Københavns Adresseavis, 1785-12-16
Gravskrift. gjemmes vel en forgiængelig Deel; men Dens Minde, som dermed var omgiven, bliver dog uforgiængelig. Den i Livet saa yndede og saa elskende Karen Fransischa Svane, der for en kort Tid ligesom laante Navnet Hr. Capitainlieutenant Frederich Julianus Christian Friesses Frue. Fra Hendes Fødselsdag den 24 Februarii 1764. til Hendes Dødsdag den 7 December 1785, var Hun den altid uforglemmelige Faders Glæde, og den ømme Moders Alderdoms Trøst. Sine kiere Sødskendes elskværdigste Søster. sin Families og Venners behagelige Veninde. Men ach. da Hendes fordiske Glæde skulle begynde, da Hun ville udrække Samfunds høyre Haand Hendes saa inderlig elskte, men nu høyst bedrøvede Elskere, saa omspendte en dødelig Sygdom Hende, saa behagede det Livets og Dødens Herre, at tilsende Bitterhed midt i alles Glæde. O! folsomme Læsere! Du røres vel ved Hendes hastige og uventede Bortgang; men vild, Hun tabte al fordisk Glæde og vandt en evig Salighed! Nogle tilføyede Trøsteord i samme Anledning: O! Dedelige! Kan vi indsee den Plan, Gud følger i sit Rige, Og spore Veyene til Tidens sidste Aar, Ja veye Tiden nu med den, der kommer, lige, At begge Tider ret i lige Vægten staar, Ach! ney, her er et Dyb, hvis Dyb har ingen Maade. En Vey, men ey for os at finde Veyen paa Vi veed, Regenten kan sit store Rige raade. Han styrke hver især, de Store og de Smaa Disse Linier ere helligede afgangne Secretair, Peter Herslebs kiere Minde. Udødelige Skaber af Dødeligheden, hvad er din evige Viisdoms Raad, naar et ungt blomstrende Menneske, der af os Hans Medbrødre synes, at være bestemt til et langt og lyksaligt Liv, forsvinder paa dit almægtige Vink fra vore Øyne, for ikke meere her at sees af os. - Hvad ere dine urandsagelige Veye, naar dit eget kiere billede og Hænders Mesterstykke, denne skiønne, sterke og harmoniske Bygning i et Øyeblik af Tiden nedbrydes og unddrages os, for at overgives Forraadnelsens skumle Hule. - Evige Dommer, du kaldede den unge Hersleb - vi staae her tilbage, vi, der kiendte Ham saa nøye, og som løbe med Ham muntre paa Banen, uvisse, naar midt i Løbet det samme uopholdelige Bud skal forkyndes os. - Du bortkaldte den sterke, den raske og fyrig tænkende Hersleb fra det store Haab, Han syntes os, at skulde have opfyldet i Verden, til en evig bestemmelse. - Du bortkaldte Ham af elskede Venners Armee, hvoraf jeg vil nævne en yndet Kone, en Fader og en Moder, hvis Lives Lyst Han var. Ostunge Tanker rase i den undertrykkede Siæl Men naar ved disse tunge Tanker vort smægtende Hierte alde les taber sig i uopfyldte Længslers Qvaler, saa lad, og Forbarmer, et Glimt af Haab oplive vor udødelige Aand, at, naar vi om kort eller længe skal see vor bortgangne Ven i Evighedens Land, vi da maa see dine her undforskelige Hensigter forklarede. Til Hr. Urtekræmmer Petersen. Snurrige nok ere en vis gammel Dansk Skribents Ord: " Den, der agter at leve som agtet Mand og Borger, søger først forsigtig at eye Brød førend han byder en Kone, og Familie til Giæst. Jkke destomindre beviser, blandt andre brave Mænds Exempler, ogsaa Deres, min ædle Ven! at Manden ikke tænkte saa snurrig, som han skrev. Som retskaffen og vindskibelig Borger søgte De først at befæste Dem i en Næringsvei, De havde opofret Deres første Ungdoms muntre Flid, og som nu i nogle Aar har sysselsat den tænkende Mands Jver, Redelighed og Styrke. At vise sig duelig og agtværdig som Borger, og derved at vinde Mesborgernes Ag kelse og Fortrolighed; disse vare de Bestræbelser, denne Tænkemaaden, som den gode Borger lagte til Grund for sit tilkommende Hæld som Mand og Fader. De saae Grundvolden befæstet, min Petersen, og nu først tænkte De paa, at bygge paa denne til Hæld for utænkte Slægter. Nu først ønskede De Dem en Mandinde, og Himlen gav Dem en Medhielp efter Deres Sind. De har Brød, Ven, og De vil deele det med Deres Skiør, som vist igien trolig vil deele alle Livets Scener med Dem; gid længe, - længe glæde Forsynets Bestyrer, og de Dydiges Fader Deres gode Siæl ved en saa værdig Mages Barm, Ja, min Petersen, bliv saa lykkelig, som De selv og alle sande Venner ønske! - Lev, og føl Dem glædet og lykkelig som Borger, Mand, Broder og Fader i Tanker ved Informator Hr. Clios Ded Af Dage træt og kied, Han talte ver Minut Da Dødens Hersker bød Hans Lives=Slut, Og trøstig - haabefuld, redelig og god Han ilede herfra, og efterlod Sig Minde, af en ærlig, værdig Mand, Hvis Præg (moralisk talt, beadlede Hans Stand. Winning. Gave. Af P. er leveret 1 Rdlr. til Uddeeling iblandt de meest Nødlidende i det almindelige Hospital, med Bon til Gud, at han vil bevare hendes Mand paa sin Reyse. Gud i Naade bønhøre Giveren. Meden, Jnspecteur. N. Dresing, Præst. Deres Velærværdighed Hr. Dresing vilde behage at lade uddeele 1 Rdlr. til 24 meest Syge og Sengeliggende paa Søndag, fra en fattig syg Enke, at de vil bede Gud, at han vil hielpe hende. Christus Siger: Giver. Giveren takkes skyldigst, og ønskes en naadig Bønhørelse. Meden, Jnspecteur. N. Dre sing, Præst. Velædle Hr. Jnspecteur vilde behage at lade uddeele denne Rixdaler, de 3 Mk. til 24 af de Graadigste i Daarekisten til Brød paa Søndag Middag, og de andre 3 Mk. til 16 Syge, til Middag, fra en fattig jyg Enke, at de vilde bede Gud med mig, at han vil give mig min Helsen. 8 s. til Budet. Christus Siger: Civer. - Paa de Elendiges Vegne afgives den skyldigste Taksigelse til Giveren. O. Low. L. H. Matzen. Efterdi Gud haver rørt deres Hierter, som forhen ey kunde høre eller see, saa af Glæde for samme Naadesbevii ning giver jeg til Sygekassen 2 Mk. A. C. H. - Frue Holck vilde uddeele denne Rdlr. til 6 Syge og Sengeliggende den 13 December, som er min Søns Fødselsdag. Herren bevare ham fremdeles, saa skal den Fattige ikke blive forglemt af M. S. Et Løfte for en Mand paa Søen, at Gud vil føre ham lykkelig frem og tilbage, gives 5 Rdlr. til Fattige og Syge. For dette Loftes Opfyldelse aflægges den skyldigste Tak paa de nødlidende Fattiges og Syges Vegne. Herren, som elsker de glade Givere, glæde dette ham bekiendre velgiørende Hierte med Ønskets Opfyldelse, at ledsage den føefarende Mand med sin frelsende Haand, saa hans lykkelige Hiemkomst kan formere den Høyestes Lov og Jesu Navns Forherligelse i det nu sukkende Hierte. C. S. sal. Holcks.