Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-18
Ved den glimrende Hof Redoute i Wien, d. 2den d. M. var de Jndbudnes Tal 10,000 Den Ligtale, som Erkebispen af Tours holdt over Keiserinde Josephine, er forsynet med Anmærkninger, hvoraf erfares, at Napoleon først tilbøhende Kongeriget Etrurien, og derpaa Storhertugdømmet Nederlandene, som hendes Børn skulde arve. Men hun afslog Tilbudet, og erklærede, at efterat hun, som kronet Keiserinde, havde forladt Frankrigs Trone, som hun havde bestegen som Keiserinde, kunde hun kun som Privarperson ende sine Dage i Stilhed. Hendes Søn var allerede Arving af Jtalien og af Storhertugdømmet Frankfurt samt Prinds af Venedig, og han vilde ikke komme til at miste ved sin egen Brøde nogen af disse Værdigheder, der allerede ere større end han nogensinde attraaede dem. Men da Josephine trode, at man kun vilde have hende bort fra Paris, beqvemmede hun sig til at ombytte sit derværende Palads med det hende tilbudne Slot Lacken i Nederlandene. I Paris udbrød, som bekjendt, i Aaret 1812. medens Napoleon var i Moscau, en Contra-Revolution, i Spidsen for hvilken General Mallet stod, der blev et Offer for samme. Hensigten af denne Revolution blev ikke bekjendt, og det Hele holdtes meget hemmeligt. Saa meget erfarede man imidlertid ved Napoleons Tilbagekomst fra Moscau, at den daværende Præfect i Seinedepartementet, Grev Frochot, var meget compromitteret i den Malletske Sag, og at han beskyldtes for, ikke at have handlet med tilbørligt Eftertryk, af hvilken Aarsag han mistede sin Post, og Grev Chabrol, som endnu beklæder den, fik samme. Af et i Paris nylig udkommet Skrift erfares nu, at Mallet havde vidst at forskaffe sig et foregivent Decret fra Senatet, forsynet med adskillige almindelig bekjendte Senatorers Underskrift, som indbefattede Organisationen af den ny Regjering, han agtede at indføre. Dette Actstykke, som ofte omtaltes i hans Proces, men hidtil holdtes hemmeligt, indeholdt blandt andet følgende Bestemmelser: Den Keiserl. Regjering afskaffes, Storværdighedsbærere, der maatte misbruge deres Magt eller Titel til at lægge Hindringer i Veien for den offentlige Gien fødsel, sættes uden for Lovene; Æreslegionen, vedbliver, Storkors og Storcordonsordenerne ere ophævede; Legiongiverne hære blot et Baand, der nedsættes en ny provisorisk Regjering bestaaende af 16 Medlemmer, nemlig: Gen. Moreau, Præsident; Carnot, Vicepræsident; Gen. Augereau, Exlegislat. Bigonnet, Senator Destude Tracy, Exlegislat. Florent Guyot, Præfect i Seinedepart. Frochot, Extrib. Jacquemont, Senat. Lamprecht, Matt. Montmorenzy, Gen. Mallet, Alexis Noailles, Vic. Adm. Truquet, og Senator. Valm og Garat; Regjeringen skal ufortøvet begynde, Fredsunderhandlinger med de krigførende Magter, gjøre Ende paa Spaniens Ulykke, giengive Hollands og Jtaliens Folkeslag deres Uafhængighed, og forelægge det franske Folk et Constitutionsudkast; Pave Pius VII skal ved en Deputation i Nationens Navn bedes at glemme det Onde, han har maattet taale, og indbydes at komme til Paris, førend han vender tilbage til Rom; Pressefriheden skal gjenindføres; General Lekourbe er udnævnt til Øverstcommanderende for Central-Armeen, der, 50,000 Mand stærk, sammentrækkes i Paris, der skal udstedes en Proclamation til det franske Folk og Armeen, for at gjøre dem bekjendt med de Grunde, der bevægede Senatet til at forandre Regjeringsforfatningen &c. Dette Actstykke førte Underskriften: Steyes, Præsident, Lanjuinais og Gregoire, Secretærer. Ligeledes fandtes hos General Mallet en Proclamation, hvorhan opfordrer Borgerne til at afkaste Aaget og styrte sin Undertrykker. Den er skreven i en temmelig terroristisk Tone.