Aalborg Stiftstidende, 1831-03-02
Jtalien. Opstanden i Modena den 4de Februar greb om sig med udmærket Hurtighed og Hertugen med sin Familie maatte redde sig ved Flugten, men om han slap igjennem til Mantua, er ikke ganske vist, thi nogle Efterretninger melde, at han er bleven anholdt i Carpi og bragt tilbage til Modena. Mange Mennesker havde i flere Aar smægtet i de fugtige Fangehuller i Modena blot for politiske Meningers Skyld, men bleve nu satte i Frihed af Folket. Den Østerrigske General Frimont vilde strax ved Urolighedernes Udbrud have sendt to Regimenter til deres Dæmpelse, men Hertugen afslog Saadant i den Formening, at han vel skulde være istand, til at tilbagebringe Roligheden ved sin egen Troppemagt. Østerrig er ellers i en noget mislig Stilling. Gjerne vilde det hjælpe Jtaliens Førster at undertrykke det om sig gribende Oprør, og det er endog ved Tractater i visse Maader forbundet dertil. Tilmed er Østerrigs Hof ved meget nære Slægtskabsbaand sammenknytter til de Jtalienske verdslige Førstehuse; men kommer no endvidere hertil, at Oprørerne i Moden og Nabolandene ikke nøies med at sætte deres eget Land i Frihed, men de ville frigjøre hele Jtalien og unddrage enhver Deel deraf fra udenlandsk Overherredømme og Jndflydelse, saa synes det endog yderst magtpaaliggende for Østerrig til egen Sikkerhed at kvæle enhver oprørsk Bevægelse i Jtalien forinden den rækker til Lombardiet. De Østerrigske Tropper ere derfor rykkede mod Grændsen og der drages 30000 Tyskere fra Steiermark til Forstærkning i Jtalien. Men Frankrig vil holde over Jkke-Jndblandings-Grundsætningen, og anseer det strax som en Krigserklæring, naar blot en eneste Batallion gaaer over Grændsen. Ogsaa i Kongen af Sardiniens Lande er man ikke uden Frygt for Oprørets Omsiggriben, og man sikkrer alle Kostbarheder og Ting af Værd ved at sende samme bort til Sardinien og dette gaaet endog saa vidt, at Fæstningernes Metalkanoner sikkres paa samme Maade. J Modena bestaaer for Øieblikket en provisorisk Regering. - J Pavelandet slutter sig Alt til Oprørerne i Bologna og selv Folket i Hovedstaden Rom skal efter Sigende have taget Deel i Opstanden og indsluttet Paven i Vaticanet (Andre sige at han er reist bort) samt bemægtiget sig Engelsborgen, hvori Tøihuset &c. befinder sig, og hele Staden skal være i Oprørernes Hænder. - Hvorvidt ellers dette vil stadfæste sig, maa Tiden opklare. Saameget er vist, at paven lod sig krone i St. Peders Kirken den 6te Febr. og lod samme Dag uddele 50000 Pund Brød til Fattigfolk, ligesaameget Kjød, samt mange Penge, Klæder og andre Ting. At Opstanden i Moden staaer i nær Forbindelse med den i Pavelandet, er en afgjort Sag, men om samme paa begge Steder har eens Formaal, lader sig vel ikke endnu sige med Bestemthed. Bologneserne skulle nemlig have i Sinde at sætte en verdslig Første i Spidsen for Rommerstatens Regering med en liberal tigen af Reichstad (den unge Rapoleon - antages nameligviis ikke af Frankrig) og ifald denne Plan ikke lader sig udføre, vil man have samtlige Jtalienske Lande forenede under den unge Konge af Neapel, som fra sin Regerings Tiltrædelse han udmærket sig ved meget liberale Grundsætninger og ved en i vore Dage sjelden Sparsomheds-Aand. - Fra Vien meldes, at Erkehertug, Carl efter Keiserens indstændige Begjering har paataget sig i Tilfælde af en Krigs Udbrud at føre Overkommanden over samtlige Østerrigske Tropper som Ganeralissimus.