Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-10-04
Tyrkiet. De christne Beboere i Bosnien blive mere og meere utilfredse med det tyrkiske Overherredømme, og Jnsurrektionen bliver ved de tyrkiske Autoriteters brutale Haardhed snarere næret end betvungen. Den tyrkiske Befalingsmands Stilling skal Banjolaka være heel betænkelig, idet han der skal være indsluttet med sine Tropper af 40,000 Jnsurgenter. Porten har besluttet at sende flere Tropper til Bosnien. Apt. Ros's Sydpol-Expedition. Den med Skibene Erebus" og "Terror, under befaling af Kapitainerne Ros og Crozier, fuldbragte SydpolsExpedition er den længste, heldigste og i sine Resultater vigtigste af de mange Opdagelsesreiser, der siden Cooks Tid ere blevne foretagne fra England. Erebus, og "Terror afgik fra England den 29. Septbr. 1839, og ere nu først vendte tilbage dertil. Ros havde paa denne Fart foresat sig at følge Linien imellem den russiske Opdager Bellinghausens og Cooks Kourser, og derpaa at styre sydvestlig imod Sydpolen, istedetfor at følge det af tidligere Søfarere forgjeves provede Forsøg paa at naae til Sydpolen i en lige Retning fra Nord. D. 11 Januar opdagede Skibene, paa 700 s. Br. og 172 s. L., det nogensinde bekjendte sydligste Land; men da det hævede sig i mægtige Bjergaase af 9 til 12,000 Fods Høide, bedækkede med evig, glindsende Snee, kunde man ikke lande her, hvilket først iværksattes Dagen efter paa en lille O, der blev taget i Besiddelse i Dronning Victorias Navn. Den 23de Januar naaede Skibene 74 15 s. Br., den høieste sydlige Brede, hvortil man nogensinde for var kommen, og d. 27. f. M. var man under 76 8 s. Br. og 1682 12 s. L. altsaa allerede forbi den magnetiske Pol. Den 28de saaes et Bjerg, 12,400 Fod over Havets Overflade, af hvis Krater, der holdt 300 Fod i Gjennemsnit, store Masser af Jld og Røg stege i Veiret, Sidste indtil en Høide af 2,000 Fod. Man gav dette ildsprudende Bjerg Navn af Mount Terror. Den 19. Februar naaede Opdagerne den 76 s. Br. og den 164. L., saa at de nu kun vare 157 geographiske Mile fjernede fra Sydpolen. Kystens Natur tillod ikke at stige iland her, og at komme de interessanteste Punkter nærmere tillands. Dette hele nyopdagede Sydland, der var udstrakt fra den 70de til den 79de Grad, blev kaldet Victoria-Land. Den 4. Marts passerede man atter den antarctiske Zirkel. Vestværtsstyrende kom Expeditionen til det Punkt, hvor, efter Prof. Gaus's Formodning, den magnetiske Pol skulde være; men man kom derved til den Overbeviisning, at denne Formodning er falsk. Skibene søgte nu tilVandiemensland, og anstillede magnetiske og meterelogiske Jagttagelser i Sidney og Obaien. Efter Overvindelsen af usigelige Vanskeligheder, og efter blandt Andet at have i 46 Dage været indspærrede i Jsen, naaede de endelig d. 22 Febr. næste Aar igjen til det Punkt, hvor Jagttagelserne vare blevne afbrudte i 1841, og ved Hjælp af en frisk Vind lykkedes det dem denne Gang, endog at trænge 130 Mile længere frem; men nu var ogsaa al videre Anstrængelse forgjeves. Jisbjergene optaarnede sig rundt omkring, og Kpt. Ros blev, saa nødig han vilde, tvungen til at tiltræde Tilbageveien. D. 12. Marts stødte Skibene sammen med uhyre Jismasser, hvorved Erebusmistede Bovspryd og Forrestænger, og der fattedes ikke Meget i, at begge Skibene nær vare blevne knuste i Jsen. Efterat have udbedret Skibene i Rio Janeiro, og paany forsynet dem med de fornødne Forraad, tiltraadte Expeditionen sit tredie Forsøg paa at trænge frem til Sydpolen. Den 24de Decbr. opdagedes de første Jisbjerge, og Dagen efter standsede de allerede Farten. D. 28, opdagedes Land; men det var utilgængeligt formedelst Snee og Jis. Med stor Besværlighed trængte Skibene sig dog igjennem Jismasserne til en Oaf vulkansk Oprindelse, som Kpt. Ros tog i Besiddelse i Dronning Victorias Navn. Den har et Krater 3,500 Fod over Havet. En herværende Golf blev kaldet Erebus- og Terror Golfen". Den 4. Febr. 1843, efterat Skibene i 40 Dage møisommeligen havde kæmpet sig igjennem Jsen, naaede de omsider igjen aabent Vand; men da den i Regelen gunstige Aarstid nu næsten allerede var forbi, saa kom man denne Gang ikke længere end til den 650 s. Br. D. 22 Febr. blev anstillet en Jagttagelse, hvorved det saa godt som er bragt til Vished, at hvad man hidtil har antaget om Tilværelsen af tvende magnetiske Poler i Syden (i Nord existere virkelig to) er urigtig, og at der i Virkeligheden kun findes een magnetisk Pol paa den sydlige Halvkugle; ligesom ogsaa alle paa denne Opdagelsesreise anstillede Jagttagelser stadfæstede Kpt. Ros's Mening om Beliggenheden af denne Pol. De sidste Jisbjerge saae Expeditionen d. 25. Marts, og d. L. April naaede Skibene det gode Haabs Forbierg, hvorfra de dog, forat komplettere deres hele Række af magnetiske Observationer, efter først at have anstillet Jagttagelser paa St. Helen og Aftension, endnu engang maatte overtil Rio Janeiro. Paa denne aarige, høist besværlige Opdagelses-Reise havde begge Skibene ikke mistet flere end een Mand, en Kvarteermester, der faldt overbord og druknede. Jkke en eneste Mand havde været paa Sygelisten. At Kpt. Ros ved Hjemkomsten til London modtoges paa en særdeles ærefuld Maade af sine Foresatte, er en Selvfølge. Grev Haddington, første Admiralitets=Lord, hilsede ham i Overværelse af Lord=Kommissærerne, og Alle forenede sig om at yde ham at den Roes, hans og hans Reisefællers udmærkede Anstrængelser fortjente. Berigtigelser i Naturhistorien, Geologien og Jordbeskrivelsen, men fremfor Alt mærkværdige Bidrag til Op klaringen af den store Gaade, Jord Magnetismen, giver denne nyeste Opdagelsesreise en fremragende Plads iblandt de kolossale Foretagender, som brittisk Jntelligents, i Forening med brittisk Mod, har udført.