Københavns Adresseavis, 1776-01-30
Christiansborg Slot den 15 Januarii 1776. Publiceret den 29 Januarii 1776. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge J til Danmark og Norge, de Venders og Gothers Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn og Dytmersken, Greve udi Oldenborg og Delmenhorst, a. a. giøre alle vitterligt: At det har længe været Vor Beslutning, ved en Grundlov under visse og fornødne udtrykkelige Indskrænkelser at fastsætte, at alle Embeder i Vore Stater, Hof, Geistlige, Militaire og Civile, af stor eller liden Betydenhed, en kunne eller skulle gives til andre end indfødte Landets Børn, og dem, som dermed lige kan agtes; Billigheden selv vil, at Landets Børn skal nyde Landets Brød, og Fordeelene i Staten falde i dens Borgeres Lod. Alle Tiders Erfaring har og lært, at i et Land, hvor Ungdommens Opdragelse besørges, mangler aldrig duelige Folk, naar Regenten søger dem. Ogsaa kan vi med Fornøyelse kalde for Tankerne Vores Fædrenelands Historie, forde den kan af alle Stænder fremvise Mænd, som have tient, æret og reddet Landet, og med den ædleste Beslutning til deres udødelige Berømmelse opofret sig for Kongerne, Vore Forfædre, til at herliggiøre eller handthæve deres Regimente. Derfor have og Kongerne ommeligen elsket deres Folk, og igien havt paa dets tillidsfulde Kierlighed de stærkeste Prøver, altid tilrede, naar de have været meest fornødne og Tiderne høyst farlige. Alle disse Betragtninger have født og vedligeholdt hos Os det Forsæt, ved en høytidelig og uforanderlig Anordning at forsikre Landets Børn Landets Embeder. Thi omendskiønt Staten har haft, og Vi endnu i vores Tieneste have Fremmede, der med en priselig Nidkierhed have tient, og den Dag i Dag er, til Vores fulde Fornøyelse, tiener Os og Staten, kan vi dog ikke andet end følge billigheds, Kierligheds, ja Samvittigheds helligste Lov, naar vi, efterat have gjort, og videre at ville giøre gode Anstalter til Vores egen Ungdoms Duelighed, nu i saa Landssaderligt et Øyemeed byde og befale: Det skal fra denne Lovs Dag af agtes som en nødvendig Egenskab til at faae i Vores Riger og Lande Embeder og Tienester, af hvad Navn nævnes kan, være sig ved Haffet, eller i den geistlige, civile og militaire Stand, at Personen er fød i Vore Stater, eller af saadanne indfødte Undersaatter, som paa Reiser eller for Vores Tienestes Skyld kunde være ude af Landet. Til den Ende skal alle Vore Collegier eller hvo til Os Forestilling giøre og Embeders eller Tienesters Besættelse, ligesom og alle andre, der have Ret til at udnævne til nogen Tieneste i Staten, under Vores Ungade nøye agte paa, ikke at foreslaae andre end Danske, Norske og Holstener, eller hvem derved lige agtes, og i alle Beskikkelser, Breve og Bestallinger skal udtrykkeligen indføres, at Personen har de Egenskaber, som efter denne Vores uforanderlige Anordning ere fastsatte. Lige ved Indfødte skal agtes alle de, som den 29 Januarii 1776 allerede ere i Vores og Statens virkelige Tienester og Embeder, skiønt de ikke ere fødte i vore Lande. Lige ved Indfødte skal videre agtes og ansees alle de af fremmed Fødsel, som allerede eye og besidde, eller herefter ved Arv, Giftermaal, Kiøb eller paa anden lovlig Maade komme i Besiddelse af Jordegods eller andre faste Eiendomme, i det mindste af 30000 Rdlrs. Værdie, være sig complette Sædegaarde i Danmark, Jern= eller andre Verker og Eiendomme i Norge, Jordegodse i Holsteen, samt Plantager paa Vores vestindiske Øer, eller og erhverve sig, i det mindste til 10000 Rdlrs. Værdie, Gaarde eller Fabriker i Vores danske, norske og holsteenske Kiøbstæder, ligesom og Manufacturer og Fabriker paa Landet, hvor samme findes og tillades; dog at disse Eyere ved lovgyldige Beviser klarligen gotgiøre, at Eiendommene ere dem selv, saa vidt denne Sum angaaer, tilhørende. Lige ved Indfødte skal fremdeles agtes de Fremmede, som boesætte sig, og blive her i Landet, og ved reene og gyldige Beviser lægge for Dagen, at de eye og have staaende i Vore Compagnier eller anden Vore Rigers Handel 20000 Rdlr. Lige ved Indfødte skal endelig agtes: a) De Lærere, som fra fremmede Stæder kunde indkaldes til Vores Universitet i Kiel, til St. Petri Kirke i Kiøbenhavn, til Missionen i Tranqvebar, eller og til de i Vore Stater værende reformeerte Meenigheder, samt b) De fremmede Fabriqveurer, Konstnere og Mestere, som til et og andet nyt Anlæg eller Indretning kunne i Vore Stater behøves. c) Hvervinger vedblive, som hidtil; de sig ved Tapperhed i Vores Tieneste udmærkende Underofficerer og Soldater forbeholde Vi os at belønne.