Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-07-04
J Tydskland, der bestaaer af saamange forskellige større og mindre Stater, med næsten ligesaamange forskjellige Regjeringsformer, er det vanskelig at sige, hvad Bevæggrunden er til den revolutionaire Aand, som flere tydske Blade paastaae skulle herske ved de tydske Universiteter, og endog skal have udbredt sig blandt de fleste Classer i enkelte sydtydske Stater; man seer at paa flere Steder hersker en Spænding, mellem de stænderigske Forsamlinger og de respective Minestre, men ogsaa at i Sachsen, Hanover, Brunsvig og flere Steder, hvor gamle Misbrug ere hævede, er en fuldkommen Rolighed indtraadt; at det af og til gjærer i de rhinbayerske og rhinpreussiske Provindser, er ikke at undres over, disse have forhen hørt Frankerig til, og det franske Naboeskab bidrager og saa meget til den urolige Aand, som hersker der hvad forøvrigt den Kamp vil blive til, som hersker mellem Tidsaanden og de ældre Regjeringsprinciper i Tydskland, er vanskelig at forudsige, men vist er det, hvad vores ædle Konge siger i han Consens til Forbundsdagens Beslutninger: at en paa Retfærdighed grundet Regjering, er det bedste Middel mod Folkets Misfornøielse og revolutionaire Bevægelser. Bevæggrunden til Urolighederne paa den pyrenæiske Halve kjende vi, og man kan med Sandhed sige: at saavel Jnsurgentkrigen i Spanien, som Usurpateuren Dom Miguels Kamp mod den retmessige Thronarving, kan mere ansees som en Strid, Hierarchiet; den ærgjerrige Geistlighed, Munkepakket og Fanatismen fører mod begge de unge Dronninger, end en Forkjerlighed for Don Carlos og Dom Miguel, og en almindelig revolutionair Aand. Af Uvidenhed kjemper Massen af Folket for dets Undertrykkere: Munkene. Dom Pedro har allerede gjort et vigtigt Skridt til det bedre: ved at ophæve Munkeklosterne, men et saa forvovent Skridt - at vi ville bede at Himlen maae bevare hans dyrebare Liv. De spanske Cortes ville snart sammentræde, og begynde Kampen mod Usurpateurerne af de fleste National-Eiendomme og Velfærd, mod saamange gamle forkeerte Sædvaner og spanske National Fordomme, at vi af Hjertet maae ønske den spanske Regjering og dem Kraft, til at virke til det store Formaal der venter dem: nemlig Nationens Oplysning og National-Velstandens og Handelens Opkomst. At tale om den revolutionaire Aand i Jtalien, lønner ikke Uleiligheden, thi ligesom man maae beklage enhver Revolution, saaledes kan man ikke andet end foragte den, som opstaaer af enkelte Jndividuers Ærgjerrighed og Havesyge, de italienske moderne Revolutioner, begynde i Almindelighed om Morgenen og er forbi inden Aften; i en stor italiensk Stad gjøres saaledes Oprør og Formiddagen, en Deel Jndividuer blive snigmyrdede og nogle Formuendes Huse plyndrede, ikke fordi man troer derved at befordre Fædrelandets Vel, nei, i Almindelighed af personlig Hævn og lav Ærgierrighed - om Aftenen rykker et Detaschement østerrigske Tropper ind - en panisk Skræk griber alle - Oprørerne udleverer selv Ophavsmændene dertil og de Jndrykkende modtages med Jubel. Hvad kan man vente sig af en Nation, der er caracteerlos og feig, og tillige saa overtroisk og uvidende, kan en Fyrste eller Statsmand betroe Friheden eller liberale Jnstistutioner i et saadant Folks Haand! og hvad har gjort den fordums kjække ædeltænkende Rommer til det intetsigende Væsen han i Almindelighed er, hvad uden Catholicismen!