Ribe Stifts Adresseaviser, 1848-10-03
Samme Blad fortæller, at Propenrenterne fra Hamborg og Flensborg ikke blive vel modtagne i Jylland, og til Gjengjæld søger det ved løgnagtige Beskyldninger at opvække Had mod de dansksindede Beboere i Haderslev. - Endvidere hedder det at General Bonin har den 30. Septbr. været i Haderslev for at inspicere det der kantonerende Militær, samt at det hanseatiske Kavalleri samme Dag blev forlagt vester og nordpaa. Vi vide imidlertid med fuldkommen Vished at disse Hanseater ere sendte omkring i Nordslesvig med efterstaaende Bekjendtgjørelse fra den frække Oprører Bruhn, i Haderslev, rimeligviis i den Hensigt at give den mere Vægt; men vi vide lige saa vist, at denne Hensigt ingenlunde er opnaaet, og det kunde nok hænde sig, at de tydske Ryttere kunne blive bortjagne af Landbeboerne naar de atter vise sig i lignende Ærinde. bemeldte Bekjendtgjørelse lyder saaledes: Den saakaldte Immediat=Kommission fra Sønderborg - hvis Existents man efter dens første Bekjendtgjørelse har maattet betvivle – er ifølge paalidelige Efterretninger dog virkelig til; den residerer paa Als og søger derfra at afstedkomme Borgerkrigen over vort skjønne Land, hvis Befolkning nu skulde være sysselsatte med, efter en 6 Maaneders Krig at befæstige sine indre Forhold og at knytte fredelige og venskabelige Baand med det danske Nabofolk. Hele Slesvig=Holsteen længes efter, at den nys afsluttede og approberede Vaabenstilstand benyttes til, paa urokkelige Fundamenter at opbygge en varig og heldbringende Fred. Den provisoriske Regering er bered til at nedlægge sin Magt, i de fem Mænds Hænder, hvilke Preussen og Danmark dertil i Overeensstemmelse med den sluttede Konvention ville udnævne af Landets fornemste Mænd (Notabiliteter, som nyde almindelig Agtelse og Anseelse. Det er haandgribeligt, at saalænge dette Kollegium af fem Personer ikke er udnævnt, de hidtilværende Autoriteter fremdeles maa bestyre Landet og de emanerede Love maae have Gyldighed, uden at hverken Tydskland eller Danmark har Ret til, eensidigen at forandre noget deri. Jkkedesmindre har den omtalte danske Kommission, der bestaaer af 3 uden Preussens eller Tydsklands Samtykke sammentraadte Mænd, anmasset sig Hertugdømmernes Bestyrelse, og for at erobre sig Tilhængere, under 19. d. M. udstædt Bekjendtgjørelser, hvorefter Forordningerne og Extraskattens og Jndestpengenes Afskaffelse samt Jagtfriheden ere stadfæstede, hvorimod Forordningerne og Krigskatten ere ophævede. Men ihvor tillokkende et Regiment maa være, der med et Pennestrøg bortrømmer Krigens paafølgende Byrder og derimod hjemler alle under Krigen forundte Friheder, saa troer jeg dog neppe, at nogen fornuftig Mand i Hertugdømmerne vil lade sig vildtede ved saadan Fremgangsmaade, da Kommissionen næppe har danske Penge til sin Raadighed, for at betale slesvig-holsteenske Udgivter med. Og hvad der er mest paafaldende, er dette, at Kommissionen smugler sine Produkter, trykte Breve, Bekjendtgjørelser ofve ind i Landet, uden Spor til Legitimation, selv uden Underskrivt og uden Segl, indelukkede i Kuverter, der ere forseglede med fremmed Privatsegl. (J. C. S. P.) Hvem der saaledes skyer Lyset, kan ikke antages at forfægte en retfærdig Sag, og Kommissionen vil uden Tvivl snart blive sig bevidst, at den ikke kan høste Fred, hvor den faaer Ufred. Derfor vil den ogsaa som det sommer sig for retskafne Mænd, snart give Slip paa det uheldige Forsøg, ved Hjælp af nogle danske Spioner og Propagandister at paatrænge sig Hertugdømmerne som midlertidig Regering imod Vaabenstilstands-Konventionens udtrykkelige Jndhold og imod hele Landets og hele Tydsklands Villie. Jmidlertid henvender jeg mig til alle de Beboere i Amtet, der hverken ønske Krigens Fortsættelse eller Hertugdømmernes Adsplittelse, med Anmodning om, tillidsfuld ogsaa fremdeles at adlyde de bestaaende Love og Anordninger samt Øvrighedens befalinger, og isærdeleshed prompt og villig at betale de paalagte extraordinære saavelsom ordinære Skatter, da Jntet formaaer at gjøre Landets Velfærd mere Afbræk, end Ulydighed og Splidagtighed. Hvad derimod angaaer dem, der alletider ere modstridige og trættesyge, saa ville i fornødent Tilfælde eftertrykkelige Tvangsmidler, der ere til Amts husets Raadighed, tjene til at rette deres Adfærd. Haderslev Amthuus d. 29. Septbr. 1818. Bruhn."