Viborger Samler, 1835-01-25
J et foregaaende Nr. af d. Bl. have vi ytret vor Mening i Anledning af den Sensation og megen Omtale, Dhrr. Grosserere Deputeret Knudtzons og Agent Suhrs Udtrædelse af de 32 Mænds Forsamling vakte heri Staden; og vi udtalte derhos det i Publicum almindelige Ønske: at disse tvende almeenagtede Mænd offentligen vilde erklære sig desangaaende. Dette Ønske er ikke siden blevet opfyldt. Det er os ikke ubekjendt, baade at private Grunde give den nærmeste Anledning til hiint Skridt, og at dette, skjøndt det af Begge omtrent skete paa samme Tid, dog ikke var nogen Følge af en efter Overeenskomst eller samtidigen fattet Beslutning. Man har i Publikum yttret sig med Bestemthed om Aarsagen dertil, ja den almindelige Formening desangaaende er endog directe bleven udtalt af et fremmed Blads (Hamborger-Correspondentens) kjøbenhavnske Referent, Men det er i dette Tilfælde gaaet som det saa ofte gaaer, da man ikke med Vished har kunnet angive Aarsagen, har man søgt den, og man har, for at finde den, endog sat sig ud over Anachronismer som den: at datere Begivenheder, der ere forefaldne for flere Aar siden, frem i Tiden til det Øieblik, hvor man fandt, at de bedste passede. Jdet vi imidlertid ville ære de os tildeels ubekjendte, men sikkert vægtige Grunde, der have bevæget de nævnte Mænd til at unddrage, deres Medborgere den ønskede Oplysning, kunne vi ikke afholde os fra at gjentage vor Beklagelse over, at en Corporation, der, uagtet sin nærværende ringe Jndflydelse og lammede Virksomhed, dog er af Vigtighed for Hovedstadens Borgere, ved deres Udtrædelse er bleven berøvet tvende af sine meest energiske og selvstændige Medlemmer. Vi beklage det saameget desmere som det Øieblik synes at være forhaanden, da man kan nære Haabet om at see den nævnte Jnstitution retableret i sine oprindelige Rettigheder og gjenfødt til at vorde hvad den var bestemt til en virkelig Borgerrepræsentation. – Som vi erfare, torde det første væsentlige Skridt dertil om føie Tid blive gjort ved Jværksættelsen, af et allerede tidligere fremført Forslag til en Forandring i disse Borgerdeputeredes Valgmaade. J Kjøbenhavns Privilegier af 24de Januar 1661; 2 hedder det desangaaende, at "Præsident, Borgermestere og Raad med Borgerskabet maae udlægge 32 af de bedste og fornemste Borgere i Staden." Det er heraf vitterligt, at "Borgerskabet skulde deeltage i Valget. Jhvorvidt dette mueligviis er skeet ved de første Udnævnelser af Medlemmerne til de 32 Mænds Forsamling, see vi os ikke istand til at oplyse; men vist er det, at Valget, saalænge man kan mindes, er foregaaet paa den Maade: at ved eet eller flere Medlemmers frivillige Udtrædelse eller Dødsfald, (thi deres Function vedvarer for Livstid.), de Tilbageblevne vælge og bringe i Forslag for Magistraten 3de Borgere for hver af de Udtraadte, af hvilke Trende Magistraten da udkaarer Een (i Almindelighed den, der har ældst Borgerskab,) til at udfylde den ledige Plads. De 32 Mænds Forsamling har saaledes i en lang Aarrække, med Magistratens Hielp, bestandig fornyet sig sølv, uden at Borgernes Mening isaabenseende i fjerneste Maade er bleven hørt! – Efter samme J af Privilegierne skulde de 32 Mænds Rettigheder og Functioner bestaae i, at de, "tilligemed Præsidenten, Borgemestere og Raad, Stadens og Menighedens Bedste, saavelsom dens Jndtægt og Udgift, efter Tidens Beskaffenhed, kan overveie, og derom handle og slutte." J disse Udtryk ligger en bestemt bemyndigelse til noget Meere end blot Deeltagelse i Raadslagning og en underordnet Forslagsret; men den hele Myndighed er i Aarenes Løb saa aldeles gaaet tabt, baade for Borgemestere og Raad som og de deputerede Borgere, at Magistraten og de 32 Mænd, endog (efr. Kongelig Resolution af 5te Juni 1816) ikke af Stadens Midler maa tillægge Nogen nogetsomhelst Gratiale, eller forhøiede Lønninger uden efter foregaaende Correspondence med (Tilladelse af 2) det kongelige danske Cæncellie." – Jfølge samme Privilegier skulde af bemeldte 32 Borgere udvælges 2, som, tilligemed Præsidenten og en af Borgemesterne, all tilde skulde have fri Tilgang til Kongen, Stadens og det gemene Anliggende at om drage. Den frie Tilgang til Hs. Majestæt er vel ikke nogen af de 32 Mænd mere formeent, end hver anden af deres Medborgere, men "Andragender om Stadens og det gemene Anliggende" sortere nu ganske undet det kongelige danske Cancellie, under hvis "Overopsigt hele Magistraten (efr. Jnstruction af 28de August 1795, 2) siden er bleven henlagt. – Vitroe allerede her tilstrækkeligen at have viist, hvorlidet baade de 32 Mænds Valgmaade og Udstrækningen af deres Rettigheder for Tiden svare til Begrebet om en Borgerrepræsentation. J et følgende Nr. skulle vi, ved at berøre nogle andre Pundter, samme Gienstand, betræffende tillige omtale Ønskeligheden af en Purification af den nu existerende 32 Mænds Forsamling, som nødvendig for at den skal komme til at opfylde sin Hensigt, at tjene til et Værn og Forsvar for Kjøbenhavns Borgere, og at varetage deres og Stadens Bedste. (S. Bl.