Københavns Adresseavis, 1788-05-30
Mad. J Aar Svar, föd Nosrabr. Hun faae først Lyset Aaret 1720. og forlod Verden den 20 May 1783. Hun levede i 52 Aars Ægteskab Hr. Prorn Hagera Svaar, var Moder til 9 Börn. Har nogen fortient Navn af land Christen! da har Hun, kan nogen Lovtale være ypperligere! Fortælling, i Anledning min elskelige Anna Rosina Kiær fød Herds's salige Samling med Herren vor Gulds Jgien, loste (efter Herrens Forsættelse) Tirsdagen den 13de Mai Hun var ikke allene sit Huses Ziir og Prydelse, men Hunvar sit Husets Bestyrerinde, thi Hun var en Mandinde; og alligevel Herren vor Guld havde gjort Hende skrøbelig, ja saare skrøbelig, saa aflod Hun dog ikke fra Hendes Huuslighed. - Hun var Retfærdig og nidkiær paa Retfærdigheds Vei, ja, Hun var som Jld mod al tænkende Uretfærdighed; og Herren vor Gud elskede Hende; men Satanas foruroligede Hende; men Herren vor Glid beskiermede Heende. - (Min Siel love Dig, Herre min Gud, og min Aand skal forkynde Din Majestæts Ære og Priis, Du Ævige og Almægtige. Du er Retfærdig, og elsker Ret og Retfærdighed, og de som efterfølge Dig. Du er nær hos dem, som frygte Dig, og som frygte for at overtræde Dine allerhelligste Bud. Du hører de Gudfrygtiges ydmyge Bønner og Begieringer, naar de tilbede Dig i Aand og Sandhed, og Du beskiermer dem fra og i al Nød, naar de haabe paa Dig.) Formedelst en haard og streng Opdragelse, tog Hun Tilflugt til Herren og bad, og Herren vor Gud var Hendes Ungdoms Ledsagere. - Ung blev Hun(efter paa tredie Aars Forlovelse, i hvilken Tid Hendes Forlovede søgte Levebrød) en gammel og brødløs Mands Ægtefælle og Forsørgerinde. Hun var overveiende og betænksom i at give Løfter, men bestandig og trofast i Hendes Lofter. Hun var nidkiær til Arbeide, og Herren velsignede Hendes Hænders Gierning. De levede kierlig: thi Gudsfrygt med Nøisomhed, er en stor Vinding. Efter sex paa syvende Aars Ægteskab satte Herren vor Gud Hende i Enkesæde, og Hun for gede lang Tid. Efter tre paa sierde Aars Enkesæde, (thi Huu havde bolluttet at tildringe Hendes Livsdage i Eenlighed) blev Hendes Livs Ophold knap, og Hun sørgede, og jeg kom tilHuse hos Hende, og jeg fandt det min Siel ønskede og attraaede. Hvo kan udgrunde eller randsage Herren vor Guds Veie. Efter to paa tre og tivende Aars kierlige Ægteskab, i hvilken Tid Hun haver udstaaet store Legemets Lidelser og Smerter, og mange og forfærdelige aandelige Anfægtninger, kronede Herren vor Gud Hendes Siel med Livsens Krone. Anden Pintsedag, den 12 Mai, sagde Hun, nu har jeg lært, at der findes ikke Lægedom hos Læger eller i Lægemidler, men vel liden Lindring i Smerter, og mod Aftenen, i nogle saa Slægt og Venners Nærværelse: Jeg veed hvor jeg skal hen, jeg skal til Guld min Frelser, jeg har Hans Naade. En af de Nærværende sagde: Dette haabe vi alle. Men Hun svarede: Derom skal bedes. - (Du al Naadens Gud og Barmhiertighedernes fromme Fader, Dig være, formedelst vor Herres og Frelseres Jesu Christi Skyld, Lov, Tak, Ære og Priis, for al Din Naade og Barmhiertighed Du haver beviist mig, at Du haver beskiermet og bevaret Hende i alle Anlægtninger, og befriet Hendes Liv fra dette Livs Møie og Besværlighed, fra Smerter og Piner. Mig skee, som Du vil, Din Villie er god. Du er min Gud, og min Ledsagere.)V. N. Kiær.