Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-10-03
Freden imellem Rusland og Porten er endnu ikke afsluttet og det kan endnu holdes for tvivlsomt om den bliver det. Det som fortælles om hvorledes Sagerne staae bestaaer i Følgende: ve ville begynde med de Engelske Efterretninger: Man havde i London faaet Depescher fra Lord Gordon af 29de August, de gik ud paa: at derpaa den Dag hersk de i Constantinopel fuldkommen Rolighed, at den Tyrkiske Regiering var saa overbeviist om et fredeligt Udfald af Underhandlingerne i Adrianopel, at den havde sendt de Asiatiske Tropper hiem, som havde taget Flugten til Constantinopel ved Fiendens Nærmelse. Fra Adrianopel vare Efterretninger ankomne af 2den Septbr.; man haabede Fredens Afsluttelse til den 10de Septbr. (dette Haab er ikke gaaet i Opfyldelse.) Førend de Tyrkiske Gesandte vare ankomne, vare de Russiske Tropper rykkede langt frem mod Constantinopel. Jfølge Bladet Coureren vare disse Efterretninger ankomne med Hr. Whitsched, som er emploieret ved det Engelske Gesandtskab i Berlin. De indeholde tillige, at det var gaaet saaledes til ved Fredsunderhandlingerne, at den Engelske og Franske Ambassadeur i Constantinopel havde ifølge en indstændig Forestilling fra Reis Effendi af 20de August overlagt med Gen. Müfsling, hvorledes de farlige Virkninger af den Russiske Armees Nærmelse tit Constantinopel kunde forebygges. De holdt derfor en Conference med Reis-Effendi den 24de om Morgenen, hvilken ogsaa Portens Tolke Zadik Effendi og Kadir Berbievaanede. Conferencen endte med at meddele de meest udstrakte Fuldmagter til Underhandlerne med Hensyn til de Godtgiørelser, som skulde bevilges Rusland, og med den Beslutning, at Hr. v. Küster, Gen. v. Müfflings private Secretair, skulde ledsage de Tyrkiske Gesandte til General Diebitsch Hovedqvarteer, for tillige at overbringe en fælles Forestilling fra Ambassadeurene til den Russiske General, hvori de tilbøde at indestaae for Sultanens fredelige Sindelag og forklarede Nødvendigheden af at Fiendtlighederne bleve ufortøvet standsede. De to Gesandte og Hr. v. Kuster kom til Adrianopel den 27de August og den 29de gav Gen. Diebitsch Ordre til at standse, med Fiendtlighederne paa den hele Russiske Operationslinie. Fredspræliminarierne vare vel endnu ikke underskrevne; men begge Partier vare dog tilfredse med det giensidigen yttrede Sindelag og man havde ikke Grund til at tvivle paa at Fredsbetingelserne ville blive fastsatte og faa De ge. J London havde man den 21de September det Rygte, at Fredspræliminarierne allerede vare blevne afsluttede, hvilket Rygte ogsaa har været udbredet i Tydskland og Franketige. Destomere Opsigt giorde det, at den Engelske Regiering den 25de September har, som det er anført, ganske uventet afsluttet en Contract paa 100,000 Galloner Rom. - En Coureer fra Constantinopel til den Russiske Gesandt Greve Alopæus i Berlin har overbragt den Efterretning, at Sultanen som med Divanet er kommen i største Bestyrtelse over den Russiske Armees over al Forventning hurtige Anmarsch, havde anmodet Gen. Müffling om at begive sig til det Russiske Hovedqvarteer for at indlede Fredsunderhandlingerne; men da han endnu befandt sig upasselig saa afsendte han sin Legationssecretair med de fornødne Fuldmagter. Man haabede paa Freden da de Russiske Underhandleres Jnstruktioner skulde ikke væsentlig differere fra de Forslag, som Keiser Nikolaus havde fremsat strax ved Krigens Begyndelse; allene skulde de Pengesummer, som Porten vilde komme til at udbetale Rusland i Erstatning blive saa betydelige, at de Russiske Commissarier selv tvivle om Tyrkiet vil, endog med alle muelige Opoffrelser, blive istand til at udrede dem. Over Petersborg, berettes ogsaa, at Defterdaren Mehmed ZadikEffendi og Abul Kadir Bey, som fører Æreti len af Kadil Asker af Anatolien, vare ankomne til Hovedqvarteret den 28de August, for at underhandle om Freden. Ved deres Sammenkomst med Overgeneralen gave de de høitideligste Forsikkringer om, at det var Keiserens oprigtige Ønske, at sætte en Grændse for Fiendtlighederne, og at den vilde med fuldkommen og billig Taknemmelighed erkiende Hs. Majestæt Keiserens Høimodigheds Følelser og det gunstige Gehør han vilde forunde den. Geheimeraad Greve Pahlen (en Broder til den commanderende General og den samme som var beskiæftiget med Fyrstendommernes Organisation i forrige Aar) og Generaladjutant Greve Orloff vare afsendte af Keiseren for at assistere Overgeneralen til at afslutte Freden; de vare ogsaa allerede ankomne til Burgas, men ikke til Armeens Hovedqvarteer. J Forventning af deres Ankomst havde Greve Diebitsch Sabalianski overdraget Generalmajor Fyrste Gortschakov og Statsraad Fonton foreløbigen at indlede Fredsunderhandlingerne, hvormed de vilde giøre Begyndelsen den 30te August. Denne officielle Efterretning taler ikke noget om at Greve Diebitsch har standset sin Armees Operationer. Jkke beller havde man faaet Bekræftelse paa denne Efterretning i London. Fra Varschau har man under 21de September modsigende Efterretninger derom. - Jmidlertid har man faaet nye Efterretninger fra Constantinopel, som naae til den 6te Septbr., og som ere bragte ved en Fransk Coureer over Wien til Paris. Denne Coureer har ikke heller bragt nogen Bekræftelse paa at Russerne have standset deres Marich; men han har fortalt, som den Østerrigske Jagttager beretter: at der hersker den fuldkomneste Rolighed i Constantinopel, at Sultanen har taget de kraftfuldeste Forholdsregler for at forhindre at ikke de Slettænkende betiene sig af Fiendens Nærmelse for at stifte Oprør og tilveiebringe Reaktioner i det Jndre af Landet, og har derfor udnævnet den bekiendte Straskier Khosrev Pascha, som altid har udmærket sig som en Hovedstøtte for de nye Reformer, som den øverste Regieringsinspekteur, for at vaage over disses Vedligeholdelse, saavel i det civile som militaire Fag - Gen. v. Müifling bar den 5te Septbr. forladt Constantinopel og indskibet sig paa et sardinsk Kiøbmandskib til Genua; han er nu afreist fordi han har opfyldt Formaalet for sin Sendelse, da Fredens Afsluttelse imellem Rusland og Porten er nær forestaaende. – Man venter med det første at erholde Posten af 10de Septbr. fra Constantinopel, da Gen. Diebitsch har tilladt den frit at maatte passere. (Saavidt den Østerr. Jagtt.) – Fra Constantinopel berettes nu forresten under 6te Septbr., formodentlig af en Skrivelse til den Preussiske eller en anden Gesandt, som den Franske Coureer har medbragt: at endskiøndt; Sultanens yderste strenge Forholdsregler og de Arrestationer og Henrettelser, som have fundet Sted i denne Stad, have hidindtil vedligeholdet dens Rolighed, saa vedvarer dog en dump Giæring, for hvis muelige Udbrud man har gyldig Grund til at være bekymret. Til denne Gemytternes Stemning bidrager formodentlig ogsaa det Rygte, som har været i Omløb i denne Stad, at Russerne, uagtet de allerede begyndte Fredsunderhandlinger, dog fortsætte deres Marsch til Constantinopel. Angaaende Underhandlingerne i Adrianopel hører man, at de Tyrkiske Commissarier, have allerede antaget enhver betingelse for Afslutningen af Fredspræliminarierne, paa Fordringen af Krigsomkostningerne og Godtgiørelserne nær, som vistnok ogsaa skal være uhyre, og angaaende hvilke de have erklæret, at de ikke vare forsynede med Fuldmagt, og at de derfor maatte indhente videre Forholdsordrer. General Diebitsch skal have givet dem en Frist dertil indtil den 13de Septbr. - Fra München skrives under 19de Septbr.: at man slet ingen sikker Efterretninger har om at Gen. Diebitsch har standset sin Marsch imod Constantinopel; men man holder det for utroeligt, at Seiervinderne skulde give Slip paa, at besætte Castellerne ved Dardanellerne og ved Bosphorus for at erholde en tilstrækkelig Garantie for Sultanens oprigtige Anger. (Men det er vel dette som den Engelske og Franske Flaade vilde forhindre). Endvidere hedder det herfra, at Rusland har Ret og Magt til at dictere Freden, og at man kan være overbeviist om, at den Russiske Keiser ikke vil lade sig nøie med en Fred, som kun kan betragtes som en Vaabenstilstand og vil tiene til hans Fiinders Fordeel, og at han ikke vil opoffre sin Regierings udødelige Hæder for at tage Hensyn paa en ængstet Diplomatiks øieblikkelige Forlegenhed. Europa haaber af Rusland Helbredelsen, af de Saar, som England ved sin Jversyge søger at holde vedlige. (Man maae forresten bemærke, at der i den sidste Tid ere udkomne mange Discussioner fra Baiern, som ere i Faveur af den Russiske Jnterresse.) Det Rygte, som for nogen Tid siden var udbredet om, at den Russiske Regiering vilde giøre et nyt stort Statslaan, er ugrundet. - Journal des Debats betragter den nye store Recrutering i Rusland som et Svar paa Efterretningen om Ministerialforandringen i Frankerige. Fra samme Synspunkt har man ogsaa betragtet den paa andre Steder.