Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-12-17
Den almindelige Beundring, som den berømte Johannes Gruppe i Frue Kirkes Fronton har vakt hos alle Samfundets Klasser, har bragt os paa den Tanke hedder det i Bladet Dagen – at en Beskrivelse af dette Kunstværk vil finde en venlig Modtagelse Johannes staaer i Midten, omgivet, formedelst Fron tonens triangulaire Forhold, med staaende, siddende og liggende Tilhørere af forskjellig Kjøn, Stand og Alder. J Frontonens høire Spidse hviler en Yngling med Haanden under Kinden, støttende sig paa en Steen, gandske hensjunken i Andagt. Efter ham følger en siddende Skrit log, med et stort Skjæg, et rigt Gevandt. Ved Døberens dybtgribende Tale hæver han den venstre Arm mod Hjertet, som endnu ængstes af Tvivl. En yndig Moder med sit Barn danne en skjøn Modsætning dertil. Kommen hid for at døbes, er hun, dybt bevæget, andægtigen sunken paa Knæe, med Armene korslagte over Brystet, medens det skjønne Barn, ledet af Moderen, lade sit fromme Blik hvile paa Johannes. Nu følger en staaende Gruppe, en Fader med sin Søn. Den begeistrede Yngling, som kjærligt støtter sig til Faderen. har sandsynligviis overtalt denne til at følge med ud i Ørkenen for at høre den nye Prophet. Den Gamle, som vel ikke kom did med store Forventninger, føler sig mægtigt greben, og betragter Johannes med den meest spændte Opmærksomhed. Derefter følger en ung Mand, som staaer Johannes nærmest For at kunne hvile det med Opmærksomhed opad vendte Hoved i den venstre Haand, støtter han Albuen imod Knæet, som er hævet derved, at han sætter Foden paa den samme Steen som Taleren staaer paa Johannes den Døbers Figur er 6 Fod 5 Tommer, bøi, og af det ædleste Udtryk. Staven hviler i den venstre Haand; med den Høire peger han mod Himlen. Han er iført et Klædebon af Kammelhaar, hans Aasyn og Stilling bære Udtrykket af den alvorlig og straffende Tale, der udstrømmer fra hans begei strede Læber. Nærmest ved Prophetens venstre Side staaer et smukt ungt Menneske i en Stilling der viser, at han allene venter paa Talens Slutning for at modtage Jndvielsens hellige Symbol. Som en frapperende Modsætning sees ved hans Side en Pharisæer, der vandrer mellem Tilhørerne, lytter et Øieblik, og derpaa gaaer hovmodig forbi i sit lange folderige Drapperie. Efter ham følger en Jæger som just vender tilbage fra Jagten, og standser ved at see Propheten midt iblandt Folket. Med en stor Hund ved Siden lytter han til med Andagt. Nu følger en Moder med tre Børn. Jægerens Hund tiltrækker sig gandske Børnenes Opmærksomhed. Medens de to Største, en Dreng og en Pige, ikke ret driste sig til at gaae længere frem for Dyrets Skyld, er den Mindste, som Moderen holder tilbage ved Armen, meget begjærlig efter at faae fat i Hunden. Moderens Andagt er forstyrret, dog vender hun Blikket mod Johannes, for ved sin egen Opmærksomhed at dølge den Uro, som de Smaae forvolde. Denne Kones delige Hoved er modelleret efter den for sin udmærkede Skjønhed berømte Vittoria fra Albano (3 Mile fra Rom.) Denne Piges yndige Træk bleve paa eengang forevigede af tre Billedhuggere: Thorvaldsen, Bystrøm og Schadow. Thorwaldsen, har endog udført hendes Buste i Marmor. J Fron tonens venstre Spidse ligger en Hyrde opmærksomt lyttende. Om dette Mesterværk tilføies endnu kundet, at vi raade Enhver, der endnu ikke har seet det, at gaae hen og beundre Geniets skabende Kraft.