Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-09-26
Beltpassage. Fra d. 18de til d. 21de Septbr. ere udreiste: Til Fyen. Amtsprovst Schmidt med Frue og Datter; Seminarist Clausen; Kbd. Heilmann, Stud. Theol. Vallentin, Forpagter Sønnichsen; Enkefrue Grevinde Reventlau med Kammerjomfrue Hansen; Organist Foersom med Datter; Distrikts Chirurgus Fryd; Justitsraad v Deurs, Kbd. Clausen og Hanell. Til Siælland Kammer og Ridejunker Haxthausen; Lieut Lilienskjold; Frøken Hauch, Pastor Suhr; Kammerj. Baron Holstein; Frøken Viborg, Prim. Lieutenant Arenfeldt, Prof. Viborg; Lieuten. Hvidtberg, Sorup og Hegerm. Liliencrone; Bagon Holck; DiscipGølsche; Hr. Bruun; Jmfr. Folsted; Provstinde Gutfeldt. med Datter; Kbmd. Born. J det. De tørre Sommere som nu saa ofte indtræffe, og i dette Aars langvarige Hede og Tørke, har paa mange Steder frembragt den føleligste Vandmangel, hvilken man sædvanligen søger at afhielpe ved at rense de gamle Vandinger og Brønde, hvilket vel er til megen Nytte i Fremtiden, men ofte ikke afhjælper Vandmangelen saa hurtigen som man ønsker og behøver. Jeg haaber derfor, at en kort Anviisning til at finde det i Jorden skiulte Vand, vil være velkommen for Mange, især da denne Anviisning er simpel og let at prøve og tillige grunder sig paa theoretisk og praktisk Erfaring. Næsten overalt paa Jorden kan man finde Vand ved Gravning; men der er overmaade megen Forskiel paa Dybden, hvori Vandet, findes. Ofte maae der graves mange Favne dybt, førend man naaer Vandet, ja ofte saa dybt, at det ville være altfor kostbart og største Daarskab, der at grave efter Vand. Paa andre Stæder derimod er Vandet tæt eller nær ved Jordens Overflade og her kan med Fordeel og Lethed graves efter Vand. Er Vandaaren eller Vandsamlingen dybt i Jorden, kan man ikke opdage noget Tegn dertil paa Jordens Overflade; men dersom Vandet, er nær ved Jordens Overflade, kan det opdages, ved følgende Kiendet gn: a) om Sommeren; 1, hvor Græsset i stærk Tørke staaer grønt, uagtet det rundt omkring er bortvisnet. Jo større et Stykke Jord, der da bærer grønt og liveligt Græs, desto større er Vandsamlingen derunder. Jo grønnere og livligere Græsset er paa enkelte Steder i Tørken, desto nærmere er Vandet ved Jordens Overflade. 2. Hvor Siv, vild Petersillie eller andre Væxter groe og formeres. 3. Hvor man ved at lægge sig paa Jorden før Solens Opgang, med opreist Hoved opdager opstigende Dunster fra et enkelt Sted. 4. Hvor der ingen Dug er, endskiøndt den øvrige Jord rundtomkring er ganske vaad af Dug. 5. Hvor Myg sædvanlig opholde sig i Hobetal og som en Støtte. b) Om Vinteren: 1. Hvor Dampe i en stræng Vinter opstige paa en klar Dag, uagtet Jorden er bedækket med Snee. 2. Hvor Sneen først gaaer bort mod Foraaret af et enkelt Sted, endskiøndt det ei ligger høiere end den omliggende Jord. Hvor et eller flere af disse Kiendetegn opdages: der er Vandet nær ved Jordens Overflade, sædvanligen kun 2 a 3 Alen under Jorden, men strax at grave der efter Vand er dog at arbeide i Blinde. Derfor bor man paa saadanne Steder først undersøge med et Jordbor, som nu er saa almindelig bekiendt, at enhver, som ønsker det, let kan faae et saadant at see f. Ex, paa en Herregaard, og der lære dets Brug. Det kan let eftergiøres af enhver Smed. For dem, som ikke i Nærheden, kunne faae et Jordboer at see vil jeg tilføie en simpel og ubekostelig Maade, hvorpaa et kan anskaffes, man lader nemlig en af de Jernstænger, der sædvanlig bruges til Hiulskinner og ere omtrent 3 Alen lange, dannes hos en Smed i den ene Ende, som et Naver, hvormed man borer i Træe, Et simpelt Haandtag dertil dannes af et fladt Stykke Træe, omtrent 1 Alen langt, 3 a 4 Tom. bredt og 1 til 2 Tom. tykt. J Midten deraf sauges et Hak, noget bredere end Jernstangen er tyk, og saa dykt som Jernstangens Bredde. Naar man vil bore hermed i Jorden, sættes Jernstangen ind i Handtagets Hak og kiles fast med en Træekile; derfor maae Hakket være noget bredere end Jernstangens Tykkelse. Naar man vil bore dermed i Jorden, saa bortgraves Jordens Græs skorpe, hvorpaa man borer i Jorden ligesom man borer i Træe. Jordboret optages og renses saa ofte det gaaer trang. Haandtaget flyttes høiere op paa Stangen, jo dybere man kommer i Jorden. Af Jorden, som optrækkes med Jordboret kan man see Jordlagenes Beskaffenhed. Derfor bør man nøie lægge Mærke hertil, ved at lægge det Opborede ved sig i samme Orden, som det kommer op; da man meget ofte ved saadanne Boringer i Jorden finder Torv, Mergel, Leer eller andet, som ved andre Leiligheder kan nyttes. Naar man ved Boring træffer Blaaleer, er man sædvanligen nær ved Vand; men dette træffes dog først, naar man kommer til Sand(Flydsand, hvilket sædvanligen findes under Blaa leret. Træffer man ved Boringen paa en Steen eller Grut, maae man ophøre der at bore, og enten grave der, eller bore paa et andet Sted nær derved. Naar man saaledes med Jordboret undersøger sin hele Lod paa alle de Steder, hvor man har opdaget Tegn til Vand, saa kan man deriblandt vælge det, som ligger beqvemmest.