Aalborg Stiftstidende, 1832-12-17
De Deputeredes Adresse er bleven antagen af Kammeret, og den 4de Decbr. overrakt Kongen, som i sit Svar yttrede sig saare tilfreds med samme. For det meste blev den ogsaa antagen i sin oprindelige Form og det var derfor uden Tvivl lidt Malice af det ministerielle Parti, at de lod Valget paa dem, der skulde overbringe Adressen, falde paa nogle af de ivrigste Oppositionsmænd, blandt dem navnlig Mauguin) hvilket ogsaa opvakte en lydelig Latter. Blandt de faae Amendements, med hvilke Oppositionen kunde trænge igjennem var et om Polen. Dette blev foreslaaet af Hr. Bignon, saalydende: "Frankrigs Deeltagelse for en hervist, Nation er endnu tiltaget ved de uhørte Lidelser, som denne har maattet udstaae. Polens Nationalitet, der ligger os saameget paa Hjerte, der er garanteret saavel af Folkeretten som af specielle Tractater, kan ikke have ophørt at være en Gjenstand for Eftertanke hos Regjeringen. Omstændighederne forandre sig, men Ret og Retfærdighed blive evig de samme. Naar den europæiske Politiks Stemme - der, som vi ere overtydede, ikke stedse vil blive uændset - her ikke har kunnet gjøre sig gieldende, saa vil fra nu af idetmindste Menneskelighedens Raab tilvende sig Opmærksomhed." Efterat Hr. Bignon nærmere havde udviklet sine Grunde, for dette Amendement, fremstod Ministeren for det Udenlandske, Hertugen af Broglio, og sagde: "Enhver veed, at vi med Hensyn paa Polen har maattet indskrænke os til Underhandlingernes eller rettere til Forestillingernes og den moralske Jndflydelses Vei. Det maatte være Regjeringen af Vigtighed at forblive i en saa gunstig Stilling som mulig med Hensyn paa Cabinettet i Petersborg. Det var derfor nødvendigt i Trontalen at forbigaae ethvert Udtryk, som kunde forbittre, fordi en Discussion af den Art nødvendig maatte foranledige et eller andet Udbrud af Forbittrelse. Derfor har vi iagttaget Taushed, men hvis Udkastet til Adressen ikke mener at kunne iagttage en lige Taushed, saa have vi Intet at indvende mod den i samme foreslagne Phrase. Vi forretrække samme for Hr. Bignons mindre forsonlige Amendement og overlade det til Kammeret at overveie, at Ophidselse ikke er noget Middel til Forsoning og at man ved at opvække Bekymringer for Fremtiden ikke formindsker Øieblikkets Vanskeligheder. Jeg maa afholde mig fra videre Forklaring for ikke at sige noget, som man siden igjen kunde lade mig høre, og for ikke at gjøre de Vaaben ubrugelige, som jeg alene kan betjene mig af. Efterat Lafayette derpaa havde talt til Fordeel for Amendementet, blev samme antaget med en anseelig Majoritet. Blandt Andet, som Lafayette fortalte, var ogsaa den Omstændighed, at 5000 polske Familier af hver Provinds vare deporterede til Caucasusegnene. Jkke saa heldig var Oppositionen med et andet, af Laafayette foreslagen Amendement, betræffende Expeditionen til Ancona. Dette blev forkastet og Ministeren vilde slet ikke indlade sig paa at besvare det Spørgsmaal, om Expeditionens Øiemeed var naaet? Derimod sagde han: "Tilfældige Omstændigheder, en i militair Henseende priselig, men dog maaskee uoverlagt Fremfærd førte Commandanten for hiin Expetion 24, ja 48 Timer før til Ancona, end man havde beregnet. Den commanderende Officeer raadførte sig kun med sit Mod og bemægtigede sig Citadellet. Saaledes vare da de sædvanlige Regler tilsidesatte og den af ham anvendte Tilfærdighed syntes i Begyndelsen at give vor Expedition en anden Caracteer end dens virkelige. De pavelige Autoriteter bortfjernede sig, og saaledes opkom der da - man kan ikke nægte det - lidt Anarchi i Ancona.