JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Den i Frankrig herskende strænge Kulde strækker sig endogsaa ud over Pyrenæerne. J Marseille ligger Sneen over 50 Centimetres (1 1/2 rhinste Fod) høit i Gaderne, hvorover Jndvaanerne ere som fortvivlede. Endog fra Madrid klages over saa høi Snee i Gaderne, at disse ere ufremkommelige.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Om den ulykkelige Dandserinde Mis Clara Websters sørgelige Død levere de Londonnerblade nu flere omstændelige Beretninger. Det var midt i Badescenen af anden Act – hedder det – at Gasflammen, der skulde belyse det gjennemsigtige Flor, som forestiller Vandet, greb fat i Mis Westers Kjole, og efter et Øiebliks Forløb var hun omspændt af Luer. Forfærdelsen blev almindelig; Damerne i Logerne begyndte at skrige som besatte, medens den ulykkelige unge Pige, foer skrigende omkring paa Scenen. Det hele Ballet personale flokkede sig omkring hende for at slukke Jlden, men forfærdede trak de sig tilbage, af Frygt for selv at blive antændte. Mrs. Plunkett, en fransk Dandserinde, var den Eneste, som vovede sig til at hjælpe den Ulykkelige; men nær var hun selv bleven et Offer for sin Uforfærdethed, thi ogsaa i hendes Paaklædning gik der Jld, som dog blev slukket ved hendes egen Aandsnærværelse. J dette Øieblik sprang en Arbeidsmand ind paa Scenen, kastede sig over Mis Wester, reey hende om, og slukkede Jlden ved at rulle sig hen over hende. Hun blev strax bragt indi Foyeen og lagt paa en Sopha; hendes Klæder vare næsten aldeles opbrændte, Ansigtet var fuldt af Blærer, Øienhaarene og Øienbrynene brændte, men Hovedhaarene ubeskadigede; derimod vare Hænderne gjennembrændte lige indtil Benene. Mis Wester tabte ikke et Øieblik sin Fatning, men viste, trods de rædsomme Smerter, hun leed, stor physisk Kraft og en overordentlig moralsk Styrke. Hun bragtes hjem i en Kareth, og døde først anden Dags Morgen Kl. 3. Forden brave Tømmermand, der søgte at redde hende, er der aabnet en Subskription.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Selvmord ere i England saa hyppige, at Bla denne neppe tage Notits af dem, men Wertheriader ere, i det materielle England, temmelig sjeldne. En saadan gjør derfor i denne Tid stor Opsigt i London. Et Par unge, vakkre Folk, Charles Dukett, 31 Aar, og Elisabeth William, 27 Aar gammel, havde i ni Aar elsket hinanden paa det Ømmeste. Deres Forældre billigede Forbindelsen. Den unge Mand havde Haab om et Embed, men fik det ikke. Dette styrtede Parret, i dyb Tungsindighed, og de besluttede, at døe med hinanden. For nogle Dage siden fandt man dem Begge døde paa Pigens Seng; de holdt hinanden fast omslyngede, og hos dem laae to tømte Kopper. De havde forgivet sig med Blaasyre. Et Brev, adresseret til en Veninde af Pigen, forklarede, hvorledes Alt var tilgaaet. Dette Dødsbrev indeholdt desuden nogle ziirligt og med brogede Farver skrevne Vers: de bristende Hjerters sidste Sang" – fulde af sygelig Sentimentalitet. Liigsynsjuryen, som rimeligviis af Medlidenhed med de to Ulykkelige og deres Paarørende hverken vilde erklære dem for Vanvittige eller for Forbrydere mod sig selv, afsagde den Kiendelse, at de vare døde af Gift, uden at det kunde oplyses, af hvem og hvorledes denne var bibragt dem. (Gaz. d. tribunaux.)Et qvindeligt Uhyre er nys dømt fra Livet i Liverpool: Betty Eccles, overbeviist om, at have forgivet sin Stedsøn, ene og alene for at kunne hæve det sædvanlige Bidrag af Liigkassen. Man fattede Mistanke om tidligere Forbrydelser, lod Sex af hendes egne Børn opgrave, som vare døde kort efter hinanden, og i de Fires Jndvolde fandt man Arsenik. Da Forbrydersken hørte sin Dødsdom, bad hun, "at man vilde see igjennem Fingre med hende blot endnu denne ene Gang! Paa en til Forstaden St. Germain førende Bro i Paris stod forleden en Mand, lænet mod Brystværnet, og holdt i Armen et Barn, som han gjennemheglede med Skjænd. Begynder Du nu igjen raabte han: Holder Du ikke strax Din Mund, kaster jeg Dig i Vandet, skal Du see!" - "Ak net, lille Fader!" hulkede Barnet: "Jeg skal aldrig gjøre det mere." Kort efter saae de Forbigaaende, hvorledes Manden kastede Barnet ud i Vandet. Paa deres Raab om Hjælp tilte Politiet hid og arresterede Manden. Men jo meere Tilskuerne forbandede ham, desto hjerteligere lo han. Tilsidst brast ogsaa Publikum i Latter. Nogle Skippere havde trukket Barnet op af Vandet: det var en stor, paaklædt Dukke, og den barbariske Fader var en Bugtaler. Rystende er i Sandhed den navnkundige Wasa slægts Skjæbne. Dens nuværende Overhoved, stødt fra Thronen, banlyst fra Fædrelandet, ogsaa i Privat livet uden Fred og Glæde – som bekjendt tiltvang Prindsens Gemalinde sig paa en ingenlunde deelicat Maade Ægteskabskilsmissen ved en offentlig Proces har nys seet sig nødsaget til, at sælge sin sidste Eiendom af Betydenhed, nemlig Baroniet Eichthal, til den Wiener Banquier Sina for 1,000,000 Fres.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
En ung Dame i Wien, der før havde været Munterheden selv, blev paa eengang indsluttet og stille. Om Natten hørte man hende skrige høit, stundom sprang hun op, løb omkring i sit Værelse, og vred fortvivlende sine Hænder. Hver Søndag, Tirsdag og Fredag gik hun til Skrifte hos Liguorianerne. Tilsidste blev hun syg, kunde ikke forlade Sengen mere, og vred sig paa sit Leie i de frygteligste Smerter. Man hentede en Læge; men neppe saae den ulykkelige Pige ham, før hun udstødte et Rædselskrig og bad, han maatte for Guds Skyld ikke røre hende. Lægen anede strax Sammenhængen, gik bort, men vendte kort efter tilbage med nogle Magistratspersoner. Jmidlertid havde en Pater Liguarianer indfundet sig hos Pigen og befalet, at hun skulde bringes til Ordenens Sygehuus, hvor han meente, snart at kunne helbrede hende ved sine Bønner og sin aandelige Bistand. Just som Lægen traadte ind i Huset, var man i Begreb med at bortbære den i Afmagt liggende Pige. Trods Klerkens rasende Protest blev nu den Syge undersøgt i Vidners Nærværelse, og Alle opfyldtes af Rædsel over Det, de saae, Pigen har, om sit blotte Liv, en tre Tommer bred og otte Pund tung Jernring, hvis indvendige Side var hvas, som en Fiil! Denne Ring havde gnavet Huul paa det fine Legeme, var trængt ind i det aabne Kjød og havde foraarsaget en Vunde af et saa rædsomt Udseende, at Lægen tvivlede om den Ulykkeliges Redning. Hoftebenene laae aldeles blottede; ved hvert Skridt, hver Bevægelse maa den Martrede have lidt ubeskriveligt. Efter hendes Udsagne havde Pateren egenhændigt lagt hende dette Marterinstrument om Livet, efterat hun angerfuld havde aabenbaret ham i Skriftestolen, at hun engang, paa en Spadseretour, i tankeløs Spøg havde kastet nogle Kirsebærstene ind i et ved Veien liggende Stationscapel. J syv Uger havde hun lidt denne Marter, mod hvilken Galeislavens Straf kun er en Leeg. Om en Criminalundersøgelse og om Paterens Afstraffelse (W. Nachr.)er ikke Tale.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Om Tschechs Henrettelse indeholder Journal des Debats følgende Artikel, der, skjøndt flere af de deri berørte Omstændigheder alt ere bekjendte, endnu turde blive læst med Jnteresse: "Executionen og de temmelig besynderlige Omstændigheder, der gik forud for samme, synes at have gjort et smerteligt Jndtryk i Berlin. Det lange Mellemrum, der var forløbet siden Attentatet, havde naturligviis bestyrket Formodningen om et for den dømte gunstigere Udfald. Og virkelig var Kongen, ved Nødvendigheden af at maatte fatte en endelig Beslutning i Striden mellem hans religiøse Skrupler og det, han ansaae for en politisk Pligt, stædt i den største Forlegenhed. Man siger, at han, for at undgaae denne Afgjørelse, havde udtænkt forskjellige mærkelige Udflugter. Først vilde han overdrage sin Benaadningsret til Prindsen af Preussen, som da skulde have overhugget Knuden. Derpaa havde han den Jdee, at udsætte Afgjørelsen til efter sin Død og saaledes at lægge den Skyldiges Skjæbne i sin Efterfølgers Haand. Jmidlertid indfandt sig hos Tschech snart Læger og snart Geistlige, hine for at opdage et eller andet Tegn paa Forrykthed eller Monomani hos ham, disse for at opvække i ham en Gnist af Anger; men baade Læger og Præster strandede i deres Bestræbelser. Endelig blev Sagen foredraget Statsraadet. Ministrenes eenstemmige Mening var, at Kongen skyldte sit Folk, hvis Kjærlighed havde udtalt sig saa levende strax efter Attentatet, og alle i sin Person fornærmede Regenter, ikke at lade Retfærdigheden vige tilbage for en Forbryders Forhærdelse. Til disse Grunde havde Prindsen endnu føiet den ham personlig betræffende, at han ikke kunde modtage den Tschech vedkommende Deel af den Arv, Kongen maatte efterlade ham. Men Kongens Skrupler vare endnu ikke overvundne, og medens han tydeligt erkjendte sin Pligt som Konge, kom han bestandig tilbage paa den Tanke, at han dog ogsaa havde Christenpligter at opfylde, og at han ikke maatte vise sig strængere end Forsynet, som havde frelst ham. Endelig, beseiret af Ministrenes Forestillinger, underskrev han Dødsdommen; men da dette var skeet, blev hans Sindsbevægelse saa stærk, at han græd heftigt, og han henfaldt derpaa i en dyb Nedslagenhed. Da han underskrev, gjorde han det til en Betingelse, at Hr. v. Kleist, Præsidenten i Kammerretten, skulde være tilstede ved Henrettelsen, med Fuldmagt til at forkynde Benaadning i det Øieblik, Tschech viste noget Tegn til Anger. Endelig forlod Kongen Charlottenburg, som ligger paa Veien fra Berlin til Spandau, og tilbragte fire Dage i Potsdam. Tschech paa sin Side vedblev at være døv for alle Formaninger. Hofcapellanen Dr. Gerlach blev endnu den sidste Aften sendt til ham; men Tschech viste ogsaa ham tilbage og vedblev at rose sig af sin Forbrydelse og forkaste Religionens Trøstegrunde. J Spandau, i Dødsøieblikket, tilraabte Hr. v. Kleist ham endnu engang det Spørgsmaal, om han ingen Anger følte; men han svarede endnu bestemtere end nogensinde: "Nei, tvertimod jeg har udøvet en stor Daad." Hans sidste Ord vare: "Leve Friheden, Sandheden og Retfærdigheden!"¬
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
J Hamborg imødeseer man en yderst interessant Proces. Nogle af de hamborgske Børsmænd have nemlig nægtet at betale deres Actieindskud til den Husum=Tønninger Jernbane. Deres Tal er steget indtil 33, og da de naturligviis ville staae Last og Brast med hinanden, er det en Bagatel for dem, at udholde en Proces, medens derimod Jernbane-Commiteens Agent maa lægge Sag an mod hver Enkelt. "Prinds Friedrich af Hessens Reiseplan - hedder det i en Beretning fra Kjøbenhavn i H. Corresp. er paa uventet Maade bleven forandret, og man anseer det nu for sandsynligt, at Prindsen vil residere i Vinter i Kjøbenhavn. Til Foraaret skal det være hans Durchlauchtigheds Agt, atter at foretage en Reise til Petersborger-Hoffet, hvilket man bringer i Forbindelse med Hs. Durchlauchtigheds Gjenformæling.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
J denne Henseende maa imidlertid bemærkes, at Keiseren af Ruslands eneste, endnu uformælede Datter, den for sin overordentlige Skjønhed berømte Storfyrstinde Olga, efter Forlydende, har fattet den Beslutning at indtræde i et græsk Kloster, og at Keiseren kun har formaaet hende til, foreløbigt at udsætte denne Beslutnings Jværksættelse. Derimod tales der stærkt om een af Storfyrst Michaels Døttres Formæling. Salomon Heine. (Meddeelt fra Randers.)
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Da den store Handelscrisis 1825 indtraadte, som havde saa mange Falitter tilfølge i London, Hamborg, Leipzig, Berlin og Wien, og som havde en saa fordærvelig Jndflydelse paa Handelens Gang i Almindelighed, viste Heine sig i sin hele Storhed; han kom flere vaklende Hamborger=Huse til Hjælp og ved denne, som ved flere lignende Leiligheder, anvendte han al sin Kraft paa at faae Disconton saa lav som muligt, hvorved det gjordes Middelhusene lettere at holde sig. Ved den store, rædsomme Brand, der 1832 overgik Hamborg, viiste Heine sig atter i al sin Storhed. Forde Nødlidende tegnede han sig strax for en betydelig Sum(et tydsk Blad nævnede hundrede Tusinde Mark Courant; andre Blade derimod lavere Summer). Flere Tusinde Huusvilde erholdt, paa hans Bekostning i længere Tid vi troe i henved to Maaneder – hver Dag varm Spise- og andre Fornødenheder. Hans store Hotel var et af de første Huse, der blev sprængt i Luften for at forebygge, at Jlden skulde gribe videre om sig; efter Forlydende skjænkede han den ham herfor tilgode kommende store Sum til Byens As urance=Kasse. Strax efter Jldens Slukning forsamledes Hamborgs første Mænd for at overlægge, om man strax, efter denne frygtelige Katastrophe, skulde begynde med Jndfrielsen af alle løbende Vexler eller om man paa kortere Tid skulde suspendere alle Betalinger. Mange vaklede; men Heine erklærede sig med urokkelig Fasthed for det Første, hvilket ogsaa skete. Han lovede dernæst at skulle virke for, at Discontoen ikke skulde opskrues for Middelhusene; han erklærede derfor, at ville discontere alle respectavle, solide Middelhuses Vexler for fire pCt. pro Anno. Vexlerne strømmede nu til ham; de andre Discontenter maatte følge med, Tilliden vendte tilbage imellem Mand og Mand, og Alt gik sin rolige Gang. Hamborgs Credit hævedes tillige derved i Udlandet og den handlende Verden undgik en Crisis. Man troe iøvrigt ikke, at Heines Liv var rigt paa Glæder for ham; mange huuslige Sorger nedbøiede ham. Alle hans Børn mistede han som Boxne, i en haabefuld Alder, paa To nær, som overleve ham, en Søn og en Datter. Sønnen vil sandsynligviis fortsætte Forretningerne; Datteren er gaaet over til Christendommen og er nu gift med Dr. juris Halle, Præses i Handelsretten. Heine yndede ikke Pragt, men levede efter sin Stilling simpel; hans Klædedragt var i høi Grad simpel. Han var i sit Væsen meget fordringsløs. Den Fornøielse, han meest deeltog i, var Comoedierne, som han jevnlig besøgte; han indtog i Theatret den Plads, som var bestemt for Oecoconomi-Directeurerne, hvortil man havde valgt ham. Heine havde et smukt Udvortes, hans Øine vare livfulde og i hans Ansigtstræk var Godheden præget.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Salomon Heine har nu, 77 Aar gammel, endt sin jordiske Løbebane, Hamborgs Trængende have mistet deres bedste Ben og største Velgjører, Børsen en mægtig Støtte!
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Bekjendtgjørelser. At det behagede Gud idag Kl. 12 at bortkalde til et bedre Liv min kjære Mand, forhenv. Maanedslieutenant, senere Toldbetjent, Hermann Christian Møller, i sit 56de Aar, efter 32 Aars Ægteskab, bekjendtgjøres herved for fraværende Familie og Venner. Randers, 29de Decbr. 1844. Kirstine Møller, født Kiersgaard.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Onsdagen den 8de Januar 1845, om Aftenen Kl. 6, afholder Selskabet Polyhymnia" en ordinair Generalforsamling, til hvilken de ærede Medlemmer herved indbydes. Aarhus, den 27de December 1844. Directionen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Til Alle og Enhver, som ved sidste og forrige Høitider i det afvigte Aar, eller ved dets Ende, have glædet mig med deres Offer, aflægger jeg herved min hjerteligste og ærbødige Tak, forvisset om, at Enhver, i Betragtning af min Alder, nu 84 1/2 Aar, og min langsomme, besværlige og vaklende Gang, kjerligst vil undskylde, at jeg ikke herefter, som forhen, er istand til, at bringe dem samme i deres eget Huus med de bedste Ønsker for deres Fremtids Vel. M. F. Jahnsen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Efter Begjæring af Fattigvæsenscommissionen her i Staden afholdes Licitation i Fattiganstalten førstkommende Torsdag den 9de dennes, Formiddag Kl. 11, over Leverance af Rugbrød, Oxekjød, Øl og Melk til Fattigvæsenets Forbrug i et halvt Aar; hvilket herved bekjendtgjøres. Aarhuus, den 2den Januar 1845. Fleischer.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Torsdagen den 9de Januar førstkommende, om Formiddagen Kl. 10, bliver efter Vedkommendes Forlangende foretaget offentlig Auction i Fløystrup Skov, over Bøgetræer paa Roden, tjenlige til Gavningsbrug, samt en Deel gode Udluftningsbunker. Liebhavere ville møde til ovennævnte Tid hos Skovfoged Søren Andersen. Wilhelmsborgs Birkecontoir, den 3die Januar 1845. C. Rasmussen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Mandagen den 13de Januar førstkommende, Formiddag Kl. 10, afholdes offentlig Auction i Marselisborg Hestehauge over circa 200 Bunker Udluftning. Mødestedet er ved Toftnes's Enkes Bolig i Marselisborg Skov. Hads og Ring Herreders Contoir i Aarhuus, d. 3die Rosenstand. Januar 1845.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Onsdagen den 15de Januar førstkommende, Formiddag Kl. 10, bliver, efter indgaaet Forlig, for Vedkommendes Regning stillet til Auction: Hovedgaarden Vinderslevgaard i Lysgaard Herred, Viborg Amt, staaende for Hartkorn, efter den gamle Matricul, fri Hovedgaardstaxt, Ager og Eng 19 Tdr. 6 Skpr., tilligemed Bøndergods Ager og Eng 4 Tdr. 4 Skpr. 3 Fdkr. 1/4 Alb. og Skovskyld 2 Skpr. 1 Fdkr. 2 1/2 Alb., med Besætning, Jnventarium, Ind= og Udboe, samt Vinderslev Sogns Kirketiende af 84 Tdr. 6 Skpr. 1 Fdkr. 1/5 Alb. tiendeydende Hartkorn. Tredie og sidste Auction, hvorved absolut Salg skeer, bliver afholdt Onsdagen den 19de Februar 1845, Formiddag Kl. 10. Anden Auction afholdes paa Lysgaards og Hids Herreds=Contoir paa Dalsgaard, og 3die Auction paa selve Eiendommen. Conditionerne og en Fortegnelse over Besætning og Jnventarium m.v. ere til Eftersyn hos Forvalter Frisch paa Eiendommen og hos Fuldmægtig Meldola, boende i store Helliggeiststræde N 144 i Kjøbenhavn, hvor tillige Adkomstbrevene og de øvrige, Salget vedkommende Documenter ere beroende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Paa Undertegnedes Fabrik stampes og udvaskes Vadmel saavel før som efter Farvningen. Da Stampeværket drives med Dampkraft, vil til enhver Tid kunne expederes hurtigt. At indtræffende stræng Frost ingen Standsning foraarsager, vil forhaabentlig anbefale mit Stampeværk. Strømpefabrikken i Aarhuus, den 12te Decbr. 1844. J. J. Classen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
En Farve=Presseskrue med Møttring ønskes tilkjøbs af Undertegnede. En Kartoffelmølle anvises til Salg. Holstebroe, den 24de December 1844. C. Agerskov.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Russiske Lærreder.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Af de for sin Styrke fortrinlig bekjendte russiske Lærreder, er arriveret et Parti. der sælges fra 18 til 32 pr. Al., efter Qvalitet; ligeledes en ny Sort Creas=Lærreder, der baade i Henseende til Priisbillighed og Qvalitet overgaae de bekiendte Kramsta Creas Lærreder; ublegede Tvistlærreder fra 10 til 16 s. pr. Al., blegede Dito, samt Bomulds=Bolstre i nye Mønstre til 22 a 24 s. Al., hos C. B. Christensen jun. Thee, extrafiin Congo, Haysan & Pouschong, kan faaes hos A. Stabell, paa Vestergade. Huusblas, Tragant Gumme, Salev, engelsk & fransk Lakrits, Brystsukker og Pebermyntekager, kan faaes hos A. Stabell. Schellak, Politur, sort Laksernis, Guldfernis, Skedevandsbeitz, Pimpsteen, Meerskum og Skaugræs, kan faaes A. Stabell.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Chemisk Mærkeblæk, samt rødt og blaat Blæk, kan faaes hos A. Stabell.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Ægte Opodelde og Rigabalsom kan faaes hos A. Stabell. Brændt og malet Caffe, Løvetand og Agerneaffe kan A. Stabell. faaes hos
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Guul, graae og engelsk malet Sennop, kan faaes hos A. Stabell.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Fiint rødt og sort Lak, Brevoblater og Kirkebrod, faaes A. Stabell.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Tanddraaber, hvorved Enhver øieblikkeligen standser den heftigste Tandpine; Tandkit, hvorved Enhver kan udfylde sine hule Tænder og derved forhindre Tandpine; Tincture odontalgique, et fortrinligt Middel mod løse Tænder, samt flere Sygdomme i Tandkjødet og Tænderne; Cresedte af Billard, det eneste Middel som conserverer Tænderne for Orm, eller Carles Dentium, naar den alt er indtraadt, faaes i Hof=Tandlægge Moresco, Kjøbenhavn hos Graabrødretorv No 98. Den hos mig bestilte Bærme kan nu daglig modtages. Modtagelsestiden er fra Kl. 7 til 9 Formiddag og Kl. 4 til 6 Eftermiddag. J. P. B. Jensen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Subskriptionen paa bibelske Pragtbilleder m.m., foranstaltet af Foreningen for Kunstens Opmuntring, og forbunden med en betydelig Præmiebortlodning. Denne Subskription, der – ifølge Foreningens Brev til mig er den fordeelagtigste for Subskribenterne, som nogen finde er udgaaet fra Jnstitutet, sluttes 7de Januar 1845. Subskriptionsbeløbet er i det Hele kun 4 3 48, hvorimod Udsalgsprisen for Pragtbillederne og Medaillonerne &c. – hvoraf Prøve Exemplarer ere til behageligt Eftersyn hos Undertegnede – er fastsat til 10, og have Subskribenterne derhos den Fordeel at A. Hansen, concurrere til Præmierne. aut. Agent.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Leiebibliothek i Skanderborg. Cataloger med vedføiede Conditioner, hvorefter Bøgerne udleies, kunne faaes hos Bibliothekets Eier, Bogbinder Hansen. Almue Vennen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Dette Moerskabsblad begynder i Morgen (Søndag 5te Jan. 1845) sin 6te Aargang med N. 1, ledsaget af et lithographeret Billede, der tilfalder Enhver af Bladets Abonnenter, uden Forhøielse i den billige Abonnementspriis: 3 1 Halvaaret. – For snart at kunne bestemme Oplagets Størrelse, bedes nye Bestillinger snarest muligt anmeldte.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-04
Af den nu sluttede Aargang 1844, som indeholder et Udvalg af Fortællinger, fædrelandshistoriske Artikler samt Gustav Vasas og Thorvaldsens rylographerede Portraiter, kunne endnu enkelte complette Sæt erholdes. hver Søndag udgaaer et Rumer af Almue-Vennen, som kan bestilles paa alle kgl. Postcontoirer og i alle større Boglader i Danmark, i Aarhuus hos Udgiveren Boghandler C. N. Kirkerup.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-07
No 4. den 7de Januar. Tirsdagen privilegeret. Kongelig Aarhuus Stifts-Tidende. Udgaaer 4 Gange ugentlig fra Overkrigscommissair A. F. Elmqnist's Officin i Aarhuus.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-07
Nyheder fra Udlandet. Opdagelsen af en stor Sammensværgelse i Polen synes for saavidt at stadfæste sig, at over 60 Personer af alle Stænder i faa Dage ere blevne arresterede i de vestlige Deele af Kongeriget, og bestandigt fortsættes Huusundersøgelserne og Fængslingerne. Angst og Skræk herskede i alle Kredse; thi eet eneste ubetænksomt Ord, Omgang med de Anklagede, eller endogsaa blot Slægtskabsforhold til dem, er nok til at paadrage sig Mistanke. J Kiele var der bleven lagt Soldater omkring i hele Staden, 5 Mand i hvert Huus. J Radom droge Patrouiller, bestaaende af 20 Mand med en Officier i Spidsen, uafladeligt igjennem Gaderne. En overordentlig keiserlig Commissair, heed det, var underveis fra Petersborg, for at undersøge Tilstanden i Polen. Polakkerne paastaae, at det er Russernes Hensigt med disse Udluftninger og Forsendelser til Siberien og Kaukasus, saavidt muligt at fortynde den polske Befolkning og i dets Sted indpøde russiske Elementer i Landet, da man nu er kommen til Overbeviisning om, at Polen ikke paa anden Maade kan berøves sin Nationalitet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-07
Den 26de December aabnede de Franskes Konge i egen Person Kamrene. Glandsen af de kostbare Dametoiletter og glimrende Uniformer forøgedes ved otte arabiske Høvdinger, der sadde ligeoverfor Thronen. Fire af dem bare hvide Burnuer, hvis Hætter hang dem over Hovedet, uden i ringeste Maade at skjule Ansigtet; de Andre bare mørke Gevandter med hvide Hætter og Turbaner, slyngede af Cashemir=Shawler.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-01-07
Damerne skulle have fundet megen Smag i de fremmede Herrer. Kongens Tale var kort, men de betydningsfulde Ord, som Hs. Maj. sagde med Hensyn til den almindelige Fred, ere særdeles vigtige. De Franskes Dronning har en purpurrød Fløiels Hue med hvid Fjeder, Kjolen var af blaat og bruunt brocheret Fløiel. Belgiernes Dronning har en blaa Silkekjole, med guul Hue; Hertuginden af Orleans var klædt i Sorg. Kongen var i Nationalgardeobersts Uniform.