Berlingske Tidende, 1811-02-22
Det Kongelige Døvstumme-Jnstituts Stiftelsesdag den 28de Januar høitideligholdtes den 13de Februar. Programmet til denne Stiftelsens Aarsfest var af Forstanderen Professor Castberg, Ridder, af Dannebrogen, og handlede om Tegn eller Gebærde Sproget med Hensyn til ders Brug af Døvstumme, og dets Anvendelighed ved deres Underviisning. Hs. Høihed Prinds Christian Frederik, Deres Durchlauchtigheder Prinds Wilhelm af Hessen og Prinds Friedrich af Hessen Philipethal, forskjellige af det danske Cancellies og de øvrige RegieringsCollegiers Medlemmer, Deres Høiærværd gheder, Biskop Munter og Biskop Bølle, saavelsom en saa talrig Mængde af Hovedstadens udmærkede Mænd, som Localet tillod, bidroge ved deres Nærværelse til Dagens Høitidelighed. Stiftelsens Forstander erindrede i Korthed dens Fremskridt i det forgangne Aar. Man erfarede, at Elevernes Antal, som den 28de Januar 1810 udgjorde 26, var forøget med 9 nye optagne, blant hvilke Andreas Møller fra Tronhiem og Karl Ravn fra Nykiøbing paa Falster udmærkede sig ved ualmindelig gode Anlæg og Lærvillighed, at det nærværende Antal Elever altsaa var 35, og at disse vare inddeelte i 3 Hovedclasser, blant hvilke den yngste havde igien 4 Underafdelinger. Forstanderen gav Prøver, paa enhver Classes Fremskridt. Eleverne af den ældste Classe, som i Aar skulde dimitteres af Stiftelsen, bleve traminerede i Jordbeskrivelse, Verdenshistorie, Moral og Religion. Forskellige Spørgsmaalle fornemmelig over de tvende sidstnævnte Underviisningsgienstande, besvaredes med Færdighed, og Deres Høiærværdigheder, de ovennævnte Geistlig, gave deres Tilfredshed tilkiende med Elevernes Fremskridt i disse Underviisningens vigtigste, men tillige vanskeligste Deele. Defremlagtes Prøver af Skrivt og Tegning, og man fandt, at Enkelte blant de ældste Elever havde bragt det overordentlig vidt i Skiønskrivt. Derpaa toges Haandarbeiderne i Øi syn. Forstanderen erindrede, at Stiftelsens ældre Velgiører Brand=Captain og Dannebrogsmand Esmann havde viist sin sædvanlige Velvillighed for Stiftelsen, ved at skienke alt det Træ, som var forbrugt til Tobaksdaaser det hel Aar igiennem, saavelsom til det smukkeste Slags Perspectivkasser, og at han endog af disse havde leveret et betydeligt Antal ganske færdige, fremdeles at Konstdreier Kørber ikke havde forsømt nogen Leilihed, hvorved han kunde vise Stiftelsen nogen Tieneste, være sig ved at overlade den Maskinerier og Værktøi til Brug eller ved at skienke den Træsorter. Foruden Tobaksdaaser, Perspectivkasser og Kikkerter, som saaes ved den seneste Udstilling af Stiftelsens Arbeider i August f. A. befandtes to nye Arbeidsgrene iverksatte, nemlig Arbeide i Ra og Papardeide. En betydelig Mængde Rav, bestaaende i Berloqver, stors, Hierter, Agern o. d. . var forarbeidet, og en stor Mængde Papæsker, som den flittige og duelige Kobberstikker Flindt havde forskiønnet med interessante Vignetter, og som ikke syntes at give de udenlandske noget efter i Brugbarhed eller Smukhed. Af en Udsigt over Haandarbeidets Fremme i det seneste Halvaar erfaredes, at det ved Udstillingen i August var solgt for 678 Rd. af Stiftelsens Fabricata, fra Udstillingen og indtil Stiftelsesdagen den 28de Januar 1818 var solgt for 1082 Rd., tilsammen for 1760 Rd. Værdien af Fabricata ved den nærværende Udstilling beløb til 2623. Hs. Høihed Prinds Christian og D. Durchlauchtigheder, de fornævnte Prindser behagede at udsøg enkelte Stykker af Arbeiderne, og saavel disse høie Personer, som den øvrige Forsamling yttrede deres Tilfredshed med Stilftelsens gode Fremgang. - Den følgende Dag, den 14de Februar, gav Hs. Majestæt Kongen et nyt Beviis paa hans Naad og Opmærksomhed for denne, paa hans høie Fødselsfest grundede Stiftelse, da det behagede Allerhøistsamme i følge med Hs. Kongl. Høihed Kronprindsessen at tage Stiftelsen i Øiesyn. Elevernes Haandatbeider forevistes Hs. Majestæt, og Hs. Kongl. Høihed Kronprindsessen, tillod naadigst, at enkelte Prøver af Ravarbeiderne bleve hende præsinterede. Der anstilledes en Examen over den ældste Classes Fremskridt, hvilken Hs. Majestæt i over een Time værdigede sin allerhøieste Opmærksomhed. Paa Hs. Majestæts befaling gaves forskjellige Spørgsmaale over Fædrelandets Historie, og Eleverne viiste ved deres færdige Svar paa disse, at de havde fattet denne interessante Deel af Underviisningen; ligesom de ved at besvare Spørgsmaale, til hvilke Hs. Majestæts allerhøieste Nærværelse gav Anledning, lagde for Dagen, at de vidste, at de skyldte ham deres Dannelse som Mennesker, som nyttige Medlemmer af det Selskab, de uden hans faderlige Omsorg vare blevne til Byede. Forestillingen herom frembragte Taknemmelighedens varmeste Følelser, der kunde læses i deres Ansigter, og den Blid og Velvillighed, Hr. Majestæt og Hs. Kongelige Høihed viste at han derog dem 1 Fragt, og er dem Mod til, ved fortvutning af D det Arbeider eller ved Prøver paa deres Fremskridt i Kandskaber at i Jorane sig deres Allerhøieste Opmærksomhed. H. . . heristederne i Øiesyn og fandt her samtlige Elever beskiettigede hver led sit Arbeide. Hr. Majestæt forlod Stiftelsen efterat have i de to badigste Udtryk tilkiendegiver sin Allerhøieste Tilfredshed med dens Limskridt.