Ribe Stifts Adresseaviser, 1796-02-09
Regieringen har gandske godt sørget for Vognmærdene, og med den Betaling, som tilstaaes dem for Befordringer, have de Aarsag at være fornøiede. Men paa den anden Side burde der og bæres Omsorg for, at de Reisende kunne have det saa beqvemt som mueligt, og ikke være i Frygt for, paa Reiserne at bryde, Arme og Been itu. Rigtig nok blev befalet, da Tax sen for Befordringsvæsenet i Fyen blev forhøiet, at Vognene skulle giøres saa vilde, at tvende Personer, mageligen kunne sidde ved Siden af hverandre, og efter Rygtet skulle Postmesteren i Odense ikke allene have Tilsyn med, at dette blev efterkommet, men endog brænde et Mærke paa Vognene, førend den for Befordringen fastsatte Taxt kunne bekommes. Men Tingene bleve derved værre og ikke bedre. De fleste af Vognmændene tage deres gamle Undervogne, satte en Fadning derpaa, som var bredere end den forrige, og dermed var hele Stadsen tilendebragt. Men hvad blev Følgen deraf. De Reisende, som nu kan sidde to ved Siden af hverandre, ere i Forlegenhed med de res Been, og dersom Vognen helder, maae de roeligen vente, om de skal komme derfra med heele Lemmer, da de hverken kan springe fra Vognen, ei heller hielpe til at holde den i Ligevægt. Vognen er des uden tilbøielig til at velte; thi da den ikke for neden har en saadan Breede, som med det øverste staaer i et rigtigt Forhold, saa kan den let ved den ringeste Hel ding kastes omkuld, og den største Forsigtighed af Kud. sken er ikke altid istand til at forebygge det. Der siges vel, at den Anordning er udgivet, at enhver Foermand, som velter med sin Vogn, naar han kiøret med den agende Post, skal betale i Straf en Rigsdaler; men saalænge Vognene have den nu værende Jndretning, er det vel haardt, og enhver har Aarsag, til at tage i Betænkning, om han vil lade sig fæste til at kjøre Foermandsreiser. Bedre er det at sørge for, at Vognene blive indrettede, som de bør, og da skal ikke saa ofte høres Klager. Men hvorledes skeer dette paa bedste Maade, Jkke allene burde bestemmes, som allerede er skeet, hvad Viide Vognene burde have oventil, men endog hvor viid Fadningen burde være i Bunden, og naar tvende Personer i Magelighed skulle sidde ved Siden af hverandre, saa skulle ved fem Qvarteer være det allerringeste. Ogsaa burde fastsættes, hvor viid Undervognen burde være i Hensigt til Overvognen, og da ingen Vogn er sikker for at velte, naar den nederste Deel ikke er videre end den øverste, saa burde for alting sorges for, at i dette Tilfælde blev iagttaget der rette Forhold. Endog Hiulene burde have den rette Skabning, og nølagtig burde tilkiendegives, hvormeget Fellene skulle høie ud efter, at Hensigten kunne opnaaes. Kort alt burde bestemmes lige indtil Hiulenes Høide og Vognenes Længde, og enhver som befordrede fremmede Reisende, enten det var i Kiøbstæderne eller paa Landet, burde have Vognene indrettede efter den givne Forskrivt. Byefogderne i Kiøbstæderne og Herredsfogderne paa Landet burde have Jndseende med, at Vognene tilbørligen vare indrettede, og enhver Vogn burde brændes med et dertil bestemt Mærke. Paa det at Vognmændene ikke skulle have nogen Aarsag at klage, kunne dem forundes et Aar til denne nye Indretning, og og skulle ingen Undskyldninger meere være gieldende.