Berlingske Tidende, 1811-03-31
Den 26de afseilede fra Gierrild Bugt 12 Kanonbaade og 12 Transportskibe samt de til Expeditionen bestemte Tropper. Den 27de Kl. 4 om Morgenen bebarqveredes Tropperne med megen Orden. Premier=Lieutenant Carl Holsten af Sør Etaten marscherede i da strax med 200 Matroser langs Stranden; men til Uheld opdagedes han af en Kavallerie Patrouille. Nu ilede Fienden ind i Fæstningen, og man hindredes i at afskiære ham; den kjække Søe=Lieutenant Holsten fulgte, stormede, men blev afslaaet. Major Melsted satte sig i Spidsen for de af ham commanderende 650 Mand, og i Fortning med Capitain Prydz med 150 Mand og Lieutenant Holsten med Søefolkene foretoges en Generalstorm; men den blev afslaaet. Man havde imidlertid ladet Florillen lægge om Fortet, og denne begyndte at de Lyde der, medens Tropperne lavede sig til en nye Storm. Det Tab, disse kjække Stridende havde lidt, opflammede dem. Medens en levende Jld fra Kanonbaadene beskiød Fortet i Ryggen, begyndte Major Melsted paa den ene Side, og Lieutenant Holsten paa den anden Side, Stormen. Alt vere de ydere Forskandsninger vundne og Tropperne lavede sig til Bestigning af de høie Volde, da Kardeischer af over 40 Piccer haglede ned paa dem. J Spidsen for Tropperne endte Major v. Melsted sin ærefulde Bane. Ufortøvet tog Capitain v. Pryd; Commanboen, satte nyt Liv i de brave Tropper, der standhaftigen udholdt den skrækkelige Jld, og i Forening med den klække Lieutenant Holsteen opivedes atter Angrebet. En Kanonkugle tog begge Benene af Capitain v. Prydz og en anden dræbte Lieutenant Holsten i Spidsen for de brave Sørkrigere. Mande skabet, som endnu havde den indre meget dybe Grav for sig at passere, maatte rige for Katterscherne, hvilket imidlertid skeete med den størst muelige Øeden. Et enge skridende Batterie forfulgte de Vigende og Retraiten skette under Fiendens vedholdende Jld. Jmidlertid faaes mentet 1 Fregat Nord fra at holde øster om Den, en Brig styrede vester om og en Skonnert kom sønder fra. Vinden blæste op og Kanonbaadene kunde ei længere holde sig; man søgte da at faae embarqveret hvad mueligt var af Tropperne og at redde hvad der var undgaaet Fienden. Transport Fartøierne lignede noget Kanonbaadene, derfor led med den styre af Jsefiorden, for at lokke Fregatten til at jage dem og derved frelse Kivonbandene og de paa disse embargeerede Tropper; men Vinden vedverede og Stormen blev saa voldsom, at Kanonbaaden neppe kunde holde sig paa Vandet. At indlade sig i Trefning med Fiender var da ikke at tænke paa, og unyttig Tidspilde vilde det i dette Øieblik have været at vente, for at samle Baadene. Man holdt det derfor vigtigst at lade Flotillen sprede sig; Sieneblev givet at Baadene skulde søge nærmeste Land og Flortillen adspredte sig derpaa efter den givne Ordre. Denne Bevægelse kunde af Fregatten, som laae Østen for Landet, ikke sees formedelst det udgaaende Rev. 8 af Kanonbaadene, som vare meest samlede, styrede nu at Jylland, medens de 4 med udmærket Braveur indløde sig med Briggen og Skonnerten. De opholdte Fienden og lokkede ham om i flere endres Skjebne er uafgjort, maaske ere de faldne i Fiendens Hænder, Stræger af Compasset; den ene af disse 4 Baade er reddet, de 3 Endskiøndt denne Expedition ei lykkedes, skal Fienden dog sikkert ikke i endnu i Retratten camponeredes Skonnerten saal des, at den maatte lægge ind under Øin og søde Hielp Foruden alle 3 Anførere af det stormende Troppe Toppe, ere flere af Officererne faldne paa Ærens Bane. Ihele Affatten stredes med det meest udmærkede Mod; og noksom vil det betydelige Tab af Dræbte og Saarede, i Forhold til Troppe-Corpset, vise den ophøiede Stand, haftighed, med hvilken disse Kiække vedbleve Kampen i den græsseligste Jldregn; og atter har ved denne Leilighed den gamle Topperhed viist sig uadskillelig fra det Danske og Norske Folk, stedse beredt at opofre Liv og Blod for Konge og Fædreland.