Berlingske Tidende, 1827-06-25
Lovgivning. Under 7de d. M. er udstedt følgende allernaadigste Forordning Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark &c. a. gjøre vitterligt: At Vi, for at tilveiebringe den størst mulige Betryggelse for de Udlaan, som gjøres af Umyndiges og landre under offentlig Varetægt staaende Midler, allernaadigst have fundet for godt at forandre de Bestemmelser som, under Forhold og Omstændigheder, der vare meget forskjellige fra de siden indtraadte, desangaaende ere blevne givne ved Forordning af 12te September 1806, samt hermed at forbinde nogle andre til hiint Øiemeed sigtende Forskrivter. Vi byde og befale derfor, som følger: offentligt Tilsyn staaende Midler herefter udlaanes, bør de Eien Naar Umyndiges eller andre under offentlig Bestyrelse eller domme, hvori Sikkerhed skal gives, uden Hensyn til Assurance eller de ved de i Anledning af Forordningen af 1ste October 1802 udnævnte Commissioner satte Vurderinger paa Jordeien. domme, vurderes efter de gangbare Priser i Kjøb og Salg ; og af den Værdie i Sølv, hvortil Eiendommen saaledes ere ansatte, maa ei udlaanes mere end 2/3 Dele. Dog er særskilt Vurdering ufornøden, saafremt Laanet hjemles ved den i Rescriptet af 7de Februar 1794 §. 11 antagne Værdie. Ved de specielle Taxationer over Eiendommen blive følgende i Regler at iagttage: a) Dommeren bor altid nøie indskjærpe Taxationsmændene, at de, i Overeensstemmelse med Rescriptet af 7de Februar 1794 s. 6, have at tage Hensyn til Eiendommenes virket lige Værdie i Handel og Vandel, og ikke enten til Assurancen, eller til hvad Bygningen kan have kostet at opføre, saalidet som til den, Eiendommen, under heldigere Conjuncturer, har været og kan forventes igjen at ville blive værd. Ved Afhjemlingen bør og Taxationsmændene udtrykkeligen bredige, at hiin Regel af dem er iagttaget. b) Den, der attraaer Laanet, bør for Mæn denne opgive den Sum, hvorfor Eiendommen sidst er solgt. Dersom lan dertil behøver en Attest af Pantebogen, bør derfor i Gebyer til Retsskriveren ei betales mere end 24 Rigsbankskilling, Sølv, men der bør da gives Attesten den Paategning, at den kun naa bruges til hiin Hensigt. Hvis Eiendommen ikke er solgt i en saadan Periode, at der kan sluttes noget af Kjøbesummen, bør Mændene tage Hensyn til hvad andre lignende Eiendomme, koste, hvilket heller ikke i det modsatte Tilfælde bør tabes af Sigte. tægter i Betragtning, som og de særdeles Byrder, som hefte paa samme. d) Naar den Sum, der skal udlaanes, overstiger 300 Rbd. Sølv, bør Rettens Skriver overvære Forretningen, veilede Mændene og føre Forretningen i Pennen, hvorved han bør sørge for, at den bliver vel motiveret og nøiagtig i alle sine Deele. Han bør derfor, foruden fri Befordring, nyde den samme Betaling, som den, det er tilstaaet Dommeren for Udnævnelsen og Afhjemlingen, og hvis Summen er over 1000 Rbd. Sølv, det Dobbelte ; hvorhos det følger af sig selv, at han desforuden nyder de øvrige ham, efter Vor Placat af 17de December 1823, tilkommende Gebyhrer. e) Forsaavidt de Midler, hvoraf Udlaan skal gjøres, ei umiddelbart bestyres af en Overøvrighed, bør Taxationsforretningen, inden den afhjemles, indsendes til Amtmanden, eller hvem den eller har Overtilsynet med hine Midler. Den saaledes foresatte Authoritet maa være beføiet til at nedsætte den Sum, der bevilges udlaant, under det, der, i Følge Forretningens Udfald, kunde udlaanes, hvis der findes Betænkelighed ved at udlaane den fulde Sum. f) Saavel ved Mændenes Udnævnelse, som ved Forretningens Afhjemling, bør Dommeren lagttage den størst mulige Omhue for at tilveiebringe en paalidelig Vurdering. Den ved Forordningen af 12te September 1806 §. 1 givne Bestemmelse om Udlaan af de omhandlede Midler paa anden, tredie eller følgende Prioriteter, skal for Fremtiden været ophævet; hvorimod slige Midler alene maae udlaanes imod 1ste Prioritet, med mindre det er en udpsigelig Capital, som indestaaer paa ældre Prioriteter, eller og det opsigelige ældre Prioritetslaan, ei er større, end at det, i Forbindelse med det nye Laan, kun udgjør i det høieste den halve Deel af Eiendommens paa ovenmeldte Maade bestemte Værdie. Dog skal det ikke være Pligt at opsige allerede udlaante Capitaler, fordi der for disse ei haves den Sikkerhed, som de foranførte Regler fordre, naar iøvrigt Panterne vedbørligen vedligeholdes. Ogsaa kan det tilstedes, at deslige Capitaler blive indestaaende i Panterne, naar disse overdrages til tredie Mand, forsaavidt det findes, at der ikke, med Hensyn til den personlige Sikkerhed, taves noget ved slig Forandring af Debitor, hvilket dog, hvor Midlerne ei bestyres umiddelbart af en Overøvrighed, bør indstilles til dennes Bedømmelse. Jøvrigt bør alle, der have Bestyrelse af eller Tilsyn med Capitaler, som staae under offentlig Varetægt, af at Flid sørge for, at de mindre fuldkomne Sikkerheder, der nu haves, Tid efter anden forbedres, men herved maa stedse iagttages den Lempelighed imod Debitorerne, som endog vil være det hensigtsmæssigste Middel til at afværge Tab paa hine Capitaler. C. S. For de Tilfælde, hvor Forældre eller Bedsteforældre, Stifforældre eller Stifbedsteforældre, ved Skifte med deres umyndige Børn eller Bornedørn, Stifdørn eller Stifbørnebørn, blive Debitorer til disse for deres Arvemidler, dør det have sit Forblii vende ved Rescriptet af 7de Februar 1791 s. 2 samt Placaterne af 19de August 1823 og 13de April 1824, saa at det, hvor rede Penge eller fuldkommen Sikkerhed, efter Boets Beskaffenhed, et kan tilveiebringes, maa være nok, at der gives vem Udlæg i Boets løse og faste Goos, under Jagttagelse af de i bemeldte Lovsteder foreskrevne Regler.