Viborger Samler, 1847-07-08
Spanien. Madrid, den 25de Junii. Regjeringen har erholdt Efterretninger fra Oporto. Alle Hoveder for Jnsurrectionen havde trukket sig tilbage; Staden er nu i Miguelisternes Hænder; Pavoas og Munken Bernardier udøve der absolut Magt. De forbundne Magters Escadrer ankom den 20de paa Rheden ved Oporto, og den 23de eller 24de ventede man den spanske Hær. Om Jnterventionspolitiken. Fr. W. meddeler i Børsenhalle under denne Titel en Artikel, hvoraf Følgende udhæves: Det var i Aaret 1831, at den franske Regjering ved sin daværende Udenrigsminister Sebastianterklærede, at Frankerigs Forpligtelse var Grundsætningen af Jkke-Jntervention, at Frankerig med andre Ord hyldede som politisk Grundsætning: ikke at blande sig i andre Staters Anliggender; og at det paa Grund deraf fordrede, at andre Stater heller ikke maatte indblande sig i Folkenes internationale Anliggender. "Saadan, tilføiede Ministeren, er den nye Politiks Grundsætning i Modsætning til Restaurationens, til den hellige Alliances, til Legitimitetens og Reactionens Politik. Den hellige Alliance beroede paa Jnterventions Grundsætningen - en Grundsætning, der tilintetgjorde Staternes Uafhængighed af anden Rang; den modsatte Grundsætning derimod, som vi hylde, som vi ville vide at forskaffe Agtelse, sikkrer Alles Frihed og Uafhængighed." – Den nuværende Udenrigsminister i Frankerig - Guizot - har hyldet samme politiske Grundsætning, da han i Aaret 1834 anerkjendte Jkke=Interventions=Principet, da han tilføiede at, hvilke Aarsagerne og Midlerne til Interventionen end maatte være, saa var den dog stedse, naar den udførtes med Vaabenmagt, en Krænkelse af Folkeretten. Og i samme Aar udraabte Guizot fra Tribunen: "Fra den Dag, da Frankerig erklærede, saalænge et Folk indskrænket sig til sine egne Anliggender, hvad enten det forandrer sin Regjeringsform eller ei, tør Ingen indblande sig; – fra den Dag har Frankerig sprængt den hellige Alliance, fra den Dag har Frankerig proclameret Nationernes Frihed. Da de Franske besatte Ancona, kunde de have foranlediget en almindelig europæisk Krig, ved denne Occupation protesterede Frankerig imod de østerrigske Jnterventioner i Jtalien. Og nu - i Aaret 1847 – see vi Frankerig og England i Forbund med Spanien at intervenere i Portugal, ikke for at forhindre Blodsudgydelse men i det Øieblik, da Borgerkrigen er nær ved at ophøre, at intervenere til Fordeel for en Dronning, der har krænket Constitutionen og alle Frihedens Garantier, som hun høitidelig havde besvoret, og der atter vilde indføre Absolutiismen; - denne Absolutisme, som Dom Miguel vilde indføre, og for hvis Afskaffelse Portugals troe Sønner offrede Liv og Blod. Da hele Landet stod i Vaaben imod Dronningen, da dennes Midler til Modstand vare udtømte, undertegnede de tre constitutionelle Magter Jnterventionsprotocollen, begynder England at indskride med Magt imod den constitutionelle Regjering. Og hvorledes undskylde de to store Magter deres Jntervention, Englænderne sige, vi have interveneret, for at Frankerig og Spanien ikke skulde indskride alene og til Fordeel for Absolutismen. Men Guizot har paa det bestemteste erklæret, at England har underhandlet med Spanien om en Jntervention med Udelukkelse af Frankerig. Saaledes som i det spanske Giftermaalstid, saaledes slaae begge Stormagternes Udenrigsministre om sig med Dementis. Begge Regjeringer paastaae at have interveneret til Fordeel fordet constitutionelle Princip; de ville, sige de, garantere Constitutionens Gjenindførelse og Amnestiet. Men hvor haves her Garanti for Garantiet, (Ou est den la garantie des garanties, udbrød Montesquien.) Desværre staaer Jnterventionen i Portugal ikke alene den træffer sammen med Guizots oprørende Note til Schweiz den træffer sammen med de Mishandlinger, England har tilladt sig imod Grækenland. Dog træde Guizots Trusler imod Schweiz ganske i Baggrunden i Sammenligning med Lord Palmerstons Optræden i de græske Anliggender. Ingensinde var i dyb Fred en europæisk Stat optraadt imod en anden med et saa hensynsløst Overmod, som England imod Grækenland. Og hvad er Grunden til denne plumpe Optræden; - Neppe nogen anden end den, at det nuværende græske Ministerium, der – efter Kiendsgierninger at dømme - er en af de bedste Administrationer, som den unge Stat har havt, meere skal helde til Frankerig end til England. Hertil kommer endnu, at Grækenlands Konge og Ministeriet have paadraget sig den engelske Gesandt Sir C. Lyons Fiendskab. Denne stolte Mand, ikke tilfreds med at fornærme Hoffet og Regjeringen, har i næsten alle engelske Blade paa det groveste og meest samvittighedsløse omtalt de græske Auctoriteter, der ikke have villet dandse efter hans Pibe. De 27,000 Lstl. Grækenlands Rentegield til England – der gave Paaskudet til, at Lord Palmerston med sine Tredækkeres Jldsvælg kunde give sin Uvillie imod Koletti Eftertryk, ere betalte af en Privatmand, hvis Ædelmodighed har beskæmmet det mægtige England; men i Striden med Mussurus har Grækenland maattet ydmyge sig. Frankfurt am Main. Præsidenten ved Forbundsdagen, Greve af Münch-Bellinghausen har under 17de Juni publiceret, at Magterne Østerrig og Preussen have afgivet samme Dag en fælleds Declaration i Anledning af den i Forbindelse med Keiseren af Rusland tagne Forholdsregler angaaende Fristaten Krakau. – Denne Erklæring tilsigter at godtgjøre, at disse Magter have i Krakaueranliggendet hyldet folkerettlige Grundsætninger. Declarationen skal ogsaa meddeles de Magter, med hvilke Østerrig og Preussen staae i Forbindelse.