Københavns Adresseavis, 1764-04-16
Adskilligt Nyt. Noget af den Tale, Hans Velærværdighed Hr. Trøyel have holdt over Skibets Fredensborgs Udløb af BankeStokken, see No. 37. Skriftet sælges trykt i Bogladerne, saavel som hos Bogtrykker Heiden i Peter Hvitfeld strædet for 4 Sk. Texten er taget af Dom. B. 6, 24. Gedeon bygde et Alter og kaldte det: 58. Dænt, GD. Fredens Gud og faste Borg gav vort kiere Fædderneland, efter en lang og farlig Krig, den yndige og tienlige Fred for meer end 45 Aar siden derfor blev Fredensborg Slot kaldet med dette Navn, da Freden blev sluttet. Fredens Gud og faste Borg har siden den Tid vedligeholdt. Freden hos os, midt under de blodigste Krige, der endogsaa truede os; Herren lod os beholde den ædle Fred uforrykt, og gjorde det saa godt for os, at, da Krigen tumlede næsten heele Europam, saa sad vor Fredelige Konge, roelig paa sit Fredensborg, ey allene det Jordiske, men ogsaa under den Allerhøyestes Freds=Borg og Vinger, Derfor bliver Fredensborg=Skib bygget og opnævnt efter Fredensborg=Slot, og hvad kunde bedre bringe de gode Herrer paa Tanke at give Skibet dette Navn, end en taknemmelig Erindring for den deylige og bestandige Fred. Har noget Rige lært, hvad Krig, og hvad Fred er, saa er det Dannemark, har noget Rige Aarsag at takke for Fred i saa langvarige Tider, saa er det Dannemark, har noget Rige beholdet den kostbare Fred for godt Kiøb, saa er det Dannemark. Andre Riger har udøst Blod som Vand, og naar de med utalliges Liv og Blod have kjøbt Seyeren, saa oprette de Monumenter og Ære=Tegn for Seyervinderen. Dannemark derimod har Fred uden Sverdslag, og glæder sig heller ved en hvid end en rød Fred: ja priser Herren, som har givet os et Staats=Raad, som pønser paa Fred, en Fredelig og Frederig Konge, som med Aarvaagenhed foranstalter Fred, ja den Høyeste selv er for os en Fredens Gud og Fredensborg, som beslutter og stadfæster Fred i vort kiere Dannemark: glemte vi at takke, glemte vi at bede for denne ædle Fred, saa vare vi ikke Freden værdige. Freden er saa kostbar et Clenodie, saa stor en GudsGave, at vi aldrig nok kand skiønne derpaa. Kongerne bygge Slotter og Stæder kaldte efter Fredens Navn. Den store Præses, Kongens og Landets Ven, med øbrige Directeurer, som bestyrer den store Asiatiske Handel, De bygge, som skiønsomme Patrioter, Skibe oprettede til Ære=Tegn og Fredens taknemmelige Erindring: Skulle dette ikke desto mere opmuntre os alle til at skiønne paa Fred, og at bede og Fred, Have andre ey kundet spare Livet, ja udøst Blodet for Fred at nyde, skulle vi da spare vore Tunger og Hierter, skulle vi ikke for Fredens Kostbarhed udøse vore Bønner og Sukke? Saa staae da, velsignede Slot Fredenborg, Gude Forsyn spare og bevare dig til Kongers Forlystelse! Men gaae da, relsignede Skib Fredensborg, Din Tid er nu at vandre, staae herefter ey meer stille, end Fornødenhed og Nytte udfordrer, men gaae bestandig under den Høyestes Beskiermelse, Gud velsigne, føre og ledsage Dig til Kongens, Compagniets og Landets Glæde og Gavn for sin ævige Godheds og Kierligheds Skyld, Fader vor, Saa gak nu i Fred yndige Fredensborg, tag med Dig paa Dine Veye vore Forbønner for Dig, og annam vore Lykønskninger over Dig og os Selv, indsluttede udi Herrens egen Velsignelse.