Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-09
Jeg anbefaler mig til en Plads i Deres venlige Erindring, og ønsker Dem at see rige Frugter af Deres Bestræbelser til Velsignelse for Konge og Land. Præsidenten yttrede derefter. Om vor Virksomhed i den nu tilendebragte Stændersession maa den Bog, der skal gjemme Forhandlingerne om de stænderske Anliggender, bære Vidnesbyrd. Dette Vidnesbyrd vil indeholde vor Retfærdiggjørelse, naar dennegang et ikke ringe Antal fra Folket udgaaede og af Stænderne antagne Andragender, og deriblandt nogle, hvorved Folket med Jnteresse dvæler - ikke have fundet den stænderske Afgjørelse, paa Grund af de, i Forhold til den os tilstaaede Tid, mange og tildeels betydelige kongelige Sager. - Men vistnok ville vi ikke kunne slutte vore Forhandlinger uden at erkjende, at de nyvalgte Stænders første Sammentræden har været betegnet med et høist betydningsfuldt Actstykke. Det var den Arv, som det første Sexenniums opløste Stænder, efterlod os, en Frugt af disses Stræben efter at consolidere og yderligere at fremme Stænderinstitutionens factisk udviklede Tilstand. Under Forsynets Varetægt, ved Kongens Pleie, ved Folkets Erkjendelse af dens Betydning og ved forenet Samvirken af alle Statens Stænderforsamlinger ville vi haabe, at denne forventede Jnstitution vil bringe Held og Lykke over Fædrelandet. - Det er sikkert i en alvorsfuld Stemning, enhver af os forlader denne Sal, hvor Folkets Tillid kaldte ham for at føre Ordet i Landets Anliggender. Bevidstheden om en Stræben efter, med Troskab og Samvittighedsfuldhed at have røgtet sit Kald, bringer Enhver med sig som en Erindring om hans af en redelig Villie ledede Virksomhed; thi her, som overalt i Livet, er vor Gierning kun en Stræben efter at naae Maalet. – Dog det, som allerede var et vundet Resultat for den, for hvem denne Session var en Fortsættelse af hans tidligere Virksomhed, det er : derpaa tvivler jeg ikke – for enhver af denne høitærede Forsamling, der nu første Gang tog Sæde i den - Erkjendelsen af, hvormeget den stænderske Virksomhed har bidraget til at udvide hans Kundskabskreds med Hensyn til Landets Love og almindelige Foranstaltninger - Erkjendelsen af den Omhyggelighed, hvormed Love og Foranstaltninger, der angaae det hele Borgersamfund, blive til Erkjendelsen af, at alle Samfundsklasser arbeide til eet Maal, og at den Enes Vel betinger den Andens, samt - Erkjendelsen af, hvor mangen berigtiget Jdee og hvor mangt et lærerigt Udbytte, der for ham udgik af Discussionerne i denne Sal. - Betragtningen af dette sidste bringer saa naturligen Tanken paa den Mand, der atter denne Gang i denne Sal stod mellem Kongen og Folket, og som man kun nævner med Beundring, Ærefrygt og Høiagtelse, der i sin ansvarsfulde og vanskelige Stilling nu gjennem en Række af Stænder=Sessioner hos Folkets Udvalgte har bevaret det skjønne Forhold, den Hengivenhed og Tillid, der ikke mindre skyldes hans elskelige og hjertelige Personlighed end hans overordentlige Evner og ualmindelige Egenskaber. At frembære Forsamlingens, med Taksigelse ledsagede, Erkjendelse heraf gjør jeg med Bevidstheden og min Uformuenhed til fuldstændigen at tolke den. Tør jeg berøre min egen Person, da hører det til et blandt mit Livs lykkeligste Øieblikke, der bragte mig i Forhold til denne Mand, der hvad jeg med inderlig Paaskjønnelse bevarer - har beæret mig med saa megen Velvillie og Godhed. Mine Følelser for denne høitærede Forsamling kan jeg kun svagt udtale. Dens Tillid satte mig paa denne Hædersplads, og jeg tiltraadte den under de da udtalte Forventninger at møde Forsamlingens Velvillie og Redebonhed samt Medvirken til Opfyldelse af mine Pligter. Mine Forventninger ere ikke blevne skuffede. Herfor bringer jeg af mit Hjertes Jnderste Enhver af Forsamlingen min varmeste Tak, idet jeg forlader dette Sæde med en mig særdeles kjær Erindring om denne høitærede Forsamlings Velvillie og Godhed mod mig, men paa den anden Side ogsaa med Erkjendelse af, hvormeget jeg har trængt til dens Overbærenhed, og hvorlidet jeg har tilfredsstillet mig selv. (Sluttes.) Det er for kort siden lykkedes Kjøbenhavns Politie at anholde en Person, der forfærdigede falske Een-Rigsbanksedler. Han var en benaadet Tugthuusfange, der 2de Gange i Forveien havde været anseet for lignende Forbrydelser, og da han blev greben in flagranti, var han strax for Politiretten nødsaget til at tilstaae Gierningen.