Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-05-17
Jndsendt. Hvorledes det gaaer til, at Landsbyskolelærerne paa eengang opløfte saa høirøstede Klager over deres Stilling i Samfundet, er ikke let at indsee, naar man betænker, hvorledes der, ved vor landsfaderlige Konges Omhu, er sørget for denne Stand. Man behøver blot at være ret fortrolig med den fortræffelige Anordning af 29de Juli 1814, for at erkjende, at Skolelærerstanden i Danmark forholdsviis er ligesaa begunstiget som nogen anden. Dette er ogsaa af de Fleste erkjendt; den Takadresse, som nys fra Skolelærerne i Vensyssel, nedlagdes for Thronen, er et skjønt Vidnesbyrd derom, ligesom det, paa den anden Side, røber en høi Grad af Utaknemlighed, med Flid at miskjende, hvad der i de sidste tyve Aar er gjort for den agtværdige Almuelærerstand. Hvad ville disse Skolelærere da med deres Klager? Hvorfra udi springe de, og hvortil skulle de lede? Hvorfor see de, med skelende Blik, til andre, efter deres Tykke, mere begunstigede Embedsmænd, Er deres Stilling saa ussel, hvorfor ere da vore Seminarier saa stærkt freqventerede, endog af anseete Familiers Sønner, Og vidste de ikke, hvad der ventede dem i Standen, inden de indtraadte deri, Hvorfor have de da saa ivrigt søgt, at komme ind i saa usle Embeder, Skulde man troe de Skildringer, der i dette Blad ere givne af Skolelærernes Kaar, da maatte disse beklagelsesværdige Mennesker jo før jo hellere ryste Støvet af deres Fødder og vende Skolen Ryggen; men de blive i deres Stilling, de leve, de savne intet Nødvendigt, og dog klage de. Deres Jndtægter ere altfor smaae, hedder det; men man opgiver dem falske lig, idet man fordølger den betydelige Deel deraf, som ydes i Naturalier. Hvorfor nævne de misfornøiede Skolelærere, sig ikke, Den anordningsmæssige Løn er anstændig; hvor Lønnen ikke er dette, der er den ikke anordningsmæssig, og Klagerne derover ville vorde hørte. – Man opfordrer derfor Alle, som have, eller troe at have Grund til Klage, til at fremsætte denne offentligt, bestemt og sanddru, men for Al sting til at nævne sig. Det vil give Sagen et andet Udseende, thi vi vedde Hundrede mod Een, at ikke een Eneste af de Klagende vil være sit Navn bekjendt. Jeg er ogsaa Landsbyskolelærer, men Gud skal bevare mig fra, at beklage mig over min Stilling. Hvorover kunde jeg ogsaa klage? Hvad maatte Provsten tænke, om jeg nu lastede et Embed, som jeg for nogle Aar siden var færdig at løbe Veiret af mig for at faae? Jeg har det godt; jeg har det gandske overordentlig godt, Mit Embed er ikke stort, men det er stort nok for mig Lad Toldinspecteuren i A. have 60000 Rbd. om Aaret, Forstinspecteuren i B. ligesaameget, og Skorsteensseieren i C. dobbelt saameget – det kommer ikke mig ved; de have Alle ikke meere end nok, og jeg har ogsaa nok. Der har jeg nu af mit Herskab er Gratiale af 30 Rbd. – en god Skilling! Der har jeg minDegnetrave, som giver noget gevaltigt Korn: Der har jeg til Mikkelsdag mine 24 levende Gjæs det ene Aar og mine 24 Fleskeskinker det andet Aar - hvilken Velsignelse af Sule vare! Saa har jeg ogsaa, ved Juletider, mine 24 sexten pundige Sigtebrød, som jeg optager efterhaanden, alt eftersom vi kunne fortære den kjære Guds Gave, saa har jeg endydermeere mine 24 meget lækkre og krydrede Medisterpølser, som ikke laves bedre af Kongens Slagter, og som gemeenlig ere saa ange, at jeg kan snoe dem om mit Liv. Ved Paasketid faaer jeg mine 6 Ol Æg; og nu mit Offer og mine Accidentier – enhver Bonde offrer mig ligesaameget som Præsten, ja vel mere. Det er ikke hvert Aar eens; Fjor havde jeg 5 Rbd. 2 Mk. 6 s.; hvad vil jeg mere, Rug i og Byg faaer jeg af Districtet, item Fourage, 8 FavneBrænde faaer jeg ogsaa Præsten faaer kun 3. Og nu min Lod min Mark og Eng - , jeg har det godt, jeg har det gandske overordentlig godt, Og hvad jeg faaer, det beholder jeg, thi det er Mit. Naar Præsten maa pine sig med sine Skatter, især med Rigsbankrenten, som er saa mærkværdig, lever jeg kummerfri. Jeg holder en Hest, som ene dyrker min Mark med en Plov, som jeg tør møde til Præmiepløining med; jeg har tre Køer og et Par delige Qvier; jeg har et Faar hos hver Mand i Districtet; jeg har i Aar 16 Gæslinger med 2 Gæs; jeg har en Kone, som elsker mig, og 5 Børn, som bringe mig megen Velsignelse i Huset; jeg holder Bier, jeg sælger Peberrod; jeg vil anlægge Asparges; jeg tænker hvert Foraar paa en Mistænk, jeg kommer godt ud af det med hele Verden, ogsaa med Provsten, jeg har det godt, jeg har det gandske overordentlig godt Jeg faaer ogsaa Hør og sætter meget i Væven; dersom Nærværende findes godt fremsat, vil det opmuntre mig til, en anden Gang at udbrede mig Vidtløftigere. Lever vel, lever Alle vel, Livet er en Drøm. Calderone. Prædikantere paa 2den Pindsedag: Høimesse: Hr. Provst Brix. Aftensang: Hr. Pastor Jahnsen.