Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1807-09-15
Endnu blev bemeldte Morgen den 31 August Nørrebroes dobbelte Aller afstuvet, uagtet de engelske Jægere fyrede paa Folkene fra Steenhuggerhuset. Natten til den 1ste September udmærkede sig ved endeel Musket= og Kanon. ild paa den Østre Kant af Staden. Der udkom nu følgende Bekjendtgjørelse fra den commanderende General til Garnisonen og samtlige Jndvaanere i Kjøbenhavn. Engelske Flaade, saavelsom den commanderende General for Admiralen for den her paa Rheden værende fjendtlige de i Sielland landede fjendtlige Engelske Landtropper, have i Dag formeligen opfordret mig til at overgive vor Flaade til Kongen af Engelland og samtykke i at de bortføre samme imod at de tilbagegive den ved en almindelig Fred i Europasigelige Eiendom, var ligesaa sikker i vor Konges Hænder, "Jeg har herpaa svaret: at vor Flaade, der er vor uimodsom den nogen Tid kunde være i Kongens af Engelland, i lighed at vi vilde underkaste os vor Skjebne, ifald de va mod hvilken Monark vi aldrig have pønset paa nogen Fjendt4re grusomme nok til at forsøge paa at ødelægge en Stad, handling fra deres Side; men at Ære og Pligt bød os at som ikke havde givet den mindste Aarsag til en saadan Med forkaste ethvert Forslag, der var upassende at gjøre en uafhængig Magt; og at vi havde besluttet at tilbagedrive et gode Sag, for hvilken vi vare rede til at ofte vort Liv og hvert Angreb, og til det yderste at forsvare Staden og vor Hvort Blod. og at vor National-Ære er lige saa hellig for Eder, som for "Medborgere! jeg er overbeviist om at mit Svar er Eders mig. Velan da, ædle Medborgere! griber til Vaaben alle og enhver, som kan medvirke til at hævde vort elskte Fødelands Hvad vore Forfædre under lignende Omstændigheder have ud Ære og Selvstændighed. Vi stride for det kjereste vi eje, ført, det ville og vi. Jeg skal lade de Kjække af Stadens Jndvaanere, som med Nytte kunne bruges til vort fælles vore Fiender, som bilde sig ind, at det er i deres Magt at Forsvar, give Vaaben, og vi skulle med Kraft tilbagedrive kunne foreskrive et ædelt og tappert Folk vanærende Love, Hovedqvarteret i Kjøbenhavn den 1ste September 1807. Peymaun. Saaledes afvexlede Alt, indtil Aftenen den 2den September frembrød, da begyndte Fjenden Kl. 7 1/2 fra sine Batterier et i sit Slags mageløst Bombardement paa den Vestre og Nordre Deel af Staden, som vedvarede til om Morgenen Kl. 8 1/2. Man regner, at over 2500 Bomber, Stykgranter, Jldkugler Raket ter og Brandpile i denne frygtelige Nat indkastedes. Jn og paa over 30 Steder udbrød Jld, men dæmpedes af Brand gen Deel af Byen var sikker, mange Mennesker qvæstedes folket med en Jver og Anstrængelse, der tildrog dem og Politiet Generalens offentlige Tak. En fjendtlig Kolonne, der denne Nat skimtedes fremrykket paa Vesterbroe, blev ved Kartætskeer fra de vestlige især Schakkens Bastion knuget tilbage. Den 3die om Aftenen begyndte Fienden et lignende Bombardement, og skjøndt adskillige Steder atter tændtes, blev dog Slukningen endnu god. Men Major Kirkeerup, maatte nu saaret gaae til Sengs. Næste Dag fortsatte Fjenden med større og mindre Heftighed Bombarderingen, og rækkede Bomberne til Holmens Kirke, Hallandsaas, Nyboder o. s. v. Endelig begyndte den tredie Aften (4de Septb.) et Bombardement, der endnu overgik første Nats. Strax om Aftenen skjødes Tømmerpladsene i Brand. Vort Batterie sammesteds, hvis Krudtforraad sprang i Luften, maatte forlades. Paa samme Tid opkom mange Steder paa den vestre og Nordvestre Kant Jldløse, der ikke meere som før kunde betvinges. Med sit Brandgods skjød Fjenden Jld i Fruekirke og Spir, som afbrændte og styrtede under hans skrækkelige Hurraraab; Taarnets Fald bidrog og meget til at Jlden tog Overhaand. Altid indsendtes Fjendens Bomber i og i Læ af Brandstæderne. Da Slukningsarbeidet endelig var saa aldeles utilstrækkeligt, at den Nordre Deel af Byen tillige med en stor Deel andre Bygninger (see nedenfor) stod i Lue, og Jlden stedse greeb videre om sig, begyndtes Underhandlinger, som varede den 5, 6 og 7de indtil Middag, da en Kapitulation blev undertegnet, hvorefter Fjenden besætter Kasteller og Holmene, for at tage Flaaden, Danmarks herlige Søeværn, i Besiddelse. Underretning herom meddeeltes Publikum ved følgende Bekjendtgjørelse: Medborgere, Efterat alle vore Forsvarsmidler ere blevne utilstrækkelige, og vi ikke have kunnet forhindre Fjenden fra at anlægge Forskandsninger saa nær ved Stadens Volde. at han kan, saa ofte han finder for godt, sætte Staden i Brand paa flere Steder, uden at vore Slutningsanstalter der ere ødelagte baade ved deres Brug og Fjendens Skyts) kunne formaae at standse Jldens Udbredelse, saa har jeg saavel i Betragtning heraf, som da, efter min egen og de øvrige høistkommanderende Officerers fuldkomne Overbeviisning, vor svækkede Styrke i dens anværende Forfatning ikke er istand til med nogen Sandsynlighed at afværge, at jo Fienden med Magt er i Stand til at indtage og sætte sig i Besiddelse af Staden, og, som en Følge heraf, tillige af begge Holme og Flaaden, uagtet disses Forsvar fra Søsiden er aldeles betryggende, været sat i den uheldige Nødvendighed, for at spare uskyldige Borgeres Blod og Staden fra de uberegnelige Følger, dens Jndtagelse med Storm maatte drage efter sig, at indgaae Capitulation med den fjendtlige Krigsmagts Anfører, og derved maattet overgive Flaaden samt indrømme Fjenden Besiddelse af Citadellet Frederikshavn og Holmen i saa lang Tid, som udfordres til at føre Krigskibene ud paa Rheden, dog med Vilkaar: at baade disse Steder skal tilbageleveres og Øen Sjelland inden 6 Uger i det længste skal være forladt af de Engelske Tropper samt at alle offentlige og private Eiendomme baade her i Staden og overalt paa Øen Sjelland skulle af dem blive uantastede og urørte. Medborgere. J det jeg, gjennemtrængt af Bekymring, meddeler Eder denne Efterretning, maae jeg tillige minde Eder om at den første Borgerpligt af Eder, hvis Liv og Gods nu saaledes ere betryggede, er Rolighed og Orden; og jeg bør tillige advare enhver om, at Overtrædelse af denne Pligt er Forbrydelse, som kunde drage bedrøvelige Følger efter sig.