Aalborg Stiftstidende, 1828-03-29
Ægina, den 10de Februar. Præsidenten i Grækenland, Grev J. Capodistria har udstedt følgende Proclamation. Er Gud med os, hvo kan da være imod os, Endelig befinder jeg mig, Tak skee den Allerhøieste, midt iblandt Eder! Den levende Tilfredshed, med hvilken J modtoge mig, den Tillid, J værdigede mig, røre mit Hjerte paa det inderligste. Endnu er det ikke Øieblikket, da jeg kan yttre Eder min hele Hengivenhed, min hele Erkjendtlighed; men jeg haaber, at overbevise Eder derom, saasnart Eders Deputerede, i en lovmæssigen constitueret Nationalforsamling, erfare de Meddelelser, som jeg har at gjøre dem. Da ville J erfare, hvorledes, siden sidstforløbne Mai Maaned, alle mine Reiser og alle mine Bestræbelser intet andet Maal havde end at redde vort dyrebare Fædreneland, ud af den beklagelige og isolerede Stilling, i hvilken det endog endnu befinder sig, og ufortøvet at forskaffe det Nyde sen af de Goder, som den første Afdeling af Tillægs-Artiklen i Londonner-Tractaten af 6te Julii tilsiger det, og at aabne os Pengemidler hos alle de Magter, som have undertegnet hiin Tractat. - De Æresbeviisninger, som fandt Sted den 24de d. M. (formodentlig den engelske Salut ved Ankomsten) gjaldt Eders Flag og Jnstallationen af Eders nye Regjering. Den viser os, at Maalet vel endnu ikke er aldeles naaet, men at det vil blive opnaaet, naar den indre Regjering, styrket ved Lovene, vil befinde sig istand til at befrie Eder fra det gruelige Anarchie og gradeviis at lede Eder til Eders politiske og nationale Anerkjendelse. Da først ville J kunne stille de forbundne Magter den skyldige og uundværlige Borgen, at de ei længere kunne tvivle om den Vei, J ville slaae ind, for at naae det heldbringende Maal, som kaldte Tractaten af 6te Juli til Live og fremledede den mindeværdige 20de October. Jndtil da have J ingen Ret til at vente den Understøttelse, som jeg til Eders Fordeel har anholdt om, eller at haabe Nogetsomhelst, som kan føre til at fastsætte Orden i det Jndre og opretholde Eders Ære i Udlandet. Paa det smerteligste beklager jeg, at Nationalforsamlingen i Troenz ikke har forsynet Senatet med tilstrækkelige Stridskræfter, for at sikkre vor Uafhængighed Seieren. Det er umuligt at sammenkalde en Nationalforsamling førend April Maaned; i denne Mellemtid kunde dog den nærværende Krisis ved sin Varighed tilintetgjøre alt vort Haab og berøve Eder Frugterne af de umaadelige Offre, som J i Eders hellige Kamp have bragt, en Kamp, i hvilken J have bestaaet med ligesaamegen Tapperhed som Udholdenhed. Overbeviist om, at J nære den heftigste Længsel efter at høste Frugterne af disse Offre og at opfylde den Forventning, med hvilken de forbundne Magters Øine ere henvendte paa Eder, at nære den Deeltagelse, med hvilken Christenheden beærer Eder, har jeg betjent mig af det eneste Middel, som det stod til mig at byde over, idet jeg til April Maaned har sammenkaldt Nationalforsamlingen, og indtil den Tid indsat en provisorisk Regjering, grundlagt paa Basis af Grundlovene i Epidaurus, Astros og Troezen. Jeg har valgt denne Regieringsform efter Overlæg med Senatet og dem iblandt Eder, hvis Erfaring var mig bekjendt. Saavel deres Understøttelse, som deres Bistand, som red Provindsernes Stemmer ville blive kaldte til det ærefulde Hverv, at være Statens Deputerede, vil blive mig til Deel. - Regjeringen vil forene sig med mig og saaledes dele baade mine Arbeider og min Ansvarlighed. Nationalforsamlingen vil være vor Dommer. Mit hele Liv, den offentlige Løbebane, som jeg i mere end 30 Aar har betraadt, den Gunst, som jeg i flere af Europas Lande har erhvervet mig, love Eder for at min Bestemmelse og Beslutning ene og allene kan have det Formaal at stille Eder under Lovenes Ægide og bevare Eder for de fordærrelige Følger af en vilkaarlig Regjering.