Berlingske Tidende, 1768-01-22
Rom, den 4de December. Det lader som alle fortrædelige Tilfælde foreene sig undet det nu værende Kirkens Hoved, hans Regjæring. Foruden Jesuiternes Forviisning af Portugal, Frankrige, Spanien og Neapolis, kommer endog til adskillige andre Staters allerede fattede Beslutninger, at indskrænke Kirkegodserne og Antallet af de Geistlige. J Pohlen, hvor Kirken eyede vidtløftige Godser, taler man om at inddrage dem under Staten; man siger at den fornemmeste Adel der i Landet, endskiønt den er catholsk, dog, i det den er bleven opbragt over Geistlighedens alt for store Magt, selv skal have gjort dette Forslag: Ja! man vil endog forsikre os, at Fyrsten Primas selv ikke er langt fra samme Tanker. - Man er nu her i den yderligste Bekymring for den Pavelige Nuntius i Warschau, Hr. Durini; han har haf hæftige Stridigheder med den Russiske Ambassadeur, som har troet ikke at være ham den Agtelse skyldig, som de catholske Magter ellers have for dem, der forestille Kirkens Hoved. Hr. Durini, siger man, er indsluttet i sit Hotel; og man har anmodet vort Hof om at kalde ham tilbage, og sende en anden i hans Sted. J 3 Postdage har man intet hørt fra ham, og man er i saa stor Bekymring, at der ere sendte 2 Coureerer til ham strax efter hinanden, og nu affærdiger den 3die for at faae den rette Sammenhæng at vide. - Jesuiternes Forviisning af de adskillige Kongeriges, og nu tilsidst af Neapolis, bekymrer Paven ikke mindre, saa at han paa nogle Dage ikke har ladet sig see offentlig, eller givet de sædvanlige Audiencer. - Den 27de p. fik man Efterretning at Jesuiterne af Capaa og omliggende Stæder vare ankomne paa mange Vogne til Terracina, en Pavelig Stad; Neapolitanske Tropper geleydede dem indtil Portella, en Grændsestad, ikke langt fra denne Stad, hvor dem er givet den alvorlige befaling, aldrig mere at komme i Hs. Sicilianske Msts. Lande. De fleste Noviceer og Lægbrødre have kastet Ordensdragt, og ere blevne i Landet. Et par af Fædrene ere holdte tilbage, og bragte til et Kloster i Forvaring, uden at man veed Aarsagen. Dette har foraarsaget adskillige Congregateoner; blant andre holdtes en den 28de p., hvorefter der bleve affærdigede Ordres over hele Kirke=Staten, for at igienkalde de forhen givne Ordres til med Magt at sætte sig imod de Neapolitanske Jesuiters Udskibning. J en anden Congregation, som holdtes til at føye Anstalt for saavel de Portugisiske som de Spanske og Neapolitanske Jesuiters Jndlogering og Ophold, er det besluttet, at man vil inddeele et vis Antal af dem i adskillige rige Klostere af adskillige Ordener, dog uden at anvise disse Klostere nogen Jndkomster til at underholde dem for. Man har til samme Tid foreslaaet at lade ledig giøre alle de smaa Klostere, hvor der kuns vare faa Lemmer i, for der at indløgere Jesuiterne. Omendskiønt disse Foranstaltninger, saa ubeqvemme som ubehagelige for de andre Ordeners Geistlige, bryde Paven og hans Ministerium, saa er dette dog ikke den smerteligste Torn; de Neapolitanske Jesuiter havde forud seet Stormen, og vilde sætte sig i Sikkerhed imod alle ubehagelige Tildragelser, og til den Ende have solgt, afhændet eller bragt til Side alt hvad som var i deres Huse af Værdie. Og man forsikrer, at Kongen har ved den Spanske Minister ladet giøre en Fordring paa vores Hof af 12 Mill., som det udkommende af det de have saaledes afhændet. Er dette Rygte rigtigt, er et nær for restaaende Fredsbrud mellem de 2 Hoffer at befrygte: Vist er det, at i Forgaars blev affærdiget en overordentlig Coureer til den Nuntius, som residerer i Neapolis, og at 2 Patres og 2 andre Jesuiter ere beholdte tilbage som Fanger i et Munkekloster i Neapolis. - Den i Paris nedsatte Commission til at eftersee alle Munkeordener, ville vel ved andre Omstændigheder sætte Hs. Hell. og Cardinalerne i Bevægelse; men de andre Tildragelser, som ere at en langt alvorligere Natur, hindre, at man ikke er nær saa nøyseende ved denne den hellige Stoels Jndkomsters og aandelige Undersaatters Formindskelse, som man ellers vilde være. Midt under alle disse forskiællige Fortrædeligheder, har Hs. Hell. beordret offentlige Bønner og Ydmygelses Tegn, for at erholde guddommelig Hielp, den man saa meget høyere trænger til, som man nu snart ikke er i Stand, til at gribe til noget Middel, som kunde være kraftig til at skaffe sig en lykkeligere Fremtid. Disse Gudfrygtigheds Øvelser skal endog vedvare tilstundende Carneval igiennem, en Tid, da man i denne Hovedstad, meere end nogen andensteds, pleyede at overgive sig til Fornøyelser. Det Apostoliske Kammer har dog erstattet Forstanderne for de adskillige Skuepladser her, deres allerede gjorte Bekostninger til Opera, Commediers og andre Lystigheders Jndretning. - Omendskiønt alle disse Foranstaltninger synes meget nyttige, og at være føyede allene i den Hensigt, at befordre Kirkens Beste, saa synes de dog at have den modsatte Virkning. De verdslige Munke=Ordener beklage sig, at de ved alle Leyligheder vorde opofrede for de Geistlige. Disse see paa med Misfornøyelse, at de saaledes indknibes for at give Rum til et Sælskab, hvis almindelige Ulykke ikke kan andet end røb nogen indvortes og naturlig Feyl i dets Jnstitut. Almuen sortryder paa, at Brød=Ædernes Tal saa anseelig formeerer sig paa en Tid, da Kornmangel truer med en nye Hungersnød, uden at Marken og Ploven vinder een eneste Haands Hielp. Forlystelsernes Afskaffelse i denne Carne vals Tid skiller Byen ved det Tilløb af Fremmede, som pleye at komme og tilbringe der den Tid, og som ved deres Bekostninger opmuntrede Handelen, der altid er mat, naar den er indskrænket til Jtalienerne allene. Man er snart skamfuld ved, at man ikke tænker her, saaledes som man tænker andensteds; og dersom Regieringen ikke i denne Vinter forsyner Rom tilstrækkelig med Levnetsmidler, saa torde vel den let opbragte Almue tage til sit gamle Sprog, og uden Forstillelse yttre sine Begieringer. - Paa faa Dage seer man Kongens af Sicilierne Decret angaaende Jesuiternes Forviisning, af følgende Jndhold: "Ferdinand IV, af Guds Naade, Konge til begge Sicilierne, Jerusalem a., Jnfant af Spanien, Hertug af Parma, Platenza og Castro. &c. Vore kiære Undersaatters Rolighed, Sikkerhed og Vel have fordret af Os, at vi maae rette O efter det, som af Tribunalen for Misbruge i dens Forestilling af 25de Oct. sidstl. eenstemmig er bleven Os foreslaget, samt hvad som Os desuden er bleven tilraadet af adskillige andre, for deres Caracteer, Gudsfrygt og Lærdom ærværdige Personer, i Følge heraf have Vi, efter den Os umiddelbar af Gud meddeelte høyeste og uindskrænkede Magt besluttet, og hermed forordne, at det saa kaldede Jesu Sælskab skal for ævig være afskaffet og udelukt af Vore Kongeriger. 1) befales, at alle Lemmer af dette Sælskab, som vilde beholde Ordens Dragten, og følge dens Jnstitut, skulde uddrives af Rigerne. 2) De saaledes Fordrevne maa ikke komme tilbage i Landet, under Straf at ansees som skyldige i Crimen læse Majestatis, om de endog med udtrykkelig Pavelig Tilladelse maatte begive sig ud af Ordenen, kaste Dragten, eller begive sig i en anden Orden. 3) Alle verdslige Godser og Jndtægter, af hvad Navn nævnes kan, som de hidtil i K. Navn have nydt, skulle anvendes til hvad Brug, som Hs. Msts. Kiærlighed for sine Undersaatter maatte indgive ham som de beqvemmeste for det almindelige Beste. 4) Tilstaaes enhver Lem af dette Sælskab en Pension paa Livstid af 6 Ducater maanedlig, til sin Ophold uden for Rigerne, hvilke hans næste Forvandte i Riget skal have Fuldmagt at oppebære udi det K. Skatkammer, dog udelukkes herfra alle Novicer, Klerker og Lægbrødre, som først efter denne K. Erklæring maatte vilde følge Ordenen. 5. Denne Pension skal ophøre for dem alle, saasnart nogen af dem, eller andre af Ordenen, under noget bekiendt, opdigtet, eller andet Navn, endog uden for Ordenen, maatte skrive noget imod denne K. Declaration, enten Forsvars= eller andet Skrift: Des aarsage det endog under K. Unaade forbydes alle K. Undersaatter at skrive noget angaaende denne Resolution, om det endog var i dens Medhold, uden dertil at have udtrykkelig K. Befaling. 6) Jngen, enten geistlige eller verdslige K. Undersaatter maa begiære Broderskabs=Breve af denne Orden, under Straf som Kongens Msts. Overtrædere, under lige Straf skal de, som allerede maatte have faaet stige, inden en Maaned indlevere samme paa sine behørige Steder. Og paa det ingen skal undskylde sig med Uvidenhed, er dette paa alle Steder paa sædvanlig Maade bekiendtgjort. Neapolis den 3die Novbr. 1767." Ferdinand. Neden under: Bernard Tanucei.