Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-10-07
J et af de sidste No. af Ribe Avis har Hr. Pastor Hass i Meolden skrevet nogle Linier til Forsvar for de Sognefogder, som have indgivet Petitionen til Stænderforsamlingen og Fritagelse for faste Skoler. Uden nærmere at indlade mig paa de enkelte Puncter af dette Forsvar vil jeg Undertegnede (som ikke er Forfatter af det tidligere i dette Blad indrykkede Stykke, som har givet Pastor Hass Anledning til sit Forsvar) i denne Anledning blot gjøre Pastor Hass tvende Spørgsmaal i al Venskabelighed, som jeg ligeledes i al Venskabelighed ønsker besvarede. 1). Vilde det være Pastor Hass behageligt, hvis Jndbyggerne i Meolden Sogn indkom med en Ansøgning om at blive frie for deres fast ansatte Præst, og for Fremtiden at faae Tilladelse til selv at leie sig en Præst, accordere med ham om hans Løn og give ham Afskeed, naar dem syntes, Mon han ikke alvorlig vilde tage til Gjenmæle mod en saadan Ansøgning: Men her finder det nu Sted i flere Sogne, at Skolelærere ere antagne paa de Vilkaar, at de, naar det nye Skoleregulativ træder i Kraft, skulle erholde de Jndtægter, som i dette ere bestemte. Naar nu en saadan Mand i flere Aar kummerlig har ernæret sig og sine, og kun holdt sit Mod opreist ved Udsigten til en bedre Fremtid, og han da erfarer, at een eller flere Mænd have i alle de øvriges Navn indgivet en Ansøgning, som, hvis den blev bønhørt, vilde berøve ham alt Haab om en mere sorgfri Stilling i Fremtiden; kan man da fortænke ham i, hvis han høiligen misbilliger og alvorlig dadler en saadan Fremfærd? 2). Mon det ikke er en Feiltagelse, der har faaet Pastor Hass til at skrive de Ord i sit Forsvar: "Faste Skoler v. Tvangsskoler", Pastor Hasser nemlig Præst i et Sogn, hvor den danske Skoleforordning er gieldende, og paa de Skoler, som ere indrettede efter denne, har han formodentlig tænkt da han nævnede "Tvangsskoler", men han har vist ikke lagt Mærke til, at her i det Thorninglehnske, hvor den slesvig-holsteenske Skoleforordning gielder, forholder det sig ganske anderledes. Her er det vist aldrig skeet, at Forældre ere blevne tvungne til at lade deres Børn besøge Skolen, med mindre til Tvang skal regnes Paamindelser, Advarsler og den Nødvendighed at forskaffe deres Børn den Kundskab, som udfordres for at de kunne, blive Confirmerede. Dersom Pastor Hass, ogsaa efter at være bleven gjort opmærksom herpaa vil kalde vore faste Skoler, Tvangskoler, maa han ogsaa give de øvrige samme Navn, thi Tvangen er begge Stedet den selv samme. Den eneste Frihed, som finder Sted, ved de saakaldte Biskoler er, at Skolemteressenterne have noget større Jndflydelse paa Valget af Skolelærer; men foruden at denne er meget indskrænket, hvor Provst og Præst ville gjøre deres Ret gieldende, er det i almindelighed nogle faae af de rigeste og meest anseete Mænd, hvis Stemme gjør Udslaget. Dersom iøvrigt Pastor Hassekjendte adskillige af de Subjecter, der sættes til at undervise Børn (At der ogsaa blandt de leiede Skolelærere ere duelige og værdige Mænd vil jeg hermed ingenlunde nægte) især i saadanne Byer, hvor Fleertallet af de Formuende ingen skolebesøgende Børn have, vilde han næppe anbefale Tilbagegangen til saadanne Skoler, hvor faste ere oprettede. Jeg miskjender ingenlunde Forældrenes naturlige Frihed til selv at sørge for deres Børns Underviisning, og troer at Regjeringen bør saa lidet muligt blande sig heri, men jeg er ogsaa overbeviist om, at den ikke alene har Ret, men ogsaa Forpligtelse til at sørge for, at endogsaa de Uformuende kunne skaffe deres Børn en god Underviisning og jeg troer ikke, at dette kan skee paa nogen anden Maade end ved Oprettelse af faste Skoler.