Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-11-19
Jblandt alle de foranstaltninger, som sømme sig for et oplyst Aarhundrede og et videlystent Folk, forskaffer et Bibliothek den største Nytte naturligviis; thi den Jndskrift læstes allerede paa Bogsamlingen i den Ægyptiske Konge Osymandyas Palads, at den var Siælens Lægedom dens Tankeforraad, er Aandens Føde). Der ere de videnskabelige Materialier saaledes indrettede, at de stedse staae til de Studerendes Tieneste. En nok saa riig Privatmand kan kun eie en Samling af indskrænket Omfang (Redacteuren af dette Blad eier henimod 7000 Bind af de udsøgteste Værker og føler dog idelig Trangen til Adgangen til en rigere Bogsamling). Havde man endog Tid og Penge nok til at samle en saadan Bogmasse, som et heelt Livs Studium kunde udkræve, saa havde man dog ikke Plads til at opstille den. Det er derfor en ædel Tanke, at giøre en Bogsamling paa 800,000 Bind tilgiængelig for enhver som kun vil giennemblade 355500 deraf. Men man ville derfor ikke bilde sig ind, at dette Bibliothek er fuldstændigt; der gives ingen dannet Mand, som ikke besidder i sit Bibliothek mange specielle Ting, som det store Bibliothek mangler, uagtet sin Rigdom. (Redacteuren har erfaret det samme; han har maattet afskrive af sin Samling og sende Prof. Nyerup saadanne Ting, som ikke fandtes i nogen af Hovedstadens Bibliotheker. Omstændighederne have bragt ham Skrifter i Hænderne, som ere trykte i Calcutta, i Halifar i nye Skotland, Aviser fra Hayti og Kobbere, som ere stukne i Sidney i Nyeholland). Man maa trække paa Smilehaandet naar man saa ofte hører spørge, hvorledes man endnu kan trænge til flere Bøger paa det Kongelige Bibliothek, Disse Folk vide hverken hvad en Bog er eller have Begreb om hvortil den kan bruges. Hver Tirsdag og Fredag, paa hvilke Dage det Kongelige Bibliothek staaer aabent for Publikum, samle sig mange Nysgierrige og betragte med Forundring Titterne bog paa Bøgerne; og naar da En udraaber, uden at læse en eneste Titel, Af dersom man skulde læse alt dette, saa svarer en Anden med Aandrighed, et Menneskelig vilde ikke forslaae dertil! (Saa aandrig var ikke Redacteuren af dette Blad, i sin tidlige Ungdom; thi han havde faaet den Jdee i Hovedet, at han vilde læse alle Bøger igiennem fra de første Tider af og til de nyeste i den Tids Orden, hvori de vare komne ud; men han havde da ikke heller dengang seet Ryggene af Bøgerne paa et offentlig Bibliothek, eller læst Lichtenbergs Observation: at ligesom Jorden blev overskyllet af en Vandflod, saaledes trues den med at blive overskyllet af en Bogflod. Da han tillige har i mange Aar giort sig den Uleilighed at optegne hvormange Sider han daglig læser, saa har han overbeviist sig om, at man ikke formaaer at læse mere end 20 Bind om Aaret, hvert af 600 Siders Størrelse, naar man skal have sand Gavn af dem og forvandle deres Jndhold til tydelige Forestillinger; der ville saaledes udkræves 40,000 Aar for at giennemlæse Bogsamlingen paa det Kongl. Bibliothek i Paris). Med Forbauselse gaae de derpaa langs med de Borde, som ere opstillede i Gangene, hvorved dagligen sidde over 100 Læsere (lidt nok for en Folkemængde af 800,000 Mennesker, og ved saamange Udlændingers Sammenstrømmen) nogle flittigt beskiæftigede dermed, andre kun i faa Øieblikke, Unge og Gamle, af hver Alder og Kiøn; thi ogsaa Fruentimmer arbeide paa Bibliotheket. Hist sidder en ung juridisk Student, som giennemblader de uhyre Samlinger af sin Videnskab; her sidder en ærlig Plagiator, som udgiver gamle Sager for nye; en ung Prædikant opsøger i Samlingerne af geistlige Taler et nyt Stof for sin Veltalenhed; en Lærd slaaer op for at finde et Citat, en anden søger efter noget i en Ordbog; En grunder overFollanter, en Anden læser i en Samling af sieldne Flyveskrifter, og en Tredie leder efter en Artikel i Encyclovedien. Hiin søger efter Skandaler i levende Personers Biographier, og Denne tager af en gammel Skribent Stoffet til sit nye Lystspil. Men man træffer ogsaa paa sande lærde og videnskabelige Forskere, for hvilke Bibliothekets Skatte bestandigt staae aabne, for saadanne er Bøgernes Antal altid for lidet. Jeg har ofte hørt klage over den alt for store Mængde af Bøger. Tusinde Gange har jeg hørt sige: at allerede Salomo klagede over at der vare alt for mange Bøger til (Prædikernes Bog XII, 12) Nogle have derfor meent, at man skulde foretage en Renselse og feie alle de unyttige Bøger ud af Bibliotheket; men hvo vil tage sig dette Arbeide paa og afgiøre, om en Bog er unyttig eller ikke. Der gives ingen slet Bog, hvori der ikke kan indeholdes en Tanke, hvis Tab man ikke maatte beklage.) Det er ganske fandt: Enhver som vil tage sig paa at læse gamle Bøger, vil erfare, at der ofte forekomme i dem høist vigtige Ting, som man har ringeagtet, overseet og forglemt, eller høist fornuftige Betragtninger, som ere blevne fortrængte af den Modesyge i Literaturin, som smitter enhver Tidsalder. Hvor mange vigtige ubenyttede Notitser til alle Videnskabers Berigelse stikker f. Ex, ikke gamle Reisebeskrivelser. Blumenbech gjor og opmærksom paa i sin Naturhistorie, at i en gammel Charteke under Titel af: Curiøse Speculationes in schlaflosen Nachten, udkommen i 1707, findes den første bestemte Efterretning om den saa mærkværdige Asketrækker, Turmalinen). Denne Masse af de forskielligste Bøger udgiør en uhyre Historie af den menneskelige Mand, af dens Kampe og Besynderligheder, dens Vildfarelser, og underlige mangfoldige Skatteringer. Vi bifalde derfor ingenlunde Merciers Raad i hans Malerie af Paris, at man trænger til en Fak ket i disse Jrgange, ikke for at lyse, men forat antænde, og istemme meget mere Voltaires Ord, som siger i et af sine Breve, at det Kongelige Bibliothek er en af de ædleste Foranstaltninger, at der ikke gives en pragtfuldere og bedre anvendt Udgift, og at den er uden Modsigelse den kostbareste Bygning i Frankerige. (Men man kunde giøre et andet Forslag ved Synet af en saa uhyre Bogskat, eller rettere ved Erkiendelsen af dens ringe Afbenyttelse, den, at der bleve anlagte store systematiske Repertorier for alle Videnskaber og omfattende Registre for alle Jdeer, og at man derpaa formaaede de Lærde til at fordeele alle gamle Bøger imellem sig, forfatte en Oversigt af deres Jndhold, en speciel Bedømmelse over deres Værd, og at samle alt lærerigt ud af dem og transportere dem over til alle disse Repertorier og Registre. Vilde hver Præst f. Ex. tage sig dette paa ved een Bog om Aaret, saa vilde man dog efterhaanden komme til Maalet. Meget aandeligt Stof vilde vel ogsaa derved blive overseet; men dog ogsaa saare meget blive afbenyttet).Man maae selv være Øienvidne til den utrættelige Tienstvillighed, hvormed 3 Kustøder ere uophørligt beskiæftigede med at oplede de forlangte Bøger i de 22 Bind af Registerne og de 60 Supplementhefter for at levere dem til 15 Tienere, som i hele 5 Timer løbe uophørligt frem og tilbage i disse lange og høie Galle irer, som bestaae af flere Etager. - Der gives nogle lumpne Læsere, som for at spare sig den Umage at afskrive de Steder i Bøgerne, som de ville benytte, rive Bladene ud af dem; eller som ikke sende de Bøger tilbage, som de have faaet Tilladelse til at laane. Man maae forfærdes over, at det Kongelige Bibliothek faaer en aarlig Tilvært af 10,000 Bind. Før Revolutionen havde det kun 400,000 Bind, nu 800,000. Carl den 5te eiede kun 910 Bind. Man trænger til et nyt Lokal for Bibliotheket. Man har opført i den nyere Tid en prægtig Børs i Paris, naar vil man erkiende i Frankerige at Nationens Hæder udkræver, at man opfører en ligesaa glimrende Bygning for Aandens Rigdomme som for de materielle Skatte.