Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-05-03
Leietjeneren. Een af mine største Morskaber, saasnart Veiret tillader det er at gaae ud til Vibenshuus, og sætte mig der paa een af Bænkene udenfor dette Gjestgiversted. Jeg har da en behagelig Udsigt til forskjellige Landeveie, og alle Kjørende, Ridende og Gaaende maa forbi mig. Forleden gjorde jeg en saadan Lystvandring, og da jeg, vilde tage Plads paa Bænken, sad der paa denne en aldrende, simpelt klædt Person, med et Blad i den ene Haand og en Tegnebog i den anden. Han anstillede, som jeg kunde mærke, meget opmærksomt, en Sammenligning mellem begge. - Jeg tog Uhret op, forat see hvad Klokken var. Neppe blev han dette vaer, førend han vendte sig hen til mig, og spurgte meget høfligen, med Tilladelse, min Herre, hvad er Klokken? – Den er fem." Ei, allerede saa mange, Ja, Tiden løber naar man dar noget at bestille. Nu har jeg allerede siddet, og læst her siden Kl. 3 1/2, og disse halvanden Timer svandt for mig som et Qvarteer. De har formodentligen noget meget Jnteressant at læse?" – Det kan jeg just ikke sige. Det er tvertimod noget forbandet kjedsommeligt. Jeg anstiller en Sammenligning mellem min Noticebog og Nr. 32 af Kjøbenhavns flyvende Post over en Hr. R.s Sammenligning mellem Kjøbenhavn og Berlin." min Herre maaskee Poet?" – Himlen bevare mig fra at være det." - Er De da en Lærd? Nei, det være langtfra." Hvad er De da, om jeg maa spørge? – Egentligen har man i det danske Sprog intet passende Navn paa min Bestilling. J Tydskland kaldes jeg Lohn-Laken - og det klinger godt, thi Lohn har noget Solid og Laken noget ret Fornemt ved sig i Jtalien kaldes jeg Cicerone, og det klinger ogsaa meget smukt – minder om en meget lærd Jtaliener, som skal have hedt Cicero, og været den første af vor Bestilling. Men paa dansk falder vor Titel saa plumt - Leietjener, som man siger Leiehest eller Leievogn." - Navnet gjør sandeligen intet til Sagen. Titelen ligner kun Præget paa en Mynt og er det Ydre af Mennesket. Vor Opførsel og Handlemaade er vort sande indere Værd." Det er netop Tilfældet med mig og mine Lige. Vi kaldes Leietjener, som om vi vare til Leie for Enhver og allemands Tjener. Men det ere vi i Grunden aldeles ikke. Vi tjene Folk med vor Veiledning, som enhver anden Veileder; vi lade os betale eller lønne for vor Veiledning, som de fornemste Mænd. Vi ere ofte i de brillanteste Herrers Selskab, fra om Morgenen tidlig til om Aftenen sildig. Uden vor Hielp vilde de fleste Fremmede, som komme hertil, hvert Øieblik staae som en Ko for en nymalet Port. En Mand af min Profession maa have lært noget; maa forstaae de fleste levende Sprog, kjende Hovedstadens og dens Omegns Mærkværdigheder paa sine Fingre. De kan troe, nu, da Dampskibsfarten er saa stærkt i Gang, bidrage vi meget til at udbrede Fædrenelandets Hæder overalt. - Jeg saae noget forundret paa Manden. - "De, studser, min Herre, men De maa vide, ligesaa simpel som De seer mig her, spæve mine Jdeer, mine bemærkninger rundt omkring i Europa, ja endog trykte i Reisebeskrivelserne." det gaae til De sagde jo nyligen, at De ikke er nogen Lærd?" – "Det er jeg ikke heller; men de fremmede Lærde betjene sig af mine og mine Kammeraters Jdeer - da liegt der Hund begraben. Troer De, at en Franskmand, Tydsker eller Engellænder, der kommer flyvende herover, og opholder sig her, i det Høieste i 8 eller 14 Dage, vilde kunne skrive om de herskende, Sæder, Handelen, Skuespillet a. uden vor Hjelp, Nei, det er vore Kalve, de pløie med. Jeg har saa ofte sagt til min Kammerat - Pokkeren skulde saaledes give sine Kundskaber hen for en Slik, og siden endog see dem offentligen trykte som Andres Eiendom. Det er netop Tilfældet med denne Sammenligning, mellem Kjøbenhavn og Berlin. Alt er ligesom ordret udskrevet af min Noticebog. Men saa forhutlet ved Tilsætninger og Beklippelser, at jeg ret kan ærgre mig derover. Nu flyttede han sig nærmere hen til Behag kun at see her min Herre!" den ene (Berlin) er en Landstad, den anden (Kjøbenhavn) en Søstad. Hos mig staaer en Søhavn, med stor Handel. - Hvorledes kan J Berlin er de Militaire, Embedsmændene og de Lærde dem, som gielde meest; i Kjøbenhavn er det Kjøbmændene. Herer udeladt: naar de ere noget, og det er en vigtig bemærkning.