Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-02-11
Den 28 Januar aabnede Kongen Kamrenes Møde, med en Tale af følgende væsentlige Jndhold: Rigets indre Tilstand er forbedret; de Edsvornes og Øvrighedspersonernes Aarvaagenhed har gjort en Ende paa Komplotte- og Forsøg til Opstand. Med den hellige Stoel er truffet Overeenskomst og nye Bispedømmers Oprettelse; alle Kirker ville faae deres Hyrder, og den fuldstændig organiserede Geistlighed vil medvirke til at nedbede Himmelens Velsignelse over Landet. Krigsrustningerne uagtet, haves et Ovenskud af 40 Millioner for Aaret 1823, og i Budgettet for 1824 ville Udgivter og Jndtægter kunne balancere endog uden dette Overskud. Derpaa hedder det: "Men den guddommelige Retfærdighed tilstæder, efterat Vi længe have ladet andre Nationer føle de skrækkelige Virkninger af vor Tvedragt, at Vi selv ere udsatte for de samme Farer fra et Naboland. Jeg har forsøgt Alt for at haandhæve mit Folks Sikkerhed, og bevare Spanien selv for den høieste Ulykke; men den Forblindelse, hvormed Man i Madrid har afviist de gjorte Forestillinger, levner kun lidet Haab om Freden, Bevaring. Jeg har ladet min Minister hjemkalde; hundredtusinde Franske staae marschfærdige under Anførsel af en Prinds, som mit Hjerte glædes ved at kalde Søn, for under Paakaldelse af den hellige Ludvigs Gud, at bevare Spanien for en Ætling af Henrik IV, redde dette skjønne Rig fra Undergang, og igjen udsone det med Europa. Overalt, hvor det behøves, vil blive udsendt Krigsfartøier til vox Handels Beskyttelse. Skulde Krigen være uundgaaelig, vil jeg opbyde Alt for at gjøre den saa kortvarig som muligt. Den foretages allene, for at erobre Freden, som Spaniens Tilstand gjør umulig. Ferdinand VII vorde fri, til at kunne give sit Folk de Indretninger, det kun kan modtage at ham, og som, i det de sikre dets Rolighed, hæve Frankerigs billige Bekymring, og i samme Øieblik skulle Fjendtlighederne ophøre, det lover jeg Dem, mine Herrer, paa det Høitideligste. Jeg har havt min Krones Værdighed og Frankerigs Sikkerhed for Øine. Vi ere Franske, mine Herrer, i at forsvare saa store Anliggender ville Vi stedse forblive enige. Gjenstandens Vigtighed havde lokket en usædvanlig Mængde Tilhørere til at bivaane dette Møde. Da den spanske Minister alt havde faaet sine Passer, var han ikke tilstæde, hvilket dog var Tilfældet med den portugisiske. J det Kongelige Følge var Vaabenkongen og Herolderne i stor Kostume og Fyrst Talleyrand, som sad ved Tronens Fod, paa Kongens høire Side vare Monsjeur og Hertugen af Orleans, paa den venstre Hertugen af Angouleme og de andre Prindser. J Ceremoniellet skeete ellers denne Gang den lille Forandring (der skal grunde sig paa en Artikel i Reglementet af 13 Aug. 1814), at Kongen, før han begyndte Talen, sagde: "Mine Herrer, Pairs, sætter Dem, hvorpaa Kantsleren sagde: "Mine Herrer Departements=Deputerede. Kongen tillader Dem at sætte sig! Jøvrigt endte Handlingen, som den havde begyndt, med Raabet: "Leve Kongen, Leve Bourbonnerne! Leve alle Bourbonner! Den næste Dag hengik med at vælge Sekretairer og Præsidenter, samt udnævne Medlemmer til de forskjellige Bureaux. Jmellem dem, som skulle udkaste Pairskammerets Addresse paa Kongens Tale, er Marqvis Pastoret. J.de Deputeredes Kammer var den venstre Side næsten ganske tom; dog havde iblandt Flere Dhrr. Manuel, Lafitte, Keratry, og la Fayette taget Plads yderst paa samme. Ved Fuldmagternes Undersøgelse i Mødet, den 30 Januar fremkom ingen eeneste Protest imod Hr. Manuels Udnævnelse til Deputeret, uagtet Præsidenten gjorde sig den Umage at spørge udtrykkelig derom. Derimod fandt Hr. Keratrys og Manchangys Antagelse nogle Vanskeligheder.