Politivennen, 1800-01-01
To Toldboder, to Indsejlinger ved Kjøbenhavn. (Fortsat) Men fordi Tolden (under de europæiske Regjeringers nærværende politiske System) ikke kan afskaffes, derfor kan den dog oppebæres paa den mindst trykkende og skadende Maade; og det bør den. Et passende og tilstrækkeligt Lokal, et Personal der forslaaer til alle Dagens Tider, og den letteste og simpelste Klareringsmaade, dette er de Fordringer man altsaa ved et Toldsted kan gjøre. Kjøbenhavns Toldbod (for fra det Almindelige at vende tilbage til det Entelte hvorfra jeg gik Ud) fyldestgjør ingen af disse Fordringer i nogen fortrinlig Grad. Lokalet, hvortil jeg regner saavel Magasiner, Ladningsog Lodsesteder, som Vejerbod, Toldkontorer o. s. v. er baade for stort og for lidet. Magasiner bør ikke ligge saa langt fra Vejerboden, at Varer paa Vejen didhen kunne blive vaade af Regn. Ikke heller ere Magasinerne tilstrækkelig store. Det er ogsaa en Fejl ved dem, at de ligge for adspredte. Stederne, hvor Vognene indlade, ere ikke heller saa bekvemt indrettede, som de kunde være. Men den største lokale Mangel møder man ved Vejerboden og Kontorerne. En Vejerbod medtre Vægter kan ikke nøjes med een Port. En Vejerbod bør være forsynet med et nærliggende Pakhus eller Skur hver de vejede Vare hensøres fra Vægterne, for i Ly gt oppebie de Vogne, hvorpaa de skulle afhentes. Endelig bør en velindrettet Vejerbod for hver Vægt have to Porte, een til Varenes Indbringelse, og een paa den anden Side til deres Udførelse. Herved vil den største Lethed bevirkes for Arbejderne og Hurtighed for Varenes Ejer, ligesom Tilsynet paa samme Tid bliver uendelig redere for Vedkommende. Til en saadan Vejerbods Opbyggelse tilbyder Pladsen tilstrækkeligt Rum. Kontorernes Lokal er saa forvildende, at der vist neppe er nogen, som tredie eller fjerde Gang er istand til at finde Rede deri, uden at spørge sig for. Jeg vil troe, at disse mange tildeels af samme Personer igjentagne Paaskrivter ere til Nytte; skjøndt det kunde synes, som om Vejningen, Besigtelsen, Taxeringen og Betalingen var Alt; men at man for at faae dem, maa jage snart op, snartned, og snart op og ned igjen, er en Ulejlighed, som man ikke burde udsættes for, og som forenet med den Tidsspilde det aarsager at maatte paa tolv Steder bie indtil Turen tilfalder, gjør en Klarering paa Toldboden, til den modbydeligste Beskæftigelse. Personalet paa Kontorerne er neppe tilstrækkeligt for den reglerede Aabningstid, da der ofte, al deres Hurtighed uagtet, samler sig en talrig Klynge Ventende om Dem. For til alle Dagens Tider at beførge Forretningerne fra om Morgenen tidlig, til silde om Aftenen burde Personalet være dobbelt, og ved Middag afløse hinanden. En uhyre Byrde for Kongens Kasse! vil man sige; ja vel, men en i sig selv tung Skat bør ikke ved Oppebørselens Forsinkelse gjøres tungere. J øvrigt kunde dette dobbelte Sæt haves for lidet over det samme, naar 5 til 6 Paaskrivter afskaffedes, som maaskee uden Tab lunde lade sig gjøre. End videre kunde noget af Arbejdet lettes, deels ved trykte Angivelser, deels ved ikke strax under Klareringens Gang, men ved Lejlighed, at protokollere Angivelserne, og endelig ved Tabeller over Extraudgivter. o. s. v. Klareringsmaadens Mangelagtighed er tildeels allerede viist, forsaavidt den er forbundet med Tab af Tid, som saa ofte er større end Tab af Penge. Sikkert vilde enhver, som har noget at klarere, ønske at have en under eet bestemt Afgivt at betale, heller end som nu først Jold, og dernæst adskillige Rubrikker andre Paalæg, under Navn af Extraafgivter. Man troer at slippe efter Toldrullen med den og den Summa, men finder, at desuden noget Betydeligt maae erlægges. At man, efter at have klareret, maae tinge om Arbejdspenge inde hos Niels Lybekker, er ikke saa godt, som om det ved Vejningen tillige paategnedes, hvor mange Stykker det vejede Gods var i, da Arbejdspengene ved Toldseddelens Udfærdigelse isølge en Taxt, der beregnede hvert Stykkes Arbejdspenge efter dets Vægt, tillige derpaa kunde anføres, og derefter betales. Dersom den Betjent, der ved Pladsens Port, tillader Udgangen, ved at give Toldseddelen en Rivt, er berettiget til større Undersøgelse, end den at eftersee, om Stykkernes Antal og Mærker stemme overeens med Toldseddelens Angivende, saa burde der over Udfarten oprejses et Skur af tilstrækkelig Størrelse, til at to tre Vogne derunder kunde uden at vædes eller overskylles af Regn o. s. v. igjennemvisiteres af Betjenten. Den, som skriver dette, har har havt det Tilsælde, at en Betjent ved benævnte Port, har paa en Maade ved Opløsning og Besigtelse af Pakker, kontrolleret Besigtelsen i Vejerboden, og det endog i Regnvejr. Da dette imidlertid mange andre Gange ikke er skeet, saa er han endnu i Tvivl om, hvad Portbetjenten er berettiget eller ikke berettiget til. Jeg er fuldkommen forsikkret om, at Gen. Toldkammeret bemærker disse en i Toldvæsenet læg Mands uforgribelige Tanker; ved at drøfte dem, vil maaskee noget befindes ubrugbart, men sikkert vil Kollegiet fande, at Toldoppebørselen i nærværende Forfatning er hinderlig for Sejladsens Fremme; den vil indsee, at dersom en ny Toldbod anlægges ved Langebro, og da den hele Smaalandsfart vendes didhen, vil Arbejdet ved den store nuværende Toldbod, der, som ovenfor viist med et større Personal kan drives ønskeligere, sikkert lettes saa meget, at, ved nogen Forandring i Formerne Udgivterne til Lønningerne ikke vilde blive større. Det til den Ende anlæggende Lotseri paa Sydvesthukken af Amager kunde tillige beneficeres med Færgelagsrettighed fra denne Ø til Sjællands sydlige og vestlige Kanter, hvortil dens Beboere hidtil maae lægge Vejen igjennem Kjøbenhavn. Endnu staaer tilbage, at tale om de Hindringer det lægger i Vejen for Baadefarten, baade til Gavn og Morskab, at Kjøbenhavn har kun een Toldbod og een Indsejling. (Fortsættes.)