Viborger Samler, 1837-06-27
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Kong Wilhelm IV er i Windsor ved Døden afgaaet den 20de Juni om Morgenen Kl. 2,12 Min. Ved dette Dødsfald vare tilstede flere Medlemmer af den kongelige Familie og Erkebiskoppen af Canterbury, hvilken Sidste strax efter Kongens Død forlod Slottet og begav sig til Paladset Kensington, for at overbringe den nærværende Dronning og hendes Moder, Hertuginden af Kent, denne Efterretning, der til samme Tid meddeeltes Medlemmerne af Ministeriet ved Expresser. Den nye Dronning udstedte strax en Opfordring til Premierministeren Lord Melbourne, at forføie sig til hende Kl. 9, og Geheimeraadet blev sammenkaldt Kl. 11. J dette indfandt sig foruden Ministrene og en Deel andre Geheimeraader ogsaa Hertugen af Wellington og Erkebiskoppen af Canterbury. Den udmærkede Maade, hvorpaa den unge Dronning traad op ved denne første Act i hendes offentlige Liv, satte alle Tilstædeværende, selv Hertugen af Wellington i Forundring. Efterat hun havde tilbagegivet Ministrene de af dem indleverede Statssegl og derved bekræftet dem i deres Embeder, afgav hun følgende Erklæring til Medlemmerne af Geheimeraadet: "Det tunge og sørgelige Tab, som Nationen har lidt ved Hs. Majestæt, min elskte Oncles Død, paalægger mig den Pligt at overtage dette Lands Regjering. Denne vigtige Ansvarlig hed overdrages mig saa pludseligt og i en saa tidlig Periode af mit Liv, at jeg vilde føle mig fuldkommen nedtrykt af Byrden, naar jeg ei opretholdtes ved det Haab, at det guddommelige Forsyn, der har kaldt mig til dette Værk, vil forlene mig Kraft til at fuldbringe det, og at jeg i mine Hensigters Reenhed og i min Jver for Statens Vel vil finde den Understøttelse og de Resourcer, der pleie at følges med en modnere Alder og en længere Erfaring. Jeg sætter min faste Tillid til Parlamentets Viisdom og til mit Folk Loyalitet og Hengivenhed. Jeg anseer det for et stort Fortrin, at jeg følger efter en Souverain, hvis uafladelige Agtelse for sit Folks Rettigheder og Friheder og hvis Ønske at befordre Forbedringer af Landets Love og Jnstitutioner, have gjort hans Navn til Gjenstand for Alles Kjærlighed og Ærefrygt. Opdragen i England af en saa kjærlig Moders ømme og oplyste Omhyggelighed, har jeg fra min Barndom af lært at elske og agte mit Fædrelands Forfatning. Det skal være min uafladelige Bestræbelse at opretholde den reformeerte Religion, som Lovene anerkjender, men tillige at sikkre Alle den fulde Nydelse af religiøs Frihed, jeg skal standhaftigen beskytte alle Classer af mine Undersaatter i deres Rettigheder og, saavidt det staaer i mine Kræfter, befordre deres Lykke og Velstand." Herpaa udstædte de tilstedeværende Medlemmer af Geheimeraadet Befaling til at proclamere Prindsesse Alexandrine Victoria som Dronning for de forenede Kongeriger Storbritannien og Jrland (med Forbehold af den afdøde Konges mulige Efterkommers Rettigheder, og aflagde hende derpaa Hyldingseden, hvorpaa Dronningen paa sin Side aflagde den brugelige Eed at opretholde den protestantiske Religion; Eden forelæstes af Erkebiskoppen af Canterbury. Saavel i Over, som Underhuset begyndte samme Dag Aflæggelsen af Hyldingseeden - Hvad Storbritannien selv angaaer, da vil dette Dødsfald neppe medføre nogen væsentlig Forandring. Dronningen har allerede erklæret at ville beholde det nærværende Ministerium; den Maade, hvorpaa hun er opdragen, taler for, at hun vil være den hidtil fulgte liberale Politik hengiven og hendes første offentlige Erklæring (som vi ovenfor anførte) bekræfter denne Anskuelse. Den første betydelige Tildragelse vil formodentligen blive et almindeligt Parlamentsvalg, hvilket imidlertid dog neppe umiddelbart vil indtræde, da Ministrene snarere, ligesom det skeete ved Georg IV Død, først ville prorogere og derpaa opløse Parlamentet. – En anden vigtig Virkning har derimod dette Dødsfald for Hannover. Dette Rige, der har en anden Thronfølgelov end England, vil nu, adskilt fra dette, faae en egen Konge i Hertugen af Cumberland.