Jyllandsposten, 1838-02-12
At Filialbanken i Aarhuus bør ansees for en gavnlig Indretning for hele Jylland, som denne Provinds havde fuldkommen Krav paa, er vistnok umodsigeligt rigtigt; men skal Banken opfylde sin Bestemmelse i en saa udstrakt Provinds som Jylland, nemlig at lette Pengeomsætninger, saa er eet Bankcontoir meget for lidt. Banken i Aarhuus forlanger nemlig, at Trassatus skal boe i Aarhuus, og dette er vel ogsaa nødvendigt, da Banken, ikke kan indlade sig paa at præsentere Vexler paa Forfaldsdagen over hele Jylland. Vil man derfor have Vexler disconterede i Banken, er man nødt til at henvende sig til en solid Mand i Aarhuus for at faae hans Accept, og herved erholder Aarhuus By en Overlegenhed over alle andre Byer i Jylland, som ei kan kaldes billig. Det bliver Jydernes Mecca, hvortil enhver rettroende Jyde maa gjøre Valfarter, naar han er i Pengeforlegenhed, og hvad der tilsættes paa slige Reiser, af Penge og Tid, er at ansee som et National-Tab, hvoraf endda den mindste Part kommer Handelstanden, i Aarhuus til Gode. At forlange en Filialbank oprettet i hver Kjøbstæd i Landet vilde være urimeligt; thi Omkostningerne ved en saadan Bank ere ikke ubetydelige, og jo flere der blev oprettet, jo mindre blev hver enkelte Virkekreds, hvoraf vilde følge et aarligt Tab for Moder banken, der ogsaa vilde være at ansee som et NationalTab. For nu at undgaae disse Tab og alligevel raade Bod paa den paapegede Mangel, troer Jndsenderen at følgende Middel vilde være gavnligt. J enhver Kjøbstad skulde en eller to af de solideste Handelsmænd aabne sig Credit hos Filialbanken for en vis Sum, 10,000 eller 20,000 Rbd., ved at udstæde til Banken Skadesløs breve med Pant i deres faste Eiendomme, hvorved disse Mænd da erholdt Ret til at trække Vexler paa Banken i Aarhuus indtil det sikkrede Beløb. Folk som da kom i Forlegenhed for Penge paa en kort Tid, og som havde Credit i deres nærmeste Omkreds, kunde da altid blive hjulpne, ved hos en af de i Nærheden boende accrediterede Handelsmænd at erholde Vexler paa Banken, hvilke kunde gaae som rede Penge mellem Mand og Mand indtil Forfaldsdagen. De accrediterede Mænd havde deres Fordeel ved Discontoen, og Banken ligesaa. At Banken, vil være villig til at aabne velhavende Kjøbmænd en saadan staaende Credit, imod Pant i deres Eiendomme, troer Jndsenderen at kunde forsikkre, efter hvad Vedkommende for ham have yttret, og der er vel ingen Tvivl om, at der overalt i Jylland vil findes saa velhavende og redelige Handlende, at Banken kan indlade sig med dem. Jndsenderen tillader sig derfor at opfordre Jyllands agtværdige Handelstand til at indlede Underhandlinger med Banken i Aarhuus om en saadan Credit, som her er fo slaaet. A. W. Smaanoticer. Sprogøe, som i Omkreds omtrent skal udgjøre en Fjerdingmiil, beliggende midtveis Sjælland og Fyen i det store Belt, beboes af een Familie i en Bygning, som, ifølge GeneralPostdirectionens nyttige Foranstaltning, sammesteds er anlagt. Bestemmelsen af denne Bygning er den, foruden at afgive passende Opholdsted for en Person, som har Opsyn med Fyret, tillige at tjene Overreisende som Herberge, der og Vinteren, ved Hielp af Jisbaade, foretage den over Beltet farlige Tour. Denne Ansættelse skal blive lønnet med 400 Rbd., hvorimod ei ubetydelige Afgivter igjen skal være at udrede. Øens Beliggenhed mellem Corsøer og Nyborg frembyder en heldig Station for Overreisende, som det undertiden vilde være en aldeles Umulighed midt i Vinterens strængeste Kulde med Jisbaade fortsat at udholde 4 Miils Reise. Bliver derfor den lille Sprogøe ei stort ændset af Damp- og Bortfartøiet om Sommeren, seer man derimod i Vinterens Hjerte, undertiden Øens Befolkning, pludseligen at forøges og stige i samme Forhold, som Kuldegraden lader Thermometret synke. Saaledes skal der paa Øen i Slutningen af forrige Maaned have opholdt sig over hundrede Mennesker i en Tid af henved 14 Dage, som paa 7 Jisbaade fra Corsøer dertil vare ankomne. Overfarten skal have været forbunden med utrolige Vanskeligheder, idet saavel Passagererne, som Søfolkene, maatte deeltage i Baadennes Fremskydning paa Jsen, hvorved kun een Baad adGangen kunde avancere, som saaledes alle 7 stedse tætsluttede maatte følge hinanden. Ved denne Leilighed var det at to Matroser druknede, som især skal være foranlediget ved Jsens Sammenskruning, da de sank i Vandet. Reisende, der bivaanede denne Fart, kan ei med Ord beskrive de Gjenvordigheder de udstode, da Sneefog, bidende Storm, haard Kulde og stærk Frost, alt forenede sig for at prøve disses Udholdenhed og Mod. Enkelte af Passagererne skal endog have været saa forkomne og forfrosne, at de kun ved Hielp af de Andres udviste Menneskekjærlighed ved at blive baarne frem og tilbage paa Jsen, have vedligeholdt den legemlige Varme. Den temporaire Jndqvartering paa Øen skal dog her have fristet Livets Ophold, idet et Par Hoveder, bleve offrede til det almindelige Bedste. Natteqvarteret skal have afgivet den snurrigste Blanding af Opredning paa Stole, Bænke, Borde, Gulve, ja endog ved anbragte Hængekøier under Lofterne, saa Leiligheden her i Sandhed har været, ligesom den har kunnet falde. Til de Reisendes store Forhauselse kunde de paa hele Veien over Jsen spore Fodtrinet af en Hest, som vidnede om, at en Vovehals af Rytter havde foretrukket denne farlige Befordring for den unægtelig koldere med Jisbaad. Bortførselen af den Mængde Snee, som næsten i alle jydske Kjøbstæder i den senere Tid er bleven udført og aflæsset udenfor Portene, er vistnok et aldeles nødvendigt Arbeide for Gadernes Reenholdelse, naar Tøeveiret indtræffer, men ingenlunde ere de Aflægningssteder altid velvalgte, som hertil afbenyttes. Hvor man har Søer, Fjorde og Canaler grændsende umiddelbar op til Byerne, kan da ingen bedre Udtømmelsesteder tænkes end disse, og som ogsaa paa sine Steder blive dertil afbenyttede. Dog seer man undertiden at Veiene hist og her paa Siderne blive bebyrdede med Sneeaflæsningen, som i sin Tid vil afstedkomme et sandt Ufore, og som derfor aldeles burde undgaaes, om ogsaa Transporten af disse lette Vare derved noget forlængedes. Man tænke sig omtrent en Snees Aar tilbage, da en Politiemester i Hovedstaden lod Kongens Nytorv bruge til Aflæsningsplads for den svære Sneemasse, som i en vis Vinter overfyldte alle Gader, men hvoraf ogsaa Følgerne opløste sig i et saadant Vandsole og Foraaret, at Fugtigheden endnu har indtrængt sig i Manges Erindring. Hvad, om det nu paa samme Torv henliggende Stykke Jordsmond, som efter nu et Par Aar at have henligget i Brak, fik en saadan Sneebedækning? Sikkerlig vilde idetmindste i Foraaret hele Arealet vorde aldeles uskikket til Besaaning af hvilkensomhelst Kornsæd. Jngensteds see vi imidlertid vore jydske Torve paa denne Maade misbrugte, og Kjøbstædmarkerne egne Veie findes overalt vel opkastede.