Viborger Samler, 1842-07-11
Løverdagsavisen fra Aalborg beretter Hs. Majestæts lykkelige Ankomst dertil. Fra aarle Morgenstund – hedder det – var allerede Alt i denne høitidelige Anledning i Bevægelse. Dampskibet "Jris havde Kl. 4 1/2 med en talrig Forsamling Herrer og Damer begivet sig ned ad Fjorden for ved Jyllands Kyst at bringe Landsfaderen Byens og Provindsens Velkommen. Et gunstigt Veir favoriserede Farten og ved Ankomsten til Hals bragte allerede Røgen fra det kongl. Dampskib i det Fjerne det glade Budskab om Kongens Nærværelse. Da Jris nærmede sig Ægir" standsede det førstnævnte Dampskib i passende Afstand, og efterat Batteriet fra Hals havde givet Salut, begav Stiftamtmanden med Dampskibets Bestyrelse sig udtil det kgl. Dampskib for at udbede sig den Tilladelse, at turde complimentere Hs. Maist. og at frembære den Bøn, at Hs. Maist. vilde vise den Naade at træde ombord paa Jris" og, saaledes allerede i sine Undersaatters Midte, begive sig op til Staden. Med den Hs. Maist. eiendommelige Velvillie blev Jndbydelsen modtagen og dette tilkjendegivet for Forsamlingen paa Jris, af hvilken Bud, skabet herom besvaredes med et tordnende Hurraraab. Efterat "Ægir" derpaa - modtagen ved Hals og langs med Fjordbredden af levende Velkomsthilsener - paa Hs. Majestæts Ønske havde fortsat Coursen et Stykke opad Fjorden, ledsaget af "Jris," bestemte Hs. Maist. at gaae ombord paa dette. Ved Ankomsten paa "Jris," lød et trefoldigt Hurraraab og en Kanonsalut forkyndte, at Kongen befandt sig i sit Folks Midte. Efterat en Sang var bleven afsungen til Melodien "Vift stolt paa Codans Bølge gjenlød atter et "Kongen leve over Liimfjorden. Den ligesaa høitidsfulde som herlige Modtagelse havde ikke kunne forfeile sit Jndtryk paa Hs. Majestæt og, synligen bevæget, udtalte Hs. Majestæt sin Glæde over, allerede at befinde sig omgiven af sine trofaste Jyder, hvilke Han beklagede denne Gang ikke at kunne tilføre Landets elskede Dronning. Dobbelt glædede det Hs. Maist. at befinde sig ombord paa et Dampskib, der udgjorde et saa længe attraaet herligt Communicationsmiddel, som nu paa en gavnlig Maade vilde føre Jylland og Hovedstaden og Provindserne indbyrdes nærmere til hinanden. Hs. Maist. behagede derpaa naadigen at underholde sig med det tilstedeværende Selskab og, paa Bestyrelsens Jndbydelse, med Suite at indtage en Dejenner, ved hvilken de meest levende Ønsker udtaltes for Hs. Maist., som Hs. Maist. besvarede med Ønsket for Dampskibsforetagendets Held Dampskibet havde nu nærmet sig Byen, hvor alle til Fjorden stødende Bygninger og Pladse vare besatte med en utallig Menneskemasse. Efterat "Jris, under vedvarende Hurraraab for den kongelige Gjæst, var passeret langs Byens med Mennesker omkrandsede Fjordgebeet, standsede det ved Slottet, hvor Hs. Maist. paa den smukt decorerede Bro modtoges af høiere Militair og Civilautoriteter under Folkets Hurraraab og Kanonernes Torden. Efter Ankomsten stædede Hs. Maist. til Cour og Audients og allerede i Eftermiddag agter Hs. Maist. at begynde Jnspiceringen af de vigtigste communale Gjenstande. – Som vi erfare, lød ogsaa ved Passagen forbi Helsingøer Folkets Velkomst Landsfaderen imøde. Dampskibet Hamlet, havde nemlig med en talrig Forsamling nærmet sig "Ægir og erholdt Tilladelse til at afsynge en Sang, hvorefter jublende Hurraraab ledsagede Drotten henover Codans Bølger. Østifternes Provindsialstænders 4de Samling er den 7de De, bleven aabnet i Roeskilde. Efter foregaaende offentlig Gudstjeneste i Domkirken, hvor Biskop Mynster holdt Talen over Texten af Hebr. 11, 1316, samledes man i Stændersalen. Den kongelige Commissarius aabnede Forsamlingen med en Tale. Efter at denne var sluttet, udbrød Forsamlingen i et gjentages Udraab: "Kongen leve!" Den Kgl. Commissarius anmeldte, at der af de Deputerede af Sædegaardseierne i Fyens Stift manglede 2 Medlemmer, da saamange af de Deputerede og Suppleanter i denne Valgklasse havde undskyldt sig, at det var fundet nødvendigt at skride til Valg af to nye Suppleanter. Efterat den Kgl. Commissarius, i Overeensstemmelse med §56 i Forordn. 15. Mai 1834, havde opfordret Enhver i Forsamlingen, der maatte have Noget at erindre imod de af vedkommende Valgbestyrelse antagne Valg til at fremkomme med sine Jndsigelser i saa Henseende, gjorde den 7de Deputerede af Sædegaardseierne i Sjællands Stift, Grev Schulin, opmærksom paa, at det for ham var blevet bemærket, at der formeentlig kunde reises Tvivl om hans Competence til at have Sæde i Forsamlingen, paa Grund af at han er constitueret som Committeret i det Kongelige Rentekammer. Efterat han selv havde yttret sig i denne Anledning, og dette Spørgsmaal var gjort til Gjenstand foren udførlig Discussion, blev Qvæstionen, efterat Grev Schulin havde forladt Forsamlingssalen, sat under Afstemning, og blev det med 34 Stemmer imod 33 afgjort, at den Deputerede kunde vedblive sit Sæde i Forsamlingen. Man skred dernæst til Valget af en Præsident, hvilket i Overeensstemmelse med § 57 i Stænderanordn. blev foranstaltet ved Forsamlingens ældste Medlem, Geheimeconferentsraad Grev C. Moltke til Aagaard, og efterat denne havde indledet Forhandlingerne med en Tale, gik man over til Valget. Af de 68 Stemmer, som afgaves, fandtes for Dr. theol. Professor Clausen 38, og for Etatsraad Bankdirecteur Bang 27. (Etatsraad Hvidt og Professor Larsen hver 1 Stemme.) Prof. Clausen blev saaledes Præsident og indtog det for denne bestemte Sæde og foranledigede Valget af en Vicepræsident, hvilket faldt paa Etatsraad, Bankdirecteur Hvidt med 36 Stemmer, medens Etatsraad Bang erholdt 28, Etatsraad Neergaard til Gundersløvsholm 3 Stemmer og Raadmand Hansen 1. Ved Valget paa Forsamlingens tvende Secretairer faldt de fleste Stemmer paa Justitsraad Povelsen, der erholdt 67, og Cancelliraad Feddersen, der fik 40 Stemmer. Justitsraad Harhoff erholdt 24, Kammerherre Scavenius og Cancelliraad Bang hver 2 Stemmer, og 1 Stemme faldt paa Landsoverretsprocurator Christensen. - Til at redigere Stændertidenden, valgtes med 85 Stemmer Professor Algreen-Ussing og med 44 Stemmer Etatsraad, Bankdirecteur Bang. (Commissarii holdte Tale samt den Kongl. Bekjendtgjørelse skulle vi nærmere berøre i næste Nr.)J Husum udbredte sig den 1ste De foruroligende Rygter og en Folkeopstand i Tønningen, og Rygterne vandt i Styrke, da de i Husum liggende Curasserer i al Hast beordredes did. Opstanden skal imidlertid ikke være af Betydenhed, og kun hidrøre fra endeel Arbeidsfolk, der, utilfredse med en paatænkt Forandring i deres Dagløn, truede med at rive Raadhuset ned o. s. v.;men den 2den De var det dog ikke endnu kommet til egentlige Excesser. - Den saakaldte "Sandhoff, ved Tønningen er den 11te De, bleven ramt af Lynild, og i mindre end 2 Timer aldeles afbrændt. Næsten Jntet, reddedes. (Hs. Ugbl.)¬