JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J Magdeburg ligger Handelen i denne Tid ganske og aldeles. Priserne paa udenlandske Produkter stige. Caffe f. Ex. koster 1 Rdlr. Pundet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Den Franske General Leplauche=Mortier af den Keiserl. Livgarde, er død i Chiet af Børnekopper, i sit 34te Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Over Ottersberg og Rotenburg ventes to Col konner Franske Tropper, hver paa 6-7000 Mand, som fra Bremen af fortsætte deres March i det Mecklenborgske, J den Spanske Provinds Granada har der været et stærk Jordskjelv, hvorved Staden Grenada er bleven meget beskadiget og mange Mennesker have tilsat Livet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J hele det Franske Rige høitideligholdtes d. 2 Dec., Napoleons Kroningsdag og Slaget ved Austerlitz.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Porten skal have erklæret Rusland og Engelland Krig, og den Russiske og Engelske Minister skal allerede have forladt Constantinopel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
General Serras Corps, som marcherede fra Jstrien til Palma, er med forcerede Marcher af gaaet til Rigsarmeen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Russerne og Engellænderne bloquere ikke allene Venedig, men ogsaa alle Fransk-Jtalienske Havne i det Adriatiske Hav. De prøve paa at gjøre smaa Landgange i Jstrien &c. Kongen af Sicilien synes nu blot at indskrænke sig til at forsvare dette Land. Omtrent 12,000 Mand Engel af lændere ere sendte derhen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
De Warschanske Tidender havde allerede 8 Dage førend de Franskes Ankomst optaget de Franske Bulletins, uden at formilde de for det Preussiske Hof saa haarde Udtrykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J Hildesheim høitideligholdtes d. 2 Dec., Napoleons Kronningsdag. Der blev ringet med alle Klokker, og i Kirkerne prækedes efter den befalede Text (Rom. 13. V. 1 og 2), Kommer jeg tredie Gang til eder, da skulle alle Sager stadfæstes i to eller tre deres Mund. Jeg haver før sagt eder det, og jeg siger eder det tilforn, som jeg var nærværende anden Gang, og jeg skriver det nu i min Fraværelse til dem som før syndede, og til alle andre, at, naar jeg kommer tredie Gang igjen, da vil jeg ikke spare. - Om Aftenen gaves Maskerade &c. og hele Byen var illumineret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Klosteret deel Jncoronata ved Avellino har Kongen af Neapel ladet ophæve, og de 20 Munke, som fandtes i samme, har han forvist Riget. De havde optaget og pleiet Fra Diavolo og hans Bande, uden at meddele de Kongelige Tropper, som kun laae en Jtaliensk Miil fra Klosteret i Qvarteer, nogen Efterretning derom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Til Neapel ankom nylig 76 fødte Neapolitanere fra Livorno. De fleste havde i mange Aar sukket i Tunesisk Slaverie, og have den Franske Beskyttelse at takke for deres Befrielse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Efter Breve fra Maynz agter den Franske Keiserinde at reise til Berlin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Franske Krigskibe have i de Jndiske Vande bemægtiget sig adskillige vigtige fiendtlige Skibe, som lykkelig ere ankomne til de Franske Colonier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Blandt disse Priser var det rige Chinaskib Warren Hasting paa 12,000 Tønder med 48 Canoner. 4 Ostindiefarere bleve deels sænkede, deels brændte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
General Moreau har ikke, som det før hedte, opholdt sig i London. Han har kjøbt sig en Gaard i Broadway, og vil opholde sig i New York.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Det hedder, at Kongen af Preussen ikke har villet ratificere Vaabenstilstanden, fordi han i dens Sted har begjert at slutte Fred. - Statsministeren, Schulenburg befinder sig hos Kongen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J ville Freden, men Rusland vil have Krig og man maa føie Rusland. Dette Hof, hvis Alliancer komme eder saa dyrt at staae, har endnu ikke ganske fyldt Maalet af de Velgierninger, J kunne vente eder af det. Efterat det har overleveret eders Land i de Franske Troppers Hænder, forbeholdes det og samme, at befrie eders Provindser ved sine egne Tropper, og Europa veed, hvorledes Russerne forstaae sig paa at befrie Provindser. Men til Lykke vil eders ædle Fiende vide at bevare eder for saadanne Fiender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Man skulde mindst formode, at Historiemalerie i store Dimensioner lader sig drive fadriquemæssig. Jmidlertid har dog Maleren Giroux i Paris, en Eleve af David, anlagt en saadan Fabrique. Man kan bestille hos ham Altertavler til alle muelige Priser og han lader dem male af de nuværende berømteste Pariser Maleres Disciple. Naar det bestilte Malerie skal forfærdiges af disse unge Konstnere efter deres egen Tegning, saa understøtter han dem med sine Raad. Men naar de bestilte Stykker ere til en mindre betydelig Priis, leveres istedetfor Originaltegninger, efter Giroux's Raad, hele eller fragmentariske Copier af Malerier i det kostbare Pariser billedgallerie. Der laanes en Figur af et og en af et andet Stykke, og disse enkelte Figurer sammensættes da til et Heelt. J denne Altertavlefabrique istandsættes ogsaa gamle og beskadigede Malerier. Giroux har desuden ogsaa et Magazin af gamle Malerier, Maler og Tegnematerialier, Rammer &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Ved de offentlige Udstillinger af alle Slags Manufactur= og Fabriquevarer i Paris er der nedsat en eedsvoren Ret af sagkyndige Lærde, for at bedømme de indleverede Arbeiders større og mindre Værd. Den Jndberetning, som den dertil udnævnte Commission har indgivet, indeholder adskilligt, som ogsaa udenlands ikke allene maa interessere Fabricanten og Handelsmanden, men tillige enhver Elsker af almeennyttige Kundskaber. Det Vigtigste deraf er i Korthed følgende: Efter de indsendte Uldprøver er i hele Frankrige for nærværende Tid ikke færre end 87 Faarehjorder, af ægte Spansk Race, men selv hos de ældste af samme, som allerede tælle adskillige Generationer, har Ulden i Sammenligning med den, man nylig har faaet fra Spanien, ikke tabt det mindste af sin Qvalitet. Clima og Foder have altsaa i de mange Aar, disse Hjorder have været i Frankrige, aldeles ikke havt nogen skadelig Jndflydelse paa Ulden. Klædefabricanterne bevidne, at denne Uld lader sig føle paa, bearbeide og slide saa godt som den ægte Spanske, og at der er ingen Forskjel paa det Klæde, som forfærdiges af begge Sorter. Den Qvantitet forædlet Uld, som allerede nu faaes i Frankrige, er saa betydelig, at den Tidspunct er nær, hvor Jndførslen af Spansk Uld vil blive forbudet. Ogsaa den halvforædlede begynder allerede at ligne den aldeles forædlede overordentlig meget. - Under Revolutionen var ved udskrevne Leveringer, ved voldsomt foreskrevne Priser, ved Papirpengenes Forfald, det fordum saa berømte Franske Klæde blevet saa slet, at man ved den første Udstilling kun maatte arbeide paa, at give alle disse Producter den Grad af Godhed, de havde før Revolutionen eller før 1789. Nu er man kommet meget videre heri, men Varene ere ogsaa blevne saa meget dyrere. Af denne Aarsag skulle Belønningerne kun tilfalde dem, der uden Qvalitetens Forringelse levere det bedste Klæde for billig Priis. Brødrene Ternauxds Klædefabrique, som i Louviers, Sedan, Reims og Ensival sysselsætte adskillige tusinde Arbeidere, har denne Gang udmærket sig ved at levere fine Sorter Klæde, Casimir, Svanebay, og af ny Artikler Klæde og Vigogne, med Atlask Glands. For Casimir, i hvis Fabrication de Franske hidtil staae tilbage for de Engelske, har Huset Geutz Duminy & Comp. i Amiens faaet en Guldmedaille, fordi dets Fabricater fuldkommen kunne sættes ved Siden af de Engelske, fire andre have for denne Artikel faaet en Sølvmedaille. (Kun en eneste Uld=Fabrique forfærdiger Spind med Machiner, og for at faae lave Priser tilraades alle at lægge Vind paa MachinSpinderie!)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Posens Jndbyggere gave d. 2 Dec. en stor Fest i Anledning af Slaget ved Austerlitz. Om Aftenen var hele Byen illumineret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Den 15 Nov. nedkom Keiserinden af Rusland med en Storførste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J Gotha ankom nylig 120 Mand Gens d'Armes d'Elite: et Corps, som i Fremtiden skal bestaae af 400 Mand og betragtes som en Noble garde. Capitainen for det ankomne Compagnie er af den gamle Franske Familie Montmorency; han har Rang med en General og de Gemene have Rang med Lieutenanter. De bestaae af lutter formuende unge Mennesker, hvoraf nogle ere meget rige, hver af dem maa i det mindste have 400 Livres aarlige Jndkomster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Efter en i Ulm udkommen nøiagtig Fortegnelse var i denne Stad indqvarteret fra 10 Sept. 1805 til 15 Oct. 1806. 1899 Generaler, 18,025. Stabsofficierer, 110, 192 Subalterne-Officierer, 10,995 Magaziner og Employer, 1, 113,553 Underofficierer og Gemene, tilsammen 1,254,664 Mand, og 268, 113 Heste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Keiser Napoleon svarede den Deputation, der i Berlin bragte Senatets Taksigelsesadresse, at 340 Preussiske Faner og Standarter, som ere tagne i dette Feldttog, skulle nedlægges i Senatet og forblive der, indtil det Mindemærke, som han har befalet at der skal bygges, er istand til at optage dem. Marchal Lannes havde d. 21 s. M. allerede i adskillige Dage beskudt Fæstningen Thorn, som ligger meget fordeelagtig, 24 Mile fra Warschau, paa hiin Side Weichsel. Marchallen havde d. 19de for sidste Gang opfordret Gouverneuren at overgive sig, med det Tillæg, at han i modsat Fald vilde lægge hele Staden i Aske. Gouverneuren vilde ikke troe at Magdeburg var taget eller den Preussiske Armee tilintetgjort. Lykkeligviis ankom Natten mellem d. 19 og 20de en Preussisk Officier som Parlementair, og bragte, tilligemed en Fransk Officier i det Preuss. Gouvernements Navn, Kongen dette sørgelige Budskab i Graudenz. Gouverneuren blev nu tilstrækkelig oplyst; der kom strax Parlementairer fra Fæstningen, og man formodede, at der vilde paafølge en Capitulation. - J Thorn er Nic. Copernicus født 1472.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Efter nogle Efterretninger vare to Russiske Gesandter ankomne i det Franske Hovedqvarteer; men Gjenstanden for deres Sendelse er endnu ubekjendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Den Preussiske Banque var allerede d. 6 d. M. flyttet fra Warschau til Kønigsberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Forbudet at der i Anledning af Hertugen af Brunsvigs Død ikke skulde opføres Musik, blev strax tilbagekaldet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
De til Keiser Napoleon afsendte Hamborgske Deputerede ere d. 7 d. M. afreiste fra Berlin til Hovedqvarteret i Posen. Den forhen indtrufne Syndicus Doormann er tiltraadt Deputationen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Keiser Napoleon svarede den Polske Deputation, der i Voyvodskabet Posens Navn, ønskede at han maatte proclamere Polens Uafhængighed; at Frankrige aldrig havde erkjendt Polens forskjellige Deelinger, men at han ikke kunde udstede denne Proclamation, førend Polakkerne havde besluttet at forsvare deres Rettigheder som Nation, med Vaabenet i Haanden, med alle muelige Slags Opoffringer, ja selv med deres Liv, at Europa har bebreidet dem, at de i borgerlige Tvistigheder have opoffret deres Fædrenelands Jnteresse, og at de nu kunne godtgjøre, at de mange Ulykker, de have prøvet, tillige have forbedret dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Polen, der nu skal komme frem igjen afsin Aske som en sand politisk Phønix, udgjorde til først et stort og vigtigt Rige, og indbefattede indtil Aaret 1772: 12,600 Qvadratmile, altsaa et næsten større Findeindhold end det nuværende Frankrige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
J Oldtiden hørte den største Deel af Polen og Preussen til Sarmatia Europæn, hvis vestlige Grændser vare Weichselen. Foruden andre Nationer nedsatte ogsaa Finnerne sig der; men Slaverne fik tilsidst Overhaand. Henimod Midten af det nende Aarhundrede lagde Polakkerne Grunden, til deres Rige, og i det tiende antoge de den christelige Religion. Fra Premislav (1295) af førte alle deres Regenter Navn af Konge. Efterhaanden blev Riget udvidet, og Casimir den Store erobrede, strax efter sin Regjeringstiltrædelse, Røde Rusland. Jagello eller Uladislaus, Storhertug af Litauen, blev (1386) ved Giftermaal tillige Konge over Polen. Hans Søn, Casimir den Fjerde, forskaffede sig (1466) Polsk Preussen. Sigismund Angust lagde Podolien, Podolachien og Kirwien til Polen, og fik Lehnsrettighed over Churland. Polen var fordum et Kongerige. Men mod Enden af det 16de Aarhundrede blev det et Valg rige. Fra den Tid af herskede der for det meste Uroligheder og Forvirring. Ved Valgene opstode sædvanligen Partier, som ved deres Tvistigheder tilsidst beredte Rigets Undergang. Ogsaa Regjeringsformen, der var mere aristocratisk end monarkisk, og Uenigheden mellem de Catholske og Dessidenterne (Jkke=Catholske, især Græske og Protestantere) bidroge til Rigets Omstyrtning. Allerede under begge Kongerne af det Sachsiske Huus, August II. og III, nærmede det sig sin Undergang, som fuldkommen paafulgte under dets sidste Konge, Stanislaus Poniatowsky. Anledningen til den første Deeling var den Haardhed og Uretfærdighed, hvormed det Catholske Partie blev behandlet af Dessidenterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-13
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere, der tilbringes Subscribenterne og betales qvartaliter med 6 Mark. Subscriptionen modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, boende i store Helgiseiststrædet No. 141.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Nyeste. ilderie af
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Kjøbenhavn. De Kasserer Fjerde Aargang. No. 19. Udgivet og forlagt af J. Wersel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Høeckes Enke. Tirsdagen den 16 December, 1806.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Breve fra Kjøbenhavn til en Ven paa Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Medens man hos os klager over Litteraturens Krebsgang, og den ringe Understøttelse og Opmuntring, Videnskabsdyrkerne finde, seer man paa denne tilsyneladende golde Jordbund de skjønneste Blomster fremkomme ligesom af sig selv. Vor æsthetiske Litteraturs Guldalder synes langt fra ikke, som man saa idelig har raabt paa, at være henrunden. Tvertimod kan den nærværende Periode i de fleste Henseender maale sig med de Tider, hvor Evald sang, Wessel gjorde vittige Vers og Riber rimede sin skjønne Prosa. Kunne vi end ikke rose os af, at besidde en Evald, saa lever Baggesen dog endnu, og adskillige unge Poder love de herligste Frugter. Saaledes seer man, at sande Genieværker virkelig ere afhængige af Tiden og Menneskene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Naar Forfatteren i Efterskrivten siger: at det skulde gjøre ham meget ondt, om man skulde kunne vise ham nogen Jdee eller noget Jndfald, som han havde laant af Andre maa De tilstaae, det er meget sagt, og det vilde maaskee ikke være vanskeligt at bevise det Modsatte, thi Digtere - endog de største gaaer det ofte som rige Kjøbmænd. Saalænge Skifteretten endnu ikke har revideret deres Bo eie de Perus Guldgruber, og troe, at deres Bog ikke indeholder andet end Cassebehold, men naar Revisorerne skulle til at revidere den, finde de dog altid et lille bitte Credit. Da jeg imidlertid aldrig har været nogen Elsker af at sige noget, som kunde gjøre Andre endog i fjerneste Henseende ondt, saa vil jeg aldeles ikke berøre denne Punct, allermindst da Heiberg er en Mand, for hvis Genie og Talenter hver Apartisk maa bære den meest uindskrænkede Holagtelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
J Fortalen til Baggesens Riimbreve vil De finde, at han selv har fældet den meest upartiske og sundeste Dom over sine Arbeider, naar han siger: "dersom der i hans Modersmaal gives noget i Stil, Sprog (?) og Vers maal lettere, rundere og mere flydende, har han havt Uret i at drage disse i enhver anden Henseende ubetydelige maadigte frem for Lyset." Bestemt kan man paastaae, at vort Sprog ikke eier noget, der i saa høi Grad besidder de her opregnede Egenskaber, som nærværende Skrivt. Disse Riimbreve ligne et af de Konstværker, som Canovals Meissel fremtryller, Konsten skjuses her bag Naturens Slør. Alting synes saa naturligt, at man skulde troe, Digteren under Udarbeidelsen ikke havde udstrøget et eneste Ord, og at det strax er fremkommet som Skabningen af Skaberens Haand, fuldendt og uforbederlig. Vi beundre her Diamantens Straaleglands, skjønt denne Glands dog ufeilbarlig maa være fremkommen ved Slibningen. Hvad der har været tænkt hundrede Gange tilforn, siges her saa nydeligt, at det ordentlig maa fortryde hver anden Digter, at han ikke før er faldet paa at sige det paa samme Maade. Bogen bliver dobbelt interessant, naar De betænker, at De i disse poetiske Breve gjennemvandrer 22 Aar af Forfatterens Digterliv, at de her seer hans Siel i sin Reglige, og at de Følelser, han her yttrer, ere opvakte ved virkelige Omstændigheder, ikke fremkonstlede. Man kunde maaskee kalde disse Epistler Sukkerbrød paa Gratiernes Alter; men om Gratierne just altid ville finde dem alle velsmagende, stør jeg ikke paastaae. Saaledes ligger der noget ganske besynderligt i hele Jdeen af Stykket med Over skrivte Fastelavnsriset. Ere end Gratierne tre i Tallet, og kunde man end antage, at hvad den ene vrager, det den anden behager, saa maa man dog tilstaae, at neppe nogen af dem skjørter om at pidskes op, var det end med Lilier og Hyacinther, selv Roser have jo Torne. Mod adskillige andre Stykker kunde der maaskee ogsaa være et og andet at erindre. Men De kunde lettelig spørge, er Saul ogsaa blandt Propheterne?
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Stykket til Recensenten over Forfatterens Værker er aldeles ikke efter min Smag, ikke fordi det jo er vittigt, men fordi det forekommer mig besynderligt, at Dannemarks Yndlingsdigter skriver saadan en Antikritik, og fordi jeg aldrig har kunne finde mig i, at man paa denne Maade tager til Gjenmæle mod en Konstdommer. Dersom det skulde være kommet saa vidt hos os, at ingen tør yttre sine individnelle Meninger, uden at udsætte sig for deslig en Modtagelse, saa kan den Danske Konstsmaggjerne for evig lukke sit Tempel. Saasnart nogen siger her sine Tanker om et Genieværk, saa hedder det sædvanlig strax i mange Skrihenters Sprog, at han opkaster sig til Dommer, og den Recenserede vredes da meget let. J Grunden kan der ikke tænkes noget ubilligere. Kongen selv siger, at det ikke skal være nogen forbudet, at yttre sin Mening, angaaende hvad han troer der kan være at forbedre eller rette i Landets Love, Anordninger og offentlige Jndretninger", og Forfatteren af et Genieværk skulde ville formene Konstdommerne at sige deres Mening angaaende det, der kunde forbedres og rettes i deres Aandsproducter, – Jeg har desuden altid kun anseet Bogdommere for Litteraturens Marquerer, og en Marquerer bryder sig intet om, enten det er to Prindser eller to Haarfriseurer, der spille. Han siger sit ringt deur anvingt, sit Partie &c., og bør kun see paa Kuglerne, ikke paa de Spillende. Ligesaa urimeligt det vilde være af den Tabende at skjende paa Marqueren, fordi han siger Partie, saa ubilligt er det, at Forfattere bredes paa deres Reensent, fordi han siger hvad der behager og mishager ham i en Erklæring, som enhver er beføiet til at sige, naar det skeer paa en anstændig Maade. J Smagens Rige gives der desuden, som overalt i Verden, intet fuldkomment menneskeligt Værk, selv det Ypperste har, ligesom Solen, fine Pletter, og det kommer altid an paa, i hvad Lys og fra hvad Synspunct man bedragter det. Det er kun i et Slags Feberhede, at visse Konstdommere tale om uopnaaelige Jdealer, fuldendte Mesterværker, ufravigelige Mønstere. J Virkelighedens Rige existere de ikke. Mennesket vilde ophøre at være Menneske, om det kunde levere saa denne Jdealer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Naar Digteren raader sin Recensent, ikke at give sig af med at bedømme Potter, som han ikke begriber, saa kan det neppe være hans egne Værker, som han regner blandt disse ubegribelige; thi det vilde være en Beskyldning mod hans Arbeider, som enhver, der har læst dem, maa frikiende dem for, og en Selv fornærmelse, som hans Muse aldrig vilde kunne tilgive ham. Negtede han end sin Recensent Ævne til at bedømme hans Værker, saa kunde han dog ikke andet end indrømme ham, at han jo havde Begreb om dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
En af vore Konstdommere har nylig foreslaaet sin Ven, at opløfte sin gieldende Stemme og at stifte et alt omfattende critisk Jnstitut, som det i Halle, Leipzig a., hvor erkjendte Dommere kunde, som den høieste Jnstance, afsige Kjendelser over Smagsværker. Hver Gang jeg hører tale om gjeldende Dommere, om Mænd, hvis Stemme har Vægt, saa beklage jeg altid den Authoritetssyge, som endnu synes at grassere hos os. Grunde, ikke Stemmer, Domme, ikke Dommere, bør i egentlig Forstand have Vægt. Det er tungt, at der i Videnskaberne skal herske en Subordination ligesom blandt de Militaire, og det er endnu tungere, at man veier Mandens Titel og Navn, førend man veier hans Grunde. Hvad i al Verden have da de fleste af de Mænd været, hvis Meninger man nu fremsætter os som ubrødelige Love, Lessing, var en fattig Magister - Mendelsohn en simpel Bogholder, da de begge skreve deres udødeligste Værker. Det er ikke faldet i enhver Konstdommers Lod, at hedde Kammerherre Voltaire eller Baron von Holberg. En ganske anden Sager det, naar en raa duunhaget Knøs, uden Hjerne i Panden eller Æresfølelse i Brystet, væbnet med Frækhedens nigjennemtrængelige Jernpantser, agerer Konstdommer og nedværdiger Forfattere, hvis Skoremme han ikke fortjener at løse, hvis Skrivter han ikke forstaaer. Men hvert følende Menneske ynker saadan en ulykkelig Daare, det store Publicum beleer ham, og dette Offer er virkelig alt for stort til at det jo fuldkommen maa opveie den usle Glæde, at have paadraget sig offentlig Opmærksomhed, ved at paadrage sig offentlig Spot. Det er virkelig stor Skade, at man ikke har udsat Præmier for den, der redder uerfarne unge Menneskeer fra at blive litteraire Selvmordere, ligesom man hidtil har udsat Præmier for den, der redder Folk, som styrte sig i Vandet. Deres forbundne a.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-12-16
Ved Midnatstid d. 7de d. ere de berygtede Arrestanter Jens Matros, Glarmester Peder Sørensen og hans Kjereste Jngeborg Jensdatter, 17 a 18 Aar gammel, udbrudte fra Viborg Fæstning. At de to sidste undkom er ingen Under; thi hvad bryder Amor sig om Viborg Arresthuus, men at den forhen omtalde Tyv Ole Larsen, der tilforn var brudt ud af syv Arresthuse paa en ufattelig Maade, brød ud af Christiansands Arresthuus, uden at man hidtil har kunne paagribe ham, det er ubegribeligt.