JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Forordn. af 14 Septbr. 1813 udkom paa en Tid, da Tidsomstændighederne førte det medsig, at Creditor, ved at modtage Betaling efter den bestemte Bankcours i S. V., endda fik ikkun en maadelig Valuta. For at forbedre denne blev den 1ste §. skreven, og naar altsaa rede SølvsVærd gaaer neden for Bankcoursen er Lovens Aarsag, følgelig og Lovbudet, ophævet; ligesom det igjen vorder virksomt, naar det modsatte indtræffer. Hvad der, efter Anmælderens Skjønnende, især viser hiin baade casuelle og temporaire Anordnings Uanvendelighed, under de nuværende Omstændigheder, er Jndholden af dens 2den S., der bestemmer, at "lige med Betaling i rede Sølv skal dog, indtil videre, antages Rigsbanksedler efter Dagens Cours, hvorved forstaaes, den sidste paa Kjøbenhavns Børs noterede Cours." Denne er, ihenseende til dens Construction, aldeles ikke forskjællig fra Bankcoursen for Sølvværdien, men er selv en virkelig Sølvværdie-Cours. Forskjællen ligger allene deri, at den støtter sig, siden den ikkun udgjør Middeltallet af een Dags Omsætninger, paa et langt ringere Antal af Forhandlinger end Bankcoursen, der ordentligviis kræver 52 Dages. Da Lovgiveren, for at begunstige Creditor, substituerte hiin ellers eensartede Maalestok fremfor denne, saa maa han og være gaaet ud fra den bestemte Forudsætning, at den ikkun skulde gjælde naar den var bedre, eller med andre Ord, saalænge Sølvet gjaldt mere end Bankcoursen. Vilde man indrømme Debitor, tvertimod hiin Forudsætning, at betale med Banksedler, naar Sølvet stod lavere, saa erholdt han det Beneficium, at kunne clarere sin Forpligtelse efter en lavere Cours, end den, han og Creditor havde betinget, hvilket vel maatte antages at være stridende mod Lovens 5-11 og 2, der byde: at Contracter skulle holdes i alle deres Ord og Punkter. Om Forordningens 2den §. end ikke havde indrømmet Debitor Valget imellem rede Sølv og Banksedler, efter Dagens Cours, hvilket var en Begunstigelse for ham, saa er det udentvivl vist, at Forordningen ikke udkom, for at forkynde, at Sølv til enhver Tid skulde agtes for det bedste Betalingsmiddel. Den var derimod Resultatet af den ved Tidsomstændighederne fremkaldte eensidige Betragtning, at Sølvværdie coursen var langt slettere end Dagens Cours, og Forskjællen mellem denne og det rede Sølv er, saalænge dette sælges for Banksedler, ingen saadan, som er værd at ændse, naar der, ved en Lovsudgivelse, er Spørgsmaal om at garantere Creditors Rettigheder. Endelig bemærkes, at Jndrømmelsen af det Beneficium for Debitor, at forlade den contraherte Bankour, naar denne er ham ugunstig, og paanøde Creditor rede Sølv, vilde fremkalde alle de Uleiligheder, som man, ved at bestemme en halvaarig Middelcours, har villet undgaae; ikke at tale om de uendelig mange Snyderier, som Principets almindelige Anvendelse vilde føre med sig med Hensyn til den mindre Kyndige. Kjøbenhavn, d. 12te Marts 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
(Jndsendt.) Det er uden al Tvivl indlysende, at Forordningen af 5te Januar 1813 ved Omskrivningen af Capitaler, har havt den Hensigt, at sikkre hver Creditor en Valuta, der var urokkelig mod Cours - hvis sande Værd altsaa maatte være Sølveller i manglende Fald et saa stort Antal Sedler, som ved Forfaldsdagens Betaling udfordredes til at anskaffe Sølv for. Dette antaget, synes man ikke uden Føie at kunne hælde til den Mening: at Debitor, under nærværende for Sedlerne gunstige Omstændigheder bør kunne betale med rede Sølv, der er og bliver det høieste Maximum, forudsat, hvilket dog billighed synes at kræve, at Pantereditorer ligesaavel som Statscreditorer og Jhændehavere af Bankrepræsentativer bør tabe de 3/4 Dele. Dette vilde ikke blive Tilfældet naar Creditor blev betalt efter Sølvværdien. af 375, thi han erholdt de 2/8 Deel Tillæg til den oprindelig omskrevne Capital, der ifølge Bankens Natur og Jndretning om føie Tid kan være at ansee lige med rede Sølv; Creditor vilde saaledes endog have bekommet mere end de tabte 2 Deele. Debitor kan altsaa ikke, hvilket Forordningen heller ikke tvinger ham til, lade sin Sølvværdies Gield omskrive til Navnværdie efter Coursen af 375, uden at have paadraget sig 2 Deel Gield mere end den oprindelig omskrevne. Der bliver altsaa intet andet tilbage for Debitor, end at lade Gielden omskrive i rede Sølv, eller lade Creditor sælge Pantet i rede Sølv; thi da bliver, ifølge min individuelle Mening, Debitors Eiendom solgt efter sand Værd, og ingen af de øvrige Creditorer forurettes. Følge heraf vilde mueligt Tilfældet blive, at en Mængde Creditorer hellere vilde sælge Panterne end lade deres Capitaler omskrive. For at forebygge dette, tager jeg mig derfor den Frihed at foreslaae Brandcassen, hvem de fleste Capitaler ere opsagte, ligesom denne igjen, for at dække sig har opsagt de fleste Huuspanter, at forene sig med Banken, om at erholde af denne, alt myntet Sølv, samt det Banco, der kunde omsættes til Sølv, tillaans og dermed at betale de den opsagte Capitaler; hvorimod da de Capitaler, som af dens Debitorer ikke bleve den betalte med rede Sølv, bleve omskrevne til Sølv og deponerede i Banken som Hypothek for den laante Capital. Dette vilde have til følge, at, da de fleste Creditorer ikke have opsagt Obligationerne for at erholde Sølvbetaling, men et større Nomi nal, nu strax vilde faldbyde dette Sølv igjen til Marked, for at omsætte det i Nominal, hvorved andre Debitorer kunde kjøbe samme til lignende Betalinger, og en Mængde faste Eiendomme saaledes blive forskaanede for at sælges ved offentlig Auction, hvorved deres sande Værd vilde være blevet forringet og havt de øvrige Pantereditorers Tab, samt Debitors Ødelæggelse til Følge. Er Spørgsmaal. Er Eieren af en anden, tredie &c. Prioritets forskrivning, hvori visse Terminbetalinger ere bestemte, forbunden til at lade den blive staaende, naar den næstforegaaende Prioritet bliver omskreven fra Sølvværdie til Navneværdie,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 13 Marti. Vor Cours har i de sidste 8 Dage forbedret sig usædvanligt hurtigen. Den gik i to Postdage ned fra 370 til 368, og fra 368 igjen til 340, altsaa 30 Points!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Man saae her det Særsyn, at Speciecoursen, som d. 2 Jan. d. A. var noteret 29 Points høiere end Banco, nemlig Spec. 430, Bco. a v. 391) den 10 Marti noteredes 7 Points ringere end Banco (nemlig Spec. 333 og Bco. 2 v. 340). Noget Lignende er endnu ikke indtruffent siden 1807, da Speciecoursen for det meste stod høiere end Banco, og i det mindste lige dermed. J Onsdags solgtes 2 M. Banco til 320, men i Gaar betaltes igjen 320 og 325. - De erfarneste Kjøbmænd kunne ikke angive nogen Grund for denne Coursens saa særdeles pludselige Forbedring. Vel finder man det naturligt, at under de nærværende fredelige Forhold, hvor Alting efterhaanden vender tilbage til sin gamle Orden, hvor Sedlernes Masse ved den bestandige Jnddragelse alt har formindsket sig meget; hvor Crediten med hver Dag maa voxe; hvor mange rede Penge ere indkomne og endnu ville indkomme - at vor Cours under saadanne Omstændigheder nødvendigen maa forbedre sig, og om adskillige Aar nærme sig Pari. Men saa pludselig en Forbedring mene Adskillige ikke kan tilskrives andet, end en panisk Skræk, der driver Mange til at sælge deres Effectiver, af Frygt for, at de om føie Tid ville blive nødsagede til at afhænde dem til en endnu lavere Cours, og afholder Andre fra at kjøbe, fordi de staae i den Tanke, at de snart vilde kunne kjøbe endnu lettere. Denne Svæven imellem Frygt for at sælge og Frygt for at kjøbe, frembringer hiin saa ofte omtalte skadelige Vaklen i Coursen. - Paa Næringsveiene har denne pludselige Coursforbedring ingen god Jndflydelse. Enhver afholder sig fra at kjøbe eller anskaffe sig noget. Manufacturisterne ere i stor Forlegenhed. Om de end ville sælge deres Varer, til den nedsatte Cours, saa kunne de dog ikke slippe med at betale deres Folk en dertil svarende ringere Arbeidsløn, da de fleste Priser paa Livets Fornødenheder endnu langt fra ikke ere faldne i Forhold til Coursforbedringen. Hele Staden taler nu ikke om andet, end om Capitalers Opsigelse, om Sølvværdies Omskrivning i Navneværdie, og Sølvværdiegields Betaling i rede Sølv. Adskillige offentlige Casser have naturligviis været nødsagede til at opsige en Deel af deres udestaaende Capitaler, for at kunne betale de Capitaler, der ere blevne dem opsagte. Saaledes have mange Eiere af Brandeasseobligationer opsagt samme til næste Termin. Jmidlertid er det vel ikke saa slemt med den hele Sag, som den ved det første Jndtryk synes, og Alting vil nok snarere og lettere jevnes, end mange troe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
J Gaar solgtes ved Auction paa Børsen en til Rigsbanken udstedt Obligation, stor 1038 Rbdlr. rede Sølv, i Gaarden No. 157 i lille Hel ligg. St., for 150 Rbdlr. N. V. pr. 100 Rbdlr. r. S., foruden 6 PC. i Omkostninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Mariboe, den 9de Martii. Efter Jndberetning til Øvrigheden vare Priserne paa Korn og Fedevare samt Creature, i afvigte Februarii Maaned, følgende: En Tønde Hvede 16 Rd. En Tønde Rug 12 Rd. En Tønde Byg 9 Rd. En Tønde Havre 5 Rd. 3 Mk. En Tønde hvide Ærter 10 Rd. En Tønde graae Ærter 12 Rd. En Tønde Bønner 8 Rd. En Tønde Vikker 8 Rd. En Tønde Kartofler 3 Rd. Et Pund røget Flæsk 2 Mk. Et Pund fersk Flæsk 1 Mk. 12. s. Et Pund Kjød. 1 Mk. 4 s. Et Pund Smør, 3 Mk. 8 s. Et Pund Ost 14 s. Et Pund Talg 3 Mk. 8 s. Et Slagternød 50 a 60 Rd. Et Sviin 30 a 40 Rd. Et Faar 8 Rd. - Alt i Rbd. N. V. - Den 8de dennes, om Eftermiddagen, afbrændte en Bondegaard i Grevskabet Knuhtenborg, Stokkemarke Bye og Sogn. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Odense. Fredagen den 6 Marts bleve i St. Knuds Kirke af Hs. H. Hr. Dr. Theol. Biskop Plum, Ridder af Dannebrogen, til Præsteembedet indviede: T. Hr. Hans Joachim Evald Knudsen, som Sognepræst for Nørre Næraae og Bederslev Menigheder. 2. Hr. Gebhard Holm, som Sognepræst til Langaae og Ørendrup Menigheder. J. Hr. Frederik Ludvig Storch, som personel Kapellan for Tanderup Menighed. H. Hr. Andreas Kjerulf Hasselager (forhen Adjunct ved den lærde Skole i Nyborg) som Sognepræst for Rold og Vebbestrup. Menigheder i Viborg, Stift. - Til Dagens Høitidelighed intimerede Hospitalspræst og residerende, Kappellan til St. Knuds Kirke Hr. Wiberg over I Timoth. 4, 8 V. og fremstillede Religions Lærerens Embede som høist ærværdige og vigtigt. Hs. H. Hr. Biskoppens Ordinationstale over 1 Cor. 13. fremstillede Troens, Haabets og Kierlighedens Værd. - Efter Ordinationen prædikede Hr. Pastor Helm over den ham opgivne Text 1 Petr. 2, 21 V. og fremstillede: Christi Efterfølgelse, som det høieste Formaal for vore Bestræbelser. (Hempels Av.,J Viborger Samler af 7 Marts læses følgende: (Jndsendt.) Man har deels i og deels udenfor Aviserne yttret Forundring over, at Paasken i Aar kommer saa usædvanlig tidlig, deels anført, efter Kjæbenhavns Politiven "at Paasken i den Svenske Kalender er ansat i Aar 8te Dage. sildigere, end vores." J Randers Avis No. 24. læses under Jndsendt "At det Nicæiske Kirkemøde Aar 325 efter Christi Fødsel bestemte for Fremtiden, til Adskillelse fra Jødernes Paaske, at de Christnes Paaske skulle fastsættes aarlig til første Søndag efter den Fuldmaane, som følger nærmest efter Foraars Jevndøgn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Nu indtræffer i Aar Jevndogns Vaar Lordag, (21de Marts). Søndagen d. 22de Marts har vi Fuldmaane Kl. 2, 58 Efterm. Skulle altsaaKirkemødets ovenanførte Regel bogstavelig gielde, vilde Paaske vel ikke kunde falde paa den 22de Marts, som er Fuldmaanedagen; men paa næste Søndag den 29de, som er den første efter Fuldmaane. Jmidlertid overlader Jndsenderen gjerne Afgjørelsen heraf til større Stiernekyndige end han Viborg. J sidste Uge har det stormet idelig af Sydvest. J Torsdags og Fredags lynede det tillige stærkt om Aftenen. Stærke Regnskyl ledsagede det Torsdag og Lørdag Aften.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Kjøbenhavns Børs d. 13 Marti. Cours. Hamb. 2 M. 323, a vista 326. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 13 Rbdlr. 44 s. Paris 2 M. - . Spec. 329. Specier solgtes til 19 Rbmk. 12 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) LLI pr. 100; Oblig. (uden Rente) 94 a 94 1/2. Norske Rigsbanksedler 23. Svenske Sedler 5 Rbmk. 8 s. a 5 Rbmk. 12 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Blandede Efterretninger. I Wien er nu opstaaet en Anti-Shakespearianer, Hr. Cornelius v. Ayrenhoff, der i sit 84de Aar paa ny har udgivet sine i den franske Smag for halvtredsindstyve Aar siden trykte Sørgespil, som for at fordrive Tiden, under stedse tiltagende Døvhed, og fordrive de romantiske Skuespil fra Scenen, har gjort sig den Umage at omarbeide. Den underlige Gamle, der, om han ikkun kunde, gjerne vilde skrue Digtekonsten 50 Aar tilbage, siger om den udødelige Shakespear, at han anseer ham for intet andet end en Hollenbrengel; at han ene og allene har skrevet for sin Tids Pøbel, at hans Stykker, ere sande Matrosstykker, hvori der kun af og til skimtes lidt Genie, og at, som Heelt betragtede, hans Dramer ere under al Critik &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Dersom Hr. Ayrenhoff ikke, som man bør formode, gaaer i Barndom, saa er det ubegribeligt, hvorledes en fornuftig Mand kan lade sligt offentligen trykke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
(Slutningen af Beretningen om det Kongel. Frederiks=Universitet; see forr. No.) 3) Om de Studerende og Examina: Det første Antal Studerende var 18. Siden er det ved aarlig Dimission og ved ældre Studerendes Tilkomst voxet til 149 matriculerede akademiske Borgere, af hvilke omtrent 100 ere tilstede ved Universitetet. Efter afholdte Præliminair=Examina ere antagne 93, af hvilke 70 ere bestemte til det juridiske og 23 til det medicinske Studium. 92 have i Aarene 1813 til 1817 inclusive underkastet sig Examen artium; 61 have absolveret den philosophisk philologiske Examen, og 29 staae tilbage med een eller flere af de til Prøve ved denne Examen hørende Videnskaber. Til theologisk Embeds-Examen have indstillet sig 6, til den juridiske 25 af hvilke 11 vare akademiske Borgere og 11 Admissi; og til den medicinske 7 Admisst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Af de Studerende have 18 fri Bolig, Lys og Brænde i 2de Universitetet tilhørende Gaarde paa Grønland. Enkelte Legater ere af Private stiftede, ligesom og Tid til anden enkelte Summer, skienkede til de Studerendes Understøttelse, og af de blandt Statsudgifterne under sidste Storthing til Forskud for Universitetet opførte Summer ere 1056 Species bestemte til Stivendier, der sidste Gang formedelst de Studerendes Trang bleve deelte imellem I. Af det Ankerske Fideicommis erholdt Universitetet i Aaret 1813 til 1815 mindre Summer til Stivendier; men siden har Fideicommisset. indskrænket sig til nogle faa Stivendier, som det selv uddeler til Studerende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
4) Om Universitetets oekonomiske Forfatning: Dets Eiendomme bestaae i Sædegaarden Tøien, som indeholder 1370 Maal Jord, der deels bruges af Universitetet, fornemmelig til betanisk Hauge, deels af Arvefæstere og Forpagtere; 2de smaae Jordstykker ere i Professorernes Besiddelse; 4 smaae Gaarde paa Grønland; de 2 ere indrettede tilStudenterboliger; en af Præst Barnholdt, som indsatte Universitetet til sin universelle Arving, legeret Gaard i Smaalehnene, og en Deel, i Nordfjord beliggende, af Pastor Finde testamenteret Jordegods, som først i Tiden kommer Universitetet til Fordeel. Desforuden har Universitetet aarlige Jndtægter af subscriberede Bidrag i Penge og Korn, Renter af udestaaende Capitaler, til Beløb omtrent 90,000 Species, samlede ved Bidrag; 3de Præstegieldes Kongetiender paa Hedemarken, der ere angivne til 242 Tdr. 7 1/4 Skpr. Byg og 332 Tdr. 2 Skpr. Blandkorn; Studiiskatten, der beløber noget over, 14000 Species; Almanakkens Udgivelse m.v. Det Øvrige bestrides ved Forskud, af Statscassen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Universitetets Udgifter beløb i Aaret 1813 til 26102 Rdlr. 94 1/2 s., i 1814 til 95166 Rdlr. 32 1/2 s., i 1815 til 184,454 Rdlr. 49 s., og i 1816 til 32474 Speciedaler 114 s. Universitetets egne Jndtægter kunne antages omtrentlig at udgjøre noget over 1/2 Deel af den Sum, som det aarlig behøver til sine ordinaire Udgifter. Træk af Ph. Melanchthon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Den berømte Ph. Melanchthon (født 1497) var en Rustmesters og Vaabensmeds Søn, i Buetten i Nedrepfalz, og han mistede denne sin Fader, da han kun var 10 Aar gammel. Hans Grandfader gav ham en fortræffelig Lærer, Joh. Unger, og efter at have nydt dennes Undervisning, kom han i Skolen i Pfortzheim, hvor Georg Semiler bragte det græske Sprogs Studium endnu mere i Veiret, og Schwarzard var hans flittigste Lærling. Nu blev han bekjendt med sin Paarørende, Reuchlin, der har gjort sig faa fortjent af ham, tog i sit 13de Aar til Universitetet i Heidelberg, hvor han overgik alle de Studerende i Kundskaber, med hvilke han forbandt stor Beskedenhed. Neppe 14 Aar gammel blev han Baccalaurcus i Philosophien. Magistergraden nægtede man ham, formodentligen fordi han var for ung, derpaa gik han til Tøbingen, blev i sit 16de Aar Magister, holdt Forelæsninger, skrev adskillige Værker, blev i sit 2de Aar Professor i det græske Sprog ved Universitetet i Wittenberg, hvor han fra Begyndelsen af holdt Forelæsninger, sædvanligen for 2000 Tilhørere, fra alle europæiske Lande, over græske Skribenter. Ved det første Bekjendtskab med Luther blev han hans Ven, troeste Rand giver og virksomste Medhielper. Hans forstandige Maadehold og Forsigtighed gjorde, at Franz I. saavelsom Kongen af Engelland, Henrich VIII., indbød ham til sig; men han turde eller vilde ikke modtage denne Jndbydelse. – J Tydskland have ved sidste Reformationsfest to bekiendte Lærde gjort Melauchthons Liv og Fortjenester til Gienstand, for deres Jndbydelsesskrifter, Cantsler D. Niemeyer, i en tydsk og Subrector G. G. Nitsch i en latinsk Tale. Ogsaa den sidste roser Melanchthous classiske, især græske Sprogkundskaber og Fortjenester af Skolerne. Han anbefaler denne store Mand som Leder for de Studerende, deels i Betragtning af det Maal, han afpælede de lærde Studeringer, deels i Henseende til Omfanget af det humanstiske Studium, som han bestemte, deels ved de Grundsætninger og Regler for Humanioras Studium, som findes i hans Or. de corrig, studiis &c. Melanchthon stod i Brevvexling med den danske lærde Adelsmand, Mogens Giøe, Birgitte Trolles Fader, der bidrog saa meget til Reformationens Fremme i Danmark, og der er ingen Tvivl om, at han saaledes middelbart har virket til dette store Værks Fremme i vort Fædreland; hans Minde bør derfor, endog blot fra den Side betragtet, være hver oplyst Dansk dyrebart og helligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Bekjendtgjørelse. Ny Regnebog i Rigsbankpenge Naveværdie, Sølvværdie og rede Sølv. Den indeholder over 2400 Opgaver og Exempler af alle i daglig Handel og Huusholdning forekommende Regningstilfælde, af H. C. Nielsen, Skolelærer og Dannebrogsmand. Lærlingen bliver her gjort bekjendt og faaer Begreb om Pengeforholdene, Varepriserne og alt Slags Betaling, saaledes som de ere for Nutiden i de nu brugelige Rigsbankpenge, og vænnes til at regne i Rigsbankpenge og glemme det gamle Forhold i dansk Courant. Den er 19 Ark stor med Figurer og Tabeller og sælges i Materie for 10 Mk., i godt simpelt Bind for 12 Mk. og i velsk Bind for 13 Mk., hos A. Soldin, i Fortunstræde No. 148. Bautaskrivt. Sit din vivus, æternum divus Dom. CHRISTIANUS BASTHOLM.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Doctor theologiæ eruditissimus, Confessionarius regius, Et ordinis Danobrogici Eqves auratus! Ita devotissime precatur N. Blicher, in pag Randlev presbyter. Dictus erat divus Chrysostomus oris ab auro Usqve adeo censa et lingva diserta viri. Vix forsan dices, qvo sit cognomine dignus, Si qvis magnisico est anteferendus huic. Rhetoricam sacram summa ad fastigia vext Danorum Bastholm, vir pius athve probus. Sacra opere eximio dicendi tradidit artem, Cui, ni fallar, inest plurimus usqve valer. Si qværas, en sit legges scribendo secutus Ipse suas auctor, Sis, modo scripta lege. Qvi sit, dum viguit, dotatus concionator, Sie, at vix illi croderes esse parem. Ut rivi rapidi per storida prata feruntur, Rhetoris hand aliter verba ruisse liqvet. Lucidat, emendet, terret, solatur et implet Lætitia mentes; cunctaqve corda movet. Heic ita. Post cineres per secla sutura loqvetuScriptis, et patriæ lausqve decusqve cluet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-14
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-17
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. da So Femtende Aargang. No. 22. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Solden. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 17 Marti 1818. Blik paa Matrikuleringen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-17
Dette vigtige Værk, tiltrækker sig med Rette enhver Jordeiers Opmærksomhed under de nærværende Konjunkturer, især da Arbeidet nærmer sig sin Ende, og lover en forønsket jevn Skattefordeling paa alle Jordeiendommene i hele Riget. Jnteressant maa det være for kyndige Landmænd, at kjende nøie de Retfærdigheds og Billigheds principer, hvorpaa dette i Sandhed stolte Værk er grundet. Adskillige have givet mere eller mindre tilfredsstillende Oplysninger derover, imidlertid synes der endnu at mangle noget, der kunde ønskes udviklet og forklaret, i et Sprog, der var forstaaeligt endog for mindre oplyste Medborgere. At lade Sandhedslyset frit skinne over denne Sag, kan ikke andet, end hæve Kjerlighedsflamme for Konge- og Høiagtelse for de Mænd, der ved Raad og Daad befordrede Værket. Men til at give en saadan udførlig, fattelig Fremstilling, mangler Jndsenderen baade Kundskab og Evner, og jeg vil derfor alene indskrænke mig til en blot Berøring af de Grund principer, som Værkets Udførelse, lærer os at være fulgte, og uden hvilke man ikke er istand til ret at fatte dets Aand. Disse Grundprinciper turde være følgende: a) Man søgte at forskaffe gode Korter over alle Jordeiendomme i Dannemark, saavel over dygtige som udygtige Jorder, saavel over den skaldede Sand, som den frugtbare Ager, Korter, som nøiagtig angave hver Jordplet og hver Mands Andeel paa samme. b) Efter saadanne Korter, hvorpaa hver PleJord, med eller uden oekonomisk Værd, fand res bestemt begrændset, blev en Taxation at foretage. Alt Agerland blev at anslaae til en Taxt mod 24, som det Tal, der betegnede den bedste Sort Jord. Engene bleve ligeledes taxerede, men foruden Jordbundens Beskaffenhed, saae man og hen til Græssets Mængde, som derpaa voxede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-17
Hvad det første angaaer, da vil den erfarne Taxator, der kjender Jordernes forskjellige Udseende med Regn og Tørke, om For= og Efteraar ikke endda saa let tage Feil, som man maaskee troer, om saa var, at Jordernes Udseende bestemte Taxten; men at der ved Taxationen, føruden at tage Hensyn paa Jordkrummernes Bestanddele og disses Forhold, ogsaa sees hen til Underlaget med mere, behøver vel neppe at bemærkes, og dette er dog noget ganske andet, end Udseendet alene, hvilket vel maa mærkes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-03-17
Hvad Vilkaarligheder med Hensyn til at paastaae Taxten angaaer, da er denne langt fra ikke saa stor, som den ved første Øiekast synes. Fordet første kan et Nummer eller to høiere eller lavere, ikke give nogen synderlig Fordeel, der skulde bevæge nogen til ved utilladelige Midler. om det var mueligt at anbringe saadanne - at attraae sligt, og flere Nummere ere strax i Øine faldende. Hver Forretning undersøges desuden paa anden Haand, og grove Feil, vildersnart opdages. Og om saadanne ikke opdagedes directe, monne da disse ikke vilde opdages indirecte, En Gaards Jorder, beliggende blandt andre, kunne ikke være betydeligt lavere eller høiere anslaaede i Taxt end disse, undtagen det jo gav Anledning til nye Undersøgelser, og om en heel Egn var forholdsmæssig taxeret høiere eller lavere, mon denne da ikke kunde hæves eller sænkes i Taxten til sin rette Plads og Forhold til det Hele, Mon ikke Taxationsfeilene ved Hartkorns endelige Fordeling kunde opdages, og give Tilbagestød,