Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-05-25
Af det Kongelige danske Kancellie meddeelte Svar paa Forespørgseller i Anledning af Pengevæsenets Forandring, sees endvidere: 1) at de Underholdningspenge, som en Mand, der i Aaret 1810 blev separeret fra sit Hustrue, maa tilsvare hende, ikke kunne paastaaes betalte med Daler for Daler, men bør tilsvares efter Omskrivningsforholdet for den Tid de bleve fastsatte; 2) at en Præst, hos hvem en Bondekone havde deponeret en Kapital af 150 Rd. d. K. til hendes Børn af først Ægteskab, og som han adskillige Gange havde tilbudet sig at indfrie, ei kan blive pligtig at tilbagebetale den omhandlede Sum i Rigsbankpenge efter den Tid han først modtog samme (1796); men da Pengene ved et senere udstædt Beviis synes forvandlede til et Laan, kunne de og fra denne Tid af behandles efter Forordningens Bud, med mindre det kan bevises, at Bondekonen, har undslaaet sig for at modtage Betalingen, i hvilket Tilfælde hun nu torde være uberettiget til at krære mere end Betaling efter Jndløsningsforholdet. 3) Pa Forespørgsel, om en Sum af 1000 Rd. d. K., der i 21 Aar har indestaaet i Kiøbenhavns Overformynderie, vilde blive udbetalt i d. Kour. eller i Rigsbankpenge Daler for Daler, har Kollegiet svaret, at hvis Arvingerne ville underkaste sig de i Forordningen af 5 Jan. sidstl., den 25 og 26 s., bestemte Jndskrænkninger, med Hensyn til Forretning og Tilbagebetaling, maae de, efter Kollegiets Skrønnende, være berettigede til at fordre den ommeldte Capital omskreven til Rigsbankpenge, efter allerhøieste Forordnings §. 23, og den tilsvarinde Tabel Litr. A; dog saaledes, at de maae finde dem i den Afkortning, som muligen kan flyde deraf :at enten denne Capital i Særdeleshed (hvis den er afsondret fra Overformynderiets øvrige Midler) eller Overformynderiets Copitaler i Almindelighed ved Omsætning og Debitor Forandring maatte være forringede. Saasnart derimod de strax fordre Kapitalen udbetalt, kunne de, i Følge Forordningens §. 28 kun forvente, at erholde dens paalydende Sum betalt efter det almindelige Omskrivnings-Forhold af 1 mod 6. Daa forbeholdes Vedkommende Lands Lov og Ret. 4) Af Reverser, som ere omskrevne, kan fordres Renter fra den Tid, da de efter deres Jndhold skulle have været indfriede. 5) Panteobligationer, der skulle udstædes, blive at omskrive i Rigebankpenge, efter det ved Kiøbekontraktens Datum gyldige Omskrivningsforhold. 6) Forordningens §. 43. forudsætter aabenbar, at en Sælger er berettiget til at faae den accorderede Kiøbelum omskreven til Rigsbankpenge i Forhold til Kiøbekontraktens Datum, saafremt han vil underkaste sig te i Forordningens §. 25 og 26 fastsatte Jndskrankninger. 7) En Kapital, som lange før Krigens Udbrud ver udlent paa Vexel=Obligation, hvilken derefter stedse er bleven fornyet, og var forfalden til Udbetaling den 2den Januar sidstleden, altsaa før Forordningen udkom, skiønnes ikke rettere end at her høre til det Slags Gieldsbreve, som §. 23 omhandler, og bør gaae over til Rigsbankpenge efter Omskrivninsforholdet; ligesom Man og holder for, at Bestemmelserne om den Tid, i hvilken en Vexelobligation forbliver i Kraft, ere uanvendelige paa dem, som saaledes omskrives. 8) En Forskrivning af 11te Decbr. 1812 for et Laan af 4000 Rdlr. d. K. i Kongelige Kreditkasse-Obligationer, som Debitor har forbunden sig til, efter 1/2 Aars Opsigelse, at tilbagebetale i bemeldte Obligationer, bør strikte opfyldes i alle dens Ord og Punkter, da den omhandlede Forskrivning ikke kan siges at lyde paa d. K.,men paa et overordentligt Betalingsmiddel, hvorom Forordningen ikke i denne Henseende har givet nogen Bestemmelse. 9) En under 21de April 1808 indgaaet. Akkord om i 6 Aar af en Skov at erholde 100 FavneBrænde anviste til hvert Aars første Maj, imod derfor at betale 4 Rdlr. d. K. pr. Favn, bør ansees som Betalinger, der ere betingede for Arbeide eller Varer, der ei endnu vore præsterede inden Forordningen udkom, og i Analogie af §. 37 til 41 tilsvares efter det til Kontraktens Datum svarende Omskrivningsforhold. 10) Naar Kontrakter om Tiende og Jord angaae Salg, bliver dermed at forholde efter Forordningens §. 33, men er det temporaie Overdragelse af slige Gienstande, indeholdes Reglerne i §. 37 38 og 41; i øvrigt maa den Dag, hvorpaa Kontrakten endeligen er sluttet, blive Reglen, uden Hensyn til, naar den skal fuldbyrdes. 11) Forordningen synes ikke at kræve nogen Omskrivning af indgaaede Leiekontrakter, men disse gaae spec jure over til Rigsbankpenge efter de i Forordningen derom givne Forskrifter, der ikke saaledes som Bestemmelserne om Gieldsbreve give den Berettigede noget Valg mellem flere Alternativer: - uden udtrykkelig Hiemmel i Leie kontrakten, kan Eieren ikke kræve andre Skatte gotgjorte af Leieren, end dem, med Hensyn til hvilke Anordningerne foreskrive saadan Gotgiørelse; - en Leiekontrakt, indgaaet i Octbr. 1812 fra Mai 1813 til Mai 1814. bør, hvis den ikkke angaaer Jord, og ei er indgaaet for flere Aar i Overeensstemmelse med §. 39 og Kancellie plakat af 4de Februar sidstleden H. 2, allene tilsvares med 1 Rbdaler N. V. for hver 5 Rdlr. d. K. 12) En Speditions Regning, som lyder paa Species eller slesvig, holsteensk Kourant, bliver i følge §. 45 dens sidste Membrum, at betale i rede Sølv, brorimod, Kreditor i andet Fald maa lade sig nøie med de i Forordningen S. 12 benævnte Betalingsmidler. (Dog er i alle fornævnte Tilfælde Vedkommende forbeholdt deres Ret til at lade Dagen afgiøre ved Domstolene.) Af flere Aars Erfarenhed vil man have bragt det til en temmelig Grad af Vished at Barberitzen er en fo for Vinter= og Vaarsæden meget skadtlig Plante; thi ved dens Udvikling i Blomst og Frugt afsondrer den en tyk og ildelugtende Uddampning, der ved at klæve sig fast paa den oprørende Straa, giver samme en Hvighed, hvorefter den aldeles bortvisner og saaledes forebygger Sædens videre Fremvært, og da dette i Almindelighed er Tilfældet paa de Aarets Tider at Sæden staaer i sit Dræg, ligesom denne Uddampningens Grændser maae være ubestemt siden det er Vindens større eller mindre Kraft hvoraf den skal lade sig henføre over endog meget lange Strækninger af betydelige Sædemarker, saa følger deraf, at den, der af flydende Skade bliver aldeles uberegnelig. - For nu at komme til Kundskab om, og hvorvidt at Barberitzen kan have nogen skadelig Jndflydelse paa den opvoxende Sæd eller Straa, var det endog i flere Henseender meget at ønske, om en saakyndig og videnskabelig naturgrandskende Mand ville meddele det Offentlige hans herom antagne Mening.