Viborger Samler, 1833-07-21
De sorte Lærlinger maae ikke holdes til Arbeider længere end 7 1/2 Timer dagligt Eierens Skadesløsholdelse skal skee ved Hjælp af et Laan. Commissairerne til Nationalgjældens Jndløsning bemyndiges til, at bidrage dertil med de i deres Hænder værende Fonds. - Ved et Forsøg af Lord Althorp paa at udsætte Factoriebillens Afgjørelse (angaaende en lov bestemt Arbeidstid for Børn i Fabrikerne) ved sammes Henviisning til en Committee lede Ministrene et Rederlag. – Hr. Cuttlar Fergussons mærkelige Motion lod saaledes: "At der maatte overrækkes Hs. Maj. en underdanig Adresse, med Bøn om, at Allerhøistsamme allernaadigst maatte behage, hverken at anerkjende Polens nærværende politiske Tilstand, eller paa nogensomhelst Maade at meddele den sin Regjerings Sanction, da den medførte en Krænkelse af Wienertractaten, i hvilken Storbritanien havde taget Deel." Han understøttede dette Forslag med en lang historisk Discussion over den polske Constitutions Oprindelse, Storfyrst Constantins Regjering, mange tusinde Familiers Deportation til Caucasus, ved hvilken Leilighed han forelæste flere keiser lige Ukaser &c. Uden at ville foranledige en Krig med Rusland, eller fængsle Regjeringens Skridt, ønskede han dog, at Underhuset maatte fatte en Resolution, som Ministrene kunde lægge til Grund for deres Underhandlinger. Hr. Thomas Attwood understottede Forslaget og meente: hellere Krig, end længere at lade sig beherske af den russiske Jndflydelse Taleren erklærede sig beredt til, for den polske Sag at ville offre den hele Nationalgjæld, 40 Millioner aarlig Jndtægt og stille sine 4 Sønner: Huset havde jo bevilget 20 Millioner til Negrenes Emancipation, og enhver Polak var dog aabenbart ligesaameget værd som ti Negre. Blandt de Talere, som meget afgjørende erklærede sig mod Rusland, var ogsaa mod Forventning Sir Robert Jnglis. Denne Taler betragtede Sagen paa sin Maade fra det religieuse Synspunct. Polens Deeling erklærede han for det attende Aarhundredes Hovedsynd, som ogsaa var hjemsøgt paa de tre Magter, der havde begaaet den. Han dadlede Ruslands Opførsel mod Polen som en Krænkelse af Wienertractaten, men meente, at en Jntervention fra Englands Side Jntet vilde nytte, da hiin Magt understøttedes af Preussen og Østerrige. Med Hensyn til de mod Polakkerne udøvede Voldsomheder yttrede han den Overbeviisning, at man ikke kunde tilskrive Keiseren dem personligt; denne Monarch var en Mand af de ædleste og høimodigste Følelser, og den strænge Fremfærd mod Polen maatte derfor tilskrives en anden Jndflydelse. Hr. O'Connell glædede sig over, at Regjeringen i det Væsentlige stemmede overeens med Oppositionens Anskuelser; kun vilde han ikke indrømme, at man beraabte sig paa Wienertractaterne; han meente, at den polske Nations Rettigheder ikke beroede paa disse Tractater; de havde bestaaet meget tidligere, og vilde endnu længe bestaae, efterat Wienertractaterne vare udrevne af Nationernes Archiver som en afskyelig Spoliationscontract. Taleren tillod sig saa personlige Udfald mod Keiser Nicolaus, at Ministrene Lord John Russell, Lord Althorp og Hr. Stanley protesterede mod disse Angreb paa en med England i venskabelig Forstaaelse staaende Souverain, som en directe Provocation til Krig. Jøvrigt yttrede saavel Ministrene som Sir Robert Peel sig misbilliggende og Ruslands Opførsel mod Polen. Dhrr. Buckingham, Hume, Sheil og Lord Dudley Stuart understøttede Forslaget, hvoraf de lovede sig en moralsk Virkning, medens Modstanderne derimod af dets Antagelse snarere befrygtede en haardere Behandling mod Polakkerne. Ved Afstemningen forkastedes Adressen med 177 Stemmer mod 95. - Et andet Forslag af Hr. Bulwer om Meddelelsen af Papirerne angaaende Lord Durhams Mission til Rusland, Tydsklands Tilstand og Polens Undertrykkelse blev ifølge nogle bemærkninger af Lord Palmerston igien taget tilbage, med Forbehold, atter at foredrage samme i en anden Skikfelse. – Den 11te androg Lord Althorp i Underhuset. paa Udnævnelsen af en Committee til at undersøge Politiets Fremgangsmaade ved Tumulten paa Cold Bath-Field. Dette Skridt syntes saa meget mere nødvendigt, som en nye Jury atter – som bekjendt har frikiendt den ulykkelige Cullis foregivne Morder, og Politiet overhovedet er meget forhadt.