Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-12-31
(Jndsendt.) Alleværbødigst Petition til Eneherskeren over Færgebaaden paa hiin Side Sundet. Gunstige Herre! De begriber ikke hvilken ubodelig Skade De foraarsager saavel mig, som mange andre dygtige Mænd, med Deres utilgivelige Rølerie i at befordre Posten. Tænk engang, forrige Post kom først og Fredagen, og skulde have været her i Onsdags; kan det tilgives, naar man veed at ikke engang Færgestrømmen har været tilfrossen, og at det i de Dage hverken var Storm eller Sneeveir, Ak, ak, man maa rigtignok tifold beklage den forrige Postforers ulykkelige Død; aldrig vilde han under slige Omstændigheder have nolet saa længe. (J Parenthes vil jeg raade den nuværende Postfører, jeg veed ei om den ny ansatte har tiltraadt sin Bestilling, at beflitte sig paa lidt mere Hurtighed og ei lade sig foresnakkeaf Somme, dersom han vil erhverve sig Publicums Tillid og Agtelse i den Grad som sin Formand.) Vel veed jeg at det maaskee nok kan være i Deres Jnteresse, at Posten ligger længe i Færgegaarden og paa Veien, men De er kun En imod de Mange, i hvis Jnteresse det maa være at Posten kommer hurtigt til sit Bestemmelsested. Med forrige Agepost havde jeg forskrevet et Pund russiske Svinebørster, som jeg skulde gjøre i Arbeide til et høifornemme Herskab, men da det nu kom tre Dage for silde, vilde Herskabet ei have Arbeidet; hvad Tab lider jeg ikke derved, et at tale om at min Nabo, der er Kornhandler, gik og vred sine Hænder begge disse korte, men for ham lange og pinefulde Dage, da han jo ei kunde vide, hvor mange hundrede Daler han kunde tabe derved. Nei, jeg er virkelig overbeviist om, at De aldrig rigtig har tænkt over andre Folks Jnteresse. See der er nu min Moster Magrethe, som laae de mange Dage ovre hos Dem forleden; jeg har rigtignok ei tal med hende siden, men Rygtet siger at De vilde have 16 Rbd. for at sætte hende over til den anden Side, ja, man siger endogsaa, at da der hændelsesviis kom en Baad fra S., som forsikkrede, at der slet intet var i Veien for at seile, og som vilde tage hende med dertil, saa forlangte De 5 Rbd. for Deres Part som Færgerettighed. Da dette vist aldrig kan være rigtigt, saa tænkte jeg der maa være noget Andet under, og da jeg længe havde studeret paa, hvad der kunde være Aarsag dertil, kom jeg endelig til et Resultat, nei, til to Resultater, thi, mener jeg, enten maa De, ærede Herre, have fattet en overvættes Kjærlighed til min Moster, saa De ei kunde afsee hende, eller ogsaa maa det være af bittert Nag til S., da det jo er vitterligt, at denne Bye og Færgelauget ligge i Haaret paa hinanden. Der er ogsaa en anden Ting jeg ei godt kan begribe, nemlig hvad skikkelige Folk skal paa den bandsatte Øe hvor der skal betales mange Penge for at blive skumplet og stødt, saa længe Strømmen ei er tillagt med Jis, ikke at tale om at det tager den kostbare Tid hen. En anden Ulempe, som jeg ogsaa har naar Posten kommer forsilde, er denne min ovenomtalte Nabo holder den Berlingske Tidende; det er et Blad som er værd at læse, for det kan ordentlig feie de Liberale, og holder paa de gode gamle Tider, som jeg nu ogsaa holder paa, - dog med tilbørlig Undtagelse af Færge- og Postvæsenet, for det bør følge den nye Tids Skikke, som vil at Alt skal gaae hurtigt, ordentligt og sparsommeligt til; – naar nu Avisen kommer i ordentlig Tid saa læser min Nabo den om Aftenen, og saa laaner jeg den om Morgenen, og læser den mens jeg drikker mit Theevand, for jeg har ei Tid andre Tider paa Dagen; men kommer den for seent, saa maa jeg gaae Glip af den Fornøielse, hvilket især ærgrer mig i denne Tid, da jeg med Jnteresse følger Stændervalgene. Men det er sandt, dette hører jo slet ikke til det som jeg vilde bede Dem om; altsaa vil jeg igjen komme til Posten, igaar kom den igjen en Dag forsilde, og Ageposten næsten To; hvorledes hænger dog dette sammen? Øienvidner paastaae, at der aldeles ingen Jis er i det regelmæssige Farvand, og kun lidt ved Strandbredden; jeg skulde dog ei troe, at Postføreren skulde være falden i Søvn paa Øen.