Politivennen, 1805-01-01
Om Mangel paa Møllerne paa Landet. Der vare Tider, da vort Land rigeligen var forsynet med Vandmøller, i det mindste havde visse Egne denne Fordeel, som mangen en nu linges efter, naar Vindstille standser Vejrmøllernes Gang og foraarsager Mølletrang. Ved Agerdyrknings Flid og deraf flydende Vandets Afgravning eller Af edning ere mange Vandmøller Tid efter anden nedlagte, og nogle af de endnu bestaaende beklage Mangel paa Vand, som en Virkning af Agerdyrkningssliden. Veirmøller ere vel paa sine Steder blevne oprettede i Vandmøllers Sted, men, som det synes ej altid i den Mængde, som svarer til Folkeformeerelsen, eller som ansees nødvendig for at forekomme befrygtende Mangel og vilkaarlig Behandling. At det er saaledes lærer Erfaring til Tider paa Landet, naar enten Vindstille eller slet Føre, eller andee mødende Hindringer have gjort det vanskeligt, at komme til Møller og saae malet, og naar de Møllesøgendes Antal daglig voxer, efterat disse Hindringer ere bortryddede, thi da maa man ofte ved Bestikkelser, eller de saa kaldte Drikkepenge, tiltrygle eller tilkøbe sig sit Korn malet om man ej vil staae tilbage for andre og imidlertid savne det fornødne til Husholdningen. Landmanden har sjælden de behøvende Lejligheder til at opbevare stort Forraad af Meel og Gryn for Fremtiden, kan altsaa ikke altid benytte sig af Vindens, Vejenes og andre bekvemme Lejligheders Fordele. For at forekomme disse Ulejligneder og deraf flydende Misbrug, vilde det upaatvivlengen være gavnligt, at flere Møller paa sine Steder bleve oprettede, hvorved de nu værende Møllers Menopolium noget indskrænkedes. - Ved Jordernes bedre Dyrkning, ved Pareellering, Udstykning o.s.v. ved den deraf flydende Folkeformerelse forbruges m mere Korn i Landet end tilforn, hvilket synes at gjøre Møllernes forøgede Antal nødvendigt og tillige ønskeligt i flere end een Henseende. Visse Kornsorter, som nu sælges i den raa Tilstand, kunde med Fordeel for Landet forvandles til Meel og Gryn, og saaledes Udføres, hvorved dog Malegevinsten vandtes for Landet. Statens Kasse vilde derved intet kunne tabe, naar der paa Kværnerne efter deres Dimensioner paalagdes en passende Afgift til Statskassen. Flere Hænder bleve satte i nyttig Virksomhed. - Jligemaade ansees det saare gavnligt for Landmanden, om der paa Landet, som i Købstæderne, blev ved kgl.Anordning bestemt noget vist i Malepenge for en Td., naar Meel og Gryn levertes fra Møllen efter fastsat Vægt, og om visse Bøder bleve satte for den Møller, som befandtes at kræve meer end det anordnede eller paa anden Maade viste sig svigagtig. Naar Regjeringen vilde tillade nye Møllers Oprettelse, hvor disse efter Skjønneres Omdømme maatte ansees fornødne, i Betragtning af de omliggendes ringe Antal og slette Tilstand, troer jeg vist, at der er ej vilde mangle de, som vilde benytte sig af denne Tilladelse, afhielpe Manglen, og betrygge de Omliggende hastigere og bedre Behandling, og mange vilde glæde sig slig Foranstaltning til Medborgeres Nytte. Saa ønskeligt det er Agerdyrkningen maatte bringe mange Vandmøller til at staae, og at den nu fremspirende Omsorg for indenlandsk Vandtransport maatte fuldende hvad Agerdyrkningen ikke kan, Saa rigtig er den Paastand, at Vindmøllernes Tal bør forøges til det fornødne Tal. Ypperligt var det og, om man i det mindste i hvert Amt havde en Dampemølle, for at afbøde Mølletrangen i stille Vejr.