Aalborg Stiftstidende, 1835-08-06
Herfra har man over Spanien og England den vigtige Efterretning, at det, for ikke længe siden sammensatte, portugisiske Ministerium, allerede igjen er opløst. Som dets nærværende Medlemmer nævner man: Marquis Saldanha, Krigsminister og Conseils=Præsident; Senhor AgostinJose Freire, Indenrigs=Minister; Conde de Linhares, Marineminister; Conde de Villa Real, Udenrigs=Minister ; Magelhaens, Justitsminister, og Carvalho Finantsminister. Man tilskriver engelsk Indflydelse dette Ministerskifte, men Times vil ikke troe det, da denne Journal antager, at et engelsk Ministerium, under ingen Omstændigheder, kunde ville tillade sig en saadan Jndvirkning paa et fremmed Lands indre Politik (12). En Skrivelse fra Lissabon vil rigtignok ogsaa tilskrive den Nøvendighed, igjen at see Carvalho i Spidsen for Finantsministeriet, den skete Modification i Cabinettet, da han, som Landets dygtigste Finantsmand, ansaaes uundværlig, naar Statscrediten skulde sættes paa en fast Fod. Baden. Den forstemte Tone, som i længere Tid har hersket mel klem det 2det Kammer og Regjeringen, vedbliver at lyde skurrende i alle Forhandlinger, hvilkensomhelst Gjenstand de endog betræffe, og maatte da især gjøre sig gjældende, naar man kom paa Penge=Capitelet. Den Committee, som skulde undersøge Budgettet, androg paa ikke at bevilge et Tillæg af 4000 Gylden for Gesandtskabet i Frankfurt. Gesandten har 16000 Gylden, men Stænderne ville ikkun bevilge 12,000.) Ministeren v. Türckhem paastod, at de var umuligt at nedsætte den nærværende Gesandts Gage, saa betydeligt, og til at besætte Posten med et andet Jndivid, havde man, siden de sidste Landage, ikke fundet nogen Leilighed. Hertil bemærkede en Deputeret: at Gesandtens kunde tage sin Afsked, naar han ikke kunde komme ud med 12,0007. En anden Deputeret, Hr. Welker, var endnu mere nærgaaende og tog fat paa Sagen fra et andet Synspunkt: "Som Folkets Repræsentant, sagde han, maa jeg drage dybe Suk, naar jeg skal bevilge Noget for denne Gesandtskabspost, naar jeg seer hen til det Standpunkt, paa hvilket Forbundsdagen, i den forløbne Tid, har stillet sig, med Hensyn til Udlandet, saa finder jeg ingen Grund til Glæde eller Beroligelse. De to store Bolværker, som Wiener=Congresacten reiste i Østen og Vesten for Tysklands Frihed og Sikkerhed, de ere begge faldne. J 3 Aarhundreder flød tysk Blod for at afværge, at Belgien ikke skulde falde i Frankrigs Hænder, og nu er Belgien, uden Sværd, slag, bleven en, af Frankrig afhængig, Stat; det bekjendte Land i Østen, som der skulde tjene til Tysklands Bolværk, er ligeledes gaaet under. Naar en Gesandt stifte, Godt til sit Lands Fordeel, saa vil det ikke komme en Nationalforsamling an paa at bevilge ham en høi Løn, men den Mand, om hvem her er Talen, har allerede tidliger viist sig fjendtligt stemt imod Pressefriheden. v. Rot teck. "Jeg har endog hørt Stemmer lyde i denne Sal. som ymtede om, at bringe en Klage i Forslag imod vor Gesandt ved Forbundsdagen, saafremt vi vare i Besiddelse af en Ansvarlighedslov, som lod sig anvende Ved at bevilge en større Løn, vilde man komme i aabenbar Modsigelse med den Stemning, som umiskjendeligt en den herskende hos Folket, thi en saadan Bevilling vilde tyde hen paa, at man billiger eller samtykker i, hvad der er foregaaet i Frankfurt, og dette er man dog langt frak. - Statsminister Winter. Hr. v. Rotteck giver Sagen en synderlig Vending. Han vil straffe Gesandten i Frankfurt for hvad han har gjort efter sin Regjerings befaling Da han troer, ikke at kunne angribe Regjeringen, slaae han løs paa Gesandten. Dette er ikke høimodigt, da Gesandten ikke kan undlade at finge de ham givne Jnstructioner." - v. Rotteck. "Regjeringen er endnu mere uhøimodig end jeg, idet den, med Magten i Hænderne, binde Munden paa dem, som ere blevne og endnu daglig blive krænkede i deres Rettigheder og Friheder, ja endog forbyde, dem at udstøde, var det end kun et Suk, over de Krænkelser, de have maattet lide." - Finantsminister v. BokhJntet forekommer mig besynderligere end Hr. v. Rottecks gientagne Klager over, at man ikke tør tale frit, da han kommer frem med dem i samme Øieblik, han selv tage Bladet allerfriest fra Munden. v. Rotteck: "Jeg taler ikke om, hvad der skeer i Baden alene, men om Pressefrihedens Undertrykkelse i Almindelighed, og har man ikke ogsaa allerede gjort Forbud imod at trykke de Motioner, jeg har foredraget? - v. Bokh. De vi stedse tale om Tyskland og for Tyskland, inddrømmede man Dem dette, vilde formodentlig Europa blive Gienstanden. for Deres Motioner. Det er nok, naar De, som det bedenske Folks Deputerede, holder Dem til Storhertugdømme, niliselvt. - Fecht: "Dengang man debatterede om Toldforneningen, lød Talen anderledes; dengang paalagde man os at tale for hele Tyskland" (almindeligt bifald). Ved Afstemningen antoges den af Committeen foreslagne Nedsættelse i Gesandtens Gagering, og denne Sag vidner alt saa om en ikke ubetydelig Disharmoni imellem de forskjelblige Grene af Statstyrelsen, en slem Kræftskade for Statslegemet, naar den ikke skiæres bort itide.