Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-07-04
Denne Slutningsact bestaaer af 65 Artikler om hvilke Tydsklands souveraine Fyrsters, og frie Stædets Gesandtere ere blevne definitiv forenede, og som have til Formaal at udvikle Forbundsakten ved supplerende og oplysende Grundlove og derved at forskaffe Forbunds=Foreningen selv den fornødne Fuldendelse: Art. 1. Det Tydske Forbund er en Forening af Tydsklands souveraine Fyrster og frie Stæder overeensstemmende med Folkerettens Grundsætninger som har til Formaal, at sikkre de Staters Uafhængighed, som ere indbefattede i Forbundet, og at vedligeholde Tydsklands indvortes og udvortes Sikkerhed. Art. 2, 3 og 4 bestemme Forbundsforeningens nøiere beskaffenhed. Art. 5. Forbundet er en uopløselig Forbindelse og det er intet Medleni samme tilladt at udtræde deraf. Art. 6. Et nyt Medlem kan ikke optages i Forbundet uden med de samtlige Forbundsmedlemmers Samtykke. Et Medlem af Forbundet kan allene aftræde Souverainiteten paa et til Forbundet hørende Distrikt til Fordeel for et andet Medlem af Forbundet. Art 7, 8 og 9 bestemme nærmere Forbundsforsamlingens Organisation. Art. 10. Forbundsforsamlingen tager sine Beslutninger enten i en almindelig Raadsforsamling eller i Plenum. Art. 11. Den første Maade bliver den almindeligste hvorved absolut Stemmefleerhed følger. Art. 12. J Plenum bliver fortrinlig delibereret om en Krigserklæring eller en Fredslutnings Antagelse af Forbundet. Til en gyldig Beslutning i Plenum hører en Majoritet af 2/3 Dele af Stemmerne. Art. 13 bestemmer de Gienstænde, som ikke kunne afgiøres ved Stemmeflerhed. Art. 14 til 17 udvikle nøiere de Tilfælde, hvori en absolut Overeensstemmelse af alle Forbundets Medlemmer er nødvendig. Art. 18 fastsætter at Forbundsforsamlingen skal vaage over, at der hersker Fred og Enighed imellem Forbundets Medlemmer. Art. 19 til 24 bestemme nøiere de Midler, som den dertil skal betiene sig af, f. Ex. ved en Austragal-Jnstanz. Art. 25 til 28 bestemmeOmgangsmaaden for at vedligeholde den indvortes Roe og Orden i Forbundstaterne. Dette tilkommer enhver enkelt Regiering i Særdeleshed; men i Oprørs Tilfælde bør de øvrige Staters Regieringer komme den enkelte Stat til Hielp, selv end- og ifald denne Stats Regiering skulde af Omstændighederne blive forhindret fra at anraabe Forbundsforsamlingen om denne Hielp. Art. 29 og 30 bestemme hvorledes Forbundsforsamlingen skal forskaffe private Personer Ret i Forbundstaterne. Art. 31 erklærer, at Forbundsforsamlingen er berettiget til at tage Executionsforholdsregler for at exeqvere sine Beslutninger. Art. 32 erklærer, at Executionerne kun egentlig kunne foretages imod Regieringerne selv. Art 33 og 34 bestemme hvorledes disse Executioner skulle udføres. Art. 35. Forbundet har allene Ret til at beslutte Krig, Fred, Allian ter og andre Tractater, men det udøver kun denne Ret til sit Selvforsvar og til at vedligeholde Tydsklands Selvstændighed og udvortes Sikkerhed. Art. 36. Alle Medlemmer af Forbundet ere forpligtede til at tage det enkelte Medlem i Beskyttelse, som fornærmes af en udenlandsk Stat, derimod naar en saadan Stat har selv givet Anledning dertil, saa skal det af Forbundet tilholdes at give den vedkommende udenlandske Magt den behørige Satisfaction. Art. 37. Forbundet skal søge at mediere Stridigheder imellem dets Medlemmer og fremmede Stater. Art. 38. Forbundsforsamlingen skal, i Tilfælde af at det trues med Angreb, tage sine Resolutioner i den mueligst korteste Tid. Art. 39 til 45 bestemmeForholdsreglerne i Tilfælde, af at Forbundet indvikler sig i en Krig; det staaer i Krigstilfælde ethvert Medlem frit for, at stille et større Contingent end han er forpligtet til. Art. 46. De Krige, som en Forbundstat fører som Europæisk Magt med Hensyn til de Lande som det eier, og som ikke ere indlemmede i Forbundet ere det uvedkommende. Art. En saadan Stat bliver kun assisteret af Forbundet med Hensyn til de Stater, som vedkomme dem. Art. 48 og 49 handle om det Tydske Forbunds Fredslutninger. Art. 50 bestemmer Forbundets Forbindelser med udenlandske Magter. Art. 51 og 52 fastsætte Reglerne for de enkelte Staters Pengebidrag til Forbundet. Art. 53 til 62 bestemme, at Forbundsforsamlingen skal vaage over, at en Forfatning med Landstænder blive indført i alle Tydske Forbundstater, som det overlades de souveraine Fyrster at organisere, men dog saaledes, at den Statsmagt bliver forenet hos Statens Overhoved, som kun bindes ved Stændernes Medvirkning til Udøvelse af enkelte bestemte Rettigheder. Art. 63.