Viborger Samler, 1845-05-02
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. London, den 25de April. Ministeriet har vundet en ny Seier i det Maynoothske Dotationsanliggende. Underhuset har nemlig med 322 Stemmer imod 148 forkastet Wards Amendement, som gik ud paa at bestride Bevilgningssummen til Seminariet af de allerede til geistlige Øiemed i Jrland anviste Fonds nemlig af den protestantiske Kirkes Jndtægter i Jrland. Denne Majoritet var ligesaa stor som uventet, dog er billens Skjebne dermed ei afgjort i Underhuset. Ved Afstemningen over Wards Amendemenhavde de Stemmende grupperet sig anderledes end ved de foregaaende tvende Afstemninger. Ultratorierne stemmede nemlig denne Gang med Premierministeren imod Amendementet, der understøttedes af Lord John Russell og dennes Tilhængere. Jblandt de Medlemmer, der stemte for Amendementet, udmærkede Macaulay sig atter ved skarpe Angreb imod den protestantiske Kirke i Jrland, hvis Jndtægter ansloges til 630,000 Lsil. Han dadlede den ministerielle Politiks Jnconseqvents, og antydede at Fryg for O'Connell og en Krig med de forenede Fristater turde have været et ikke ubetydeligt Motiv til Ministeriets Concessioner. Den pirrelige Jndenrigsminister Sir James Graham bestred Rigtigheden af den foregaaende Talers Formening og erklærede, at den nu for Huset svævende Forholdsregel langtfra at være et Foster af Frygt, havde været længe besluttet for O'Connells og Polks sidste Manifestationer. Roebuck, som hidtil i dette Anliggende med Kraft har understøttet Ministeriets Politik i Maynoothanliggendet erklærede derefter, at han af Sir James Grahams Tale drog den Slutning, at det kun var Regjeringens Hensigt ved Maynoothbillen at faae den irske Agitation til at bide paa Krogen, baade for ikke at blive forladt af det irske Folkeparti i en eventuel Krig med America, og for at kunne sikkre den protestantiske Kirke i Jrland en uforstyrret og tryg Existents; thi ellers var det uforklarligt hvorfor Ministeriet vilde paabyrde Maynoothotationen det under haarde Arbeider næsten segnende engelske Folk istedetfor den i Yppighed og Vellevnet levende protestantiske Geistlighed i Jrland. Nu reiste Sir Rob. Peel sig for at mildne Følgerne af den ubehagelige Vending, denne Debat havde taget. Han indrømmede at Billen vilde uden de Liberales Understøttelse været tabt: han inddrømmede at det maaskee havde været bedre, dersom Billen var frembragt af et Whigministerium; men han beraabte sig tillige derpaa, at han ingensinde havde lagt Skjul paa Billens Principer, og at han isærdeleshed ingensinde havde givet Anledning til den Formodning at han kunde være tilbøielig til at anvise Dotationen til Maynoothseminariet af de protestantiske Kirkefonds. At ikke Frygt for O'Connell havde foranlediget denne Forholdsregel, fremgik allerede deraf, at Billen først var foreslaaet efterat O'Connell var anklaget og dømt. Efteren skarp Dadel over Macaulays gjentagne Angreb imod Ministeriet (hvilket Angreb han betegnede som aldeles uværdigt dette Medlems Stilling i Underhuset) bemærkede endvidere Ministeren at Maynoothbillen netop havde fundet en saa god Modtagelse i Jrland, fordi Billen var en frivillig Beslutning fra Ministeriets Side, gjendrev den Paastand, at Polks udstødte Trusler skulde have havt nogen Jndflydelse paa Ministeriets Beslutning, tog af et af Hr. Law (en Ultratory og Broder til Lord Ellenborough) anmeldt Andragende, hvorved Law vil gjøre det af Ward fremsatte Amendement til sit eget, Anledning til at advare imod et saadant Forsøg paa at forenede heterogene Partier, og endte med den Opfordring til Huset, ei af eensidige Hensyn at styrte Billen, men hellere efter Billens Antagelse at fremtræde med et bestemt Andragende om hvad Huset maatte have at forebringe imod Ministeriet. – Lord John Russell stemte vel for Wards Amendement, men erklærede derhos at han hverken vilde stemme for Laws eller nogensomhelst Andens Amendement, da han ansaae det for sin Pligt at bidrage hvad der stod i hans Magt til at Maynoothbillen kunde blive til en Lov. Hertil knytter, Børsenhalles Londonercorrespondent under 26de April (om Morgenen) den Efterretning, at Maynooth, billen er antagen af Husets Generalcomitee, efterat Law, efter Premierministerens Ønske, havde udsat sit Amendement til Billen til den 28de April, paa hvilken Dag Comiteens Beretning angaaende Billen indbringes. Hertugen af Marborough har foranlediget at hans Søn, Marquis af Blandford, der repræsenterede den af Hertugen ganske afhængige Flekke Woodstock, er udtraadt af Underhuset, fordi han imod sin Faders Villie har stemt for den anden Læsning af Maynoothbillen.