Berlingske Tidende, 1800-03-28
Alt Haab til en hastig Fred med Engeland er nu forsvundet, og Spørgsmaalet om vi ogsaa paa det faste Land skulle videre have Krig eller Fred skal nu blive afgjort. "Engeland aander - siger Buonaparte i en Proclamation til Præfecter, ne, - vedvarende Krig, og de andre Magter vente paa, for at tage deres Beslutninger, hvorledes vores krigerske Stilling og vore Hielpemidler ville blive beskafne." - Buonaparte trækker nu selv i Feldten, og skal commandere den ved Diion sammentrækende Reserve=Armee af 60,000 Mand. - Den 8de blev udstædt en Proclamation af følgende væsentlige Jndhold: "Nepublikens Consuler til de Franske. J ønske Fred; men Eders Regiering ønsker den endnu ivrigere end J. Dens fornemste Ønske, og alle dens Skridt havde bestandig denne Hensigt. Det engelske Ministerium støder Freden tilbage; det engelske Ministerium har forraadt sin politits Hemmelighed. - At sønderrive Frankrige; at øde lægge dets Marine og dets Havne; at udslette dets Navn af Kortet over Europa eller at nedsætte det til en Magt af anden Rangt at stifte imellem alle Nationer paa det faste Land Uenighed for at bemægtige sig enhvers Handel, og berige sig ved alle, disse ere Engelands Her sigter. Sammes Bestræbelser skulle dog ikke binde Magterne paa det faste Land til dets Hensigter, De have hørt Frankrigs Ønske, og kiende dets nærværende Grundsætningers Moderation; de skulle høre Menneskehedens Stemme, og den mægtige Stemme deres Jnteresse. Var dette ikke, skulde den Regiering, som ikke har undseet sig ved at tilbyde Freden og indstændig at forlange den, erindre sig, at det er Eders Sag at befale den. Til at befale den ere Penge, Jern og Soldater nødvendige. Enhver bestræbe sig for at betale den Tribut, som han er det fælleds Forsvar skyldig Og i unge Borgere marcherer, J klæmper ikke meere for Factioner, J have ikke meere at bevæbne eder for en Tyrans Valg, men for det Dyrebarestes Sikkerhed, som J have, for Frankrigs Ære, for Menneskehedens og Friehedens Jnteresse. Allerede have Armeerne igien taget den Stilling, som for kunder Seier. Ved Synet af dem, ved Synet af den hel Nation, som i dens Jnteresse, og i dens Ønsker er eet, tvivler ikke Franske, J skulle nu ingen Fiende mere have paa det faste Land. Vil endnu nogen Magt forsøge Vaabnenes Lykke, saa har den første Consul lovet Fred, og skal i Spidsen af Krigere, som han meer end een Gang har anført til Seier, erobre den. Med dem skal han igien finde de Marker, som endnu ere fulde af Erindringstegn om deres Heltegierninger. Dog skal han midt i Feltslagens raabe om Fred, og han sværger ene og allene at ville segte for Frankriges Lykke og Verdens Rolighed." - Republikens Consuler besluttede: 1) At det Departement, som før den 21 April betaler den største Deel af sine Statter, skal blive proclammeret offentlig, at have gjort sig velfortient af Fædrenelandet, og den fornemste offentlige Plads i Paris skal faae dets Navn. 2) Alle gamle Soldater, som have faaer deres Afskeed, ja endog alle de, som høre til Veteranerne, men endnu ere i Stand til at giøre et Feldttog med, alle unge Personer af Reqvisitionen, og Conscriptionen skulle i Ærens Navn blive opfordrede ved en Proclamation fra Præsecterne og Generalerne, som commandere Divisionerne, til at vende for den 5te April tilbage til deres Faner. De, som ikke høre til noget Corps, skulle begive sig til Reservearmeens Hovedqvarteer i Diion, hver de skulle blive bevæbnede og klædte. J Maaneden Germinal skal den første Consul mynstre dem. 3) De franske Borgere, fraregnet dem, som ere nævnte i anden Artikel, som i disse overordentlige Omstændigheder ville geleide den første Consul, og deele det næste Feldttogs Farer saavelsom Berømmelser med ham, kunne lade sig indskrive hos Præfecterne og Underpræfecterne. - Krigsministeren skal give den fornødne Ordre til at oprette af dem frievillige Batailloner. De, som have Leilighed til at anskaffe sig Heste, skulle blive indrettede i frievillige Eskadroner, og i Diion skulle de blive gandske organiserte, og Officererne udnævnte af den første Consul. 4) Den 22de Marts skulle Præfecterne i ethvert Departement sende Ministeren for de indenlandske Sager Listerne over de unge Personer, som igien ere afgaaede til Armeerne. Consulerne skulle i den hele Republik og i Spidsen af Armeen proclammere de 10 Departementer, som have stillet de fleste, for saadanne, som have meest Følelse for Nationens Ære Paris, den 12te Marts. Aly hvad der angaaer Reserve=Armeen af 60000 Mand ved Diion, bliver nu paa det ivrigste sat i Værk. Mange Officerer ere allerede underveis derhen. Ogsaa en stor Deel Musikantere ved Consulens Garde skal, tilligemed en Division af denne Garde, begive sig derhen. Buonaparte, som mod Slutningen af denne Maaned reiser til Dison, sætter, som bekiendt, stor Priis paa den militaire Musik, da han kiender dens store Jndtryk. Men til at være Musikant hos Buonavarte, siger et af vore Blade, udfordres, at man har en Soldats Mod, da Musikanterne ved Feldtslagene, Stormløbningende ere meget udsatte. - En fra Massena hertil ankommen Coureer skal have medbragt behagelige Efterretninger; men intet officielt er endnu bleven bekiendtgjort derom. J St. Remo og Porto Manizio laae 60 Fartøier med Korn for vor italienske Armee. - Østerrige skal have gjort andre Forslag til Fred mod de fra fransk Side gjorte.