Viborger Samler, 1849-04-26
Jndenlandske Efterretninger. Rigsforsamlingens Aftenmøde i Mandags aabnedes med en af Jndenrigsministeren afgiven Meddelelse fra Regjeringen, der var omtrent saalydende: Fjendens Jndrykning i Jylland, som nu er skeet, har Regjeringen, dengang den opsagde Vaabenstilstanden, forudseet, for det Tilfælde, at den tydske Centralmagt vilde vedblive sin hidtil fulgte Fremfærd. Denne Begivenhed bevæger derfor ikke Ministeriet til at fravige den Retning, det engang er slaaet ind i de endnu stedse fortsatte Underhandlinger, for at skaffe Danmark en hæderlig Fred. Regjeringen haaber, at Rigsforsamlingens Medlemmer uforstyrrede og uhindrede heraf ville fortsætte og tilendebringe deres vigtige Forhandlinger. (Jal Jal Jal fra alle Sider af Salen.) Derpaa forhandledes og afgjordes Begyndelsen af Grundlovs-Udkastets 3die Afsnit, eller §§ 1721, der efter de foretagne Afstemninger ere komne til at lyde saaledes: § 17. Kongen er ansvarsfri; hans Person er hellig og ukrænkelig. Ministrene ere ansvarlige for Regjeringens Førelse?).(108 St. mod 12). § 18. Kongen udnævner og afskediger sine Ministre. Kongens Underskrift under de Lovgivningen og Regjeringen vedkommende Beslutninger giver disse Gyldighed naar den er ledsaget af en Ministers Underskrift. Den Minister, som har underskrevet, er ansvarlig for Beslutningen. (Enstemmig med 123 St.) § 19. Ministrene kunne tiltales for deres Embedsførelse. Folketinget anklager, Rigsretten dømmer. (78 mod 55). § 20. Ministrene i Forening udgjøre Statsraadet, hvori Forsædet føres af den, som af Kongen er udnævnt til Premierminister. (100 mod 26). Alle Lovforslag og vigtigere Regjeringsforanstaltninger forelægges Statsraadet. Dettes Ordning samt Ministeransvarligheden bestemmes ved Lov. (93 mod 28). Hele Paragraphen antaget med 95 mod 32). § 21. Kongen besætter alle Embeder i samme Omfang som hidtil. Forandringer heri kunne skee ved Lov. Jngen kan beskikkes til Embedmand, som ikke har Jndfødsret. (123 mod 3). Kongen kan afskedige de af ham ansatte Embedsmænd. Disses Pension fastsættes i Overeensstemmelse med Pensionsloven. (98 mod 10.) Kongen kan forflytte Embedsmænd uden deres Samtykke, dog saaledes, at de ikke derved tabe i Embedsindtægter, (115 mod 10), og at der gives dem Valget mellem saadan Forflyttelse og Afsked med Pension efter de almindelige Regler. (78 mod 50. Undtagelser for visse Classer af Embedsmænd, foruden den i § 62 63.) fastsatte bestemmes ved Lov. (112 mod 13) (Hele Paragraphen antaget med 103 St mod 10). (Fdl.)Med Hensyn til en bemærkning i Kjøbenhavnsposten, om, at nogle jydske Rigsdagsmænd skulde have den Plan*) De udhævede Ord ere Forandringer i eller Tillæg til Ud fastet. *) De udhævede Ord ere Forandringer i eller Tillæg til Ud fastet. at faae Rigsforsamlingen udsat under Foregivende af, at deres Nærværelse var nødvendig hjemme – troe vi at burde oplyse, at, hvis en saadan Hensigt virkelig skulde næres af nogen jydsk Rigsdagsmand, saa deles den i alt Fald ingenlunde af disses store Flerhed. J et i Mandags Formiddag afholdt Møde af de jydske Deputerede udtalte man sig med megen Bestemthed imod Hjemreise og deraf følgende Ajournering, medens man paa den anden Side vedkjendte sig det meget billige Ønske, at Rigsforsamlingen vilde fremme sine Forhandlinger saaledes, at den snart kunde faae Ende paa sit Hovedarbeide, Grundloven. Da nu, som Beretningen og Rigsdagsmødet i Mandags viser, tillige Regjeringen har udtalt det Ønske, at Forsamlingen uhindret og uforstyrret af Fjendens Forsøg paa at indtrænge i Jylland vil fuldende sit Hverv, og dette Ønske er besvaret med Ja fra alle Sider af Salen - saa vil, med Undtagelse af et Par i det sydlige Jylland ansatte Embedsmænd, hvis Nærværelse i deres Virkekreds er temmelig nødvendig, vist ikke en eneste Jyde tænke paa at forlade sin Plads og sit Kald her, inden Grundloven er endelig vedtagen. Dette vil forhaabentlig med nogen Anstrængelse, men dog uden altfor overilet Hastværk, kunne skee i Løbet af et Par Uger. Om da mulig en Deel af Jyderne maatte reise hjem, uden at oppebie Valglovens Forhandling, bør man vist ikke fortænke dem deri, thi da er deres Nærværelse her mindre fornøden. Vedbliver Forsamlingen at være fuldtallig, vil den sagtens beholde Kræfter nok til at indrette Valgloven paa en hensigtsmæssig Maade og blev den ufuldtallig, saa var Ulykken ikke større, end at den kunde bemyndige Regjeringen til at udgive en provisorisk Valglov for de første Valg. Valglovens Forhandling vil i alt Fald neppe kræve mange Dage over den Tid, da Grundloven kan være færdig. (Forl.)