Berlingske Tidende, 1815-03-17
Efter den Forsamling, som igaar havde Sted i Westminster, har Regieringen anseet det for hensigtsmæssigt, at gribe de fornødne Forholdsregler, for at handle med største Eftertryk mod det urolige Folk. Derfor blive Tropperne trukne sammen i den hele Egn, og mange af dem ere allerede trukne ind i London fra Øten, Vesten, Sønden og Norden. De, som kom fra Esser, droge ind i sluttede Quarreer. Permanry og de lette Ryttere i City ere ligeledes opfordrede til Tjeneste. Det besynderligste er, at medens Freden er tilveiebragt i hele Verden, seer det ud i Engellands Hovedstad, som om en udvortes Fiende havde gjort Jndfald i Landet; saa stor er Vimmelen af Militairet. J den egentlige Stad var det iøvrigt roligst. Med de projecterede Forandringer i Loven, som engaae Korninførselen, er Regieringen allerede gaaet forvidt til, at den skulde kunne trække sig tilbage, uden at det vilde synes, som om den havde ladet sig alskrække fra Udførelsen af fine Hensigter ved Folkets Bevæget ser. Just derfor frygter man meget, at, uagtet det almindelige Folkeskrig og de talrige Ansøgninger, dog en Jndskrænkning i Kornbiller vil finde Sted. Hver Time komme endnu Bønskrivelser mod Billen til Partmentshusene, og de blive antagne. Jgaar havde en overordentlig stor Forsamling Sted i Old PalePard. Aldrig have vi hidindtil paa dette Sted seet en saa umaalelig Sammenstrømmen af Mennesker formedelst offentlige Anliggender Klokken 1 aabnede High Balliff Mødet, i det han udviklede Aarsagerne hvorfor Forsamlingen var sammenkaldet. Derpaa fremstod Hr. Sturch, og holdt en meget lang Tale, hvori han søgte at fremstille det klareste Lys den skadelige Tendents af enhversomhelst Forandring i de forrige Love om Kornindførselen. Han sagde, blandt Andet da Kornbillen i begge Parlementshusene allerede var bleven saa vidtløftig afhandler, saa kunde man ikke af ham vente nye Grunde med samme; han berørte derfor kun Hovedpunkterne. Det var grusomt at see, at den lovgivende Magts Ministre havde foreslaaet Forholdsregler, hvis Øiemeed aabenbar gik ud paa at drive Kornpriserne i Veiret, og, som en følge deraf, giøre alle Livets første Fornødenhed der dyrere. Herved bleve de lykkelige Følger af Freden forbittrede, og Haabets Bæger paa en voldsom Maade revet fra Folkets Læber, og det endog i et Øieblik, da det medrette kunde vente en Lettelse i de forrige Krigsbyrder. Den store Partiskhed, som man havde for Godstierne og Forpagterne, til Skade for Manufacturisterne og alle Klasser af Engellands Jndvaanere, var en himmelkaabende Uretfærdighed, og da man saa ganske traadte den offentlige Mening og Overbeviisning under Fødder, saa maatte naturligviis deraf opstaae almindelig Utilfredshed og til Slutning Oprør. Han endte sin Tale med at foreslaae tre i kraftfulde Udtryk affattede Bønskrivelser, hvoraf een skulde overrækkes Hs. Kongel. Høihed Prindsregenten, den anden Overhuset og den tredie Underhuset. Dette Forslag blev eenstemmegen antaget. Alderman Hod talede ligeledes imod Kornbillen; men erklærede sig derved meget heftig mod alle Folkebevægelser og Voldsomheder. Han anbefalede meget mere beskedne forestillinger og Maade, hold, da det ti sigtede Øiemeed lettest derved kunde opnaaes, Nu holdt Sir Francis Burdet en lang Tale, hvori han ikke omtalte Kornbillen med et eneste Ord. Han yttrede sig overhovedet blomod Regieringen og begge Parlementerne. Folket, sagde han, blev slet og ikke eensformig repræsenteret. Deraf kom det, at Godseierne, Forpagterne, Manufacturisterne og de øvrige Folkeklasser fandt en saa forskellig Deeltagelse i Parlementet. Jsærdeleshed dadlede han Underhuset, i det han kaldte det et Chambre of taxer, som kun gi ud paa at bebyrde Folket med Afgivter. Det havde paa en uretmæssig Maade anmasset sig den lovgivende, dømmende og udøvende Magt, og det begunstigede Jdeen at indføre en Militairregiering. Kun en total Omdannelse af Underhuset kunde befrie Folket fra de talløse Udgivter, af hvilke det nedtrykkedes r.