JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Videnskaberne. Da Samfundet foruden anden literair Virksomhed ogsaa har sat sig det Formaal at bidrage til Afhandlingers og Bøgers Trykning, som en eller anden Forfatter kunde have liggende færdige, men ved Omstændighederne er hindret fra at faae udgivne, saa har den Afdødes Familie troet i denne Henseende med Tillid at kunne henvende sig til samme. - Skriftets Størrelse antoges at ville udgjøre imellem 20 og 30 trykte Ark. Hr. Registrator Petersen lovede, ikke allene at bidrage alt hvad der staaer i hans Magt, men ogsaa, saavidt han kan formaae andre Mænd til at medvirke til at dets Udgivelse kan skee saa correct, tydelig, og i det Hele Samfundet og dets Formaal saa værdig som mulig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Efter Undersøgelse om Skriftets Værd, Hr. Profess. v. Schmidtens meddelte Betænkning og Samfundets Skriftkommissions Anbefaling vedtog man, at Skriftet bekostes udgivet paa Samfundets Regning, og saaledes at naar 100 Exemplarer til Samfundets Disposition ere tagne, bliver det øvrige af Oplaget afgivet til den afdøde Forfatters Familie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Det pædagogiske Selskab har tilskrevet Samfundet, at det ønskede at meddele Provinzialbibliothekerne Exemplarer af Selskabets Maanedstidende, som udgik i Aarene 1821, 1822. og 1823, samt af dets Kaart over Østifterne; da det er bekjendt, at Samfundet af og til tilstiller bemeldte Bibliotheker Gaver, saa blev, ved Sendelse af 25 Exemplarer af bemeldte Maanedstidende og Kaart, Samfundet anmodet om at distribuere disse ved given Leilighed. Da Samfundet nu omsender til Provindsial-Bibliothekerne 2den Deel af Petersens Prisskrift, saa vil det pædagogiske Selskabs Gave med det samme vorde omdeelt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
J Samfundets Repræsentantmøder har af og til været forhandlet, hvad der kunde være at foretage til dets Formaals Befordring: Saaledes har et Forslag været gjort om Forelæsningers Holdelse; et andet om Prisopgaver foruden, det allerede udsatte; o. m.; men man har efter Omstændighederne, og i Hensyn paa det vel grundfestede, men dog endnu unge Selskabs Evne, lade det beroe indtil videre ved den allerede benævnte Virksomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Efter det aflagte Regnskab for Aaret 1830 har Samfundets Indtægter og Udgifter været følgende: Jndtægt. r. S. S. og T. Rbd. Skl. Rbd. Sk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Fra det Classenske Fide-Commis 2. Kontingenter af Samfundets ordentlige Medlemmer og indkomne Restancer fra foregaaende Aar. 3. Renter af kongl. Obligationer paa 400 Rbdl. Sølv. 16. Dito af Nationalbank Obligationer paa 300 Rbd. . . 12. 36. 5. Dito af hvad i Sparekassen har staaet . . . . . 8. 7. 69. Misregnet for 1829 efter Revisionen. 7. Kjøbt 3 Stkr. National. bank-Obligationer (See Udgiften) af Beløb Er 400. S. 608. 25. Dertil Beholdning fra 187. (See den trykte Beretning. og tilvexlet Sølv i See Ud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
gifter).Er 1229. 1070. 40. Udgiften har været: 1. Budets Løn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
For Jnkassation af Kontingenter og Restancer. 3. Udgifter til Trykning af Medlemslister, til Lys ved Repræsentantmøder, Værelsers Opvarming, Papir. og Kontoir Nødvendigheder. Porto etc. 4. Den hos afdøde Cancelstraad Møllers havte Fordring: 5. For Trykningen af 2det Bind af Prisskriftet om Skriftsprogets Uddannelse 6. Dr. Juris S. L. Baden. i Anledning af udviste literaire Flid og Arbeider understyttet (See ovenfor) . . 200. 7. For 3 Stkr. Nationalbank-Obligationer betalt. 8. Dertil tilvexlet de under Jndtægten anførte 100 Rbd. 39 s. Sølv til Cours 210. Er 337. 70, 705. 95. Lignet med Indtægten bliver en Beholdning af Balance.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Beholdningen bestaaer i 1. Kongelige Obligationer 400 Rbd. Sølv, og Nationalbank-Obligationer 300 Rbd. Sølv i alt . . 700. 2. J Sparekassen indsat. 58. 26. 173. 52. 3. Udlaant mod Rente 4 Kontant hos Kassereren, 5. Restancer som ventes. Efter Samfundets Love §. 21 skal en Fierdedel af Samfundets fulde aarlige Indtægter være bestemte til at oplægges til et fast Fond. Beløbet var: For de tre første Aar efter den trykte Beretning S. 29. 114. 12. 396. 82. for 1830. J alt 144. 14. 548. 88. som ere indbefattede under Samfundets ovennævnte i offentlige Fonds staaende 700 Rbd. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Til Revisorer af Regnskabet ere udnævnte Dhrr. Regimentschirurg Mansa, og Bank-Assistent Flagstad, til Revisor Hr. Hofagent; Waage Petersen, Ridder af Dbrog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Af Directionen for Kjøbenhavns Brandforsikrings Societet har Samfundet velvilligen været overladt Lokale til Generalforsamlingen; og af Enigheds-Selskabet paa lige Maade Lokale til Repræsentant Forsamlinger; saa at Udgifter i disse Henseender har, som i de foregaaende Aar, været sparede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
(Om Samfundets Medlemmers Antal og Tilgang og Afgang i det forløbne Aar læses i dette Blads f. Nr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Det er at haabe, at der i Anledning af Priis opgaven angaaende de gamle Nordboers Forestillingsmaade om den dem bekiendte Verden vil vindes det tilsigtede Gode, at faae et interessant videnskabeligt Æmne grundigt behandlet. Opfyldes dette Haab, og Samfundet faaer et nyt Priisskrift, udgivet, af lignende Værd med det allerede udkomne om Sproget, da maa Samfundets Tilværelse dog vinde nogen opmuntrende Opmærksomhed. Medlemmernes Pengebidrag er som bekjendt kun ringe; 1 Rbd. Sedl. Qvartaliter, det er altsaa ved Mængden af patriotiske tiltrædende Medborgeres Bidrag flere Kræfter skulle erhverves. Nu skred man til en Forhandling, Samfundets indre Anliggender vedkommende, nemlig Valg af 6 Repræsentantere istedet for en afdød, nemlig Professor, Etatsraad K. L. Rahbek, og fem, som efter Lovenes 129, udgaae. De ny valgte vare Dhrr. Kammerherre Hegermann-Linden krone, Professor Nissen, Konferentsraad og Postdirektør Monrad, Regimentschirurg Mansa, Pastor Visby, og Overkrigskommissair Fick.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Jndenlandske Efterretninger. Om Cavalleriehesten. Haandbog for Cavallerie-Officierer og Hesteyndere, ved I. B. Hornemann, Ritmester a la suite i Armeen og Medlem af Remonte-Kommissionen, med et Anhang om Hestens tidlige Brug og Prøve ved Veddeløb er udkommet og faaes hæftet i Omslag for 48 tz. i den Reizelske Boglade, og hos Bogtrykker Quist.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
J Fortalen heder det til Slutning: "At dette Skrift kommer for Dagen, skyldes ikkun min Lys til at gavne i mit Fag og derved vise mig min Konges Tillid og Naade værdig, Motiver, som jeg tør haabe ville berede mit Arbeide en velvillig Modtagelse, men som jeg, for Sagens Skyld, ønsker ei at maatte formilde dets Bedømmelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
J Horsens Avis skrives: Vi behøve ikke længere at hente vor The fra China, da Bladene af Blaabærplanten skulle være ligesaa velsmagende som chinesiske Theblade." Denne Notitse kan maaskee foranledige Nogen til Brug af det foreslagne, eller noget andet The-Surrogat, og derfor erindres her den bekjendte Afhandling: Noget om The og The-Surrogater, som Hr. Professor Dr. J. C. W. Wendt, Ridd. af Dr. og Dom. skrev 1814 i Kunstflids Selskabets Skrifter 2 B. S.H. 414440. Deri læser man om de The-Surrogater, der nogenledes kan svare til det hvad man med Rette skulde fordre af saadanne indenlandske Surrogater nemlig: 1. At de maae svare, om ikke saa meget i Form og Udseende saa dog i Virkninger, til det hvorfor de skal substituters. 2. At de maae enten og det helst, af Naturen i Mængde produceres der, hvor de skulde afbenyttes, eller og letteligen ved Kunsten der kunne dyrkes, og det uden stor Umage og Vanskelighed."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Antallet af dem ved det polytechniske Jnstitut, som benytte Lære-Anstalten, er nu 14, hvoraf ere academiske Borgere. Desuden benyttes Forelæsningerne af 2, andre, som ikke have isinde at underkaste sig den polytechniske Examen, eller saa kaldte extraordinaire Deeltagende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-03
Blandede Efterretninger. Svovelsurt Chenin, som et Modemiddel i vor Tid. Jblandt de nyere Opdagelser i Chemien, som især har tildraget sig den praktiske Læges Opmærksomhed, fortjener vel det svovlsure Chenin den første Plads. Det er bekjendt, at, efterat man allerede forud havde fundet i den peruvianske Feberbark en særegen Syre, blev i Aaret 1821 af Chemikerne Pelletier og Cavendon i Paris to forskjellige ludartede Bestandele opdagede i samme: Den ene, Chinchonin, i større Mængde i den brune China, den anden Quinin eller Chenin i større Mængde i den gule Bark. De samme Chemikere gjorde det tillige gieldende, at i disse to særegne Bestanddele ligger Barkens egentlige Feber fordrivende Kraft, og dette saaledes, at Quinin virker i denne Henseende fire Gange stærkere end Cinchonin. Man fandt fremdeles, at disse ludsaltagtige Stoffer ikke let lode sig opløse i flydende Sager, men vel med Syrer, fornemligen med Svovlsyren, dannede et let chrystalliserligt opløseligt Salt. Dette er siden blevet et saa almindeligt brugt Lægemiddel at det i Henseende til forholdsmessigt Forbrug kun staaer tilbage for det uhyre Forbrug af Blodigler i den nærværende Praxis. J Aaret 1826 blev leveret fra de to Fabriker i Paris, den ene Pellatiers og Cavendons, den anden Levaillant's og Delondre's, i alt 1584 Centner China, som gav i alt 59000 Unzer svovlsurt Chenin, og i Frankrigs øvrige Fabriker regnes endnu 31000 Unzer Cheninvære at forarbeidet. Deraf ere betydelige Forsendelser, skeete til alle europæiske Lande, til Amerika, Levante, Ostindien. Det maa derfor ansees som en velfortjent Belønning for Chemikerne Pelletier og Cavendon, at det Kongelige Jnstitut i Paris tillagte dem for deres vigtige Opdagelse en Belønning af 10000 Franker d. 18 Mai 1827, af Baron de Montyons Legat. Siden er denne Fabrikation udbredt til Holland og andre Lande. En berømt hollandsk Læge, Professor Thomassens Thuessink i Grønningen har skrevet nogle vigtige Bemærkning er om dette Lægemiddel. (Pierer.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Nyeste Skilderi af Kjøbenhavn. ansanannanna Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. No. 21. Løverdagen den 5 Februar 1831. 28 Aargang. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. En Time i St. Peters Birke i Rom. (Af August Trarel. Forkortet.)J Dag, da Solen ikke kommer frem, og den ellers intet sieldent foregaaer, tænker jeg, vi gjøre best i at gaae hen i St. Peters Kirken, anstille Betragtninger, og der sanke Stof til at skrive en Andagtstime, Saaledes talede Wilhelm, en Lu gerner Maler til mig, da jeg just havde gjort ham det Spørgsmaal, hvor vi skulde tage Veien hen Det havde været min Tanke, at gaae til Circus Caracalla, og optage en Brouillon af samme. Himlen truede med at gjøre vort Papir vaadt; og naar et Project bliver til Vand, er man snart rede til at følge en Andens Raad, uden at udspinde et nyt. Vi forlode derfor min Bolig, forsynede med Regnskærme, og toge Vejen af Engelsbroen. Klokken slog ti, da vi passerede de tolv Engle, som flittige Billedhuggere fordum havde udmeisler i colossal Størrelse, og opstillet paa Gelenderne: vi passerede Kastellets Vagt. J det samme kom Cardinal Zurlo kjørende. Tre statsklædte Tienere stode bag paa Vognen, og bukkede sig stedse for de forbigaaende Hilsende, som om disses Compliment for den i Vognen siddende Kardinal, ogsaa gialdt de uden paa staaende. En ret martialsk Grenadeer raabte ud. Leo 12 var just død. Kirkestatens Armee har endnu Sorg, og gik med nedvendt Gevær og Krepflor paa Armen. Det tog sig ret pudserligt ud, da 20 Grenaderer, med Musketløbet pendt ned af, opmarscherede frem for Portalet, og bleve staaende stille indtil Eminentsen, var kommen forbi. Tambouren der havde omgivet sit melodiske Instrument, og sit Ærme med Flor, gjorde Mine til at slaae an; begge Trommestokkene syntes satte i Angrebstand, og jeg tænkte, nu gaaer det løs. Men det skede ikke. Efteren liden Stund, satte han, saa rørt som han var det uberørte Instrument tilside, og trak sig, med det øvrige Vagtmandskab, ind i Vagtstuen. Vi fulgte Kardinalens Vogn indtil Pladsen, foran St. Peters Kirken. Der holdt allerede en Mængde Kjøretøier af alle Slags, mest geistlige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Der er i Rom stor Forskjel paa en geistlig og en verdslig Vogn. Hine kjøre ogsaa langt langsommere, saa at de verdslige Vogne, stedse rullende forbi hine med aabne Vinduer, kunne modtage den Geistliges Velsignelser. Ogsaa havde de geistlige Vogne stedse Graahoveder til Kudske. Maaskee tænker en Prælat, at det unge Blod hos en Kudsk kunde faae det Indfald, at fordre Reformer, som Herrens Lyst til Beqvemmelighed ikke maatte holde af. Skade, sagde Wilhelm, da vi gik forbi Obelisken, og maatte, som andre Mennesker, skuppe os frem imellem de mange til høire og venstre forbirullende Vogne, Skade at St. Peters Kirke ikke ligger midt i Rom, denne Plads skulde da snart vorde Stadens Palais royal. Hvad, sagde jeg, et Palais royal og Vatican, Nu, hvad Underligt var deri, giensvarede min Ven. Kjøber man dog ikke her Kager, Lemonade, Pomerantser, Rosenkrandse, Amuleter, Billeder og Smaapiecer. Nu er her et usselt Torv, hvor man betler, stieler, gjør ureent, og beder. Gandske anderledes skulde det være, naar Corsoens Boutiker anbragtes i disse Buegange, imellem disse Støtter, og overhovedet naar dette ophøiede Sted, der nu kun kan ansees som en fri Plads, opfyldt med Skarn, og Ophold for Lazzaroner, var rundt omkring beboet, og renset. See denne Cirkel med sine Blyetage, Statuer, Søilegange, – denne uhyre Porticus til begge Sider. Hvortil tjener den nu Til i Sommertiden at gaae i Skygge, Om Aftenen strøife Pøbelmennesker omkring her, Mendicantii kalde den, hvad man i Paris kalder cabinets d'aisance. Hvad Forkeert er der vel i min Jdee, Har ikke Venedig sin Markusplads foranCathedralkirken, Concentrerer sig ikke der Alt hvad livligt er? – Jeg følede, min Ven havde Ret. Vi gik forbi Fontainerne. Vor Samtale blev afbrudt af en barfoded Kommissionair fra en Kunsthandler. "Descrizzione della saucta romana chiesa, della basilica vaticana," raabte han, rykkede mig i Kjolen, stak sin Beskrivelse frem, og sagde intet andet end sit descrizzione og duo Paoli, Signor. Da jeg ikke vilde høre, holdt han op med at forfølge os, gik derimod løs paa en Britter, som kom frem med en stine rario, en Loupe, et Par Handsker, en Grundtegning af Rom, og sin Cicerone.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Fra begge Taarne begyndte nu Klokkerne at lyde. Tifold klang de i Buegangene og Forhal lerne. Alt stemte os til Højtidelighed, endskjøndt ej til Andagt. Havde jeg end været saa from, som den hellige Ambrosius af hellig Hukommelse, jeg skulde dog ikke have kunnet bede noget Faderver. Adspredelsen var for stor. Der var en Vrimmel af Mennesker af alle Slags, som trængte sig til den snevre Naadens Port. Over den svævede det gyldne Kors i den tilmurede Jubilæums Dør, og her trængte fire Hellebardierer i det fjortende Aarhundredes Kostume sig frem og skrege: Piazza, Piazza per saa Eminenza. - Her havde ogsaa i det mindste hundrede betiende Krøblinger, leiret sig omkring Frelsens Dør, og, lignende gøende Helvedes Hunde, skrege og fremviste her et sygeligt Been, hist en lam Haand o. s. v. for en Bajocco Miserere. Wilhelm gik foran mig; gjorde en stiv Arm, og som en kjet Styrmand seilede rask gjennem Folke=Bølgerne. Vi vare allerede komne temmeligen nær Læder=Dækket, da jeg følede mig anholdt bag fra. Det var to allerkjereste qvindelige Væsener, som gjorde Angrebet. Pardon, Monsieur, sagde den nærmeste, i det hun undskyldte sig; je vous af priis pour mon cicerone. Et allerkjereste Barn, sagde jeg henrykt, ved mig selv; og traadte beskedent tilbage for hende, Det samme gjorde Wilhelm, saa at begge de elskelige Væsener – Franske, af Stand, kom med deres Veiviser foran os. Oh, og, sagde den ene, da Trængselen blev lidt for slem: "Onne Samuse paa en allant voir le saint pere." Je perds mes souliers, hviskede den Anden, og hævede i det trange Rum sin Fod i malerisk Stilling, for atter at faae Skoen fast. Omsider havde vi, tappre og modige stredet os frem, dog Damerne kom os af Sigte; og snart vare vi komne i Kirkens Hovedskib. Virakdunst indhyllede det gyldne Tæppe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
J Midten af Hvelvingen stod Pavens Katafalk. Den hævede sig i Midten af Kirkens Hovedskib, i Form af en Pyramide og i en Høide af 80 Fod men den var ikke færdig. Malere, Billedhuggere, Forgyldere, Tømmerfolk klatrede op og ned, pens lede, høvlede, bankede, saa at det gjenlød fra alle Hjørner. Stilladser vare trukne fra en Bue til en anden i Høiden, og med Touge befæstede i Loftet. Murerne svævede i Stole rundt omkring og opreiste store Masttræer, der vare rundt omkring forgyldte og kegleformigen besatte med hundrede Lyssarme, og Billedhuggere vare i Beskæftigelse med at faae Religionens kollossalle Statue, draget op paa Spidsen af Pyramiden. Tusinde Mennesker stode omkring Stilladsen, nysgjerrigen gabende til alle Kanter, beundrende den Hurtighed, hvormed Kunstnerne bragte Monumentet istand. Wilhelm og jeg holdt os først op i Forgrunden i Nærheden af Battisterio og Kapellet formater dolorosa, hvor paa det jevne Gulv paa den ene Side et Dosin Chiaroseur Malere sammenpenslede Basreliefer, udsnittede Ørne og Tiarer, forgyldte, bragte i Rammer; imedens paa den anden Side, bag et Tæppe, nogle Billedhuggere, fabrikerede en Charitas, en Justitia, og et halvt Dosin Engle. Vi ligede igjennem Tæppet, og saae med Forundring, at Statuerne bleve gjorte af Ho og Halm, derpaa overtrukne med Hamp og Haar, og endeligen beklistrede med Gibs. Justitia stod færdig med Hoved, Bryst, Arme, og lod sig ganske taalmodig behage, at en Kunstner beklædte dens øvrige Legemsdele med hvide i Gibs dyppede Klæder. Der stod en Engel med Vinger, men endnu ei med Hoved, derimod med en Jernstang igjennem Halsen, hvorpaa Hovedet, naar det ankommer, kan sættes. Sandeligen et snorrigt Kunstværksted, en Statue=Fabrik, som hver Time bringer en Hellig mere til Verden, uden dertil at bruge andet end et Knippe Hø Hamp, og Gibs. Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Jndenlandske Efterretninger. Cliniske Øvelsers Nødvendighed og Vigtighed, eller Leilighed for unge Læger til, under Anviisning og Veiledning ved mange Syge senge i store Hospitaler, at kjende og behandle Sygdomme, er almindelig erkjendt; og flere Gange har Ønsket været fremsat, at her i Kjøbenhavn, hvor herlige store Sygehospitaler haves, maatte virkes noget betydeligt i denne Henseende. Den afdøde fortiente Læge, Etatsraad Bang, havde i sin Tid hædret Navn hos os som clinisk Lærer. Sønnen Hr. Med. Oct. og Profess. Ole Bang, R. af Dr., har nyelig udgivet et lidet Skrift; Lægen ved Sygesengen. Jndledende Forelæsning til de liniske Øvelser paa det kongl. Frederiks Hospital." (24 Sk., i den Gyldendalske Boghandel.) En liden Prøve optages her: "Naar De kaldes til en Syg, opsætte De ikke Deres Besøg uden høieste Nødvendighed – thi ville De end ofte erfare, at en utidig Frygt hos Patienten har fremskyndet dette – saa er det dog bedre, til Gange at gjøre sig unødvendig Uleilighed, end een Gang ved Forsømmelse at have sat et MenneskeLiv paa Spil. Maaden, hvorpaa De nærme Dem den Syge, er langt fra ikke ligegyldig, allerede hos Hippocrates finde vi Regler angaaende denne. Tause. og rolige sætte De Dem ved hans Seng, blide i Ord og i Stemme tiltale De ham, og vogte Dem for, være det sig ved Spørgsmaal eller Miner, at opvække Frygt eller svække hans Fortrolighed. Til at kjende Sygdommen og den Syge benytter Lægen alle sine Sandser; jo større Erfaring og Øvelse han har, desto flere kan han ofte paa eengang bruge, desto kortere Tid behøver han til at gjøre sig bekjendt med Sygdommen. Den Yngre derimod maa undertiden anstrænge sig nok, for fuldkomment at benytte een af Gangen. Medens hin undertiden ved første Øiekast aabner Sygdommens Væsen, kan denne sjelden erfare Andet, end Kjønnet og nogenlunde Alderen, han maa derfor strax skride til at udspørge den Syge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
De første Spørgsmaale, som De saaledes gjøre, maae snarere være beregnede paa at finde en Ledetraad for en nøiere Undersøgelse, end paa at erholde en fuldkommen Beskrivelse af Sygdommen. Man spørger nemlig: "Hvad feiler Dem, hvor længe har De været syg." og, hvad anseer De for Aarsagen?" Svaret vil bringes Den paa flere forskjellige Maader. Som den Sindssyge undertiden længe kan føre Dem bag Lyset, inden De bemærke hans Tilstand, saaledes kan den Aandssvage ved forkeerte Svar ikke mindre lede Dem paa Afveje, medens De hos Een neppe kunne udpresse faa og intetsigende Ord, vil en Anden maaskee byde Dem en saa stor Overflødighed af disse, at De knap, er klogere efter, end før De begyndte Deres Spørgsmaale. De have imidlertid rimeligviis herved faaet at vide, hvorlænge omtrent Sygdommen har varet, og altsaa om den er hidsig eller langvarig; De have formodentlig endvidere erfaret af de opregnede Tilfælde, til hvilken Classe eller Orden Sygdommen, hører, og kan derpaa gaae over fra denne ubestemte til den bestemtere Examination, der vedkommer deels Sygdommens Tilfælde, deels dens Aarsager; hin bør næsten altid gaae forud for denne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Blandede Efterretninger. Cholera synes at have sit Hjem i Hindostan. Den beskrives fuldstændigen og udførligen allerede i et gammelt medicinsk Sanscritværk (Medho Neidan) hvoraf et Udtog blev ved Det. Tayler forelagt Sundhedsraadet i Bombay. Og saa Girdleston og Curtis have skildret den meget nøje, saaledes som den herskede 1782 i Hindostans sydlige Landskaber. Jmidlertid begyndte den først i Aaret 181, at vække almindelig Opmærksomhed, da den rasede i hine Egne med en forhen ikke lagt taget Hæftighed og Udbredelse. Man har fra den Tid givet den forskjellige Navne, saasom den krampagtige (cholera spastica, den epidemiske (ch. epidemica), den ondartede (ch. maligna). Et af Rob. Tytter foreslaaet Navn morbus oryzeus, Ris=Sygdom, vilde være passende, naar det var bevist, at Ris-Avlen, og den idelige Brug af Ris, især ny Ris, var den egentlige Anledning til samme, eller at den indskrænkede sig til de Egne, hvor Ris især dyrkes og nydes. Best er vistnok Benævnelsen cholera orientalis, som ogsaa er almindeligst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
J de 5 Aar 1817-1825 havde den udbredt sig i Strøget fra Øen Bourbon til Philippinerne, fra Persien til Java, og bortrykkede mere end 3 1/2 Million Mennesker. I Pierers Tidsskrift for d. A.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
No. 18 har Udgiveren leveret interessante Efterretninger om denne Sygdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Fra Dr. og Profess. J. R. Lichtenstein, som lever i St. Petersburg, kan ventes et udførligt Skrift om Cholera, grundet paa russiske officielle Meddelelser. Det er anmeldt under Titel: Die asiatische Cholera in Rusland in den Jahren 182. u. 1830; nach russisch, amtlichen Quellen bearbeitet. Et andet Skrift om Sygdommen kan ventes fra Physikus Dr. A. W. Neuber i Apenrade; som forløbigen har meddelt nogle bemærkninger om samme i Apenrader Worchenblatt. Ypperlig ny Landevei over St. Gothaardsbjerg. Hvad man for 20 Aar siden næppe havde abnet, hvad for endnu faa Aar siden Mang ansaae for at være uudførligt, lykkedes det endeligen den menneskelige Flid og den alvorligste Villie at faae tilvejebragt. Hvor forhen Lastdyre, med Kjøbmands=Varer paa den saarede Ryg, ikke uden med betænksomt Skridt fremskred, under tusinde Eder og Snert af den raae Fører, over steilKlippestier, der knage nu rigtbelæssede Vogne, og Reisende fare let og sikkert i deres Reisevogne paa jevnede Veie. Der er udkommet tolv skjønne Udsigter over denne Egn; med forklarende Beskrivelse af Dr. Lusser. (M. f. g. St. 283).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Kjøbenhavns Børs, d. 4 Februar 1831. Hamburg 2 M. - a vista 215. Species 213. Specier solgtes til 12 Rbmk. 1s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler - Rbd. St. pr. 100 Specier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-02-05
Svenske Sedler 2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) 87 Rbd. Sedl. Dito over 2000 Rbd. Stk. Rbd. Sedler. Dito Dito. . . . . . .... 8 i Banco.