Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-12-19
Hovedstaden i Stina ligger paa en frugtbar Slette, omtrent 60 eller 70 Mile fra den berømte Muur, og er Keisernes sædvanlige Residents. Navnet Peking betyder saa meget som det nordiske Hoff, til Forskiel fra Nanking, hvilket betyder det sydlige Hof. Dette sidste Sted var i mange Aar Keisernes Residentss, indtil de fandt det aldeles nødvendigt et begive sig til Norden, for at være nærmere ved Haanden til at hæmme Tartarernes, deres uroelige Naboers Jndfald. Peking er bygt i en fiirkant og deelt i 2 Stæder, nemlig Sin=Sting, eller den nye Stad, hvor Keiseren sedvanligen boer, og Lav=Sjing, eller den gamle Stad. Den nye Stad, som blev hygt i Aaret 1405, beboes fornemmeligen af Tattarerne, som satte sig fast i det Sinesiske Rige, og den gamle Stad af Sjineserne. Murene om den nye Stad ere anseelige og værdige for det største Riges Hovedstad i Verden; den gamle Stads Mure ere mindre betydeligere og ligne de øvrige Sinesiske Stæder. En Ridende kan ved Hielp af en Fodstie, som er indrettet dertil, komme paa Mudene om den nye Stad. Paa forskiellige Steder ere Huse bestemte til Vagthuse. Taarnene ligge kuns nogle Pileskud fra hinanden. J nogle, som ere større end de andre, ligge Troppe=Detaschementer. ble. Stadsportene, 19 i Tallet, ere høie og godt hvelvede og paa samme findes store Pavillons, 9 Stokverk i Høiden; hvert Stokverker forsynet med Vinduer og Kigehuller. Det nederste Stokverk er bestemt til Ophold for de Officierer og Soldater, der have Vagt. Foran enhver Port er en aaben Pa 2) Taget af historisk politisk Magazin radeplads af omtrent 360 Fod, hvilken igien er indsluttet med en Muur, der udgjør en halv Zirkel og er lige har og tyk med Stadmuren. Den tiener til Giemmested for Vaaben. Denne Parad plads har ingen Indgang fra Landeveien og bestryges af Pavillonens Kanoner, der er ogsaa endnu en anden Pavillon der, liig den 1ste, hvilken bestryger Landeveien, saa at hver Port er forsynet med 2 Pavillons, hvoraf den ene kan beskyde Staden og den anden det om grændsende Land. Gaderne i Peking ere fuldkommen lige, omtrent en fransk Miil lange, og 120 Fod brede. Husene ere sædvanligviis et Loft høi og have et slet Udseende. Dog alligevel ere Boderne paa begge Sider nette og overgaae de fleste i Enropa i Rigdom. Jndgangen til dem er saaledes. udsiret med Forgyldninger, billedhugger Arbeide, Malerie og Japansk Fernis, at Øie forlystes derved; Gaderne ere proppede fuld af en uendelig Mængde Folk, hvoriblandt man viner ikke et eneste Fruentimmer, og med Henrykkelse seer man den Forvirring, der foraarsages ved den uhyre mængde Heste, Muulæfler, Æfler, Kammeler, Vogne og Bærestole, uden at regne de mangfoldige Klynger af Mennesker, hvoraf der kan staae 200 til 200 sammen, som man treffer hist og her forsamlede omkring en Spaamand eller Giøgler, der spiller med Beger eller Bolde, eller hørende paa en siddende Sanger eller paa andre, der afsynge lystige Hr. storter for at fornøie dem, eller og gabende paa Markskrigere, der uddeele deres Lægemidler og med stor Rundtalenhed anprise sammes under bare Virkninger. Folk af Anseelse ville hvert Øieblik opholdes, dersom de ei lode ride en Rytter for sig for at giøre Plads. Peking er det store Marked for alle det fiinesiske Riges Rigdomme og Varer. Man lader sig her bære giennem Gaderne i Bærestole, af Mennesker, eller rider, hvorfore der ogsaa staae Leieheste paa Gaderne, ligesom Hyrevogne i London, hvilke man kan have heele Dagen for 12 til 14 Skilling dansk. Eieren leder, ifald man forlanger det, Hesten ved Tømmet igiennem hver Kant af Byen og veed, hvor de fornemste Jndvaanere boe. Politiet bestyres vel indtil Forundring, saa at der mellem de mange 1000 Tartarer og Siineser hersker, den fuldkomneste Enighed. Mange Aar forløbe, uden at man har Exempeaf et Jndbrud eller Mord, og Indretningerne ere trufne saa nølagtige, at en Forbryder umueligen kan undgaae Straffen. J de store Gaden ere Soldaternes Vagthuuse, som Dag og Nat vanke om i Byen med Sværd og Pidske, og tugte uden Forskiel alle dem, de antreffe som Rolighedsforstyrrere. Endogsaa med de smale re Gader have Soldaterne et vaaget Øie fra de større, hvilke afsondres fra hine ved Stang porte, der stedse lukkes om Natten, saa det ikke pel er mueligt for nogen Jndvaaner i de smale Gader at forlade deres eget Distrikt. Om Ratten aabnes de aldrig, med mindre den, der vil ud, har en Lygte i Haanden og angiver en grundet Aarsag, for Exempel at hente en Læge, saa at her finde ingen natlige Lystigheder og Forsamlinger Sted, som ellers i de store Byer, i Europa. Endog de, der høre til Keiserens Slot, ville blive bragte i Forvaring, dersom man traf dem paa Gaderne til utilladelige Tider. Gaderne holdes overmaade reenlige; thi foruden at Soldaterne holde Vagt om Natten see de ogsaa paa, at enhver holder Gaden reen for sin Dør, seier og bestænker dem i Tørve med Vand Aften og Morgen, og efter en Regn, skaffer Skarnet bort. Soldaterne bruges og saa til at rense Gaderne i Midten. Naar de have opsamlet Skarnet (thi Gaderne ere ikke broelagte) saa trampe de det enten sammen igien eller vende det og for at tørre det, eller blande det med anden tør Jord, saa at enhver inden 2 Timer efter den stærkeste Regn kan gaae allevegne omkring i Byen uden at smøre sine Skoe. Dog gælder dette kuns især om Gaa derne i den nye Stad; thi Gaderne i den gamle Stad ere smallere og nyde ei den Fordeel at renses af Soldater. Den mellemste Deel af den nye Stad er omgiven af en Muur, som er lav og ikke tyk, men firet med store Porte, kaldte Vang Siin. Den sydlige Port er Porten til Slottet, og ligger omtrent 100 Favne fra Byens HovedPort, hvis Beliggenhed er lige imod Sønden. Det keiserlige Slot indtager en stor Strækning Land, og bestaaer af et utroeligt Antal store Bygninger, rummelige Gaardspladser og Haver, der ere omgivne med en Muur af Teglstene, som har Tindinger paa Courtinerne, og er firet med Pavillons paa Kanterne. Over hver Port er en Pavillon, som er stærkere og højere end de første og omgiven med et paa Piller hvilende Gallerie. Dette er det egentlige saa kaldte Slot, da Keiserens og hans Families Værelser ere i samme. Uden for Slot tet og imellem dets Jndfatning og den første Muur ere Hofbetienternes og Gildingernes Vaaninger. Justitstribunalerne findes ogsaa der. Slottets Bygninger ere meget forskiellige fra Europæisk Bygnings=Maade. Dog er det anseeligt og falder i Øinene formedelst Værelsernes regelmæssige Jndeelning og Tagets Bygningsmaade, hvilket har 4 høit fremragende Sider, hvis Støtter ere strede med Blomster værk. Det heele er beklædt med ferniserede Teglsteen af saa skiøn en guul Farve, at de i nogen Frastand seer ud som forgyldte. Det ligesaa glindsende Tag hæver sig fra Muuren, gaaer rundt omkring og hviler paa et stort Antal Bielker, Forbindinger og Sparrer, der tilsammen ere overdragne med Japansk Fernis, grønne af Farve og sirede med gyldne Figurer. Dette andet Tag udgjør med de fremstaaende Dele af det første en Slags Krands for hele Bygningen, og dette frembringer en god Virkning. Den herlige Virkning i dette Heele, hvoraf fremkommer en eneste sammenhængende Bygning, er ret prægtig, og værdig det stør ste Rige paa Jorden. Terrasserne, paa hvilke Værelserne ere anlagde, befordre meget den almindelige Anseelse af Storhed; disse ere 15 Fod ophøiede over Gulvet, overdragne med hvid Marmor, strede med Balustrader og kuns aabne ved Indgangen til Trapperne, hvilke ere anlagte paa Siden, i Midten og paa Kanterne af Fronten, Indgangen i Midten er en skraa Marmor Vei, ingen Trappe. Denne er udelukkende for Keiseren, og ellers maa Jngen betiene sig deraf. Paa offentlige Ceremonie=Dage bæres han igiennem denne Ve i en tillukket Bærestoel, paa sit Slot. Terrasserne strække sig fra Østen til Vesten, og danne foran Dørene og Vinduerne en meget bred forhøjet Plads, og gaae efter enhver Retning 8 Fod frem over Bygningen. J dette yderste Gaardsrum, som ligger lige overfor den keserlige Halle, stille Mandarinerne sig oppaa bestemte Dage at fornye deres Hylding, og forrette de foreskrevne Ceremonier, og dette giøre de, enten Keiseren saa er tilstede eller ef Det er sædvanligt hos dem, endog i hans Fraværelse, med Panden for Slottets Porte at berøre Jorden med samme Formalitet, som omde stode for Keiseren paa hans Trone.