Aarhuus Stifts-Tidende, 1817-09-27
Følgende mortsomme Historie skal under sidste Krig, virkelig været passeret i en Stad ved Rhinen. - En ung Regimentsskriver, der kaldtes Secretair, kom i Qvarteer des en Farver. Værten en stor og stærk men iøvrigt mindre end smuk Karl behagede ei den Jndqvarterede men desbedre hans smukke Værtinde, som han snart kom i nøiere Bekiendtskab med Manden lod som han ei mærk de noget, reiste en Dag af Byen, men kom uventet hjem ved Midnat og finder Skriveren liggende i Sengen og trøste Konen over hendes kiere Mands Fraværelse. J al Stilhed tager han med Kiempearm den hævende Slikmund ind i sit Værksted, dypper ham adskillige Gange ned i et Kar med en iiskold Fugtighed og lader ham derpaa løbe. Glad over at være sluppen saa let, søger Mennesket sit Kommer, vexler Linned og sover ind. Allerede stod Solen i høit da en Ordenants stod for hans Seng og kaldte ham til hans Chef, Overkrigskommissairen. Men Fæstninger i Guinea. en spanske Barmon og me. Den spanske Varmen i ur for. hvor seer Hr. Secretairen ud, raabte Budet, De er jo gandske himmelblaae. Ferskrækket seer han paa fine Hænder, derpaa i Speilet, og er nær ved at dag ne. Al Vaskning var forgieves, den fornærmede Ægtemand havde farvet ham med oprigtig Jndigo, altsaa gandske ægte. Han meldte sig syg, men gik ved Aftenstid til Chefen og fortalte ham sin Affaire. Farveren blev kaldet for at omfarre Sønderen. Han kom: Naar han efte og dygtig vasker sig med Sæde, sagde han ligegyldig, saa kan hen om en Maanedstid faae sin gamle Kouleur igien." Overkrigskommissairen indvendte, at de om faae Dage skulde marschere, at han mueligen endnu idag kunde vorde kaldt til Generalen. "Jeg kan ikke hielpe ham, raabte Farveren, hvid kan jeg ikke gjøre ham, men sort hvis han heller vil være det. Sort paa Blaat kan gaae an!" Hvad skulde Blaamenden nu giøre andet end henvende sig til Regimentschirurgen, der strax forskrev ham en Urt, han skulde lade koge og vaske sig i Men -o veel Chirurgen var en Skielm der ikke kunde lide den unge Mand fordi han nyligen var gaaet ham i Forkiøbet i en Elskovsaffaire, og nu havde spilt den lykkelige Meddeiler et andet slemt Purs. Det han havde vasket sig i havde rigtignok forjaget den blaae Forve, men gjort ham - græsgrøn Der var nu intet andet Raad for, han maatte en Tidlang blive tilbage, indtil han i det ringeste kunde lade sit Ansigt see igien. - - Hvor mange himmelblaae og græsgrønne Ansigter vilde man ikke faae at see, hvis der i ethvert Huus var en Farver tilstæde! Et i Rbode; forøvet afskyeligt Mord har givet Anledning til en af de mærkværdigste Processer, der nogensinde er ført for de franske Domstole. Mordet blev begaaet i et bekiendt liderligt Huus, hvor en uberygtet Dame af fornem Familie paa samme Tid var kommen ind, dog i Mandfolkeklæder. Hun allene er det, som kunde give Oplysning i Sagen; men hendes Svar ere saa forvirrede og usammenhængende, at de na- . vidne om en enten paatagen eller virkelig Sindsforvirring. Saaledes har hun fortalt sin Kammerpige at hun af Skræk over en Allarm paa Gaden var flygtet ind i hiint berygtede Huus, og kunde i et Kammer see og høre Alt hvad der foregik indtil hun faldt i Besvimelse, hvoraf hun blev vækket ved Mordernes Jnd trængen, hvilke ogsaa vilde aflive hende; men en af om satte sig saa eftertrykkeligt derimod, at de lode bende gaae, dog først efterat hun havde gjort en frygtelig Eed om aldrig at aabenbare hvad hun havde seet. J Retten derimod nægter hun i et Øieblik nogensinde i at have været i himt berygtede Huus, ligesom hun ei heller vil vedkiendes sin foregivne Redningsmand, og tilstaaer i et andet Øieblik, at hun har været der og ei bleven reddet m.m.