Viborger Samler, 1844-07-29
Af den kongelige Commissarii Foredrag fremhæve vi Følgende: Professor Schouws Besværing gaaer fornemmelig ud paa den Udvidelse, som Cancelliet har givet det omhandlede Forbud, ved at anvende det ikke blot paa politiske Nyheder og Efterretninger, men ogsaa paa politiske Bemærkninger og Reflerioner. Dertil har imidlertid dog Cancelliet en ubestridelig Hjemmel i Rescriptet af 10de April 1836, der paalægger Collegiet alvorligen at paasee, at Forbudet imod politiske Efterretningers Meddelelse i uprivilegerede Blade, hvad enten de ere optagne af fremmede Blade eller bestaae i bemærkninger og Raisonnements af den, der lader dem indrykke, paa det strengeste overholdes", og som Grund hertil angiver, at der ikke sjeldent i de uprivilegerede Blade fandtes Beretninger Bemærkninger og Udladelser, der havde Characteer af det Slags volitiske Efterretninger, imod hvis Optagelse i saadanne Blade, Anordningerne indeholde udtrykkeligt Forbud. Comiteen har vel søgt at vise at Udtrykket Efterretninger, der bestaae i Bemærkninger og Raisonnements", ikke er forrect, og at der ikke er nogen sand Modsætning imellem saadanne bemærkninger og Raisonnements paa den ene, og Efterretninger, optagne af fremmede Blade, paa den anden Side; men det forekommer mig, at denne Critik over de af den høisalige Konge brugte Udtryk ikke fører til noget Resultat; thi da han har villet forhindre, ikke blot politiske Efterretninger, men ogsaa politiske Bemærkninger og Reflexioner, saa er han derved gaaet ud fra, at der ikke kunde meddeles Raisonnements over politiske Begivenheder uden at meddele selve disse Begivenheder. Professor Larsen bemærkede, at Hovedsagen var, at der hverken i Lovgivningen i Almindelighed eller i Lovgivningen om Pressen, isærdeleshed, og navnlig ikke i selve Pl. 2den Octbr. 1810, syntes at være nogen tilstrækkelig Grund til at undtage Spørgsmaalet om, hvorvidt sidstmeldte Lov er overtraadt eller ikke, fra Afgjørelse ved Lands Lov og Ret. Om denne Afgjørelsesmaade vilde føre til et strengere eller mildere Resultat end det, der udkommer ved Cancelliets paaankede Fremgangsmaade, var egentlig et underordnet Spørgsmaal. Vel kunde det være omtvisteligt, hvorledes Domstolene vilde forklare de paagjældende Udtryk i Pl. 2den Octbr. 1810; men der var dog al Grund til at antage, at de ikke vilde tage Ordene: "Nyheder og Efterretninger i et saa vidtløftigt Omfang, som af Cancelliet er lagt til Grund, især da Placaten ikke indeholdt noget directe Forbud mod Meddelelsen af politiske Efterretninger, men lun det indirecte, som ligger deri, at den gjør et Privilegium til Beringelse for at udgive Blade af en vis Character. Man forlangte nu ikke mere, end at Spørgsmaalene om Placatens Overtrædelse maatte henvises til Afgjørelse ved Lands Lov og Ret; men det var netop denne Recurs til Domstolene, som af Cancelliet var bleven nægtet. – Comiteen kom til at bestaae af Prof. Larsen, Proc. Jespersen, Apotheker Køster, Godseier, Nyholm og Overkr. Holst. Ellevte Møde. Landsoverretsprocurator Jespersen oplæste det af ham indgivne Andragende om, at den i Anordn. 20de Mai 1831 § 6 lovede nærmere Bestemmelse nu maatte gives derhen, at de danske Provindsialstænders Forsamlinger erholde de samme Rettigheder, som Patentet af 31te Mai d. A. hjemler Stænderforsamlingerne i Hertugdommerne. Der blev eensstemmigen besluttet at nedsætte en Comitee, til hvilken valgtes: Proc. Jespersen, Justitsr. Estrup, Prof. Larsen, Stiftamtmand Rosenøen og Hofjægerm. Rosenkrantz, Fremdeles oplæste Overkrigscommissair Holst det af ham indgivne Andragende om Consumtionens Ophævelse. J dette Andragende foreslaaes, til Dækning af den saaledes opstaaede Formindskelse i Statskassens Jndtægter, en Forhøielse af 2 s. pr. Pot i Brændeviinsafgiften i Kjøbstæderne udenfor Kjøbenhavn og paa Landet, saaledes at denne Afgift overalt kom til at svare til hvad den i Kjøbenhavn udgjør. – Den kgl. Commissarius indvendte, at denne forhøiede Afgift fornemmelig vilde falde paa den lavere og fattigere Classe, der i Reglen drikker meest Brændeviin, samt at den vilde blive en forøget Opmuntring til Smug brænderie og til Jndsmugling fra Hertugdømmerne. Mod den første Jndvending indvendte Oberst Brock, at den forhøiede Afgift ikke vilde være synderlig følelig for den Enkelte; thi Almuesmanden kjøber meest sit Brændeviin snapseviis, og da en Pot indeholder 16 Snapse, vil Afgiften kun blive 1 s. for 8 Snapse. – Selveier Lydersen føiede til de af Commissarius, gjorte Jndvendinger, at Finantserne vilde gaae Glip af den foreslaaede Erstatning, hvis Maadeholdsforeninger bleve mere almindeligt udbredte og Brænderierne saaledes fortrængte af godt gammelt Øl, vilde man derimod lægge en høiere Afgift paa Lurusvarer, skulde han ikke have noget derimod, efterdi jo Luxus overalt opreiste sine Templer og Altere og altsaa overalt havde sine Dyrkere. – Til Comitee valgtes: Overkrigsc. Holst, Justitsr. Estrup, Kammerr. Wulff, Kammerr. Aagaard og Ritmester Friis.