Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1820-10-27
Fremdeles har under Undersøgelsen Jnqvisiten været mistænkt at have gjort sig skyldig i endnu et Røverie, samt i et Røverie forbundet med Mord, men uden et han herom er bleven ovrebeviist. Hvod den første af disse Forbrydelser angaaer, da anmeldte Slagtersornd Nicolaus Poppenhusen i Flensborg, er han den 20de Juli 1818 paa Veien fra Slesvig til Flensborg var længe bleven forfulgt af et ham ubekiendt Menneske, som endelig naaede ham, derpaa tog ham i Skuldrene, kastede ham i en Grøft og fratog ham hans Penge, som omtrent beløb til 2 Rbd. Berhos erklærede han vel først, at han gjenkiendte Jnqvisten for Gjenningsmanden, men indrømmede senere, at han ikke saa nøie havde betragtet dennes Ansigt, at han kunde vedblive fin Sigtelse. Der fremkom ikke heller andre Dato af Betydenhed imod Jnqvisiteen, som selv vedblev at benægte at have forøvet denne Gierning. Betræffende endelig det den 24de Octbr. 1818 ved en Skov i Nærheden af Flensdog i den saakaldte Morderkule udøvede Røverie og Mord, da blev ovenmeldte Tønnis Clausen Tønning fra Holikull, 67. Aar gammel, som samme Dags Morgen havde afleveret indsamlede Klude i Flensborg, og ved Middagstid var seet gaae ud af Byen med en Kurv og i Sæk, om Eftermiddagen af en til Byen gaaende Pige, fundet tæt ved ovennævnte Sted ganske blodig i Ansigtet, svag og vaklende. Han fortalte Pigen, at han kort forhen var bleven slaaet af et Par Folk, som havde frataget ham alt. Kort efter at Pigen havde forladt ham, blev han af 2 andre, som kom samme Vei, fundet liggende paa en Græsplet. Han befaaede deres Spørgsmaale, om han var slaar og udplyndret, og om han kjendte Gierningsmændene, men formaaede ikke at svare forstaaelig paa deres øvrige Spørgsmaale Do flere Folk kom til, blev han kjørt til en Landsbye i Nærheden. Den følgende Morgen blev en Læge hentet, men denne fandt ham allerede ganske bevidstløs, og han døde ogsaa stropderpaa. Liget blev seceret, og blandt 8 Saar, som han havde i Hovedet, blev i Særdeleshed eet af Lægen erklæret for absolut dødeligt, og at være tilføiet med et haarde, sladt, i Midten noget fremstaaende, og sandsynligviis afbrukket Legeme. Mistanken mod Jnqvisiten som Gierningsmand var deels grundet paa, at Gierningen var forøves omtrent paa samme Tid som Røveriet paa Jndsidder Rasmussen, og at den i Henseende til Stedet og Maaden, hvorpaa den var udført, havde megen Lighed med de 2de andre Røverier. Denne Mistanke blev endnu bestyrket derved, at der i det Huus, hvor han kort førend han blev arresteret boede, fandtes en Kurv, en Sæk og nogle andre Ting, som den Myrdedes Enke og Søn erkjendte for at være de samme, som deres Mand og Fader havde havt med sig til Flensborg, og Jnqvisiten, der i Begyndelsen, havde nægtet, at han efter Kornhøsten 1818 havde været paa bemeldte Sted, vedgik senere en af hans Huusværts Søn aflagt Forklaring, at Jnqvisiten i Forening med denne, kort førend han blev hæftet, var gaaet hen til en Bæk ved Morderlulen, for at samle Brænde, og at de der havde forefundet disse Sager. Bemeldte hans Værts Søn forklagede, at Jnqvisiten havde opfordret ham til at samle Brænde, og til siden at gaae hen til det Sted, hvor hine Ting fandtes, samt at han strax yttrede, at disse Ting vel havde tilhørt den Myrdede, og vare skjulte af Morderne. Efterhaanden maatte Jnqvisiten tilstaae flere og flere af de Omstændigheder, bemeldte Deponent havde forklaret, og som han tidligere havde benægtet. Men iøvrigt er han vedblevet at nægte den her omhandlede Forbrydelse, som heller ikke er bleven ham overbeviist.