JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
Paa Lieutenant Parry's Opdagelsesreise var Virkningen af Kulden saa stor, at der paa en Tjener, der, uden at have Peltshandsker paa, gi op paa Dækket, frøs tre Fingre, som maatte afsættes. Magneten viste, efter at have viist en vestlig Afvigelse, 150 Mile videre en østlig Afvigelse af 128 Mile, hvilket vidner om, at de Søfarende havde omseilet den magnetiske Pol. J. den Havn, hvor de overvintrede, var Jsen 7 Fod tyk, men da de forsøgte Farten videre østlig, forat naae det endnu 500 Mile borte liggende Behringsstræde, fandt de Jsen over 40 Fod tyk Den Kongel preussiske Skuespiller W. F. Unzelmanns Saarige Jubelfest blev feiret d. 10 April. Natten fra d. 9 til 10de bragtes ham en Serenade, bestaaende af de udsøgteste Musikstykker. Formiddagen derpaa overraktes ham i alle de Kgl. Theaterlemmers Navn en stor Sølvpocal med Masker, og den Paaskrift: til den fortjente Veteran Carl Wilhelm Unzelmann paa hans Tjenestejubels 50 Aarsdag d. 10de April 1821, fra hans Konstforvandte. Om Aftenen spillede han selv Tapetmager Martin, i Fanchon; Arien i 3die Act med forandret Text, sigtende til Dagens Høitidelighed, maatte, efter Forlangende, gjentages. Til Slutningen forvandlede FanchonsVærelse sig til en skjøn Egn, hvor hele Theater personalet forsamlede sig med Blomsterkoste omkring Thalia, der fremstilledes af Mad. Unzelmann. Jubeloldingen blev paa en Forhøining ført til Musens Fødder, medens Solodanserinderne, under en i dette Øiemed forfattet Chorsang, samlede Blomsterne fra hans Konstforvandte, og ved Hielp af smaae Genier, bandt dem til en fuldstændig Krands, rakte Thalia den, som under Trompeters og Paukers Lyd, holdt den over hendes Yndlings Hoved.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
Keiseren af Rusland har skjænket Prof. Guimpel i Berlin en kostbar Brillantring, i Anledning af det ham oversendte botaniske Værk: Abbildung der dentschen Holzarten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
J Edinburgh Review erklæres den hele Plan til den synkende Fond i Engelland, fra Begyndelsen til Enden, for et blot Blændværk, da denne Fond siden 1793 ganske er bleven dannet af de aarligen gjorte Laan. Endskiønt man har pralet med de Millioner, der aarligen ere blevne afbetalte, saa kom af det Hele dog intet andet ud, end at der netop var gjort en lige saa stor ny Gield, og at der til Fondens Bestyrelse et Personale aarligen maa lønnes med 187,000 Pd. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
Den i Jan. Maaned d. A. i sit 69de Aar afdøde Bjergraad Karl Voigt, havde allerede i adskillige Maaneder skrantet, men selv i hans Sygdom forlod hans Munterhed ham ikke. Dagen førend hans Død fandt man ham endnu sysselsat med en Mængde Exemplarer af hans sidste Værk og Bjergværkskonsten, som skulde afsendes til de tyve lærde Selskaber, han var Medlem af Efter den preussiske Rangliste for 1817 bestod Officiercorpset af 82 Generaler, maanedl. a 290 Rd. koste 23780 R. 121 Oberster, 2200 24200. 247 Oberstlieutenanter, a 130 - - 32110. 655 Majorer, maanedl. a 130 - - 85150. 1675 Capitainer, - a 75 125625. 1370 Overlieuten. a 30 41100. 3855 Underlieutn. a 20 - 67100. 600 Officierer,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
J Aaret 1819 er dette Antal blevet formindsket til 6658 Hoveder, til hvis Lønninger aarligen medgaae 4 Mill. 436,000 Rd. Det i forr. Aar udkomne Værk: "Die Mon chere over geschichtliche Darstellung des Klostermesens, 3 Voll.", indeholder mange mærkværdige Bidrag til Munke og Klostervæsenets Historie. Forf. ivrer, blandt meget andet, ogsaa mod den høie Grad af Uvæsen, der blev dreven med Vievand, og især de saakaldte Vievandslisterer, som Etienne i sin Apologie d'Herodote (ed. 1735, B. 2. S. 237) siger om: "De bleve brugte af Henrik III. Yndlinger som Forebyggelsesmiddel mod de slemme Følger af Parriere-Venus.""Jeg kjøber ingen Bøger", sagde en Rigsprælat, ved en Fyrstbiskops Taffel, der talede om de Bøger, han havde faaet: "jeg kjøber i deres Sted Stude, de ere nyttigere for mit Kloster.""Naar J ikke kjøber Bøger, svarede Biskoppen smilende: "saa kunde det vel komme saa vidt, at J heller ikke behøvede at kjøbe Stude." Sheridan. Det er mærkeligt nok, at man skal have havt Møie ved at finde et Hvilested for den berømte Sheridan i Westminster Abbedie. Hans for diske Levninger bleve hensatte i den saakaldte Digterkrog ved Siden af Addison, Garrick og Cumberland. Hans Grav dækker en Steen, hvorpaa læses følgende Jndskrift: Richard Brinsley Sheridan, født 1751, død d. 7 Juli 1816. Dette Marmor er hans tro Vens Tribut. Peter Moore.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
Denne berømte Talers og Digters sidste Levetid, var intet mindre end hæderfuld. Hans Formuesomstændigheder vare saa slette og hans politiske Tilhængere og Venner havde saa ganske trukket sig tilbage, at han for at undgaae sine talrige Creditorers Forfølgelse, maatte tilbringe den største Deel af Dagen paa Caffehuse, hvor han fandt saa meget mere Leilighed til at tilfredsstille sit store Hang til Drik, som fremskyndte hans Død. En Aften, da han sildig kom fra et Caffehuus, faldt han omkuld. Forbigaaende hialp ham, da han var saa beruset, at han ikke kunde reise sig Da man spurgte ham om hans Navn og Bopæl svarede han: "Jeg er Wilberforce." (Denne var, som bekiendt, af Ministerialpartiet, Sheridan derimod af Oppositionen.) Da en vis Hr. Dent gjorde i Parlamentet Forslag til en Hundeskat, sagde Sheridan, at han, i Henseende til Billen, selv maatte tilstaae, at han aldrig har fundet nogen Bill saa underligen affattet; thi istedet for ligefrem at kalde den en Afgivtsbill, hedder den: En Bill til virksom Beskyttelse af Hs. Majestæts Undersaatters Liv og Eiendom mod det Onde, som flyder af Hundenes Formerelse, derved, at bemeldte Hunde og deres Holdelse underkastes en Afgivt, saa, at istedet for man hidtil troede, at Hundene bedre end Vægtere beskyttede Eiendommen, man nu maatte antage, at alle Tyverier hidrøre fra Hundene, og naar det i Jndledningen hedder, "at mangehaande Farer, Uheld og Uleiligheder er tilstødt Qvæget og ande Hs. Majestæts Undersaatters Eiendom", saa forsikkrer han, at han aldrig har hørt anden Eiendom end Qvæg betages af Vandskræk, og at Billens Ophavsmand maa have truffet paa Møbler, som vare blevne galne, og bidende og gjøende Spiseborde &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
(Jndsendt.) Paa et gammelt Papiir, der faae ud som afreven Stump af et Avisblad, har Undertegnede fundet følgende Linier læselige. "Jevnt at leve, ærlig tænkeJngens Roe og Frihed krænke, Varlig i Omgiængelse: Ei den ædle Tid forsømme; Ei for hastig Andre dømme; Skikke sig i Tiderne, Er det allersikkreste. Snakke væk og aldrig tænke, Andres Roe med Skolerkrænke, Næsviis i Omgiængelse: Alsin Tid med Fias forsømme; Alt for hastig Andre dømme; Ei sin Feil, men Andressee, Er nu det nymodigste. Mellem begge Stropherne, om ei over begge havde staaet Noget, der lignede et Aarstal. Nu spørges, hvor disse Linier egentlig høre hjemme, hvilket Aarstallet har været, naar man blot betragter dem fra historisk Side, og derimod hvilket andet, naar man anseer dem som paa en vis Maade prophetiske, Det synes da at maatte være ret en hæsselig Tid, paa hvilken den sidste Strophe lod sig anvende. OJ vore lykkeligere Dage, Jlitier. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-21
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet Nr. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
De meget indbringende Brændevinsbrænderier i Flensborg, Husum, Altona, Randers og flere Stæder, have lidt et uopretteligt Tab derved, at Brændningen er bleven tilladt paa Lande i Norge, hvorved deres store Afsætning derhen næsten aldeles er standset. v. Schultz, Capitain. Misceller. Crommell havde i Sinde at skaane Carl l's. Liv, og underholdt endog en Tidlang en hemmelig Brevvexling med ham, hvori aftaltes, at han skulde sætte Kongen paa Tronen igjen, og selv udnævnes til Lordlieutenant af Jrland, og nyde andre Begunstigelser. Carl meldte denne Forhandling til sin Gemalinde, der lod ham vide, ikke at tilstaae Forræderen for meget. Kongen svarede hende i den næste Skrivelse, hun behøvede i den Henseende ikke at frygte, thi hvad han end maatte love, ansaae han sig dog ei forbunden til at holde saadanne aftvungne Løvter, men at han vilde bryde dem, saasnart han havde Magten dertil i Hænderne. Denne Skrivelse opfangede Crommell, og fra dette Øjeblik var det hans bestandige Stræben, at skille Kongen ved Livet. - Hume finder vel denne Omstændighed utrolig, fordi den ikke lader sig forene med Carls Characteer, men i Richardsoniana Pag. 132, forsikkrer den yngre Richardson, at Lord Bolingbrocke d. 12 Juni 1742. havde yttret i hans Overværelse, at Lord Oxford ofte havde fortalt, at han selv havde havt Kongens Brev i Hænderne og læst det, og at han havde budet for det 500 Pd. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Digteren Sir William d'Avennant havde holdt Shakespear over Daaben, og havt megen Omgang i hans Forældres Huus, og især levet med hans Moder paa en fortrolig Fod. Han tog sig af Drengen og bidrog meget til hans digteriske Uddannelse. Alt dette foranledigede det Rygte, at William ikke blot var et poetisk Barn af den store Mand, et Rygte han ogsaa siden, modnet til Mand og Digter, lod gielde. Hvor almindeligt dette Sagn var i hans Barndom, sees af følgende Anecdot. Engang var Drengen bleven kaldet hjem fra Skolen, fordi nogle Fremmede ønskede at see ham i d'Avennants Huus. Een af Underlærerne mødte ham og spurgte, hvor skal Du hen, siden Du løber saa stærkt, Til min Gudfader, svarede Shakespegre. Fy Barn, faldt Underlæreren ham ind i Talen, har Du ikke lært, at man ei maa tage Guds Navn forfængelig? Newton, den store Algebraist, var ikke istand til at forfatte en sædvanlig Forretningsregning, uden stor Vanskelighed, og maatte derfor siden i sit Embed som Myntmester, bruge en Anden til at forfatte sine Embedsregninger. (Maaskee han gjorde det for at spare sin Tid, som han kunde anvende bedre end paa denne Maade.)De tyrkiske Damer indbød Lady Worthlag Montagn, under hendes Ophold i Tyrkiet, ofte til deres Bade. Da hun første Gang modtog en saadan Jndbydelse, hialp den Ypperste iblandt dem hende, som Beviis paa sin Agtelse, at klæde hende af. Men da hun blev hendes Snørlig vaer, kaldte hun med forhausende Skræk paa de andre Damer, sigende, kommer dog hid og seer, hvorledes de stakkels Engellænderinder behandles af deres Mænd, de rose sig af at nyde større Frihed end vi, og lade sig af deres Ægtemænd indklemme i saadanne Skruestikker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Den aandrige Forfatter af Gil Blas og Haltefanden skrev for Brød, og paa hans gamle Dage maatte hans brave Søn, der var Skuespiller, underholde ham. Men alligevel var den vittige Olding altid glad. Det morede ham meget, at Hollænderne havde i en Oversættelse af Gil Blas gjort hans Hidalg til Borgermester. "Holland, sagde han, vilde være et fortræffeligt Opholdsted, naar man der kunde omskabe de fire Elementer og Folket. Engellænderne, vedblev han, ere med al deres Frihed, deres Rigdom og deres daglige tre Maaltider, de ulykkeligste Mennesker i Verden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
J Nürnberg vaager man meget nøje over, at Jordefærd skee efter det bestemte Ceremoniel, overeenstemmende med Enhvers Stand og Rang.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
En god Borger kunde ikke vel komme i Jorden under en Bekostning af 400 Fl., som endog stundom kunde stige til 800 a 1000 Fl. Den fattigste Mands Lig koster 12 Fl., og da en Daglønner, som for en Deel Aar siden ikke kunde tilveiebringe dette, selv begravede sit Barn, maatte han ei allene sidde i Fængsel, men Barnet blev endog opgravet, og jordet efter Formen. Ved en fornyet Liiganordning af 1 Mai 1770 blev den forhen overdrevne Bekostning vel noget nedsat, men den er desuagtet dog meget høi, og Anordningen vidner om en mageløs Pragtlyst. Der bestemmes deri 2 Fl. for Bedemanden for hver Hundrede Personer, han beder. Alting er nøje bestemt efter Stand og Værdighed, f. Ex. 45 To. for de Tienere, der gaae ved Siden af Kareterne, og som kun tilstaaes Titel af Tærbar og velfornemme. Det Ord elendig kommer af det gamle nordiske Er eller or (ud) og Land, fremmed Land, Udland. Samme Betydning havde det i det gamle Tydske. Hagen (ap. Pez. Scriptt.) anbefaler at herbergere de elende (Fremmede). De dertil bestemte Huse kaldtes Elendhauser, ellende Herbergen, istedetfor det nu brugelige Gasthaus (hvilket Slags Huse dog nuomstunder ofte med større Ret kunde kaldes Elendhans i Ordets nu brugelige Betydning). Ved Um findes endnu en Hauge, der kaldes Elend, fordi her fordum stod en Bolig for Fremmede. J en gammel Kirkepsalme hedder det, naar vi skal heden fare af dette Elende (fremmede Land). Af Elende gjorde man siden Elendighed, fordi alt hvad der var fremmed ansaaes for elendigt, usselt. Nu have Tiderne forandret sig, alt hvad der er fremmed er godt og herligt, alt hvad der er indenlandsk elendigt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Jndenlandske Efterretninger. Naar Forfatteren til det mig med Fodposten, den 19de dennes om Morgenen tilhændekomne anonyme Brev, underskrevet "Deres Venner, behager at henvende sig til mig, skal han mundtlig blive meddeelt de forlangte Efterretning betræffende Brevets Jndhold. Kjøbenhavns Politiekammer, A. C. Kierulff. den 23 April 1821. Under 11te d. M. er udfærdiget en Kongel. allernaadigst Placat for Danmark, saa lydende: Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Danmark, &c. &c., gjøre vitterligt: At Vi, for at forebygge de Uleiligheder, som idelige og vilkaarlige Forandringer af Landeiendommes Navne i flere Henseender kunne medføre, allernaadigst ville have anordnet og fastsat følgende Bestemmelser: §. I. Navne Forandringer paa Land-Eiendomme maae herefter ikke foregaae, uden efter dertil erhvervet Bevilling, som fra Vort Danske Cancellie bliver at udfærdige, hvorhos Vedkommende bør lade Bevillingen tinglæse og notere i Pante Protocollen, samt derom underrette Amtstuen, ligesom Vort Cancellie og derom har at meddele Chefen for Vor General=Qvarteermesterstab fornøden Underretning §. 2. Naar derimod nogen ønsker at tillægge en nye etableret Eiendom et Navn, eller at give en Eiendom Navn, som hidtil intet har havt, skal vel ingen Bevilling dertil være fornøden, dog bør Navngivelsen kundgiøres til Tinge og anmærkes i Pante Protocollen, og Amtstuen derom underrettes; hvorhos vedkommende Retsbetiente da have at give Chefen for Vor General-Qvarteermesterstab fornøden Underretning, hvilken og bør gives ham i ethvert Tilfælde, hvor en nye Landeiendom etableres, være sig ved flere Gaardes Sammenlægning, ved en Gaards Udstykning, eller paa anden Maade, om end intet Navn tillægges saadan Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Den 25 April forsvarer Hr. Candidatus Theologiæ Nicolai Fogtmann, Adjunct ved Herlufsholms Skole, sin trykte Afhandling: De Miraculis in primis Christi. Respondens er Hr. Cand. Theol. G. H. Waage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Skrivelse fra det Holsteenske af 20 April 1821. Foraaret har tidligere indfundet sig end vi havde ventet. Alting begynder at blive grønt, og enhver Skabning faaer ligesom nyt Liv. Priserne paa Kornvarerne ere stegne noget, men dog ikke saa meget, som man havde haabet og ønsket. Hs. Maj. Kongen har allernaadigst forundt nogle Jndbyggere paa Ærøe, der i Januarii Maaned d. A. havde frelst en Baad med syv Mennesker, som stode Fare for at forlise, og ved denne Leilighed viste mere end almindelig Uforfærdethed og Raskhed, en Gratification af 30 Rbdlr. hver af Allerhøistsammes Casse, ligesom og Skipper Peter Petersen Claussen i Wasserbreining, Jens Peter Kromann i Marstall, og to Marstaller Jndbyggere den i Forordningen af 22 April 1772 nævnte Medaille.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Aarhuus. Det Steinerske Skuespillerselskab er indtruffen hertil. Dette Selskab, der i den senere Tid er bleven forøget med adskillige nye Subjecter, giver nu lutter Danske Forestillinger, og som det fra vore Nabostæder hedder, med særdeles bifald. J Horsens har det allene givet 25 Forestillinger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
J Newyork gives en Lov, som forbyder at sælge Fiskeolie, inden den er bleven af dertil ansatte Prøvere undersøgt. En vis S. Jndd handlede mod denne Lov, og anklagedes for Ret teen; men han bevirkede sin Frifindelse derved, at han med Attester godtgjorde, især med en fra den berømte Naturforsker Dr. Mitchell, at Hvalfisken ikke hører til nogen egentlig Fiskeslægt, men til Pattedyren, da den har varmt Blod, trækker Aande igjennem Lungerne, føder levende Unger o. s. v.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
J Liter. Conversations-Trit for Jan. 1821 læses, i et Stykke om Konstudstillingen i Dresden, følgende: "Den norske Konstner Dahl, hvem vi med Glæde hilse som Medlem af vort Academie, har rundeligen betænkt vor Udstilling. Det er mærkværdigt, hvor meget hans Værk bæret Nordens egentlige Characteer; som en Druide pleiesøn viser den geniale unge Konstner sig; alt er raat og stort, vildt og stormbevæget, uddødt og solløs i hans Værker, betydende i Kraft og Dristighed, endskjøndt endnu ganske savnende den stille Ynde og varme Jld. De Værker, hvori han følger denne sin medfødte Genius, ere langt heldigere end de, hvori han, i vor tydske Naturs blidere Stiil, stræber at arbeide; her bliver han haard og smagløs, og man savner med Smerte, de duftigere Lufttoner. Hertil hører det mislykkede Forsøg, Prospecten af een af de mærkværdigste sachsiske Klipper. Saare mærkværdig derimod er hans store nordiske Landskab af egen Opfindelse. (Herpaa beskrives tre af ham udskillede Stykker.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Manufacturarbeidernes sørgelige Forfatning i Engelland, sees af følgende: Da Væverlønnen, i Glasgow og dets Nabolav stod høiest, var den 25 til 27 Shill. ugentligen. J Aaret 1816 derimod 10, og i 1819 kun 5 til 6 Sk. Det samme er meer eller mindre Tilfældet i hele Engelland. J Lancashire gives fire Classer af Vævere, der arbeide dagligen 15 Timer og kun fortjene ugentligen 6 til 12 Sk. De maa savne Varme og Klæder. De sove paa Sække, fyldte med Straa og Saugspaaner, og deres Kost er grov, lidet nærende og ikke engang klækkelig. Deres Børn indspærres fra den spædeste Alder af i Arbeidstuen 12-16 Timer om Dagen, og fortjene kun 2 til 3 Sh. ugentligen. Uldvævernes Forfatning i Yorkshire er endnu værre, da Afsætningen er forringet en Fjerdedeel. Men i den største Nød befinde Silkevæverne i Coventry og Strømpevaverne i Nottingham sig. Mange Tusinde leve af Fattigtaxen, som i de sidste femten Aar er stegen fra 4 til 10 eller 12 Mill. Pd. St. Mestere, der havde en egen Stoel, kunde ved 16 Timers Arbeide om Dagen neppe fortjene 10 Shill.; de øvrige bringe det til 1 1/25 1/2 Sk. ugentligen. J denne Forfatning befinde 2 1/2 til 3 Mill. Manufacturarbeidere sig. Hunger og Elendighed (siger Edinb Rev. for Mai 1820, i en Anmeldelse af et i f. A. udkommet Skrift, om de skadelige Følger af fremmed Handels Jndskrænkning, ved et Parlamentslem), ikke nogle usle Flyveskrifter, ere Aarsagerne til Utilfredsheden og Urolighederne. Giver Væverne Brød eller Brøderhverv, og man vil intetsted laane Øre til Radicalerne. Aarsagen til den faldne Arbeidsløn ligger i den forringede Afsætning paa brittiske Manufacturvarer i Udlandet. Forf. finder det eneste Redningsmiddel deri, naar Engelland opgiver sit unaturlige Spærringssystem, og den høie Told af fremmede, billigere Frembringelser. Han viser de skadelige Følger af dette System i Handelsforbindelsen med Norge, Sverrig, Rusland, Preussen og Danmark, han tilraader at nedsætte den siden 1813 forhøiede Told af udenlandske Naturfrembringelser; selv franske Manufacturvarer kunde tilstedes Jndførsel i brittiske Havne, naar kun Afgivten af indførte raae Materialier bortfaldt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Det ostindiske Compagnies Eneret er ligesaa skal delig, og har den Virkning, at Americanerne nu allene besidde den udenlandske Theehandel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
Ved de to Laan, som Husene Parisch og Rothschild gjorde for den østerrigske Regjerings Regning i f. A. i Form af et Lotterie, tabte Speculanterne i Augsburg uhyre Summer, og en Følge deraf vare Bankerotter og Processer, der foranledigede Stridsskrifter, hvori man stred om, hvorvidt saadanne Papirers Kjøb paa Tid var lovlig. Det første Laan, bestaaende af 208,000 Lodder, a 100 Fl., betaltes med 30 PC. Opgield og derover. J den Forventning, at Opgielden i det mindste vilde stige til det Dobbelte, speculerede man, især i Augsburg, meget paa disse Lodder. Men da Bekjendtgjørelsen angaaende det andet Laan, der var forbundet med ulige større Fordeel, pludseligen udkom, faldt Opgielden overordentligen, og de Fleste, som havde kjøbt paa Tid, kom nu i den største Forlegenhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
J Engelland tæller man nu 1800 Bell-Lancasterske Skoler, hvori 478800 Børn undervises. Ogsaa anvendes denne Methode til Underviisningen i de gamle Sprog. J Frankrig have disse Skoler ikke saa god Fremgang, men der synes man ikke heller at bryde sig saameget om Skrivning og Læsning. Her skal, efter Grev Lasteyrie, findes Folk med 45000 Fr. aarlige Jndkomster, der ikke forstaae denne Konst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-04-24
J en Afhandling om Mesmer og Mesmerismus, som Dr. Egg v. Ellikon i f. A. forelæste i et Selskab af Læger i Zürich, leveres blandt andet følgende om Nesmers Personlighed. Denne den dyriske Magnetismes først berygtede og nu saa navnkundege Opfinder, var en smuk, velvoxen Mand, af en stærk, kraftig Constitution, og et meget levende, stundom noget heftigt Temperament. Hans Anstand, Legemsholding, Verdenskundskab, selskabelige Væsen, forbundet med indtagende Venlighed, talede til hans Fordeel, og vare nok til at vække Deeltagelse. Han levede vel meget ligefrem i Frauenfeld med en Moster, der førte hans Huusholdning, men hans Bord var dog altid godt besat. Jmod sine Syge, som mod hver Anden, iagttog M., naar han maanetiserede, eller naar kun Talen var om Magnetismen, et hemmelighedsfuldt Væsen. Under sit Ophold i Paris fortjente han, efter sin egen Forsikkring, allene 1784 henved 400,000 Fr. ved sin Magnetiseren, men derimod havde han ogsaa en Udgift af 80,000 Fr., Huusleien, Huusholdningen, Equipagen a. uberegnet. Hans Jndbildskhed var uden Grændser. Med Foragt talede han om Andres Jndsigter, og betragtede sig selv ikke allene som den største blandt sine Samtidige, men endog som større og fortjenstfuldere end alle dem, der have levet for ham og vil leve efter ham. J sin Dagligstue havde han et Malerie hængende, hvori han selv som Menneskehedens Genius feirer sin Seir over den foragtelige Lægekonst. Sit kobberstukne Billed, som han pleiede at forære sine Venner, var forsynet med franske Vers, der forgudede ham. Til Lægerne bar han det største Nag. Lægemidler kaldte han Gift, chemiske Blandinger Forgiftelsesprocesser, Lægerne Giftblandere. Jmidlertid betiente han sig dog selv i hans Kurer af adskillige Lægemidler, og modsagde saaledes sin egen Lærre, efter hvilken der kun gives een Sygdom og eet Lægemiddel. Han klagede meget over sine Lærlinger, der havde misbrugt hans Lære, som han havde meddeelt dem under Tausheds Løfte, hvorved de skadede den meget. Aareladningen erklærede han for et Livsforkortende Middel, og meente, at han selv kunde blive 10 Aar ældre, hvis han ikke i sin Ungdom engang var bleven aareladt. Gjordemødre og Fødselshielpere ansaae han ligesom Læger for aldeles overflødige, og talte begge blandt Menneskehedens privilegerede Mordere. Paa nogle politiske Tidsblade nær, læste han næsten intet, og bekymrede sig om intet andet end Magnetismen. Han troede ikke at kunne tænke uden paa Fransk, og alt hvad han vilde skrive paa Tydsk paastod han, at han først maatte oversætte derfra. Han forsikkrede, at et af Solen beskinnet Vand har Fortrin fremfor noget andet, fordi han havde maanetiseret Solen, hvorfor den ogsaa nu er meget virksommere, end den forhen har været.