Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-08-04
Nyeste Post-Efterretninger. Det hedder i et privat Brev fra London af 12te Juli. Hvad engang den 4de Julii var for Nordamerika er den 6te bleven for Grækenland; dets Selvstændighed er nu bleven proclameret og Athen skulde for en føie Tid underkastes den haarde Prøvelse at komme under Tyrkernes Aag, for snart igien fornyet at blive hilset af de civiliserede Nationer som den evige Hovedstad for det nye Grækenland. (Her siger Forfatteren lidt mere end han kan vide). Grækerne skulle vel erkiende Sultanen for deres Lehnsherre, betale ham en aarlig Tribut, og maae finde sig i at Porten skal bekræfte de Authoriteter, som de udvælge sig; men Porten maae for at nyde denne Fordeel, som sætter den Græske Nation i en lignende, endskiøndt dog i en bedre Stilling end Jndvaanerne i Moldau og Valachiet, inden en Maaned antage den Mægling som tilbydes det. Vægrer den sig derved, saa ville de Allierede Magter strax behandle Grækerne som et uafhængigt Folk, og imidlertid søge at forhindre at Kampen bliver fortsat, uden dog selv at tage Deel i Fiendtlighederne, og imidlertid skulle Underhandlingerne om Pacificationen paa det ivrigste blive fortfatte efter den afsluttede Basis (Porten kunde bedst tvinges ved at sværre Tilgangene til Constantinopel, saavel fra det sorte Havs Side som fra Dardanellerne; men saa kunde man igien befrygte, at den Tyrkiske Almue i Constantinopel, naar ingen Levnetsmidler kunde ankomme, vilde giøre Opstand og myrde alle de Christne i denne Stad. Man troer i England at Porten vil tilsidst give efter; thi det er dens Sædvane indtil det sidste Øieblik at vise sig haardnakket, men da paa engang at finde sig i Omstændighederne; thi, siger man, det Tyrkiske Divan maatte være slaget med Blindhed om det kun een Minut vilde forblive ved sin Haardnakkenhed, med mindre Tyrkernes sidste Seier og Athens Erobring skulde have betaget det al Betænksomhed og Klogskab; J dette Tilfælde kunde Grækerne ikke nok takke Forsynet for de Vanheld der ere mødte dem; thi ved Portens Vægring vilde de saameget hurtigere blive til en frie og fuldkommen uafhængig Nation. En Tilstand som dog tidligere eller fildigere maae indtræffe. (Det er vel dette Lys som skiær Divanet saa stærkt i Øinene, at det deraf har erholdet den omtalte politiske Blindhed). Vigtige Statsaarsager afholde vel ogsaa Preussen og Østerrig fra at tage umiddelbar Deel i Mediationen; men det er vist ikke skeet af en fiendtlig Følelse mod den gode Sag at et ædelt Folk bliver befriet, og man kan derfor ikke troe det Rygte: at en stor Magt skulde have gjort alvorlige Forestillinger derimod. Hr. Eynard har, som bekiendt, udstædet en Proclamation til det Brittiske Folk om at understøtte Grækerne, hvori han siger: at der aldrig gaves et saa vigtig Øieblik til at understøtte Grækerne, som det nærværende, da deres Skjebne nu fængsler de Europæiske Magters Opmærsomhed, og Flaader blive satte i Bevægelse for at forhindre deres totale Undergang. Man maae derfor søge ved Biedrag at holde Grækernes Existence vedlige, ved den store Nød hvori de befinde sig, saa at de ikke skulle sulte ihiel imidlertid. – Det er besynderligt, at nogle Engelske og Franske Blade paastaae, at det er ikke gaaet rigtig til med den bekiendte Pacificationstraktats Bekiendtgiørelse og at det er skeet imod det Engelske Cabinets Villie, hvilket dog ikke er troeligt. Man har denne Gang ingen Efterretninger fra den Tyrkiske Grændse eller fra Constantinopel, undtagen en gammel, nemlig af 26de Juni fra denne Stad, som lyder saaledes: Ministrene fra Hofferne i England, Frankrige og Rusland have besværet sig for Reis Effendi over den Tyrkiske Declaration, hvorved deres Forslag angaaende Grækenlands Parcification er bleven forkastet, fordi den var slet ikke forsynet med nogen Underskrift. Den Franske Ambassadeur erklærede: at den stødte imod alle Former. Hr. v. Ribeaupierre protesterede endvidere paa det eftertrykkeligste ved en Note imod den Angivelse, at Propositionerne strede imod Conferencerne i Akiermann og opfordrer Reis Effendi til at efterslaae de skriftlige Protokoller, som dengang der bleve førte, Porten har ikke svaret paa disse Forestillinger og de udenlandske Ministre synes at ville indskrænke sig til disse Remonstrationer, saalænge indtil de erholde nye Jnstructioner. Forresten synes det, skriver man i Algemeine Zeitung, at det ikke er uden Grund hvad der paastaaes i Constantinopel, at den Russiske Commissair i Akiermann, Greven af Voronzov, havde mundtlig lovet den Tyrkiske Gesandt, at Rusland vilde lade sig nøie med Bielæggelsen af dens egne Differencer og ikke vilde bryde sig om Grækernes Sag. - J øvrigt tilkiendegive alle de krigeriske Tilberedelser, som nu blive saameget forøgede, at Porten har isinde at imponere de Europæiske Magters Beslutning, ifald de skulle blive iværksatte. Der er intet sikkert blevet bekiendtgjort fra Krigens Skueplads. – Fra London skrives: at den Russiske Flaade ventes daglig til Portsmouth, hvor den vil opholde sig i 10 Dage.