Aalborg Stiftstidende, 1828-02-20
En anden Amagerskik, som især var brugelig i Fastelavnstiden, findes saaledes beskreven hos Pontoppidan Paa en liden Dynge Sand sattes et hvalvt Bæger, og paa Bægeret et Æg; idet de dandse omkring, give de et saa behændigt Stød med Foden til Bægeret, at det flyver bort, og Æget ubeskadiget bliver liggende paa Sandet; den Dandsende bliver ved, og kommer Æget saa nær, at han meget lemfældig fatter det imeldem begge Fødder, flytter det adskillige Gange, og endelig opleder endnu bestandig dandsende sit Bæger, som han atter med Fødderne i en hoppende Dands hvælver over Æget, og omsider fremviser det ubeskadt. "At løbe Fastelavn" bestod i ældre Tider især deri, at Folk løbe forklædte og formummede, som gale Menbesker, om paa Gader og Stræder, Mandfolk som Fruentimmer og omvendt. Denne Fastelavnsløben blev forbuden i Danske Lov, og nu forstaaes ved "at løbe Fastelavn" det Samme som "ved at løbe April. Ligesom i de catholske Lande Hvide Tirsdag, som Carnevalets sidste Dag, i Almindelighed fremkalder de fleste Lystigheder, saaledes er ogsaa endnu denne Dag "Shrove Tuesdayk) for den engelske Almue en nationa. Festdag, der i de fleste Henseender aldeles sva ter til vor Fastelavns=Mandag. Den fører ogsaa Navn af "Pancake-Day" (Pandekage-Dagen); thi ligesom der hertillands neppe er noget Huus, hvori der jo Fastelavns=Mandag bliver spiist Fastelavns=Boller, saaledes har det overalt i England fra Arilds Tid været Skik, og er det den Dag i Dag at spise Pandekager paa Hvide Tirsdag. Ligeledes har Shrove Tuesday den Liighed med Fastelavns Mandag, at den er en almindelig Fest for alle Lærredrenge og Svende over hele England. J de catholske Tider blev der paa denne Dag Kl. 10 ringet med den store Klokke for at kalde Folket til Skriftemaal.; saaledes bliver der endnu ringet paa samme Tid, og dette har i og omkring London faaet Navn af "at ringe med Pandekage=Klokken. 1) Herfra Navnet: "Shrove (Shrive) Tuesdayk, der betyder "Skrifte=Tirsdag). Vort nationale, at slaae Katten af Tønden synes at svare Englændernes "throving at Cocks fra ste efter Hanen,, som endnu finder Sted paa enkelte Steder i England. Dette var tilforn isærdeleshed en Moerskab for Skoledisciplene, men er meget gaart af Brug. Men ogsaa Voxne øvede denne Moerskab, hvori selv Land-Adelsmændene i England for endeel Aar siden ei fandt det under deres Værdighed at den tage. - Paa nogle Steder brugte man at sætte Hanen, i en til denne Hensigt indrettet Leerpotte, saaledes, at man kunde see dens Hoved og Hale. Potten med Hanen, blev da hængt i en tvertover Gaden trukken Snor omtrent 12 til 14 Fod fra Jorden, og man kastede nu efter den i en vis Afstand. To Pence var Betalingen for fire Kast, og den, der slog Potten til og befriede Hanen, beholdt den som Belønning. "Treshing the Ilen" er en anden og meere særegen Fastelavnsskik, som endnu finder Sted adskillige Steder, i England. Den bestaaer deri, at en Høne hænges ved Ryggen af en Person, der er behængt med Bielder. De øvrige Deeltagende bindes for Øinene, og jage nu, i et afstænget Gaardsrum, med Grene i Hænderne omkring efter Den, der har Hønen. Denne farer afsted saa hurtigt som muligt, de Andre følge Lyden af Bielderne og træffe undertiden ham og hans Hone, undertiden hverandre indbyrdes. "Det bedste Spøg derved er, at Pigerne skulle binde de unge Karle for Øinene, og alt som de have et godt Øie til disse, lade de dem faae et Kighul, medens Andre bindes saa fast, at de intet kunne see." Enden paa Legen er, at Hønen bliver stegt, og fortæres festligen tilligemed en Mængde Pandekager. Flere Steder i England, isærdeleshed i Byerne i Omegnen af London, finder paa Hvide Tirsdag etslags offentlig Boldtspil Sted, hvoraf man har givet denne Dag Navn af "Foothall-Day. Den saakaldte Foothall (der er en Boldt af langt større Omfang end de hertillands brugelige) bæres af de i Spiller Deeltagende først omkring fra Dør til Dør, hvorhos disse indsamle Penge. Omtrent Klokken 12 løses Boldten, og det gielder nu at sparke til den, indtaden naaer et vist Maal. ") Jforveien have Jndvaanerne fuldt op at giøre, nogle med at sætte Pilefletninger foran deres Vinduer, og andre med at slaae Bræder for dem, for at sikkre sig for Boldten. Undertiden er der i een og samme By flere forskjellige Boldtpartier i Virksomhed, og nogle Steder holdes ofte Boutikerne lukkede saalænge Spillet varer, som en i omtrent 4 Timer. Naar det er forbi, begive alle de Deeltagende sig hen paa et Gjæstgiversted, for at holde sig lystige med de Penge, de have indsamlet. J dette Spil deeltage ofte selv anseete Personer, og man har forgiæves søgt at afskaffe det, endogsaa ved at anklage Deeltagerne for den offentlige RolighedsforstyrHeraf Benævnelsen Foothall, Fodbolrelse, de derved forvolde. Men da Dommerne have tilkjendt de Spillende Ret, og erklæret, at der intet Lovstridigt var i deres Forhold, vedvarer det endnu den Dag i Dag. Anno 1440 foranstaltede paa Hvide-Tirsdag en af Norwichs Beboere, John Gladman, et offentligt Optog med sine Naboer, hvorved han selv var smykket og kronet som "Jule=Konge, ridende paa een med Flitter og Guldpapir udpyntet Hest. Foran ham rede Aarets tolv Maaneder, hver i sin særegne Dragt; men bag efter ham Fastelavnen, klædt i Hvidt og med Sildeskind, siddende paa en Hest, behængt med Østers skaller, "til Tegn paa at der vilde følge Sorg paa Glæde, og at en hellig Tid var for Døren, og paa denne Maade rede de igjennem Byen, ledsagede af Andre i pudseerlige Dragter, og dreve allehaande Spas og Lystighed.