Jyllandsposten, 1840-01-28
(Jndsendt.) Jdeen, at reise Sjette Frederik et Minde, har allerede gjort sig gjeldende udenfor vor Provinds. J Jylland har Kjærligheden og Hengivenheden for den Hedengangne sikkert ikke været mindre. Jyderne ville derfor vist ikke staae tilbage i saa Henseende for deres Brødre i de andre Dele af Riget. Overbeviiste herom, foreslaae Undertegnede, til Afmindelse om vor afdøde Konge, at reise en Offerstøtte paa Himmelbjerget, hvor de Valfarende, stemte ved Betragtningen af den omgivende Natur, kunne offre den Høisalige, den velfortjente Erindring og den Tak, der skyldes Ham for Hans store Værk: Bondestandens Emancipation. Thi indbyde vi Enhver, Borger og Bonde, Høi og Lav, til at give sin Skjærv i foranførte Øiemed, og haabe vi, at der overalt i Landet ville fremstille sig Mænd, villige til at modtage Bidragene. J Veile Amt ere Hr. Hof= og Stadsrets=Assessor With, Hr. Proprietair Brechling, Hr. Kammerraad Kiær og Undertegnede villige hertil. Om Monumentets Beskaffenhed vil der haabentligen da snart kunne træffes den fornødne Bestemmelse. Winffgaard og Aldebertsminde, den 18de Januar J. P. Jngwersen. C. Dalgas, Anm. Nærværende os tilstillede Annonce skulle vi ikke undlade herved at optage til Efterretning for de Vedkommende, som føle Trang til at bidrage til et Mindes Opreisning i bevidste Anledning, ihvorvel man ved paa denne Maade i Landet at reise flere Støtter for den hedengangne Monark, som i andre Blade, er bemærket, bør erindre: at den Tid endnu ei er kommen, da man med uhildet og upartisk Blik kan bedømme, hvorvidt Frederik den Sjette i historisk Henseende fremfor Landets tidligere og større Regenter, hvis Daad ingen Monumenter have foreviget, fortjener saadanne, da man endnu ei kan ansee sig selv rolig og unteresseret nok til at betragte Sagen fra den Side, som vor Efterslægt, der ved et friere Overblik vil vide at opfatte Forholdene. Den danske Bondestands Erkjendtlighed imod den afdøde Konges store Fortjenester for denne Stand er desuden altfor dybt indprentet i hver Bondes Barm, til at den behøver at tolkes ved nogen Støtte, som i saa Tilfælde ogsaa hellere maatte ønskes reist i en af Jyllands største Kjøbstæder, end, som meldt, i en vild Egn, hvor den var udsat for Beskadigelse af enhver Art. Himmelbjerget, som nu engang af vor jydske Skiald paa en Maade er indviet til vordende Følkefeste i Ordets egentlige og rette Betydning, synes nu heller ei at være det rette Sted for nogensomhelst Kongestøtte, da Folket ved dette Møde i den frie og aabne Natur, uden ydre Tegn, fornemmeligen attraaer Opvækkelsen af det sociale Folke-Liv, som den blotte Natur allerbedst, uden indstrøet Kunst efterlader Sjælen. Skulde derfor, som formenes, vor Thorwaldsen ville assistere ved Forfærdigelsen af den Støtte, der muligen bliver reist i Hovedstaden, maa man vist antage, at man hellere giver sin Skjærv dertil, end til en Støtte, som ved den afsondrede Beliggenhed giver liden Garantie for de indsamlede Bidrag. Bliver Støtten desuden et hvad den skal være, er saadant kun en Uting, og dette kunde let hænde, naar tvende Jndsamlinger til samme Øiemed skeete over hele Landet. Til Hans Tausens Støtte i Viborg skal circa 1600 Rbd. være indkommet og vi spørge hver Patriot, som beskuer dette Værk, om det opfylder Bestemmelsen, Saameget erfares flere Steder, at man meget fortryder at have bidraget dertil. Vi haabe derfor, at man nøie vil overveie nærværende Jdee, forinden den bringes i Udførelse, og i ethvert Tilfælde helst give Mindet Navn af Frihedsstøtte, idet den, reist paa Himmelbjerget, snarest burde give Hentydning paa den af den hedengangne Konge indførte Stænderinstitution, som ikke alene foren enkelt Stand, men for hele Folket har størst Betydning. Redactionen.