JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Almuevennen, 1844-10-01
Vi maae saamegt indstændigere vedblive denne sidste Jndstilling, som begge disse Veie allerede have medtaget og fremdeles ville medtage Fondet ganske overordentligt, hvorhos deres Afbenyttelse navnligt for Frederiksborgveiens Vedkommende overveiende kommer ikke dette Amts, men Naboamternes Beboere samt de kongelige Skove tilgode. Raadet skal indskrænke sig til disse bemærkninger og Jnd stillinger, og saaledes atter have denne vigtige Sag overgiven til det høie Collegiums endelige Afgjørelse. Det skal for sit Vedkomme ikke skye nogen Umage for, for saavidt det sættes istand dertil, uden Ophold at see den i det Hele ordnet saa hensigtsmæssigt, som dets Evner og Kræfter tillade og dens store Betydenhed for Amtet fordrer det.
Almuevennen, 1844-10-01
Sengeløse Sogneforstanderskab d. 2den April 1844. Politimesteren og alle øvrige Medlemmer vare tilstæde, med Undtagelse af Sogneforstander Peder Pedersen, der havde anmeldt Sygdom. Formanden oplæste en Skrivelse fra Politimesteren hvoraf erfaredes, at de Vidner Forstanderskabet havde opgivet i Anledning af en Sag om ulovlig Krohold og Brændeviins Salg ikke havde ført til noget Resultat, da de under Eeds Tilbud, havde benægtet Factum, han maatte derfor bede sig andre Vidner opgiven. Sogneforstander Hans Larsen bemærkede hertil, at det ville være aldeles spilt at opgive flere Vidner, naar deres Forklaring kun skulde aflægges under Eeds Tilbud, men han antog derimod, naar Eeden virkelig blev afæsket, ville de engang citerede Vidner være tilstrækkelige og Sagen rimeligviis saa et ganske andet Udfald. Politimesteren yttrede, at han i Reglen brugte foranførte Fremgangsmaade, da han fandt, om det end var juridisk rigtigt, det dog vist var moralsk urigtigt for hyppigt at afæske Eed, navnlig i saa ubetydelige Sager, som de angaaende ulovlig Krohold. Præsten deelte fuldkommen denne Anskuelse med Politimesteren, især da han frygtede, at det modsatte let vilde friste til Meeneed. Hans Larsen og Formanden bestrede denne Mening, og især fandt de, at netop i denne Slags Sager var der aldeles ingen Fristelse til Meeneed, da Vidnerne vare straffri, om de endog selv havde kjøbt Brændeviin, og endelig maatte det sikkert være saavel i Politimesterens som i Sogneforstanderskabets særdeles Jnteresse at saa anvendt ethvert lovligt Middel, som kunde bidrage til at udrydde et Onde, der i saa høi Grad fremmer Umoralitet og bringer saa mange Familier til Bettelstaven. Da denne Sag kom under Afstemning blev med Pluralitet vedtaget, at ikke allene Vidnerne i denne Sag, men i enhver lignende skulle afæskes corporlig Eed, naar Beviis paa anden Maade ikke var at opnaae. En Ansøgning fra Huusmand Anders Jensen af Bridsløsemagle om Eftergivelse af en idømt Mulkt for ulovlig Handel med Urtekramvare, der af Politimesteren var sendt til Forstanderskabets Erklæring, besluttede man ikke at anbefale forinden man havde seet Udskrivt af Dommen i hvilken det forekom Politimesteren, der var antydet at bemeldte Anders Jensen tillige havde gjort sig skyldig i ulovlig Krohold. Formanden bekjendtgjorde Forsamlingen at han imelsom Moderne havde i Forstanderskabets Navn anmeldt for Politimesteren et Slagsmaal, hvorved en Huusmands Søn var bleven saa voldsom mishandlet, at han i flere Dage maatte holde Sengen Han havde antaget, at det ligefrem var Forstanderskabets Pligt at anmelde deslige Sager, naar en god Politiorden skal overholdes; da imidlertid, saavel Politimesteren, som Sognefogden ikke deelte denne Anskuelse og antoge at denne Sag ikke vedkom det Offentlige, men burde overlades til privat Paaklage, maatte Formanden, efter at have nøiere detailleret Sagens Omstændigheder henstille til Forsamlingen om den billigede hvad han havde foretaget. Efter nogen Discussion blev af Forsamlingens Majoritet erkjendt at kun ved at give denne Slags Sager et offentlig Præg vil det være muligt at modarbeide dette Onde paa en gavnlig Maade.
Almuevennen, 1844-10-01
Efter Amtsraadets Forlangende om at faa opgivet hvilke Veie der bør være underkastet offentlig Tilsyn, bleve indstillede: 1) Veien fra Skjellet ved Kloutofte til det saakaldte Vasehuus, 2) Kirkeveien fra Vredsløsemagle til Sengeløse. 3) Thostrups Veien fra Sengeløse til Kragehauge Mark. 4) Tegleveien fra sidstnævnte Vei til Vadsby. 5) Veien igjen fra denne til Kallerups Mark. 6) Veien fra Vadsby til Sengeløse. 7) Veien, fra Bridsløsemagle til Herstedvester Mark. 8) Veien fra sidstnævnte til Kloutofte Mark. 9) Mølleveien fra Vasehuset til Cathrineberg Mølle. 10) Veien fra Cathrineberg til Nybølle Vad, og 11) Veien fra Thorstholmen til Cathrineberg. Med Hensyn til disse Veies fremtidige Vedligeholdelse blev vedtaget at Sognets alt grundforbedrede Veie skulle for hver By inddeles i 3 Parter og saaledes skifteviis vedligeholdes.
Almuevennen, 1844-10-02
3die Aarg. Nr. 47.
Almuevennen, 1844-10-02
Amuevennen. Maa trykkes. C. Reiersen. Redacteur og Udgiver: J. A. Hansen.
Almuevennen, 1844-10-02
Onsdagen den 2. October 1844. Til "Almuevennens" Abonnenter.
Almuevennen, 1844-10-02
Da Hr. O. Wedfall ikke længere ønsker at vedblive som ansvarlig Redacteur for Bladet, har Undertegnede besluttet, indtil videre selv at besørge Redactionen. Vel er det heraf en Følge at Justitsraad Reiersen faaer en større Jndflydelse paa Jndholdet end ønskeligt var, men jeg vil dog haabe at han vil udføre sit Formynder=Hverv paa en Maade som gjør det mueligt, at Bladet kan udtale sig overeensstemmende med sin Tendents, og virke efter sin Hensigt og Bestemmelse. Skulde dette mit Haab svigte, da vil jeg naturligviis ansee det for min Pligt atter at overdrage Redactionen til en censurfrie og kyndig Mand. Ærbødigst J. A. Hansen.
Almuevennen, 1844-10-02
Stænderne i Viborg. 11. Slutnings Modet. J Mødet den 26de August gav Præsidenten en Udsigt over de Sager som da endnu stode tilbage for Forsamlingen at behandle, og han troede at de vilde kunne blive behandlede naar der tilstodes Forsamlingen 8te Dages Tillæg til den fastsatte Tid af 2 Maaneder. Da det var ønskeligt at de af Forsamlingen antagne Sager bleve tilendebragte, foreslog han Forsamlingen at spørge Commissarius om en saadan Forlængelse kunde tilstaaes. 9 Deputerede erklærede at de ubetinget vilde reise tilden bestemte Tid, og Flere yttrede at de kun et Par Dage længere vilde see sig istand til at blive, men Præsidenten troede det dog rigtigst at spørge Commissarius om en Forlængelse paa 8te Dage kunde opnaaes, hvortil denne svarede at den upaatvivlelig gjerne vilde blive indrømmet, og hvis endnu en længere Tid skulde være fornøden troede han heller ikke at den vilde blive nægtet. Naar der ikke fra Regjeringens Side havdes noget imod, at en længere Tid tilstode Stænderne, og da det i Folket er en almindelig Mening at en Tid af2 Maaneder ikke er tilstrækkelig for dem, naar henved 30 kongelige Lov-Udkast forelægges dem til Behandling, saa var det dog vistnok rigtigere, strax ved deres Jndkaldelse at indrømme dem den behørige Tid, thi da vilde de Deputerede itide kunne indrette sig derefter. Den 3die Septbr. meddeelte Commissarius, at han havde modtaget en kgl. Resolution, hvorved den attraaede Forlængelse var bevilget. Præsidenten vilde ret bede Forsamlingen at lade sig det være angelent at den i den tilbageværende Tid holdt sig samlet for saavidt muligt at blive færdig med de Arbeider der stod tilbage.
Almuevennen, 1844-10-02
Apotheker Dahlerup bemærkede at de hidtil fulgte Regler ved de aarlige Sessioner ikke kunne bestaae med den Humanitet som gaaer igjennem det Hele, og hvad der navnlig havde indigneret ham og Flere var de Visitationer som nu finde Sted, og som ere høist skadelige for Sædeligheden, Blufærdigheden og Undseelsen. Gaardeler Kirk fandt Benzons Forslag aldeles utilraadeligt; "vi ere alle een Mands Børn, og bør alle have lige Rettigheder.
Almuevennen, 1844-10-02
Under Sagens endelige Behandling forsvarede Enhver yderligere sine i det Foregaaende fremsatte Anskuelser, med det Liv og den Varme, som Sagens Vigtighed fortjente, men af denne Debat maa vi her indskrænke os til at meddele Schyttes og Rees Foredrag, der især udmærke sig ved en klar og folkelig Opfattelse af Sagen i sin Heelhed. Oliemøller Schytte: Jeg maa være aldeles enig med den foregaaende Taler i, at man især maa have for Øie, at Forsvarsvæsenet indrettes saaledes, at det kan svare til Hensigten, værne om Staten og bestaae med Nationens Ære og Selvstændighed, og at Forsamlingen derfor især bør søge at gjøre det Regjeringen, indlysende, at dette er Folkets almindelige Ønske. Hverken Majoriteten eller Minoriteten have, skjøndt de afvige fra hinanden i Principet, fundet sig foranlediget til at tilraade Udkastes Emanation, og ved at læse Beretningen og Sagens foreløbige Behandling, ved hvilken jeg ved Upasselighed var forhindret fra at være tilstede, har jeg heller ikke seet, at Nogen har fundet Anledning til at tilraade Udkastet. Der er derhos i forskjellige til Forsamlingen indkomne Andragender gjort Remonstrationer mod Udkastets Emanation, og af Alt, hvad der er yttret og skrevet offentligt om denne vigtige Sag, sees, at Jngen har fundet sig beføiet til at optræde som Talsmand for Udkastet; tvertimod have alle Anskuelser forenet sig i at fraraade det, paa Grund af de Uligheder, det indfører i Værnebyrdens Fordeling, hvad enten man nu finder disse Uligheder fremkaldte ved det Princip, hvorpaa Udkastet støtter sig, eller ved de mangfoldige Undtagelser, det tilsteder, og Udveie, det aabner til at unddrage sig Opfyldelsen af Værnepligten, uanseet at Udkastet selv erkjender Værnebyrden for at være en almindelig og naturlig Pligt, som det sanctionerer ved Lov,
Almuevennen, 1844-10-02
Falsters Landboforening. Den 27de f. M. afholdt Falsters Landboforening sit ordinaire Qvartalsmøde paa Nykjøbings Raadstue. Formanden erkyndigede sig først om, hvormeget der var tegnet paa de udstædte Subskriptionsplaner til Oprettelsen af en høiere Bondeskole paa Falster, og det bragtes da i Erfaring, at der i det Hele ikkun var tegnet for en Sum af omtrentlig 500 Rbd., hvoraf alene Waalse Sogn havde tegnet sig for det Halve. Da denne Sum er aldeles utilstrækkelig for at kunne realisere den lagte Plan, men flere Medlemmer yttrede, at der nok vilde blive tegnet mere, blev Sagen endnu ei opgivet, men udsat indtil videre og Waalse Sogn opmuntret til, i Forbindelse med de nærmeste Sogne, at oprette en Skole med een Lærer for den confirmerede mandlige Ungdom. De paategnede Subskriptionsplaner bleve opgivne til Adjunct Hansen. Sognefoged H. Rasmussen oplæste derpaa et Forslag om at indgaae med en Petition til Stænderne, at de allerunderdanigst vilde andrage for Hs. Majestæt, at saavel Gaardmænd som Huusmænd maatte vorde fritagne for at præstere nogetsomhelst Pligtarbeide ved Kirkernes Reparation, og at Kirkerierne bleve pligtige selv at udføre dette Arbeide som de bedst vilde og kunde. Da Foreningen fandt at Kirketienden afgav en saa rundelig Jndtægt at Eieren godt kunde bestride dette Arbeide og endda have betydelig Fordeel, og det endvidere oplystes hvor tidspildende denne Art af Pligtarbeide var, fandt Forslager bifald. Dernæst oplæste Borcher Skytte et Forslag om at indgaae til Bestyrelsen for Nykjøbing Hospital, eller og fornødent gjordes til Cancelliet, med Begjæring, at Hospitalet, da det var i Besiddelse af betydelige Jndtægter og nu skulde modtage en Udvidelse, efter sin oprindelige Bestemmelse maatte tilpligtes at optage til Forsørgelse, eller yde Hjelp til, fødte Krøblinger fra Landet, eller som i deres Barndom ved ulykkelige Tilfælde vare blevne Krøblinger. Flere af de tilstedeværende Medlemmer yttrede, at de troede at Hospitalet efter sin oprindelige Bestemmelse var pligtig at yde Hjelp til Saadanne, og det blev derfor besluttet at udvælge en Comitee som skulde forskaffe sig de fornødne Oplysninger og dernæst, paa Foreningens Vegne, indgaae til Bestyrelsen eller Cancelliet med den foreslaaede Begjering. Til denne Comitee valgtes, Pastor Hansen, Adjunct Hansen og Borcher Skytte. Efterat der dernæst var discuteret over flere mundtlig fremsatte Forslag, foreslog P. Steffensen at indgaae med en Petition om Forandring af Forordningen om ulovligt Krohold, hvilket fandt almindeligt bifald. Slutteligen blev det endeligen vedtaget, at saavel de ved dette Møde vedtagne Petitioner ligesom og de ved forrige Møde vedtagne, og som allerede have circuleret paa Falster, skulde trykkes for Foreningens Regning, og et Exemplar af hver sendes til hvert Sogn saavel i Falster som Lolland, og flere af de tilstedeværende Medlemmer tilbøde sig, naar Petitionerne vare trykkede, at forsende disse til deres forskjellige Bestemmelsesteder.
Almuevennen, 1844-10-02
Landcommunalforeningen i Holbeks Amt. afholder sit Efteraars Møde Fredagen den 25de Octbr. Kl. 10 Formiddag hos Gjæstgiver Anthon i Holbek. Forslag, som der ønskes behandlede, bedes 14 Dage forinden indsendte til Formanden. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved J. C. Lund.
Almuevennen, 1844-10-09
Nr. 4849. 3die Aarg. mevennen. Udgiver: J. A. Hansen. Redaktør Frederik Barfod. Onsdagen den 9 October 1844. Til "Almuevennens Abonnenter.
Almuevennen, 1844-10-09
Under 2den dennes tilskrev jeg Almuevennens Udgiver, Hr. J. A. Hansen, følgende Linier: Høistærede.
Almuevennen, 1844-10-09
Stænderne i Viborg. 10. Om almindelig Værnepligt. (Sluttet). Kjøbmand Roe, Vi leve ikke i nogen idyllisk Tidsalder, men i en Tid, da hver Stat maa være betænkt paa og beredt til Forsvar, og ikke blot til et Forsvar, der øieblikkelig kan holde en Fjende ude, men som kan danne et fast Værn om Statens Fred, og navnlig et Skjold for dens politiske Selvstændighed, saaledes at vi ikke ved det første Stød i de større Magters Krigsbasun skulle være nødte til at lytte andensteds hen og offre Nationens selvstændige Politik for fremmede Magthaveres Anskuelser eller Villiepotents.
Almuevennen, 1844-10-09
Danmark kan desuden maaskee meer end nogen anden europæisk Stat behøve at styrke sin intensive Kraft imod fremmede Pretensioner; thi vor geographiske Beliggenhed er saaledes, at vi, naar det i en europæisk Krisis komtil Udbrud, især naar en politisk Principkrig imellem Øst og Vest vel tidligere eller sildigere skulde udbryde, altfor let kunde blive et Stridssæble mellem de kamp førende Magter. Vort Land er lille, og det har ofte fremkaldt Frygten for, at vi selv i defensiv Stand ei skulde kunne modstaae overlegne Magter, men Historien stadfæster ikke saadan Frygt; den viser, at ogsaa det mindre Land kan hvad det vil, og at Selvstændighedens Forsvar ligger i hvert Lands Værnekraft, naar den støttes af Villiens Kraft. Men en saadan Kraft kan kun danne, udvikle og befæste sig, hvor den inspireres af Folket, og den første Betingelse for et Forsvar, naar det skal kunne udfolde den sande Betydning, er derfor, at det organiseres paa en Maade, der kræver alle Folkeclassers Deeltagelse, saa at det hverken hviler udelukkende paa enkelt Stand eller giver enkelte Stænder Fortrin for andre. J det foreliggende Lovudkast aander derimod ikke denne Grundsætning, ligesom der i det Hele brister det paa et egentligt Princip, hvorfor det ogsaa umuligt kan eller har kunne tilfredsstille hverken i den ene eller anden Retning. Det vil statuere eller rettere sagt, som af en anden Deputeret ved den foreløbige Behandling er yttret, det annoncerer en almindelig Pligt, men hvis Almindelighed modstrides og ophæves af en Mængde Undtagelser, og ved en saadan fremtrædende Mangel paa Princip er det da heller ikke at undre, at man har søgt, da Principet dog er rokket, at fremdrage end flere formeentlige Analogier for Fritagelser, ja at man endog har villet udvide disse Bestræbelser til ogsaa at strække sin beskyttende Haand over de smaa uskyldige Landvæsens lever. At man har fremdraget disse mange Fritagelser, beviser derfor ikke, hvad der i den høitagtede Commissarii Foredrag under den foreløbige Behandling syntes at udtrykke sig, at man har ønsket Fritagelserne; men det viser kun, at da Loven ikke fordrer Værnepligten, idetmindste i den strængere Forstand af Alle, og allerede har aabnet et stort Gebeet for Fritagelse, har man endnu endeel, som man synes med Føie at kunne henføre under samme fritagende Categorie.
Almuevennen, 1844-10-09
J det Tilfælde at Kongen vilde lade Udkastet udkomme som Lov uden paa ny at forelægge det for Stænderne, har Forsamlingen gjort flere Jndstillinger til de enkelte Paragrapher. Vi antage det imidlertid for utvivlsomt, efter det Udfald Sagen, har faaet i de jydske og slesvigske Stænder, og forhaabentlig ogsaa vil faae i Øernes og Holsteens, at Hs. Majestæt vil lade Udkastet omarbeide, og paany forelægge Stænderne, og vi skulle derfor her forbigaae de mindre væsentlige Jndstillinger som gaae ud paa Enkelthederne, og som ingen videre Jndflydelse ville have, naar Sagen paany kommer for. Derimod vil det ved Siden af Jydernes ber meddeelte Hovedindstilling, være rigtigt, at meddele de slesvigske Stænders Jndstilling i Sagen: Eenstemmig med 40 Stemmer blev det der antaget at fraraade det foreliggende Udkast; med 2 Stemmer mod 18 besluttedes at andrage om, at der maa blive udarbeidet og forelagt den næste Stænderforsamling, et nyt Lovforslag, som gaaer ud fra det Princip, at den staaende Hær bestaaer af indfødte Frivillige, som engageres og besoldes af Regjeringen, og at desuden hele det vaabendygtige 22aarige Mandskab, indkaldes til at lære Brugen af Vaaben i muligst kort Tid, men dog kun anvendes til effectiv Tjeneste i Krigstider; med 39 Stemmer med 1, at Hs. Majestæt vilde behage samt dig at meddele Stænderforsamlingen et muligst nøie Overslag saavel over de Omkostninger, som Jndførelsen, af almindelig Værnepligt vil foraarsage, som ogsaa over den ved samme mulig foranledigede Forandring i Militair=Etatens Budget; med 38 mod 2 Stemmer, at en ny Militair-Straf- og Disciplinar-Lov forelægges Stænderne i Forening med et nyt Udkast til en almindelig Værnepligtlov. 12. Om lige Rettigheder for det privilegerede og uprivilegerede Hartkorn. Denne Sag er een af dem Bondestanden med Underskrifter i Tusindviis har andraget Stænderne om at tage sig af, og ved en Petition søge at formaae Hs. Majestæt til at gjennemføre paa en retfærdig Maade. Den kom ogsaa under Forhandling i Viborg, hvor den som meldt i Nr. 34 blev sat under Comitee. Med Længsel imødesaae man Sagens videre Behandling, men den ene Uge hengik efter den anden, uden at man hørte noget mere til den. Den 23de Juli nedsattes Comiteen; den 28de August, altsaa fulde 5 Uger derefter, findes Sagen endnu mellem de 11 da tilbagestaaende Sager, og da der afstemmes over den Orden i hvilken disse 11 Sager skal foretages, bliver Hartkorns=Sagen først den ottende. J Mødet den 4de Septbr. fremkommer Kammerraad Aagaard med følgende Oplysning: "Som Formand i den af Forsamlingen nedsatte Comitee til at behandle Sagen angaaende Udjevningen imellem det privilegerede og uprivilegerede Hartkorn, maa jeg tillade mig at erklære, at der i denne Sag ingen Betænkning vil indkomme. - Denne vidtløftige Sag var iblandt de senere, hvorover Comitee blev nedsat, og Comiteen har intet forsømt, for at fremme dens Forhandlinger, men dens Medlemmer have ikke kunnet blive enige om samlet at afgive Betænkning, og have saaledes været betænkte paa at indgive flere.
Almuevennen, 1844-10-09
Da det senere blev klart, efter Udfaldet af den foretagne Afstemning over i hvilken Orden de private Sager skulde foretages, at denne Sag ikke vilde kunne komme under Forhandling i Forsamlingen, blev det i et samlet Comiteemøde omventileret og antaget for det rette, at der under disse Omstændigheder ingen Betænkninger indkom; thi foruden at Tiden ikke gjorde det muligt at behandle denne vigtige og vidtløftige Sag saa alsidig, som den burde behandles, saa kom hertil den Betragtning, at det var mindre heldigt, naar 2 eller flere Betænkninger i samme Sag indkom, rimeligviis meget divergerende, uden at kunne komme under Forsamlingens Bedømmelse og Afgjørelse.
Almuevennen, 1844-10-09
Landcommunalforeningen i Holbeks Amt.
Almuevennen, 1844-10-09
Efter forudgangen Aftale mellem nogle Sogneforstandere, og efter skeet Opfordring til andre, forsamledes den 20 Juni 1843, 29 Sogneforstandere i Nykroe, for at aftale Stiftelsen af en Sogneforstanderforening. De bleve enige om at stifte en saadan Forening, og valgte med 27 Stemmer Capitain Jespersen til Grønnebjerggaard til Formand; de 2 Stemmer faldt paa Casper Jørgensen af Ulkestrup, som havde givet første Anledning til Foreningens Stiftelse.
Almuevennen, 1844-10-09
En priselig Opfordring.
Almuevennen, 1844-10-09
J Veile Avis læstes for kort Tid siden: "Jgaar har en Deputation for Bondestanden i Nørvang Tørrild, Herreder af circa 60 Deputerede havt Audients hos Hs. Majestæt Kongen og Dronningen, for at give et Beviis paa den Hengivenhed og Troskab, hvoraf de besjæles. Deputationen blev modtaget med særdeles Naade af Majestæterne, og denne Audients vil mindes med Taknemmelighed af Jurisdictionens Beboere, (Meddeelt.
Almuevennen, 1844-10-09
J Anledning af denne Deputation læses nu i en senere Nr. af samme Avis følgende forlangte Jndryk"Da der circulerer forunderlige Rygter og Jndholdet af en Adresse, som Hr. Brøchner i Jldveed, Spidsen for en Skare af Bønder, skal have overrakt Hs. Majestæt ved hans Ophold i Veile, og den Tale han ved denne Leilighed skal have holdt, tillader man sig at rette den Opfordring til Hr. Brøchner, at meddele Publikum fuldstændig Oplysning om Jndholdet af bemeldte Adresse og Tale i dette Blad, som vist ikke vil nægte at optage Actstykkerne i deres Heelhed. Hr. Brøchner vil vist opfylde dette Ønske, da han vil indsee, at det maa være magtpaaliggende at erfare, hvad han i Bondestandens Navn har udtalt for Kongen. Flere Landboere.
Almuevennen, 1844-10-09
Landcommunalforeningen i Holbeks Amt. afholder sit Efteraars Møde Fredagen den 25de Octbr. Kl. 10 Formiddag hos Gjæstgiver Anthon i Holbek Forslag, som der ønskes behandlede, bedes 14 Dage forinden indsendte til Formanden, Den indsendte Anmodning til Hr. Pastor Rørdam i Mæhrn vil blive optaget, naar Jndsenderen opgiver Navn og Stilling, for Redactionen. Af dette Blad udgaaer 19 a 20 Nummere i Qvartalet, og som Følgeblad dertil udgaaer Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende", med omtrent 6 Nummere. Prisen er 4 Mark hvert Qvartal. Man tegner sig for Bladet paa Postcontoiret i Kjøge, hos Dhrr. Boghandlere Meulengracht i Næstved, Bertelsen i Holbek, Vosbein i Hillerød, Wagner i Helsingør Milo i Odense, Jessen i Svendborg, Thjerry i Nakskov, Gjegengack i Maribo, Berggreen i Nykjøbing paa Falster, den Jessenske Boghandling i Aarhuus, Holm i Horsens, Smith i Randers, Termansen i Ribe, Dhrr. Bogbindere Mehl i Roeskilde, Hansen i Slagelse, Møller i Skielskør og Thune i Veile, Hr. Skolelærer Jensen i Ringsted, Hr. Kom. Gjørup i Storeheddinge, Hr. Gartner Voegtmann i Sorø, Præst og Vordingborg Omegn hos Huusmand Peder Hansen, Lundby pr. Præst, Gaardeler N. Ottesen i Fredericia og Skomagermester N. Hansen i Rudkjøbing. J Kjøbenhavn hos Udgiveren, Klædeboderne Nr. 101, 2den Sal i Sidehuset, hvor Bidrag til Bladet ogsaa indsendes. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved I. C. Lund. Trykt i det Brünnichske Bogtrykkeri ved I. C. Lund.
Almuevennen, 1844-10-09
Udgiveren af nærværende Blad, J. A. Hansen, flytter den 15de Octbr. til Hjørnet af Aabenraa og Hausergaden, Nr. 2.2, 3die Sal.
Almuevennen, 1844-10-16
Oliemøller Schytte: Jeg vil ikke undlade at erklære mig for Nedsættelse af en Comitee, da det forekommer mig høist ønskeligt og vigtigt, at den stedfundne Ulighed i Hartkornet kunde blive udjevnet, og hvis, som jeg haaber, det maatte lykkes Regjeringen at udfinde en passende Norm for Skadeløsholdelsen, tvivler jeg ikke om, at den Humanitet, som den høitærede Godseierstand, i denne Forsamling ved flere Leiligheder har udviist, ogsaa her vil lægge sig for Dagen i Gierning, i det de sikkert ikke ville lade en saa god Leilighed, som den nærværende, slippe sig af Hænderne til herfra at give Jmpulsen til, at en saadan Udjevning af Uligheden kunde finde Sted.