Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-04-09
J Aaret 1783, da Freden med Amerika blev sluttet, og efterat Engelland havde tabt i Krigen, var Landets Forfatning endnu sørgeligere, men PitiSystem og Talenter hævede det i en Tid af 10 Aar. til den Storhed, som man siden saameget har beundret. – Det er begribeligt at den første Aabning af Parlamentet efter at Freden nu var sluttet, maatte foranledige vigtige Forhandlinger og alvorlige Debatter; da Ministerne arbeidede paa at holde Engellands Magt og politiske Jndflydelse opret, og at lade Overgangen til Fredens Fordeele skee langsomt og efterhaanden; og da Oppositionen paa den anden Side bestræbte sig for at lade Folket strax nyde Fredens Fordele, ved at forlange en større Reduction af Armeen og Ophævelsen af Jndkomst skatten; Bestræbelser hvorved det er naturligt, at den har Mængden paa sin Side, som i Almindelighed ikke kan skue dybt ind i Tingene, eller see langt ind i Fremtiden; (Man seer heraf en af de væsentlige Mangler ved slige Statsforfatninger, da den best giennemtænkte Plan let kan kuldkastes, naar en eensidig Jndvending frembringes mod den, for hvilken den offentlige Mening erklærer sig; en planmæssig og conseqvent Regiering finder best Sted i et uindskrænket Monarchie) heraf lader sig Oppositionens tiltagende Popularitet forklare, og de vist kloge og velmeenende Ministres Møie for at holde sig. Ministrene har vel seiret i Henseende til at beholde en Landmagt paa 150,000 Mand, endskiøndt Freds-Etaten efter Freden til Utrecht (efter den spanske Sucessions Krig) kun var 22054 Mand og efter Syvaarskrigen 1764, 31,777, men dette Forslag har dog biedraget til at skade Ministrene i deres Folkegunst; da Engellænderne er meget imod at der skal holdes en stor Armee i Fredstider, baade fordi det koster saameget, og fordi de altid befrygte at Regieringen skal betiene sig af Armeen til at giøre Brud paa Constitutionen og paa deres nationale Rettigheder? Hvad Jndkomstskatten angaaer, saa er det bekiendt, at Ministrene bleve overstemte; da Folkegunsten er vigtig for dem, saa foreslog Skatkammercantsleren Hr. Vansittart den 20de Marts i Underhuuset, at naar Jndkomstskatten gaaer af, som meest letter Borgerclassen, saa bør ogsaa Krigsmaltskatten gaae af for at lette Landmanden, imidlertid har dog selv dette Forslag ikke biedraget betydeligt til at hæve Ministrenes Popularitet; ved Forhandlingerne har de stedse kun en saare liden Stemmefleerhed paa deres Side og det koster dem. Møie for at blive paa deres Post. Siden Oppositionens Seier begynder ogsaa en vis Lidenskabelighed at bemægtige sig Gemytterne; Lord Castlereagh beskylder denne for ved dens Paastand paa Jndkomstskattens Ophævelse, at være besiælet af en lidenskabelig Utaalmodighed (Ord, som der ligger meget i). Denne rykker nu med største Heftighed løs paa alle Ministrenes Foretagender, og ved en Debat i Underhuuset den 20de Marts, i Anledning af et Forslag, som blev gjort til at forhøie de to Admiralitets Secretairers Lønninger paa Fredsfod, forefaldt saadanne heftige Yttringer og gjenstdige Bitterheder, som de betænksomme Engellændere kun sjældent tillade sig. Oppositions taleren, Advocaten Hr. Brougham, talte nemlig heftigt mod dette Forslag, beskyldte Ministrene for at forøge de offentlige Lønninger, allene for at giøre sig Venner, deklamerede mod Ødselheden i Statsbestyrelsen; og overlod sig til Yttringer i denne Henseende mod Hoffet, som vare saa dristige som muelig, da han endog mindede det om det Stuartske Huses Skjebne; det var naturligt at saadanne Udeladelser giorde overordentlig Jndtryk og bragde Sindet i Oprør; Hr. Wellesley angreb saaledes Hr. Brougham saa heftigt og bittert for disse Beskyldninger mod det Kongelige Huus, at Husets Taler maatte kalde til Orden. Hr. Brougham erklærede nu vel sin store Agtelse for det bruusvigske Huus, men sagde dog, at han ønskede det bedre Raadgivere, for at det kan blive saameget sikkrere paa Thronen; den lærde Banks stod derpaa op og stemte til Maadehold, erklærede sig mod Broughams Udeladelser, men ogsaa mod Ministrenes Forslag, dog gik det igiennem, men kun med en Majoritet af 29 Stemmer. Medens saadanne Lidenskabeligheder udvikle sig under Forhandlingerne af Engellands Repræsentantere, begynde de repræsentative Statsforfatninger stedse mere at udbrede sig i Tydskland. Fyrsten Georg Wilhelm af Schoumburg Lippe har saaledes.