Aalborgs Stifts Adresseavis, 1821-08-25
Londons Borgerskab, det vil sige, Dronningens Tilhængere, holdt imidlertid under Lord Mayors Forsæde en Forsamling paa Raadhuset, hvori Man besluttede, at slutte sig til Processionen, saasnart den naaede Stadens Barrierer. Denne Beslutning anmeldtes for Grev Liverpool, som herpaa lod svare, at Toget ikke gik igiennem, men udenom Staden. Dette vakke megen Misfornøielse: Dronningens Tilhængere holdt adskillige andre Forsamlinger og Man kom overeens om, at følge Processionen, tilhest. Endeel Laug tilkiendegave samme Beslutning, og saaledes saae Man den 14de August imøde med store Forventninger. Neppe gryede Morgenen den 14de August, før hele Veien til Hammersmith, i hvilken Bye Dronningens Landsæde Brandenburghouse ligger, uagtet det regnede stærkt, var bedækket med Mennesker. Mængden udbredte sig til alle Kanter, da ingen vidste, hvad Vei Processionen vilde tage. At beskrive det Syn, alle til Byen førende Veie frembøde, formaaer ingen Pen, men Antallet af de Mennesker, der vare paa Benene, for, hvis det lod sig giøre, at see Processionen, anslaaes til en halv Million. Det saae ud, som hele Egnen var skiult med et grønt Lagen, da næsten Alle med Parapluier beskyttede sig mod Regnen. En stor Mængde Ryttere holdt paa alle Korsveie og adskillige Laug vare opmarscherte med deres Faner. Kl. 8 kom den kongelige Liigvogn til Brandenburghouse. Vedkommende Autoritæter forlangte, at Testamentsexekutorerne skulde udlevere dem det kongelige Liig. En af disse, Dr. Lushington, protesterede formeligt derimod, og erklærede, de skulde aldrig faae Liget med det Gode. Lord Kammerherren lod erklære, at han, der maatte nu deraf flyde hvad der vilde, vilde efterkomme sin Ordre, og besværede sig over de Hindringer, Man her lagde Regieringen i Veien. Dette Kiævlerie varede en god Stund, til endelig En af Lord Kammerherrens Betiente forelæste den Route, Toget skulde tage, hvoraf Man erfarede, den Bestemmelse stod fast endnu, at Processionen skulde gaae udenom London til Rumford og saa fremdeles til Harwich, hvor Liget skulde indskibes. Dette blev nu sat i Vognen, og Toget satte sig i Bevægelse. Skolebørnene i Hammersmith gik foran Liget, og bestrøede Veien med Blomster. Alle løb imidlertid ganske forvirrede tilhøire og tilvenstre, og ingen Orden herskede. Da Processionen naaede Kensington og vilde dreie om ad en Sidevei, fandt Man denne blokeret. Folket havde skudt Vogne og Karrer i Veien og oprodet Jorden, saa Toget ikke kunde komme et Skridt videre. Pøbelen skreg uophørligt: Giennem Staden, giennem Staden!" og begyndte at kaste Stene efter Militairet. Der opstod en usigelig Forvirring og Liget blev opholdt to Timer. Constablerne bleve overmandede af Folket og maatte retirere. Kl. 11 kom Ordre til, at Processionen skulde bevæge sig videre fremad mod Hyde=Park. Kl. 1 nærmede Toget sig denne, men her angreb Pøbelen, Militairet og et nyt Detaschement af Garden tilhest, der var kommet det til Hielp, gav Jld paa Folket; Adskillige bleve saarede og dræbte. Men ogsaa Gaardisterne lede overordentligt: Mange bleve saarede ved Steenkast, Andre bleve kastede af Sadelen, og Folket sønderbrød deres Kaarder. Man forsøgte at komme videre, men der var ingen Mulighed i. Hele Veien var gjort ufremkommelig. Nu kom der et Regiment Fodgader; Folket flyede til alle Kanter, Dragonerne efter det med dragne Sabler. Stene, Jord, Snavs - kort, hvad Man kunde faae fat i, brugtes til Forsvar, og der opstod en formelig Træfning. Tregange stormede Folket Jerngitteret i Parken, udrev Stængerne og angreb med dem Militairet. Et ungt Menneske, som under de frygteligste Forbandelser kastede Stene efter en Dragon, blev skudt paa Stedet. - Medens alt dette foregik, svævede Man i Staden i den største Frygt, Klokkerne ringede den hele Morgen. Alle Boder vare lukkede. Fra Tid til Anden fik Man Bud om Træfningens Gang, indtil omsider Lord Mayor bekiendtgjorde, at Folket havde seiret, og at Processionen vilde komme giennem Staden. Klokken var fire, da Fortravet naaede Børsen. Det bestod af de samme Herrer, der før havde ledsaget Dronningen til St. Pauls Kirke. Alle saa vare de bedækkede med Skarn. Dem fulgte en Eskadron af Garden tilhest og foran denne bares en Fane med den Jndskrift: "den offentlige Menings Magt." Derpaa kom adskillige Laug med deres Faner og dæmpet Musik, 16 Sørgevogne med Dronningens Tilhængere, saa Liig, vognen selv, trukken af 8 Heste, og endelig et Detaschement af Garden, der haanedes af Folket paa alle optænkelige Maader, men taalte Alt med den største Resignation Fodgarderne bleve ikke lukkede ind i Staden, men maatte holde ved Stranden, hvor de uophørligt bleve overstænkede med Gadeskarn af den seierrige Pøbel. Den kommanderende Officeer fik med en Parapluie et Slag i Ansigtet, saa Blodet styrtede ud af hans Næse og Mund. Folket giennemrasede Gaderne og skreg: "Dronnningen! Dronningen