Aalborg Stiftstidende, 1837-02-18
Natten imellem 9de og 10de Februar døde her den kal sachsiske Forretningsfører ved det kgl. danske Hof, Hr. Lefigationsraad v. Merbitz, Ridder af den sachsiske Civil=Fortitjeneste Orden. Han tjente sin allerhøieste Landsherre med Troskab og skyldig Hengivenhed 45 Aar i dette Embede, og vidste i denne lange Tid uafbrudt at erholde det Hofs Agtelse og Velvillie, ved hvilket han var accrediteret. Hans Collegers venskabelige Erindring ledsager ham ogsaa til Graven. Redactionen er bleven anmodet om at give følgende Udtog af et Brev til Sorø, Plads i Bladet. - Et Par bemærkninger om Academiet i Kjøbenhavnsposten Nr. 20 har Du vel seet. Den nye Director mener jeg Academiet har Grund til at glæde sig ved; jeg troer, Directionen, har gjort et godt Valg, og af dem, jeg kjender og som kunde tænkes at ville modtage denne Post, veed jeg ikke lettelig sit Nogen, som forekommer mig mere skikket dertil. Skjøndt i jeg ikke kan siges at være fortrolig med denne Mand, veed i Du dog, at jeg i mange Aar har staaet i et Forhold til ham, der har sat mig i Stand til at lære ham nøie at kjende. Jeg kan forsikkre Dig, at det er en skarpsindig og et villiefast Mand, der veed at træffe det Rette og har Kraft til at sætte det igjennem; dertil er han sindig, fordringsløs - og ligefrem. At han besidder megen Aandsdannelse, mange I Kundskaber og et frit, omfattende Blik, troer jeg er bekjendt" nok. - En saadan Mand kan jo tilegne sig Lærdom, naar at han ønsker det, og Omstændighederne opfordre ham til at skaffe sig den. Lærdom er jo som enhver anden Profession, giden er jo ikke andet end et Jndbegreb af Kundskab, som Enhver, der har Tid og Evner, og vil gjøre sig Flid, har Adgang til. Jeg meente, at vor Tid havde lært at vurder Lærdom efter en rettere Maalestok, og afrevet samme den Nimbus, de foregaaende Tider omgave den med. En Director skal have Overblik og Forretningsdygtighed og hvad dertil hører; men han er ikke Lærer i noget vist Fag og behøver altsaa ikke Lærdom i samme. Jeg troer derfor, Directionen har seet Sagen fra den rette Side. Eller skulde den maaske have taget Hensyn til Lærdom i Særdeles hed, og mindre bekymret sig om de øvrige Egenskaber, De lader næsten, som man troede, at Soros Professorer trængte til en Bussemand, hvis overveiende Lærdom skulde indjage dem en uimodstaaelig Veneration, og hvis Autoritet de blind hen skulde troe paa. Af denne Mening er jeg ikke Vi maae henvise den ærede Brevskriver til vore tidligere Yttringer: "Det er langt fra vor Agt at kaste den mindste Skygge paa den almeenagtede Hr. Waage." Vi gjøre blot Conclusioner. Vi slutte, at naar man kan være i saadan Forlegenhed, at man til Director i Sorø maa tage en Mand, der ikke har noget Navn i Literaturen, der ingen videre Navnkundighed har som Embedsfører, der blot har været Adjunct, som saa utallige Præster, og som kun er en yndet Prædikant og en almeenagtet Sjællesørger, saa maa det i alt Fald være ringe bevendt med de mange Lærde og Skolemænd, som han skal træde i Spidsen for osv. og vi spørge ham da om vi kunne siges at have traadt Hr. Waages Ære for nær. Fordi vi ikke deele Jnds. Mening, at der ikke lettelig findes Nogen, som er meere skikket til denne Post, derfor troe vi dog paa ingen Maade at gjøre Hr. Waages Fortjenester Uret, og vi kunne endogsaa i saa Henseende paaberaabe os en Autoritet, som den ærede Jndsender sikkert ikke vil forkaste - Universitetsdirectionens; hvis vi ikke feile, vilde det ikke have været umuligt for flere af vore Videnskabsmænd at opnaae denne Post, hvis de havde attraaet den. Hvorom Alting er maa en kjøbenhavnske Præsts Udnævnelse til foransk Director i hvert Fald forurolige, thi er Directorposten af den Art, at man ikke altid kan være vis paa at finde en Mand til den blandt Universitetets Professorer eller Academiets Lectorer eller Skolernes Rectorer, saa er det en for Danmark upassende Post, som burde gaae ind. Staten kan efter vor Mening ikke være tjent med, at Embedsmændene kastes om imellem hverandre i den Grad, som denne Geistliges Overgang til den lærde Stand, antyder. Forresten bør vist ingen fordre gold Lærdom af nogen Skolebestyrer, men den sande Lærdoms Frugter kan han desmindte undvære. Hvad det Pecuniaire angaaer, da kunne vi ved denne Leilighed ikke undlade at omtale et Project, som vi, førend den nye Director blev udnævnt, hørte, omtale, at det rige Sors Academi skulde aarlig i 5 Aarl, afgive 10000 Rbd. til det fattige Universitet; dette Projects Modstandere meente dengang, det var rigtigere, at disse 50,000 Rbd. bleve bevarede for Sorø Academi; dette er dale ogsaa skeet paa en Maade; bevarede for Academiet ere deele blevne, men ikke sparede: thi da den nye Director faaer, 1200 Rbd. mere end den normerede Directorgage, 1800 Rd., og i der, som en Følge af, at den nye Director ikke, uagtet Statuternes Bestemmelser i 5 10 og 38, overtager noget speciarleielt Lærefag, maa ansættes foruden de nærværende 10 er re ny Lector, hvis Gage er 800 Rbd., ville disse tvende nye en Udgiftsposter accurat udgjøre Renterne af de 50000 Rbd. i som man vilde bevare, men som man nu har vidst at faae udsanvendte. Kbhpst.)