Københavns Adresseavis, 1769-06-28
Resten af et særdeles opbyggeligt Exempel paa en døende Christen, der i Livet var en høyfornemme stor Herre, omstændeligen forestillet udi en Skrivelse til N. N. (See No. 96.) Jeg betiente mig af disse hans fattige Omstændigheder med hiertelig og glædelig Taksigelse til Gud, fordi hans vise Forsyn havde givet mig Leylighed og Evne til at kunde nu giøre got imod min Fiende, og dertil udvalgte jeg just den Dag i Aaret, paa hvilken den almægtige Gud saa forunderligen havde vaaget over mig, og frelst mig fra DødsFare. Og nu, min Søn, veedst Du den egentlige Aarsag, hvorfor at jeg alle Tider den 4de Februarii, efterat jeg var staaet op af min Seng, er forbleven ene for mig selv i mit Sove=Cabinet længere end sædvanlig; og har været saa inderlig glad og fornøyet, naar jeg fik min Jæger bortsendt med en Pakete til bemelte Kiøbmand *** *** Nu veed Du ogsaa, min Søn, hvad der bevægede mig, at jeg for 3 Aar siden i vores Aften=Andagts Øvelser lod foranstalte en besynderlig Taksigelses Bøn til Gud, da jeg fik at vide, at denne Herre af At dog tilsidst før hans Død gik i sig selv, og ved en retskaffen Omvendelse til Gud ræde dede sin Siel, ligesom Gud ræddede mit Liv af hans Haand. Disse Penge maa Du nu, min kjere Søn, blive ved aarlig Aars just paa selvsamme Dag herefter at udbetale og oversende til Kiøbmand , paa hvis Stiltienhed, og Redelighed Du sikker kan forlade Dig, og det maa Du holde ved at giøre, saalænge Du seer, at denne trængende Familie har det nødig. Jeg kiender Dit gode Hierte, og kan derfor vist og fast forvente at Du holder mig det, thi ellers ville jeg bede Dig derom som din Ven, men nu som din Fader befaler jeg Dig at giøre det. Jmidlertid tag denne dig aabenbarede Hemmelighed engang med dig i Graven, og lad ikke nogen vide det. Min Søn, skaf dig et glad Hierte og en god Grund til Trøst i Gud ved at giøre vel mod de Fattige paa en overflødig, men dog derhos fornuftig Maade. Jeg veed, at disse dine trængende Brødre, skal i det medlidende Gemyt finde den selvsamme Vederqvægelse og Hielp overflødeligen, som de nu ikke længere, formedelst min Død kan finde hos mig. Du er derhos ædel nok findet, til at skiule med al Varsomhed og Forsigtighed den Kilde, hvoraf saa meget Got udflyder til dem. Du veed, at Samvittigheden maa være den egentlige og beste Skueplads for Dyden, og ved alle vore beste Handlinger trænger ingen reen Fornøyelse ind i Sielen, saa snart vi søge Roes og Roe hos Menneskene. Mine Domestikkere, ere alle, som Du veed, blevne gamle og graae tilligemed mig i Tieneste hos mig; og de kan vel ikke bevise Dig den udfordrende Tieneste efter din Munterhed og Ungdom Derfor skift dem om med yngre Folk, men giv dem deres Underholdning i det Side=Huus, som jeg har ladet opbygge til dem, indtil de der dør i Roe. Men lad den game Urte gaardmand beholde sin dobbelte Løn og den ene KiøkkenHauge til hans egen Nytte og Fordeel, saa længe han lever; Jeg har holdt meget af ham, fordi han i min Ungdom holdt mig tilbage fra en vis Synd at begaae, og kastede en Haandfuld af Dukater, som jeg bød ham for hans Umage, tilbage paa Bordet til mig, og med stor Bedrøvelse svarede mig: Herme, jeg vil heller gaae bort af deres Tieneste, end jeg vil tage Deel i deres Synder. J at udvælge Dig nye Domestikker og Betientere, maa Du for alle Ting see paa Gudsfrygt, Ædruelighed og Redelighed. Fordrag ingen Drukkenholt og intet ryggesløs Menneske om Dig, i hvor habil han end i sin Forretning maatte være. Fæst Troe, til min lange Erfarenhed, at intet Menneske tiener Dig med Troeskab og Velsignelse, som ey er sin Gud troe, og ey tænker alvorlig paa sin Skabere. Vær i Dit Huus en ordentlig og alvorlig, men derhos tillige en sagtmodig og kiærligsindet Herre, og betænk, at Dine Tienere, for saavidt de ere Mennesker, ere Dig lige, ja ogsaa imellem den riigeste Løn og den Nødvendighed, at et Menneske maa bevise det andet Tieneste, er aldeles ingen Liighed. Foregaae dem med et got Exempel, og betænk vel, at en Herre fornedrer sig paa den allerskammeligste Maade, og forringer sig langt under sine Tieneste Tyende, naar de ere øyensynlige Vidner til hans begangne Synder, og mellemhandler til hans skiændige Lasters Fuldbyrdelse; og naar de ikke finder hos deres egen Herre de Egenskaber, som giøre enhver Herre i hans Dommestikkers Hierter allene værd til Ære og Høyagtelse. Vær i Din Huusholdning ordentlig og geskæftig, men ikke paa en gierrig eller pedantisk Maade punktuel og urimelig. Skam Dig ikke ved, ligesom jeg ey heller aldrig har skammet mig ved, at giøre Dit eget Huus til et Bedehuus, og i Sælskab af Dine Huusgesinde at bringe den Gud et skyldigt Læbers= og Hiertens Tak Offer, der er begges eders høyeste Herre. Du skal giøre Dig dit Liv fornøyelig og behagelig, og ey vide af de mange Slags Fortrædeligheder af Tienestefolk, hvormed saa mange andre Herskaber plage sig, naar Du kun vænner dem til at frygte Gud med Dig, og at øve sig i Guds Kundskab. Følg deri de gamle Tiders Exempel, da den sunde Fornuft galt mere end den blotte Selvklogskab, og Dyden galt meere end Frækhed.