Aalborg Stiftstidende, 1830-01-01
Det er vist, en Sandhed, at Liimfjordens Ferskvandssiskerie, i de første Par Aar efter den i Aaret 1824. skeete Jndbrud af Vesterhavet, blev ruineret vestenforLøgstørs Grunde. Ved har Jndsenderen ikke været paa de Steder og altsaa ikke kjender Localet der; men det er naturligt, at var Jndløbet, efter første Jndbrud, af den Dybde som das sagdes, omt. 30 Fod, dog uagtet: Vesterhavet efter Sigende ikke løb ind i Fjorden, men Fjorden derimod næsten bestandig ud i Havet, at Havvandet formedelst sin mere Saltheds og altsaa mere Tyngde, desuagtet til samme Tid kan have trukket indi Fjorden forneden, og derved saameget forsaltet disse Vande, at Ferskvandsfiskene ere deels døde, deels flyttet bort; og Tid villider jo til inden Saadant igjenn kan erstattes, naar de første ere borte, og Yngelen dræbt. Nun skal Aabningen være meget lav og kun Udløb at Fjorden finde Sted, undtagen ved Paalands-Storme, en enkelt Løbesøer kan skylle over. Men at bevidste Aabning skulde have nogen Jndflydelse paa Sildefiskeriet nedenfor Løgstør, er der ikkernogen Grund til at antage; neppe er eller kan der være nogen kjendelig Forskiel af Vandets Salthed paa de vanlige og vigtigste Liimfjordens Sildesiskepladse, Vandet har jo før, som siden, trukket 61 Timer udaf Fjorden, og igjen andre 6 Timer af Nordsøen, og ind i Fjorden ved Hals, altsaa ogsaa da Leilighed til Blanding af Saltvand i Fjorden; men vel neppe strækker denne i Almindelighed, Regelmæssighed af Ebbe og Flod sig længere end til Løgstørs Grunde. Til Fiskevanden neden for Sidstnævnte vil Jndsenderen, som ubekjendt med det Øvrige, ogsaa indskrænke sig i Følgende: Vegetationen paa Fjordbunden er den samme efter Jndbruddet af Vesterhavet som længere op i Fortiden, afvexlende god og afvexlende daarlig for Fiskeriet; men paande forskjellige Fiskepladser ogsaa forskjellig med Hensyn til Tiden. Naar Søetangen eller andre Vexter, have i en Række af Aar voxet til en vis Fuldkommenhed, ofte til en Længde af Vandets Dybde, falde de deels ned paa Bunden, deels skyder Bunden dem fra sig; men de synke dog gjerne ned og gaae i Forraadnelse; paa en saadan Plads holde i Sildene sig ikke gjerne. Førstrefterat deels stormende Veir, deels Strømmens Borttrækning af Samme, kommer nyt Græs eller Tang og giver det igjen dets i forrige Beskaffenhed." Jkket kan saadann Forandring have nogen almindelig Jndflydelse for hele Liimfjordens Sildefiskeri; det forandrer blot Plads for Sildenes større eller mindre Opfiskening; thi samtidig overer hele Fjorden skeer det vel ingensinde. Allerede paa endeel af de Steder hvor Bunden i Sommeren 1828 led ovennævnte Forandring staaer nu de skjønneste Fjordbundsvexter i frodig Grøde. Silde Vesterhavets Jndbrud end før samme, undtagen i indeværende: Efteraar, der er blandt disse 10 Fiskerier, neppe mere end Et som kan kaldes ringe, nemlig Efteraaret 18228, og hvor kjender vel et skjønnere end i Foraaret 1828?" maaskee var sidste Foraar 1829 et af derrigeste med Sild, Fjorden har haft? Af i Liimfjordens vigtigste Fiskerplads (Nørlade) Fiskeriet saavel om Efteraaret 1828, som om Foraaret 1829 mislykkedes, fordi Omstændighederne bød en forandret Maade for disse 2de Fiskerier at fiske paa, som desværre have givet sørgelige Prøver nok paa, at der paa nævnte Plads ikke kan fiskes paa denne da forandrede Maade, kan man ikke med Rette give enten Vesterhavet eller Fjordbunden Skyld for. At der var skrigeligt af Sild i Fjorden sidste Foraar, bevise de øvrige Fiskepladse. Maaskee kan Stadene tilsammentagne mellem Løgstørs Grunde og Hals fremvise kun faa Aar at have sisket saamange Sild, som dette Foraar.