Viborger Samler, 1846-04-09
ved et Hofdeeret forbudt mit samtlige Forlag i alle de under samme Regjering hørende Stater. Grundene ere: 1) et Flyveskrift i det ungerske Sprog Antiurbervaltsag, som jeg har trykt, forlagt og derefter skal overBukowina og Siebenbürgen have indsmuglet i flere Tu finder af Exemplarer; 2) fordi jeg allerede flere Gange har ladet mig bruge som Redskab til at udbrede trykte Sager, der indeholde de meest forkastelige, for Staten, farlige og forbryderiske Lærdomme; 3) fordi jeg har udgivet en Mængde af de meest opæggende og lognagtige Smædeskrifter imod den østerrigske Regjering og betjent mig til disses Jndsmugling af de meest vædle, ja endog bedrageriske Midler, som falske Titler, fremmede Firmaer. Disse ere de Grunde, hvormed jeg har at gjøre; hele det tydske Publicum danne sig nu selv en Dom over Hof decretet! Ad I. Den ungerske Brochure Anti-urbervaltsag blev i Manuscript oversendt mig af Forfatteren, som boer i Pesth. Bemærket blev det, at Brochuren var skreven paa Foranledning af et af Grev Batthyani udsat Priisspørgsmaal om Urbarium, og at Skriftet var anerkjendt som det første og fortrinligste. Paa Manuscriptets Titel var et Motto, taget af en af de første ungerske Digters Værker, der ofte ere trykte i Ungarn, og som enhver Ungrer, som kan læse, kjender. Jeg bemærker dette af den Grund, fordi den østerrigske Regjering i sine Motiver til min Regjering har betegnet dette Motto som særdeles revolutionairt. Jeg overgav Manuscriptet til den herværende Censur, og erholdt det efter faa Dage tilbage, forsynet med Imprimatur. Det blev trykt og ad den sædvanlige legale Vei forsendt over Wien til nogle Boghandlere. Jeg erklærer nu - et andet Middel staaer ikke til min Disposition - at jeg vil udbetale tilDen, som beviser mig, at der af mig er sendt trykte Sager til Østerrig paa anden Vei end den legale, 1000 Ducater. Af den østerrigske Regjerings Retfærdighed fordrer jeg at den ved den strengeste Undersøgelse enten beviser eller tilbagekalder den imod mig udtalte Beskyldning. – Endskjøndt der nu i denne Brochure ikke indeholdes Noget imod den østerrigske Regjering (som Beviis paa min Paastands Rigtighed vil jeg forelægge hele det tydske Publicum en tydsk Oversættelse), saa maatte dog endog i det Tilfælde at dette Skrift med Ret kunde være stemplet som et incendiarisk, først og fremmest Forfatteren have været draget til Regnskab, og derefter burde man have forespurgt sig hos min Regjering, om jeg havde opfyldt eller ikke de lovbestemte Former. Ad 2) Jeg beraaber mig paa Deres Vidnesbyrd, som personlig eller i Handelsaffairer have lært at kjende mig i mine tidligere Opholdsteder i Ungarn og i de sidste 14 Aar i min nuværende Hjemstavn Leipzig; jeg beraaber mig paa min Øvrigheds Vidnesbyrd, om jeg nogensinde i min Færd som Boghandler og som Menneske har ladet mig lede af andre Grundsætninger end af dem, til hvilke jeg stedse har bekjendt mig aabent og frit, om jeg har ladet mig bruge som Redskab af Nogensomhelst og for Nogetsomhelst, og om jeg - selv da naar jeg har stødt paa Modstand - har ladet mig bortrive fra Retskaffenhedens og Lov lighedens Vei; Ad 3) Jeg har ikke ladet frembringe lognagtige og opæggende Smædeskrifter, imod Østerrig; jeg har overhovedet hverken trykt eller forlagt noget Skrift, imod Østerrig. Jeg agter dets Jndvaanere, og elsker det Land, hvori jeg har levet og virket i 20 Aar. Jeg erholder daglig Beviser paa Velvillie og Agtelse fra hiint Land, og jeg har stedse gjort mig Umage for med Ord og Daad at lægge for Dagen min oprigtige og inderlige Deeltagelse. Af den østerrigske Regjerings Retfærdighed kræver jeg at nævne mig endog kun en eneste Bog, der er udkommet paa mit Forlag, og som skulde være rettet imod den, imod Landet og dets Jndvaanere? – Mere end 20 Skrifter om den østerrigske Stat - omfangsrige Manuscripter - tilsendes mig om Aaret; men aldrig har jeg trykt en Bog for at vinde Skatte; langt mere kostbare Goder, som ingen Krone i Verden kan røve mig, havde jeg at tilforhandle mig. - Jeg skal have betjent mig af væde, ja endog af bedrageriske Motiver", som: "falske Titler", fremmede Firmaer" – for at indsmugle Bøger. Det var i forrige Aar Tilfældet, at flere Exemplarer af Eugenie Sues evige Jøde bleve fra mit Forlag under den Titel "Mathilde", ligeledes fra mit Forlag og med mit Firma, forsendte til Østerrig, og at en vidtløftig Undersøgelse blev indledet. Men foruden dette Tilfælde er intet Lignende indtruffet, og ingensinde er et Exemplar af mit Forlag blevet afsendt under fremmed Firma eller med en anden Titel. Misbrug have fundet Sted med mit Firma; men disse have ved en paa Østerrigs Reclamation stedfunden, af vor Regjering indledet streng Undersøgelse udviist sig som saadanne. Dette mit foreløbige Svar paa det keiserl. kgl. Hofdecret. Jeg selv opfordrer den østerrigske Regjering til at anordne en streng Undersøgelse for at komme til Kundskab om Sandheden af dens Beskyldninger og i dens egen og Sandhedens Jnteresse, og jeg tilbyder mig at ville i egen Person indfinde mig i Wien og paa min Risico og Bekostning forblive der saalænge indtil Sandheden er kommen for Dagens Lys. - Og nu henvender jeg mig til hele Publicum og henleder dets Opmærksomhed paa en Forholdsregel, som træffer ikke mig, men ethvert dannet Menneske, og som rammer selve Videnskabens Ensemble. Hævedes Forlæggeren ved saadanne Skrækkeforholdsregler til Cenfor eller ansvarlig Criticus af Digterværker, philosophiske Systemer, politiske Skrifter, da vilde Literaturens Sjæl være dræbt, og enhver Skribent maatte skjælve for os - for Boghandlerne. - Retfærdige Gud! Er det altsaa kommet dertil, at vi i det 19de Aarhundrede maae frygte for midt i Freden at miste de simpleste Begreber og Ret og billighed, Erkjend, mit Fædreland, den uhyre Fare! Det gjælder ikke mig, ingen Person, Det gjælder Videnskaben, Friheden; det gjælder Menneskehedens evige Rettigheder. – Leipzig, den 31te Marts 1846. Otto Wigand." Begge Forlæggerne bede de Redacteurer, der have aabnet deres Spalter for den østerrigske Regjerings Decret, om at optage foranstaaende Protest og foreløbige Erklæring.