Politivennen, 1802-01-01
Frimodige Anmærkninger i Anledning af Jndberetningen fra Kommissionen for de Kvæstede. (Fortsat fra No. 220) Commissionen tilføier i øvrigt, at saadant Tilskud kan skee paa tvende Maader, enten nemlig ved en høiere end den gangbare Rente! til Ex. 5 Procent af Fondenes Kapitaler eller ved et Tilskud eengang for alle i Capital, hvilket Tilskud dog allene behøvede at gjøres i Obligation, mod aarlig Rente. Det sidste Alternativ ansees at ville for den kongl. Kasse være det mindst byrdefulde. Naar da strax til den faste Fond lagdes til Ex. en Capital af 20,000 Rdlr., da vilde i det 39te Aar den faste Fonds Renter allerede være tilstrækkelige til at udrede dens supponerede Udgifter, og Capitalen fra den Tid af begynde at stige sagledes, at den i det 60 Aar vilde være 205222 Rdlr. 70 Sk. Skulde det inde træsse, at Krig imidlertid rammede Landet, da havde den nye Fond vel ikke endnu sine fulde Kræfter, men dog Grundstamme nok, hvortil nye Bidrag til den Tid kunde hæfte sig, og disse, om de end ikke vare saa betydelige, som de nu givne, dog virke kraftigen i Foreening med Grundstammen. Efter saaledes at have forklaret ogforeslaaet, hvad Commissionen i Følge sit Commissorium ansaae sig forpligtet til, gaaer den over til at berøre nogle tilbagestaaende Former, som ere følgende. 1) Offentlig Bekjendtgjørelse af alt, hvad som er foregaaet og fremdeles skeer i Henseende til de Qvæstedes o. s. v. Forsørgelse, anseer Commissionen for i mange Henseender nyttig, og troer, at den af de goddædige Givere ventes. En omstændelig Act, hvori Anledningen til den udviste National Goddædigyed, Gavernes Beløb, Givernes Navne (saavidt muligt), Gavernes Anvendelse, de Forsørgedes Antal og Kiasser, Forsørgelsesreglerne og Udsigterne til en ny Fond for Fremtiden, kunde paa en passende Maade indføres, ansees for at ville være den fuldstændigste Bekjendtgjørelse, og en saadan Act, til offentlig Salg og given til de Steders Archiver, fra hvilke Bidrag ere givne, at ville ej allene være behagelig for den nu værende Slægt, men ogsaa at vidne for den tilkommende og opmuntre den i lige Tilfælde. Dog anmærker Commissionen at der til dette Arbejd, som den anseer det for en behagelig Pligt at affatte, naar Hs. Majestæt maatte behage derom at give Befaling, endnu kun kan forberedes og det først fuldføres, naar alle Bidrag ere indkomne, naar det om de tilbageværende Qvæstede er afgjort, til hvilken Klasse de komme til at henhøre, og alle Udgifter fuldkommen ere ordnede, hvorom Commissionen til sin Tid forbeholder sig nærmere Forestilling. Commissionen henstiller imidlertid, om det maatte behage Ho. Majestæt, ved en offentlig Bekjendtgjørelse at tilkiendegive Alle og Enhver, som goddædigen har bidraget til Understøttelse for de Qvæstede, det være sig ved Gaver Opmuntringer eller Jndsamlinger, sit allerhøieste Velbehag; da igjennem Collegialtidenden for det første kunde meddeles de sumariske Underretninger, som ansees for de vigtigste, indtil den udførligere offentlige Beretning omstændeligen kunde gives. Naar en Qvæstet tilkjendegives hans faste Pension for Livstid, ansees det værdigt, at den ham forsikkres ved et Document, der indeholder ei allene den bestemte Sum, men ogsaa paa hædrende Maade forklarer, hvorfor den er given og hvorfra dertil er bidraget. Et saadant Doeument bliver ei sieldent i Familien efter den Vedkommendes Død, og vedligeholder saaledes Mindet om en Sag, der er Erindring værd. Commissionen har derfor henstillet det, om de Pensioner, som gives de Qvæstede maae ved et saadant Document dem forsikkres. Efter at denne Sag fra Caneelliet har været Hs. Majestæt forestillet, har det behaget Allerhøistsamme, under 26 Marts d. A., allernaadigst at resolvere saaledes: Vi have ladet Os omstændeligen foredrage Commissionens, igjennem Vort da ske Cancellie, allerunderdanigst forelagte Beretning, og, ligesom Vi med Glæde og Talnemmelighed have af samme seet de uniskjendeligste Beviser paa Vort troe Folks udmærkede Goddædighed, som svarer til dets kjække Mod, saa bifalde Vi ogsaa de af Commissionen hidtil føiede Foranstaltninger, og af samme indstilte grundede Forslag, til de betydelige Summers hensigtsmæssige Anvendelse, som af den ere modtagne til de Qvæstedes Understøttelse og deres fremtidige Tarv. Vi ville, at Cancelliet tilkjendegiver Commissionen dette Vort fuldkomne Bifald, og at denne Resolution, tilligemed Commissionens Beretning, bliver i begge Rigers og Hertugdømmenes Provincialblade indført, da en fuldstændig Beretning om alt, hvad der angaaer denne fer Os saa vigtige og Vore kjære Undersaatter saa hædrende Sag, skal, efter Commissionens Forslag, ved en omstændelig Act, udførlig blive bekjendtgjort. Vi ville end videre, for at udvide dette Gode, som den nationale Gavmildhed har bestemt for de Qvæstede, og for at gjøre dens faste Fond mere urokkelig, virke til dette Øjemed, ved et Bidrag af Vores Kasse: Vi bestemme til den Ende 20,000 Rdlr., som et Tilskud til denne Fond, som, naar de Qvæstede og deres Efterladte ere forsynede, kunde i Fredstider vore og i Krigstider anvendes til dens Bestemmelse. Naar forrige Paae-Hofmester Riegels har indsendt til Commissionen det Skrift, som han skal have under Arbeid, om den danske Søemagts Historie, og det af samme er igjennemgaaet, kan Commissionen derom, igjennem Vort danske Caneellie, gjøre allerunderdanigst Jndberetning og vente nærmere Resolution i denne Sag. Endeligen ville Vi, at en Jndberetning om Commisionens Forhandlinger forelægges Os aarligen, og at Resultaterne deraf offentlig bekjendtgjøres.