Aalborg Stiftstidende, 1843-03-10
Fra Lemvig meddeles under 1ste Marts Følgende i "Dagen: "Den 19de f. M. omtrent ved Middagstid faldt en Dreng paa 12 a 13 Aar, der vovede sig for langt ud paa Jsen paa Fjorden, igjennem Samme, men blev dog hængende med Armene ved Jsen, der stedse brast, da den var meget tynd. Drengen var en Søn af Toldbetjent Koefod og var sandsynligviis gaaet under, hvis ikke en anden Dreng, en Søn af en Toldbetjent Hermansen, og som længere inde ved Land kjørte paa Kilke tilligemed flere andre Drenge, havde havt den rolige befindighed at gaae ud efter den Forulykkede, saa langt Jsen var stærk og da at lægge sig ned paa Jsen og skyde sin Kilke, hvorved han havde et Stykke Reeb eller Snor, hen til ham, indtil denne fik fat i Kilken, hvorpaa Redningsmanden halede ham til sig med Snoren. Da Jsen var saa tynd, vilde et voxent Menneske neppe have kunnet redde ham, og muligen kunde den Forulykkede heller ikke have holdt sig saa længe, indtil en saadan Hjælp var indtruffen. Drengen fortjener visselig en Belønning for denne hans findige Færd i saadan Alder. – Et noget lignende Tilfælde, hvorfor den Paagjældende maaskee ogsaa fortjener Belønning, indtraf for en 3 Ugers Tid siden ved Randers. J Aftenskumringen kommer nemlig een af Disciplene i derværende lærde Skole, og vil gaae over paa Holmene til Kammeraterne, som der løbe paa Skøiter, for at skyde Gjenvei, gaaer han over Seildybet, i Nærheden af Skibsbyggerpladsen, men slipper igjennem midtstrøms. Mennesket kan nok svømme, men er ikke istand til at komme oppaa den faste Jis, der bestandig brækker foran ham, da kommer en ung Sømand, Fred. Hunæus, (Søn af Lottericollecteur H.) til, og paa Disciplens venlige Anmodning: Vil De ikke være saa god at give mig en Haandsrækning!" spænder Gutten med ikke mindre Besindighed sin Buxerem (der af Søfolk bruges, istedetfor Sele, til at holde Beenklæderne op med) af, kryder paa sine Knæe ud paa Jsen og tilkaster ham, der imidlertid træder Vandet, Enden af Remmen. Skjøndt Jsen knagede og bragede lysteligt rundt omkring dem, og det ene Stykke Jis brast efter det andet, saa veg ved Disciplens Forsøg paa at hæve sig op af Vandet, hans Redningsmand dog ikke fra ham, for han fik ham trukken op paa fast Jis. "Nu skal De have saa mange Tak!" sagde den Reddede. Uden Aarsag!" svarede den Anden, og dermed var den Gjedde kogt. Den unge Hunæus er endnu ikke fuldt 16 Aar. (Rand. Av.) Som bekjendt, havde Byfogden i Randers, Kjunker. Koefoed, i sin Tid idømt Exam. juris Alstrup en Mulct paa 200 Rbd., 2 Aars Censur og 30 Rbd. i Procesomkostninger, for en Udladelse i hans Ugeblad "Diversal, ang. formeentlige Jnjurier imod Overlæge Prof. Bendz. Bemeldte Sag indankede Alstrup for Landsoverretten, hvor den sidste 27de Febr. blev paadømt omtrent saaledes: "Sagen hjemvises til ny Foretagelse ved Underretten, og sættes i den Stand, hvori den var ved dens Optagelse den 21de Febr. f.A., hvorhos Citanten (Alstrup paa nærmere Begjæring forundes en passende Anstand til Behandling af Sagens Reg litet, og Sagens videre Fremme forbeholdes Parterne". Atter har Diligencen havt Uheld. Paa Veien til Randers i Onsdags Nat fra Aarhuus har der nemlig været Jld i det høire Forhjul, formodentlig foraarsaget ved Friction og Mangel paa tilstrækkelig Smørelse. Skaden var dog af den Betydenhed, at man maatte lade Diligencen staae i Randers og befordre Personposten videre med Wienervogn. En halv Miilsvei fra Randers vare allerede nogle af Passagererne stegne ud; de øvrige stode af udenfor Sønderbro. (Rand. Av.)