Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-01-01
Det gjenfødte Grækerland, gjør ved sin kundskabsrige og almeenelskede Præsident, Grev Capodistrias, kjæmpemæssige Fremskridt i Cultur og Organisation, dets Armee og Marine sættes i en formidabel Stand; og Handelen begynder igjen at blomstre under de allierede Magters beskyttende Ægide. Skjøndt Grækerlands politiske Existents ved Fredstractaten i Adrianopel er sikkret, ere endnu ikke dets Grændser og Regjeringsform definitiv bestemte; men man kan med Sikkerhed forvente, at en Troesforvandt, Ruslands ædle Keiser, og Frankerigs Konge ville forskaffe det nye Hellas en saadan Udvidelse, som er overeensstemmende med dets Værdighed og Nationens mangegarige Kamp og Opofrelser. Jfølge de seneste Efterretninger om Conferentserne angaaende de græske Anliggender i London, vil allgemeine Zeitung vide, at Forslaget om Grækerlands fuldkomne Selvstændighed og Løsrivelse fra Portens Herredomme, skal være antaget af samtlige allierede Magter og indsendt til Constantinopel; dog skrives der, at dets Grændser derved indskrænkes til det faste Land, der begynder vesten for Aspropotamosflodens Udløb, gaaer langs opad Strømmen til Wachori, og derfra i lige Linie til Bugten ved Zeitun. Den store Øe Regropont vil ogsaa blive indlemmet i den nye Stat. Under 29de Septbr. har den græske Præsident udstædt et Dekret, angaaende Senatets, Statsministeriets, Regnings- og Contral-Kammerets Organisation. Ved det forrige Aars Begyndelse ville man ansee det for umueligt, at Halvmaanen saa dybe skulle maatte bøie sig i Støvet for den russiske Ørn; men den nye Storvezier ville efter Ordre agere i aaben Mark mod de kjække russiske Colonner, og paa eengang som ved et Lyn, vare de tyrkiske Tropper slagne og Balkan overstegen; hele tyrkiske Folkeslag, kjede af Storsultanens Despotie, underkastede sig frivillig Russerne, og Storherren truedes snart selv i sin egen Hovedstad. En Fred bragtes i Stand, hvorved den høie Port naturligviis maatte blive den Tabende. Tyrkerne ere imidlertid ved Russ. Invasion blevne vandte til en ordentlig Regjering, og Russerne have ved deres Afmarsch fra Adrianopel, efterladt Storsultanen i den Forlegenhed, enten at maatte med Mildhed behandle Folket, eller at lægge sig ud med sine Paschaer, der nu engang ere vandte til Undertrykkelse og Anarchie. Efter de seneste Efterretninger skulle Storherren tøve noget med Udstædelsen af den almindelige Amnestie, som Porten har forpligtet sig til i Fredstractaten; Storveziren og Paschaen af Scutari synes at være fjendtlig stemte mod Porten. Held Os, at medens Storme rase i Udlandet, nyde vi her i vort Danmark en indre Rolighed og Fred, der er grundet paa en ædel Monarks velgjørende og hensigtsmæssige Love. Atter i Aar har vor elskede Konge og enhver brav Dannemand nydt den Glæde, at see en af Kongehusets Døttre, Hendes Kongelige Høihed Prindsesse Caroline formælet med Hans Kongelige Høihed Prinds Frederik Ferdinand. Nationen har tydeligt lagt den hjertelige Følelse for Dagen, hvormed den deeltog i denne for Kongehuset saa glædelige Begivenhed. Maatte den Almægtige fremtidig udøse sin rigeste Velsignelse over det hele Kongehuus, og vort Fædreland for bestandig see en blid og lykkelig Fremtid imøde,