JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-18
Kjøbenhavns Børs, d. 18 Januari, 1825. Cours. Hamb. 2 M. 216, a vista 219. Spec. 222. - Specier solgtes til 13 Rbmk. 5 s. Disconto 5 pC. - 4 pC. Kongelige Obligationer (uden Renter) 88 a 87. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4de Febr. 1820, uden Renter) 101 Rbd. r. S. ell. 112 Rbdlr. Sedl. pr. 100 r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 99 1/2. Dito 4000 Bcomk. 99 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 105 1/2 a 106. - Norske Speciessedl. pr. 10 Specier 16 3/4 a 16 1/2. - Svenske Sedler 50 1/2. - Asiatiske Actier . . Røst fra Graven. O, skal jeg Arme uophørlig være Et Maal for dum og overmodig Spot Var det ei nok, min Old til liden Ære, At jeg i Livet grumt blev stillet blot? Vil man i Graven ei den Ro mig yde, Som end den Lastefulde der kan nyde? Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 7. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Lovsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 22 Januari 1826.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Bemærkninger ved Herr Pastor Thisteds Replik i Skilderiet Nr. 5. At man saa lidt i Verden veed Af Jesu søde Kjærlighed, Det volder, at den bittre Aand Saa stærkt har taget Overhaand." Biskop Brorson.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Endskjøndt Herr Pastor Thisteds ovenmeldte Neplik ligesaa lidet, som tilforn hans Sendebrev, behøver nogen Gjendrivelse, da enhver kyndig og forstandig Læser ikke vil lade sig forvirre af Skingrunde og Ordfordreielser; og endskjøndt den intet Svar fortjener, fordi den er affattet i en spodsk og bitter Tone, som ikke kan bestaae med Sandhedskjærlighed, og som altid røber en slet Sag, saa har jeg dog af en vis Grund anseet det for rigtigst, at ledsage den med nogle korte Anmærkninger. Det er nemlig en almindelig Erfaring, som man ogsaa paany har gjort i en anden Strid, der føres i vor Literatur, at dristige Paastande, ihvor ugrundede de endog ere, ofte antages for sande, just fordi de ere dristige. Og dertil er den gode Grund, at redelige Menneskeer ikke kunne troe, at noget Menneske vilde saa dristigen paastaae Usandhed. Men just af den Grund kan man ikke lade dristige, men falske Paastande staae upaatalte, og af den Grund alene vil jeg paatale nogle af dem, som indeholdes i bemeldte Replik. Herr Thisteds Grovheder og Skjeldsord lader jeg naturligviis være ubesvarede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
En Mand, som nyelig, ved at gaae paa Volden, har været i Fare for at overrides af en galopperende Cavalleer, men dog slap med en let Contusion, tillader sig at indstille til vedkommende høie Autoriteters indsigtsfulde Bedømmelse, om der ikke skulde kunne findes Midler til at sikkre de Spadserende mod slige Vanheld? Det er bekiendt, at Volden, som tilforn var en behagelig Spadseregang for Fodgjængerne, er i senere Tider bleven næsten ufremkommelig, formedelst den overvættes Mængde af ridende Cavallerer, som ofte 3 og flere i Rad bespænde Veien. Blandt disse Herrer findes der Personer, af mangfoldige Arter: Rangspersoner og Ucharacteriserede. Det er ikke at vente, at iblandt venne store Mængde af Ridende alle skulle være Mænd af saa god Levemaade, at de skulde ville tage Hensyn til saa ubetydelige Væsener, som Fodgjængerne. Det indtræffer derfor meget ofte, at Fodgjængerne, for ikke at overrides, maa træde ud i det dybeste Dynd, og at de spadserende Damer faae deres Klæder overstænkede med Skarn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Det forekommer Indsenderen, at det egentlig ikkun ere nogle enkelte Classer, for hvem det kan være en Nødvendighed at ride paa Volden. Blandt disse menes at være. 1. Officerer af alle Grader. Disse kunne have Tjenesteforretning paa Volden, og naar de ride der, er det ikke mueligt at skjelne, om saadant skeer i Tjenesteforretning eller ikke. 2. De til Hofetaterne henhørende Cavalerer. Disse kunne undertiden være i Tilfældet, at følge med deres høje Herskaber til Hest, og derfor maa saavel de selv, som deres Heste, være øvede i Ridning paa Volden. 3. Beridere af alle Slags. Da deres Forretning er at dreffere Heste ogsaa fordem, der have Tjenesteforretninger paa Volden, saa er det for dem nødvendigt, at vænne de dem betroede Heste til Ridning paa Volden. Endelig. 4. Synes det at være en Opmærksomhed mod de til corps diplomatique henhørende Personer, at tilstede dem Ridning paa Volden. Disse Herrer ere i Regelen Mænd af fiin Levemaade, og der er ikke fra deres Side at frygte for Misbrug. Alle øvrige ridende Cavallerer, uden Undtagelse, synes at kunne henvises til at bevæge deres egne og resp. Hestes Lemmer paa Steder, udenfor Volden. Dette vilde uden Tvivl ogsaa være en sand Velgierning imod dem, da en stor Deel blandt dem ere saa jammerlige Ryttere, saa de aldeles dependere af deres Hestes Luner, og gode Villie, og Herrerne ofte derved staae Fare for, til største Skade for deres Liv og Lemmer, at komme hovedkulds ned af Voldbakkerne, saafremt Hesten faaer en saadan Jdee. Skulde det imidlertid findes betænkeligt, at betage alle de nu med Voldtegn forsynede Ryttere hiin Tilladelse, at være Fodgjængere til Uleilighed paa Volden, saa kunde det maaskee være hensigtsmæssigt, at lade alle de Ridende, som ikke henhøre til de ovennævnte Classer, betale dette Fortrin med noget anseeligere end det nuværende, f. Ex. med Et Hundrede Rigsbankdaler rede Sølv aarlig til den Casse, som nu har Indtægten af Voldtegnene. Dette blev da en god Indtægt for Cassen, og da disse Vold ryttere alle maa ansees som bemidlede Herrer, saa vilde et saadant Bidrag ikke allene være uden Byrde for dem, men endog være dem behageligt, eftersom deres Privilegium derved end- og blev end mere udmærket og fornemt, hvilket jo dog er Hovedsagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
At Dhrr. Jokeyer og Rideknegte bortvises fra Volden, naar de ikke ledsage deres Herskaber, dette synes at være ubetænkeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Indenlandske Efterretninger. J Generalforsamlingen i det asiatiske Compagnie d. 20de d. M. blev følgende foretaget: T.) Directionen berettede: a) at fra Factor Schiellerup er indløbet Brev, dat. Panama d. 30 Marts 1822, hvori han tilkjendegiver, at han resignerer paa Tienesten, og derefter et andet Brev fra ham, dat. Juni 1824, som beretter, at han har etableret sig i Lima, hvor han tilbyder Compagniet sin Tjeneste, dersom Chinaskibe fra samme skulde anløbe Lima. Schiellerups Gage, 1200 Rupier, spares nu, og Berg er ansat som Factor; b) den 30 Marts 1824 døde Compagniets Archivarius Schmidt, hvorved spares hans havte Gage 130 Rbdlr. Sølv, og c) ved Conferentsraad Hausers Død spares hans havte Pension, 750 Rbdlr. S.; d) i en Generalforsamling er forhen blevet besluttet, at Antallet af Revisorerne skulde indskrænkes, og da Commerceraad Rabeholm nu er gammel og svag, blev af en Jnteressent foreslaaet, at Rabe holm maatte beholde sin Gage i Pension, hvilket af Generalforsamlingen blev indvilliget. 2.) Da intet kan falde Directionen eller Compagniets Betjente til Last, saa udbad den sig, som sædvanlig, Jnteressenternes Qvittering ved Underskrivt i Generalforsamlings Protocol ken, for derefter, ifølge Octroyen, paa sædvanlig Maade at kunne indberette det til Hs. Majest. Kongen. 3.) Etatsraad Schæffer, der med 81 Stemmer paa ny blev valgt som lovkyndig Directeur, modtog Valget. 4.) Den af Commissionen foreslaaede Formular til Eden for Decisorerne, blev af Generalforsamlingen approberet. 5.) Til lovkyndig Decifor blev med 6 Stemmer valgt Hr. Conferentsraad Schlegel, som var tistede og modtog Valget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Tillæg til Generalforsamlingen. Der blev oplæst et P. M., dat. 10de d. M., fra Hr. General-Consul Tutein, betræffende at vælge en Commission af 3 eller 5 Jnteressenter, hvilke skulde undersøge Compagniets Tilstand og den sidst gjorte Evaluation; men da Klokken allerede var henved 9, blev efter flere Debatter, Generalforsamlingen erklæret for endt og i denne Sag ei videre foretaget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Aalborg. Efter de af vedkommende Herrer Sognepræster meddeelte Beretninger ere i Aalborg Stift i Kirkeaaret 1824 ægteviede 925 Par. 2950 Børn ere fødte, 1538 af Mandkjøn og 1412. af Qvindkjøn, foruden 268 udenfor Ægteskab og 118 dødfødte. 1820 Personer ere døde, 938, af Mandkjøn og 882 af Qvindkjøn, de Dødfødte uberegnede, altsaa 1398 flere fødte end døde. 587 ere døde i en Alder under 10 Aar, 45 mellem 10 og 20 Aar, 95 mellem 20 og 30 Aar, 78 mellem 30 og 40 Aar, 115 mellem 40 og 50 Aar, 172 mellem 50 og 60 Aar, 259 mellem 60 og 70 Aar, 312 mellem 70 og 80 Aar, 145 mellem 80 og 90 Aar, og 12 alene af Qvind kjøn mellem 90 og 100 Aar. Blandt de Fødte 27 Par Tvillinger, og 2 Koner fødte Trillinger, 2 Pigebørn fødte vanskabte, hvoraf det ene med een Haand. Ved Døde er bemærket, at 7 have hængt sig selv, hvoriblandt et Par Ægtefolk, 1 druknet sig selv, 13 af Vaade og 3 fundne druknede, 1 indebrændt, 5 pludselig døde, 2 fandtes døde paa Marken, et Fruentimmer over 70 Aar gammel døde af Kræft i Brystet, 2 Koner døde i Barselseng uden at blive forløste, 2 andre strax efter at have født, 2 faldt fra et Kirketaarn og døde strax, 1 ihielslagen af et Træ, under dets Fælding, 4 Sødskende døde omtrent paa een Tid af Strubehoste, 1 dræbt under en Vogn og 1 skudt sig selv i Vildelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Astronomen Olber har offentligen erklæret det udspredte Rygte, at han skulde have forkyndt en ganske usædvanlig Nærmelse af Maanen til Jorden i December Maaned f. A., og deraf spaaet Oversvømmelse, for aldeles ugrundet, da Maanen hver Maaned nærmer sig Jorden og netop i denne Maaned bliver i en større Afstand fra samme end den pleier. Heller ikke traf Maanens Nærmelse i December sammen med Fuld- eller Nymaane, saa at af Maanens Løb aldeles intet høit Vand var at forudsee.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Efter Meteorologiens nuværende Tilstand anseer han det for aldeles umueligt, forud at bestemme det kommende Veirligt for hele Maaneder, ja endog blot for enkelte Dage. - Ved denne Leilighed fortjener det at bemærkes, at i Kjøbenhavn i den sidste Tid Høivand oftere er indtruffet end tilforn. Det har to Gange vist sig af særdeles Betydenhed, nemlig d. 20 Dec. f. A., da det gik over Langebro ind i Gaden ved Reberbanen, og d. 10de Jan. d. A., da det imellem 11 og 12 om Middagen steg med saadan Voldsomhed, at man med en liden Jolle skal have kunne seile langs med Reberbanen, lige ned til Veirmøllen ved Rabes Hauge; men det faldt pludseligen igjen imellem Kl. 12 og 1 samme Middag. Begge Gange er Vandet i en Tid af en Time gaaet høit op paa Amager, og har saavel paa Broen som J Søndbyvester i de fleste Huse staaet indtil en Alens Høide.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
J den til Capitain Casses Oliemølle hørende Hauge ødelagte det Frugttræerne, og i Værelserne af Bygningen Møblementet. J Stierne kroen trængte det ogsaa ind. Endnu i Onsdags Middag (d. 19de d. M.) var der saa høit Vand ved Langebro, at det spillede op paa Broen og at man i Joller kunde roe over Stakkaderne ud til Amager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Paa Hofboghandler Schubothes Forlager udkommen: Margaretha, Dronning til Danmark, Norge, Sverrig, af C. F. Wichmann, med Dronningens Portrait. Denne Biographie over Danmark største Regentinde faaes heftet for 1 Rbdlr. i Bogladen, No. 9 paa Børsen. Skuepladsen. Mandag (d. 24 Jan.) Vestindianeren, og en Entree,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Blandede Efterretninger. Den nuregierende Konge af Frankrig er født i Versailles, d. 9 Oct. 1757. Den 22de Oct. 1773 formælede han sig med Maria Theresia af Savoyen, som døde d. 2 Juni 1805, og i hvilket Ægteskab han avlede to Børn, Hertugen af Angouleme (nu Dauphin kaldet) og Hertugen af Berry. Den 17 Juli 1789, da Revolutionen udbrød, forlod han Frankrig og begav sig til Turin. 1791 gik han til Worms, var da overværende Monarkernes Congres i Pillnitz, og reiste derpaa til Coblenz, hvor mange Emigranter samledes omkring ham. Efter det ulykkelige Feldttog 1792 i Frankrig, reiste han til St. Petersborg, hvor Catharine 11. modtog ham meget glimrende. 1796 begav han sig til Engelland, hvor han var indtil 1814. Efter Napoleons Fald ankom han i Paris, d. 12 April 1814, og besteeg, efter sin Broder, Ludvig XVIIldes Død, Tronen d. 16 Sept. 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Jubelaaret 1825 blev kundgjort i Rom paa Christi Himmelfartsdag med de sædvanlige Høitideligheder. Jndenfor Hovedindgangen til St. Peterskirke var opreist en Prækestol, hvorfra Prælaten Testa oplæste den af Paven udstedte Bulle i det latinske Sprog. De pavelige Løbere opsloge derpaa trykte Exemplarer af den pavelige Anordning, paa St. Peterskirkens Søilegange, satte sig derefter til Hest og begave sig, ledsagede af 4 Trommeslagere til Fods og 4 blæsende Trompetere til Hest, hen til de tre andre Hovedkirker, hvor Bullen ligeledes blev oplæst og derpaa opslaaet. Løberne holdt, da de rede omkring, deres med en Sølvknap besatte Stok tvers over Sadelknappen; een af dem bar den pavelige Bulle, der hang ned over hans venstre Skulder, i et rødt Silkebaand. Ved den Kirke, hvor Toget holdt stille, løsnedes Canoner og ringedes med Klokkerne. - Henimod Middag holdt Paven i det sixtinske Capel, siddende paa Tronen, Høimesse; hørte den af Abbed Luz i det latinske Sprog forfattede Tale, og satte sig derefter paa den Lænestol, hvorpaa han blev baaren i Procession af Geistlighedens Skuldre, mellem to vifteagtigt udbredte Paafuglehaler, forføjende sig til St. Peterskirkens Balcon, hvor han, under Klokkernes Lyd, Canonernes Torden fra Engelsburg, Musketilden og Regimentsmusiken fra den i Parade opmarscherende Schweizergarde uddeelte Velsignelse til den paa Kirkens Forplads forsamlede uhyre Menneske skare.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Paa Messen i Leipzig udmærkede for ikke længe siden en Elephant sig, der viste stor Færdighed og kunde commanderes i forskjellige Sprog. Særdeles Lykke gjorde to Esquimaux, Mand og Qvinde. Den første viste sin Færdighed i at behandle en Canot (Cajak). Med sit Kastespyd rammede han Gjæs og Ænder i en Frastand af 30 til 40 Skridt, og naar Ænderne ikke vare ganske døde, hed han Hovedet af dem med Tænderne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
J Sydamerica har man opdaget et Slags Laurbærtræ, der giver en ganske overordentlig Olie. Det voxer i Egnen mellem Floderne Pa rima og Oronoko, og yder, naar man gjør Jndsnitter, deri, denne Olie i stor Overflødighed. Den er yderst reen og dens specifiske Vægt overstiger Alcoholens. Den er gjennemsigtig, farveløs, varm, kraftig og vellugtende og synes at besidde alle Egenskaberne af den fortræffeligste Olie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
En Notar fra Bourbon=Vende red i August Maaned f. A. hjem, blot ledsaget af sin Hund. Han kom til et Vadsted, som han kjendte, og som han derfor ikke tog i Betænkning at ride igjennem. Midt i Vandet kastede imidlertid hans Hest sig ned, førend han fik Tid til at tage Fødderne ud af Stigbøilene. Han var i øiensynlig Livsfare, da hans Hund svømmede til den modsatte Bred og der, siddende paa Bagpoterne, hylede saa frygteligen, at omsider to Bønder, der arbeidede i Marken, kom tililende. Hunden holdt nu op at tude, løb foran dem og viste dem Veien hen til sin Herre. De trak ham op af Vandet, bar ham hen til et nærliggende Huus, og ved passende Midlers Anvendelse kom han snart til sig selv igjen. For ikke længe siden døde i London en Kone i største Elendighed, som efterlod over 40,000 Pd. St. (henved 300,000 Rbdlr.) hendes Testamente tilstod hun, at hun aldrig havde nydt sin Formue og endog nægtet sig det Nødvendigste; hendes usle Føde og Ureenligheden med sine hæslige Følger fremskyndte hendes Død.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
J de sachsiske Erzgebirge i Schneeberg levede en Bjergsmed, navnlig Müller, der besad en saa overordentlig magnetisk Kraft, at en Jernstang, som han med den blotte Haand tog fat i, efterat han havde slaaet nogle Gange paa den med Hammeren, kun med Magt kunde tages fra samme. Han helbredede sine Bekiendter for Tandpine, enten ved at stryge den lidende Deel, eller lægge Fingeren paa den Tand, der føltes Smerte i. Voltaire naaede en Alder af 84 Aar, uagtet hans svage Legemsbeskaffenhed og alt for hyppige Nydelse af Caffe. Men han drak ogsaa Chocolade, og tempererede den med hiin; meget hyppigen var Caffeen blandet med Chocolade, men af den sidste var Tilsætningen altid størst. En Hr. Dumont i Paris har paa denne Maade nu forfærdiget en Chocolade, som han kalder Voltairechocolade og som finder meget bifald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
En Speculant i Statspapirer, der i Berlin var bleven rig ved denne Handel, indlod sig, opmuntret ved Lykken, han havde gjort, i stedse større Vovespil, og kjøbte for 800,000 Thl. Papirerne faldt pludseligen, og han maatte spille Bankerot. Endog Embedsmænd give sig i denne Stad af med denne Speculation, uagtet Lovene have sat Cassationsstraf derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
En Tapetserer i Treviso havde kjøbt en gammel Lænestoel efter en afdød Canonicus, for at bruge Materialet, og fandt, da han tog Haarene ud, en Skat af 50,000 Lire i Guld deri. Politiedirecteuren Besini.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-22
Kjøbenhavns Børs, d. 21 Januari, 1825. Cours. Hamb. 2 M. 217, a vista 220. Spec. 222. - Specier solgtes til 13 Rbmk. 5 s. Disconto 5 pC. - 4 pC. Kongelige Obligationer (uden Renter) 89 1/2 a 90. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 101 a 101, Rbd. r. S. ell. 112 Rbdlr. Sedl. pr. 100 r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 99 1/2. Dito 4000 Bcomk. 99. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 106. - Norske Speciessedl. pr. 10 Specier 16 1/4 a 16 3/4. - Svenske Sedler 50. - Asiatiske Actier . . Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-25
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Doogtyvende Aargang. No. 8. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 26 Januari 1826. Om Handelen med Statspapirer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-25
Denne Handel synes i vore Dage at have naaet en forhen ubekiendt Høide. Naar man betænker, at den europæiske Statsgield beregnes til 10,688 Millioner Fl. *), hvoraf den største er Obligationsgield, saa kan man let forestille sig, til hvilken Omsætning en saadan Masse af Statspapirer maa give Anledning paa alle Europas Børser. Paa Pariser-Børsen sælges Statspapirer ved Auction til den Høistbydende mod contant Betaling, og ved en Klokke kundgjøres Auctionens Begyndelse og Slutning. En offentlig Udraaber bekjendtgjør hver Gang Priserne, som, efter et Gjennemsnit, siden trykkes i de offentlige Tidender. Salget mod Contant skeer fra Kl. 2 til 3, paa Tid indtil Kl. 4. Man sælger ogsaa mod Præmie, en Skik, der i nyere Tid ligeledes er indført paa andre Børser, det vil sige, man betaler strax ved Kjøb slutningen en vis Sum contant, som man, i Tilfælde af, at man ei vil modtage det Kjøbte til den fastsatte Tid, maa give Slip paa. Kjøberen er saaledes forvisset om, ikke at kunne *) Efter de Pradts Beregninger er der allene i Aarene 1822 og 23 laant en Millaard Fr., hvoraf svares 60 Mill. Renter. tabe mere end det, han har betalt i Præmie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-25
Det syntes nu, som et nyt Mexico eller Peru var blevet opdaget for Europa, thi det antoges for afgjort, at alle Staters Papirer med ringe Forskiel i Coursen ville blive staaende i Pari. Europa's 10,688 Mill. Fl. ansaaes nu for ligesaa meget rede Sølv kun Skade, at denne forhen ukiendte Rigdom allene var nominel. Jmidlertid vare de norske 6 PC. Obligationer stegne 8 PC. over Pari, og den norske Regjering gjorde nu den Clausul i sin Laanecontract gieldende, at naar Obligationerne vare Pari, skulde den til aarlig Amortisation bestemte Sum ikke opkjøbes, men trækkes. Det samme gjorde den preussiske Regjering. Ved en Cabinetsbefaling af 19 Maj blev anordnet, at Statsgieldsbeviserne (som da stode 8485, og d. 24 Aug. derefter 87–88) ikke skulde kjøbes, men trækkes, og til deres fulde Værdie udbetales Jhændehaverne. J Begyndelsen af Maj, da det franske Reductionsproject var antaget i de Deputeredes Kammer, stode de franske 6 PC. Renter mellem 104 og 105, de østerrigske 5 PC. Metallique 96 og 97, de preussiske 4 PC. Statsgieldsbeviser, 9496, det preuss. engelske Laan 102-103, de engelske 3 PC. Stocks 96. - Den 4 Juni forkastede Pairernes Kammer Lovudkastet til Rente nedsættelsen, og de franske Renter gik ned til Pari. Dette virkede som et electrisk Slag i alle andre Staters Papirer. Ligesom deres Stigen i Begyndelsen af Aaret udgik fra Frankrig, saaledes udgik nu ogsaa derfra deres Synken. Det var at forudsee, at Projectet ikke saa let vilde kunne bringes til Virkelighed, som Banquiererne og med dem den hele Hær af Speculanter drømte sig den; thi to vigtige Hindringer lagde sig her i Veien. Den største var, at Eierne af de franske Renter nu eengang havde gjort en fast Beregning paa at nyde 5 PC. af deres uopsigelige Renter, og derefter indrettet deres Udgivter. En Forringelse af en Femtedeel i deres Jndtægter vilde medført en saa meget større Forvirring i alle borgerlige Forhold. som ingen Dødelig kunde forudseet endog kun Mueligheden af, at den franske Regjering vilde reducere sine 5 PC., for faa Aar siden gjorte, Laan til 4 PC. og kun overlade Eierne deraf det Alternativ, at indrømme Nedsættelsen, eller modtage Capitalen udbetalt til Pari, endskjøndt Fristelsen til at vælge det sidste var stor, da Renterne endog efterat Reductionen var antaget for afgjort, betaltes paa Børsen 45 PC. over Pari og Ministerne meente, at ingen var saa taabelig at forlange sin Rente udbetalt med Pari, naar han paa Børsen, kunde faae 45 pC. derover. Men at denne Stigen over Pari var konstig, det oplystes siden, da Reductionen forkastedes i Pairernes Kammer, og Renterne gik ned til 101 a 1013.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-01-25
Den anden Hindring var Banquierernes høist sandsynlige Mangel paa Ævne til at opfylde de Forpligtelser, der vare indgaaede. Efter den officielle Angivelse var den Capital, som kunde kræves udbetalt, 2800 Mill. Vel hedte det den Gang, at de contraherende Huse havde en Fjerdedeel af denne Sum eller 700 Mill. i Beredskab til Udbetaling. Men at dette var en blot Jllusion, det faaes tydeligen af Discontons betydelige Stigen paa alle Børser, saalænge der skulde gjøres Anstalter til Udbetaling, og dens Tilbagesynken fra det Øieblik af det rygtedes, at Reductionsprojectet gaaer overstyr. Ved at betale en overdreven Disconto havde det vel blevet Vedkommende mueligt, at sammenbringe, for en kort Tid, en saadan Sum. Men den høie Disconto havde igjen virket tilbage paa Statspapirernes Priis og nedtrykket denne; thi hvo vil vel sætte sine Capitaler i uopsigelige 4 PC. Statspapirer, naar man kan faae 8-10 PC. Disconto af gode Vexler? – Hvor stor var altsaa ikke Faren for de contraherende Huse, Sæt, at de ikke kunde have sammenbragt saa uhyre Capitaler, eller at flere havde forlangt deres Penge udbetalte end de havde gjort Regning paa, eller at den mindste Sky havde ladet sig see paa den da overalt klare politiske Himmel – saa var jo den hele konstige Bygning falden over Ende som et Korthuus. Man seer heraf, hvor urigtig det er, at antage de europæiske Statspapirers nuværende høie Priser som nogen fast Maalestok. Vel hører man uophørligen tale om de uhyre Capitaler, som ikke kunne anbringes paa anden Maade, da al Handel og Jndustrie i de fleste Lande ligge i Dvale. Men man betænke dog, at disse Capitaler ere nominelle, at Europa engang tilforn maa have besiddet en lige saa stor idealsk Rigdom, da, efter Massons Forsikkring i sin Forestilling angaaende Rentenedsættelsen i de Deputeredes Kammer, d. 17 April f. A., Frankrig allene ved Bankerotterne i Nevolutionstiden havde tabt 89 Milliarder, og at, naar Europa paa denne Maade allene i det sidste Aar ved sine Papirers Stigen er bleven en Femtedeel rigere - denne Rigdom. kun bestaaer i nominel Værd – i en Drøm.