Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1837-01-27
Blandet. J Frankenthal kom i Begyndelsen af denne Maaned en Sag for Politieretten mod en Skrædder i hvis Huus der holdtes natlige pietistiske Sammenkomster. Den Anklagede paastod at han og Consorter egentligen slet ikke afvege fra de øvrige protestantiske Troesbekiendere. Deres Bestræbelser, gik alene ud paa at overbevise deres Børn om at der gives et Helvede, en Diævel og et Paradiis. Redact, af Alt. Mercur bekjendtgjør følgende, den fra Kiel tilsendte Artikel, dateret 9de dennes. Undertegnede Snedkermester Rickert anmoder Redacteuren af den tydske Coureer, om at opgive ham dens herværende samvittighedsløse Correspondent, for at kunne aflægge ham min eftertrykkelige Taksigelse, fordi han nyligen har villet sende mine 2 skikkelige Sønner til Spandau paa 7 Aar, medens disse i Genf kuns beskjæftige sig med deres Høvl, og søge at uddanne sig i deres Haandtering, uden at tænke paa politiske Kandestøberier, eller at befatte sig med Verdens Forbedring. Ved denne Leilighed kan man forøvrigt ikke forbigaae at advare de udenlandske Blades Redactioner mod de herfra (Kiel) udgaaende Correspondents Artikler, da vi siden flere Aar tilbage har en stor Politikus der strax expederer alle Nyheder, som hans Kokkepige bringer hjem fra Torvet, til Hanover og derfra videre uden at bekymre sig om det Afbræk redelige Folk, ved hans Lettroenhed og Ubesindighed kunne lide, – og i dette Tilfælde meget letteligen, i deres videre Fremskridt i Verden. K. Kristensen i Kbhvn, anmoder i den Berl. Tidende Hr. T. V. . . . . . som i Aaret 1835 leverede ham adskillige Bidrag til Exam. juris * Ungdoms Historie, men som han hidtil ikke har afbenyttet, om at forskaffe ham nøiagtigere og anthentiske Oplysninger om de i Jylland omreisende Skuespilleres bortkomne Garderobe, samt om By fogdens Hest, der maatte gjøre en uventet Reise til Aarhuus, da han nu muligen nødes til at udgive bemeldte Historie og ønsker at den skal blive saa complet som muligt. Reisende, fra den 18de til den 25de Jan. 1837. Fra Gaabense til Vordingborg. Med Pakkeposten: Mad. Bottern; Toldinspecteur Salchou; Student Schouboe; Forpagter Jessen; Møller Rheinlænder og Styrmand Rhein lænder. Forlangte Jndrykkelser. Den ukaldede Angivers Færd selv om den er lovmedholgig, ja endog ved Lovgivningens Bud begunstiget, har den almindelige Mening imod sig, fordi hans Fremgangsmaade som oftest er bygget paa uædle Bevæggrunde, paa Hævnlyst eller Fordeel, sjeldent paa et, fra alle eistiske Hensyn rendset Øiemed, derved at gavne det Almindelige. Heraf er ogsaa Følgen, at det Lovbud, der ved udlovede Belønninger opmuntrer til Angiveri, og saa at sige stempler med Ordet Ret, hvad den moralske Domstoel fordømmer som uret, ogsaa af den almindelige Mening betragtes med Ugunst, for ikke at sige: savner dens Agtelse. Men dette gielder i intet Tilfælde mere end om de Bestemmelser, der berettige Toldvæsenets Betiente til, paa den blotte Angivelse, og uden det fjerneste Jndicium, at undersøge Huusfaderens og Huusmoderens Gjemmer, og tidligt eller sildigt, at forstyrre hvad der er Enhver det Kjæreste Huusfreden. Jeg siger at dette Lovbud fornemmeligen betragtes med Ugunst af den offentlige Mening, fordi man uden Overdrivelse tør paastaae, at det i alle Tilfælde værner om Statens Ret til en af dens Jndtægter paa Moralitetens Bekostning. Det er derfor et Ønske, som tidt er udtalt, og som ved enhver Leilighed paatrænger sig paany, at en Forandring i vor Lovgivning i denne Henseende snarest muligt maatte iværksættes.