Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-02-26
Hr. Hume yttrede i dette Møde at Huset beskiæftigede sig formeget med Jrland; han meente, at langt vigtigere Pligter paaligge det. Aldrig har Folket i de forenede Kongeriger forventet saa store Ting af et Parlament, og aldrig havde han hørt en Throntale, hvori man var gledet saa ligegyldigt over de vigtigste Gienstande, hvorpaa Alles Forventning er spændt. Man maatte slutte sig til af Talen, at Ministerne have ikke ifinde i denne Session at giøre noget for England, den havde ikke engang berørt den i England herskende Nød blandt Folket; dette har vel forholdet sig roeligt; men det vil snart paaminde Ministeriet om dets Hensigt med saa store Reformer, som ere indførte, og som maae bestaae i Formindskelsen af Trykket af de offentlige Paalæg, som ikke kommer saameget af Skatternes Størrelse, som af deres urigtige Fordeling. Jsær forundrede han sig over, at man aldeles ikke havde berørAfskaffelsen af en Paalæg, som trykke den fattige Arbeidsclasse, denne havde forventet en væsentlig Lettelse af det reformerede Parlament; men i dets Sted havde man seet, at en vacant Sinecure, en Connetable af det runde Taarn i Vindsor, var i største Hast bleven besat med Greve Münster, Kongens Søn. Han maatte derfor protestere mod denne Udladelse i Throntalen; Folket forlanger Ophævelsen af Sinecurerne og Nedsættelse af de overdrevne Lønninger. Han maatte erklære sig for Jeremias Benthams Ord, at ingen Regiering vil indvilge nogen Nedsættelse i Skatterne førend Folket begynder at røre sig. Han dadlede især Paalæggene paa Aviserne, og formeente at Petitioner om denne Gienstand ville snart indkomme fra hele Landet. Han dadlede Regieringens Jndblandelse i de Portugisiske og belgiske Anliggender og formeente at de 12,000 Pd. Sterling, som vare anvendte paa Protokollerne kunde godt have været sparede. Derimod beklagede han i høi Grad Alliancen med Frankerige, som er en sand Velgierning for Europa og især for England, da Frankerige er dets nærmeste og rigeste Naboe Han haabede at Ministerne ville anvenne all de res Magt for at udvide og befæste denne Alliance. (Dekonomen Hr. Hume vil nok have at England skal for godt Kiøb disponere over Frankrigs Landmagt til sine politiske Hensigters Jværksættelse, især i Orienten). Hvad Kirken angaaer, saa vilde han have alle dens Misbrug paa engang afskaffede; forresten erklærede han sig mod en herskende Religion. - Hvad Jrland angaaer, saa var han vel aldeles imod Ophævelsen af Unionen men gav Hr. O'Connel forresten Ret i de Besværinger han havde foredraget angaaende Jrland, og han var imod Tvangsforholdsmidlerne mod Jrland, da de koste 2 Mill. Pd. St. om Aaret og giøre enhver Nedsættelse af Skatterne umuelig, ogsaa dadlede han Vedligeholdelsen af de politiske og kirkelige Misbrug i dette Land, og han erklærede at ville stemme for Hr. Tennysons Amendement. – Den forrige Minister Sir Robert Peel erklærede sig for Addressen men tillige at han vilde modsætte sig Anvendelsen af Kirkens Eiendom til andre Formaal end til Kirkens Jnteresse; Han forsvarede Unionen af al Magt; men udlod sig om Politiken, som Lord Aberdeen. - De vigtigste og mærkværdigste Motioner for denne Session ere allerede bebudede; men Lord Althorp har erklæret, at Ministeriet ikke vil i denne Session bringe Kornbillen paa Bane, da der ere saamange andre vigtige Gienstande at forhandle. - Greve Grey har erklæret i Overhuset, at den Reform Ministeriet vil foreslaae med Hensyn til Kirken, har tillige dens Værdighed og Permanenz til Formaal.