Extraordinaire Relationer, 1731-09-01
Tydskland. Omendskiønt Egen Nyttighed og vidtudseende Stats Af sigter synes noget at have opholdet det Romerske Riges Samtykke til den sidste Vienske Freds Slutning, saa lever man dog i det visse Haab, at dets Tiltrædelse endnu i Aar skeer, saasom Afvind selv omsider maa sande, (hvormeget den pleier end modsige,) at denne omtalte Forening befordrer virkelig det Romerske Riges sande Velstand, Sikkerhed og Ære. Der ere, egentligen at tale, ikkun tvende Artikler i den anførde Tractat, hvilke directe gaa det Romerske Rige an, nemlig den anden og tredie, udi hin er den saa kalded Pragmatiske Sanction om Keiserens Succession i Qvinde-Linien fastsat, i denne er den Spanske Infants Don Carlos Overførsel med de 6000 Spanier beslutted. Hvad sig den anden Artikel er angaaende, da sigter den virkelig til det Romerske Riges Nytte, som ved den allerbest og bestandigst forfremmes. Det Østerrigske Huses Stater, Forenede, som de nu ere, tiene under den Almægtiges Velsignelse til en ynskelig Formuk og god Sikkerhed imod den Ottomanniske Anløb og Overmagt, at man ikke nu skal tale om andet. Dersom disse Lande tvert mod skulde efter Hans Keiserlige Mayestæts dødelige Afgang deles iblandt adskillige Printzer, hvo ville da garandere Tydskland, at den Herre, som var Ærke-Hertug af Østerrige, altid skulde September Maaned, de fuldkommen stemme over eet med det kronede Hoved, som herskede over Kongeriget Ungern, Det er derfore det Romerske Riges sande og bestandige Fordeel, at disse Lande blive herefter som hidindtil samlede under en Herre, og naar det garanderer denne Samling, da garanderer det tillige sin egen Velfærd. Hvad den 3die Artikel anlanger, da vil det Romerske Rige saa meget mindre forsage dens Samtykke, som at det selv deraf nyder Æren og Fordeelen; thi naar det bekræfter den, da paastaaer og beholder den tillige sin Læn-Rettighed til de ommeldte Jtalienske Stater. Og maa da ikke de skarpsindige, snilde og fredeelskende baade Keiserlige og Stor-Brittanniske Ministrer æres og elskes, som efter deres høie Principalers høivise og berømmelige befaling og Styrelse have næst den gode Guds Hielp forfatted en saa mesterlig afpassed Freds Indretning. Sandelig de Vienske Tractater af dette Aars 16 Martii og 22 Julii, saavelsom den herlige Fremgang denne sidste haver havt hos Stor-Hertugen af Toscana, der nu har ganske frivillig erkiendt, og antaget Don Carlos til sin rette Arve-Printz, lærer de politiske Hoveder en ny og særdeles mild Maade, at lede store Potentaters Sind uformeret til det, som man vil, og hvortil ingen Magt kunde ellers drage dennem. Man veed, at den Londonske Tractat blev til en almindelig Fred og Forliig forferdiged Aar 1718 af det kloge Engelske Ministerie og den skarpsindige Regent udi Frankerige; men Spørsmaal: Har vel den hele sædvanlige Statskonst, de beqvemmeste og dygtigste Ministrer, de kostbarste og med al Flid optænkte Middel, ja endogsaa Trusseler og Magten selv vaaren tilstrekkelige til at sette det saa vel aftalte udi Verk, Hvad haver man ikke tvertimod foretaged sig, til at nedstyrte dem, som havde til Veie bragt denne saa nyttige og allmindelige Alliance, haver man ikke endog understaaed sig, at tillegge de Puissancer, som havde derudi største Andeel, ganske uværdige Afsigter, jal just da Aar 1731. da en hver syntes, at ville hielpe til dens Bekræftelse, hvad for Konster og Rænker ere ikke da blevne brugte, til at omstøde dette, for ganske Europa nyttige, Foretagende, hvor mange Tractater ere ikke i syv Aars Tid baade imod og for det blevne sluttede, man kunde opregne flere end ti, om man torde være saa vidtløftig. Jmidlertid haver dog Hans Stor-Brittanniske Majestæt med hans høivise Conseil saaledes vidst at samle alle slige Afveie og Omveie til eet Maal, at en almindelig Fred er uformerkt bleven bekræfted, og de fornemste Europæiske Potentater saa vidt foreenede, nemlig Keiseren ved den Londonske og Vienske Tractat; Frankerige ved den Londonske, Hannoverske og Sevilliske; Stor-Brittannien ved den Londonske, Hannoverske, Sevilliske og Vienske; Spanien ved den Lon danske, Vienske, Sevilliske og sidste Vienske; det Romerske Rige ved den Londonske og Vienske; de foreenede Nederlande ved den Hannoverske, Sevilliske og Vienske; de Nordiske Riger, Rusland, Polen, Preussen 2. ved deres Tiltrædelser. Var det vel muligt, at foreene disse Puissancer i een eneste Tractat, det Engelske Ministerium har opfunden denne Konst, og i det at det haver forbunden en hver af disse Puissancer med nogle af de andre, haver det omsider vidst at foreene dem allesammen til een, saa at den sidste Vienske Alliance er ligesom alle fra Aar 1718 indgaaede Tractaters almindelige Ratification. Man skulde af denne Betragtning alt for vidt henføres, om alle de Fordeele, som ganske Europa heraf kan have, og alle de Keiserlige saavelsom Stor-Brittanniske Ministrers nyttige Afsigter tilstrekkelig skulde anføres, hvilke derfor maa til den vittige Læseres egen Eftertanke overlades.