JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Skilderie af Kjøbenhavn. Syttende Aargang. No. 98 Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 6 December 1820. gland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Naar mine Bemærkninger ved Hr. Prof. TorkeBadens Skrift om den nordiske Mythologies Ubrugbarhed for de skjønne Konster, jævnføres med hans i Skilderiets Numer 96 indrykkede Besvarelse, frygter jeg aldeles ikke for nogen ubillig Dom i Hovedsagen af upartiske Læsere. Ved Hr. Professorens Yttringer i ovenmeldte Svar, maatte det endvidere tillades mig at bemærke følgende: Edderne berette, at Odins Næring allene bestod i Vin. Derimod sige de ikke at Guderne næres af Flesk, som dog var Einheriernes (ligesaavel som de græske Athleters) Spise. Valhall mentes ellers at ligge i Himmelen, men ikke paa Jsland. Tillagde Grækerne Jupiter og Skandinaverne Odin Ørnen, som den høistflyvende Fugl, saa gave Nordboerne ogsaa Thor Bukke til Forspand, da disse Dyr, fremfor andre, gjerne opholde sig paa høie Bjerge. J begge Mythe systemer sporer man her, som paa flere Steder, den samme Oprindelse fra Naturens Betragtning. At Loke ikke ustraffet paaløi Freia Ukydskhed, sees tilstrækkelig af det selvsamme Edda-Digt hvori hine Bebreidelser indeholdes. Digtningen mangler altsaa ikke den vedbørlige Sammenhæng, hvorover min Vederpart dog klager.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Naar Hr. Prof. Baden siger, at de græske Guder og Helte ikke hvile paa moralske, men paa forherligede physiske Egenskaber, hvorfor de og tilbyde Kunstneren saa herlige Skikkelser – da er jeg fuldkommen enig med ham deri; men paa den anden Side er jeg aldeles overbeviist om, at den nordiske Mythologie kan og bør udvikles og forklares paa den selvsamme Maade, samt følgelig ogsaa er rig paa skjønne og betydningsfulde Jdeer og Scener, der vistnok kunne forlyste og begeistre den dannede og aandrige Kunstner, som ikke stedse nøjes med at vandre paa betraadte Veie, eller eftergjøre det hvad Tusinde før have gjort Det er ubilligt at finde Freias Katte utilgivelige, naar man betænker at disse Dyr ogsaa vare den kydske Diana hellige, samt at hun end- og selv i Nødstilfælde forvandlede sig til en Kat(ligesaavel som Jupiter til en Væder, Apolltil en Ravn, Juno til en Ko, Venus til en Fisk os. v.).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Naar Hr. Prof. Torkel Baden paastaaer at han kjender Nordens Guder fra første Haand, nødes jeg endnu til at benægte dette, da han aldeles ikke har søgt eller hentet tilstrækkelig Kundskab om dem fra de ægte Kilder, og erklærer desuden, at det er aldeles under hans Værdighed, samt at han hverken har Tid eller Leilighed dertil. Om man end giver ham Ret heri, saa burde han dog ikke aldeles fordømme det, som han ikke kjender. Hvad vilde han vel sige omden, som haanede og lastede Homer uden at forstaae et Ord af Græsk Som sand Humanist burde Hr. Prof. Baden erkiende det gamle homo sum, humani nihil a me alienum puto. Jeg opfordres til at vise en bekjendt Philolog eller Theolog, som har befattet sig med Eddaers og Sagers Studium. Hos os selv allene kan jeg f. Ex. paavise John Olafsen, Skule Thorlacius og Børge Thorlacius; en Tegner i Sverrig, en Crentzer, OthmarFrank, Friedr. Schlegel i Tydskland, hvortil man endvidere kunde føje Grater, R. K. Rask o. fl. Af bekiendte Theologer, som have undersøgt og agtet de eddiske Digtninger, nævner jeg Herder, Wagner og den ældre Bastholm. Her der har endog paastaaet, at den egentlige romerske Mythologie maa staae tilbage for Edda i Rigdom, Værdighed og Sindrighed, og at dens rigtige Undersøgelse angaaer hele Nationers Sag, en Skat af menneskelige Opdagelser, Sprog og Tanker. Wagner yttrer den samme Mening og troer (meget rigtig) at den nordiske Mythologies nøiagtige Fremstillelse vil kunne udvikle et System af den ædleste og reneste Natur dyrkelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Det er først i vore Dage at Kunstnerne ere blevne opmærksomme paa den nordiske Mythologie, og dog have allerede Adskillige blandt dem, der ikke kunne kaldes ubekiendte, taget deraf, med frie Hænder, Æmner til artistiske Forestillinger. Man see f. Ex. den i dette Blad for kort siden indrykkede Fortegnelse over svenske Kunstværker af dette Slags. Jeg tilstaaer meget gjerne, at den Jdee af Abildgaard, at vælge Amor, som bevægende det ufrugtbare Chaos, til en allegorisk Fremstilling af Verdens Skabelse, var saare heldig. Denne orphiske Digtning er skjøn, men derimod forekommer en Mængde Scener i Grækernes øvrige forskjellige kosmogoniske og theogoniske Myther, som ere baade modbydelige og uanstændige. Kan den nordiske Mythologie i det Hele ikke frikiendes for lignende Beskyldninger, saa tilbyder dog ogsaa den skjønne allegoriske Jdeer for Digtere og Kunstnere, som ville tage Hensyn til dens Digtninger om Verdens Tilblivelse, f. Ex. Nornen Urde som planter og vander det unge Verdenstræ ved Tilblivelsens Kilde, og de tre Guder, som skabte det første menneskelige Par. Den af Hr. Prof. Daden og den af ham saa tit anførte svenske Digter paaankede uskjønne Forestilling af Bure, som fremkommer af en Saltklippe, ved Koen Audumblas Slikning, er blot en kosmogonisk Gaade, lig de græske om en vidunderlig Slange med tre Hoveder, som føder det uhyre Verdens Æg; Phanes med en Slange paa Hovedet og Tyre hoveder paa Skuldrene, Uranus som kastreres af sin Søn, ved hvilken Leilighed Venus og Furierne dog blive til; Saturn som opsluger sine egne Børn o. s. v. Disse sidste Forestillinger skikke sig fuldt saa vel for Rhyparographer som den af Bure og Audumbla, der efter Hr. Prof. Badens Udtryk ikke er et Æmne for Abild gaarder, uagtet jeg ikke veed rettere, end at netop Abildgaard selv har fremstilt det i et Malerie, som jeg har betragtet og som endnu er til her i Staden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Jndenlandske Efterretninger. Resultaterne af Kjøbenhavns Brandforsikkrings Regnskab, fra 11 Septbr. 1818 til 30. Septbr. 1819, ere følgende: 1) Beholdningen og Tilgodehavende, i Contanter, Restancer, PanteObligationer, Annuitets=Obligationer, Resten af den Kongelige Gave til Erstatningen for Skaden ved Bombardementet, af Erstatningen for Desicit til Bombardement Erstatningerne og Forskud til Kjøbenhavns Brandvæsen har været, i rede Sølv 327768 Rbd. 58 1/2 s., i Sølv 2, 711,410. Rbd. 4 1/2 s., og i Sedler og Tegn 104,122 Rbd. 2) Gielden for optagne Laan, uafhentede Renter, udtrukne Annuiteter, uafhentede Bombardement= og Brand-Erstatninger, Skyld til den Kongelige Casse af Forskudet til Kjøbenhavns Brandvæsen og til den synkende Fond af de 3/8 PC.: i rede Sølv 165,470 Rbd. 69 1/2 s., i Sølv 1,991,346 Rbd. 49 1/2 s., i Sedler og Tegn 176,295 Rbd. 11 3 7 s., og at Cassens Beholdning og Tilgodehavende overstiger altsaa Gielden med 720,063 Rbd. 59 1 3/4 s. i Sølv, hvorimod Gielden overstiger Beholdningen og det Tilgodehavende med 132,702 Rbd. 1 1/5 s. rede Sølv. og 72, 172 Rbd. 12 1/2 s. Sedler og Tegn. 3) Jndtægten har været 47,739 Rbdlr. 40 1/2 s. rede Sølv og 854, 113 Rbd. 93 1/2 s. Sedler og Tegn, og Udgivten: 16,979 Rbd. 79 7/5 s. rede Sølv og 788,477 Rbd. 12 s. Sedler og Tegn 4) Cassens Risico den 30te Septbr. 1819 var: 47, 133,300 Rbd. Sølv, og altsaa 160, 100 Rbd. Sølv større end den 10de Septbr. 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Paa Cancelliets allerunderdanigste Forestilling har det behaget Hs. Majestæt allernaadigst at resolvere, at Pigerne Anne og BirtheHenningsdøttre, af Allested Bye og Sogn i Svendborg Amt, for den af dem udviste Flid og forrettede Landboe-Arbeide skulde forundes hver en Belønning, bestaaende af et Sølv Skildt med 2 Alen Kjæde, 2de Snørenaale, og 16 Maller, samt med Jndskrift: "For Landboeflid.", som ved Amtmanden over Svendborg Amt offentligen skulde tildeles dem, hvorhos de tillige skulde tilkjendegives Hs. Majestæts allerhøieste Tilfredshed med de res Færd. - Disse to Piger have nemlig, uden at forsømme deres qvindelige Sysler, i en Tid af 5 Aar forrettet alt Arbeidet ved deres Moders Avlsbrug af 11 Skjepper Hartkorn, deels Fæste deels Kjøbe=Jord. De have pløiet og saaet Jorden, gjort alt Træe=Arbeide ved Ploug og Harve og slaaet Plougjernene paa, sat Harveskier i Harven, selv forfærdiget Grebe, Skovle, River, Vogn hamler, Klappetræer til at tøire Hestene og Creaturerne i. Saa have de og selv slaaet og høstet, selv slebet deres Leer, gjort dem skarpe og harret dem, slaaet dem paa Meietøiet og Slaaestaven, gjort Strøger at vætte Leerne med. De have spundet Hamp og deraf gjort Reeb til Tøir, samt Hammelreb, For= og Bagreeb. Fremdeles have de selv redet til Smedde med Hestene og holdt dem op, imedens de bleve skyede, skaaret Hakkelse til og fodret dem. Det avlede Korn have de selv tærsket, kastet og reengjort. Endvidere have de hugget Skov, gjerdet Gierderne og grøftet Vol denne omkring Jorden, skaaret den fornødne Tørv, gjort 2 nye Hjulbøre til at trille Tørv med og sat Skafter paa Grav- og Tørvespader. J Aarene 1817 og 1820 have de paa den kiøbte Jordlod bygget 9 Fag Stuehuus og 18 Fag til Lade og Stald, ialt 27 Fag, derved forrettet meget Arbeide, saasom strøget 5000 Steen, muret Vindueskarmerne i, opmuret Kakkelovnen, muret, spær ket og kalket alle Væggene, lagt Gulv i Stuerne. De have lagt Broe i Gaarden og Staldene med Kampestene, gjort Spiltouge ved Hestene og Skillerum mellem Kreaturene, gjort Krybber og Hækker samt sat Egeplanker mellem Hestene. J Gaarden have de selv gravet en Brønd, 5 Alen dyb, hvori er godt Vand. Hangen have de indgrøftet med en bred Vold og plantet 59 Favne med levende Hegn. J Haugen ere mange Slags Kjøkkenurter og flere Slags Frugttræer, som de have gjødet ved Roden, i alt 96 Stykker. Under disse Mands=Arbeider have de tillige forfærdiget smukt Tøi, Dynevaar, Vadmel, Multum, Hvergarn, Dreils tærnet Tøi, som er vævet i Kam, Hør og Blaar=Lærreder, syet alle Sletsømme, syet Navn og broderet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Mariboe, den 27 Novbr. Paa det sidste Marked kostede et Par Støvler fra 2 Rbd. 2 Mk. til 3 Rbd. Et Par blev solgt for 6 Skpr. Rug. Et Par Skoe kostede 1 Rbd. Veiret var temmelig godt. Sælgernes og Tilskuernes Antal Legio, men Handelen flau. Paa det nye broelagte Torv bliver nu Boutikkerne opstillede i 2de lige Linier ligeover for hinanden, imellem hvilke Tilskuerne kan spadsere frem og tilbage med rene og tørre Been. - Den 27de dennes blev Ander 6 Nielsen af Havlykke, Grevskabet Knuhtenborg, henrettet med Øxe. Hs. V. Hr. Pastor Repholtz fra Saxkøbing, der i Arresten havde forberedt Forbryderen til Døden, imodtog ham paa Retterstilladsen med den ham egne Blidhed og Godmodighed. Efterat Dommen med Hs. Maj. allernaadigste Formildelse var bleven oplæst for ham, talede Hr. Pastoren nogle faa, men saare skjønne og rørende Trøstens Ord til den Ulykkelige, der faldt som et endnu ulykkeligere Offer for ophidset Vrede og Forbittrelse. Fra Begyndelsen til Enden yttrede Synderen den inderligste Anger og Fortrydelse over sin Udaad, ønskede at blive begravet ved Siden af sin Kone og at give fine Børn det sidste Afskedskys. Efter Henrettelsen blev Kroppen og Hovedet sat paa Steile og Hjul. En stor Deel Tilskuere vare nærværende, især af det saakaldte smukke, følsomme Kjøn. - Meslingerne grasserer i Nyested i denne Tid, især gjæster de Børn. - Hvormeget Almuen endnu fæster Tillid til Overtroe tjener følgende: Bliver En syg enten af Forkjølelse eller andet, hedder det almindelig: "her er onde Folk med i Spillet." Som Middel bruges da: at slaae Blye over Hovedet. Den der forretter denne vigtige Handling maa enten være en klog Mand eller den kloge Kone, Kirkeblye maa det være, ellers hielper det ikke. At der nok gives dem, der veed at føre sig denne Overtroe til Nytte ved Blyers og Blyeslagningens Betaling, er der ingen Tvivl om. Vil endelig ikke denne Cuur hielpe, bestilles Liigkisten til den Syge, og man haster med at faae den istand, at Patienten, mens han er syg, kan faae den at see; thi saa døer han ikke af den Sygdom. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Udtog af en Skrivelse fra Holsteen af 2den December 1820. Her og paa flere Steder er, saa at sige, Vinteren indtruffen. At nu Selskaber og Baller gives, hvor man ogsaa kan vederqvæge sig med syltede Frugter, med ostindiske Syltetøier og spanske Druer og Appelsiner, er en Selvfølge. Kieler Omslag er nær, og det vil snart vise sig, om Flere ville indfinde dem der ville udlaane end laane Penge. - Antallet af Studerende i Kiel beløb sig i forrige Sommer til 253, hvoriblandt 76 Theologer, 116 Jurister, 52 Medicinere og 10 Philologer. – J Reinbeck er Amtsskriverembedet endnu ubesat. Ogsaa er i Kalten kirchen Sognefogeden, der tillige var Branddirecteur, ved Døden afgaaet, og derved en god Post bleven ledig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Blandede Efterretninger. Ullestads Præstegaard, den 19de November.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Følgende sørgelige Tildragelse tjener til Beviis paa, hvor tidlig Vinteren undertiden indfinder sig i enkelte af Norges Fieldbygder, og den fortjener vist nok offentlig Kundgjørelse: Jndeværende Aar, den 16de Septbr., om Morgenen, begave John Endresen Stein, 45 Aar gammel, Engebrigt Ellendsen Følge, Henrik Pedersen, Kyg eller Fure, Begge af omtrent 17 Aars Alder, og Ole Følge, næsten 60 Aar gammel, sig i Selskab paa Veien fra Viig i Ytre Sogn, hvor de hørte hjemme, over Fjeldet, som adskiller dette Sogn fra Vossestranden, for der at forhandle Æbler, med hvilke 3 Heste vare belæssede. Fra Gaard til Gaard havde de 4 Mile at tilbagelægge, og hele Dagen rasede en heftig Storm med Regn og Snee paa Fieldet. Da de vare komne omtrent midtveis, følte fornemmelig de 3 Førstnævnte sig gjennemtrængte af Kulde, og, da John ei formaaede at gaae videre, satte de Øvrige ham paa en Hest og befordrede ham, som død, paa denne Maade længere fremad. Aftenen nærmede sig, og, da Uveiret blev ved, udmattedes ogsaa Henrik og Jngebrigt i den Grad, at de maatte blive liggende tilbage paa Fieldet, da de paa ingen Maade vare istand til at følge Ole. Denne blev imidlertid ved at bringe ham frem, men Hesten styrtede med ham, og den gamle Ole var for afmægtig til yderligere Hjælp, hvorfor han maatte forlade Alt for at redde sit eget Liv. Om Natten imellem Kl. 11 og 12 ankom han først til nærmeste Gaard, men i saadan Forfatning, at det længe ei var ham mueligt, tydeligen at forklare det Passerede. Strax den følgende Morgen, reiste man efter hans Anviisning for at hente de 3 paa Fieldet Efterladte; disse befandtes da døde, og bleve begravne paa Opheims Kirkegaard i Vosse Præstegield.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
J Heidelberg Jahrb. d. Liter., Febr. d. A., læses en saare anbefalende Recension over Etatsraad Schmidt Phiseldeks Bog: "über d. Begriffvon Gelde. Rec. ender med, at den i Grundighed, i Kundskab om Stats- og Folkelivet, ligesom i Sandhed og indere Gehalt kan sættes ved Siden af, om ikke over, de bedste Skrifter om denne Gjenstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Kjøbenhavns Børs d. 5 December. Cours. Hamb. 2 M. 255, a vista 258. Amsterd. 2 M. - . Lond. 2 M. - . Spec. 268. Specier solgtes til 15 Rbmk. 7 s. a 15 Rbmk. 8 s. Oblig. 67. Nationalbank-Obligat. (af Laanet d. 4 Febr. d. A.) 81 1/4 Rbd. r. S., eller 104 1/2 a 105 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rigsbanks. 16 1/4. Svenske Sedler 60 1/2 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Jblandt Verdens synlige Gienstande er ustridigt "Dyrriget den frugtrigeste Green for Tegnekunsten, og deraf egner Fugle=Klassen" sig især til Tegne Øvelser for Skoler og Jnstituter. Da denne Klasse viser de simpleste og gratioseste Former i Naturen, som tildeels meget yndes af Ungdommen, – især af Qvindekjønnet, - saa kunde disse skjønne Skabninger fortrinlig vække og nære hos Børn, Drift til Tegning og Naturhistorie, og tillige tjene, som et lærerigt Forberedelses-Middel til Tegnekunstens Hovedgreen "Mennesket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Undertegnede agter derfor at udgive 12 Blade i 3 Hefter med Æg og Fugle af forskjellig Art, enkelt, og i historiske Compositioner, deels i Contur, deels fuldført med Skattering, ordnede efter Børnenes Alder og Frem Disse Blade vise: gang. I. Æg; Fugle Hoveder; Fugle af forskjellig Størrelse. 2. Tamme og vilde Fugle i forskjellige Stillinger; Falkesagt. 3. Fugle-Rede med Æg; Han og Hun; Fuglenes Forfølgelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Ved det sidste Hefte medfølger en praktisk naturhistorisk Text, som leder Opmærksomheden paa Fuglenes karakteristiske Kiendetegn, for at vælge iblandt de mange forskjellige Slægter, og berører enkelte Arters Naturhistorie, m.v. Kobbere, og Texten - Kunst og Videnskab - kunde derved i Harmonie virke til det høiere Formaal: Smagens Forædling, ved at skærpe Synet, danne Hjertet, og rette dømmekraften. - Luc. II. 34. Hvert Hefte koster 2 Rbdlr. Sølv. Subseription imodtages i Kunst- og Boghandlingerne, og hos Udgiveren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Subscribent-Samlere tilstaaes den sædvanlige Rabat. S. L. Lade, Gothersgade No. 125.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-06
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
De nye Huse, smukke som jo gjerne alt Nyt, om de forrykke mangen Hierne, hvad Under, Om de tækkes fjern og nær, hvad Under, Dog betænke sig Enhver, Alt, hvad der bringer Moder ind, det Første, 95. er gjerne bedst. Jo Flere da, der tørste, des mindre, eller, om end ikke saa, des tyndere den Drik, de Alle faae. Han: Fordømte Lignelser, Jeg Vel at gaae frem, men koldt og uden Hastværk, sømmer Dem, 190. hvem Jntet værre er, end gaae tilbage; og Navn af Vise derfor dem ledsage! Saa koldt see Hver, som kommer det ihu de nye Bygninger, der reises nu Fra vor Tid af de deres Fødsel skrive; Erfaring kan dem intet Skudsmaal give! Hvis, før man river ned og bygger om, man ogsaa her i ønsker Fremtids Dom, er det en Dumhed, Jngen kan forklare? Hvo mon vel lettest styrter sig i Fare, Den, sig betænker, før han handle vil, hvad heller Den, der buser ligetil, For min Deel vil jeg heller reparere det Gamle, end det Nye, Monne Flere ei nære samme Tro? Han: Thi mytre Feil 18. kun i de nye Huse; men det Speil, hvori en Mynsterbygnings Træk vi samle, er, som jeg let formoder, Deres gamle Jeg Det har jeg aldrig sagt. De Feil, det har, jeg retter, alt som jeg dem vorder vaer. 20. Det blev, som Eders Huse nu, jo bygget af Mennesker og er da ei betrygget mod Feil. HanTil et Exempel, mærkes der ei nogensinde Svamp, Jeg: Jo, hist og her Han: Riv ned! Jeg J Efteraaret, naar det længe har regnet. Han Føler De Dem da ei trænge til en fornyet Bygning? Jeg Nei, Jeg veed, at tidt i styrløs Overflødighed den findes netop der. Jeg saae den trives, den meest fordømte, og med Nød fordrives, 30. hvor Fugtighed i nye Mure stod. Et mindre kostbart Raader derimod. jeg lader dybere min Kjælder grave. Gaaer kun alvorligt man tilværk, i Ave den, som alt Utøi, holdes let. Han: Nu godt For Svamp befries De maaskee, men blot for den. End Muus og Rotter, Plager ikke det Diævelskab dem, Jeg: Visse Øieblikke! Hver Diævel har sin Tid at rase i, og ingen var for Diævel ganske fri.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
Noget om den danske fiinuldede Faareavl, (Af J. C. Drewsen.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
En Anonym *) har i Nyeste Skilderie No. 94 opfordret mig og Flere til at bestride en Afhandling i Handels- og Jndustrie=Tidenden, hvori ufordeelagtige Yttringer om Danmark fiinuldede Faareavl ere fremsatte, eller ogsaa at sætte denne i et rigtigere Lys, end hidtil er skeet, for at de danske Agerdyrkere kunne undgaae det Tab, de maatte komme til at lide, ved at stræbe efter et dem uopnaaeligt Maal. Mindre paa Grund af hiin Opfordring, end fordi den omhandlede Sag angaaer en, vor Agerdyrkning, og følgelig vor Nationalvelstand, vigtig Sag, og fornemmelig fordi de Beskyldninger, man gjør mod den danske spanske Uld ere ugrundede, og kun UvidenhedenFostere, har jeg besluttet mig til denne Gjendrivelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
Til Jndsenderen af Stykket i Nyeste Skilderie blot den Erklæring: at jeg nu meer end nogensinde forhen, nu, da jeg ved selv at eie en Flok af 500 fiinuldede Faar, er bleven end mere bekjendt med denne Faareavl, er overbevist om, at den, med fuldkommen Held og med anstændig Fordeel, kan iværksættes hos os, og at jeg altsaa langt fra at kunne eller ville tilbagekalde hvad jeg til Fordeel for denne Jndustriegreen har skrevet, med fuldkomneste Overbeviisning tør tilraade enhver Landmand, hvis Jorder ere skikkede til Faare avl, som kan gjøre de fornødne Udlæg, og som *) Man har sagt mig, at Hr. Kammerjunker Rawert har i et andet Blad senere nævn sig som Forfatter af Opfordringen. føler Tilbøielighed til et Foretagende, der vistnok fremfor mange andre, fordrer ei faa Forkundskaber og utrættelig Vedholdenhed, at grunde sit Avlsbrug paa fiinuldet Faareavl. Ogsaa hans Opfordring, at gjendrive Afhandlingen i Handels- og Jndustrietidenden, kan jeg kun forsaavidt fyldestgjøre, som det, jeg her agter at anføre om Kilden dertil, tillige kan passe paa den mislykkede Compilation. Den om talede Afhandling kan og bør jeg ikke ansee for Original, deels fordi jeg, i Pastor Schnees Landwirthschaftliche Zeitung, allerede for noget siden, har læst en Afhandling, der, blot mere udførlig, men omtrent med samme Udtryk og tildeels samme Tankegang, behandlede samme Gjenstand, deels fordi jeg nødig vil troe, at en Dansk, uden at kjende vore landoeconomiske og locale Forhold, uden Kundskab til vore, saavel Kongelige som private, Skæferier, uden Kundskab om Ulden og om de Fordringer, der gjøres til den, eller om hvorvidt vi allerede have opfyldt disse, kunde udlade sig saa fiendsk om vor Faareavl og Uldfrembringelse, at blot en misundelig Udlænding kunde tiltroes saadant. Det efterfølgende angaaer derfor den tydske Afhandling, med hvis Jndhold jeg herved har den Ære at gjøre dem af mine Landsmænd, der ikke allerede have læst den, nærmere bekjendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
En sig kaldende kaltblutiger Bcobachter, har i allerede anførte Skrift advaret sine Landsmænd mod den nærværende Schaafveredlungssucht, hvoraf han spaaer dem allehaande Ondt. Ved at kaste et Blik paa Europas Faareavl, omtaler han ogsaa Englands, Sverriges og Danmark, og viser ved disse Landes Exempel, at Merinos ikke kunne trives, eller i det mindste ikke give god Uld under Climater, der ere saa fugtige, eller paa Græsgange, der ere faa kraftfulde, som i disse Lande. Beviis for sin Mening finder han deri, at den fiinuldede Faareavl ikke finder synderlig Jndgang hos de speculerende engelske Landmænd, der, om Merinosavlen kunde lykkes i deres Land, sikkerlig iværksatte den, og ei lod Udlændingerne have en Fordeel, som de kunde tilvende sig selv; han bestyrkes i sin Mening, ved den betydelig lavere Priis, hvori den engelskespanske Uld staaer mod den fra Sachsen og Spanien, og til Vished hæves den ved Prøver, han har erholdt af dansk spansk Uld fra de Kongelige Stamskæferier, paa Esrom og Jægerspriis; Uldprøver, der ere glatte, svampede (et Udtryk man maatte ønske Forfatteren vilde nærmere forklare), uden Clasticitet, ikke meget fine, uduelige til Klædefabrikation, og blot skikkede til Kamuld. Men blandt alle hans Beviser er ham intet uimodsigeligere end det, at medens den tydskespanske Uld betaltes med 46 Rdlr., gaves for den dansk spanske ikkun, 2 Rbdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-12-09
Man vil i det Følgende see, at vor Tydsker er fra først til sidst faren vild, men inden jeg viser dette, bør jeg vise hvorledes man, fra det Øjeblik Merinos=Avlen overskred Spaniens Grændser, har været fulgt af ildevarslende Spaadomme, der samtligen, det har Tiden lært, kom fra falske Propheter. Man vil ved disse sættes istand til at vurdere dem, hvormed man nu søger at skræmme den Frygtsomme.