Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-02-24
J det Brittiske Overhuus androg den 5te Februar Marqvien af Salisbury paa Takadressen, han blev understøttet af Greven af Wicklov. Begge søgte at bevise hvor nødvendigt det er at den catholske Forening bliver opløst. Paa Hertugen af Nevcastles Spørgsmaal svarede Hertugen af Vellington: at Regieringen havde isinde i Forløbet af den nærværende Session at forelægge Parlamentet en Forholdsregel til at faae den saakaldte RomerskCatholske Qvæstion tilendebragt, uden først at forlange Oprettelsen af en Committee, forat undersøge de borgerlige Jndskrænkninger, som de romerske Catholske Undersaatter ere underkastede. Denne Forholdsregel vil overhovedet omfatte alle disse Jndskrænkninger blot med Undtagelse af dem, som beroe paa specielle Grunde. Paa samme Tid skal ogsaa andre Forholdsregler, hvis Nødvendighed ville blive en Følge af Ophævelsen af disse Jndskrænkninger blive foreslagne. (Denne offentlige Erklæring af Premierministeren har gjort et ganske overordentligt Jndtryk isærdeleshed i Jrland, hvor Katholikerne strømmede ud paa Gaderne, lykønskede og omfavnede hinanden under Jubelraab uden at bryde sig om den Erklæring i Throntalen at Associationen skulde ophæves.) Greven af Vinchelsen, (en ivrig Modstander af Emancipationen) yttrede sin Kummer, og sin Forundring over at et Forslag af dette Slags ikke gik ud fra dem, hvis politiske Sindelag kunde foranledige dem dertil (Vhigpartiet) men fra dem, som hidintil havde været de uforanderlige Modstandere af al Reform i de existerende Love. Et saadant Forhold holdt han at være for en grov Overtrædelse af al politisk Conseqvence. Skulde den ædle Hertug i Spidsen for Regieringen have opdaget en tilstrækkelig Sikkerhed mod de romersk-catholske Angreb, saa burde han aabenlyst have lagt den for Dagen. Han selv maatte holde den romerskcatholste Religion med Hensyn til dens hele Beskaffenhed for at være uforeenelig med den Brittiske Constitution. - Lord Eldon talte endnu mere eftertrykkelig; Han sagde især med Varme: Det er min faste og uforanderlige Overbeviisning at paa den Dag, og fra det Øieblik af at Catholikerne tage Sæde i Parlamentet, eller maae forestaae et høiere Statsembede, saa vil Storbrittanniens Sol være nedgaaet. Ministeren Grev Bathurst forsvarede Ministeriet imod Beskyldningen for Jnconceqvence, og søgte at vise, at det var umueligt for Cabinettet at vedblive sin hidintil iagttagne Neutralitet. - Den forrige Vicekonge i Jrland Marqvien af Anglesea ønskede Landet til Lykke, at der nu endelig vare gjorte alvorlige Skridt til Jrlands Pacification. Han haabede at Bevilgningen af Catholikernes Fordringer ikke vilde udfalde sparsom og ligesom aftvungen; angaaende den catholske Association saa bemærkede han, at han nu i 10 Maaneder havde levet i Nærheden, af den, uden at have sporet det mindste til den saameget omtalte Farlighed deraf, og han indsaae ikke hvorledes det var mueligt at undertrykke den paa en lovlig Maade. Han tilstod vel at Foreningen var constitutionsstridig; men han paastod at ingen kunde bevise at den var illegal, og han sagde, at naar man først vilde tilstaae Catholikerne de samme borgerlige Rettigheder som deres protestantiske Medundersaatter, saa vilde man ikke komme til at høre noget mere om Foreningen. Forresten vilde han ikke forstyrre det gode Jndtryk, som Ministrenes Forehavende og Hs. Majestæts Anbefaling frembragde, ved at omtale den Uret som var tilføiet ham selv; men han ønskede at hans Forhold i sin Post maatte blive paa det strengeste undersøgt. - Da Hertugen af Nevcastle derpaa yttrede det Haab, at den nye Bill vilde blive forkastet i sit heele Omfang, saa stod Hertugen af Vellington atter op og bad Huset om Taalmodighed, indtil den videre Forklaring kunde blive meddeelt; men han erklærede ved denne Leilighed, at det var hans fuldkomne Overbeviisning, at saaledes som Tingene nu staae, saa kan ikke Jrland regieres med Sikkerhed (disse Ord har Bladet Times optaget og lagt megen Vægt paa; det siger at Pluraliteten af de Engelske Biskopper har fundet sig i Omstændighederne, at det er kun de gamle Torys, som endnu ere stærkt indtagne imod Emancipationen, men disse skulde kun forklare hvorfra man kunde faae et Ministerium, der vil blive istand til at regiere Landet endog kun i een Uge. Forresten vil dette Blad have hørt, at Stormesteren for alle Orange Loger og Brunsvig Klubber, den Kongelige Prins Hertugen af Cumberland, er paa Veien fra London til Berlin, for at standse de truende Uveir; men Hertugen af Vellington, som er en af de største Godseiere i Jrland, maae ogsaa bedst kunne kiende den truende Fares Storhed.) – De Torys opgive imidlertid ikke saa let deres Modstand. Greven af Vinchelsen har i Guds og i Fædrenelandets Navn udstædet en Opfordring til alle Storbrittanniens Protestanter og ufortøvet at gribe til Forholdsregler forat forsvare den protestantiske Constitution og Religion. Lader, siger han, Bordene i Parlamentets Huse knage under Vægten af Eders Petitioner og lader Eders Bønner naae til Thronens Fod; uagtet den store Masse af Eders udartede Senatorer, er rede til at opoffre Constitutionen paa Forræderiets og Oprørets Altar, for hvilken Eders Forfædre saa ædelt kjæmpede og døde, saa har jeg dog den Tillid, at vor naadige Souverain vil blive troe mod den Eed, som han har aflagt paa Fædrenelandets Altar. (Derpaa beroer det egentlig om Emancipationen gaaer igiennem, paa om Medlemmerne af Overhuset ere vundne af Ministeriet, hvilket føler Nødvendigheden af denne Forandring, da disse ogsaa have en saa stor Jndflydelse paa Underhusets Medlemmer ved den Valgret, som er forbunden med deres Eiendomme; thi ellers kan man ansee Udfaldet af denne Sag for at være høist tvivlsomt. Bevægelsen i Landet er overmaade stor, fra alle Egne af Landet ere Parlamentslemmer strømmede som men til Sessionen, og selv de, som have opholdet sig paa Fastlandet, have holdet det for en Pligt at begive sig tilbage til England.) Marqvien af Landsdovn sagde, at han tvivlede ikke om, at Forholdsreglen angaaende Catholikerne ville gaae igiennem; thi det var ikke saavel en Daarskab som en Afsindighed, at ville smigre 7 Millioner Mennesker med saadanne Forhaabninger, uden at ville realisere dem; men han erklære, at Englands Forhold angaaende Portugal var paafalden de; thi naar vi ikke erkiende den Regiering, som nu finder Sted i Landet, saa maatte han tilstaae, at han fandt Forholdsreglen imod de loyale Portugisere overmaade haard; men Statssecretairen for de udenlandske Anliggender Greven af Aberdeen holdt en varm Lovtale over Regieringens Politik.