Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-06-08
Paa en saa stor Øe som Madagascar maae man antage, at der existere forskiellige Folkestammer. Dette forholder sig virkelig saaledes; men de ere saaledes blandede med hinanden, at det er vanskeligt, ja næsten umueligt at opregne dem. J Naboelauget af Fortet Dauphin, og paa andre Deele af Vestkysten, boer en Folkestamme, som deri verer sig fra skibbrudne Arabere; de betragte sig som Landets oprindelige Jndvaanere, og kalde sig selv Havets Sønner, fordi Havet har kastet dem op paa Kysten af Øen, formodentlig nedstamme de fra de Arabere, som boe høiere oppepaa Kysten af Afrika. Førend Europæerne kom til Øen, herskede det Sagn imellem Jndvaanerne, at Øen skulde erobres af Solens Børn; men da de Franske landede første Gang paa Øen, saa bleve de holdte for at være disse Erobrere, og Jndvaanerne underkastede sig dem uden Vanskelighed. Efterkommerne af disse Arabere, som erobrede Madagascar for 3 til 400 Aar siden, og som dengang etablerede sig paa Øen, have efterladt sig Efterkommere, som man endnu let kan skille fra de øvrige Jndvaanere. Jndvaanerne i Foulpointe, hvilke kalde sig Zase=Hibrahim, bære endnu Præget af deres Arabiske Herkomst, hvilken ogsaa giver sig tilkiende i deres Sprog. De ere veldannede, have et behageligt Udvortes og deres Ansigt røber Forstand. Deres Charakteer synes at være energisk og tillige godmodig. De gjøre sig fielden skyldige i Tyverie og Mord og man kan uden Fare gaae baade Nat og Dag naar man vil igiennem deres Landsbyer; i disse finder man Dørene at staae aabne om Natten. De vise sig i det hele taget velvillige imod Fremmede, og man har Exempler paa mange Strandinger, som have fundet Sted paa deres Kyster, uden at de Skibbrudne have havt Aarsag til at beklage sig over Jndvaanerne i Distriktet. Men de besidde ogsaa deres slette Egenskaber; De leve ikke i noget ordentligt Ægteskab; Mænd og Koner synes at leve som Dyrene i et Fælledskab med hinanden uden at de yttre nogen Jalousie derover. Fruentimmerne ere slet ikke undseelige; unge Piger, kom ganske frække ombord; iblandt dem vare der nogle, som kun var 12 Aar gamle, men de vare ligesaa udvoxne som Europæiske Fruentimmer paa 15 til 16 Aar. De vare saa begiærlige efter at komme ombord, at flere af dem svømmede til Skibet midt om Natten, hvorpaa de bleve ven skabeligt modtagne af deres Mænd eller deres Forældre, og havde da nok at fortælle om alt hvad de havde sret ombord hos de hvide Mennesker. - Vi kunde, imedens vi opholdt os paa Øen ikke opdage noget Spor til Religion hos Jndvaanerne; men Missionairen Milne, som opholder sig paa Øen, siger dog: at det lader til at de have nogle religiøse Begreber og et Slags Gudstieneste og at de antage et godt og et ondt Væsen. (Saaledes næsten alle raae eller halvkultiverede Nationer, da de ikke kunne fatte at det Onde heri Verden staaer i Forbindelse med et Gode, og at denne Sandselige Verden er underkastet en høiere moralsk Bestemmelse. De troe at kunne derved retfærdiggiøre Guddommen med Hensyn til det Onde i Verden, og betænke ikke, at de derved frakiende Guddommen enten Evne eller Villie til at modsætte sig et ondt Væsens Jndflydelse, som er til Hinder for dens velgiørende Hensigter.) Jndvaanerne paa Øen Madagascar ere ligesom alle ucultiverede Nationer tilbøielige til Dovenskab; thi Culturen vækker Lysten til allehaande Fornødenheder, og Trangen til disse frembringer igien Vinskibeligheden. Øens Clima er overmaade usund ligesom hele Afrika paa Ægypten og Nordafrikas Kyster nær, og som er en Følge af de stærke Regnskyl i Forbindelse med den brændende Hede, og de Europæere som have nedsat sig paa Øen døe i Hobetal- Siden Forfatteren var paa Øen er der foregaaet en heel Revolution paa den, da Kong Radama er død, og hans Enke, som har bemægtiget sig Regieringen er en Fiende af den Europæiske Cultur og har fordrevet alle Europæerne, hvilket har foraarsaget en Krig med de Franske, men hvori disse skulle have lidt meget af Landets Usundhed.