Aalborg Stiftstidende, 1829-11-16
Skrivelse fra Mainz af 24de Octbr. (Fortsat, see forrige Avis). Det tydeligste Beviis for den ringe Fordeel, som Skibsfarten gjennem Østersøen til Oceanet yder Rusland, ligger i, at Skibsfarten fra Archangel, hvorhenProdukterne føres paa store Floder fra de nordlige Provindser, næsten er ligesaa levende som hiin, uagtet den fører igjennem Polaar=Egnene udenom den yderste Spidse af Europa. Og det er vist, at der i de russiske Provindser, som ligge hen mod Østersøen, hersker langt mindre Velstand og Jndustrie, end dybt inde i det Jndre af Landet, hvilket er modsat med alle andre Søe stater, hvor Kystlandene, begunstigede ved Handelen bande i Jndustrie og Velstand, overhovedet gjøre langt større Fremskridt end disse Staters indre Provindser. De Tab, som for det nordlige Rusland udspringe af Mangelen paa en beqvem og let Søefart, kunne for største Delen erstattes ved den frie Skibsfart fra det sorte ind i det middellandske Hav; thi talrige, store og fuldkommen seilbare Strømme, som allerede nu ved Canaler staae i Forbindelse med Østersøen og Jndsøerne, eller lettelig kunne sættes i Forbindelse dermed, da de flyde igjennem jevne Lande, udgyde sig fra alle Sider i det sorte Hav Med en frie og uforstyrret Fart igjennem Bosphorus og Dardanellerne begynder for Rusland og det hele russiske Riges for Europa saa vigtige Cultur, en høist vigtig Periode. Nu kan dets Jndustrie udvikles og Fiidens uudtømmelige Skatte, som i Syden understøttes af den største Frugtbarhed og det gunstigste Clima, tilføres Europa. Det sydlige Rusland, som nu neppe tæller nogle Hundrede Jndvaanere paa Qvadratmilen, og næsten endnu ligner en Ørken, vil snart blive forvandler til de rigeste og frugtbareste Provindser. Denne Gevinst, som er vundet paa dets eget Territorium, er meget mere værd end en med store Opoffrelser og Bekostninger forbunden Erobring af endog der meest udstrakte Rige, en Erobring, som Rusland ikke trænger til forat kunne naae den forhausende Magt og Storhed, som dets Fremskridt i Jndustrie og Tiltagelsen af dets Velstand langt vissere tilsikkrer det, end den tvivlsomme Krigslykke. Kulturens Fremskridt og Forøgelsen af alle Staters Velstand ere de eneste Midler til at opretholde Europas Ligevægt og tillige den sikkreste Garantie for den Fred, som de have at takke for deres Tilværelse og deres Vedligeholdelse. Preussen, som skrider rask frem paa denne Bane, har i Bevidstheden om sine Kræfter og om sine stadige Fremskridt i Cultur, med Tillid sluttet sig til Rusland. Denne Alliance kan kun være fordeelagtig for begge Stater; den sikkrer Rusland dets Jndflydelse paa Tyrkiet, den uforstyrrede Fart ind i Middelhavet og derved dets Provindsers frie Handel; den er saaledes den sikkreste Borgen for dets Magt og Storhed. Den preussiske Stat erholder derimod derved en nye vigtig Stilling og den største Jndflydelse paa det nordvestlige Europa. Den Erobringsyge, som paa nye yttrer sig i Frankrig, kan for Fremtiden kun faae Udseende af en latterlig Anmasselse og maa bidrage til at forstærke det preussisk russiske Forbund, som er opreist paa giensidig Fordeels faste Grundvold, med nye Allierede i alle de af Frankrig truede Stater, da de samme Bevæggrunde dertil maae opfordre dem. Havde Canning levet længere, saa havde nu for Tiden Frankrig og England, taget Deel i de Fordele, som Rusland og Preussen have erhvervet, men nu staae begge de sidste Stater, ved en overvægtig fælleds Jnteresse, som hine savne, som to med hinanden fast forbundne Magter, imod deres Modstandere. Maatte da Rusland og Preussen benytte den erhvervede Fordeel til at reise det, under Britternes Handels- og Jndustrie-Monopol nedbøiede Europa, De Velsignelser, som nu for Tiden af det civiliserede Europa tilønskes dem for Grækenlands Befrielse, ville da ogsaa følge deres fremtidige Foretagender, thi de Regjeringer, som handle i Folkets sande Jnteresses Aand, kunne sikkrest være forvissede om den offentlige Menings kraftige Bistand.