Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-09-19
Rigstidenden meddeler følgende Rekrolog over den afdøde Statholder Grev Wedel-Jarlsberg: "Han var født den 21 Septbr. 1779 i Montpellier; hans Fader, Grev Frederik Anthon Wilhelm Wedel-Jarlsberg havde været kongelig dansk Minister ved flere udenrigske Hoffe og blev kort efter denne hans ældste Søns Fødsel hædre med en Gesandtskabspost ved det engelske Hof, og Sønnen nød saaledes hovedsagelig sin Opdragelse i Engelland, Seenere studerede han ved Kjøbenhavns Universitet Rets og Stats=Videnskaben og blev i en Alder af 21 Aar Secretair hos den daværende Finantsminister, den almeenagtede og dygtige Grev Schimmelmann. J Aaret 1806 ble han udnævnt til Amtmand i Budskeruds Amt. J det fø gende Aar giftede han sig med Karen Anker, eneste Datte af Jernværkseier Peder Anker, senere norsk Statsminister. Da Krigen med Engelland i 1807 brød ud, blev det vanskelige og vigtige Hverv overdraget ham, som Medlem af Providerings-Commissionen at sørge for Norges Forsyning med Levnetsmidler. De Farer og Besværligheder, han underkastede sig for at opfylde dette Hverv, ere almindelig bekjendte; i Krigen med Sverrig i 1808 anførte han et paa egen Bekostning oprettet Frikorps, hans Nidkjærhed og Fædrelandssind vandt ogsaa almindelig Anerkjendelse. J Januar 1809 blev han Medlem af den daværende kongelige Regjerings-Commission for Norge, og fungerede som saadan indtil Commissionens Opløsning i 1811. Han stod paa denne Tid i et fortroligt Venskabsforhold til den i Norge commanderende General, den almindelig elskede og længe savnede, Prinds Christian August, der som bekjendt døde som Sverrigs valgte Tronfølger. - J det for Norge saa betydningsfulde Aar 1814 var Grev Wedel Medlem af den constituerende Rigsforsamling paa Eidsvold og senere af det første overordentlige Storthing i Christiania. Hans Anskuelser var ikke sjelden i Strid med Pluralitetens, og den almindelige Yndest, hvoraf han hidtil havde været i Besiddelse, tabte sig noget, ikke destomindre udtalte han paa det overordentlige Storthing uforbeholdent og aabent sin Overbeviisning om Gavnligheden og Hensigtsmæssigheden af Rigets Forening med Sverrig: det viste sig, at Storthinget deelte hans Anskuelser og Rigernes Forening blev besluttet. Han blev strax derefter udnævnt til Statsraad og Chef for Finants-, Handels= og Tolddepartementet, hvilket Embede han forestod indtil Udgangen af Aaret 1821. Uagtet endeel af de Forholdsregler, han under de daværende høist vanskelige Conjuncturer fandt nødvendige, bleve misforstaaede og havde en Misnøie til Følge, der i 1823 paadrog ham en Anklage for Rigsretten, ved hvilken har imidlertid blev fuldkommen frikjendt, viste det sig snart, at Tilliden til hans Evner og Fædrelandssind ikke var svækket; han blev nemlig valgt til Repræsentant ved det næste og de derefter følgende Storthing (1824, 1827, 1830). Han retfærdiggjorde denne Tillid ved sine liberale Anskuelser, ved grundige Jndsigter, i Særdeleshed i alle Sager der angik Finantsvæsenet og Næringsveiene, og ved sit lette og behagelige Foredrag. Hertil kom en utrættelig Arbeid. somhed og et klart og uhildet Blik; det var derfor intet Under, at hans Medrepræsentanter ofte hædrede ham med Valget til Storthingets Præsidentskab. J Aarene 1828, og 1836 overdroges det ham af Regjeringen at underhandle med det engelske Ministerium, for om muligt at bevirke nogen Lettelse for den norske Trælasthandel, hvilket Øiemeed ikke opnaaedes paa Grund af de canadiske Handlendes modsatte Bestræbelser. Siden 1829 var han Procantsler ved Universitetet. Hs. Majestæts Tillid hævede ham endelig den 18 Septbr. 1836 til den høie Værdighed, han beklædte til sin Død. Grev Wedel var Ridder og Commandeur af Hs. Majestæts Ordener, Commandeur af Dannebrogsordenen, og blev allerede i Aaret 1808 tildeelt Medaillen for Borgerdaad. - Han blev i 1839 af Hs. Maj. Kongen foræret Seraphimerkorset i Diamanter."