Aalborg Stiftstidende, 1832-09-29
Bladet Constitutionel af 18de Septbr. indeholdt en Artikel, som egner sig til den offentlige Opmærksomhed i høie 1ste Grad. Jfølge dette Blads Paastand havde følgende Angivelse i 4 til 5 Dage været i Omløb i de høiere Circier. Der skal nemlig være bleven afsendt en raisonnerende og omstændelig Memoire fra Paris til Holyrood, i hvilken Europas nærværende Tilstand i Almindelighed og Frankrigs i Særdeleshed med en vis Art Apartiskhed er skildret af en øvet og erfaren Haand, hvilket giver denne Afhandling et høit Værd. Der opstilles en Række af Raadslagninger til Benyttelse for den ældre Linie af Huset Bourbon, i den Hensigt at antyde den Midlerne til snart at fremme den af den forberedede og forventede 3die Restauration. Navnlig raades de Forviste fra Holyrood, ikke meere, som hidtil, med Undtagelse af eet Medlem af denne Familie, at holde sig saa langt fjernet fra de franske Grændser, for hvert Øieblik at kunne være istand til at benytte mulige indtrædende Omstændigheder og Begivenheder, saavelsom Resultatet af de mange Complotter, der paa saa mange forskjellige Punkter, danne sig, for med væbnet Haand eller paa anden Vei at forsøge et eller flere Jndfald paa det franske Gebeet. Det er lykkedes Regjeringen at forskaffe sig en Copi af denne Memoire, som ustridigen forestaaer den største Berømthed. Man har med en samvittighedsfuld Omhyggelighed gjennemlæst den, atter læst og taget den i Overveielse. Jsær paafaldende var Forfatterens dybe Grundighed, saavel med Hensyn til hans Kundskaber om de nyeste Regjeringshemmeligheder, som om Carlisternes Hensigter, Virksomhed og Complotter i og udenfor Landet. Man har sat sig i Bevægelse og gjort utallige Skridt, al Slags Politi var paa Benene, ogsaa lykkedes det, eftersom man idet mindste troer, at finde Forfatteren til denne mærkværdige Memoire. Skjønt han ikke udtrykkeligen nævnes, bliver dog Grev Semonville, Pairs=Kammerets Referendar, betegnet tydeligen som Forfatteren. Ved hans Navn erindrede man sig hans Eed og hans Troskabsforsikkringer til Regjeringen af Juli=Revolutionen. Men samtidig erindrede man sig ogsaa hans tidligere Eder og Troskabsforsikkringer, som ikke ere udeblevne fra nogen af de andre Regjeringer, der i de sidste 40 Aar saa hastig ere fulgte paa hinanden i Frankring. Man har tænkt over denne raadgivende Skribents bekiende Caracteer: Det er en Mand, hvis Finesse er bleven til Ordsprog, og der opstod det Spørgsmaal, om det Raad, som han meddeler Holyrood, ikke snarere har sin Grund i Troløshed end i Hengivenhed. Jmidlertid, vedbliver Constitutionel, havde Familien i Holyrood, efter behørigen at have mærket paa og overveiet de i Memoiren fremsatte Anskuelser, besluttet at ombytte deres Asyl ved Edinburg mod det europæiske Fastland, og det ikke, som offentlige Blade berette, for at begive sig til Steiermark eller Karnthen, men med den faste Hensigt, saa snart som muligt at drage hen til et den franske Grændse langt nærmere beliggende Sted paa et Punct, hvorfra Memoirens Plan kunde lade sig iværksætte og udføre. Denne betydningsfulde Omstændighed havde aabnet Regjeringens Øine og adspredt Betænkelighederne angaaende Forfatterens sande Hensigter, og saaledes forklarer sig da ogsaa Forfatterens for kort Tid siden paafulgte Afreise til Jtalien, der maa være saa meget mere paafaldende, som hans Functioner som Stor-Referendar, ved Kamrenes forestaaende Sammentrædelse, fordrede hans Nærværelse.