Aalborg Stiftstidende, 1830-01-02
For omtrent 5 a 6 Aar siden var denne Øe formedelst det riige Fiskerie, det meest velhavende Kirkesogn i hele Salling, og har været velhavende saalænge nogen nu Levende kan erindre, men siden Havets Forening med Fjorden, har Fattigdom og Armod aarlig tiltaget, da Udbyttet Aar for Aar er blevet mindre. Sidste Sommer gav den mindste Part af Fiskerierne saameget Udbytte, at fiskeredskaberne kunde betales, mindre der skalde blive Overskud, til Familiens uundværligste Fornødenheder. Mange have derfor allerede grebet Bettelstaven, og flere vil inden et Aars Forløb være nødsagede at gribe den, thi de faa Velhavende kunne umulig udrede Fattigforsørgelse til den meget større trængende Klasse. Udsigterne ere saaledes sørgelige for disse Elendige, og vil blive det end mere; Mange, der før vare nyttige Mennesker og stræbsomme Familiefædre, ville blive Candidater til Tugt- og Forbedringshuset, thi Nød bryder alle Love, og Brød maa de Stakler, have til deres talrige Familier. Jngen kan næsten være sikker paa sin Eiendom, da allerede hyppig og næsten daglig spores Hang til Tyverie, der for faa Aar siden var en her paa Landet ganske ubekjendt Forbrydelse; og alle disse Ulykker derivere sig som meldt fra Havets Communication med Fjorden, der om det blev bekjendt, vel ogsaa flere Steder bevirker samme sørgelige Udsigter. Som bekjendt ere Ørter, Giedder, Brasen, Abborre, Skalle, Blinkere, Hørker og Smelt - saa mange Tu findes og især Fuurbeboernes daglige Næring - reent forsvundne; Helt findes sjelden, Aal og Sild aftage. Aarsagen er denne: at de første Sorter ikke kunne fordrage Havvandet, og de Øvrige hvis Yngel havde Tilhold i Liimfjordens Viige og paa dens Grunde, hvor tusinde Slags fine Vandplanter tjene dem til Skjul og Næring, finde nu ikke længere det vante Tilflugtsted, da Havvandet borttager al Vegetation; hvilket enhver tænkende Jagttager let kan overbevise sig om, ved at betragte den Klarhed Fjorden nu haver; før kunde man kuns see Bunden paa 1 høist 2 Alen, nu derimod er den tydelig paa 3, 5 a 7 Favne Vand. At det saaledes er af yderste Vigtighed, ikke alene for denne Øes ulykkelige Beboere, men og for de mange Tusinde der beboe Liimfjordens Kyster, og af Fjorden finde Næring, at Kanalen fra Havet til Fjorden blev stoppet, er indlysende, ligesom det sandsynlig kan skee paa den Maade som en Jndsender i Aalborg Avis har yttret 35. Vel ere der De, som formene, at denne Naturbegivenhed er ønskelig og kunde bevirke Seilads, men hvem 1) Foruden det i frugtbare Herlighed omtalte Jndbrud af Havet, har efter gamle Mænds Beretning, et senere Jndbrud eristeret for omtrent 150 Aar siden, men samme stoppedes snart, uden at gjøre betydelig Skade, paa Fiskerierne - see videre Pastor Aagaards Beskrivelse over Thye. ) Den første Anledning som vides til, at Vesterhavet, ved Harboeøre blev adskildt fra Liimfjorden omtaler Saro og P. Syv. (11te Aarhundrede.) J Knud den, Helliges Tid, lod dennes Admiral ved Udseilingen i Havet ved Nissum Brænding, i Udløbet nedsænke Skibe, for at hindre Forfølgelse af Harald Haardraade. der kjender noget til alle disse Ulykker den anretter, og har Local-Kundskab til Stedet, vil inderlig ønske, at den var stoppet, og lettelig indsee: at Havstokken og dens Grunde giør paa den ene Side Seilads umuelig og om disse Hindringer end bleve bortryddede, da vil den lange Grund fra Canalen ud i Fjorden, der bestaaer af Flyve- og Qvægsand, bevirke samme Hindringer som Løgstøers Grunde, og om ikke altid, saa dog ofte hindre Skibsfarten. Endelig maa jeg giøre opmærksom paa: at til total Ødelæggelse af det allerede saa meget medtagne Aalefiskerie, bidrager meget den brugelige Maade at stange med Saugerne: e), saavel paa Jsen, som paa Baade med den saakaldede Plump stang. Hvad der endnu er tilbage af Yngelen maae absolut ødelægges, da disse Redskaber medtage Aal fra Bunden, neppe saa tykke som Penneposer, og det ofte i Mængde; især er dette Tilfældet med Plumpstangen. O! hvor ønskeligt er det derfor om de saa ofte fremsatte Klager om at standse Havets Herredømme i Liimfjorden, kunde naae Landsfaderens Øre, og hvor ønskeligt var det tillige, om de høiere Øvrigheder med Jver vilde antage sig Almeenheden ikke allene i denne Sag, men ogsaa virke for, at den saa skadelige Stangen med Saugjern paa Baade og Jis blev forbudet, og de forhen brugelige og uskadelige Braadjern eller Algier, igjen kom i Brug. Sorgenfrie paa Fuur den 14de Decbr. 1829. R. H. Kruse.