Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-23
Dr. A. H. Niemeyer leverer i sin Reise en Skildring af den engelske Boghandel, der opvækker Forbauselse. Uhyre Summer, siger han, anvendes paa literaire Entrepriser. Naar hos os Classikerne beqvemme sig til Lommeformat, hører der splendid Folio og Quart til Dagens Orden. Engelske Bogbekjendtgjørelser og Cataloger see ud som vore (veltrykte) Dedicationsexemplarer, og hvad vi kalde Godtkjøbsudgaver væmmes Engellænderen. for, saa slette ere hos ham ikke Viserne udstyrede, som udhøres paa hvert Gadehjørne. Dernæst faae Yndlingsforfattere Honorarer, der næsten klinge fabelagtige for vore Øren, og imod hvilke Virgilers a. næsten ere intet. J kortere Tid end 20 Aar erhvervede Walter Scott 250,000 Rdlr. (efter Avisberetninger 600,000 Rdlr.); Thomas Moore fik for sit Digt Lalla Rookh, som rigtig nok i eet Aar oplevede otte Udgaver, 18,000 Rdlr. Lægger man alt det sammen og betænker derhos, hvor langt dyrere ethvert Material er i Engelland, end hos os en Don Quixote i 4 Bind med Kobbere koster 700 Rdlr., Humes Historie ved Bawyer 800 Rdlr.), hvor betydelige Bekostningerne ved Bøgernes Bekjendtgjørelse ere (blot Tilladelsen, at lade Anmeldelsen, som man maa selv bekoste trykt, hefte til en anden Journal, betales med 56 Guineer), og føier endnu dertil, at Nationens ældre Forfattere ingenlunde tilsidesættes, men ydermere oplægges paa ny i skjønnere Udgaver, uagtet Afsætningen just ikke kan være rivende, saa forbauses man billigen og spørger: Hvilke lykkelige Conjuncturer kunne give de engelske Boghandlere saa megen Kraft og Tillid, Dette Spørgsmaal besvarer den saakyndige Forf. saaledes: 1) Enhver kun nogenlunde bemidlet Mand betragter et Bogforraad, som et nødvendigt Mobiliar, og næsten paa alle Riges Landsteder finder man virkelige Bibliotheker, hvori mange Pragtværker og i det mindste gamle og nye Classiker ikke mangle; 2) Verdensstaden London, hvori Bekjendtgjørelsen af nye Bøger skeer beqvemt og hurtigen, foregaaer med et herligt Exempel – paa een Dag sælges ofte 1000 Exemplarer - og Landet hylder ubetinget den Londoner Smag; 3) mange og anseete Boghandlere, ofte 10 og flere, forene sig om et stort Foretagende, og i det de kunne vove saa meget mere, mangfoldiggjøre de, ved forenede Bestræbelser, Bekjendtgjørelserne, og befordre giensidigen Afsætningen (hos os gjør derimod den Ene den Anden Contraspeculationer); 4) de Varer, der ikke snart afsættes i Europa, gjøre endog efter rum TidsForløb et herligt Marked i Colonierne; 5) det i Tydskland mere og mere om sig gribende Bogomtuskning og Tilbagesendelsen af Krebs, som Forlæggerne pleier at skjælve for, finder ikke Sted i Engelland; men store Forraad, hele Oplag bort auctioneres blandt Boghandlerne indbyrdes, og sættes da som ny Eiendom med ny Jver i Omløb. - Ved Siden af disse Hovedgrunde maa man imidlertid ikke glemme, at Britanniens Velstand overhoved neppe lader sig sammenligne med vor, man kan visseligen ikke andet end finde det hæderligt, at de Velhavende ogsaa i literair Ele gang ville vise deres Formue (saaledes omtrykker Engellænderen af Overmod vore Værker, medens vi af Fattigdom maa foretage med hans samme Operation, og saaledes opkjøber en engelsk Weigel, ved Navn Priestley, Alt hvad der hos os eller i Holland trykkes anstændigen, til hver Priis, og til ikke ringe Skade for vore Lærde, for at bortføre det for stedse til hans Øe), og endeligen kan man ikke fragaae, at Lysten at anskaffe sig Bøger er langt mere udbredt blandt alle Stænder, end hos os, hvor mange Forlæggere kun kunne beregne deres Afsætning paa Antallet af Leiebibliotheker og Journalcirkler. Men maa vore Boghandlere, naar Alt kommer til Alt, ønske sig til Lykke med disse Anstalter, med hvilke Følelser maa disse fornemme den uhyre Afsætning paa enkelte engelske Værker. Af mamge Exempler ville vi kun nævne eet – den religiøse Journal Evangelical Magazine, som afsætter aarligen 22,000 Exemplarer. – J den pragtfulde Lackingtønske og den endnu indholdsrigere Longmanske Boglade, hvor man, da alle Bøgerne ere indbundne, troer sig forflyttet til store Bibliotheker, kan man foruden de sjeldneste Skatte, som gamle Udgaver, edd. prine, finde næsten alle Nationers literariske Rigdom opstillet. – (Skildringen af denne det en gelske Bogvæsens Tilstand bliver endnu mere paafaldende, naar den sammenlignes med den danske i vore Dage. Der gaves Tider, da i Danmark de Bemidlede ansaae det for en større Nødvendighed, at have en Bogsamling, end Mahagonies Pragtmøbler og anden Luxus. Enhver kun nogenlunde læseværdig Bog kunde vente sig i det mindste 2 til 300 Subscribenter, og at blive skadesløs var ikke vanskeligt for Forlæggerne. Men disse Tider forsvandt efterhaanden med Krigen.