Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-05-19
Det er høist forunderligt, at den almindelige Mening, i aldeles soleklare Ting, kan tage en skjæv og fordærvelig Retning. Saaledes er det nu temmelig almindeligt, at dolere over Huusinqvisitioner, som af vedkommende Officianter for retages efter Embedspligt. J Anledning af at der nys ved Huusundersøgelse hos en Kjøbmand i Randers blev konfiskeret Manufacturvare for 14 a 1600 Rbd., har man endogsaa offentlig beklaget sig over den "med Grund forhadte Huus inqvisition og over det "for Moralitæten saa fordærvelige, og, formedelst sit som oftest smudsige Motiv, foragtelige Angiverie, der desværre, meer og meer synes at tiltage Det forekommer Jnds. som om disse Klager, i det givne Tilfælde, ere meget ilde anbragte. Han nægter ikke, at Man naar en Angivelse fandt Sted, som ved paafølgende Undersøgelse befandtes at være falsk, havde god Grund til at beklage sig, naar derimod Angivelsen er grundet paa Sandhed, som den jo dennegang var, saa maa Motivet dertil være hvilketsomhelst det vil, smudsigere kan det dog i værste Fald ikke være end det der bringer Kjøbmanden til, tvertimod sin Eed, at besvige sin Konge. Derom taler Jngen - Huus inqvisitionen er forhadt, siger Man. Ja naturligviis maa den være forhadt allevegne hvor man ikke kan imødesee den med rolig Samvittighed, naturligviis er Toldofficiantens Komme meget ubeleiligt for den Kjøbmand som veed med sig selv, at han, af Snigveie, har listet sig fra at give Kongen hvad Kongens er. Jnds. har derimod aldrig erfaret, at den redelige Kjøbmand, som holder sin Troskabs=Eed hellig, nogensinde har misbilliget en Foranstaltning, som vilde være ufornøden hvis Alle vare redelige. Naar Jngen hader disse Huusundersøgelser uden Smugleren, som frækt træder sit Lands Love under Fødder, hvor tør Man da sige, at de hades "med Grund, – Og hvad skal det sige, at Angive riet er fordærveligt for "Moralitæten, Efter Jnds's. Mening er det kun for Umoralitæten, for Utroskaben, for Bedrageriet. Allermindst sømmer det sig at tale Smuglerens Sag, og at identificere den med Moralitætens. Hvor er Smuglerens Moral, Nei, for Sædeligheden er ingen Angivelse af den omhandlede Art fordærvelig i mindste Maade, den kan ruinere Kjøbmandens Finantser, men den kan det ikke med mindre hans Moralitæt var ruineret først. Hvorfor taler Man da ikke om det for Moralitæten Fordærvelige i Underslæb, i Toldsvig, i Meeneed? –Angiveren vil maaskee berige sig paa Kjøbmandens Bekostning; men er det ikke først Kjøbmanden som vil berige sig paa sit Fædrelands Bekostning: En Spøgefugl opvarter i Aarhuus Stiftstidende No. 66 med følgende Fortælling: En Fuldblodshingst, som nogle Actionairer havde tilforhandlet sig fra Hertugen af Augustenborgs Stutterie, passerede nylig gjennem den lille Landstad, 2, hvor dens Ankomst gjorde saadan Furore, at adskillige Honoratiores indfandt sig i Gjæstgivergaarden, hvor Fuldblodet var taget ind, ligesom for at gjøre Samme deres Opvartning og yde det deres Beundring. Men de bleve meget lange i Ansigtet, da man lod dem vide: Dyret som just til Middag, og tog desaarsag ikke imod Besøg. – Efter slig en berømmelig Ahnherre tør man nok love sig en Afkom, som vi Danske kunne være tjente med. Smiths Bog om Dyrene har hidtil, selv af fremmede Literatorer, været anseet for et chef d'oeuvre, men een af vore Pligter mod Dyrene har Forf. ikke havt nogen Ahnelse om, den nemlig: at vi ikke maae forstyrre Hestene i deres Middagssøvn -At Publicum med egne Øine søger at overbevise sig om Fuldblodshestes Udseende, synes dog ikke saa forunderligt, naaman har lagt Mærke til de forskjellige, hinanden gandske modstridende Bedømmelser. Saaledes sige nogle Forfatttere om Fuldblodshesten, at den har en Bygning, der gjør den aldeles uskikket til andet Brug, end til at løbe paa Rendebanen; at den har en lang, stiv, lige Hals, en langstrakt Krop, et uforholdsmæssigt langt Kryds, en lang Overarm og svage Bøiemusker, at den i det Hele er af en overmaade let Bygning; at den har saa mange Legemsmeen, at det skal være en Sjeldenhed for Tiden at finde en nogenlunde sund og feilfri Fuldblodshest; at svage ildestillede Been, spatfulde Haseled, smalt Bryst, en opskjørtet Taille (Liv, ere almindelige Feil ved Fuldblodshesten o. s. v.*) Andre derimod forsikkre, at Fuldblodshesten har en, af Naturen velreist, kraftfuld, bøielig Hals, men som den under Traineringen vænnes til at strække frem imod Mundstykket, en velsluttet Krop med *) vide herom f. Ex Herr Kammerraad Dalgas's Skrift, om Huusdyrenes Behandling paa. 36. en kort, kraftfuld Ryg og Lænd, et forholdsmæssigt, kraftfuldt Kryds, en lang Underarm, stærke Udstrække= og Bøie muskler; at den er af en stærk Legemsbygning og trivelig Natur, at den er saare duelig til de fleste Slags Brug, man i Almindelighed anvender Hesten til, og særdeles skikket til at meddele andre, mindre gode, Racer sine udmærkede Egenskaber. Udentvivl have Vedkommende havt deres gode Grunde, hvisaarsag de ei have foreviist den omtalte Fuldblodshingst i hiin Landstad, men monsieur plaisant synes ikke at høre til deres Tal, som søge at komme til Overbeviisning. Der gives Folk, der sikkerlig ansee det for deres Pligt at give deres Skilling med i Lauget, det være sig hvilkensomhelst Sag, der end tales om. Paa hvad Maade, dette skeer, er dem ligesaa ligegyldigt som det Spørgsmaal: om de og dertil ere competente. Hvor glædeligt er det derfor ikke, at læse slige patriotiske Forslag, som de, der i Aarhuus Stiftstidende No. 74 ere gjorte, og hvis Mage den danske Literatur neppe kan opvise. Efterat have paa en utrolig træffende Maade skildret os en Fuldblodshingsts Opstaldning, gaaer den anonyme mærkelige Jndsender over til at erklære, at Brother to Mar grave kan døe! - J Sandhed, en ganske nye og subliTanke, der vistnok aldrig for er falden noget Menneske ind, Ja, han gaaer endnu videre; han drager deraf med hele sin Aands Kraftfylde den ganske mærkelige Conclusion: "at de Herrer Actiehavere derved ville blive ligesaameget fattigere som bemeldte Hingst havde kostet. O, smigrende Tanke! i sit stille Sind at turde henregne sig til samme Skabninger nes Række som hiin mageløse Genius, Skam over den, der tør paastaae, at den menneskelige Aand i vor Tidsalder ikke har naaet en utænkelig Grad af Udvikling. – Dog alt det Foregaaende var for ham kun nogle let henkastede Pennestrøg. Han reiser sig nu i al sin Vælde og gjør et almindelig Folke=Opbude Hvad vil han da? - Hvad han vil, Han vil have en Livsforsikkring for Fuldblod, bragt istand, Nei er det muligt? Det Menneske maa dog ene og alene være gjennemtrængt af Cosmopolitisme, hos hvem en saadan Jdee kunne fødes! Ja, men Engellænderne jo pyt, de skulde nok kunne producere en saadan Tanke; de Stakler, der stedse ere omgivne af en uigjennemtrængelig Des og Kuldamp. Nei jeg siger, det er en ganske nye, en ganske mageløs, en ganske guddommelig Jdeel! J Støvet med Eder, J Usle, beder og anraaber denne uskateerlige Aand, at han dog skaaner sig! at han for Menneskehedens Skyld, hvem han saa ganske har opoffret sig, skaaner og sparer sine sjældne Evner, paa det at vi ikke ogsaa maatte see os nødsagede til at oprette en Livsforsikkring for et saa ophøiet Væsen!"