Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-10-01
Den Engelske Committee, for at samle Bidrag til Grækerne, som har etableret sig i London, har imidlertid faaet over Ancona, under 31te August, Efterretninger fra Messolongi, som meldete Seiervindinger, hvilke Grækerne have tilfægtet sig. Den ene over Dervisch Pascha, som var trængt frem til Marathon med 14000 Mand; hvor han blev slaget først med Tab af 800 Mand og siden med et Tab af 6000 Mand og hvorved han mistede at sin Bagage og undkom kun med 600 Mand. Den anden Seier var til Søes, Grækerne skulle nemlig have angrebet paa Rheden ved Chios en Tyrkisk Convor der bestod af mange Europæiske Skibe og efter en Fægtning, som varede i 3 Timer, bemægtiget sig to Corvetter, en Krigslup og 53 Transportskibe. En Tyrkisk Fregat blev opbrændt og Resten flygtede til Smyrna. Det kommer nu an paa om ogsaa ikke denne Efterretning er usand; ifald den er sand, saa kunde den have givet Anledning til de mange Rygter man har havt om den Tyrkiske Flaades Nederlag. J Marseille har man ved Kiøbmandskibe fra Archipelet allerede for nogen Tid siden havt Rygte om at Grækerne skulle have bemægtiget sig endeel Tyrkiske Skibe ved Øen Tenedos, som vare bestemte til Constantinopel med det Bytte, som var gjort paa Øen Para, og en Handelsskrivelse fra Constantinopel beretter: at den Græske Flaade som forfulgte Capudan Pascha paa hans Tog til Samos, har paa Veien dertil frataget ham 20 Transportskibe med 2000 Mand Landings tropper. Siden den Tid blokerer han Samos. Det Rygte er vel blevet udbedet i Constantinopel, at han har faaet fast Fod paa Øen, men officiel er intet bekiendtgjort derom. Bladet Smyrneen af 17de August melder heller intet derom, men blot at Jndvaanerne have ødelagt alt ved Strandbredden og trukket sig tilbage i Biergene, saa at Erobringen vil koste meget Blod. – Den Ægyptiske Expedidion laae stille ved Rhodus og havde endnu ikke foretaget sig noget; ifølge nogle Efterretninger skal vel Flaaden være ankommen til Rhodus; men langt fra ikke alle Transportskibene med Tropperne, hvoraf en stor Deel var forbleven tilbage i Alexandria. - Men saavel denne Skrivelse som ogsaa en anden fra Constantinopel af samme Datum og en Efterretning man har fra Semlin af 8de Sept. bekræfte alle med hianden de Vanheld, som Dervisch Pascha har lidt i Thessalien. Denne Seraskier, hedder det, synes at have været næsten ligesaa uheldig som hans Forgiængere, da næsten hans hele Armee er bleven ødelagt i Thermopperne, saameget, hedder det videre, giver sig af alting tilkiende: at saamange Anstrængelser som dette Feldtog endog har kostet Porten, saa er det dog neppe at tænke paa, at det forventede Resultat, nemlig hele Jnsurrectiones Undertrykkelse, vil blive tilendebragt i Aar (og da vist endnu mindre i noget tilkommende Aar). Saa foruroligende som derfor Udsigterne i Fremtiden ere for Porten med Hensyn til denne Jnsurrection, ligesaa truende viser Horizonten sig i Henseende til Landets indvortes Tilstand. Alt hentyder paa at endnu haardere Prøvelser forestaae Sultanen; thi Janitscharerne, som ere utilfredse med den nærværende Tingenes Tilstand, have murret lydeligen og forlangt at deres Aga Hussein Pascha, Sultanens Svigersøn, og som stod i en høi Gunst hos ham, skulde afsættes og deres Forlangende maatte i Øieblikket opfyldes. Janitscharerne vare forbittrede over hans strenge Commando. Jlden glimrede længe ander Asken og truede tilsidst at frembringe en farlig Catastrophe for Sultanen selv. Den 20de August vare Placater opslagne paa alle Gadehiørnerne, hvori Sultanen blev truet med Døden, og der blev forlangt af ham, at han skulde tage sin Søn, som er Thronarving, og kun er 11 Aar gammel, i Fremtiden med sig i Moscheen og vise ham offentlig. Da nu Janitscharerne og deres Chefer paastaae høit, at denne Prins, som hans Fader udgiver for at være beladt med Epilepsie, er frisk og sund, og da Janitscharerne, ved endelig at faae ham at see, synes at have overbeviist sig om, at han virkelig er det, saa kan man neppe omtvivle, at jo disse Placater ere komne fra dem. Hvorledes det endog forholder sig, saa giver det sig dog tydeligen tilkiende, at Sultanen maae være bleven sat i Frygt, da han har føiet Janitscharerne i at tage sin Søn med sig i Moscheen, uagtet han veed, at de beskylde ham forat han har den Hensigt at ville tage Livet af sin Søn, for selv at holde sig paa Thronen. Paa samme Tid havde ogsaa Arbeidsfolkene i Arsenalet giort Oprør, og forlangt at deres Aga skulde afsættes, hvilket ogsaa Sultanen maatte bevilge. Naar man nu til alle disse Begivenheder forestiller sig, at der er med Flid for 8 Dage siden udbredt en Spaadom blandt Muselmændene om at dette Aar skal blive afgiørende for det Ottomanniske Rige (maaskee det ogsaa bliver det) saa kan man giøre sig et Begreb om hvor foruroeliggende Tilstanden nu er i denne Hovedstad, thi alle troe, at det ikke vil blive blot ved det som allerede er foregaaet, men at den nærværende duelige Storvizier Ghalib Pascha ogsaa skal blive afsat; thi Janitscharerne ere ligesaa vrede paa ham som paa Hussein Pascha, med hvilken han stod i nøie Forbindelse. Utilfredshed og Murren tager imidlertid Overhaand hos Muselmændene. – Man trøster sig kun med i Constantinopel, at man nu staaer i de deste Forhold med de Europæiske Magter, og Lord Strangford skal fra Petersborg have faaet Efterretninger fra den Engelske Ambassadeur der. Lord Bagot, om at det Russiske Cabinet er fuldkomment tilfreds med hans Bestræbelser. Det er vanskeligt at afgiøre om Hr. Minstacy har faaet samme Efterretning. Den Østerrigske Jnternuntius, Hr. v. Ottenfels, fortsætter imidlertid sine Bestræbelser angaaende Fyrstendømmernes Rom ning; og det synes at ville frembringe en god Virkning, endskiøndt Resultatet vil ingenlunde komme til at svare til det Russiske Ultimatum. Jfølge en anden Efterretning betragter man denne Rømning som allerede fuldendet (Endskiøndt man har ikke hørt noget derom fra Fyrstendømmerne selv) – Endelig meldes fra Semlin under 8de September føl hende: J Belgrad ere de forunderligste Efterretninger fra Constantinopel komne i Omløb, thi efterat en Tatar er ankommen dertil for 3 Dage siden, er det Rygte bleven udbredet, at den Græske Patriark tilligemed hele Synoden er bleven ophængt, at Sultanen er paa Gaden bleven anholdet af Janitscharerne og forfulgt af dem med Trudsler tilbage til Seraillet, og at Gjæringerne endnu tage bestandigen til, (hvormeget der forresten er sandt af alt dette, maae Tiden lære).