Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-02-23
Mødet den 5te blev endnu mærkværdigere. Mo rey var saa svag at 10 Rettens Betiente maatte bære ham ind paa Armene. Efter flere mindre betydelig Forhør, som især angik Konfrontationer angaaende Moren og Pepin, hvilke dog alle biedroge til at bevise, at de ere implicerede i Forbrydelsen, mødte det at Pepins Boddreng og Søstersøn Maguier komtil at sige, at han havde seet den Medskyldige Boireau gaae to til tre Gange ind til Pepin. Præsidenten vendte sig nu til Boireau og sagde: Hidindtil har De paastaaet kun en eeneste Gang, og tilfældigviis at have været hos Pepin, nu hører De hvad hans Søstersøn bekiender, sig nu den hele Sandhed, det er vigtigt for Dem selv at De giør det. Boireau reiser sig nu i den største Forvirring; har stammer noget om sin Moder (som skal have formanet ham til at sige Sandhed, og siger endelig at han kan ikke tale, og bedækker sit Ansigt med begge Hænder. – Præsidenten: Hussiers, lader alle de Anklagede gaae ud af Salen paa Pepin nær stor Opmærksomhed i hele Salen. - Præsidenten: Deres Moders Navn, for Deres egen Skyld, stig nu hele Sandheden; De er allerede paa Veien dertil, De kan ikke træde tilbage. (Saaledes ligger der i hvert Menneskes Hierte, som er kommen paa Syndens Vei, et Punkt hvorfra Omvendelsen gaaer ud. Hvad kan ikke et forstandigt Menneske udrette, som forstaaer at bemærke det hos sine Medmennesker og at gribe det? Hvor ofte griber vel ikke Forsyne derved ind i Menneskenes Dannelse til deres moralske Bestemmelse?) Boireau fattede sig, og fortalte nu, at Fleschi havde først gjort ham bekiendt i Pepins Huus, siden var han af sig selv komme der en anden Gang. Pepin havde kaldet ham ind i et Bagvæelse og sagt til ham: Nu vil Revnen vel snart gaae for sig; mon der vil blive gjort Allarm derved? Ja, svarede Boireau, man siger det. Kom med, sagde Pepin, vi ville spadsere til St. Martins Kanal. De gik derhen. Her, sagde Pe pin, skal der skydes paa Kongen; en meget duelig Galeiskave staaer i Spidsen derfor. Han foreslog ham derpaa at ride en Tour med sig fra St. Martins Port til Bastillen; dette skeete den 26de Juli. - Præsidenten: Har De ikke spurgt Pepin hvorfor De skulde ride den Tour, – Boireau svarede: Jeg spurgte ham vel derom, men han sagde mig ikke Aarsagen; men han overdrog mig at gaae om Aftenen hen til Fieschi, og spørge ham om han havde seet os ride forbi. Dette giorde jeg, Fieschi syntes forundret over at Pepin havde talt med mig derom. Jeg kan aflægge for Dem min Eed paa, at hverken Fieschi eller Pepin har talt noget til mig om Maskinen. - Præsidenten: Har De ikke noget mere at sige, De springer noget forbi. Jeg er berettiget til i deres Moders Navn at forlange af Dem, at De kommer frem med den hele Sandhed. Boireau satte sig med Taarer i Øinene; endelig tilstod han at Pepin havde sagt, at naar det gik uroeligt til saa vilde han begive sig til et Huus ved Barrieren St. Jacqves, hvor 40 Personer vare forsamlede. Præsidenten. J hvilken Hensigt? – Boireau. Det har han ikke sagt mig. - Siden tilstod han, at Fleschihavde laant en Borer af ham og bestilt en Jernstang hos ham. - Præsidenten bemærkede at dette stemmede overeens med hans Medsvends Suireaus, Angivelse om at Boireau havde sagt til ham d. 27. Juli om Aftenen, at der vilde blive megen Larm om Morgenen, at en Helvedesmaskine var opstillet paa den Vei Kongen skulde passere, at en Galeislave havde længe arbeidet derpaa, og at han kunde tiene 100,00 Franker naar han vilde angive det, - Boireau havde hindindtil nægtet dette Udsagns Rigtighed og foregivet at Suircau var hans dødelige Fiende. Nu tilstod han at havde sagt en Deel deraf, han saae saa bleeg ud som et Liig; alle de Tilstædeværende dleve meget afficerede over den nye Vending Sagen havde taget. – Derpaa blev Pe pin forhørt, han nægtede Alt; men man bragte ham i Forlegenhed ved allehaande Modsigelser han havde gjort sig skyldig i. Fieschi tilstod, at han havde ikke sagt den ganske Sandhed om Boireau, da han havde Medlidenhed med ham og vilde skaane ham; men han bevidnede at Boireau ikke vidste noget om Maskinen før Attentatet blev begaaet. Prins Rohan af Rochesort, en Mand paa 70 Aar. som nu er i Paris, blev ogsaa forhørt, under fine Former skiulte han et satirisk Smiil Han sagde, at han havde begivet sig til Pepin for at tale med ham om en Maskine til at skiære tyrkiske Bønner. Præsidenten spurgte ham om han havde talt med Pepin om Politik. Han svarede, at han ikke talte med den første den bedste om Politik, og at den Kongelige Familie havde intet at giøre med tyrkiske Bønner J Mødet den 6te Februar forekom nogle mindre vigtige Forhøre. Men Oberstlieutenant af Artilleriet, Hr. v. Poncherra, afgav den vigtige Erklæring, at Borehullerne i Geværpiberne paa Maskinen pas fede til Boireaus Borer, og at de Gevære, som ikke vare gaaede af, vare saaledes ladte, at de nodvendigt maatte springe. (Altsaa vilde nok Morey have dræbt Fleschi) Fleschi forklarede Aarsagen hvorfor disse ikke vare blevne affyrede var ikke af Frygt; thi Frygt og jeg have aldrig boet under samme Taa Han havde, sagde han, rettet noget Maskinens Direktion, fordi han havde seet Hr. Ladvocat passere forbi, og han ikke vilde skyde sin Velgiører, saa at denne har egentlig frelset Kongens Liv. (Det er temmeligt indlysende, at Morey og Pepin ere Hovedmændene, som ere indviede i Komplottet, og at alt kommer an paa at faae dem til at bekiende.)