Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1830-03-30
Udenlandsk. Norge. Efter at den i sin Tid til Undersøgelse af de den 17de Mai 1829 i Christiania stedfundne Optrin nedsatte Commissions Beretning og Betænkning tilligemed de af vedkommende Autoriteter afgivne Erklæringer, samt nogle fra adskillige af de i Christiania værende civile Autoriteter indkomne Ansøgninger om, at deres Forhold maatte blive Gjenstand for Domstolenes Paakiendelse, igjennem Regjeringen have været Hans Majestæt underdanigst forelagte, har det under 17de f. M. behaget Høistsamme at resolvere: "Lydighed mod Lovene og mod Øvrigheden, Lovenes Organ, er enhver Borgers første Pligt. Samfundets Fred kan ikke bestaae ved Siden af forøvede Uordener, og Statstyrelsen, som skal hegne om denne Fred, bør anvende alle Midler til at holde Frækheden i Tømme. Det yderste af disse Midler vilde i nærværende Tilfælde dog ikke have været anvendt, om ikke Øvrighedens Advarsler og Formaninger vare blevne ringeagtede og alle lempelige Foranstaltninger have viist sig frugtesløse. Med Bedrøvelse modtog derfor Hans Majestæt i sin Tid Efterretningen om de i Christiania den 17de Mai afvigte Aar indtrufne Begivenheder, som Høistsamme paa det Nøieste har ladet undersøge. Hans kongelige Majestæt har med Tilfredshed erfaret, at enhver af de Embedsmænd, saavel civile og militaire, som under disse Tildragelser have været i Virksomhed, har med den redeligste Villie bestræbt sig for at opfylde de ham paa hvilende Pligter. Hans Majestæt finder saaledes ikke Anledning til at bifalde det af de civile Embedsmænd fremførte underdanige Ønske om en Commissions Nedsættelse, for at paakiende deres Forhold i denne Sag. Hans Majestæt antager, at enhver Upartisk, ved at Tirsdagen den 30 Marts 1830. gjøre sig bekjendt med de passerede Undersøgelser og Forhandlinger - af hvilket Alt, Hans Majestæt befaler, at udførlig Extract gjennem Trykken skal bekjendtgjøres - vil misbillige de Angreb, som bleve rettede mod Embedsmænd, der med ligesaa megen Retsindighed som Nidkjærhed have opfyldt deres Pligter. Hans Majestæt bevidner de velsindede Borgere Sin Tilfredshed, som, for at vaage over god Orden og Rolighed, havde gaaet Politiet tilhaande. Hans Majestæt haaber, at Alle, der have Agtelse og Hengivenhed for Samfundsordenen og Fædrenelandets Held, ville følge et saadant Exempel. Dette er det virksomste Middel til at forekomme Anvendelsen af militair Magt, en Forholdsregel, som det stedse vil være smerteligt at maatte gribe til, og som er ligesaa ubehagelig for Embedsmanden og de Militaire selv, som for den gode og fredelige Borger Universitetets Foresatte have havt den ubehagelige Erfaring, at nogle Jndivider af den Ungdom, hvis Dannelse er Formaalet for deres Bestræbelser, ikke have agtet paa de faderlige Formanninger, som ere blevne anvendte. Hans Majestæt antager, at disse unge Mennesker skulle, ved nøiere Eftertanke, indsee de farlige Følger, for hvilke de have udsat sig, og at de, overveiende deres Pligter mod Fædrenelandet, i Fremtiden ville afholde sig fra enhver Adfærd, stridende mod Landets Love og mod offentlig Anstændighed. Da Hans Majestæt nærer det Haab, at blot Ubesindighed har foranlediget de stedfundne lovstridige Optrin, og at de Jndivider, som deeltoge deri, ved roligere Overveielse af Begivenhederne have indseet deres Vildfarelser og Ubetænksomhed, vil Hans Majestæt ikke forlænge Erindringen om hine uventede og mod Lovene, Foreningen og Grundloven af 4de Novbr. 1814 stridende Tildragelser, og befaler saaledes, at offentlig Paatale ved Domstolene i denne Anledning skal bortfalde. Endskjøndt Hans kongelige Majestæt med Bedrøvelse har erfaret de ubehagelige Optrin, der have fundet Sted i en By, som hidtil stedse afgav et følgeværdigt Exempel paa Lydighed mod Landets Love, har Hans Majestæt dog forøvrigt med Tilfredsstillelse bemærket det norske Folks Agtelse og Hengivenhed for dets constitutionelle Forfatning af 4de November 1814 og den derpaa grundede Forening."