Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-06-23
Der meldes fra Odessa under 25de Mai, at den Græske Patriarks Liig er bragt dertil fra Constantinopel; alle Hjerter bleve inderlig rørte ved Synet af dette uskyldige Offer for Barbarernes Raserie, intet Øie forblev uden Taarer; det kummerfulde Græske Folk betragter denne Martyrer som deres Troe, som en Helgen; dagligen knæle Tu finde ved den Opoffredes Hvilested og bede ved hans Liig. Gouverneuren i Odessa Grev Langeron har forlangt Forholdsregler fra sin Regiering med Hensyn til hans Begravelse. Sultanen har vel udvalgt en anden Patriark i hans Sted; men da Porten hidindtil har erkiendt den høiere Græske Geistligheds Valgrettighed og kun har forbeholdet: sig Ret til at sanctionere Valget, saa ville de Græske Christne dog kun betragte denne Patriark, som at være dem paanødet af de Vantroe. Ogsaa denne nye Patriark skal nu pludselig være død. Patriarkens Henrettelse tilligemed Fyrste Morusis, som var Portens første Tolk og en særdeles agtet Mand, har som man med Føie skriver fra Constantinopel over Paris for bestandig tilintetgjort al Mægling imellem den Tyrkiske Regiering og Grækerne fra de Europæiske Magters Side. Porten overlader sig nu ganske blind til sine egne Kræfter, og stoler blot paa den usikkre Hielp af de Asiatiske tøileløse, røveragtige og blodgierrige Tropper; Ja man kan sige, den forlader sig blot paa Bøddelens Sværd og paa Galgen. Behøvedes der et nyt Beviis paa at svage Regieringer kun skade sig selv ved heftige Forholdsregler, saa kunde den høie Port afgive et nyt Beviis derpaa. Ved sin Grusomhed mod alle Personer, som ikke ere Mahomedanere, gjør den den Opstand, som i Begyndelsen, kun var indskrænket til Grækerne til en almindelig Opstand af alle Christne, ved de Udsvævelser og Voldsomheder, som den taaler at der begaaes imod alle Franker, som boe i deres Havne og imod Mandskabet paa deres Skibe, ere alle udenlandske Magters Sindelag, som i Begyndelsen var velvilligt mod Porten, blevet meere end vaklende og alt lader nu formode, at dette Rige vil ikke blive truet af mindre Farer udenfra end indenfra. De Franske Blade tale nu ogsaa om en bevæbnet Mægling, som Hoffet i St. Petersborg vil tilbyde den Ottomanske Port, og at Østerrig i dette Tilfælde vil opstille en anseelig Armee ved den Tyrkiske Grændse. – Jmidlertid hører man endnu ikke den offentlige Stemme i Cabinetterne at erklære sig for Grækernes retfærdige Sag, blot General Sebastiani, som eengang selv har været Fransk Ambassadeur i Constantinopel, har i de Deputeredes Kammer yttret det Ønske, som Menneskeligheden udgyder. at det dog maatte lykkes de 8,000,000 Christne at befrie sig fra Slaveaaget; og frit kan man spørge, hvilken Menneskeven ønsker ikke dette, J hvilket Enropæisk Cabinet næres ikke samme Ønske, og man kan med Grund antage, at det er blot Frygten for de udbredte og uforudseelige politiske Følger, som Jndblandelsen i Grækenlands Sag kan drage efter sig; og den muelige Forstyrrelse af Freden i Europaa, som det kunde bevirke, der afholder fra lydelig at yttre dette Ønske. Man har interressante Efterretninger og Forberedelserne til denne Græske Revolution, som vise, at den ikke har været en Virkning af et eller flere ærgierrige Menneskers Planer; men at den er et Udbrud af et Folks Kraft, som efterhaanden er bleven moden til sin Friehed. Det Tyrkiske Riges indvortes Svaghed, hedder det, (hvilket nu ogsaa under denne Revolution giver sig paa det tydeligste tilkiende er bleven stedse meere i øienfaldende for Grækerne; hvilke i den senere Tid ved næsten udelukkende at være komne i Besiddelse af Handelen og Søefarten have erhvervet sig store Rigdomme. Allerede for 10 Aar siden regnede man at Grækerne havde 10,000 Matroser, og da de havde faaet Tilladelse til at bevæbne deres Handelskibe for at beskytte sig mod Søerøverne saa lagde de derved Grunden til en anseelig Søemagt. Folkets Kundskaber tiltog imidlertid betydeligt, saavel ved deres Handel selv og den Correspondence som den gav Anledning til, som ved de Græske Aviser, som stedse hyppigere blive trykte i Udlandet. – Underviisnings-Jndretninger bleve ogsaa oprettede efterhaanden hos Grækerne selv. Nye Skoler bleve oprettede og blomstrede i Kydonien, i Smyrna, paa Chios, i Constantinopel, Bucharest, og tilsidst i Athen og paa Bierget Pelion. Unge Lærere, som vare dannede i Tydskland og Frankerige stode i Spidsen for disse Jndretninger, som bleve forsynede med Bibliotheker og Samlinger af physiske Jnstrumenter, og ikke allene en talrig Ungdom; men selv Mænd og Oldinger toge Deel i Underviisningen. De Græske Studerendes Antal ved de udenlandske Universiteter tiltoge Aar for Aar. De gamle Græske Classiker bleve aftrykte i Mængde, og uddeelte i Grækenland og mange nye Værker bleve oversatte i det nye Græske Sprog, ja mange Grækere selv traadte nu frem og udmærkede sig ved lærde Værker. De berømte Navne i Litteraturen Koray, Mustorydes, Gazy, Dukas, Kumas, Bambas, Gorgorios, Oekonomos, Kapetanaki og mange andre forkyndte allene Grækenlands Opstandelse for den opmærksomme Jagttager, længe førend Vaabenets Klirren drog Mængdens Opmærksomhed hen til de Classiske Egne. - Napoleon har ogsaa biedraget sit til Revolutionens Fremskyndelse, da han havde ladet Franske Officerer bereise Grækenland i alle Directioner for at undersøge det militairisk og for at sætte det i en politisk Bevægelse. Paa sit sidste Feldtog mod Østerrig stod han i Forbindelse med Grækerne; men Rhigas blev med flere Deputerede grebne i Bucharest paa deres Reise til Paris og halshugne; Rhigas Krigsange, som ere mere begeistrede end Tyrtæt fordum, synges endnu paa Biergene i Thessalien og Pelopones. Napoleons Planer til Grækenlands Befrielse vare komne til sin Modenhed dengang han gik under; Grækenland skulde ophøies til et Kongerige; Janning blive dens Hovedstad og en Prins af Keiserens Familie skulde bestige Thronen. Jmidlertid blev Grækernes Frieheds=Følelse dog ikke formindsket; der udkrævedes kun et Foreningspunkt og gunstige udvortes Omstændigheder for at tilveiebringe en almindelig Opstand. Begge fandtes i Hetæria eller Forbindelsen af Musernes Venner, og i de Forholdsregler, tilhvilke Porten lod sig bestemme mod Ali Pascha. Hetærien blev stiftet i Aaret 1814 i Wien imedens Congressen var der forsamlet, og af en Statsmand, som Naturens Baand forbinder med Grækenland og hvis Charakteer, der er prydet med store Dyder, hæver sig langt over al Mistanke for hemmelige Hensigter. J Forening med ham virkede den ærværdige ErkebiskopJgnatios, som nu lever indgetogen i Pisa som en Fader for de der studerende Grækere. Hensigten af denne Forbindelse var at oprette et Fond ved frievillige Gaver, som skulde betales hvert Aar for rigeligere at udstyre de nye oprettede Lære Anstalter i Athen og paa Pelion end hidindtil var skeet og for at understøtte unge og haabefulde Grækere, som paa Tydske Academier vilde danne sig enten til Lære-Embeder eller til Kirken. Dette Foretagende, som blev understøttet af værdige Mænd i en roesværdig Hensigt havde en rask Fremgang. En glimrende Række af Navne, selv Fyrstelige og saadanne, som den Europæiske Diplomatie tæller imellem de meest anseelige, opfylde Hetæriens Protokoller, som i sine Statuter, hvilke ere trykkede paa Nyegræsk og paa Fransk, har lovet at afgive aarlig Regnskab over dette Foretagendes Fremgang og Anvendelsen af Biedragene. Medlemmernes Symbol er en Guldring med et billede af en Natugle og af Chiron (Athen og Pelion) der som en Opdrager af Helte bærer en Dreng paa et Roer, det forenede Tegn paa begge Skoler, til hvis Opkomst denne Hetærie egentlig var stiftet. Jmedens denne Forbindelse, som var oprettet af en reen Deeltagelse for Grækernes videnskabelige Bestræbelser, og i den ædle Hensigt at understøtte trængende og værdige Personer dien af Grækerne selv, som bringe alting i Forbindelse med deres sørgelige Forfatning, og søge at forvandle det til et Redningsmiddet, omklædet med en politisk Betydning, og hvad der i Europa kun var et Selskab for at befordre nyttige Kundskaber i Grækenland, blev der givet den Betydning af et Forbund til Grækenlands Frelse. Det Sted hvorfra den Hetæria udgik, den Tidspunkt da den blev stiftet, de store Navne, som stode i Spidsen for dem, alt virkede sammen for at forskaffe den i Grækenland og Allesteder hvor der levede Grækere Jndgang, Agtelse og en almindelig Udbredelse. De adspredte Kræfter erholdt nu et Foreningspunkt. Folkets ustadige og vaklende Bestræbelse fik en bestemt Retning, og det hele fik et Signal hvorefter de kunne, samle og forme sig; hele Nationer som Pargioterne og Sulioterne til traadte i Masse, og tilsidst Aly Pascha selv; da han blev kastet til Jorden af sine Fiender. Dette var Signalet til Opstand for den fælleds Sag. Hans forrige Fiender, Sulioterne og de Thessaliske Bierg beboere Agrapherne, som i de gamle Doriers Hiem leve efter Oldtidens Skikke, opstillede 20,000 Mand til hans Forsvar; imedens at den 6te April, hvilken Dag var bestemt til en almindelig Opstand, Maynotterne, de gamle Spartaneres Efterkommere brøde frem af deres Bierge og Hydrioternes Søemagt lob ud for at opfaae den Flaade, som Tyrkerne havde udsendt mod Alv. Er Aly nu faldet saa har han været det syndefulde Redskab som Forsynet har tilladt at tiene Menneskehedens store Sag, som vist vil gaae frem, naar den blot ikke savner Eenighed, Planmæssighed og en velordnet sammenhængende Bestyrelse; men denne sees destoværre endnu ikke.