Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-06-09
Indenlandske Efterretninger Kommandorkapitain Paludan har under 31. Mai fra Sønderborg tilmeldt Marineministeren, at han den nævnte Dag har foretaget en Rekognoscering af Flensborgfjorden, hvis begge Bredder fra Holæs og Eckensund indefter imod Flensborg fandtes besatte af fjendtlige Poster. Tæt Nord for Byen var til Forsvar for Jndløbet af Havnen opkastet ikke monterede Batterier. De Fjendtlige vare endnu i Byen, men tilsyneladende i fuldt Arbeide med at forlade samme. Paa Oxenøen signaliseredes der, da Dampskibet (Geiser) passerede, af en Flensborger Skipper, der foreviste en skrivtlig bemyndigelse hertil, udstædt af Justitsraad Callisen, Borgermester i Flensborg. En Rekognoscering af Kielerfjord har viist, at der ved denne ikke findes andre befæstninger end Frederiksort og den ligeover for samme liggende Skandse ved Labøe. Begge syntes kun at være meget svagt monterede. (B. T.)De Forløbere for Norges Bistand til at udkæmpe vort Fædrelands retfærdige Kamp mod Tydsklands Overgreb, som vi med varm Erkjendtlighed og aabne Arme have modtaget i de sidst forløbne Dage, da Frivillige strømmede hertil for at offre Liv og Blod for det gamle Broderland, ere nu blevne efterfulgte af den høihjertede Beslutning, som hele Norge igjennem sit Storthing har fattet, at komme os til Hjel med Tropper og Skibe. Den Glæde, dette Budskal vil vække over hele det danske Land maa endnu mere forhøies ved den overordentlige Beredvillighed, som de ædle norske Brødre have udviist ved denne Leilighed, idet nemlig den kongelige Proposition og Anvendelsen af de norske Linietropper og Roflotillen til Danmarks Forsvar og en Bevilling af 260,000 Spd. til Krigsomkostninger, som blev Storthinget forelagt den 29 Mai om Eftermiddagen Kl. 6, allerede samme Dags Nat Kl. 12 1/2 var eenstemmigt antagen. (B. T.)J det engelske Blad "Times læses følgende interessante Artikel angaaende de danske Anliggender: Det vilde glæde os at erfare, at de Forhaabninger om en heldig Mægling mellem Danmark og det tydske Forbund, som Lord Palmerston opstillede for 3 Uger siden, ere gaaede i Opfyldelse, og vi deele den Jvrighed, hvormed ethvert Rygte og Tilendebringelsen af denne Krig er bleven modtaget af Handelstanden, saavel i Nordtydskland som her i Landet. Vi have hyppigt og nyligt seet Prøver paa den Energi, hvormed Lord Palmerston tilstiller fremmede Regeringer sine Anskuelser om deres Politik, selv i Anledning af Spørgsmaal af en fuldkommen indenlandsk Natur, og Jntet kan overgaae Heftigheden i hans Tone, naar han henvender sig til en af Kong Ottos Ministre eller dadler den af hvad han ansaae for en vaklende Regering i Spanien udviste Adfærd. J disse Tilfælde syntes en saadan Jndblanding at være uforanlediget og et saadant Sprog utaaleligt. Men det vilde kaste en endnu stærkere Skygge paa Englands Diplomati, dersom denne Heftighed og disse Forestillinger kun anvendtes, hvor vor Ret til at intervenere er tvivlsom, og den Magt, imod hvilken de anvendes, synes at være for svag til at gjøre Modstand, men at den brittiske Minister nedstemmer Tonen, naar en Stat som Preussen eller det tydske Forbund har begaaet en aabenbar Uret, og at vi betænke os paa at yde Danmark den Bistand, som er tilsikkret det ved Traktater og Garantier under Englands store Segl. Det var Lord Palmerstons Pligt at tilkjendegive det tydske Forbund i et Sprog, der, om man saa vil, kunde være hofligere, men ikke burde være mindre kraftigt, end det han brugte mod Hertugen af Sotomayor, at Hertugdømmernes og Danmarks Territoriums Besættelse af Forbundets 10de Armeekorps er en aabenbar Krænkelse af Europas Statsret, Traktater og Fred. Uagtet vi billige Tilbudet og Englands Mægling for at bilægge de vigtigste Stridspunkter, var det Mæg lernes Pligt at drage Omsorg for, at det omtvistede Territorium blev rømmet, og at de Oprørere, som danne den provisoriske Regering i Rendsborg, underkastede sig. Kongen af Danmark synes ved den Blanding af Maadehold og Fasthed, som har betegnet hans Adfærd under Krigen, at være bleven formaaet til at ophæve Blokaden af Elben og de preussiske Havne, og det netop paa en Tid, da Virkningen af denne Foranstaltning var i Begreb med at vise sig skadelig for Fjenden. De til Kjøbenhavn opbragte preussiske Priser ere endnu ikke blevne kondemmerede eller solgte. Men fra den tydske Hærs Side kjende vi intet tilsvarende Skridt til Fred, og skjøndt den øieblikkelige Rømning af Slesvig unegteligt omtaltes som en at Præliminærerne til Underhandlingerne, synes General Wrangel ikke engang at have forladt den Fæstning han har besat i Jylland. Vi afholde os fra forud at bedømme Beskaffenheden og Omfanget af de Bestræbelser, hvortil den brittiske Regering er bleven opfordret, men baade Parlamentet og Landet vente utvivlsomt, at disse Bestræbelser ville komme til at svare i Forhold til vore nordlige Allieredes retfærdige Fordringer og vore egne anerkjendte Jnteresser og Forpligtelser. En mere bestemt Modstand fra Englands Side ved Stridens Udbrud kunde maaskee have afskrækket den preussiske Regering fra at indlade sig i Fjendtligheder, som aldeles stride imod dens fredelige Grundsætninger og nærværende Fornødenheder. Det, der næstefter at have forebygget Krigen, burde skee, er at sætte Tydskerne istand til at træde tilbage uden Skam. Nu er den Tid kommen, da dette bør skee; thi ellers vil Krigen antage en alvorligere Karakter, da de nordlige Stater ikke ville taale, at Danmark oversvømmes af Lydighed mod det revolutionære Parties Folkeskrig Sønden for Elben. - Keiseren af Rusland har paalagt sine Ministre ved flere europæiske Hoffer at erklære i hans Navn, at han betragter de preussiske Troppers Jndmarsch i Jylland som en casus belli, og at han agter at understøtte sin nære Slægtning, Kongen af Danmarks Rettigheder med sit Riges Land- og Sømagt. J Sverrig og Norge har de tydske Staters Angreb paa en uafhængig skandinavisk Stat med Rette vakt en umaadelig Forbittrelse.