Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-09-02
(Khvnsp.") Ere ikke Mænd som Hvidt, David, Lehmann, Drewsen sendte til Roeskilde netop for at bringe Constitutionsspørgsmaalet paa Bane. Den Aand, der gik gjennem vor første Valgkamp, gjennem Pressen i Valgtiden, gjennem Prøvevalgene, gjennem de endelige Valg - uden at tale om de Erkjendtlighedstegn, der faa Maaneder iforveien vare ydede adskillige hjemvendende Deputerede for deres Virksomhed under Constitutionsdebatterne - var vel gyldig Borgen for, at den Opgave, der stilledes de af Valgene fremgaaede Deputerede, ikke var Behandlingen af nogle particulaire Jnteresser, men af almindetige politiske Spørgsmaal. Det vilde dog være uforklarligt om de kjøbenhavnske Vælgere skulde have udkaaret sig 12 Deputerede og 12 Suppleanter, om hvilke det uden Undtagelse antoges givet, at de vare stemte, eller vel endog tildeels beggeistrede for en Constitution, naar Constitutionssagen ikke havde været Valgcorpsets Banner. Naar der nu ikke kan paavises noget fyldestgiørende Tegn paa, at vælgernes Stemning er slaaet om, og naar der nu ikke er foregaaet nogen Omskiftning i de constitutionelle Deputeredes Overbeviisning, hvorfor have de da ikke indbragt Forfatningssagen i Stændersalen, Og, om de end ikke vovede det, hvorfor have de da modvirket Forfatningssagens Udvikling? Herom erholder man ingen Oplysning af Stændertidenden. Jmidlertid i Stændersalen sidde der endnu ikke saa faa Deputerede, der ere valgte under de samme Hensyn som David, Lehmann, Hvidt, Drewsen, og som endnu ikke have ladet deres Stemme høre. Saalænge det Modsatte ikke er givet, vilde det være en fornærmelig Forudsætning, om vi antoge, at de hellere vilde slutte sig til Majoriteten og svigte Vælgerne, end at slutte sig til Christensen og frembære deres constitutionelle Troesbekiendelse."– (Dagen":) Vi kunne ikke nægte, at hele denne Sags Udfald og de Yttringer, der ere faldne under dens Approbation, nemlig af hele Forsamlingen med Undtagelse af Proc. Christensen, i høi Grad har glædet os, da det Passerede paa det Utvetydigste tilkjendegiver Stændernes Erkjendelse af Kongens Beredvillighed til at komme Folkets Ønsker imøde og af Hs. M. uskrømtede Kjærlighed for Stænderinstitutionen og dens hensigtsmæssige Udvikling. – (Af "Corsaren":) "Man taler naturligviis i disse Dage almindeligt om de forestaaende Stænder Committeer, og om deres Værd i Forhold til en virkelig fri Forfatning. Vor Mening derom er: at de forholde sig til en saadan fri Forfatning, som Jacobs Fad Lindser til den Førstefødselsret, der solgtes ham derfor. – "Der er en Nemesis, der er en Gjengieldelse! Undertiden kommer den vel haltende, men undertiden følger den med raske Fjed Forseelsen, lige i Hælene. Neppe havde Lehmann holdt sin Tale til Gunst for stænderske Committeer, før Ussings Ven, Bang, reiste sig og - roste ham."- Et lille Flyveskrift, betitlet Sandhedsvennen", hvis Jndhold er temmelig uforklarligt, men som dog i det Hele taget synes at gaae ud paa et Forslag angaaende Nedsættelsen af Juryer i Trykkefriheds processer, er i disse Dage blevet omsendt forskjellige Steder her i Staden, uden at hverken Udgiverens, Forlæggerens eller Trykkerens Navne ere nævnte derpaa. Dette har foranlediget en Politiundersøgelse i en herværende Bogtrykkers Officin, i hvis Navn det uden hans Vidende er blevet omsendt, men uden at der er fremkommet nogen videre Oplysning. (Khop.)