Viborger Samler, 1783-09-15
Da jeg i alle mine Dage har været Elsker af Landvæsenet, i mange Provindser seet de beste Land Huusholdninger med et praktisk Øie, og tillige læst alle udkomne oekonomiske Skrifter, saa har den Leilighed, jeg har, nemlig: Selv at dyrke en saaledes kaldet Bonde Gaard, foraarsageed, at jeg har prøvet alle bekiendte Græsarter, for at udfinde den Art, som best svarede til Jyllands Jorders Forfatning og vores Clima. Jeg læste, in der algemeinen Haushaltungs und Landwissenschaft, aus denen sichørsten und neuesten Endeckungen und Erfabrungen gegriffet, und in Ausubung gebragt, von einen ockonomischeGesellschaft in Engelland, gedrukt 1759 und 1761. in Hamburg und Leipzig bey Grundts Witwenund Hinrich Holle, i dens anden Deel Pag. 617. en Afhandling om en Græsart, som kaldes Lülch, paa Engelsk Ray Græs, paalatin Schoenobrasmum. Den Kundskab jeg, har i Landvæsenet, har ogverbevist mig, at denne Skriftets Forsatter har hast en udstrakt Theorie, og praktisk udført samme med en Omhyggelighed uden Lige, paa fornuftige Grundsætninger. Stilen er behagelig og simpel, men distinete, saa at ethvert fornuftig Menneske kan forstaae samme. Dette Skrift fortiener vist, at blive oversat paa dansk, og trykt for Kongelig Regning, for at forsyne hver Landsbye=Skole med nogle Exemplarer gratis. Da jeg var temmelig vis paa, at dette Skrift i almindelighed indeholder umodsigelige Sandheder, end skiønt til at fatte endeel af dem, udfordres en meere, end sædvanlig Kundskab i Landvæsenet, saa tvivlede jeg ikke paa, at det ligeledes forholdt sig med det, som var sagt om samme Lülch. Jeg fandt nesten almindelig denne Græs=Art i Jylland at voxe vild, paa mavre Jorder, og jeg fandt, at dens Natur var haard. Jeg læste denne Afhandling igientagen, betragtede den fra alle muelige Synspunkter, og fandt, at dette var det tienligste Græs for Jylland, at lægge vind paa. Jeg forskrev 16 Pund Frøe, saaede det efter Forskriften Anno 1776, men blev fixered, da jeg fik af det hvide Slags, i Steden for det røde Slags. J midlertid groede det temmelig got, det dækkede Jorden inden 2 Aar, med en stærk Græs Skind, og Jorden sammengroede almindelig, da den ellers sædvanlig i Jylland holder sig meget aaben. og I Hensigt til Græsning og Høe Avling svarede det til mit Ønske, men da det her først kom an paa, at skaffe Frøe, saa bemerkede jeg til min Fortræd, a.) At der kuns var faae Frøe=Halm paa een Busk, men desmeere Græs=Halm. b.) At det lidet Frøe, det havde, var vanskelig at indavle, da det strax, naar det var fuld moedent, faldt fra, og naar det slaaes forinden, efter een dags Veiring, ved den ringeste Bevægelse, forlod Axen og faldt paa Jorden. Vel blev min Græs=Ager hver Aar stærkere og stærkere, men jeg seilede hver Aar i den ene eller anden Maade, at indavle. Endelig 1781 træffede jeg den rette Omgangsmaade, nemlig at høste det strax, naar Frøet i Axene var haardt, og det kunde gnides af med Hænderne, da det uden Ophold maatte bindes i Baand, og veires i Neger, og siden ved lemfældig Omgang bringes i Huus, og aftærskes, hvilket sidste er overmaade let. Endnu var tilovers, at min Frøe=Art var hviid, og min Auctor havde skrevet, at den røde Art var bedre, og jeg fuldkommen var overbeviist, om hans Tilforladelighed ved alle andre anstillede praktiske Forsøg, saa besluttede jeg 1781 i Høstens Tiid, at giøre et betydelig Anlæg i denne Frøe=Art, endskiønt min Evne dertil kuns var maadelig, men jeg tænkte, Salus publica, Salus Mea Jeg forskrev ved en sikker Canal strax fra Engelland 500 Pund rød Rai Græs Frøe det kostede Penge paa Englisk) jeg fik det stidig om Efteraaret, og saaede 1782 om Foraaret det heele Qvantum. For at spare Jgientagelsen af et og det samme, saa vil jeg ved Relation af min Omgangsmaade, tillige meddeele den Forskrift, hvorledes det bør behandles og siden efter vise den Nytte, som flyder af denne Græs=Artes Dyrkning. Anno 1782 om Foraaret havde jeg et Stykke Jord, som var ryddet for 5 Aar, havde givet 5 Kierve uden Gjøde, da jeg ei for Jordens Ringhed holdte det Umagen værd, at sætte Gjøde paa samme. Jorden svarede altsaa i Ringheden i og for sig selv, og i dens ringe Behandling, fuldkommen til min Hensigt. Da Jorden var pløiet til Havre, NB. med en Plov, som har dobbelte Langjerne, hvilke jeg almindelig bruger, da Jyllands Jorder er ureene, forat ave det slemme Seener Græs desbedre med Harven, saaede jeg Havren som sædvanlig, og harvede den tilstrækkelig. Da dette var skeet, tog jeg det første dags stille Veirligt i agt, afpassede hver 120000 Alen, og besaaede den med netto 504 af det ommelte Rai Græs Frøe, og gav samme derefter med Harven kuns een Tind. J.