Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-08-04
Fra Udlandet. Hertugen af Reichstadt, Napoleon Fran Carl Joseph. denne, den engang saa mægtige franske Keisers Søn, i Vuggen Konge af Rom og tilsyneladende Arving til det halve Europa, har allerede i den unge Alder af 21 Aar endt sin jordiske Vandring. Den 22de Juli afgik han ved Døden paa Slottet Schønbrunn, efter en langvarig Brystsygdom, som selv Keiserstadens berømteste Læger ei med al deres Kunst, vare istand til at beseire. Ved det milde Veir syntes, rigtignok at være indtraadt nogen Forandring, men snart indfandt sig igjen Symptomerne af Lungesvindsotens sidste Stadium, og Lægerne erklærte nu bestemt: at Patienten i det Høieste kunde leve 3 Uger endnu. Allerede under 17de Julii blev der skrevet fra Wien, at den høie Patients Tilstand havde afvigte Nat saa betydelig forværret sig, at den ulykkelige Prinds næsten ikke meere gar Livstegn fra sig. Mærkværdige Skjebne. J det samme Slot og det samme Gemak, hvor Napoleon engang i sin Vældes og Storheds meest glimrende Periode, udstædte sine mærkværdigste Decreter, hvor hans Ægteskab blev sluttet med Erkehertuginde Marie Louise der skulde denne store Mands eneste Søn, i en trøstesløs, Moders Arme, saa tidligt udaande sit unge Liv, De gode Wienere af alle Klasser tage inderlig Deel i den haarde Skjebne, som herneden tildeeltes denne elskværdige unge Prinds, der besad alle Egenskaber til at vinde Hjerterne. Marie Louise havde, siden hendes Ankomst til Schøn brunn, med moderlig Omhu pleiet hendes døende Søn. Siden den 16de laae han i en Slags Dødslummer, og naar han imellemstunder talte, vare hans Tanker stedse beskjeftigede med hans Bedstefader. "Forspændt, Forspændt!" raabte han endnu for gandske nylig: "Jeg maa kjøre min Bedstefader imøde; jeg maa endnu engang omfavne ham." Men han saae ikke sin Bedstefader mere Tre Den afdøde Hertugs Liig blev den 24de udstillet paa Parade i Hofborgens Kirke, Kl. 2 samme Dags Eftermiddag bisattes det i Augustinerkirkens Capel, umiddelbart derefter overbragtes Jndvoldene til Opbevarelse i St. Stephanskirken, og Kl. 5 samme Dags Eftermiddag blev Liget høitideligen bisat i den keiserlige Familiebegravelse hos Kapuzinerne. Af alle de Voldsomheder som D. Miguel har begaaet, har ingen forvoldet en ængsteligere Seensation i Lissabon end følgende: En engelsk Kjøbmand i denne Stad havde nylig udrustet et Skib, som han havde sendt til D. Pedro. Det blev udklareret til Cork med Salt, men vilde ingen Passagerer modtage. Man forsikrede, at det tilhørte Hr. Duff, en af de rigeste og meest agtede Kjøbmænd der. Men Hr. Duff benægter at det er hans Eiendom, og siger, at han blot har fragtet det, og at det tilhører Capitainen som fører det. En Dag seilede D. Miguel omkring i Bugten, steeg i Land ved Hr. Duffs Landsted, og sendte Bud efter Districtets Politimester, som han befalte, at lade Huset. omringe af Soldater og nøie randsages. Politimesteren vovede at gjøre D. Miguel opmærksom paa, at det kunde have meget farlige Følger, saaledes at bryde ind i en Engellænders Huus. Men Jnfanten befalte ham atter paa det strængeste at opfylde sin Pligt. Huset blev gjennemsøgt, men der fandtes Jntet som i mindste Maade kunde kompromittere Hr. Duff. Strax Dagen efter holdt alle de engelske Kjøbmænd i Lissabon et Møde, hvori vedtoges, at en Declaration om deres Usikkerhed skulde tilstilles Lord Russel, den brittiske Gesandt, og den engelske Generalkonsul i Lissabon. Over et hundrede agtværdige Mænd underskreve den. Tillige blev et Skib ufortøvet sendt til Admiralen for den engelske Eskadre paa Lissabons Rhed med Anmeldelse derom Men endnu samme Dag udkom der en Erklæring fra den portugisiske Regjering som havde opvakt stor Forfærdelse blandt alle Fremmede, da Jngen troer sig nogen Dag sikker paa Liv og Frihed."