Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-01-01
Om Kystfarten paa Jyllands Vestkyst. (Af Redacteuren.) Oftere hører man klage over de Vanskeligheder og Farer, hvorfor Kystfarten her paa Vestkysten er udsat, fremfor den i Østersøen og Kattegat Disse Klager grundes paa, at Kystfarerne formentligen oftere forulykkes her, og at en Sejlads af samme Længde almindeligvis tager længere Tid her end i hine Farvande. Hyppigen hørte man især disse Klager gjentage ved de flere Ulykker, der rammede Ribe-Handel i forrige Efteraar, idet 2de Skibe fra Hamborg tolalt forliste, to eller 3 lede Havari, og nogle nødtes at tilbringe det meste af Vinteren i Altona. Det er altsaa en Sag, der fortjener at bringes paa Bane, navnligen i et Blad, der er bestemt for Vestkystens Anliggender. Skjøndt derfor Redact. maa bekiende sig aldeles ukyndig i Seiladsen og hvad dertil hører, tillader han sig dog følgende bemærkninger og Aarsagerne til hine Vanskeligheder, i det Haab, at Kyndigere nærmere ville drøfte disse og bringe Midler i Forslag til at afhielpe eller formindske det Onde. Den første og vigtigste Aarsag til Seiladsens større Farlighed maa naturligviis søges i Kystens naturlige Beskaffenhed. Medens nemlig Østkysten overalt er gjennemskaaret af Fjorde, som næsten alle danne mere eller mindre brugbare naturlige Havne, savner Jyllands Vestkysk overalt denne Velsignelse. Fjordene, som her findes, ere af det Slags, som Geograferne efter de preusiske kalde "Haff de ere ved lange smalle Sand strimler skilte fra Havet, have meget snævre tildeels bugtede Jndløb, som enten ere aldeles useilbare, eller dog kun tilgængelige for flade Fartøier, ofte aldeles tilstoppes af Havsandet, og ere idelige Forandringer underkastede. Dernæst er Kysten her, hvad ei heller er Tilfældet paa Østsiden, omgivet af Sandbanker, der gaae langt ud i Havet; paa flere Steder løbe Revene, f.Ex. Refshorn, som bekjendt, flere Mile ud Mellem Øerne Fans, Mands, Roms, Sylt og Fastlandet er saa lavt, at Havbunden ved Ebben for en stor Deel ligger synlig, og man nogle Steder kan kjøre, ja endog gaa over til Øerne. Mellem disse Grunde sno sig nogle faa saakaldte Dyb, som dog kun ere seilbare for ikke dybtgaaende Fartøier, og selv for disse næppe nok ved Lavvande, foraarsaget ved Ebbe og Østenvind. Særdeles Vanskelighed frembyde Jndløbene til Kjøbstæderne, som derfor ogsaa, skjøndt de eneste for et vidtløftigt Distrikt, kun ere af saare liden Rang som Handelspladse. Saaledes kunne Skibe fra Ringkjøbing i hele Maaneder forhindres Udseilingen af Nymindegab; ogsaa her ved Ribe, kan Lavvande i længere Tid forbyde al Ind- og Udseilling, endogsaa for de mindste Skibe, ja for Baade. Til de naturlige Hindringer kan ogsaa regnes den flade lidet bebyggede Kyst, som kun frembyder faa Landkjendinger, og den jevnlige Taage her falder paa Kysten. Men ligesom Naturen saaledes i denne som flere Henseender noget stedmoderligen har behandlet vor Kyst, saa har eiheller Menneske=Hænder gjort Noget for nogenlunde at erstatte, hvad hin har nægtet; men ogsaa Kunsten har kun virket for den begunstigede Østkyst. Der har den ikke allene benyttet de af Naturen givne Fordele, men ogsaa bortryddet Hindringer, denne havde lagt, og skabt Havne, hvor for ingen var, f. Ex ved Veile og Haderslev. Men paa hele Vestkysten er ikke et eneste Havne Anlæg, selv ikke hvor Naturen nogenlunde har anvist Stedet dertil, som ved Hjerting, der tilligemed Fans er den bedste og, saa at sige, den eneste taalelige Lade= og Lodse=Plads paa hele Kysten, og dog er det kun en aaben Rhede, og skal Skibene overvintre der, trække Hjertingerne dem op paa Stranden, ligesom Grækerne gjorde ved deres i den trojanske Krig. - J de østre Farvande ere mange Fyr, som nyligen ere blevne forøgede, tildeels efter Stændernes Forslag. Paa Vestkysten har ingen tænkt, skjøndt der langs denne farlige Kyst fra Helgeland til Skagen ikke er et eneste Fyr. Vistnok vilde Anlæggelsen af saadanne frembyde store Vanskeligheder, dog vel næppe større end dem, der andensteds ere overvundne. Hvorvidt det lader sig udføre, som i et andet Blad er foreslaaet, at henlægge et Fyrskib ved Refs-Horn, vil Forfatteren ikke afgjøre. Men vist er det, at dette Sted fremfor andre trænger til et saadant Varske. Ogsaa over Mangel paa Lodser hører man oftere klage, skjøndt disse synes her dobbelt nødvendige formedelst de vanskelige Jndløb mellem Grundene, som dertil jevnlig forandres ved de hyppige Storme af den fra Havet opkastede Sand.