Aalborg Stiftstidende, 1844-11-16
Fra Pastor Dietrichson, der i Sommer afreiste til Amerika for at være Præst blandt de der boende Norske, er nylig indløbet Brev, dat. Nework den 25de Juli, hvoraf Stavanger Amtstid, indeholder følgende interessante. Uddrag: Hr. Dietrichson ankom til Rewyork den 8de Juli. Den 26de skulde han tage derfra op i Landet til Wisconsin Territory, hvorfra han for det Første agtede at gjøre sine Udflugter blandt de i Wisconsin paa forskjellige Steder boende Norske. Han omtaler dernæst det Virvar saavel i religiøs som i alle andre Henseender, der hersker i Nework som han finder at være en naturlig Følge af Byens hurtige Tiltagen, og dens Sammensætning af saa mange forskjellige Elementer, og siger blandt Andet: "Newort er en riig By, der er gaaet fremad med Kæmpeskridt, i Aaret 1696, omtrent 75 Aar efter dens første Beboelse, var Antallet af Jndbyggerne omtrent 4,500; 1790 havde den over 33,000 1800. 60,500: 1820 nær 123,000; 1830 202,500; 1840: 312,300, og nu paastaaer man den skal have nær 500,000. Fra alle Verdens Kanter strømme ogsaa Menneskeer hertil, og derfor gestalter sig naturligviis. ogsaa, af denne forskrækkelige Sammenstrømmen fra alle Europas Lande, i religiøs saavelsom i social Henseende, et i høieste Grad forunderligt og forskjelligartet Heelt. Standser man en halv Timestid paa et af de folkerigste Hjørner i Broadway, da kan man høre de fleste af Europas Tungemaal. En Foretagelsesaand og en rastløs Driftighed sporer man derfor ogsaa her; et 3 a 4 Etages Steenhuus opføres, som flere have forsikkret mig, i 6 a 7 Uger færdigt til Jndflytning; 4de Juli, Amerikanernes Frihedsfest, nedbrændte i Broadway et stort Hotel; nu en det næsten halvfærdigt. – Broadway, denne Rewyorkestørste og rigene Gade, er Spadseregangen for den fashionable Verden; den er især paa Vestsiden (thi Østsiden er ei i den Agt og Ære, og at spadsere der er mal a prope- og mod den elegante Verdens engang fastsatte Love) prydet med vakkre Bygninger og prægtige Boutiker, saa den af sligt Væsen Jndtagne ikke veed hvorhen han skal vende sig; spadserende og gabende Vankeer og Ladies opfylde saaledes de brede Fortouge, medens Carether og Droscher i Hundredeviis krydse Gaden. Et Huus i Broadway er især den Fremmede paafaldende, det er det berømte Aster hous, bygget af en Tydsker, Aster, der skal være en af de rigeste Mænd i de forenede Stater; Bygningen skal have kostet over 500,000 Dr. og Indretningen 80,000; den første Leier skal for den til Hotel bestemte Deel have betalt 20,000 Dr. aarlig. Forrige Aar har Hr. Aster, fortæller man, solgt Huset til En af sine Sønner for 1 (een) Dol lar, for derved at omgaae en Lov, der forbyder en Fader at give nogen af sine Børn Noget af sin Eiendom til Skade for de Andre, i nederste Etage af denne af graat Marmor opforte Bygning ere 18 paa det brillanteste udstafferede Boutikker. Hotellet har henved 400 Værelser; Juni 1836 blev det aabnet og Værten skal daglig have omsat for 1400 Dollars, 700 Personer skal paa eengang have boet her, – alt dette, der just ikke interesserer mig stort, anfører jeg blot som Beviis paa den uhyre Conflux af Fremmede; af alle Byens Herligheder har jeg saagodtsom Jntet seet, det koster altsammen baade Tid og Penge. Man lider virkelig her i Newyork baade paa Legeme og Sjæl; Varmen er utaalelig, forrige Søndag og et Par Dage i Ugen har de i Skyggen været 27 a 28 Sr. Reaum. -Hr. Dietrichson omtaler den Strænghed, hvormed Amerikanerne holde Sabbaten: "Den om Hverdagene saa folkerige Broadway er da stille og tom, man hører ingen Vogne rase, seer kun Skaren af Mennesker, der gaaer til Kirke, hvilken de besøge 2 a 3 Gange dagligt; i intet Huus tør Datteren den Dag spille paa sit Fortepiano andet end Pfalmemelodier. J denne strænge Helligholdelse af Hviledagen ligger jo noget Bakkert og dybt Christeligt til Grund. Noget af det interessanteste i Hr. Dietrichsons Brev er hans Beretning om et Par Prædikener, han havde holdt i Rework. Vi gjengive dette med hans egne Ord: Første Søndag, jeg var her, prædikede jeg ombord paa et svensk Skib, og nu i Søndags holdt jeg i en tydsk luthersk Kirke en fuldstændig norsk Gudstjeneste med Altergang, da jeg haabede det skulde være idetmindste Enkelte af mine skandinaviske Brødre til Opbyggelse at kunne bivaane Gudstjenesten i det bekjendte nordiske Sprog. Omtrent 200 Tilhørere vare tilstede, og af disse vare omtrent 50 til Alters; de Fleste vare Svenske, hvis Antal ogsaa er størst her. Vore Landsmænd her i Nework synes ialmindelighed at interessere sig lidet for den Kirke, som ved Daaben optog dem i sit Skjød. Da som sagt Svenskerne ere de Fleste her, brugte vi svenske Palmebøger, medens jeg naturligviis forøvrigt fulgte den norske Kirkes Ritus, vi havde saaledes ogsaa her en vakker Union synes det mig, idet Prædikenen var paa Norsk og Sangen paa Svensk. Det var mig ret en høitidelig Helligdag her saa fjernt fra mit Fædreland, at forkynde mine Landsmænd Guds Ord og uddeele til dem Livets Brød og Livets Kalk, – og mægtigt og dybt var jeg grebet af det Ophøiede heri; ogsaa flere, især blandt de tidligere Udvandrede syntes dybt rørte, idet de mindedes om de dybe Psalmetoner fra det fjerne Fædreland og om vor Kirkes herlige Ritus. Gud give, at disse Følelser er maatte være blot forbigaaende. Med den største Forekommenhed havde Pastor Stohlmann, den anden tydske lutherske Præst, jeg kjender her, med Jndvilgelse af sin Menigheds Forstandere overladt mig Kirken og dens vas sacra, og Menighedens Organist spillede for os, da jeg fik mig laant en svensk Psalmebog, hvori Choralerne stode, At jeg i Slutningen af min Prædiken, overeensstemmende med Apostelens Formanning og vor Kirkes Ritus, opfordrede mine Tilhørere til med mig ogsaa paa fremmed Jordbund at bede for vor Konge og hans Slægt, skal have stødt Enkelte, der her i dette Land of liberty ere blevne reent republikansksindede. - Kirken, jeg havde, er forresten formet efter reformeret Maneer, intet Alter, kun et Bord med Knæfald om. - - - Til Slutning omtaler Hr. Dietrichson et i Nework stiftet skandinavisk Selskab saaledes: "J disse Dage har her i Byen organiseret sig et skandinavisk Selskab, der havde sit første Møde i Mandags; af de henved 40, som mødte, var ogsaa her de Færreste Norske, der ogsaa for disse Sager interessere sig lidet, i Mødet blev afgjort, at hvert Medlem skulde betale 1 Dollar i Jndtrædelsespenge og 1/2 Dollar maanedlig Contingent, og herfor skulde holdes 2 norske, 2 svenske og 2 danske Aviser, anskaffes et skandinavisk Bibliothek og vedligeholdes Correspondence med Moderlandene; 3 af hver Nation bleve udvalgte som Repræsentanter. Et end vigtigere Middel til at sammenbinde Skandinavierne her i Newyork, vilde udentvivl være, naar de fik en skandinavisk Geistlig, der her synes langt nødvendigere end i London, hvor jo en svensk Præst er, blandt Svenskerne er især dette Ønske yttret.