Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-01-25
Barbareskernes hidintil værende Protector, den tyrkiske Keiser, synes at lade sig afholde af de europæiske Magters almindelige Fortørnelse fra at tilstaae dem sin Beskyttelse, uagtet han har modtaget deres Gesandtskaber og deres Præsenter; som for Deyen af Algier beløb sig til 300 tyrkiske Punge. Men Sultanen var selv plaget nok med Søerøvere, da Corfarerne fra Albanien og Morea begik store Plynderier paa Søen. Kapitain=Pascha krydsede, mod dem i Sommer med 44 Skibe, og kom tilbage i October efterat han havde ladet slaae Hovedet af 150 Oprørere. Paa sit Krydstog lod han tillige hals ugge Statholderen i Smyrn, Kintip Oglou; hvilket allerede tilforn er fortalt. Denne Mand holdt et fortreffeligt Politie, var Europæerne meget hengiven og tillige meget riig. Capitain Pascha vilde med det samme forpligte alle de europæiske Consuler i Smyrna til allehaande Jndskrænkelser i deres Rettigheder, som disse dog eenstemmig afslog. Foruden i de tyrkiske Havne passerede ogsaa Provinserne mange Uordener, efter den gamle Sædvane, i dette Rige. J Trebisond, ved det sorte Hav, fordrev en Oprører, Salyk Bey, den keiserl. Statholder. Paschaen i Acra i Syrien, Solimann, laae i Krieg med den fanatiske Seet Ansarierne, og søgde at udrydde dem, og Paschaen i Sand med Druserne, af hvilke han sendte 40 Hoveder til Constantinopel. Med Perserne forefaldt Stridigheder paa Rigets østlige Grændser, og Paschaen af Bagdad søgte Porten at faae afsat. Selv i Hovedstaden fandt Uroligheder Sted. Storherren og Storvezieren gik forklædte ud og søgte ved Strenghed at standse Janitscharernes natlige Excesser. Disse søgte at hævne sig og tændte to Gange Jld paa Constantinopel. Den 15de og 16de August bleve 1200 Huse og 3000 Bøder lagte i Aske. Den anden Gang, den 24de og 25de September, blev der endog stukket Jld paa Keiserens Sommer-Palais i Bekischtasch; det chinesiske Lysthuus og Haremmet gik op i Luerne; det varede længe inden man kunde komme til at slukke, da Gildingerne med dragne Sabler omgave Serailets Mure og hindrede alle Slukningsanstalterne at nærme sig saalænge, indtil alle Fruentimmerne vare bragte bort. Følgen blev, at en stor Deel af Haremet brændte op, at Keiserens halvanden-aarige Datter, Emine, omkom, tilligemed hendes Amme, og at Keiseren kun med Møie reddede sin Søn, Abdul Hamid, fra Jlden. Sultanen har forresten havt Vanheld, med sine Børn; siden 1809 ere 14 blevne ham fødte, 8 Døttre og 6 Sønner, men af disse leve kun 4 Døttr og 1 Søn. Pesten, som har raset meget i Constantinopel i Aar, har selv trængt indi Seraillet. Paschaerne have ellers viist sig galante i Anledning af denne Jldebrand, og have tilsendt Sultanen anseelige Presenter; Paschaen i Ægypten, den kloge Mehemet Aly, har allene indsendt en Million Piaster. Denne Mand har havt det Misheld at miste sin ældste Søn Jussuph; hans anden Søn skal nu fortsætte Krigen mod de stedse farlige Wechabiter i Arabien. Man søger forresten i Tyrkiet fornemmelig at ophielpe Marinen, og et Skib paa 74 Kanoner er nyelig løbet af Stabelen. Mod Rusland, Østerrig, Frankrig, og England udviser Porten den største Forekommenhed, og bestræber sig for at forebygge enhver Anledning til Misforstaaelse.