Berlingske Tidende, 1836-02-12
Paris, den 2den Februar. – Allerede i Pairs Rettens Søndagsmøde begyndte Forhøret over Mo rey, hvis Svar, da de bleve fremførte meget sagte, maatte gjentages af Greffierens Substitut, der var placeret ved hans Side. Moren, som benægtede al Deeltagelighed i Attentatet, indrømmede, at have været Medlem af Foreningen for Menneskerettighederne, saalænge denne bestod. Ogsaa vedkjendte hans sig en betydelig Deel Kugler, der vare fundne hos ham, som fine, og vilde have bestemt dem til Skiveskydning, hvori han, skjøndt ingen udmærket Skytte, dog hyppigt deeltog. Nina Lassave, som den 29de Juli havde været hos ham, havde han tidligere seet af og til, og vidst, at hun stod i Forbindelse med Fieschi; men han havde dog tænkt, at denne Forbindelse kun hidrørte derfra, at Fieschi i nogen Tid havde levet sammen med hendes Moder. Alle Fieschis Angivelser om, at han i Forening med Pepin havde lovet at sørge for Nina, hvis Fieschi skulde omkomme ved Attentatets Fuldførelse, bleve benægtede af More. Han havde – erklærede han antaget sig Fleschi siden Aaret 1831, fordi denne havde været blottet for Alt og syntes at være en ærlig Karl. Fieschi havde udgivet sig for en politisk Domfældt, og var blevet forsynet af ham (Mo rey) med alle nødvendige Fornødenheder til Livets Ophold, indtil han havde forskaffet ham en Ansættelse i Hr. Lesages Tapet-Fabrik. Senere, da Fieschi atter blev brødløs, havde han gjort ham bekjendt med Pepin, for at denne skulde skaffe ham Arbejde. Aldrig havde der været Tale om Politik imellem ham og Fleschi. Alle FleschiAngivelser, med Hensyn til hans (Moreys) Deelagtighed i Complottet, bleve af denne erklærede for lutter Opdigtelser, skjøndt Fieschi, opfordret dertil af Præsidenten, gjentog dem i hans Øine. Dersom man vilde have kjendt ham under Navnet af Fieschis Onkel, saa kunde det være muligt, at Fieschi, uden hans Vidende, havde givet ham dette Navn, eller at han var blevet forvexlet med en Anden. Beschers Vandrebog og Pas havde han rigtignok tidligere engang forskaffet Fleschifordi Bescher ikke brugde samme og fordi Fieschi i sin foregivne Egenskab som politisk Fange kunde drage Nytte deraf. Han havde kjøbt en Kuffert med Fieschi, men uden at vide, at den var bestemt til Flinteløbenes Transport ligesom han overhovedet slet intet vil have vidst om Attentatet, kun fordi Fieschi ofte havde beklaget sig over, at han ingen Kuffert besad til sine Sager. Den samme Kuffert havde han ligeledes senere, den 29de Juli, altsaa efter Attentatets Fuldførelse, ladet bringe hjem i sit Huus, men kun paa Nina Lassavas Bønner, da hun forsikkrede, at nogle af hendes Sager laae deri. Hun havde i hans Fraværelse ladet Kufferten – den den 28de Juli, for Attentatet, stod hos Sieur Nol land, hvorfra den transporteredes til ham – aabnes af en Smed, uden at han havde bekymret si om sammes Jndhold. Først den 29de havde han af den grædende Nina erfaret, at Fieschi var Gierningsmanden til Forbrydelsen den 20de. Han (Moren) havde ikke kastet Fleschis Tegnebog, der fandtes i hans Huses Cloak, derned; maaskee havde Nina Lassave gjort dette. Alt hvad denne Nina havde sagt om Yttringer, han (Moren) ved Sammenkomsten med hende skulde have gjort, og hvoraf vilde følge, at han var Fleschis Medskyldige, var grundfalskt. Kun saameget var sandt, at han havde fort hende hen til en Restaurateur og der betalt for hende, da hun klagede over, at hun var ganske blottet for Penge. Hele Mødet den 1ste d. M. tilbragdes med Forhøret over Pepin, der, ligesom Moren, paa det Bestemteste nægtede enhversomhelst Medvirkning ved Attentatet og al Kundskab om samme. Pepin indrømmede, som Mistænkt for Deeltagelse i Urolighederne 1832, i Juni, at have været stillet for en Krigsret og være blevet frikiendt af samme. Heller ikke det republikkanske Sindelag, man tillagde ham vilde han lade sidde paa sig. Rigtignok havde han været Medlem af Foreningen for Menneskerettigheder, men aldrig noget synderligt virksomt Medlem. J sin Section havde han præsideret, men kun i den egentlige Præsidents Fraværelse. Med de PariserAprilanklagede var han kommet i Berørelse derved at Konen til en af disse (Henri Lecomte) havde bedet ham om at besøge hendes Mand og at underrette ham om hendes Velbefindende. Ved denne Lejlighed og ved senere Gjentagelser af Besøget havde han ogsaa lært Cavaignac at kjende, og laant ham 500 Franker, hvilke denne vilde uddele blandt sine medfangne Venner. Han havde overhovedet været meget rundhaandet med Pengelaan, naar Nogen blot havde udgivet sig for et Offer af de politiske Anskuelser. Han havde saaledes 50,000 Franker staaende i Bogen, som han havde udlaant til virkelige eller formeentlige Offere af alle politiske Farver, kun ikke til Legitimister, og som han aldrig havde faaet igjen. Fieschi havde han ligeledes lært at kjende som en politisk Forfulgt. Af More var han blevet ham forestillet under Navnet Bescher, og i Anledning af hans foregivne hielpeløse Tilstand havde han ydet ham mangen en lille Understøttelse. Om han havde tilkjendegivet sig for ham som Fieschi vidste han ikke, det kunde imidlertid gjerne være. Aldrig havde han talt med Fieschi om Politik. Her afbrød Fleschi ham og fortalte, at strax efter at han var blevet indført hos Pepin, havde denne, der netop lod sin Boutique ny opmales, peget hen paa en, i samme anbragt Pære uden Stilk, og sagt: "Jeg vilde ønske at han, hvem denne Pære forestiller, blev hugget i Stykker, hvorpaa han Fieschi) havde svaret; Man har gjort vel i at make ham uden Stilk; han er for klog til at lade sig dreie en Voxnæse. Pepin nægtede denne, saavelsom andre antimonarkiske Tallemaader, der, ifølge Fleschis Udsagn, skulde være faldne ved et Maaltid i Pepins Huus, under en Deputerets Forsæde. Denne Deputerede, Hr. Levaillant, skal optræde som Vidne.