Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-06-07
Vi ville ingenlunde drage Hr. Magister Lindbergs gode Hensigt med ovenstaaende Andragende i Tvivl, men for at Sognets meere velhavende Beboere ikke skulle slaae sig til Ro i den Tanke, at de Nødlidendes Trang derved kunde afhjælpes, ansee vi det for Pligt at bemærke, at vi ikke kunne overbevise os om Hensigtsmæssigheden eller Nytten af dette Skridt. Amtsraadets næste Møde afholdes den 24de August. Dersom det nu kunde forudsættes at det vilde gaae ind paa nærværende Andragende, og, dersom Regjeringen vilde opfylde Begjæringen og altsaa for Tingsted Sogn ophæve de almindelige Love og Anordninger, vilde altsaa Sommeren, Vogtetiden og forhaabentlig Trangen forlængst være forbi, førend den ansøgte Frihed kunde erholdes. Men afseet fra denne meget væsentlige Omstændighed, forudsat f. Ex. at Amtsraadet vilde ansee Sagen vigtig nok til øieblikkelig at afholde et extraordinairt Møde, at Regjeringen ligeledes vilde sætte alt Andet tilside for strax at tage Sagen under Overveielse og udfærdige den begjærte Tilladelse, hvad vilde saa derved være opnaaet? Hvormange Gaardmænd, er der vel, som ikke allerede ved egne og fremmede confirmerede Børn eller paa anden Maade have tilstrækkelig Hjælp til deres Kreaturers Røgt, og som altsaa kunde antages for Nyttens Skyld at ville tage skolepligtige Børn i Huset paa en Tid, da Fødemidlerne ere saa dyre? Og dersom nogen virkelig Gavn for den arbeidende Classe i større Omfang skulde bevirkes ved denne Foranstaltning, dersom f. Ex. Tingsted Sogns fattige Skolebørn skulde slippes ud i Nabosognene som Vogtere, vilde da Skolen, ikke næsten blive ophævet og et uopretteligt Tab for Underviisningen, som ingenlunde stod i Forhold til den i occonomisk Henseende vundne Fordeel, derved foranlediges Ja selv i oeconomisk Henseende kunde det blive et ligefrem Tab for mange Forældre, da Følgerne let kunde blive, at deres Børn først et Aar senere kunde blive modne til Confirmationen og saaledes komme til at tjen for Kost og Løn. – J mangfoldige Sogne, hvor Omstændighederne ere lige saa ugunstige for Arbeidsclassen, som i Tingsted, have Godseiere, Sognepræster og Gaardmænd rakt hverandre Haanden og af Medlidenhed, skjøndt den blotte Klogskab burde tilraade det Samme, forskrevet Korn, foranstaltet Sammenskud, bespiist de Fattiges Børn, ladet udføre betydelige Arbeider og tildeels lønnet Arbeiderne med Korn, samt paa andre Maader, stræbt at lindre den almindelige Nod. Hvad en Deel af dette Stifts Godseiere saaledes have gjort og fremdeles gjøre skulle vi om faa Dage berette i en samlet Oversigt, forsaavidt saadant er kommet eller kommer til vor Kundskab. Den største Deel af Tingsted Sogn henhører til Kirstineberg og Vennerslunds Godser. Hvad disses Besiddere have gjort for deres Arbeidere, vide vi endnu ikke skal maaskee Hr. Magisterens Andragende være en Klageover dem, Skal hans Yttring, at det ikke kan nytte at ødelægge Sognets Gaardmænd for de Fattige, være en Beskyldning mod de tildeels meget velhavende Selveiergaardmænd i Sognet for at de ikke ville gjøre Andet, end hvad der kan nytte dem. – Vi ville ikke troe det, men vi holde os overbeviste om, at det vilde frugte mere paa en passende Maade at anraabe Godseiernes og Gaard mændenes christelige Medfølelse for de Nødlidende, end stræbe at autorisere Skoleforsømmelser. Red.