Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-04-01
Frankerig. Underhandlingerne i de Deputeredes Kammer begynde at vinde almeen Jnteresse, den 17de Marts afhandledes om den foreløbige Jndkrævelse af de fire Tolvtedele af de aarlige Skatter, da Debatten blev afbrudt ved Hr. Lafitte, som erklærede at de allerede forud bevilgede fire Tolvtedele vare anvendte til Bestridelsen af de offentlige Udgivter; Taleren, benyttede her Leiligheden til at forsvare sin Bestyrelse og til at vise, at han med Uret var bleven styrtet; og den ny Premierm. Hr. Perrier erklærede nu, at de ovennævnte Lovbud forestod en aldeles Forandring, da man behøvede meere end de fireTolvtedele. Jmidlertid har en vistnok vigtig Samtale fundet Sted mellem Hr. Lafayette og den ny Handelsminister d'Argont; man formoder i Anledning af, om det ny Ministerium ville være tilfreds med Østerrigs Jnvention i de italienske Anliggender, for derefter med sine Venner at tage sine Measures om man ville tilstaae eller modsætte sig den ansøgte Bevilgelse. Dagen derpaa var de Deputeredes Forsamlingsfalpropfuld af Mennesker, selv Kronprindsen og Hertugen af Remours vare tilstede. PremierMinisteren besteeg nu Talestolen, og aflagde sin politiske Troesbekiendelse, hvoraf det Vigtigste synes at være: "Da Kongen beærede mig med Sammensættelsen af hans Conseil, saa ansaae jeg for, at Conseilet støttede sig paa forhen fastsatte Grundsætninger, og maa være eenstemmig Ministeriet han dannet sig i en fuldkommen constitutionel Aand, det tager Ansvar i for sine Handlinger paa sig. Enighed maa herske i alle Bestyrelsesgrene, Regjeringen maa adlydes, saavel i Aand, som Hensigter. Voldsomme Stats stræger, ligger ikke i vores Regjerings Caracteer, hverken med Hensyn til Indi eller Udlandet, Voldsomheder i det Jndre og enhver Tilskyndelse til Nationernes Jnsurrection i Udlandet, ere imod vore Grundsætniger; med Hensyn til Jndlandet ere vore Pligter simple; vore Jnstitutioner ere ordnede ved Chartet af 1830. Den gode Orden maa opretholdes, Lovene maae fuldbyrdes og Anthoriteterne agtes. J Birkeligheden ere Partierne svage, det Onde stikker kun i Gemytterne. V. kjende Partiegængerne, den faldne Regjering truer os i Ryggen, men beopagtet, grebet og strængt afstraffet, vil Forbrydelsen falde tilbage til sit Jntet; enhver Opstand er en Forbrydelse, under hvilken Fane den end skeer. Den udenlandske Politik slutter sig til den Jndre, for begge er det Onde og Hielpemidlet det samme; det Onde er Mistroe og Mistanke, man ville gjerne bringe Frankerig til at miskjende Europa. Bevæbnet, færdig at forsvare sine Rettigheder, veed Frankerig at agte Andres. Dets Politik har andre Forskrifter end Lidenskabernes. Vi ville have Fred, fordi at den er nødvendig for Friheden; vi ville have Krig, naar Frankerigs Sikkerhed stod i Fare. Mine Herrer, vi antage Jkke Juierventionsprincipet, vi antage at Udlandet har ingen Ret til med væbnet Haand at blande sig i en Nations indre Anliggender, dette Princip ville vi selv udøve, men vil det sige, at vi skulle bekrige Enhver, som ikke vil anerkjende dette Princip, det ville jo være at sætte sig den chimæriske Ærgjerrighed i Hovedet, at hele Europa kunne regieres efter een Jdee! Men hvis Europa, som vil opretholde Freden, (vi have herom de meest positive Forsikkringer fra alle Magter) nogen finde skulle miskjende vor Politiks Loyalitet, hvis vore Grændser trues, eller det mindste Angred gjøres paa Frankerigs Ære, da forsikrenjeg jeg Dem mine Herrer, at Frankerig strax skal blive forsvaret!" (Hamb. n. Zeit.)