Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-02-19
Nyeste Post Efterretninger. Den udenlandske Post har denne Gang ikke medbragt nogen Efterretning, som kan tiene til at bringe os nærmere til at opløse det store Spørgsmaal om det bliver til Fred eller Krig imellem Rusland og Porten, og som næsten en nødvendig Følge dera ogsaa i det øvrige Europa, med mindre den absolute Taushed, som hellere pleier at være den før gelige Krigs end den livfulde Freds Ledsager, skulde tiene til at bestyrke Troen paa den første. Man har nye Efterretninger saavel fra Petersborg, som fra Wien; men de omtale aldeeles intet politisk og i det Engelske Parlaments Møde af 5te Februari hvori Oppositionen bragte de Græske Anliggender paa Bane, gik Ministeren Marqvien af Londondery alt det forbi, som angik Stridighederne imellem Rusland og Tyrkiet. Grev von Roden, en nye Jrlandsk Pair sagde den 5te Februari i Overhuuset, at han vel ønskede, at Misforstaaelsen imellem Rusland og Tyrkiet kunde bielægges; men han var dog af den Meening, at ifald det skulde komme til Krig, saa skulde ikke England tage nogen Andeel deri; men for det første blot forholde sig som Tilskuer derved, dog tilstod han, at en saadan Krig vilde have en stor Jnterresse for dette Land. - Grev Lansdown var ogsaa af den Meening, at det ikke vilde have nogen gode Virkning at indblande sig i disse Anliggender. Han yttrede derved det Haab, at Grækenland vilde blive befriet fra sine Tyranners Aag. og at det vil blive afhængigt og lykkeligt. Ministeren Lord Liverpool svarede: at han ikke fandt sig beføiet til at yttre nogen bemærkning om Forholdet med de udenlandske Magter; men han sagde blot at Ministerne havde isinde at indkomme med et Forslag om at creere nye Skatkammerbeviser for at ophielpe Landmændene i deres nærværende trykkende Tilstand, denne forklarede han ikke af at der blev formeget udenlandskt Korn indført, da Havnene ere nu lukkede for det udenlandske Korn; men deraf at Landmændene producere, nu en alt for stor Mængde af deres Varer. Efter disse Udeladelser blev Takadressen til Kongen eenstemmigen besluttet. – J Underhuset sagde Hr. Clive samme Dag det Tyrkiske Rige er bestandig bleven betragtet som en Europæisk Magt, og enhver Begivenhed, som kunde tiene til at forstyrre dets Roelighed maatte ikke alleene for England; men ogsaa for heele Europa, været forbundet med ængstelige Bekymringer. Den er umueligt at indsee hvor Fiendlighederne ville ende sig, naar de først engang ere begyndte og hvilke vigtige Følger de ville frembringe; det maatte derfore være Huset behageligt at erfare, at andre udenlandske Magter ere ligesaa ængsteligt bekymrede som vi for at vedligeholde Freden imellem Rusland og Tyrkiet, og at der er alt Haab til, at Underhandlingerne ville faae det forønskede Udfald. England har indtaget en herskende Stilling: Vi have kjæmvet for Uafhængighed og ved vor Mægling biedraget. til at andre Nationer ere blevne frie, og nu ere vi beskiæftigede med at tilveiebringe Rolighed i Europa. Huset kan blive et mægtigt Redskab til at vedligeholde denne Rolighed; dets Stemme vil trænge igiennem, om endog Stedet er nok saa langt fraliggende. Disse Udeladelser ere mærkelige, da de ere fremsatte af det ministerielle Parthies Ordfører. i Anledning af Takadressen, og at han har derfor formodentlig sagt det, som Ministerne ikke fandt sig beføiede til selv at sige.) Sir Francis Burdet sagde: at han ønskede at Grækerne kunde komme i en roelig og uforstyrret Besiddelse af det Ditomanniske Rige. Han endte sin Tale efter Sædvane med sit Yndlings-Thema om en Reform i Parlamentet, hvortil han giorde et Forslag; men dette Forslag blev forkastet med en Majoritet af 128 Stemmer, uagtet Hr. Hobhouse havde forsvaret det med den største Heftighed og de bitterste Udeladelser mod Ministerne.