Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-12-26
Kongehuset. J Løverdags havde en Deputation fra Corfor By og Omegn, bestaaende af Corsor Borgerrepræsentanteres Formand, Kjøbmand Krenchel, Kjøbmand Møller og Proprietair Jacobæus, Audience hos Hs. Maj. Kongen og overrakte Ham følgende Adresse med 108 Underskrifter; "Allernaadigste Konge! Overbeviste om at det er Fyrsterne gavnligt umiddelbart at fornemme Folkets Røst, og at dette kun kan skee, naar de enkelte Communer, der udgjøre Bestanddelene af det store Hele, gribe Leiligheden til aabent at udtale sig, tillade et Antal Borgere fra Corsør og dens Omegn sig i disse for vort Fædreland saa vigtige Øieblikke, ærefrygtsfulde at tolke vor ophøiede Monark de Følelser, af hvilke de befælles. - Her, som trindt i det hele Land, modtoges Efterretningen om Frederik den Sjettes Død med Beemod, Hvad denne vor forhenværende saa elskede Konge under sin lange Regjering har virket for at emancipere Bondestanden, oplyse Nationen samt vække Almeenaanden og den politiske Dannelse ved at skjænke Stænderinstitutionen, vil til de sildigste Tider hædre hans Minde blandt taknemmelige Efterkommere! - Vor Sorg over Tabet af denne Fyrste mildnes imidlertid af Glæden over hans Efterfølger, en Konge, hvis Sjæleadel, dybe Jndsigter og Kjendskab til Landet ere almindelig bekjendte Vi frydes derfor ved at kunne lykønske Dem som Konge over et Folk, der til D. Maj. Thronbestigelse knytter de gladeste Forhaabninger. - Allernaadigste Konge! Uagtet det saare meget Gavnlige, Sjette Frederik med utrættelig Jver udrettede for sit Folk, kjende vi ingen Dansk, der mener, at Danmarks Tilstand ikke endnu skulde lade meget tilbage at ønske At fortie dette, forekommer os, vilde være at svigte Konge- og Fædreland, at tilintetgjøre den Samvirken mellem Konge- og Folk, der ene er istand til at fremme Landets sande Tarv. Aabent vedkjende vi os derfor de mange oplyste Mænds Anskuelser, der antage, at Danmarks politiske Frihed ikke ganske svarer til Folkets Oplysning, der ønske og haabe, at under D. Majis Scepter vil Nationen erholde de Baand løsnede, som maatte befindes at hæmme Pressens Brug, Stænderinstitutionens Udvikling, Nationalaand og Nationalvelstand. Og Held os, dette Folkets Haab er blevet styrket ved det Konges om sine Regjeringsgrundsætninger offenligt udtalte Ord! Og skjøndt vi af D. Majestæts Yttringer i Anledning af flere allerunderdanigst indgivne Adressers Lovpriisning af den norske Constitution erfare, at D. Maj. ikke anseer denne for ganske passende for Danmark, saa udelukke disse Deres ophøiede Yttringer dog ikke Haabet om, at en noget lignende til Landets Tarv mere svarende, fri Forfatning vil i D. Majis Regjeringstid vorde vort Fødeland tildeel. D. Maj. med dette Haab smigrer den danske Nation sig, dette er dens inderligste Ønsker, hvad enten de gjemmes lønligt i Hjertet eller, som her, aabenlyst fremtræde. - Med den Tillidsfuldhed og Frimodighed, med hvilken det Aarhundreder igjennem var de Danske egent at nærme sig deres ophøiede Monark, have vi her tolket vor allernaadigste Konge Nationens Ønsker og dens Forhaabninger, og vi have saa meget mindre taget i Betænkning at tilbageholde disse, som vi vide, at det er til en Fyrste at vi have henvendt Ordet, i hvis Bryst en hellig Lue brænder for vort fælleds Fædrelands Held, en Fyrste. hvis allerhøieste Mishag det vilde vække, dersom troe Undersaatter frygtede for med Tillid og Frimodighed at nærme sig Majestæten. Gud bevare Kongen og Fædrelandet!"