Kiøbenhavns Postrytter, 1786-01-13
Paris, den 26 December. Vort Publicum havde længe været opmærksomt paa, hvad Virkning den Modstand vilde have, som det nye Kongel. Laan af 80 Millioner Livres fandt hos Parlementet; men denne Opmærksomhed maatte naturligviis stige til det høieste, da man erfoer, at dette Statsraad den 18de hujus havde gjort Hs. Majestæt en lige saa frie modig som eftertrykkelig Forestilling desangaaende, af Hs. Majestæts Parlement har følgende Jndhold: i den hele sidste Krigs Tid med en uindskrænket Lydighed imod Kongens Villie indregistreret alle Laan, hvor hastig de end fulgte oven paa hverandre, og hvor forfærdeligt end deres Beløb var. J Følge disse Laan, har det ogsaa, omendskiønt med Bekymring, indregistreret de nye Paalæg, som det dog strax, formedelst deres Størrelse og Mangfoldighed, erklærede for utilveiebringelige, hvilket ogsaa siden er blevet bestyrket i nogle Provindser ved Umueligheden i at inddrive dem. J samme Øieblik Freden blev sluttet, tiente Søe=Departementets tilbagestaaende Gield til Anledning for 2 nye Laan, det ene paa 100, og det andet paa 125 Millioner Livres. Parlementet indregistrerede begge disse Laan, da det fik Hs. Majestæts Forsikkring om at ville gienbringe Orden i alle Administrationens Dele, og at ville iagttage den strængeste Oeconomie i Financerne. Men førend man ret tog sig fore at bringe dette Haab, som Kongen havde givet Parlementet, til Virkelighed, sender Hs. Majestæt Forslaget til et nyt Laan af 80 Millioner til Parlementet, under den saa tidt brugte Forrevending af tilbagestaaende Gield, og forøger den allerede uhyre Masse af Statsgield med en Tilvæxt af 350 Millioner, hvorved endda de betydelige Summer ikke ere regnede med, som flyde ind i det Kongel. Skatkammer, ved Particulier=Laan, ved nye Domainers Oprettelse og ved andre overordentlige Resourcer. Det er Parlementets Pligt, at forestille Kongen Faren og Følgerne af disse mangfoldiggjorte Laan, og tillige, hvor vigtigt det er for Hs. Majestæts Ære og for Hans Folks Velfærd, at der gien bringes en bestandig og uforanderlig Orden i Høistsammes Financer. Hver Gang Hs. Majestæt aabner et nyt Laan, formerer han ikke allene Statens Byrder, men formindsker just derved ogsaa Midlerne til at bære dem, og i det Han foranstalter et nyt Paalæg, berøver Han Sine Undersaatter alt meer og meer Evne til at betale Paalæg. En nødvendig Følge af alle Laan er: at de ødelægge Folket, om de endogsaa komme i Stand, og, komme de ikke i Stand, saa ødelægge de Souverainens Credit, foraarsage Undersaatterne Uroelighed, og vise dem de sørgeligste Virkninger paa Statens Financer og paa Privatpersoners Formue som nær forestaaende og maaskee som uundgaaelige. Foruden disse almindelige Grundsætninger, som i Fredstider burde giøre, at man ikke uden den allerstørste Vaersomhed vilde skride til noget Slags Laan, har det Forslag til Laan, som nu er sendt til Parlementet, sine egne besynderlige Farligheder og skadelige Følger." (Her søger Parlementet at bevise, at det nærværende Laan virkelig er paa Livrenter, omendskiønt man har givet det et udvortes Skin af Arverenter, for, om mueligt, at hæve den Modsigelse i Edictet fra December 1783, hvori Kongen ikke har fortiet, at alt for hyppige Laan paa Livrenter, vare underkastede meget farlige Følger; at de syntes blot at burde have Sted ved Krigens drivende Fornødenheder; og at denne Resource ikke i lang Tid skulde vorde brugt. Herpaa bliver Parlementet saaledes ved) "Det hører til en Konges Viisdom og Retfærdighed, at gjemme Laanets Udvei til drivende Omstændigheder, som retfærdiggiøre dens Nødvendighed. Der gives et langt sikkrere Middel til at bestride enhver Udgift. Dette Middel, som Viisdom tilbyder alle gode Konger, er: Oeconomie. Det er engang Tid, at Hs. Majestæt maa behage at lade tage denne Oeconomie i Agt, hvorom Høistsammes Kiærlighed til Sit Folk har burdet give Undersaatterne et velgrundet Haab, og hvorom Hs. Majestæt har givet Parlementet igientagne Forsikkringer. Det er Tid at regulere de nødvendige Udgifter, at afskaffe de unyttige, at indskrænke umaadelige Foræringer, at lade allene vigtige Tienester vederfare Naadesbeviisninger, og at afvise enhver Paastand, som Paatrængenhed, ved at grunde sig paa en gammel Familieherkomst, forebringer som Rettighed. Det er engang Tid at gjenbringe i Financernes Fordeling en fast og uforanderlig Orden &c. Efterat denne Forestilling var gjort, maatte Parlementet den 21de, efter udtrykkelig Kongel. Befaling, indregistrere Edictet angaaende det nye Laan. Dette skede med Modificationer, som Kongen ikke vilde lade gielde. Parlementet blev derfor den 23de kaldet til Versailles, hvorhen det begav sig 111 Magistratspersoner stærkt i 28 Vogne, da det af Kongen fik en Jrettesættelse, fordi det ved Jndregistreringen havde ladet indflyde Ting, der burde blevet en Hemmelighed, og fordi det altid opkastede sig til Censor over den Kongel. Administration. Kongen gjorde derpaa med egen Haand de Forandringer Han forlangede i Edictet, lod det saa oplæse saaledes som Han havde forandret det, og befoel, at det saaledes skulde trykkes, publiceres og anslaaes, hvilket da ogsaa er skeet her den 24de hujus.