Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-05
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Attende Aargang. No. 36. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Noget om Pigeskolerne i Kjøbenhavn. (Fortsættelse, see forr. No.) Grammatik lære Børnene sjeldent, for de have læst Sprog i 2, 3, ja vel endog 4 Aar; men hvad have de da lært af Sprogene i den Tid Uden Grammatik maa al Sprogkundskab blive meget indskrænket og mangelfuld. Vel kan Man, efter Campes Plan, lære Børn et fremmed Sprog, ved at tale det med dem, men da bliver det i Grunden intet fremmed Sprog, thi Man vil dog vel ikke troe, at Børn skulde kunne lære et Sprog ved at tale det visse Timer om Ugen, og naar Forældrene tale det med dem, da er det jo Modersmaalet. Men de Forældre, som selv kunne lære deres Børn de fremmede Sprog, behøve ei at sende dem i Skoler for at lære dem, og skulde andre Børn lære Sprogene i Skolen ved blot Samtale, da krævedes der ikke allene en stor Mængde Timers Jnformation i Sprogene, men og en duelig Lærer, der ikke allene kunde tale Sproget, men tale det rigtigt og smukt, men hvormange finder Man af saadanne Lærere, og hvormange Pigeskoler kunde vel have Raad til at holde dem. Desuden vilde det, efter Campes Methode, falde Børnene meget vanskeligt at lære at oversætte Sprogene, naar de ikke kjendte i det Mindste lidt til Grammatikken. Hver nye Tid, Person, Tal o. s. v. vilde være saa godt som et nyt Ord, naar de ei kunde henføre dem til Stammen. Udtalen har ogsaa mange Vanskeligheder, Løverdagen den 6 Maji 1821. naar Man ikke kjender lidt til Grammatikken; thida kan Man næsten ingen Regler give for den, og selv disse høre jo til Grammatikken. Men skal Grammatikken læres af Børn paa 5 til 6 Aar, hvilket jo er nødvendigt, naar de alt i den Alder skulle lære fremmede Sprog, saa maa den vistnok ikke behandles strengt systematisk, som gjerne hidtil er skeet; thi da kunne voxne Piger have ondt nok ved at fatte den. Man burde heller ikke strax begynde med tydsk eller fransk Grammatik, men heller med dansk. Jngen grammatikalsk Lærebog bør i Begyndelsen bruges; thi da lære Børnene Ord, uden at forbinde noget Begreb dermed. Den første Udenadslæren skeer bedst ved mundtlige Samtaler, og saaledes bør og den første Grammatik læres. Læreren fortæller blot sine Elever, at alle de Ord, Man bruger i Talen og i Bøger, henføres til visse Classer, som Man har kaldt: Artikel, Substantiv o. s. v., siger dem, hvad Forskjel der er paa de forskjellige Ordklasser og hvorledes Man kan prøve, til hvad Classe ethvert Ord hører, f. Ex. Substantivet kan have Artiklen for og bag sig, Adjectivet kan lægges til Mand, Qvinde, Ting, o. s. v. Derpaa vælge han forskjellige Ord og lader Eleverne henføre dem hver til sin Classe. J Begyndelsen seer det vel noget braaget ud for Børnene; men, naar Man gjør det til en Slags Gjerteleg, faae de snart Jnteresse derfor, og nu kan en duelig Lærer let forandre Gjetningen til Sikkerhed, ved at spørge om Grunden til, at et Ord henføres til den, og ingen anden Classe. Man bliver nu ikke staaende derved, men gaaer uformærkt over til Ordenes Forandring og hvad dertil hører. Først kan Man begynde med Tal(Numerus), som Børn bedst kunne fatte, og ved Verberne med Tid (Tempus), og saaledes videre. Gjerne vilde jeg nøiere udvikle og med Exempler oplyse denne Maade at lære Grammatik paa, der, saavidt mig er bekjendt, ikke før har været offentligt fremsat; men denne Afhandlings Plan tillader mig ei at være saa vidtløftig. Naar Børnene nu paa denne Maade ere blevne bekiendte med Grammatikken, kunne de siden let lære et hvilketsomhelst Sprogs Grammatik, og da kan Man bruge Lærebøger deri. Dette synes rigtignok at være en langsom Gang og en lang Omvei; men den, som gaaer jevnt af den slagne Vei, kommer dog ofte før til Maalet, end den, som i Begyndelsen forhaster sig og vil skyde Gjenvei, men siden bliver udmattet og møder utallige og uoverstigelige Hindringer. Medens Børnene saaledes øves i Grammatikken, kunne de og begynde at læse de fremmede Sprog op og udtale dem rigtigt, naar de da nogenledes ere komne efter Grammatikken, kunne de begynde paa Oversættelsen, som da vil falde dem ulige lettere, naar de ligesom kunne oversee Sprogets Oeconomie, eller dog forstaae, hvad Læreren siger derom. De lærte da paa eengang Grundtrækkene af enhver Grammatik og behøvede blot ved ethvert nyt Sprog, at sætte dets Egenheder til, og fordet danske Sprog behøvede de da kun meget lidt til.