Berlingske Tidende, 1813-08-13
Da de Emissarier, Deres Excellense havde afsendt til mig, for at underrette mig om, at De havde opgivet den Plan, at trænge frem til Vich, ikke have naaet mig, har jeg maattet rette mig efter de Befalinger, den Billet i Chiffter indeholdte, som jeg modtog den 5te om : Aftenen. Jeg samlede derfor femten sextenhundrede Mand, som jeg lod tage 3. Levnetsmidler med for sex Dage; og den 6te om Aftenen Kl. 8 brøde, vi op for over Biergene de Jllora og des Auzias at begive os til Foden 5 af la Salut, hvorfra jeg maatte trænge frem til Høiden af Vich. For at naae did, maa man i to Timer stige næsten lodret, og man kommet til en Aabning i Klippen, som er to tre Fad bred, og det eneste Sted, hvor man her i Egnen kan passere igiennem. Nogle faa Personer af bestemt Karakter vilde her kunne opheide en Armee ; men Angrebet af de Miqueletter, som gik foran min Kolonne, var saa uventet og saa eftertrykkeligt, at de fiendtlige Poster neppe fik Tid til at giøre nogle Flinteskud og tage Flugten. Den 7de om Aftenen Kl. 6 var mit Detaschement efter mere end 20 Timers Marsch formeret paa Høiden af la Salut, hvilken Stilling jeg ombyggelig recognoscerede, 4 retsom om jeg havde forudseet, at jeg den næste Dag vilde finde mig nødsaget til der at fægte imod næsten den hele panske Armee. Paa de Holder, vi den 8de besatte, var jeg to Mil og en Fierdingvei fra Vich, hvilket man tydelig faae. Man gydagede tillige paa Høiden imellem Roda og Manlon en Masse Jnfanterie, som jeg anslog til to tretusende Mand. Jeg tvivlede ikke paa, at dette jo var endeel af den nendtlige Hør, som flygtede for Deres Kolønne. Klokken var dengang Fire og Deres Exellentse havde meldet mig, at De vilde indtræffe i Vich, senest om Middagen Geværilden vedvarede snart, da Fienden henimod Kl. 6 vendte sig imod min høire Fløi, og med to Stykker Artillerie og en Haubitser andres en Høi, som et Kompagnie Voltigeurer af 60 Regiment holdt besat. Jeg begav mig did med 200 Mand af samme Regiment og med 3 Kompagnier af det 20de Linieregiment. Jlden var særdeles levende. Angrebene fornyedes til Kl. 9 om Aftenen og vi mistede ikke en Fodbred Land. Jeg havde opfyldt Deres Befaling: at følge Fienden, ifald han trak sig tilbage, og jeg troede, at det næste Dag vilde være ude med ham. Hvad der betog mig al Tvivl, var, at vi alle havde hørt Kanonskud og en stærk Musketild fra Kanten af Vich, vi kunde ingen anden Aarsag tænke os dertil end Deres Ankomst. Men om Anledningen til disse Kanonskud og Musketknald fik jeg Oplysning af denne Stads Avis, hvori jeg læser, at man den 3de i alle Kantonneringer har givet Salver for de saakaldede Seire i Norden. Vi vare i denne Stilling, med vore Skildvagter ligefor Fiendens, da den 9de om Morgenen Kl. Tre Qvarteer paa Tre Kapein Travers bragte mig befaling at trække mig tilbage af Girona. Jeg havde ikke et Sekund at spilde. Om et Qvarteer vilde Dagen bryde frem. Vore Forposter droge sig i Stilhed tilbage. J god Orden rykkede vi igjennem Staden; og mine Kolonner vare formerede paa den anden Side af Broen, da Fienden viiste sig med Kolonnespidser og med 12 til 15 hundrede Tiraillører, hvilke styrtede ind paa os. Jeg havde kunnet fortsætte min Bevægelse; men man maatte af føle Fiendernes Hede, for derpaa at kunne trække sig tilbage med nogen Rolighed. De to Batallioner af det 60de Regiment oppebiede dem paa halv Skudvide, og gave fra to Geleder en saavel underholdt Jld, at alle de som vare rykkede frem, bleve kastede tilbage til Landsbyen, og løde Broen, samt Omegnen bedækkede med Døde.