Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-11-20
Jndenlandske Efterretninger. Den nye Ministerkombination er saaledes: Grev A. W. Molke, Konseilspræsident og Undenrigsminister med en Understatssekretær, som endnu ikke er udnævnt. Kmherre Bardensleth, Justitsminister. Grev Sponneck, Finansminister. Prof. Madvig, Kultusminister. General Hansen, Krigsminister. Etatsraad Bang, Jndenrigsminister. Kammerherre Zahrtmann, Marineminister. Prof. Clausen, Minister uden Portefenille. Handelsministeriet underlægges fremtidig tildeels Jndenrigsministeriet; Toldkamret underlægges Finanserne. (Fly Fædrel, frygter for, at Grev Moltke med sin Anseelse, sin aabne og retsindige Karakter ikke er i Besiddelse af det skarpe Blik og den faste Villie, som vil behøves for at føre Underhandlinger til et godt Resultat, og mener, at han behøver en dulig Hjælper, der forener et lyst Hoved, et klart Blik og Forretningsdygtighed med et ærligt dansk Hjærte, findes ikke en saadan, da tør Fædrelandet kun spaa Ministeriet en kort Fremtid. Aigsforsamlingen. Etatsraad Flor tog d. 15. Novbr. Sæde som valgt for Kjøbenhavns Amts2del Distrikt. Sagen om Diæterne afgjordes af Forsamlingen med 94 Stemmer mod 46 saaledes, at dens Medlemmer skulle have samme Diæter, som Medlemmerne af de tidligere Stænderforsamlinger, nemlig 4 Rbd. daglig. Derpaa foreslog Duntzfeldt at Forsamlingen skulde votere Hæren og Flaaden sin Tak, hvilket ogsaa skeete, men desværre, ved en grov Misforstaaelse af Grundvig og nogle faa andre Medlemmer, der heri vilde indblande Kritik over Regeringens Politik, ikke saa enstemmigt i 120 mod 13), som saadant pleier at skee, og her uimodsagt burde være skeet. - Mødets Hovedinteresse den 17. Novbr. var da det nye Ministeriums Fremtræden for Forsamlinling. Statsraadspræsidenten oplæste dets Program, hvis væsentlige Jndhold var, at Ministeriets Virksomhed, Retning og Formaal vil være en Fortsættelse af det forriges. Det vedkjender sig Udkastet til Grundloven og lover at udvikle Friheden videre i Overensstemmelse med Forfatningen. J de ydre Forhold vil Regeringen energisk bestræbe sig for at opnaae en Fred der sikkrer Landets Vel og Ære, kan dette Formaal ikke naaes af fredelig Vei, saa vil den kæmpe paany. Endelig lovedes i almindelige Udtryk Reform i Landbolovgivningen. Vi beklage virkelig, siger Fædrel., at Rigsforsamlingen i Torsdags holdt Størstedelen af sit Mode for lukkede Døre, thi de Gjenstande, der kom under Forhandling, behøvede næppe nogen Hemmeligholdelse, og Mødet var ikke blot det livligste og intesfanteste af de hidtil holdte, men det skænkede endelig en af Fædrelandet høist fortjent Mand den Anerkjendelse, som man i den sidste Tid fra mange Sider har villet negte ham. Det var Grundtvig, der skyldtes, at Debatten strax fik Lidenskabens Sving og derved egentlig kun kom til at dreie sig om een Gjenstand, eller rettere een Person, idet han aabnede den med et heftigt Angreb paa Krigsministeren. Dette gav ikke blot Tscherning selv Leilighed til at føre et seirrigt Forsvar for sin Bestyrelse af Krigsvæsenet, i det Hele som i det Enkelte; men det fremkaldte ogsaa fra Salens forskjellige Sider, fra Sagkyndige og Uindviede, fra Bondevenner og Ministre, saa varme Yttringer af Taknemmelighed og Tillid til Krigsministeren, saa uforbeholdne Udtalelser af hans store Fortjenester, – at vi vel tør sige, at sjeldent eller aldrig har nogen Minister feiret en saadan Triumph samme Øieblik, han aftraadte fra Forretningerne. J denne Debat indstroedes, som næsten hver Dag, forskjellige formelle Smaakjævlerier, hvori enkelte Medlemmer af Forsamlingen synes at sætte deres Storhed. Endelig Kl. henimod 1 aabnedes Dørene, og Treschow fremkom med sit anmældte Spørgsmaal, om Grundene, hvorfor Ministeriet aftraadte. Herpaa negtede imidlertid samtlige tilstedeværende Ministre at give noget bestemt Svar, deels af Frygt for at det nye Kabinets Stilling derved skulde vanskeliggjøres og Kronens Ret trædes for nær, deels fordi Statsraadspræsidenten var fraværende og intet Statsraad havde kunnet holdes for at blive enig om Svaret. Man fik kun at vide, hvad man vidste i Forvein, at Aftrædelsen ikke var fremkaldt ved noget Botum af Forsamlingen, og hvad der i alt Fald fremgik af Regtelsens Motiver, at det gamle Ministerium befandt sig i væsenlig Overeensstemmelse med det nye og ønskede at understøtte det paa enhver Maade. Vor Gesandt i London, der i nogen Tid har opholdt sig i Kbhavn, som man sagde, for at indlede mindelig Fredslutning med Tydskland, er paa et kongeligt Dampskib afgaaet til Sverrig. (N. Posteft.)