Berlingske Tidende, 1793-02-01
J Sessionen den 16de forlangte en Medlem, at man, førend de Stemmende bleve opraabte, skulde bestemme, hvor stærk Pluraliteten skulde være, for at gienne Dommen gieldende. Garan forlangte, at den skulde ligesom erhvert andet Derret, være gyldig ved en ubetinger Pluralitet. Om Aftenen Kl. 7 1/2 tog Opraabningen sin Begyndelse, da Ordenen traf det 3die Spørsmaal: "Til hvilken Straf skal Ludvig dømmes" - Den 17de om Aftenen Kl. 6 var Opraabningen til Ende. Man anmeldte derpaa 2 Breve ; et fra Ludvigs Forsvarere, som forlangte at blive hørte, og det andet fra den udenlandske Minister, hos hvilket var følet en Depeche fra den spanske Regiering angaaende Ludvigs Proces. – J Henseende til det første decreterte Conventen, at der ikke kunde raadslaaes over samme, førend Resultatet var uddraget af Stemmesamlingen; og angaaende det andet giør, de Danton og Gensønne den Anmærkning, at man under saa vigtige Omstændigheder maatte saa meget desmindre lade de fremmede Magter troe, at de havde havt nogen Jndfindelse paa det franske Folks Repræsentanteres Raadslagninger. Conventen skred til Dagens Forretning, og Præsidenten saa de : Borgere. Jeg skal nundsige Strenghedens fældte Dom over Ludvig. Dersom Retfærdigheden har galet, tør Menneskeligheden lade sin Stemmehøre. Jeg beder Lemmerne og Logerne om dyb Stiltiened. - Forsamlingen bestaaer at 745 Lemmer. Een Deputeret er døde den bliver altsaa 744 Af disse ere 6 Syge, 2 fraværende uden Aarsag, 11 Commission, og 4 have ikke stemmet. Der bliver altsaa 721 Stemmende, af hvilke 361 udgiøre den udningede Majort tet. 23 Stemmer ere for Døden med en endnu bestemmende Tid til Dommens Fuldbyrdelse; 8 for Døden med Opførte, se; 2 for Døden, efterat Krigen er gener, 2 for Slaverier, 319 for Fængsels Straf, og 366 for Døden. Borgere : Den over Ludvig afsaatte Straf er Døden. - J samme De blik bleve Ludvigs Forsvarere indladte for Skrankerne. De Seie førte Ordet. Børgerredersentantere, sagde han, Lud rig har overdraget os, og har desangaaende udtrykkelig sandt. habertil, for at meddele Dem et af ham egenhændig under hegnet Skrift. Herer det : Jeg er min Ære, jeg er min Familie skyldig, at ikke underskrive en Beskyldning, som jeg ikke har fortient. Jeg erklærer derfor, at jeg appellerer fra en Dom, som man vil fælde over mig, til den hele Nation, for jeg giver mine Forsvarere alle fornødne Fuldmagter til, at min nærværende Appel bliver indrykket i N. C. Protocol. Endvig. De Seile anmærkede, at det var saa meget des ædelmod Slørre og billigere, at Conventen hørte den Anklagedes Stimme, da den Dom, som nyelig var fældet, kun havde en Pluralitet af 5 Stemmer for sig. Han forlangte altsaa Antagelsen af hans Appel. - Trønchet forlangte at maatte i Morgen bevise, at Conventen ikke var berettiget til at give det De leret, hvorved bestemmes, at Dommen skulde være gyldig ved den ubetinget Pluralitet, der er, ved en Pluralitet, som bestod kun af een eneste Stemme meer. Begge Forsvarere siden Ære at sætte sig; men Conventen erklærede eenstemmig at den ikke antog den af den Anklagede indlagte Appellation. til Folket, gik over fra Tronchers Forlangende til Dags forretningerne, og udsatte til den følgende Session Undersøgel, sen af det Spørsmaal: "Om den over Ludvig afsagte Død, dom skulde endnu opsættes eller strax fuldbyrdes.