JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal om Postamtet i Altona. Mænd, som tage Deel i Altonas Velgaaende, ønskede gjerne at vide, hvad Virkning et Skrivt har havt, som er udkommet 1798, og hvis Titel er: John Haned gegrundete Beschverden gegen das Post-. amt ss u Altona. Begyndelsen af dette Skrivt, der er 85 Sider stort, er saadan: "John Hane, Købmand og Borger "i Altona, i Kongeriget Danmark, imod Dr. "Hirschfeldt, Postmester, samt Hr. Kiss og "Hr. Meyer, Skrivere ved Postamtet i Al"teng, formedelst forskjællige Beviser paa "Udygtighed, Skødesløshed og selv Under"slæb i bemeldte Embed, til stor Skade ikke al"lene for Hs. Danske Majestets Undersaatter "men ogsaa for Købmandskabet, og i det hele "for det store Publikum der er uden for Han"delsforbindelser, og følgende Besværinger "ere en lille Prøve af de mange Beviser "paa Skodesløshed og af de med saa dumdri"stig Ustraffethed begangne Forbrydelser, som "om Postdirektøren og hans Skrivere hver"ken vare Gud eller Mennesker ansvarlige "for deres Handlinger." Da dette Skrivt dog læses i Landet selv, og, efter hvad der paa Titelen staaer, at det er oversat af Engelsk, ogsaa i andre Lande; saa interesserer det at vide, om Vede kommende have sat nogen offentlig Retfærdiggjørelse mod dette haarde og offentlige Angreb.
Politivennen, 1802-01-01
Til Brand- og Vand,Commissionen. (Efter Tilsendt.) Commissionens Opmærksomhed bedes henvendt til Huset No. 72 i Skindergaden, og 112 i Trompetergangen, hvortil er Pomper og hører fersk Vand, men som nu i lang Tid haver henlagt i Grunden til ingen Nytte, og efter Rimelighed til Skade for Grundene, men endnu til større Fare for Husbeboerne, ved uheldig Jlsvaade. Hjørnehuset mellem ovenmeldte 2de Huse, har rigtig nok en Port, men som hver Dag befrygtes at falde sammen. De 3de Huse grændse sammen til Gaardene, og bestaae alle af Bindingsværk, blot adskildt ved Planke- og Stakitværk; paa Grund herpt formodes, at Commissionen for vort priselige Brandvæsen vilde tilholde ovenmeldte Huses Ejere, at forsyne deres Poster med Vand til Sikkerhed for Vedkommende.
Politivennen, 1802-01-01
Om det Lundske Laane- og stigende Livrenteselskab. (Efter Jndsendt.) Man troer at burde oplyse Planen til denne Stiftelse med følgende velmeente Noter: En Jnteressent i dette Laane- og stigende Livrenteselskab betaler 8 ss. om Maaneden paa Contoiret No. 158 paa gammel Mynt, og til Vinter i Antonistræde No. 316, da intet Bud holdes, hvis Lønnning formindsker baade Hielpen af Laan og Nytten af Livrenterne. Note. Bud er nødvendigt og Bogholderen bør selv at holde Bud, da han af Kassen har største Fordele. For at spare disse 4 ss., og for at fele, give sig for den Ulejlighed, at sende 12 Gange Bud om Aaret paa Contoiret, staaer det enhver frit for, hvem der vil betale 1 Rdlr. for hele Aaret paa engang, eller 8 ss. hver Maaned. Da Hensigten er, at bevirke et Laan for sin trængende Medborger, saasnart uuligt, og hielpe saa mange som muligt, saa opnaaes denne Hensigt desto bedre ved at betale 1 Rdlr. paa engang. Note. J Tilfælde Bogholderen, som tillige Kasserer,stiller Selskabet antagelig Caution, kan det pære rigtigt, at et Aars, Contingent betales forud. §. 15. Da Kassereren har i Førstningen langt større Udgift end Kassen faaer i Jndtægt, saa nyder han 1/2 Deel af Jndtægten om Maaneden, indtil Kassens Jndtægt voxer til 50 Rdlr. om Maaneden, da han derefter fager Deel deraf, og samme Bestemmelse for hans Arbejdt for de følgende Klasser. Finder han det fornødent at holde et Bud, saa lønner han det af sin egen Kasse. Note. Denne Paragraf kan man aldeles ikke forstaae. Er denne Udgivt til Selskabet eller hvortil? Af §. 20. For nu endelig at sige bestemt, hvor mange nyde stigende Livrente efter 1 Aars Forløb? 50, naar Selskabets Antal er 300, og hver Gang Kassen forøges med J a 400 nye Medlemmer, gives 50 af de følgende No. Livrente, foruden de forriges, som stige. Om man forinden 20 Aars Forløb kan lade flere end 50 hvert Aar, eller i Forhold af Antallet af 3 a 400 nye Jnteressentere i Aaret nyde Livrenten, vil beroe paa Selskabets Størrelse og Kassens Fond. Note. Her skal altsaa være 1800 Personer førend de første 300 faae Livrente. Det vil see vidtløftigt ud med de senere Tilkomne. §. 23. For det første modtages kuns Sulskription til de 2 første Klasser til 8 ss. og 16 ss. maanedlig; lykkes det, at den vinder Publici Yndest, og den naaer Fremgang, saa skal den 8die og 4de Klasse aabnes for de mere Formuende. Note. Bogholderen giver ingen Betryggelse for det Betaltes Tilbagebetaling, i Tilfjølde Selskabet ikke bliver til uoget! §. 29. Hvad Direktions og Repræsentanteres. Valg angaaer i denne, eller i de andre Klasser, eller i Enkekassen, da er det kuns i Forvejen Lustkasteller at skrive saa skiønt, og fremsætte saa prægtige Jndretninger. Det er Tids nok at skrive om sligt, naar Selskaberne existere, og Crisis udfordrer fleres Betænkning. Note. For den Eenfoldige er det nødvendigt at vide Sikkerhed for Kussens Fond eller Jndtægt, ligesem og rigtig Bestyrelse af Direktørers og Representanteres Valg bør bestemmes, førend Selskabet tager sin Begyndelse.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. Den paaklagede udstgaende Tud, i Antonistræde, er nu forlænget ned til Fortoget, hvorfor Husejeren iakkes.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J Gaarden No. 53 i store Kongensgade er en stor glubsk Hund, som d. 8 August adskillige gange søgte at angribe en Mand inde i Gaarden. Man ønsker at denne Hunds Eier, som efter Sigende er en Køkkenmester Cairo, og boer i bemeldte Gaard, enten vilde lade denne farlige Hund binde, eller afskaffe den, for at forebygge flere ubehagelige Følger. 2) J Canalen som leder Vandet ind i Peblinge Søen, højt oppe, hvor Vandet kommer fra Fasan-Gaarden, ligger igien et stygt Aadsel af en druknet Hund; det hat ligget der længe. 3) J Kanselligaarden er paa den ene Trappe indretiet et Skeenkar til at lade Vandet i. Saa nyttigt Dette er, saa meget maatte man ønske, at det havde været saaledes sat, at man bedre, end nu lader sig gjøre, paa engang kunde fyldestgjøre Naturens og Blufærdighedens Bud. 4) J denne Sommer i de hede Dage var en Tid en stærk Stank i Kanselligaarden af Vandhusene. Denne troer man baade burde og kunde undgaaes, samt at det sidste vil opnaaes, naar der paa disse Huse opførtes Trækrør til endeel Alens Højde over Taget. Natkøxerne eller deres Lag bør man ikke formode tør byde Kanseliet saa utætte Vogne, som dem Gaderne desværre vise at Borgerhuse maa tage til Takke med. 5) Uden for No. 40 og 41 i st. Kongensgade mangler der et Fortogsbret. Da nu Fortoget her er saaledes dannet, at man ledes til at formode et Bret, er denne Mangel i Mørket desto farligere. 6) En løs, for Fodgængerne hinderlig, Lænke findes uden for No. 139 i Gottersgade. 1) Da en Mængde Personer ikke have kunet erholde Kataloger over Auxionen paa Assistentshuset, haaber man, at Bestyrelsen for Fremtiden lader trykke et større Antal Kataloger; og var det maaskee godt, om tillige en lille Betaling blev fastsat derfor, der maatte netop være saa stor, at ingen havde Fordeel ved paa den Maade at anskaffe sig Makulatur. 8) Langt ude i Adelgaden omtrent ved No. 61 og 52 seer man næsten hver Aften naar det mørknes en Deel Soldater flokke sig, og lokke Folt sammen, uger det Sigende at de skal slaaes med Matroserne, men rimeligviis for at stiele.
Politivennen, 1798-01-01
Bekjendtgjørelse. De Vogne som No. 22 klagede over stod om Natten uden for No. 283 i Adelgaden ere i de sidste Tider borttagne. Det var at ønske at Ejeren af No. 339 i Dronningens Tvergade heraf tog sig Exempel.
Politivennen, 1802-01-01
Svar paa det i Politie-Vennen No. 229 indførte under Titel af: Varsomhedved Lotteriesedlers Fornyelse! Onsdagen den 8 Sept. Eftermiddag Kl. 2 kom en Karl, efter Anseelse en Soldat, for at fornye en Classe Lotterie Seddel. Da dette Lods Cjer var mig ubekjendt og jeg til de første 4re Classers Fornyelse over Tiden, stedse ved Overbringeren af samme har ladet Ejren advare, at han til 5te Classe maatte være accuratere med Fornyelsen, under Fortabelse af sit Lod, gav jeg til Svar at det var for sildig for denne Gang. Strax efter indfandt den accurate Spiller sig selv, og jeg erfarede da, at det var Hr. Kapitain Schertiger af norske LiveRegiment, der med Grovheder, ja endog med Skjelds Ord, det jeg ved Retten mulig vil lade oplyse, paastod sit Lod udleveret. Denne Adfærd af en Mand. der sikkert kjender Reglerne ved dette og flere Spil, burde vel ikle bestemme iig til at opfylde hans Ønske, og havde det ej uæret Hr. Captainens Lejlighed til rette Tiid at fornye, kunde han vel tilsorn have mindet mig om at tilbageholde hans Seddel for ham. Hvorvidt nu en Kollecteur bør være forbunden til at rette sig efter slige ubekjendte og uakkurate Spilleres Komme eller Udeblivelse og derved paaføre sig selv ofte et betydeligt Tab overlader jeg til Fornustigere at bedømme, og frygter kun lidet fer det Tab Hr. Kaptainen med sin Advarsel søger i Tiden at ville paaføre min Collection, da det er flere af mine Spillere bekjendt, at jeg endog Søndag for Trækningen har fornyet bekiendte Folks Sedler, men at jeg til egen og Cautionists Sikkerhed ej vil resikere det Tiedobbelte af Collektionens Jndbringende, vil nok ingen Fornuftig kunne miskjende mig for. Kjøbenhavn den 17 Sepib. 1802. A. Schouv. Kongl. Tall- og Klasse Lotterie Collekteur.
Politivennen, 1802-01-01
Bøn til Kommissionen for Lygtevæsenet. Da man af Addresse Avisen seer at Kommissionen for Lygtevæsenet agter at tilvejebringe en bedre Lysning i Stadens Gader, saa tager en Mand, som hver Aften er nødt til at gaae forbi Kassernerne og Stokhuset, langs med Volden, sig den Frihed at gjøre Kommissionen opmærksom paa, at der fra Enden af Kassernerne til Stokhuusporten ikkun er tvende Lygter, som langt fra ikke er tilstrækkeligt til at oplyse det lange Rum mellem disse Lygter; hvilket gjør denne Vej, som formedelst Nærheden af Stokhuset, allerede er rædsom nok, endnu rædsommere, da undvigte Slaver eller andre Spitsbuber, ved Hielp af Mørket, kunne skjule Dem enten ved den paa den lange Muur tillukkede Port, eller og under Træerne ved Volden og overfalde Værgeløse. Jkke at tale om, at Fortoget, som mellen disse Lygter for det meste er uden brede Stene og slet brolagt, om Vinteren i slet Føre ikke uden Fare kan passeres i det Mørke, som der hidtil har hærsket over det. Man tvivler ikke paa, at jo den opmærksomme Kommission vil raade Bod paa denne Mangel, ved paa den lange Muur at lade anbringe i det mindste endnu en Lygte, imellem de tvende benævnte og at dette, om muligt: nu da de mørke Aftener og dermed forbundne Fare er indtruffen, med det allerførste maatte iværksættes.
Politivennen, 1802-01-01
Atter Advarsel for Klasselotteriespillere. Den 13 Julii vilde jeg hos Collecteur Schou fornye min ClasseeLotterie-Seddel Nio. 4578 til 4 Rdlr. Men han foregav, at han samme Morgen tidlig havde solgt den. H. H. Kønicke. Barbeer, boende i Vogisuagergade No. 124.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal og Anmodning til Direktorerne og Bogholderen Guldberg ved det saakaldte første Begravelses- og Enke-Pensions-Selskab i Helsingøer. Det er nu 6 Aar siden, at 2de særskildte ovennævnte Selskaber bleve oprettede i Helsingøer. Regnskabet for det ene er aarlig offentlig aflagt, revideret og decideret af kyndige Mænd og til Eftersyn fremlagt ved en offentlig bekjendtgjort General Forsamling paa Byens Raadstusal, hvor af Jnteressenterne stedse ny Direktører og Repræsentantere, altid kyndige Mænd, ere blevne valgte i de Afgaaendes Sted. Nu spørges: hvorfor ikke slig Offentlighed og Fremgangsmaade bruges ved det andet saakaldte første Selskab? og Anmelderen af dette, der er Medlem af begge Selskaber, anmoder herved at saadan Offentlighed ogsaa der maatte finde Sted, og at det maatte komme til Jnteressentenes Kundskab, naar Regnskab aflægges, af hvem det er revideret og deeideret, og naar og hvor Generalforsamling holdes; thi da lærer man først ret at kjende dets sande Ferfatning. Denne Anmodning ventes at vorde ganske vist og med det første opfyldt.
Politivennen, 1802-01-01
Ønske af en Frugtelsker. Hvad kan vel være Aarsagen at Frugthaver hos Bønder paa Kronborg Amt, ere, naar man undtager Tikiøbs Sogn, et meget sieldent Syn? Frugtræplanter tilbydes og skiænkes jo Bønder uden Betaling af de Kongelige Planteskoler? Ville maaskee dises Forplantning ikke lykkkes i hiin Egn, formedelst de skarpe Nordenvinde, eller ligger Aarsagen i Bøndernes sædvanlige Vrangvillighed i at gjøre nye Forsøg, hvis Frugter de ikke kunne smage strax eller i Mangel paa Opmuntring og Anviisning i samme Egn. Man ønskede at Landhuusholdnings Selskabet vilde værdige denne Egn nogen særdeles Opmuntring.
Politivennen, 1802-01-01
Om Klasselotteriesedlers Fornyelse. (Efter Jndsendt.) Er det tilladt, eller overeenstemmende med billighed, naar nogen Lodtager, det være enten af Mangel eller af Forsømmelse, forglemmer at fornye sin Lotterieseddel, til følgende forestaaende Trækning, Collecteuren da, under Paaskud af at Seddelen 10 Dage forud er forfalden tijen er sig som Rettighed de Penge, samme førend den Tid til alle de foregaaende Classers Truninger har kostet den Spillende? eller var det ike kjønt, at tilbagebeiale Lodseddelens Jhændehaver, alt hvad, eller efter Overeenskommelse, det øvrige af hvud han har solgt Seddesen for til en Anden? Kunde Publikum ikke sættes i Sikkerhed for saadan formodentlig uhjemlet Anmasselse, af Folt, der desuden har klækkelige Jndkomster nok af deres Collectioner og sikkert ikke bør berige sig paa en billighed gandske modstridende Maade? Og kunde der ikke, ved at saadanne Penge, om de ikke blev tilbage betalte den forrige Jhændehaver af Seddelen, dog maatte betales til Fattigvæsenet, eller ogsaa være Lotteriet hjemfaldne, sættes Lov, til nogen Trøst for Spillerne. Saadan en Nægtelse af at kornye en Lotterieseddel til 5 er skeet for en Lodtager hos Collecteur Grønbed i Laxegaden.
Politivennen, 1802-01-01
Om en vanvittig Kone i Græsted Bye paa Kronborg Amt. En Bondekone i Græsted Bye paa Kronborg Amt, er formedesst et forhen bekomn et stærkt Slag at et Træe paa Hovedet, en vis Tid af Sommeren i heede eage, meget vanvittig, saa at hun ikke allene bander o Udskiælder alle uden Forskiæl, men skal ogsaa undertiden true med at ville stikle Jld paa. At slig Trudsel ej skulde blive til Virkelighed vilde best forebygges, naar Vedkommende Øvrighed enten paalagde hendes Slægtninger, nøje, i hendes Paroxymus Tid, at paapasse hende, eller paa anden Maade sørgede for at hende i den Tid blev betagen Frihed til at kunne skadt og skille Byens ndvaanere ved Huus og Ejendom. Man erindre hvad der skede i Ballerup!
Politivennen, 1802-01-01
Uorden i Nyhavn. Det er Skik blandt de Skibherrer, som ligge med Brænde, naar de accordere bort heele ordningen eller en Deel deraf, at de finde for godt, undertiden at begynde med at kaste Brænde, i Land fra Skibet, medens det endnu er Nat, saaledes er skeet i denne Uge tvende Gange, neml. Natten til d. 15de begyndte een lige ud for Gaarden No. 293, inden. Kl. tiog 3, og Natten til 17de begyndte strax efter Kl. slog 3 af een lige for Gaarde! 200, at larme med Brændekasten., s.m foruroligede enhver, der har Sengerammer ud iil Gaden. Vel tvivles ikke om, at det jo er Vægternes Pligt, at afholde saadan farmende Uorden, paa hans Post, men det kan være mulige, at Skibsfolkene ikke har ændset ham. Man ønsker detfor, bet maa blive Vægterne paalagt at advare enhver Stisherie, som ligger der med Brænde, ikke at begynde med at kasle samme i Land, førend Revellen fra Hovedvagten er slaaet, og hvis det alligevel skeer, da at andrage den Skyldige for Politieretten, til Undgiældelse derfor. For imidlertid ikke at hindre Arbejdsomhed, der desvarre her til Lands ikke er for stor, maatte Skipperne immer losse om Natten, paa Vilkaar, at Stytkerne iike kastedes, men lagdes uden Allarm ined af Hænderne.
Politivennen, 1802-01-01
Til Selskabet for Druknedes Redning. Man haaber at Selskabet, der har virket saa meget godt, vilde faae den skadelige Skik afskaffet, at de Druknede, som findes i Vandet, istedet for at bringes i Baaden og saasnart muligt i Land, fastgjøres enten ved en Arm eller om Livet i et Tov, og slæbes eller buxeres saaledes bag efter Baaden. Denne Behandlingsmaade er baade højst uanstændig, og efter al Formodning stadeig for de siden anstillende Oplivningsforsøg. Den Klansul ved Selskahets Belønninger. at de, som saaledes havde behandlet de fundne Druknede, ingen Premier erholdt, vilde sikkerst udrydde denne Uskik-
Politivennen, 1798-01-01
J Anledning af Skovrider Mynters Avertissement. Forfatteren af det Stykke i No. 22 af disse Blade: Noget om Dyrehavens Rekværk og Kreaturernes Optagelse der, *) har bedet Udgiverer bekjendtgjøre, at han strax, paa Hr. Mynsters Opfordring i Adresseavisen lod ham vide sit Navn. *) Dette Stykke fik ved en Forseelse ike Forfatterens sædvarlige Mærke: - 21 - hvormed ellers alt det, han til disse Blade bidrager, er og vorder betegnet. Do; er Stykket i No. 23. Om Værelsers Bortlejelse af en Fejltagelse blevet mærket med samme Tegn.
Politivennen, 1802-01-01
Til de Personer, der antastede et Fruentimmer i Klareboderne. Den 3die dennes om Aftenen Kl. 8/4 blev en Pige, som gik i sit Ærinde igjennem Klarevoderne anholot af nogle velklædte unge Mennesker og begegnet, som en Skøge begegnes af ufædelige eller diukne Mennesker. Jkke andet! hører jeg mangen letsindig Yngling raabe, og hvad er det saa meer? man gjør sig lystig. maa afør Løjer, man menet jo intet ont, og hun er jo derfor lige god! Tøv lidt, min unge Ven! Den miskjendte og mishandlede Pige kom hjem, gjennemtrængt af Stræk og Harme. Hun faldt i en Krampeslag hvoraf man ikke troede at hun skulde vaagnet, blev derpaa baaret paa Hospitalet, hvor siden den Tid denne græsselige Sygdom endnu den 17de plager hende. O letsindige Ynglinger; seer ber Frugterne af de Løjer Eders Rnus gjorde Eder saa behagelige! Ruus, siger jeg, den have nil været Kaadhedens eller Vindunsteus eller Tankeløshedens! yvilte strækkelige, Følger, hvilken forfærdelig Bebrejdelse! Og hvad vilde have anseet den for, der havde handlet saaledes med Eders Søster, Eders Veninde, for at skaffe sig Løjer! Føler dog herefter Fornuftens og Sædelighedens Stemme! lærer at skille S1øg fra Raahed og dyrisk Adjærd! Kun derved, og ved at afværge, naar det maa.t. være (der muligt, Ugnende Handlinger, kunne J opnaae at udsone Erer med Eders eget Hjerte!
Politivennen, 1802-01-01
Beljendtgjørelse. 1) De forhen løbende Tiggerbørn paa Vejen fra!, elsingør til Kjøbenhavn see man nu ikke. 2) De løse glubske Hunde paa samme Vej holdes nu bundne.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 7 Rd. Jug, Td.- 6 Rd. 3 Mk. Tyg Td.- Ny 16 Mk. Havre Td. - 10 Mk. Ærter Sk. 3 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 11 Pk. - 13 Mk. Æg Snesen, 21 Sk. Smør Pd.- 18 - 20 Sk.
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) At Urskiven paa Tikiøbs Kirke paa Kronborg Amt maatte blive opmalet, er et ønske man vist kan formode, vil blive opfyldt. Den er nu saa mørk, at man neppe uden Briller kan see det Paamalede eller skiælne Viseren fra Skiven og Bønder bruge meget sielden Briller.
Politivennen, 1802-01-01
Erklæring angaaende Viths Øl, i Anledning af Politivennen No. 230. Det gjør mig inderlig ont, at nogle have villet udtrække Skumlerie af min Yttring betreffende det ved Hr. Barfreds Velvillighed og Venskab for mig, i hans Fribryggerie, af mit Vindtørrede Malt, i forrige Maaned foretagne Ølbryg, da han ej alene uden mindste Fordeel havde indvilliget samme mej tvert imod, uden nogen Betaling, har ladet sine Heste og Vogn - saa vel som sine Folk for sin egen Regning, forsømme andet Arbejde, ved at lade befordre det hos mig forud bestilte Øl til nogle oghalvfemsindstyve Familier, som boede i 51 Gader i Kjøbenhavn og Christianshavn; ej at tale om det Afslid, som derved er skeet paa hans Bryggerredskaber. Jeg erklærer desaarsag offentlig, at det i alle Henseende har været og endnu er langt uden for min Mening og Hensigt, med min Retfærdiggiørelse i No. 230, at have villet kaste mindste Mistanke over enten Hr. Barfred eller Bestyrer Hr. Helt, to Mænd som hver for sig har min Agtelse, i Heenseende til det ommeldte der foretagne Bryg; ja end og, i hvordan end Sammenhængen er, med at dette Bryg mislykkedes, og ikke blev det det kunde og burde være, er Bryggerfolkene selv hiemlet Undskyldning, ved at skal have brugt efter min Ordre dobbelt for meget Humle, men som mulig ikke har spillet (kogt sterkt) nok. Meget kjert skal det derfor være mig og intet heller ønsker jeg, end at Hr. Barfred tillod, i al Fald for Betaling, endnu en Gang, at lade foretage et Bryg af mit Beholdnings Malt, der er af samme Tilvirkning som det forrige, men mulig mere Vindtørret, end som for 8 Uger siden. Man behage at lægge Mærke til min forrige Erklæring, og see, at det er den gode Sag jeg taler høit for, og som ikke allene er ukrænkende for enhver Laugsbrygger, men til almeen Fordeel i den hele Stat! Khavn. den 22 Sept. 1802. J Vith.
Politivennen, 1802-01-01
Forslag til et Redningsmiddel om noget Menneske ulykkeligviis faldt i en af Stadsgravene. (Efter Jndsendt.) Ved at passere Statens Porte har jeg fleere Gange bemærket, hvor megen Agtsomhed baade gamle Folk og Børn vise, naat de gaae over Fald- eller Sidebroerne - jeg har foruden denne gode Lejlighed til at dumpe ned i Stadsgravene, fundet det samme giørligt, især for Børn eller beskienkede Mennesker, ethvert andet Sted langs denne færdselfulde Vej, og jeg har ved at forestille mig Faren som uafværgelig tillige skiønnet, at der aldeles ingen Redning var for hvem dette Uheld mødte og der ikke ved at svymme selv kunne hielpe sig. Et simpelt og noget sikkert Redningsmiddel troede jeg foranlediget heraf at burde bringe i Forslag, det er! en Tovstige som med den øverste Ende i Jerngelænderværket førte til en lille Pram eller andet Fartøj, som forsynet med 2 Aarer og en Baadshage laae i Stadsgraven og var fastgjort ved en af de under Broen murede Piller. - det fejlede da vel neppe at der, om en Ulykke mødte, iblandt de mange Mennesker, som næsten paa hver Tiid af Dagen passere frem og tilbage, jo var Et, som vilde gaae ned af denne Stige i Prammen, kaste Fanglinen løs og roe den Ulykkelige til Hielp; i al Fald kunde man nok med Vished antage, at der altid ved Ravelins Vagterne var en Mand, som havde Mod og Villie til at giøre det. For at man ikke skulde antage, at dette vilde foraarsage en stor Udgift, saa anmærkes: at denne Jndretning kunde skee ved alle 4re Stadens Porte for cireg 300 Rdlr. - den aarlige Vedligeholdelse vilde koste ubtydeligt.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden af en Vognmandskarl. (Efter Jndsendt.) Har Vognmandskarlen ved gammel Strand Lov til at begiere 3 til 4re Mark, for at køre et Læs Sand til Midten af Byen? da dog Taxten kuns er 28 ss. eller 2 Mk.? Har de Lov til at paastaae de ingenlunde vil holde, mens Sandet bliver maalet i, men ville endelig, at Sandet skal kastes i Vognen med Skovle? Kiøberen faaer derved ikke sit rette og dyrt nok betalte Maal, som er 8te Tønder paa Læs. At denne Uorden er skeet er beviisligt, ønskeligt vilde det være, om nogen kraftig Forholdsregel toges derimod, at dog ikke en grov Vognmands Karl skal have Frihed til at begjære dobbelt Taxt og overfuse Køberne med Skiældsord og Uartigheder.
Politivennen, 1802-01-01
Til Komissionen for Broelægningsvæsenet. J Søndags d. 12te. d. M. Eftermiddag stod 2de Mænd ved Filosofgangen ved Vester Port og flakte store Steen til Broelægning, og i det en Mand gik der forbi sprang en liden Brokke ham i Ansigtet, og slog ham et Hul i Kinden saa det blødte. Manden sagde til disse 2de Steen-Slagere, at her var ikke Stedet at giøre dette Arbejde de skulde giøre det midt paa Pladsen, især paa en Tid hvor en Deel Folk gik ud af Porten. Svaret var, det hielper ikke at De taler til os, vi slage Steenene itu der hvor Comissionen lader dem henlægge; skal vi slæbe de store Steen midt ud paa Pladsen? De maae desangaaende henvende dem til Comissionen.