Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-10-19
Jndenlandske Efterretninger. Hr. C. A. Villaume, en Søn af den ved sine Skrifter navnkundige Hr. Prof. Villaume, indbyder i en trykt Plan Forældre og Formyndere, som ønske deres Børn og Myndlinger anbragte ved Handelen, at betroe disse til hans Underviisning. Han agter nemlig at oprette her i Kjøbenhavn en egen Underviisningsanstalt for den Ungdom, der vil opoffre sig til Handelen, hvori alle de for samme nødvendige Handelskundskaber, efter en bestemt Plan, skulle bibringes den. Man henvender sig i den Anledning til Hr. Prof. Sander, boende paa Kultorvet No. 87, som giver nærmere Efterretning herom. Slagelse, d. 16 Oct. Ved at gave Gruus til Veiarbeidet den 3die October, af en Bakke paa Gaardmand Hans Christensens Enkes Lod af Bierg bye, forefandtes af nogle Folk, fra Stillinge Sogn, 3 ovale Ringe, som siden ere befundne at være af fiint Guld og at indeholde en Vægt af 78 Lod. De have sandsynligen i de ældste Tider været brugte i som Armbaand, da de vare indrettede til at kunne udvides i Midten af den ene Side, formeentlig for at kunne desbedre skydes over Haanden. Arbeidet paa dem var simpelt, men temmelig smagfuldt. De bleve udgravne i Bakkens sydøstre Hiørne, omtrent 5 Qvarter under Jordens Overflade. Bakken, hvori Ringene bleve forefundne, er beliggende i Sydvest for Biergbye Bye i Nærheden af Byen. Paa Bakken er ingen Steendysse eller opkastet Forhøining, og heller ikke har der, i en 30. Aar, da der kan erindres tilbage i Tiden, lagt Steen paa den. Der er vel i Bakken ved Gravningen forefunden 2de Pandeskaller af døde Mennesker, men disse ere fundne i nogen Afstand fra det Sted, hvor Ringene ere udgravne. Bakken Navn er Bredehøi. Den har i den senere Tid og været imellemstunder brugt, som Justits, eller Retterplads. (Slagelse Av.) Disse tre Ringe ere nu ankomne til Kjøbenhavn, hvor Skilderiets Udgiver har taget dem i Øiesyn. De to af dem ere tykkere og spærere end den tredie, og have megen Lighed med Haandtagene, paa gammeldags Dragkister. Men kunden ene, nemlig den tyndeste, ikke alle tre, kan udvides i Midten. De see ud, som om de nyligen vare komne fra Guldsmedden, og Arbeidet er ret vakkert. Om de have været brugte som Armbaand, lader sig neppe med Vished bestemme, da de synes alt for svære til dette Brug; de have heller ingen Lighed med de Guldarmbaand, der gjemmes paa Konstkamret, hvilke ere Slangeformige og ganske glatte, istedet for at hine ere forsynede med Zirater. Skade, at der ikke findes mindste Skrifttegn derpaa, en Mangel, der betager dem al egentlig historisk Mærkværdighed. Nogle, som have seet dem, paastaae, at saadanne Ringe ere meget almindelige i Ostindien, hvor Fruentimmerne ikke bære dem paa Armen, men holde dem paa Haanden. Jmidlertid beviser dette neppe, at den ikke ere af nordisk Oprindelse. At de bleve fundne i en Sandbanke, leder til den Formodning, at der mueligen engang har været Vand paa dette Sted; thi at Vandet tilforn gik saa langt ind, er ikke usandsynligt. J den 1 1/2 Mile fra Bjerg bye (Bierreby?) liggende Landsbye Eggerup, har Doct. Caspar Bartholin engang fundet i en Høi en Urne af blaat Leer med Aske og Beenstumper, og deriblandt et Ribbeen, som var tre Gange saa stort, som et Menneskes i vore Dage (WormitMon. Dan pag. 4). - Mærkeligt er det, at disse tre Ringe, der næst de to berømte Guldhorne, i Henseende til Værdie, ere de kostbareste Oldsager.