Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-04-02
Hvorledes skal Regjeringen forholde sig i et Land, hvor den uforholdsmæssige Mængde Papirpenge er siunken langt under sin bestemte Værdie. (Sluttet. Saavidt vor Forfatter. De trende Grunde, som han anfører for den langsomme Fremgangsmaade og imod den hurtige, ere, efter vor Overbeviisning, intetsigende og bestaae kun i komme Ord. Naar Forfatteren først paastaaer, at der ved Ophævelsen af den tvungne Cours eller ved Papirets Nedsættelse efter dets virkelige Værdi frembringes megen Forvirring i de tidligere Contracter og Forpligtelser, som heller ikke kan afvendes ved nogen Biforholdsregel, saa er dette grundfalskt, og naar Forf. kun vilde have opholdt sig noget herved, saa maatte han have overbeviist sig derom, ja overbeviist sig om, at Ophævelsen af den tvungne Cours er den eneste endnu tiloversblevne Maade paa hvilken de tidligere indgangne Contracter og Forpligtelser kunne retfærdigen afgjøres, da man derimod ved at følge den anden Methode, ved Papiirpengenes vaklende Værdi, vil bestandiggjøre de allerede tilværende Uretfærdigheder og frembringe nye. Antage vi, at en Tilgodehaver har forstrakt sin Skyldner 40000 Rdlr. i Papiirpenge, paa en Tid, da Coursen stod 400 d. r. de 4000 Rdlr. havde en Værdi af 1000 Rdlr. Sp.; og Coursen, i den Mellemtid fra Udlaaningen til Betalingen skal skee er steget til 800, saa tilbagebetaler Skyldneren efter den af Forfatteren anbefalede Maade, eller ved at beholde den tvungne Cours, ifølge den Urimelighed, at Nominalværdien skal være det Afgjørende, sin Tilgodehaver 4000 Rdlr. i Bancosedler, hvorved denne kun faaer en Værdi af 600 Rdlr. Species tilbage og følgeligen er bleven bedraget paa Halvdelen. Antage vi det modsatte Tilfælde, at Coursen i Mellemtiden har forbedret sig ligesaa meget, som den i det foregaaende Ex. var bleven slettere, saa følger, at Skyldneren, som, da Coursen var 400, har faaet tillaans 4000 Rdlr., der vare 1000 Rdlr. Sp. værd, og ved en Cours til 200 ogsaa skal tilbagebetale 4000 Rdlr. i Papiirpenge, hvilke have erholdet en Værdi af 2000 Rdlr. Sp., for den erholdte Værdi af 1000 Rdlr. Sp. maa tilbagebetale 2000 Rdlr. Sp. Efter vor Fremgangsmaade derimod faaer Tilgodehaveren efter Tidens Cours d. er de usle og vaklende Papiirpenge hvergang beregnede efter fast Valuta, netop det tilbage, som han har udlaant og der vederfares saavel Tilgodehaveren som Skyldneren hvad Ret er. Men kun ved denne Methode er det muligt at opnaae dette; den tidligere Cours er bekjendt, og derefter kan der udkastes en Scala til Brug ved den anførte Methode; hvilket ogsaa er skeet i Jllyrien af Marschall Marmont. Og vor Forf. kan nu paastaae, at der, ifølge denne vor Methode, opstaaer Uretfærdigheder med Hensyn til de tidligere indgangne Contracter, da det dog er den eneste Maade at handle retfærdigen paa, At vide halvt er ofte skadeligere end slet intet at videdet var at ønske, at kun Sagkyndige talte om en Gjenstand, som angaaer saa mange Millioners Skjebne. - Forfatterens anden Grund er, at man ved at følge den forskjellige Cours, eller ved at formindske Papirets oprindelige Værdi, ved efter Coursen at substituere et nyt, svækkes Jndustrien; men denne Grund er ligesaa utilstrækkelig. Rigtig nok siger Forf., at naar der af 60 Millioner Rdlr., som ere i Omløb, bringes 50 ud af Circulation, saa have de tilbageblevne 10 Millioner ligesaa stor Værdi, som de 60 tilforn havde, men da Priserne ikke falde i ligesaa kort Tid ligesaa meget, saa maader opstaae en følelig Mangel paa Penge. Der forudsættes her, at man har bragt nye Papiirpenge i Circulation isteden for de gamle, hvilke bleve udvexlede efter Coursen imod disse; thi paa klingende Mynt tænkes der vel ikke, da Staten ei kan tilveiebringe den i saa stor en Mængde. Denne Substitution kan under visse Omstændigheder og Betingelser, være raadelig og nødvendig og udelukkes ikke ved vor Methode, men denne er ikke aldeles nødvendig og naar det da er Eder saa meget om de store Tal at gjøre, saa slig kun bestandigen, naar Coursen er 875, koster dette 7 Ducater, da Enhver veed, at det, naar den tvungne Cours ophæves, kun gielder I. J ønske at see klingende Mynt igjen at komme i Circulation! Saa længe J beholde den tvungne Cours er dette umueligt, men J ville see de Fangne at komme op fra Kistebunden og de underjordiske Gjemmer, naar J ophæve den tvungne Cours. Naar Varepriserne, efter Forf. i det af ham anførte Tilfælde ikke strax skulde falde i det Forhold, som Papirets Reduction fandt Sted: saa maa dette dog skee med Tiden, og det i en uendeligen meget kortere Tid, end han troer.