Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-08-04
(Fortsættelse.) Det var ei blandt Gravene, vi skulde dvæle ved Maanelys i stille Betragtning, og derover glemme vort fiernere Maal. Rundt om os smiller det friske, ungdommelige Liv i lyse Farver, og kalder os til virksom Nydelse. Solen staaer høit paa Himlen, og med ilende Skridt (paa Papiret nemlig, hvor Middagsheden ikke trykker os) nærme vi os Søsum, der ligger en Miils Vei fra Kirke Værløse i en dyb Dal, omgivet af Banker; paa een af disse kneiser Byens Slot, den hvide, grundmurede Skole. høit over de lave Hytter. Vi have intet at søge i dette tarvelige Viisdomstempel, og hist nede er der alt for snevert og hedt. Vi vandre da uden Ophold til Steenløse, og efter en saare venlig Modtagelse følge vi den værdige Sognepræst, Hr. Provst Billeskov, ind i hans Kirke. Jkke uden Forundring høre vi af ham, at denne Kirke, der er bygget heel trofast af hugne Kampestene, for faa Aar siden, af Mangel paa Rum for de Kirkesøgende, maatte forstørres med en heel Fløi; og fornøie os sub rosa over en ny Bekræftelse paa en Hypothese om visse, meget virkende Aarsager til Kirkernes Tomhed; hvilken vi imidlertid beholde hos os selv, for ei at forarge Enkelte, der have en naturlig Modbydelighed for visse almindelige Yttringer. Efterat have samlet et Par Bidrag til en ny Udgave af Marmora Danica, hvoraf Oldgrandskere kun lidet ville opbygges *), forlade vi Steenløse, ei uden behagelige Erindringer, ille forbi den Mængde Høie og Steendysser, hvormed disse Egne ere opfyldte, og som til en anden Tid vilde opholdt os længere, og staae med eet Spring paa den anseelige Gravhøi paa Banken, ved Ølstykke, hvor vi ikke blot tælle 16 Kirker. inden for Synskredsen, og blandt disse Slangerups, men ogsaa heel tydeligen see Roeskilde Dom*) Hr. Jacob Muus blev Præst til Steenløse og Vexo 1716, og levede der endnu 1781 (S. Giessings danske Jubellærere 2 D. 1 B. S. 287). Tre Jndskrifter af ham findes i Steenløse KirkeDen ene over en Jldebrand 1747, den anden til Erindring om Qvægsygen, som i Vinteren 174. borttog 927 Høveder i disse to Sogne, findes begge i Hofmanns Fundationer 7 D. S. 49. Den 3die over en hvid Marmorflise, som før laae forved Alteret og i hvis Aarer den fromme Olding. udfandt et Crucifix, der ei utydelig er tilsyne, har man ikke værdiget at optegnes med de andre. Jeg vil derfor her afskrive den: "Jeg Marmorsteen ved Alterfod Var lagt til Ziir og Bedste, Der Præsten holdt mig alt for godDa han blev var og læste Det billede, i mig er groet Af Jesum den korsfæste. Han sagde: Lille Steen, du stod Langt bedre her, at skiæmme Hver den, saa haard i Hierterod, Sin Jesum at forglemme." kirke i 3 Miils Afstand reise sine Spiir i den blaanende Horizont. Endelig ere vi i Udleire, og en Fierdingvei, fra Byen, paa Veien fra Udleire til Rørbæk, staae vi ved vor Vandrings Maal, der allene fuldeligen lønner 5 Milles Gang. Paa Rørbæks Mark, lige i Skiellet mellem denne og Udleires, en Fierdingvei fra Jsefiorden, see vi en meget regelmæssig, næsten kugledannet Gravhøi, af en temmelig anseelig Høide, uden at være af de allerstørste. J Omkreds har den ved Foden henimod 100 Skridt. Den har ingen Steenkredse, og i sit Udvortes Jntet, der kunde tildrage den sønderlig Opmærksomhed. Jngen, som betragter den, vil lettelig falde paa, at den hvælver sig over en af de største Jettestuer eller steensatte Gravhuler i Danmark. For at danne os et rigtigt Begreb om disse, maae vi erindre, at de ikke blot ved deres Størrelse, men ogsaa ved deres Bygningsmaade, og ved den ordentlige, steensatte underjordiske Jndgang, som udenfra fører til den egentlige Jettestue, adskille sig fra de mindre og simplere Gravkamre i Høiene *).¬