Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-03-25
En Skrivelse fra Buenos=Ayres af 18de December melder følgende: Da vi den 10de December d. A. havde den Ære, ved vor Beretning at underrette Dem om Anliggendernes Tilstand her og Forretningernes Gang, fandt vilde bekiendte Stridigheder imellem Plata Provinserne og Keiseren, af Brasilien af for underordnet Jnterresse, til at denne Gienstand kunde synes os at fortiene særskilt at omtales. Af de sidst ankomne Engelske og Franske Tidender for September og October have vi nu seet, at denne Sag har giort en Opsigt i Europa, som den indtil den Tid i Gierningen ikke fortiente. Vi have Grund til at befrygte, at saadanne fordreiede og overdrevne Rygter kunne hos mange af vore Venner i Tydskland have foranlediget unyttige Bekymringer for deres Eiendom, og troe os derfor saameget mere forpligtede til nærværende Meddelelse, da hine Stridigheder nu først have antaget en alvorlig Characteer, og det efter den gjorte Erfaring maae ventes, at Sagen paa saa langt fraliggende Steder vil blive skildret værre, end den i Virkeligheden er. - Da de Enropæiske Tidender synes at beskiæftige sig saameget med Anliggenderne her, saa kunne vi forudsætte den Seier ved Sarandi, som Patrioterne i October Maaned have tilfægtet sig over Brasilianerne, som bekiendt, og ligeledes den strax derefter paafulgte Krigerklæring fra det herværende Gouvernement. – Jfølge de nyeste Beretninger fra Rio Janeiro har denne Krigerklæring ophidset Keiseren meget, og af hans ligeledes trufne Foranstaltninger kan man slutte, at han har i Sindeat tage imod Udfordringen. Naar man veed, at Banda Oriental, det nuværende Tvistens Æble, er een af de skiønneste og meeste velsignede Provinser i Sydamerika, og at Montevideo, Provinsens Hovedstad og Fæstning, er Nøglen til Platafloden, saa kan det ikke opvække Forundring, naar Keiseren sætter ligesaamegen Priis paa, at forsvare dette Land for sig, som Naboe-Republikkerne have Lyst til at berøve ham det. Hidtil sar det viist sig, at Keiseren til Lands ikke formaaede noget imod Patrioterne, som uden stor Møie have gjort sig til Herrer af det østlige Banda (Vanda Oriental), allene med Undtagelsaf de to Pladser, Monteviden og Colonia del Sacramento, som endnu ere i Keiserens Magt. Men Brasiliens Overlegenhed til Søes er for Øieblikket upaatvivlet, og det er ikke usandsynligt, at det vil betiene sig af samme til at tugte Provinserne paa denne Side ved at spærre Floden. Vi kunne derefter vente, at vore Forbindelser paa hiin Side Havet for en kort Tid kunne afbrydes. Vi sige for en kort Tid, thi efter Alt synes Befrieren Bolivar disponeret til med Land- og Søemaht at understøtte Søsterprovinserne ved Plata=Floden, saafremt Keiseren af Brasilien ikke godvillig skulde beqvemme sig til at afstaae Provinsen. Desuden har det herværende Gouvernement i England bestilt tre armeerte Krigsbrigger, som maae indtræffe om kort Tid. Jmidlertid har Plata Provinsernes 3000 Mand stærke Hielpe-Corps allerede sat sig i Marsch for i Forening med Patrioterne i det østlige Banda at trænge ind i den tilgrændsende Brasilianske Provins, Rio Grande, og saaledes føre Krigen over paa Brasiliens egen Grund. At det i Brasilien ikke mangler paa Giæringsstof til en Revolution; er bekiendt; Patrioterne ville vel vide at benytte dette. Man har havt det Rygte, at Sir Charles Stuart vilde begive sig dertil fra Rio med Mæglings=Forslag; dette Rygte er nu modsagt. Jøvrigt har den offentlige Meening ved denne Leilighed udtalt sig tydeligen, og vi kunne sige, at Sir Charles vilde høste liden Tak her for den sidst afsluttede Tractat mellem Brasilien og Portugal, hvorved Amerika paa nye er knyttet til Europa med et, skiøndt meget svagt, Baand. Det er just det, man her ikke vil. – Skulde det iøvrigt komme til Spærring, saa opstaaer det andet ikke uvigtige Spørgsmaal, om England og Nordamerika godvillig ville finde sig deri, hvilket vistnok endnu ikke er saa ganske afgjort. Vi, for vor Deel, ville i dette Tilfælde giøre, hvad der efter vort bedste Skiønnende er meest passende med Omstændighederne.