Københavns Adresseavis, 1762-06-14
Om Biers Svaghed kaldet Bugløb. Noruden Orm og Mangel, som Bier besværes af, fin) des der ofte Svaghed iblant dem, særdeles i Foraaret, som er en Slags Diarrhea eller Bugløb, enten det kommer af Kuld, som jeg ey troer, eller og snarere, at deres eget Forraad er fordervet af fugtig Mullenhed, eller Blomsternes Beskaffenhed de trækker af, siden det kand og skee længere hen i Tiden; da de setter endeel Ureenlighed, eller tyndt bruunt Vand baade inden og uden paa Kuben ved Flyne=Hullet og Bordet de gaar ud paa, og Bierne bliver fortagtige og glindsende, falder ud og ligger neden for paa Jorden i Mængde, ja de friske befordrer disse svage ud af Kuben og til at falde ned, saa i den Deel ere de meget ubarmhiertige; thi at bære de døde ud var nyttigt; men disse ubarnhiertige Pest=Dragere tager ogsaa de levende, som ogsaa skeer med Unger, som ikke har deres Sundheds=Pas med sig, dem slenger de levende ned. Denne Svaghed veed jeg ingen Raad imod, uden at jeg har reven Muskat fiint og kommet tilligemed Bevergeil iblant reen Honning, og jeg synes det har forsat sig, enten Medicammentet eller Tiden har gjort det meste skal jeg ey sige; men det, som har været Muskat i allene, har de best vilde tage til; men med Bevergeil tillige, har de meget sparsom fortæret. Jeg havde engang et Stade, som jeg i Foraaret 1756, i April stod og saae paa, og merkede en Uroelighed paa dem mere end ved de andre Stader, hvor nesten ingen var ude, thi det var kaaldt i Veyret; Bierne kom i Mængde ud for Hullet, de løb hist og her ligesom de havde mist noget, een løb efter den anden, de slog med Vingerne, som forsagte; jeg sagde til min Broder, som stod ved Siden: Uden Tvivl er Viisen død, de har samme Fagter, som naar de ere sværmet ud og har ey Viiseren med, og man faaer dem i en Kube, eller sidder et Sted; thi deraf sluttede jeg det; han loe og meente det var uvist; det varede neppe et Qvarteer efter, førend da kom sleben de med ham, som han baade kiendte og jeg med; jeg tog en skarp Pennekniv og skar ham midt over paa lange, deels for at see inden i ham, og at see og betragte Brodden; inden i var han fuld af tyndt bruunt Vand, og Brod havde han ogsaa; men stumpet og tykagtig mere end spids; Dette bruune Vand gav mig Anledning at tænke han var død af Bugløb, og vel mueligt, at det saa kaldte Bie Brød, som er intet andet end den Dræt de kommer med paa Laarene, og de enten strax forbruger eller gjemmer i Hullerne til Vinter og Foraar, som jeg ofte har fundet i Hullerne og har skildt hvert Korn fra hinanden med en Knappenaal, ligesom de kommer af Marken dermed, hvide, gule, bruunrøde, blaaagtige, guulgrønne, fortagtige, vel mueligt dette fattedes; men jeg har engang taget af nogle Kager, som jeg havde gjemt hele og Vinteren, udpillet dette raa Vox, og lagt det paa en Thee=Kop, med lidet Honning ved Siden, for at lokke dem dertil; men jeg syntes ey det var dem nogen Deelicatesse, skiønt jeg troer ey det havde nogen Mangel; heraf forarbeyder Bierne Vox, og tillige maae fortære en anseelig Deel deraf, da det tørrende Væsen i dette Blomster=Meel maae forsætte den vædskefulde Honning: Joh. H. Koch Cap. 5. p. 47. siger at Bien bereder denne Pap i Brystet; Maraldus p. 31. at Bien i det den ælter det raa Vox, blander den en Fugtighed i, enten det er Honning eller anden Fugtighed, det vidste han ey Reaumur fornemmelig har gjort sig megen Umage for at komme ret derefter; men ey har kundet opdage det, vierte Nachr. p. 1472173. Og jeg synes, at en heel Deel maae fortæres til at forsætte eller blande den tynde Honning med, det Fede deraf bliver da i det de ælter det, eller ligesom Creaturerne eller Dyrene tygger, Drøv og kand skyde det de engang har hastig sluget, opigien, til Vox, saa formodentlig Mangel paa raat Vox eller Blomster=Meel er meest Aarsag til Bugløb hos Bierne, og det som er værd at legge Mærke til, i den Tid da de meest begynder at yngle, falder den Sygdom paa, de forbruger daglig en heel Deel til at læde, at sigillere Hullerne med, saa det hastig kand gaae op, naar de ey kand idelig bringe nok ind igien, og at de maae fortære en stor Mængde deraf er let at slutte, naar man seer og eftertænker, at de i faa Dage kand bygge Kagerne færdige ned til Bordet, naar de ere mange, hvortil anvendes da det øvrige, som Legumur artig har demønstreret. Denne Bugløb maae ey confunderes dermed, naar de først kommer ud om Foraaret og da maae rense sig, som de den hele Vinter igiennem har holdt inde med; thi ingen Ureenlighed har Sted i Kuben, saa længe de ere friske, og derfor maae man tage sit Lintøy vare, som kunde hænge omkring hvor der ere Bier: Den første gang de kommer ud omForaaret, har de Hastværk, da de ey just tager tildrum i Agt i den Deel. Dernæst vil Bierne gjerne fornemme lig om Foraar og Efteraar stile fra hinanden, hvorved hele Stader ofte bliver borttagne, og dersom de faaer Jndpas først ved eet, saa bliver de meesten ved saa længe der ere nogle, og de begynder ikke altid paa de svageste, naar de først faaer deres Honning, saa flyver Bierne hen hvor deres Forraad er kommen, ja af mine egne, har eet taget cet andet bort, og jeg derfor des nøyere kunde see hvordan de paa begge Sider har sig af, Aarsagen at jeg uden Modstand lod det saa gaae, var, at det, som tages, var en Eftersværm som ey kunde staae over om Vinteren, og de andre bleve recruterede derved; det Proviant, som de tog, skulle kun forslaae lidet, som jeg maae sige, at dette skal ikke siden settes imod min Setning, naar jeg handler om at jage Bier ind til andre, den lemfeldigste Maade til at forekomme Biernes Tyverie, maae man først prøve, nemlig Bevergeil i Brændeviin smører jeg uden omkring Flyve=Hullet, at Honning=Lugten skal ey drage for meget; men det maae være gjort i Forveyen om Foraaret strax, og engang imellem; thi naar de har begyndt er det for sildig; men naar jeg seer at der flyver nogle, snurrer for Hullet, ere hastige og ustadige; de Bier som staaer paa UdflugtsBrettet reyser sig op imod den eller fleere; disse kommer i Mængde, leder op og ned ved Bie=Skiegget, under og over, de farer rasende lige til Hullet; saa længe der ere ey flere end de vel kand tage imod og affærdige dem, behøves ingen Anstalter; dog best at giøre Hullet lidet med vaadt Leer, heller bredt end høyt, ikke høyere end en Bie kand gaae under, fornemmer man at de tager til meere, formindsker man Hullets Bredhed ogsaa, saa een Bie allene kand gaae igiennem; dette vil de ofte ey agte; thi denne Røver=Bande er saa furieur og rasende, at de agter ingen Modstand, naar de ere i Mængde; men naar jeg har ladet tillige Skiegget gaae gandske ned for Hullet, at Enden af Straaerne har staaet tet paa Udflugts=Brettet, dette har været som Pallisader, at de ere opholdte meget derved og de Beleyrede har derved faaet Mod og Luft, dette har temmelig staaet sin Prøve, naar Hullet er tillige lidet, og for alle Ting at Kuben er tet klinet allevegne omkring og Bordet heelt allevegne, at ingen Bie andensteds kand trænge ind; thi ellers er det forgleves; men til vil ingen Ting være kraftig nok, (jeg veed ey om de Beleyrede allerede har capituleret) mon da ikke Plinii Raad være godt? han siger: At kaste Støv eller Aske iblant dem; Men fornemmelig synes dette at røge dem, at være tienligt, man kunde, naar de bleve for slemme, kaste noget lidet Tiere, og tør Malurt paa en Glød og holde neden under UdslugtsBrettet, og lade det gaae op lige for Hullet, det skulle temmelig standse dem, eens egne kunde flye i Kuben, de fremmede flygte, andre flytter dem af Veyen, et andet Sted hen; men de fremmede finder dem ofte, de kaster og Aske, stødt Kride eller Meel paa dem, for at efterforske, om de derved kunde gaae hen i andres Bie=Haver og finde, hvis Bier der tager dem bort; befindes det rigtig, bør den efter billighed staae halv Skade med mig; men maaskee han kand have samme Art, som Bierne, Eyermanden selv; vil han styre deres Røverie, saa giver J. H. Koch i sin Erfahrn. Bienen=Virth 4 Cap. p. 43, det Raad, at kaste Hveede= eller Rug=Kliid, eller Roer=Frøe, eller Kaal=Frøe, runden om i deres Kager, og derved skaffe dem inden Døre noget at passe paa, den anden Morgen maae den, som hører Røver=Bierne til, sette dem i en mørk Kieller i 24 Timer; derved faaer de Luft, som de har antastet, han raader og sammesteds at tage Bevergeil, Hvide=Løg og Fiske=Tran at smøre omkring Hullet med; naar det ey skulle forslaae; men et Stade blev tagen bort efter et andet, saa griber man til haardere Middel, som jeg dog for vanartige Gemytters Skyld vil fortie, der kunde af Ondskab og Misundelse bruges i urette Tid. (Dette er taget af Hr. L. P. Næraas, Sogne=Præst i Svendborg i Fyhn, hans udgivne Plece, om Biers Behandling og Vedligeholdelse a. 8 Ark i stor 8vo, som sælges paa Tryk Papier for 1 Mk. og Postpapier 1 Mk. 8 Sk. her paa Contoiret, hos Mr. Brandt logerende hos Bogbinder Wilhelmi i Skindergaden, hos Auctor selv som er SognePræst i Svendborg, og i Odensee hos Catecheten Mr. J. Brandt, den indeholder Maaden med Bier efter de 4 Aarsens Tider, med fornødne Underretninger og Regler som Auctor af egen Forfarenhed har samlet, og saaledes til manges Nytte bekiendtgjort.)