Viborger Samler, 1844-04-23
For Enhver, som kjender noget til Forholdet mellem Kjøbstad, og Landbrænderierne, vil det være indlysende, at dette i høi Grad er paafaldende, og at hine i flere Henseender staae langt tilbage for disse, der upaatvivlelig ere begunstigede paa Kjøbstadbrænderiernes Bekostning. Man har derfor ogsaa seet, at Brændeviinsbrænderne i en vis Kjøbstad, Reisende med Dagvognen fra Ans til Viborg, den 22de April: Hr. Tønder, Assessor Bregendahl. forgiæves have ansøgt Cancelliet om at maatte stilles paa lige Fod med Landbrænderierne, et Ønske, der jo var saa billigt, at man skulde troet Collegiet havde indladt sig herpaa; thi det er dog besynderligt, at Landbrænderierne stedse skulle fremhæves og sontineres, medens Kjøbstadbrænderierne stadigen maae nedlægges og gaae tilgrunde, fordi de umuligen kunne concurrere med hine, især da Landmanden selv avler sin Sæd og eier den billigere end Brændeviinsbrænderen i Kjøbstaden, der stundom maa kjøbe den til høie Priser, ikke at tale om det Demoraliserende og Skadelige, der, under de stedfindende Forhold, ligger i, at Landmandens Tjenestefolk nu erholde saa meget lettere Adgang og Leilighed til Drik og Udsvævelser. Brændeviinsbrænderen i Kjøbstaden maa ikke afbenytte den bestemte Tid, han har til at gjøre en Brænding i, efter Behag, saaledes som paa Landet, hvor man kan brænde flere Gange paa een Fyr seddel og disponere over Tiden, som man finder for godt, da der til een Brænding ikke behøves de fastsatte 4 Gange 24 Timer; og vil man paa Landet ikke brænde 2 Gange paa een Seddel, kan der dog altid brændes 3 Gange i 8 Dage, naar man i Kjøbstaden kun tør brænde 2 Gange mod den samme Udgift i lige lang Tid, og følgelig bliver den Brændeviin, Landmanden producerer, meget billigere end den, der brændes i Kjøbstaden, uden Hensyn til det Afbræk, denne lider i Handel og Omsætning af Produkter og Fedevarer, naar Landmanden, som Følge heraf, kommer sjældnere til torv med hvad han har at sælge. Hertil kommer endnu den ulige Control, der finder Sted i Kjøbstaden og paa Landet med Brænderierne; thi naar denne meget ofte udarter til Chicane og Drilleri paa førstnævnte Sted, kjender man næsten Jntet til sligt paa Landet. Brændeviinsbrænderen i Kjøbstaden tør saaledes ikke have formalet Sæd i sit Brænderi uden Seddel derpaa, naar han ikke vil udsætte sig for Confiskation, store Mulkter og andre Ubehageligheder, og tager man Hensyn til Karrenes Gjæring, er man atter i Forlegenhed; thi det er nemlig umuligt for nogen Brændeviinsbrænder forud at vide, om et Kar, der hensættes til Gjæring, vil hæve sig lidt eller meget; hæver det sig meget, maa man i Kjøbstaden være Vidne til, at Mæskningen løber over Randen af Karret og i Rendestenen; vil man, for at forebygge dette, lægge nogle faa Muursteen eller Træstumper paa Karret, bliver man mulkteret, og øser man lidt af Mæskningen i et andet Kar, for at den ei skal spildes, mulkteres man ogsaa for Brugen af ulovlig Mæskekar, Sligt ere Brændeviinsbrænderne paa Landet saa godt som aldrig udsatte for, da der ikke føres nogen Control med disse i en saadan Grad. Det er paa Grund af alt det Foranførte Jndsenderens Hensigt herved at opfordre alle Brændeviinsbrændere i Kjøbstæderne til at tage dette som sagt mislige Forhold under nøieste Overveielse, og, da Stænderne nu snart skulle samles, til disse at indgive et vel motiveret Andragende, der skulde gaae ud paa at bede dem petitionere Hs. Majestæt om, at Kjøbstadbrænderierne maatte stilles paa lige Fod med Landbrænderierne og nyde de samme Fordele og Rettigheder i enhver Henseende, som disse.