Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-10-11
General Paskevitschs Operationer ere meget mærkværdige: først rykker han Paschaliket Tschaldir forbi og falder ind i Paschaliket Kars, hvorhan indtager denne Hovedfæstning med Storm; derpaa vender han tilbage til hiint Paschalik, hvor han erobrer disse fire Fæstninger den ene efter den anden. Hans Plan var formodentlig at indjage Tyrkerne en Skræk ved den første Erobring og derved faae dem til godvilligen at overgive disse fire Biergfæstninger, som ere saa vanskelige at erobre. Dette lykkedes med Hertviss, hvor Garnisonen tabte Modet efter Akalkalakkis Erobring og overgav sig. Denne Fæstning ligger bagved utilgiængelige Defileer, som det er umueligt for Artilleriet at passere; da det Russiske Cavallerie og Fodfolk havde arbeidet sig igiennem den yderst besværlige Vei, som Mennesker til Fod have ondt ved at passere og som gaaer langs med dybe Afgrunde, saa fik de Øie paa Fæstningen, som ligger paa en utilgiængelig Biertinde; men de Ældste kom ud af den og overgave sig efter nogen Underhandling. Først efter at disse to Fæstninger vare erobrede var det at de to Paschaer Kios Mahmed og Mustapha vare tykkede frem med en stor Armee for at undsætte den vigtige Stad Akalzikke og at den blodige Bataille forefaldt den 24de August udenfor denne Stads Mure, det er interressant at samle af de vidtløftige Krigsrelationer, som forklare alle Marscher, Stillinger og Bevægelser, de meest udmærkede Træk ved denne vigtige Begivenhed. Den Russiske Armee beleirede Akalzike, da de to Paschaer kom marscherende med deres Tropper. General Paskevitsch besluttede at bryde op om Natten og at gaae dem imøde efterat han havde efterladt et Corps for at fortsætte Beleiringen. Ved Dagens Frembrud fik Tyrkerne Øie paa de marscherende Russiske Tropper og strax styrtede de løs paa dem med en frygtelig Heftighed. Dagen var heed, Fienden var talrig og Terrainet vanskeligt og alle Omstændigheder bebudede en alvorlig Dag. Man slogedes ogsaa i hele tolv Timer med hinanden, da Tyrkerne bleve tilsidst totalt slagne og mistede alle de Vaaben og Forraad, som de havde bragt med sig, hvoriblandt et mobilt Kornmagazin, som skulde have været bragt ind i Fæstningen. De Tyrker, som vare forblevne i Live, og som nu ikke havde meere at leve, af toge Flugten af Veien til Erzerum og adspredte sig i Skovene og Biergene. Nu gik det løs paa at bestorme Akalzike, denne, som General Paskevitsch kalder den, i hele Asien omtalte Stad. Stormen varede i 13 Timer; der laae i Staden 14,000 bevæbnede Folk, som forsvarede sig som afsindige Mennesker, hvert Huus maatte indtages med Storm, i hver Gade begyndte en nye Kamp; men Russerne fægtede med stor Tapperhed og især Soldaterne af Jnfanterie=Regimentet Schirvan som sande Helte, hvilke ikke vare til at modstaae, Pionere fulgte med dem og opkastede en Forskandsning midt i Staden hvorfra den blev beskudt, tilsidst overgav Castellet sig med 2000 Mand. Staden er saa ødelagt at General Paskevitsch, har dateret sin Rapport fra Askehoben Akalzike, Fiendens Tab er overmaade stort; men ogsaa Russerne tabte meget. Regimentet Schirvan, som først trængte igiennem Breschen mistede 1/2 af sine Folk, 9 Officere bleve dræbte og 32 bleve saarede, og den tappre General Borodin omkom ved denne Leilighed, 60 Kanoner, 58 Faner og begge Paschaernes Hestehaler faldt i Russernes Hænder. Det Russiske Artilleries Færdighed i at sigte og træffe roses overmaade meget; en Følge af de idelige Øvelser i Fredstider.