Viborger Samler, 1840-02-18
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Cormenin, allerede tidligere bekjendt ved sine Brochurer og Apanage=Loven, har nu udgivet et Skrift imod Dotations-Loven. Følgende Brudstykker kunne tjene som en Prøve paa Forfatterens Stiil. "Jeg vil, siger Forfatteren til Hertugen af Remours, efterat have hentydet paa denne ungdommelige Generallieutenants militære Fortjenester, – i Mangel af Penge bevise Dem en Ære, der endnu ikke er bleven nogen Dødelig til Deel. Hvad enten De er Prinds eller ikke Prinds, sammenligner jeg Dem med en anden General, – med General Bonaparte. Da den unge Seierherre i Jtalien, Ægyptens Erobrer, Europas Fredstifter besteg den consulariske Throne, som Nationen skienkede ham, i hvilken Majestæt af Hæder viste han sig da for dens Blikke, Man saae ham omringet af hine tappre Skarer, der seirede ved Lodi, af hine Helte, som Rom beundrede, at hine høie Pander, som Palæstinas Sol havde farve brune, paa hine Vaabenmærker læste man Seirene ved Arcole, Montenotte, Rivoli, Mondovi, Marengo og Pyramiderne, Erobringen af Lombardiet, Jndtagelsen af Malta, Genua og Alexandrien, Fredslutningerne ved Campo Formio og Leoben, de Tusinder af Krigsfanger Kanoner, Faner, Malerier og Statuer, de Strømme og Bjerge, de Stæder og Provindser, de Hertugdømmer og Kongeriger, han havde skienket Frankerig. – Godt – Og hvad gav Frankerig denne paa Hæder rige unge Mand for saa store Tjenester, saa mange Seire, saa stor Udvidelse af vor Nationalitet? – Retop saa meget, som Hofsmigrerne nu fordre for Dem, Monseigneur, 500,000 Fres. – Men det vilde ikke overraske mig, dersom Deres tilkommende Kammerherrer kom og sagde til Dem: Napoleon var dog kun en Soldat, der havde gjort Fortune, en blot Eventyrer af Genie og ingenlunde adelig. J saa Tilfælde ville De i det mindste tillade mig at sammenligne Dem med en Prinds der med Hensyn til sin Fødsel staaer Thronen endnu nærmere end De, – med en berømt Kriger og Seierherre, – med Erkehertug Carl. Jeg har den Ære at melde Dem, at hans Apanage kun udgjør 125,000 Fres Det er stærkt, ville Herrerne ved Hoffet sige, stærkt, men sandt er det dog, og jeg veed ikke, hvorfor de franske Kongesønner skulle være bedre doterede end de øster rigske Keisersønner, der erholde tilstrækkeligt Udkomme, eller de preussiske Kongesønner, der aldeles ikke doteres Jeg indseer ikke, med hvilken Re Ministrene af sa danne Grunde skulde tage 500,000 Fres af vore Lommer.". . . 500,000 Fres. Men Hertugen staaer jo imellem Folket og sin Fader. Faderen er riig; Folket er fattigt; Faderens, men ikke Folkets Pligt er det at sørge for Sønnen, skal da Folket eller Faderen betale . . . . Fem Gange hundredetusinde Francs. Det er for en eneste General Frankerigs tolv Marschallers og tre Admiralers Lønning. For et eneste Medlem af Æreslegionen 2000 Legionairers Dotation, for en eneste, bag ved Beleiringsartilleriet staaende Officier Pensionen for 250 Enker efter Oberster, der heeltemodig lede Døden i Breschen (Oberst Combes faldt i Breschen ved Constantine; Oppositionen andrager nu paa en Forhøielse i Combes's Enkes Pension); for en eneste Christen 50 Biskoppers Gage, for et eneste Menneske 2000 Menneskers aarlige Underholdning; for en eneste smuk Yngling, der vil gifte sig, et Udstyr for 500 Piger, en Sum, der er ligesaa stor som Gagen for hele Statsraadet, Gagen for 83 Raader i Cassationsretten, 83 Oberster, 330 Dommere, 166 Jngenieurs en chef for Broerne og Veiene, 417 Præfecturraader, 625 Præster, 2500 Lærere ved Elementairskolerne. Fem Gange hundredetusinde Fres Men vide J da, at denne Sum er en Sold af 1363 Fres. 48 3/4 C., som Generalen skal oppebære hver Morgen i hver Dag i det hele Aar! 1363 fres. 48 C., og hvortil, – Brochuren er betillet: "Scandaløse, Spørgsmaal fra en Jacobiner.