Aalborg Stiftstidende, 1838-01-06
Kbhvnspst. for 31te December holder en lille Nytaars aftens Prædiken for Publicum. Den udvikler først, hvilken Betydning Nytaarsdag har for ethvert tænkende Menneske, at den opfordrer os til at trække os tilbage fra Hverdagslivets Tummel og dvæle ved Betragtningen af os selv og vore Forhold. Efter at have yttret, at stille Alvor der for er den Caracteer, man skulde vente fremherskende paa Nytaarsdagen, i Kirken eller i det rolige Kammer, og at man skulde vente at finde Folk ved Bibelen, ved Dagbogen, ja om det endog kun var ved Regnskabsbogen, skildrer den en Nytaarsdag i Kbhvn, saaledes: "O, hvor ganske anderledes seer det ikke ud i Kbhvn., naar i Morgen Nytaarssolen beskinner dens Tage. - En Hurlumhei og en Jager og en Pynten og en Kommen og en Gaaen og en Ringen, og en Løben og et Vrøvl uden Ende, - det er denne Dags Historie, imod en kjøbenhavnsk Nytaarsdag er Flyttedagen som en Langfredag og en fjendtlig Jndqvartering som en Store Bededag; paa en kjøbenhavnsk Nytaarsdag siges der omtrent ligesaamange Dumheder og begaaes der næsten ligesaamange Gemeenheder, som hele det øvrige Aar. Fra den tidlige Morgenstund af sidder Fruen eller Madamen udmeiet og udfliret paa Stads foran det vel udstafferede Frokostbord; Manden løber grassat fra Huus til Huus, som om 10000 Lopper vare i Hælene paa ham; Contoir= og Boutikdrenge, Hanereier og Pebersvende have faaet deres gode Klæder paa, og give sig til at være vittige og interessante; Kongens Laquaier i Hoflivree vandre omkring og tigge hos de tre første Rangclasser, ret som om disse skulde betale for den Mad, de have erholdt i det forløbne Aar ved Hoffet; Politibetjente i deres respectindgydende skrækindjagende, sacrosancte Embedsmyndighedsdragt, fra Huus til Huus, ret som de dreve Afladshandel, med smaa Politi overtrædelser; hele Rudler af Haandværksdrenge brandskatte Folkets Dumhed, Caracteerløshed og honnette Ambition; og naar saaledes Dagen er pidsket til Døden, saa begynde de natlige Orgier i alle Kipper og Kneiper, Brændeviinskjældere og Dandseboder, saa have Skjøgerne en stor Benefice, og en stor Deel af hvad der er erhvervet ved Fornedrelse forødes i Gemeenhed, og hvad der er fortjent med Tiggeri, bliver ikke stort andet tilbage, end en Katzenjammer, og Ærgrelsen over en slet anvendt Dag. - Sandheden af dette billede behøve vi ikke at documentere for det Publicum, der selv er Vidne, for største Deelen virksom Deeltager i dette Bacchanal af Fordomme i dette Charivari af Flau ser. - J klage over Vedhængen ved gammel Slendrian og udslidte Vaner. Her er en Unode, som J ikke behøve nogen høiere Tilladelse til at afskaffe. J raabe paa Reform, her er en Sag, der trænger til Reform, og som Hver kan reformere, hvad Øieblik han vil. J sukke over Uselvstændighed og Modløshed hos Folk. Viser selv da blot saa meget Mod at blive hjemme og bortviise en Skomagerdreng. J klage over høie Skatter og mene, at det nok skulde blive godt, naar Borgerne kun selv fik Lov til at votere Budgettet. Her er en Skat, som intet Lovbud har paalagt, som der ikke engang behøves Stænderne til at ophæve, en Skat, som Hver kan votere selv. - Ja eller Nei, og som Enhver er fri for i det Øieblik, han har Mod til at sige Nei Et saadant Nei vil spare Eder mellem 5060,000 Rbd. hvert Aar, og et saadant Nei vil oven i Kjøbet gjøre meget godt og blive billiget af enhver fornuftig Mand, hvorfor sige J da Ja, og betale og blive udlede, istedetfor at sige Nei og beholde Eders Penge og blive roste, J klage over Fordom og Slendrian og Feighed og Skatter - hic Rhodus, hic Salta.