Viborger Samler, 1841-10-18
Udenlandske Efterretninger. China. (Udtog af de officielle Depescher fra Generalmajor Sir Hugh Gough, Chef for den mod Chinaopererende britiske Landmagt, og fra Capt. Sir Le FleminSenhouse, der staaer i Spidsen for den i de chinesiske Farvande stationerede britiske Sømagt, til Lord Ankland, britisk Generalgouverneur i Ostindien.) Efterat Capt. Elliot var fra Canton vendt tilbage til Flaaden, der laae for Anker ved Øen Hongkong og Macao, befalede han, at den imod Amoy bestemte Expedition ikke maatte afgaae, og at Capt. Sir. L. F. Senhouse, der i Sir H. Gordon Bremers Fraværelse førte Commanden over Escadren, skulde foretage det Fornødne for at seile og ad Floden. Den 20de udstedede Vu, interimistisk Gouverneur i Canton, en Proclamation for at hæve de fremmede Kjøbmænds Frygt, men udentvivl for at overtale Kjøbmændene til at forblive saa længe, indtil Chineserne fuldstændigen havde taget deres Forholdsregler for at kunne bemægtige sig Kjøbmændenes Personer og Eiendomme. Den følgende Dag opfordrede Elliot Kjøbmændene til at forlade Factoriet. Samme Aften og Nat begyndte fra Chinesernes Side en velvedligeholdt Kanonade imod Avantgarden af den ligeoverfor Canton ankrede engelske Escadre, og til samme Tid afsendte Chineserne Brandere, der dreve ned af Floden, for at ødelægge de forreste engelske Krigsskibe. To engelske Skibe kunde ikke lette deres Ankre, og vare derfor hele Natten igjennem udsatte for den fiendtlige Jld. Det var imidlertid lykkedes det engelske Dampskib "Remesis at bugsere Branderne af Veien, og dette Skib og 3 andre engelske Krigskibe lode deres 32 Pundere spille imod det nye chinesiske Fort Schaming. Dette Fort erobredes den næste Morgen; man fandt der de allerede omtalte nye Kanoner. En Mængde, chinesiske Krigsfartøier, der imidlertid havde vovet at forlade en Bugt, dreves paa Flugten af "Nemesis." Men da de bemærkede, at Dampskibet paany beskæftigede sig med at beskyde Batterierne, viste de sig atter, men bleve øieblikkeligen atter modtagne af deres frygtelige Fiende saaledes, at de maatte søge deres Redning i Flugten, "Nemesis forfulgte dem, og vendte først tilbage efter 3 Timers Forløb, efterat dette Skib havde skudt i Sænk 40 Jonker. Smykket med de erobrede Flag og Vimpler forlod Dampskibet Bugten. Det Tab af Mennesker, Chineserne lede, var dog ubetydeligt, da Mandskabet paa de ødelagte chinesiske Skibe størstedeels var istand til at naae Landjorden. Den 23de Mai var den forenede britiske Land- og Sømagt samlet for Canton, og der holdtes et Krigsraad for at udkaste en Operationsplan. Efter Sir H. Gonghs Plan skulde et samtidigt Angreb foretages imod flere Puncter af Staden; et Dampskib afsendtes forat opsøge de nødvendige Landingspladser, forgjeves søgte et stort Antal Jonker at standse Skibet; efter et Tab af 28 Krigsfartøier maatte de ikke ødelagte Jonker tage Flugten. - Den 24de om Eftermiddagen ilandsattes omtr. 2200 Soldater og 1000 Matroser. Den høire Colonne, anført af Oberst Mounteain, ankom netop til rette Tid forat forebygge de fremmede Factoriers fuldstændige Ødelæggelse; imidlertid var det hollandske og britiske Factorie aldeles udplyndret af den chinesiske Pøbel. Den venstre Colonne under Gen. Sir Hugh Gough drog den næste Dags Morgen imod Canton. Staden er dækket ved fire Forter, der - efterat Recognosceringer vare anstillede, og alle Forberedelser trufne til en Storm imod Staden - angrebes med en saadan Behjertethed, at de to Forter vare inden en 1/2 Times Forløb faldne i de Engelskes Hænder. Fra disse Forter kunde man overskue Staden, hvorfra en levende Jld underholdtes hele Dagen igjennem imod de i Forterne værende Englændere. Desuden maatte de engelske Tropper udholde gientagne Angreb af de chinesiske Tropper, der vare sammentrukne i en Leir i den nordvestlige Deel af Staden; men det 49de Regiment tilbageslog stedse disse Attaqver. Fremdeles fik Chinesernes Forsøg paa at overrumple det i en snever Bugt liggende Dampskib "Nemesis et høist ulykkeligt Udfald; Chefen lod de sig fremsnigende Chinesere, komme Skibet ganske nær, og modtog dem da med med en saadan Kardeskild, at de med stort Tab maatte tage Flugten. Ved Middagstid indtraf en fornem Man darin i den chinesiske Leir, og man sluttede deraf, at Chineserne pønsede paa et nyt Angreb, for at forekomme dette, afsendtes Generalmajor Burrell med det 17de og 49de Jnfanterieregiment og 1 Compagnie Marinesoldater, og det lykkedes ham, dog ei uden Tab at storme Leiren og ødelægge samme, efterat Chineserne havde taget Flugten. Gen. Sir Hugh Gough besluttede derefter en Storm imod selve Staden; men da man den følgende Morgen, blev vaer, at den hvide Fane var opplantet paa Stadens Volde, afsendte han en Tolk for at erfare Aarsagen, og tilstod to Timers Vaabenstilstand for at underhandle med den chinesiske Øverstcommanderende alene, da den afsendte Tolk var vendt tilbage med det Svar, at de chinesiske Auctoriteter ønskede at slutte Fred. Men den chinesiske General en Chef udeblev, endskjøndt den hvide Fane ikke nedtoges, og Sir H. Gough tog derfor omNatten imellem den 26de og 27de Mai de fornødne Forholdsregler til en Storm imod Staden. Stormen skulde foretages af 4 Colonner. Den 27de Mai kom: Stormcolonnerne vare opstillede og ventede kun paa Sig nalet, da indtraf hos Gen. Gough en britisk Officier, der havde været hele Natten underveis, og forfeilet Veien, med en Depesche fra Capt. Elliot, hvori denne underrettede Generalen om, at han var traadt i Underhandlinger med de i Canton værende chinesiske Auctoriteter, der vilde betale Løsepenge for at forskaane Staden for at indtages med Storm. - Det Øvrige er allerede berettet; kun maa endnu tilføies, at man finder ElliotsForhold saa meget mere besynderligt, som han nu ikke længere kan undskylde sig med, at det fremfor alt Andet er af yderste Vigtighed at forsyne England med det nødvendige Forraad af Thee (et stort Qvantum er - som bekjendt – underveis til England). Elliot har opgivet alle de af Englænderne tilkæmpede Fordeele, og træder - da Differentserne endnu ikke ere udjævnede - næsten ganske tilbage i den samme Stilling, hvori han befandt sig ved Stridens Udbrud. Endelig lægge man Mærke til følgende Udtryk i Gen. Sir Hugh GoughBeretning til den engelsk ostindiske Generalgouverneur; Hvilke end mine personlige Anskuelser maatte være, saa var det dog min Pligt at adlyde; – Angrebet, der skulde gaae for sig, blev tilbagekaldt, og saaledes udvistes Skaansel imod Chinesernes Følelser (feelings). At bedømme Politiken af denne Forholdsregel anseer jeg ikke at henhøre til min Competence; men jeg bruger med Flid Ordet: Følelser; thi jeg vilde have været ansvarlig for at Canton, endog i Tilfælde af en Storm, skulde være blevet skaanet, og at ikke en eneste Soldat skulde have vovet at trænge længere frem end til de befæstede Høider, som findes i selve Stadens Gebeet."