Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-04-17
Jfølge Meddelelse af tvende i Løverdags fra Slesvig til Kolding ankomne Reisende beretter Berl. Td. følgende glædelige Nyheder: Slesvig er Tirsdag Formiddag bleven besat af vore Tropper uden nogen Kamp. Søndag Eftermiddag Kl. 6 kom de første af Oprørernes Tropper flygtende til Slesvig og fortalte, at de Tydske vare slagne og Alt opløst. Virkelig vedbleve om Aftenen og hele Natten de flygtende Skarer at ile til Byen og tildeels igjennem samme: de vare modløse og desorganiserede, deres Officerer for en stor Deel borte osv. De bortkastede Geværerne, erklærede ikke meere at ville stride, men gaae hver til sit osv. En Jacobsen, saavidt jeg forstod en Herredsfoged, havde dog ved sin Tiltale virket noget paa Bønderne, som han havde faaet samlet, og paa Soldaterne, saa at af disse idetmindste de fleste synes endnu om Morgenen at have været samlede, da intet nyt Angreb af de Danske paafulgte, skyndte de sig om Mandagen at rettrere videre til Rendsborg, hvorhen nu Alt vendte sig, saa at der slet ingen Tropper vare tilbage. Hos Soldaterne var den Mening bleven udbredt, at de ingen Pardon fik, naar de vendte tilbage til de Danskes Faner, ellers vilde formodentlig endnu flere være gaaede over. (Adskillige have dog gjort det). Borgerne, som yttrede deres Uvillie imod Embedsmændene og de Fornemme, der havde foranlediget det Hele, og nu ved Flugten ladet dem i Stikken og overladt dem til de Danske, hvis Voldsomhed de selv havde skildret som stor, erklærede nu for hinanden, at de vilde modtage de Danske som Venner, de oprørske Kokarder osv. forsvandt og Dannebroge kom atter frem. Om Eftermiddagen eller Aftenen (Mandag) kom en Ritmester (Marcher) af Husarerne, og spurgte om der vare Fjender i Byen; da dette benegtedes, tilkjendegav han Vedkommende, at der derimod maatte skaffes Kvarteer til 12,000 Danske, hvilket Borgerne derefter med stor Beredvillighed indrettede sig paa. J Flensborg glædede man sig over den Ro og Orden, der var kommen siden de danske Tropper vare dragne ind, istedetfor den evige Støien, Skraalen og Renden af de Tydske. Disse vare efter alle Beretninger paa Retiraden i Uorden og Opløsning. Hemp. Av. meddeler følgende af et Brev fra Flensborg dateret 12. de. Fra paalidelig Kilde har jeg faaet Følgende at vide: Jgaar var her en preussisk Officeer for at mælde Preussernes Jndrykken, men Kongen svarede ham kort og godt, han skulde hilse den preussiske Konge, at saasnart een Preusser satte sin Fod over Eideren, var det at ansee som en Krigserklæring og han vilde da udruste hele sin Flaade, blokere alle preussiske Havne og skyde Byerne ned; den danske Armee vilde nu blive staaende hvor den er, 1 Miil fra Rendsborg og afvente Svar, man maatte iøvrigt ei troe, at man lod sig kyse som Børn, de Danske vare stærke nok til at forsvare sig. Den 12, sendte den Høistkommanderende over de preussiske Tropper i Rensborg en Opfordring til General v. Hedemann, at standse de danske Troppers Fremrykken og tilbød 3 Dages Vaabenstilstand for at indlede Underhandlinger. (B. T.) Saavidt vi med Paalidelighed have bragt i Erfaring angaaende de den 12 de fra England modtagne Efterretninger er det engelske Folks Stemning særdeles gunstig for deske Sag, og Lord Palmerstons Yttringer i den løsning vare meget tilfredsstillende. (B. T.)