Københavns Adresseavis, 1773-05-12
Saaledes haver denne smitsomme og gangbare Sygdom alt siden Begyndelsen af dette Aar sig saaledes forholdet; hvorved er mærkeligt, at de som i Sygdommens Begyndelse enten igjennem Naturens egen Drift, eller med Til hielp af tienlige Lægemidler have havt tilstrækkelig Afføring, formedelst megen Brækning og løst Liv, have enten gandske sluppet Feberen eller og gaaet den meget let igiet nem, og derimod anmærket, at hos dem som boe i smaae og lave Stuer, og hvor mange Mennesker ere tilsammen som leveusselgt, og der er en stinkende Lugt i Huset, har Sygdommen altid haft meere Fremgang; Aareladning, som i mange Febere er fortreffelig, har her lidet eller aldrig Sted, særdeles er den høyst skadelig, om de Syge strax i Begyndelsen ere matte, og have svag, lav og gesvint eller nævn Puls, hvorfore man og har erfaret, at de, som hidindtil efter eget Behag have ladet sig aarelade, rart eller aldrig med Livet have undsluppet; altsaa bør de Syge, saasnart Sygdom men kommer i Huset, i Begyndelsen og medens de endnu gaaer oppe, paa følgende Maade sig at forholde, nemlig: 1) Om Morgenen tages udi en Skeefuld lunket Vandet Bræk Pulper, bestaaende af et Gran Tartarus emeticus, og et halv Qvintin Cremor Tartarii, og fortfares med samme Pulvers Jndtagelse hver Time, til at Brækningen begynder, da lunket Vand maae være ved Haanden, som drikkes flittig imellem hver Opkastning, saa at man kan overgive sig fire eller fem Gange Formiddag. Unge Børn, tager Halvparten paa een Gang af dette Pulver. 2) Jmod Aftenen tager den Syge een eller to gode Spiseskeer fulde Flæder=Saft eller Enebær=Mos udi varm Ølost=Valle. 3) Den følgende Dag indtages med kold Ølost=Valle et Laxeer=Pulver af to tredie Dele Qvintin habarbarn, og ligesaa meget Cremor Tartarii, og om efter nogle Timer derpaa ikke følger løst Liv, tag igien samme Pulver, eller allene Halvvarten deraf. 4) Skulle Sygdommen herved ikke stilles, uden de Syg begynde at blive heede med Hoved Værk, som og Værk i den heele Krop, bør et kiølende Pulver indtages af et Lod interet Salpeter og 2 Lød Cremor Tartari, hvoraf en Thee skee fuld eller 3 Knivs Odder tages af Gangen under Heeden hver anden Time, og om Aftenen tages noget svededrivende Middel, af Flæder Mos eller Comphert Pulver. 5) Derefter holder man den Orden, at hver anden Dagpurgeres med Laxeer=Pulder, indtages lidet af Gangen og ofte, f. Ex, tvende Theeskeder fulde hver tredie Time, saa at den Syge haver 3, 4 til 5 tynde Stoelgange om Dagen, og den anden paa følgende Dag bruges flittig enten det Kiølende Pulver, eller og, om den Syge ikke haver Hoste, Mixtura limpler, 40 Draaber 3 eller 4 Gange om Dagen, i Besynderlighed ere sidstmeldte Draaber nødige, naar Plætter begynde at udslaae, og paa en saadan Maade fortfares alle Dage, til at alt Raserie, Hoved=Værk, heed Smerte i Kroppen med Feberen er ophørt, og endelig 6) Siden ved Feberens Slutning altid medfølger en stor Mathed, bør man være betænkt paa med styrkende Midler at understøtte Kræfterne, hvortil tiener Archiater, von Rosensteins styrkende Mave Elixir at tage 70 eller 80 Draaber et Par Gange om Dagen i koldt Vand For øvrigt er at vide, at al Medicin er unyttig, om ikke derhos medfølger den Diet og Omgang, som bør være, derfor bør den Syge ikke fortære hidsige Sager, ikke heller Kiøbmad, Salt og Fet, men leve af Gryn=Supper, VandGrød, Ølost og god Brød; en tienlig Feber=Drik tillaves af 3 eller 4 Næver Korn, som forud bør være vel vasket og skollet i varmt Vand, og siden koges med en Kande Vand til Kornet brister, da Saften afstes, og kommes deri, efter eget Behag, en Salt, som tillaves af 1 Pæl Honning og 1 1/2 Pæl god Viin Eddike, hvilke sydes og koges tilsammen; denne Sirup eller Saft findes paa Apotheqvet, og kaldes Oxymel simplex. Værelset, hvor de Syge ere, bør ofte røges med Enebær=Riis, og frisk Luft befordres, ikke heller maae Spiellet i Ognen eller Skorsteenen være længe tillukket. Den Syge bør jevnlig holdes med reent Linned, som ey er fugtigt, de, som boer i Skov Bøygden, bør altid have Jld paa Skorstenen eller Ovnen baade Nat og Dag, og Reenlighed i Værelset maae nøye lagttages, frisk Gran=Bark bør strøes paa Gulvet hver Morgen og Aften, og Reenlighed udi alle Ting tages i agt, ikke heller bør de Syge og Friske ligge i et Værelse, og meget min der udi een Seng tilsammen. For dem, som ere friske, er ingen Ting bedre at bruge til Præservativ, end den saa kaldte fire Røveres Eddike, som faaes paa Apotheqvet, og hvoraf de kunde indtage en Spiseskee fuld hver Morgen, og desuden skiølle Munden dermed baade Middag og Aften, og det saa meget meere, som da de ere nødsagede at være hos de Syge, og naar de derhos forvare sig vel klædde imod streng og kold Blæst, og at vare sig for vaade Klæder og Strømper, samt med al Muelighed at undflye al usund Spise, i Besynderlighed af bedervede og urene Korn Vare, samt raadden Fisk, og ikke udi nødige Tilfælde at omgaaes de Syge, saa haaber man, næst den Høyestes Hielp, at de skal undgaae at blive besmittede.