Ribe Stifts Adresseaviser, 1836-03-22
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Efterat Hr. L'Herbette forgjeves gode i Deputeertkammeret andraget paa at afskaffe venne om Aaget, fordi disse, efter hans Mening, ikkun havde skadelige Følger, hvad enten de overholdtes eller illuderedes: saa kom endelig den 12te de saameget omtalte Amnestil Petitioner paa Bane. Tilhørere havde indfundet sig i stort Antal, og man bemærSkede blandt dem flere fremmede Diplomater. Beretninger bleve afgivne om flere Bønskrifter, af hvilke nogle androge paa en almindelig Amnesti for alle dem, der enten vare dømte eller endnu vare under Tiltale formedelst politiske Forseelser, som vare begangne efter d. 25de Juli 1830. Een af Referenterne, Hr. Lavielle, var imod, en anden, Hr. Sauveur Lachapelle, for Petitionerne. Hr. Sade, som vilde have Bønskrifterne henviste til Conseil=Præsidenten, sluttede sit Foredrag desangaaende med den Forsikkring, at han og hans Venner vare overbeviiste om, at de blandt det nye Ministre, som tidligere havde været for Amnestien, dog vel ikke nu, efterat de vare komne til Statstoret, saa pludselig kunde være blevne anderledes tilsinds. Disse Ord, som aabenbart sigtede til Justitsministeren, Hr. Sauzet, bragte denne paa Talerstolen. Han erklærede, at om Amnesti kunde der nu ikke længere være Tale; thi efter at Dom var fældet, kunde der ikke længere være Spørgsmaal om Amnesti, men kunom Benaadning; men da Benaadning var en konge selig Rettighed, kunde han, som Minister, aldrig give sit Samtykke til, at man paa nogensomhelst Maade vilde fremtvinge, hvad der var afhængigt af Kongens frie Beslutning. Desuden var det Ministerens Mening, at Benaadninger i en saadan Mængde maatte svække Justitsen og bringe den offentlige Sikkerhed i Fare. Ministeren blev modsagt af Hr. Janvier, som tillige gjorde opmærksom paa, at et Aar var endnu ikke forløbet, siden Hr. Sauzet lagde ganske andre Principer for Dagen end dem, hvilke han nu udtalede. Som Beviis herfor forelæste han de vigtigste Steder af et Foredrag, som Hr. Sauget den Gang havde holdt i Kammeret til Fordeel for Amnesti sagen. Under denne Forelæsning vare Alles Øine henvendte paa Hr. Sauzet, som befandt sig i en ikke ringe Forlegenhed. Han vidste heller intet Synderligt, at svare hertil. Havde han tidligere været af en anden Mening, men var nu bleven overbeviist om dens Urigtighed, saa var dette - meente han - en ærlig Sag. Dog var det ingenlunde Tilfældet; han havde stedse hyldet de samme Principer, som nu, men man maatte dengang ikke ret have forstaaet ham. Han blev derfor ved sit Forlangende, at Bønskrifterne skulde lægges tilside, og Kammeret gaae over til Dagens Orden. Og Kammeret føiede sig efter Ministeren; kun 70 Deputerede stemte imod, men omtrent 300 for Bønskrifternes Tilsidesættelse. Dette Resultat vakte stor Sensation. - Af et Lovforslag, som af Ministrene er indbragt i Kammeret, seer man, at Antallet af de politiske Flygtninger, som understøttes af Staten, er 5955, blandt hvilke ere 4832 Polakker, 626 Jtalienere, 495 Spaniere, 1 Hannoveraner og 1 Neuschateller. Londonnerbladet Standard vil vide, at Dronning-Regentinden af Spanien har paa det Jndstændigste anholdt om en fransk Jntervention, samt at den franske Regjering nu vil opfylde denne Begjering og har allerede truffet Anstalter til et saadant Foretagende.