Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-06
J Paris er udkommet i forrige Aar et Skrift: om Partierne i de Deputeredes Kammer, i Mødet 1822, 40 S. 8vo. Forf. beskriver deri dette Kammers Bestanddele, og forsikkrer, at i det findes Hjertet af Regjeringen. Det nuværende Ministerium har sin egentlige Støtte i hine Deputerede, som den ved den ny Valglov pludseligen bevirkede Forøgelse af Kamret kaldte i dets Skjød. Der manglede den Gang paa valgdygtige Candidater i mangt et Departement, og i denne Hast toges gode Landmænd, Mænd, af Ære, Retskaffenhed og Enthusiasmus for deres Sag. Neppe ere Forhandlingerne begyndte, førend de længes efter Slutningen, for at kunne vende hjem igien; thi de ere ikke komne for at politisere. Denne Classe af Deputerede danner Hovedmassen af Reunion Partiet. En anden Afdeling paa høire Side, skjønt mindre talrig end den forrige Classe, overgaaer dem meget, i Henseende til Medlemmernes Celebritet og Talent. De Herrer la Bourdonnaya, Deballot, de Vaublan, de Bouville ere sammes sædvanlige Talere, efter dem ere de Herrer, Berbis, Brennet, Carrelet de Loisy, de Kergolay, de Loisson, Leroux du Chatelet de meest bekjendte. De ere, saa at sige, deres Parties Doctrinairer. De stride ikke udelukkende for deres personlige Jnteresse, og bestemme Grundsætningerne. Det nuværende Ministerium betragter dem med et ringeagtende Smil. En liden Gruppe paa høire Side kan endnu betegnes som den tredie Afdeling. De ere Mænd af ringe Ærgjerrighed, indskrænket Forstand, heftig Characteer og urokkelig Samvittighedsfuldhed. Kongen har givet Charte, og de underkaste sig den som Lit de justice (Tronen i det Kgl. Parlament, eller et Parlamentsmøde i Kongens Nærværelse. Disse understøtte vel det nuværende Ministerium, men troe dog, at det kunde gaae bedre fremad. J høire Centrum adskiller man to forskjellige Skatteringer. Den ene bestaaer af lovlige, maadeholdne, endog uafhængige Mænd. De vare Deputerede 1789, Land forviste 1793, Municipalembedsmænd under Directoriet, Præfecter eller Præsidenter under den Keiserlige Regjering. De antage af Revolutionen alt det, hvad den har givet af Frihed og borgerlig Lighed, og forkaste Alt, hvad den af politisk Frihed, som de kalde Anarchie, kan give. J Spidsen for dem staaer Hr. Laine, og tilhans Venner høre Maine de Biran, Borel de Bretizel, Ribard, Duvergier de Haurane, Morgan de Belloy, de Fabry &c. Den anden Afdeling af det høire Centrum indeholder en besynderlig Blanding af modstridende Bestanddeele. Skjønt den har ligesaa meget mod den høire, som mod den venstre Side, stemmer den for Tiden dog med den første. Den hader aabenbart Revolutionen, fordi den lover Frihed, men den Keis. Regjering erindrer den med Ærbødighed og hører aldrig uden indvortes Rystelse den høire Side tale Ondt om den. Paa deres Bænke sidde Præfecterne, Statsraaderne, Directørerne, Generalprocuratorerne, der, efterat de havde stemt mod Adressen 1821, dog have vidst at erholde det som en Følge af hiin Adresse fremtraadte Ministeriums Bevaagenhed. Hr. Frocde la Boulaya, de Wendeel, Bengnot, Becaney, de St. Crig høre til denne Categorie. Gaaer man over til Oppositionssiden, saa seer man paa den yderste Ende af det venstre Centrum hine Almeenvellets agtbare Organer, der modigen, men tause, reise sig mod Majoriteten. I Hjertet af Oppositionen, d. er i det egentlige venstre Centrum, seer man to Slags Mennesker, men ikke to Slags Meninger, eller to Slags politiske Formaal. Hri Ternaux er den meest Udmærkede blandt det ene Slags; Royer-Collard synes at være det politiske Hoved for det andet. Ternaux hører til den manufacturerende Classe, ligesom og Benjamin Delesfert, Gaspard, Got, Jobert, Laruelle o. fl., der sidde ved Siden af ham. Den anden Afdeling af venstre Centrum danner et sandt politisk Partie. Det er de franske Whigs, talentfulde, maadeholdne, patriotiske Mænd. Aldrig vare de selv i Besiddelse af Regjeringsmagten; men fra 5 Sept. til 1820 havde de stor Indflydelse paa dem, der vare beklædte dermed. De danne Aristocratiets Opposition; Royard-Collard, de St. Aulaire ere dens meest udmærkede Lemmer, hvortil Hr. Cassainoglles, Laisnede Villevesque, Ganilh o. s. v. høre. Den venstre Side har den Forret, at forestille den Opposition, der er udenfor Kamret. Hr. de la Fayette kalder Forf. en Drapeau for den venstre Side af de Deputeredes Kammer. Han er den personificerede Revolution fra 1789. Forf. antager for det nuværende System følgende Elementer: 1) den gamle Adel; 2) Geistligheden; 3) Statsembedsmændene; 4) de Neutrale; 5) Frygten for Revolution og Kierligheden til Roligheden; 6) de tidligere Forhold; 7) den Keis. Regjerings Love, og 8) den hellige Alliance. Disse Elementer have hjulpet den nuværende Administration til Regjeringsmagten. De Hindringer, den har mødt, og som kunne tilveiebringe dens Fald, ere: 1) Nationalgodsernes Kjøbere; Mændene fra Revolutionen, d. c. Republikens Veteraner; 2) de i Unaade Faldne fra den Keis. Regjering og dens Nace; 3) de næringsdrivende Classer; 4) de Lærde; 5) Protestanterne; 6) Ungdommen; 7) de foregaaende Ministeres Clienter og Exumtionens Producter, 8) Charte, og endelig 9) Folkeslagenes Alliance.