Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-03-01
(Jndsendt.) Fetisch-Dyrkelsen er det laveste Trin af Hedenskabet, en død Hengivelse til en Steen, et Træ, et Stykke Brænde, Læder eller et endnu ringere Stof, som den Stakkels Vilde anseer for sin beskyttende eller straffende Guddom. Lade vi et Øjenvidne skildre os billedet af et Folk, iblandt hvilket Fetisch-Tilbedelsen hersker, da skulle vi lære at erkjende Hedningenes store Nød, da skulle vi lære at agte de Bestræbelser, som i Christenheden vise sig for at bringe Evangeliets Lys og Fred til de Ulykkelige, og da skulle vi vel ogsaa selv opflammes til en levende Deeltagelse i det store Værk og ikke glemme at give de Smuler, som falde fra vort overflødige Bord, til vore ulyksalige hedenske Medmennesker. – Den bekjendte Reisende i det Jndre af Africa, Lander, der ledsagede Klapperton og efter dennes Død af den engelske Regjering sendtes til Africa i 1830, udførte lykkelig det Forsøg, at trænge ad Rigeren til Bugten ved Benin, og denne Lander er det, som vi lade aflægge et Vidnesbyrd om Hedningenes Elændighed: "Da Bodagry er en Hovedplads for enropæiske Slavehandlere, saa bliver Torvet ikke sjeldent fyldt med Slaver, hvis Underhold falder Regjeringen til Byrde. De Slaver, som ikke blive solgte og som ikke ere gaaede under i Jammer og Elændighed med deres Ulykkesbrødre, blive opbevarede blandt Tyve og Forbrydere, for med disse at offres til Guderne, og i det Mindste een Gang om Maaneden finder en gyselig Offerhandling Sted. Den Maade, paa hvilken disse Ulykkelige lide Døden, er det grueligste Barbari. Enhver af dem bliver ført hen under Fetischtræet og faaer en Flaske Rom at drikke; medens han drikker, sniger en Mand, bevæbnet med en Kølle, sig bagfra ind paa ham og giver ham et saa voldsomt Slag paa den bageste Deel af Hovedet, at Hjernen i Almindelighed spøiter ud. Den Bedøvede bliver derefter slæbt ind i Fetischhytten, hvor hans Hoved med en Øre bliver hugget fra Legemet og det udstrømmende Blod opfanget i en Græskarflaske. Medens dette gaaer for sig, ere Andre beskjeftigede med at sønderflenge Brystet med Knive for at udgrave Hjertet, som endnu varmt og blodigt bliver præsenteret først for Kongen derefter for hans Qvinder og Generaler; thi alle disse ere nærværende ved Offringen. Efterat Alle Rækken igjennem have bidt i Hjertet og drukket af det i Græskarflasken dampende Blod, bliver Hjertet givet til Priis for de Omkringstaaende. Tilsidst bliver det stukket paa et Spyd og ved Siden af Flasken med Blod og det hovedløse Legeme baaret gjennem Staden i festligt Optog, ledsaget af Hoben. Enhver, som har Lyst, kan bide i Hjertet og drikke af det dampende Blod, medens Folket dandser og synger dertil. Hvad der tilsidst bliver tilovers af Hjertet kastes for Hundene og Liget hænges i Stykker paa Fetischtræet, hvor det bliver hængende, indtil Alt er fortæret af Rovfuglene. – Engang om Aaret anstille de et Hovedoffer under deres hellige Fetischtræ, der staaer i en Skov nogle Mile fra Byen. Legemerne af de Slagtede, der ere bragte den onde Aand, blive deelte i fire Deele og ophængte paa de svære Grene af det ærværdige Træ, medens Pandeskallerne blive liggende rundt om Træet og bleges i Solen. Engang havde jeg Leilighed til at see dette meget omtalte Træ, een eller to Dage efter det aarlige Offer. Træets Kæmpegrene vare i bogstavelig Forstand bedækkede med Levningerne af menneskelige Legemer, og trindt omkring den majestætiske Fod laae uregelmæssige Hobe af gyselige Pandeskaller, som vare samlede gjennem flere Aar. Tu finder af Rovfugle, som vi kyste op ved vor Tilnærmelse, svævede i Kredse over det afskyelige Aadsel og sloge nu og da frygtløse ned paa et halvfortæret Been eller Arm. Jeg stod som ved en Rædsels Magt fængslet til Pletten og besknede taus det frygtelige Skuespil. – de gigantiske Greene paa Fetischtræet sukkede under Byrden af Menneskekjød og Been; det hede, utaalelige Tryk af Solen, som brændte vor Jsse; den modbydelige, raadne Lugt, Pandeskallerne med de utallige Øjenhuller, der engang havde funklet levende, men nu stirrede efter mig; det gyselige Ode og Stedets Gravstilhed, kun imellem forstyrret ved det grusomme Skrig af graadige Rovfugle – Alt gjorde, at det svimlede for mine Sandser og Hjertet stivnede i mit Bryst; det blev Nat for mine Øjne, mine Been stode mig ikke længere bi, jeg vendte mig og faldt bedøvet i min tro Tjeners Arme."