Aalborg Stiftstidende, 1834-06-07
I 40 Aar ere alle Regjeringer i Frankrig gaaet til Grunde ved deres egen Brøde: Ludvig den 16de har tyve Gange kunne redde sin Krone og sit Liv; Republikken har kun maattet bukke under for dens Umaadelighed af Forbrydelser; Buonaparte kunde begrunde og befæste sit Dynastie, og nedstyrtede sig selv fra Høiden af sin Hæder; foruden Juli-Ordonantserne havde den legitime Trone staaet endnu. Men den nuværende Regjering er for indsigtsfuld til at døe af en Daarskab; det er ikke dens Sag at gjøre sig skyldig i Geniets Misgreb eller i Dydens Svagheder. Jmidlertid vil Catastrofen alligevel ikke udeblive, hvad ere 13, 4, 6, 10, 20 Aar af en Nations Live. Det tidligere Samfund gaaer under med den christelige Politik, hvorfra det er udgaaet: i Rom gik man over fra Republik til Keiserdom me. Revolutionen gaaer den modsatte Vei, man gaaer over fra Kongerige til Republik. Tidsregningen er kommen; Spørgsmaalet er kun hvorledes den vil vorde udfyldt. Først og fremmest maa Europa nivillere sig i et og det samme System; man kan ikke forudsætte en repræsentativ Regiering i Frankrig og absolutte Monarkier i de nærmeste Omgivelser det er, man kan ikke antage de længe ville forliges sammen. For at opnaae dette, er det kun for sandsynligt, kat der maa føres Krig imod Opstanden, og i det Jndre gjennemgaaes et dobbelt Anarkie, et moralsk og et fyrisk. Og vil Talen alene blive om Eiendom - vil man lade den forblive urørt, Vit Fordelingen blive som den nu ere Et Samfund, hvoraf Jndividuer have 2 Millioner at leve af, medens Andre ene og alene maa føde Familier med at opgrave Orme for Fiskerne - kan et saadant Samfund, stottet paa saadanne Grundlag, forblive stationair, midt under Jdeernes Fremskriden, Men lægger man Haand paa Eiendom - saa ville umaadelige Omvæltninger være en Følge heraf, og som ikke ville nende uden Blodsudgydelse; Lovgivning for Blod og Offer er overalt : Gud har priisgivet sin Søn for Korsets Nagler, for at fornye Universets Orden. Forinden der fremgaaer en ny Lov af dette Chaos, ville Stjernerne endnu mange Gange gaae op og ned. De 1800 Aar af den christelige Tidsregning have endnu ikke været tilstrækkelige til Slaveriets Afskaffelse; endnu er kun en ringe Deel af den evangeligste Mission fuldbyrdet. Disse Beregninger ere ikke i Medfør af Franskmændenes Utaalmodighed, aldrig have de i deres Revolution oppebiet Tidens Element, derfor ville de altid vorde overraskede af de Resultater, som ere imod deres Forhaabninger. Medens de nedrive, bygger Tiden; den bringer Orden i Forvirringen. Hvorledes vil nu det nye Samfund blive, Jeg veed det ikke. Dets Love ere mig ubekjendte; jeg begriber dem saa lidet, som de Gamle kunde begribe det af Christendom, men avlede Samfund uden Slaver. Hvorledes vil Lykkejægernes Gods nivellere sig, Lønnen blive forholdsmæssig til Arbeidet, og Kvinden paa en forstandig Maade blive emanciperet Hidindtil er Samfundet gaaet fremad ved Agregation og Familie, hvorledes vilde det see ud med Samfundet, blev det kun endnu individuelt, hvorefter det stræber, og som man alt seer det danne sig i de forenede Stater. Formodentlig vil Menneskeslægten forøge sig, men det staaer til at frygte, at Mennesket vil forringe sig, at nogle eminente Færdigheder hos Geniet ville tabe sig.