Berlingske Tidende, 1810-08-10
Under saadanne Omstændigheder burde jeg ansee Rigsstændernes Frihed og Sikkerhed slet betryggede i Skiødet ef en Stad, der næste kan ansees som i Beleiringsstand, hvor ophøiede Vaaben stedse skulle gienkalde Mindet af deres til Somsunds Ordenens Vedligeholdelse nødtvung, ne Anvendelse. Mine Ønsker for paa det ombyggeligste at see Rigs stændernes Frihed freket, i hvad de have at over toge nye Anledning af Rigets Grundlove til at flytte det allerede paabudne Rigs møde, som jeg eragtede uvilkaarlig nødvendigt. Jeg kunde derved saa meget mindre ledes af nogen Mistillid til Borgerskabet i Min Hovedstad, som de sidst forløbne Hændelser ligesom alle foregaaende, hav tilvundet det en forøget Ret til Min uindskrænkede og inderlige Taknemmelighed. Jeg har ikkuns, under saa alvorlige Omstændigheder som de nærværende, ei villet forbigaae noget Middel til endnu nøiere at sammenknytte Foreningsbaandet imellem en velvillig Konge og Han Folks lovlige Sagførere. Det er med uindskrænket Tillid til Eders Tænkemaade, gode Herrer og svenske Mænd, at Jeg har sammenkaldet Eier, i en Tidspunkt, da Rigets høieste Anliggende kræver Eders kraftige Medvirkning. Kans ved Enighed og Rolighed staaer Sverrig endnu til at redde. Det er en til et saa dyrebart Formaal svarende Handlemaade Eders Konge forventer af Eder. Maatte den allene af Forsynet ved de store Ulykker os givne velgiørende Lærdom ei forgiæves være fremstillet for Eder Maatte den dog udslette den private Misundelse, udrydde disse smaae personlige Jnteresser, som sønderslide den almene Kraft; og derimod i ethvert Bryst antænde en reen og frugtydende Lue for Fædrelandets almene Vel! Bliver værdige Eders Fædre, som aldrig mistvivlede om Rigets Redning; bliver den sælvstændige Arv værdige I imodtog af dem og overlader samme om ikke fredet saa dog i det mindste bevaret til Eders Efterkommere, der med stræng Retfærdighed skulle prøve Eders Gierninger; glemmer ei at vore indenrigske Stridigheder følges af opmærksomme Øine, at nærværende Tider kræve uvante Hielpemidler, og at jo dyrebarere Rettigheder I have at hævde, jo høiere blive Eders Forpligtelser imod Mig og Fædrelandet, Understøttet af dette Haar skal jeg aabenhiertigt meddele Eder de Forslag, der bør lægge Grund til Statens tilkommende Tryghed. Jeg attraaer ei anden Ære end den der hviler i mine Hensigters Reenhed. Jeg skal opfylde min Pligt, og venter med Fortrøstning at J ogsaa ville opfylde Eders For Eder, gode Herrer og svenske Mænd, skal nu oplæses, for siden nærmere at vorde Eder tilstillet, saa vel min almindelige naadige Prorostion om Statsværkets Tilstand og Behov, fra hvis Jmodtagelse Rigsdagens Begyndelse, efter de gieldende Grundsætninger bar maner, som den Beretning om Tildragelserne i Rigers Bestyrelse, der efterRinsdags Forordningens 26de 9, skal afgives. Jeg har dernæst at overlevere til Eder en naadig Skrivelse og skyndsomst at udvælge en hemmelig Committre, med hvilken Valget af en nye Tronfølger forelørigen kan overlægges: Maatte den uforglemmelige Fyrstes Aand, hvem en uslid Skjæbne fraveistede Eders og min Kierlighed, skiærmende svæve over Sceas Land, og endnu efter Døden afvende dets Farer, Maatte Mindet om Ham kraftigen virke paa alles Hierter, Hans ædle Aand udgydes i hvert Bryst; og Sverrigs Lyksalighed, som Forsynet ei vilde at Han selv skulde skabt, skal dog være en overbleven Frugt af den Kierlighed Han efterlod sig hos et trofast Folk, som vidste at erkiende Hans Værd. Jeg forbliver Eder, gode Herrer og svenske Mænd, alle i Almindelig hed og hver og een i Besynderlighed med al Kongl. Naade og Yndest stedse velbevaagen.