Ribe Stifts Adresseaviser, 1792-05-11
I en Note, som under 18de Martii blev til stillet det Franske Hof, forlangte Hs. Apostoliske Majestæt til Tvistighedernes billeggelse disse 3 Punkter opfyldte: 1) Erstatning til de Tydske Fyrster i Elsas: 2) At give Avignon tilbage, til Paven: 3) At give den indvortes Regiering, i Frankrig saa megen Styrke, at udvortes Magter intet havde at befrygte af samme. - Da den Franske Gesandt i Wien herpaa, efter nye, Jnstruction fra sit Hoff, vedblev at trænge paa et afgiørende og categorisk Svar, lod Hs. Apostoliske Majestæt den 12te April mundtlig erklære for benævnte Gesandt: at Noten af 18de Martii var hans Ultimatum, og at Høistsamme havde altsaa intet meere at tilføie. - Paa Jndberetning herom, blev strax i Paris holdt Conseil, og Kongen forlangte af Ministerne Grundene for deres Mening skrivelige. I Conseilet stemmede alle for Krig, og om Middagen den 20de April begav Kongen sig til Nat. Fors., hvor han ved Ministeren for de udenlandste Sager lod oplæse sammes i Conseilet afgivne Beretning. Denne indeholdt Besværinger over det Østerrigske Huus, saasom: "at det tillod de rebelske Emigranter at opholde, forsamle og bevæbne sig i dets Lande paa Grændserne af Frankerig, hvor de offentlig truede med Jld og Sværd at falde ind i i Fædrenelandet: at det havde brækket Traktaten af 1756, hvilken Frankerig endog til sin største Skade ubrødelig havde holdet: at det havde viist Foragt for den Franske Nation ved ikke at erkiende dens Souveraluttet: at det havde efter egen Tilstaaelse indladt sig i Forbund med andre Magter, for at omstøde den Franske Constitution, o. s. v., hvorfor benævnte Minister foreslog: at Hs. Majestæt, geleidet af samtlige Ministre, begav sig til National Forsamlingen, og giorde Forslag til Krig imod Østerrig. Kongen tog derpaa Ordet, og sagde: at han havde antaget denne Proposition, der var overeensstemmende med de Ønsker, som Nat. Fors, adskillige Gange, havde yttret, og kom nu, for i Følge af Constitutionen, formelig at foreslaae Krig imod Kongen af Ungarn og Bøymen. Præsidenten svarede: at Nat. Forsaml. skulde tage dette Forslag i nøieste Overveielse, hvorpaa Kongen under det sedvanlige Franske Fryderaab forlod Forsamlingen. - Efter lange Debatter blev den foreslagne Krig eenstemmig og under Tilhørernes lydelige bifald besluttet, og 24 Lemmer af Nat. Fors, overleverede om Aftenen Kl. 11. det affattede Deeret, som blev af Kongen stadsæstet. Nat. Forsaml. har allerede bestemt 45, Mellioner Livres til Krigstienesteen, og desuden besluttet at have maanedlig hertil liggende i Beredskab 7 Mill. og 337145 Livres: den har og til samme Brug modtaget mange Patiotiske Gaver. Soldater og Underofficiere bekomme deres hele Sold i Penge, men Officiererne faae 1/2. Generalerne 1/4 Deel i Penge, og Resten i Assignate. Til Krigens Førelse, siger man ellers, at der i Skatkammeret bevares 300 Millioner Livres i rede Penge. - I det formelige Krigs=Decret igientager Nat. Forsaml. sin Beslutning: "at den ikke begynder Krig for at giøre Erobringer, men af Nødvendighed for at forsvare sin Friehed og Uafhængighed: at de Franske ikkun vilde lade Krigens Svøbe falde paa deres virkelige Fiender, men modtage alle Fremmede, som afskye deres Fienders Forehavende, og begive sig under de Franske Fahuer, for at anvende deres Kræfter til Friehedens Forsvar. - Men at give fiendtlige Deserteurer, Belønninger eller Haandpenge forkastes som uværdigt for en frie Nation, ligesom og at udruste Kapere, der er en skændig Maade at føre Krig paa, hvorom England skulde underrettes, at Kapere fra Ostende ikke skulde indlades i dets Havne. - Disse Kapere faae ikke Sted, dersom den Efterretning fra Holland er sand, at Ostende allerede ved Overrumpling var indtaget. af de Franske. - Formedelst Underhandlingernes langsomme Gang var den Franske Minister i Wien, Hr. Noailles, nær ved at blive anklaget i Nat. Forsaml. for Utroeskab, men ved de seenere Depechers Ankomst lagdes hans Uskyldighed for Dagen, og man frafaldt den foreslagne Anklagelse.