Berlingske Tidende, 1790-02-19
Paris, den 5te Februarii. I Gaar Kl. 12 1/ kom Hs. Majestæt Kongen i Nationalforsamlingen, og holdte der følgende Tale: Mine Herrer, Vigtigheden af de Omstændigheder, hvori Frankrige befinder sig, bringer mig til Deres Forsamling. Den vedvarende Opløsning af alle Baand i Orden og Subordination, Justitiens Suspendering eller Uvirksomhed, de Misfornøielser, som flyde af privat Skade, Opsætsigheder, det ulykke lige Fiendskab, der er en uundgaaelig Følge af lange Tvistigheder, Finantsernes kritiske Forfatning, Uvisheden om Statens Formue, og Gemytternes almindelige Uroelighed, kort, alting synes at forene sig, før at holde de sande Venner af Fædrenelandets Vel og Lykke i uophørlige Bekymringer. ForEders Øine viser sig en vigtig Gienstand, men den maae opnaaes uden at forøge Uroelighederne og uden nye Convulsio, ner. Jeg maae sige, at jeg paa en sagtfærdigere og roeligere Maade haabede at lede Eder derhen, da Jeg fattede den Beslutning, at forsamle Eder, for at bygge Nationens Vel paa dens Repræsentanteres forenede Jndsigter; thi mit Vel og min Roes staaer i den nøieste Forbindelse med Eders Arbeiders lykkelige Fremgang. Med en hvileløs Aarvaagenhed har jeg bevaret disse Arbeider fra den skadelige Jndflydelse, som de ulykkelige Omstændigheder, i hvilke De befandt sig, kunne have paa samme. Den skrækkelige Hungersnød, som i forrige Aar truede Frankrige, er afvendt ved utrættelig Omhue for Anskaffelsen af umaadelige Forraad. Den Uorden, som Finantsernes forrige Tilstand, Miscredit, Mangel paa rede Penge, og Jndkomsternes bestandige Aftagelse nødvendig maatte foraarsage, er nu i det mindste standset i sit Udbrud og Størrelse. Allevegne har jeg skaffet Lettelse og afbødet de skadelige Følger af en almindelig Næringsløshed; og saa svage endog Autoritetsmidlerne paa nærværende Tiid ere, har jeg dog holdt Riget, vel ikke i den forønskte Rolighed, thi deri mangler endnu meget; men dog i den Stand, at det er skikket til at imodtage Velgiærninger af en viis og velordnet Frihed. Uagtet vor indvortes og almindelig bekiendte Forfatning, og uagtet de politiske Storme, der sætter andre Nationer i Bevægelse, har jeg dog bevaret den udvortes Fred og vedligeholdt med alle Magter i Europa de Venskabs=Forbindelser, som kunne gjøre denne Fred varig. Efterat jeg altsaa har bortryddet alle de Hindringer, som saa let havde kunne tilintetgiøre Eders Bestræbelser og Arbeider, saa troer jeg, at den Tidspunkt nu er kommen, i hvilken det er magtpaaliggende for Statens Vel, at jeg paa en endnu tydeligere og meere aabenbar Maade anvender min Medvirkning til Udførelsen, og en heldig Fremgang af alt det, som De have besluttet til Frankriges Beste. Jngen bedre Leilighed kan jeg hertil have, end den nærværende, da De forelægger mig til Antagelse Decreter, som ere bestemte til, i Kongeriget at fastsatte en nye Organisation, der maae have en vigtig og velgiørende Jndflydelse paa mine Undersaatteres Vel og Rigets Flor. De veed, Mine Herrer, at jeg allerede for 10 Aar siden, da Nationen endnu ikke havde yttret sit Ønske om Provindsialforsamlinger begyndte at indføre denne Administrationsmaade i Stedet for den, som en gammel og lang Brug havde helliget. Da Er sarenheden lærte mig, at jeg ikke havde feilet i mine Tanke om denne Indretnings Nytte, søgte jeg, at giøre alle Provindser i mit Rige deelagtige i denne Velgierning, og for at skaffe de nye Administrationer, en almindelig Tillid, vilde jeg, at Medlemmerne af samme skulde vælges frie og af alle Statens Borgere. Denne min Hensigt have De forbedre, paa adskillige Maader, hvoraf den væsentligste er ustridig hin lige og velordnede Underdeling, der svækker den gamle Adskillelse imellem Provindserne, indfører et almindelig og fuld kommende Ligevægts=System, og derved forener alle Rigets Dele til en og den samme Tænkemaade samt fælleds Jnteresse. Denne store Jdee, denne nyttige Gienstand er Eders Verk. Hertil hører intet mindre, end Nationalrepræsentanternes forenede Stemmer og deres billige Indflydelse paa Publicums Tanker, for med Tillid at foretage en Forandring af saadan Vigtighed, og i Fornuftens Navn at seire over al Modstand af Sædvane og Privatinteresse. Af alle Kræfter skal jeg begunstige og understøtte den vidtløftige Organisations Fremgang, paa hvilken Frankriges Vel efter mine Tanker beroer, og jeg siger det som en Nødvendighed, at jeg alt for meget er beskiæftiget med Kongerigets indvortes Tilstand, og alt for nøie betragter de os omgivende Farer af alle Slags, til at jeg ikke skulde inderlig føle, hvor nødvendigt det er ved Gemytternes nærværende Beskaffenhed og de offentlige Anliggenders Forfatning, at indføre i al Stilhed og Rolighed en nye Tingenes Orden, dersom ikke Riget skal blive udsat for alle Anarchiets skrækkende Elændigheder.