Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-05-19
Politisk Oversigt. Frankerig. Med glad Forhauselse ville Mange læse, at Keiser Napoleons Aske vil af Prindsen af Joinville blive bragt fra St. Helena til Frankerig, og det med Engellands Samtykke! Det forholder sig nemlig saaledes: Midt i Deputeredekammerets Møde den 12 ds., just som Runkelroespørgsmaalet ivrigst beskjæftigede de Deputerede, reiste pludselig Jndenrigsministeren sig og sagde: "Mine Herrer, Kongen har befalet Hs. K. H. Prindsen af Joinville, at begive sig til St. Helena, for derfra at afhente Keiser Napoleons Aske, for at denne kan finde et Hvilested i Frankerig. Fregatten vil med denne kostbare Byrde løbe ind i Seinens Munding og derfra skal et andet Fartøi bringe de dødelige Levninger til Paris hvor de skulle bisættes i Jnvalidehuset. Napoleon var dette Riges legitime Behersker; ved sin Tilbagekomst skal han ogsaa nu regjere og befale. Hans Kaarde skal nedlægges paa det Monument, der ham til Ære skal opreises i hans gamle Kampfællers berømmelige og stille Asyl, hvor et ærefrygtindgydende Monument i Skygge og Ensomhed snildeligen sømmer sig hans forkrænkelige Levninger. Lovudkastet, som vi hermed overrække Dem, angaaer en Anviisning paa 1 Million Francis Credit til Bestridelse af Transportens Omkostninger, Festlighederne og Monumentets Opreisning. Med lydelig Jubel modtog Kammeret dette Budskab; nogle Medlemmer vilde strax ved Acclamation have antaget Lovudkastet, hvis ikke Præsidenten havde bemærket, at intet Lovudkast ifølge Reglementet kunde underkastes Drøftning - og Antagelse – for 24 Timer efter dets Jndbringelse. Kammeret - det franske Kammer var i stærk Bevægelse. Men hvad der i Særdeleshed gjorde dybt Jndtryk paa det var Jndholdet af det Brev, hvori den engelske Regjering indvilger i Bortbringelsen af Napoleons Aske og i hvilket der siges, at denne Jndvilgelse saa meget beredvilligere skeer, som Man troer at turde haabe, at alle endnu tilbageværende Spor af Nationalhad paa denne Maade ville udslettes." Om en saadan Jndvilgelse skeer af den omtalte Grund eller fordi Man i Østen seer en stigende Magt, imod hvilken det var godt at have en flink Allieret; om det er den nye franske Gesandt ved det engelske Hof, Hr. Guizot, eller det er selve Thiers, der har udspekuleret dette foretagende, for at bruge det som et Fif til i Frankerig at forsone Partierne med hverandre, kan endnu ikke saa lige bestemmes; men stærkt maa det indvirke paa et saa let modtageligt Folk som det franske. Ludvig Philip vinder et lidet, men desto stærkere Parti. Den faldne Napoleons Tilhængere vare ikke saa, men den Dødes ere mangfoldige de vide ikke, hvad Manden havde villet, dersom han havde fuldendt, men de havde haabet at see Mere af hans Overvindere. Den Dødes Tilhængere boe ikke i Frankerig, alene, de vandre ogsaa om i det store Tydskland, de tumles i Polen, Neapel og andre Lande, deres Forhaabninger udraabes ikke paa Torvene; tause lure disse Mennesker paa et enkelt gunstigt Øieblik, de gaae under fredelig ligegyldig Maske, de kjende hinanden ved et simpelt Udtrykt i Maneren eller Talen, de kjende hinanden paa en Hilsen i 1/2 Miils Afstand, - dette Parti har Ludvig Philip ved sit kongelige Budskab for Øieblikket gjort sig venskabeligtsindet i Frankerig. Napoleons Jndspærrelse, paa St. Helena var forresten en Foranstaltning af den hellige Alliance, i hvilken de nuværende Magthavere i Engelland ingen Andeel have. "Rusland - siger Bladet "Globe, - kan Jntet have imod Forflyttelsen, thi (det være nu af Ædelmod eller af en anden ærefuld Bevæggrund) Nicolaus sauctionerer Alt hvad Godt er med Hensyn til Napoleon; Preussen og Østerrig kunne, med deres Kundskab til Frankerigs Sindelag, Jntet befrygte af en øieblikkelig Enthusiasme i Anledning af Askens Ned sænkning ved Vendomesøilen.