Berlingske Tidende, 1836-02-01
i Astronomien bør fornemmelig sigte til, deels at give Børnene almindelige Begreber om Verdens Bygning, og deels til at vise disse Kundskabers Anvendelse ved Søfarten og ved Tidens Beregning. J Naturhistorien, vil Lovgiveren, at især den fædrenelandske Naturhistorie skal afhandles med Udførlighed, og saaledes, at de forskjellige Naturproducters oconomiske Nytte og deres Anvendelse i Fabrikvæsenet eller i Handelen i Særdeleshed fremsættes. Det Samme bør iagttages ved Underviisningen i Naturlæren, hvor der fornemmelig skal sees paa, at Børnene faae rigtige Begreber om Naturkræfternes Virkninger, og at der tillige tages Hensyn paa disses Anvendelse ved Fabrikker og Haandværker. Technologi og Varekundskab menes saaledes rigtigst at kunne forbindes med Underviisningen i Naturhistorie og Naturlære. Det forudsættes derhos, at Læreren efterhaanden fører Børnene om i de vigtigste Værksteder, og Fabrikker, for at gjøre dem opmærksomme paa de erhvervede theoretiske Kundskabers Anvendelse. Af Historien skal især Fædrelandets Historie foredrages udførligt, og ligeledes skal under den almindelige Verdenshistorie tages et fornuftigt Hensyn paa Børnenes tilkommende Bestemmelse, der gjør Cultur-Historien og Efterretning om vigtige Opdagelser og gavnlige Opfindelser meere nødvendig for dem end den egentlige Statshistorie, hvorfor Hovedøiemedet med denne Underviisningsgjenstand skal være at bibringe Børnene en fornuftig Udsigt over Menneskehedens Historie og Culturens Gang. Med Underviisningen i Geographien skal for de ældre Børn forbindes Underviisning i det Vigtigste af Landenes Statistik, hvoraf Fædrelandets bliver at behandle udførligst, og de Børn, hvis Tarv især maatte udkræve det, skulle tillige lære Handels-Geographi. Da det er enhver god Borgers Pligt at kjende saameget editorerne i Stervboet efter den herpaa Stedet afdøde Ny af sit Fædrenelands Statsforfatning og Love, som hans Stilling i Staten fordrer, skal der tillige i det sidste Skoleaar gives en kort, men tilstrækkelig, Udsigt herover. Af de nyere Sprog skal Tydsk læres overalt, Fransk eller Engelsk efter de locale Omstændigheder. Tegning bør læres paa en saadan Maade, at Børnene kunne have Nytte deraf i det borgerlige Liv, hvorfor Tegning af vigtige Maskiner og af Architektur ansees som det Vigtigste. "Saadanne Skoler har Lovgiveren villet, at der skulde indrettes i de større Kjøbstæder, og paa lige Maade er det befalet, at enhver fuldstændig offentlig Elementær-Borgerskole i Kjøbenhavn skal bestaae af 3 Hovedklasser, og at der i den øverste Drengeklasse skal bibringes Børnene omtrent de samme Kundskaber, som ere foreskrevne for RealSkolerne i Kjøbstæderne. "Men naar saadanne høiere Borgerskoler, existere, saa behøver man jo ikke at spørge, hvor man skal sætte sin Søn i Skole Meget vel! Men hvor findes disse Skoler, Skoleanordningen staae de rigtignok; men det er nok ogsaa det eneste Sted, hvor man vil Jeg kjender idetmindste ingen finde dem. offentlig Skole af dette Slags. Man har i Kjøbenhavn adskillige private Jnstituter, der ere beregnede paa at bibringe den ikkestuderende Ungdom saadanne Kundskaber, som kunne gjøre den skikket til at gaae over til de høiere borgerlige Stillinger; men en offentlig Børgerskole af det Slags, som Skole anordningen omtaler, existerer, det mig vitterligt, ikke i hele Kjøbenhavn. Det Samme gielder vistnok om alle Rigets Kjøbstæder, hvor Savnet er desto føleligere, da der ikke gives private Jnstituter, og det er vanskeligt og forbundet med store Bekostninger for Forældrene, at holde private Lærere til deres Børn. J nogle Kjøbstæder ere vel Realklasser indrettede ved Borgerskolerne, og et eller andet Sted er vel ogsaa en saakaldet Realskole oprettet, men at denne i ingen Henseende svarer til det, som Skoleanordningen derom har foreskrevet, eller til de Fordringer, som ereres pengene overorane overen en, reven virsenigen. welche Eigenthumsanspruche an die vorgedachte Ladung zu man billigviis kan gjøre til en Underviisningsanstalt for Ungdommen i de høiere Borgerklasser, dette troer jeg, efter den Kundskab, jeg har til denne Sag, med Bestemthed at kunne forsikkre. Da der i denne Forsamling findes Mænd fra Landets forskjellige Kjøbstæder, vil det ikke være vanskeligt for Forsamlingen at erfare, om min Mening i denne Sag muligt skulde være vildfarende; men dersom disse erklære sig overeensstemmende med mig om denne Deel af Landets Underviisningsvæsen, tvivler jeg ikke paa, at Forsamlingen vil finde sig foranlediget til at anholde og Regjeringens kraftige Medvirkning til denne vigtige Sags Fremme. J Sandhed der kan ikke let tænkes nogen ulykkeligere Stilling end den, hvori en Fader befinder sig, som indseer Vigtigheden af, at hans Børn erholde en Underviisning, der svarer til Tidens Fordringer, og som, af Mangel paa passende Skoler, ikke er istand, til at forskaffe dem denne Dannelse. Det er ikke enhver Faders Leilighed at sende sine Sønner til Kjøbenhavn, Hamborg eller Lübeck, for der i flere Aar at holde dem med stor Bekostning i et fremmed Huus. Dette kræver saadanne aarlige Udgifter, som kun de Færreste kunne afsee, ikke at tale om det Haarde i, at skulle skille sig ved sine Børn i den Alder, hvori de mest trænge til den faderlige Omsorg, og hvori man helst ønsker at beholde dem om sig. Følgen heraf bliver, at den Fader, der ønsker at skaffe sine Sønner en Dannelse, som er over den simplere Almueklasses, nødes til at sætte dem i en latinsk Skole, som findes i hans Nærhed, og Følgen heraf bliver atter, at de Studerendes Antal med hvert Aar voxer, og at Candidaterne til Embeder tiltage i samme Forhold, som Udsigten til at erholde Embeder aftager. Dette er nu et i mange Henseender høist ulykkeligt Forhold, hvortil Grunden, som bemærket, fornemmelig maa søges deri, at der ikke er nogen Leilighed for Forældre i Provindserne til at forskaffe deres Børn de Kundskaber, der kunne gjøre dem skikkede til at gaae ind i en af de høiere borgerlige Stillinger i Livet. Kjøbstædborgeren og Landmanden har, som sagt, intet andet Valg, end at lade sine Sønner studere eller Jntet at lade dem lære. Enten maa han sætte dem i Latinskolen eller i Almueskolen. J hiin lære de alt Andet, end hvad de behøve i det praktiske Liv, i denne lære de Jntet, uden hvad ogsaa den simpleste Arbeidsklasse behover: at læse, skrive og regne, og dette vel somoftest maadeligt nok. skal forøvrigt her ikke indlade mig de paa at udkaste nogen Plan til den hensigtsmæssigste Jndretning af de omhandlede Realskoler. Hverken er jeg dertil i Besiddelse af de fornødne Data, heller ikke anseer jeg mig et saadant Arbeide voxen. Hvad jeg ved dette Andragende tilsigter, er blot at udtale et, som jeg tør troe, almindeligt Ønske hos en Mængde Statsborgere, at Regjeringen vil tage denne Sag under Overveielse og ved sagkyndige Mænd lade udkaste en Plan tilsaadanne Skolers Jndretning og snarest muligt virke til disses Oprettelse. Det vilde uden Tvivl være det ønskeligste, at der i alle Kjøbstæder indrettedes Borgerskoler af en anden Beskaffenhed end de nærværende, hvori Ungdommen af de høiere Borgerklasser kunde erholde en fuldstændigere elementær Dannelse. end i de nuværende, med Almueskolerne forenede, Borgerskoler, og at derhos i de større Kjøbstæder indrettedes høiere Realskoler, i hvilke Ungdommen kunde modtage en saadan Underviisning, at den derfra kunde indtræde i de høiere borgerlige Stillinger i Livet, og med Held gaae over til det polytechniske Jnstitut, den militære Høiskole, Academiet for de skjønne Konster, og de øvrige lignende Læreanstalter i Kjøbenhavn, paa samme Maade, som den studerende Ungdom fra de latinske Skoler gaaer over til Universitetet. Disse høiere Realskoler vilde uden Tvivl lettest kunne komme istand ved at nedlægge nogle latinske Skoler, hvoraf Danmark synes at have et uforholdsmæssigt Antal, og af hvilke nogle have et saa ringe Antal Disciple, at de ikke synes at fortjene selvstændigt at vedligeholdes. Men jeg skal ikke indlade mig paa nogen nærmere Undersøgelse heraf, da dette dog ikke her vilde føre til noget Resultat, hvorimod dette Spørgsmaal vistnok vil blive underkastet en nøiagtig Drøftelse, naar Regjeringen tager Samme under Overveielse. Kun saameget synes udenfor al Tvivl, at denne Sag, under de bestaaende Forhold, ikke kan undvære Regjeringens Medvirkning. Efter det Culturtrin, hvorpaa Fleerheden af Kjøbstæd-Jndvaanerne og Landboerne endnu befinder sig, kan man ikke hos dem vente en saadan Jnteresse for Sagen, at de ved egen Anstrængelse og egne Midler skulde kunne fremkalde gode Realskoler. Der staae dem i denne Henseende mangfoldige Hindringer, i Veien, som det ikke vilde blive dem muligt selv at rydde tilside, og det er ikke blot de pecuniære Midler, der til dette Øiemeds Opnaaelse mangler dem. Da Regjeringen har gjort saameget baade for det lærde Underviisningsvæsen og for Almueskolevæsenet, tor det heller ikke betvivles, at den paa lige kraftig Maade vil antage sig Realunderviisningen. Det er heller ikke noget Nyt, der i denne Henseende anholdes om, men det er kun og Opfyldelsen af hvad den almindelige Skoleanordning allerede derom bestemmer. Forordningen og Skolevæsenet i Kjøbstæderne af 29de Juli 1814 har nemlig, som allerede bemærket, fastsat, at Realskoler skulle oprettes i de større af Rigets Kjøbstæder. Den bestemmer, at disse Skoler skulle staae under det samme offentlige Tilsyn, som er anordnet i Henseende til de øvrige Borgerskoler, og vil, at alle de Udgifter, som udfordres til disse Skolers Jndretning og Lærernes Lon ninger, skulle udredes af Skolekassens Jndtægter, af de offentlige Midler og af Børnenes Skolepenge (. 85). Det fastsættes derhos, at Realskolerne skulle have deres Jndtægter deels af det, som, paa Øvrighedens Forestilling til det danske Cancelli, henlægges til Samme af offentlige Midler og andre Hjelpekilder, og deels af det, som indkommer af de Skolepenge, som Forældrene skulle erlægge for deres Børns Underviisning (§ 87). Det er derfor ogsaa foreskrevet, at der i disse Realskoler bør være nogle Fripladser, som Skoledirectionen kan bortgive til de Børn, som i de almindelige Borgerskoler have udmærket sig fortrinligen ved at forene heldige Na Creditorerne i Stervboet efter den herpaa Stedet afdøde koemagermester Gotlieb Wulff, indkaldes herved, overturgaver med Flid og sædelig Opførsel, men hvis Forældre befindes uformuende til at erlægge de anordnede Skolepenge for dem (§ 79). Regjeringen har saaledes erkjendt, at den skylder denne Deel af Underviisningsvæsenet den samme Omsorg, som det øvrige Skolevæsen, og man tør saameget mere vente, at den nu vil virksomt antage sig samme, da Realunderviisningen hidtil er aldeles forsømt her i Landet, og da dens Fremme netop nu er af største Vigtighed. Det er iøvrigt ikke store Pengeopoffrelser, som Staten i dette Øiemed bør anvende. Det maa tvertimod ansees skadeligt, at det Offentlige i denne Henseende yder en altfor udstrakt Understøttelse. Det er en saa naturlig Pligt for Forældre at sørge for deres Børns Underviisning og Opdragelse, at man ikke kan ville have dem fritagne for denne Pligts Opfyldelse, og derfor bør fri Skolegang vistnok kun meget undtagelsesviis tilstaaes Nogen i de Skoler, hvorom her er Spørgsmaal. Kun maa Staten sørge for disse Skolers første Jndretning og deres hensigtsmæssige Organisation, paa lige Maade som den har antaget sig det øvrige Skolevæsen, og det Offentlige maa ikke skye de Udgifter, som dertil eengang for alle maatte være nødvendige, og som iøvrigt, i Lighed med hvad derom er foreskrevet i den almindelige Skoleanordning, bør udredes af vedkommende Commune. Lærernes Lønning og de øvrige Udgifter til disse Skolers Vedligeholdelse maae, saavidt muligt, de vedkommende Forældre selv udrede, og kun, hvor Antallet af de skole søgende Børn maatte for en Tid være saa ringe, at Skolebidraget vilde blive altfor trykkende for de Forældre, hvis Børn afbenytte Skolen, dersom de alene skulde bære den hele Udgift, maa det Offentlige komme dem til Hjelp og yde et passende Bidrag til Skolens Vedligeholdelse. "Men jeg skal ikke gaae dybere ind heri, da det, som bemærket, ikke er min Hensigt at lægge nogen Plan for disse Skolers Jndretning. Mit Øiemed er blot at gjøre opmærksom paa det Savn, der i denne Henseende finder Sted i Landets Underviisningsvæsen, rettes pommen preneuren oven en, werer viesenten, welche Eigenthumsanspruche an die vorgedachte Ladung zu machen gedenken, hiedurch augefordert: binnen 12 Wochen, og derfor anholde om Forsamlingens kraftige Understøttelse til Afhielpningen heraf. Kun Eet maa jeg endnu tilføie, og det er Ønsket om, at hvad der i denne Sag skal skee, maa skee snart. Der er et gammelt Ord, som hedder, at Tiden er lige lang, men ikke lige nyttig, og dersom dette finder sin Anvendelse nogensteds, da er det vistnok i Henseende til Ungdommens Underviisning. Alt Andet kan udsættes; Ungdommens Underviisning ikke. Hastigt flyve Ungdommens Aar bort, og naar de engang ere forsvundne, er det forsildigt at tænke paa Lærdom og Underviisning At Regjeringen derfor snart, strax, øieblikligt vil antage sig denne Sag, og at den ikke vil udsætte det, indtil en vidtløftig Commission, som derom maatte blive nedsat, om Snese Aar har afgivet sin Betænkning om denne Gjenstand. Gid det uopholdeligen maa blive paalagt samtlige Skoledirectioner, at indkomme med Forslag til, hvorledes slige Skoler strax kunne træde i Virksomhed, at vi ikke atter skulle see tyve Aar forløbe, i hvilke Realskolerne kun existere paa Papiret, og en ny Generation fremstaae, der ligesaa levende føler Savnet af alle for Livet nyttige Kundskaber, som den nærværende, og kun deri vil være forskjellig fra denne, at den dobbelt vil beklage dette Savn. Dette foreløbige Skridt forhindrer jo ikke, at noget Fuldkomnere kan træde istedet. Man kan jo udtrykkeligen tilkjendegive, at disse Skoler blot ere provisoriske, og derfor ligefuldt arbeide paa at underkaste Real-Underviisningen i det Hele, en mere omfattende Reform. Men strax bør der gjøres Noget, thi Sagens Vigtighed taaler ikke, at den udsættes. Seer J dem da ikke, hvor de staae i utaalmodige Klynger, alle de blaaøiede Drenge, og vente med Længsel paa, at Skoledøren skal springe op, for at styrte ind. Du vil til Søes, du flinke Gut, som gynger dig forvovent hist paa den høie Green, Af men Skolen mangler, hvori du skulde lære Navigation og Styrmandskonst, og din Vei vil gaae til Bogtrykkerkassen, hvor du snart vil glemme dito høie Mod. – Han, som sidder der og teg ner Cirkler og Qvadrater med Kridt paa righeden i Varcelona paa den Dag, Carlisterne i Gulvet, det er det største mechaniske Geni, som Verden har frembragt. Han vilde gjøre sig udødelig ved Opfindelser og forherlige sit Fødelands Navn i alle Zoner; men Skolen, mangler, hvori hans Geni kan udvikles, og derfor vil han døe som Skriverkarl bag en Pult, og Verden vil aldrig høre om ham. Hist sidder en Anden og leger med Tavle og Griffel. Det er en født Handelsmand. Han vilde engang blive Danmark Stolthed, sætte tusinde Hænder i Virksomhed og føre sine Skibe vide om til alle Verdens Kyster. Af men Skolen mangler, hvori den vordende Handelsmand kan dannes, og derfor vil han leve og døe i sin Faders lave Boutik, og aldrig bringe det videre end til en ussel Bondehandel. Hvilket Sproggeni hist i de dybtliggende Øine! Han kunde sluge alle levende Sprog og omdanne Videnskabernes Rige. Af men Skolen mangler, og den levende Tunge maa forstumme. Det er den lærde Skole, der skal modtage ham inden dens mørke Mure, og han vil lære Latin og Græsk og Hebraisk og Syrisk til, og alle døde Sprog i Verden, men intet af de levende, og sit eget vil han glemme. Philologien vil vinde en Humanissimus, der kan udfinde nye Varianter til de tusinde tidligere Læsemaader i de Gamles Skrifter, men Livet vil miste et himmelfødt Geni, som vilde fore sin Tidsalder et Aarhundrede fremad paa Konsternes og de nyttige Videnskabers Vane. "Arme Ungdom! Du tørster efter at lære, men Du boer i en Ørken, hvor intet Kundskabens Væld kan lædske din brændende Tunge. Skolen mangler. Arme Fædre, J vilde gjerne offre Alt, for at skaffe Eders Børn nyttige Kundskaber, men hvor J vende Eders Øine hen Skolen mangler. Arme Danmark, Du kunde eie en kraftig, dygtig, oplyst Middelstand, udrustet med Kundskaber, nyttige for Livet og frugtbare i deres Anvendelse, men du eier den ikke, thi Skolen mangler. Ja Skolen mangler. Skolen for Livet mangler, Skolen for de nyttige og brugbare Kundskaber mangler! Det er denne Røst, som vi ville lade udgaae til Landets Fader. Han har opfordret os til at tolke ham Folkets Ønsker. Jblandt disse er det et levende Ønske, at der maa oprettes gode Realskoler i Landets forskjellige Kjøbstæder, og at Realunderviisningen i Danmark maa blive indrettet paa en hensigtsmæssig Fod. En Bøn, som denne, vil finde god Jndgang hos Danmarks Konge, thi i saa andre Lande er der gjort det for de rin ere Klassers Oplysning. som her i Riget, og Kongen vil ikke tillade, at de høiere Klasser i denne Henseende skulle staae saa langt tilbage for disse, som nu er Tilfældet, og naar han igjennem Folkets Organ erfarer den Mangel, der i denne Henseende finder Sted i Landets Underviisningsvæsen, tør vi holde os overbeviste om, at der vil blive taget de virksomste og hurtigste Forholdsregler til at afhielpe denne Mangel. Jeg indstiller derfor, at Forsamlingen vil andrage hos Hans Majestæt paa: at de fornødne Realskoler snarest muligt maae blive oprettede. i Rigets forskjellige Kjøbstæder. og at Realunderviisningen i det Dele maa blive sat paa en saadan Fod, som svarer til dens Vigtighed. Det af Statsraad Stenfeldt om samme Gjenstand indgivne Andragende lyder saaledes: Et glædeligt Tegn paa, at Tidsaanden, velgjørende har indvirket paa det danske Folk, er den lydelige Stemme, der høres fra mange Sider om Trang til høiere Dannelses-Anstalter, især udenfor Kjøbenhavn, for Middelstanden. Denne Stand har, som i alle Stater, saaledes ogsaa hos os, hævet sig til en vis Betydning. Det er denne Stand, der egentlig udgjør Kjernen af Nationen, og med hvis høiere og intellectuelle Uddannelse hele Folkets Udvikling, baade i aandelig og materiel Henseende, staaer i nøie Forbindelse. Til Middelstanden eller den høiere Borger lasse høre de større Landeiendoms-Besiddere, Fabrik=Eiere, den største Deel af Handels standen og alle andre i en betydelig Næringsdrift værende Kjøbstæd-Jndvaanere, med flere til denne Kategori hørende Personer. Naar de til denne Klasse hørende Mænd skulle sættes i Stand til at drive deres Næringsveie paa den Maade, hvortil de reale Videnskabers Udvikling i de senere Tider giver saa megen og vigtig Anledning, naar de skulle staae paa det Trin af Cultur, at Staten med Føie skal kunne gjøre Paastand paa deres Jntelligents, som et kraftigt medvirkende Middel til offentlige Anliggenders Bestyrelse, et Middel, som ved Jndførelsen af ProvindsialStænder og et velordnet paa sunde Principer grundet Communalvæsen i Særdeleshed, maa kunne gjøres Fordring paa, da kan det vel ikke negtes, at Middelstandens høiere og intellectuelle Dannelse er en vigtig Gjenstand, for Regjeringens og hele Nationens Opmærksomhed. Det er disse Betragtninger, der har foranlediget mig til at fremkomme med nærværende Andragende, som jeg tør haabe vil finde en deeltagende Understøttelse hos den hæderlige Forsamling. Ved at behandle denne anførte Gjenstand, er det først og fremmest nødvendigt, at man danner sig et tydeligt Begreb om Øiemedet og den Udstrækning, som man sigter til, og hvilke de Midler ere, hvorved det kan ventes opnaaet. Det, som savnes, og det, som i denne Henseende føles Trang til, ere Underviisnings-Anstalter, der, uden at gaae ud paa det, der kaldes den lærde Dannelse, giver Ungdommen en høiere Aandsdannelse, ved tillige at bibringe den de Kundskaber, der kunne sætte Enhver istand til i sin Tid at virke med mere Kyndighed i den Kreds, hvori han skal træde som Mand. Øiemedet skal ei være at bibringe de Kundskaber, der udfordres til et vist specielt Fag, og hvorved han dannes enten til Handels-, Haandværks standen, Landvæsenet m.m. En almindelig Dannelse og Underviisning i de saakaldte reale Videnskaber, hvorved der lægges en fast Grundvold, paa hvilken Ynglingen, naar han træder ud af Skolen, kan bygge ved at give sin videre Uddannelse en speciel og bestemt Retning, hvorved han faaer aandelig Modtagelighed for de Kundskaber, han vil videre erhverve sig for at gjøre si duelig til det enkelte Fag, hvori han vil indtræde; det bør, ifølge min Overbeviisning være det Maal, som man ved de saakaldte høiere Realskolers Jndretning bør søge at opnaae. For den classiske eller lærde Underviisning og Dannelse haves Forberedelses Anstalter i de latinske Skoler og en Høiskole i Universitetet. For den almindelige Realunderviisning haves, idet mindste for en Deel, en Høiskole i det polytechniske Jnstitut, men gode og hensigtssvarende Forberedelsesskoler savnes i Provindserne. Der mangler i Almindelighed Leilighed for de Forældre, der ønske at give deres Sønner en Dannelse, til det practiske Liv, uden at bestemme dem enten til Embedstanden eller til den lærde Stand, til at forskaffe dem en passende Underviisning i de reale Videnskaber indtil den Tid, de skulde betræde en bestemt practisk Bane.""Jfølge Forordningen om Almue-Skolevæsenet af 29de Juli 1814 skulle der i de store og folkerige Steder, hvor et tilstrækkeligt Antal af Drengebørn findes, hvis Forældre have Villie og Evne at bidrage til, at borgerlige Realskoler der i Stæderne kunne bestaae, saadanne Skoler oprettes foruden de almindelige Borgerskoler, og hvor de anførte Omstændigheder ei tilstede en særskilt Real skoles Oprettelse, skal Underviisningen udvides ved at forøge samme med en Realklasse.