Corsaren, 1841-06-18
Uddrag af Redactionens Forhandlingsprotocol. Møde den 15de Juni. Da Præsidenten traadte ind i Forsamlingsværelset, stod et af Medlemmerne med Hatten paa. Præsidenten lod da en af sine Medhjælpere (hvoraf han, til stor Bekostning for Redactionen, har anskaffet sig adstillige) gaae hen og befale Medlemmet at tage Hatten af for Pr., hvorpaa Medlemmet svarede, at, naar det befaledes, gjorde han det slet ikke. Præsidenten udbrød da forbittret: Ja, ja, Var det paa Fælleden, og havde jeg Bræstrup at commandere over, saa lod jeg Dig arrestere for den Spøgs Skyld. Men nu faaer jeg vel finde mig der -: Gjør mig den Tjeneste at tage Hatten af for mig. - Efter disse Ord tog Medlemmet Hatten af, og Forhandlingerne begyndte. Præsidenten anmeldte da for Forsamlingen, at han havde Reglementet færdigt, og det kunde nu circulere mellem Medlemmerne, for at de derefter kunde udnævne en Militaircommission til at tage det under Overveielse, hvornæst det da i Tidernes Løb kunde blive drøftet og antaget som Lov. Denne Meddelelse blev modtaget med stærke Bifalds- og Glædesyttringer, og et Medlem foreslog, at man i denne Anledning skulde illuminere, hvilket Forsamlingen bifaldt, "fordi Saadant nok var værdt at illuminere for." Præsidenten. Siden De ville illuminere, kunne De da ogsaa nu modtage de Ordener, jeg for en Tid siden opfandt. Jkke sandt? Forsamlingen gav ved Taushed sit Samtykke tilkjende. Præsidenten tog derpaa Ordenerne frem af sin Kjolelomme, idet han vedblev: Her ere otte Ordener. Det er forresten Skade; thi nu bliver der een tilovers, da De kun ere 7. Et Medl. Bare vi havde en Pedel, saa kunde han faae den. Præs. Ja, men nu have vi jo ingen Pedel. Naa, jeg vil gjemme den. Der kommer nok en anden festlig Leilighed, da jeg kan faae den passende anvendt. Jmidlertid kommer maaskee ogsaa en af min tilkommende Hustrues Slægtninge hertil, saa kan han faae den. Et a. M. Men hvorledes bære vi os nu ad med at gratulere hinanden? Det bliver saadan en stor Umage, naar vi alle 7 skulle gaae omkring til hinanden i den Anledning, ikke at tale om, at der saa skal opvartes med Viin og Kage. Præs. Derfor veed jeg Raad. Jmorgen kunne De komme sammen i mit Forgemak og der gjøre det af. Den forr. T. Men saa kunde vi jo ligesaa godt gratulere hinanden her og nu strax. Pr. Ogsaa det, endskjøndt det af mig foreslaaede var høitideligere. Den forr. T. Saa gratulerer jeg Eder Allesammen. Alle de Andre indbyrdes: "Jeg gratulerer." Et Medl. Men hør, Præsident! Hvorledes skal Din Orden bæres? Foran eller bagpaa? Præs. Ja, derom er jeg ikke aldeles enig med mig selv. Men det er ogsaa mindre væsentligt: Enhver kan bære den, hvor han vil, ganske efter Behag; thi jeg ynder blandt alle de andre Friheder ogsaa Bærefriheden og er en Ven deraf. Et Medl. (afsides). Saa lad os tage vore Friheder iagt for ham. Et andet Medl. Efter at disse vigtige Ting saaledes ere afgjorte, maa jeg tillade mig at henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa en Sag, der heller ikke er uvigtig. Vi udstedte nemlig i Vinter en Opfordring til gode Mennesker og at levere os Bidrag fra Provindserne..... (Her afbrødes han af flere Medlemmer, som fandt Ordene "Opfordring til gode Mennesker" mindre heldige, fordi det kunde give, Dagens" Damer Anledning til at troe, at her var Leilighed for dem til at offerere Haandarbeide). Taleren. Forstyr mig nu ikke, jeg taler daarligt nok alligevel. J hiin Opfordring sagde vi tillige, at vi vilde troe Folk paa deres Ord, men at samme Folk, naar de løi, skulde "faae en Skam og aldrig blive troede mere". Jfølge heraf forlanger jeg, at Meddeleren af Stykket og Bjernede Præst (der jo for en stor Deel skal være urigtigt) maa faae en Skam og aldrig blive troet mere. Et andet Medl. Men hvem er denne Meddeler? D. f. T. Ja, Gud skal vide det. Han kaldte sig rigtignok Hans Frantzen; men det er naturligviis ikke hans rigtige Navn. En ny Taler. Hans Frantzen? Mon det ikke skulde være Carstensen? Hans Frantzen er jo en ordret Oversættelse af Jean de France. Den første Taler. Det er vanskeligt at sige Noget herom med Bestemthed. Men i alt Fald er det jo nok, naar Redactionen offentlig erklærer, at den bifalder mit Andragende. Forsamlingen: Det gjøre vi. Et Medl. Jeg udbeder mig Ordet for at forebringe en langt vigtigere Sag. Tænk Eder! Vort militaire Medlem, som altid gaaer og giver sig et saa ærligt Udseende, har skrevet i et andet Blad, nemlig i Berlingske Tidende" en Bekjendtgjørelse om et Dødsfald. Han nægter det rigtignok og jeg kan heller ikke bevise det; men ikke destomindre troer jeg, at Forsamlingen itte bør staae tilbage for Landcadetacademiet i Nidkjærhed for de engang vedtagne Statuter, men afskedige vort ærede militaire Medlem og derhos dømme ham til fremmed Krigstjeneste, hvortil den tscherkessiske vistnok meest passende kunde vælges. Flere Medl. Ja, det bør han. Det milit. Medl. At, jeg beder om Naade, ikke blot fordi jeg er ustyldig, men ogsaa fordi J jo ingen Nytte have af at straffe mig: J blive dog aldrig Commandeurer af Dannebrogen for Eders Nidkjærhed. De Forrige. Nei, det er ogsaa sandt; lad ham da være fri. Det milit Medl. O, tusinde Tak. - - Det er dog rart at være uskyldig. Derefter foretoges adstillige Sager, henhørende til det næste Nummers Redaction, hvornæst Præsidenten oplæste-Corsarens- Budget for næste Qvartal, idet han sagde: Foruden Udgifterne til Bogtrykker o. desl. vil der medgaae: Til forskjellige ubestemte Udgifter. 200 S. F- s. Sand paa Forsamlingsværelsets Gulv ,,-,,3,, De Betjente, jeg har som Præs. 150 ,,-,,-,, Blæk ved Redactionsmøderne. -,,-,,1 1/4,, NB. Jeg maa gjøre Redactionen opmærksom paa det glædelige Factum, at vi tidligere have brugt 2 s quartaliter og nu kun 1 1/4 s, hvilket er en reel Besparelse af 3/4 s. (Forsamlingen udbrød her i Glædesyttringer over Præsidentens Sparsommelighed). Præsidenten. Saavidt balancere Jndtægt og Udgift; men nu kommer til, at jeg i næste Qvartal i forskjellige Anledninger maa gjøre lidt Stads, tildeels for at give Præsidenturet Værdighed og Glands, og disse Udgifter maae De dække med Sammenskud. Forsamlingen. Nei, nei! Det gjøre vi ikke! Præsidenten (reiser sig og siger med Værdighed:) Mine Herrer, Maa jeg bede Dem erindre, at Deikke have faaet Reglementet endnu, og at altsaa Deres Jndsigelse ikke gjælder - Mødet er hævet.