Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-02-06
Jndenlandske Efterretninger. Den 25de Januari døde i Kiøbenhavn, Doctor Theologiæ og Kongelig Confessionarius Christian, Bastholm, Ridder af Dannebrog, i en Alder af 79 Aar. Han var født i Kiøbenhavn den 2den November 1740. Hans Fader var Hans Bastholm, Krigsraad og Contoirchef ved Commissariatet. Denne havde sit anstændige Udkomme, men ikke nok til at give sine Børn Huusinformation. Den første Underviisning fik B. af sin Fader, og 1750, i en Alder af 10 Aar, blev han sat i Kiøbenhavns latinske Skole. 1759 kom han til Universitetet, beriget med gode Kundskaber i de lærde, især det latinske Sprog. 1760 tog han den philosophiske Examen, og fik bedste Characteer. Fra den Tid af han var bleven Student, nød han ingen Understøttelse af sine Forældre. Hans Hu stod til at skudere Philosophie, Physik og Naturhistorie, men efter sin Faders Ønske forandrede han sit Forsæt, og tog theologisk Examen 1761. Jkke destomindre begyndte han dog, efter at have taget sin Examen igien paa sit Yndlingsstudium, i Haab om at faae et Levebrød i det philosophiske Fag. J samme Aar fik han Plads paa Communitetet, og som Alumnus skrev 1761 sin Dissertation de Jona, Typo Christi, der blev af ham offentligen forsvaret i Regentskirken. 1762, 1763 og 1765 disputerede han over sin Dissertatio de Pychopannychia. 1764 vandt han den af Universitet udsatte Priis for Besvarelsen af Spørgsmaalet an omnia officia, tam naturalia qvamsocialia studio propiam nostram felicitatern promovendi dedue qveant omtrent 16 Ark stor, Prof. Holm vilde ikke sætte sit Imprimatur derpaa, førend en der yttret Mening, om Regenters og Undersaatters Forhold, var udslettet, og da B. ikke vilde dette, saa blev Afhandlingen ei trykt. 1765 fik han en Plads paa Eilertsens Collegium. Ligesom det forige Aar Prof. Holm yttrede politiske Scrupler, saaledes yttrede han nu theologiske. Han vilde ikke tillade Trykningen af en af B. udarbeidet Dissertation, de possibilitete fide infantum, paastaaende, at saa høie dogmatiske Sandheder ikke burde være Gienstand for Studenteres Disputeerøvelser; men B. henvendte sig til Prof. Rosenstand, fik dennes Imprimatur, lod Afhandlingen trykke og disputerede derover. Men at Holm var en retskaffen Mand, det havde man en Prøve paa næste Aar, da han, efter at B. havde holdt en Dissertation de morte æterne ut conseqventia naturali vit anteacte, lod B. kalde til sig, bevidnede ham sin Tilfredshed, og betalte ham Trykkeomkostningerne. Samme Aar vandt han atter Prisen for Besvarelsen af et Consistoriet udsat Spørgsmaal. Han havde ogsaa ladet trykke to gudelige Taler, der rostes i critisk Journal. Som en ung Mand paa 27 Aar havde nu B. aflagt de tydeligste Prøver paa sine Jndsigter og sit gode Hoved. J denne Alder begyndte han nu ogsaa paa det første Værk af Omfang, hans jødiske Historie, og var 1763. færdig dermed indtil Jerusalems Ødelæggelse. Mueligen vil man maaskee endnu spore i dette Værk den unge Forfatter, endskiønt Foredraget, med Hensyn til Tiden hvori det blev skrevet, er meget godt. Men Trykningen deraf maatte han opsætte, fordi han nu var bleven ansat som Præst ved den tydske Menighed i Smyrna. Han afreiste 1767, efterat han i Forveien var bleven promoveret til Magister. J Smyrna vandt han snart Menighedens Yndest, men havde store Gienvordigheder at kjæmpe imod. Hvert Aar havde man Pest, to Gange Jordskielv, eengang Rebellion, hvori Tyrkerne truede med at dræbe alle Christne, og paa een Dag virkeligen ombragte nogle 100. Derhos udbrød Krig mellem Tyrkerne og Russerne, og intet Sted var sikkert. Men hans Standhaftighed og Mod vandt Seier. Jmidlertid manglede han Bøger, og det forøgede end mere hans ubehagelige Tilstand. Her skrev han for Skoleungdommen, der manglede Lærere, en Forklaring over Luthers Cathechismus paa Tydsk, som blev trykt i Amsterdam. Aaret derefter forfattede han sin Lobrede auf den Messias, som udkom i Zürich 1770. Han fortsatte sit Studing af de orientalske Sprog, som han havde lagt Grunden til under Conferentsr. Kall, og efterat have tilbragt 3 1/2 Aar i Smyrna, vendte han tilbage til Kiøbenhavn 1772, hvor han blev ansat som Garnisonspræst i Citadellet Frederikshavn. Samme Aar holdt han Bryllup med en Datter af Prof. Rosenstand. 1774 forsvarede han ved Doctorpromotionen i Anledning af Arveprindsens Formæling, sin Dissertation de con sensu sanæ rationis et sacræ scripturæ in doctrina de civitate dei invisibili, og blev creeret til Doctor i Theologien. 1775 udgav han sin Geistlige Talekonst, en paa den Tid høist nødvendig Bog for unge Theologer i Danmark, hvor den geistlige Talekonst endnu stod paa et temmeligt lavt Trin. Bogen blev siden indført i alle Læreanstalter i Østerrige og oversat paa Svensk. 1776 omarbeidede han sin jødiske Historie og udgav den i Trykken. 177. tillagde Kongen ham 200 Rdlr. aarligen, som han skulde nyde, indtil han havde faaet det ham tiltænkte Embede. Samme Aar blev han udnævnt til Sognepræst ved St. Olai Kirke i Helsingøer, og efter et halvt Aars Ophold der, kaldet til at være første Hofprædicant. Hans forhen i Trykken udgivne aandelige Taler havde vundet bifald ved Hoffet og tiente ham der til Anbefaling. Ved Siden af dette Embede blev han Scholarch ved Frederiksborg Latinskeskole, Directør ved Hillerød Hospital og Chef for Slotskirkens Geistlighed. Derpaa udnævntes han til Medlem af Missions-Collegiet og Director ved det Kongelige Vaisenhuus. 1779 udgav han en Samling af aandelige Taler og 1770 en Oversættelse af det nye Testament Denne Oversættelse blev 1781 recenseret i Litteratur Journalen (af L. Smith) og foranledigede B. til at udgive et Svar, der under Udarbeidelsen voxte til en heel Bog. J et Aar solgtes af denne Oversættelse 2000 Exemplarer. Samme Aar udgav han sine geistliche Reden, som han havde holdt i Citadellet. 1782 udgav han det tredie Bind af sin jødiske Historie; derpaa blev han beskikket til at have Tilsyn med Underviisningen ved Landeadet Academiet og siden udnævnt til Kongens Confessionarius. 1783 udgav han "den christelige Religions Hovedlærdomme. (Slutn, i næste Tillæg.)