Berlingske Tidende, 1833-02-16
Paris, den 6te Februar. Bladet Temps, der har velunderrettede Correspondenter i England, inderholder følgende bemærkninger i Anledning af det Engelske Parlaments Aabning - Af Underhusets første Operaltion kan man slutte sig til dets Aand. Som bekjendt, valgtes det opløste Parlaments Speaker, Ministeriets Candidat, Hr. Manners Sutton, igjen med en uhyre Majoritet. Af OConnels og Cobbetts Taler kan skjønnes, at de 31 Stemmer, som vare mod Hr. Sutton, have tilhørt Radicaler og Jrlændere. Toppartiet har altsaa ved denne Udnævnelse stemt med Ministeret, og vil stedse understytte det, naar Regjeringen har Raditalerne til Modstandere. Radicalerne ville ved alle Leiligheder understytte Ministeriet, naar det i Anledning af Reformspørgsmaalet har Torypartiets Opposition at bekæmpe. Lord Gre kan ved enhver Reform, som han foreslaaer, gjøre Regning paa Radicalernes eller Torypartiets Bistand, eftersom det kommer at paa at holde det ene eller det andet Partie i Ave. Disse Forhold forøge Ministeriets Magt i Underhuset, derimod vil den i Overhuset og i Landets Tilstand finde mangfoldige Hindringe. Torypartiet har Majoriteten i Lordernes Huus, og denne Majoritet er bleven forøget ved de Skotske Pairs. Begge Huse ville komme i aabenbar Krig med hinanden. Pairerne, som endnu ere forbittrede over de Concessioner, man har aftolliget dem, ville ikke vige en Fodsbred meere for Reformen; Medlemmerne af Underhuset derimod have, som Folkets Mandatarier, paataget sig at fremme enhver Reform, som, efter det red Anskuelser, er nødvendig for Landets Vel. En Conflict er nundgaaelig, og Overhuset har ikke blot Underhusets Jndflydelse, men ogsaa de politiske Foreninger at forsvare sig imod, og disse ere udbredte over hele England. Lord Grey og Torypartiet frygte ligemeget disse Foreningers Jndstydelse. En Pairspromotion viMuskee vorde anvendt som et Middel til at tilintetgjøre Majoriteten i Overhuset, men denne Majoritet er det conservative Parties sidste Tilflugt, og det vil derfor ikke uden Kamp opgive den. Jmidlertid er Modstanden i Stats-Maskinen ubetydelig, i Sammenligning med de Vanskeligheder, som Landets Tilstand, foraarsager. Fabrikstædernes Deputerede gjøre Alt, for at for made Ministeriet til at indskrænke sig til to eller tre Love, med hvilke Kammeret kunne blive færdig i Sessionen. Dette Forslag, er forstandigt, men kan Ministeriet indlade sig derpaa En Mængde forskjellige Jnteresser forlange lige stor Opmærksomhed, og Folkets Trang er saa stor, at det ikke kan vente. Ministeriet synes at ville udvide Reformen til Kirkevæsenet. Stempelafgifterne af de offentlige Blade skulle ophøre, og man lover Sinecurers Afskaffelse; men hvad vil det forslaae, dersom Englands Tørst efter Reformer skal tilfredsstilles, England er nu i den sidste Periode, af sin statsoeconomiske Crisis; dets Fabriker staae forladte, Vare, magazinerne ere overfyldte med Varer, Arbeiderne uden Beskjeftigelse; Fattigskatten, som er Grundejernes Ruin, kan dog ikke afværge, at Fattige døe af Sult. Jrland er et concentreret Billede af denne Elændighed. Med de politiske Spørgsmaal komme Ministeriet og Parlamentet lettelig til Ende; Bønskrifterne og hemmelig Votering ved Valgene og om Parlamentets treaarige Varighed ville ikke finde nogen Majoritet, men Underhuset vil ikke kunne tillukke Øret for Jndustriens Raab om Hjelp.