Norske Intelligenssedler, 1783-04-09
Nordske Jntelligen No 15. Onsdagen den 9. April 1783. Forordning, anlangende Overdaadigheds Jndskrænkning for BondeStanden i Danmark og Norge. Christiansborg Slot den 12te Martii 1783. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Ditmersken og Oldenborg; Giøre alle vitterligt: At, da Vi ere komne i Erfaring om, hvorledes Overdaadighed i Bondestanden paa nogen Tiid haver tiltaget, saavel i Vort Rige Danmark som Norge, deels i Mad og Drikke, deels i Klædedragt, saa at Bønderne ikke lade sig nøje med de Ting, som Landet frembringer, men skal paa sine Stæder være yppige med Viin og Caffe og Klæder af fremmede Tøier at bruge, hvorved denne Stand forarmes og Pengene til Fremmede udgaaer af Landet; Og Vi, til at forekomme Overdaadighed overalt i Vore Riger og Lande, have ladet udgaae Vores allernaadigste Forordning af 20de Januarii sidstleden, saa have Vi og til at forebygge slig skadelig Ødselhed i Bondestanden hermed allernaadigst villet byde og befale: 1. Til Bonde Bryllupper, hvorunder tillige skal forstaaes Fæste Møllere og Kroemænd, maae ey være meere end 32 Personer af begge Kiøn, unge og gamle, Brud og Brudgom, deres Forældre, Slægt og Venner med indbegrebne; Der maae ey gives meere i det høyeste end 4re Retter Mad, og maae aldeles ey hverken Viin eller Caffe der forbruges; Skulle nogen sig herimod forsee, da skal Brudeparret betale i Mulct 2 Mark for hver Person der meere er til Brylluppet end de fornævnte 32 Personer, og skal Sognefogderne i Danmark og Lehnsmændene i Norge hermed have Jndseende, og strax melde det for Herreds- og Birkefogeden eller Sorenskriveren, som, efter at Sagen Gieste Rets viis er undersøgt og rigtig befunden, dømmer Brudeparret i den fornævnte Mulct, den halve Deel af Mulcten til Sognets Fattige og den anden halve Deel til Sognefogeden og Lehnsmændene, eller hvem anden der er Angiver, naar disse ey ere det, hvilken Dom sendes Amtmanden til Approbation, og naar den er erholdet, kan samme uden videre Appel exequeres. Dersom til noget Bondebryllup enten skulle gives meere end 4 Retter Mad, eller bruges Viin og Caffe, da skal Brudeparret derfor betale i Mulct 8 Skilling for hver Person som er til Bryllupet, hvormed Sognefogeden og Lehnsmændene have Jndseende, saaledes som foran er sagt, og deeles denne Mulct da paa samme Maade. Ligeledes skal og al Viin og Caffe være forbuden ved Barseler, Børnedaab, Kirke-Gang og Liigfærd, og maae i saa Tilfælde ingen Mad gives uden til Udenbyes-Folk, alt under Straf af 1 Rdlr. for hver Gang herimod handles, med hvilke Bøder det forholdes som tilforn sagt er, ligesom der i øvrigt ingen Sammenkomster ved slige Leyligheder maae være, saa ville Vi og, at al Caffe-Drikken blandt Almuen paa Landet skal være forbuden. 2. Jngen Bonde-Bryllup maae holdes meere end een Dag, dog tillade Vi, at 16 af Bryllups Giesterne maae 2den Dagen komme tilsammen om Aftenen Klokken 6 og dandse til Midnat, dog uden at maae sættes til Bords. Dersom noget Bonde-Bryllup skulle holdes meere end een Dag, da skal Brudeparret betale en Mulct fra 2 til 20 Rigsdaler, som Amtmanden fastsætter uden videre Appel for hver Dag Brylluppet holdes meere end een Dag, og skal saavel Sognefogederne som Lehns mændene hermed have Jndseende, da Bøderne deeles paa den i 1ste C. anførte Maade, ligesom det og med Executionen saaledes forholdes. 3. Jngen af Bondestanden paa Landet ung eller gammel, gift eller ugift, maa bære andre Klæder, end af hiemmegjort Tøi, som Vadmel, Værken og andet deslige, Qvindfolkene maae aldeles ey bære Silketrøyer eller Skiørter, eller Silke-Tørklæder, dog maae de bære en Silkehue, og Trøye og Skiørt af Kram Tøi, og Bønderne ligeledes bære en Trøye eller Vest af Kram Tøi, og skal Sognefogederne og Lehnsmændene enhver for sit Sogn og District hermed have Jndseende. Skulle nogen Bonde, Mandfolk eller Fruentimmer herimod handle eller fremkomme enten i Kirke til Offers, til Bryllup, eller i nogen anden Forsamling, anderledes klædt end her anordnet er, da bøde den Person for hver Gang hans Brøst saaledes findes 16 Skilling Dansk, den fierde Deel deraf til Sognefogederne og Lehnsmændene, og de øvrige tre fierde Deele til Sognets Fattige, hvilke Sognefogederne og Lehns mændene oppebærer, og de tre fierde Deele deraf til Sognets Fattig-Casse betaler. Men skulle de Skyldige ei i Mindelighed ville betale, da melde de det for vedkommende Herredsfoged, Birkefoged eller Sorenskriver, hvilke dermed omgaaes som i 1ste Artikel sagt er, og skulle nogen for slig Brøde tvende Gange være mulcteret og lade sig 3die Gang finde i saadan Brøst, da skal den Person andre til Exempel gaae sidst til Offers, naar heele Meenigheden har offret, med mindre han eller hun forandrer sin Dragt, og ikke lader sig see meere i forbudne Klæder, hvilket Sognefogederne, Lehnsmændene og i fornøden Tilfælde Vores Fogeder have at holde over Denne Vores Forordning skal oplæses 2 Gange om Aaret af Prædikestoelen, den anden Søndag efter Advent og den første Søndag efter Trinitatis, da de som det Aar have betalt Bøder navnligen oplæses, da Præsten tillige forklarer, hvorfor dette er befalet, og hvor meget denne befalings Efterlevelse er til Almuens eget sande Beste. Thi byde Vi og befale hermed allernaadigst Vore Grever, Stiftbefalingsmænd, Frieherrer, Biskopper, Amtmænd, Landsdommere, Laugmænd, Præsidenter, Borgemestere og Raad, Fogeder og alle andre, som denne Vores Forordning under Vort Cancellie-Segl tilskikket vorder, at de den paa behørige Stæder til alles Efterretning strax lade læse og forkynde. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residence-Stad Kiøbenhavn den 12te Martii 1783. Under Vor Kongelige Haand og Signet. Christian R. (L. S.)