Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-05-26
Den svenske Deklaration, som den 4 ds, sendtes til den preussiske Regjering, findes nu i Post och Inrikes Tidninger, hvor den efter Flyvepostens, Oversættelse lyder saaledes: "De Tildragelser, som senest ere foregaaede i Danmark, og Hs. Maj. Kongen af Preussens og flere tydske Forbundsstaters væbnede Jndfald i Hertugdommet Slesvig, have ei kunnet undgaae i høi Grad at vække Hs. Majestæt Kongen af Sverrigs og Norges omhyggelige Opmærksomhed. - Støttende sig paa de forenede Rigers ueftergivelige Ret til at deeltage i de Beslutninger, som fattes med Hensyn til Nordens Anliggender, og i Betragtning af de Farer, som vilde kunne opstaae for den ved bestaaende Traktater sikkrede politiske Ligevægt som en Følge af det mod Danmark rettede Angreb, mener Kongen at burde tilkjendegive den kongl. preussiske Regjering sin Anskuelse af nærværende Forhold, samt aabent og redeligt fremstille de Skridt, som Hs. Maj. paa Grund af Hs. Maj. Kongen af Danmarks tilkjendegivne Ønske har til Hensigt at tage, og som Hs. Majestæt anseer tilfulde retfærdiggjort ved Øieblikkets politiske Forviklinger. - Det tilkommer ikke Kongen at afgjøre Stridspørgsmaalet angaaende Hertugdommet Slesvig. Besiddelsen af dette Land er bleven Danmark garanteret af andre Magter, som allerede have tilbudt deres Mægling for at billægge de Stridigheder, der ulykkeligviis ere opstaaede, og det er kun i Forening med disse Magter at Hs. Maj. kan komme til at udtale sig angaaende dette Spørgsmaal. -Men for det Tilfælde, at Krigen ikke skulde indskrænke sig til Hertugdommet Slesvig, dersom et Jndbrud af tydske Forbundstropper i andre Provindser af Kongeriget Danmark blev at befrygte, da vil Kongen ikke med Ligegyldighed kunne see paa et saadant Angreb paa en allieret Nabostats Selvstændighed, og vil i de Farer for Allerhøistsammes egne Staters Sikkerhed og Uafhængighed, som kunde flyde deraf, finde en tilstrækkelig Grund til at afsende et Armeekorps til Fyen eller hver anden af de det danske Monark tilhørende Øer, med befaling at forene sig med Hs. Majestæt Kongen af Danmarks væbnede Styrke og at handle i Forening med denne i den aldeles defensive Hensigt at modsætte sig hvert Jndfald eller Landsætning fra de tydske Troppers Side. - J denne Hensigt lader Kongen en Eskadre udløbe fra Carls krona og sammentrække Tropper paa sine Grændser. Omstændighederne ville afgjøre de Ordres, som de maatte erholde og hvorvidt de skulle indskibes for at overføres til Hs. Maj. Kongen af Danmark Stater. - Disse Forholdsregler, der ere dikkerede af Omhu for egen Selvstændighed, hvis paa Retfærdighed og billighed grundede Krav ikke kunne mistydes, have ingen offensiv Egenskab, og den kongl. preussiske Regjering vil selv kunne overbevise sig om, at de ikke ere blevne vedtagne førend Sagerne ere komne til en Udvikling, der ikke tillod at de forenede Riger stiltiende kunde see paa en beklagelsesværdig Strid, som mere og meere nærmede sig deres egne Grændser og berørte deres kjæreste Jnteresser. - Kongen nærer det oprigtige Ønske, at den sørgelige Splid, som er opstaaet mellem Danmark og Tydskland, maa kunne bilægges ved en venskabelig Overeenskomst, og Hs. Maj. har ikke tabt Haabet om, at see i disse tvende Lande atter tilveiebragt det gode Forhold, som er lige nødvendigt for deres gjensidige Jnteresser. Kongen vil altid være rede til at medvirke til en fredelig og paa retfærdig og billig Grundvold baseret Udjevning. For at opnaae dette Formaal, vilde det være nødvendigt, at Fjendtlighederne paa begge Sider ophørte, og at Underhandlingerne aabnedes under Mægling af de Magter, som ved deres Stilling eller deres politiske Forbindelser nære det Ønske og have Rettighed til ved deres Mellemkomst at tilveiebringe Fred og gjensidig god Forstaaelse.