Viborger Samler, 1780-08-07
om en Kirke-Eier maa sælge Jord eller Skov fra Kirken, Ja, thi Eieren har kjøbt den, og han staaer ikke til Regnskab for Kirkens Jndkomster, kun for Kirkens Vedligeholdelse. Bliver en Kirke ødelagt eller forfalden, spørges der ikke, om om Kirke-Eieren har Mark, Skov eller Penge at bygge den op for, men det er hans Pligt at giøre det, uden Hielp eller Samling ved Collecter, og saaledes er det nu en langt anden Sag end i forrige Tider, da Kirkerne, saa at sige, eiede dem selv og stod under Værger, der skune gjøre Regnskab for deres Rettigheder, Eiendomme og Jndkomster, som Umyndiges Gods. De af Hr. R. i Samleren No. 50 besvarede Jndvendinger bortfalde af sig selv; thi her sporges ikke om Brugen, men og Ret til at sælge, og det kan jo være de competente Brugere, lige meget, hvem der eier Jorden; thi de kan lige vel beholde eller faae den i Fæste, saa Loven i de anførte Pag. 385 og 386 ei behøver at tilsidesættes. 2. Om Tiendegiveren skal kjøre Præstens Tiende, hvorhen han vil, naar det ei er over en Miil fra Kirken, Ja, efter det anførte Rescript af 1773 og en Høieste=Rettes Dom, hvorved nogle Bønder i Schanderborg Amt, for deres Modtvillighed herudi, blev rettet eller mulcteret. 3. Hvor mange Tællere skal en Præst eller Tiendetagere anskaffe til en Bye, som er udskiftet fra Fællesskab, Det vil en nye Tiende=Forordning best decidere; thi hvilken Bonde skal bie til sidst, 4 Om Tienden skal bindes, naar Negene skal tages, hvor de falde? Jal dersom Tiendegiveren binder sit eget Korn, bør han og binde Tienden. 5. Hvad Tiid skal Sidst=Prædiken begynde i Landsbye=Kirker, Loven viser, hvad Tiid Først Prædiken skal begynde, og samme tillige med mange seenere udgangne Forordninger og Rescripter om Prædike=Tienesten viser, hvor lang den maa være, nemlig en Time med Catechissationen; Derefter kan Tiden Tiden til Sidst=Prædikens Begyndelse vel udregnes; imidlertid kan ingen nægte, at Præsten jo bør lade Sognefolket vide en vis Tiid, naar den skal begynde, thi ellers er der jo slet ingen Orden, og dersom Meenigheden til Sidst Prædiken skulle bie efter Folkets Magelighed til Først Prædiken, kunde den maaskee faae lov at gjøre Opvartning indtil anden Dagen. Et heller er det tilladeligt, at 2de Meenigheder skal skiftes til at gjøre Opvartning efter Præsten, i Uvished om, naar han vil komme, i sær for den, der har langt til Kirke, eller og skal kjøre dertil og lade Heste og Folk om Vintertid patrollere 3 a 4 Timer til vild Mark for Præstens enten Mageligheds eller andre interessente Omstændigheders Skyld, da han bor som en Ordens Tiener, holde Orden i sine Forretninger, og ikke, ved det modsatte, vise Ligegyldighed i sit Embede. Lige og endnu meere utilladelig er det at gjøre Sidstprædiken om Natten, eller saa sildig, at Sognefolket skal fore Lys med sig for at see ved i Kirken, da den korteste Dag er lang nok til at forrette begge Tienester udi, naar den dertil og et til andet maa anvendes, i sær for den Præst, hvis Formand har havt ende paa sin Sidst=Tieneste Juuledag, Klokken 2, i det 18 Seculo. 6. Maa der føres Tingsvidne mod en Selveier, for han har været indkaldet for Amtmanden, Forordningen af 13 Maji 1769 er udgivet, endog i den Post, i Faveur af Selveiere, der ei, som en Fæstebonde, kan have Forsvar af Herskab eller Fuldmægtig; Samme allernaadigste Forordning vil derfor, at en Selveier ei skal overrumples med Proces, hvorved han føres i Omkostning, for mindelig Afhandling, ling for Amtmanden er prøvet. Maatte nu en Selv eieres Fiende desuagtet føre Tingsvidne imod ham, kunde han jo ved blotte Tingsvidners Førelse, for hver Ret i og uden Landet, ødelægge ham, og dette er directe mod Forordningens Meening. Overalt siger den 55 at NB. Amtmanden og ikke Dommer eller Prokurator skal undersøge Sagen, det er høre enhvers Paastand og Vidner, førend der maa reises Proces, og det kan være nok for alle upartiske Dommere didindtil at afvise Tingsvidnes Førelse mod en Selveierbonde. 7. Maa en Dommers constituerede Fuldmægtig føre Sager ved hans Principals Ret, fordi han er Prokurator, Det kunde kaldes en Sieldenhed at høre sligt excistere ved en ærekier Dommers Ret.