Københavns Adresseavis, 1765-12-13
Anmærkninger. Hans Høiærværdighed Sallig Hr. Træskow, som havde havt en af Broks Skrifter til laans, sendte den tilbage med følgende Oversættelse: Von das menschliche Wissen. Du sveder Dag og Nat studerer uden Ende Paa Creaturenes Natur og Art at kiende, Du troer Du sige kand om alle Ting besteed, Siig da hvad Tiden er, Thi jeg det ikke veed. Ja jeg maae spørge Dig endnu om noget andet, Hvad er vel Jord og Luft? Hvad er vel Jld og Vandet? Siig mig de Tings Natur, samt Maal og Øyemeed, Saa vel som deres Pligt; thi jeg det ikke veed. Hvad er vel Sandserne, at vi kand see og høre, Vi smage, lugte kand, vi føle kand og røre, Hvorledes er vor Krop i Moders Liv bered, O Kiære sig mig det; thi jeg det ikke veed. Hvor kand en Nattergal saa deylig slaae og siunge, Hvor kand en Papago saa tale med sin Tunge, Hvor kommer Fugle vel til slig Veitalenhed? Det maae Du sige mig; thi jeg det ikke veed. Hvorfra har Fuglene de store Bygnings Gaver? Saa trofast bygger de, skiøndt de ey Hænder haver, At deres Rede man ey let kand rive need? Det maae Du sige mig; thi jeg det ikke veed. Hvorledes vores Siel som Legemet opliver, Med samme Legeme til et forenet bliver, At det ulige Par i varig Enighed, Omgaaes, sig mig det; thi jeg det ikke veed. Hvi Døden ofte os saa hastig overfalder, At den bortrykker os i vores beste Alder, At den saa pludselig vor Hytte river need? Det maae Du sige mig; thi jeg det ikke veed. Hvis Du paa disse Ting mig grundig Svar kand give, Du en Apollo da skal i min Tanke blive Men hvis Du ikke kand, saa bliv dog ikke vreed, At jeg maae spørge Dig: Hvad er det da Du veed, Svar: Jeg veed, at jeg er til, hvorfor, Fordi jeg tænker, Jeg veed at Himlens Gud, han vore Hierter lænker, Han styrer alle Ting ved sin Almægtighed, Og til sin Ære. Det er alt det som jeg veed. At vores Skabere den samme altid bliver, At han os Naade, Liv, og gode Gaver giver, At det for saadan er vor Pligt og Skyldighed, Jgien at takke ham. Det er alt hvad jeg veed. Jeg veed at han er Viis, Almægtig, God, Retfærdig, Til vore Hierters Priis og Lov allene værdig, At han Fuldkommen er, og hans Fuldkommenhed, Begribes ey af os. Jeg intet meere veed. Tilforladeligt Raad for Væggeluus. (Oversadt af det Engelske) Tag en Pegel af den beste Spirurus Vind og en Pegel SpiMus Terpentini, rør det vel sammen, og bryd deri en halv Once Campher i smaa Stykker, ryst dem vel sammen: Dyp en Svamp eller Børste deri, og giør Sengen, eller det Meubel hvori disse Jnsecter opholder sig brav vaad dermed, og dette vil sikkerligen døde og ødelegge dem og deres Gidder, i hvor mangfoldeligen de end maatte være: Men da maae Sengen eller Meublet være brav og overalt gjort vaad dermed; Og naar Støvet først er rystet og tørret af Tøyet, saa vil det hverken plette, smitte eller i mindste Maade skade den fiineste Silke eller Damastes Seng. Røres en Vække=Lus med en Draabe af denne Mixtur, saa er den død paa Timen. Men skulde det hænde sig at dette Utøy lod sig see efter foregaaende Brug, da er det kun fordi at man ikke til Gavns har vædet alle de Stæder og Kroger hvor de opholder sig, derfor maa man gaae dem over igien med Mixturen og dryppe noget deraf ind i Sprekker, Huller og Folder, hvor Svampen eller Børsten ikke kand komme, saa skal det aldrig feyle, at de jo skal blive udryddet: Dog skal Senge, som bestaae af megen sammensadt Træværk, ikke vel og aldeles kunde befries fra dem, uden de først tages fra hinanden. Merk, Lugten af denne Mixtur, som dog er sund og for mange behagelig, vil i 2 eller 3 Dage være aldeles borte. Glem ikke at ryste Mixturen vel, naar den bruges; og brug den om Dagen, ikke ved Lys, paa det Mixturens subtilitte ikke skal fænge Jld, og aarsage Skade.