Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-08-11
J den, afvigte Tirsdag paa Raadstuesalen holdne Forsamling, blev ikke noget væsentligt afgjort, men nogle Mænd bleve anmodede, at overlægge med hinanden, hvor Anlægget skulde skee, saavelsom Maaden hvorpaa Jndretningen maatte gjøres, hvormed Selskabet vilde være fornøiet. Henseende til Stedet, hvor denne Anstalt skulde anbringes, saa møde nogle Vanskeligheder, men disse ville blive hævede, allerhelst nu da man dog virkeligen er kommet Maalet et Skridt nærmere, men en anden Vanskelighed er lidt større. - Penge, dog ogsaa denne tilsyneladende Hindring vil forhaabentligen for spinde, hvortil de senere patriotiske Bidrage give Haab, thi mange ere de gode de brave Medborgere, som endnu staae tilbage, at troe Om Smør og Brændeved. Jkke let vænner man sig til at undvære en saadan Fornødenhed som Smør, men den nu værende Mangel paa denne Artikel, som nok aldrig har været saa stor, og som man føler næsten i hvert et Huus, skal maaskee tvinge os til at undvære Smør. Neppe er denne Artikel at faae med Penge i Haanden, og er man endeligen saa heldig, at møde en sand Menneskeven, med Smør, saa forlanges ikkun 12 Skilling pr. Mark, altsaa 24 Skilling dansk for et Skaalpund, ja Nogle ville have endda mere. Alting stiger dog i Prisen i denne Tid især Levnetsmidler, men Embedsmandens Løn, de subalterne Officerers usle Gage, Bergværk og Er det andre Betjenteres Løn stiger ikke. retfærdigt: Dog nok om Smør, hvorom vi dennesinde ej vil sige meere, end at deraf nu for Tiden intet findes i Addressekontoiret, hvor Brødet nu pro Tempore maae spises uden Smør, og altsaa er det intet Under, at Avisen er saa maver. Lidet trøsteligt er det kun, at være befriet for en Smør=Reqvisition om den fandt Sted. Denne Smør=Mangel ville Abonnenterne paa Landet nok afhielpe, ved at rekommandere Sælgerne Addressekontoiret, som det første Sted, hvor de behagentligen have at tilbyde deres Smør; NB. 12 a 14 indtil 16 Skilling pr. Mark. Vi ville nu tage os den Frihed, at røre lidt ved en anden Gjenstand, den er af en haardere Natur, men end mindre undværlig end hiint jeg mener Brændeveed. Uagtet heraf ingen Mangel er, saa stiger dog Prisen, saaledes maae man nu betale 2 Rd. 18 Sk. a 2 Rd. 24 s. for en Havn Birkebrænde. Man fristes næsten til at troe det almindelige iblant os omløbende Rygte, at der gives enkelte Medborgere, som opkjøbe denne for enhver Huusholdning uundværlige Gjenstand, lod den føre til Byen og solgte den til Jndvaanerne, som altsaa maae finde sig i at betale den Priis Enevoldshandlerne forlange. Jeg har det høieste Begreb om hvad man kalder Eiendomsret, jeg erkjender dens Hellighed, men jeg troer at denne Ret taaler Modificationer i Henseende til Ting der uundgaaeligen udfordres til Menneskenes physiske Subsistenze. Enhver Forprang, enhver Aager med nogen af saadanne Ting er en Forbrydelse imod det Hele, og underkaster den saaledes handlende Mand, Lovenes Tiltale. Haard er det altid, naar meenige Mand af sin usle Jndkomme skal bidrage til at spække enkelte Medborgeres Kasse. M. C. P. paabyrde Skjebnen eller Himmelem, den kan bedst være sligt paa brede Atlas=Skuldre. Det hører overalt til den bedste Verden, engang imellem at være uden Smør, men denne Mangel skal ikke vare evig, efter Sommeren kommer Høsten, da skal vi - gid det blev saaledes! – faae Smør i Overflødighed, og da Broder skal du til Vederlag for al Kummer og Nød, din Mangel paa Smør har foraarsaget dig, spise Kramsfugle stegt i meget Smør; hvorledes du skal faae Kramsfugle? – dette ville vi denne gang lære dig: Tag Krebs-Øjen, eller som er der samme, Krebs=Steen (Oculi cancrorum, som faaes paa Apotheket, stød disse til smaa Stykker og bag dem i Brød; Dyr, Fugle og Fiske, som spise deraf, faae Svimmel, og man har da den Fornøielse at fange dem med Haanden. Et Middel at fange Fugle levendes.