Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-07-19
Paa Kancelliets allerunderdanigste Forestilling har det behaget Hs. Majestæt allernaadigst at resolvere: at 12 Mænd af Harboøre skulle tilkjendegives Hs. Majestæts allerhøieste Tilfredshed med deres kjække Opførsel, samt at Anders Bak, der fortrinligen har udmærket sig, skal meddeles Medaillen for ædel Daad i Sølv, at bæres paa Brystet i samme Baand, som de i Anledning af Bataillen af 2 April 1801 uddeelte Medailler. KobFremdeles har Hs. Majestæt allernaadigst befalet, at een Sum af 150 Rbdlr. Sedler, efter Amtets Skjønnende, skal uddeeles blandt fornævnte 17 Mænd og de 2 ved Redningsforsøget forulykkede Peder Christensen Neeses og Christen Tommerups Efterladte; og har Hs. Majestæt senere J allernaadigst bevilget, at der i en Tid af 3 Aar maa af Finantskassen udbetales en temporair Understøttelse af 100 Rbd. Sølv aarlig, hvoraf den ene Halvdeel skal anvises Enken efter Peder Christensen Nees og den anden Christen Tommerups efterladte Forældre. Det var ved deres kjekke Bestræbelser for at redde Mandskabet af det den 5 Febr. sidstleden indstrandede Skib Providentig fra Porsgrund i Norge, at hine Mænd have gjort sig fortjente til denne Kongelige Belønning. Beretningen om deres Hædersdaad læses saaledes i Kollegialtidenden No. 39. Skibskapitainen Monrad tilligemed den ene af hans i Sønner, der var med som Styrmand, og 2 Matroser vare allerede tidligere af en voldsom Styrtning blevne kastede overf Borde, og det tilbageblevne Mandskab, 9 i Tallet, havde aldeles ingen Udsigt til Redning, men ventede hvert Øieblik at blive et Bytte for Bølgerne. J denne Nød bestemte den afdøde Kapitains anden endnu levende Søn, Frederik Monrad, sig til at springe i Havet, for om mueligt ved i Svømning at naae Land, og den voldsomme Søegang uagtet, var han ogsaa virkelig saa heldig, at komme saa tæt ind til Strandbredden, at nogle af de der forsamlede Kystbeboere, ved at vade ud i Søen, kunde række ham en Hage, som han tog fat i og søgde at holde sig ved, dog havde han ikke Kraft nok til at holde sig fast, da de vilde hale ham ind til Land, og henreven af Strømmen maatte han derfor slippe Hagen, da i det samme adskillige raske Karle, som Strandfogden Erik Langer havde sat til at passe paa, naar den Svømmende kom Landet saa nær, at det blev mueligt at yde ham nogen Hjelp, med øiensynlig Livsfare for dem selv, sprang saa langt ud i Søen, at de lykkelig fik fat paa ham, og bragte ham i Land. Jmedens dette foregik, vare Strandtoldbetjent Wang, Strandopsynsmand Claudi og Sognefoged Niels Hou ilede til, og havde i Forening føiet Anstalt til at en stor Fiskerbaad blev transporteret hen til Strandingspunktet. J denne Baad stege 11 Mand, nemlig Jens Pedersen Langehuse, Lars Kruse, Peder Kruse, Knud Jensen, Christen Madsen, Kruse, Christen Pedersen, Søren Madsen, Søren Wrist, Peder Pedersen Falke, Joseph Skjørt og Anders Bak, af hvilke den Sidste tilligemed Christen Madsen Kruse og Søren Wrist havde været med ved at redde Frederik Monrad. Disse 11 Mænd forsøgde nu alt mueligt for at arbeide sig ud til Skibet; men skjøndt de mange Gange vare nær derved, drev den voldsomme Søegang dem dog altid igjen tilbage, og tumlede Baaden saa farligt omkring, at de umueligt kunde have bjerget dem, naar ikke de paa Stranden, staaende Folk ved Hielp af et forud fastgjort Toug havde halet Baaden ind hver Gang Faren var størst, og alligevel bleve Baadsfolkene tilsidst ganske umattede, og maatte opgive deres Forehavende. Men nyt Mandskab bød sig strax til at afløse dem, og deraf bleve 8 udtagne, nemlig Peder Christensen Nees, Christen Mollerup, Peder Christensen Rom, Christen Tommerup, Christen Jensen Rønland, Peder Jensen Bjerg, Peder Kjøbmand og Peder Røn, hvilke tilligemed Anders Bak, der forblev ved Baaden, igjen vovede sig ud i Bølgerne. Efter flere forgiæves Forsøg, vare de omsider saa heldige at naae ud til Fartøiet, og de vare just i Færd med at gribe fat i et til dem udkastet Toug, for at lægge an til Skibet, da i det samme en af Skibsfolkene, utaalmodig efter Redning, sprang fra Borde for at komme i Baaden, men faldt i Søen og blev strax henreven af Strømmen. Da nu Baadsfolkene bleve dette vaer, anvendte de alle deres Bestræbelser paa at redde ham, men just som det lykkedes dem at faae fat paa ham, og bringe ham op i Baaden, kom en forfærdelig Styrtning over dem, fyldte Baaden med Vand, knækkede Aarene og kastede 3 af Mandskabet i Søen, hvor de 2 strax gik under, uden at staae til at redde. Den 3die derimod, Peder Kjøbmand, at blev lykkeligviis endnu betimelig grebet af Anders Bak, som vel ikke saae sig istand til at trække ham op, men som dog holdt fast ved ham, og slæbte ham bag efter Baaden, imedens denne af Folkene paa Landet blev halet i Land og saaledes reddet fra Undergang, uden dog at have kunnet medtage Skibets øvrige Mandskab. Efter dette Uheld var der, da Aarerne vare knækkede, aldeles ingen Muelighed i igjen i at vove sig ud med Baaden, og Man maatte derfor for det Første ganske opgive ethvert Forsøg paa at redde de endnu ombord værende 7 Skibsfolk. Men omtrent 1/2 Time efter skiltes Skibet aldeles af, og da Skibsfolkene samtlige flygtede hen til Agterdelen, som blev løsreven fra det Øvrige, traf det sig saa heldigt, at denne Deel af Skibet uden nogen Omvæltning drev ganske tæt ind til Land, saa at Mandskabet ved Hielp af de tililende Kystbeboere lykkelig naaede Strandbredden, hvor de snarest mueligt bleve førte op til Erik Langers Gaard, og der paa det omhyggeligste pleiede. Ved Selskabet til Druknedes og andre Skindødes Redning, dets menneskekjærlige Bestræbelser er i de sidste 10 Aar i 336 Personer reddede af Fare for at drukne og 22 som Skindøde optagne og bragte til Live. Kun beklageligt, at Selskabet under Tidens Løb har tabt flere af sine veldædige og formuende Medlemmer, saa at det aarlige Tilskud er betydeligen formindsket. Man haaber imidlertid ved nye Velgjørere at sættes i Stand til, med fornyet Kraf og Virksomhed at fremme Selskabets menneskekjærlige Formaal.