Viborger Samler, 1847-09-15
Ved Slutningen af det første almindelige Møde henvendte Præsidenten, Grev Reventlow til Farve, det Spørgsmaal. til Forsamlingen, om den ikke selv ansaae det for passende, at der ved de fælles Middagsmaaltider i Festhallen ikke blev udbragt Skaaler, hvilket endeel af de Tilstedeværende besvarede med Ja, medens de øvrige ikke gjorde nogen Jndvending. Spørgsmaalet var blevet foranlediget ved at de om Søndagen ved Middagsbordet i Festhallen udbragte Skaaler ingenlunde alle havde fundet udeelt Bifald. Derhos befrygtede Præsidiet vel ogsaa, at Savnet af den slesvigske Fane paa Festhallen ved Siden af den holstenske vilde samme Dag blive gjort til Gjenstand formeget levende Debatter. Udenpaa Festhallen var nemlig ved Bestyrelsen opplantet foruden den holstenske alle de andre tydske Forbundsstaters Faner, medens Dannebroge var anbragt paa det midterste Tag af Hallen, saa at der ikke behøvedes nogen særegen slesvigsk Fane, hvilket de ivrige blandt Slesvigholstenerne dog meget bestemt havde forlangt. - J Søndags Aftes holdtes allerede i den Anledning en Forsamling, hvoriblandt Dhrr. Olshausen, Hedde, Bargum, Friederici, Clausen osv., for at indgive en Forestilling til Bestyrelsen om, at denne for Hertugdømmet Slesvigs Beboere, som Medgivere af Festen, saa krænkende Omstændighed maatte blive afhjulpet, hvortil Bestyrelsen imidlertid svarede, at den ikke kunde gaae ind derpaa. J en ny, i Mandags Morges (den 6te Septbr.) afholdt, Forsamling af de Ovennævnte besluttedes at forebringe Sagen i det almindelige Møde samme Dag, som noget der vedkom Festarrangementet, og da derfor Præsidenten havde holdt sit indledende Foredrag, og Prof. Forchhammer paa hans Opfordring besteget Talerstolen for at holde sit videnskabelige Foredrag, fremtraadte Godseier Wildhagen fra Bokolz i Angeln, der er Suppleant ved den slesvigske Stænderforsamling, for at tage Ordet i bemeldte Anledning. Men det lykkedes hverken ham, eller en Dr. Atelmann fra Kiel, der vilde hielpe ham, at trænge igjennem med deres Fordring om at blive hørte, da man, hvad enten Gjenstanden for deres Anstrengelser, var almindelig bekjendt eller ei, ikke vilde tillade, at Prof. Forchhammer afbrødes i sit begyndte Foredrag. Efter dette mislykkede Forsøg var det at vente, at man desto heftigere vilde foredrage Sagen ved Middagsbordet, hvorfor Beslutningen om Forbudet mod Trasttalerne lader sig saa meget bedre forklare. Der blev ogsaa desuagtet ved Bordet gjort Forsøg nok paa at tale; endeel af Gjæsterne vilde høre, en anden Deel derimod ikke, og der herskede derfor under hele Maaltidet en meget tumultuarisk Bevægelse, der gjorde det umuligt at forstaae hvad en Enkelt fagde. Om Aftenen blev derpaa holdt en ny Forsamling, i Dysternbrook af 4500 slesvigholstenske Festdeeltagere, hvoriblandt ogsaa en Deel Fremmede, og man besluttede nu at udnævne en Comitee, bestaaende af 3 Slesvigere, 3 Holstenere og 6 Tydskere, der skulde henvende sig til Bestyrelsen med Fordring om, at den slesvigske Fane ogsaa maatte blive anbragt uden paa Hallen eller ogsaa alle de øvrige Faner nedtagne, samt at Talefriheden igjen maatte blive indført i de almindelige Møder og Tast friheden ved Middagsbordet. Hvis Bestyrelsen ikke skulde gaae ind paa disse Forslag, vilde man søge at sætte Sagen igjennem ved alle mulige Midlers Anvendelse; man vilde appellere til den hele Forsamling, og hvis det heller ikke hialp, vilde man udmelde sig af Forsamlingen og sende sine Medlemstegn tilbage. J en Efterskrift af 8de De, meldes, at et Forlig er kommet tilveie, ifølge hvilket de tydske Faner udenpaa Bygningen ere blevne nedtagne og ophængte inde i Salen tilligemed den slesvigske, denne og den holstenske ere anbragte hver paa sin Side af Bestyrelsens Sæde, og ved Siden af Dannebroge med Monarchiets Vaaben. Angaaende Trastfriheden har man antaget, at den skal finde Sted ved det sidste Maaltid (Løverdagen d. 11te).