Ribe Stifts Adresseaviser, 1831-07-26
Udenlandske Efterretninger. Polen. Ved at kaste et Blik paa Krigsskuepladsen overbeviser Man sig om Mueligheden af, at Polen gaaer sin Undergang imøde; uagtet Alt, hvad Patriotismen har offtet, for at opholde det. Dynger af frivillige Gaver bedækkede Fødelandets Alter; Modet frygter ingen Farer, skyer intet Vovestykke, som kan bringe Fordeel. Meget har Polen vel vundet, langt mere end Man nogensinde kunde troe, naar Man saae hen til den ulige Modstander. Men det er dog sandsynligt, at det omsider vil ligge under. Skjæbnen er ofte uretfærdig. Hvo borger for, at ikke en talløs Sværm kan overvælded en tappre, men liden Skare, som alene er stærk ved sin Fortvivlelse. Keiseren giver selv sin Hovedstad til Priis for Choleras, Ødelæggelse, for at bruge de der forenede Tropper til at begrave Polen, en Fjende, som alene Grusomhed og Uretfærdighed har opvakt, som ingen Brøde har vanæret, som intet Andet kan bebreides, end at han vil være fri. Dette Lands Ulykker forøges ved smitsom Syge og Naboernes hemmelige Bestræbelse, for at udhungre det. Gaaer Alt tabt, saa er der kun eet Haab for Polakkerne: de Franskes Bistand. "Kommer os til Hjælp, bede de, "J, vore gamle Kampfæller og Frihedens Beskyttere: vore Marker ødelægges, vore Byer opbrændes, vore Altere omstyrtes, vort Blod flyder. - Afgjørelsens Øjeblik synes virkelig at nærme sig meer end nogensinde. Det har vel ikke bekræftet sig, at Paskewitz er gaaet over Weichselen ved Plotzk; men Grev Pahlen skal derimod d. 13de Juli være gaaet over med 20,000 Md. og 8 Kanoner og rykket frem til Radzionzek og Nieszame. Den russiske Hovedarmee har concentreret sig ved Plott, og Man venter, at den med det Første vil søge at iværksætte Overgangen. Russernes vestlige Bevægelse har foranlediget den polske Armees Frem marsch. Den har besat Linien fra Wyszogrod til Pultusk, hvor for den russiske Armee stod. En Afdeling af den polske Hær, commanderet af Gen. Turno og Mühlberg danne Fortroppen, og skal følge Russerne i Hælene. Hidtil har den kun leveret nogle smaae, men som det synes, heldige Træfninger med Fjendens Bagtropper. Paa den sydlige Side staaer talrigt Landeværn. De regulaire Tropper paa den Kant anføres af Gen. Strojenski og Oberstlieut. Pietrusinski. Den russiske Overgeneral anvender Alt, forat gjøre Ende paa Krigen. Det er ogsaa paa Tiden, hvis ikke Cholera skal ødelægge Armeen og gjøre den uskikket til hvilketsomhelst Foretagende. Man siger, at Smitten bortrykket i Hundredeviis af de russiske Rækker. Jkke mindre opbyde Polakkerne deres sidste Kraft, for at trodse Fjendens Anstrængelser. Uagtet de ikke have tabt Noget af deres Enthusiasme for det fælleds National-Anliggende, tilstaae de dog nu, at det vil falde dem svært at holde ud med Russerne. Disse have alle de Fordeele, som deres Mængde og deres Forraad paa alle Krigsredskaber, saavelsom en bedre Troppe--Organisation nødvendig maa forskaffe dem, hine derimod mangle ikke blot disse Fordele, men end- ogsaa grundet Haab om alene at kunne sikkre sig et heldigt Udfald; og hvad der ikke bør forglemmes, baade Preussen og Østerrige fører Krig med Polen, vel ikke aabenbar, men i Smug. Hvis ikke disse to bemmelige Fiender af den polske Sag havde været, saa skulde vistnok Russerne forlænge siden være nødte til beskjæmmede at vende tilbage. Men hvorledes er det muligt for Polen, afsondret fra hele Verden og omgivet paa alle Kanter af tre fjendtlige Naboer, som hver for sig ere mange Gange stærkere, længe at udholde en saadan Stilling. De polske Tropper i Litthauen er det gaaet endnu værre, end Man hørte sidste Gang. Ogsaa Chlapowskis Virksomhed har ophørt. Der berettes, at han er optaget i Contumas-Anstalten ved Langallen. Gielgud blev, saasnart han betraadte det preussiske Gebeet, af Øvrighederne opfordret til at vende om. Det synes, som han fulgte Opfordringen; men, som der fortælles, blev han paa Marschen skudt af en Officier i hans eget følge. Man havde i Preussen bemærket nogen indbyrdes Uenighed imellem de Polske.