Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-09-17
Den sjeldne Sanger, som ved udmærket Talent, i Forening med udmærket Flid, staaer langt over de andre, kan Directionen ikke alene give høiere Betaling end alle de andre; men den bør og give ham samme. De uundværlige Sangere bør lønnes fortrinlig godt. De andre bør alle kunne leve; men de bør ikke, og de ville ikke gjøre Paastand, paa lige Betaling med hine. Skulde de imidlertid være misfornøiede, ih nu, saa er det lige meget Vinding for Publikum og Theaterkassen, hvis de, med Anbefaling fra Directionen, bringes i anden Vei, og derved give Besparelse for Theatrets Kasse, og for dets Direction Leilighed til at engagere andre mere deslige. Lad os imidlertid antage, at særdeles Omstændigheder kunne foraarsage Betænkeligheder ved at forhøie de mest udmærkede Sangeres Løn, den kloge, for Musikkens Opkomst nidkære Bestyrer vil gandske sikkert finde andre Udveie. Vor Konge, som allerede giver, for at bruge min Vederparts eget Udtryk, en høistbetydelig Sum til Theatret, der, som De veed, erkjender Nødvendigheden af, at der gjøres noget alvorligt til Musikkens Opkomst, og hvis gode Hjerte og Retfærdighed endelig endel Konstnere nærmest skylde en og anden Forbedring i deres trange Kaar, der aldrig uden Hans Hielp vare blevne forbedrede, vilde med lige megen Glæde imodtage og stadfæste enhver Plan, som sigtede til Sangens Opkomst ved Theatret; Han vilde ikke mindre spare i dette Tilfælde, end hvor det ellers gielder om Nationens Forædling; og Han vilde her have een Bevæggrund mere, da det gjelder dens Ære. Fremmede, som i Almindelighed oftere kunne nyde godt af et Syngestykke, end af et Skuespil, bør ikke alt formeget føle Forskjellen, imellem hvad de have hørt uden for Dannemark, og hvad de her høre. Med den samme Godhed, hvormed Han tildeelte mangen Embedsmand et personligt Tillæg, der ikke skulde drage til følge for hans Eftermand, og hvormed Han har hjulpen en og anden Sanger ved Theatret, vilde Han i al Fald give det udmærkede Talent det Tillæg af sin egen Kasse, hvilket Ængstelighed forbød Vedkommende at foreslaae fra Theatrets. En Hermann von Bremenfeldt vilde maaskee finde noget at indvende, fordi den Sum, som Kongen giver til Theatret, dog altid indirecte blev forøget derved. Men man behøver blot at sige ham, at bemeldte Sum, som Alt hvad vort sparsomme Hof anvender paa sine Forlystelser, neppe i Ubetydelighed har lige ved noget andet Hof af lige Rang Den har desuden ikke Kjærlighed for sit Fædreland, der ligegyldig kunde see anstændigt Gieri ved Hofholdningen. Der er dog himmelvid Forskjel imellem Sparsomhed og Luxus med indenlandske Produkter, hvortil vi ville regne udmærkede og derfor rigeligen lønnede Sangere - og Luser, Mesquinerie).De vil erindre Dem, at jeg ansaae det Argument, som min Vederpart hentede fra de ikke bedre Lønninger ved andre kongelige Departementer, for at kunne taale Modsigelse, dels, fordi Sangerne for største Deelen lønnes af Publikum, og dels, fordi Kongen kan vente Søgende i Hobetal til de aller fleste ledige Embeder, naar en god Sanger derimod er en Fugl Phoenix, der hele Europa over betales overordentlig godt, som alt hvad der er sjeldent. Professoren spørger vel i den Anledning: Dog vel ikke sjeldnere end en lige saa god Skuespiller eller Dandser, og formener, at Spørgsmaalet egentlig bliver, naar Theaterdirectionen ved ubillig Knaphed har ladet en saadan Phoenix gaae fra sig. Til det første indseer De let at mit Svar maa bestemt blive jo vist sjeldnere. Den store Theatersanger har, efter hvad jeg allerede har bemærket, et Talent mere, end den store Skuespiller, eller Dandser. Ved utrettelig Flid og megen Anstrængelse kan Den, som svermer for Theatret, blive, om ikke stor Skuespiller og Dandser, saa dog god i den Grad, at man ikke seer ham med Mishag, men Lyst til Sang, Flid og Anstrængelse frembringer ikke Stemme, eller bøder paa et til at høre norganiseret Øre. J et Klima, som Dannemark, og paa et Theater som vort, maae vi desuden ikke vente, at en god Sanger kan konservere sig ligesaalænge, som den blotte Skuespiller, eller som Dandseren. Ogsaa med Hensyn til denne Omstændighed maa han lønnes bedre. Jeg talede om vort Theater. Tillad mig i den Anledning en Digression. Skulde dets slette Indretning ikke give Helset til mangen Konstner, og til end flere af Dem, som besøge Skuespillet? Vi kjende begge en fortrinlig Konstner, hvis Helbred der blev ruineret. Enhver Ven af Theatrets Konstnere, af enhver Den, som der har Forretninger, vil derfor og, tillige med alle Skuesvilsøgende, beklaar, at Vedkommende ikke i de bedre Tider tænkte paa et godt Theater, og maaskee forlidet værdigede en Plan Opmærksomhed, der engang har været lagt dertil.