Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-01-02
Tydskland. De 3 forviste Göttinger Professo ret havde for deres Afreise indgivet en Protest mod deres Afsættelse og begrundet den deri, at Kongen efter den endnu de jure bestaaende Grundlov ikke uden Lov og Dom kan afskedige nogen Embedsmand, og at Kongen selv i Patentet har sagt, at han ikke vil afskedige nogen Embedsmand, uden først at have hørt sit Statsraads Mening. Forbudet, at de i Cassel ikke maatte opholde sig længere end til næste Morgen, kom dem alle uventet. Dahlmann er ankommen til Leipzig og der modtagen med jublende Hoch. Før Afreisen fra Gottingen havde Dahlmann, Gervinus og Grimm villet tilstille Studenterne det betalte Honorar; men Studenterne afsloge det og besluttede eenstemmigen at erklære den for en Skurk, som modtog bet. Fem af Foreningen "Longobarderne", som benyttede sig af Tilbudet og af Dahlmann fordrede de betalte Louisd'ors tilbage, ere blevne erklærede for "æreløse". Natten mellem d. 15de og 19de blev et Antal af ovennævnte Forening grebne i at afrive Krandsen af Vilhelm IV Statue. Stokkeslag og knyttede Næver af de andre Studenter var den fortjente Belønning, som blev disse Uslinger tildeelt, og Dagen efter saae man disses faa Venner endog at trodse den offentlige Uvillie ved at de, da deres Kammerateres Blod farvede Gaderne, kjørte i Kaner igjennem samme. Kongen skal have yttret sig med, at da Borgerne i Göttingen have opført sig saa exemplarisk rolige og lovale, saa vil han kalde endnu berømtere Professorer end hine 7 vare, om han endog skal opveje dem med Guld, Man nævner endog Navnene paa dem: Leo, Ranke, i Berlin, Wachsmuth i Leipzig, Jarke i Wien o. s. v. Jstedetfor Jacob Grimm veed man dog ikke at nævne noget Navn, som kan stilles ved Siden af hans. Af Borgerne i Göttingen var Dahlmann ikke saa ganske yndet, fra den Tid af, at han sad i Stænderforsamlingen som Deputeret for Universitetet, og talede imod Abalitionsansøgningen for de Göttinger-Arresterede. Jngen end Hannoveranerne veed bedre, i hvor fortroligt et Forhold Dahlmann stod til Hertugen af Cambringe og det forrige Ministerium. Det et noksom bekjendt, at Huusretten, som publiceredes 24de Decbr. 1836, har Dahlmann til Forfatter, og at han trængte paa, at Agnaterne skulde indvillige i denne med Statsloven saa nøje forbundne Lov, og at Kongen selv gav den sit Samtykke. Overappellationsretten i Celle har underskreven Hyldingsreversen, men med Forbeholden af sin som Overappellationsret aflagte Eed; og da det i denne hedder: at ved Overappellationsretten kan Enhver, Høi eller Lav, Fattig eller Riig, Jndfødt eller Fremmed, efter de almindelige Love, Landsconstitutioner, Recerser o. s. v., faae upartisk dømt, saa anseer man det for en vel ikke aabenbar udtalt, men dog for en tyde lie gjort Protest imod Patentet af 1ste Novbr. D. 16de var den befalede Termin for Jndleveringen af Hyldingseden. Subscriptionen der i Leipzig blev aabnet for de Syv tæller allerede 20,000 Rdlr. – De i Münster forefaldne urolige Optrin have i Rhinegnen, hvor Folket er ivrige Catholiker, vakt stor Opsigt; man mener, at de ere foranledigede af Erkebiskoppen af Cölns Tilhængere. Først beordredes det i Byen garnisonerende Jnfanterieregiment til at adsplitte Folkestimlen, men de erklærede ikke at ville bruge Vaaben mod deres Medborgere; hvorpaa Cavalleriet, der meest bestaaer af Pommeranere, nu fik og adløde Ordren at hugge ind. Erkebiskoppen synes iøvrigt ikke at have tabt Modet, men at sætte sin Lid til Pavens Jntervention. Frankerig Lefeberes Valg er blevet stadfæstet; Journal des Debats siger, at Oppositionens Beslutning at lade Lofittes forrige Plads i Deputeertkamret, henstaae kom, ikke gjør det mindste Jndtryk paa dens Medlemmer, men modsiger sig endog selv, idet den fortæller, at Garnier-Pages forleden for et Øjeblik havde indtaget denne Plads. – Fra Constantinch erfares nu, at General Negrier har succederet Oberst Bernello som Commandant i Byen.