Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-09-08
Koureren siger: "Fra nu af er der ikke andet for end aaben Opstand, fra nu af kan ikkun materiel Magt. afgjøre Ret og Uret imellem Partierne." National tilraader, at man skal føre Polignac og hans Colleger tilbage i Triumph, thi de nuværende Ministre ere meer end deres Mestre. – Debatterne havde været meget heftige. Blandt Andre havde den gamle ærværdige Royer-Collard, den berømteste og populaireste Taler for Julirevolutionen, talt meget djervt imod Regjeringens frihedstræbende Lovbud. Til denne Hædersmand havde sluttet sig de berømte Deputerede La martine, Berenger, C. Dupin, Passy, Etienne, Jars, Schonen, Dupont, Lafitte, Bignon, Lafajette, Comte, Sade, Odillon-Barrot, o. fl. hvis Navne - siger Temps - vi offentliggjøre for at Nationen kan bevare dem i taknemmelig Erindring. De havde opbud alle deres Kræfter for at bringe Forslaget til at strande, men forgiæves. Hvisaarsag ogsaa Ministrene og Centraerne havde ved Resultatet viist en indtil Un stændighed lidenskabelig Glæde. Saaledes har da Deputeretkamret baaret den Jnstitution til Graven som det skylder sin Tilværelse. – Alle de saakaldte uafhængige Blade anvende nu, saa at sige, deres sidste Aandedræt til at opflamme Nationen derimod og ikke at taale dette skrækkelige Brud paa Friheden, den med saamange Smerter, Taarer og Blodstrømme kjøbte Frihed. Men snart vil man spærre deres Mund, og det vil da vise sig, hvorledes Franskmændene ville finde sig i at bære de Lænker man har smeddet til dem, Spanien. For at sætte Hovedstadens Beleiringsstand i Kraft har Regjeringen sat en Overflod af Krigsfolk i Bevægelse. En Mængde Patrouiller, gjennemkrydse Gaderne, og paa Soltorvet staae Kanoner med tændte Lunter. Reactionen har naturligviis medført en stor Mængde Arresteringer, blandt hvilke flere Avisredacteurer, General Qviroga, Obersten for Borgergarden, &c. Ogsaa den Deputation som Borgerskabet havde sendt ud til Dronningen, bestaaende af 2 Capt. og 3 Lieutenanter, er bleven kastet i Fængsel, tilligemed Hertugen af Abrantes og alle hans 3 Adjutanter. Hele Borgervæbningen (ikke blot Hovedstadens) er befalet at afvæbnes, Krigsretter nedsættes, og Trykkefriheden ogsaa der at indskrænkes. Blandt Madrids Jndvaanere herskede en dump Gjæring, saa Roligheden ikke er at stole paa. J Provindserne vedbliver Opstanden at udbrede sig paa alle Kanter. Alle Klostrene vare afbrændte i Sevilla, Øvrighederne afsatte, og en selvvalgt Regjering udnævnt af Folket, som Soldaterne havde gjort fælleds Sag med. J Cadix havde Borgerne slæbt Gouverneuren ud af sit Hotel, og fordi han havde forbudt dem at spille Folke fangen, hængt en Violin om Halsen paa ham, og saaledes transporteret ham ud af Byen. Den nye Gouverneurs første Ordre havde været at jage alle Munkene ud af Staden. Et hemmeligt Selskab, som kalder sig Tempelherrer, og hvoraf der allene i Catalonien skal findes 18000, ophidser Folket især mod Geistligheden. - Den spanske Regjering har atter forlangt Hielp fra Frankrige, og nu troer man at den faaer den, og hvis saa, da skal den være bestemt til at besætte Barcellona, Saragossa og Vittoria, for med eet Slag at kue disse Opstandens Fyrsteder. (Men disse tre Stæder have over 200,000 Jndv.)