Berlingske Tidende, 1781-05-01
Under samme Dato har Hans Kongelige Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning af følgende Jndhold: At, som Hans Majestæt er bragt i Erfaring, at, omendskiønt Forordningen af 8de Martii 1740 dens sidste Articul befaler, at, naar nogen i sine Hiem=Skove vil brænde Braater til Hæste eller Fæe=Hauge, da skal han lade sig dertil Pladse udvise af Fogden ved Lehnsmanden og tvende erdsvorne Laug=Rettes=Mænd; Ligesom og ved bemeldte Articul al Braate Brænden i de rette Skove, uden General=Forst=Amtets specielle og skriftlige Tilladelse efterdags aldeles er afskaffet og forbuden; saa skal dog Almuen paa mange Steder i Hs. Majestæts Rige Norge have foretaget sig, paa egen Haand og uden slig foregaaende Tilladelse og Udviisning, at brænde Braater, og uden de bruge den Forsigtighed, som Norske Lovs 6 Bogs 19de Cap. 11 Art. befaler, saa at betydelig Skade derved skal være foraarsaget. Thi vil Hs. Majestæt, ikke allene have igientaget forbenævnte Lovens Articul og Forordningens Bydende, men endog end ydermeere herved allernaadigst anordner og befaler. Naar nogen Jorddrot vil have Braate=Land og BrændeBraater i sine Hiem=Skove, Fæe=Hauger og Udmarker, da skal han anmelde det skriftligen for Fogden, der da enten selv eller ved Lehnsmanden og 2de Laug=Rettes=Mænd besigtigen den Plads, som Jorddrotten udviser til Braate=Land, og dersom da paa det anviiste Sted findes Træer tienlige til Master eller Sang Tømmer eller ung og væxterlig Skov, som efter Bondens Anviisning skulle omhugges, for der at giøre Braate=Land, eller og Grunden maatte findes beqvem til at frembringe Skov, maae saadan Plads til Braate=Land ikke bevilges, men derimod skal enten Fogden eller Lehnsmander, med Laug=Rettes=Mænd udsøge en beqvem Plads, hvor Træerne, som skal omhugges, ere af ingen eller ringe Betydenhed og tillige udsee Pladsen, hvor de tilbage blevne Greene og Qvas skal henlægges og antændes, saaledes at den omkringstaaende Skov ingen Skade derved skal lide. Dersom den til Braate=Land udseete Plads er enten i al eller for en Deel med Lyng begroet, skal den med Grøft inddiges, førend Braaten antændes, paa det Jlden ikke til Skade, skal udbrede sig. Førend Braaten antændes, skal næste Grander tilsiges, at være tilstæde efter Lovens 6te Bogs 19 Cap. 11 Art. Jngen saadan Bragte maae antændes i Junii eller Julii Maaneder, men det skal skee enten i Aprilis og May eller i Augusti og September. Paa samme Maade, som hidtil sagt er, skal der forholdes, naar nogen vil afsvie Roslyng. Jngen Leylænding maae i den sig tilbørlende Gaards Eiendom foretage sig enten nogen Braadte=Brænden eller LyngsAfsvielse, uden sin Jorddrots Villie og Minde og, naar den er erholdet, omgaaes dermed paa den Maade, som før er meldt. Den Jorddrot, som brænder Bragter uden at lagttage hvad forhen er anført, bøde 20 Rdlr. første Gang, anden Gang dobbelt, den halve Deel til Angiveren og den anden halve Deel i Aggershuus Stift til Christiania Waysenhuus, i Tronhiems og de andre Stifter til Tugthuusene sammesteds; tredie Gang haver han sin Eiendom i den Gaard til Kongen forbrudt, hvor han har brændt sine ulovlige Braater, og i alle disse Tilfælde desuden betaler den foraarsagede Skade efter uvillige Mænds Sigende; Ligeledes skal Leylændiger eller Børel=Mænd, som uden Jorddrottens Villie og Minde foretager sig slig Vraate=Brænden, betale Skaden og have deres Børel forbrudt; Huusmænd og Tienestefolk, som paa egen Haand antænder nogen Braate-Jld, dømmes til nærmeste Fæstning i 6 Maaneder, anden Gang 1 Aar og 3die Gang deres Livs Tiid.