Berlingske Tidende, 1772-04-01
Petersborg, den 28de Januarii. J disse Dage er til Hendes Keiserlige Majestæts Hof fra Ober=Anføreren for Floden i Archipelago, General Græve Alexei Grigoriewitsch Orlow, indløbet følgende EfterretninGræve Orlow detascherede Contre Admiral Greig med en Krigskib og 2 Fregatter til Canalen ved Metelino, for at recognoscere Fæstningens Beliggende, det der værende Admiralitet og de paa Stabel staaende Skibe, og optage Planer, for desbedre at kunde iværksætte det mod denne Fæstning besluttede Foretagende. Han blev selv med den heele Escadre liggende ved den Øe Jmbros, og ventede i 3 Uger paa Beretning fra Contre=Admiralen; men da samme formedelst contrair Vind ikke indløb, lættede den heele Escadre den 2 Nov Anker, seylede forbi den Øe Tenedos, og gik imellem den Alsiatiske Fæstning Capo Baba og den paa Øen Mettelino liggende Fæstning Molivo ind i Canalen af Metelino, hvor han den 4de November ved den Øe Moskonitzi lod kaste Anker. Her kom Contre Admiral Greig den følgende Dag silde om Aftenen til Floden, og overleverede Planer af Fæstningen Metelino, dens Havn og Fæstningsværker, hvilke Græve Orlow tilligemed Admiral Spiritow og Generalmajor Fyrste Dolgoruckow undersøgte, og besluttede derpaa at udføre sit Forehavende, uagtet den talrige Besætning i Fæstningen, som bestod af 4000 og paa den heele Øe af mere end 6000 Mand. Desaarsag blev Admiralen og Fyrste Dolgoruckow beordrede at giøre de til Landgang fornødne Foranstaltninger, og efterat alle Anstalter vare føyede, og Floden med Landgangs Tropperne var deelt i 2 Escadrer, for at kunde angribe Øen fra 2de Sider, blev den 8de November lættet Anker, og seylet lige til Staden. Admiral Spiritow lagde sig under Fæstningen, et Kanon-Skud fra Strandkanten, og tog Seylene ind, saasom han her skulle udskibe det Schlüsselburgske Regiment under Oberste Tolls Anførsel, tilligemed de Albaniske Regimenter, som bleve commanderede af Ritmesteren ved Garden til Hest, Batturin, og udgjorde Avant Garden; men Græve Orlow maatte, formedelst Modvind, med de øvrige Skibe og mindre Fartøyer lavere op af Canalen, og kastede Anker paa den anden Side af Fæstningen, lige over for Havnen paa det Sted, som var bestemt til Landgang for Generalmajor Dolgoruckow, som commanderede begge Landgangs=Corpsene, med Detaschementet af Garden, Jnfanterie Compagnierne, under Oberst Kutusow, og nogle Albaniske og Sclavoniske Tropper. Den 13de Nov. skulle Tropperne giøre Landgang, og det var befalet, at efter et med 3 Kanonskud og 3 Raqueter givet Signal, skulle begge Escadrers Tropper stige i mindre Fartøyer, og paa samme Tid sætte over til Strand=Kandten. Saadant blev og den 13de henimod Middag paa det lykkeligste sat i Værk, thi endskiønt Fienderne, som havde Mængde og vel af Cavallerie, som Jnfanterie og Kanoner, gjorde sig at optænkelig Umage for at formeene vore Tropper Landgang, saa sprang dog Oberste Toll, uagtet den heftige Jld, i Vandet, hvilket Exempel hans heele Regiment med den største Uforfærdenhed fulgte, indtog Strandkanten fra denne Side, og kom stat i Artion med Fienden. Fronten var neppe formeret og Kanonerne bragte i Land, førend Fienden og alt blev bragt i Uorden ved vor Musquet= og Kanon-Jld, og med stor Forliis slaaet paa Flugt. Paa den anden Side fordrev Generalmajor Dolgoruckow Fienderne fra Strandkandten med sit i Land stegne Corps, ved hvilken Leylighed en Janitschar=Aga tilligemed nogle Tyrker bleve paa Pladsen; bragte derpaa sin Fron i Orden, forskaffede sig ved sine Kanoner en aaben Vey, og marscherede til det Jnderste af Øen, under Bedækning af adskillige smaae Partier af Albanier og Slavonier, som droge frem saavel foran som paa begge Sider. Saaledes fortsatte begge Colonnerne paa meget besværlige Veye i den fuldkommen ste Orden deres Marsch lige til Forstaden, hvorhen de havde drevet Fienderne for ved sig. Her meente disse at finde Sikkerhed i deres Huuse, og vare saa dristige at ville paa det yderste forsvare sig; men saasnart begge Colonnernes Avantgarde vare stødte sammen og angrebe Fienderne, og Oberst Toll tillige lod Forstaden beskyde med sine Kanoner, saa forlode de samme, og flygtede i saadan Hast til Fæstningen, at de allene toge deres Hustruer og Børn med, men lode deres heele Formue blive efter til et Bytte for vore Tropper. Kl. 4 om Eftermiddagen fordrevet af Generalmajor Fyrst Dolgoruckow udsendt Partie Albanier og Slavonier under Second=Major Woinowitsches Anførsel Fienden ud af Admiralitetet, erobrede de paa Stabel staaende Skibe, og lod det Russiske Flag hid se op. Dette tiente vor Escadre, og i sær vore Land=Tropper til et Tegn, at Fartøyerne og Magazinerne alt var i vor Magt. Om Aftenen droge Oberste Tolls Fortropper ind i Forstaden, satte nogle Tyrkiske Huuse i Brand. For at afholde Fienden, fra at gjøre Udfald af Fæstningen, hvilket han vel adskillige Gange med stor Hidsighed foretog, men og altid med anseelig Forliis blev dreven tilbage, indtil han tilsidst indsluttede sig i sin Fæstning, og ventede, at vi om Natten skulle vilde foretage en Storm mod samme. Til at vedligeholde Skræk og Uorden i Fæstningen, blev den heele Nat igiennem fra begge Bombardeer Galliotherne kastede Bomber saavel ind i Fæstningen, som i det Taarn, der var adskildt fra Fæstningen og forsvarede Havnen. Her kunde Fienden ey heller holde Stand, men Taarnet blev Dagen derpaa ved vore Curassierer og Albanier under Secondmajor Rals Commando indtaget, og den derhen detascherede Artillerie=Lieutenant Müller fandt der nogle Fade Krud, en Mængde Steen= og Jern=Kugler, og 7 Kanoner, af hvilke de 2 vare 120 pundige, men de 5 øvrige mindre. Disse stillede han mod Fæstningen og beskiød samme. Havnen og det heele Admiralitet var altsaa ganske i vore Hænder. Contre Admiral Greig blev strax sendt derhen for at tage Skibene og Magazinerne i Øyesyn. Han fandt paa Stubel 2 Skibe, hvert paa 72 Kanoner. Det ene var færdigt, anstrøget, og ganske i Beredskab til at løbe ud, men det andet Skib, tilligemed en usædvanlig stor Galeere, var endnu ikke bragt saavidt. De vidtløftige Admiralitets Bygninger vare meget stærk opfyldte med alle Slags Skibs=Tømmer, Master, Jern, Ankere, Seyl, Touge, Beeg, Olie og andre Materialier og Redskaber. Man lod saa meget deraf, som man behøvede, om Aftenen bringe paa vore Skibe. Man tog en fiendtlig Halv=Galeere, som fandtes i Havnen, og et andet lidet med alle Slags Sager ladet Fartøy, men strax efter Midnat, da de fiendtlige Kanoner i Taarnet, som man formedelst deres Størrelse ikke kunde bringe med sig, vare blevne fornaglede, bleve begge Skibene, Galeren, Tømmeret, Masterne, det heele Admiralitet og nogle Huuse i Forstaden, stukne i Brand. Jlden, som stedse greeb videre om sig, gar tilsidst et ret forskrækkeligt Syn. Jmidlertid bleve Tropperne saa lykkelig igien indskibede, at, endskiønt saadant skeede midt om Dagen og i Fiendernes Paasyn, lagde de dog ey allene ingen hindring i Veyen, men vovede sig ikke engang ud at Fæstningen. - Efterat Fienden saaledes paa den Øe Meteling havde lidt et meget stort Tab ved Skibenes og Admiralitetets Opbrændelse, gav Græv Orlow den 15de November Admirals=Escadren et Signal at foreene sig med ham og stille Seyl til Havnen Ausa. Den følgende Dag kom Floden ud at Canalen ved Mettelino, og naaede den 17de Paros, hvorfra, efterat man havde holdt en Taksigelses=Fest for de herlige Fordeele, som den Allerhøyeste havde skienket Hs. Keiserl. Majestæts seierrige Vaaben, nærværende Beretning blev afsendt hertil. - Vort Forliis er aldeles ikke betydeligt, da saavel ved Landgangen som i Trefningen med Fienden ere i alt saarede: Secondmajor Peret, 1 Regiments=Quarteermester, 1 Artillerie=Lieutenant, og af Under-Officierer, Corporaler og Gemeene 31, tilsammen 34 Mand; døde 1 Under-Officier, 1 Corporal, 5 Gemeene, 2 Bombarderer. Af Albanier og Slavonier ere saarede 29 Mand, døde 15, altsaa i alt døde og saarede 87 Mand. Derimod er Fiendens Forliis langt anseeligere, da en stor Mængde Tyrker, saavel ved Strandkandten som paa andre Steder, og i sær i Forstaden, have sat Livet til, fornemmelig af den Aarsag, fordi de Albanier og Slavonier ingen Pardon gave Fienden, hvorfor og ikkun meget faae bleve tagne til Fanger. - Jndtil Courierens Afsendelse bestaaer det Bytte som er gjort i 4 smaae Kanoner, 3 Heste Rumper, 15 Fahner, foruden Sultanens Standart fra det opbrændte Skib, nogle andre smaae Fah ner, som de Tyrkiske Officerer føre som et Distinctions=Tegn, 2 Pascha Fahner, 2 Commando=Stave og 9 store Sølvskioldel, Trommer, Haand=Eevæhrer, og de i Admiralitetet erobrede Materialier og Redskaber. Da alle Fartøyerne endda ikke vare indløbne i bemeldte Havn, saa kunde ikke heller da gives nogen nøye Liste paa alle de erobrede Sager. - TreDa GrusiGrusiner, Undersaattere af Caren Heraclius, som under Græve Tottlebens Anførsel har staaet i de Egne af Asien, hvor han har ført Commando, og ved Floden Kur vare gjorte til Fanger af Tyrkerne, og solgte paa endeel Steder, men tilsidst bleve Tyrkerne i Metelino til Deel, som ved vor Landgang havde udrustet dem med adskillige Vaaben imod os, disse Gru siner komme strax ved det første Udfald fra Fæstningen over til os, og bleve bragte paa Skibene. Fra adskillige Stæder meldte sig og nogle Russer ved Floden, som vare undkomne af Fængsel, saasom 1 Husar=Fæhndrik, 1 Vagtmester af Carabineererne og nogle Saporogiske Cosakker. Ober=Anføreren Græve Orlow giver Admiral Spiritow og Generalmajor Fyrst Dolgoruckow den velfortiente Roes formedelst deres ved Landgangen gjorte gode Disposition, og berømmer alle ved dette Forre tagende brugte Tropper, da saavel Officerer som Gemeene havemed stor Jver iagttaget deres Skyldighed, overvundet alle Besværligheder med den største Ufortrødenhed, og angrebet Fienden med saa uforfærdet et Mod, at han ingensteds kunde holde Stand, og endskiønt han adskillige Gange lod sig see for Fronten, saa tiente dog disse hans Forsøg ey til andet, end at formere hans Forliis og giøre vor Seyer fuldkommere.