Københavns Adresseavis, 1777-08-26
Da Kongen har bragt i Erfaring, at en Landmand i Schlesien besidder et Middel imod galne Hundes Bid, som fra en adelig Familie er kommet til ham, og efter troværdige Personers Sigende aldrig har slaaet feil, naar den, der var bidt, strax efter den ham foreskrevne Orden, har betient sig deraf, saa har H. M. ikke taget i Betænkning, herom at indhente den nøyeste Underretning; Og til den Ende anbefalet Ober=Collegio=Medico, til bemeldte Sted at sende en Konsterfaren, og at underrette ham, paa hvad Maade han skulle anstille Undersøgelsen, for først at erfare, om det havde sin Rigtighed med Sagen. Efterat alt, hvad derom var sagt, ved afhørte Vidners Udsigende, var bekræftet, og Kongen havde aflagt Eieren, af dette Middel med en anseelig Summa; har denne ikke allene foreviistiden af Ober=Collegio Medico hensendte kongel. Pensionair=Chirurgo de Dele, hvoraf dette Arcanum bestaaer, men er og gaaet ud med ham paa Marken, og har med ham indsamlet det Slags Maji=Orme, som ere det fornemste Stykke deraf, og tillige lært ham Maaden, hvorledes de skal behandles, og hvorledes dette Lægemiddels hele Til beredning maa indrettes Ober=Collegium Medicum opfylder altsaa H. M. Hensigt, naar det trolig overleverer Publicum bemeldte Mid deel, og meddeler det Compositionen saaledes, som det har erholdet samme af Eieren. Og paa det intet deraf skal gaae forloren, har det agtet det for nyttigt, lidet eller intet at forandre i hans Beskrivelse, eller at indrette den ziirligere, men har heller villet beholde Eierens egne Ord, saa ofte som kun Tydeligheden intet skulle lide. Men paa det man kan vide, hvad der egentlig under det Navn Maji=Orme forstaaes, og at man ikke skal blande dem med den almindelige Oldenborre (Maykafer Scarabæus, melolontha Lit N.), hvilken af mange Læger er anpriist, som et sikkert Hielpemiddel imod galne Hundes Bid; saa vil det være fornødent, at meddele en egen, og endskiønt kort, dog saavidt mueligt nøye bestemmende Beskrivelse, over denne saa kaldede Maji=Orm. Maji=Ormen er et Jnsect, som af Linne sættes under Coleopterorum Klasse, og kaldes Meloe. Der gives 2 Arter af Maji=Orme 1) Det ene Slags er den saa kaldede Meloe Proccarabæus Linnei (Systemma Nat. T. L. p. 49. Faun. Suec. p. 286.), ogsaa Anticantharus kaldet, og hvoraf man finder den beste Afbilding i Schafers Elem. Encomol. T. LæKall. Den er vel en Finger tyk, og undertiden 1 1/2 Tomme lang; Hunnen er større end Hannen. Den har ingen Vinger, men vel ganske smaa Vingedekker, hvilke bedække ikkun Halvdelen af Legemet, ere bløde, nesten som Corduan, sorte, puncterede, og uden Glands, derfor kan den ikke heller flyve, men kun langsom gaae. Dens hele Legeme er overhovedet blødt og sort, omgivet med brogede Ringe, blandede af blaa, grøn og guul. Hovedet, Fødderne og Bugen see meere røde end violette ud. Følehornene bestaae af 12 Leed, hvoraf de mellemste ere tykkere, end de ved Enderne. Paa de forreste og mellemste Fødder har den fem, men paa de bageste ikkun fire Leed. Dyppes Maji Ormen i Olie, saa døer den strax. Den har endnu den besynderlige Egenskab, at den, naar man berører den, giver en tyk, feed, gunlagtig Saft, der er olied, og farver Fingrene, fra sig af alle Ledene, denne Saft, saavelsom Jnfectet selv, giver en behagelig Lugt fra sig, naar det gnies. 2) Det andet Slags er den egentlige saa kaldede Maji=Orm, Meloe maals Linn. 1 c. (Frisch Beschr. von Jnsecten Th. V. Tab. V. Fig. 4.). Dette Slags er mindre, og har røde Ringe paa Underlivet, hvorved den adskiller sig fra den forrige, med hvilken den har Slimens Adskillelse tilfælleds, naar den berøres. Disse Maji Orme udgjøre Hoved=Ingredientsen i det Arcanum, som her bekjendtgiøres. De opholde sig mestendeels paa Fælleder, Enge eller paa Høye i Solen, og maa i Majimaaned indsamles i tørt og varmt Veir. Da de ved den ringeste Berørelse give den ovenmeldte Stiim fra sig, som skal være den beste til Lægemiddelet fornønne Ingredients, saa maaman, paa det at dette ikke skal skee, slet ikke røre dem med Fingrene, men de maa tages op med et Par Træpinde, som med en Tang, dog uden at trykke dem, og lægges i en Potte eller Gias. Saasnart de ere bragte hiem, maa Hovedet, dog uden at røre ved dem, over et Glas med reen Honning levende afskiæres med en Sax, og kastes bort, men Legemet lægges i Honningen. Derpaa tilbindes Glasset, og sættes paa et frisk tempereret Sted. Skulle Honningen maaskee efter nogen Tid meget indtørres, øses noget frisk paa, og de sættes igien paa et frisk tempereret Sted, hvor de kan gjemmes i to til tre Aar, og i fornøden Fald, efter følgende Recept med Nytte anvendes. Naar man skierer Ormenes Hoved af, maa man vel tage sig i Agt, at den flydende Materie, som derved viser sig ikke spildes, men kommer tilligemed Kroppen i Honningen, da samme hører til det virkende. Naar Orme skal indlægges, maa til en Berliner Qvart Honning tages 200 Stykker af de sorte, eller 175 Stykker af de guldfarvede.