Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-11-21
Nyheder fra Udlandet. J Rusland skal der (ifølge franske Blade, navnlig Constitutionel) være opdaget en Sammensværgelse af et meget betydeligt Omfang, og hvis Hensigt var, at omstyrte Regjeringen og gjøre alle Livegne frie. En stor Deel af Militairet skal være impliceret deri, og som Følge deraf ere mange Officerer blevne arresterede, især ved de i Moskau og Oren burg stationerede Corpser. Brandstiftelser i Stæder og Byer skulde især været de Midler, hvorved man havde villet befordre Oprørsplanen. Der er nu givet Ordre til, at samle en effectiv Krigsmagt paa 120,000 Md. med 160 Kanoner langs med Linien ved Nederdonau, og Sortehavsflaaden har faaet Ordre til at holde sig parat. Fra Syrien haves den vigtige Efterretning, at Druser og Maroniter have reist sig i Masser og jaget Tyrkerne ud fra alle deres Positioner, da de ikke formaaede at holde Stand mod den hele Befolkning. Den kyrkiske Pascha i Bairut havde af sendt en heel Deel Artilleri mod Jnsurgenterne; men da det vilde trænge ind imellem Bjergene, blev ogsaa det slaget tilbage. Fra Smyrna haves Efterretning om en skrækkelig Oversvømmelse, som den 14de Octbr. har hjemsøgt Staden Pergamus (der ligger 20 Lieues N. for Smyrna). J mindre end en Time laa den halve Stad i Ruiner. Hele det tyrkiske Qvarteer var bortskyllet, og over 400 Mennesker omkomne. Hele Qvæg hjorder ere forsvundne, selv paa Markerne ere mange Mennesker omkomne. Selv Gouverneurens Huus og Fængslet, begge stærke, grundmurede Bygninger, kunde ikke modstaae Vandets Magt; de ulykkelige Fanger, som befandt sig deri, have alle mistet Livet. Halvandethundrede Huse og en stor Deel Kjøbmandsboder ere ødelagte i Bund og Grund, og mange Familier som befandt sig i Velstand, ere nu i den skrækkeligste Elendighed. Ægypten trues af endnu en Ulykke, foruden den der grasserende Qvægsyge. Nilfloden, der, efter at være stegen, pleier i nogle Dage at blive staaende paa samme Punct, var paany begyndt at stige, og man befrygtede deraf en stor Ulykke. Paa flere Steder havde Vandet allerede oversvømmet Markerne og ødelagt den rige Bomuldshøst. Det skal være Ruslands Plan - hedder det i flere Privatberetninger – at forene Moldau og Wallachiet, og at faae den forhenv. russiske General Kisselew, som boer i Wallachiet, er naturaliseret og har vundet stor Indflydelse der i Landet, udnævnt til Regent over begge de forenede Fyrstendømmer. Det kommer nu meget an paa, hvad den østerrigske Regjering vil sige dertil. Andre Beretninger mene derimod, at Keiseren af Rusland vil oprette et eget Rige af de tre Fyrstendommer: Servien, Moldau og Wallachiet, og har dertil bestemt sin Svigerson, Hertugen af Leuchtenberg, til Konge, hvorover der er stor Glæde blandt disse Landes christne Jndvaanere, som derved unddrages det tyrkiske Aag Skulde Desertionen - hedder det fra den russiskepreussiske Grændse - vedblive at tiltage som nu, da skal det være den russiske Regjerings Hensigt, at henlægge de saakaldte Strafferegimenter, hvis Mandskab tildeels bestaar af det største Pak, til Bevogtningen af den preussisk russiske Grændse, da Rusland ved denne Foranstaltning bliver Pakket qvit og kan paalægge Preussen en Byrde, som turde gjøre samme villigt til, atter at antage den tidligere Overeenskomst. At Keiseren skal i et egenhændigt Brev til sin Svoger have gjort den bemærkning: "Naar Deres Majestæt ikke vil udlevere mig mine bortløbne Undersaatter, saa bliver jeg vel nødt til, engang selv at hente mig dem!" er vel sagtens ikke Andet end Snak. Derimod forsikkres, at flere russiske Troppe corpser, tildeels bestaaende af Kalmukker og Baschkirer, ere allerede beordrede til den preussiske Grændse.