Københavns Adresseavis, 1762-11-06
Jblandt de kostbareste Tegninger, som gjemmes i dette Kongelige Bibliotheke, regner man især fire store Folianter, hvorudi en stor Mængde saa vel Have=Blomster som Mark Urter og allehaande Frugter ere meget kunstig og ziirlig efter Naturen paa Pergamment aftegnede. Jkke at glemme en temmelig Mængde af alle Slags vare Kaabberstykker, og egenhændige Tegninger, som af Albrecht Durers og andre gamle og berømte Mesteres Arbeyde her bliver forvaret. Jblandt de Pergamments Codices findes en Justinus, som Erke=Biskop Absalon har eyet og foræret til Sorøe, Kloster. Der ere de der vil paastaae, at samme er skreven med hans egen Haand, men det er uvist. Endnu en Davids Psalter, ziirlig og net skreven paa Pergamment, hvilken Frøken Christina, Kong Haagens Datter i Norge, som blev gift til Spanien, har eyet, og deslige mangfoldige flere, som Rummet ey tillader her at anføre. Den navnkundigste Bibliothecarius, som har forestaaet dette Bibliotheie, var i Kong Christian den Femtes Tid Peter Schumacher, som siden under Titul og Navn af Greve af Griffenfeldt og Rigets Store Canzler har været kiendt og agtet i hele Europa, og som efter at han havde opnaaet al den Høyhed og Værdighed, som nogen Partienlair i Verden kunde vente sig, gik, som bekiendt er, Krebsgang tilbage til sit første Navn, og til større Usselhed end han var kommen af, hvortil dette er det merkværdigste at, som Bibliotheket havde været et af hans første Lykkens Trin, saa blev det ogsaa hans første Arresthuus paa den Dag da han faldt i Kongens Ungade. For nærværende Tid er Hr. Justitz=Raad og Professor Møllmann Bibliothecarius, ved dette Kongelige Bibliotheke. Raad mod Qvægsygen. Tor at forekomme Qvægsygen, maae man saa vidt mue c) ligt er stræbe at have sit Qvæg uden Fælledskab og ikke blandet iblant andres Creature, ikke drive det nogensteds hen for at byde Fal, og siden afhendet tilbage igien; ikke lade Slagtere eller omløbende Prangere med Klæder eller Hænder røre derved, ikke lade løse Hunde eller Sviin, som gemeenlig søger til Aabselet af syge Creature, komme i sin Gaard; ikke hente sin Forring fra de Steder, hvor Qvæget er bortdød; ikke tage fremmed Qvæg paa Græs, Foer og Stald. Saasnart et Stykke Qvæg bliver sygt, hvilket man merker deraf, at det holder op at æde, og taber sit Drøv, hænger med Hovedet, forandrer Couleuren i og omkring, Øynene og Mulen, purgerer sterk, og i alle Fagter viser sig som det var sygt, hvilket det og virkelig er, saa bør saadant et Nød strax tages bort, og hensettes for sig selv, og i en Pægel Brændeviin indgives en god Skeefuld Krudt, og lige saa meget Angelica=Rod, begge Deele pulveriseret, dernæst en halv Time derefter en Kande got varmt Øl, hvorudi lades en Skeefuld Hylde= og lige saa meget Enebær Saft, hvorefter det syge Nød med Klæder og Dekkener vel tildekkes. Disse stridige Dele foraarsager hos det syge Qvæg en utrolig Bevægelse i dets Jndvolde, saa at det stiller sig an, som det var rasende, fraader af Munden, og giver en stor Uhumskhed fra Næseborerne, og virker at det bliver bragt i Sveed, hvorved de Vædsker, som ellers slaaer sig til og forøger Galden, uddamper, og Qvæget kommer til rette, taber Haarene, og bliver ligesom halv skabbed. Skulde saadan Virkning hos Qvæget ikke inden fire og tyve Timer paa følge, kand man uden Haard give det en dobbelt Portion; thi deraf døer det ikke. Men skulde Virkningen endda udeblive er intet Haab tilbage til dets Redning. De tvende Nød, som staaer paa begge Sider af det syge Nød, skal ogsaa borttages, og settes hen paa et andet Sted for sig selv i fire Dage, viser sig ingen Sygdoms Fagter imidlertid, kand de uden Frygt hensettes igien paa sit forrige Sted. Ligesaa kand det syge Qvæg, 8te Dage efter at det igien begynder at æde. De Folk, som omgaaes med det syge Qvæg maae, uden at omskifte Klæder og tøe Hænderne, ikke komme til det - Jmedens Qvæget er sygt, giver man det friske. varmt Vand med Rugmeel og lidet Salt iblant. Dets Been maae ofte gnies med en Halmvisk Færhuset. maae være vel aabet og luftigt, endogsaa i den haardeste Qvæget bør lige saa vel aarelades og Vinter=Kuld. smørres med Svertendeye i Næseborene, samt indgives Terpentin=Olie og Brændeviin, naar det indtages paa Foer, som naar det udlades paa Græs. Det er og got at lade Qvæget drive under en Tiere=Lugt, som kand skee ved at stikke Jld i en Tiere=Tønde et Sted paa Marken, hvor Vinden driver Røgen paa Qvæget. (Dette Raad indeholdes vidtløftigere i en Piece, som er skreven af en redelig Patriot, og trykt dette Aar hos Andreas Hartvig Godiche paa 2 Ark i 4to.)