Berlingske Tidende, 1773-08-23
Slutningen af Forordningen og nøyere Bestemmelse af Hoveriet for Fæste=Bonden udi Danmark. (See No. 67). 9) J Henseende til Bestemmelsen af Spænd= og Gang=Dage ne, efter foregaaende 6te, 7de og 8de §., paa Grævernes og Frieherrernes Fendal og Msts Græver og Frieherrer ikke kan foreslaae nogen Bestemmelse i deres egen Sag; saa vil Hs. M., at Amtmændene, under hvis Amter bemældte Godser befindes, skal, ikke som Amtmænd, men som Commissarier, tilligemed de i Amtet antagne Landkyndige Mænd, sig der indfinde, og Forretningen besørge, udi lige Forhold, som for andre Godser allerede er anført. 10) Naar Bygninger eller Reparationer formedelst Ildsvaade eller anden Aarsag, paa Hovedgaardene eller Godset skulde behøves, skal det være Godsets Bønder paalagt fra nærmeste Kiøb eller Lade=Stæder at føre de til Bygninger. ne behøvende Materialier, samt tillige at anskaffe, efter behørig Ligning paa Godset, de fornødne Folk, som udfordres til Handtlangere ved Muur=Arbeyde, Klining og Tækning. 11) Med de Bønder, som ikke ere pligtige at giøre fuld Hoverie, saavelsom med Huusmændene i Almindelighed, rettet det sig efter Jndholden af enhvers Fæstebrev. 12) Hvor nogen Sæde= eller Avls Gaard befindes og Eieren ikke, enten formedelst Mangel af Hovedgaards Taxt eller anden Aarsag kan eller vil bruge de under Gaarden, efter deres Fæste Brev henlagde Hoverie Bønder til Agerdyrkning, men til andet Brug, der skal vedkommende Amtmand, og de 2de Land kyndige Mænd i Amtet, ligeledes indfinde sig, for, efter Billighed, at bestemme Hoveriet af de Spænd= og Gang=Dage hver Bonde aarlig skal udreede, efter det behøvende Arbeyde og Godsets Størrelse, i Ligning imod hinanden, og deres Eragtning derom i forbemældte Protocoll indføre, med videre, som er befalet ved denne Forordnings 6te, 7de og 8de Poster. 13) Al Hoverie, Ægt og Arbeyde, som tilforn er skeet, være sig Mølle Kirke= og Vand=Reyser, eller Kiørsel med Høe og Melk, Folk til at vaske, rulle, tvette Faar, slagte, at holde reent i Haugen og Borg=Gaarden, plukke Nødder, samle Ax, karte, vinde og spinde, skal Gaardmændene herefter aldeles være befriet for at forrette; men skulde derimod nogen Bønde befindes modtvillig, efter skeete Tilsigelse fra hans Husbonde, uopholdelig at forrette det Hoverie, ham i Følge denne Hs. Msts. Forordning paaligger at besørge, da skal han ey allene erstatte den Skade og de Udgifter, hans Husbonde beviislig haver haft formedelst hans Udeblivelse, men endog betale første gang udi Mulct 2 Rdlr., anden gang 4 Rdlr. og, i Mangel af Betaling, straffes med Fængsel paa Vand og Brød, efter Forordningen af 6te December 1743, dens 15de Post; mens skulde han 3die gang vise sig gienstrig eller forsømmelig udi de ham paaliggende Pligter, da tiltales har paa lovlig Maade til sit Fæstes Forbrydelse og videre Straf at Fæstnings=Arbeyde paa visse Aar, efter Sagens Omstændigheder. 14) J Fald nogen af de under bemældte Sæde= og Avls-Gaarde nu liggende Hoverie=Bønder skulde blive afhentet, enten formedelst Salg, eller saadan Mageskifte, at er saa meget kom til Godset igien, som ved Magelæg blev afstaaet, eller og en eller anden Bonde, som nu forretter Hoverie, derfor blev frietaget, da skal Eiereniet og alt, ved dertil holdende Heste og Folk, selv udreede det Hoverie, de fra Godset, afgaaende Hoverie Bønder have forrettet, saasom det er Hs. Msts. alvorlige og allernaadigste Villie, at, i Hensigt til Bondestandens Lettelse, ey svares andet eller mere Hoverie, end enhver for sig, i Følge denne Hs. Msts. Forordning, bliver pligtig; hvorfra allene undtages, naar en Bonde Gaard maatte ved Jldsvaade vorde hiemsøgt, udi hvilket Tilfælde de andre Godsets Bønder skal være ham behielpelige ved Avlingens Drift, for saavidt han formaaer det ikke selv at besørge. 15) Dersom Husbonden forlanger hans Korn paa Ageren at opbindes med andre Baand, end hvis som tages af Kornet paa Ageren, da skal han levere Bonden det dertil behøvende af Høe, Straae eller Rør, hvoraf Bonden lader Baanden, spinde; ligeledes skal, paa de Tider af Aaret, naar pløyes og Giødning udages, anvises Bønderne nødvendig Græsning til deres Bester i de Marker, hvor Arbeydet forrettes, saa længe de ved samme forblive. 16) De Foreninger i Henseende til Hoveriet, som imellem Husbonderne og deres Hov nings Bønder nu for Tiden befindes at existere, blive ey lan gere gyldige eller gieldende end saa længe begge contraherende Parter dermed finde sig fornøyede. Foranførte Hs. Msts. Anordning skal iværksættes og efterleves fra Forkyndelsens Dato, undtagen det Arbeyde, som efter 6te og 7de §. nærmere bliver at bestemme. Og som denne Bestemmelse uopholdelig og saa betids skal fuldføres, at Arbeydet derefter kan tage sin Begyndelse til 1ste Octbr. indeværende Aar; saa have Amtmændene, tilligemed de dem adjungerede 2de landkyndige Mænd, saa betimelig at indsende deres Forretning til Rentekammeret, at samme, forinden bemældte Termins Forløb, Hs. M. til allernaadigst Confirmation kan vorde forestilt. J øvrigt paatvivle Hs. M. ikke, at Jordegods=Eierne viser al kierlig og billig Medfart og Omgang med deres Bønder, vel betænkende, at sammes Velgaaende concurerer saavel til deres egen particulaire, som Landets almindelige Velstand. Men skulde, imod Formodning, nogen beviislig Klage over Husbondens Fornærmelse imod Bonden indløbe, kan den Skyldige vente, til Strafs Undgieldelse, vedbørlig og efter den strengeste Retfærdighed, at vorde anseet; hvorimod Bønderne have at entholde sig fra al ubesøyet og ubeviislig Klage imod Husbonden; og, befindes nogen herudi at giøre sig skyldig, skal samme med Mulct, eller Straf paa Kroppen, efter befindende, vorde anseet.