Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-01-25
Anecdoter. Under Krigen udgave mange Engellændere i Frankrige sig for Americanere. Deres Handelsvenner forsynede dem med de fornødne Passer, og saaledes bleve Adskillige endog forestillede Bonaparte. En Dag gienkiendte en Dansk i en saadan maskeret Herre Engellænderen paa hans særegne americanske Jntonation, der er noget dybere end den engelske, og sagde til ham: tag Dem lagt, min Herre, Keiseren læser strax i Deres Øine, at De er en Angloamericaner. Den desuden noget hypochondriske Engellænder blev ligesom forstenet af Angest, og saae sig allerede omringet af Gensd' armer. J samme Øieblik nærmer Bonaparte sig, og seende ham stift i Ansigtet, spørger han: Hvor længe er det siden, De forlod America. - O, allerede længe. - Har De ogsaa været i Engelland. - O, allerede længe! - Hvor længe har De været i Paris" - O, allerede længe. - Har De ogsaa bereist de øvrige Dele af Frankrig, – O, allerede længe. - Hvad synes Dem om mine Værfter i Antwerpen, - O allerede længe. - Drikker De om Morgenen, O, allerede længe. - Er De en Nar? O, allerede længe. - Bonaparte vendte sig bort, og Alle brast i Latter. Engang lagde Bonaparte Mærke til, at den americanske Consul stod ved Siden af den nys udnævnte russiske General Consul. For at ærgre den sidste, gik han slux hen til den første, og sagde: Nu General! - Jkke sandt, man kan i America ogsaa leve ret godt uden engelske Varer, - Sire, vi prise os lykkelige at see vore Havne lukkede for disse vor Konstflids Fiender. - Bravo, General! Disse Kræmmere og Fabricanter maa føle, at de ere aldeles undværlige. - Uden mig havde de allerede for længe siden gjort Verden til Trælle. - Men jeg har taget den brittiske Achilles fat ved Foden. Her skal han bløde, om han end ti Gange var svøbt i Zobel. Advocat X. havde, ved at frelse Mange fra Galgen, der tilkom den, og hielpe Andre til Penge, som ikke tilkom dem, erhvervet sig en stor Formue. Disse Frugter af hans Rænker og Spidsfindighed forøgede sig med hvert Aar. Endeligen døde han, og hans eneste Søn og Arving vilde, som billigt, sætte ham et kostbart Gravmæle af Marmor, efterat han havde sat ham i Aviserne et af Papir. Han henvendte sig til Hofraad B., som just var blevet chicaneret af den Hedengangne, med Anmodning om en Paaskrift paa Hæders mindet. Efter nogle Dages Forløb sendte Hof raaden den taknemmelige Søn en Billet, hvori læstes følgende Linier af Lichtenberg. "For at gjøre Ret i Verden, behøver man ikke at have lært meget, men for ustraffet at kunne gjøre Uret, maa man studere Retten. Adrian Kraft var en berømt Konstner der forfærdigede sine Arbeider i Steenstøbning, en nu glemt Konst, som med ham, der døde i stor Armod 1507 i et Hospital i Schwabach, skal være gaaet under. J Sebaldus=Kirken i Nürnberg, findes af denne Konstner et fortræffeligt Hautrelief, forestillende Nadveren. Da det blev ham paalagt at fremstille Portræterne af adskillige Raadsherrer i Nürnberg i Apostelernes Person, saa befandt han sig i en stor Forlegenhed; thi han vidste ikke, hvo af de velvise Herrer, han skulde vælge til Judashovedet. Men han var ikke raadvild: For ikke at støde nogen af Raadet for Hovedet, fremstillede han Raadstueskriveren som Judas, og gjorde ham saa træffende, at ingen kunde tage feil af ham.