Københavns Adresseavis, 1769-03-01
Resten af Brevet til en Ven om den i Sverrig, nedfaldne Vexel=Cours. (See Nr. 33) Endelig fandt man undertiden en og anden nyebaget Systemmaticus imellem Skaal og Vegt, som under Forestilling, om Coursens hastige Fald, og den dermed forenede Ødsel hedens Standselse, trakte paa Axlerne og beklagede vore Næringers Skiebne; men Slutningen paa Discoursen blev gemeenlig den: det maatte blive ret ondt, førend det kunde blive got: Jtem: det var en slet Bataille, hvor ey nogle Tusinde vare faldne paa Pladsen. Herlige HuusholdningsMaximmer, Ægte Kierlighed for Medborgere, Tænk, om nogen Engelsmand vovede sig frem med saadanne Udladelser = = = Pillori = = = in efagie Hvad skulde man da giøre, Havde det været forsvarligt, paa nye at opdrive Coursen, efterat den selv var nedfalden til 42 Mark Ney, men man burde have mødet den paa Veyen, og af alle Kræfter arbeydet paa, at den ey havde kommet til at gaae ned under 60 Mark par Rigsdaleren; thi saadanne vare de Trin, som Rigets høylovlige Stænder havde afpasset for Vexel=Coursen: fra 72 til 66, fra 66 til 60, o. s. v. indtil den smaalig havde nedsynket til sit Pari. Men Forfatningen lyder saaledes : ikke derover, men vel derunder. Gandske ret, 65 og 64 til og med 60 Mark ere jo under 66, derimellem havde Coursen Lov at vandre; men deraf følger ey, at den paa 3 Maaneder skulde slippes haandløst ned til 42 Mark per Rigsdaleren. Sex Mark om Aaret havde Rigets høylovlige Stænder udsat for Vexel=Rigsdaleren; alle hastigere Fald ansaae de saasom høyst eventyrlige for vore Næringer; den, som vil Endemaalet, vil jo Midlerne, gjør nu selv Slutningen. Vel, siger min Herre, man har jo ikke overtraaet Rigets Stænders Forfatning; Coursen har gaaet ligefuldt uden sine Skranker, hvad Middel skulde man da bruge, Kiere Herre, anstil Eder ikke saa enfoldig, naar har J seet, at Forordninger allene giøre fyldest i deslige Tilfælde, Jeg kan jo ikke engang faae det rette Lodtal i Vegten paa en Kringle efter Bud og Taxt. Her behøvedes Forsigtighed, Arbeyde og Penge! Mig tykkes, at baade Kronen og Banken (forlad mig, at jeg nu parrer dem tilsammen; endskiønt de for nogen Usamdrægtighed ere med rette adskilte i Seng og Sæde;) mig tykkes endda, at baade Kronen og Banken havde ved dette Tilfælde bur det, som et Ægtepar, forene sine Kræfter imod en almindelig Fiende; thi det gieldte begges deres Velfærd. Banken løb Fare, for at tabe i Værdien paa sine Hypotheker, og Kronen saae derved en øyensynlig Forliis paa sin Specie Mynts Oppebørsel ved den ud= og indgaaende Told, af Tiende Jern, Hammer=Skat, Arbeyd=Jern, MandtalsPenge a. som efter Forslagene udgjorde Tønder Guld; paa hvilke man allerede har caleuleret i Staten, og som man nu maae savne udi Rigs=Cassen. Halvtrediesindstyve til Hundrede Tusinde Rigsdaler havde uden Tvivl været overflødige til Operationen selv; hele Kunsten havde bestaaet derudi, at kjøbe og sælge Vexler imellem 66 og 60 Mark for Rigsdaleren, og Penge=Jøden maae snakke hvad han vil, saa bliver jeg endda derved, at et forsigtigt Maniemment af nysnævnte Summer havde udi Begyndelsen inden 6 a 7 Postdage gandske calmeret vore rædde og bange Handlende, standset den vaklende Vexelcoursen, og forekommet hele Vildereden. Spørger min Herre nu atter, hvor man skulde tage Penge fra, saa svarer jeg i de dybeste Kieldere, paa de høyeste Lofter, ja fra Alteret selv. Jeg kiender ikke allene Resoureen og Jnstructioner; men det kiender jeg livagtigt hos mig selv, at en ømfindet Patriot havde, i Mangel af alt andet, pantsat Rigets Klenodier, for at frelse hele Næringer. Jeg forbliver Festina lente den 23 October 1767. Cheirotechnophius.