Ribe Stifts Adresseaviser, 1812-06-05
J denne Moderlandets Slibrige, betænkelige Stilling, hvor det gjælder enten et frit, endnu aldrig undertvunget Folks Selvstændigheds Vedligeholdelse, eller dens Tab, bør, efter min Følelse, fælles Fædreland virke fælles Deeltagelse i sammes kraftige Forsvar - bør intet Offer være for stort - bør Undersaatten med Beredvillighed række Landsfaderen Haanden, for at sætte ham istand til med Kraft at virke til Landets Forsvar. Mit Forslag hertil gaaer ud paa intet mindre ende at enhver af Danmark og Norges nogenlundevelhavende Søefteder offererer Kongen, Fædrenelandets Navn, eet, i Forhold til hver Stads Størrelse og Velstand, for egen Regning. bygget, større eller mindre Krigsfartøi et Forslag, der ved første Øiekast vil synes dristigere, byrdefuldere og vanskeligere at udføre, end det virkelig er; thi hvad der er mueligt for enkelt Mand - da, som bekiendt, saa mangen Kiøbmand paa egen Bekostning ofte har bygget et temmeligt svært Handelskib - maa end lettere være iværksætteligt, naar en heel Stads gode Borgere, Alle besielede af een Aand Fædrenelandskierlighed, deeltoge deri. Naar altsaa antages: at hver Søestad, som driver nogen Søehandel, har i Almindelighed nogen Forraad af alle til et Skibs Bygning henhørende Materialier, som, Skibsboer. Planker, Jern, Tømmer a. ja at der altid findes, een eller flere Skibstømmermænd, der kunne forestaae et større eller mindre Skibs Bygning - naar enhver Kiøbstæds resp. Borgemester eller Byefoged, af Pligt mod sin Landsherre og Fødeland, af Jver for den gode Sag, og for at haandhæve den Stads Ære, hvis Øvrighed han er, enten Selv eller en eller anden af Byens for det Almeenevel nidkiære Mænd, vilde paatage sig uden Ophold - at opfordre Borgerne i Kongens og Fædrenelandets Navn, ved Subscription i Penge eller raa Materialiers Levering in Natura, til frivillige Bidrag, for strax at kunne lægge Haand paa dette i sine Følger saa vigtige Værk, til hvis Bestyrelse og Opsigt under Arbeidet selv sikkert altid i hver Stad ville findes Mænd, der med varm Iver og Velvillie ville antage sig et Forehavende, der maatte geraade disse og Byen til aforkabelig Ære - naar ogsaa de Kiøbstæder, som ikke ere Søesteder, saasom: Wiborg, Skanderborg, Ringsted, Slagelse og fl. ogsaa ydede enten Pengebidrag eller raa Materialier - og Stædernes og Landets resp. Honoratiores, Kapitalister, Proprietairer, Geistlige og andre, ved milde Gaver til dette store Øiemmeds desto hastigere Jværksættelse og Fuldendelse lagde deres varme Følelser for Konge og Fædreneland for Dagen, hvilke Gaver kunne behageligen sendes enten til hver nærmeste Kiøbstæds Magistrat eller Øvrighedsperson, eller til mig, for hvis rigtige, Modtagelse og Afsendelse til sit Sted jeg offentlig skulde aflægge Regnskab og tillige bekiendtgiøre enhver ædel Givers Navn og Gave. Og endelig, naar saaledes de største og meest formuende Handelstæder, f. Ex. Aalborg, Aarhuus, Randers, Odense, Flensborg, Ribe, Christiania og fl. understøttede af Medborgere, lode bygge, hver Sted en Fregat - de middelstore Stæder, hver en Krigsbrig - de mindre hver en Kutter, eller en Lugger, en Kanonbaad eller Jolle, hvilke Alle Kongen armeerte med Skyts - og skulde hvert Skib til Minde om dansk Fædrelandssind, bære selv den Stads Navn, hvis Borgere vare høimodige nok til at tilbyde deres ophøiede Fyrste saa kraftige Vaaben mod en overmodig Fiende. Hvor snart skulde der da ikke ved trofaste Borgeres Enighed, Fædrenelandskiærlighed, ved Virksomhed paa Skibsværfter, ne, skabes en ny Flaade, der i Forbindelse med Statens øvrige Krigskibe, skulde hævne det grusomt forurettede Fødeland, - hvor skulde Historiens Muse frydes ved at opbevare til de sildigste Slægter Mindet og en saa priisværdig, evig berømmelig Daad af det lille Danmark og Norges Borgere, i det andet Tjaar af det 19 Aarhundrede. -