Berlingske Tidende, 1781-03-01
Fortsættelse af Efterretningen og Capitainerne Cooks og Clerks sidste Reise om Verden med Skibene Resolution og Discovern. (See M. T. for Februarii.) Sra Strædet Anian satte Cook sin Cours mod Sønden til I Den Unalaschka i det Nordlige Archipelago og løb ind i en Havn, som ligger under 53255, N. B. og 192, 30 Ø. L. fra Greenwich. Der gik han til Ankers i October 1778. Han blev snart vaer at disse og andre tilgrændsende Øer allerede i nogle Aar havde vedligeholdt et Slags Bekiendtskab med det faste Land, saavel af Asia, som Amerika. Jndvaanerne paa disse Øer ere et raat og uselskabeligt Folk uden Regiering og Religion. Deres Klædedragt er Pelsværk, og deres Spise er fornemmeligen Fisk, som de spise raa. J deres Hadares eller Baade af Sælhundeskind gaae de ud paa Fiskefangst. Polygamien holde de for tilladelig, og ombytte deres Koner. Deres Boeliger ere Hytter, som gaae dybt ned i Jorden, hvor de sove paa tørt Græs, af hvilket de og benytte sig til Jldebrand. Deres Vaaben ere Buer og Pile, som ere gjorte spidse med Been. Foruden adskillige Birke Pile, og andre Træer frembringe disse Øer adskilligt Bær i Mængde. - Saadanne Lande vare ikke noget behageligt Vinter Ophold enten i Henseende til Cook selv eller hans Begiærlighed efter at giøre nye Opdagelser. Jmidlertid havde han dog den Fornøyelse paa Unalaschka at treffe nogle Russiske Peldshandlere, hvilke han gav et Brev med til Engeland, som ogsaa er ankommen dertil og datert i October Maaned, Ca 1778. Det er mærkværdigt, at han paa denne lange Reyse kun havde mistet 3 Mand, af hvilke den Ene havde faaet en voldsom Død. Han besluttede at tilbringe denne Aarets Tid i et sydligere og varmere Clima, og satte altsaa Coursen til Sandwichs=Øen, for desto bedre at kunde opdage de Øer som an troede at have seet Østen for samme. Han bedrog sig ikke dette Haab, og sandt virkelig adskillige smaa Øer, som syntes meget frugtbare. En af disse, som Jndvaanerne kaldte O when hi, havde en deylig Havn, hvor han gik til Ankers først i December Maaned, og fandt sammesteds sin Død. - Havnen ved Øen Oheyehi, hvor Cook ankrede, heder Karakakossa, og ligger omtrent under den 22 N. B., og om trent i en Længde med Sandwichs=Øen, nemlig 2000 Ø. L. Efter disse Øers Beliggenhed er det meget rimeligt, at de ere de samme, som Mendasia 1597 opdagede paa sin Tilbage, reyse fra Salomons=Øerne til Amerika. Disse igien fundne Øer beboes nu af en meget talrig og krigersk Nation; de synes at være af samme Herkomst, som de paa Otaheite hvilke de ligne i Henseende til Farve, Skikkelse, Ansigtstræk og Sprog; men i deres Sæder nærme de sig meere til de Vild paa Øerne i det Nordlige Archipelago eller Kamtschatkadalerne. De klæde sig ligesom disse sidste med Huden af en stor Fisk, og æde alting raat, ja endog raadned. Formodentlig er denne sidste Efterretning ikke fuldkommen sandfærdig; i det ringeste har deres Land en saa frugtbar Jordbund, som Jndvaaner ne i Kamtschatka ey kiende til, og forskaffede vores Søefarer den største Overflødighed af Urter og Frugter til deres Forfriskning. Desforuden besad de en Overflødighed af Sviin saaat de endog kunde overlade Skibene af samme. Endnu i en anden Henseende passer hiin Sammenligning sig ikke; thi de have en Art af Regiering, næsten som paa Selskabs=Øerne, eftersom deres Overhoved eller Konge afgiør alle de Klager, som bringes for ham. Deres Tilbøyelighed til Krigen synes dog at være temmelig stærk, thi til deres Forsvar havde de Fæstninger paa Høyene, næsten ligesom Hippaherne blant Nye=Seelænderne. - Da vore Søefarende først ankom hertil, bleve de af Jndvaanerne modtagne med stor Venskab og Fortroelighed, og disse viiste dem en Ærbødighed, som nærmede sig Tilbedelse. De vare meget villige til at forsyne Engelænderne med Sviin, Plantaner og andre Fornødne Forfriskninger, og søgte at giøre dem deres Ophold meget behagelig i de 2 Maaneder, som de ophold sig hos dem. Henimod Februaii Maaned Begyndelse 1779 forlod Capit. Cook, som vilde vende tilbage til de Nordlige Egne, denne Øe; men han havde neppe forladt Havnen, førend en hæftig Kastvind brækkede hans Fokkemast, saa at han blev nødt til at vende tilbage til Øen. Formodentlig opvakte denne uformodentlige Tilbagekomst, nogen Mistillid og Frygt hos Jndvaanerne; i det mindste var deres Opførsel imod de Fremmede ganske forskjællig fra den forrige. Mistanke og Troe løshed kom i Steden for den forrige Giæstfriehed og Ærlighed. Cook frygtede imidlertid intet; og satte sine Tømmer folk og sit Observatorium i Land; men nu viiste deres Tilbøyelighed til Tyverie sig tydeligere ved alle Leyligheder, og endeligen vovede de endog, den 13de Februarii om Aftenen, at rive den Discover tilhørende Cutter løs fra Touget og stiæl den bort. Dagen derpaa gik Capit. Cook i Land med sit Lieutenant og 9 Soldater, og begav sig til Overhovedet for denne Øe, som heder Terreobu, hans Opholdsted, for at fordre Kutteren tilbage. Han blev af samme modtaget med det sædvanlige Venskab og Ærbødighed, men han blev tillig vaer, at Jndvaanerne havde forsamlet sig i større Antal om deres Konge, end sædvanlig. Jmidlertid at han frembragt sin Klage for Kongen, bleve de omkringstaaende meget frække og Een af samme drev sin Frækhed saa vidt, at Cooks Hidsighed tog Overhaanden, saa at han for at forskrække dem, lod for paa dem med Hagel. Han gjorde ham ingen Skade, eftersom han skød paa Matten, som han havde omkring sig: en heller var det hans Tanke at skade. Alligevel blev der en almindelig Bevægelse og Knurren iblant Forsamlingen; ja de begyndte endog med Fiendtligheder, saa at Lieutenanten blev nødt til at fyre, og dræbte Een. Nu kom det til en Træfning De forbittrede Øebeboere anfaldte Engelænderne, og uagtet Søesoldaterne fyrede med god Virkning, trængte ind paa dem, uden at give dem Tid til at ladde paa nye, og ved de første Angreb blev Cook dræbt med 4 af sine Folk, og som man siger, med en Dolk, hvilken han selv tilforn havde skiænket Jndvaanerne. Lieutenanten og de andre Soldater, som mestendeels alle vare saarede, saae sig nødsagede til at trække sig tilbage, imidlertid at Jlden fra Pinassen og den lange Baad, som laae ved Strandbreden, holdte Fienden i nogen Frastand. Dette skeedte den 14de Februarii 1779. - Saaledes døde den største Verdens Omsevler, hvilken i Kundskaber, practiske Færdigheder, Taalmodighed og ivrig Virksomhed saa langt overgik alle sine Formænd, endog sine egne berømte Landsmænd: Byron, Carteret og Furneaux, som hans Opdagelser overgaae deres; han som trængte ind i be ge Polar=Cirklerne, og var 3 gange inden for den Sydlige, hvilken endnu ingen for ham er kommen til; han som først seylede omkring Verden fra Vesten til Østen, og berigede Kundskaben og Jorden med saa mange Opdagelser, har døde, da han endnu stod i Begreb med at giøre endnu mange vigtige. James Cook blev født 1728 i Yorckshire. Hans Fader, der var en gemeen Landmand; holdte ham kun i Sognets Skole, hvor han lærte Læsen, Regning og Skrivning samt Catechismusen. J sit 13de Aar kom han paa 7 Aar, Lære hos en Kulskipper fra New=Castle, og gjorde efter den ne Tid nogle Reyser fra New=Castle til London som Matros; engang maatte han endog paa en saadan Reyse gaae i Kokkens Plads. Strax derpaa blev han Styrmand, og nu begyndt hans Talenter at udvikle sig. Han antog privat Undervisning i Mathematiken og Skibsfarten. Derpaa forlod han den eensformige Kulhandel og gjorde Reyser til Søes til Petersborg, Wiborg og Norge. J den Franske Krig tiente han som Capitain-Lieutenant paa den Engelske Flode, som hialp at erobre Louisborg og Cap Breton. Formedelst en særdeles Accuratesse i hans Arbeyder, og ved det han utrettelig studerede saadanne Værker, som angaae Navigationen, udmærkede han sig meget frem for sine Jevnlige. 1759 var han som Capit. med ved Quekecks Erobring, og det var ham som vidste at bringe den hele Brittiske Landmagt lykkelig opad Strømmen, hvorved han gjorde det mueligt at erobre Staden. Han forblev indtil Fredsslutningen paa sit Skib ved Kysten af Nord=Amerika. Efter Freden betiente Admiralitetet sig af ham som Landmaaler til at undersøge og optage Kysten ved New=Foundland; dette Arbeyde forrettede han fra 1764 til 1767, og udgav meget smukke Carter over samme. Han kiøbte sig et Huus ved London, hvor han tilbragte Vinterne. Da Kongen 1768 til Astronomiens Fremme lod anstille Opdagelser i Sydsøen, blev Cook af AdmiralHawke udnævnt til Commandeur over det Skib, som skulde bringe Astronomerne til Otahefte, og derefter giøre andre Opdagelser. Man veed af den Hawkeswortiske Beskrivelse over denne Reyse, som han har udgivet efter Cocks og hans Reyse=Kammerrats den lærde Naturkyndige Hr. Banks Papirer, hvor stor Deel Cooks Jndsigter og Virksomhed havde i at denne Reyse lykkedes. Neppe var Cook kommen tilbage fra denne mærkværdige Reyse omkring Verden, førend har blev udnævnt til Capit. og Commandeur i Floden, hvilket er en Betiening, der har samme Rang, som en Major i LandEtaten. 1772 bleve Cook og Furneaux igien udsendte paa toe Skibe, for at under søge de Egne, som ligge mod SydPolen. De fuldendte denne Reyse, paa hvilken de 2de Forster, (toe berømte Lærde, som nu igien ere komne til deres Tydske Fædreneland) geleidede dem i Aaret 1775. Cooselv og Forster den yngre have beskrevet denne Reyse, som frem for den første er rig paa mærkværdige Opdagelser. Paa denne Reyse blev Cook, som ingenlunde vilde spise anderledes end de gemene Matroser, hæftig syg, og havde ganske vist død, da der var Mangel paa færsk Kiød til Kraftsupper, hvis den ældre Forster ey for hans Skyld havde opofret en troe Hund fra Otaheite, hvis styrkende og nærende Kiød gav han nogen Næring. - Cook blev ved sin Tilbagekomst udnævnt til virkelig Capitaine i Floden og fik en Plads ved Hospitalet i Greenwich. Den Roe, som her syntes at vente paa ham nød han ey længe, men blev commandert til en nye Reyse omkring Verden, af hvilke dette Stykke har meddeelt nogle Efterretninger. Cook var en lang mager Mand, havde stærke Knokler, og hans Ansigt saadanne Træk som viiste et mørkt suurseende Væsen. Man saae i samme den Mand, som ved at anstrænge sine Kræfter selv havde svinget sig i Veyret igiennem alle Forhindringer. J Omgang var han ikke behagelig, men kuurvorn og tilbageholdende. Han talede lidet, og var sielden munter i Selskaber. J Farer var han forsigtig og modig, og undertiden ikke koldsindig nok. J Henseende til Drik og Fruentimmer var han meget afholdende, hvilket dog sielden findes hos Søefolk. Han var ikke oplagt til noget fortroeligt Venskab; dog elskede han sin Kone og sine Skibsfolk, hvilke ogsaa vare ham meget hengivne. Hans Religion var uden al Overtroe. Han som havde manglet Underretning i alle Ting, havde ingen lærd Kundskab om samme. Overhovedet elskede han Lærdom meget lidet, mathematiske Studeringer undtagne, hvilke og vare de eneste, som han havde at takke for noget. Han var arbeydsom i høyeste Grad, og i sine Foretagender paastaaende indtil Egensindighed. Ærgiærrighed og Pengegiærrighed vare de fornemmeste Driveflædte til hans Handlinger. Det sidste maa man undskylde efterdi han allene ved sin egen Fortieneste har fra Skibsdreng paa et Kulskib opsvinget sig paa en Løbebane, hvor han i lang Tid maatte leve meget sparsommelig. Derfor kunde han ogsaa efterlade sin Enke en Formue af meere end 10000 Pund Sterling. Efter Cooks Død paatog Capit. Clerke sig Commandoen over Resolution, og Lieutenant Jamas Burney, en Søn af den bekiendte Musicus over Discovern. Da de ey saae den ringeste Rimelighed til at kunde hævne deres elskte Landsmands Død, uden anseeligt Tab, eftersom de krigerske Jndvaanere vare meget talrige og modige, saa holdte de det for klogere at benytte sig af de Vildes Tilbøyelighed til et Forliig, at begive sig roelig tilbage til Skibet, og allene gaae forsvarsviis til Værks. De søgte forgiæves at faae tilbage af Jndvaanerne deres Anførers og andre dræbte Landsmænds Legemer. Formoedentlig havde de allerede holdt et af deres Barbariske Maaltider med samme og bragte kun nogle enkelte Stykker, iblant hvilke man kiendte Cooks høyre Haand, paa hvilken Tommelsingeren var sønderknuset af et Krudthørn som sprang, da han engang var paa Jagt i New=Foundland. Da de havde repareret den Skade, som deres Skibe havde faaet, hvormed de bleve færdige midt i Martii Maaned (saa forlode de anden Gang denne nu ulykkelige Øe, og satte Coursen mod Norden, for at anstille nye Opdagelser i det Rordlige Archipelago. Hæftigt Stormveir beskadigede der paa Skibene meget stærk: Resulution blev læk, og Clerke saae sig nødsaget til, for at reparere sine Skibe, sidst i April at løbe ind i den Russiske Havn Awatscha eller St. Peter og Paul, som ligger paa den østlige Kyst af Kamtschatka paa 510, 30 N. B., og 1590 P. L. Commandanten sammesteds Major Behm, tog meget gunstig imod samme, og forsynede dem med Levnetsmidler. Herfra sendte Clerke Efterretninger til Engeland og Cooks Skjæbne og Udfaldet af deres Reyser, og løb igien ud i Junio 1779, for vidre at forsette de Rordlige Opdagelser. Det er mærkelig, at begge Skibene havde kun mistet 2 Mand ved Sygdom, og 1 faldt over Bord og druknede. - Clerke fortiente at være Cooks Eftermand; han havde allerede i hans Selskab gjort 2 Reyser omkring Verden, den, og Cook havde meddeelt ham sin Opdagelses Aand og Kundskaber. Capit. Clerke seylede paa en varmere Tid af Aaret, end Cook, til Strædet Anian. Da man har anmærket, at Jisbiergene i de nordlige Egne, som indtil Junii Maaned saaledes skiule Søen at det er umueligt at trænge sig igiennem dem, smeltes eller adskilles ved Heeden i Julio saa kunde han haabe, endnu at være lykkeligere i sine Forsøg til at finde en Giennemfart. Han gjorde virkelig mange nye Opdagelser, især paa den Amerikanske Kyst, om hvilke vi endnu ey vide de særdeles Omstændigheder; men han døde paa denne Reyse af en Sygdom. Lieutenant Burnay og Bing, paa hvilke nu Commandoen over begge Skibene faldt, forfulgte Planen til denne Reyse. Fuldstændig Efterretning om Franzosernes Expedition mod Jersen. Tranzosernes Foretagende imod Øen Jersey har saa meget 2) Besynderligt og i visse Maader Romantisk hos sig, at en udførlig Fortælling om samme ey kan andet end være behagelig og fornøyelig. Engelænderne selv kalde det en overordentlig Begivenhed, en Begivenhed uden Exempel. Den har meere Lighed, end noget andet Foretagende i de seenere Tider, med de gamle græske Krigsbedrifter, naar man betragter Dristigheden ved samme, den hastige Lykke, den pludselige Catastrophe, og adskillige andre særdeles Omstændigheder. J Særdeleshed, har Baron von Roullecourts Skjæbne en sælsom Lighed med den, som Pyrthus maatte prøve ved Argos hvilken Stad han ligeledes indtog ved Overrumpling, og fandt, da Lykken uformodentlig vendte sig, med samme Dristighed, en Ende paa sit Liv og sine Hændelser. Derfor havde man i Førstningen i Sinde at give denne Afhandling Titelaf den nye Pyrrhus, men lod det blive, paa det man ey skulde synes at være froppant med Hensigt. Øen Jersey, den største af de 4 Storbrittanniske Øer, som ligge ved den Normanniske Kyst, som er en Levning af Engelændernes forrige store Eiendomme i Frankrig, er altid et ubehageligt Øyesyn for Franzoserne da den er dem saa nær, og især er den i Krigs=Tider meget besværlig og skadelig for Koffardie=Marinen, formedelst Kaperier. Øens Besiddelse vilde ogsaa være Frankrig meget nyttig i Henseende til dens Beliggenhed, da den kun er 25 Mile fra Kysten af Engeland; og altsaa var meget tienlig til at passe paa Jndløbet til Kanalen; men den er og af samme Aarsager meget dyrebar for Kronen Storbrittannien, og derfore ere de befæstninger, som denne Øe har af Naturen, endnu formeerte ved Konsten, og have altid været besatte med tilstrækkelige Tropper. Den nordlige Side af Øen er steil og utilgængelig; den sydlige Side derimod er lavere og næsten lige med Havet. Land gangs=Stederne ere overmaade vanskelige, formedelst de mange Klipper, Sandbanker, og de hist og her anlagte Skandser. Foruden 2 gode Stæder, nemlig St. Helier, Hovedstaden og St. Aubin, har Øen 2 Kasteller, af hvilke det ene, som er anlagt i Dronning Elisabeths Tid, og derfore kaldes Fort Elisabeth, er siden under Carl den 1stes Regiering meget bleven udvidet, og i vore Tider endnu mere bleven befæstet. Et andet got Kastel, St. Mont-Orgueil kaldet, beskytter Landet paa den anden Side. Besætningen paa Jersey bestaaer af det 78de, 83de og 95de Regiment, hvilke foruden omtrent 100 Mand Jndvalider udgiøre 2280 Mand regulaire Tropper. Hertil kommer endnu Land=Milicen, som er 30000 Mand stærk, og i Nødsfald ere næsten alle Mænd bevæbnede til Forsvar. Jndvaanernes hele Antal beregnes til 2000, og de ere den Engelske Regiering meget troe og hengivne. Den er kun 12 Engelske Mile lang, 7 bred og 30 i Omkreds. Alle disse Omstændigheder gjør det meget vanskeligt at erobre Jersey, og Fordelen af en Erobring vilde maaskee ikke engang erstatte det, som blev anvendt derpaa. Jmidlertid havde det Franske Ministerium i Aaret 1778, da Marechal len af Broglio stod med et Korps ved den Normanniske Kyst, et Anslag i Sinde mod denne Øe; men Marechallen forlangte 15000 Mand til at erobre Jersey, og man lod dette Projekt fare.