Berlingske Tidende, 1770-01-05
Den 25de Augusti. J Henseende til den Gield til Stats Verket, som Hof=Fortærings=Cassen har sat sig i, ved de Forskud som bemeldte Cassa har erholdt om Efteraars Tiden for Provianteringens Skyld, men siden ere blevne ubetalte, og hvilke nu beløbe sig til 2 Tønder Guld, har Secrete Utskottet i Underdanighed forestillet Nødvendighed den derudi, at deslige Forskud at tage paa Hof=FortæringsSummen maa undlades, og ved neste Aars Jndgang giøres Begyndelse med at afbetale de forrige, ved at afdrage 50000 Daler Silfmt. Aarlig, saa at heele Summen kan være er lagt om 4 Aar. S. D. J Anledning af en forekommen Materie, angaaende hvorledes forholdes bør, naar nogen af de Herrer Rigets Raad, om han var vorden overstemmet i et Jndvendings eller foreløbende Spørsmaal, ikke skulle ville, efter fleste Stemmers Beslutning, indlade sig i Hoved=Sagen, og sig over den endelig udlade, har Secrete Utskottet taget dette udi Overveielse. - Det har da befundet dette Spørsmaal tydelig afgjort, ikke mindre ved en klar Lov, end ved at brugelig Sædvane, og ved saadanne Beraadslagningers Natur selv, hvor Sagernes Udfald skulle afgiøres ved flere Lemmers Vota. - Udi den Almindelige Lovs 23 Cap. Rettergangs Bl., angaaende Votering ved Sagernes Afgiørelse, paabydes: At ikke nogen maa unddrage sig fra at udlade sig over Hoved=Sagen, omende skiønt at han forhen havde været imod den Beslutning, som de fleeste have sattet over noget, som har angaaet Rettergangen i sig selv. Aarsagen er haandgribelig, i det at hans Embeds og Dommer=Pligt, tilligemed hans Skyldighed at udøve samme i heele Sagen, ikke derfor ophøre, at han udi en mindre og særskildt Omstændighed har været af en Tanke, hvilken Lovens Paabud har betaget at Virkning, naar de fleste have besluttet anderledes. Dermed stemmer og overeens den 15de §. i Regiærings Formen, som tilholder: At Materierne i Raadet bør afgiøres ved Om Votering ; at Pluraliteten bør regnes paa den der fast satte Maade; og at Hs. K. M. Selv antager Pluraliteten, endskiønt den faldt ud imod Hs. K. Msts. egen høye Meening; hvilket endnu nærmere beviser ethvert Lems Pligt at antage Pluraliteten, og at iverksætte dens Beslutning, saafremt at Regiæringen skal have sin rette Gang. At nu foreløbende Spørsmaale ogsaa herunder indbegribes, det er saa meget klarere, som, om de fleestes Meening skal have fuldkommen Kraft i det Større, eller i Hoved=Sagen maa det samme ogsaa nødvendig gielde udi alle Sagen mindre Deele, eller i hvad som henhører til Hoved=Besluningens Tilberedelse. - Samvittighed og Overtydelse, naar de ere rigtig grundede, ere for enhver redelig Mand, udi alle hans Handlinger, nødvendige og ganske gode; med de kunne ikke af nogen paaberaabes imod foreskrevne Pligter. Thi, da de første ere hos Mennesker meget vanske lige, saa har Borgerlig Tryghed ikke i Lov Pleyninger kunnet bygges derpaa, men paa tydelige Love. Naar nu Loven befaler, at de fleeste Stemmer giøre Udfaldet, saa er Dommerens Samvittighed af Lov og Eed forbundet til, efter foregaaende Om Votering at antage Pluraliteten. At yderligere staae paa sin Overtydelse, hvilken Loven erklærer ikke at maa gielde imod Pluralitetens, det var at sætte sig over Loven, og selv at kunne opløse sin i Loven grundede Skyldighed. At ikke ville underkaste sig Virkningen af de fleeste Herrer Rigets Raads Vota, det skulle lede til den største Uorden og hindrer udi Raadslagene, samt være stridende imod heele Regiments Forfatningens Sammenhæng, Og, ved en saadan Skilagtighed, at ansee sig som man var Rigets Stænder alene ansvarlig for sine Raadslage, og ikke erkiendede nogen anden end Rigets Stænders Plaralitets Beslutning, det var ulempelig at imodsætte Ra det Stænders Pluralitet, uden vedbørlig at giøre For skal imellem den Lovestiftende Magt hos Stænderne, og den Lov pleyende hos Raadet. For den Meening en Embedsmand har sagt, staaer han og til Ansvar, men ikke for Pluralitetens; men om han vegrer sig ved at antage Pluraliteten, da flyder deraf for ham et privat Ansvar. - Paa disse og flere Grunde har derfor Secrete Utskottet udladt sig, at den Rigs=Raads Herre, som i noget Preliminaire, hvad enten det i Hoved=Sagen binder eller ikke, kunne være af skilagtig Tanke fra Pluraliteten, bør og kan ikke derfor unddrage sig fra at udlade sig i Hoved Sagen, og hvilket, som overeenstemmende med Regiærings-Formens rette Art og Egenskab, Secrete Utskottet har anseenhøystfornødent at vorde iagttaget ved alle deslige Tilfælde.