Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-06-03
Et Privatbrev fra Corfu af 24de April i Journal des Debats melder: at siden Redschid Pascha uklogt og paa en forræderisk Maade har ladet henrette Albanesernes Anførere Selichtar Poda, Tahir Abbas og Beien af Argyrocastron (Omer Brione er bleven advaret og undkommen til Berat) saa have alle Nationer i disse Egne grebet til Vaaben mod Tyrkerne og selv Paschaen af Scutari, hvis Hoved ogsaa har staaet paa Proscriptionslisten, har forenet sig med Montenegrinerne imod den omtalte Seraskier, som har indsluttet sig i Ja ning og har ladet henrette alle de Christne, som havde nedsat sig i Ruinerne af Staden, tilligemed et stort Antal Albanesere. En almindelig Opstand, af Albaneserne kunde allerlettest bevirke det Ottomanniske Riges Undergang i Europa. – Fra det sydlige Frankerige har man under 14de Mai faaet følgende Efterretning: Vi have nyeligen erholdet Breve fra Marseille og Genua med Efterretninger, hvilke dersom de bekræfte sig, vilde være afden høieste Vigtighed, og kunne blive betragtede som afgiørende for det nærværende Feldtog. Dog maa man bemærke, at disse Beretninger hidrøre fra Græske Handelshuse, og derfor kun maa modtages med stor Forsigtighed. Et af disse Breve er fra Genua og melder, at man har erholdet sikkre Efterretninger om, at den Tyrkisk-Ægyptiske Overgeneral Jbrahim Pascha, er ved Grækernes Anstrængelser bleven bragt i den Tilstand at det er ham umueligt at giøre Fremskridt i Morea, eller ogsaa kun at forblive der, hvorfor han har gjort den mod ham commanderende Græske Chef Forslag til en Vaabentilstand og en Konvention ved hvilken han vilde rømme Morea med sine samtlige Tropper uden at blive foruroeliget af Grækerne hverken ved Jndskibelsen, eller paa Reisen til Suda; dette Forslag er blevet overleveret Præsidenten for det græske udøvende Raad Kondurioti, som opholder sig i Calamatta, og i egen Person leder Operationerne imod Jbrahim Pascha; men er blevet besvaret saaledes: at man ikke vil afslutte nogen anden Konvention, end paa den Grundvold, at heele Jbrahim Paschas Armee-Corps skal nedlægge Vaabnene, og overgive sig krigsfanger med alt det som dertil hører, udlevere alt sit Artillerie og alle Magaziner, og indrømme Grækerne begge Castellerne Modon og Koron og de i Naboelauget beliggende smaae Øer, som ere besatte af de Arabiske Tropper, naar disse Betingelser blive antagne, saa skal det beroe paa den Græske Regiering, til hvilken Konduriotis desangaaende vil henvende sig, om den vil tillade Jbrahims og hans Troppers Jndskibelse paa neutrale Skibe til Alexandrien, under det høitidelige Løfte, aldrig at ville tiene mere mod Grækerne. Der ere herpaa aabnede videre Underhandlinger, hvis Resultat man vel endnu ikke kiender; men som ingen Tvivl lade blive tilbage om den nær forestaaende Afslutning af Kapitulationen. Et andet Brev fra Genua angiver omtrent den samme Omstændighed og forsikkrer at der underhandles endnu kun og Jbrahim Pasaa maa indskibe sig paa sin Flaade, som dog endnu ikke er kommen tilbage til Modon, og om hans Tropper maa beholde deres Vaaben eller ikke, – Et Brev fra Marseille, ligeledes af Græsk Kilde, melder at efter de nyeste Beretninger underhandler Jbrahim Pascha med de Græske Generaler angaaende Moreas Rømning, og at han ifølge alle Efterretninger maae overgive sig som Krigsfange. Dette Brev omtaler ogsaa et Vanheld, som har truffen den Ægyptiske Flaade, da den fra Suda vilde vende tilbage til Modon; den Græske Admiral Sachtury har nemlig opbrændt nogle af dens Skibe, taget andre og derved nødt Resten af Flaaden til igien at flygte til Suda. Vi forvente med Utaalmodighed nærmere og tilforladelige Beretninger over disse Tildragelser, som vi for nærværende Tid allene kunne betragte som Rygter.