Berlingske Tidende, 1796-04-01
Amsterdam, den 22de Marts. Under 16de hujus har vor Nationalconvent udstædt en Proclamation, som i det væsentlige lyder saaledes : "Nederlandske Borgere, Elskelige Landsmænd i "Den uretfærdi- og fordervelige Krig, i hvilken vi ere blevne indviklede af de brittiske Ministerium, trækker al vor Opmærksomhed paa sig Den udgjør den første Gienstand for vor Omsorg, saasom en ærefuld Fred, vor Friheds befæstelse, vor Stats Uafhængenhed og vore Forfædres Berømmelse, vil, ved den modig Opførsel, som vi derved vise, blive udvirket, stadfæstet og vedligeholdt. Vor Marineer, næst det guddommelige Forsyn, det naturlige og næsten eneste Middel til at sætte Skranter for det brittiske Ministeriums stolte Trodsen, og at skaf vort Fædreneland Hævn for den forræderske Opførsel og grunme Behandling, som Storbrittanien har udøvet imod og Til dette Maal sigter uophørlig de beste Patrioters ivrige Virksomhed, siden den Tid, da vore tunge Lænker, ved vore Brødres de Franskes Hielp, bleve brudte, siden den Tid da Stal holderen forlod det bataviske, kort, siden den Tid, da vi begyndte at aands friere, og det blev os tilladt at arbeide paa Vedligeholdelsen af de beste Kilder til vor Velfærd, var Hande vore Fiskerier, vor Skibsfart, vore Colonier og Fabriker, Ved Marinen, Medborgere, ere vore Forfædre blevne store Det bataviske Flag var i alle 4 Verdens Dele bekiendt, frygte og æret. Under den sidste Regiering blev der insulteret, og til Latter for Nationerne. Det er derfor vor første Pligt at bringe vor Marine til den høieste Spidse, som er mulig for vorNationalkræfter. Marinecommissionens Jver har skabt med ger, og det endog der, hvor næsten intet var. Dens Anstrængelser vare utrættelige; men i den Tilstand, i hvilket vor Marine igien begynder at opkomme, have næsten alle Hænder, saa at sige tabt Vanen til Søearbeider, og alle Hjerter ere afvendte derfra. Den bataviske Ungdom over sig ikke mere til Søes, som fordum paa Statens bevæbnede Flaaden, Er da vor Nation mindre tapper, mindre forbittret paa den Fiender, og elsker den mindre Fædrenelandet endt en TrompRupters a. Tider, Nei, Medborgere langt fra os værden Tanke, vi kunne, vi maa love os alt Godt af Eders Patriotisme, og vente det af den Tænkemaade, som J alle have, Henseende til den trængende Forfatning, hvori Fædrenelandet befinder sig. Hvorfor skulle vi da dølge denne Forfatning for Eder, J kunne selv afhielpe den. Vore Skibe, som ere meget talrige, og meer end tilstrækkelige nok til at vedligeholdt Overvægten i vore have, til at afskiære Fienden alle Mundprovisioner og Skibsfornødenheder fra Norden og til at tvinge ham, paa saadan en Maade til en hastig Fred - disse Skibe, sig vil behøve Mandskab. De sædvanlige Anhvervinger gaae langsomt afsted. De lovlige, skiønt lidet fuldstændige Foranstaltninger. som man har føiet i nogle af vore Provindser til at forsyne Flaaden paa det hurtigste med Mandskab, have tra have den forønske ste Virkning, hvorover man ikke maa forundre sig ethi de var blot enkelte Foranstaltninger, og ikke en Følge af den haraviske Republiks hele Repræsentations Villie. Denne Vilde kan hin endelig blive hørt, og understøttet af Eder, vil den redde Fædrenelandet. Man kalde derfor Folket i alle Stæder og Landsbyer i Nederlandene høitidelig tilsammen: Allevegne saae Harlems Exempel - denne Stad, der er en saadan Veninde af Frihed, at den allene hidtil har stillet over 200 unde Mennesker for Marinen - tages til Mynster, Alle consttuerte Autoriteter maae opmuntre den bataviske Ungdom smaae forlange Nationens Forsvar af deres Hænder. Denne blomstrende Ungdom vil ikke være døv mod det furrende Fædre. ielands Stemme. Op da, Alle maae ile til et almindelige Forsvar! Den slette Behandlings- og Undertrykkelsestid paa Republikens Skibe er forbi. Sammes Flaader befinde sig under sande Patrioters Commando, som ikke ansee deres Søe kammerater som Slaver, men som Medborgere. Folkereprisentanternes Øine ere bestandig henvendte paa Statens Søefolks Fornødenheder, og disse Repræsentantere skulle, ved tienlige Foranstaltninger, vise, at Heltemods og Troskabs Belønning skal udgjøre den behageligste Deel af deres store Arbeider. Hvorfore ville da vore unge Medborgere tage dette i Betænkning: Fædrene maae opmuntre deres Sønner, Sø rene deres Brødre, og de Gamle af Folket de Unge til Helte. mod, de maae opfordre dem til ufortøvet at begive sig i Sta stens Søetieneste, til at vedligeholde der hataviste Flags Ære, og rædde Fædrenelandet. Naar de have opfyldt denne ædle Bestemmelse, skulle de finde deres Løn i vor kiærlige Omhu for dem og deres Paarørende, i Alle 2dles Omarmelser, og Taksigelsesraab fra det hele Land. van de Casteele.