Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-04-06
J en Skrivelse fra det Slesvigske hedder det blandt Andet: den Offentlighed, man har ansøgt om for de slesvig-holsteenske Stænderforsamlinger, vil vel neppe blive tilstaaet den nu forestaaende Forsamling, men i det Sted ville alle Talernes Navne blive anførte i Stændertidenden. Tilfredsstiller dette end ikke de Ønsker, som næsten overalt ere blevne nærede, saa er det dog stedse et Fremskridt, der vil bidrage til at vælgerne kunne danne sig et Begreb om de Deputeredes Dygtighed. Den slesvigske Stændertidende vil ikke denne Gang udkomme med tydsk og dansk Text, men derimod en særlig i hvert Sprog, hvad Brevskriveren dog mener er overflødigt, da de danske Aviser hurtigen levere de fornødne Oversættelser for dem, der ikke forstaae Tydsk. Som en meget ønskelig Forandring i det Bestaaende mener Brevskriveren det vilde være, at alle Aviser fik Tilladelse til at bekjendtgjøre Forhandlingerne ved Stænderne ogsaa førend de officielt bleve meddeelte i Stændertidenden, en Forandring, om hvis Ønskelighed sikkert alle ere enige, især naar det erindres, hvor lang Tid der forløb førend Stændertidenderne meddeelte noget egentligt Jnteressant. Stænder=Deputeret C. H. Hansen til Krags berg i Fyen, har i sine i Hempels Avis meddeelte bemærkninger til Assessor Algreen-Ussings Forslag til Foreningen af de danske Stænderforsamlinger kraftigt udtalt sig mod at Præsterne paa Landet skulle kunne vælges til Deputerede for de mindre Landmænds Klasse. Øieblikkelig da jeg læste Hr. Assessor Ussings Skrift, stødte denne Proposition stærkt an imod mine Anskuelser, og da jeg senere, af Agtelse for Proponentens bekiendte lyse Blik og ægte Fædrelandssind, har gjort mig Umage for at gaae ind paa hans Anskuelse i denne for den danske Bondestand yderst vigtige Sag, men jeg fornemmeligen aldeles er bleven afholdt derfra ved Grunde, der ere støttede paa mangeaarig sanket practisk Erfaring, tillader jeg mig herved offentlig (ligesom jeg ei heller i Stænderforsamlingen, hvis jeg som valgt Deputeret i samme faaer Sæde, der skal undlade saadant) paa det kraftigste at protestere imod at den foreslaaede Forandring i Bondestandens Repræsentation bliver tagen til Følge. Til Støtte for min Competents til at have en Mening i denne vigtige Sag, fremsættes følgende Bemærkninger. – Boglærd Mand er jeg ikke, men jeg er opdragen til Agerdyrker og næringsdrivende Borger, ikke destomindre har jeg dog af vort Fædrelands og andre Landes Historie, i Forening med den praktiske Erfaring, min mangeaarige nære Stilling til Bondestanden (jeg har nemlig fra 1817 i Sielland og Fyen ernæret mig som Gods- og Avlsforvalter indtil 1826, og fra den Tid som Forpagter af meget betydeligt Agerbrug i Forening med egen Jordeiendom) den jeg med Agtpaagivenhed har benyttet, har lært mig, med Hensyn til Beskaffenheden af Baandene imellem Geistligheden og Bonden at Bondestanden ikke allene forhen, men fremdeles vil blive fortrængt af Raadet til dets Skade, naar ikke deres Stands Repræsentation bliver indskrænket til selve Standen, og dem, der have lige materielle Hovedinteresser med samme. (Hr. Pastor Giessing, anseer derimod i sit bebudede Skrift om den danske Geistligheds Forhold til Kirken og Staten ( 34 pag. 135) Geistlighedens Valgbarhed, som et af de væsentligste Midler til ved Geistligheden at fremme sand Christendom og gjøre den frugtbar i Livet. Det er altsaa venteligt, at denne Sag, betragtet fra saa forskjellige Synspunkter vil blive Gjenstanden for interessante Debatter i næste Stænderforsamlinger, og er det derfor saa meget ønskeligere at Hr. Pastor Giessings Skrivt maatte udgaae fra Pressen i det Mindste forinden den roeskildske Stænderforsamling atter træder sammen.)