Berlingske Tidende, 1812-05-18
Hs. Majestæt troer ikke at behøve at indlade sig i noget vidtløftige Beviis for Nødvendigheden af at tilveiebringe tilstrækkelige og anvendelige Forsvarsmidler mod de Angreb, som mueligen kunne true Rigets Sikkerhed. J en Periode, da svagere Stater ei mere finde nogen Støtte i de mægtigeres indbyrdes modveiende Styrke, da Landes Selvstændighed ei mere betrygges ved fremmede Forbund, oftest forrenede med Betingelse af en blind Undergivenhed, har et mandigt og stridbart Folk, som vil beholde sine Love og sin Frihed, ei andet Valg, end i Vaabnenes, Villiens og Enighedens forenede Kraft at søge et nyt Borgen for Fremtiden. Dersom en fordeelagtig Beliggenhed og indskrænkede Fornødenheder give dette Forsæt ydermere Vægt, der sen Tillid til Regieringen befæster hvad Fædrelandskierlighed grunder, dersom den rolige Standhaftighed prøver Farerne, inden den stækkes ved at overvældes af dem, og dersom Jver for almeent Vel udelukker alle private Hensigter, da skal dette Folk, hvilende paa egen Kraft, ) ogsaa beholde sit eget Værd og sit eget Land. Rigets Stænder følde levende denne Sandhed, da de, med Hensyn paa den nærværende Krigsmagts Utilstrækkelighed, overgave Hs. Majestæt Ret til at udtage 50,000 vaabendygtige Mænd til Rigets Forsvar. Ved Udførelsen deraf, for at faae de 15000 Mand af Forstærkningsmandskabet samlede, som Hs. Majestæt den 23de April f. A. lod opfordre, har Erfaringen noksom viist : at en Fortsættelse af denne i Udskrivningsmaade for Fremtiden baade vilde blive for trykkende for visse Classer af Medborgere og for bekostelig for Landet i Almindelighed, at den fastsatte Alder imellem 20 og 25 Aar foraarsagede en for vidt udstrakt Usikkerhed i adskillige Forhold, at de reglementaire Bestemmelser, som vare indløbne ved denne Forholdsmaade selv, van skeliggjorde Hastigheden af dens Fremgang og Armeens derpaa hvilende Forstærkning, at de almene Bidrag til Forstærkningsmandskabets Tilveiebringelse ved Leining, blot skabbe en Pengetribut af den personlige Forpligtelse til at forsvare Fædrelandet, og endeligen : at simple og tydelige Grundsætninger i dette Anliggende allene kunne afvende de forvildede Begreber, som Avind og Mistillid have aarsaget, og hvis bedrøvelige Følgers Spor ere blevne tilbage i visse af Rigets Provindser. Hs. Majestæt tager derfor ikke i Betænkning, at fremlægge for i Rigsstænderne visse almindelige Grunde for en nye Indretning af Forstærknings= eller Bevæbnings=Mandskabet. Det første derved forekommende Spørgsmaal var: hvorvidt det maatte være enhver, som ei vil indtræde i Krigstienesten, tilladt at stille en tienstdygtig Karl i sit Sted i det indskrænkede Antal Aar, som Hs. Majestæt nu vil foreslaae, eller om det bør ansees som en uvilkaarlig Skyldighed at forstærke Armeen med sin egen Person. Hs. Majestæt, som paa den ene Side bør ønske at giøre Statens Byrder saa almindelige og lige fordeelte som mueligt for sine troe Undersaatter, har paa den anden Side, med Hensyn paa de ulige Meninger som herover ere yttrede, villet overlade dette Spørgsmaals Besvarelse til Rigets Stænder, uden derved at yttre noget andet Ønske end det, at deres Beslutning maatte blive Udtrykket af Nationens Tænkemaade og Fordringer.