Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-05-21
Jndsenderen, som hver Aften kom til Kjøkken kurven, blev adskillige Gange skuffet i sit Haab at komme derind. De Mange foruden ham, dette hændtes, og de nedslagne Miner han, særdeles hos tilbageviste Børn, bemærkede, bestemte ham undertiden til nærmere at paatale denne Sag, for om mueligt at udvirke, at de ikke forgjeves skulde haabe en Moroe, som baade var uskyldig og gavne lig for dem. Vidende, at der paa Kjøkkenkurvens Vagt fandtes en Ordre, som tillod Adgangen, paatalte han, hos vedkommende Foresatte, naar Under officieren nægtede den, og han havde den Fornøiel, se, igjen at udvirke Tilladelsen. Hr. Generalmajor Greve v. Schulenburg, som i forrige Sommer, i Hr. Greve v. Baudissins Fraværelse, forrettede Commandanttjenesten, og til hvem Jndsenderen. eengang blev nødt til at henvende sig, denne Sa angaaende, skylder han i sit og mange Andres Navn sin Tak, fordi ved hans Foranstaltning ingen Hindringer den øvrige Tid af den Sommer fandt Sted, men Adgangen stedse blev uformeent, Men denne Tilladelse, at svømme og bade sig ved bemeldte Kjøkkenkurv, som begge de forrige Sommere fandt Sted, og som, jeg tør sige, med Taknemmelighed erkiendtes af Stadens svømmende Ungdom, gives desværre ikke i Aar. Stedet har faaet en Lieutenants Vagt, og Jndsenderen, som foruden flere allerede har været derved, blev det tilkjendegivet, at det paa ingen Maade var tilladt at komme derind. Underdanig indstiller han derfor paa ny til Kjøbenhavns høie og velvillige Commandantskab, om det ikke var mueligt, at Tilladelse til at afbenytte ovennævnte Sted igjen kunde gives, eller hvis Omstændigheder skulde forbyde dette, samme da vilde anvise et andet godt offentligt Sted til fri Afbetjening for Svømmere. Tiden er nu kommen, da det for Mange er en Fornødenhed daglig at bade sig. Skade dersom de skulde lade den utilfredsstillet, allene af Mangel paa Badesteder, og at kun faa gode af disse gives, at der ikke findes et eneste godt, offentligt og frit Badested i Kjøbenhavn eller nær nok derved, troer jeg at have beviist. Fortrinlig god til dette Brug er ovennævnte Kjøkkenkurv, naar dens Afbenyttelse tillades. Mere end een Grund taler til Fordeel for dette Sted. For de fleste af Stadens Jndvaanere er dette det beqvemmest beliggende. Vandet der er renere end paa mange andre Steder. Stedet selv ligger afsides og er ikke Veien til nogen offentlig Spadseregang. Det vilde kun blive søgt af faa Andre end dem, som kom der for at svømme eller bade sig. Den undseelige Badende var der ingen Tvang underkastet, og Forbigaaendes Blufærdighed fornærmedes heller ikke. Sikkert tør man haabe, at de høie Vedkommende ville, agtende paa disse Grunde, hvis ikke Umueligheder forbyde det, tillade Adgang til Stedet, og derved forbinde sig hele Stadens Ungdom. Skulde Adgangen tillades, tør man vel og haabe, i det mindste vover Jndsenderen underdanig at forestille det, at de Vanskeligheder, som begge de foregaaende Aar have fundet Sted, ikke i Aar ligeledes maatte mødes, da Stedet derved ikke bliver saa almeennyttigt som ellers. Nægtes Jndgangen, er det ikke Enhver, som har Tid eller Lyst til hos Vedkommende at erkyndige sig, om den blev nægtet med Rette. Dersom ikke ogsaa her Omsteendighederne maatte byde anderledes, ønskes meget, at Porten maatte lukkes paa bestemt Tid, at dette, om muligt, dog ikke maatte skee førend det blev mørkt. Manges Forretninger tillade dem først ud paa Aftenen at søge Badningens Forfriskelse. Naar Veiret er godt, vil Stedet ikke være ubesøgt, saalænge som der er Dag paa Himlen; men ofte maatte, de forrige Aar, Mange tabe den attraaede Forfriskning, fordi deres Forretninger først tillod dem at søge den ud paa Aftenen, og Porten da allerede var lukket. Til sikker Underretning for de Søgende, og for at forebygge Misbrug, tillader Jndsenderen sig at foreslaae, at Tiden naar Porten skulde lukkes, maatte bekjendtgjøres enten hver Maaned i Aviserne, eller ved en Plakat, opslaaet paa Porten. Ogsaa til Selskabet for Svømmekonstens Udbredelse troer jeg at turde henvende mig ved at tale om nærværende Sag, og med Haab om, at ogsaa det vil medvirke til, at et godt offentligt Svømmested anvises til fri Afbetjening. At Selskabet er til, vidner tilstrækkelig om, at det har anseet Konsten for nyttig og værdt at almindelig gjøres. Saamegen Nytte dette gavnlige Selskab end stifter, ved dets aarlige Præmieudsætning og andre Foranstaltninger, saa troer jeg dog, at det betydeligt vilde kunne udvide sin gavnlige Virkekreds, og meget bidrage til Konstens Udbredelse, dersom det gunstigst vilde paatage sig Omsorg for, at de Svømmelystne ikke manglede gode Øvelsespladse. Skal Konsten almindeliggjøres, maa disse ikke mangle, og de maa være til fri Afbetjening. Svømningen er en Færdighed, som lettest og med meest Lyst dyrkes og erhverves i Barndommen; men Børn have ikke, og faae ikke af Forældrene, hver Dag Penge til at gaae i Vandet for. Lidet er her endnu gjort for Svømme konstens Udbredelse, og mindre endnu for de Svømmelystnes Beqvemmelighed. Jngen offentlige Svømmepladse; ingen Steder, hvor Klæderne kunne ligge tørre under en pludselig paakommen Regn; ingen Mærker, som tilkjendegive Vandets Dybde, og hvorvidt den Jkkesvømmende, uden Fare, kan vore sig ud, ingen gode Anstalter for dem, som i Sele ville lære Andre at svømme. Jmidlertid er jeg langt fra at tilskrive Selskabet til Svømmekonstens Udbredelse alt dette Alt hvad det kan bidrage til Konstens Udbredelse og dens Dyrkeres Beqvemmelighed gjør det vist. J Tider, som nærværende, da enhver Jndretning er saa kostbar, vilde det være upassende at forlange mange Anstalter gjorte, men komme Tider, da Alt ikke er saa kostbart, tør man maaskee haabe, at noget mere, end hidtil er skeet, gjøres i denne Henseende, og, at maaskee Regjeringen da vil værdige denne Konst sin Opmærksomhed og Understøttelse. For Nutiden var Beqvemmelighed nok at have et Sted, man frit og til enhver Tid af Dagen kunde afbetiene. Ofte nok gjentog vore offentlige Blade ved enhver, som druknede: "gid han havde lært at svømme;" men hvorledes lære denne Færdighed, naar man mangler Øvelsespladse, Forener sig Mangel af disse med de mange andre Hindringer for Konsten, Forældrenes Uvillighed f. Ex. til at lade deres Børn lære den, saa staaer den Fare for meget at standses i sin Udbredelse. Mange Fordomme mod den ere vel bortryddede. Svundne ere rigtig nok de Tider, da man hos det velopdragne Barn holdt det for en Skam at kunne svømme, da man kun troede det passende for Soldater= og Matrosbørn, Gadedrenge og deres Lige. Men, desuagtet gives dog endnu, selv i Kjøbenhavn, mange Børn og unge Mennesker, som ikke kunne svømme, skjønt man dog ikke kan nægte, at denne nyttige Færdighed mere og mere almindelig gjøres, og Forældres Fordom mod den efterhaanden taber sig. Ved den Fremgang, Svømmekonsten i de senere Aar har gjort, tør man vel antage, at mangt et Liv allerede er blevet sparet, og i Fremtiden vil spares, til Held maaskee baade for Stat og Efterslægt. Maatte, hvad jeg her har ønsket gode Øvelsespladse anvises de Svømmelystne, skulde maaskee derved Konstens Fremgang ikke lidet befordres. Skjønt dette Stykke er nærmest skrevet for Kjøbenhavns Ungdom, i Haab om at forskaffe den et godt Svømmested, tillader jeg mig dog at fremsætte det Ønske: at paa ethvert Sted, i Danmark og Norge, hvor Lokalet tillod det, Stedets Øvrighed, og dets fornuftigere Jndvaanere, saa meget mueligt, vilde sørge for og opmuntre til Svømmekonstens Udbredelse. Jeg troer de virkelig vilde gjøre sig fortjente af det Almindelige, ved at vise Jver heri. Sikkert vilde Mange, som ved denne nyttige Færdighed styrkede sin Sundhed, vide dem Tak for deres Omsorg og Foranstaltninger i saa Henseender, og fjern fra dem, ja dem selv uafvidende, vilde maaskee, dem til Ære, flyde taknemmelige Taarer fra Øine, som, uden deres Omsorg for Svømmekonstens Udbredelse, Døden skulde have lukket i en tidlig Alder.