JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-06
Ved Siden af Kjøbmanden sad en høi Engellænder, der reiste fra det ene Land til det andet, ikke for at besøge Fængslerne, som Howard, eller opdage ubekiendte Lande, som Cook, eller omvende Hedninger, som – men for at kjøbe Been, lige meget af hvilke Skabninger, Mennesket selv ikke undtaget. Han havde allerede sammenkjøbt en heel Ladning deraf i Lispundviis, der, vel indpakkede i Tønder, alt vare afgaaede til deres Bestemmelsested. Han kunde ikke noksom rose sine Landsmænds Opfindelsesaand, der vidste at drage Nytte af Mennesker og Dyr, endog da, naar intet uden de blotte Beenlevninger vare tilbage. Da man spurgte ham, hvortil disse Been da egentligen brugtes, svarede han: Naar de ere vel rensede, bringes de i en Mølle, hvor de males til Pulver, og af dette Pulver tilberedes en Masse, som bruges til det skjønneste og fineste Porcellains Forfærdigelse. Han fortalte dette med største Rolighed og et Slags Nationalfølelse, i det han tømmede det ene Glas Porter efter det andet. Jeg, for min Deel, kunde ikke andet end gyse ved den Tanke, at Menneskebeen saaledes ere blevne en Gjenstand, for Handel, og forvandles til Porcellainjord, og talte om den Ærefrygt, som vore Forfædre følte for Afdødes Been. Min Sidemand loe af min alt for overspændte Følelse, og forsikkrede mig, at han fandt en saadan Handel langt menneskeligere, end Negerhandelen. Han havde selv nyligen leveret to Skippund Been, uden at han gjorde sig mindste Skrupel over, hvor mange eller hvor faa Menneskebeen, der fandtes blandt samme. Det var jo bedre, vedblev han, at saadanne Been anvendtes til noget Nyttigt, end de laae og raadnede i Jorden, eller slængtes omkring i et Beenhuus. Men, sagde jeg, forfærdes De da ikke ved Tanken, at ogsaa vi som sidde her, maaskee om tredive, fyrgetyve Aar, ere forvandlede til Theepotter, Caffekander, og Suppeskaale, Mueligen drikker engang een af vore Efterkommere Caffe eller Thee af sin Bedstefaders eller Oldemoders Beenmasse. Selskabet, som Vinen havde saa aldeles stemt til Munterhed og Glæde, loe af mine Ord, istedet for at gyse derved. Jeg afbrød derfor strax Samtalen. Inden vi vidste et Ord deraf befandt vi os lige ved Jndløbet til Kiels skjønne Havn. Slottet kneisede stolt over de nydelige Bygninger og herlige Anlæg. En Skare af Mennesker vare forsamlede ved Strandbredden. Vi stege i Land, og Maalet for min Reise var opnaaet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-06
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, den 5te August. Deres Majestæter Kongen og Dronningen, og Deres Kgl. Høiheder, Kronprindsesse Caroline og Prindsesse Wilhelmine ankom i allerhøist Velgaaende med Dampskibet Caledonia her til Staden i Gaar Eftermiddags Kl. 5 1/2. Den tilstrømmede Mængde yttrede sin Glæde over de høie Reisendes lykkelige Hjemkomst ved gjentagne Jubelraab, hvorefter det Kongel. Herskab kjørte igjennem Staden til Frederiksberg Slot. Om Aftenen var saavel Vesterbro, som Frederiksberg By paa det smagfuldeste illumineret, og en stor Mængde af Hovedstadens Jndvaanere havde begivet sig derud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-06
Den 7de f. M. besøgte Hs. Maj. Kongen, ledsaget af Hs. D. Landgreve Friedrich v. Hessen og øvrige Reisefølge, Colonien Frederiksgave ved Quickborn. Ved Jndgangen var opreist en liden Æreport, og ved Ankomsten hilstes Hs. Maj. i Directionens Navn af Vicepræses Conferentsraad Lawatz, R. a. D., med en kort Tale. Pastor Ludvig fra Qvickborn forestillede H. M. alle Colonisterne med deres Koner og Børn, ialt 61 Personer, klædte i Uld af Coloniens Faar og selv virkede Producter. Ved denne Leilighed behagede H. M. at lægge Grundstenen til Skole- og Arbeidshuset, hvortil Allerhøists, endnu nyligen har foræret en Gave af 240 og 500 Rbd. Sølv. Til Erindring om denne Fest, blev paa den Plads, hvor Grundstenen var lagt, efter Kongens Afreise, døbt et af Colonisternes spæde Pigebørn, og givet de Navne Frederikke Marie Grundstein.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-06
Kjøbenhavns Børs, d. 5 August. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 79 a 792. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 128 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 15 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Jndenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Kjøbenhavn, den 7de August. I Anledning af Deres Majestæters Kongen og Dronningens Hjemkomst fra Deres Reise bevidnede i Gaar Aftes de Herrer Studentere i Kjøbenhavn Allerhøistsamme deres Hengivenheds og Troskabsfølelser paa en særdeles høitidelig Maade. Uagtet mangfoldige Studerende, formedelst Ferierne, vare fraværende, udgjorde de til Høitideligheden Forsamledes Tal dog over to hundrede. Henimod Kl. 10 vare de samlede i Frederiksberg By, og begave sig, alle sort klædte, med blussende Fakler og med Musik, i slutte Orden gjennem Haugen, deelte sig ved Tørrad sen i to Afdelinger, som igjen samledes ved Slottet. Ved en dertil udvalgt Deputation, som bestod af de Herrer Regentsianere Ulrich Schmidt, Zøylmer og N. F. Jespersen, nøde de den Ære at overlevere Deres Majestæter, og de Kongelige Prindsesser en til Dagens Høitidelighed forfattet Sang, og i faa Ord at udtrykke de varmeste Følelser for Kongen og Kongehuset. Det behagede Hans Majestæt Kongen og ligeledes Hendes Majestæt Dronningen at yttre i de naadigste Udtryk Sin Tak og Hilsen. til Studenterne for det modtagne Beviis paa deres Hengivenhed. Derefter blev Sangen, forfattet af Hr. Sophus Zahle, med Musik af Hr. A. P. Berggreen, afsjungen med Accompagnement, og dette endtes med et "Frederik og Maria leve. Et lignende Vivat udbragtes for de Kongel. Prindsesser. Studenterne bleve derefter ledsagede af Hs. Excellence Overhofmarschallen og Hr. Generalmajor v. Bülow til Templet i Slotshaugen, hvor de beværtedes med Vine og Forfriskninger, og hvorefter de i sluttet Orden droge tilbage til Staden. En utallig Mængde Mennesker var strømmet ud til Fredetiksberg Slotshauge, for at overvære denne Fest, som det smukke Veir bidrog til at forskjønne end mere. Faklernes Blus mellem det grønne Løv Slottets Belysning, de melodiske Toners Gjenlyd i Luften, gjorde det Hele til et lige saa behageligt som høitideligt Optrin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Kjøbenhavns Børs, d. 8 August. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmark. Oblig. (med Renter fra 11 Juni 1823) 78 1/2 a 79. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 102 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 28 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. - Norske Sedler 15 1/2 Rbdlr. pr. 10 Specier norsk. Svenske Sedler 61 1/2 s. - Disconto 5 pC. Sammenligning mellem den franske og den engelske Poesie. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Det er især i Formen af dramatiske Arbeider at den nye Digterslægt henvender sig til Almeenhedens Følelser eller Fordomme, og det af meget indlysende Grunde. Skuepladsen har altid været den franske Muses Yndlingsted, deels maaskee fordi den førte, at de Strenge, den begeistrede, krævede al Scenens Pragt, behagelig Declamation og forsamlede Hobes forenede Enthusiasme, men deels ford, ingen fransk Forfatter, som det er mueligt at naae samme, nogensinde vil give Slip paa den Glæde, at høre sig selv declamere for en Skare Tilhørere, og i egen Person indaande de berusende Dampe af sin Hæder, saa varme som de komme fra hans Beundreres Hjerter og Stemme. J Landets nuværende Tilstand er der endnu flere og stærkere Grunde for denne Forkjerlighed. J Paris har Skuepladsen altid været Mundstykket for Folkefølelsen, og hver Hentydning, skjøndt svag og fjern, paa foregaaende Begivenheder eller Undersøgelser af Nationalvigtighed, gribes efter med en rasende Jver og gjøres til Meningens Drakel. Ja, dette skeer ofte uden Forfatterens Ønske eller Hensigt, og Anvendelser gjøres og Hentydninger anbringes paa ham af hans Tilhørere, hvilke aldrig ere tundne ham i Sind. Nyligen havde man et saadant Exempel, ved Forestillingen af Vepres Sicilienne, af M. Delavigne, blev en eneste Phrase, som Forfatteren offentligen erklærede at være ganske tilfældig, saaledes udtydet som en politisk Finte, og hævede paa eengang ham og hans Stykke til en Høide af Hæder, som de ellers aldrig havde kunnet naaet. Det er imidlertid ikke ofte, at Forfattere saaledes ere uskyldige i de Factioner, i hvis Tieneste deres Skrifter indtvinges; tvertimod er det paa denne magelige og farlige Vei til Folkeyndest, at den større Deel af dem henvender sine Talenters hele Kraft. Deeltagende, som den i Almindelighed gjør i en ikke ringe Grad, faaer Digteren, af de voldsomme Hidsigheder og Forbittrelser, hvori Landet nu ulykkeligviis er deelt, naturligviis en mere overdreven, eller, om man saa vil, mere exalteret, Anskuelse. En Lidenskab for Uafhængighed, Fædrenelandskjerlighed og Had til fremmed Indflydelse ere følgeligen Æmnerne for hans Digte. Kort, Politik har nu anmasset sig den Plads, som engang Kierlighed havde inde, og findes som denne ømme Lidenskab en premiere ligne, endskjønt med uendelig større Fare, naar den skal frembringe hurtig Virkning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Det er vigtigt, at patriotiske Følelser blive indprentede fra Skuepladsen. At forbedre vor bydige Følelse. – Blairs heldige Definition af Gjenstanden for Sørgespillet – er ikke længer den franske Skuepladses Formaal. Det gamle System og de gamle Stykker ere, sammenligningsviis talt, lagte til Side. Æmner, tagne af den gamle Historie, ere nu aldeles opgivne, og deres bedste Forfatteres Exempel er i den Henseende ringeagtet. Corneille og Racine forkastede begge deres Nationalhistorie, og selv Voltaire kan ikke siges at have skrevet en National tragoedie, thi uagtet man finder franske Navne i Adelaide du Gueselin og Zaire, er alt det øvrige fabelagtigt. La Harve og Dacis fulgte de gamle Mønstre, og det blev overladt til en ringere Person at gjøre det første Forsøg i den Stiil, som nu fortrænger enhver anden; man tilgav Dubelloye hans usammenhængende og forviklede Jntriquer og uzirlige Stiil, i Betragtning af den patriotiske Følelse, der vaktes ved Calais's Beleiring og Gaston fra Bayard. Mis fornøielsens Tilvært aabnede en bredere Vei for denne Nationalstiils Fremskridt, og Navnet Fædrenelandet, saa fuldt af Begeistring til alle Tider, men meest, hvor Kampen for National rettigheder fandt Sted, var engang mere bestemt til at udøve sin magiske Indflydelse i Frankrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
(Anmærkn. 1.) Baggesen har allerede for endeel Aar siden i sin Gjenganger yttret omtrent samme Tanke i følgende Vers: Jeg foretrækker Oprør i Naturen For Kunstens stille Slaverie; Og vilde Levekræfters Anarchie For livløs Orden i Kulturen. Jeg elsker meer den flammende Komet, End Caput mortuum af en Planet; Og troer endog jeg heller deele vilde Med Jrokeser paa Kristinos Jis Et ægte kannibalisk Gilde, End med forkunstlede Franzoser, nok saa milde, Et smagfuldt Aftensmaaltid i Paris, Jeg foretrækker selv den vildeste Natur For puur Cultur -(Anm. 2.) Voltaire selv stemmer i det Væsentligste overeens med den engelske Konstdommer. "Man synes, skriver han i et Brev til en Dame (der forespurgte sig hos ham om, hvilke Bøger hun skulde læse), at ville skrive i Gaader. Jntet er simpelt, Alt er affecteret. J Alting afviger man fra Naturen. Man har det Uheld, at ville gjøre det bedre end vor Mester. Alt hvad der behager hos den, holde De Dem til. Jtalienerne ere efter Tasso og Arios, ene udartede, fordi de vilde være for vittige, og de Franske befinde sig i samme Tilfælde. - Med hvilken Naturlighed skriver ikke Mad. de Sevigne og andre Fruentimmer. Sammenlign hendes Stiil med vore Smaaromaners indviklede Phraser. Mad. Deshoulieres har skrevet Stykker, som ingen Forfatter i vore Dage var istand til at opnaae. – See, med hvilken Klarhed, med hvilken ædel Simplicitet Racine altid udtrykker Enhver, der læser ham, mener han kunde sige i Prosa, hvad Racine har sagt i Vers. De kan troe, at Alt, hvad der ikke er ligesaa klart, ligesaa simpelt, ligesaa zirligt, duer aldeles intet. Deres egen Eftertanke, Mademoiselle, vil lære Dem hundrede Gange mere, end jeg kan sige Dem det. De vil see, at vore gode Forfattere, Fenelon, Racine, Bossuet, Despreaux, stedse bruge det meest passende UdtrykBorgaanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
J die Vorzeit, ein Taschenbuch für das Jahr 1822, von Dr. C. W. Justi, læses Formodninger om Oprindelsen til Spøgelsesagnet fra det tydske ridderskabelige Slot Christ burg. Af gamle Slotte er der leveret Steen aftryk, og Efterretninger meddeles om Norden, Greifenstein, Rodenstein. Det sidste er berygtet af Borgspøgelsernes Tog fra Schnellertsburg over Landsbyen og Dalen Eberbach nær Flekken Reichelsheim i det Grev. Erbachiske Amt Reichen berg, mellem Dale og Skove liggende Slotsruner. Allerede i Aarene 1742-1766 (d. re, siden Keiser Carl VII. af Baierens Kronning, indtil kort for Joseph II. Kronning 1764, i hvilke Tidsrum meget var at tyde paa Krig), bleve i Reichelsheims Justitsprotocoller Vidneforhør optagne, angaaende det gjennem Skove og Dale fra Borgen Schnellert til Rodenstein stormende Spøgelsestog. Disse Protocoller findes i Archiver, og hos Forf. af dette Stykke, som tillige er Forfatter af Skriftet: der Burggeist auf Roden stein, oder Landgeist in Odenwalde, 1794, lod den Grev. Erbachiske Regjering komme fra Amtet Reichelsheim Protocollerne, der have den Titel, Glauburdige Nachricht wegen eines inder Grafsch. Erbach befindlichen Landgeistes. Samme er ogsaa tilføjet en Efterretning fra A. 1784. Disse "glaubw. Nachricht, finder man aftrykt i Theodor v. Haupt Aehrenlese aus der Vorzeit, 1816, saavelsom i det Dahlske Skrift: Der Burggeist &c. 1816. Mærkværdigt er det, at den er blevet eftertrykt i Augsburg. Med Rette, siger Rec. af Skriftet die Vorzeit i Heidelb. Jahrb. (No. 66 f. 1822) efter Ordsproget Lueri honus eller ex re qualibet, handler ogsaa Overtroen. Hvert Slags Overtro, hver Udbredelse af samme er kjerkommen for disse hemmelige Tidsledere, hvilke, om de end selv troe lidet, dog især i Religionen og Kirken ønske blind Tro. Hver Art og Afart understøtter, alle de øvrige, og gjør de paa Følelse istedetfor Grundindsigter henviste Gemytter for andre Arter af denne Epidemie modtageligere. Som bekjendt er ogsaa i Aaret 1821 en fuldstændig Udreise af Borgaanden med stor Omstændelighed blevet omtalt i mange Tidender, og et eget lidet Skrift bragt i Omløb. Siden berigtigede adskillige Tidender Sagen ved bestemte Efterretninger fra Egnen selv, der sagde, at aldeles intet Besynderligt paa den Tid har været at iagttage. Den ny Udbredelse blev udtrykkeligen tilskrevet Overtroesvennernes mangehaande og forsætlige Virksomhed. Rec. mener, at det vilde være ønskeligt, at Naturiagttagere i Egnen vilde søge at opdage den sandsynlige Anledning til Spøgelsets Hensættelse der. Man skulde aldrig, vedbliver han, give sig tilfreds, førend en saadan i Gang bragt Mening fra Grunden var udforsket og oplyst indtil mueligste Klarhed. Er Kiendsgierningen først rigtig, at imellem begge Borge, gjennem Skov og Svælg, sælsomme Storme bevæge sig, hvo indestaaer da for den Paastand, at Stormaanden altid udgaaer fra Schnellert, og at ikke en anden Storm kommer didfra, indtil Stormaanden igjen er vendt tilbage fra Borgen Rodenstein til Schnellert? Hvori ligger endeligen Grunden, at dette Frem- og Tilbagetog (sæt at det kunde være et Spøgelse, netop er at udtyde som Krig og Fred, som Krig i det tydske Rige, &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Blandede Efterretninger. Et af de mærkværdigste Herbarier i Verden er det store Kongelige i Jardin des plantes i Paris, hvis Custos er Hr. Deleuze, og Director Prof. Dessontaines. Sin Orindelse skylder det den fortjente Desfontaines, der har sammensat det af talløse, enkelte Samlinger af ældre og nyere Reisende. Det har ikke været længer til end omtrent 10-12 Aar, og er hidtil kun afdeelt i Familier og Arter. Den Jussieuske Methode er lagt til Grund. Det bestaar af omtrent 400 Pakker, som ere indskudte i aabne Skabe fra Gulvet til Loftet. Desfontaines's Arbeide er langt fra endnu ikke endt, og falde denne Olding selv i Vintermaanederne, hvor de øvrige Forretninger formindske sig, allerede noget vanskelige. Planterne ere alle, formedelst fine med Gummi bestrøgne Papirstrimler, befæstede til Arkene; en Seddel er hosklinet, paa hvilken det er hver Fremmed tilladt at tegne sine Bemærkninger. Bygningens Beliggenhed mellem Træer er for saavidt fordeelagtig, som den derved holdes meget sval, og Vinduesskudderne altid ere lukkede. Man aabner selv, efter Behag, Vinduet, naar man vil søge noget. Der gives et eget Sideværelse, hvori man kan henbringe Alt og gjennemsøge det, ligesom man finder for Godt: en Føielighed, som kun findes i saa, for ei at sige ingen, andre Lande.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Regnskab for Bombebøssens 15 Qvartal. (Oprettet 1819, den 11te August.) - (See No. 28 af Skilderiet for d. A.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Ved Bombebøssens 13de Aabning i Directionens Overværelse, d. 2den Juli sidstleden, fandtes i samme Ved denne Samling toges til Indtægt indkomne Renter af Bombebøssens Obligationer med. samt som Hr. Consul Mann i Rostok har skjænket til Understøttelse for trængende Søefolk, og hvilken Sum det Kongelige Generalfoldkammer og Commercecollegium, der havde Dispositionen over samme, naadigst har bestemt for Bombebøssen. - Ved Samlingen d. 7de d. M. modtoges en Anviisning paa den Sum, Marinens Herrer Officierer, for den første Halvdeel af indeværende Aar bidrage, hvorefter er hævet Ligesom ved denne Samling toges til Indtægt, som nogle Studenter, i Anledning af Regentsfesten, d. 1ste dennes, have skjænket Ved Samlingen den 11te denne Maaned indkom: fra Hr. Admiral Herbit, det Bidrag for første Halvdeel af dette Aar, han godhedsfuld har skjænket. og fra nogle Søeofficerer, som ikke vare indbefattede blandt de, der i den ovennævnte Anviisning ere omtalte En Gave fra Hr. Commandeurcapitain Schønheyder før hans Afreise til Ostindien. Disse indkomne Summer ere samtlige omsatte til rede Sølv, og forsaavidt som ikke deraf er brugt til Understøttelse for de Søfolk, der nyde Huuslye, Seng m.m., indsatte i Sparekassen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Bombebøssen eier nu I. J Obligationer for Banklaanet af 4 Febr. 1820, a 5 pCt. rede Sølv 2200 Rbd. - s. 2. J Deposito, Finants-, Creditcasse, Prise- og Canal Obligationer, a 4 pCt. . . . . . . Sølv 5063. - 39 1/2 3. J Hofraad Meyers Legat, a 4 pCt. . . . . . . 4. I Directionen for Sparecassens Beviis for indsatte 7000 Specier, a 4 pCt. . . . rede Sølv 1400 - 5. J Præmie-Obligationer for Laanet i Hamborg af 1819, a 5 pCt. . . . . Mk. Bco. 2520. 6. J en Obligation af Laanet i London, a 5 pCt. . . ........ Jalt Mk. Bco. 3922 og rede Sølv 11163 Rbd. 39. (Ovenstaaende Obligationer ere alle i Bankens Bevaring.) Directionen for Bombebøssen, d. 21 Juli 1823.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Ved Bombebøssens Aabning, i dette Qvartal, fandtes ikkun een Seddel med Bidrag i til samme, og den var fra en Student, og lød saaledes: 72 Rbdlr. Sedler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
En Students God Morgen!" til Bombebøssen, paa sin Piges Fødselsdag, d. 24 April 1825. Vaterskouts-Contoiret, ved Holmens Canal. No. 256, d. 21 Juli 1823. P. N. Sølling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-09
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Heste
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Dyvende Aargang. No. 64. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 12 August 1823. Dettærende Medlem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-12
J et Selskab, der for det meste bestod af Fabricanter, Haandværksmænd og andre saakaldte nærende Medlemmer i Staten, kom det engang paa Bane, hvilke Medlemmer af Staten der fortjente at ansees for de unyttigste, og alle bleve enige om, at dette var de tærende. Midt i Kredsen befandt ogsaa en Capitalist sig der levede af sine Rentepenge. "Som jeg mærker, mine Venner, sagde denne: "anseer De nok ogsaa mig for eet af de unyttigste, for ei at sig - Alle tauge. skadeligste Lemmer i Staten, Endeligen afbrød een af Selskabet, en Vognmand, denne Taushed. "De kan dog ikke nægte, min Ven, at det egentligen er de frembringende og arbeidende Classer, som udgjøre Statens Støtter. Alle de blot Fortærende ere i Grunden dog ikke andet end Vandbier, i den store Bikube. Dersom jeg maatte raade, sagde en ved Siden af Vognmanden siddende Skrædder: saa skulde der ikke andre end arbeidende Folk have Lov til at boe og bygge i Landet. Ingen tærende Medlemmer burde taales. Jeg er ganske af samme Mening, sagde en lige over for siddende Viinhandler. "Dersom der ikke gaves saa mange tærende Medlemmer, saa behøvede vi ikke at arbeide saa meget." – "De ere meget indtagne mod de tærende Medlemmer sagde omsider Capitalisten; men er det virkeligen Deres ramme Alvor, at der ikke skulde være andet end lutter arbeidende Stænder?"Et enstemmigt "Ja, gjenlød fra alle de Tilstedeværendes Mund. – "Nu vel, ønske De at indgaae et Veddemaal, Jeg vil vedde ti Flasker, Madera mod een, at ikke en eneste af Dem mener det, De her siger, for ramme Alvor Man mumlede og knurrede fra alle Kanter over en saadan forvoven Paastand; men endeligen indgik man Veddemaalet, og Capitalisten forpligtede sig til, inden fire Ugers Forløb, at fremlægge de uforkasteligste Beviser for sin Paastands Rigtighed. Selskabet skiltes ad, og enhver længtes nu efter at erfare, hvorledes den forvovne Capitalist vilde rede sig ud af sin Forlegenhed, og glædedes allerede ved de ti Flasker Madera, der med det første skulde tømmes paa hans Bekostning.