Københavns Adresseavis, 1797-08-11
Da det af et i Jversens Avis No. 87 atter staaende Avertissement kunde synes, som der var skeet den gode Mand denne Uret at hans Avis=Bestillinger faldt i vore Hænder, saa see vi os atter i den Nødvendighed, at maatte oplyse Publikum om, paa hvad Maade slig Feiltagelse kan være tilgaaet, hvoraf da tillige kan sluttes: hvis Skylden er. Vivælge desaarsag just Bestillingen fra Slangerup, hvorpaa bemeldte Hr. Jversen sær beraaber sig. Far nogle Uger siden modtoge vi en Skrivelse med Udskrivt til Avis=Expeditionen i Odense saaledes lydende: P. M. Da et Sæt af Deres Aviser er bestilt hos mig, skal jeg bede mig samme tilsendt complet fra dette Aars Begyndelse af omdet er mueligt at faae manglende Fald da fra April Maaneds Begyndelse. Slangerup Postkontoir d. 30 Mai 1797. Nørager. Adresse=Contoiret i Odense. Nu spørge vi hele Publikum og Com det giøres behov) Hr. Jversen om denne Bestilling er paa vore eller hans Aviser, Og om vi kunde noget for, eller rettere: om vi ikke fornærmes ved, nogle Postdage derefter at modtage en anden Skrivelse fra Slangerup, hvori det hedder: At Jversen Tidende vær Meningen af den sidste bestilte Avis, - Denne Passage og saa mange lignende Breve a., hvoraf udtrykkelig sees, at man holdt Jversen for Eier af Fyens Adressecontoir (hvorfor han dog har saa megen Ækkerhed og Ringeagt, at han neppe kan finde det værdigt til et Navn ved Siden af sin saa kaldte Avis expedition i bevægede os til vort første Avertissement, hvorved sikkerlig hverken Jversens Person eller hans Skiødebarn, den saakaldte Aviserpedition, kunde i nogen Maade finde sig fornærmet, Med Manden har, som bekiendt er, slemme Anfald, og dette er ikke den første Explosion af hans uartige Bagateller; maatte han endelig een Gang erkiende sine mange og grove litterariske Synder og beslutte sig til at giøre alvorlig Pocuitent se. Men nei disse Ønsker ere kuns pia desideria; han er født og opvoxen i vindig Skierts og bleven graa i Smørerier. Man maa derfor ikke undre sig over hans brugte Udtryk i sit sidste Avertissement: Lat Vedkommende ikke skiøttede om vore Aviser. Hans lille Liv er en vaagende Drom om hans egen Storhed, og Udødelighed, og alligevel skiøtter Jngen om at maale sig med ham. At anvende en probat Kur for denne skive Forstokkelse, vilde være et saa vanskeligt som Personen selv gavne ligt Foretagende. Jmidlertid er det af andre Aarsager Pligt for os at lade Publikum vide lidt af hans Agt for samme. Vi havde akkorderet med Vedkommende om : Postdaglig at faae Beltpassagerne tilsendt, og skulde derfor, ligesom Jversen, den gang, aarlig give 10 Rdlr. til hvert Sted og en Avis frie. Dette indgik vi skrivtlig og have Vedkommendes skrivtlige Lofte derpaa, og da deels Manges Efterspørgsler, hvorfor vi give Belt Passagen altid sildigere end Jversen, deels tilbenævnte Jversens Opførsel endelig har opfordret os til, at opdage de Bag=Puds han har spillet os, for saavidt det er os mueligt, at efterspore alle hans hemmelige og sorte Krogveie, hvilket vi ere villige at giøre uden al Fortrydelse; saa ligge bemeldte Skrivelser hos os til enhvers behagelige Eftersyn. - Et Par Postdag fik vi Belt Passagen rigtigt, og anede aldrig mindste Hindring, da vi først modtage et Brev fra en høistagtværdig Mand, hvori han skriver: "Jeg beklager, at N. N. Jversen er svag nok, til at lade sig mærke med sin Lyst til at skade Dem, thi jeg veed Nyest, at han har besværet sig over Meddelelsen af Belt Passagen til Dem, og erklæret, at den næsten ikke kunde nytte Dem saa meget, som om han allene fik samme, (her er han god at kiende - det er hans Skind, og ønskede gjerne Forandring igien de ri, hvilket jeg vel skal forebygge. Mensværve, var Ven var for ærlig til at troe, at Rænker forma Ne mere end alle tilladelige Midler, og vi erfarede strax Opl. Adelsen af hans Forudsigelse, da Belt Passagen herefter kom til os, naar den var læst i Jversens Aviser, og da vi gjorde Vedkommende opmærksomme derpaa, lode de os vide, at Jversen (som i sin galdefulde Forbittrelse ikke vilde, at vor Læsere - der dog ogsaa med Jversens Tilladelse kan kaldes Publikum - maatte læse slige offentlige Nyheder, hvortil vi havde saa lovlig Adkomst som han, havde, ved Midler, som han ene kan tillade sig at bruge, forført dem til at bryde, deres os givne skrivelige Løvte, saa den Ene iblant andet skrev os til: Likke uden at fornærme (a) Hr. Jversen, der har beviist mig meget Venskab (ll, kan jeg give Den Bels=Passagen længer ligesom Jversen. - Denne Beretning ere vi Publikum skyldige, som kan fordre Rede af os for Forandringen i at levere Belt Passagen, og Jversen skylde vi den Erklæring, at han i ingen Maade har fornærmet os - thi vi føle os ophøiede over alle Kabaler - men Publikum, for hvilket han ved saa mange Leiligheder lægger en egisisk Jver for Dagen Bee ogsaa den, der trænger til Forsvar fra saadan en Haand! Vi kunde til Slutning af denne Fortælling være berettigede til mangt et Udraab, men hvo vil stemple en Handling, der saa kiendelig mærker sig selv - hvo karakterisere en Person, hvis Navn er enten sler ikke eller kuns af Træk som ovenmeldte bekiendt? – Fyens Adressecontoir i Odense d. 26 Julii 1797. S. Hempel & Comp.