Københavns Adresseavis, 1765-08-14
Besvarelser. J Anledning af forefaldende Spørsmaal imellem 2de veløvede Kunstregnere om at finde 2 (NB. heele) Qvadr. Tal af deres givne Summa (hvorom den Tilspurgte ey den Gang kunde give Fremsætteren den forlangede Oplysning) foretog jeg mig i den Tilspurgtes Nærværelse lang Tids Forsøg at finde det begierte, men forgieves. Tre eller fire Aar derefter traf jeg uformodentlig ved anden forrehavende Lystregning en Maade, som her lød sig applicere, den jeg og strax meddeelte forhen tilspurgte Kunstregnere, som da andensteds var forsynet med fortroligere og fordeelagtigere Venskab end i mit ringe Huus, og udbad mig hans Betænkning derover: Men jeg maatte fornemme, at man havde spillet Nathans Tragodie med mig om hans forblommede Faar. Hvorfor jeg herved fremsætter min fundne Maade for andre Kunstregnings Elskere No. 1) Man extraherer Rad. Qvadr. af de 2 Qvadrat Tals givne Summes duplat. No. 2.) Af det overblevne efter Extractionen formeres en Progres, som voxer 1ste Gang ved Radicens Duplum, 1, 2den Gang ved 2 mindre, 3die Gang ved endnu 2 mindre, o. s. fr. No. 3) Radix af hvert Qvadrat=Tal i denne Progret er Forskiel imellem Radicerne af de Qvadrat Tal, hvis Summa er given og Qvadratets Ordens Tal 1 i samme Progres, subtraheret fra det som kom til Rad efter No. 1 giver Radicernes Summa af fremsatte Qvadrat=Tals Collect. No. 4.) Naar man da har Radicernes Forskiel og deres Summa, er det bekiendt at finde heraf Radicerne selv og følgelig de adderede Qvadrater. (F. Er) 2 Qvadraters Summa er 185. (No. 1.) Duplum er 370; Heraf bliver Rad. 19 og det overblevne 9. (No. 2) af 9 formeres derfor en Progres som voxer 1ste Gang ved 2 gang 19. - 1 er 37, 2den Gang ved 2 mindre er 35, 3die Gang ved 2 mindre, er 33 og saa fremdeles. Bliver saa Progressen denne: Progressen selv 9, 46. 81, 114, 145, 174, 201, 226, Opstigelse Tallet 37, 35, 33, 31, 29, 27, 25, :J denne Progres er 1ste Qvadrat 9 og det Ordens=Tal 1, følgelig 193 de adderede Qvadrat=Tals Radicers Forskiel; og Ordens=Tallet 1 - 10 subtraheres fra Radix 19, viser at 19 selv er samme Radicers Summa af de to fundne Tals (3 og 19) Halvpart adderet og subtraherret, kommer 11 og 8, hvis Qvadraters Summa er det givne Tal 185. Det andet Qvadrat Tal i Progressen er 81 og dets Ordens=Tal 3, følgelig er V819, de adderede Qvadrat-Tals Radicers Forskiel; og Ordens=Tallet 35. 172, subtraheret fra Rad. 19, viser, at 17 er samme Radicers Summa; Af disse 2 Tals (9 og 17) Halvpart adderet og subtraheret, kommer 13 og 4, hvis Qvadraters Summa ogsaa er 185. Med de 2 andre Qvadraters Tal, som følger i Progressen, kand handles ligeledes, men faaes igien de samme Tal, som skeer altid, at man faaer Tallene 2 gange. Hvad Lykken traf at inventere, Det maae nu Kunsten demonstrere, Og bør allene Prisen bære. Et Par Ord til de store Regnemestere: Skal Krigens Lue midt i Fredens Tempel lyse, Og i et roligt Land forkyndes Penne=Strid, En Krig, hvis Ophav kand enhver Pygmæer kyse, En Krig, som tændes ved en lærd og ivrig Flid, Glæd dig du Regne=Kunst, naar dine lærde Helte, Hvis Kræfter, Klygt og Meed giør Verden undringsfuld, Om dig og dine Tal vil spænde Kiempe=Belte, Siig Momus længe nok: At Facit bliver Null! Jeg vædder Kunsten skal dog til den Høyde stige (Hvad kand Skarpsindighed og Møye ey formaae?)At vores lærde Par forvist skal kunde sige: Hvor mange Korn Sand i Alperne bestaae, Hvor mange Draaber Vand Occanus indhegner, Hvor mange Alnes Dyb al Jordens Centrum er Hvor mange Draabers Tal nedfalder naar det regner, Hvor mange Hoved Haar en skaldet Jsse bær At trække et fra 6 og saa faae tre tilbage, Det er en Regne=Kunst, men Practice forstaaer, Men Theoretice dets Facit at uddrage, Det er en Fandens Kunst, det er at klyve Haar. Man veed, en Philosoph har kundet Stierner tælle, Og lægge ved sin Kunst de skjulte Ting for Dag, Men vidste derfor ey hvor tidt hans Ægtefælle Ham satte Horn paa; det er en anden Sag: Vor lærde Kunstnere sin Hierne ikke bryde, Med slige lumpne Ting; men hør al Verden hør, Hvad Lærdom taale maae, tænk nogle vil udtyde Til blot Pedanterie, hvad disse Lærde giør, Ja! tænk de tale saa man aldrig bør anvende Sin Tid og Tænke=Kraft paa saadan Røg og Dunst, Den Videnskab hvis Gavn man kand i Bruget kiende, Og fører Nytte med, bør ene kaldes Kunst Men bort med denne Snak, mon ene Gavn og Nytte Er den Fortieneste man bør ophøyes ved? Kand Eftertiden ey opreise Ære=Støtte For en dybsindig skiønt unyttig Klygtighed? Jo! skriver lærde Par, og Verden Prøver viser, Paa en skarpsindig Geist, spar intet Hovedbrud! Skiønt Facit bliver Null, jeg Eders Kunst dog priser, Naar det ved Algebra allene regnes udi NB. Ved Hielp af den Cabalistiske Kunst, kand Autors Navn udregnes af følgende Tal, 789,