Aarhuus Stifts-Tidende, 1794-01-08
Robespierre som nu er een af de vigtigste Mænd i Frankrig, er fød i Arras 1757 af fattige Forældre, han blev der sat i Chor=Skolen. Biskoppen af Arraantog sig ham, da Lærerne havde bemærket megen Anlæg hos ham, især til det latinske Sprog, og Biskop pen ved en Samtale havde fattet Yndest for ham. Ofteklagedes over Robespierres Skalkestræger, som Biskoppen oversaae, indtil han ved en Leilighed blev selv Vidne hertil. Han slog dog ikke Haanden af ham, men besørgede ham en Plads paa Ludvigs=Collegium i Paris, Her studerede Robespierre Lovkyndighed med Berømmelse og vendte som Parlaments Advocat tilbage til Arras. Den første Proces, han der antog sig, var mod hans Velgiører Biskoppen. Som Medlem i Conventen har han viist sig som ivrig Jacobiner og befordre, Ludvig 16des Død. Ved at indgaae en Stilstand med Danton og Anhængere har han meget befæstet sin Magt saavelsom og ved at indskrænke det Parisiske Stadsraad og Revolutions-Udskudde nes tiltagende Nøiagtighed, og ved det han i Stedet for Stads=Procuratorer har indført National-Agenter ved de 44 Tusinde Municipal. teter i Frankrig, hvilke ikke meere skal udvælges af Fo Et, men af National-Conventen eller deres Commissater og ere forbundne at correspondere med Velfærds og Sikkerheds Udskuddene i Paris, som ere besatte med Robespierres Creature. Han roeses for at være ube Ukkelig og fristes vel ei heller dertil, da neppe af nogen tan frembydes ham den Rigdom eller Høihed, som Frankrig nu giver ham Udsigt til. Der er læst Forslag, oventen til en provisorisk Regiering, som ikke skal ere andet end et Dictatorisk Udskud. Desuden har Conventen til sin Disposition betydelige Summe, som ere indkomne ved Confisqvering af de Riges Formue og det af Kirkerne indbragte Guld og Sølv, al Underslæb uagtet. Dermed kan Conventen, i det mindste til en Tid, understøtte Fornuft=Gudindens Afmagt med fornødne Executions Tropper som ere af stor Vigtighed for Con renten. Uden dette Middel skulle den ikke være i Stand, til at behærske Nationen, bemægtige sig de Riges Gods sage heele Flokke til Grændse=Armeerne for der at blive Slagt-Offere, eller ved nogle faa Commissarier behandMængden efter Godtbefindende, ja forstyrre endog de ægtigste Steder; men den Nation, som smigrer sig med Friehed, maae selv underholde dem, der øve det grusomste Tyrannie mod dem. Disse Tropper som og kaldes Revolutions- og Convents=Tropper ere fordeelte over hele Landet. De øve megen Vold og Uretfærdighed, som ikke bør skrives paa Conventens Regning, Endskiønt den nødes til at see igjennem Fingre dermed. Saa megen Strænghed, der end bruges mod enhver, endog Bønde og Haandværksmand, der vover at tale som Landets Ulykke, saa findes dog de, der uforfærdet har turdet forestille dets beklagelige Forfatning. J Banqve Municipale, Paris 1792, in 4to. har Pellisern. viist, at Jndtægterne i Aaret 1791 vare 55 Millioner større end under den Kongelige Regiering, og dog en Deficit af 275 Milioner Livres, at den nærværende Administration koster Landet uendelig mere, end forhen, da der i Stedet for forrige 31 Jntendanter og 800 Assistenter vare da beskikkede 2988 Departements Administrateurer, 8145 Districts Administrat teurer og 6000 Commis. Desuden maatte de fri Franske underholde 732990 Borgere, som i Stæderne og paa Landet vare i Conventens Sold for at udrette deres befalinger, hvilke formedelst tiltagende Urolig, heder nu ventelig ere forøgede. Paalæggene maatte derefter forholdsmæssig forhøies og fra mange Provindser klagedes for National-Conventen over de utaalelige Afgivter. Bourgogne for Exempel, som forhen betalte 4253000 Livres, var nu ansat at betale 14861000 Livres. National-Gielden som før Revortationen var 4500 Millioner var da steget til 8000 Millioner, og dog saae man kun Papiirspenge. Antallet af Regierings- og Finants-Officianterne som salareres er omtrent 3 gange saa stort som forhen. Man vil af saadan Beretning let kunde forstaae, hvorledes meget af det kan være mueligt, som eller skulde synes utroeligt.