Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-29
Hvad de for Fyrren saa fordærvelige Jnsekter, (Phalæner) angaaer da have samme først for 45 Aar indfundet sig her i Egnen, men anrette allerede paa bemeldte Træ frygtelige Ødelæggelser. Paa Alheden maa de vel og først i senere Tid have indfundet sig; thi jeg mindes ikke, at jeg i hin Tid hørte tale om dem der, skjønt Fyrren da mislykkedes, ligesaa vel som nu. enkelte kan slutte til det Hele. De siger, at det vel ikke var saa uhensigtsmæssigt, at en Strækning, der forhen laae hen næsten til Unytte, valgtes til Skovanlæg. Men da De derhos med det samme tilstaaer, at der gives mange Lyngheder, af bedre Beskaffenhed for Skov, hvor saadanne Anlæg snarere vilde have betalt sig, saa maa jeg spørge, om det da ikke havde været mere hensigtsmæssigt, at optage hin Strækning med sit Underlag af Al og slet Bund ligesom den øvrige Alhede til Agerdyrkning ved Kolonigaardes Anlæg, end at anvende samme til Træplantning, og idetsted hertil at have udseet en eller anden af de ei alene mange men utallige Heder, der have ganske anderledes Krav paa Træplanterens Haand, og der jo laae og endnu ligge ligesaa unyttede hen. Ja var der, da D. V. saae, for at bruge Deres egne Ord, det første Spadekast gjøres, og det første Frø at nedlægges paa Alheden under de Manges Hovedrysten, og hvor kun desværre hint med de utallige paafølgende frugtesløse Spadekast, hvor den mange Aars kostbare Flikken og Efterflikken kom Hovederne til at ryste lige indtil paa denne Dag – var der, siger jeg, dengang ei blot taget Hensyn til noget enkelt Anlægs, men til vort hele Plantningsvæsens Fremme, til Vækkelse og Sands for dette til Svækkelse af Fordomme mod dette, og var derfor Anlægget skeet paa et Sted, der lod ingen Tvivl om et heldigt Udfald, var derhos med samme forbundet en Planteskole, der kunde have tjent som en Slags Central eller Normalskole for de øvrige sidstomtalte Planteskoler, der efter min Formening paa flere Steder i Landet borde været oprettede, *) og var endeli*) Havde man dog derfor, da man vilde have Skov paa Alheden, med det samme taget et Par Tdr. Land til Anlægget af en Planteskole, og derfra enten ganske uden, eller idetmindste for en meget ringe Betaling uddeelt Træplanter, hvilken Nytte vilde samme ikke allerede have stiftet. Skovanlæggene paa de mange hundrede Tdr. Land ville neppe nogensinde bringe Statskassen den Fordel, som en saadan Planteskole paa et Par Tdr. Land vilde have bragt Landet. Det Høj kongl. Rentekammers og det Kongl. Landhuusholdgen, som sagt, Anvisninger til Træplantning med Understøttelser til sammes Iværksættelse uddeelte, hvilke uberegnelige Fordele ville da ikke disse Foranstaltninger have givet af sig. Vort Plantningsvæsen, jeg siger det endnu engang, vilde muligen allerede have været ved at nærme sig sin Manddomsalder, imedens samme nu ikke er kommet stort over sine Barneaar. Jeg har sagt, at jeg agter Deres Fædrelandskjerlighed, at jeg med Dem og med Andre erkjender alle de fortræffelige Foranstaltninger og Indretninger, der fra Regjeringens Side ere gjorte, og endnu bestandigen gjøres for Almeenvellets Fremme, men at man med al sin Erkjendelse af disses Ypperlighed, dog derfor gjerne kan finde en enkelt mindre heldig og mindre hensigtssvarende. Havde derfor D. V., da de i No. 56 førstegang fremtraadte som det omtvistede Anlægs Forsvarer, og saa bestemt erklærede den Yttring, at samme vare uheldige Forsøg, der, om de end ikke rent mislykkedes, dog hverken lønnede Arbeide eller Omkostningen.