Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-03-07
J Torsdags Morges henrettedes paa Amager, i en stor Mængde Tilskueres Overværelse, Delinquenten Leonhard Ulrich H., Constabel af 2den Div. 2det Comp. No. 32, i Følge en af den combinerede Ret den 10 Jan. d. A. afsagt og af Hans Majestæt under 5 Febr. stadfæstet Dom, for begaaet Drab paa sin 10 Aars gamle Søn, Rug dreng af samme Div. og Comp. No. 86, Johannes H. Omstændighederne ved dette Drab vare følgende: Om Aftenen d. 29 Oct f. A. kom Delinquenten i en temmelig beruset Forfatning hjem. Strax efter hans Hjemkomst bleve hans 2 Sønner Johannes og Andreas Wilhelm sendte i Byen for at indkjøbe nogle Fodemidler og ved deres Tilbagekomst fortalte Johannes sin Fader, at Andreas Wilhelm havde sagt, at da han var løbet fra ham var det skeet for at skakke. J denne Anledning opstod en Samtale imellem Faderen og Børnene, som maa antages fornemmelig at have gaaet ud paa, saavel Betydningen af Ordet skakkre, som om Drengen havde denne Vane, men da Constablens Kone, Birthe Marie H., kom ind i Stuen, udlod Deelinqventen sig med for hende, at Andreas Wilhelm var en lumsk Hund, som han vilde smøre eller prygle. Birthe Marie H. forestillede ham da, at han ikke skulde elske det ene og hade det andet af sine Børn, paalagde ham at betænke, at Andreas Wilhelm var en Krøbling og bebreidede ham, at det stedse var hans Vane at elske Johannes mere end de andre Børn, hvilket hans Familie ogsaa havde tilfælles med ham da denne, medens Deliqventen var paa Christiansøe, og hun havde været syg, alle, i Tilfælde af hendes Død, vare villige til at tage sig af Johannes, men ingen af de andre Børn. Over disse Bebreidelser blev Delinqventen fortrydelig, og den hos ham fremulmende Forbittrelse imod hans Kone fornyedes tillige deels ved den ved hendes Forhold paa ny opvakte Forestilling om den slette huuslige Forstaaelse, der var imellem dem, og deels ved, at hun tillige forekastede ham, da han kom hjem, at han var bleven længere ude end han havde løvet, søgte heller sine Kammeraters Selskab end hendes, og ikke, da han skjød Kjødet, som laae paa den Pande, hvoraf de spiste, hen til hende, vilde spise af det, samt, da hun skjænkede noget Brændeviin for ham, og han ikke strax vilde drikke det, tog det fra ham, og gav det til et i Værelset værende Fruentimmer, uagtet bemeldte Fruentimmer dog raadede hende til at lade det staae, eftersom hendes Mand da vel vilde drikke det. Delinqventen sad derpaa en Tidlang hensunken i Tanker ved Bordet, og medens han sad saaledes, kom hans Kone hen til ham, og anmodede ham om at komme ud i Kjøkkenet og hielpe hende at flække noget Brænde, hvortil han svarede, at han vilde flække hendes Hjerne. Da derpaa hans Kone var gaaet ud af Stuen, tog han af en paa Dragkisten staaende tillukket Casse en Ragekniv, hvilken han puttede i sin Buxelomme, sendte derpaa Drengen Andreas Wilhelm efter for 6 s. Brændeviin, hvilket han ved Drengens Tilbagekomst drak ud paa eengang, og gik derpaa ind i Kammeret ved Siden af, hvor Drengen Johannes sad paa nogle Sengeklæder. Da bemeldte Dreng paa hans Tilraab kom hen til ham, overskar han ham Halsen med et eneste Snit. Han gik derpaa tilbage i Stuen, hvor det i hans Huus værende Fruentimmer, som imidlertid var kommet derind, mødte ham, og da hun saae Delinqventens blege og forvildede Ansigt, berettede hun hans i Kjøkkenet værende Kone, at han vist havde gjort en Ulykke, og da Konen derpaa kom ind, kom Delinqventen hende imøde med de Udtryk, at han nu vilde arresteres; thi han havde gjort en Ulykke paa den, han elskede. Da Birthe Marie H. kom ind i Kammeret, hvor Drengen Johannes, laae paa Gulvet, fandt hun ham endnu levende, men omtrent efter 1/4 Times Forløb var han død. - At det Drengen Johannes H. tilføiede Saar har været absolut lethale, er ved den d. 30 October over det døde Legeme afholdte og under Sagen irettelagde Obductionsforretning. tilstrækkelig beviist, da i følge bemeldte Forretning Luftrøret, Spisetøret, Halspulsaarerne, Blodaarerne og de dertil henhørende betydelige Nerver alle vare overskaarne. - Delinqventen var født her i Kjøbenhavn og havde en Alder af 31 Aar. Hans Fader, forhen Skræder af Profession, en retskaffen Mand, havde uforskyldt Uheld tvungen til at tage Tjeneste som Constabel ved Holmen, og det var af den Grund at Sønnen fra Rugdreng af blev det samme. Delinqventen, som just ikke var af nogen ondartet Natur, havde en for hans Stand usædvanlig Dannelse; thi i hans Ungdom havde hans indsigtsfulde Farbroder bibragt ham temmelige gode Kundskaber. To Breve, som han for sin Henrettelse tilskrev sine to Brødre, og hvori han bad dem at sørge for hans Børn, ere temmelig godt skrevne. Efter hans udtrykkelige Begjering beredte Hr. Pastor Michelsen ham til Døden. Hr. Michelsen roser hans Resignation og gode Adfærd. Han gik med Rolighed, uden Frækhed, sin Død i Møde, og forsikkrede Hr. Michelsen, at Døden var ham ligesaa kjer som Livet, da han følte hos sig selv, at han efter den begangne Misgierning aldrig vilde have Ro paa sig og hans myrdede Barns Skygge allerede adskillige Gange havde svævet ham for Øinene. - Efter Sanitetscollegiets og Hr. Divisions-Chirurg Krügers Erklæring, sammenholdt med Konens Forklaring, er det rimeligt, at en Nervesygdom, som Delinqventen i Forveien havde udstaaet, forbunden med en Brystsvaghed, han laborerede af, har gjort ham mere irritabel under mødende Ubehageligheder end andre.