Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-06-06
Jndenlandske Efterretninger. Om den folkelige Mai-Fest i Egebæksvang ved Helsingør meddele vi efter Fædrelandet følgende udførligere Beretning: Med det kongl. Rentekammers Tilladelse var der i den nævnte Skov opført en Salon, 80 Alen lang og 20 Alen bred, med et fladt Tag baaret af Egesøiler. Jndvendig var Salen paa alle Sider forsynet med amphitheatralske Bænke for Tilskuerne, i den ene Ende var anbragt Stænderinstitutionens Givers, Frederik Vl., Buste overvunden med Egekrandse og Eviggrønt, hvorunder Dagens Datum transparent, rundtom var Salen forziret med Løvværk, udvendig smykke des den af den regjerende Konges transparente Navnechiffer, og fra Taget varede det danske, svenske og norske Flag. Festen tog sin Begyndelse Kl. 1 ved Ankomsten af de svenske Gjæster, der ledsagedes af det skaanske Husarregiments fortrinlig Musikcorps. Disse modtoges paa Strandbredden af Festcomiteen, der førte dem parviis igjennem Vangen til den saakaldte Haabets Steen, hvor Hr. Lassen fra Sindshvile i Landmændenes Navn bød dem velkommen; derfra drog man til Festsalonen, hvor Hr. Kjøbmand Bay atter i Staden Helsing, ørs Navn hilsede de Fremmede; begge disse Velkomster besvaredes af Helsingborgs almeenagtede Borgermester Lundberg, og sluttede med et af Kanontorden ledsaget Hurra for den svenske Nation og dens herværende Repræsentanter, hvilket Sidstnævnte igjen besvarede med et Hurra for Danmark. Den hele Scene gjorde, ved den Hjertelighed, der gjennemstrømmede den, et dybt Jndtryk paa de Tilstedeværende, af hvilke enhver i dette Øieblik følte, at Sundet ikke længere adskiller, men forbinder to Nationer. Kl. 1 1/2 ankom Dampskibet Hamlet med de Deeltagere i Festen, der endnu ikke havde indfundet sig, og Kl. 3 tog Middagsmaaltidet sin Begyndelse. Efter gammel Lands Skik udbragte Hr. Lassen den første Skaal for H. M. Kongen, hvorpaa Hr. Bay foreslog en Skaal for Kronprindsen som den, der har fulgt Nationens Udvikling, vil forstaae, dens Stræben og fremme dens Ære. Dernæst tømtes, efter Forslag af Hr. Tolderlund fra Krogerup, Glasset for den Plet af Jord, hvor Livets Stemme steg første Gang fra spæde Bryst; den næste Skaal viedes af Hr. Rhode Stænderinstitutionen, der har frembragt et velgjørende Gjæringsstof i den døde Masse, vakt Folket til et nyt og kraftigt Liv. Hr. Kall hilsede nu de Stænderdeputerede, der, medens Jnstitutionen selv er lig Træets Stamme, ligne Bladene paa det, af hvis Friskhed og kraftige Væxt vi slutte til Frugterne, som skulle komme, med det Ønske, at de frimodige Røster, der have lydt fra Roeskilde og Viborg, maatte høres igjen, forstærkede med mangen malm= og klangfuld Stemme." Efterat dernæst Fe Barfods smukke Sang og Nordens Eenhed (Politisk Visebog Pag. 45) var afsunget, proponerede Consul Hafstrøm i det svenske Sprog at tømme det gamle Skandinaviens Skaal! Fred, Lykke og Velsignelse over dettes Folk, Hr. Krog fra Frederiksborg mindedes de danske Qvinder, som nu langt hellere see dem der staae deres Hjerte nærmest, kæmpe i de forreste Rækker for Fædrelandets Vel, end lade Hænderne synke med et Hvad kan det hjælpe; hvorpaa Hr. Hoforganist Liebe bragte de svenske Venner Forsamlingens Hilsen, ved at tømme det Staden Helsingør af Helsingborg Borgere som Venskabstegn skjænkede Horn paa varig Enighed og godt Broderskab mellem Svenske og Danske. Herfor takkede Borgermester Lundberg, idet han erindrede om, at det just var som Tegn paa kjærligt Brodersind, at denne Gave var Helsingør skjænket. Hr. Lassen udtalte nu under stærkt bifald det Ønske, at den Ret, at værne og Fædrelandet, ikke længere maatte hvile som Byrde paa dem, der dyrke ufri Jord, men vorde alle Danmarks kampdygtige Mænd til Deel uden Hensyn til Standen; hvorpaa fulgte en Sang og Skaal for Journalisterne" udbragt af Hr. Borries. Da Præsidiet derpaa forkyndte, at Borgermester Lundberg havde udbedt sig Ordet, hilstes denne dygtige og frisindede Mand med almindelig Jubel, efter hvis Ophør han talte som følger: "Tager ikke ilde op, mine Herrer, at en Fremmed nu hæver sin Stemme i dette glade Lag, – thi Fremmed er jeg, skjøndt kun for saa vidt som mit Fædreland har et andet Navn end Deres. De Talere, som vi med Glæde have hørt, have allerede berørt de fleste Emner, som ligge vore Hjerter nær. Et Emne er der dog, som ikke ofte nok kan gjenkaldes i Erindringen, og for dette tømmer jeg mit Glas og udtaler mit Hjertes Tanker – det er for Enighed i det skandinaviske Norden! Dan og Svea ere Sødskende og deres Broder boer i det høie Nord. Fælleds Jnteresser bør knytte det naturlige Slægtskabsbaand imellem dem endnu varmere sammen. Adskilles de, blive de hverandres Banemænd. Holde de samme, ere de stærke og rige. Sætte de tre vældige Kæmper deres Rygge mod hverandre, staae de med tre Par Arme – og ved Den, som da træffes af deres forenede Slag. De have samme Religion og kunne Alle yde Bidrag til en værdig Offertjeneste i Videnskabernes og Konsternes Tempel. Hvor de ypperste Præster findes, om de ere Danske, Normænd eller Svenske, det er ligegyldigt, naar de kun*) Da vi maae antage, at denne Tale, som Fædrelandet meddeler paa Svensk, ikke i dette Sprog vilde være forstaaelig for alle vore Læsere, have vi tilladt os at oversætte den paa Dansk. findes værdige og ere Skandinaver. Gjerne maa enhver af Nationerne have sin egen Konge og sin egen Statsforfatning, thi den ydre Former intet Baand paa den frie Aand, som uafhængig af Tidens Tvedragt gaaer ustandselig over alle Hindringer til sit Maal. Samme Aand bør oplive dem Alle, Aanden for lovbunden Frihed og Skandinaviens Ære. Er denne ret levende, skulle de aldrig kues enten af indvortes eller udvortes Fjender. Altsaa, mine Herrer, Danske, Normænd og Svenske, en Skaal for Enigheden i Norden, en Skaal for Skandinaviens derpaa hvilende Ære og Lykke!"Hr. Thune mindede om at Danmarks Dro vilde føre sit Folk Oplysning og Frihed imøde, og opfordrede derfor til at tømme et Glas for en oplyst og frisindet Bonde, Borger- og Embedstand, i Danmark. Hr. E. v. Mehren udbragte, efterat en saaledes betitlet Sang var afsunget, en Skaal for politisk Udholdenhed; og Hr. Districtslæge, Evertsen fra Frederiksborg foreslog et Leve for den agtværdige Bondestand. Da dernæst en Sang om Statsgjældens Afbetaling under almindelig Munterhed var sungen, gjorde Hr. Bay opmærksom paa, at der ved Bordet stod et Couvert ledigt, dette var bestemt for Hr. Orla Lehmann, hvis Skaal han proponerede som Fædrelandets trofaste Kæmper, sin Konges usvigelige Undersaat, Frihedens varmeste Talsmand, uegennyttig og opofrende, naar Pligten fordrede hans Tjeneste. For denne med meget bifald optagne Toast takkede Helsingors tilstedeværende Stænderdeputerede, Skibsclarerer, Kirck, paa Hr. Lehmanns Vegne og foreslog tillige en Skaal for Festcomiteen, hvortil Cancelliraad Groth fra Kjøbenhavn knyttede en Skaal for Helsingørs og Omegns Beboere med den bemærkning, at det havde været meget tilfredsstillende for ham at være Vidne til den fædrelandsksindede og loyale Aand, der herskede ved denne Fest. Endelig sluttedes Maaltidet med Dr. Bols bekjendte Slutningssang: Endnu en Skaal før vi reise os." Fra Salonen af begave de Forsamlede sig nu, medens Musikcorpserne udførte den norske Nationalsang atter til Haabets Steen, hvor en Sang blev afsungen, der endte med det Ønske At, før et Aar mon gaae, Et Tal som os kan fryde, Paa Stenen, monne staae, og Hr. Lassen derpaa udtalte den Forviisning, at ligesom Frederik den Sjette havde adlydt den magiske Trylleformel: Fremad for hvilken ligesaavel i Staternes Jndre, i Folkenes Liv og i den Enkeltes snevre Kreds, som i den ydre Natur Alt maa bøie sig, saaledes vilde Christian den Ottende, erindrende sit kongelige Ord, at han vilde fuldende hvad hans forevigede Forgjænger deels havde begyndt, deels forberedet, saasnart Omstændighederne tillode det, give Danmark en friere Forfatning i Lighed med den, under hvilken vort Broderfolk føler sig stærkt og lykkeligt. Et tre Gange tre gjentaget Hurra bevidnede, at Forsamlingen deelte denne Forviisning. Kl. 7 samlede Mængden sig igjen i Salonen og begyndte Ballet, der Kl. 8 1/2 afbrødes af et smukt Fyrværkeri, som blandt Andet viste den forevigede og regjerende Konges Navnetræk i Transparent. Dandsen fortsattes derpaa til Kl. 12, da man afsang en af Pastor Visby forfattet Sang, hvorpaa atter dandsedes indtil Kl. 4, da de svenske Gjæster fulgtes til Strandbredden og efter en venskabelig Afskedshilsen droge til deres Hjem. Med 3die Livregiments Musikcorps foran drog Mængden efter de Dandsens Ophør igjennem Skoven og afsang under Morgensolens Frembrud C. Plougs Frihedssang (Politisk Visebog Pag. 140). Ved Frokosten, som begyndte Kl. 5, blev endnu engang Hr. Lehmanns Skaal drukket efter Afsyngelsen af en Sang, hvorpaa Selskabet opløste sig med det Løfte, atter at samles her til næste Aar, for at feire Danmarks Gjenfødelsesfest.