Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1782-02-08
Underretning om den Jslandske Moss eller Fieldegræs. er ere forskiellige Maader at giøre Fielde-Græsset reent, hvoriblandt disse 2de ere de fornemste, nemlig: 1.) Lader man Børn og gamle Folk, som ikke vel kunne bestille anden Haandgierning, saavidt muligt udpille all Ureenlighed deraf, saavel anden Moss, som Jord og Straae m: vi, derpaa kommer man Græsset i en Tønde eller Kar, og slaar derpaa varmt Vand, for at udtrække den Beskhed, som sidder paa Bla denne, og lader det saaledes ligge i bløde een Dags Tiid; (Nogle, naar de vil bruge det, udtrække og Beskheden deraf allene ved at lade det ligge Natten over i koldt Vand) Derefter vaskes det i koldt Vand, og med det samme hakkes gandske smaat som Kaal i Tønden eller Karret (a) med et dertil indrettet Hakke-Jern, hvorpaa det vaskes paa nye, for at faae det gandske reent. 2.) Tørrer man det over Jlden i en dertil indrettet saa kaldet Grind (Saald eller Sigte) af Træe, som hviler paa 4re Fødder, eller, som nogle bruge, hænges c) Man bruger heller at hakke Græsset i en Tønde eller Kar end paa et ordentligt Hakkebret, af den Aarsag, at Græsset lettere vilde falde ud af Brettet, og man ikke kan paa engang hakke saa stor Qvantitet derpaa, som i Karret. paa Krøge, saa høyt over Jlden, at samme ikke skal tænde Træet an, og er tillige saa tæt i Bunden, at Græsset ikke skal falde ned igiennem. Denne Grind ligner eller til deels det Slags Sigte eller Saald, som bruges af Muur-Folk til at sigte grov Sand. Det holdes og tørres saa længe over Jlden, indtil det er blevet saa haardt, at det kan smules i mellem Fingrene, derpaa bliver det udlagt paa en Hud eller Skind og smaae stødt med Steen=Kølle (?) og siden sigtet igiennem et fiinere Saald, for at skille all Ureenlighed derfra. Det kan og allene rives lettelig i støkker, thi naar det kaages møert, hindrer det slet ikke, om det end er heelt. Af Fieldegræsset saaledes tilbereedt, kan man vel lave Brød; men Grød, som dog ikke er tykkere, end tyk SøbeKaal, er den almindeligste Spise, man laver deraf. 1. Grøden den kaages enten i Melk, helst kiærnet eller og afflødet Melk, som de fleste bruge, samt Valle, eller og at de fattigste i Vand, paa den Maade, at man slaar Vandet eller Melken i Gryden, og lader samme kaage, og derpaa kommer Græsset der, og kaage siden saa længe, indtil den bliver ligesom tyk Søbe=Kaal, thi ligesom Grøden bliver kold, størkner den, og bliver som et Slags Liim eller Gelee, Nogle bruge at komme lidet b) Man kan forestille sig Steen=Køllen, som et vist Slags Stødere, hvis Skaft eller Greeb ikke gaaer heelt igjennem omtrent indtil midten af Steenen, som er oval af Dannelse. Den er gemeenlig af 8 a 10 Punds Vægt. Nogle faa bruge og Træ Køller, som dog ikke have saa stærk Drift, til at støde med som de første for Lethe dens Skyld. Meel deriblant, for at jævne Grøden med. hvorpaa den spises enten varm eller kold, efter enhvers Behag, med Melk paa Paa samme Maade laves Grød af de under a. b. c. i S. 2. No. 2, anførte. Arter Fieldegræs, undtaget, at Marie græsset maae kaages længer og hæftigere. end de øvrige samt at Krædan ikke let kan forenes med Melk, og altsaa maa kaages allene i Vand. Hvor Fieldegræsset falder og samles i Mængde, tillaver man paa eengang, eller og efter haanden saamegen Grød, som blandet med tyk Melk kan tiene til Vinter=Forraad, hvilken Blanding, naar den kommer i Giering, holdes for en sund og behagelig Spise. 2.) Brødet tillaves paa den Maade, at Græsset bliver tørret over Jld, eller ved Solens Varme, stødes derpaa saa smaat som mueligt, efter den i næst foregaaende F. No. 2, beskrevne Maade, man kommer siden lidet Meel imellem, og bager deraf tynde Kager. Man kan og af Geitnaskefen, naar den i Forveien er behandlet efter den i 8. 5. No. 1. givne Forskrift, lave et Slags Hlaup. (Liim eller Gelee saaledes, at den bliver kaagt i Salt-blandet Vand, med lidet Melk, til den løber sammen, og er bleven tyk, samt derpaa afkiøles og skiæres i tynde Skiver op af Gryden. Af disse Skiver tager man et lidet Stykke og kommer i sød Melk, hver gang, naar den skal kaages, hvorved Stykkerne opløses, og give Melken en rødagtig Farve, samt en mættende Kraft og en særdeles behagelig Smag. Af foranbeskrevne Hlaup kan og laves Dey til Brød, med Meel af Kartoffier eller og Kornstra (Slangeurt, Polygonum Bistorta) og denne henseende holdes Geitnasken. vedre til Brødlavning end Fieldegræsset, selv. Den bruges og med megen Nytte, og god Smag til at lave Grød af, i sær med Melk, paa samme Maade som før er meldt med Fieldegræsset, allene den behøver sterkere Kaagning. Hertil kan føyes den Erindring, at det vel var raadeligst at gjøre Forsøg med smaae Qvantiterbaade at lave Brød og Grød paa denne Maade, inden man samlede en stor Mængde, for at være vis paa, om man havde truffet de rette Arter, og den rette Anvendelses=Maade af samme. For at kunne indsee Nytten af foran skrevne Væxt i den Jslandske Huusholdning, haver man ikke vildet undlade her at anføre, at 2 Tønder reengjort, passelig tørt og tæt pakket Fieldegræs, holdes for ligesaa drøye og nyttige i Huusholdning, som 1 Tønde Rugmeel, men i den indenlandske Handel gielde 3 Tønder Fieldegræss ikkun imod 1 Tønde Meel i Priiser. Dette er da al den Underretning, som Selskabet nu for Haanden haver seet, sig i Stand til at give angaaende denne nyttige Væxt, samt dens Brug og Anvendelse i Jsland; og dersom det er en afgjort Sag, at den Moss, som findes paa de Norske Fielde, er af samme Slags som de her beskrevne Arter af Jslandsk Fieldegræs, saa paatvivles ikke, at jo samme, efter den her givne Anviisning, kan anvendes med lige saa god Nytte i Norge, som i Jsland.