Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1813-01-12
Jndsendt.) Den ulykkelige Tildragelse med Najadens Chef Hans Peter Holm er allerede bekjendt; desuagtet for ler man det for Pligt at meddele et omstændeligt Jndhold af det Forhør, som Capitainerne bille og Lous optoge over de 2de biergede Folk, hvis Udsagn var saa fuldkommen overeensstemmende, som om de kom af een Mund: "Mandagen den 26de October gik Capitain Holm med Admiral Lütkens Commando Cutter ud fra Havnen Havsund, hvor de havde lagt over om Natten, og var da ombord Capitain Holm, Frue Seidelin med et Barn og en Pige, Frøken Gaarder og 6 Mand, ialt 11 Personer. Vinden S.S. O., stiv Kuling, paa Fartøjet blev ført fuldStorsegl, For og Klyver Efterat have gjort nogle Slag ud fra Havsund stod de med gode fulde Seil øster efter, i Haab om at kunne naae om for Lang øen, og da at holde ind til Helgeraaen, hvorfra Capitain Holm med de andre Passagerer vilde reise over Land til Frederichsværn, men dette vilde et lykkes formedelst den svære Søe. Da de kom under Langøen, spurgte Capitain Holm Morten Olsen (en af de tvende Bjergede) om han meente de kunde krydse saa meget, at de kunde vinde det lidet Stykke, de manglede, for at komme forover, da han gjerne ønskede at komme til Helgeraaen den Dag, for at gjenvinde de mange Dage, der formedelst ondt Veir og Modvind vare spilte paa deres uheldige Reise, Hertil svarede Morten Olsen, at de gjerne kunde probere, det stod dem jo frit for at holde ind til Langesund, naar de vilde, dog maatte de ikke komme Langesunds-Langen for nær, hvortil Capitain Holm sagde, at naar Du varskour for at vende, skal det skee. De lagde derpaa Roret ned og Skibet vendte godt. Da de nu stod vester over talte Capit. Holm og Lodsen om, at de maatte vende i god betids - endelig sagde da Morten Olsen, at der skulde vendes. Roret blev strax lagt ned, men - hun nægtede. Uagtet at der endnu var god Plads til atter at fylde og gjøre et nyt Forsøg paa at vende, vilde Capitainen dog ei friste hende, da han ingen god Troe havde til Fartøiet, og befalte derfor at lødse Pigfald, og halse op Storseglet, for at gaae fordevind rundt. Dette blev strax iværksat, men Fartøiet laae og arbeidede uden at gjøre mindste Dreining til at falde Paa engang observerede alle den forestaaende Fare, og tilte til Aarerne for med disse at hielpe hende, men inden dette kunde skee, reiste et svært Braad sig, der førte dem med Et ned mod Langesundstangen, hvor hun gav et svært Huk, og Søen brød over dem. Capitain Holm sprang derpaa til Kahytten, og raabte til Fruentimmerne: kom og red dem, vi forlise. Frøken Gaarder kom øieblikkelig, men næste Braad reiste sig, og styrtede Fartøiet saa voldsomt imod Skjæret, at den sank ned med Et. Enhver søgte nu at redde sig. Morten Olsen havde ved første Braad holdt Chaluppen op, som de havde paa Slæbetoug. J denne sprang han, raabende paa Capitain Holm, der efter det andet Hug, søgte Chaluppen tilligemed Frøken Gaarder, hvilken sidste Morten Olsen gav Haanden for at hielpe hende op, men i det samme kom tredie Braad, der kantrede Chaluppen, og skildte dem alle ad. Morten Olsen fik fat paa nogle Aarer, ved hvis Hielp han holdt sig over Vandet. Kort efter saae han og den anden biergede Mand, at Capitain Holm, og Frøken Gaarder samt Tjenestepigen døde at drive frem og tilbage paa Søen. En Deel af de andre Folk saae de kun lidet til, da de formodentlig ere ihjelslagne ved Skieret og af omdrivende Stumper. Endelig blev Morten Olsen ved et svært Braad kastet over Skiæret og kom saaledes ud af den voldsomme Branding, og siden selv arbeidede sig i Land. Den anden reddede Mand hedder Johannes Michelsen. Han søgte sin Tilflugt til Toppen af Stangen, der stod et Par Fod over Vandet. Af denne blev han ved hver kommende Søe afkastet, men søgte den atter, indtil han blev reddet ved en overordentlig Raskhed af tvende Langesunds Lodser ved Navn Claus Petersen og Peder Olsen, samt tvende af Flotillens Folk, nemlig Niels Petersen og Halvor Olsen, hvilke fire Mand, der først tilte til med en Lodsbaad, men da de indsaae Umuligheden af at komme ind i Braa det med den, roede de i Land, sprang over i en Pram, og med denne roede disse fire raske Karle ligeind i Braadet og reddede Johannes Michelsen just i det Øieblik han tabte sin Bevidsthed.