Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-03-20
Nationalfesten den 6te Marts paa det kongl. Theater, der paa en og samme Tid og i samme Anledning blev given paa 7 forskjellige Privattheatre i Provindserne, der ikke blot paa den enkelte Plet, som Danner, kongen Fredrik helligedt ved sin Nærværelse, men rundt om ved Kattegattets og Beltets Bredder var en Rundheds eller rigtigere en Nationaltaknemmeligheds Kest for hine Ædle, hvem hver, i hvis Aarer en dansk Blodsdraabe flyder, broderlig takfuld maae mindes. Udgiveren troer, at det vilde være mange af dette Blads Læsere velkomment at læse en kort Fremstilling af, hvorledes denne Sags nidkiere og patriotiske Fremmer, Dannebrogsmanden Hr. Knudsen, sit Hierte og sit Borgersind til Ære, havde ordnet denne Fest. Det hele aabnedes med en Fædrelandsprolog, hvori Hr. Knudsen, omgivet af Land= og Søkrigere, først hilsede paa det afbildede Kronborg, samt Batteriet Sixtus, indviet ved den kiekke Schrødersees Minde, derpaa Kongen, Dronningen, den øvrige Forsamling og endeligen paa en i Baggrunden staaende afbrudt Mast, der med tunklende Jldbogstaver var betegnet med Navnene af hine Ædle, der hengave deres Liv i Najadens Heltekamp, Buhl, Grotschilling, Rolfsen. Derpaa bil sede han paa Skibet Phøenix hvorefter han istemte Sømandssangen: For Danmark flette Frederik, &c.,der sluttedes med et tredobbelt Hurraraab, for ham, der i enhver Henseende fornyer Dannebrogs Glands, som Dannemarks Lyksalighed, hvilket ligeledes trende Gange gientages af Tilskuere og Scenens Krigere, nu gik han over til den skiønne Ochlenschlagerske Prolog Phoenir, der atter sluttedes med gientagne Hurra raad. Efterat have uddeelt tvende af de Kobbere, ved hvilke hans opfindsomme Gavnelyst allerede har stiftet saa meget Godt for de Lidende, henvendte han sig nu til Hs. Majestæt med følgende Ord: Allernaadigste Konge Saaledes hædrede jeg faldne Brodres Minde, Ved Danas Strande saae jeg Folkets Taarer rinde. Dog seiler end et Navn paa denne stolte Mast: En Mand, som kirk og brav, i Farens Stund stod fa Som Fader, Mand og Ven, som Helt ham Danmark priser. Hans Navn i Flammetræk o, hulde Piger, viser, To unge hvidklædte Møer afreve nu en Spaan af Masten, og man saae i flammende Bogstaver Navnet: Hans Peter Holm. - Henvendende sig til Tilskuerne saade nu Hr. Knudsen: Den Ædles Navn blot her J seer, Hans Aand i Himlen svæver. Paa Jorden hvor han er ei meer, Hans elskte Minde lever! hvorpaa Tilskuerne eenstemmig gientoge: "Hans Minde, leve!" - Derpaa opførtes Nationalsyngestykket Hjemkomsten, og efter Stykket en Epilog, hvor man saae samme Plads og samme Grupper som i Prologen. Ved Masten stode tvende af Najadens saarede Krigere, omgivne af hvidklædte Dannemøer med Krandse i Haanden, og en stor Deel Dannekrigere. Her afsang Hr. Kund sen den bekiendte Sang: Hil Julernes Sønner a., ved hvis sidste Strøfer Dannemøerne i et skiønt Tabloustrørde Blomster for de to qvæstede Krigere og holdt Krandser over deres Hoveder. Festen endtes med det almindelige, og siden af Publikum gientagne Udraab: Gud velsigne Kongen!" - Ved denne Forestilling indbragte Hr. Knudsen den betydelige Sum 2770 Rigsbankdl. 32 s., adskillige Guld-og Sølvmynter, og foruden 1000 Rd. D. C. som en Ubenævnt ved at føl Glæde for Publikums Deeltagelse i denne Fest havde skienket til et Middagsmaaltid for almindelig og St. Hans Hospitals Lemmer.