Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-04-03
De nyeste Begivenheder, som ere passerede Frankerige ere af den Natur, at de bevise, at det Franske Folk slet ikke fatter hvad der hører til at være et frit Folk, og ikke kiender de Midler, som det bør betiene sig af for at yttre sin Misfornøielse, nemlig sin Petitions Ret, Domstolen og en sindig Skrivefriehed, og at det idelig forvexler Tøilesløshed med Friehed og sætter hiin i dennes Sted. Skal dette saaledes vare ved, saa maae enten Frankerige opløse sig i et Anarchie eller tilsidst blive Despotiets Bytte. Men det er at haabe, at den bedre Deel af Nationen efterbaanden kommer til Fornuft, tager Magten til sig fra den tankeløse Ungdom og den raae Pøbel, forsyner Kongen med tilbørlig Magt for at holde Constitutionen og Statsmaskinen i en ordnet Gang, og indseer endelig Nødvendigheden af at lade Borgerne vende tilbage til deres fredelige Beskjæftigelser, og overlade det til regulaire Tropper at vaage over Statens indvortes som udvortes Sikkerhed. Havde en gunstig Skjebne ikke forhindret Folkeaanden fra at komme til at raade i Frankerige, saa havde Krigens Lue brændt over hele Europa, og Frankerige var efter alSandsanlighed blevet dens Offer J Grenoble ere de værste Uordener passerede: de meest forvirrede og modsigende Rygter have været udbredte derom, nu kan man fortælle følgende som paalideligt: Man var misfornøiet med Præfecten Duval, som man vilde bringe et Charivari, hvilket dog Mairen forhindrede. Nu faldt de juridiske Studenter og endeel unge Mennesker af anseelige Familier paa at foranstalte paa Carnevals Søndag en Procession, som bestod af to Vogne, een med stre og een med to Heste for. Foran den første gik to Franske Marskaller; een med et Voxlys som skulde forestille Marskal Soult (denne Spot blev foranlediget af, at denne tappre Kriger skulde engang spadsere med i een af Carl den 10des Processioner i den stille Uge, og, da han ikke vidste hvorledes han skulde comportere sig herved saa spurgte han en anden Fransk General derom og da denne af Spøg sagde, at han skulde tage et Voxlys i Haanden, saa tog han det for Alvor og fulgte Raadet); den anden bar en uhyre Klisteersprøite; han skulde forestille Marskal Loban(Casimir Perriers troe Tilhænger, som man har givet Spotnavnet General Lanceleau-Kastevand, fordi han ved Uroelighederne paa Vendome Pladsen lod sprøite Vand paa Pøbelen). Paa Bukken af den første Vogn blev Conseilspræsidenten Casimir Perrier forestilt at sidde med en rosen farvet Tømme i Haanden (formodentlig en Allusion til Fyrsten af Talleyrand) imedens en Engelsk Postillon styrede Vognen. Fire tykmavede Deputerede (Ventrus af Centrum) sadde i Vognen og bag paa den stod en Person, hvis Ansigt var dannet som en Pære (altsa en Popanz og det fornærmeligste Partie af det hele). J den anden Vogn sad en collosalsk Figur, som skulde forestille Budget med en Biskopshue paa, hvorpaa det Ord: Milliarde, stod skrevet. Foran den gik to andre Personer, som skulde forestille et Laan og en Supplementar Credit, en Russer og en Østerriger sluttede Toget. Saaledes trak man omkring i alle Gader og ud af den Franske Port. Dog passerede intet i Dagens Forløb uden nogen Strid med Politiet. Om Aftenen skulde gives en stor Maskerade i Skuespilhuset, hvortil Stadens lystige Jndvaanere, og især Handskemagerne, som udgiøre en stor Deel af den, glædede sig; men Præfecten forbød den uden MairensSamtykke. Nu forsamlede sig en Mængde unge Mennesker uden for hans Vinduer, for at bringe ham et Charivari (en Musik af Kiedler og Pander), da pludselig et Compagnie af det 35te Regiment marscherede til og uden foregaaende Opfordring begyndte at fyre, hvorved 30 til 40 Mennesker bleve saarede og nogle farligt og selv dødeligt. Præfecten selv stod i Spidsen for Militairet. Hoben adspredte sig nu under det Raab til Vaaben til Barricaderne: En frygtelig Giæring udbredte sig over hele Byen, og i en halv Time var alle paa Benene. Kl. var 9 om Aftenen, alle Udgangene af Gaderne bleve spærrede af Soldaterne. Paa Pladsen St. Clair bleve Broestenene oprevne og Barricader opførte. Kl. 2 om Natten trak Soldaterne sig tilbage til deres Kaserner og alt syntes at være roeligt. Men om Natten støbte Borgerne Kugler og tilberedede Patroner. Tidlig om Morgenen kaldte Municivalitets-Conseilet Folket til Vaaben; ingen udeblev. Kl. 8 forsamlede sig Folkemasser udenfor Præfecturets Hotel. Man forlangte: at Præfecten skulde reise bort, at Posterne skulde overleveres til Nationalgarden, og at det 35te Regiment skulde indspærres i sine Caserner. Da intet af dette blev opfyldet, saa trængte Folkestimmelen ind i Hotellet, og søgte efter Præfecten; men han havde skiult sig saa godt, at han ikke var at finde. Talrige Hobe af bevæbnede Mennesker, trak igiennnem Gaderne; Generallieutenant St. Clair, som er meget yndet, talte til Folket; men vilde ikke overgive Posterne. Han maatte imidlertid give efter for Magten, blev af en Piket, Nationalgardere bragt til Commandanturen og arresteret tilligemed Commandanten. Om Middagen viste Nationalgarden sig i Uniform, besatte alle Posterne og udsendte Patrouiller. Borgerne forlangte med stort Skrig at Staden skulde rømmes af Tropperne og Embedsmændene forjages. Generalen indberettede Sagen til sin Foresatte, General Hulot i Lyon. Borgerne anvendte hele Natten imellem den 13de og 14de til at sætte Staden i Forsvarstilstand. Generalen maatte give efter for Municipal-Conseilets Forlangende og rykke med det 35te Regiment ud af Staden. Hans Adjutant Bres bragte Efterretning om det Passerede til Paris, og Mairen Hr. Rivier opgav sine Functioner. - Saasnart Regieringen, erfarede disse Spektakler, saa afsendte den strax General Delort med uindskrænket Fuldmagt til Grenoble; paa samme Tid bleve nogle Regimenter afsendte dertil, og Gen. d'Uger er i Spidsen for Tropperne rykket ind i Staden, hvorimod Gen. St. Clair er bleven afsat paa Grund af at han ikke har udviist den tilbørlige Energie. Moniteuren har i en lang Artikel retfærdiggjort Troppernes Forhold, og giver allene Borgerne Skyld for det Passerede og forsvarer Præfecten Duval. Nationalgarden er absolut skyldig da den har taalt en saadan skandaløs Procession, som krænker al borgerlig Friehed og Sikkerhed, hvilken udkræver at enhver Statens Borger og endnu mere dens anseeligste Mænd skulle være frie og sikkre for Forhaanelser; Kongen har ogsaa ophævet Nationalgarden). Men begge de Deputerede fra Grenoble Felix Real og Dubois, Ayme have offentlig protesteret mod Præfectens Fremgangsmaade. - Sagen gav Anledning til en Forhandling i de Deputeredes Kammer d. 20de Marts. Hr. Dubois Ayme forlangte Oplysning om Begivenhederne i Grenoble. J Centrum forlangte man Dagsordenen, men han blev ved og sagde: at han og hans Collega Real havde faaet Breve fra Grenoble, ifølge hvilke Begivenhederne vare urigtigt fortalte i Moniteuren, og det 35te Linieregiment havde saaret ubevæbnede Borgere. Kammerets Præsident bemærkede, at det var brugeligt ved en saadan Anledning, at deponere et særskilt Forslag i Bureauet. Hr. Dubois vilde nu opsætte Forhandlingen til næste Dag; men Garnier Pages forlangte, at den strax skulde foretages, hvori Conseils Præsidenten samtykkede. Hr. Garnier sagde nu, at Borgerne vare myrdede af Soldaterne. Conseils-Præsidenten tilraabte ham: Hvad veed de herom Hr. Garnier erklærede, at han ikke vilde lade sig forstyrre ved nogen Afbrydelse; ikke Tropperne, men Ministerne vare skyldige. Nu faldt Hr. Casimir Perrier ham ind i Talen med saa bittre Ord, at den høire og venstre Side raabte ham til Orden. Hr. Garnier Pages: naar Tropperne have skudt uden foregaaende Opfordring, saa have de myrdet Borgerne (nye Tumult. Taleren beskyldte Ministeriet for alle de Uordener, som bleve begaaede i Sønden fra Carcassone til Grenoble. Hvorpaa Hr. Dupin svarede: ethvert Oprør bliver forsvaret i Kammeret (nu blev der en frygtelig Allarm. Altid skulle Tropperne og Embedsmændene have Skylden. Vilde man dog kun tøve saalænge til Retten har fældet en Kiendelse i Sagen. Lovlige Opfordringer maae giøres til rolige Borgere, ikke til dem som kaste med Steene og ville afvæbne Militairen; dette var i en legitim Forsvarstilstand imod Jndvaanerne, skulde man tillade en Folkemængde at raade, som giver Forestillingen af et Kongemord i Carnevalsdragt (stor Sensation) mange Fremmede vare komne til Grenoble for at bivaane denne Majestætsforbryderiske Fest. Retten vil nok forklare hvo der er Ophavsmand til alt dette Hr. Odilon Barrot vilde tale men blev afbrudt af Conseils Præsidenten uden at man kunde forstaae hvad han sagde. Hr. Odillon Barrot sagde: hvorledes kan De sige noget saadant om Nationalgarden, Conseils Præsidenten: Det kommer ikke Dem ved. (Nu raabte man fra den høire og venstre Side: til Orden med den Uforskammede). Hr. Odillon Barrot fandt Con seils Præsidentens Forhold meget uparlamentairisk og beskyldte ham for at han hverken kiendte sine Pligters Omfang eller Kammerets Rettigheder. (Vist nok er det, at man savner en Greve Greys Sindsroe og værdige og høie Manerer; det er en opløftende Følelse at høre en saadan Mand tale, som ikke lader sig fornærme og ikke fornærmer nogen; men hvis Aand svæver med en vis Storhed over Debatterne). Var kun denne Tumult i Grenoble den eneste; brændte kun ikke Oprørets eller den politiske Fanatisme og Forvildelse rundt omkring i hele Landet. Vendeen er høist urolig; de Chonans giennemstreife Landet i bevæbnede Skarer, og den tilsendte Troppemagt formaaer ikke at betvinge dem; i Angers er nyelig opdaget en Conspiration af Carlister, som blev styret af et Pa Adelsmænd, hine have flere Gange forsøgt paa at sætte Jld paa Arsenalet i Toulon, hvor en Marqvis af Forresta er bleven arresteret hos hvilken vigtige Papire ere fundne. J Rimes, Alais, Mil han, Vigan, Saumieres have blodige Slagsmaal fundet Sted imellem Carlisterne og de Liberale. J Carcassonne ere meget alvorlige og blodige Begivenheder forefaldne i Anledning af en Strid imellem en Præst og hans Biskop. Regieringen vilde afsætte Præsten, Folket tog hans Partie, General d'Arnand blev saaret af et Steenkast, men Nationalgarden bidrog her til at bringe Rolighed tilveie. Folkevennerne og Simonianerne udbrede Uroe og cabalere hvor de kunne. – Frankerige behover saaledes ingen udenlandsk Krig, der ere nok at slaaes med i Landet selv; denne Jndenlandske Krig maae ruinere Statens Financer, og Folket paavælter sig selv stedse tungere Byrder ved sine Excesser.