JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Vor Bryllupsstund er nær Hav Jerenbruden kjær. Hurra. P. C. Becker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Jndenlandske Efterretninger. J disse Dage døde her i Kjøbenhavn den første og ældste Admiral, Senfor for alle Chefer i den danske Søe- og Landetat, Oldingen Jørgen Balthasar Winterfeldt, født den 1ste October 1732. Hans Fader var Erik Winterfeldt, Curasseerofficier, og allerede i sin Ungdom blev han ansat i Søe-Etaten, hvor han steg fra Trin til Trin, indtil han 1804 blev virkelig Admiral, og i Aaret 1811 udnævnt til Ridder af Elephanten. Fra 1782 til 86 var han Chef for Søe-Cadet Academiet i Kjøbenhavn. Som Menneskeven har han oprettet sig et uforgjængeligt Minde ved den af ham stiftede Trøstens Bolig: et Huus, hvor 24 uformuende Familier, for den ubetydelige Leie af henved 18 Rbd. rede Sølv aarligen, have to nette Værelser med Kjøkken og Brændeloft. Ogsaa paa Skribentbanen har han af og til, og stedse i humane Hensigter, viist sig, og allerede 1772 skrev han i Bibliothek for nyttige Skrifter imod Overdaadighed. Beskeden i Døden som i Livet vilde han i al Stilhed jordes, og hans Villie blev efterkommet i Morges tidlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Hirschholms Slot er nu aldeles nedrevet og næsten intet Spor af samme mere tilbage. Paa Tomten bygges nu en Kirke, som tegner til at blive ret smuk. Portalen ved Indgangen paa Kronborg Slot, som Thorvaldsen, under sit Besøg der, fandt at være af saa fortræffeligt Arbeide, bliver i denne Tid restaureret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Paa Marienlyst ved Helsingøer er i den senere Tid gjort adskillige nye Anlæg med smukke Alleer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Niverø Kroe ved Hirschholm er ved sidste Auction solgt til den, som hidtil havde samme i Fæste, for 8,400 Rbdlr. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Man vilde uden Tvivl finde det høist utroligt, dersom nogen paastod, at der gives Nomader midt i Danmark, og dog er dette virkeligen Tilfældet. Eierne af den største Vaffelboutik, der i Sommer fandtes i Dyrehaugen, føre et sandt nomadisk Liv. Boutiqven er saaledes indrettet, at den, uagtet den kan skilles ad, har fire nydelige Værelser til Beboelse, og et beqvemt Kjøkken, i to Etager, hvori Eierne opholde sig baade Sommer og Vinter. Den er i sidste Øiemed forsynet med en Kakkelovn. J Sjælland behøve de sex Vogne til at transportere den, men i Holsteen, hvor de egentligen have deres faste Bopæl, kan den rummes paa to, men naturligviis meget større Vogne. Uagtet Boutiquen er indrettet efter hollandsk Smag, og de selv klædte i hollandsk Dragt, saa ere de dog egentligen Holstenere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Den 21de Juli ankom til Altona den anden Danske Sildejæger, Løve, Skipper Erich Hansen Erichsen, med en Ladning nye flamske Sild directe fra Nordsøen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Mariboe, d. 18 Juli. Til Trøst og Lise for den forsagte og nedslaaede Landmand begynde nu Kornpriserne at stige. For en Tønde Hvede bydes nu her i Byen og i Nakskov 5 Rbdlr. Sedler; Merkurs Sønner forlange og tage 9 Mk. for en Tde. Havre. Prisen paa Ribs er i Aar høist lige, nogle Bønderkoner forlange 8 s. for Pundet, nogle Kjøbstæd Madamer 6 s., og Andre paa Landet sælge dem for 3 s. Pundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Odense, d. 24 Juli. J Fredags holdt det borgerlige ridende Korps sin aarlige Fugleskydning i Hunderup Skov. Kongegevinsten, 6 Spiseskeer, tilfaldt Hr. Gjestgiver Larsen ved Hr. C. Theisens Skud, anden Gevinst Hr. Krigsraad Kellinghusen ved eget Skud, tredie Gevinst Hr. Konditor Bang ved Hr. Handelsbetjent Burchardts Skud, fjerde Gevinst Hr. Brændeviinsbrænder P. Nielsen ved eget Skud, femte Gevinst Hr. Fabrikør Kiær ligeledes ved eget Skud, og sjette Gevinst Hr. Brændeviinsbrænder N. Hansen ved Hr. P. Nielsens Skud. - J Søndags Aftes gave de hertil ankomne Kongel. Skuespillere den første Forestilling, som fandt fortjent Bifald, skjøndt Nydelsen tabte noget ved den utaalelige Hede; hvoraf maaskee ogsaa lader sig forklare, at Huset ikke var fuldt. Den berømte Violoncelspiller B. Rom berg er ogsaa indtruffen her til Byen. - Endnu i Løverdags nedlagdes paa een Gang i tre Grave, jævnsides ved hinanden, paa Assistentskirkegaarden. Ligen af 1 Ældre og 2 Børn, som Skarlagens feberen havde bortrykket. – Paa en ganske ubetydelig Bygge i Søndags Aftes og nogle Stænk igaar nær, er det endnu det Samme med Veiret. Luften lover hver Dag Regn; men om endog Blæsten, som Varmen nu næsten har fordrevet, ikke adspreder Skyerne, saa fordeele disse sig af sig selv, og synes overhovedet ikke at indeholde megen Væde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Aalborg, d. 23 Juli. Saavel igaar Eftermiddags, som idag er her faldet en for Jorden god og vederqvægende Regn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Viborg. (Af et Brev dateret 20de Juli.)J dette Øieblik modtog jeg den sørgelige, men de sto værre visse Efterretning, at Hvam Præstegaard afbrændte gandske og aldeles i Gaar Middag paa 1 Time. Jkke det mindste reddedes. Præsten Hr. Kruckovs betydelige Bibliothek brændte gandske; Jlden kom af en Tækkemands Uforsigtighed, der havde sat sig i det gamle nedrevne Tag i Gaarden og tændt sin Pibe, en nedfalden Gnist tændte strax Halmen omkring ham og i en Haandvending alle Husene. - J Anledning heraf læses i Viborger Samler af 23 Juli følgende: "Præstegaarden i Hvam blev, sidste Torsdags Middag, aldeles forvandlet til en Askehob. Besidderen, Hr. Paster Kruckov, mistede, i en uheldig Time, Alt. Meubler og Sølvtøi, Linned og Sengeklæder, (endog de, i Gaarden, til Soling udlagte Sengeklæder kunde ei reddes), Paaklædningsstykker for Mand, Kone, 3 smaae Børn og Tjenestefolk, en udvalgt kostbar Bogsamling, Avls og Gaards-Redskaber, bleve øieblikkelig et Rov for de, ved en stærk Blæst omspredte, rasende Luer. - Den uheldige Hr. Kruckov, os forhen aldeles ubekjendt, har anmodet os om, at tale hans Sag til vore Landsmænd, i og udenfor Viborg. Konstens overtalende Ord, dersom de endog stode i vor Magt, vilde her være aldeles upassende. Uheldets Storhed, Mandens Trang og vore Landsmænds bekjendte Velvillie, især i Nød af den Art, er os Borgen for, at vi ei forgjeves her anmelde Uheldet og anmode om Bistand. - Vilde goddædige Landsmænd tilstille een af os deres Bidrag, det være saa Penge eller Naturalier af forskjellige Slags, til det her anmeldte Tabtes Erstatning, da vil det være os en sand Fornøielse, at befordre det til sin Bestemmelse, ligesom vi og derfor, i sin Tid, skulle aflægge offentligt Regnskab. Vilde Avis-Udgiverne paa andre Steder optage denne Anmeldelse i deres Blade, vilde de derved erhverve sig Krav paa den Brandlidtes oprigtige Taknemmelighed. - Viborg, den 23de Juli 1821. Gundelach, Borgemester. Zahrtmann, Sognepræst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Blandede Efterretninger. Gener. Gourgends Campagne de din hun ent quinze &c., giver vigtige Oplysninger angaaende de mærkværdige Catastropher, der endte Napoleons politiske Bane. Forf. har ikke allene deeltaget i hine, men ogsaa været den afsatte Keisers Ledsager og Fortrolig i hans Fangenskab paa St. Helena, hvor dette Skrift er forfattet. De Krigsrustninger, Napoleon gjorde førend Feldttogets Aabning 1815, fortjene, efter hans Mening, at kaldes overordentlige, og vise, hvad Frankrig, under et militairisk Overhoved, er istand til at yde. Tidens Korthed tillod ikke Napoleon at udføre sin store Plan i Henseende til Frankrigs Forsvar. Den lignede noget den russiske Operationsplan ved Feldttogets Aabning 1812, kun med den Forskjel, at Russerne kunde gjøre Regning paa Mangel af Levnetsmidler og det raa Clima, som Bundsforvandte, medens Napoleon stolede paa de mange Fæstninger, der dække Frankrigs Grændser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Hans store Jdee var at bestemme Paris og Lyon som faste Leire, til Hovedforsamlingsted for hans Tropper, og de Punkter, hvor Kampen skulde føres paa Liv og Død. Som Hærfører fortjener N. Beundring, ved den Maade, hvorpaa han unddrog de Allierede sin Armees Concentrering, ved den Hurtighed, hvormed han angreb sammes fremstødte Corps, skilte den Blücherske Armee fra den Wellingtonske, og angreb hver enkelt, hvorved han foranledigede, at der kom et Forhold imellem hans og Fiendens Stridskræfter. Det ulykkelige russiske Feldttog virkede skadeligen paa de franske Feldtherrers Moralitet. Deres Tillid til Napoleons Lykke var forsvunden, og med samme den blinde Lydighed; de vare blevne, om ikke frygtsomme, dog høist forsigtige, og havde gjensidigen ingen Fortrolighed mere til hverandre. Paafaldende var dette hos Ney, thi de bestemteste Jnstructioner uagtet, forsømte han dog det meest afgjørende Øieblik, ved at nøle for Qvatrebras. Kun paa Napoleons Aand havde Tidens Storme, ikke virket. Det samme Mod, der, ikke kjendende nogen Hindring, havde gjort ham fra Artillerie lieutenant til næsten hele Europas Hersker, lod ham - trods alle muelige Modforestillinger fra hans Generalers Side, der afholdte ham fra Angreb - vinde Slaget ved Ligny, førte ham til Angreb ved Waterloo, men ogsaa til fuldkommen Undergang. Med Rette udraaber Forf.: Ha Napoleon, hvorfor fandt du ikke din Død ved Waterloo, thi fra Natten d. 18 til 19 Juli spillede han en Rolle, der var ham uværdig, og tabte, lig Pompejus efter sit store Nederlag, næsten al Samling. Ved Armeen og i Spidsen for samme, kunde han endnu gjøre meget godt igjen eller dog som en Carl 1 (?) falde med Ære; men hans ulykkelige Stjerne lod ham forlade denne, og kun søge Beskyttelse og Bistand i Paris hos et Senat, han selv havde fornedret til et blot Redskab. Men Senatet var ikke mere et Redskab i hans Haand. Omringet af Fiender, forladt af Venner, troede Napoleon, at hans største Fiende ogsaa vilde være hans høimodigste. Jngen har iøvrigt skadet Napoleons Sag mere end Murat, ved 1814 at gaae over til Østerrigerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
J en Tid af fire Aar have i Fort Williams Præsidentskab 2366 Qvinder fulgt den der herskende rædsomme Skik, at lade sig brænde efter deres Mænds Død. Den engelske Regjering har hidtil anvendt Alt for at standse dette Uvæsen. Calcutta og Madras, hvor denne Opbrændelse er forbuden, fører man de til Døden bestemte Slagtoffere ud over disse Stæders Grændser, og offterdem der. Saa stærk er Overtroens Magt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Det Mindemærke, som skal oprettes for Digteren Goethe i hans Fødeby Frankfurt a. M., ønsker man endnu at see færdigt i hans Levetid. Man har foreslaaet dertil et Tempel af Qvadersteen, hvis indere Vægge beklædes med gule Marmorstykker, nedentil en Bænk, oventil et Gesims og en Fries, begge omgiven af hvidt Marmor, Kupplen udmalet, Gulvet udlagt med kolørt Marmor, Dørene af Malm. Paa den ydre Side skal, edetfor al anden Udziring, blot løbe en Krands af Egeløv, paa den ene Side af Dørfløiene en brændende Lampe, paa den anden en Oliegreen i ophøjet Arbeide, og over Indgangen skal der anbringes med Metalbogstaver den Jndskrift: "Til Goethes Minde." J det Jndere af denne Hal skal Digterens Billed opstilles paa et ophøjet, fra den øvrige Deel af Templet ved nogle Trappetrin skilt Gulv, paa en simpel Undersats, paa hvilket sidste Figurerne Harpespilleren og Mignon", i halv ophøjet Arbeide, paa Væggene omkring med Metalbogstaver, Navnene af Forfatterens Hovedværker, "Werther, Faust, Jphigenia" optegnes, men i den rundt løbende Fries, i halv ophøjet Arbeide, anbringes Forestillinger af Digterens Værker, især (med Hensyn til Fædrenelandet og den daadrige Tid, hvori Digteren levede) af Hermann u. Dorthea, endeligen skal der males paa Kupplen, paa himmelblaa Grund, fire svævende Genier, nemlig Naturens Genius, holdende en Krands af Markblomster, især Kornblomster, Kierlighedens Genius, en Krands af Roser, Poesiens Genius, en Laurbærkrone af gule Stierneblomster, over Digterens Hoved. Staden Frankfurts Senat har skjænket en Plads til dette Mindemærke. Thorvaldsen er foreslaaet til at udføre den indere Fries, og Cornelius eller Overbeck til at male Kupplen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
J Götting, gel. Anzeigen af 3 April d. A. recenseres Prof. C. Hansteens Untersuchungen uber den Magnetismus &c., T. I. Bekiendte, siger Rec., ere Halley's, Tob. Meyers, Eulers o. a. Bestræbelser for at bestemme Beliggenheden af de magnetiske Jordspole eller Axeler, ved hvis Jndvirkning paa en Magnetnaals Pole, paa dette eller hiint Sted af Jordoverfladen, man troer at kunne underkaste Forskjelligheden af de der stedfindende Afvigelser en Beregning. Om Resultaterne af disse Lærdes Arbeider, Forfatteren selv iberegnet, meddeler Professor Hansteens paa Jagttagelser og theoretiske Undersøgelser rige Værk den udførligste Oplysning, og baner Veien til videre Granskning af de mangfoldige Anomalier, der hidtil i Henseende til Forandringerne i Magnetnaalens Stilling, endnu ere begravede i saa tykt et Mørke, og hvilke, saaledes som Forf. haaber, maaskee ligesaa godt ville kunne underkastes Calcul, som Himmellegemenernes Bevægelser, naar mægtige Nationers Regjeringer ville forene sig om at lade anstille, og Mathematikerne til at bearbeide endnu flere nøje Jagttagelser. Rec. tilføjer, at der endnu mangler i Særdeleshed en stor Mængde af Magnetens rigtigen iagttagne Declinationer, til at forskaffe alle disse Jagttagelser den ønskede Grad af Nøiagtighed, og at man ogsaa i Henseende til Lovene for den magnetiske Tiltrækning maa være mere i det Rene, førend man tør ansee sig for berettiget til hine Forventninger. Om det nu endog havde sin Rigtighed, at der i vort Jord legeme, foruden visse maanetiske Hovedaxeler, ogsaa skulde findes locale Polariteter eller Axe, i Forhold til de i de udbredte Bjerge meer eller mindre adspredte enkelte med Magnetismus begavede Masser, saa seer man dog let, hvor meget dette vilde vanskeliggjøre den hele Undersøgelse, og forsinke Haabet om, at kunne underkaste alle disse partielle Jndvirkninger Calcul. Jmidlertid maa dog enhver Bestræbelse for at komme dette Maal nærmere, med Taknemmelighed paaskjønnes, især naar Gjenstanden udføres med saa megen Jndsigt i Mathematiken som i det recenserede Værk. Rec. slutter sin Bedømmelse med den Forsikkring, at Værket indeholder de vigtigste Materialier, der kunne tjene Grandskeren til at fortsætte sine Undersøgelser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Den spanske Hesteavl var endnu for 100 Aar siden den berømteste, og en østerlandsk Race fra Califen Abdorrhaman I. Tid i Cordovas Stutterie, havde vedligeholdt sig indtil 1700. Men siden Midten af det 18de Aarhundrede bleve Klagerne over de spanske Hestes Udartelse almindelige, og 1787 fandt Staldmesteren Volney i Spanien ikke en eneste Hest, der lønnede Udsendelsesomkostningerne. Grundene til denne Udartelse maa søges i den Forordning, efter hvilken Rytterobersterne kunde udsøge sig de bedste Hengstføl til en fastsat Priis, i de bedste Hoppers Anvendelse til Muuldyravl, i Bestyrelsesautoriteternes Uvidenhed, hvilke, i den Hensigt at forbedre Hesteavlen, udryddede de sidste Rester af ædle Stammer, nemlig Hopperne i Cordova og Aranjuez, ved Sammenblanding med Neapolitanske, Normanniske, og endog danske Heste, maaskee med Undtagelse af Grev Altamiras Hopper i Borena. Ja, efter Aaret 1818 berettede Ministeren, at den spanske Hesteavl maatte forbedres ved nederlandske og danske Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Kjøbenhavns Børs, d. 27 Juli. Cours. Hamb. 2 M. 263, a vista 266. Spec. 264. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 14 s. Obligat. (med Renter fra 11te Juni 1821) 70.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
Nationalbank-Obligationer (af Laanet den 4de Febr. f. A.) 91 1/2 a 92 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 121 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbanksedler 15. Svenske Sedler 68 s. Disconto 6 pC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-28
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 10000000 For Attende Aargang. No. 61. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 31 Julii 1821.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Proprietair Brombærs Bemærkninger over
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Lad os nu see Kjøbenhavn i Modsætning heraf. Jeg har et indknebet Logis ved Gammelstrand, hvor der er neppe Plads til at svinge en Kat, og jeg indaander Dunsterne af en uendelig Forraadnelse. Den Lugt, som, især naar det er varmt i Luften, opstiger fra Stranden, blander sig med den utaaleligste Stank af halvfordærvede, adskillige Dage gamle Fisk, der stundom falholdes her. For at gjøre den endnu mere mephitisk, har jeg et Slagterhuus og en Række af Slagterboder i Nærheden af mig. Putter jeg Hovedet ud af Vinduet for at drage lidt frisk Luft, saa kommer ikke allene hiin pestilenziske Lugt mig saa voldsomt i Møde, at min Næse maa capitulere, men selv mine Øren pines af Fiskerkjerlingernes skjærend og Hjertet sønderslidende Skjænderier og gemen Skjældsord, der komme ud af dem, som de flygtige Dele af Brændevinet. Jeg gaaer i Sen efter Midnat, udmattet og træt af Dagens Ubehageligheder; jeg forstyrres hvert Øjeblik i min Søvn af skraalende Vægtere, der plage Folk med en Sang, de ikke gide høre, og med en Anmeldelse af Klokkeslættet, som de ikke ville vide; af Klub= og Ølhuusgjæsters uophørlige Ringen og Banken paa Porte og Døre; af rumlende Kareter med Personer, der gjøre Nat til Dag, og Dag til Nat. Og naar jeg vel troer at kunne finde lidt Hvile, omtrent Kl. 5, saa skræmmes jeg op af Bønder, der lige under mit Vindue raabe: grønne Ærter. – Tørv, Tørv, og af Matroser, der skraale her er Reier. Vil jeg drikke Vand, saa maa jeg nyde det, der igjennem en raaden Post kommer gjennem en halv raaden Træ rende fra en Sø, hvori stundom døde Kroppe af Mennesker og Dyr gaae over i Forraadnelse, og hvilket ofte er saa fuldt af Jnfusionsdyr, at man maa sle det, for ikke at sluge alle disse levende Væsener i sig. Dette er den liflige Drik, som Kjøbenhavnerne ansee for det reeneste Vand i hele Verden. Hvad den berusende Drik angaaer, der sælges for Viin, saa er den ofte en elendig Sammenpaskning af ugjæret Unqviin og en Tiendedeel drikke lig Viin. Hvor meget Blysukker der er deri, taler jeg ikke et Ord om. Det Rugbrød, jeg spiser i Kjøbenhavn, og som jeg ellers holder meget af, er ofte blandet med Klid og Kartofler, ikke æltet med Hænderne, men med urene Fødder, hvis Sveed trænger ind i Deien, og hvorom Tanken allene, ved hver Bid jeg putter i Munden, vækker Modbydelighed hos mig. Hvedebrødet er ikke allene ofte meget muggent, men tillige kun halv bagt, og Smørret i det man kalder Kryder brød, saa gammelt og harsk, at jeg endnu en Time efterat have nydt det, føler Obstruction. Kjødet er som oftest af gamle Køer, der sælges af Brændeviismænd, efter ti Aars Malkning, til Slagtere, som lade sig betale Kokjød som Oxekjød, Kalkuner, Høns o. s. v., slagtes ikke af Prangerne der bringe dem til Torv, men qvæles og bankes ihiel, paa det de ved Ophovnelse skulle see fede og hvide ud. Faarene slagtes saa unge, at der er hverken Saft eller Kraft i deres Kjød, og at man ligesaa godt kan spise en Fricasse af et Par Randers Handsker eller en italiensk Straahat, som af et Lam.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Da Alting her kjøbes og bedømmes efter Skinnet, saa opblæse adskillige Slagtere ikke allene ofte Kjødet, men Kokkene og Kokkepiger koge end- og Æddikeagurker i Messingkar, for at give dem en ret smuk grøn Kolør, paa Sundhedens, ja Livets Bekostning. Kjøbenhavnernes Asparges drives i Mistbænke, og have, uagtet de betales i dyre Domme, hverken Smag eller Saft, og de Fornemme iblandt dem, som ville have deres Kjøkken, planter saa tidligen som mueligt, maa tage dem fra Drivhusene, hvor Blomkaal og Spinat afpines Naturen næsten ligesom Annanas og Viindruer under vor nordlige Himmel. Hvad Flesket angaaer, da kommer det af et kjødædende Dyr, der fedes med gammelt Hestekjød, Mask og Kartofler, ikke med Kjærne, og Ænderne lader man nære sig af alskens Uhumskhed, af Snegler, giftige Orme og andre skadelige Ting, som de opsnage i Kjære og Rendestene. Om Fiskene behøver jeg kun at sige, at de i denne varme Aarstid bringes ti til tolv Mile fra paa Vogne, og at de ofte have været et Par Dage døde, før end de komme paa de Formuendes Bord; de mindre Formuende faae dem sjeldent, førend Fiskerkjerlingerne have tilkjøbt sig dem, oppyntet og opmalet dem med Blod bag Gjællerne, for at give dem et frisk Udseende. Vore Næser overbevises paa det evidenteste herom, naar man gaaer forbi Gammelstrand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-31
Det kan ikke nægtes, at adskillige Hauger i Egnen af Kjøbenhavn levere god Frugt; men Gartnerne trænge tildeels saa meget til Penge og Kjøbenhavnerne til Frugten, at den sjeldent faaer Lov til at sidde paa Træerne indtil den er ganske moden; ei at tale om, at Prisen er saa overdreven, at ingen uden de Rige kan kjøbe den, som er lidt moden, og Mængden af Mennesker maa tage tilTakke med den umodne, udsælges den ogsaa af saa smudsige Hænder, at jeg ikke kan see derpaa uden Væmmelse. J Gaar faae jeg en skidenfærdig Frugtkjerling i Adelgaden pudse sin støvede Frugt med sin egen Spyt, og hvor veed, om ikke en fornem Dame i Bredgaden har puttet i sin Rosenmund de samme Kirsebær, som ere blevne rullede og vædede i de skidne og maaskee med Saar bedækkede Læber af en Sælgekjerling i Adelgaden, Jeg behøver ikke at dvæle ved den hvide, smudsige Grød, som de kalde Jordbær, sølede og masede ved sittede Laller igjennem tyve Kurve, bedækkede med Snavs, som præsenteres Folk med den usleste Melk, jevnet med det usleste Meel under den daarlige Skikkelse af Fløde; men Melken selv bør ikke forbigaaes anmærket, da den, som Productet af visne Kaalblade og suur Bærme, er spædet med varmt Vand. Jkke et Ordom den Malkepige, hvis Fingre ere besatte med visse Blegne, og som aldrig bryder sig om, at Spanden, hvori Melken kommes, og Tinmaalet, hvormed den maales, i hele Maaneder ikke har været reengjort. Jeg slutter denne Fortegnelse over Kjøbenhavns Lækkerheder med Bordøllet, som man hverken kan beskylde for Humle eller Malt, men som, dovent og vammelt, mere er skikket til at frembringe Brækning end slukke Tørsten og befordre Fordøielsen; den harske, talgagtige Masse, der kaldes Smør, og som er gjort af Lysetalg og Svinesidt, og deres friske Æg, der bringes hertil fra Jylland.