Viborger Samler, 1832-11-24
Frankrig. Le Boniteur træder i Skrankerne, for at forsvare Regjeringens Fremgangsmaade med Hensyn til Hertuginden af Berri. Af de anførte Dato seer man, at hun ingenlunde havde i Sinde at forlade Frankrig, men derimod at begive sig til andre Provindser, for der at udføre sine, vistnochimæriske, men dog altid beklagelige Planer. J det Regjeringen opfylder den bydende Pligt, at gjøre Ende paa en saadan Tilstand er den sig bevidst, at have viist Thronen og Landet en Tjeneste. Man nægter paa det bestemteste, at Regjeringen i længere Tid har kjendt Hertugindens Opholdsted; det forrige Ministerium har, ligesaa vel som det nuværende, troligt opfyldt sin Pligt i denne Henseende; kun et Øieblik forløb mellem den grundede Mistanke, og den virkelige Hæftelse i Nantes. Henviisningen af Hertugindens Skjebne til Kamrene forsvares derved, at samme ikke kan være Gienstanden for en Dom (?), men for en politisk Forholdsregel; Forhandlingen af denne Sag for Retten vilde kun hidføre lidet glædelige Optrin, og Resultatet af Processen, vilde i ethvert Tilfælde have de værste Følger. Bler hun domfældt, da vilde den kongelige Autoritet være bleven anklaget, enten for sin Naade eller sin Følesloshed; blev hun frikiendt, da vilde hun uhindret have naaet Grændsen, for maaskee snart igjen at overskride denne. Man maa betragte hende som en Fjende, der skal gjøres uskadelig. J Øvrigt handles her ikke om nogen juridisk Kiendelse af Kamrene, men om en Sikkerhedsforholdsregel, ganske af samme Slags, som den, hvorved Kamrene besluttede den ældre bourbønske Families Forviisning og Salget af dens Godser, Medlemmer af regjerende Familier, eller af saadanne, der have regjeret, ere i en eiendommelig Stilling. Deres Status, deres Formue, deres hele Skjæbne afgiøres paa den legislative Vei. Hvad den Bebreidelse angaaer, at Ministrene have villet vælte deres Ansvarlighed paa Kamrene, saa maa man bemærke, at hine ikke havde Ret til en egenmægtig Afgjørelse, i hvilket Tilfælde man vilde have forekastet dem Absolutisme og Usurpation, at i Øvrigt Ansvarligheden for, at have hæftet Hertuginden, overleveret hende til Kamrene, grebet Jnitiativet til Forslag gene, sandeligen ikke er ringe for de nærværende Ministre, saa at vel neppe Nogen har givet et hæderligere Underpant paa sin Fædrelandskjærlighed og sin Hengivenhed for Julithronen. Dette Forsvar bliver levende angrebet af Oppositionsbladene; blandt Anet siger Le National: "Paa hvilken historisk Grund beroer Le Moniteurs Sætning? Hidrører den fra Revolutionen, der bragte Ludvig Kl. Marie Antoinette og Philip Egatito paa Schafottet? Eller fra Keiserriget, der lod Hertugen af Enghien skyde, Eller fra Restaurationen, der erklærede Bonaparte for fredløs, Eller fra den hellige Alliances Princip, hvem Murat havde sin hurtige og Bonaparte sin langsomme Død at takke? Eller maaskee fra det gamle Monarchi, der anlagde Proces mod Robert af Artois? - Le Jour. d. Debals erklærer, at Ministeriet vil træde af, hvis Kamrene forkaste dets Lovforslag, hvorpaa Le Constilutionel yttrer det Ønske, at man vil tage det paa Ordet. - Generalprocureuren i Rennes Hr. Hello reiste ved den første Efterretning om Hertugindens Hæftelse til Nantes, men traf hende ikke meere. De hos Hertuginden forefundne Papirer (der, som man siger, skulle compromittere ikke mindre end 800 Personer) ere leverede til Hr. Thiers. Man formoder, at Generalprocureuren i Poitiers, Hr. Boucher, en for sin Uafhængighedsaand hæderligen bekjendt Mand, vil reclammere Hertuginden for sin Domstol, hvorhen hun egentligt hører. Den Person, som forraadte Hertuginden, hedder Hyazinth Gonzaga Deutz. Hans Fader var Overrabiner i Cölln. J 1826 traad han i Rom over til den catholske Kirke. I nyere Tid gjorde han i Frankfurt Bekjendtskab med en Agent fra det hemmelige franske Politie, og har siden den Tid gjort sin Opvartning hos Paven i Rom og Dou Miguel i Lissabon. Hertuginden er ankommen til Blade; overalt er hun af Autoriteterne behandlet med Artighed og Skaansel. Det diplomatiske Corps, og af dette især Grev Pozzo di Borg, skal meget interessere sig for hende, ligesomhendes Tante, Dronningen. - Paa Børsen i Paris havde man det Rygte, at Fyrst Polignac var undvegen fra Ham; men dette er senere gjendrevet af Le Noanelliste som ugrundet. - Grev Sebastiani er afreist til Jtalien, hvor han agter at tilbringe Vinteren.