Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-22
Ved Reformationens Jndførelse fik Lægevidenskaben imodsigeligen, saavel her som i andre Lande, en bedre Skikkelse, thi just paa den Tid vilde Forsynet, at det genialske Hoved Parcelsus skulde leve, arbeide og ved sine Skrifter vække Opmærksomhed. Han var den, der gav den første Jdee til Mercurialpræparaterne og Opiaterne, gjorde overalt Chemien anvendelig i Medicinen, og lærte Saarlægerne mangt et vigtigt Haandgreb. Det var en saa meget større Lykke for Lægekonsten, at man ogsaa nu begyndte at reformere den, som med Munkenes Udvandring fra Danmark og flere Lande upaatvivleligen tabtes mangt et simpelt Huusmiddel og Raad, som disse, den Tids næsten eneste Læger, havde kjendt og i Erfaringens Skole samlet. At man har havt Lægemidler her tillands førend man forstod at bruge dem, sees deraf, at Kjøbenhavn allerede 1465, saaledes som et gammelt Skjøde udviser, har havt et Apothek, men Apothekerne i de Dage kunde neppe i fjerneste Henseende sammenlignes med de nuværende, de vare i det Høieste et Slags store Medicincasser, saaledes som de nok fandtes i de fleste Klostere. Først 1619 fik vi en Medicinaltaxt. - Lige indtil Christian den Fjerdes Tid synes Lægekonsten kun at have været i en meget maadelig Forfatning, og ved Universitetets Oprettelse, under Christian den Første, vandt denne Videnskab maaskee mindst af alle; thi det havde i 68 Aar (1478-1536), saavidt man af Historien veed, kun to Professorer, i Lægevidenskaben. Vi see atter her et Beviis paa, at det ikke er blot ved store Jndretninger, ikke blot ved Regenters mægtige Jndvirkning, at Forbedringer, sigtende til hele Menneskehedens Vel, fremledes og trives; men at det ofte ene er ved overordentlige Hoveder, at en Videnskab faaer sine vigtigste Fremstød og bringes til en forhen ukjendt Høide. J den danske Lægekonsts Aarbøger glimre Navnene Simon Pauli, men fremfor Alle Casper og Thomas Bartholin med uforgjængelig Glands. Jsær begyndte med begge de sidste Antomiens Morgenrøde i Fædrenelandet. Betragter man de Fremskridt, som alle Lægekonstens Grene siden disse saa høit fortiente Mænds Tid, eller i en Periode af neppe to Aarhundreder, have gjort, saa kan man ikke andet end glæde sig over den menneskelige Aands store Seir. J den samme Stad, hvor endnu den Gang intet egentligt Hospital fandtes, sees nu to, i hele Europa berømte Hospitaler. Der, hvor Jordemødrenes Underviisning var overladt til Prædicanterne, findes nu en velorganiseret Fødselstiftelse og ere alle Jordemødre examinerede, skjøndt det dog ikke er længer end 80 Aar siden (1739), Fødselsvidenskaben ordentligen læres ved Universitetet. Der, hvor man ved Universitetets Stiftelse ansaae det for Synd at røre ved et dødt Menneskelegeme, er nu Anatomien ligesaa vel som Physiologien bragt til en betydelig Grad af Fuldkommenhed. Hvad Waldemar den Store manglede, en kyndig og prøvet Læge, dette Gode besidder nu den ringeste Borger i Kjøbenhavn, og, næst Guds Hielp, findes her menneskelig Hielp i de fleste Sygdomstilfælde. Men her vil man maaskee spørge, døe da forholdsviis færre Mennesker nu, da Lægevidenskaben er kommen til saadan Høide, Er de Svageres Tal ringere, Opnaae Menneskene en høiere Alder, Disse Spørgsmaales Besvarelse vilde være for vidtløftig her. Men saa meget er vist, at der neppe nu vil kunne indtræffe mere saadanne almindelige Ødelæggelser, som de, der anrettedes ved den saakaldte sorte Død, eller ved Pesten 1710-II. Det er med den forbedrede Lægekonst, som med Hovedstadens forbedrede Brandvæsen. Forekomme ganske Jldebrande kan det ikke, hvor fortræffeligt det end er, saalænge der er Jld til, men afværge en almindelig Brand, som den 1728 og 1795, dertil er det sikkerligen istand. Heller ikke er Krøblingernes Tal saa stort nu, som fordum, da Saarlægekonstens Haandgreb endnu ikke vare saa fuldkomne. Mangen Sygdom, som tilforn var dødelig, fordi man ikke kjendte de rette Midler derimod, lader sig nu meget godt curere. Men at Menneskene alt for meget afvige fra Naturen, som vore Forfædre mere holdt sig til, og at de svække sig paa alt for mange Maader, deri er Lægevidenskaben uskyldig. Jøvrigt gives der mangfoldige Aarsager udenfor Legemsconstitutionen, der frembringe, forplante og forværre Sygdomme. Jkke blot Luften og dens Forandringer, men ogsaa de borgerlige Forholds Forstyrrelse og de Lidelser, som disse medføre, kunne lægge Spiren til Sygdomme, som Lægens Konst forgjeves søger at bortrydde.