Berlingske Tidende, 1815-08-21
Da Lord Keith og Sir George Cockhurn om Søndag Eftermiddag gik ombord paa Bellerophøn, var Bonaparte paa Dækket, for at modtage dem. Han var iført en grøn Kiole med røde Opslag og to Epaulets, hvid Vest og Beenklæder samt Silkestrømper, han var desuden Wreslegionens Stierne og en Chapeaurbas. Hans Ansigt er meget fyldigt, og hans Jsse temmelig skaldet. Efter de sædvanlige at complimenter tilkiendegav Lord Reith ham, at han maatte forlade i Bellerophon, for at gaae ombord paa Northumberland. Bonaparte 1 protesterede strax med stor Heftighed mod denne Handling af den entelske Regiering, da han ikke havde ventet den, og han saae ingen i Grund hvorfor man ikke vilde lade ham blive i Engelland, for der i No at tilbringe sin øvrige Levetid. Hverken fra Lord Reiths eller Sir George Cockburns Side fulgte noget Svar. Da sidstnævnte i spurgde ham: Hr. General, til hvad Klokkeslet skal jeg komme og imorgen tidlig, for at bringe Dem ombord paa Northumberlande, svarede han med nogen Overraskelse, fordi han kun blev tituleret General: "Kiøkken 10." Bertrand, Madame Bertrand, Savary, Greven og Grevinden Montholan stode nær ved Bonaparte. Detpaa spurgde Cockburn ham, om han havde noget nødigt førend han seilede bort. Bertrand svarede : "20 Pakker Spillekort, et Dambret og en Domino." Madame Bertrand forlangte adskilligt Huusgeraad, til hvis Anskaffelse der ogsaa strax blev gjort Anstalt. Da Bon parte endnu engang havde spurgt Lord Keith om han ikke kunde blive i Engelland, hvortil Lorden svarede, at han maatte lyde sin Regierings Ordre, vendte han sig til Lord Cockburn, og giorde adskillige Spørgsmaal om Den St. Helena, om man der, hvor han skulde boe, kunde more sig med Jagten a.; dog gik han snart over til en anden Materie, og yttrede blandt Andet sin Uvillie over at man kun kaldte ham General, sigende: "de have sendt Gesandte til mig som en Souverain; de have erkiendt mig som første Consul. Om Mandagen gik Sir G. Cockhurn ombord paa Bellerophon, for at være tilstæde ved Undersøgelsen af Bonapartes Effecter. Blandt samme findes to Sølvservicer, adskillige Gienstande af Guld, et skiønt Tøilette, Bøger, Senge &c. Alt dette blev Kl. 11 sendt ombord paa Northumberland. Af de 43 Betiente, som Bonaparte havde ført med sig fra Frankrig, bleve de to Trediedele bragte ombord paa Fregatten Eurotas. Kl. 10, begav Lord Keith sig ombord paa Bellerophon, for at afhente Bonaparte og dem, der maatte følge ham. Bonaparte vendte sig flere Gange til Capitain Maitland og Pellerophons Offcerer, og hilste dem ved at tage Hatten af idet han af Skibstrappen, steeg ned i Baaden. Lord Keith tog følgende Personer i Baaden Bonaparte, General og Madame Bertrand med deres Børn, Greven og Grevinden Montholon med deres Barn, Grev Las Casas, General Gorgand, 9 Betiente og 3 Tienestepiger. Da Bonapartes Læge vægrede sig ved at følge med, tilbød Lægen paa Bellerophon fin Tieneste. Savari og Lallemand bleve tilbage paa Bellerophon Den første syntes meget bange for at man skulde udlevere ham til den franske Regiering, og gientog adskillige Gange, at Engellands Ære umuelig kunde tillade, at han blev sat i Land paa den franske Kyst Omtrent ved Middagstid naaede Baaden Northumberland. Bertrand steeg først op paa Dækket. Derpaa fulgte Bonaparte, der med en Sømands Hastighed steeg op langs med Skibet. Søfolkene vare opstillede, og modtoge ham blot som General. Han tog sin Hat af. Saasnart han var paa Dækket, sagde han til Sir GeorgeCockhurn: "le suis i ros ordre." Derpaa hilste han Lord Lowt her og Hr. Littleton, som stode hos Admiralen, og til hvem han talte nogle Ord, som de besvarede. Til en Officeer sagde han : "Ved hvilket Corps tiener De?" Officeren svarede: "Ved Artilleriet" hvorpaa Bonaparte strax sagde: "Jeg har ogsaa tient ved Artillerie Da han havde taget Afsted med Bellerophons Officerer, som vare fulgte med, og omarmet Josephines Reven, der ikke gaaer med til St. Helena, begav han sig til det bageste Skibskammer, hvor allerede Lord Keith, Sir George Cockhurn, Lord Lowther og Hr. Little ton vare forsamlede. Bertrand sagde: "Jeg har aldrig erklæret Ludvig den 18de min Hengivenhed; det er derfor meget uretfærdigt at man proscriberer mig Om eet eller to Aar vil jeg vende tilbage for at sørge for mine Børns Opdragelse. Madame Bertrand syntes at være meget nedslagen, Hun sagde, at hun havde maattet forlade Paris i saadan Hast, at hun hverken havde kunnet medtage Klæder eller andre nødvendige Gienstande. Hun talte meget fordeelagtigen om sin Mand, og om Bonaparte forsikkrede hun, at har var for stor en Mand til at bukke under for Omstændighedernes Magt. Lord Lowther og Hr. Littieton indlade sig i en meget alvorlig Samtale med Bonaparte; den varede to Timer. Han syntes at blive meget aabenhiertig, og yttrede det Ønske, at han med Fornøielse vilde underholde sig med disse to unge Herrer. Han berørte ogsaa mange Begivenheder af sit forrige Liv. Blandt Andet spurgte de ham, hvorledes han havde kunne handle saa upolitisk at angribe Spanien; hvorfor han havde givet Berlin og Maylanddecreterne; hvorfor han havde angrebet Rusland, og ikke antaget de Allieredes Fredsbetingelser førend Parises først Jndtagelse. Paa disse Spørgsmaal gav han meget omstændelige Svar, og vi haabe at kunne meddele de nøiere Details af denne Samtale. Nu forløde Lord Lowther og Hr. Littieton Skibet og gik i Land.