Politivennen, 1804-01-01
Et Par Ord tilnærmere Eftertanke om Assistents Kirkegaardens Muldvarper eller Røvere. O! venlige Grav, i din Skygge boer Fred! din tavse Jndbygger af Sorgen ej veed denne søde Tanke er i det mindste lige saa ofte kommet mig i Hu, som jeg har besøgt omtalte Kirkegaard, paa hvilken Skjebnen ogsaa engang bød mig at tage deel for en elsket Datter, (man behage at rindre sig Fransenaus og Hastes skjønne Mindevers om hende, indført i Nytaarsgave for Damer 1799) men dette har hine Voldsmænd for endeel vovet at gjøre til Usandhed. Jmidlertid hvor højst uangenemt det end er, fra flere end een Side betragtet, for efterlevende Beslægtede; saa dog, som Ordsproget lyder: at der ikke skeer noget Ont i Verden, det jo dog medfører noget Godt; saa er nu derved Vedkommende bleven opvækket (ingen misforstaae mig, at de nemlig altid skulle sove) til at give andre og sikkrere Forholdsregler for de efterkommende Skabninger, det være sig nu Over- eller Undergravere, eller Graverkarle, som ifølge deres hidtil ubetingede og fede Jndkomster, gjerne kan taale den mest bestemte Forskrivt til deres Pligters Opfyldelse. Jkke veed jeg, om disse Personer har været forsynede med Justruktion; men dog lader det sig formode; - og i hvordan samme end har været, saa betvivler jeg aldrig, at jo det høje Stads-Collegium. Stadens Magistrat, for deres Deel i benævnte Assistents, som og de højærværdige Professores m. fl. - for deres Part i samme Assistents, jo har søgt at indskærpe disse Mennesker at iagttage og sørge for den muligste Orden, Renlighed og alt hvad der kan og bør tjene til Høitideliggjørelse for et saa skjønt indviet Sted. Min Mening, iblandt maaske fleres, til at forekomme slige Skjendigheder for Eftertiden, bliver (uforgribelig imod alle andres) at enhver Graveriet Vedkommende, herefter forsynes med utvetydig Justruxion, som derhos ikke burde mangle Publicitet til almindelig Efterretning, og fordi da, at enhver kunne, naar de ville, controllere dermed, bleve under Embeds Fortabelse, uden nogen Slags Undskyldning, foreskrevet og paalagt følgende: a) At Graverne ikke benævnes Gravere (som mig synes er uegentlig, da de nok aldrig bruge Spaden, men heller Skeden, Kniven og Gaflen), men bestemte Opsynsmænd som bør staae til Ansvar for enhver Uorden, der foregaaer under deres Embeds Førelse; og at de følgelig ligesom Principalerne for deres Fuldmægtige eller Tjenere skal være ansvarlige for Dem de bruge til at arbejde med Spaden, det være sig enten Daglejere eller faste antagne Folk. b) At over Assistentskirkegaarden, ifald det ej allerede er Tilfældet, optages nøjagtig Opmaalings Cart, efter en større Scala end almindelig, og hvorpaa afsættes og bemærkes enhver vedkommende Kirkes Assistents Rum, (er dette ikke allerede for nu værende, saa, synes mig, burde det endnu skee for den, som og for det Stykke, der til dens Udvidelse skal være nødvendigt, og som efter Sigende, alleede skal være bestemt) inddeelt i saa mange Oblonger, gemetriske (J Al. eller Tomer, beregnede til bekvemme Graves større og mindre Fornødenheder. Deraf vilde ufeilbar flyde den tydeligste Oplysning for Supperieurs Overog Undergravere, at de, naar: c) blev holdt et ordentlig Dag Register over ethvert begravet Liig paa Assistents Pladsen, med betegnet No. i enhver Oblong; ligesom d) en ordentlig holdt Protokol, under behørige Rubrikker førtes af Overgraveren eller Tilsynsmanden, som stemmede fuldkommen overeens med Cartets Nummere, og da havde alt sin Rigtighed. c) Kirkegaardene, som er et til Afdødes rolige og uforstyrret Hvile indviet - og efter gammel Drtodori helligt Sted, aldeles paralel med Kirkens Skik (hvor saa mangfoldige Skufningsminder endes med. Fred hvile over dennes Beene, - Støv - Aske. c. a.) bør ikke staae aaben for enhver til alle Tider om Dagen, og om Natten bør Nøglerne til alle Jndgangene være i Opsynsmændenes Gjemme under vedbørligt Ansvar. 1) Graverne eller Arbejdskarlene burde ikke have noget natligt Opholdssted eller Værelse inden for Ringmurene, men blot et til deres Arbejds Redskaber, hvor de kunne indsætte samme efter fuldendt Dagarbejde; thi saa hovedkulds bliver vel Gravene ikke bestilte, at de jo kan blive færdige i belejligTid, at Nattearbejde ej behøves. 8) for ethvert Sogns Afdeling, maatte et sømmeligt Beenhuus indrettes, hvori efter 20 Aars Forløb, naar Gravstedets Rettigheder ikke fornyedes, kunde samles de Afdødes Bene b) Opsynsmanden maatte paalægges at lade paa Vedkommendes Bekostning holde alle Gravhøjene, og alle Gaderne og Gangene pyntelig reenholdte, at alt, som det bør, kunde have Udseende af at være en Urtegaard. Paa denne Maade, tør jeg formode, at al Skjendighed vilde forekommes - og at dette elskede Sted endnu kunde blive til Behag for enhver, som har kjere Venner jordede der og ikke sætter ene sine Fornøielse i for Tidsfordriv at besøge samme. Til Opbyggelse vil det altid kunne være, flere Gange, at beskue hedenfarne Menneskers Minde, hvoraf der er mange skjønne tænkværdige over vore samtidige afdøde store Mænd og dydige Dannegvinder, som jeg tør haabe at Konstueren Lades Gravstikke vil bringe i Uforglemmelse. Endog for unge Piger, som agte paa deres Liges blomsterdøde Ungdom, før jeg her nævner den over min Datters Gav didsatte Tanke: "ndig som Du, stolte Skjønhed! segnede hun i hendes Alders Vaar, kast et Blik til denne Steen og skue din Forgjengelighed. Og disse ærlig mente Tanker, skulde vel maaske for nogle allerede været optagne til nøjere Eftertanke. Den hidtildags almindelige Forstyrrelse paa denne Kirkegaard, forbyder mig Undersøgelse, for ikke at være fuldkommen overbevist om ogsaa denne min elskede Grav ligeledes er forstyrret, da jeg efter Omstændighederne hellere foretrækker Uvished end Overbevisning. Jmidlertid, da over dette skjendige Foretagende af hine Liigrøvere, som fortjente at blive levende Muldvarpe, (hvis dumme og diævelske Gjerrighed ikke har tilladt dem, at overveje Farligheden af deres Gierninger i hedeste Sommertid, at nemlig aabne Grave, og henkastede døde Legemer grubbeviis paa hinanden, hvoraf Luften kunde forpestes og udbrede en almindelig Epidemie) er anordnet en Commission, som bestaaer af bekjendte retskafne insigtsfulde Mænd, og vil vel Grændser bestemmes for efterkommende Betjente ved dette Jordested, - og hvortil jeg allene i Forbigaaende, herved har yttret min Mening. J. Vith. Kammerraad.