JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1802-01-01
J Anledning af de Manders Mænds Brændevins Jnkvisition paa Landet. Det var nemlig Onsdagen før Pinssedag at en saadan Undersøgelse handt Sted. Og spørges i den Anledning vore Jurister, om de ikke formene, at Forordningen af 2 Ang. 1786, ved den Klausul i §. 9 uaar Vedkommende det fornødent eragte har villet forekomme unyttige Optøjer, med Militærens Anmarsch, hvor den ikke var nødvendig, og hvor den muligt eneste Virkning var, at Børn og Kvinder skrækkedes. Man troer sikkert at kunne drage denne Slutning, da vor Regjering end ikle imod Forbrydere vil have handlet med unødvendig Strænghed, fordi den veed, at al unødvendig Strænghed er Grumhed. R. Colding. Vinhandler i Pilestræd-
Politivennen, 1802-01-01
Om Herskabsjægere. (Efter Tilsendt.) Flere Gange har man seet Herskabsjægere ikke allene med Fjeder i Hatten, men saavel med Guld som Sølv Galoner paa Hattene og Liberierne, skjøndt det ganske er forbudet ved Reskript 27 August 1790, som blev publiceret ved Politi Placat Dagen efter den 28 August 1796; og synes man at det især er bleven hyppigere siden Dem blev formeent at have Epanletter eller Skulderbaand. At den mindste Deel af disse staferede Jægere ere i Brød hos fremmede Gesandter, er man tilfulde forvisset om; thi dette var vel de eneste som kunde undtages for den paabudne PolitiStraf; men man vil ikke tvivle paa, at naar Gesandterne bleve høfligen underrettede om, at deres qvasi Jægere ej maatte smykkes med Fjeder og Gaioner; de da vilde ligesaavel her som ved andre Hoffer respectere det Lands Politi-Love hvor de opholdt sig; - ved denne Lejlighed vover man at give i Forslag. at et Udtog af vore Politie Love, som stedse maatte forøges, blev forfattet i det franske Sprog, og hver Gesandt ved hans Tilkomst tilstillet af Politimesteren til Efterretning.
Politivennen, 1798-01-01
Sammenligning imellem Politiforfatningen i Kjøbenhavn og i Filadelfia. Hr. Politiven! Skjøndt en Hader af den mine Landsmænds Misvane, ved enhver bemærker Mangel eller Misbrug at raabe: Saaledes er det ikke i Paris; - Nej, det skulde man ikke vove i London; - og ved enhver foreslagen Nyhed, at spørge ængstelig: er det saaledes i Berlin, Paris o. s. v.? - skjøndt, med eet Ord, Hader af at maale sin egen Lykke og Dulighed med Fremmedes Alen, kunde jeg dog ikke andet end studse over den paafaldende Lighed jeg under Læsningen af Brissots Rejse til det frie Nordamerika fandt imellem Politiet Tilstand i denne Republiks Hovedstad Filadelfia, og det uindskrænkede Monarkies Danmarks, kongelige Residents Kjøbenhavn. Da Forfatteren ikke havde været i vort Kjøbenhavn, saa kan det tilgives ham, at han gjør saa meget af Ordenen i Filadelfia. Ved at læse min upartiske Sammenligning vilde han sikkert kvæde om igjen; skjøndt dette imidlertid ikke er muligt for den salig Mand, saa har jeg dog, dels for at give Kjøbenhavn sin tilbørlige Ros, dels for at gavne ommældte Bogs Læsere, ikke taget i Betænkning, at meddele Dem den til Jndrykkelse, om Den synes, i Deres Blade.
Politivennen, 1802-01-01
Løbende Tiggere. Naar man kører til Helsinger og kommer 2 1/2 Miil herfra til Hosterkjøb eller Hr. Passovs Skov ved Landevejen, er en Huusmand som har 3, 4 a 5 Børn, der stedse førfølge de Rejsende næsten 1/2 Miil, derfra kommer man, naar der drejes af fra Fredensborg til Helsingørs Vejen, til en liden Bye ved Landevejen, der blive Rejsende, enten det er ondt eller godt Vejr, af 12 til 16 Drenge og Piger omringede, saa at en Vogn næsten ej kan komme frem for disse større og mindre Børn; nu slipper man til 4 Miil herfra ved en, Kros kaldet Nivaa; dernden for tæt ved Belsours Gaard er en Huusmand der har 3 store Piger som ligeledes løbe efter Vognen og tigge. Da nu paa disse Steder hverken er Lede eller Bemme saa er det dobbelt ærgerligt, at der ej kan standses for det forargelige Betlerie, da disse Mennesker naar de faae løbet sig træt, og intet faaet, skælde den Rejsende dygtig ud, og derefter række Tungen ud af Halsen. Mon vedkommende Betjente paa Hirschholm og Cronborg Amt, ikke paa en eller anden Maade turde see denne Uting afskaffet, der for de mange Fremmede, og især de svenske Naboers Rejsende virkelig giver en maadelig Jdee om Landets Forfatning og Politi, ja vel skadefro Glæde for mangen een af de sidste, hvilket man har Exempel paa.
Politivennen, 1802-01-01
Et Par Ord om Korntørring. (Efter Tilsendt.) J vore Tider, da Opfindelses Kunsten har udbredt sig til det gavulige, da Mekaniken har lettet mangt ellers besværligt Arbejde, frembragt Komlmunikationer og sat Fortidens usandsynlige Ting i let Udførelse, synes endnu at mangle adskillige Jndretninger, som man dog veed, Kunslen kunde frembringe. Jblandt disst froer jeg kunde regnes en Korntørrings Maskine, der vilde afhielpe den Bedærvelse, som Kornvarene under Sammendyngningen paa Lofterne, ere Udsatte for. Brødet af oret eller fordærvet Rug er cj allene en ubehagrlig Spise, men det er især skadeligt for Sundyiden, og herfra kan man slutte sig til øvrige fordærvede Kornvarers Virkning. Ofte er det Tilfældet, at Sæden ikke indhøstes ganske tørt af Marken, og naar da det. heraf torskue Korn sammendynges paa Lofterne, er Bedærvelse uundgaaelig; hvilket allene ved kunstig Tørring kan forebygges; thi uagtet det hver Dag kastes og røres, kan dette dog ikke forslaae. Man har forhen gjort Forslag til TørreMaskiner; men hidtil er intet blevet udført i Almindelighed. Maatte der dog endnu findes de Videnstabsmænd, som vilde anvende deres Tid og Evne til nøje at udvikle dette Emne og opgive sikre Midler, som kunde hæmme Kornfordærvelsen i Fremtiden! Vor milde Regjering vilde sikkert vorde opmærksom paa denne, i mine Tanker, ikke uvigtige Gjenstand, og hielpe det Almindelige til, at vinde ogsaa i denne Henseende.
Politivennen, 1802-01-01
Forlig imellem Københavns VraProvere og Udgiveren af Politivennen. J No. 218 af disse Blade er indrykket et Stykke om vore Bryggerier, hvori der er ivret imod den nærværende Vrage- og PrøveJndretning, og det ønske tilføjet, at den ganske maatte ophæves. Jblandt de i den Anledning brugte Udladelser ere disse: "den Jndretning med Vragere og Prøvere, synes at være højst unyttig og let ledende til de største Misbruge og Uretfærdigheder. Det er sikkert, at dersom Vragerne og Prøverne ere slette Mennesker, kan de ødelægge en Brygger og selv tilligemed hans Folk berige sig af Rovet og sidenefter: "Denne fejlfulde Jndretning er tillige ypperlig for svigagtige Svende, Knegte o. s. v. thi alt det Øl de lan faae over det fastsatte Kvantum, det være nu enten ved større Kraft i Kornet, eller ved at stjæle Husbondens Malt, eller ved at brygge daarligt Øl, og faae det erkjendt som godt af lestukneog mensvorne Vragere og Prøvere, det tage de. Udgiveren havde snarere troet alt andet, end at Stadens Vragere og Prøvere kunde allarmeres af disse almindelige Sandheder; han syntes det vilde være paa en Maade at anklage sig selv. Midlertid blev dette dog Tilfældet. Han blev indklaget for Forligelseskommissionen. Klagen indeholdt højst forunderlige Paastande. Da han imidlertid ikke ilsker Prosesser, og gjerne vilde sætte Jndklagernes Sind i Ro, saavidt sligt var ham gjørligt, thi egentlig er det kun en god Samvitighed, som kan give Ro i Sindet, indvilligede han at indrykke i dette Nummer følgende Erklæring:" at han med de Udladelser som i No. 218 af Ugebladet Politivennen under den Artikel: om vore Bryggerier, ere brugte, allene har havt til Hensigt at gjøre opmærksom paa de Ufuldkommenheder og Mivernge, som muligen kunde finde Sted i Heuseende til Bryggerierne, og at det ingenlunde har ræret hans Hensigt at fremsætte nogen Beskyrning med de her i Staden ansatte Vrage.. og Prøvere, om at de enten skulde have gjort sig seyldige i Bestikkelse eller Meneed. J øvrigt erkiærede han, at han ikke kjender Vragerne eller veed noget om dem, som kunde komme dem til Forklejnelse paa deres Ære, gode Navn eller Rygte i nogen Maade."Denne Erklæring staaer nu her, og Udgiveren er altsaa forligt med bemeldte Prøvere og Vragere. Det skulde inderlig glædet Udg. om han havde kunnet hertil føje, at han vidste noget til Fordeel for deres Ære o. s. v., men dette, som dengang var ham plat umulig mod Dem alle, er ham siden gjort muligt imod Mejer allene, der er en erkjendt ærlig Mand. Siden ovenmeldte Forlig er Udgiveren kommen til Kundskab om en d. 10 April ved Hos- og Stadsretten fældet Dom, der har kjendt Prøveren, Kristen Knudsen Brændevinsbrænder, skyldig i at have ladet sig bestikke af uredelige Bryggersvende og paalagt Vragerne, Niels Jensen og Anders Hansen, Øltappere, ved Eed at befræ sig fra den Formodning at de havde taget Deel i denne Misgjerning. Paa Grund heraf igjentager Udgiveren sit Ønske, at en saa fejlfuld Jndretning maatte afskaffes, at Vragernes og Prøvernes Bestilling maatte gaae ind, og at Bryggersvendenes Tilstand maatte forandres til tro og lydige Tjeneres!
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 8 Rd. Rug, Td.- 6 Rd. Byg Td.- 22 Mk. Havre Td.- 20 Mk. Ærter St.- 3 Mk 8 Sk. Fersk Flesk. Lpd. 10 Mk. - 11 Mk. Dig Snesen- 22 Sk. Smør Pd.- 16 - 18 Se
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J Toldbod Gade ved Hr. Kirketerps Rakhuus findes bestandig en ledig Arbejdsvogn at have sit vine Stade. 2) Begge Hiørnerne af Printsens- og Adelgade mangle Gadernes Navne paamalede. 3) Paa det nordre Hiørnehuus af Borger- og Printsensgade fejle Gadenavnene. 4) Paa Traktør Raus Gaard ere Gadenavnene paa Hjørnet, ved sidste Opmaling overmalede. 5) Paa Hiørnet af Store Strandstrædet og St. Annaplads, mangle, paa det Huus, hvorfra vi lade hente vore sidste Eqvipager, Gadens og Pladsens Navn. 6) Det Jnterims Plankerærk, der nu i saa mange Aar har staaet fra Kronprindsens Palais til Søen, og hvori endog en Skjænkebod er anlagt, der fordi den staaer for en Deel paa Byens Grund, burde betale nogen Afgivt til Byens Kasse, formodes nu snart, da Tømmerpladsen er bleven privat Ejendom, at blive borttaget. Af Agtelse for Kronprinsens Bopæl, som det, ved at springe ud paa Gaden, betager Udsigten til Søen, og da det frembyder et ubehageligt Syn, vil det vist ej mangle, at denne Plads der nu er ellers saa smuk, vil fra denne Side ogsaa værdiges den tilbørlige Opmærksomhed af Vedkommende. 7) Paa Kørebroen i Krydset af Knabro- og Brolaggerstræde er et meget farligt Hul. i Aabenraa er en 8) Uden for 23. af de Stene, der kante Fortoget, veget ud i Rendestenen. NB. Naar faaer engang Aabenraa et godt, bredt, og med hugne Stene indfattet Fortog. 9) Saalænge indtil den Gade Caninlængden engang med Tiden kunde blive omlagt, behøver den højlig at forbedres nogle Steder, da saavel Kørende som Gaaende meget let, især om Aftenen, kunne komme til Skade, hvilket af Bedkommende formodes behageligst taget i Betragtning.
Politivennen, 1802-01-01
Noget om det saa kaldte Partispil. Udgiveren har modtaget et Brev om dette overhaandtagende Krospil, hvoraf følgende her uddrages: J denne Sag skriver jeg med den inderligste Følelse, da bemeldte Spil engang har bedaaret mig selv, og bragt mig til Ødelejelsens Bred; dog, Held. i Tide bleve mine Øjne opladte, saa jeg indsaae dette Spils hele Afskyelighed. Jeg vendte derfore om i Tide, og gid enhver med mig vilde gjøre det! jeg fandt, at allene Verten og den saakaldte Markør derved beriges, og at enhver Spiller forarmes. Hine har hver 2 ss. i Jndtægt af hvert Spil; naar der nu allene spilles 6 til 7 Timer om Dagen, og i hver Time spilles magelig over 20 Spil, saa er det daglig 6 Rd. omtrent i hver saadan Kippe udnarret af Daarernes Lommer. Og hvilken betydelig Sum udkommer da ikke, som daglig borttages fra de bedaarede Spilleres ynkværdige Koner og Børn, disses Tilstand gjennemtrænger min Sjæl med den ømmeste Medlidenheds Følelse, og det inderligste ønske: at Kjøbenhavns saa aarvaagne Politimester vilde give de Kipper, hvor dette højstødelæggende Spil drives deres sidste Stød. Hvor megen Mangel og Elendighed vilde derved afhjelpes, ja vel endog Selvmord, Tyverie og flere stygge Laster hemmes. Vel kunde der udpeges mange Steder, hvor dette Hasardspil gaaer i Svang, dog paa den ene Side hindre visse Betænkeligheder, og paa den ander Side tvivles ingenlunde paa, at jo Politiet nok vil opdage Dem. Her siges ikke mere, end at Antonisteæde giver sørgelige Beviser. Denne er min bedrøvtlige Erfaring. o. s. v."
Politivennen, 1802-01-01
Begjering til hvem som raader for Orden paa Ererseerpladsen. Mandagen den 2 d. M. om Aftenen Kl. 8 stod endeel velklædte og sleiklædte Tilskuere inden for Porten til Exerseerpladsen, og saae Borgerne exersere; Skildvagten forbød det ikke, forend en Underoffiseer af de her garmsonerende Regimenter, med grønne Rabatter, kom, og med mandig Stemme bød ham, at jage de Folk ud; da man sagde ham, at dette Udteyk var upassende, og at han gjerne kunde være lidt høfligere, gav han sig til at skælde ud, og løftede sit Værdighedstegn, Hesselkæppen med en Mine, som om han havde Lyst at prøve den paa Tilskuernes Rygge, som da gik ud ad Porten. Naar det ej er tilladt at staae paa ovenmeldte Sted, maatte man øn, ske: Skildvagten beordret at nægte enhver Uvedkommende Jndgang. Man undgik derved slig Ubehagelighed af en ubehøvlet Underoffiseer.
Politivennen, 1802-01-01
Om bedre Adgang til Hr. Nachtegals Jnstitut. (Efter Tilsendi.) De offentlige Jndretninger, som den Tilrejsende gjerne erkyndiger sig om, synes mig i det hele burde være saaledes, at Nationen ikke skulde udsættes for grundede Kritiker? Adskillige offentlige Bygninger f. Ex. Opgangen til Rundetaarn (jeg husker ey, om Opgangen til Kongens Bibliothek hvor Kobler af Slaver a. ligge og lyske sig) ere omtalte i Deres Blad. - Sligt har foranlediget mig at bede Dem at lade følgende Linier faae Plads: Det af Hr. Nachtegal i sin af Assesfor Horn kjøbte Gaard i Aabenraa anlagte og med megen Hæld af ham til Fuldkommenhed henledende gymnastiske Justitnt vilde end mere vorde kjendt, yndet og dykket dersom Publikum - uden at udsættes altfor meget for Klæders Sønderrivelse, Fordærvelse og Besmørelse paa de i Gaarden holdende Vogne og Heste, der ofte affkjære Passagen ganske til Bygningen - kunde komme til local Kundskab om dette Jnstitut. Hr. Nachtegal der bekjendt griber enhver Lejlighed for at udbrede disse for Ungdommen saa gavnlige Legemsøpelser, vil dette her gipne Vink være nok.
Politivennen, 1802-01-01
Uorden hos Bageren i Landemærker. J Landemærket, skraas over for Aabenraa, hos Bageren, sees en lang Dreng, der stedse og idelig kryber paa Toppen af Taget og jager med Duer, (formodentlig for at fange); foruden at dette Syn er gyseligt, saavel for de i Nærheden boende, som for Forbigaaende, der i Flokketal betragter dette, er det endog at undre over, at Vedkommendes Forældre ikke forbyde ham at tilvende sig Fordeel paa denne Maade; der for ham kan have farlige Følger. J øvrigt er det maaske stridende mod Brandforordningen, at have saadanne Bræder liggende paa Taget som der.
Politivennen, 1802-01-01
Tak til et Selskab af Musleerende. EEfter Tilsendt.) Det Selskab, som Torsdagen d. 5 Augus om Aftenen i tvende Baade paa Peblingsøen opførte en smuk Concert, og derved fornøjede saavel de der Omkringboende, som og de paa Broen Tilstædeværende, skyldes en velmeent Tak, fordi de bidrog til saa mange Menneskero uskyldige Fornøielse; og det med ønske om, at de snart paa lige Maade, naar Veje, ret var godt, vilde gjøre sig en Deel Musikelskere forbundne, ved en da Capo.
Politivennen, 1802-01-01
Spørgsmaal til Juristerne. Er der nogen Lov som sikkrer en Mand, der ved at anskaffe sig bekostelig Bopæl til Eje eller Leje, for der at drive borgerlig Næring, og af samme svar: lovlige Paalæg, for at see den første den bedste at sætte sig ligeoverfor i en opslaaet Fjælebod, og der tage ham Brødet fra Munden. Eller have Lovene ikke forbudt sligt, fordi Lovgiveren ikke troede det vilde skee? Det synes klart, at her maatte Lovene træde Næringsvejene til Hjelp. Dette Spørgsmaal fremsættes for vore Lovkyndige i Anledning af den Skænkebutik, som er opsat ved Volden ligeoverfor Jndgangen til Kassernerne.
Politivennen, 1802-01-01
Advarsel om unge Kartofler. Da man har tilforladelig Efterretning om, at der i Amtet Segeberg i Holsten hersker en epidemisk Sygdom, som Landfysikus sammesteds har erklæret at være en Følge af de alt for tidlig optagne, og til Føde for Mennesker anvendte, Kartofler; saa ønskedes, at vore Medici vilde undersøge, om Spisning af unge Kartofler var skadelig. Man seer dem allerede i Mængde paa vore Torve. Etsteds i skal det Tydskland, saavidt huskes i Berlin, være forbudet, at falholde Kartofler af Aarets Grøde før 1ste September.
Politivennen, 1802-01-01
Om Fæstningsbroernes Fejning. Kunde ikke Fæstningsbroerne, der fejes af Slaverne, enten fejes paa en anden Tid af Dagen, f. Ex. om Morgenen tidlig, eller kunde Fejningen ikke skee paa en anden Maade, hvorved de Gaaende leed mindre af Støven, ved nemlig forud at overstænke og dæmpe Støvet med Vand?
Politivennen, 1802-01-01
Til dem som repræsentere TugtVand-Jnteressenthusportens stab. Da man i Politivennen har læst en Opfordring til Hr. Vandinspektør Meiting om Regnskabs Aflæggelse, og endnu ikke i Aviserne har seet, at der ved dette, som ved de andre Kompagnier stedse skeer, har været indkaldt Jnterressentere til at overvære Regnskabet for dette Kompagnie; - Saa torde man vel spørge de Herrer, der skulle repræsentere Jnterressentskabet, hvorledes det egentlig med denne vigtige Sag forholder sig?
Politivennen, 1802-01-01
Uorden i Roskilde Domkirke. Endnu er der mangfoldige Rnder, endog hele Partier, af Vinduerne paa denne skjønne gamle Bygning, ude. Efter Rygtet har det meste af denne Skade saaledes uforbedret henstaaet fra 3de November af. J det ringeste havde man haabet, at de Erindringer, som forhen i dette Blad have været givne, havde frugtet, hvor det galdt om en Mangel, der endog kan skade Kirkegængernes Helbred. Det er muligt nok at Kirkeforstanderens Fraværelse af nogle Mile fra Roskilde kan hindre ham fra at have det forønskede Tilsyn. Men ganske undskylde ham kan denne Omstændighed ikke. Kan man ikke altforvel bestride en Post, saa kan man jo nedlægge den. Man synes ogsaa at det tilkom Kirkens Præster herom at give tilbørlige Pagmindelser. Flere Uordener foregaae i denne Kirke som ere ikke mindre at laste. En Rejsende fandt for nylig, at Dronning Magretes Næse var slaaet i stykker, og at man med Kul havde maltt noget usømmeligt Tø paa hendes Pande.
Politivennen, 1802-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) De forlængst nedtagne Klokker i Mariækirke i Helsingøer, hvis Uanvendelse har været paaanket, ere nu lyste til offentlig Salg.
Politivennen, 1802-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 8 Rd. Rug, Td.- 6 Rd. Byg Td.- 22 Mk. Havre Td.- 19 Mk. Ærter St.- 3 Mk. 8 Sk. Fersk Flesk. Lpd. 10 Mk. - 11 Mk. Æg Snesen- 21 Sk. Smør Pd.- 16 - 18 Sk. NA NA
Politivennen, 1802-01-01
Uordener. 1) J lille Regnegade, i en Kielder, er en Hund, som tuder stygt naar Fiskerkonerne eller andre raaber med deres Vare. Om det ikke kunde ændres, saa haaber man at Ejeren er saa veltænkende at afskaffe HunDen. 2) En yderst ubehagelig og usædvanlig Stank har Beboerne af Brogaden og TorvegaDen maatte deje i disse Dage; dersom dette skule de være af den haccteoe Hvede, som der i et Magasin skal være oplagt, saa torde man vel bede Køberne af slige Vare at ville spare Jndbyggerne i en tæt bebygget Stad for saadan Forøgelse af Stank, og heller at oplægge det uden for den. Tillige maatte man ved denne Lejlighed opfordre vore Medeci til at bekjendtgjøre noget, om hvorvidt og til hvad de troe at fordærvet Korn uden Skade kan anvendes. 3) Uden for No. 92 i Pilestræde er baade Fortog og Kørebro i en Stand, som man maatte ønske Brolægningens Foresatte vare vidende em, da saa store Mangter vist vilde afhjelpes.
Politivennen, 1802-01-01
Ubehageligheder foraarsagede ved det kiøbenhavnske Toldhuses Jndretning, og Midler til disses Hævelse. Den første Ubehagelighed er de 2de lange Trapper, som adskille Pakhuus-Forvalterens Contoir, Havne- Contoiret, Vejerhuset fra Toldinspections- Conloiret, Told Contoirerne og Oplags Contoiret. Deres adskillige Ganges Op- og Nedstigelse, som er nødvendig, endog ved den mindste Bagatelles Klarering, borttager Tid, og giver tillige Anledning til et Slags Veddeløb imellem de klarerende Persouer, hvorfor Prisen er: først Expedition; og det er sandelig meget ærgerligt for den Gamle, eller den til saadan Jagt Uskikkede, at han af fire eller fem kan være den første, som bliver expederet i Vejerhuset eller Contoirerne neden under, og paa Vejen til Contoirerne ovenpaa, maa see sig løbet forbi af de andre Letføddede, og saaledes blive den sidste der. Den 2den Ubehagelighed, som er den største, er den utaalelige og Sundheden fortærende Hede og kvalme Luft, som hersker i Contoirerne oven paa, der er saa trykkende at den til frisk Laft Vante neppe kan Udholde den et Qvarteer. Disse Ubehageligheder kunde afhielpes ved at anlægge alle Contoirerne ved Jorden. Væddeløbet ophørte da, og den Svage blev ikke paa den Maade forurettet af den Raskere Dørenes idelige Aabning mod den frie Luft, vilde da skaffe denne Adgang til Værelserne, og gjøre dem sunde, istedet for at de nu ere yderst usunde Opholdssteder, i Besynderlighed for Contoirernes Personale, der desuden idelig sidder en stærk og usund Arbejds-Anstrængelse.
Politivennen, 1798-01-01
Om den farlige blissede Hjort i Dyrehaven. Da jeg af Deres Blad, kaldet Politivennen, erfarer at De taler om de Uordener, der herskede ved Rækværkerne i Dyrehaven, og Kreaturernes urigtige Optagelse, kan jeg ikke undlade at gjøre Dem opmærksom paa den Uorden den saakaldte tamme Hjort*), der opholder sig ved Hjortekjærs Huset i den kongelige Dyrehavn, anretter. Til Beviis paa at Vedkommende veed, at den er skadelig og anfalder Mennesker, tjener det at de paa nogles Ansøgning, der, hvis de ikke havde faaet Hielp, havde maattet ladet Livet, har afsauget den Hornene. Men følgende i disse Dage skete Tildragelse giper 1) Det er denne Hjort, der forhen er omklaget i disse Blade under Navn af den blissede Hjort. Aarsagen til at den taales, uagtet dens Glubskhed er saa stor at man med største Frygt tager igjennem Dyrehaven, er efter Sigende at ianønsker en Rase af blissede Hjorte, der skal være en Sjældenhed, og maaskee i ivrige Jagt- og Hjortelskeres Øjne vel værd at opofre nogle Menneskers Helbred for. Man gjør sig imidlertid det Haab, at Vedkommende Kollegium vil vise en modsat Tænkemaade. end ydermere Bevis paa dens Skadelighed. En Mand og Kone, der spadserede imellem Nymøllen og Stampemøllen, anfaldtes af den; først Konen, og da Manden vilde hielpe hende, anfaldt den ham, og tilredte ham saaledes, at han maatte tage ind til Byen og lade kurere.
Politivennen, 1802-01-01
Anmodning angaaende den nye anlæggende Kanal ved Esserum paa Kronborg Amt. Denne Kanal, som maaskee i det mindre har nogen Lighed med den ved Kiel eller Odense, vil, naar den er fuldendt, blive værd at see. Den anlægges for kongelig Regning. Begynder fra Esse Søe, hvorfra den skal erholde sit behøvende Kvantum Vand, gaaer forbi Dronninge Møllen, og ledes ud til Stranden. Dens Længde er ongefær, Miil, dens Brede efter Øjemaal 8 Alen, og Dybde 5 a 6 Alen. Dette er kun Gisning. Paa 2 a33 Steder anlægges Slufer til at stemme og hæve Vandet. Paa begge Sider skulle plantes Træer, hvilket vil give et smukt Syn. Dens egentlige Bestemmelse skal være, at udskibe og paa Pramme at transportere Kongens Brænde fra den store saa kaldede Gribs Skov. Ved denne lettere og hastigere Transport vil formodentlig spares meget for Kongens Kasse. Men da Rygterne om dette Anlæg ere meget forskjellige, saa vilde en omstændelig Beskrivelse over dens hele Plan, Jndretning, Bekostning, Hensigt og Fordeel, af vedkommende første indsigtsfulde Bestyrere, blive Publikum saare velkommen, og Samme vil vist ikke fortryde paa, at man herved offentlig yttrer denne beskedne Anmodning, med Haab, at see sammes velvillige Opfyldelse i Møde. Enhver Udgiver af vore periodiske Skrivter som derom anmodes, vil vist modtage en saadan Beskrivelse til Jndrykkelse uden Betaling.