Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-10-03
Blandinger. Aarh. Av. har fra en agtet Landmand, som nylig er passeret igjennem Hertugdømmerne, erholdt et Brev, dat. Kolding den 29 Septbr., hvori det hedder: J Holsteen ruster Man sig med stor Energi, og langs Jernbanelinien seer Man Tropper i Mængde, som exercere. - Jdag er General Bonin i Haderslev, hvor der igaar fortaltes, at vore Krigsskibe have taget 4 slesv.; holst. Skibe med tydsk Flag. De tydske Kavallerister, som ligge i Slesvig, ride omkring i Landsbyerne, efter Ordre fra den prov. Regjering, for at paalægge Bønderne af paagribe Moltke, Johannsen og Hansen; ja Nogle paastaae, at der er udsat en Præmie paa deres Hoveder. Slesvigerne ønske af Hjertet, at de Danske ville skride ind. - Oberst Juel ankom i dette Øieblik hertil. "Aarhuus Av, meddeler: Den som dansk Patriot midt i det tydske Uvæsen hæderligt bekjendte Hr. v. Essen i Altona er forleden Dag kommen flygtende til Kjøbenhavn, da han nu ikke længere kunde holde det ud blandt de schleswig-holsteinske Fanatikere. Samme Aften, som endeel af vore frigivne Landsmænd fra Stade vare ankomne til Hamborg, fandt nemlig betydelige Pøbeloptøier Sted i Altona, hvor Man truede med at gaae voldsomt tilværks mod Hr. v. Essen saavelsom mod en der i Byen ansat Major, der ligeledes beskyldtes for at have været for menneskekjærlig mod de danske Fanger. Disse Spektakler skulle ikke være løbne af uden blodige Pander, men dette, saavelsom mange andre lignende Skandaler dertillands, have naturligviis de agtværdige tydske Blade deres gode Grunde til at paatrykke Taushedens hellige Segl. Hvorledes den omtalte Major slag fra det, vides ikke; men Hr. v. Essen maatte flygte fra Byen og lade Huus og Hjem i Stikken. - Det var at ønske, at der fra den danske Regjerings Side, eller af anden Vei, kunde gives sidstnævnte Hædersmand et ham værdigt Beviis paa den Erkjendtlighed, vi Alle skylde ham for hans opofrende Troskab mod Danmark og den danske Sag. - Vi, som kjende Oprørspartiet i Hertugdømmerne nøie og have i 10 Aar lagt i Marken mod det, have stor Grund til at frygte, at det trænger igjennem med sin Plan og faaer Grev Moltke kaldt tilbage. Da faaer Sagen for Danmark et nyt, ubodeligt Stød. Denne Frygt grunder sig langt mindre paa dette Parties rastløse Virken, Jntriger og tilsyneladende Mod, end paa en vis falsk Respekt fra dansk Side for disse usle Karle en evig Ængstelse for at tage ret fat paa dem, en Ængstelse, hvoraf hele Ulykken er kommen, en Frygt for at gjøre Tyve Uret, en Tro om, at Partiet, ved Danmarks store Maadehold omsider vil komme til bedre Jndsigt o. s. v. Regner Man nu hertil Central magtens og den frankfurter Forsamlings rasende Jver for at blande sig i og forvirre Sagen, Preussens Ligegyldighed for hvordan det gaaer, Bunsens Bearbeidelser af det engelske Kabinet, saa er der rigtignok Grund til Frygt, netop fordi Sagen skal støtte sig til vort eget Mod, vor egen faste Villie og Kraft i de tungeste Dage. Maatte derfor de Mænd, hvem gamle Danmarks Styre er anbetroet, urokkeligen modstaae enhver Overlistelse, den komme fra hvilken Side den vil, og i Fortrøstning til Fædrelandets retfærdige Sag styre kraftigen gjennem Skum og Bølger. (Dannevirke).¬