Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1779-01-29
Kongelig Anordning. Af 12 Dec. 1778 er udstedet Rescript til samtlige Stiftamtmænd og Amtmænd: " hvorledes i Anledning af Forordningen (imod Hornqvægets Sygdom) 2 Cap. 8 Art. bør at forholdes, naar Sygdom blandt Mennesker, Barsel, eller Dødsfald i en indsperret Bondebye eller Gaard " forefalder, samt paa hvilken Maade de Præsters og Degnes Embeds Forretninger, som boe i den indsperrede Bye, " blive at besørge. Hvilket Rescripts væsentlige Jndhold er følgende: Ved Ildsvaade tillades de til at redde og slukke fornødne udenbyes Folk Indgang. J Sygdoms Tilfælde tillades Præst og Læge, med omskiftede Klæder, Jndgang; ligeledes Jordemødre til Barselkoner. Børn, som føddes paa de indsverrede Steder, kan hiemmedøbes. Liig føres til Grændserne af Posteringen, hvor andre efter en Times Forløb imodtage det; og bruges dert ci flere Folk, end Nødvendigheden uomgiængeligen udkræver. Præsters og Degnes, som boe i en indsperret Bye, med deres Embeds=Forretninger udenfor Byen forholdes ligesom i Vacance. Sognefolk og Skolebørn udenfor den indsperrede Bye, maa ikke søge den Kirke eller Skole, som ligger i Byen. Naadigste Kron=Prinds! Din Alder, dyre Prinds, har hidtil munter hastet, Og Roser paa din Vei i tusind Tal er kastet, De elve Leve=Aar, som Dage løbet har. Dit Hierte i den Haand, som selv de Unge leder, Har Lyst til Dyd og Hæder, Og ingen Møie spar. Med Leve=Aarene Forstanden sig udbreder, I Viisdoms mange Fag din Tanke sig indleder, Endog de mindste Ting de værdiges din Agt. Hvis Hierte maa da ei for dig indtaget være? Hvad kan man meer begiere, End det som os er sagt. Dog, dyre Prinds, det alt, man Aar fra Aar os siger, Er stort, og al vort Haab og Tanke overstiger; Men Dyden overalt sin Glands udbrede bør, Med Seier paa dig selv din Høihed du forøge, Og al din Ære søge, I Dydens Majestæt, Saa fyld da dine Aar, gaae frem til Lærdoms Spidse, Din Ungdoms Dydighed os sikker skal forvisse Din Mandoms Herlighed i Ærens Tempels Pragt; Saa vi med Hiertet meer end Munden dig skal prise, Naar du skal dig fremvise. Engang i Konge=Dragt. Odense, den 27 Jan. 1779. underdanigst Allernaadigste Konge. Tillad, at paa Din Fødsels Dag Dit Folk i Fred sig sammeneener At sige, hvad vi alle meener, Og hvori hver giør Fællig=Sag; Vort Hierte paa Din Velde bier, Og sig Dig til en Tempel vier Det er vor Lyst og Velbehag. Hver som paa Fred og Roe har Smag, Kan Tryghed, Hvile, Glæde finde, Og Sorg med Frygt maa reent forsvinde, Alt under Kongens Naade=Tag. Du vores Glæde stedse søger, Og med utalligt Godt forøger, Endog i Videnskabers Fag. Os kan ei heller fattes Fryd, Som Himlens meget Gode nyde, Saa det maa Satan selv fortryde; Vi veed af ingen Klage=Lyd, Vi Gud og Dig det maa tilskrive, Og evig Dig forpligtet blive, For saa opløftet Konge=Dyd. Saa tag da mod vor Følsomhed, Vor Tak og Pligt for al Din Naade; Gud selv Din Vei og Jdret raade, Og give en varagtig Fred. Gud Kongens Leve=Aar formeere, Hans Hiertes Fryd mangfoldiggiøre. At see sit Folks Lyksalighed! den 29 Jan. 1779. allerunderdanigst En Fortælling. En Muldvarp brodede saa længe og i Jorden indtil den traf paa endeel Madiker. De smagde den vel; endeel aad de op, af endeel suede de Blodet. De arme Creature jamrede sig derover og ventede Barmhiertighed, men fik et andet Svar end dette: J ere ei skabte til andet, end til min Føde, hvortil skulde slige slette Skabninger andet være, lad være ieg selv er ikke meget; men da J smaae mig vel, saa taler ikke et Ord meere imod Retten. Var noget Menneske findet som denne Muldvarp, saa var han ikke heller uværdig at gaae under Jorden.