Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-07-22
J Anledning af Adressediscussionen i den jydske Stænderforsamling indeholder "Berlingske Tidende" en meget vidtløftig Artikel, der indledes saaledes: Den Mand, som eenstemmigt har udtalt sig i den jydske Stænderforsamlings andet Møde, giver rigelig Anledning til alvorlige Betragtninger. Det er nu ikke alene saadanne Partimænd som de, fra hvilke man er vant til at høre Klager, men det er samtlige Medlemmer af Forsamlingen, og selv de Mænd om hvis oprigtige Hengivenhed for Regjeringen der hidtil ikke næredes Tvivl, som med Bedrøvelse have udtalt sig om den uhyggelige Stemning, der hersker i Provindsen, især paa Grund af den Krænkelse, som man mener, at der er vederfaret den danske Nationalitet. Hvad enten man rigtigt eller urigtigt har opfattet Sprogpatentets sande Mening, saa er det nu dog utvivlsomt, at denne Stemning er tilstede. Jo mere det derfor maa være Regjeringen magtpaaliggende ved en eller anden overbevisende og gjennemgribende Handling at berolige Folket, og kalde Tillid og Tilfredshed tilbage, desto klarere fremtræder det som Stændernes Pligt og rette Kald at paavise Midlerne dertil, og at oplyse med klare Grunde og fuldstændigt Overblik over Forholdenne, at saadanne hensigtsmæssige Midler virkeligen gives. Det er disse Raad, hvortil Folket og Regjeringen nu trænge, og det er just disse Raad, som Folket og Regjeringen nu have Ret til at kræve af Stændernes Jndsigter og Fædrelandskjærlighed. Thi at give Klagerne og Utilfredsheden en ny Støtte ved Gjentagelser uden at vise, hvad der bør gjøres og kan gjøres for at raade Bod derpaa, kan aabenbart hverken gavne Folket eller Regjeringen. - Der gives visse Følelser hos et sundt og kraftigt Folk som er Konge og Fædreland urokkeligt hengivent, hvilke ikke let dæmpes eller beherskes, naar de ansees for krænkede; dette er just ogsaa et sikkert og glædeligt Beviis paa, at den danske Nationalaand er lyslevende og stærk, og at den Ligegyldighed, hvorfor man har beskyldt det danske Folk, forsvinder som en Taage, naar det gjælder en virkelig national Sag. Fra denne Side betragtet er det glædeligt for enhver Dansk, at man frimodigt og uforbeholdent har udtalt sig om Sprogfagen; men vi beklage, at man dermed har sammenblandet, hvad der er denne Nationalsag uvedkommende, og troet, at det nu var rette Tid til – uden Angivelsen af bestemte Facta og tilstrækkelige Grunde – at sætte Regjeringens Bestræbelser i Almindelighed i et mørkt og Forhandlingerne og Adressen ufordeelagtigt Lys. ere iøvrigt i høieste Grad skikkede til eengang for alle at tilintetgjøre alle Klager over Mangel paa Tale og Trykkefrihed, og vi have unægteligen vor nuværende Konge at takke herfor. Enhver der ikke taknemmeligen vil erkjende dette, fornægter aabenbart Sandheden. Stændertidenden No 55 give et Beviis paa en ubunden Frihed. Kun i de meest consolideerte constitutionelle Stater findes lignende Exempler, og dog ikke i den Udstrækning som her er Tilfældet. Vi kjende ingen constitutionel Stat, hvor Embedsmænd udtale sig med saadan en Uforbeholdenhed, som vi her have for vore Øine. Vi ønske blot, at man i Stridens Hede aldrig maa overskride Grændserne for denne Frihed, men holde sig paa Besindighedens og Sømmelighedens Gebeet."– J disse Dage - medens de jydske Stænder igjen tale saa meget om alvorlige Besparelser i Finantsvæsenet – er der Reisegilde ude paa Hjørnet af Bredgaden og Toldbodveien, hvor Krandsen nu sees reist paa den nye Husarcaserne. (Khvnsp.)- Det er endnu en Hemmelighed hvad Bestemmelse den russiske Flaade har. Vi ville haabe – hedder det i et af vore Blade – at det ikke er et saadant venskabeligt Besøg, som det vi fik i 1807. Brig. Td. vil vide, at Storfyrst Constantin skal paa en vis Station støde til Flaaden (som endnu bestandigt forøges) og da som Storadmiral overtage Overcommanden over den forenede Flaade og føre den tilbage til Kjøbenhavn.