Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-07-22
som vi Alle ville haabe, i den næste Stænderforsamling, da ville vi der høre fra ham, og hvert af hans Ord ville da begjærligen blive opfangede og give det vakte Liv ny Næring; thi uden at det begyndte Liv bestandig næres, vil Tilstanden, som jeg ovenfor yttrede, blive en Stilstand, og stoppes Kilden til dette Liv, da vil det lidt efter lidt udslukkes, og en sørgelig Tilbagegang i al god Udvikling vil følge ovenpaa den friske, forrige, aandelige Virksomhed, hvorover vi en kort Tid have glædet os. Vel veed jeg, at Du ikke hører blandt Lehmanns politiske Venner; men jeg veed dog tillige, at Du erkjender, at han er ualmindelig begavet, og at Du agter hans Talent. Vel veed jeg, at Du mener, at Lehmann endnu ikke har udrettet noget Godt (hvad Du dog antager at han vil komme til at udrette, hvorfor Du ogsaa tilføier, at en Stænderdeputerets Virksomhed vilde for ham være den rette Skole);men jeg veed ogsaa, at Du maatte skienke det her vakte Liv, som Begyndelsen til al ønskelig Udvikling saavel i moralsk som i intellectuel Henseende, Din hele Agtelse, dersom Du kjendte det; og svar mig da fortjener Han, der nærmest har fremkaldt dette Liv, ikke vor Agtelse og vor Tak, Har Han endnu Jntet Godt udrettet Fortjener Den, der offrer sin Ungdoms bedste Aar, sin Aands hele Kraft til Fædrelandets Tjeneste, Den, der, udrustet med store Gaver, uden at trættes, strider og lider for den samme Sag, som Fleertallet af Danmarks Stænderdeputerede have erkjendt at være den retfærdige Sag, fordi det er hans Overbeviisning at den er retfærdig og fordi han følger Pligtens Stemme, der byder ham tidlig og silde, Vinter og Sommer, ude og hjemme, ved Dag og ved Nat at virke for sin Overbeviisning" – fortjener han ikke Agtelse? Maa ikke Enhver – han bekjende sig til hvilketsomhelst politisk Parti – her give Sandheden Æren og tilstaae, at han alt har udrettet Meget? Men har han ikke udrettet Meget, da er det sandelig ikke hans Skyld, thi han har gjort hvad han kunde; men da har han talt for døve Øren og til forhærdede Hjerter." Men at dette ikke er Tilfældet, derpaa see vi med hver Dag nye Beviser. Et lille Træk maa jeg dog her fortælle Dig, fordi det ret characteriserer den falsterske Bondes Mening om Lehmanns af det Kongl. danske Cancelli saa betegnede Fremfærd ved det noksom bekjendte Møde med Drewsens Vælgere. En Bonde, som forleden kom ind til mig, spurgte mig ganske naivt, om jeg havde hørt, at Kongen igrunden ikke skulde være Lehmann saa fjendsk, men at Kongen meget mere var Lehmanns bedste Ven; hvilket forekom ham ganske indlysende: thi hvor var det ogsaa muligt, at Kongen kunde hade sin bedste Undersaat." Jeg troer nu at have givet Dig et nogenlunde tydeligt Begreb om vor politiske Tilstand her paa Falster, og jeg vil endnu kun til Slutning omtale et Sted i Lehmanns i Nykjøbing holdte Tale, som Du ogsaa har berørt i Dit Brev. Du skriver nemlig, at det har stødt Dig, at Den, der har sine Tanker og sin Tunge saa meget i sin Magt, har villet nedlade sig til at fordærve sin Popularitet ved Platheder, som "heldørede Lognebælge. Jeg formoder, at dette Kraft-Udtryk saa ganske maa have beslaglagt Din Opmærksomhed, at Du aldeles har overseet hvad der gav Anledning dertil. Mig forekommer det, at ingen mere passende, ægte characteriserende Benævnelse kunde anvendes paa Saadanne, der snige sig om i Landet og sige, at Clausen er en Meeneder, som lader sig bestikke af Herremændene til at tale mod Bønderne, eller at Kongen har sendt dem for at klage over, at Stænderne vilde afsætte ham."At kalde Benævnelsen Plathed, er her paa urette Sted. Her er kun Tingen nævnt ved sit rette Navn, og det gjør Lehmann altid. Dersom jeg ved disse Linier maatte være istand, til at fremkalde en critisk Vurdering fra din Haand og tillige en venlig Bedømmelse af de heri fremsatte Anskuelser, da vilde det sikkert være baade belærende og kjærkomment for Flere end mig, om Du vilde vælge at meddele mig den igjennem dette Blad, og jeg troer i saa Fald at turde forsikkre Dig om en velvillig Modtagelse af dette Blads Redacteur). Men hvad enten Du vil vælge Avisen eller et privat Brev, saa vær i ethvert Tilfælde vis paa, at Du vil glæde Din hengivne G. H. t. *) Dersom den høistærede Fyenbo maatte finde Anledning til at beære Stiftstidenden med en Replik paa ovenstaaende Skrivelse fra hans Ven, vil dens Optagelse være en Redactionen. særdeles Fornøielse for