Berlingske Tidende, 1831-05-12
Den 25de April blev Marschen med Daggryet fortsat over Jerusalem til Kuflew. Bag Jerusalem blev Avantgarden er fjendtlig Post vaer, der opholdt den en Stund, og derpaa begarsig bort. Ved Kuflew stod et Detaschement af nogle Batailloner og Eskadroner med fire Kanoner. Det kom til en Kanonade og en Skærmydsel. Polakkerne tabte imellem 20 og 30 Mand, der bleve gjorte til Fanger. Russerne tabte kun nogle faa Mand. Armeen gjorde holdt ved Kuflew, og sendte den forreste Deel af Avantgarden henad Siennica og Ceglow. General Pahlen den yngre havde fundet Broerne over Aaen Mukawieck nedbrudte, og derfor ikke snart kunnet naae Kaluzyn. Den 26de April mar scherede Feldtmarskal Diebitsch med Grenadeercorpset og det tredie Cavalleriecorps til Kaluzyn, og derfra, da Fjenden havde forladt sin Position til Minsk. Den ældre Grev Pahlen drog af samme Vei derhen over Ceglow. Ved Minsk havde Fjenden efterladt en Arriergarde, som gjorde Mine til at forsvare sin Stilling. Foran dette aldeles aabne Sted gjorde det Polske Cavallerie et Angreb mod Avantgarden, men det fjerde Karabinier=Regiment drev det tilbage. Det Lubenskiske Husarregiment var blevet opholdt ved en Morads og kunde derfor ikkun gjøre saa Fanger. KarabinierRegimentet trængte tilligemed Fjenden ind i Minsk. Den Polske Arriergardes Gros, fire Batailloner, sex Eskadroner og eet Balterie, havde opstillet sig bag Minsk, men, saasnart de Russiske Colonner lode sig see, trak det sig tilbage. Denne Fægtning har uden Tvivl kostet Polakkerne, foruden de Saarede og Fangne, nogle Hundrede Mand; Russerne tabte ikkun omtrent tyve Mand, og, høit tegnet, ere Hundrede blevne saarede. Blandt disse er General Skobelow, Commandeur for den anden Division af det første Armeecorps; han mistede een Arm og bekjendtgjorde sin Division ved en Parolbefaling, at han forlod den, men at han endnu havde beholdet tre Fing, paa den anden Haand, der ligeledes var blesseret, og dette var tilstrækkeligt til snart atter at kjæmpe mod Fædrenelandets Fjende. Polakkerne trak sig tilbage henade Stanislawow; sandsynligen, fordi de frygtede, at angribes i Flankerne. Avantgarden skred frem indtil Dembe Wielkie. General Uminski har ligeledes trukket sig tilbage fra Wengrows Omegn. Blandt de Fangne ere nogle Hundrede beladte med Cholera; denne Sygdom synes at have tabt i Henseende til Intensitet; ved finde endnu pludselige Dødsfald Sted, men mange Syge ere dog snart igjen blevne karske, og der gives adskillige Troppe-Afdeelinger, blandt hvilke have været enkelte Patienter, men Sygdommen, har ikke ved Smitte videre udbrede sig. Da Rebellerne allevegne kun have viist liden Lyst til at modtage det dem tilbudne Slag, og hele Egnen, hvori den Russiske Armee nu opholder sig, allerede eengang Krigens Skueplads, nu er saa aldeles hærget, at der neppe findes et Halmstraa, saa vilden Russiske Armee trække sig tilbage til sin tidligere Position, men siden, naar dens Forpleining er betrygget for en længere Tid, vide at tvinge Rebellerne til et Slag, der maa afgjøre deres Lands Skjæbne. Den Russiske Armees Fremrykken kan allerede overtyde Polakkerne om, at de Fordele, som de i de sidste Dage have erholdet, ikke er saa afgiørende, som deres glædedrukne Avis beretninger skildrede dem. (Af den Preussiske Statstidende, Warschau, den 2den Mai. - Vor Statstidende indeholder under den officielle Rubrik en Armeeberetning fra GeneralissimusSkrzynecki, dateret Hovedquarteret Milosna den 28de April, Kl. 6 om Morgenen, af følgende Jndhold: "Efterat Feldtmarskal Diebitsch havde concentreret alle sine Stridskræfter, begyndte han omsider igjen at gjøre offensive Bevægelser, og angreb den 25de April personlig, i Spidsen for sin Avantgarde, vore Forposter ved Kuflew. Oberst Dembinski, der kommanderede vort Troppecorps, leverede uafbrudt i nogle Timer efter hinanden den langt overlegne Fiende en gunstig Træftning; det fjendtlige Corps havde atten Kanoner, vort derimod ikkun fire. Paa samme Tid søgte Feldtmarskalkens Hovedmagt at debordere vor høire Side. Da jeg ifølge den af mig antagne Fremgangsplan i hine Egne ikke vilde indlade mig i noget Hovedslag med den langt stærkere Fjende, saa befalede jeg mine Tropper at vige tilbage fra Bredderne at Floden Kostzyn; efterat denne Bevægelse var iværksat, besatte General Gielgud med en Deel af Reservekavalleriet under GeneralSkarzynskil's Commandoe som Arriergarde Positionen ved Minske, der næste Dag Kl. 11 om Form. blev angreben. Fjenden udviklede betydelige Infanterie= og Kavallerie=Masser, tilligemed et talrigt Artillerie, men alle hans Angreb bleve tilbageviste. Denne Fægtning giør General Gielgud og Tropperne under hans Commando megen Ære. Efterat han i nogle Timer havde kjæmpet, trak han sig, uden dertil at være nødt af Fjenden, tilbage til Dembe, ved hvilken Landsbye vor Position endnu er. - Jeg kan forsikkre Nationalregjeringen, at ikke en eneste Soldat, under vor Tilbagetog er bleven gjort til Fange; skulde Fjenden angive Fanger, maa disse være saadanne, der formedelst Cholera nødles til at blive tilbage i Skoven. Gen. Uminski, som i Gaar, i Spidsen, for to Eskadroner af det Lublinske Kavallerie marscherede fra Okunnientil Stanislawow, stødte der paa en fjendtlig Kavalleriebrigade under Gen. Nassai; de Lublinske Eskadroner trængte dristigen ind paa Fienden, adsplittede hans Corps, og forfulgte ham indtil Stanislawow. Fjenden tabte 30 Gemene og een Officeer; Ritmester Turskoi og 74 Kavallerister med deres Heste bleve gjorte til Fanger. Af vort Corps bleve tre Officerer og fem Gemene saarede; Ingen blev dræbt. Detascherede Afdelinger bragte i Gaar endnu noget Kavallerie af den i Skoven adsplittede fjendtlige Brigade, hertil." (Pr. Stz.)