Aalborg Stiftstidende, 1839-09-19
Cand. J. Glahn, Sukkermester J. L. Ramsing og Lector Wilckens, er afgivet følgende Betænkning: Efterat vi paa det Nøieste have undersøgt dette Sukker saavel udenpaa som inden Toppene, maae vi herved erklære det for særdeles gode og forsvarligt behandlede Varer, der ere at sætte i Liighed med fiin Melis af Rorsukker. De undersøgte Toppe ere faste og hvide, have et godt Korn, men synes at være indkogte til en lidt vel stærk Prøve, hvilket dog ikke har havt nogen skadelig Jndflydelse paa Varernes Værdi, men kun har givet dem et mindre anbefalende Ydre. Sukkeret er aldeles reensmagende og giver en aldeles reen og klar Opløsning; det har vel en lidet ringere Sødme end Melis af Rørsukker pleier at have, men dette synes kun at skrive sig fra den større Reenhed, da det deler denne Egenskab med det i Dampapparater indkogte hvidere og mindre brændte Melis. – Jfølge de anførte Egenskaber vurdere vi det omtalte Sukker til en en gros Priis af 27 s. pr. dansk Pund." Som bekjendt ere Huusinqvisitioner overalt betragtede med Ugunst, hvorfor og de forskjellige Lovgivninger indskrænke deres Anvendelse ved temmelig snævre Grændser. Ogsaa heri Landet har man søgt at betrygge Borgerne for en vilkaarlig Krænkelse af Huusfreden, men dog troet at burde tilstæde Huus=Jnqvisitioner efter stempelpligtige Varer, og denne Ret har Toldvæsenet fremdeles beholdt, uagtet den jydske Stænderforsamling med stor Majoritet androg paa, at det kun maatte være Toldvæsenet tilladt at inqvirere hos Handlende. Retten til at inqvirere hos Jkke-Handlende, var imidlertid indskrænket til den Betingelse, at General-Toldkammeret eller Overøvrigheden gav Ordre til at Jnqvisition maatte finde Sted, men nu har Generaltoldkammeret overdraget det til Overcontrolleurerne, ved en almindelig Fuldmagt at bestemme, om Huus=Jnqvisition hos en Jkkehandlende skal foretages eller ikke, og det beroer saaledes nu aldeles paa disse underordnede Embedsmænd at bestemme, om en Mands Huusfred skal brydes eller ei. At det kongelige Generaltold kammer har kunne fatte denne Bestemmelse saa kort efter at Nationen gjennem Stænderne saa bestemt har udtalt sig mod Huus-Jnqvisitioner under Forhandlingerne om den Gjødwadske Visitation, er vistnok temmelig mærkeligt, men som end mærkeligere omtale flere af vore offentlige Blade, at Toldkammeret, forinden det fattede Bestemmelsen, har corresponderet med Cancelliet og at dette Landets første Justitscollegium svarede, at der under visse betingelser intet kunde være imod, at Overcontrolleurerne overdroges den omhandlede Ret, uagtet det maatte være i Strid med Aanden i Lovgivningen. J Anledning af dette Exempel paa at Justitscollegiet har sanctioneret en Bestemmelse, det selv erkjender at være i Strid med Lovgivningen, bemærker Fædrelandet, "at da hverken Cancelliet eller General-Toldkammeret har den lovgivende Myndighed i Danmark, men Kongen er Lovgiveren, saa vil ogsaa han, der har givet Loven, sørge for at den holdes i Hævd. Jeg (Fædrelandets Redacteur) stoler trygt herpaa, og at Stænderne, der flere Gange for Thronen have udtalt den Overbeviisning, at Huusfred er Borgernes vigtigste Gode, der ikke uden den høieste Nødvendighed og under de meest beskyttende Former bør kunne forstyrres, i sin Tid ville paatale det høist Paafaldende, at en Autoritet fortolker Lovene i Modsigelse med deres Aand, (dette minder atter om Generaltoldkammerets bekjendte Fortolkning af Paragraphen om Fritagelse for Brug af Toldpasseersedler) og derved berøver Borgerne de Garantier, som i Lovene vare opstillede til Betryggelse for den vigtigste Borgerret.