Viborger Samler, 1817-03-29
Brevsækken. An Henn Hernn Hannibal Fuchs Als jeg var kommen zubage fra en lange Reise med en got Ven i nogle af Plancterne - blev mig Deres Skrivelse for Øgen lagt. In causis similipleiet tig ikke at give Consultom - Den har enjand Lieber Hr. Wen jeg skulle svare paald den Schniksnak eller Mixtur De har præpareret, so maatte jeg poussere mig ind i de Videnskaber, som altid var mig en Pestilentz; jeg mener Beutelschneideri og dens Svagte og Sødskende - Allerdings kenner jeg ikke den omformeldte Schwartz und Roth; og maa ikke heller lære den Qvaks kenne, aber der maae dok være en krebsagtig Skade eller vuluus i den, siden den Sigdom selten kureres kan - Wen aber den uliklige Sigdom har befallen Deres gantze Craniumoder Hjerte, dat De skal, wie en Spegelse paa en Ridderslot, immer und ewig met solche niedrige und infame Dinge sig amusire, saa mag jeg raade til en Amputation, omskjøndt vel Deres gantze Habilite og Humør ville lide noget, men man de dre Fiertler dason wegputte -Men seer De, sodanne krebsagtige Dinge har slaaet mange dide Rødder - og jeg har forhen mit sterste Plaisir skaaren Arme und Bene und Dergleichen ret, dat jeg skal met Forneielse feldst ferrichte den Acius. Mik synes ellers, at det er kun flecht be ergang. stilt med den smule Forstandt, naar De og Helfere kan bilde Folk ind dat di skal vinde, und di Folk seer ja dog immer und immer dat di Benger gaae af Dereses Lommer und forputter sig ind Meister Hannibal sin Tasche - Ja, mein Herr, jeg denkte, dat min Amtsbarbeerstube in Kattesundet i Kjøbenhavn var Etwas, aber per Deos, De har dog anlagt den sterste Barbeeramt in hele Landet og det fogauden Sæbe og Kniv - Wat dok di Mensken er besynderlige animalia - eller slagne met Blindhed miMuldwarpe - Jo galere jo bedre, kan man sige - Det er som Børn ved Jlden. Jeg møgte gar heller dat De reiste om met Mationetter, den deraf har jeg i min Ungdom recht leet af Herzen - og, man skulle dog hellere bringe Mensker til at lee end græde -men, formodentlig kan De dermed ikke fortjene so mange Benge - Und, har De den Pengediævel i Livet, saa kan jeg ikke Dem eurere, veder mit sublimatum, veder mit Præcipitatum - Saa maae De applicere Dem til den Stelle Gegenuber (som De meldte om, der kan De faae en ster Connexion med alle de Luciferske Gelehrte, ven De endnu mangler noget. Den Kornhandel betræffende, da maae De være en Jgnorant, siden De ikke veed, dat man im Himmelriget ikke behøver at spise eller drikke. Ligesom der hverken gives Kokke eller Bagere her, saa gives der heller ingen Doktore, thi al Sigdom veed Devel kommer af Indegistioner og en Mangel paa got Diæt. Man har ikke saameget som en Restauratør her, thi hvor der intet er at forbessere, der bruger man heller ikke deres Palliativer. Anbelangende Deres Specier og Louisdors, da har de her ingen Cours - man bruger ja ingen Ben ger, ven man intet fortærer - Ald den Kram er jordiske Dinge, hvorfor man ikke ville give Dem et Gran assa fortida, om De saa havde hele Sække fulde De maae altsaa med disse Medikamenter enten blive paa Jorden, bis De suppurerer - eller fare dermed til den Stelle Gegenuber. Sonstens frabeder jeg mig videre at molesteres met Deres ærede Skrivelser - thi jeg har Mühe met at uddrikke mig paa den danske Dungemaal. Elisium 1817. C. F. Reisser.