Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1776-01-12
Under Dato Christiansborg den 27de Dec. har Hs. Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning i Henseende til Qvægsygen af følgende Jndhold: Ligesom Hs. Majest, i Henseende til den i Hertugdommet Holsteen grasserende Qvæg=Svaghed, har føiet alle muelige Anstalter imod sammes videre Udbredelse; Saa vil Hs. Majest og, i Fald bemeldte Qvægsyge skulde yttre sig i Danmark, allernaadigst hermed have anordnet og befalet: 1) Saasnart Qvæglygen yttrer sig hos nogen udi en eller anden Kiøbstæd, eller paa Landet hos Præster, Degne, Selveiere, samt Proprietair= og andre Bønder, have Eierne til det syge Qvæg strax at anmelde det, saasom: De i Kiøbstæderne for hver Steds Magistrat, og de paa Landet for hvert Steds Herred, eller Birkefoged; hvilke Betiente da uopholdelig, under Straf som Kongel. Mandats Overtrædere, foranstalte saavel det syge som det paa Stædet endnu til Syne friske Qvæg, efter foregaaende Taxation af uvillige Mænd, ihielslaget, og, uden deraf at tage Hud, Dalaeller andet, nedgravet 2 Alen dybt i Jorden udi en indelukket Hauge eller Plads; hvorefter Forholdet og hvad saaledes er foretaget, uden mindste Tids Forsømmelse, ved expresse ridende Bud indberettes, nemlig: For Kiøbstæderne af Magistraten til Stiftamtmanden, og for Landet, saavidt Proprietairernes Bøndergods betreffer, af vedkommende Proprietairer, Forvaltere eller Fogder; men for det øvrige Gods af anførste Rettens Betiente til hvert Stæds Amtmand; da Stiftamtmanden og Amtmanden, enhver saavidt hannem vedkommer, med første hidgaaende Past tilstiller Rentekammeret bemeldte Beretninger med sin videre Relation om Beskaffenheden. Og som det ankommer paa Omstændighederne, hvor længe eller hvorvidt anførte Anstalt, med Qvæget at ihielslaae, vil medføre den ønskende Virkning til at hindre Sygdommens Udbredelse; saa vedvarer samme Anstalt ikkun imedens man derom kan giøre sig Haab, men ophører derimod, saasnart det anderledes befindes, efter den af Rentekammeret herudi føiende Anstalt. Jmidlertid og indtil saadan Anstalt vorder bekiendtgjort, vil Hs. Majest. af sin Cassa lade betale det ihielslagne Qvægs Værdie efter billighed, og forbemeldte beediget Taxation. Skulde nogen, hvor Qvægsygen saaledes først yttrer sig, forsømme at anmælde saadant for Vedkommende paa forhen anførste Maade, bøder, han derfor 500 Rdlr., som Angiveren tilfalder, eller, i Mangel af Betalingen, straffes med Fæstnings Arbeide paa et Aar. 2) Paa Sæde= eller Avlsgaarde, hvor Qvæg, som tilforn, maatte have igjennemgaaet Sygdommen, befindes, skal samme fra det øvrige Qvæg, saasnart denne Forordning er bleven bekiendtgjort, i et Huus for sig selv separeres; men naar Syndommen indtreffer, da skal saavel det syge som det øvrige friske Qvæg, dog ikkun den Stald Sygdommen har yttret sig, efter foregaaende Taxation, udi Rettens Betientes Overværelse strax ihielslaaes og nedgraves; hvis Værdie Hs. Majest, i dette Tilfælde og indtil videre ligeledes allernaadigst vil lade gotgiøre, samt i øvrigt, i Henseende til Ind beretningen til Amtmændene og Rentekammeret med videre, forholdes efter 1ste Postes videre Jndhold. 3) Jngen maae understaae sig, saa længe Sygdommen varer, og indtil 2de Maaneder efter Svagheden er endt paa Stædet, at lade derfra føre Qvæg, Tælle, Huder, Kalveskind eller Forder nogen andensteds hen, under den i 1ste Post anførste Straf. 4) Enhver haver saavidt mueligt at entholde sig fra de Byer, og Stæder, hvor Qvægsygen er begyndt, i Særdeleshed, Betlere og andre, som ofte ved deres Klæder have udbredet Smitten, og til den Ende vil Hs. Majest., at til Vartegn, uden for de Byer, hvor Svagheden har taget Begyndelse, skal ved Veien opsættes en lang Stang med et Flag eller ombunden Langhalm, for at endtholde sig fra samme Byer; Ligeledes befaler Hs. Mst. Stiftamtmændene og Amtmændene alvorlig at foranstalte, at naar Sygdommen blant Qvæget yttrede sig i Stæder eller Byer, hvor Landeveiene eller andre Afveie for Reisende gik igiennem, da ved Postering af Vagthold fra Byerne, hvor Qvæg Svagheden er, at forbyde Pas saaen og indtil videre at forlegge Veien, saa got som mueligt, andensteds igiennem Byer, hvor ingen Qvægsyge er; men skulde de Reisendes Vei nomgiængelig falde igiennem den Bye, hvor Sygen er, maae de ikke der begive sig i noget Huus, og ei heller deres medhavende Heste der i nogen Stald indlade. 5) Naar Qvæg Svagheden kommer i en Bye, maae Qvæget ikke udlades til de almindelige Vandstæder, men Vand til Qvæget skal i Huusene indbringes; og ligesom alle Hunde, under nøieste Opsigt af Sogne= og Bønder=Fogderne i Landsbyerne, skal holdes andbundne, saa skal og den i Stalden faldne Giødning nedgraves med Qvæget, samt Stalden derefter renses og kalkes, saa og de Folkes Klæder, som have været ved Nedgravningen, vaskes og uddampes. 6) Da Hs. Majest. allernaadigst strax vil lade i begge Hertugdommene, Holsteen og Slesvig, bekiendtgiøre, at ingen der boende eller sig opholdende maae, saa længe der er Qvæg=Svaghed, begive sig til Jylland og de danske Øer at kjøbe Qvæg, uden at de forsyne sig med vedkommende Øvrigheds Reisepas, hvor de hiemme have, at der paa Stædet ingen Qvæg=Svaghed nyelig haver været; Saa igientages og hermed alvorligen de Kongel. ergangne befalinger til Amts=Told= og andre Betiente, at lade sig saadanne Passer forevise, ligesom det og skal staae alle andre frit for, samme Passers Foreviisning af Vedkommende at æske, og skulle da nogen med Qvæg Handlende befindes enten paa Ind= eller Udreisen denne Hs. Mastest. befaling at have overtraad, skal de strax anholdes, og som Kongelig Mandats Overtrædere, tiltales og straffes. 7) Naar Qvæghandlere indfinde sig paa Hovedgaarde eller andenstæds i de til Danmark henhørende Provintzer og Øer, for at tilforhandle sig Qvæg, maa det nøie paasees, at de omskifte deres medbragte Klæder med andres paa Stædet, forinden de lade sig infinde i Staldene, for at forekomme de ellers, efter forhen hafte Exempler, onde Følger til Sygdommens Udbredelse. 8) Det Qvæg, som drives her af Riget, maae Driverne ei føre længere end til Grændserne af Hertugdommet Slesvig, hvor de bør modtages af andre i Hertugdommene boende Folk; befindes Driverne herimod at handle, straffes de med Fæstnings=Arbeide paa et Aar. 5) Skulde Qvæg=Svagheden indtreffe medens Qvæget var paa Græs, da befales Stiftamtmændene og Amtmændene, samt Propricta rer og andre Vedkommende, at føle de alvorligste Anstalter og derover nøie at holde: at hver Byes Horn Qvæg, Faar og Sviin, vorder bevogtet for sig selv udi de med andre Byers Marker til fælleds liggende Græsgange og Overdreve, og, naar da noget Horn=Qvæg der, eller andenstæds, skulde blive angreben af Qvæg=Svagheden, skal det strax fra Flykken separeres, og det syge da allene ihielslaaes, samt med Hud og Talg nedgraves paa et Sted afsides, hvor ingen Creature kommer; hvilket saaledes for første Gang der ihielslagne Qvæg, om Sygdommen derved kunde standse, vil Hs. Majest, lade Eierne, efter dets Værdie, paa oven forordnet Maade, erstatte, og i øvrigt hermed at forholdes efter hvis herom ved 1ste Post er befalet.