Den Vest-Sjællandske Avis, 1841-06-18
- Det kgl. Generaltoldkammer og Commercecollegium har indledet Correspondance med det kgl. Danske Cancellie, om det ikke vilde være tilraadeligt at bevirke ophævet den Jndskrænkning, som ifølge Forordn. 14de Juni 1786 I § 3 paahviler de Entrepreneurer for Tobaksfabrikker her i Landet, der ikke ere optagne i Tobakspinderlauget i Kjøbenhavn, at Tobakkerne paa deres Fabrikker ikke maae forarbeides uden ved dertil antagne Mestere af Lauget i Kjøbenhavn. J denne Anledning er der blevet indhentet Erklæringer fra samtlige Overøvrigheder og tillige fra den til Undersøgelse af Laugs- og Corporationsvæsenet her i Staden nedsatte Comite, der i sin Betænkning bemærkede, at denne Sag var af en saadan Natur, at den kunde yttre sig derom uanseet, at dens Arbeider ikke ere fremmede saavidt, at den er kommen til noget endeligt Resultat med Hensyn til de af den behandlede Hovedspørgsmaal. Comiteen udtalte sig derefter imod Vedligeholdelsen af den anførte Lovbestemmelse, hvis Ophævelse var tilraadet af samtlige Over øvrigheder med Undtagelse af to; – det antoges, at den betydelige Concurrence vilde langt sikkrere end Lovbud forhindre slette Varers Frembringelse, og at Optagelse i Tobakspinderlauget saa meget mindre kunde afgive en Garantie for Vedkommendes Dygtighed, som den Prøve, der aflægges, ikke omfatter det Vigtigste i Tobaksfabrikationen, nemlig Saucernes Til beredning. Men naar Lovbudet saaledes ikke er nødvendigt for at opnaae det derved tilsigtede Øiemed, er der efter Comiteens Formening ingen Grund til at bibeholde det, da det bringer Tobaksfabrikationen i en mindre ønskelig Afhængighed af Laugsforbindelsen i Hovedstaden, og unødvendigt forøger Bekoste ligheden ved denne Fabrikations Drift, hvorved Hertugdømmernes Fabrikker, der ikke ere nogen saadan Jndskrænkning undergivne og have fri Afsætning for deres Fabricata her i Landet, faae en ubillig Overvægt; - desuden fremkommer der en ikke ønskelig Ulighed derved, at Dispensationer fra Lovbudet ikke sjeldent ere meddeelte. Da Forordningen angiver, at allene det almindelige Bedste er Grunden til dens Forskrift, vil en Forandring i denne, uden Hensyn til hvorledes Spørgsmaalet om Laugsrettigheder i Almindelighed bliver at besvare, ikke kunne krænke Laugets juridiske Ret, og heller ikke vil den for dette medføre noget væsentligt Tab, da der til Optagelse som Mester i Lauget ikke fordres videre end Jndsendelse af et Prøvestykke, som efter Oldermandens Opgivende skal være særdeles let og ikke kræve stor Forberedelse, og de egentlige Laugsoplærte dog altid ville beholde det Fortrin, som deres præsumtive Dygtighed maa give dem til at antages som Fabrikbestyrere, saa at Lauget kun vil miste nogle Jndskrivningspenge; hvortil endnu kommer, at Lovbudet ofte eluderes derved, at een Laugsmester paa eengang antages som Bestyrer af flere Fabrikker. - J Henhold til de af Laugscomiteen saaledes anførte Grunde tilkjendegav Borgerrepræsentantskabet, hvis Yttringer om Sagen ligeledes bleve forlangte, at det ikke fandt nogen Betænkelighed ved Ophævelsen af det omspurgte Lovbud. (Berl. Av.)- Kirkebønnens Forandring. Ved allerhøieste Resolution af 12te d. M. er allernaadigst bifaldet, at efterat der er bedet for Hs. Majestæt Kong Christian den Ottende, skal der bedes for Hs. Majestæt Dronning Caroline Amalie, for Hs. Majestæt Enkedronningen Marie Sophie Frederikke, for Hs. kongelige Høyhed Kronprinds Frederik Carl Christian og Gemalinde Hs. kongl. Høihed Kronprindsesse Caroline Charlotte Mariane, for Hs. kongelige Høihed Prinds Frederik Ferdinand og Gemalinde Hs. kongl. Høihed Prindsesse Caroline, samt de øvrige kongl. Prindsesser og det samtlige kongl. Arvehuus. (Dagen.)¬