Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-08-27
Jndsendt. J Lollands=Falsters Stiftstidende Nr. 86 for d. A., findes et Jnserat, med Overskrift; "Gives her Sinecurer i Danmark, hvis Jndhold maa indignere enhver retsindig og billigtænkende Læser. Det er Justitsraad Sommers lange Udeblivelse fra det ham anbetroede Byfoged-Embede i Marieboe, som Forfatteren med al den Satire og Vittighed, han kan opbyde foretager sig med hvæsset Pen at paatale, sandsynligviis lykkelig ved den Jdee, dog ogsaa engang at have et "Misbrug i Staten, at revse. Og hvori bestaaer nu dette Misbrug, som fortjener saa strængt at fremdrages for Publicitetens Domstol, Justitsraad S. har, formodentlig forhindret ved personlige, private Anliggender og Forhold, først 5 Maaneder efter sin Udnævnelse kunnet tiltræde sit Embede, og i dette Tidsrum er det forsvarligt blevet bestyret, uden nogen forøget Byrde for det Offentlige, af en Hædersmand, Birkedommer Møller, som besidder Byens Borgeres uindskrænkede Tillid. Dette er den hele Sag, som har paadraget S. en saa haard Omtale. Vel kan siges, at Enhver bør selv besørge det Embede, som ham af Staten betroes, men dette taaler dog vel adskillige Jndskrænkninger, f. Ex. i Tilfælde af Sygdom, nødvendige Reiser, m. m., og naar hertil nu kommer, at denne Fraværelse, eller Embedets sildige Tiltrædelse er blevet tolere. ret af Justitsraadens nærmeste Foresatte, Stiftets civile Øvrighed, ligesom ei heller Cancelliet, for begge hvilke Auctorie teter Hr. Ses Udeblivelse ikke kunde være ubekjendt, saavidt vides har fundet sig foranlediget til at afkorte denne, at fra Byens Borgere, paa Grund af deres Tilfredshed med den constituerede Øvrighed, ingen Klager med Hensyn til hiin Sag ere indgivne; at Hr. Birkedommer M. intet har havt imod at vedblive at fungere som Constitueret i de ommeldte Maaneder, – saa maa vistnok Enhver med Uvillie bemærke, hvorledes der i hiint Jnserat paa en saare odiøs Maade er forsøgt paa at kaste Skygge paa en Mand, hvis Charakteer, og Embedsduelighed sandsynlig ere hiin Forfatter ligesaa ubekjendte, som de ere det for Jndsenderen af dette, men hvem det nødvendig maa være høist krænkende, og det endnu mere som Fremmed her i Stiftet, paa saa uhøflig en Maade at see sig krævet til Regnskab i en, saavidt skjønnes, privat Sag mellem ham og Birkedommer M., hvorved Jngen forurettes. Øiemedet, hvori det ommeldte Jnserat er fremkommet, er virkelig ikke let at gjætte. Har Forfatteren deraf maaskee skrevet det af Jver for Statens Vel, af Omhue for Marieboe Commune, til Birkedommer Mes Tarv, eller maaskee endog som en kjærlig Advarsel til Justitsraad S., for at han ikke ved en forlænget Fraværelse skulle vedblive at tabe de halve i den Tid faldende Jndtægter, Jntet af disse Tilfælde har stor Sandsynlighed for sig, man maa derfor overlade det til Forfatteren selv at afgjøre, hvilket Motiv der har drevet ham. Kun det maa man ønske ham, at om han, – hvis Carriere forøvrigt er Jndsenderen af dette aldeles ubekiendt, skulde blive befordret til et Embede, han da ikke, endnu førend han har tiltraadt det og altsaa kunnet aflægge den mindste Prøve paa en gavnlig eller skadelig Virksomhed, maa være udsat for at see sit Navn og sin Opførsel uden skjællig Grund saa haardt medtagne i de offentlige Blade, og til Velkomst i en ham fremmed Egn møde en saa inhuman Hilsen, som den, hvormed han i det tilberørte Jnserat har modtaget Justitsraad S. Sluttelig maa jeg blot bemærke, at jeg ikke for at indlade mig i et Aviskjævlerie har skrevet dette, da det sandsynlig bliver baade mit første og sidste Ord i Sagen, men at jeg alene, drevet dertil af en naturlig billighedsfølelse, som jeg veed Mange deele med mig og som ikke tillod mig, uden at gjøre mit til at modvirke det at see en fremmed Mand miskjendt førend han var kjendt. Marieboe den 24de August 1837.