Norske Intelligenssedler, 1800-01-08
Tanker i Anledning af det nye Lære Jnstitut i Christiania af Professor J. M. Wilse, Sognepræst i EdbergSapere ande. Norax. Urant ved Høytids-Lag, og langt fra Stadens Glæde, Jeg glædes dog i Lön, i nøysom landlig Sæde, Ved Fædrelandets Garn og Stadens Borgerheld, Ja midt i egen Savn vil hele Verden vel Held Norge, med din Skat, saa i som paa de Fielde Der være frugtbar Jord, og hæver al din Vælde Naar du ved Kunst og Flid i egen Moder-Skiös Af alt kan trække Guld, og selv af Stene, Bröd. Dertil behøves Lys, det Lys gaaer op i Norden, Forgieves Dumhed vil formörke hele Jorden, Og Krigens Barbarie opfordre den Fred. Gud giver Norge Fred, Fred Lys, Lys Salighed. Til Lykke Norske Folk med Ungdoms Ild og Styrke, Som dannes i dit Hiem, til Vd og Dyd at dyrke, Til Menneske-Værd og Held, saa Tiener eller FrieIalie fries kan fra Daarskabs Slaverie. I Ting, ei blotte Ord, til Sieleföde fanke, i Og riig i Eder selv, ja stor af denne Tanke, Hver föler eget Værd, og af Naturens Röst Til viis og ædel Daad opflammes Normands Bryst. T sværge Dyden Troe, og under Viisdoms Fane vandre virksom frem paa Livets Blomster Bane, ragte Daaren Vink, ei hævdet Munke-Tant, Da mörk scholastisk Vid maae vige Sundt og Sandt, See Sted og alt bered og Chor af Lærer færdig, At lære Vid og Kunst og hvad hver Stand er værdig; Hver Lærd og Læg faaer sit, fra Bisp til Substitut, Alskens Hver dannes til sit Kald i Lærde, Institut, Her et Siberien ei Danske Brødre kiende, Ei Lyn fra Tronens Fod os Syndere tilsende. - Ved Lyn af Kongebud os skienkes Livets Lyst, Tak Offret vær os selv og Templet i hvers Bryst. Hvad ønskes mere da, et Lærdoms høyesk Sæde, Et Norsk Academie, gid Skiebnen det tilstede! Dog, er det Statens Vel, saa spørger klog MærenFristianiæ lærde Jnstitut bliver saavel en Real- som Verbal-Skole. Aar 1763 skrev jeg i Chri stiania en Plan til en Real-Skole sammesteds, efter den Tids Omstændigheder. kan har længe Udenlands anseet Norge som et Siberien og de Norske som Ostinker; i de adsk af mig udgivne Reise-Jagttagelser har jeg søgt at vise saadanne til Rette. Det vist er Norges Vel, alt seer jeg dets Athen. Men holdt, hvad hielpe, os alt lært i Ungdoms Dage, Hvad hielper Skoleflid, da tvungen at behage, Hvad Gavn fra Trin til Trin, som Lærd, at stige og I Academisk Pomp paa selv Parnassi Top; Om uden Ærens Port vi lærde Skat nedgrave, Af Sæd, i Ungdom lagt, ei Frugt for Aldren have, Af fremmed Vid besat, kuns hylde det Genie, Som, Dagens Orden troe, i Pen er frank og frie; Om lade Avinds Braad, som Vespen, Bie vil stikke, Der virker alles Gavn, tør dette frit, og ikke Tilbeder Ladheds Gud, for Daarens Herlighed Ej taber eget Vel og sand Lyksalighed; Om Tab i Overdaad er Tab i Gunst og Ære, Om Spil og Sving og Svir vor Lives Tid fortære, For os ei leve selv, for Nat ombytte Dag, Men Tid til virksom Dyd, det er en anden Sag, Velan! Medborgere, I Mænd af Vid og Ære, 1 Raad og Daad som Dyd hver stor af Eder være, I virksom Selskab da foreenes til et Maal, Saa lyde skal i Lag hver saadan Borgers Skaal! ) Dog ikke anderledes end i Model, efter mit Jdeal, som jeg forfærdiger til Ziir i mit lille Muse paa Edsberg. 1) Til et saadant virksomt Selskab her Syndenfields har jeg givet noget meere end blotte Vink i Hermoder No. 11. Pag. 40, som mange med mig ønskede ikke blev derved.