Ribe Stifts Adresseaviser, 1847-11-09
Da Personposten d. 2 Novbr. ankom til Gaabense for at overføres til Siælland, indtraf den forhen uhørte Tildragelse, at samtlige 4 Postkarle negtede at ville overføre Posten uden nogen skjellig Grund. Saavel Posterpeditøren som Konduktøren vare flere Gange hos dem, og betydede Færgefolkene det Ansvar, de paadroge sig, men de vare ikke at bevæge til at overføre hverken Post eller Reisende. Først efter : Times Forløb, da Postexpeditoren og Konduktøren 3die Gang gik til deres Boliger og befalede dem i Kongens og General-Postdirectionens Navn, lode de dem med Nød bevæge til at gaae fra deres Hjem til Færgebroen, for at forrette deres Tjeneste. Paa Færgebroen spurgte Færgebestyreren Færgefolkene, om de ogsaa vilde negte at overføre Reisende, hvis der ankom nogle, hvortil den Ene svarede: "det vil komme an paa, om De ville bede os skikkelig derom, saa ville vi. Denne Person kaldte sig Hans Hansen. Man vil vente, at vedkommende Øvrighed og den kgl. Generalpostdirection ville vide at faae en saadan Opsætsighed alvorlig afstraffet, og sørge for Forebyggelse af Sligt ved et Færgested for Fremtiden. (Loll. Falst. Av.)J Aarhuus Av. læses følgende Beretning angaaende Aarhuus Skytspatron Prinds Niels og hans Monument paa St. Olay Kirkegaard, Prinds Niels var en Søn af Kong Knud den 5. i Danmark; han blev født i Tidsrummet fra 1130 til 1140. Medens han opholdt sig ved Hoffet, kom han til Kundskab om, at hans Fødsel havde kostet hans Moders Liv. Denne Efterretning gjorde et saa dybt Jndtryk paa ham, at man fra den Tid aldrig saae ham lee. Han undveg alle Adspredelser og Lystigheder ved Hoffet, hengav sig til Eensomhed, fastede ofte og nød om Fredagen, som var den Dag hans Moder, efterat have bragt ham til Verden, døde, kun Vand og Brød, klædte sig i Munkedragt, og hengav sig alene til Bon og Andagt. Kjed af Hoflivet drog han til Aarhuus, hvor han lod et Kloster med Kirke opbygge, som blev helliget St. Nicolay. Dette Kloster med Kapel indrømmede han den strænge Fransiskaner-Munkeorden, og iblandt disse tilbragte han sin hele Levetid med Bod og Bøn, indtil hans Død 1180. Hans Død, blev ham, efter Sagnet, forud ved et Mirakel tilkjendegivet, og han blev derefter begravet paa St. Nicolay eller, som den og kaldes Olay, Kirkegaard, paa det Sted ud mod Havet, hvor et Stierneskud, efter Fortællingen, havde antydet. Han blev siden efter, næmlig 1260, formedelst hans store Hellighed, kanoniceret eller optaget blandt Helgene under Navn af "Sanctus Nicolaus Arhusiensis." J Førstningen satte man et stort Trækors ved Graven, hvilket igjen blev fornyet indtil det 1755 blev ombyttet med et af Steen opmuret Monument, der bekostedes af afdøde Christen Horbyes Arvinger; men da det 1797 befandtes aldeles ødelagt, blev et nyt Mindemærke opført paa Domkirkens Bekostning. Dette bestod af en opmuret Pille, hvori var indmuret en Steenplade med Jnskription. Ogsaa dette Monument var un forfaldet saaledes, at det maatte restaureres, hvilket er besørget af den til Byens og Omegnens Forskjønnelse valgte Komitee, paa Byens Bekostning, saaledes at det ældre Mindemærke i disse Dage er bleven afløst med et paa Bornholm af Granit udhugget særdeles smukt og smagfuldt Kors, paa hvis Fod bemeldte Helgens Navn, Fødsel, Død og Kanonisation er indhugget. Dette Monument bidrager saaledes meget til at forskjønne St. Olai Kirkegaard, som i den senere Tid er bleven beplantet og forvandlet til en nydelig lille Gravlund.