Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-04-08
Den af Deputeertkammeret antagne Selskabs-Lov blev alt den 27 Marts forelagt Pairskammeret af Seglbevareren, som af Kammerets Viisdom og Patriotisme tillidsfuld ventede dens Antagelse. En Kommission er udnævnt til dens Prøvelse, hvorefter den kan ventes bekjendtgjort i Midten af denne Maaned. J Mellemtiden, ruster Man sig desto ivrigere til Modstand, og fra alle Departementer indkomme Protester af "Menneskerettighedernes Selskab." General=Forsamlingen i Paris har voteret Taktil de Deputerede, som have erklæret Modstand for Pligt. J Chalons ved Savne have 1200 Borgere holdt en Forsamling under aaben Himmel, hvori de besluttede at blive forenede som hidtil og modsætte sig enhver Lov, der vil hindre den frie Udøvelse af Selskabsretten, samt enhver Forfølgelse i den Anledning. Samme Erklæring er indkommet fra Lyon. Juli-Unionen har ogsaa under General Lafaaettes Forsæde holdt en Forsamling, hvori den protesterede imod Loven og forpligtede sig til ei at adlyde den. Koureren finder det imidlertid ikke af Veien, at advare imod deslige Beslutninger, som kunne drage endnu flere Reaktions=Skridt efter sig, og Journal des Debats beklager, at en Mand, af saa stræng Retskaffenhed som Hr. Pages, har kunne nedlade sig til en saa falsk og ukonstitutionel Erklæring som den, ikke at ville adlyde en af Fleerheden antaget Lov. Andre Journaler derimod mene, at dette kun kan gjelde, saalænge den ikke misbilliges af National-Villien. Hr. Pages har selv forsvaret, sig i et Brev til Oppositionsbladene, hvori han anfører Apostelen Paulus, Origines, Aristoteles, Benjamin Constant a. som sine Hjemmelsmænd for, at Man maa være ulydig imod uretfærdige Love, medens Majoritets=Principet, hvorpaa Journal des Debats beraaber sig, var Fundamentet i Marats Theorie. Enkelte Deputerede have bekjendtgjort, at endskjøndt de modsatte sig visse Bestemmelser, bifalde de Loven i det Hele; Andre, som vare fraværende, have indsendt deres Stemme imod Loven. Jblandt disse er gamle Lafarette, som kalder det et nyt Angreb paa Juli=Revolutionen, hvilket selv under Restaurationen vilde have vakt Uvillie i de Versailler Salons. Ved de seneste Huussøgninger i Paris blev ogsaa en engelsk Officeer ført for Politiepræsekten Guisquet, som dog igjen løslod ham med en Jrettesættelse "for hans politiske Meninger, men fik til Svar: "er jeg en Sammensvoren, da er hele Frankerig min Med-Sammensvorne." J Strassburg har Mairen strængelig forbuder de her tillands saa brugelige Serenader uden Øvrighedens Tilladelse, og Politiet har befaling at adsprede enhver tumultuarisk Sammenrottelse i slige Anledninger. Det første, som det ved flere Dages Debatter og Selskabsloven udmattede Kammer foretog sig, var en Besværing over en fra Journal de Paris i Moniteuren optaget Artikel om Krigsbudgettet, som fornærmelig for Kammeret, der i samme siges, ikke at vise Armeen den fornødne Opmærksomhed og det. Da baade Krigs= og Udenrigsministeren erklærede, Hiin, at han ingen Deel havde der, og Denne, at han misbilligede Artikelen, lod Præsidenten dette tilføre Protokollen med Tilføiende: Kammeret haabede, at Moniteuren ikke oftere gjorde sig skyldig i slig Overilelse. Den 27 Marts bevilgedes den forlangte Supplementar=Kredit med 208 imod 48 Stemmer og ligeledes næste Dag med 221 imod 34 Stemmer en Kredit af 2 Millioner til Militair-Pensioner. Derpaa begyndte Forhandlingerne over den med de Forenede Nordamerikanske Stater sluttede Godtgjørelses=Traktat, hvorved Hr. Vignon klagede over, at den først blev forelagt to Aar efterat den er sluttet. Jfølge et nyt LovForslag kan Jngen i Fremtiden blive Deputeret, som har Deel i Leverance-Kontrakter eller lignende offentlige Regnskaber. Det Mærkeligste var et nyt forgiæves Forsøg i Mødet den 28 Marts paa at hæve Landsforviisningsloven imod den Napoleonske Familie. Det ansaaes for Jn discretion af Hr. Dubois, at han forsikrede, at Hertugen, af Orleans slet intet havde derimod. Jmod Hr. Keratry og Flere, som meente, at gav Man først Napoleonerne Tilladelse at komme tilbage, kunde Bourbonnerne forlange det samme, bemærkede Hr. Baude, at her var den uhyre Forskjell, at Napoleon blev fordrevet af Frankerig ved Udlandets Beslutning, men Bourbonnerne af Nationen. Meest Forundring vakte det, da Hr. Dubois anførte, at hvis Napoleon selv endnu levede, vilde Man ikke tage i Betænkning at kalde ham tilbage. Hr. Lionne, som selv fra Pelagie=Fængslet besørger Tribunens Redaktion, mødte den 26 f. M. atter som Anklaget, for Retten; men blev dog denne Gang frikjendt af de Eedsvorne, skjøndt han blandt andet havde skrevet: "at Monarkiets Dage ere talte og dets Time snart vil slaae."