Berlingske Tidende, 1810-06-01
Fortsættelse af Fortegnelsen paa de Priismaterier, for hvilke det Kongelige Danske Landhuusholdnings=Selskab i Aaret 1810 udsætter Premier og Opmuntringer. (See No. 32.) Det udsætter 50 Rdlr. eller det andet Bæger for det Fæhuus eller den Stald af Steen, der er opbygt og indrettet meest hensigtsmæssig og overeenstemmende med de efter staaende Fordringer. Selskabet vil desuden, ved mindre Premier eller Belønninger opmuntre de Forsøg, hvilke giøres til at fremme disse Fæehuses eller Stalde : Brug og gode Indretning, skiønt Forsøgene ei aldeles maatte svare til eller opfylde det der fordres. Størrelsen af Fæehusene maa være passende til det Antal at Qvæg, Heste, Faar og smaae Kreature, som kan fødes paa Gaarden og behøves til dens Driff. Gaardens Areal, samt Jordmonnets Strækning og Beliggenhed, bør altsaa i Premie=Æskninger opgives, saavelsom Kreaturenes Artal. Hvor det Locale tilstæder det, der bør Fæehusene opføres paa en lige Flade eller jevn Jord. En Flade af Qvikleer og anden usikker Jordart formindsker Bygningens Fastheo og Varighed; hvor Skraaninger og Bakker ikke kunne undgaaes, der bør Muren gaae saa dybt i Jorden, at Tællen ikke gaaer under den; Bække og Vand bør ikke løde ind paa, ei heller tæt forbi Bygningen Men vel bør Vand til Qvægets Vanding kunne ledes i Fæehusene, ved Render, men der bør tillige sørges for dets Afløb. Murens fornødne Tykkelse antages at være 1 1/4 til 3 Alen i Bunden, Tykkelsen bør forholdsmæssig tage af med Høiden, alt efter Jordbun, dens Beskaffenhed, og Overbygningens Last, som den skal bære: Muren bør ei opføres af Skalbiergsteen, men af Graasteen eller anden Steen, som ei opløses af Luften; Sterne kan forbindes med dertil tienlig Leer og Sand, men hvor Kalk kan faaes uden al for stor Bekostning, der bør den blandes derimellem. Med Hensyn til Kreaturenes Helbred bør Murene sættes dobbelt, nemlig 1/4 Alen tyk for uder, og 3/4 Alen tyk for inden, og Mellem rummet af 1/4 Alen bør fyldes med tør Leer, Jord eller Sand; ingen Steen maae gaae tvers igjennem Muren saaledes, at den ene Ende vender ind til Stalden og modtager Kreaturenes Uddunstning, imedens den anden Ende vender ud fra Stalden og er umidde har udsat for Luften og Kulden; dersom det ikke desmindre skulde være fornødent at sammenbinde den ydre og indre Steenmuur med en Tversteen, da dør den lægges inden i Muren saaledes, at den indvendig og udvendig skiules af andre Steen. Gulvet bør vært Steenbro, med tør og fast Folding, men Baase og Spiltove maae have, hvor man ei bruger Strøelse, Gulv af Træe, lagt saa tæt og heldende, at Lanet eller Urinen tilligemed Giødskevandet falder i den i Steenbroen anlagte Rende, denne sættes af Muurstein, og løber langs der bageste Ende af Baasene og Spiltovene med Fald mod Midten af Bygningen, for derfra at udledes til Møddingstedet. Loftet bør ligge 4 Alen fra Gulvet; hvad enten der lægges dog belt eller enkelt Loft, saa bør Bordene drives saa tæt sammen, at ingen Uddunstning kan trænge sig op til Hølemmen; af samme Aarsag maae de Huller, hvorigiennem Høer nedkastes fra Hølem men, kunne lukkes ganske tæt, og ligeledes de Trækhuller, som fra Stalden gaae op igiennem Loftet og ud af Taget. Paa disse bør være anbragt en Hat over paa, som man fra Stalden af ved en Stang maae skyde op og igien lade falde ned, paa det at ikke Saer, Regn, eller anden Fugtighed skal folde eller trænge sig ned i Stal en. Stalden bør være afdeelt saaledes, at Køerne og ungt Qvag staaer for sig selv i den ene, og Histene i den anden Ende, hvortil lige Afdelinger bør indrettes. I den Ende hvor Hestene staae, bo- og indrettes til Faar og Sviin, samt til Foder= og Skiærekammer. Salden bør have Fald fra Enderne til Midten, hvor den er afdeelt, og hvorden Møget skuffes for at udføres, og Urinen samt les i Render, for at ledes til Møddingstedet. Langs i jennem Stalden bør gaae en Foergang; Kreaturene bør fra begge Sider vende Hovederne imod hinanden til denne Forrgang, og de der ved Baasene og Spiltovene anbragte Krybber. Foruden disse Egenskaber, hvortil Selskabet i Særdeleshed vil tage Hensyn ved Premiraskningernes Bedømmelse for Fæhuses Opbyggelse af Steen, har det indtil videre sørget for, at indhente flere Oplysninger og Tegninger fra forskjellige Egne i Norge, og har deraf optaget de fortrinligste til Jndrykkelse i sine Skrifter. Enhver vil deraf kunne vælge de Erfaringer og Regler, hvilke han finder passende til sin Bygnings og sin Plans Jværksættelse. Premierne blive kun tilkiendte for Arbeider der have staaet i 2de Aar oplygte og brugte, for at kunne deraf nogenlunde bedømme deres Godhed og Varighed, forinden de belønnes. 28. For Steengjerders Riisning i Norge og Dannemark hvorved Skovene skaanes, varige Indhegninger tilveiebringes, og Steenrødning fremmes giver Selskabe følgende Premier, nemlig :a. For den største Mængde af gode og varige Steengiærder, ikke mindre end 600 Favne, det andet Bæger eller 500 Rdlr. For næst største Mængde af saadanne Giærder, ikke mindre end 400 Favne, 30 Rdlr. For næst største Mængde derefter, ikke mindre end 300 Favne, 20 Rdlr. b. De norske Huusmænd kunne ei alene indfinde sig til Æskning med andre til bemeldte 3 Premier med de halve Mængder, nemlig : med 300, 200 og 150 Favne: men i Betragtning af deres mindre Evne udsættes for dem alene følgende Premier stiftviis: For den største Mængde af gode Steengierder, satte af en Huusmand efter Listens Bekiendtgiørelse, ikke mindre end 100 Favne, 12 Rdlr. for ikke mindre end 80 Favne 10 Rdlr. For - - 6 - 8 - For - - 4 - 6 - Gierdernes Tykkelse eller Bredde neden til maa i det mindste være 5 Qvarteer, Høiden angaaende, da bør Gierrerne være 9 Qvarteer over Jorden, eller forordningsmæssige og saaedes efter Omstændighederne paa skraa fra begge Sider opsættes at de oventil blive i det mindste 1/2 Alen brede, og i øvrigt saa jevne paa Siderne som mueligt. Da den ligeste Linie er den beqvemmeste og korteste, saa maaGierderne sættes i saa lige en Linie, som Stedernes Beliggenhed tillader. At Gierderne bør være faste, indseer enhver lettelig selv, samt, hvor det udfordre, noget ned i Jorden anlagte. Det maa meldes, om Gierderne ere dobbelte eller enkelte, og i sidste Fald om de ere forsynede med Jordvold. Selskabet vil ved Bedømmelsen paasee, om de til stine Gierder brugte Steen ere tagne af en udyrket En eller Mark, som det forRydningens Skyld helst ønsker. Og, hvor nogen betydelig Strækning af Land herved er renset fra Steen, maatte sammes Størrelse tilkiendegives. Ligeledes forlanger Selskabet at vide, om Skiegierder herved ere afskaffede, hvilken høiligen ønskes for at spare Skoven. Naar Pr mie for saadanne Gierder af 3, bør den Æskende angive, om han har faaet nogen kongelig Belønning derfor, ligeledes bør der medfølge tilstrækkelige og tilforladelige Attester, at Gier derne have alle forbemeldte Egenskaber, samt at de ere trofaste og satte alle i ovenmeldte Tid, og endelig, at de ere nye og satte at opbrudte Steen; thi for gamle Gierders Omsætning gives ingen Premie. Premien kan ikke æskes igien for de Steengierder, som i foregaaende Aar ere blevne belønnede. Gierter, hvorfor askes Premie, maae hare staaet i det mindste 2de Aar efterat de ere opsatte og fuldførte, førend Synsforretning derover tages til Premienskning, hvilken Forretning tillige bør oplyse, om og hvilke Forbedringer i disse tvende Aar have været fornødne og ere foretagne. Saa udsætter Selskabet og følgende Premier særskilt for Fær verne paa lige Vi laar som for Norge, nemlig: For den største Mængde, ikke mindre end 100 Favne 30 Rdlr. For næste Mængde, ei mindre end 100 Favne, 20 Rdlr. For næste, ei under 50 Favne, 10 Rdlr. For - - 25 - 5 d. Og da nogle tusinde Tønder Sædeland ved en flittig Steenrydning kunne vindes en og i Dannemark, saa udsættes for dette Rige lige Premier som for Norge og paa lige Vilkaar, nemlig: for samme Mænder af dobbelte Stengierder, satte i Dannemark efter Bekiendtgiørelsen af dette. De dobbelte Steengierder maatte nørvendigen ikke fyldes med Jord, men bestaae altre af Steen og oven paa bedækkes med Gæstørv. Premierne for Dannemark kunne og vindes for enkelte Steengierder, naar de med en forsvarlig Jordveld paa den anden Sede ere vel forsynede; dog regnes 2 Farne dobbelt Gierre lige med 3 Favne enkelt. Men da der paa nogle Steder, f. Ex. paa Børnholm, opsættes enkelte Steengierder uden Jordvold, hvilket Selskabet ikke anseer for at være et varigt og trofast Hegn, saa maatte Attesterne herefter tydeligen forklare, at de enkelte Steengjerder paa den anden Side med en forsvarlig Jordvold ere forsynede; thi i andet Fald kan ingen Premie derfor ventes. Ved Attesterne maatte det tillige tydeligen bevidnes, at Gier derne ere satte paa saadanne Steder, hvor de ikke i Tiden kunne blive til Hin er for Jordernes bedre Jnddeeling, og maae de altsaa være satte enten udvendig om Markerne til Hegn imellem forskjellige Byer eller enkelte Personer, elle omkring haver og Tøfter, eller ifald de sættes indvendigen imellem Markerne, da maae disse, om de ligge til een Bye, forud paa holsteensk eller anden passende Maade være inddeelte i flere end tre Parter, og om de tilhøre en enkelt Mand, da maa han forud være udskiftet af Falledskab og saaledes være sat i Stand til at kunne vedligeholde Indhegningen paa sin af deele Jord efter en fordeelagtig og varig Plan De af kløvede eller springte Steen og atte Gerder ville nyde Fortrin, naar alle øvrige Omstændigheder ere lige. Vid Bedømmelsen bliver ei alene Gierdernes Længde, men Bred og Høide med videre, betragtet, hvorfor alt saadant tydeligen i Attesterne maae være forklaret. Jfald nogen Proprietair vilde tillige æske disse Premier, da blev det fornødent, paa det Arbeidet med andres kunde sammenlignes, at Attesterne nøiagtigen beviste, at intet Hoverie til Stenens Oprækning af Jorden, Tilførsel til, og Sætning i Gierderne var forrettet. c. Bondestanden i Dannemark kan et alene indfinde sig med ander til de tre største Premier af 50 Rdlr., 30 Rdlr. og 20 Rdlr. med de halve Mængder, nemlig 300, 200 og 150 Favne ; men til en endnu almindeligere Opmuntring for deres Flid, hvis Evn- og Tid ei tillade dem i et Aar at opsætte saa mange Favne, udsæt res følgende Premier: For den største Mængde af gode Steengjerder, ikke mindre end 100 Favne, satte i ovenanførste Tid af en Bonde eller Huusmand, en Premie af 15 Rdlr. For ikke mindre end 80 Favne, en Premie af 12 Rdlr. For ikke mindre end 60 Favne, en paa 8 Rdlr. For ikke mindre end 40 Favne, en paa 6 Rdlr. Hvilke Premier u sættes særskilt for ethvert af de 7 geistlige Stifter i Dannemark, Og da Selskabet ligeledes med Fornøielse vil ansee den Enighed, som flere Personer i Selskab sammen arbeidende, eller og en bre Bye, kan vise, ved med forenet Magt at rense deres Marker fra Steen, og deraf at opføre varige Steengjorder og saaledes at iværk sætte saa vigtige Forbedringer, som for en enkelt Mand iblant dem maaskee altid vilde være umueligt; saa udsættet: 100 Rdlr. for det Selskab af flere Personer eller for den Bye, som i oveomskrevne Tid har sat den største Mængde, dog ikke mindre end 1600 Favne Steengierder, af den foran beskrevne Beskaffenhed. For den næste Mængde, ikke mindre end 300 Favne, 50 Rdlr. For den næste, ikke mindre end 400 Favne 25 Rdlr. I Attesterne maatte tydeligen meldes, hvor mange Mænd der have taget Deel i Arbeidet, og om de alle have taget lige Deederi eller hvor mange Favne enhver har sat. Disse tre sidste Premier udsættes særskilt for Dannemar- og Norge. 29 Da Skovene i Norge ikke noksom kunne spares, saa udsætter Selskabet følgende Premier, for saavidt mueligt derved at de fordre denne Hensigt, nemlig: For den Bonde i Norge, som i Aaret 1810 bruger de fleste Grene af Gran eller Furn til Gierdestavre eller til Jndstød, ninger istedet for som endnu alt for ofte skeer, dertil at tage unge Stammer For et meldre end 200 Favne, 20 Rdlr. For - - 100 - 10 -Med Attester maatte bevises saavel Gierdets Længde, som og at alle Jndstonninger ere Grene. Premierne udsættes særskilt for ethvert af Norges 4 Stifter. 30. Til Kartoffelavlens Befordring i Island udsætter Selskabet, for Folk af alle Stænder følgende Belønninger, nemlig: a. Den, som i Island selv enten ved virksom Anviisning ved paa Jsland avlede Kartoflers Uddeling til Sæd, eller paa nogen anden Maade, kraftigst befordrer Kartoffe avlen der i Landet, belønnes med Selskabets første Sølvmedaille eller 20 Rdlr., ligesom de trende som dernæst frem for andre udmærke sig, nyde hver især Selskabets anden Sølvmedaille eller 10 Rdlr. til Belønning. Premierne udsættes for Fraliggenhedens og Salladsens Skyl for de trende Aar 1811. 1812 og 1813, da de, som for ethvert af disse Aar ville vente at nyde de udsatte Premier, maae aske dem inden ethvert paafølgende Aars Udgang. Fornødne og tilforladelige Attester maae tydeligen bevidne forbemeldte nyttige Handlingers Vished og gode Virkning : b. Lige Premier udsættes paa samme Maade for dem, som mest befordre denne Avl i Finmarken og Nordlandene. 31. Ligesom Selskabet har fundet det ny tigt, at udsætte Premier for dem, som befordre Kartoffelavlen paa Island, samt i Finmarken og Nordlandene, saa vil det og, til Opmuntring fordem, som selv lægge Vind paa denne Avl, udsætte følgende Premier i tvende paa hinanden følgende Aar: a. For den Bonde i Island, som i Aaret 1807 avler den største Mængde af bedste og meelrigeste Pateter eller Kartoffler, ei mindre end 10 Tønder, 15 Rdlr. For et mindre end 8 Tønder, 10 Rdlr. b. Lige Premier udsættes for Færgerne for samme Mængder. Premierne maae askes inden December Maaned 1811 og 12, og Avlen med troværdige Vidnesbyrd, blant hvilke man især ønsker Lagmandens, Landfogdens eller Præsternes, bevises. De, som engang have faaet Premie for denne Avl, kunne heri efter ikke vente oftere derfor at blive belønnede. Ligeledes udsætter Selskabet en videre disse Premier: c. For den, som paa Færgerne ved Uddeeling af Kartofler, eller paa nogen anden Maade virksomst befor rer andres Kartoffelavl der eller Kartoflers Anvendelse i Almuens Huusholdning, 15 Rdlr., og for den, som derefter viser næst største Nidkierhed, 10 Rdlr. Premierne æskes til samme Tid, som ovenmeldte, og maae med Æskningen nedsendes tilforladeligt Beviis for det Angivner Rigtighed. 32. Selskabet, som har kronet en Afhandling om endeel for Jsland nyttige Vexter, og ladet samme, trykt i det is andske Sprog, uddeele der i Lander, har deraf erfaret, at de saa kaldede Kaalrødder (Kaalrabi under Jorden) fortiene, i Følge paalidelige i Island gjorte Forsøg, at regnes blant de ny rigste Planter for Almuen sammesteds efter dens nærværende Omstænde heder. Den udsætter derfor for at opmuntre Jslænderne til denne for dem fordeelagtige Avl, følgende Premier, nemlig : For den, som i Aaret 1811 der i Landet avler den største Mængde, ikke mindre end 10 Tønder af de bedste og største Kaalrødder, 12 Rdlr. For den næst største Mængde, ikke mindre end 8 Tønder - 10 Rdlr. 6 Tønder - 8 - 4 Tønder - 6 - 3 Tønder - 5 - Folk af Bondestanden kunne aske all. 6 Premier, men de af andre Stænder alene de 3 første. Attesterne om Sagens Rigtighed maatte tillige bevidne, at det alt er af en Mands Avi. Selskabet modtager ogsaa med Enkiendtlighed Efterretning om andre nyttige Havevexters Avl og nye Havers Anlæg i Jsland. 33. Tarskemaskiner begynde nu at blive indførte og med Nytte at bruges paa at skillige Steder i Dannemark. J de Egne, hvor de ere komne i Brug, indsees Fordelene derved strax, og der behøves ei videre Opmunering. J Jylland ere de mindst benyttede, og derfor udsættes : For den Bonde i Jylland som fra denne Listes Datum har været den første, der har anskaffet sig en Tærskemaskine, og beviser, at han har brugt den i et Aar, en Belønning at 100 Rdlr. 34 For den, som tilsender Selskabet en Prøve, ikke mindre end 8 Flasker af særdeles fortrinligt Øl, brygget hos ham selv af Malt, som han enten selv har gjort, eller som en gjort paa Stedet hvor han boer, hvilket Øl maa være brygget for offentligen at sælges: For den bedste Sort og tillige største Mængde, som deraf er brygget, Selskabets anden Guldmedaille, største Bæger eller 100 Rdlr. Øllet maae ikke være tilsat noget Slags Kryderie, som er skadeligt for Sundheden og allene bestaae af Mart og Humle (eller er fuldkomment Surrogat) foruden dets Vand og Giær. Malt spil ten maae et heller være anvendt ved Øllet, hverken ved Maltet, da det de fra bør renses, ei heller dere ter for at give det en bruun Couleur, som slet ikke vil hiine paalet. Det vil og blive bedømt efter den indvortes Godhed mere end efter Mængden, da hiin især paasees, hvor Eenskaber kunde være i Strid med hinanden. Mærgderne, som maae brygges, bestemmes ikke, fordi det for Nærværende bliver Selskabet meest om Godheden at giørt. Priserne, hvortil de indsendte Øsorter kunne sælges, maae følge med de mærkede, vel forkede, eller med Staaltraad forsyne de og numererede Flasker, hvormed den en følge Attester, at Prøverne svare til den angivne Mængde, der haves hjemme, eller er brygget til samme Tid. Uklaret Ø kan ret ikke nytte at indsende. At Øl at de stærkeste Sorter kan klaret som Viin, ved Brissel (Huusblas opløst i Viin eller Øl) anvendt i større eller mindre Mængde efter Øllets Styrke, og omklaret dermed, et bekiendt. Ved Bedømmelsen vil tillige blive paaseet Priserne, Ølsorterne kunne sælges til, og Tiden de kunne halde sig udi, hvorfor og Brygningstiden, da Øllet er bleven brygget, maae med Priserne anmeldes. I Anmeldelsen maae tillige tilføies, og ved Attester bevises, om noget, og da hvor meget af Øller, er udskibet til fremmede Steder tilligemed den der erholdte Priis. Ved Æskningernes Jndsendelse ønsker Selskabet sig underrettet, on der ved Bygningen er lagttaget nogen hidtil ubekiendt Brygningsmaade, eller om man har betient sig af Anviisninger, som findes i trykte Skrifter. J første Tilfælde maae Maaden opgives, og i sidste Titelen paa de Skrifter, hvoraf man har betient sig. 35. Da man vel adskillige Patrioters Bestræbelser har lært, at der her i Landet kan frembringes Sødmeles Oste af fortrinlig Godhed, der kunne sættes ved Siden af de bedste udenlandske, men Fabricationen synes at være standset, saa udsættes: For bedste Sødmelk=Oste, gjorte i Dannemark Sielland undtagen, efter Bekiendtgiørelsen af dette, ikke mindre end 2 Skippund, Selskabets tredie Guldmedaille eller 500 Rdlr. For bedste derefter ikke mindre end 1 Skippund, Selskabets første Sølvmedaille eller 20 Rdlr. Disse Premier udsættes særskilt for hvert geistligt Stift. Af Osten maae indsendes en Prøve til Selskabet paa 8 til 10 Pund, og ved Attester godtgiøres, at Resten svarer til Prøven. De Oste, som her udsættes Premie for, maae være ganske enkelte og ukunstlede i Henseende til deres Materie, bestaae af sød Melk allene, bragt til Sammenrinding ved den simpleste Løbe, og ikke tilfat Fløde, skummet af anden Melk. Ostene maae alene have deres indvortes Værd og udvortes Skiønhed fra Græsset, hvori Kreaturene have gaaet, og Kunsten, hvormed de ere gjorte.