Viborger Samler, 1815-08-10
Kroningsfesten. Allerede adskillige Dage for Kronningsfesten sporede man overalt i Hovedstaden og paa Frederiksborg Slot levende Forberedelser til den Høitidelighed, som med Rette fortjente at kaldes en almindelig Nationalfest. Regaliernes offentlige Udstilling havde sat hel Hovedstaden i den livligste Bevægelse; hvert Øieblik ankom Fremmede fra Rigets forskjellige Provindser, og allevegne overraskedes man enten af aldeles fremmede Ansigter eller af Mennesker, som man i endeel Aar ikke havde seet. Endeligen nærmede den længe ventede Dag sig. Landeveien vrimlede af Mennesker, som kjørte ud til Frederiksborg. Løverdagen den 29 Julii tog begge Deres Majestæter og det øvrige Kongelige Herskab i al Stilhed did. Fra Løverdagen til Mandag Morgen ankom der Vogne i en næsten uafbrudt Ræk kr. Lige ved Bommen holdt Guiderne, og saasnart der ankom nogen, som mødte efter Tilsigelse og skulde indqvarteres, reed strax en Guide med Vognen til det anviste Qvarteer. Dette varede lige indtil den Time nærmede sig, da Høitideligheden skulde gaae for sig, Menneskevrimlen paa Gaderne og omkring Slottet og vergaaer al Forestilling. Da det første Gang ringede Kl. 11 1/2 var Rørelsen almindelig, og da det ringede anden Gang tog alle de, der enten skulde følge i Processionen eller overvære Høitideligheden i og uden for Kirken derhen. De Kjørende fadde i de skjønneste Equipager og vare klædte i fuld Galladragt. Ved Indgangene til Slotsgaarden havde Kongens Livjægere Vagt. Da Klokken var 12 3/4 bleve ingen flere indladte. Det ærværdige, nu henved 200 Aar gamle Slot, der har een af Danmarks største Konger, Christian den Fjerde, at takke for sin Tilværelse, indgjød Ærefrygt, og dets høje tykke Mure med de stolte gothiske Taarne, der syntes bygte for Evigheden, stemte Sielen til de høitideligste Følelser. Man tryk ledes her tilbage i Danmark herligste Aarhundrede, og saae i Tankerne hiin store Konges forklarede Aand fryde sig over, at det Spiir og den Krone, han med saa megen Hæder havde baaret, to Aarhundrede efter ham, skulde i denne høitidelige Stund, i ottende Led, overgives en værdig Ætling. Da Klokken i Slotstaarnet slog 12 3/4 begyndte Processionen til Kirken; Klokkernes dybe Lyd: Trompeternes og Paukernes Skrald fra Altanen, den festlige Stilhed som herskede blandt Tilskuerne, hvis Opmærksomhed, lige fra den mindste Aabning paa Taarnene og Tagene, var spændt paa det yderste, forøgede i høi Grad Handlingens Høitidelighed. To Herolder, klædt i rød Fløiels Dragt stærkt besat med Guldgaloner, aabnede Toget Derpaa fulgte Laquaierne, Løberne, Pagerne, og næst efter dem vare de første i Processionen fire Deputerede fra Universitetet i Kiel. Siden fulgte alle de andre efter den i Ceremoniellet foreskrevne Orden. Hele Toget bestod af 400 Personer. Da Hs. Maj. kom under den af Riddere af Elephanten baarne Baldachin, overtrukken med rødt Fløiel og besat med Guldgaloner, løsnedes Kanoner, og disses Torden blandede sig paa en høitidelig Maade med den fra Altanen gjenlydende Musik, hvormed Marschen, som var componeret af Hr. Kammermusicus Kuhlau, paa en konstig Maade harmonerede. Den Trappe, Deres Majestæter kom ned fra, var overtrukket med lige saadant rødt Klæde, som den Gang i Slotsgaarden, over hvilken Processionen gik ind i Kirken. Toget gik over Altanen, og derfra over den anden forhen nævnte Gang. Den for sin Pragt og Skjønhed saa berømte Kirke var smagfuldt decoreret. Lige for Alteret stod opreist en stor Trone, overtrukket med rødt Fløiel; den runde Himmel var besat med broderede Guldkroner. Over Tronen læstes med gyldne Bogstaver, Magten kommer fra Gud. Paa høire Side stod den bekjendte Elphen= eller Eenhjørningbeens Kongestoel, hvorpaa Hs. Maj. Kongen nedlod sig, og hvori den forhen omtalte store Amethyst var anbragt, og ved Siden afden Hs. M. Dronningens Stoel, af massivt Sølv Foran Tronen stode tre Løver af Sølv i naturlig Størrelse. - Noget efter at H. M. Kongen havde nedladt sig paa Tronen, ankom, overeenstemmende med Ceremoniellet, ogsaa Hs. M. Dronningen. Texterne til Hovedtalerne vare: "Saa bør det ethvert Menneske at være underdanig" &c. og: "Jeg formaner først for Alleting, at der gjøres Bønner - for Konger" & Kirkegulvet var belagt med violet Fløiel i Midten, og guult Fløiel paa begge Sider langs den Vei, Majestæterne gik fra Tronen til Alteret, naar man veed, at Kirken er 60 Alen lang, saa kan man ler gjøre sig en Forestilling om Afstanden mellem Tronen, og Alteret. Den for Alteret anbragte Knæleskammel, og det ved hver Side staaende Pulpet, vare overtrukne med rødt Fløiel og besatte med Guldgaloner. - De Klokken var lidt efter 5, var hele Salvingsacten, saa ledes som det findes beskrevet i Ceremoniellet, tilende, og begge Deres Majestæter begave sig i samme Procession og under samme Høitideligheder, som ved Toget til Kirken, igjen tilbage til deres Cabinetter, medens der fra alle Sider gjenlød det lydeligste Hurraraab. Derpaa holdt de Kongelige Herskaber aaben. Taffel i Riddersahlen. Ved Taffelet opførtes af de Kgl. Capel og de Kongl. Sangere en Cantate, hvortil Texten var af Ridder Th. Thaarup, og Musikken af Professor og Capelmester Ridder Kunzen.