JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1809-01-01
Forslag imod Salg, som skeer iflænguden at see hen til hvem Køberen er. Man veed, at vore Love vogte imod, Køb af uberettigede Personer, og det meget viseligen til Ejendomssikkerhedens Forøgelse. Men Jndsenderen troer at finde et Savn deri, at vore Love ikke forbyde Salg til Personer, der ikke kunne rimeligen tænkes istand til at eje Købesummen, og derfor have Fordommen, imod sig, neml. at de paa en urigtig Maade ere komne til de Penge de købe for. Saaledes troer han, at det vilde være gavnligt, om det var forbudet at sælge til en i Tjenesten værende Matros eller Soldat for højere Sum end omtr. 10 Rd., med mindre han medbragte sin Offisers eller en Borgers Attest, at han var kommen paa en lovlig Maade til Pengene. For Børn af begge Kjøn torde Jndsenderen raade til at gjøre en end større Jndskrænkelse af den Sum, hvorfor til den maatte sælges. Til pjaltede og yderst usselt klædede Personer torde samme Forsigtighed, være raadelig. Muligen vil man indvende, at det kunde skade den Sælgende i hans Næring, om han skulde gjøre saadan Forskjæl, og at slige Købere vilde stedse finde nogen, der solgte uagtet Forbudet, som da saaledes blot havde dets Efterleveres Skade til Følge. Herimod har Jndsenderen det Svar, at dersom det blev Lovens Bud, at, naar det ved Politiforhører viste sig, at Personer, som de ovennævnte, for stjaalne eller uretmæssigen ihændehavende Penge, havde købt for de i Forbudet udelukkede Summer, da skulde Sælgeren bøde for at have overtraadt Loven, med at erlægge den hele Købesum til Politiretten, for at derved den eller de, hvem Pengene vare først fravendte, kunde komme til desto større Oprejsning. Naar saadan Skade for Hjemgæld nogle Gange uden Skaansel havde rammet Overtræderne, vilde Lovens Efterlevelse nok opnaaes. Ved denne Lejlighed maae Jndsenderen fornye det ønske, som alt for længe siden og flere Gange er yttret i Politivennen, at der strængelig maatte arbejdes imod Verthushold for Drenge. Destoværre har dette Onde grebet vidt om sig i Kbhavn, til ubodelig Skade for Sæderne og for Staten. Hvad vilde vore Forfædre sige, hvis de kunde see op og fandt at vore mange Billardværter, vore umaadelig mange Brændevinsskænkere, vore ikke mange, men desuagtet for mange, Konditorere og Restauratører o. fl. fl. havde en betydelig Del af deres Næring fra Drenge! O! at denne vigtige Sag engang maatte tildrage sig den Opmærksomhed, den synes Jndsenderen saa særdeles at behøve! En Dreng har slet intet at bestille paa alle saadanne Steder. En Dreng bør ikke tillades af sine Forældre paa egen Haand at søge slige Steder (og yderst sjælden burde de tages med did. En Dreng bør ikke have Penge, ikke fra sin dannende Sysselsættelse lades Tid, til denne saa højst upassende, vor Menneskealder beskæmmende Kroergang; men ere Fædre og Mødre taabelige nok til at tillade sligt, da gid det fra Lovgiverens Side var enhver saadan billardmand, Konditør, Restauratør, Brændevinsskænker, Destillatør, Kælderkromand under betydelig Straf paalagt, at bortvise slige Gæster. Derved vilde Mangens Fordærvelse forebygges.
Politivennen, 1809-01-01
Et Par Ord om de destoværre hos os endnu ukjendte Livbergningsbaade. Det er bekjendt, at der i Engelland og flere Lande ere Livbergningsbaade, som ere blevne anvendte med Nytte og have reddet mange Menneskers Liv. Der staaer een af disse Baade paa Skibsbygmester L. Larsens Verf, og har staaet der i flere Aar. Hensigten af denne Baads Bygning har jo uden Tvivl været god; men ligesom enhver god Hensigt intet nytter, der ej iværksættes, saaledes denne ej heller; hvor den nu staaer, gavner den ingen, og skader end ydermere sin Bygherre, for saameget som den derpaa hidtil anvendte Bekostning er, istedet for at kunne nu allerede have gavnet mange, Havde den ved sidste Storm ligge færdig i Helsingør, da kunde dermed maaske været 10 til 18 Menneskers Liv berget. - Dersom den ubekjendte Bygherre mangler Penge, vil det vist, paa hans Jndbydelse, ikke mangle Deltagere deri, og Danmark vil da endelig engang nyde Del i denne menneskefrelsende skjønne Opfindelse.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. Den farlige, i disse Blade ja endog i de fynske Aviser angivne Mordergrube i Larsbjørnstræde er endnu aaben og ikke ringeste Indlukke sat derfor!!
Politivennen, 1809-01-01
Bekjendtgjørelse. For et Aars Tid siden gjordes i Politivennen endeel ønsker til større Anstændighed og Bekvemmelighed ved vore aarlige offentlige Skuer af Kunstarbejder paa Kunstakademiet. - J Aar er bemærket dog den gode Forbedring, at Tilskuerne ikke som forhen lode Hattene sidde paa. Det er derfor Pligt at anmælde denne, som enhver anden, Fremgang til det Bedre. Enhver forsvindende Raahed er en Vinding. - Der bliver endda ønsker tilbage for disse Akademiets Kunst-Skuer: 1) ønskes da atter at naar de aldeles offentlige Dage vare forbi, een Dag maatte være Adgangs Dag blot for Betalere. Prisen skulde ikke være fastsat til mere end 1 Mark; nok til at holde Pøbelen borte, og hvo som vilde give mere handlede desto prisværdigere. Herved vandtes en bekvem Lejlighed til Kunstnydelse for mange Personer, der nu for Vrimmelens Skyld, og alt hvad dermed er forbundet, blive borte, og dernæst indvandtes for Akademiet en liden Sum, som dets tarvelige Udstyr og Jndtægt kunde være veltjente med. - 2) Er det ævig et ønske, at en saadan Jndretning gjøres, at ingen med Hænder og Fingre, end sige med Stokke, kunne beskadige noget af Kunstverkerne. J Paris maae Stokke aflægges udenfor Jndgangen til en dertil ansat Person, som ved Modtagelsen giver en Seddel derfor, og ved Tilbageleveringen modtager en Styver af Stokkens Ejer. 3) Bør det endelig ogsaa ønskes, at ingen Hunde og ingen Personer i smudsige eller skidne Klæder tilstededes Adgang.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. 1) Udenfor No. 36 i store Kongensgade staaer Rendestensbrettets midterste Jernop paa en højst utilbørlig Maade. Mange Mennesker have stødt sig derpaa, adskillige ere faldne, og andre have faaet Fodtøj forrevet. Man haaber, at den veltænkende Husejer, for at raade Bod herpaa, lader en Smed udbanke Jernet, hvilket overmaade let kan lade sig gjøre, medens derved en betydelig Opmærksomhed vil være bevist Fodfærselen.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 71 Mk. Sk. Rug 60 - - Byg 34 - - Ærter hvide - 52 - - Havre 26 - 8 - Røget Flesk, Lpd. 24 - - Fersk 20 - - Smør Pd. 36 Sk. Æg, Snesen 36 - En Stegegris 15, 18 Mk., -
Politivennen, 1809-01-01
Gjensvar paa det i Politivennen No. 571 optagne Stykke om Gjennemgang gjennem Fredriks Kirkegaard. Anmeldelsen om mangeaarig Gjennemgang ved Frederiks Kirke i Politievennen No. 571 er usand; thi Porten mod Bredgaden har i 22 Aar stedse været lukket om Vinteren eller naar intet Arbejde paa Kirkepladsen fandt Sted. At denne Lukning er nødvendig, vil indsees deraf; at Kirken fleere Gange har tjent til Smuthul for bortrømte Forbrydere, da der er fundet afbrækkede Slavejern, Slaveklæder og gamle Monderinger, ligeledes er i den seenere Tid hyppige Tyverier forøvede paa Pladsen, ja endog gjentagne Jndbrud skete i der værende Værksteder. Ønskeligt var det imidlertid, at Jndsenderen af hiin Anmeldelse, der mulig er fremavlet af overilet Misfornøielse over en mislykket Gjennemgang, vilde i Fremtiden afholde sig fra at opvarte Publikum med Usandhed paa Prent. H. Schoubye, Kal Forvalter.
Politivennen, 1809-01-01
Nogle Spørgsmaal det Dentsche Liebhaber-Theater angaaende. Er det Entreprenørerne for det saakaldte Denische Liebhaber, Theater, som holdes i Vildmanden paa Østergade, tilladt efter eget Behag, at udsætte deres Forestillinger saalænge og til hvilken Dag de selv finder for godt, burde der ikke nøje passes paa Orden og paa Opfyldelsen af de Løvter, som ved dets Oprettelse nu i Vinter blev given, at der regelmæssig hver fjortende Dag skulde gives en Forestilling og paa en bestemt Dag? Kan det ligeledes forsvares at sende Selskabets Medlemmer og disses Damer April, som dog nu sidste Onsdag d. 5te dennes var Tilfældet, da de endelig eengang igjen havde berammet at give en Forestilling til hvilken Ende billetterne var omsendt, og da man nu indfandt sig, fandt man Døren lukket? Det kan dog vel med Rette kaldes at være ugalant mod Selskabets Medlemmer og dets Damer. J forefalden Sygdomstilfælde var det dog vel Entreprenørenes Pligt enten offentlig i Aviser, eller ved Selskabets Bud, at give Medlemmerne saadant betids tilkjende? Kbhavn d. 7de April 1809.
Politivennen, 1809-01-01
Forslag til at hindre Smaapenges Mangel. Som radical Middel imod den tilsyneladende Mangel paa Skillemyndt i de danske Provindser, troer Jndsenderen, at det vil være tilstrækkelig: a) Naar alt Slags dansk Skillemyndt af 4 ss. 2 ss og 1 ss, ved et Kongebud blev forbuden at maatte gielde, eller i Betaling antages i Slesvig og Holsteen og underhørende, b) At Kobberenesteskillinger, i Forhold til Kobberets nuværende høje Pris, skulde gielde imellem Mand og Mand, samt antages i alle kgl.Oppebørsels Kasser for 2 ss. og Halvskillinger for 1 si dansk, dog at ingen er forbunden i Betaling at antage mere end det, som ej fuldt kan udgjøre een Rigsdaler. Nyeborg Post-Stations Gaard d. 9de April 1809. Mathias Lange Thun, Giestgiver paa Stedet.
Politivennen, 1809-01-01
Et Spørgsmaal betræffende Betalingen for Bagningen af det hjemmelagte Brod. J Brødtaxten for Bagerne her i Staden af 27de f. M., staaer blandt andet anført, at ifølge Reskriptet af 17de Juli 1807, maae Bagerne lade sig betale 6 Skilling for hver Skæppe Mel, naar Jndvaanerne selv dejne Brødet. Men naar en Bager desuagtet, i dette Tilfælde, fordrer og modtager i Bagerpenge, for en Skæppe Mel 12 Sk. og faaer 3 Sk. til Svendene, kan da den Grund, at Jldebrændselet nu er dyrere end i Juli 1807, gjøre dette betydelige Tillæg, tvertimod Reskriptets Bydende, antageligt?
Politivennen, 1809-01-01
Ønske for Forfærselen. Da de fleste Fortoge for de afbrændte Steder for længe siden ere ryddeliggjorte og kan passeres af Gaaende; saa var det ønskeligt, om Fortoget i Fredriksborggade paa venstre Haand for Kultorvet hen til Nørreport, ogsaa kunne blive ryddeliggjort for Gaaende, som ellers see sig tvungne til at gaae om ad en anden Gade, f. Ex. Rosengaarden eller St. Gjertrud Strædet.
Politivennen, 1809-01-01
Ønske om færre men større Bryggerier i Kbhavn. Af den raske Stigning af Arierne i det eneste store Kbhavnske Bryggeri, det saa kaldede Kongens Bryghus, der drives af et Selskab, maa man dømme om Fordelagtigheden af, at drive denne Drikkevares Forfærdigelse i det Store. Ved Vurderingen imellem Delhaverne ansloges disse Ariers Værdi fra først af for 1500 Rd. Ved seneste Aurion d. 21de Marts galdt en saadan Arie 2470 Rd. uden Udbytte, saa at det sees, at naar 3 Prosent Auxionsomkostninger og Udbyttet (omtrent 200 Rd.) tages med i Betragtning, er en slig Arie alt omtr. 2700 Rd. værd. Det er langt fra at dette store Bryggeri, ihvor vel det bestyres og drives, kan bestride alle de Bestillinger, der indløbe til samme; Stedet er dertil meget for indskrænket. Men det er allerede der af den kyndige Bestyrelse, hvorunder det staaer, erfaret at den Fordel dette Bryggeri giver, ved Vinding paa Brændsel, Rum, Folkehold, og, hvad der er saa saare vigtigt, Tid, er overmaade større end hvad noget lidet, eller med andre Ord noget sædvanligt, Københavnsk Bryggeri kan afkaste. Det er unægteligt, at enkelt Mands Vinding, naar den er af ovenmældte Natur, er sand Vinding for Staten i det Hele. Højligt troer Udgiveren det derfor at ønske, at Kbhavn maatte erholde 4 til 5 slige store, vel endog større Bryggerier hvilket vel lod sig gjøre, dels ved Sammeentrædelse af flere Smaabryggere (man tilgive dette Udtryk, hvormed aldeles ingen Fornærmelse er ment!), dels paa anden Maade, maaske ved Laan fra Staten e. dol. Hvad der endnu forøger ønskeligheden heraf, er dette, at et saadant stort Bryggeri kan afgive sig med de ædlere og dyrere Sorter Øl, og hvor vigtigt dette er, da derved arbejdes til at formindske Forbruget af Vin og andre fremmede dyre Drikkevare paa vore Borde, indsees uden videre Bevisførelse.
Politivennen, 1809-01-01
Noget i Anledning af Forslaget i Politivennen No. 571 om Ligkisters Afskaffelse. Man skjønner aldeles, at hint Forslag, som i Politiv. No. 571 er indrykket efter Tilsendt, er velment; thi Den gjør Danmark i Sandhed en god Tjeneste, der befrier det (man indbegriber her alle danske Provindseer mellem Skagen Sundet og Elben) for en aarlig Bekostning af Fyrreplanker indførte fra fremmede Steder til næsten 42,000 store og smaae, kostbare og ringe Ligkister, der unægtelig vil gjøre 250,000 Stykker, eller 20, 833 Tylter, hvoraf ikke det mindste frembringes i Landet, og som af pur Vane og Slentrian aarlig nedgraves for at raadne i Jorden. Jkke indvende man, at disse Varer kunne frembringes i Norge, som ej kan kaldes et fremmed Land, og som man skilte ved Afsætning. Norge er i Fredstid ikke i Forlægenhed for at faae sine Bræder afsat og i Krigstider som nu kunne vi ingen faae deraf. Langt bedre, at Norge tager Penge eller Penges Værd fra den Fremmede for sine Varer, end at hans danske Broder giver ham Penge, for at faae dem at nedgrave i Jorden. Midlertid troer jeg dog neppe, at Jndsenderens Forslag med Kirke Ligkister med løs Bund vil gaae igjennem, fordi det vil støde Mangens Følelser, at Jorden skal tilskydes ned paa Liget selv. Det vare Fordom fra Fornuftens Side betragtet, hvad hielper det, naar det Ubehagelige i Følelsen, ved Synet eller blot Tanken er Virkelighed. Jeg troer ogsaa, at man kan opnaae Jndsenderens ædle Øjemed uden at stampe mod Braaden, for at bruge denne Talemaade til at betegne Følelsens ævige Sejr over Fornuften, hvor Talen er om Massen af Nationen. Hvad hindrer, at en rank og tyk Bøg ej slinges, og sanges i Bord eller Bræder, ligesaavel som en Gran eller Fyr. Ja muligt vilde den endnu kunne sanges i tyndere Bræder, indtil 1/2 Tommes Tykkelse, en Ting, der var saameget større Vinding? Hvi skulde ej vor El, vor Poppel, ja selv vor simple Pil kunne afgive Bræder - disse sidste i det mindste til de mindre Ligkister? Vor Eg brugtes i i ældre Tider, men dette Træes Brugbarhed i vigtigere Henseender har for lang Tid siden frembragt et Forbud imod deres Anvendelse til Ligkister. Men der er endnu een Maade, som Udgiveren kan opgive, at gjemme Liget paa, fra Jordens umiddelbare Berørelse, og det er denne: at duelig Kurvemager vilde tillære sine Medbrødre hvorledes en smuk og forsvarlig Ligkiste kunde flettes af gode stærke Vidier. Og det tør næsten forud haabes at disse vilde komme igang, naar fordomsfrie Patrioter vilde fremme en saa nyttig Sag. Maaske ville Andre kunne opgive end flere Udveje, hvilket er at ønske; thi efter Egnens Beskaffenhed, kan et Middel, som etsteds er let at erholde, et andet Sted være af en vanskeligere Brug.
Politivennen, 1809-01-01
Uorden. Ombedes Ejeren af Huset i Nygade No. 94, at Tagrenden maatte engang blive gjort istand, da den nu over et Aar har været saaledes itu, at den oversprøjter enhver med Vand, som gaaer forbi naar det regner.
Politivennen, 1809-01-01
Priser paa adskillige Varer. Hvede Tønden 70 Mk. - Sk. Rug - 61 - - Byg - 35 - - Ærter hvide - 53 - - Havre - 27 - Røget Flesk, Lpd. 25 - - Fersk - - 20 - - Smør Pd. 36 Sk. Æg, Snesen 36 - En Stegegris 15, 18 Mk., -
Politivennen, 1799-01-01
Roskilde Landevej. Hr. Politiven! Da jeg i disse Dage havde Ærinde til Roskilde, erindrede jeg mig Deres Blad No. 41 Sneskuflingen angaaende samt den Blæst, der paa nogen Tid har været over Sneen paa Kjøbenhavs Amt, som dog nu har lagt sig. det er mærkværdigt at Sneen har været saa føjelig at lægge sig allertykkest ved Kroerne. Veien var saa god, at jeg i 3 Timer korte til Roskilde: Men dette maae dog anmærkes, at Vejen over Vierslew Mark strax Vesten for Remisen er paa et temmeligt stort Stykke saa snever, at jeg ikke vel kunde see Mulighed i at to Bøndervogne kunde passere hinanden forbi, og umligt er det formedelst den høje Snevold, at skeie ud til Siderne. Jeg var saa lykkelig, at ingen kom mig for Bongen. Jgjennem Glostrup uden, for Præstens er det slemmeste og farligste Stykke med Huller og Slag paa hele Vejen, som burde at forbedres. Jmellem Hedehusene og Roskilde lader det ikke til at § 64 i V. F. i mindste Maade er Vedkommende bekiendt, hvorfor ogsaa Vejen paa nogle Steder er utilbørlig slet.
Politivennen, 1799-01-01
Angaaende Vægteren i Vognmagergaden; item et Forslag. Kunde De ikke formaae hos Vægteren i Vognmagergaden, at han, saavel for at tjene mig som og for at gjøre sig den hele Gades Beboere forbunden, ville istemme sine Klokkeslet en heel Octav højere; det er med megen Røje at jeg kan høre ham naar jeg staaer ved Vinduerne, og jeg boer dog i Stuen; og slut saa til de stakkels Mennesker, som boe oven over mig eller i de Huse hvor hans Raab ikke falder lige uden for. Men om Morgenen præcis Kl. 5, ja da falder det som et Tordenskrald efter det andet paa Døre og Vindueeskudder - jeg kan meget magelig høre ham 15 til 16 Gange at banke op. Skulde det ikke være gjørligt at de, som ville vaagnes paa den Tid af Morgenen kunde have et Remedium f. Ex. en lille Klokke i Værelset, som Vægteren kunde ringe paa, de gjorde da ikke andre Uro?
Politivennen, 1799-01-01
Nogle Spørgsmaale fra Aarhus Stift i Jylland. J Anledning af et Marked i en af Jyllands Flekker i Aarhus Stift, som Jndsenderen har bivaanet, tager han sig den Frihed at spørge Politivennen. 1) Om Øvrigheden i en Bye, hvor der skal holdes Marked, ikke kunde ansees forpligtet til at lade bortføre den Mængde Snee, der stopper Færselen paa de fornemste Gader; eller dog i det mindste ikke lade den, der fylder Torvet, ligge saa højt optaarnet, at Smaadrengene kan køre med Slæde ned af Huse og Træetoppe? 2) Om fremmede Kræmmeres Privilegier strækker sig saavidt, at de ved Midnatstider maae forstyrre rolige Folks Søvn med Hurraskraal og anden afskyelig Vrælen op og ned ad Gaderne? Hvis ikke a) om saadan Uskik da burde straffes med Pengemulkt, b) eller om den ikke snarere burde betragtes som Drengestreger, og revses med Riis paa Rumpen? 3) Har vi ikke en Anordning, som forbyder at oplægge nyt Straaetag i Købstæd? Hvo skal sørge for at den efterleves? 4) Burde de Huse, der true med at knuse got Folkes Hoveder, ikke enten istandsættes eller nedbrydes? 5) Den slygge Gabestok, der vansirer Torvet burde Byens Mænd vel beholde til evig Arv og Ejendom for sig og sine Efterkommere, da de have lidt Tab nok ved at miste deres Gallie; men burde der ikke sættes et Skærmbræt omkring den, at den ej skulle skræmme Fremmede bort, som ikke ere vante at see saadanne Rædseler?
Politivennen, 1799-01-01
Vold i Naboløs. Den 11te Marts d. A. udøvedes atter en Voldsgjerning i Naboløs. En Soldat om han havde begaaet nogen Forbrydelse var ikke muligt at faae nogen Underretning om, ingen for Mængdens Allarm kunde høre noget - blev af en anden Karl overvældet med de mest mordiske Slag i sit Hoved og Ansigt, indtil han endelig ved nogle gode Menneskers Hielp undflyede fra denne sin Voldsmand uden for den afbrændte jødiske Synagoge i Læderstrædet. Hvor nyttigt vilde det ikke dere, for at hemme de nu paa Gaderne saa hyppige Voldsgjerninger, at enhver nærværende Politiet er jo ikke allestædsnærværende - strax anholdte slige Voldsmænd og overantvordede dem til Lovenes Straf; hvorved en Deel andre ligesindede unægtelig bleve afskrækkede at udøve saadanne Menneskeligheden vanærende Gjerninger. d.
Politivennen, 1798-01-01
Advarsel i Kongenshave. Den 15 Junii, om Aftenen var jeg og et Par Venner gaaet ind i Kongenshave for at smage frisk Luft, og opmuntre Sindet efter Dagens møisommelige Arbeide. Vi gik omkring i adskillige af Gangene og igjennem den brede Gang der gaaer tvert igjennem fra Rosenborg til Adelgaden. Da vi kom til den næst sidste Gang, og vilde dreie omkring. Hjørnet af Hækken herimod Gottersgaden et par Skridt fra Hjørnet, stod, der en Pæl i Jorden omtrent et Par Alen uden for Hækken, hvorpaa jeg stødte mit ene Been, men til min Lykke retirerte i det jeg berørte den saa jeg ikke faldt, da jeg ellers kunde have blevet farlig saaret ved enten at brække Arme eller Been, eller støde Pælen op i Underlivet, eller paa andre Maader være kommen til Skade. Pælens Højde over Jorden var 21 Tommer, og paa den ene Side sad en Knast omtrent 3 Tommer lang, hvori Folkes Klæder meget let kunde hænge fast og iturives. - Vi standsede naturligviis lidt, for at betragte den til hvad Nytte og hvorfor den var sat der, og i det samme kommer et par andre spaserende Mandfolk til, som tilligemed os betragtede den uden at begribe i hvad Anledning den kunde være sat. - Vi kunde ei troe andet, end at den maatte være sat der af et ondskabsfuldt Menneske, som finder Fornøielse i, paa en lumsk Maade at tilføje sine Medmennesker Skade, og efter al Sandsynlighed af En af Arbeiderne i Haven. Vi prøvede om den stod fast i Jorden; den var saa fast og stærk at een Mand hverken kunde rykke den op eller brække den over. To af os hjalp derfor til, og brækkede den af efter Jorden. Forfatteren heraf ønsker, at Vedkommende herved ville blive opmærksomme, for at eftersee om der ikke skulle være flere af dette Slags, og om mueligt, at opdage Gjerningsmanden. - At det er skeet af et ondskabsfuldt Menneske har jeg saa meger mere Grund til at troe, da jeg ligeledes i forrige Sommer traf paa slig en Pæl, som stod i en af de andre Gange. - Hvad jeg her har nedskrevet, vil jeg, naar samme af Vedkommende begjeres, med Vidner bevise.
Politivennen, 1799-01-01
Om Snedyngen paa Højbroplads. Formedelst den vedholdende Frost, bliver denne Snee- eller Snavsdynge vel ikke saa hastig bortført. Jmidlertid var det at ønske, digste offentlige Bygninger i Staden er paa saa mange Maader forsømt og vansiret, at man næsten skulde troe det ikke paalaae Nogen at have Opsyn dermed. Den øverste Deel er hæsselig forbygget for at afgive Taarnvægteren et usselt Levested, hvor han kvæles af Røg, der har gjort alle Murene begsorte. Fra Vægterens Dør nedad er Taarngangen et sandt Vandhus og i den underste Jndgang selv er Gulvet paa et stort Stykke opbrukket, formodentlig af Folk der havde Mursten behov. Saaledes gaaer det desværre hos os med alt hvad der er offentligt. Nen dette er ikke nok; Taarnet er et Opholdssted for dagdrivende Drenge, som baade ere Aarsag til Svinerierne og desuden finde Fornøielse i, af Hullerne at udkaste et og andet paa dem der gaae neden for, især i Gaarden bag de nye Butiker. Jeg tilstaaer, at det er vanskeligt for Professorerne, at holde Orden hermed, men det behøve de ikke heller at gjøre personligen, thi det tilkommer Vægteren. Da han nu heri ikke, som man seer, kan svare til sin Pligt, saa kunde Professorerne jo træffe den Forandring, at ham paalagdes at boe ved Jndgangen, og at holde Døren lukket for alle dem som ikke havde Ærinde, eller betalte. Derved opnaaede; 1) at Bygningen ikke blev saa ilde tilredt 2) at Dagdrivere ikke kunde holde til der 3) at Folk kunde gaae i Fred neden under. Vægteren kunde heller ikke tabe derved, thi han slap for den evige Røg, *) og Handelen med hvide Fjerbuske vilde derfor gaae lige fuldt; alt hvad man kunde sige var at han fik lidt længere Vei til Hønsene.
Politivennen, 1799-01-01
Om Kvaksalveri. For saa Dage siden fik hændelsesviis en honet Haandværksmand Besøg af en Læge. Denne erkyndigede sig om hans Kones Helbred, som han nok saae ikke var ønskeligt, hun svarede at hun var, og i nogle Dage *) At denne Røg kan undværes ved en vis Jndretning af Røgrøret, kan man see hos Porselainhandler Dannefeldt i en af Rundekirkes ny Bue tiker, hvor Opfinderen villig viser den til enhver. havde været meget afmægtig og svingel, og derfor nu havde sendt Bud efter sin Mands Barberer for at aarelades. Lægen examinerede hendes Puls, og forbød hende at lade sig aarelade, og spurgte derpaa hvad hun havde brugt, ikke andet svarede hun, end et Laxativ som min Mand har saaet paa et Apothek. Lægen spurgte da: efter Resept eller uden Resept? uden Resept var Svaret, Provisoren har givet min Mand det uden Resept, det virkede saa stærkt, at jeg besvimmede om Aftenen, og jeg laxerede to Dage deraf. Der er jo Aarsag nok til Deres Mathed, svarede Lægen, og vil De nu lade Dem aarelade til, saa er det meget muligt, at slig Prosedure kan koste Dem Deres Liv. Hun adlød, og kom igjen til Helsen skjøndt noget langsomt. Jmidlertid er det ilde, at sligt Charlataneri skal have Sted hvor ingen Mangel er paa erfarne Læger.