Viborger Samler, 1842-01-15
Kjøbenhavn. Da den længe nærede almindelige Forventning om, at de tilsigtede Militair=Forandringer vilde blive bekjendtgjorte paa Aarets første Dag, ikke er gaaet i Opfyldelse, men udsat indtil videre, saa er det naturligt, at ligesom den almindelige Jnteresse for denne Gjenstand derved maa aftage, saaledes forøges derimod ved den bestandige Udsættelse Spændingen hos Alle, der som Parter ere personligen interesserede i Sagen. Denne nye Udsættelse vil efter paalidelige Folks Sigende vare flere Maaneder, hvorvel det dog bestandig maatte kunne betragtes som et Skridt fremad, at der dog nu kun er Tale om Maaneder, medens man tidligere regnede i aarviis, dersom der var virkelig Udsigt til, at de da endelig indtrædende Forandringer i Landmilitair-Etaten vilde blive af nogen saa tilfredsstillende og gavnlig Betydning, som man med Rette burde have ventet som et Resultat af den i Begyndelsen, saa meget bebudende store Militair-Commissions Forslag. Man har imidlertid maaskee gjort denne tilslorede Commission nogen Uret ved at knytte for store Forventninger til dens Nedsættelse. Da Normalreglementet udkom, saae man, at der ved Landmilitair-Ctaten skulde spares aarlig 500,000 Rbd., og man kan, skjøndt vi af bekjendte Grunde her kun kalde det en Formodning, allerede af det Aarsag gjerne antage det for Vished, at Commissionen har havt den bestemte Opgave, "at danne en Armee, som skulde koste Staten 500,000 Rbd. mindre og Aaret end vor nuværende", om andre Præmisser vare den opgivne, kunne vi ikke sige. Naturligviis vil Commissionen have udarbeidet et Forslag svarende til dens Opgave; men tillige hvilket som en Slutning allerede i og for sig kunde uddrages af dens Sammensætning - ville vel de fleste af Commissionens Medlemmer selv have fundet dette Arbeide saa upractisk og lidet fyldestgiørende, at den tillige har anseet det for nødvendigt at udkaste et andet aldeles modsat Forslag, der vel gaaer ud paa at danne en Armee, der skulde koste Staten circa 300,000 Rbd. mere om Aaret end den nuværende, hvilket i saa Fald sikkert er blevet indgivet i Forening med det førstnævnte. Derved vilde altsaa mellem dette efter Commissionens Mening frugtbare Forslag og det, den har havt til Opgave at levere, være en Difference af 800,000 Rbd., og man vil derfor let kunne forklare sig Regjeringens Forlegenhed, hvis den, ligesom Militair-Commissionen, erkjender det første Forslag for ufyldestgiørende; – thi vi tvivle ikke om, at det er Regjeringens Hensigt at ville spare i nogle Brancher, og vi troe, at den i Særdeleshed har havt denne Villie med Hensyn til Militair-Etaten. Vi ere altsaa komne til det Resultat, at turde antage, at tvende Forslag ere indsendte, hvoraf det, som er udarbeidet efter Regjeringens Principer ei ansees for practisk godt, og det andet fjerner sig saa aldeles fra Regjeringens Hensigter, at man kan antage det for aldeles forkasteligt. At man altsaa, om der end iaar foretages nogle foreløbige mindre betydelige Reductioner og endeel Afstedigelser, ikke længer kan vente noget Resultat af den store Militair-Commissions Forhandlinger og Forslag, men at det derimod vil have lange Udsigter med nogen indgribende Reform eller Reorganisation af Armeen, forekommer os at være indlysende, og det saameget mere, som Regjeringen nu først nylig har bragt Spørgsmaalet og almindelig Værnepligt til en naturligviis kun meget foreløbig Undersøgelse. (Kbhp.) Hvad Militairreformen angaaer, er det for Tiden tyst og stille. Velunderrettede Folk ville vide, at der ikke vil blive rørt videre ved Sagen, førend den til at undersøge Spørgsmaalet om almindelig Værnepligt nedsatte Commission har tilendebragt sit Arbeide, og der er noget i denne Formening, da den mulige Jndførelse af almindelig Værnepligt (denne Commissions Commissorium skal lyde paa, at Commissionen har at undersøge, hvorledes have en væsentlig Jndflydelse paa Armeens fremtidige almindelig Værnepligt kan indføres, ikke om) jo maa Organisation; Andre mene, at Sagen ikke vil blive opsat derefter, og at der dog turde ventes Noget til 1ste Juli, de meest Vantroe endelig mene, at den hele Sag vil blive lagt paa Hylden, men det turde dog nok være at drive Skepticismen for vidt. (O. Th. Av.)