Norske Intelligenssedler, 1796-03-16
Under nærværende Sag anlagt af Cancellie Raad og vice Borgemester Heiberg til et ForbudeStadfæstelse i henseende til en fierde Part i de Frederichshalds Magistrat beneficerede 2de PorsnæsSaugbruge, mod Cancellie-Raad Wiel (der tilforn og indtil 1793 Aars Udgang har haft dem i Forpagtning) vil efter den udtagne Hoved Appellations Stevning og nedlagde Paastand for denne Rett, fornemmelig følgende Poster komme under Paakiendelse, nemlig: mo.) Bliver at afgiøre, hvorvidt Appellanten Cancellie-Raad Wiel ved Byefogdens under Sagen den 17de Martii og 12te Maji 1794 afsagde Eragtninger virkelig er fornærmet og følgelig beføjet til den nedlagde Paastand om Sagens Hiemviisning eller ikke, Den Appellanten formeentlig tilføiede Rettens Nægtelse eller Spilde ved den første Eragtning under 17de Martii 1794, skulle fornemmelig bestaae derudi, at Citanten ikke var tilstaaet den forlangte 3 Ugers, men i dets Sted ikkun 8te Dages Udsættelse til Contra-Stevnings Udtagelse, hvorved han skulle være udsat fra at fremføre sine contra-Beviser i Sagen. Men da denne Eragtning ininstanti med Samtykke af contra Partens Fuldmægtig Procurator Brun, blev saaledes forandret at Procurator Debes paa Cancellie-Raad Wiels Vegne fik 14 Dages Anstand, hvorom denne, som nærværende blev underrettet, saa stod det jo til Procurator Debes, enten at benykke sig af dette til contra Stevnings Forkyndelse tilstrækkelige Tidsrum, eller, efter sammes Forløb, at forlange nye Udsættelse. At Procurator Debes har haft fuldkommen Tid til at fremkomme med den paaberaabte contra-Stevning og Beviser, sees deraf at Sagen er henstaaet upaadømt lige til den 26de Maji næstefter, da den først til Doms er optagen. Men i stædet for at contrabegiægne Sagen, saaledes som den af Cancellie-Raad Heiborg i Følge Hovedstevning af foregaaende 21de Februarii, var anlagt, havde Procurator Debes imidlertid ei allerne tilstevnt et a parte Tingsvidne, men og ved Continuations Stevning af 3 Maji 1794 anlagt særskildt Sag mod den samtlige Magistrat til Stadfæstelse af den med Cancellie-Raad Wiel formeentlig indgangne Forpagtnings Fornyelse, hvoraf han under 12te Maji har taged Anledning til at begiære nærværende Sag udsat enten til en ubestemt Tiid eller i 4 a 5 Uger, men da Byefogden ikkun udsatte Sagen i 14 Dage med Paalæg for Debes til Sagens Fremme at efterkomme Lovens og Forordningens Bydende; saa troer denne fremdeles sin Part herved forurettet, derved at nærværende Forbuds-Sag ikke blev udsat indtil bemeldte af ham mod den samtlige Magistrat anlagde Sag, var paadømt, efterdi han formeener at Forbuds-Sagen af hiin Sag maatte dependere. Betragter man derimod, at ligesom det under 20de Februarii 1794 passerede Forbud ikkun for Cancellie Raad Heibergs vedkommende, var effectueret, saa er samme og eene af ham under nærværende Sag til Stadfæstelse paastevnt, ei allerne i henseende til Formalia men og i henseende til Realia, nemlig til Nams-Doms Erholdelse til Fravigelse af hans 1/4 Part i bemeldte Saugbruge. Derfore kunde det ikke staae til Cancellie-Raad Wiel at unddrage sig fra endelig Dom i nærværende Sag og indvikle Cancellie Raad Heiberg i en nye Sag om det selv samme, som af ham i nærværende Sag var paastevnt. Troede Appellanten derfor at kunde bevise sin Ret til Saugbrugene, var det under denne Sag han per modum reconventionis burde søge samme paakiendt. Dette kan Eragtningen af 12te Maji 1794 ingenlunde skiønnes at have formeent ham. Men at han selv, uagtet den siden udtagne contra Stevning af 17de ejusdem under Sagens sidste Session den 26de næstefter, hverken har vildet fremkomme med sine formeentlige Beviser eller har vildet begiære videre Anstand for at tilvejebringe dem, men i den Sted ved sit Jndlæg af 25de f. M. har desereret Sagen, er noget som han, langt fra at kunde imputere Underdommeren, allerne maae tilskrive sig selv. Der var altsan intet andet for Dommeren at giøre end at optage og paadømme Sagen i den Stand den var. Heraf følger da at den paastevnte og paastaaede Hiemviisning maae bortfalde. Dernæst kommer 20) under Paakiendelse hvorvidt Byefogden har været beføjet til endelig at paakiende Spørsmaalet, om den imellem Cancellie-Raad Heiberg og Cancellie Raad Wiel formeentlig indgaaede Forpagtnings Fornyelse, som Appellanten formener at være upaastevnt? Hvor ubeføjet Cancellie-Raad Wiel har været til at søge denne Qvæstion under en særskildt Sag for Cancellie-Raad Heibergs vedkommende paakiendt, er tilforn viist; ligesom at alt hvad Byefogden i denne henseende har paakiendt, er af Cancellie-Raad Heiberg paastevnet og paastaaet. Og da Byefogden i Følge Heibergs Stevning havde at reise eller fælde det iværksatte Forbud, samt paakiende om ikke Cancellie-Raad Wiel burde fravige den omhandlede 1/4 i bemeldte Saugbruge, saa maatte han naturligviis in præmissis undersøge hvorvidt den af Wiel paaberaabte fornyede Contract, kunde virke Forbudets Underkiendelse efter Contra-Stevningen eller ikke. Dette som Sagens egentlige Hoved Qvæstion, bliver derfore paa dette Sted 30) at afhandle: At den under 11te Martii 1793 af Cancellie-Raad Wiel opsatte Contract imellem ham paa den ene og Borgmester Leth og Cancellie-Raad Heiberg paa den anden Side, angaaende Forpagtningens Fornyelse, virkelig engang af den sidste har været underskreven, det viser dennes Brev af 6te September 1793. Men dette Brev viser og tillige at denne Contractens Vedtagelse fra Heibergs Side er skeet under Forudsætning af en uopfyldt betingelse og Contractens Vedtaglse saaledes aldrig kom i Cancellie RaaWiels Besiddelse eller Værge, førend, efter at den allerede var tilintetgjort, formedelst Mangel af det forudsatte Vilkaars Opfyldelse. Contracten er altsaa forblevet contra limitis undi Tractatus, og følgelig uforbindende. Sætter man endog for et Øjeblik at Contracten med Heibergs Underskrift virkelig var bleven Cancellie-Raad Wiel tilstillet, saa var den vel neppe bleven forpligtende forinden dermed alle de vedkommendes Samtykke, i hvis Navn den var stilet, var bleven bekræftet; thi da de omhandlede Saugbruge ere Frederichshalds Magistrat, som een eneste persona moralis betragtet, benefleeret pro indiviso, saa indsees ikke, at nogen Contract desangaaende kan gielde, med mindre den af samtlige Magistrats Personer eller i det mindste af Pluraliteten er indgaaet, saa længe disse Eiendomme imellem Magistratspersonerne ikke i physiske Deele ere adskilte. Da nu denne Appellantens eneste Hiemmel for fremdeles at bruge og beholde disse Saugbruge, brister i henseende til Cancellie-Raad Heiberg som man end ikke vil tage Annalogium af Lovens 3- 14- til hiep) saa falder det af sig selv at Byetings Dommen i denne henseende maa blive at stadfæste; saa meget meere som Appelanten til denne Rett blot procederer mod Formaliteterne af Sagens Behandling og ikke egentlig imod den afsagde Dom i og for sig selv. Endelig staaer tilbage 40) At afhandle Prokurator Debes's brugte Opførsel under denne Sag saavel for Byetinget som for denne Rett: Af den hele fra hans Side ved Underretten førte Procedure spores tydelig saa megen ammosite og Chicane mod Byefogden Justits-Raad Kløcker, at det næsten lader, som det havde været Procurator Debes meere om at giøre at drille og bringe ham i Forlæggenhed end virkelig at fremme Sagens sande Tarv. Dette viser sig især ved hans Forhold under Sagen den 17 Martii 1794 saavelsom af hans Jndlæg af 30 ejusdem hvori han paa en uanstændig Maade angriber den Dommer for hvis Ret han procederer og saaledes tilsidesætter den enhver Ret skyldige Agtelse. Han maae derfore ansees efter Fortieneste at være erindret med deraf Byefogden idømte Mulkt. Den Revange han har vildet tage over Byefogden, ved paa ut at angribe ham, saavel i Stevningen som især i Jndlæg til denne Ret, ei allerne med grove og nærgaaende Udtrykke, men og med fornærmelige Beskyldninger, fortiener derfore saameget mere at ansees, som de ere ubeviste og Underdommeren ved den mod ham udtagne Laugrings Stevning er bleven opfordret til ved contra Stevning at søge og paastaae denne Proturator Frækhed hemmet. Efter disse Sagens Omstændigheder kiendes for Rett: Byefogdens Dom bør ved Magt at stande. De af Procuratar Peder Gotzen Debes i Stevning og Jndlæg til denne Ret imod Bye, fogden Justits-Raad Kløcker fremførte grove og nærgaaende beskyldninger og Udtrykke samt nedlagde Paastand, bør, som ubeviislige, døde og magtesløse at være, og ikke komme Byefogden til Fornærmelse paa Ære og gode Navn og Rygte i nogen Maade, men han for Procurator Debes's Tiltale i saa maade frie at være, hvorimod Procurator Debes, bør for saadant sit utilbørlige og uanstændige Forhold at bøde til Friderieshalds Byes Fattig Casse 10 Rdlr. og ligesaa meget til Justits-Cassen; Saa betaler han og til Justits-Raad Kløcker udi Kost og Tæring for denne Ret 16 Rdlr. samt 4 Rdlr. til Justits-Cassen. Udi det øvrige ophæves Processens Omkostninger imellem Parterne. At udreedes og fulbyrdes etc. Godt Postpapir, beskaaret in Qvarto, for 20 sk., 24 sk., 28 sk. og 32 sk. pr. Bog, beste fiint Biekubepapir, beskaaret for 24 sk. og en anden Sort Dito for 20 sk. pr. Bog. Skrivbøger paa 1, 2, 3, 4, 5, 6 og 7 Bøger Papiir, baade i smal og bred FolioSkrivbøger in Qvarto til Stiile- og Sifferbøger, Skriv-Lommebøger, store og smaae Contrabøger, alle paa godt fiint hos A. Diurendahl. Papiir, er til Kiøbs i Christiania Af Drammens Liig-Søcietets 11te Classe er Dødsfald indtruffen under No. 90. H. Mathiesen; af 2den Classe under No. 209. Syvert L. Narverne, og af 3die Classe No. 183. Andr. Rust. Hvortil Jnteressenterne behager at indsende sit Tilskud til mig som Bogholder Andr. Henbach.