Jyske Efterretninger, 1773-08-06
(Følgende er indsendt.) Repliqve til Recensenten af det Skrift, kaldet: Korte Anmærkninger over enkelte Steder af det Gamle og Nye Testamentes Bøgert de Aalborgske Efterretninger No. 28. Et forbigaae det første af Recensionen vil jeg strax besvare, og opløse den Tvivl Recensenten er udi, naar han spørger: Hvad Forskiel der skal være paa et Skrifts Øyemærke og en Forfatters Øyemærke med et Skrift; At han forstaar det sidste, viser han, naar han anfører den Velærværdige Hr. Forfatters egne Ord af Fortalen, at hans Øyemærke med Skriftet var og til unge Studenteres Nytte og Veyledelse, baade naar de skulle forklare den hellige Skrift, som og naar de skulle holde offentlige Taler, men hvad Skriftets Øyemærke angaar, da vil den Hr. Recensent ey tilstæde det at kunde have noget, men han tager meget Feyl! da han endog i sin Recension viser, at det har et ganske nyt Øyemærke, nemlig: at unge Studentere kunde ved dets Læsning forøge deres Bog=Kundskab, og derved faae Anledning til at betiene sig af saadanne Boger, som enhver skal finde sig ved ved at have læst med Flid og Skiønsomhed, foruden mange andre som det endnu har og som Rummet her forbyder at nævne, skulde der ellers ikke være anden Fordeel ved dette Skrift, da troer jeg neppe, at Forfatteren skulle have anvendt saa meget Tid eller Umage derpaa, thi da kunde det have været nok ved at give en blot Fortegnelse over de Bøger han til Verket har betient sig af, og som neppe villet koste ham den 20de Deel af den Umage eller Bekostning som han har anvendt paa Skriftet, thi ingen er vel saa enfoldig at troe, at han eller nogen skulle skrive Bøger nu omstunder for at vinde noget derved, Neyl de maa være glad om de kan slippe skadesløs, ey at tale om at de skulle faae noget for deres Umage, Papiir eller Blek. Men at komme til Recensenten igien, da udlader han sig videre med og troer, at Forfatteren ey har valgt de vigtigste Steder af Bibelen til at forklare i det allerede leverede Stykke; Han meener maaskee til at holde offentlige Taler over, men da maae han vide, at denne er ikke Forfatterens eneste Øyemærke med dette Skrift, men at det og saa sigter til Bibelens Forklaring, naar nu Recensenten vælger de Steder, som ere skrevne til at forklare Bibelen, og vil at disse skulle kunde forklares i Henseende til de offentlige Taler, da er saadan Jrring jo Recensentens egen Skyld, og ey kan skrives paa Forfatterens Regning, da han endog offentlig i Fortalen, (som Recensenten gjerne kunde have seet om han havde villet) siger: At Skriftet indeholder ikke et ordentlig Commentair over Bibelen, men som Titelen viser, ikkun korte Anmærkninger over enkelte Steder af samme. De ere kun over enkelte Steder hist og her, derfor er ey hvert Vers, ja ikke engang hvert Capitel medtaget, skiønt der vel deri kunde være noget, der kunde behøve Forklaring og Oplysning, men som kan søges i og egentlig henhører til de fuldstændige Commentarier. Hvilket jeg erindrer, at ikke nogen skulle ansee det for en Mangel, naar han heri er finder alt det, han søger, fordi det ey henhører til Skriftets væsentlige Jndhold. - Dersom nu den gode Recensent havde vil let overveyet dette Sted, førend han havde skrevet denne hans Recension, troer jeg at han vist ey havde skrevet saaledes som skeet er, med mindre en blot Ondskab som han paa nogle Steder temmelig tydelig viser, havde styret hans Pen; hans Hoved=Øyemærke derfor, troer jeg vist, har været Lyst til at scopticere en brav og lærd Mand, som paa alle muelige Maader søger at giøre sig fortient af det Almindelige, hvilket dog alle Retsindige og Veltænkende allene med en haanlig Latter vil Læse; Eller og, at han der udi har villet vise en særdeles Klygt og ham egen Skrivemaade, som ikke uden for Publici Skyld var værd at besvare. Betænkning over foranførste Repliqve. Anmærkninger røber den kiendeligste Misfornøyelse med RecenHr. Staunings ivrige Svar paa Recensionen af hans Bibelske sentens Lemfældighed, og Fortrydelse over at ham er skeet Uret. Vi tvivle slet intet paa, at jo andre Kunstdommere skal sige Forve forskaanet ham for at høre. Uden at giøre endog de enfolfatteren de ubehagelige Sandheder, som vi med frit Forsæt ha digste Læsere Jndgreeb i deres Dømmerettighed, kunde vi ikke besvare saa maadelig en Giendrivelse, som denne; Enhver, som vil umage sig at holde Recension og Svar imod hinanden, og prøve begge ved at læse Bogen selv, kan paa egen Haand let dømme, hvorvidt vi, eller Hr. Stauning, har Ret. Uagtet Forfatterens kunstige Forklaring over den Talemaade: Øyemærke med Skriftet, og Skriftets Øyemærke bliver dog Udtrykket en tankeløs Ordvending. Vi forbigaae ganske at røre ved den Dom han i sin egen Sag har afsagt, og de haarde Be Overilelse til gode, ja endog troe at Hr. S. ikke selv er Forfatskyldninger han tillægger os. Vi ville gjerne holde ham denne ter af denne Repliqve, men, hvor let kan dog ikke Haandskriftet. føre ham i Mistanke derfor, Vi vente, at Hr. Stauning, i hvor misfornøyet han end er med os, skal dog faae Anledning til at skiønne paa vor Lemfældighed, naar han først faaer følet Kritikens Skarphed, ved en umildere Dom over hans Skrift i andre Journaler. (Opskrift paa Ligaden.) Hvor hastig! Haabets yndige Blomster, Forældres Glæde, Venners Fornøyelse, Læreres Lyst, Alles Yndling. NIELS STUDS GA A R D. Fød den 14 Febr. 1767. død den 31. Jul. 1773. Findes her i Gravens Giemme henvisnet, Dette allene trøster de Efterlevende: At, Sallige i Jesu Favn, Du gik fra Verdens Møye, Og landede udi den Havn. Vi andre har i Øye, Fra Reysen kom du nyelig her Og reyste strax igien Dog best den sidste Reyse er, Du kom til Himmelen. Paris den 19. Jul. Den anbefalede Krigs=Ret, som er forsamlet i Ryssel for at undersøge en Sammenrottelse af et vist Regiments Officerer imod deres Oberstlieutenant har endelig saaledes kiendt og dømt i samme Sag, at 44 ere blevne casserede og erklærede uværdige til videre Tieneste En Grenadeer Captain, som Hovedmand for Complottet er dømt til 20 Aars Fængsel, og Oberstlieutenanten selv er for sin utilbørlige Tale dømt til 3 Maaneders Arrest.