Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-06-25
Til Landsiderne udbreder sig omkring Bankens Fod den smukke Egn i en dyb Slette, afvexlende med skjønne Skove og frodige Marker, hist og her titter en Kirke frem, omgiven af venlige Byer og Gaarde, og ud over dette Pragtsyn af Naturens Yndighed og rige Mangfoldighed, som Man ikke kan see sig mæt paa, rækker Øiet langt indi Jylland, hvis høie Egne synes at hæve sig til Skyerne. Jmod Vesten kan Man see ind mod Ribe, hvis Domkirke, efter Veirets Beskaffenhed, skal kunne skimtes. sydvestlig Retning taber Udsigten sig i flere Skovstrækninger, og i Grændsen af denne Udsigt sees en Kirke (Moltrup, som laae den høit oppe i Luften. Mere sydlig kan Man see ud over Skovene henimod Aabenraa, hvor Gjenner=Bakkerne fremdukke, og længere borte, lidt sydostlig, finder Man Als. Vender Man sig nu mod Østen, da udfolder sig en saa romantisk Udsigt, at Hjertet kan ikke andet end føle sig tiltalt. Naturen viser sig her i saa maleriske Træk, at ingen Konstner formaaer at gjøre det bedre. Her seer Man det lille Belt med dets grønne Øer og bugtende Strande, gyngende Skibe paa bølgende Vande, hvori Solens klare Straaler med prellende Glands bryde sig, her trænger Øiet i nordøstlig Retning forbi Fredericia ud mod Sams; her seer Man langt ind i Fyens Land og overskuer dets vestlige Halvdeel; sydøstlig taber Øiet sig forbi Helnæs paa Fyen, hvor Horizonten nedsænker sig i Østersøens blaanende Bølger. - Det hele Skue er saa opløftende, at Sindet hæver sig fra det lave Jordiske, liig Ørnen i sin Flugt, og opfylder Sjælen med begeistrende Følelser og Tanker; og derfor var dette Sted ogsaa særdeles skikket til en Folkefest for et undertrykt Folk, som kan begynde at haabe en friere Tilstand, og som herfra uhindret kunde sende Blikket til sine danske Brødre, der begynde at tage Deel i den nationale Sag."J Horsens Avis læses følgende Vers: Niels Ebbesen. Er end Niels Ebbesen for flere Secler død, staaer dog hans Daad hos Jyderne i varigt Minde, vi reise Ham en Bautasteen. naar ædel Frihedsaand i vore Aarer rinde. Ja Skam hver Jyde faae, der af Despoter lar sig underkue, selv og Despoten ligned end den kullede Grev Geert ja Jndas selv bevæbnet med Spyd og Bue. Nei, Frihed Danmarks elskte Sjette Frederik bød, for den, for gamle Danmark vi vil kjæmpe, saa Saga ikke sige skal, at Jyllands Sønner lod vor Helt Niels Ebbesen i Graven skjæmmes. Rask frem, som Mænd, i Borgerfærd fred kjæk om Frihedspoden! thi vel kun spæd den er, men skjænket blev den os af Frederik den Gode - og haabe tør vi vist, at Christian som Gartner ymter den, saa vi af Hjertet vel kan kalde ham vor Christian den Store. XX. Hos det svenske (formodentlig ogsaa hos det danske) Commercecollegium har Bogtrykker Fr. W. Chr. Menck i Hamborg anholdt om Patent paa en af ham opfunden Maade til at udføre Sætningen ved Bogtrykkerarbeidet efter et nyt System. Den Ansøgende har anført som Eiendommelighed og Fortrin ved hans Opfindelse, at en Sætter, efter at være bleven inddøvet, i en Trediedeel kortere Tid end nu, vil kunne udføre sit Arbeide, og at han, overeensstemmende med et efter hvert Sprog lempet System, udfører Sætningen med hele Ord, Stavelser, dobbelte eller enkelte Bogstaver, i Stedet for at det tidligere, med faa Undtagelser, kun (Dagl. Alleh.) skete ved enkelte Bogstaver. J Tønder styrtede forleden en Stald ned, hvorved en Bagersvend blev slaaet ihiel.