Aalborg Stiftstidende, 1835-02-18
England. Skjøndt der for Dieblikket i Storbritanien er indtraad det Vindstille, som pleier at gaae forud for en Storm, ersk det dog tydeligt nok, at Partierne med Iver beskjæftige sig med Forberedelser til at styre Statskibet efter deres respective Anskuelser. Hertil kan man vel især regne de Bestræbelser, som Reformpartiet anvender paa at faae sine Tilhængere samlede i størst mulige Antal ved Parlamen, tets første Møde, for derved at kunne gaae af med Seieren ved Valget af en Taler for Underhuset. Denne Post vi uden al Tvivl blive beklædt med Hr. Abercromby, og følge, lig overeensstemmende med Reformpartiets Ønske. For at see dette opfyldt, gjør man offentlig i Bladene alle de Skridt som Forfatningen hjemler. Coureren meddeler Publicum med udmærket Stiil, at dette vigtige Valg vil foregaae Torsdagen den 19de om Middagen Kl. 12, og af Medlemmerne af de Meniges Huus, først efter at dette Valg er tilendebragt, have at aflægge den sædvanlige Eed." De ved saadanne Leiligheder i England sædvanlige Veddemaal ere aldeles til Hr. Abercrombys Fordeel, og om hans Udnævnelse kan altsaa saa meget mindre blive nogen Tvivl, som alle Reformere, med høist ubetydelig Undtagelser, ville være tilstede, for at give ham deres Stemmer. At Parlamentet virkelig skal aabnes den 19de, synes afgjort, men mindre viis er man paa den Aand, der vil stikke frem i Kongens Trontale; medens nogle antage, at den vi udbrede sig med vidtløftig Omstændelighed baade over Jnd og Udlandets Anliggender, og Ministrenes Hensigter, især med Hensyn paa de sidste, ere Andre af den Mening, at den kun vil udtrykke sig i Almindelighed og saa kor som muligt, for derved i det Mindste at hindre Kritiken i at yttre sig. - At General=Felttøimesteren Sir Georg Murray, da det ikke lykkedes ham at blive valgt til Parlaments Medlem, virkelig har opgivet sin Plads i Cabinettet, maae Torn=Bladene nu selv inddrømme. - Den nye russiske Gesandt ved Hoffet i London, Grev Pozzo di Borgo, ankom den 9de fra Paris til Dower, og fortsatte strax Reisen til sin Bestemmelse. En Gienstand, som meget beskjeftiger Journalerne, en Marquien af Londonderrys Udnævnelse til Gesandt ved Hof fet i Petersborg. Neppe et eneste Toryblad har vovet at rose dette Valg, som ogsaa hidtil har været anseet for usandsynligt, ja umuligt, indtil Marquiens egen Erklæring desangaaende nu ingen Tvivl tilstæder mere. Man dadler det som aldeles uhensigtsmæssigt i et Øieblik, hvor netop den russiske Keisers haardnakkede Vægring for at modtage Sir Stratfort Canning ved sit Hof, syntes at gjøre det dobbelt nødvendigt for England at sende en dygtig Diplomat derhen. Times betragter Sagen som en Skjæbne, som Hertugen af Wellington maa underkaste sig, naar han ikke, ved Marquiens forkeerte Adfærd hjemme, skal see alle sine Planer i det Indre kuldkastede, og denne Journal yttrer tillige det Ønske, at man vilde give Gesandten en Hovmester med paa sin Post og dertil udnævne en Mand, man kunde forlade sig paa. Denne bemærkning bragte Bladet Morning=Post i Harnisk, og da dette i en meget heftig Artikel imod Times lod sin Vrede frit Løb, har den ministerielle Journal Standard sat Alt i Bevægelse, for at bringe disse Stemmer til at tie, af Frygt for, at Bladet Times, efter den Trudsel, det allerede i forrige Maaned har ladet sig forlyde med, virkelig skulde lade Marquiens tidligere diplomatiske Løbebane passere Revn for Publicum. At det imidlertid kikke er lykkedes, at bringe Skraalerne til Tavshed, vil en Artikel om den samme Gjenstand i vort næste Blad godtgjøre.