Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-05-17
Capudan Pascha har den 5te April taget Afsked, fra Portens Ministre. Efterat han var bleven forsynet af Storvezieren med de sidste Jnstructioner begav han sig ombord paa sit Admiralskib paa 74 Kanoner. Den 7de April er en Afdeling, af Flaaden, som bestaaer af een Fregat, to Corvetter og to Goeletter afseilet til Dardanellerne, (Journal des Debats siger, at Flaaden skal være i en elendig Tilstand og har hverken Søefolk, eller Officere som kunne føre den). Af 12,000 Janitscharer som have tilbudt sig til activ Tieneste ere kun 4000 blevne antagne, baade for ikke at blotte Hovedstaden for meget og deels ogsaa af financelle Aarsager; da enhver af dette Mandskab erholder 12 Aspres i Tillæg til sin sædvanlige Sold. Disse Tropper ere blevne fordeelte paa 20 Transportskibe, som ligge i Havnen og skulle gaae under Seil med den første gunstige Vind. – Den Østerrigske Jagttager siger videre: at den strengeste Taushed iagttages om disse udrustede Troppers og Skibes Bestemmelse og hvad der circulerer derom i Publicum er ikke andet end Formodning. (Til disse Rygter hører: at Flaaden skal blive liggende ved Chios indtil den forventede Ægyptiske Expedition ankommer og derpaa seile til Morea og at Seraskiren Dervisch Pascha skal blive staaende med Landarmeen ved Zeitun indtil han faaer Efterretning om, at Flaaden har gjort Landgang ved Patras eller ved et andet Punkt. Saaledes hedder der videre skal endnu engang et blodigt Offer frembringes for det Christelige Europas Øine, efterat saa mange Menneskealdre ere hengaaende med Blodsudgydelse, dog vil dette Feldtog i det mindste blive afgiørende. Det vilde i det mindste blive en Trøst, dersom Grækerne ikke kunne blive frelsede, at man dog kunde sige om dem: at de ere døde). Til at befordre Portens Hensigter, tiener, at den Østerrigske Regiering nu har ophævet Forbudet imod at indføre Vaaben og Forraad til Moldau og Valachiet, som blev givet den Gang da Jndvaanerne vare i Opstand imod Porten. - Det bekiendte Uhyre, Abulobul Pascha, som man sagde at være forgivet, lever endnu og skal være kommen i Naade hos Porten. Uagtet Tyrkerne i Aar anstrenge sig af alle Kræfter for at dæmpe den Græske Jusurection, uagtet Grækerne staae ene og forladte, og uagtet de ere indbyrdes uenige, saa siger dog den Østerigske Jagtager, at det vilde være meget forvovent at ville i Forveien bestemme den tilkommende Skjebne eller Udgangen af en Kamp, hvorved saamange ulige artede Elementer og som ere vanskelige at beregne ere med i Spillet. (Det er sandt nok, naar ikke Formodningerne kunde kygges derpaa, at det maaskee i dette Tilfælde kan være Forsynets Villie og Hensigt, at det Ondes og Slettes Herredømme skal gaae under og at Spiren til det tilkommende Gode skal udvikles. Guddommens Tanker og Veie ere imidlertid høiere end Menneskenes, og en Dødelig formaaer ikke at giennemskue dem; men Redacteuren af dette Blad maae imidlertid tilstaae: at han har aldeles overladt sin Siæl til denne Formodning. Han troer tillige, at Aarsagen hvorfor Grækerne ere forladte af alle Christillige Magter ikke kommer af nogen Ligegyldighed imod deres Vel og ikke af Mangel paa Følelse for de Christnes Frelse eller af Mangel paa indbyrdes Eenighed imellem Staterne; men at det er en Følge af den sande polities Viisdom, da de ikke kunne antage sig de Græske Jnsurgentere paa Øerne og paa Fastlandet uden at udsætte de utallige mange Christne som deels boe i Constantinopel og deels ere fordeelte i alle de Tyrkiske Provinser, for den største Mishandling eller aldeles Udryddelse. Hofferne maae derfore gaae tilværks med megen Lempelighed og Forsigtighed. Deraf lader sig ogsaa den ellers saa paafaldende Tone i den Østerrigske Jagttager sig fuldkomment forklare.) Det er forunderligt taust om hvad der foregaaer i Grækenland; man hører næsten aldrig noget derom eller og Lord Byron fra de Joniske Her. Jfølge Journal des Debats ere Uenig hederne i Grækenland ikke af store Betydenheder. Kolokothron skal leve indgetogen i Tripolitza; Landvæsenet skal have hævet sig meget og blomstrer over heele Halvøen; Messolongi skal være i en frygtelig Forsvarstilstand. Porten veed alt dette men det er den magt paaliggende at det Modsatte bliver bekiendtgjort. – Efter den Østerrigske Jagttager derimod have Misforstaaelserne imellem Jnsulanernes og Moreoternes Partier naaet den største Høide. Kolokothron, Nikitas, Pietro Bey og fleere Anførere, residere i Tripolitza, og byde den nye Regiering aabenbart Trods. Denne vil lade et Corps paa 10,000 Mand marschere imod dem og Primaterne paa Hydra, Spezia og Jpsara have udstedet en heftig Proclamation imod dem. Pluraliteten af Jndvaanerne holder vel med den nye Regiering; men de omtalte Anførere have de fleeste Soldater paa deres Side (formodentligen kommer det snart til en velgiørende Explosion). Disse indbyrdes Uenigheder. have bevirket at Grækerne ikke have udrettet noget i Vinter og det er usandt at Lepanto, Koron og Arta ere erobrede. Paa Candia have Tyrkerne fuldkommen Overhaand og den ellers tappre Tombast har maattet trække sig tilbage til Biergene. (Dette bekræftes ogsaa i Efterretninger man har faaet over Ægypten). Det Engelske Blad Sun siger: at det er sandt at Krigen imod Algier er en mægtig Diversion til Grækernes Fordeel. Porten er yderst opbragt over Storbrittanniens Fremgangsmaade; men den Maade hvorpaa Divanet forlanger at Fiendtlighederne skulle ophøre, synes snarere at kunne bevirke at den Engelske Escadre vil vise sig for Constantinopel end at den som blokerer Algier skal fierne sig derfra, og dette Blad holder det for mueligt at Lord Strangford bliver nødt til at forladedenne Hovedstad.