Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-01-13
Skrivelse fra Nordlandet i Jsland, den 29de September 1828 fra en Embedsmand der paa Stedet til en gammel Bekiendt i Norge. Til Giengield for, hvad De i Deres gode Skrivelse af 5te Mai f. A. har fortalt mig angaaende Dem og det af Dem saa høit elskte Norge, vil jeg nu fortælle Dem noget om mit, for mig ligesaa kjære Island, og, da det er saa sjeldent i denne Verden at have lutter Godt at fortælle, saa er det med desto større Glæde, at jeg denne Gang kan bringe Dem Efterretninger fra og om vor Øe, da de ere gode, og som jeg derfor holder mig overtydet om, at De med desto større Fornøielse modtager. De veed, hvor vigtigt det er for os her i Jsland at have milde Vintre, hvor Heste og Faar maae nære sig ude, og hvor ødelæggende for vort Huusvæsen, og jeg kan sige for vor hele Existence, de ere, som ere kolde og strænge, og ingen Næring tilstede for vore Huusdyr paa fri Mark; thi neppe strækker nogensinde den riigeste Høe-Avling til at erstatte en haard Vinters altfor store Forbrug af Høe, naar Alt uafladeligen skulde æde af Hæk og Krybbe. Der er altsaa Grund nok, hvorfor vi her i Island lægge saa megen Vægt paa, hvorledes Vintrene ere, at vi endog i Skrift og Tale som oftest tælle disse istedetfor Aar. Er Foraar og Sommer saaledes, at Høe-Avlingen bliver overflødig, saa har man rigtignok en større og glædeligere Udsigt for den kommende Vinter, da man har flere, om end ikke fuldkommen tilstrækkelige, Midler til at staae dens Strænghed imod. Det er derfor, at jeg med gladeste Hjerte kan fortælle Dem, at vi her i Aar have havt en saa fortræffelig Sommer, Foraar og foregaaende Vinter, at de ældste Folk mindes ikke Mage. Fiskerie har været i Overflødighed, saaledes som det var for den overordentlige ulykkes svangre Jordbrand i Aaret 1783, og Fiskens Til virkning, formedelst det fordeelagtige Veirlig, været herlig. Havkalvs-Fangsten har ogsaa været god. Græsværten har været skjøn, og, som en Følge deraf, Høe-Avlingen overflødig. For dem, der lægge sig efter Haugedyrkning, og jeg kan fornøie Dem med at sige Dem, at der nu ikke længere ere saa Faa, som lægge sig efter denne ogsaa for Jisland gavnlige Dyrkning, har Høsten været usædvanlig god. Jeg har Grønkaal, der naaer mig til Hofterne, og jeg er dog, som De veed, ingen Dværg, da jeg har et Par Tommer, over 11 Qvarteer i Høiden. Jeg satte i Vaar 6 Skjepper Kartofler og avlede 170 Skjepper eller 2 Tønder og 2 Skjepper der udgjør noget over 28 Fold. Disse 6 Skjepper Kartofler ere udsatte paa et Areal af 2700 Alen eller henved 52 Alen i Qvadrat. J Danmark regner man Avlingen af Kartofler paa 1 Tønde Land eller 14,000 Alen imellem 80 og 120 Tønder efter Aarets Frugtbarhed. Min ovenanførte Avling svarer til 107 Tønder paa een Tøndeland. O Gud, fik Island mange saadanne Aar, da vilde den gamle Velstand, som vi nu blot kjende af vore Sager, vende tilbage igien; hvilken Lykke maatte vi ikke kunne vente fremfor vore gjæve og for sin Tid oplyste Forfædre, naar denne Velstand kom tilbage i vor Tid, ledsaget af den nærværende større Oplysning og Humanitet, modsat det Had og den Tvedragt, som da søndersled mit Fædreneland, og hvorved dets Frihed og Uafhængighed tabtes. Men Lykken har aldrig havt Varighedens Præg; det er ikke sjeldent, at den største Lykke meget hastigen afløses af den høieste Grad af Ulykke. Saaledes kan jeg nu ikke uden Ængstelighed fortælle Dem, at nu udbreder sig her just det Rygte, at der er Jld oppe i Jøklerne (Jisfielden) i Skoftefields Syssel. De kjender, hvilke Ulykker Vulcaner have bragt over Island igjennem alle de Secler, det har været beboet, og om altsaa et Udbrud af Vulcan, er en Ulykke, vi maa bede Gud at fri os fra eller, naar det endeligen saa maatte behage den Alvise, at det maatte skee paa den lempeligste Maade. (N. M.)