Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-12-06
Videnskabelighed. En interessant Nekrolog over afdøde Geheime-Statsminister, Grev Chr. Ditl. Fr. Reventlow er nu meddeelt i dansk Litteraturtidende No. 45 og 46. Efter at have skildret Hædersmandens udødelige Fortjenester af Stavnsbaandets Løsning, Hoveriets Bestemmelse, Udskiftningen og saa mange til Bondefriheden hørende Indretninger, bemærker Anmelderen, hvad der med evig Taknemmeligheds Følelse mod sjette Frederik bør, staae indprentet i hver Dannismands Hjerte: "at Æren for disse store og gjennemgribende Forandringer fornemmeligen tilhører den Fyrste, som valgte til sine Raader saadanne Mænd, der kjendte Landets Tarv, som villigen laante Øre til Bondestandens Talmænd, som erkjendte Gyldigheden af deres Forslag, og med Varme paaskyndte deres Udførelse. Æren for at have medvirket hertil deele flere, baade afdøde og endnu levende Hædersmænd; men af disse var der Jngen, hvis Ord havde mere Vægt, hvis Handlinger havde større Jndflydelse, end Rentekammerets Formands. Jngen dansk Borgers Navn er altsaa nøiere knyttet til Bondefrihedens skjønne Sag end Reventlows Ogsaa i mangt et Anliggende, der syntes at være uden for hans Kreds, tog han virksom Deel, fordi det i sig selv var ham dyrebart. Saaledes gjorde han adskillige Anmærkninger til den nye Palmebog, da Udkastet til samme af den dertil nedsatte Kommission var bleven forelagt Statsraadet, For sine Godsers Skolevæsen havde han viist sig omhyggelig, ved at ombygge de gamle Skoler, opbygge nye og forbedre Skolelærernes Vilkaar. Hver Maaned samledes Præsterne og Skolelærerne hos ham; han gjennemgik Listerne med dem og aftalte, hvad der behøvedes. Ved de tvende aarlige Examiner mødte ikke allene Oldingen, og udholdt i tre til fire Timer at overvære alle Prøverne; men han gik selv med Bibelen i Haanden og hørte hvert Barn læse. Lige Glæde havde han af at fortælle Børnene Historier, hvilke de igjen maatte optegne til ham. Han havde gjemt en stor Mængde af disse, og da Hs. Kongel. Høihed Kronprindsessen og Hs. Kongel. Høih. Prinds Christian med Gemalinde hædrede den paa Sygeleiet liggende Olding med et Besøg, overrakte han Prindsen en saadan lille Samling. Lige saa faderlig var den alderstegne Greves Omhu for de Voxne paa hans Godser. Han havde besørget Fattighuse opførte, hvilke han selv ofte besøgde og med venlig Tiltale oplivede de Gamle og Lidende. Med Hensyn til de Syge, samlede og oversatte han af Lavaters og Gesners Skrifter en Deel Trøstegrunde, hvilke han udgav, trykte med stor Stiil, 1826, og uddeelte mange Exemplarer, deraf. Med sine Præster omgikkes han faderlig; de vare ham stedse velkomne og hans jævnlige Selskab. Flittigen og andægtigen besøgde han Kirkerne, snart denne, snart hiin, og sang gjerne Palmerne med. Dagligen læste har i Bibelen og i mangen god theologisk Bog, Han skrev ofte lange Anmærkninger til litteraire Arbeider, hvilke Forfatterne sendte ham. Var nogen Uenighed eller Uorden opkommet paa Godset, var han hver Mandag beredt paa at høre Vedkommendes Klager, afhielpe deres Trang og bilægge deres Tvistigheder. Det var hans Glæde at gjøre Besøg hos Bønderne, og i hans sidste Levedage kjørte han hver Dag ud, saalænge han formaaede det, og ligesom tog Afskeed med sine kjære Bønder. Med Rette slutter derfor Ædlingens Nekrolog saaledes: "Ligesom Reventlow i Rang var en af Statens ypperste Mænd, har han været med Hensyn til sin Virken en af dens nyttigste, med HenBefordrin, og Afgang.