Berlingske Tidende, 1779-02-01
Nyeaars=Dag lod Kongen udgaae en Proclamation til en Faste= og Bede-Dag, som skal helligholdes nestkommende 10de Febr. i Engelland og Fyrstendommet Wallis, og en anden for Schotland, hvor denne Helligdag er fastsat til den 9de i samme Maaned. Jndbyggerne skulde paa denne Dag ydmyge sig for Gud og bede Ham, at Han vilde afvende de Straffedomme, som de med deres mangfoldige Synder og Forbrydelser havde saavel fortient, og anraabe Ham om Velsignelse for vore Vaaben, og at det i Naade maatte behage Ham at frembringe Fred, Velstand og Lyksalighed igien i disse Riger. J Jndledningen bliver dette blot anført: At da Hs. Majestet nøye havde taget i Betragtning de retfærdige og nødvendige Fiendtligheder, i hvilke Han befandt sig indviklet med den Franske Konge, tilligemed den unaturlige Rebellion, som vedholdte i nogle Nord=Amerikanske Provindser, og Colonier, saa havde Han den Fortroelighed til den Allerhøyeste, at Han vilde meddeele Hans Vaaben til Lands og Vands sin besynderlige Velsignelse. - Tvende Dage forhen, som var den 30te Dec., blev det Hertug von Bolton i Følge den Ret, som Riges Peers have til at faae Audiente hos Kongen i Hans Cabinet, tilladt at overlevere Høystsamme en Suppliqve, som af ham og 11 andre af de anseeligste Admiraler, iblant hvilke Lord Howe var den første, var underskrevet, og hvori gjordes meget bevægelige Forestillinger om Admiralitetets Behandling med Admiral Koppel. Endskiønt man strax skal have udbredet et vist Svar, som Kongen skal have meddeelt paa denne Suppliqve, saa er det dog vist, at Hs. Majest. har ladet sig nøye med, at levere samme til den opvartende Kammerjunker, uden at erklære sig for Lord Bol ton. - Den 3die reyste Admiral Keppel til Portsmouth, hvor den forordnede Krigsret den 7de Jan. tog sin Begyndelse, Vice=Admiral Palliser overleverede 5 Klage=Puncter imod ham af følgende Jndhold: 1) At Admiral Koppel den 27de Julii om Morgenen, da han havde en Flode af 30 Linieskibe under sin Command, og en lige saa stærk Fransk Flode imod sig, ikke har gjort de nødvendige Anstalter til en Trefning; ikke stillet sin Flode i en Linie eller nogen anden Slagtordning, som var nødvendig til at angribe saa stærk en Fiende, eller at forsvare sig imod ham; men tvertimod, da hans Flode allerede var adspredt og i Uorden, formeeret denne Uorden for en Deel derved, at han gav adskillige Skibe af Divisionen under Vice=Admiralen af det blaa Flag et Signal til at vinde Vinden, hvorved Skibene bleve endnu meer adspredte, og at han i denne Uorden havde rykket an mod Fienden, og givet Signal til Slag. At dette Foretagende var saa meget uforsvarligere, da den fiendtlige Flode paa den Tiid, hverken var i Uorden, eller slaget og paa Flugt; men i en regelmessig Slagtordning nærmede sig den Brittiske Flode, og med alle dens Bevægelser tydelig gav tilkiende, at den havde i Sindeat slaaes, ligesom den og angreb vor Flode, medens den endnu var i Uorden. Ved denne uhørte Opførsel af en Commandeur skeede det, at Trefningen ikke blev almindelig, men at de andre Flag=Officerer og Capitainer paa en uordentlig og uregelmæssig Maade bandt an med Fienden, hvoraf opkom en stor Forvirring, i det nogle Skibe ikke komme til Action over alt, andre vare Fienden ikke nær nok, og nogle andre formedelst denne Forvirring brændte løs paa de Kongelige Skibe selv, og gjorde dem en betydelig Skade, men at Vice-Admiralen af det blaa Flag blev overladt Fienden ene og uden Understøttelse. Herved har Admiral Keppel gjort sig skyldig i en Pligts Forsømmelse. 2) At Admiralen, efterat Avantgarden og Centrum af den Brittiske Flode havde passeret den fiendtlige Ariergarde, ikke strax havde vendt sig med disse to Divisioner, gaaet løs paa Fienden og fortsat Slaget, ikke holdt sine Skibe sammen eller nær nok til Fienden, for igjen at være i Beredskab til at fornye Slaget, saasnart Leylighed gaves men tog sin Stilling i en lang Distance fra Fienden, førend han anden Gang rykkede an mod Fienden, hvorved han forlod Admiralen af det blaa Flag i Trefningen, og satte ham i Fare for at blive afskaaren fra de øvrige Skibe. 3) At ViceAdmiralen af det blaa Flag, efter at han havde passeret det sidste fiendtlige Skib, ufortøvet havde vendt sit Skib igien mod Fienden og holdt sig i en kort Afstand, i Forventning, at Admiralen med alle sine Skibe skulde komme til for at fornye Trefningen; men at Admiralen ikke var kommet dertil, men havde tildeels indtaget Seylene og aftaget Signalet til Trefning; at han hverken da, eller saalænge han stod imod Fienden, havde forsamlet Skibene i Orden til Trefningens Fornyelse, hvilket han havde kundet giøre, besynderlig, da Vice, Admiralen af det røde Flag, tilligemed hans Division var mindst beskadiget, havde været længst uden for Actionen, og da han havde vundet Vinden, først var i Stand til at begynde en Trefning igien med en Deel af den Franske Flode, dersom ikke Signalet til Trefning havde været indtaget, eller om benævnte Admiral Keppel havde brugt det Signal, som i den 31te Artikel af Jnstructionen om Søetrefninger er bestemt, for at beordre de Skibe, som havde vendt deres StyrboedsSide imod Fienden til at fornye Angrebet, hvilket Signal, ved denne Leylighed skulde have været meget tienligt, da den Franske Flode allerede var slagen, deres Linie brudt og i Uorden. J dette Stykke har Admiralen ikke gjort alt, hvad han havde kundet giøre til at tage, nedsynke og opbrænde eller til at ødelegge den Franske Flode, som havde angrebet den Brittiske Flode. 4) At Admiralen, i Staden for at komme derhen, for at fornye Trefningen, som han havde kundet og skuldet giøre, vendte sig reent bort fra Fienderne, og med den heele Brittiske Flode seylede bort fra dem, hvilket gav dem Leylighed, til, ubehindret igjen at samle sig, paa nye at formeere en Slagtorden, og at forfølge den Brittiske Flode. Saadan var haanligt for det Brittiske Flag, thi det lignede en Flugt, og gav den Franske Admiral et Slags Skin til at tilskrive sig Seyeren, og bekiendtgiøre Verden, at den Brittiske Flode var flygtet, og at han havde med den Franske forfulgt samme og tilbudet den en Trefning. 5) At den 28de Julii 1778, om Morgenen, da man mærkede, at ikkun 3 fiendtlige Skibe vare i den Situation, hvorudi den heele Flode Natten forhen havde været, nær ved den Brittiske Flode, men den heele øvrige Franske Flode var meget langt borte, ikke i nogen Slagt, Orden, men iblant hinanden og under Vinden, Admiralen da ikke havde forfulgt Fienden, eller ladet jage efter de 3 Skibe, som flygtede efter de øvrige, men ladet den Brittiske Flode tage sin Cours saaledes, at den holdt af fra den fiendtlige. - Efter at Anklagelsen var bleven forelæst, opkom nogle Debatter, hvorvidt Loy=Books eller Skibsbøgerne kunde gielde til Beviis for Retten. Admiral Keppel moverte, at Skibs bøgerne skulde blive Retten forelagte. Sr. Hug Palliser gjorde herimod Jndvending. Han meente, at alle Skibs bøgerne maatte ikke paa en Gang blive indbragte, men enhver Skipper maatte indlevere den, som han havde holdt for sit eget Skib. Admiral Montague gjorde derimod den Anmerkning, at dersom disse Bøger bleve indbragte og forblev i Rettens Forvaring, indtil de bleve brugte, stod man i mindre Fare for, at de bleve forfalskede. Han anførte til Exempel den Ret, som blev holdt over Capitain Douglas, og at den ved denne Leylighed over 20 Steder i en vis Skibsbog var bleven deels udkradset, deels forfalsket. Retten forbeholdte sig at tage Sagen i Betænkning indtil den 9de huj., til hvilken Tiid det blev Skipperen paa Fondroyant paalagt at infinde sig med sin Skibsbog eller Journal. - Efterat Retten Sessionen den 9de huj. havde fattet den Beslutning, at Skibs Journalerne efter Admiral Keppels Forlangende skulde blive lagte paa Bordet, bleve Skipperne indkaldede for efter Admiral Pallisers Forlangende, at aflægge Eed for deres Bøgers Rigtighed. Da det kom til Hr. Arnold, Skipper paa Krigs skibet, the Robuste, ført af Capitain Hood, vægrede han sig ved at giøre den forelagte Eed. Da man spurgte ham om Aarsagen til denne Vægring, svarede han, at Bogen var bleven forandret efter Capitain Hoods Befaling. Man kan lettelig forestille sig, at Bestyrtelsen over denne Erklæring blev almindelig. Tilhørerne kunde ikke afholde sig fra, at udpibeCapitainen lydelig og sige: man havde almindelig formodet, at Capitain Hvods Vidnesbyrd fornemmelig skulde understøtte Sir Hughs Anklagelse. Man kunde læse Misfornøyelsen, af Flodens tilstædeværende Officierers Ansigter, og man forsikrer, at der siden blev almindelig besluttet iblant Capitain nerne ved Floden, ikke at holde noget Bordselskab med ommeldte Capitain Hood, saalænge han ikke havde retfærdiggjorsig, i Henseende til denne Punct. Man erindrede sig tillige den Omstændighed, at Sir Hugh Dagen tilforn havde saa sig imod Skibs-Journalernes Jndlevering, og dette foraarsagede Formodninger, som tilvisse ikke udgjorde nogen Lovtale over Anklageren. Ommeldte Hr. Arnold, maatte derpaa aflægge sin Vidnesbyrds=Eed, og blev afhørt over følgende Puncter: Sp.: Naar er Skibsbogen bleven forandret Sv. Jeg veed det ikke til visse, men troer, at det er skeet forr. eller 15 Dage siden. Sp.: Blev den forandret, siden Krigs=Retten var bleven sat over Hr. Koppel. Sv.: Ja siden den Tid. Sp.: Paa hvis Anmodning skeede dette Sv.: Paa Capitain Hoods. Sp.: Har Capitainen selv gjort Forandringerne, eller ladet dem giøre. Sv.: Nogle af disse Forandringer har han selv dicteret, og andre har har selv skriftlig foreskrevet. Sp.: Var det Forandringer eller Tilsættelser, Sv.: Begge Deele. Sp.: Har Capitain Hvod efterseet paa bemeldte Tiid og Dag det, som den 27de og 28de Julii originaliter blev indført i Journalen, Sv. Han pleyede hver Aften at eftersee det indførte. Sp.: Enindrer De sig, at han den Gang havde noget at indvende imod det indførte, Sv.: Det, som skulde indføres, blev for Veyen skrevet paa et Stykke Papiir og forelagt Capitainen til Jgiennemlæsning, og naar han først havde igiennemlæst og biefaldet det, blev det indført i Journalen. (Resten følger.)