Aalborg Stiftstidende, 1843-03-24
Som Grunden til Grosserer Fiedlers Domfældelse anfører Fædrelandet følgende 2de Facta. Det første, at han om Mandagen den 8de Novbr. – Dagen for hans Fallit - underskrev en Panteobligation til Centralkassen, ved hvilken en tidligere alt den 3die f. M. tildeels forfalden Gjæld til dette Jnstitut blev fornyet, hvorhos han forøgede den Centralkassen tidligere givne Sikkerhed med et Parti Varer, som han havde beroende i et Pakhuus i St. Gjertrudstræde. For dette Forhold har Retten fundet, at han ikke kunde undgaae Straffeansvar, da det saavel efter hans Forklaringer som samtlige Omstændigheder maa ansees afgjort, at han dengang idetmindste maatte forudsee sin forestaaende Fallit, ligesom han ogsaa maatte indsee, at sidstnævnte Varelager i saa Fald, saafremt Pantsætningen ikke fandt Sted, ogsaa vilde komme hans Creditorer tilgode, og at det ikke kunde disculpere ham, at han tidligere, muligen under andre Omstændigheder, havde paatænkt eller endog forbundet sig til en saadan Disposition over bemeldte Varelager. Naar imidlertid hensees til, at hin Obligations Udstædelse kun var en Fornyelse af et ældre Laan hos Central kassen; at Fiedler, hvad der under Sagen maa ansees oplyst, alt i længere Tid, og navnligen for han kunde formode sit Fallissement, havde været betænkt paa at benytte hint Varelager til yderligere Sikkerhed for Centralkassen, og at den nye Obligations Udstædelse og Pantets Ordning, som alt skulde have fundet Sted den 3die Novbr., væsentligst var bleven udsat paa Grund af det særdeles Tillidsforhold, hvori Hr. Fiedler stod til Centralkassens Directeur, som udentvivl vilde være bleven udsat for et ikke ringe pecuniairt Ansvar, hvis F. havde unddraget sig alt Ansvar og opgivet sit Bo, for Forholdet til hint Jnstitut formelig var ordnet: vil det vistnok befindes, at Fiedlers Forpligtelse til Centralkassens Directeur var saa hellig og havde en saadan moralsk Vægt, at han, selv om Obligationens Udstædelse er foregaaet paa en Tid, da han maatte forudsee sin Fallit, dog ikke kunde tage i Betænkning hellere at udsætte sig for muligen at blive dragen til Ansvar efter Loven, end, ved at opfylde dennes Bydende paa en uegennyttig Vens Bekostning at frie sig selv og svigte den Tillid, hin havde sat til ham. J et ganske lignende Dilemma var Hr. F. bragt i Henseende til den anden Handling, for hvilken han er dømt Om Løverd. den 6te Novbr., da han endnu ikke kunde anden nær forestaaende Fallit, erholdt Fiedler af en Bekjendt et contant Laan paa 1000 Rbd. paa den udtrykkelige Betingelse, at Pengene bleve tilbagebetalte den paafølgende Mandag, da hans Creditor i modsat Fald vilde blive sat i Forlegenhed. Dette lovede Hr. F., som, efter hvad der er oplyst, hvert Øieblik kunde vente betydelige Remisser. En uformodet Begivenhed gjorde imidlertid alt Dagen efter Hr. F. Stilling betænkelig, og de tvende Remisser udeblive. J den Forlegenhed, hvori han derved blev sat, benyttede han trende Dampskibsactier, hvilke hans Kone, som i længere Tid havde eiet de tvende, og hans Søn, der var Eier af den tredie, stillede til hans Disposition, til at indfrie hint sit Løfte Om dette Forhold hedder det i Dommen: "Naar det endvidere er oplyst, at Tiltalte ligeledes Dagen for Fallitten tilbagebetatte en Creditor et Laan af 1000 Rbd. med 3 franske Dampskibsactier, hvoraf de tvende tilhørte hans Kone, vil han ogsaa forsaavidt være strafskyldig, da den Omstændighed, at ikke han, men hun med Hensyn til hine tvende Actier var indtegnet iblandt Actiehaverne i vedkommende Entreprise, ikke skjønnes at kunne forandre det ifølge Lovgivningen bestaaende Formuesforhold imellem Ægtefæller, i hvis Følge ogsaa disse Actier maatte indgaae under Boets Masse." Jblandt den senere Tids mærkeligste Retssaget er ogsaa en af Justitien, der var anlagt imod Smed Carl Hillestrøm, Smed Andets Olsen og Cand. phil. Bartholin Lund for Mordbrand, Medvideri og Assurancesvig. Ved Landsoverretten er Anders Olsen idømt 6 Aars Fæstningsarbeide, hvorimod Hillestrøm og Lund frifandtes for videre Tiltale. Underdommeren, Justitsraad Friderichsen, idømtes en Mulct af 20 Rbd. Sølv samt at tilsvare Varetægts- og Underholdningspengene fra 19de Marts til 18de Decbr. 1840, i hvilken Tid han har ladet Sagen henstaae uden at fremmes til Protocols og holdt de Tiltalte arresterede. Dommerne ere komne til det mærkelige Resultat, at domme den Ene af de Tiltalte til 6 Aars Fæstningsarbeide, fordi han har tilstaaet, at han fulgte med En af de Andre, der ved at afføre en Pistol har sat Jld paa Lunds Gaard i Valdby. Han er altsaa dømt som Medvider og Deeltager i den Forbrydelse, som den af ham angivne Ophavsmand og Fuldbyrder Begge ere frifundne for. Hvad Lund ved denne Leilighed har lidt, synes at overgaae Maalet for menneskelige Lidelser, saavel i aandig som i legemlig Henseende, og Psychologerne have her et vigtigt Bidrag til at vurdere Styrken af den menneskelige Siæl og Hierne, thi os undrer det i Sandhed, at den saaledes behandlede Cand. Lund ikke forlængst er bleven afsindig eller har maattet bukke under. (Frid.)¬