Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-05-30
Fyenske Aviser indeholde en Opfordring til de danske Bønder og at feire den 20de Juni d. Aar, Halvhundredeaarsdagen efterat den mindeværdige Anordning udkom, der lagde den første Grundvold til Bondestandens Emancipation og Opkomst ved at sønderbryde den skændigste og fordærveligste Lænke, der nogensinde har været paalagt fribaarne Mænd, nemlig Stavnsbaandet. Hiin Begivenhed fortjener vistnok at ihukommes med taknemmelig Paaskjønnelse, og en almindelig Bondefest hele Landet over vilde sikkert ikke blot bidrage til at opfriske dette glædelige Minde, men ogsaa styrke Bøndernes legitime Stræben efter nu virkelig at opnaae al den Frihed, hvortil de ved hiin Anordning og de andre dermed i Forbindelse staaende, forberedende Skridt ere blevne gjort værdige. Saalænge nemlig Hoveriet endnu i den største Deel af Danmark nedtrykker Bonden, og berøver ham det Mod og den Kraft, hvormed han skulde arbeide sig frem til større Oplysning og større materiel Velværen; – saalænge Værnepligten hviler som en udelukkende Byrde paa denne ene Stand; – saalænge, endog et Forslag, som det Reventlowske der kun gaaer ud paa at hjemle den fuldmyndige Bondekar, Herredømmet over sin egen Krop, over Brugen af sine to Arme, ansees for undførligt; – saalænge Frugterne af Bondens Flid ere givne til Priis for adelige Jagtnykker og gamle, forældede Jagtlove; saalænge – for blandt alt det saare meget endnu kun at nævne dette ene - saalænge der endog staae saa mange Hindringer i Veien for Opnaaelsen af det, hvorpaa dog Danmarks hele Fremtidsvel beroer, fri og uindskrænket Selveiendomsret for Bondestanden over alt Landets Bøndergods. - saalænge kan man vel have Grund til at glæde sig over den Begyndelse, der er gjort, men man maa over denne Glæde ikke glemme, at det kun er en Begyndelse, og at det efter en maaskee vel lang Pause turde være paa Tide, atter at fortsætte det begyndte Værk. Begge disse Virkninger, – at opfriske Mindet om det Forbigangne og at styrke Kraften til nye fremadskridende Bestræbelser – vilde en saadan almindelig Bonde høitid vistnok kunne have, og vi kunne derfor ikke andet end beklage, at denne smukke Jdee ikke er saa betimelig fremsat og saa fyldestgiørende forberedt, at der er noget Haab om, at den i nogen betydningsfuld Udstrækning vil kunne vorde iværksat. Ogsa fra en anden Side betragtet vilde Udførelsen af en saadan Plan vist blive betragtet som særdeles ønskelig. Det vil ikke være undgaaet Nogen, hvor særde, les ivrigen man paa flere Steder tænker over, hvorledes man skal divertere en fornem Giest, der i Sommer skal aflægge et Besøg her i Landet. Man tænke sig nu 30 til 40,000 Bønder fra Sielland og de nærmeste Øer i høitideligt Optog med Musik og egne Faner for hver Bye, samle sig omkring Kjøbenhavn, og der, under almindelig Forlystelse kampere i nogle Dage; man tænke sig disse, medbringende 30 til 40,000 Krandse for dermed at pryde Frihedsstøtten og 30 til 40,000 Petitioner, for at bede Kongen om Fuldendelsen af det store Værk, hvis Grundlæggelse netop Frihedsstøtten skal forevige og til hvis Jhukommelse netop denne Fest feiredes, og vi ere overbeviste om, at en saadan Folkefest for den omhandlede høie Gjæst vilde være et gandske anderledes nyt og interessant Skue, end hvad man ellers her kunde have at byde ham. (Khvnsp.)¬