Berlingske Tidende, 1804-01-06
Underhusets Forsamling den 9de var, som man formodede, af største Vigtighed og har ledet til vigtige Resultater. Det er beviist, at Volontaircorpserne stille en Menneskemasse af 380000 Mand. Regner man hertil den regulare Armee, Milicen, Reservearmeen og Søeværnet, saa faaer man efter Lord Castlereaghs Overslag et Total af 615000 Mand. Krigssecretairen Bragge aabnede Forsamlinger med at foreslaae Bevillingen af 11 Mill 139628 Pd. Sterl. til Omkostninger for Armeen i næste Aar. Han erklærede: At deregulaire Tropper for Aaret 1804 vilde i alt beløbe sig til 166697 Mand, følgelig til 58000 Mand meere end Aaret 1803. Denne Forøgelse blev foraarsaget af Reservearmeen, af hvilken allerede 20000 Mand vare indlemmede de gamle Linieregimenter. Af disse regulaire Tropper stode 129039 Mand i Storbrittannien og Jrland og over 60000 Mand i begge Jndierne. Milicen og Søeværnet i Storbrittannien og Jrland beløb sig til 109947 Mand. Volontairerne i Storbrittannien udgjorde 379943 og i Jrland 20000 Mand. De sidste skulde endnu forøges med 24000 Mand. Udgivterne vilde beløbe sig til 730000 Pd. for Volontairerne i Storbrittannien og til 1 Mill. 290000 Pd. for Volontairerne i Jrland." - Hr. Windham tog først Orde og talede imod Volontairerne. Han distingverede imellem dem, som først havde tilbudet sig af sand Patriotismus, og dem der siden havde meldt sig, for at fritages for anden Tieneste. Disse sidste erklærede han for uduelige til Militairtioneste, formedelst deres hidtil værende Levemaade og huuslige Forhold som Huusfædre, Ægtom end og Fædre. Han dadlede, at Volontairerne ved adskillige Leiligheder havde formeret debatterende Committeer og afsat deres Officerer. Endeligerklærede han Volontairsystemet for et militair Goglerie, som vilde ødelægge Armeen og Milicen. - Hr. Pito tog nu Ordet, for, som han sagde, at giøre Parlamentet opmærksom paa den nærværende Hovedpunkt, nemlig Landets Sikkerhed og Brugen af den Magt man havde tilrede. Han tilstod, at en regulair Armee havde en Fuldkommenheds Grad, som en Volontairarmee umulig kunde have, men den regulaire Armee og Milicen vare ikke fuldkommen tilstrækkelige til Landets Sikkerhed. Den regulaire Armee var ikke blot bestemt til Disension, men ogsaa til Angreb paa Fienden, og Volontairmagten maatte ikke allene understøtte den regulaire Armee ved Desensionen, men ogsaa, naar denne gjorde et Angreb paa Fiendens Besiddelser, ene paatage sig Landets Forsvar. J denne Hensigt ønskede han Volontairernes Antal forøget og at bringe dem til et mere tegulalt System. Derpaa foreslog han endeel Forandringer med Volontairerne, som vilde foraarsage en Udgivl af 500000 Pd. - Hr. For var af Hr. Windhams Mening hvad Vojontairerne angik. Han erklærede Volontairsystemet for utilstrækkeligt og Volontairerne for Soldater, som ikkun vare til for et Syns Skyld. Regieringen selv viste Egensindighed eller ogsaa Leisindighed i at ind- og afsætte de commanderende Officerer. Han dadlede Prindsen af Wallis's Behandling, hvis ædle og brave Tilbud var blevet afslaaet. Enhver Ven af den kongel. Familie vilde have glædet sig ved at see ham som Deeltager i Landets Forsvar. Hans rette Plads var sikkert ikke i Spidsen af et Dragonregiment. Parlamentet burde give Ministrene en skarp Jrettesættelse for det Raad, de heri havde givet Hs Majestæt. Den eneste Aarsaa syntes at være den, at man etsteds frygtede, at Prindsen skulde erhverve sig Popularitet.