Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1780-08-25
Fra Stadens Raadstue er under Dato 14de Augusti h.a. udkommen en Placat, hvorved bekiendtgiøres, at Magistraten ved Skrivelse af 5te i denne Maaned fra det Kongel. General=Land=Oeconomie= og Commerce=Collegio er tilmeldet, at Hans Kongelige Majestæt under 10de April indeværende Aar til Betryggelse for Allerhøystsammes Flode og Magaziner allernaadigst haver resolveret, at intet Skib, naar det er uden for Castels Pynten, maae udi Freds Tider have meere Krudt inde end 2 Skud paa hver Canon, men da først, naar det er færdigt at lægge ud i Renden, eller Dagen, førend det lægger ud, indtage, hvad det meere heraf skal medgives; Ligeledes skal Krudtet, saasnart et Skib lægger inden for Tre=Croner, styrtes, og afleveres, saa at ey meere bliver om Borde, end oven er meldt, ey heller maae fremmede Krigskibe tillades, at lægge inden for Tre=Croner med større Qvantitet Krudt og Borde end 2 Skud for hver Canon, saa skal og Skibe, som komme med Krudt hertil, udlosse deres Ladninger uden for Tre Croner, da alle øvrige Coffardie=Skibe vedblive, som hidtil at aflevere hvad Krudt de have til Defension, eller andet Brug, til Vagt=Skibet, eller til den Kongelige Baad, som udlægges for at indtage hvad Vagt=Skibet. ey kan rumme, hvilket til alle Vedkommendes, især de Handlendes og Søefarendes Efterretning herved bekiendtgiøres. Declaration gjort efter Hans Majestæts Befaling, til alle de krigende Magter. Dersom den nøieste og fuldkomneste Neutralitet, dersom den med Folkeretten meest overeensstemmende Skibs Handel, og en ubrødelig Høiagtelse for Tractaterne havde kunnet sætte den Handels=Frihed, som tilkommer Kongens i Danmarks Undersaatter, i Sikkerhed for de Uheld, som burde være ukiendte for de Nationer, som leve i Fred, og ere frie og uafhængige: Saa behøvedes ikke at føie nye Anstalter for at forsikkre dem en Frihed, som de have den unegteligste Ret til Kongen af Danmark har altid grundet sin Ære og sin Storhed paa andre Folkes Høiagtelse og Tillid, fra sin Regierings Begyndelse har han gjort Sig det til en Lov at omgaaes alle andre Magter, som alle ere Hans Venner, med en Varsomhed kraftig til at overbevise Dem om Sit fredelige Sindelav, og om Sin oprigtige Attraae at befordre Europas, almindelige Lyksalighed. Jndtil dette Øyeblik har Han allene holdt Sig til de krigende Magter Selv, for at faae af hiulpet, hvad rettes burde, og aldrig har han overdrevet Sine Paastand, ligesom aldrig manglet Erkiendtlighed, naar de have havt den Virkning, de burde. Men den neutrale Skibsfart har alt for ofte været foruroliget, og Hans Undersaatters uskyldige Handel alt for tit lidt Overlast, at Kongen jo maatte nu troe Sig forbunden til at tage saadanne Raad, der kunde forsikkre baade Ham Selv og Hans Bundsforvante, Tryghed for Handelen og Skibsfarten, og Handhævelse af de Rettigheder, uden hvilke Nationer ikke kan tænkes frie og uafhængige. Har Neutralitet hellige Pligter, saa har Folkeretten og sine Love, Love erkiendte af alle upartiske Nationer, fastsatte ved Vedtægt og grundede paa billighed og Fornuft. En frie og neutral Nation taber da ikke ved fremmed Krig de Rettigheder, som den havde for denne Krig, efterdi Freden er for den med alle de krigende Folk, og den hverken har nødig at modtage eller at følge Love af nogen af dem. Den er berettiget til at drive (contrabande undtagen) paa alle Steder den Handel, som den havde Lov til at føre, om Freden, var i det heele Europe den samme, som den er i Besiddelse af Kongen har ikke mindste Paastand uden for dem, som Neutraliteten tilstaaer ham. Dette er Reglen for Ham og Hans Folk, og som Hans Majestet ikke kan tilstaae den Sætning, at en krigende Magt har Ret til at styrre Hans Staters Han deel, saa har Han troet at skylde saavel Sig selv og Sit Folk, der troeligen har fulgt Hans Anordninger, som endog de krigende Magter Selv, at legge Dem for Øinene følgende Grundsætninger, som Kongen altid har havt, og altid vil bekiende, ja handhæve i Forening med Hendes Russiske Keiserlige Majestæt, hvis Meening er i alle Maader den samme som Kongens: 1) At de neutrale Skibe kan med Frihed, seile fra Havn til Havn, og paa de krigende Magters Kyster. 2) At det Gods, som tilhører de krigende Magters Undersaatter, bør agtes for frit Gods paa de neutrale Skibe, contrabande Vahrer allene undtagen. 3) At under den Benævnelse af Contrabande bør ikke forstaaes, uden hvad udtrykkeligen derfore er erklæret i den tredie Artikel af Hans Majestets Handels=Tractat med Stor=Brittannen i Aaret 1670, og i den 26de og 27de Artikel af Hans HandelsTractat med Frankerig i Aaret 1742, da Kongen ogsaa i Henseende til de Magter, hvormed Han ingen Handels Tractater har, som Contrabande vil erkiende, hvad der i disse 2 Artikler er fastsat. 4) At den Havn hør ansees som blocqueret, den intet Skib kan anløbe uden en synlig Fare, formedelst de Krigskibe, der holde sig saaledes, at de virkeligen og i Nærheden indslutte saadan Havn. 5) At disse Grundsætninger bør være Reglen for al Undersøgelse og Dom i disse Sager, og at Ret maae skee uden Ophold og efter de Skibs=Documenter, der bør være med Tractater og vedtagen Skik overeensstemmende. - Hans Majestet betænker Sig ikke at erklære, at Han agter at forsvare disse Grundsætninger, ligesom og Æren af Sit Flag, og den uafhængige Frihed for Sine Undersaatters Handel og Skibsfart. Ja i det Øiemeed er det, at Han har ladet udruste en Deel af sin Flode, omendskiønt Han attraaer at vedligeholde med alle de i Krig begrebne Magter ikke allene den gode Forstaaelse, men og alt det Venskab, som kan bestaa med Neutraliteten. Fra denne vil Hans Majestet aldrig vige, uden dertil at være nødtvungen. Han kiender den i alle dens Forpligtelser: Han ærer disse ligesaa meget som Sine Tractater, og ønsker kun at see dem handthævedeOgsaa er Hans Majestet overbeviist om, at de krigende Magter tilstaae Rigtigheden af disse Bevæg=Grunde; at de have samme Modbydelighed som Han for alt, hvad der vil undertrykke Menneskenes naturlige Frihed; og at De vil give til Deres Admiraliteter og til Deres commanderende Officierer saadanne befalinger, som svare til de forhen fremsatte Grundsætninger, der grandgiveligen sigte til det hele Europes Lykke og Fordeel. Kiøbenhavn, den 8de Julii 1780.