Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-10-04
Overanditeur Paulsen holdt et længere Foredrag, hvilket han indlede med følgende bemærkninger: Naar han, med Bøn om Vælgernes velvillige Bedømmelse, stillede sig paa Valg til en Rigsforsamling, af hvis Arbeider Danmarks Vee og Vel for lange kommende Tider afhænger, skyldte han dem først et Svar paa det Spørgsmaal, hvem han var, at han dertil følte sig kaldet. Han havde herpaa kun at svare, at han var en Mand, der havde tænkt en Deel over det store Huus, som vi kalde en Stat: han troede paa sin Tid og var rede til at stride for Gjennemførelsen af dens Fordringer og gjøre sig medansvarlig i Løsningen af dens Opga) Reed, er bemyndiget til at forsikkre, at det ganske ligger udenfor Hr. L's Anskuelser, at der ad Lovgivningens Vei skulde foretages noget, som kunde give Kapitalen, et utilbørligt Herredømme over Arbeidet, hvorimod han kun har for Øie, at Adgangen til lovligt Erhverv bør lettes for den, der kan arbeide og Overgangen fra een Næringsvei til en anden ikke bør ufornødent besværlig gjøres. ver, saafremt Afstemningen i hans kjære Fødeby skulde give Stadfæstelse paa det Kald, hvis indre Røst han havde troet at høre. Han skildrede derpaa de politiske Partinuancer ved hvis Fremkomst den offentlige Mening havde klaret sig og vundet Styrke og Eenstonighed i det Væsentlige; og idet han erklærede sig henhørende til dem, der vare optraadte under det Skjoldmærke: et konstitutionelt Monarki paa et demokratisk Grundlag," fremsatte han Betydningen af dette saaledes: Vi ville et konstitutionelt Monarki i hvis hele Bygning, i Valgene saavelsom i Folke repræsentationen, der ikke findes nogen Skillevæg mellem Statsborgerne grundet paa Formuesstørrelse, endsige paa Fødsel eller Standsprivilegium. At vi ved disse Fordringer, hvormed vi skride til at ordne vor Fremtids Statsforfatning, afvise Standsaristokratiet, er kun en Eftervirkning af tidligere Gjennembrud i den politiske Verden. Men hvad der egentlig karakteriserer Nutidens Vendepunkt, det er Virkeliggjørelsen af den rigtige Tanke, at Formuen, den økonomiske Verdens Magt, ikke tør optræde som ene privilegeret Magt i Samfundet som Stat betragtet. Dette staaer i Forbindelse med, at Staten, hvis ubrødelige Pligt det altid var, er og bliver at beskytte den individuelle Formue, Eiendommen, nu erkjender, at den ved Siden heraf har sine vanskeligste Pligter at varetage med Hensyn til dem, som ikke kunne finde Udkomme i den økonomiske Verdens Trængsler og Malstrømme. Overeensstemmende med disse Grundsætninger udviklede Taleren derpaa sine Anskuelser om Hovedpunkterne, i vor fremtidige Forfatning. Almindelig Stemmeret uden Hensyn til Formuesstørrelse stillede han som Hovedgrundsætning i Valgloven. Hvad angaaer de øvrige Grundsætninger for Stemmerettens Udstrækning forekom det ham, at der burde holdes fast ved en vis Grad af borgerlig Selvstændighed hos Vælgerne, omtrentlig den samme, som vor nærværende Valglov fastsætter; men at med Hensyn til Aldersmodenhed 25 Aars Alder burde ansees tilstrækkelig. Han udtalte sig dernæst udførligt som den vigtigste Opgave i hele Forfatningen om Valglovens Opgave, at afvende den skadelige Jndflydelse af Smaadistrikts- og Kasteaanden og skjærme Kjøbstadboerne mod Landboernes, Gaard besidderne mod Huusmandsklassens store Overvægt i Antal. Han viste, at den franske Republik ikke har grebet feil af Principet for sin tilsvarende Opgaves Løsning, hvad der end fra et fremmed Standpunkt kan siges om dets energiske, eensidige Anvendelse. Han meente, at efter vore Forhold bør Valgorganisationen og Valgmaaden bringe den større Enheds Princip indi Valgene paa en saadan Maade, at paa den anden Side den vækkende Folkelighed ved Valgene ikke slippes, men at der tvertimod tilveiebringes en omfattende, ret frugtbringende Jnteresse for Valgene, ved en gjentagen forskjellig bestemt Medvirkning af de enkelte Vælgere, først efter Valgdistrikt og dernæst efter større Valgkredse. - Med Hensyn til den anden Hovedopgave i Forfatningen, nemlig Folkerepræsentationens Jndretning, viste han, at naar Man i et konstitutionelt Monarki vilde have en stærk Regjering, saa var det Folkerepræsentationen der maatte styrkes med den rette Magt, saa at den, naar Fremtidens Folkehav slaaer sine mægtige Bølger, kan imellem de modstridende Bølgeslag uden Vaklen eller Overilelse vide at finde det Rette og ved modne Beslutninger stille sig høit i den offentlige Mening. Til den Ende maatte Folke repræsentationen organiseres saaledes, at den fremviste enten et velorganiseret Eetkammer eller et tids svarende Tokammersystem, bygget alene paa prøvet Dygtighed, uden nogetsomhelst Stands= eller Formuesaristokrati. Om Veien ad hvilken en saadan Organisation lod sig tilveiebringe, henviste han til de Anskuelser, som han før havde havt Leilighed til offentligt at udtale (see Milos Avis No. 176 d. A.). Han udtalte sig derpaa for at Kongemagten burde have den i et konstitutionelt Monarki sædvanlige Andeel i den lovgivende Magt ubeskaaren; - for at Lighed for Loven bør finde Sted i enhver Henseende; – at Adelskab og Rangtitler bør forsvinde; - for Religionsfrihed, - en stor Yttringsfrihed og Foreningsfrihed, - og for Kommunernes vedbørlige Selvstændighed. Med Hensyn til Reformer i Næringsforholdene yttrede han, at dette ikke hørte til en Grundlov ligesaalidt som Reformer i Landboforholdene og Reformer i Alt hvad der maatte trænge til Reform; dette vedkom de sædvanlige Love, som i Tidernes Løb skulde drøftes og vedtages af Folkerepræsentationen. Da det imidlertid var blevet Skik at indlede somme Forfatningslove med en Deel almindelige Sætninger, der streifede alle Samfundsforhold, kunde Man ikke værge sig imod, at dette ogsaa kunde blive Tilfældet med Hensyn til Erhvervsgrenene, men i en saa abstrakt og dermed lidetsigende Sætning, at deraf intet Bestemt kunde udledes for de fremtidige Love i den Retning. Han vilde ansee det utilbørligt, om Man i nogen Maade vilde foregribe Fremtidens modne alsidige Overveielser. Han viste, at Undersøgelser endnu kun ere anstillede om Kjøbenhavns Laugs- og Korporationsvæsen, og at Resultatet deraf ikke var blevet andet, end Forslag om Bortskjærelsen, af nogle skadelige Ting ved Laugsindretningen, hvilken et dygtigt Medlem af Undersøgelseskommitteen nylig har erklæret, at han altid har forsvaret. Paa given Anledning erklærede alle Kandidaterne angaaende det slesvigske Spørgsmaal sig for at der til det Yderste bør holdes paa Ministeriets Program af 24 Marts, Danmark indtil Eideren, hvilket Adjunkt Kofoed=Hansen under Forsamlingens Akklamation udtrykte saaledes, at der i dette Punkt ikke kunde være Tale om at vige for Overmagten, men kun om at blive knust af den.