Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-12-10
Blandede Efterretninger. Om de skrækkelige Virkninger, som vor Jordkløde engang vil føle ved Sammenstødet med en Comet (sluttet). - Nu spørges, vil vor Klode engang igjen undergaae en saadan Revolution, Og naar den skal undergaae samme, hvad Tid vilden indtræffe. – J hele Naturen, hvor vi kun henvende vore Øine, finde vi Ødelæggelse og Tilblivelse til det Heles Foryngelse og Forskjønnelse. Thi, naar Ormen og Træet have opnaaet deres Bestemmelse, hiin som Orm og dette som Træ, døde bort, opløse sig i deres Bestanddele, og tjene derved den skjønnere Natur til Foryngelse. Saaledes er ogsaa den vældige Klippe underkastet Tidens Tand, hvilket Pyrenæernes Spidser ved deres Hensvinden stadfæste. - Saaledes som nu alt paa vor Jordklode forgaaer, saa er dette ogsaa det store Skabningsgebeets Hovedlov; derfor ere Verdens legemer allerede gangne under, og have opløst sig i mindre Masser og saaledes ville ogsaa engang de øvrige Verdenslegemer forgaae eller vorde omskabte. naar de i den store Række af Ting ikke kunne være mere hvad de efter den store Verdensplan kunde være der, hvad de skulle være, nemlig tjene en bedst muelig stor Mængde af Skabninger til fornøielig Bopæl. Derfor vil ogsaa engang vor Klode ikke være mere hvad den nu er, men den vil enten opløse sig i mindre Masser eller ved en andens Paastyrtning forstørres i Masse. - Men naar vilden Tid begynde? Den Tid, da vor Klode ikke vil kunne yde de paa den boende Skabninger den Overflødighed af Næringsstof, og altsaa ikke den Mængde af Skabninger vil kunne glæde sig paa den, vil indtræffe, naar Jordaxlen har faaet en lodret Stilling mod Sollegemet, paa hvilken Tid der da vil herske et bestandigt Foraar i de tempererede og kolde Egne – altsaa alting grønnes og blomstre godt, men intet modnes. - Antager man, efter Vegas Tabeller, Aftagelsen af Jordaxlens skjæve Stilling mod Sollegemet, som er i dette Aar 2327, 476, for 50 Secunder om 100 Aar, saa vil denne lodrette Stilling først paafølge efter 171,294 Aars Forløb. Hvilken græslig lang Tid er altsaa ikke Menneskeheden endnu forundt til sine høie Sjeleævners Udvikling. Hvilke store Fremskridt vil den endnu ikke gjøre i Konsterne og Videnskaberne, især i Geographien og Astronomien, og i de med dem beslægtede Videnskaber, især naar den vedbliver at gaae frem saaledes som den er gaaet frem i de sidste Aartier! Og paa hvilket Trin af Oplysning vil den ikke staae i de sidste Aarhundreder af denne lange Tidsperiode. - Men dog bliver her endnu Spørgsmaalet, maa vi ikke af et andet Verdenslegeme tidlig eller sildig befrygte en Ødelæggelse af vor Klode, en Tilintetgjørelse af hele den organiske Natur, Og af hvilket Slags Verdenslegemer have vi dette at befrygte? Naar engang vor Klode saaledes skulde ødelægges, saa kan dette kun bevirkes af en Comet, i det de 11 Paneter med deres 20 Biplaneter, der med Jorden. næsten i een Egn begynde deres Løb fra Vesten til Østen omkring det pragtfulde Sommerlegeme, staae i saadan nøie Forbindelse sammen, at den ene ikke har noget at befrygte af den anden. Thi hos dem herske det nøieste Forholdsmaal i Henseende til Frastanden fra hverandre, ogsaa stemme deres Masser og Størrelser overens med deres Afstand og deres Afstand staaer igjen i et vist Forhold til deres Omløbstid. Saaledes er alting her sammenkjædet og ordnet efter den høieste Viisdom, hvori det tænkende Menneske, som overskuer alt dette, bringes til den dybeste Forbauselse og stille Beundring over Guds Storhed. - Men saaledes er det ikke med Cometerne, fordi disse gjennemkrydse hele Soelriget, og desaarsag komme hidilende snart fra denne, snart fra hiin Himmelegn. De ere derfor snart nær ved snart meget langt borte fra alle Soellegemer, gjennemskjære derfor snart her, snart der en Planets Bane, og komme snart denne, snart hiin meget nær. Saaledes gjennemvandre allene otte Cometer Rummet imellem Jorden og Venus, af hvilke den fra Aaret 1684 kun var 96,000 geographiske Mile, den fra 1684 185,000, og den fra 1770 300,000 geog. Mile fra os, og den fra 1743 gjennemskar endog vor Jordbane. - Da nu Antallet af disse Verdenslegemer, efter Lamberts Beregning, er henved 4000, og disse snart her, snart der, ved deres Nærhed ved Solen møde i en Planets Bane, saa er det allerede desaarsag ikke meget usandsynligt, at engang een af disse kan komme Jordlegemet meget nær og bevirke paa samme en stor Revolution. Men vi vide dette meget sikkrere af den store Astronom i Bremen, Hr. Dr. Obers Beregning, hvor er udfundet, at i et Tidsrum af 88,000 Aar kan en Planet komme vor Jord saa nær, som Maanen er os. J et Tidsrum af 4 Millioner Aar kan det kun indtræffe eengang, at et saadant Verdenslegeme paa en Afstand af 7,700 geogr. Mile, og efter Laalandes Beregning hæver Vandet, naar det er Jorden liig i Masse, sig til 18,000 Fod. Og i 220 Millioner Aar vil efter Sandsynlighed Jorden engang støde sammen med en Comet. Hvad sørgelig Virkning Skovenes Borthugst har paa Vegetationen findes et indlysende Beviis for i trykte Reisebemærkninger. Der fortælles, at formedelst Skovenes Borthugst paa Landtungen ved Memel mellem Østersøen og det Kuriske Haf, er denne Landtunges Jordbund forvandlet fra det bedste Hvedeland til en Sandørk.