Viborger Samler, 1781-07-30
DEN. OREER. LER. Genne. Mandagen den 30 Julii. Om de Olympiske Lege. Trækerne holdte de Legems=Øvelser, hvorved Kroppen bliver stærk, bøielig og i sær dygtig til Vaabens Førelse, for saa vigtige, at samme ikke alene udgjorde en væsentlig Deel af Opdragelsen, men end- ogsaa ogsaa i den mandlige Alder, blevne drevne som en Slags Fornøielse. Som man altsaa hos os ved Lystig beder bruger at dandse, saa bleve hos Grækerne ved store og offentlige Høitideligheder, og fornemmelig ved de Fester, der Guderne til Ære anstilledes, foretagne adskillige Legems=Øvelser. Den største Høitidelighed, af denne Slags vare olympiske Lege. Historieskriverne stemme ikke overeens med hinanden i at anføre den første Stifter af disse Lege, formodenlig fordi samme af adskillige ere fornyede, førend de bleve en vis fastsat periodisk Høitidelighed; Fra den Tiid af, at Jphidus havde fornyet dem ottehundrede og firsendstyve Aar for Kristi Fødsel, ved Lykurgi Tider, ere de uden Afbrydelse bestandig siden fortsatte. De bleve bleve holdte i fem Dage hvert fierde Aar, og Grækerne betiente sig derfor af samme til deres Tiidsregning, som dog ikke skeete førend Aar syvhundrede og sex og halfierdsendstyve efter Kristi Fødsel, da Korebus erholdt Prisen i Veddeløb. Disse Leges Navn var tillagt dem efter det Sted, hvor de bleve holdne, i Provindsen Elis nemlig, ikke langt fra Staden Pisa, paa en Plads, der efter et af den olympiske Jupiters Templer, som stod derpaa, blev kaldet Olympia. Hensigten af denne Høitidelighed syntes at have været politisk, nemlig : nemlig ved en saadan, fra Tid til anden foranstaltet Forsamling af de græske Folkeslag, at knytte et Enigheds og indbyrdes Fortrolighedsbaand, indflyde Mængden en national Stolthed, og foranledigede Be raadslagninger over det almindelige Beste. De Øvelser, som man anstillede, bestode i Brydning, Nævekamp, Veddeløb, Veddekiørsel og Skivekastning. Ved Brydningen kom det derpaa an: at kaste sin Modstander til Jorden, og holde ham saa fast, at han maatte bekiende sig overvunden. Herved blev ingen Ting efterladt, som kunde tiene enten til Angreb eller til Forsvar. Man gneed Legemet med Olie, for at unddrage sig sin Fiendes faste Hold; Modstanderen, derimod søgte at skaffe sig et vis Tag, ved at overøse den anden med Støv. J Nævekampen søgte man ved stærke Slag at fælde sin Modstander til Jorden. Til den Ende pleiede man at omvinde Armene med Remmer, omflettede med Blye. Enhver søgte at bibringe, den anden saadant et Slag, der kastede ham over Ende og satte ham udaf Stand til at vedblive Kampen; og dette lykkedes saavel imellem, at en af de Stridende blev paa Stedet. Skivekastningen skeete med Metal Skiver, hvorved den erholdt Seieren, der kastede Skiven længst. J Veddeløbet maatte man være den første. første at naae et vist Maal, og ved Veddekiørselen med største Hurtighed, kiøre omkring en fastsat Skranke. De fleeste af disse Øvelser vare saaledes beskafne, at de maatte skee nøgne, nemlig Brydningen, Næve kampen, Veddeløbet, og som kan sees af Billedstøtter ligeledes Skivekastningen. Da det ved enhver af disse Ting, alene kom an paa Færdighed og Legems Styrke, saa maatte Athleterne, der ville vise sig i de offentlige Lege, længe tilforn have tilberedt sig, ikke alene ved Underviisning og en besværlig Øvelse, men ogsaa ved en særdeles streng Levemaade. Deres heele Underholdning bestod imedens denne Tilberedelse varede, ikke uden i Nødder, Figener og let Ost. Naar altsaa nogen vilde tillades at tage Deel med i Kampen, saa maatte han først med Eed bevidne for Hellenodikerne, eller de, der som Dommere forestod Legene, at han i heele ti Maaneder i Forveien havde underkastet sig de Øvelser og Prøver, som Lovene udfordrede. Den Orden, efter hvilken de fulgte paa hinanden, lev bestemt ved Lodkastning og Politiet var overhovedet, at forebygge al Uorden, særdeles strengt. Naar nogen kunde overbevises, at have betient sig af et eller Bedragerie, for at overvinde sin Modstander, han paa Tilskuernes Forlangende, og efter Dom Dommerens Udsigende, pidsket med Riis. Prisen, var ikke andet, end en Krands af Oliegrene, der ofte, naar Seiervinderen ikke længe overlevede sin Seier, blev ham paasat efter sin Dod. Med dette Ærestegn, førte Herolden ham over det heele Stadium, udraabende offentlig hans Navn og hans Fæderneland; og dette var hans første Triumf. Den anden holdtes naar han gjorde sit Jndtog i sin Fædernestad, som han ved sin Seier havde forskaffet saa megen Ære. Hans Medborgere kom ham med glade Lykønskninger i Møde, og han holdt med Seierstegnet paa Hovedet, og kiørende paa en Vogn med fire Heste, efterfulgt af en talrig Mængde, og med Fakler foran sig, sit Jndtoi Byen, ikke igjennem Porten, men igiennem en Aabning, som udtrykkeligen derfor blev gjort paa Muren. Foruden alt dette, nød ogsaa Seiervinderne Øvrighedens Skyts, mange Slags Rettigheder og Friheder, og deres Jhukommelse blev ved høitidelige Sange og offentlige Billedstøtter forevigede.