Berlingske Tidende, 1834-04-08
Ostindien. Hollændernes Stilling paa de Molukkiske Der begynder atter at vorde høist betænkelig. Uagtet den lange Krig paa Java, der bragte deres Establissementer til Fordærvelsens Bredde, have de endnu ikke lært at tage Hensyn til deres Undersaatters Ønsker og Rettigheder. Det tvungne Arbeides System, forbundet med slet Betaling og alle de Undertrykkelser, som et saadant System, fører med sig, er endnu som tilforn herskende. Regjeringen skuffer sig ingenlunde med Hensyn til det almindelige Had, som den har paadraget sig, den har desaarsag, for nogen Tid siden, udkastet den Plan, at omgive Batavia, i en Afstand af to Engelske Mile, med en Vold og en dyb Grav. Disse Værker skulle koste 15 Millioner Gylden. Vilde man anvende denne Sum til at lette Afskaffelsen af de meest skadelige Monopoler, til Agerdyrkningens Befordring og til Udførselens Lettelse, da vilde heri ligge en bedre Garantie af Varighed, end i Mure og Grave. Men dersom det hidtilværende System skal fortsættes, da bliver i Sandhed Jntet tilovers, uden den militaire Magt. J Residentskabet Surabaya, den meest befolkede og efter Batavia vigtigste Provinds paa Java, udbrød et Oprør ved Slutningen af Juli Maaned. Jndbyggerne i Distriktet Paserwan forsamlede sig bevæbnede, 3000 i Tallet, og fordrede af Residenten en skriftlig Forsikkring om, at han strax vilde afskaffe Tvangen ved Sukkerplantagerne. Van Res, Residenten, saae at Jndbyggerne i alle omliggende Distrikter strømmede til, og erklærede, at han vilde sende Jndberetning herom til Batavia og forlange Afskaffelsen af denne Tvang; imidlertid fritog han dem fra Arbeidet. Derpaa vendte de hjem igjen og ventede i 14 Dage, indtil Svaret ind leb, da de atter begyndte at strømme til Staden. En Deel af de Europæiske Jndvaanere flygtede ind i Fortet, Andre tyede til en De, Mange befæstede sig i deres Plantager, og belavede sig paa at udholde en Beleiring. Jndtil dette Øjeblik ere dog ingen Fjendtligheder begaaede; man haaber imidlertid at Regjeringen vil sende Tropper didhen. Generalgouverneuren er i denne Tid paa Sumatra, hvor Hollændernes Planer, at udvide deres Herredomme over den hele De, have for et Aar siden bevæget Populationen til at begynde Fiendtligheder. Allerede i Februar 1833 blev et Europæisk Corps paa 300 Mand med tolv Officerer nedhugget i Nærheden af Padang; siden blev Residenten i Bencolen, Kuverle, myrdet, og næsten alle Residentskaber angrebes af de omliggende Befolkninger. Hollænderne satte ingen Liid til deres Malayiske Tropper, og Ali Bassa, Oberst for et af disse Regimenter, kastedes i Fængsel; han synes imidlertid at have retfærdiggjort sig, og er nu igjen med Generalgouverneuren paa Sumatra. Sumatreserne ere omtrent 25000 Mand stærke og forsvare sig med megen Bestemthed. Det Angreb, som General Reis gjorde paa en Landsby ved Padang, kostede ham af Døde og Saarede 100 Mand og to Officerer. Generalgouverneuren har bragt 1600 Mand Europæiske Tropper med sig, der imidlertid neppe er tilstrækkelige til at forsvare Regjeringens Besiddelser, men ingenlunde til at udføre sammes Planer til Udvidelse. Vil Holland beholde disse skjønne Besiddelser, da maa det følgt Englændernes Exempel paa Ceylon, hvor disse have tilintetgjort, alle Tvangsarbeids- og Monopol=Systemets Rettigheder, solgt Cancelplantagerne, givet Handelen fri og ophævet Hoveriet.