Berlingske Tidende, 1833-01-11
Paris, den 2den Januar. Af Hovedstadens politiske Blade er i Dag ikkun Moniteuren, udkommen. Den indeholder Gratulationstalen, som den Østerligske Ambassadeur, Grev Appony paa Nytaarsdag, i Spidsen, for det diplommatiske Corps, holdt til Hans Majestæt Kongen og Høistsammes Svar derpaa. (Slutningen af Says Nekrolog. S. Gaars No.) "Say. vendte tilbage til Frankrige, Directoriet faldt, og Consulatregjelingen begyndte. Frankrige erholdt et Tribunat, som en tilsyne lidende Magt, for at forsvare Friheder, der allerede vare fødte tænker under saadanne Former, som Despotismen havde opfundet. Som en tro Tilhænger af sin politiske Troesbekjendelse, rede San mod Keiserdømmet og erhvervede sig derved den Ære, tilligemed Andrieux, Carnot, Chonier og Benjamin Constant, i Aaret 1802, at udstødes ved en Statsstreg. Til denne Keiserlige Ostracisme gjorde han sig endnu meer fortjent ved Udgivelsen af sit skjønneste Værk, der betrygger ham en uforgængelig literarisk Hæder; jeg mener hans "Traito d'conomie publique, som udkom i Aaret 1803. I dette Værk ere de væsentligste Principier for Personer og Eiendoms sande Frihed, grundlagte paa en almeengyldig Fornufts Fordringer; den Agtelse og Værdighed, der tilkommer en Regjering, bestemmes her blot efter den Grad, hvori den gavner Landet; Berømmelse vorder den ikkun til Deel, i samme Forhold, hvori den har virket til sandt Held for Menneskeheden; i alle andre Henseender dømmes den med ubøielig Strænghed. Dette Værk havde gjort sig skyldig i nok en Forbrydelse; det var nemlig skrevet med hiin fjeldne Klarhed, som opfatter det Hele uden Forvirring, og veed at meddele Læseren sin egen tydelige Anskuelse og Overbeviisning. Det var første Gang, at Adam Smiths Videnskab blev fremstillet almeenfatteligen og i methodisk Orden; noget som denne berømte Statsoeconom, der skrev Mesterværket om Nationalrigdommen, selv ikke opnaaede. Enkelte Vildfarelser, hvori denne Englands udødelige Lærde gjorde sig skyldig, bleve her rettede; adskillige ufuldendte Theorier angaaende Kapitaler, Handel, Rigdommens Fordeling og Anvendelse bleve fuldendte i Says Værk. Says classiske Afhandling blev under Keiserregjeringen ikkun om tagen med en stiltiende Erkiendelse af dens Værd; den udbredte sig, som Sandheden under Absolutismen, langsomt og uformærket. Men udenfor Frankrige, i Lande, hvor Tænkefrihed fandt Sted, opnaaede den snart en Celebritet, som tiltog med Tiden. To af Says Disciple, der af hans Værker havde lært at elske den Frihed, som Videnskaber og Civilisation forlange og fremvirke, Dhrr. Comte og Dunoyer, gjentoge Says Lære i deres Censeur europsen, som modigt fremtraadte i Aaret 1818, og i Aaret 1815 med sandt Heltemod." Heller ikke under Restaurationen var Say ørkesløs, han udgav kort efter hinanden Memoirer angaaende Skibsfartkanalerne og deres Følger for den offentlige Rigdom, nye og pikante bemærkninger kom England og Englænderne; og et endnu mærkværdigere Skrift: "Petit volume contenant quelques apercus des hommes et de la socister ; endelig sin Catechismus for Statsoeconomien, i Spørgsmaal og Svar, som har til Hensigt at gjøre alle almeennyttige Sandheder, fattelige endog for de laveste Almueklasser. Jkke tilfreds med at have opnaaaet den høieste Rang blandt Adam Smiths Efterfølgere, fulgte Say med et opmærksomt Blik de Fremstridt, som hans med saa megen Kjerlighed pleiede Videnskab gjorde hos de forskjellige Nationer, hvor den med særdeles Held øves prattisk, han analyserede de nye Skrifter, som bleve udgivne af Englands, Tydsklands, Schweiz's og Jtaliens berømteste Forfattere, ber kæmpede med Heftighed deres Ansknelser, naar de strede mod hans Theorie og publicerede sine Gjendrivelser i "Revne entyelepedique, eller som Bemærkninger til Oversættelserne af de bedste udenlandske Værker angaaende Statsocconomien. Tildeels paa denne Maade traadte han efterhaanden frem i Skrankerne mod Ricardo, Sismondi, Malthus o. s. v. Disse Controverser, i hvilke Seieren sjelden bliver ganske paa den ene Side, bidroge dog til at uddanne det upartiske Publicums Dom. - J Aaret 1820 udgav Say særskilt sine Breve til Malthus. Denne Englænder havde erhvervet sig Navnkundighed ved sin ubarmhjertige Befolkningstheorie." J disse Breve bekæmper Say de Meninger, som den britiske Skribent havde fremsat i sin Afhandling om Statsoeconomien" (1820). Den handlede om Aarsagerne til Handelens Forfald i England ved Overgangen fra Krig til Fred. Denne Polemik bragte Klarhed i Europas Anskuelser, og udbredte nyt Lys over de forviklede Aarsager til Nationernes Nød eller Velstand. Det var mod hiint Aars Slutning, at Say og de øvrige Lærere ved Conservatoriet for Konster og Haandværker, begyndte deres Forelæsninger over Geometrie, Mechanik, Chemie og den sociale Oeconomie, anvendte paa Jndustrien. Efter et otteaarigt Professorat ved denne Anstalt, udgav han sine Forelæsninger under Titel af Cour complet d'economie politique", et Værk af kæmpemæssige Omfang, lige vigtigt for alle dem, som beskjeftigede sig med Foretagender i Handel og i Manufacturindustrie, og for Statsmændene, som hos Say stedse fandt Modgift mod Panegyristernes Gift; thi overalt gaaer han tilværks med upartisk Strænghed og udvikler uden at lade sig holde tilbage at nogetsomhelst Hensyn, de Tanker, om hvis Rigtighed hans Theorie havde overtydet ham. - Dog bør ingenlunde alle de at denne store Statsoeconom fremsatte Grundsætninger ubetingede antages; ikke alle ere lige anvendelige i Stater, som ere i en blomstrende Tilstand og i saadanne, som ere i Forfald; endelig er ikke Alt Sandhed i den theoretiske Oeconomie eller Vildfarelse i den praktiske Administration. Vi troe meget mere, at en eclectisk Statsoeconomie, som mere grunder sig paa Erfaringer og Fakta, end egentlig gaaer ud a priori, vil bestemme den Videnskabs fremtidige Grændser, der stedse skal regne Sa blandt sine lærdeste Talsmænd.