Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-06-29
Fra 1781 til 1794 var Middeltallet af Kjøbenhavns Brændefortæring 57,730 Favne, fra 1798 til 1804 derimod 66,204 Favne. De ny Huusrum have følgelig paanødt Staden Udgivten for 7474 Favne Brænde mere end før. Da de anførte 65,204 Favne bestode af El, Fyr, Gran, Birk, som ikke kan sættes eens med Bøgebrænde, saa maa man anslaae samme til 60,000 Favne godt Bøgeved. De Steenkul, der indførtes det ene Aar med det andet, beløbe sig til 9000 Læster, som, naar man fraregner hvad der blev solgt deraf til Landet, udgjøre omtrent Værdien af 35,000 Favne. Middeltallet af det indførte Tørv er 22,000 Læs, som ere liig omtrent 2000 Favne Brænde. Hertil kan føies de Trækul, Ros &c., som indføres i Forstæder uden at komme paa Accisebodernes Lister og som vel kunne anslaaes til 1000 Favne. Efter disse Beregninger er Kjøbenhavns Brændefortæring lig 98,000 Favne Bøgebrænde. Kjøbenhavn med dets Forstæder og Amagerland har omtrent 102,000 Mennesker. Efter det Foregaaende skulde dette Mennesketal kun behøve 81,600 Favne, følgelig er Forbruget 16,500 Favne større end det skulde være. Forfatteren anfører de Aarsager, hvorfor Kjøbenhavn nødvendig maa forbruge et forholdsmæssigt større Qvantum Brændsel end nogen ligesaa stærkt befolket Egn i Landet, men at det, disse Aarsager fraregnede, virkelig ikke bruger mere end 81,500 Favne, og at følgeligen hver Egn i Danmark, som indeholder 102,000 Mennesker, kan behielpe sig med et lige Qvantum. Antager man Folkemængden i Danmark, Sønderjylland iberegnet, for 1 Million, saa er det aarlige Qvantum Bøgeved, der virkelig behøves, 800,000 Favne. Hverken større eller mindre bør det være. Danmark nærværende Grundforraad af Brændsel, reduceret til godt Bøgeved, er efter Forfatterens Opgivende: 142,548,000 Favne, hvilke bedække tilsammen 1,349,400 Tdr. Land, eller 131 1/2 Qvadratmile. Danmark (Slesvig medregnet) hele Areal ansættes til 807 Qvadratmile. Brændsellandet optager 131 1/2 Qvadratmiil, følgelig over 1/2 Deel af hele Landets Overflade. Saalænge denne Grundforraad vedbliver, udgjør det, som Skovene, Tørvemoserne og Hederne tilsammen kunne afgive aarligen, uden at gaae til Grunde, reduceret til Bøgebrænde, 2,080,480 Favne. Vi have altsaa 20 hundrede Tusinde Favne Bøgebrændes Værdie til de 8 hundrede Tusinde, som vi behøve. Der fattes følgeligen ikke Brændsel til den sande Fornødenhed eller det Forbrug, som er beregnet efter fornuftige og let anbringelige Sparsomheds=Regler. Neppe kan det nægtes, at Landets Grundforraad endog kan forsyne den nærværende Forbrugning. Forf. beviser, at der forbruges i Landet aarligen 2,000,000 Favnes Valuta, følgeligen endda ikke meget mere, end hvad Landets Grundforraad endnu kan taale. Det er da i det mindste ikke en blot Drøm, naar man troer, at den Mangel paa Brændsel, som idelig tales om, ikke er enten saa afgjort eller saa overhængende, som den almindelige Forestilling antager alt for meget uden Undtagelse. Derimod er det paa den anden Side klart, at naar een Skov fældes efter den anden, og Hederne efterhaanden opdyrkes, saa formindskes Grundforraaden saa stærkt, at den ikke aarligen kan levere det beregnede Qvantum, uden at være ødelagt i en vis Tid.