Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-12-05
Udenlandsk Enakland. Begge Ministrenes Bills, til med Sikkerhed for Kongens Person, beskieftiger endnu vor Hovedstad. Den 13de November blev de med 66 mod 7 Stemmer, 3die Gang forelæst i Overhuset: Lord Landerdale, angreb igien Biskoppen af Rochester, fordi han i forrige Forsamling havde sagt: "At Folket havde intet mere med Lovene at giøre, end at adlyde dem Biskoppen forsvarede sig, og sagde, man havde med Uret kaldet ham en Mufti, thi paa Constantinopels Meridian var denne Sag ikke anvendelig, da man der ikke havde Love, men alene Sultanens Befalinger at lyde, men i England maatte ethvert Jndvidium adlyde Lo at, maa de nu emamt at de i Ministre, Grenville paastod og : "At ved den nuværende Bill, blev ingen Handling gjort til en forbrydelse, som ikke allerede for havde været det, og det Naar der bestod blot i Straffen. Lord Abingdon var den sidste som talede sin bekiendte engalske Tone imod denne Billes for at her vise sine Satser, trak omsider en gammel engelsk Bog op af Lommen, hvoraf han ville have forelæst dem sio get, men man raabte fra alle Sider at Debatten skulle endes, og Ministrene seirede som sagt, med 66 mod i Stemmer. Den 16de blev den bragt i Underhuset, men førend dette traad sammen, bleven Folkeforsamling: holdt ved Westminsterhall, som af Oppositionspartier i ved Haandbillets og Avertering var foranstaltet. Man regner at der ungesær var 3000 Mennesker samlede Strax efter Kl. 12 om Middagen bester Hr. For, Hertugen af Bedford, Lord Landerdale Derby, Robert Spencer, Sheridan, Grey med flere af OppositionsTalerstelladset. Af Ministerialpartiet indfandt sig Admiral bod, som Parlamenslem for Westminster, den unge Jenkinson med flere. For talede først til Folket, og afskildrede denne Bill, som et System, der reent tildkastede den Brittiske Friehed, han omtalte derpaa Attentaket imod Kongen, med største Afskye, og opfordrede Enhørerne at være af samme Mening som han, at de havde dem beste Konge, men de sletteste Ministre, Derpaanande Hertugen af Bedford. næsten i samme Tone, men foreslog et Bønskrift til Underhuset og An Adresse til Konden imod Ministrenes Bill. Bønskrifter gav hviin oplæst. Nustrad Lord Hood frem, og erklærede, at hans tilligemed flere anseelige Borgere af West eller retmæssige i begge Bille, men for ganske at pro minster var kommen, ikke for at raadslaae om det ret restere timod den her brugte Fremgangsmaade. Han ville ikke tale som, at alt blev her forestillet fra en forleert og foruroligende Synspunkt, og at dersom man ville samls Stemmer, og Meninger saa maatte enhver Hundeler og Borger i Westminster spørges derom, som derpaa Sacristiet i deres Kirker, kunde paa en ordentlig Maade skrive deres Mening derover. Denne Protestation havde ingen Følge. Oppositionstalerne havde Mængdens bifald paa deres Side, og Sheridans haar, den Udtryk : At de nu værende svage Love, vare dog endnu stærke nok til at bringe enhver af Folkets Underrykkere til Schaftet, blev optagen med et almindelige Bifaldsraab. Hr. For blev det øverdraget at overlevere Underhuset Bønskriftet, og Folket gik rolig fra hinanden Alt 3 var hele Forsamlingen til Ende. Folket svendte Hestene fra Fores, Hertugen af Bedfordts og Sheridans Vogne og trak dem under Frydeskrig til Hr. dres Huus, der endnu eengang takkede Folket udaf sit Vindne, roste dem for deres Opførsel, og løvede dem, at At skulle blive godt. Den besluttede Adresse og Bøn dristet, ligger nu til Underskrift i 6 Vertshuse. Den giennaa Dørhuset passerede Bill, blev hende ført, Gang forelæst i Underhuset med 170 imod 26, og anden Gang med 151 imod 25 Stemmer. Baade Sheridan og Fortrad nu frem efter hinanden og talede herimod, hvoriblant andet For lagde: At han var den lidende Menneskeligheds Advocat. Ministrene kunne vel udgive Bill, som kunne qvæle Folket tale med ikke dets Følelsen og naar Folket ikke torde frembringe fine Klager med Munden, ville de saa meget snarere forsøge at hielpe sig med Hænderne. Han roste den rolige Forsamling af 30000 Mennesker overmaade. Men Pito svarede Han skulle ikke glæde sig over de 30000 Tilhørere, han skulle først andersøge hvor mange virkelige Børger der vare iblandt dem, og om de ikke egentlig for det meste bestod af der entsponderende Selskabs Tilhængere, og endelig verkyndige sig om, i hvad for et Lys Folket overhovedet ansaae denne Forsamling. Det coresponderende, Selskabs Plan var at omstøde Constitutionen, dette ville han sige Hr. For til Advarsel, ifald han og hans Venner havde i Sinde at indtræde i Alliance med dem. Sheridans Forslag, at undersøge, om der var tilstrækkelig Aarsag til disse 2de Bills Udgivelse, blev forkastet med 187 Stemmer imod 22ve.