Københavns Adresseavis, 1798-12-07
De høie og ærede Subscribenter, der allerede i Aaret 1789 have tegnet sig, bedes at tilkiendt give deres nærværende Boepæle og Opholdsteder, og de, der maatte behage fremdeles ved Sudscription at bidrage til Værters Fremm, bedes jo før jo hellere at tegne dem hos mig for de Exemplarer, de maatte ønske sig Endskiønt det Kongl. Huus for at befordre Ungaven har subscriberet paa et betydelig Anta Exemplarer, fattes det dog lettelig, at den ringe Priis (en Skilling Arker), Værket overlades forikke i vore Tider, hvor raade Omkostningerne og Papiret ere stegne betydeligen, tillader mig at give Prov sten til dem, den af patriorisk Ivet for Sagen ville paatage sig at samle Sudser, bentere, men paa det dog de Herrer Bogh udlere ikke aldeles uden Fordeel skulle bebyrdes med Commissioner, leverer jeg dem 11 Exemplarer for hver 10, de betale contant. De Herrer, Subscribenter, der ved Sndscription have befordret Udgaven af Emi, smigret jeg mig med at vedblive som Suble ibenter paa dette Vært, hvortil Emil er at ansee som et Pendant; 183 for staaer de sig, jeg maa opgive dette Haab for dem, der udrykke ligen undslaae sig derfor. Su skril tionen modlages hos mig selv, hvor det første Binddaglig er at bekomme saavel for de ældre der maatte mangle det, som de nu tilkommende Sudscribenter, for 32 s. Paa det andet Bind begyndes der med Trytningen til Nytaar, til hvilken Tid jeg heder, at alle Planerne til mig maatte indløbe, og det Hele skal saasnart mueligt blive fuldendt. Det udkommer Bind for Bind og tilbringes de hele og ærede Subseridentere her i Staden ved et Bud; men hvorder boer i Provindserne eller uden for Staden, maatte behageligskibestemme en Commissionair her, eller lade det afhente mod contant Betaing hos mig. Jeg kan ikke tvivle paa, at jo enhver Patriot vil ønske dette Forretagende bedste Fremme for det Almindeliges Skyld og jeg er derfor overbeviist om, man vil holde mig ti gode, om jeg giør allede Forsøg, der staae i min Magt til at søge mig ved Sudskription sikret for den betydelige Capital, der vil medgaae paa denne Ur gave, naar jeg skal kunne bestaae med den ringe Priis jeg ti bydes den for. Da den agtværdige Mand, der blot af Fædrenelands kierlighed har oversat første Bind, er mig ubekiendt, saa har jeg været nødsaget til at vælge andre Oversættere, hvis Evne jeg har kunne lide paa Men desuagtet skulde intet være mig kierere, end om han vilde bære mig med sit personlige Bekiendtskab, paa der jeg efter mundtlig Samtale med ham desbedre kunde sættes i stand til at følge den Plan, han har lagt. Kiøbenhavn, den 14, S. Popp. Bogtrykker, Røvender 1793. boende paa Østergade Nr. 54. Tanker ved Jomstue Sophia Catharina Froms Grav. Den yndige Rose, Engens Pryd, der aabner sig i det Morgenrøden purpu faver den klare Horigent, afbrækkes ikke sielden før Solen har i ørt sig sin Middags=Glands Saaledes udvikde de Evner sig i Din tidlige Barudom, som Naturen med Moderhaand rundelig havde tildeelt Dig; men Døden afmeiede Dig i Din Ungdoms skiønneste Vaar. - Kort var Din Løbebane, iblandt og, men ligesaa skjøn som kort. Du nedstreg til Jordens Muld og med Dig de værdigste Forældres Haab, Trøst og Græde. Nedhøiede af den dybeste Sorg staae disse trøstes tilbage. Erher Erindring om Deres blide Sophie fremkalder Ditsteldne Værd. Men ikke mindre fælde Dine Venner hede Taarer ved denne Tanke: Du er el mere. Enhver Time der saandti Din Omgang lærte os at brundre Din sieldne, Din dybe Fornuft, Dit ømme, Dit ædle Hierte, Din skiønne, Din lærerige Vandel. Og, hvor ønske vi dig, at alle Unge maatte ligne Dig, og alle Damle tænke som Du. - Dog vor billige Sorg kalder, Dig ikke tilbage. Vel, vi vil oprette de Fiertigste Mende i vor Barm, i det i bestræbe os for, at være saa uskyldige, saa gode Fred med Din Aske. som Du. Fra Vuggen til Graven har det til alle Tider været dit Formaal, Cathrine Marie Porup, at gjennemgaae dette kummerfulde Liv med Ridelighed og Reskaffenhed, som en Ziir for dit Kiøn, men da din Løbebane var norunden og dit Maal opnaaet, behagede det Forsynet at henkalde dig den 2 Dec. 1798, fra denne smigrende og synbefuld Velden, og indsætte dig til det allerhøieste, hvor der ingen Piinster eller Smerter vil røre dig. R. P.