Viborger Samler, 1781-04-02
MBORGER. MLER. Sr. Mandagen den 2 April. gerne, hvorfore Baro ikke altid stemme over ed Veiret. har saa stor Jndflydelse paa Menne enes Foretagender, at man bør ikke undre. undre over, at man altid har været begierlig at videdet forud, for derefter at rette sig med sine Ting. De som indbilde sig at Almanak Skriveren har, jeg veed ikke hvad for en Corespondens med Himmelen, og at han læser det heele Aars Veir forud, af Stiernernes tilkommende Stilling, glæder sig ikke lidet, naar de i Almanakken erfare Veiret i 12 Maaneder forud. Men Erfarenhed lærer, at disse Veir Prophetier treffe meget slet ind, og at ofte det modsatte indtreffer af hvad Almanakken spaaer. Jkke faae tage derfore deres Tilflugt til Bonde=Practica, som ofte virkelig har nogen Grund, men beroer ofte paa meget slette Jagttagelser, og gemeenlig ledsages og forestilles med urimelige og overtroeiske Omstændigheder. Da altsaa alle disse Veir=Spaadomme ere meget uvisse og usikre, saa havde Torricellius i Aaret 1643, ikke kundet gjort sig meere fortient af Menneskenes Nysgierrighed, end derved at han har givet dem et Jnstrument i Hænderne, af hvilket man kan med meere Rimelighed bestemme, og forudsee Veirets Forandringer. Dog er ikke heller Nysgierrigheden herved fuldkommen tilfredsstillet. Erfarenhed lærer, at Barometret ikke altid stemmer fuldkommen overeens med Veiret. Ofte falder Qvæksølvet deri, man formoder sig derfore Regn, og dog bliver Veiret got. Ofte forandres Veiret, og Barometret bliver staaende uforandret. Dette foraarsager ikke faae Klager. Og man slutter deraf, enten at Barometret slet ikke kan bruges til Veirets Bestemmelse, og at dens Physiske Theorie maa være falsk, eller at det dog ikke haver den Grad af Fuldkommenhed, som det billig her de have. H.) Man holder det derfore nyttigt at angive Aarsagerne til denne Forskiellighed, men, for at begribe disse, maa man først have et rigtigt Begreb om Aarsagerne, hvorfore Qvæksølvet pleier at stige og falde. III.) Luften er tung. Om denne Sandhed, ere alle Natur=Lærere siden Otte von Guerikes Tiid eenige. Da alle flydende og tunge Legemer kan holde Ligevægt med andre tunge o. s. v. saa er det ingen Under, at ogsaa Luften holder Ligevægt, saavel med Vand, som Qvæksølv. Man har ved Forsøg bestemt, at Luften holder Ligevægt med en Vandstøtte af 32 Rhinlandske Fod. Og da Qvæksølsølvet er 14 gange tungere end Vand, saa maa Luften holde Ligevægt med en Qvæksølv Støtte, som er 14 gange lavere end 32 Fod. Nu er 3/4 ligesaa leget som 2 1/4, det er efter Rhinlandsk Maal 27 1/2 Tommer, hvorfore man formedelst den foranderlige Høide, kan antage 28 Tommer. Da nu to Leyemer, som holde hinanden i Ligevægt, ophøre at blive i Ligevægt, naar eet af begge bliver tungere; saa maa ogsaa Luftens Ligevægt med Qvæksølvet ophøre, saa snart enten Luftens eller Qvæksølvets Tyngsel bliver større. Det i Glasrøret indsluttede Qvæksølvs Tyngsel kan ikke blive større; Men Luftens Tyngsel kan forandres, andres, som siden vidtløftigere skal bevises. Luftens og Qvæksølvets Ligevægt kan altsaa kuns ophæves, naar Luftens Tyngsel forandres. Bliver Luften lettere, saa er den ikke meere i Stand til at holde Qvæksølvet saa høit oppe, som tilforn, følgelig synker det. Bliver Luftens Tyngsel større, saa trykker den stærkere paa Qvæksølvet neden til, dette maa derfore løste sig i Barometret, og stige i Veiret. (Resten følger.) FaDet i Samleren No. 10 og 11 indførte Stykke, om Hosbonders Pligter imod deres Tyende, har jeg læst, og læst med bifald og og Fornøielse. Den ubenævnte Forfatter har her et værdigt Emne for sig; med Overbeviisning, med Fynd og Følelse fremsetter han sine Tanker; Liv og Velklang udmerke hans ædle Skrivemaade. Huusfædre og Mødre, anseer dog ikke dette ypperlige Stykke som overflødigt, Forfatterens Tænke= og Handlemaade vorde eders egne, lyksaligt det Huus hvor det styrende Par danner sig derefter. - Mon man ikke fra samme hældige Pen(tænkte jeg vel, efter at have læst disse rørende Tanker) maa vente en lige Afhandling om Tyendes Pligter ter imod deres Hosbonder, Nei, rettede jeg mig igien, den skiulte Forfatter maa være hvo han ogsaa er, saa veed han vel at faae eller ingen Tienestefolk læser, end sige holder dette Blad, og hvad skulde da bevæge ham til at skrive for dem, som han i Forveien veed der aldrig seer eller læser det han skrev, for de aandelige Talestole passer Afhandlingen om Tyenders Pligter, o. s. v. sig bedre end for et Ugeblad, thi der er han dog altid vis paa at have nogle af dem, han taler for. - Det samme kunde vel ogsaa siges om Herrers Pligter mod deres Tienere; men maaskee Forfatteren. savner altid fleere af det første end sidste Slags ved disse Pligters mundtlige Forredrag, eller maaskee tænker han: der ere de i den første Klasse, som heller læse en Gazette, et Ugebladse. d. l. end hører en Præken, og disse til Gefal, lod han sine Tanker om Herrers Pligter, o. s. v. indrykke i et Ugeblad, paa det de paa en behagelig Maade kunde erindres om deres Pligter, og hvor billiger da ikke hans Hensigt, thi Omne tulit punctum, qvi miscuit utille duci. Spørgs Spørgsmaale. Ved at komme udi Sælskaber, har jeg hørt adskillige raisonnere over den Skade, Staten og det Almindelige lider, ved at Ungdommen ikke, for det meeste, bringes til det Studium, de af Naturen og dermed forbundne Sinds og Legems Kræfter kunde være skikkede til, hvilket formeenes, at være Aarsag til en saa stor Mangel af duelige Borgere saavel i de høie, som ring. ere Stænder, ; Men herved falder 3de Jndvendings=Spørgsmaale, som en Patriot, af Nidklerhed for den opvoxende Ungdom, udbeder sig besvaret af en ligefindet veltænkende P. Nand. 1. Paa hvad Maade man best skulle kunde komme til en saa nøie Kundskab om de unge Subjecters meere Duelighed til et Studium frem for et andet. hvad Alder det formeenes samme best kunde erholdes, at de unges Læreaar ikke skulle gaae uspildte bort. 3. Siden de fleeste Forældre ere selv ubeqvemme til at dømme om deres Børns Duelighed til det, hvorved de i Tiden, kunde blive dem selv og deres Medborgere til Nytte? Hvem der da skulle vælge slige duelige Subjecter, Hvormange der af saadanne retskafne Mænd burde være i et hvert Herred eller Bye, og om de ikke burde, og skulde have Auctoritæt til imod Forældrenes Villie, at sette Børnene til det, Nyeheder.