JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
J Jen. Literat. Zeit. No. 29 s. d. A. recenseres der Freyschuz (Jægerbruden). Denne af den geniale C. M. v. Weber udstyrede Friskytte, siger Rec., har, som bekjendt, paa adskillige tydske Theatre, navnligen i Berlin, gjort furore, og om ikke skudt, saa dog saaret saavel Tancred, som Skaden. Det vilde være ubilligt, at tilskrive dette Musiken allene; Digtekonsten har ogsaa sin Deel deri, ikke allene formedelst den endelig eengang poetiske Text, men ogsaa formedelst det lykkelige Valg af Æmne, og dets tænksomme Anvendelse til et dramatisk Heelt. Hr. Kind har lagt den bekiendte smukke Fortælling af A. Apel (i 1ste Deel af Gespenster buch) til Grund, og ved Borttagelsen og Tilføjelsen af nogle Personer, men især ved Forandringen af Catastrophen (thi Ulykkeskuglen rammer her ikke Bruden, men Forføreren), modificeret den for hans Øiemed, og hensat Begivenheden i Tidspunkten strax efter Trediveaarskrigen. Saaledes som Stykket nu ligger for os har det dramatisk Liv, giver Componisten rigelig Leilighed til at udfolde sit Talent, og lader heller ikke Machinisten blive usysselsat; begge kunne i 46te Optrin af andet Optog sikkerligen frembringe stor Effect. Ogsaa i en anden Heyseende fortjener dette Stykke Opmærksomhed. Det er den anden Opera, som i nyere Tider er leveret hos os af en sand Digter, og Friskyttens Exempel vil formodentligen have nogen Jndflydelse paa Nationens Digtere. Den kunde da blive betragtet som en bedre Tids Avantgarde for en fædrenelandsk Opera, Olympia kan ikke gielde for en saadan, da den kun er en Oversættelse, og Musiken er i mere end een Henseende ingen fædrenelandsk Frembringelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
J Paris vedblive Rossinis Stykker at gjøre Lykke og ofte at opføres. Men visse tydske Konstdommere ere aldeles ikke tilfreds med hans Arbeider. Jkke bedre sindede ere de imod de fleste, ellers berømte franske Componister. Om Mehulsiger en Hr. Sievers i hans Breve fra Paris" at han tre Gange i sit Liv har forandret sit Konstnervæsens Regningsexempel, og første Gang faaet til Facit Forstandekiøverie: Helena og Ariadne; anden Gang som Facit det italienske Efteraberie: Frato, og tredie Gang som Facit den forcerede Simplicitet: den monotone Joseph og fjerde Gang Tilbagefaldet til Kløverie, Journee aur Aventures. - Det kan man kalde en Kraftgenies critiske Kraftsuppe!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
Protestanternes Forfølgelse i det sydlige Frankrig. (Fortsættelse; see forr. No.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
J Begyndelsen syntes Kongen at samtykke deri, men da han siden erfarede de Misbrug, Soldaterne havde tilladt sig mod deres Værter, tog han befalingen tilbage. Nogle Aar derefter, da Anordningen angaaende Omvendelsen blev strængere, brugtes igjen denne Fremgangsmaade. Da en stor Magt var forsamlet i Bearn, for at skræmme Spanierne, paa en Tid, da Raseriet at udrydde Kjetterne var steget til det Høieste, saa brugte Provindsens Jntendant, en brutal og fangtisk Catholik, Tropperne, som intet havde at bestille, til at omvende Protestanter, og, efter faa Ugers Forløb fandtes ingen Calvinist mere i Bearn. Tropperne marscherede til Guienne, Languedoc og andre Provindser i samme Ærinde og med samme Held. Det bifald, Overopsynsmanden i Bearn vandt ved Hoffet, opmuntrede andre Gouverneurer til at følge hans Exempel. Der blev Tropper sendt omkring overalt, og hele Districter bleve omvendte ligesom ved en magisk Kraft. Saasnart Dragonerne lode sig see, styrtede Calvinisterne til Kirken, for at afværge deres Tro. De kunde ikke undflye deres Forfølgere. De, der havde Leilighed til at forlade deres Fædreneland, bleve holdte tilbage med Magt. Udvandring var forbuden ved Loven, og gjort umuelig. Kun en foregiven Omvendelse kunde beskytte deres Personer mod Vold, og deres Familier mod Forhaanelse og umenneskelig Behandling. Ludvig tilbagekaldte Nantesedictet og forbød den offentlige Udøvelse af den reformeerte Religionsbekiendelse; men tillod dog, at de Hugonotter, der ikke havde afsværget deres Tro, maatte uforstyrret udøve den privar. Følgen heraf var, at der opstod to Classer af Hugonotter: de, der havde afsværget deres Tro, og de, som vare blevne derved. – J Slutningen af sin Regjering faldt Ludvig XIV, igjen under Jesuiternes Herredømme, og tilskyndet af Pater Le Tellier, fornyede han atter Loven mod Kjettere, der døde i en Tilbagefaldstilstand, som Cardinal de Noailles havde formaaet ham til at tilbagekalde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
Kjøbenhavns Børs, d. 4 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 249, a vista 252. Spec. 253. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 3 s.a 15 Rbmk. 4 s. Obligat. (med Renter fra 11 Dec. 1821) 76 1/2 a 77. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 98 a 98 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 124 1/2 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Rigsbksedl. 11 3/4. - Svenske Sedler 62 1/2 s. Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
Charade. Af trende Dele jeg bestaaer, Dog heel og holden tagen; Mit Hoved ikke let forgaaer, Naar det er sat paa Bagen; Men hvis Du skille fra mig vil Hvert Lem, og Hovedet levne, Saa bliver af mig endnu til Et Land jeg ei vil nævne. Mit andet uden Mening er, Naar særskilt det skal tænkes, Men mange Tusind Ting det dær Paa Ryggen, naar det lænkes; Som Træl det vender Herren om Til ganske modsat Væsen; Ved det han tidt paa Fode kom, Naar alt han laae paa Næsen. Men begge Dig nødvendig er, Naar Harven Dig skal røre; Og, paa bestemte Afstand nær, De til Din Siel kan føre Hvad Du ei føler eller seer Trindt om i hele Norden; Men naar de ei Dig hielpe meer Forstummer Himlens Torden. Mit tredie er en gammel Ting, Som hele Verden kjender; Det ofte kjører stærkt i Ring Med Folk af alle Stænder; Endskiønt det ei en Tiger er, Det sluger stundom graadig Hvad ellers det paa Ryggen bær, Saa mildelig og naadig. Mit Hele er et Element, Med vældigt Jndelukke; Der stundom har i Lue tændt Den, som ei vilde bukke. Det er en Nøgle, om Du vil, Til mange rige Skatte, Men Porten, som den passer til, Kan tusind Mile fatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-04
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Nyeste Skilderie af kjøbenhavn. og 800000 Nittende Aargang. No. 46. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 8 Juni 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Nogle mystiske Skribentere roeste og fordeelagtig bedømte af adskillige lærde Mænd. En og Anden har fundet dette at udsætte paa den mystiske Theologie, at samme er mere et Foster af en heed og levende Jndbildningskraft, end af den rolige Fornuft og det kolde Omdømme, og at den beskjæftiger sig mere med at opvække Følelser, end at tale til Forstanden ved overbevisende Grunde. Det være sig med disse Domme som det være vil, saa have dog Mænd, der ellers ei have været Tilhængere af Mysticismen, talt og dømt fordeelagtig om samme. Plank i det bekiendte Skrivt, kaldet Geschichte der Entskehung des protestantischen Leyrbegriffs, dømmer om denne Sag, Side 22, i Anmærkningen, saaledes:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Det udi det 15 Aarhundrede opgaaende videnskabelige Lys, som i Tydskland vakte Religionsforbedrere, dannede derimod i Jtalien Deister. Aldrig havde Antallet af skiændige Mennesker i Jtalien været saa stort og som vedblev indtil Reformationens Frembrud, og havde ikke den platoniske Philosophie og den derfra oprundne Mystik lidet standset Strømmen, saa vilde i denne Tidsalder, hvorudi en Pompinez og Arretin fremstode som Skribentere, Sædeligheds Forfald, o det i en høi Grad, have været en Følge af den fremkomne videnskabelige Oplysning. Spittler, hvis Stiil og Sprog er fri for mystiske Udtrykke, aflægger i sin Kirkehistorie, S. 327, dette fordeelagtige Vidnesbyrd om Mystiken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Kirkehistorien viser, at paa en Tid, hvorudi Fordærvelsen, saavel i Theologie som Religion, var stegen til det Høieste, fandtes alligevel, og det i rigeligere Grad end forhen, mangt et Gode, der krafteligen modvirkede bemeldte Onde. Mystiken bekom navnkundige Skribentere, der med Jver interesserede sig for den praktiske Christendom, som, i hvor mange Feil de end beginge, f. Ex. Hieronymus Savonarola, dog i den Stilling, hvorudi de befandt sig, stiftede meget Godt."J samme Skrivt, S. 389, hedder det, at ligesom Mystiken i Middelalderens mørke scholastiske Perioder blev tilsidst den eneste lindrende Balsom for en efter Religion hungrende Siel, saa var og dette Tilfældet paa en anden forskiellig, men lignende Tid, nemlig da en Deel Theologer yppede Kiv og Strid over ubetydelige Terminologier og spidsfindige Subtiliteter, der gave Anledning til, at et Skrivt ved Navn formula concordia blev udgivet og gjort til en symbolisk Bog i visse protestantiske Lande. Johan Arnds Skrivter, siger Spitler, læses den Dag i Dag med megen Velsignelse. Videre om denne Materie kan læses i et Skrivt, der fører den Titel: Von und Mit, dem ungenannten Verfasser der bemerkungen uber des H. O. C. und General-Superintendent Callisen Versuch den Werth der Aufklarung unserer Zeit betreffend. Von Matthias Claudius, S. 82 &c. Gesner, bekiendt i Litteraturhistorien som en Mand af sjeldne og dybe Jndsigter i Philosophie, Philologie og adskillige levende og døde Sprog, har givet Arndts Paradisets Urtegaard følgende Berømmelse: Den er, saa at sige, næsten en guddommelig Bog. Jeg holder vel ikke dette Skrivt for inspireret; imidlertid har det en guddommelig Magt over det menneskelige Hierte. Jeg har meget anbefalet dette Skrivt til mine Venner. Jeg troer, at den salige Arndt er for denne af ham udgivne Bog kommen nogle Trin høiere op i Himmeriges Rige, thi utalligt er det Gode, som er stiftet ved samme; vel tillægger jeg den ikke nogen magisk Kraft, imidlertid indeholder samme de kraftigste Drivefiedre til Dyds og Gudsfrygts Udøvelse, og som hidrører derfra, at Sprog, Stiil og Talemaaderne ere bibelske, og paa det meest passende sammenføiede med hinanden. S. Gener prima liner isagoges in eruditionem universalem, Tom. 2, pag. 571.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
En modsat Dom over anførte Skrivter er bleven fældet af andre Lærde i vore Tider. Ved at læse Professor Jens Møllers theologiske Bibliothek, 16 Bind, S. 224, seer jeg, at en vis Forordning befaler, at Arresthusene skulle være forsynede ei allene med en Bibel, men og med en Chatechismus og dens Forklaring, en Psalmebog, Arndts sande Christendom og Paradisets Urtegaard. Herimod, siges der i en Anmærkning, har Etatsraad Thaarup i nyeste Statistik, 5 Deel, S. 355, fremsat det Ønske, at disse Bøger, Bibelen og Psalmebogen undtagen, maatte blive om vexlede med et Par andre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
At Statsraad Thaarup og andre Lærde er have fældet nogen gunstig Dom over Arndts Skrivter, dertil er vel Grunden og Aarsagen denne, at Sprog, Stiil, Fremstillelsesmaaden i bemeldte Skrivter ere forekomne dem ved første Ansyn stødende, og at savne al Ynde og Tækkelig hed. Man har Exempel paa, at de Værker, som lærde Mænd have skrevet enten i det tydske eller danske Sprog omtrent for et hundrede Aar siden, eller i Midten af det 18de Aarhundrede, blive nu omstunder lastede fra Stilens Side, men hvad de selv samme Mænd have leveret i det latinske Sprog bedømmes og omtales med Høiagtelse. Til et Beviis herpaa tiener den forevigede Etatsraad og Professor Gram, der i grundige og udstrakte Kundskaber regnes til een af de lærdeste Mænd, Fædrenelandet nogensinde har havt. Salig Professor Baden roser i hans opuscula latina, paa 178, Grams latinske Skrivter, som Værker, der bære Præget af dyb Erudition, og derhos skrevne i et ægte classisk Sprog; men naar han strax derefter taler om Grams Skrifter, udgivne i det danske Sprog, saa udbryder han i disse Ord: Indignor cum hun sermonis horrorem vides, qvi scripta ejus danica plerumqve premit. Dette er ogsaa Tilfældet med adskillige ældre Theologers Skrivter, udgivne i det tydske eller danske Sprog. Læser man samme i Modersmaalet, da synes de underlige for den, hvis Sprog er bleven dannet og formet ved Læsningen af nyere Skrivter. Læser man derimod de samme Theologers Arbeider i det latinske Sprog, da behage de ved den smukke og ziirlige Stiil, hvorudi de ere skrevne og affattede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
At lærde Mænd i ældre Tider skreve det latinske Sprog ziirligt og skiønt, og derimod deres Modersmaal maadeligt, hidrører derfra, at det første blev dyrket med megen Jver og Anstrængelse, og anvendt megen Tid paa at lære samme til Gavns derfor naar gode Hoveder satte sig for at udarbeide latinske Skrivter, vare de i Stand til at forfatte samme i et classisk Sprog; derimod blev Modersmaalet og sammes Dyrkelse anseet som en Bisag, og saa godt som tilsidesat; men dette havde og til Følge, at naar lærde Folk i forrige Tider skreve Prædikener eller gudelige Skrivter, da brugte de Hverdagssproget, optoge menige Mands Ord og Talemaader, og gave dem Plads i deres Værker; hvilket forvolder, at adskillige danske og tydske Skrivter fra ældre Tider have, uagtet deres lærerige Jndhold, ved første Ansyn, noget frastødende hos sig. Heraf lader det sig i en vis Henseende forklare, hvorledes det er gaaet til, at Dommen over Arndts og andre mystiske Skrivter ere faldne saa forskiellige ud. Plank, Spittler, Gesner have ved Bedømmelse af benævnte Værker blot taget Hensyn til de lærerige, trøstende, Sie og Aand oplivende Sandheder, der indeholdes i samme, og ei regnet det saa nøie med Sproget Feil og Mangler; de derimod, der med Ringeagtelse have dømt om berømte Skrivter, ere blevne staaende ved den udvortes Skal, og ei overveiet Kiernens Beskaffenhed og Værd, der ligger skiult i samme. Men hvor skuffende er ikke det udvortes Skin. J et ringe, skrøbeligt og svagt Legeme huses stundom den skiønneste og ædelste Siel. Og mon dette ikke undertiden er Tilfældet med adskillige gamle Bøger og Skrivter, der formedelst den udvortes Dragt og Jndklædning nu omstunder ubilligen ringeagtes og erklæres for ubrugbare, uagtet de ere ypperlige og lærerige i Henseende til Jndholdet. Paa Grund af ovenanførte lærde Mænds fordeelagtige Domme over Arndts gudelige Bøger, formener jeg, at samme ingenlunde bør casseres eller ombyttes med andre, paa de Steder, hvor de ere brugelige. Skulde der nogensinde her i Fadrenelandet fremstaae et Selskab, hvis Formaal gik ud paa, gratis, eller for en ringe Priis, at forskaffe menige Mand Andagtsbøger, passende med deres Tarv, da vilde det vel ei være af Veien, at foranstalte nye og forbedrede Udgaver af Arndts Skrivter. Niemeyer melder i hans Prediger bibliothek, 2 Th., S. 254, at i Aaret 1780 udgav J. F. Feddersen en forbedret og omarbeidet Udgave af Arndts sande Christendom og Paradisets Urtegaard. Hvorvidt denne forandrede og omarbeidede Udgave opfylder sin Hensigt, og svarer til Almuens Tarv, maa jeg overlade til andres Bedømmelse, da jeg ei er i Besiddelse af samme. H. C. Clausen, Præst paa Fanøe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Jndenlandske Efterretninger. Følgende korte biographiske Efterretninger om den engelske lærde Bogkiender Lord Spencer, som for nærværende Tid opholder sig i Hovedstaden, ville vel for Øieblikket neppe læses uden Jnteresse. "Lord Georg John Spencer, Ridder af Hosebaandsordenen, Kongens Geheimeraad, Forstander for det brittiske Museum og Charter house en med en Friskole forbunden Forsørgelsesanstalt, og Præsident for royal institution, født 1758, er Besidder af det største og meest glimrende Privatbibliothek, som nu findes i Europa. Grunden til samme lagde han i Aaret 1789, ved Kjøb af Greven af Revieskys bekiendte Samling, hvilken han tilhandlede sig mod Udbetalingen af en aarlig Rente paa 500 Pd. Sterling, og forøgede den siden med ægte fyrstelig Pengeanvendelse ved Emissarier, som paa hans Bekostning bereiste alle Continentets Lande. Den største Deel af dette Bibliothek er opstillet i Althorp i Northampton shire, Lordens Stamsæde, og beløber sig til 45,000 Bind, en anden Deel findes i London. Hvad Sjeldent og Kostbart, der er at finde, hører til dets Plan, men især er dets Rigdom paa Bogtrykkerkonstens ældste Frembringelser og Classikernes første Udgaver bleven bekiendt ved Th. F. Dibdins Bibliotheca Spenceriana, or a descriptive catalogue of the book printed in the 14th century and of many valuable firet editions (London 1814 IV stor 8.). Dette med den største typographiske Pragt trykte Catalog indeholder den til Mikrologie nøiagtige og med en Mængde af de nydeligste Kobberstykker, Træsnit og Facsimiler, oplyste Beskrivelse af 1004 Jncunabler, hvoriblandt der findes 6 pylographiske Producter, en fuldstændig følge af de fire Værker, som indeholde de første Forsøg i Kobberstikkerkunsten (Monte Santo di Dio 1477, Piolemæus 1478, Danto 1481, Berlinghieri geographie omtrent 1480) og mange andre hidtil endnu fuldkomment ubekiendte Tryk. Til det indvortes Værd af dette Bibliothek, der og udmærket sig ved udvortes Glands, kan man slutte af det bekiendte Catalog over den rewiczkyske Samling (Berlin 1794, 8). Af Lord Spencers private og offentlige Liv anføre vi endnu, at han, indtil sin Faders Død 1783, var bekiendt under Navn af Lord Althorp. Han studerede i Cambringe og gjorde efter fuldendte Studeringer de engelske Stores sædvanlige grand tour. Efter sin Tilbagekomst blev han valgt til Deputeret i Underhuset og indtraadte siden i Pairernes Huus. Nedstammende fra en Whigfamilie og opdragen i sine Forfædres Grundsætninger, hørte Lord Spencer, indtil den franske Revolutions Tid, til Oppositionspartiet; men fra den Tid af fulgte han Pitts Panier og blev Præsident i Admiralitetet. Under hans Administration slog Lord St. Vincent den store spanske Flaade, erobrede Duncan den hollandske og tilintetgjorde Nelson den franske ved Abukir. Efter Pitts Tilbagetræden i Aaret 1802, tog ogsaa Spencer sin Afskeed. Efter Pitts Død indtraadte han igjen en kort Tid i Ministeriet som Minister for det Jndre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Mariboe. Eieren af Ourupgaard paa Falster, Baron de Selby, indsaae i Efteraaret 1821, da den offentlige Kornleverance blev paabudt, at Godsets Bønder hverken kunde levere Korn, især Hvede, til den bestemte Vægt, ei heller give Kornet den Rensning, der var nødvendig, hvis det med de tilstaaede høieste Priser skulde godtgjøres, og valgte derfor ikke at levere Korn i Afdrag paa Skatterne. Hvorimod han tillod Godsets Bønder efterhaanden i Vinteren ugentlig at levere det paabudne Qvantum Korn paa hans Magazin, da han vilde godtgjøre disse Kornvarer med samme Beløb og paa samme Maade, som de fra det Offentliges Side godtgjortes. Endvidere tillod han Godsets Bønder at levere efterhaanden Kornvarer af forskjelligt Slags, imod at erholde Betaling derfor efter den paa Landet gjængse Priis. Bønderne have saaledes erholdt den høieste tilstaaede Betaling for det Qvantum, der til offentlig Tjeneste burde leveres, og forResten er dem betalt følgende Priser: for Hvede 5 Rbd., Rug 16 Mk. 8 s., Byg 14 Mk. 8 s. Priser, der overgaae de paa enhver Tid gjældende Landepriser. - At denne ædelmodige Adfærd mod Bønderne har, efter Conjunkturerne, medbragt betydeligt Tab for Eieren, er indlysende nok. Om den paaskjønnes af Godsets Bønder, er vel tvivlsomt. At flere Godseiere, efter Evne og Villie, vilde bidrage til at holde Kornpriserne i Veiret for Bonden, som det eneste Middel til hans Understøttelse, var ønskeligt. Og hver den, der anseer Agerbruget som Landets første Støtte, vil glæde sig ved at underrettes om hver hensigtsnyttig og ædel Daad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Den 29 Maj afbrændte en Gaard i Trøstrup Korup i Fyen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Aalborg, den 3die Junii. Jgaar Eftermiddag opkom Vaadeild paa den her omtrent en Fierdingvei fra Aalborg beliggende Herregaard Sohngaardsholm, Herr Krag tilhørende, i Vaaningshusets eller Borgergaardens søndre Fløi. Af Aalborgs Brandcorps og Andre ilede Mange gieblikkelig til Redning, men da der blæste en stiv Kuling (af N. V.), og da der tillige var Mangel paa det til Slukning fornødne Vand i Nærheden og tildeels paa Kar til sammes Hentning, fik Jlden snart saadan Overmagt, at hele samme Fløi og den største Deel af Hovedbygningen bleve dens Rov, og det var kun med megen Anstrængelse af virksomt Brandfolk, under Overbrandinspectoren Herr H. Boss, og især ved Nedbrydning af en Deel af den brændende Hovedbygning, at det lykkedes at bjerge det nordre Fløi. - Sohngaardsholm, som i gamle Tider kaldtes Filsted-Ladegaard, blev af Johan Sohn, efter kongeligt Privilegium af 1688, indrettet til en Herregaard, og var engang temmelig betydelig, da den havde circa 64 Tønder Hartkorn Hovedgaardstaxt, 347. Tønder Hartkorn Bøndergods &c. Men i den Tid, da man overalt i Landet slagtede Herregaarde, da blev ogsaa denne Gaard skilt ved sit Gods, sine Tiender og øvrige Herligheder, og af selve Hovedgaardssmarkerne blev meget bortsolgt eller paa anden Maade afsondret fra den Krigens Tid skiftede den alt for ofte Eiermænd. Den nuværende Eier har, foruden Tidens vanskelige Conjuncturer, havt mange andre haarde Uheld at kjæmpe imod. Et af disse, at en næsten ny Lade, opført for to Aar siden af Grundmuur af to Steens Tykkelse, blæste overende i den voldsomme Orcan d. 11 Marts sidstleden, og at alle de øvrige Udhuse dengang bleve haardt medtagne af Uveiret, har tilforn været ommeldt. Saa hyppige Uheld, som træffe en retskaffen, stræbsom Familie, kan ikke andet end røre ethvert Menneske, som har et Hjerte, der deeltager i Medmenneskers Vee og Vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Viborg. Man læser meget i vore Aviser, om denne Sommers Sieldenhed i Varme og Plantelivets saa tidlige Yttringer. Kirsebær, Pærer, og Æbler ere og her skabe, og de besværlige Oldenborrer have ikke her voldet megen Skade; men Jnsecterne, især de gule Orme, som findes under Æbleblomsterne, lade til at blive meget slemme i Aar. Ligerviis gaaer det med andre fremmelige Plantesager i denne gruelige Hede, uden Dug og Regn. Græsset lider øiensynlig meget; de skabte Jordbær brænde op af Solen - og, bliver Tørken ved, kan man ikke gjøre stor Regning paa hvordan Aaret vil blive.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Viborg, den 31te Maj. J Gaar Nat bleve vi her vakte ved Brandraab, Allarmtrommen og Stormklokken. - Det var den 1817 i Octbr. afbrændte Veirmølle udenfor Byen og under Landets Brandcasse, der atter brændte. Den var kjøbt i dette Foraar af nuværende Beboer Kristen Nielsen Grævlund og forsikkret i Brandcassen, hvad Møllen selv angik, for 16000 Rbd. Sølv. Møllen brændte, men Bygningerne, som desuden ere forsikkrede, bleve, ved Nedrivning og Sprøiternes Hielp reddede. Af Jndboen og Øvrigt brændte, saavidt vides, intet. Jldens Aarsag er endnu uopdaget. Den opkom omtrent Kl. 1 1/2 om Natten, og da Vinden bar paa Viborg, der paa den Side har ikke faa Straatage, saa var det en Beskiermelse af Forsynet, at det var Vindstille og en stærk Taage hindrede Jlden fra at udsprede sig. Den Omstændighed, at der ved Møllen intet Vand er i Brønden, og at Vandet ved saadan Leilighed maae for det meste hentes fra Søen i disse Aar, da Brøndene ere saa slet forsynede med Vand, gjør det ønskeligt, at intet Sted af saadan Betydenhed maatte kunne forsikkres i Brandcassen, hvor der ikke er Vand i Gaarden eller nærved; thi naturligviis hielpe Sprøiter og Slukkeanstalterne intet, hvor Vandet mangler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-08
Sognefoged Jens Pedersen takker i Viborger Samler, paa Asmild Sognebeboeres og egne Vegne, de Embedsmænd og Borgere i Viborg, som i de sidste to Aar have enten ladet kappe eller ladet udrydde de Berberisser, som de havde i deres Hauger eller Jndhegninger, da hans og Asmild Sognebeboeres Rug i disse to Aar ikke har taget nogen betydelig Skade af Rust paa Straaet; men beder tillige ydmygst, at de, som i deres Hauger og Jndhegninger i Viborg endnu have den Buskvært staaende, snarest mueligt enten ganske ville tilintetgjøre samme, eller kappe dem saaledes, at de ei i Aar komme til at blomstre eller bære Frugter, eftersom han og øvrige Sognebeboere troe sig overbeviste om, at Berberissernes Uddunstninger eller Blomsterstøv frem virker Rust paa Straaet af Rugen, der gjør denne svang.