Berlingske Tidende, 1784-03-01
Udi det Kongelige Frederichs Hospital ere fra den 29de Febr. til den 27 Martii d. A. af Patienter indkomne 129, udgaaet 106, døde 11; af Barselqvinder indkomne 57, udgaaet 62; af Børn fødte 56. – Jblant de Jndkomne vare formedelst ulykkelig Hændelse: En Soldat forknust sin Finger med en Planke, en fattig Enke faldet paa Gaden og brækket sin Arm, en Arbeidsmand ved at velte med en Slæde stødt sin Arm af Leed, en Vægter faldet paa Gaden og brækkes sit Been; en Soldat nedfaldet af et Træe og brækket sit Laar; en Coffardie-Matros nedfaldet paa et Skib og slaget tvende Ribbeen i tu, en Pige faldet paa Gaden og brækket sit Laar; en Brændeviinsbrænder=Karl skollet begge Fødder med heed Mæske; en Coffardie-Matros stukket i Armen med en Kniv: en Jøde faldet paa Gaden og brækket sit Been, en Pige faldet og vriet sin Fod af Leed; en Mand nedfaldet af en Trappe, brækket sin Arm; en Karl meget skollet sin Arm og Side ved en Brændeviinspande, i det at Laaget under Kaagningen slog op. ned 1784). Mk. end Historisk Politisk Betragtning over Aaret 1783. (af den Hamborgske Politiske Journal for Januarii Maa Aaret 1783 var et Underhandlings-Aar og derved en Fader til Revolutioner, som deels allerede have viist sig, deels i dette Aar først ville komme for Lyset. J Nordamerika bleve Lande, der ere ligesaa store som Europa, og indeholde halvtredie Million Mennesker, erkiendte og erklærede for uafhængige af dem selv, som hidindtil vare deres Overherrer. Men i Europa gjorde langsomme Underhandlinger endnu noget Ophold i de Tyrkiske Landes Skjæbne. Da Krigsrustningerne ophørte ved Freden i det vestlige Europa, begyndte de med nye Jver og usædvanlig Storhed i det østlige. De mangfoldige Underhandlinger ved alle Europæiske Hoffer, der endnu ikke ere tilendebragte, giøre den nærværende Tidspunkt lig med den i Aaret 1725, og lade ligeledes med temmelig sikkre Grunde formode en Vending i hele Europas politiske System, Jeg vil fremsætte Underhandlingerne i Aaret 1783 i en almindlig Betragtning. Strax i den første Maaned, nemlig den 20de Januarii, blev Freden imellem Engeland, Frankerige, Spanien og Amerika fuldkommen sluttet i Versailles. Holland blev udelukket fra denne Fred, og der blev kun giort en Vaabenstilstand. Underhandlingerne over en Fred imellem Engeland og Holland og over den definitive Fredstractat, imellem ovenbenævnte Magter, varede 3 Fierding-Aar i Paris og Versailles. Den 2den September bleve Præliminarierne imellem Holland og Engeland undertegnede, og den 3die Sept. Definitivtractaten imellem Engeland, Frankrige, Spanien og Amerika. Uagtet Tidens Længde, blev dog Desinitivtractaten ikke forskiellig fra Præliminarierne; kun faae Artikler bleve nærmere bestemte, og nogle sat i andre Nummere. Aarsagen til det lange Ophold ved Fredsunderhandlingerne laae deels i Nordamerikas lange Frastand, deels i de Vanskelig heder, som i Særdeleshed reiste sig af de nye Commercetractater, man vilde oprette. Og dog kom disse ikke i Stand. De bleve for Fremtiden forbeholdte nye Underhandlinger, og man vilde fra alle Sider først oppebie den store Revolution, som kun Handelens og Skibsfartens endnu ikke indrettede nye Gang maae efterhaanden iværksætte. Aarsagen, hvorfor der hastedes med Fredsunderhandlingerne i Paris, var en anden allerede fra forrige Aar opkommen Underhandling i Constantinopel Østerrige og Rusland havde tilbudet Hoffet i Versailles deres Mealing til en Fred. Dette ilede nu med Præliminarierne, og antog den tilbudne Mægling til en Difinitivtractat. Men det giorde derpaa det samme og tilbød de tvende Keiserlig Hoffer sin Mægling ved deres Underhandlinger i Constantnopel. Engeland gjorde lige saa. Derved bleve de fornemste Hoffer i Europa interesserede i de Tyrkiske Statsanligender. Jmidlertid vendte Frankrige sin Opmærksomheallevegne hen, for at forvikle alleting i de Tyrkiske Sager Men de fleste Hoffer svarede med Høfligheder, og der er endnu ikke virkelig sluttet nogen saadan Alliance, hvorom der saa ofte er bleven talet i de offentlige Tidender. Endnu ere Kongernes Cabinetter uden afgiørende Beslutninger. Det Versailles selv er endnu i Uvished, om det strax ved Udbrudeaf en Tyrkekrig vil der tage en virksom Andeel. Endne hænger alt af forventede Omstændigheder og den Europæisk Politik luurer allevegne i en vaklende Forsigtighed. En Mængde Stats-Hensigter, Stats-Underhandlinger og Strid, heder ere i afvigte Aar komne for Lyset, eller blevne nye Traad i de værslige Handlingers politiske Væv, det Brittiske Hoffe Forlangende, at slutte Definitivfreden med Holland i Londoeller Haag, og ikke i Paris, Hollands Vægring derimod denne Provindses Grændsestridigheder med Østerrige, Tystighederne imellem Kongen af Preussen og Staden Danzig imellem Østerrige og Domcapitulet i Passau, imellem Keseren og Paven angaaende den sidstes anmassede Ret i Kirke Sager, Bestemmelsen i den pralzbeierske Succession efter den nu værende Churfyrstes Død, den vilkaarlige Arveføli de østerrigske Stater, det tilfældige Valg af en romer Konge, de spanske Hensigter, at tvinge i Forening med andre Magter de africanske Republiker, Algier, Tunis og Tripoli til aldeles at aflade fra deres Søecaperier; Frankriges Hensigt, at oprette en sydlig bevæbnet Neutralitet i Tilfælde af er Tyrkekrig, denne og andre Kroners Hensigt til nye Alliancer, de herom hemmelig drevne Underhandlinger, de allerede lagt Planer til et Forbund imellem Frankrige og Holland, nogle Magters Stilen paa nye Eiendomme i Middelhavet og Archipelago, hvormed Frankrige har gjort Begyndelse, ved at tag Candia og Morea i Besiddelse, - alle disse og endnu nogle hemmeligere Hensigter og Underhandlinger udgiøre tilsammen med den store Underhandling i Constantinopel en Knude som nødvendigviis maae endnu i dette Aar blive ved politisk Revolutioner om ikke ganske opløst, saa dog meere udviklet De ere tilhobe endnu Føstere af forrige Aar, og have, efter Europas nærværende System, en politisk Sammenhænmed hinanden, og de vigtigste Følger. Krigerske Optrii en egentlig Forstand havde kun Ostindien, Krim og Algier i forrige Aar. De ere til sin Tiid blevne omstændelig fortaalte. Vigtigheden af det med Rusland forbund ne Krim, og Georgiens Underkastelse under det Russisk Zepter ere ogsaa vore Læsere allerede bekiendt fra forrig Aar. Dette undtagen ere ingen store Forandringer i Staternes Besiddelse foregaaet. Nordamerikas Uafhængighehavde allerede for Freden sin Virkelighed. Spanien har ved de tvende Florida og Øen Minorca forøget sine Besiddelser, og Frankrige sine ved Den Tabago. Ellers ere, som bekiendt, ingen merkværdige Forandringer i Landenes Herredømme paafulgt ved Freden. - Desto større Følger har den tilende bragte Krig havt paa de krigførende Magters Financer. Frankerige har til Krigens Tarv gjort en nye Giæld, der offentlig er bleven beregnet for 750 Millioner Livres, d. c. henimod 200 Millioner Dalere, og det for et Lands Uafhængighed, hvoraf det endnu hidindtil ikke har havt nogen sand Fordeel, og, naar man ret kiender Nordamerika, neppe nogensinde i Fremtiden vil faae. Hvor stor Penge- og Credit-Mangelen er i Frankerige, vises unægtelig deraf, at det for Jnteressenterne saa fordeelagtige Laan af 200 Millioner Livres ikke er kommet i Stand i forrige Aar, at Kongen kun har faaet det halve deraf, og at man for de andre 100de Millioner har gjort et nyt Laan for dette Aar paa endnu fordeelagtigere Vilkaar. J hvilken Forvirring Statens Jndvaanere og dens handel befinder sig, seer man af de mange Opbude, der tilsammen beløbe sig over 100 Millioner Livres. Den Parisiske Banqve kom, som bekiendter, i afvigte Aar i saadan Forlegenhed, at Kongen maatte meddele den et Moratorium, og befale Publikum paa en Tiid lang at tage dens Sedler, Steden for rede Penge. - Finantsforfatningen i Engeland Holland geraadede ligeledes i Knibe, dog med den Forskiel, at Jndvaanerne selv i disse tvende Stater eie flere Penge og Rigdomme, ud i Frankerige. Man trængte sig frem i Engeland til nye Laan, og gjorde Ministeriumet de haardeste Bebreidelser, fordi det allene havde skaffet sine Venner til at giøre samme, og og at mange andre, som ogsaa ønskede at laane Penge ud, kunde ikke opnaae det. Vist nok er Forfatningen ganske anderledes end i Frankrige, men Storbritanien er ikke desmindre bebyrdet med en Gield, til hvis Renter neppe Statens nærværende Jndkomster ere klækkelige, og som derfore meget trykker Nationen. Dog er det en ganske feilende Slutning, dersom man anseer det som et Beviis paa Nationens Tilstand, at de Engelske Fonds og Actier ere faldne, da dette allene beroer paa Omstændigheder, der snart gaae over, og ugentlig forandre sig. Man kan derom overbevises, naar man betragter, at de Engelske Fonds og Actier ere i afvigte Aar 1783 aldeles ikke faldne i det Hele, men at deres periodiske Tilvært og Aftagelse ved Aarets Ende, som paa en Tiid, da Forandringen i Ministeriumet satte alting i Forvirring, ikke forholdt sig anderledes, end i Begyndelsen af Aaret, da Freds slutningerne nærmede sig. Avis=Efterretningerne giøre bestandig allene en afvexlende Allarm derom, og kun da vilde denne Aftagelse være politisk vigtig, naar den ligedan ved holdte et halvt eller Fierdingaar, og derved beviiste, at Crediten var almindelig formindsket. Overalt har Pengemangelen i alle Europæiske Lande meget tiltaget i forrige Aar Mange Aarsager virkede tilsammen. De saa længe forventede Spanske Skatter fra Nordamerika ere blevne ude. De tvende rigeste Handelsselskaber, nemlig det Engelske og Hollandske Ostindiske, ere formedelst Gield komne i Forvirring, og kunde ikke bestaae uden deres Staters Bistand. J forrige Krig var i Europa mere Credit end Penge, det vil sige, meere Papiir end klingende Mynt. Da disse vare uklækkelige til hines Jndløsning, saa maatte Forlegenheden almindelig udbrede sig. Udførselen af Guld og Sølv til China og andre Asiatiske Lande tiltog. Alle Lande sende nu Guld og Skatte derhen, for at drive en Handel, der vel er fordeelagtig for enkelte Lande, men høist skadelig for hele Europa, og hvis Skadelighed man nu snart vil komme til at indsee, naar Ostindiske Vahre komme til alle Lande imod rede Penge, og disse mangle for at kiøbe hine, som dog kun ere Yppighedens Gienstande.