Den Vest-Sjællandske Avis, 1838-06-14
Viborg. J Provindsialstændernes Møde den 6te Juni meddeelte den kongelige Commissarius Forsamlingen, at han, efter at have allerunderdanigst tilsendt Hs. Majestæt Kongen den ham den 29de Mai overleverede Takadresse, havde modtaget et allernaadigst Reskript, dateret 2den Juni, af følgende Jndhold Vi ville herved allernaadigst have Dig paalagt at tilkjendegive Forsamlingen af Vore troe Provindsialstænder for Nørre-Jylland: at, skjøndt det har været Os uventet at modtage en Takadresse fra samme i Anledning af den Forsamlingen meddeelte Bekjendtgjørelse, der ikkun indeholder Vore allerhøieste Resolutioner, afgivne paa de hidtil forhandlede Stændersager, saa have Vi ikke desmindre, i Betragtning af den gode Mening, der ligger til Grund for denne Adresses Fremsendelse, modtaget samme med allerhøieste Velvillie, ligesom Vi allernaadigst ville have Forsamlingen tilkjendegivet Vor Tak for de yttrede gode Ønsker for Os og Vort Kongelige Huus. Befalende Dig Gud!" – Efter denne Meddelelse udbrød Forsamlingens Medlemmer eenstemmigen: "Kongen leve Et Brev fra Ostindien. Dog nu til noget Andet. Du har formodentlig alt af Aviserne seet, at den Engelske Regjering er raget uklar med hans himmelske Majestæt. Da jeg har en Slags Jdee om, at Du er uvidende om det rette Sammenhæng, og dette ikke er uden Jnteresse, for Menneskehedens Historie, saa skal jeg udbrede mig lidt over denne Gjenstand. Du veed, at Østerlænderne holde meget af at ryge, og at de ryge meget stærke narkotiske Ting. Tobakken tillaves paa en egen Maade og blandes med Ganjat den tørrede Hør plante) og Opium. Du veed, hvor skadeligt Opium er eller, for at bruge det rigtigere og stærkere Udtryk, hvor totalt ødelæggende det er for den menneskelige Constitution. Hans himmelske Majestæt har forlængst indseet dette, og da han vidste, hvor tilbøielige Chineserne vare til at beruse sig i Opium, forbød han under stor Straf at dyrke denne Plante. Dette blev ikke ubemærket af Englænderne, og da der var Penge at fortjene, saa fandt de, at Midlet adler Øiemedet eller Øiemedet Midlet, jeg veed ikke ret hvilken af Delene det var, og de søgte at hjælpe de stakkels Chinesere til at ødelægge sig selv i Bund og Grund. Du veed nok, at det hedder, jeg troer det er i Rises Geographie, at Europæerne maae ikke komme længere end til Canton, og at det ikke tillades dem at opholde sig i China. Vel, dette er nu for saavidt sandt, som det er Lov, men det har gaaet i det himmelske Rige, som i de andre verdslige Stater, at det er let at befale, men vanskeligt at blive adlydt. En Mængde Engelske Kjøbmænd have i lang Tid været bosatte i Canton, og ikke tilfreds med derfra at udføre Opium i hele Landet, har man fra Bengalen sendt en Mængde mindre, hurtigtseilende Fartøier, som krydse rundt omkring ved Kysten og falbyde Opium. Opium er i Bengalen et Regale; det dyrkes kun af Compagniet og sælges ved offentlig Auction i Calcutta. For 15 Aar siden var den almindelige aarlige Udførsel 4000 Kasser, nu er den steget til 10000. En Kasse koster ikke Compagniet 300 Rup., og den er paa Auctionerne bleven betalt med 1200 a 1100. Du seer altsaa, at Compagniet alene af Opium har havt en Jndtægt af 30 til 40 Mill. Rup., og Du kan vel vide, at det gjør Alt for at sikkre og, om muligt, forøge denne Jndtægt, at Tusinder og Tusinder derved blive ødelagte, at Demoralisationen og allehaande Laster rodfæste sig hos et roligt, vindskibeligt Folkeslag, – det bryder man sig ikke om, man sender jo Missionairer for at omvende dem, og saa er jo den Synd afsonet. Maaskee mener man ogsaa, at Opiumsæderne ville være de meest modtagelige for den christelige Lære, i det Mindste ere de vistnok meest trængende til Christi Naade. Den aarlige Production her i Landet er, som sagt, steget fra Aar til Aar og vilde formodentlig have vedblevet at stige, saalænge som den Chinesiske Regjering havde taalt det. Dog det var Synd at sige, at Chineserne ikke have stræbt at hæve dette Onde, skjøndt det hidtil har været forgjeves. Man har givet Forbud paa Forbud, truet med Livsstraf for Jndsmugling; men da det er velbekjendt, at Opiumsæderne opoffre Alt, ja maaskee selv Livet for at tilfredsstille denne Tilbøielighed, og da der var ligesaa mange Syndere, om ikke flere, i de høiere som i de lavere Klasser, saa var hidtil Alt forgjeves; Handelen tiltog Dag for Dag. Hans himmelske Majestæt er tilsidst bleven vakt af sin Dvale; Gouverneuren gav denne Gjenstand en fuldstændig og grundig Undersøgelse. Man fandt, at Opiums Jndsmugling var dagligen tiltaget fra den Tid, man havde taalt, at de Engelske Kjøbmænd bosatte sig i Canton, og man befalede, at de skulde forlade Byen. Man har nu snart et Aar befalet det, uden at noget Menneske har brudt sig derom, men det lader dog til, at man nu vil gjøre Alvor af det. Den 20de Decbr. f. A. var fastsat som den yderste Dag; den 30te vare de der rigtignok endnu; men jeg troer, de lode, som om de beredte sig til at reise. Man har brudt med den Engelske Gesandt; han har strøget Flaget og begivet sig til Macao for at afvente Ordre. Den Chinesiske Regjering har erklæret, at hvis man ikke vil høre op med at indsmugle Opium, vil den aldeles afbryde al Handel med Englænderne, og dette turde vel have den Virkning, at Englænderne selv ville forbyde den herværende Regjering at forcere Opiums=Productionen som hidtil og vil søge at standse denne Handel, thi neppe ville de tillade, at den Europæiske Theehandel erholder en anden Retning, da Tolden paa Thee i England alene udgjør 3 til 4 Mill. Pd. Sterl. Saaledes staae Sagerne nu; Handelen med Opium er aftaget i den Grad, at Prisen er sunken til 6 a 700 Rup. pr. Kasse, og den vil rimeligviis snart synke dybere. Et af de mange gavnlige Foretagender, som de herværende Missionairer have begrundet, er ogsaa Stiftelsen af et Agerdyrknings-Selskab i Calcutta. Carey indsaae, hvor nødvendigt dette var for et Land, hvor Agerdyrkningen saa at sige var i sin Barndom, og jeg troer det var i 1827, at han indbød til at danne et saadant Selskab. Han indbød til en Forsamling i town hall i Calcutta, og kun een Person mødte. Han lod sig imidlertid ikke afskrække derved og yttrede smilende, at han ikke havde ventet saa megen Understøttelse, og da de vare tre, han, Marshman og denne Tredie, saa vare de jo tilstrækkelige til at stifte et Selskab. Selskabet erklæredes for stil tet; man gjorde et Udkast for Selskabets fremtidig Virken og indbød til Deeltagelse. Lidt efter lidt begyndte Selskabet at vække Jnteresse, og nu bestaaer det af henved 300 Medlemmer med 12 Filial-Selskaber. Dette Selskab har allerede stiftet betydelig Nytte og vil stifte meget mere. Det er især Bomulds- og Sukker-Cultivationen, som synes at hav vundet betydeligt. Med Cochenille har man gjor flere Forsøg, men endnu synes det at være mislykket. Allerede for flere Aar siden havde, jeg troer det var Compagniet, udsat en Belønning af 5000 Rup for den første Prøve herpaa. Dyret troede man at have indført, og det trivedes vel; jeg har selv i Omegnen af Jellasore seet en Mængde af dem paa Cactus=Planter omkring i Jungelen. Men naar man begyndte at tillave Farvestoffet, mærkede man, at det ikke kunde være det rigtige. Man fandt nu, at de var to forskjellige Dyr, som lignede hinanden overordentligen, men som i Godhed vare saare forskjellige Man har i disse Dage faaet en ny Leverance fra Bourbon, hvor man har paastaaet at det ægte Dy forefandtes; men de Lærde paastaae nu, at det ikke er andet end silvestris, som længe har været her Landet. Du ønsker vel at vide, hvorledes det gaaer med Theen her tillands. Ja jeg kan saamænd ikke for tælle Dig Noget. Offentligen har man ikke sener omtalt, hvorledes dens Dyrkning lykkes i Assam men jeg har hørt, at nogle Kasser ere blevne sendte fra Assam til Governor in Council, alle Honoratiores drak for flere Dage Jndisk Thee, og man siger at den skal have smagt dem meget godt. Man har altsaa endnu fuldkommen Grund til at haabe, at Regjeringens sangvinske Forventninger i dette Capitel ikke ganske ville gaae op i Røg Dog dette maa være nok for denne Gang. Hvidet, jeg her har fortalt, kan interessere Dig og andre gode Venner, saa skal jeg snart fornøie dem med Mere Vi have nu faaet et nyt Udkast til en criminel Lovbog for hele Jndien, som jeg er ifærd med at studere; – ogsaa denne kunde Du maaskee have godt af at høre et Ord om, men Papiret er fuldt, og jeg maa slutte. Din Emil.