Viborger Samler, 1846-09-19
Den efter hamb. Børsenhalle i forr. Avis omtalte, fortiden i Amtet Rendsborg circulerende, Takke= eller Tillids Adresse til Kongen lyder saaledes: Allerdurchlauchtigste, stormægtigste Konge, allernaadigste Konge og Herre, Vi Underskrevne, Beboere af Sognet Schene feld, i Amtet Rendsborg, vove i dybeste Ærefrygt at nærme os Deres kgl. Majestæt, med den Bøn, at Allerhøistsamme allernaadigst ville tillade os at udtale vort Sindelag imod vor Konge og Landsfader. Vi føle os hertil i vort Jndre opfordrede, da visse Yttringer fortiden fremstilles som hele Folkets Anskuelser og Ønsker, uagtet Størstedelen af Samme hverken fatter dem eller nærer dem, og de i al Fald ere os aldeles fremmede. Vistnok er det os ikke ubekjendt, at der allerede i flere Aar her i Hertugdømmerne af Enkelte er arbeidet paa, stedse meere og meere at løsne det Baand, der i Aarhundreder, have knyttet Hertugdommerne Slesvig og Holsteen til Kongeriget Danmark, for engang under visse Eventualiteter, desto lettere fuldkommen at kunne sønderrive det. Disse Mænd ere stedse gaaet dristigere og kjækkere tilværk, hvorved det virkelig er lykkedes deres forkastelige Færd at forskaffe sig en ikke ganske lille Skare af Tilhængere. Dog ikke dette, men det Modsatte vilde være at ansee for et Under; thi allerede forlængst er der sagt os ved Folke- og Sangfestene, fra Talerstolene, i de offentlige Blade i utallige Opsatse, først i spaae Hentydninger, men derpaa med klare og tydelige Ord: at vor Nationalitet er truet, Hertugdømmernes Rettigheder krænkede, Kongeriget i Alting begunstiget fremfor os og at vort Held kun er at søge i Adskillelsen fra Samme. Allernaadigste Konge, man er bleven os Beviset herfor skyldig, og vi have derfor ikke ladet os vildlede ved saadant Raab, vi tør ogsaa forsikkre, at Størsteparten af Folket tænker ligesom vi, om endog kun Faa skulde give deres Tanker Ord. Vi afskye saadanne Mænds Færd, der med fuld Bevidsthed gaae ud paa at omstyrte det Bestaaende og til den Ende søge at udstrøe Tvedragtens Sæd, forurolige Gemytterne og ophidse Lidenskaberne. Vi beklage, de Vildledede, der, skuffede af hine, stemme med i deres Skrig, uden at indsee, at de netop derved sætte Landets Vel i Fare, saafremt de ved saadanne Demonstrationer maatte fremkalde Regjerings Forholdsregler, der blot kunne blive indskrænkende og trykkende for Alle. Men vi beundre ogsaa tillige den Skaansomhed, hvormed Deres kgl. Majestæt taaler disse Folks strafværdige Færd, omendskjøndt vi ogsaa i vor Konges Viisdom og Kraft finde Borgen for, at vort dyrebare Fædrelands Ro alligevel ikke vil blive forstyrret ved slige Bestræbelser. Vistnok have heller ikke vi endnu forglemt en ikke meget fjern Fortids mørke Dag; men vi vide det ogsaa, at Aarsagen til de gjennemgaaede Lidelser ikke maa søges hos vor Fyrste, men i afvendelige Tidsomstændigheder, og vi kunne aldrig miskjende, at vi alene havde vor Forbindelse med Danmark at takke for, at vi dengang bleve befriede fra fremmed Undertrykkelse og Tvangsherredømme, at vore Sønner ikke dengang bleve hen slagtede i Spanien eller frøs ihiel paa Ruslands Jismarker. Men derfor holde vi ogsaa fast ved Kjærligheden til vort fælleds Fædreland, og til vort Broderfolk, der med os nyder den Lykke at staae under Deres kongelige Majestæts milde Scepter, vi holde fast ved vor Kjærlighed til Deres kgl. Maist. vor høitelskede Arvekonge, og stole tillidsfuld paa Allerhøistsammes Retfærdighed, paa hvilken vi i det af Deres kgl. Maj. udstædte aabne Brev finde et nyt Beviis. Naar alle velsindede Slesvigere oprigtigt glæde sig til det kongelige Ord, at Slesvig som selvstændig Statsdeel stedse skal forblive knyttet til Danmark, da ville vi ogsaa glade hilse den Dag, da Deres kgl. Maist., efter alle Hindringers Bortryddelse, forkynder Holsteen det Samme, og dermed gjør en Ende paa de nu herskende Bekymringer. Maatte det guddommelige Forsyn dertil skjænke Deres kgl. Maist, sin Velsignelse, og endnu længe i Sundhed og Kraft opretholde Allerhøistsamme, til Glæde for alle deres tro Undersaatter! Dette sande og ubyklede Udtryk af vor Tænkemaade behage Deres kgl. Mayst. huldrigt at modtage, idet vi i dybeste Ærefrygt forblive Deres kgl. Mayst. i Sandhed tro hengivne Undersaatter.