saa maatte vi prise os meget lykkelige om det kunde blive herved. - Cancelliraad Jansens værdige holdning og hele Forhold under denne Begivenhed maa af Enhver paaskjønnes. - Jmorges Kl. 6 1/2 ere hertil indbragte 2de slesvigholstenske Dragoner med deres Heste, som af vort Militair ere tagne tilfange mellem Skjern (Ringk. Av.) og Varde.