Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1818-06-16
(Jndsendt.) Velmeent Erindring, for Debitorer, der havesveller efter Opsigelse nu i Terminen faaer S. V. at udbetale i Decbo Termin. Ved slige Opsigelser af S. V. er det almindelig Brug (maaskee ogsaa formedelst det til Opsigelsen behøvende Sta. Papiir fornøden) at den opsagte Capital S. V. strax redureres til Navne-Værdie, efter den endnu gieldende Bank Cours 375 Rbd. N. V. for 200 Rbd. S. V.; men vedkommende Debitor bo ikke lade sig vildlede af slig Omskrivning; det er nu ved en Høiesterets Dom, og ved Kongel. Anordninger afgjort, at en Creditor i ald Fald maae lade sig nøje med rede Sølv for Sov Værdie, det er: med 100 Specier for 200 Rbd. S. V., men og det er ikke sagt, at Dibicor kan tilveiebringe rede Sølv, saa troet Anmelderen sig forbunden at gjøre Debitoopmærksom paa, at han ikke et forbunden i NavneVærdie at betale det Beløb som den opsagde Colv Værdie ved Opsigelsen er reduceret til, men efter den Bank Couro som ved Forfalds Tiden i forestaaende December Termin briver gieldende, og som unægtelig vil blive meget forskjellig fra hiin. J Anledning af foranførte, kan Anmelderen ikke undlade at opgive det meget betydelige Uheld og Tab, som han formedelst Coursen af den tvungne Sølv-Værdie er foraarsaget: For at opfylde en Forpligtelse som han ved en i November 1812 kjøbt Eiendom havde indgaaet at betale endeel af i Juni Termin 1813, saae han sig nødsaget at søge et Laan paa 2000 Rbd. N. V. (fordi en forventende Sum for en solgt Eiendom i Kjøbenhavn, som præcise til 11te Juni var forfalden, udeblev). Det var allerede midt i Termins Tiden, og da han flere Steder forgiæves, havde søgt om dette Laan, blev ham en Capital af circa 2000 Rbd. Umyndiges Midler tilbudet; men Forstanderen betydede ham, at han var nødsaget derfor at modtage Opligation, lydende paa SølvVærdie, som den Gang var al pari med N. V. Vel indsaae han, at Sølv-Værdie maatte betyde noget mere end N. V, – men han saalidet som de fleste Andre, indsaae ikke de muelige Følger, og da Hr. Forstanderen gjorde ham opmærksom paa, at Capitalen som Umyndiges Midler, timelig ikke fra Creditors Side saa hastig ville vorde opsagt, saa tog han imod Tilbudet Formedelst Myndlingens imidlertid opnaaede mindreaarige Alder, blev ham Capitalen sidste Juni Termin opsagt, og maatte udbetales i afvigte December Termin med 3,750 Rbd. J V. Naar nu beregnes, at han i Slutningen af Juni Termin 1813, da man for 1 Specie maatte betale 9 Rbd. N. B. og derover, i Virkelighed for de laante 2000 Rbd, ikke har faaet meere end højest 220 3/3 Specier, og de i December Termin 1817 udbetale 3750 N. V., da man kunde kjøbe Specier for 4 Rbd. N. V., virkelig for Laanet har tilbagebetalt 937 1/2 Specier, saa har han ved dette virkelig tabt 715 Specier, eller 1430 Sølv=Rigsbankdaler, foruden de udbetalte Renter, som er ligesaa uhyre, naar samme reduceres til Betalings-Tidens virkelige Cours; men ikke nok med dette Tab: da han midt i Juli 1813 fik de fra Kbh. forventende Penge, noget over 6000 Rbd., og Coursen i August og September daglig blev slettere, saaledes at man en Tid gav 20 Rbd. til 2 1/2 Rbd. for en Specie, saa blev han, saavelsom mange flere, særdeles i Provindserne paa Landet, saa vilderede, at man tilsidst deels bortlaante uden Betænksomhed og Sikkerhed, og deels Løbte Ubetydeligheder derfor, til en imidlertid forholdsmæssig opløben uhyre Priis, alt i Frygt for endnu værre, da man ikke kunde øine Grændserne.