Viborger Samler, 1836-12-17
Kjøbenhavn. Hr. Bankdirecteur Bangs forventede Afhandling om Danmarks Finantsvæsen er nu indført i Folkebladet; Kjøbenhavnsposten giver følgende Oversigt over dens Jndhold: "Den begynder med den bemærkning, at om man end skulde antage, at der var indtraadt et Hvilepunct i den almindelige Jnteresse for de offentlige Anliggender efter det ualmindelige Liv som Stændernes Forhandlinger fremkaldte, saa vilde man dog høiligen miskjende den almindelige Mening hos den oplyste Deel af Folket," dersom man vilde antage, at dette gielder om alle de Anliggender, som derunder bragtes paa Bane, og navnligen om det, om hvilket de 4 Forsamlinger, alle saa godt som eenstemmigen, have udtalt, at det er det, som fremfor alle ligger Folket paa Hjerte, - om Statens finantsielle Forfatning. Han vidner tvertimod, at "de af Folkets Udvalgte eenstemmigen udtalte Anskuelser og Ønsker leve i Folket med ulvækket Kraft, ja Længselen efter de saameget attraaede Foranstaltninger fra Regjeringens Side er endog tiltagen, efterat alle Stænderforsamlinger have sluttet deres Forhandlinger, og det Tidspunkt er rykket nærmere, da det maa blive vitterligt, hvorvidt Hs. M. Kongen finder at burde gaae ind paa Stændernes Andragender." Han godtgjør derfor først at Stænderne ikke have overskredet deres lovlige Competence, men efter Pligt have benyttet deres gode Ret, ved at tage Landets finantsielle Tilstand under Overveielse. Derpaa beviser han, at Stænderne ikke have overdrevet Skildringen af det Mislige i denne Forfatning, hvorved han udførligen documenterer, at "den egentlige Underballance i streng Forstand, d. c. den Sum, hvormed Udgifterne overstige Jndtægterne uden Hensyn til Afbetalingerne paa Statsgielden," beløber sig til i det mindste 600,000 Rbd., men at derhos de Summer, der Aar for Aar stulle tilveiebringes for at dække de nødvendige Afdrag paa Statsgielden, for Aaret 1835 961,000 Rbd., kun ere tilveiebragte ved at angribe Statens Capitalformue, saa at det hele Defirit altsaa andrager "den store Sum 1,551,000 Rbd., som er det Resultat, Stænderne have antaget, imod hvilket det ikke vil kunne komme i Betragtning, at de 820,000, der nu svares til Banken, i Tiden ville hjemfalde til Statscassen, da dette ikke kan forbedre den nuværende sørgelige Tilstand, og da denne Sum i sin Tid visseligen, som Stænderne have antaget, bor conserveres til Afdrag paa Statsgielden thi ingen Fremgang i Fredstider er Tilbagegang." Han insisterer paa Nødvendigheden af det af Stænderne saa indstændigen anbefalede Besparelsessystem, og viser, at de ved aabent at nævne alle de Gjenstande, som efter den almindelige i hele Folket udbredte Mening kunne undergives de saa nødvendige Besparelser," kun have opfyldt deres Pligt, og at de ingenlunde ere gaaede Finantsbestyrelsen for nær, men tvertimod kun have understøttet dennes egne Bestræbelser, naar de have andraget paa en Commission til at undersøge Finantsernes og Stats gieldens Tilstand, da kun derved den Modstand vilde kunne fjernes, som Finantserne nu ved enhver Besparelsesplan ville støde paa hos alle de Autoriteter, der have en saa naturlig Forkjærlighed for de dem betroede Forvaltningsgjenstande. Stænderne have ikke kunnet haabe, at Ligevægten mellem Jndtægter og Udgifter strax skulde kunne tilveiebringes ene ved Besparelser; men han paastaaer, at de aldrig have kunne tvivle om, at ikke blot en Reduction af de ovennævnte 600,000 Rbd. strax var mulig, men at der endog til Afdragene paa Gjelden kunde vindes i det mindste noget af de aarlige Jndtægter. Men hele Udgiften vilde neppe strax kunne dækkes ved de aarlige Jndtægter, og derfor have Stænderne da som midlertidige Ressoureer foreslaaet, ikke nye Laan, og ikke nye Skattepaalæg, men Salget af de endnu tilbageværende Activer, og Jnddragningen af de under enkelte Bestyrelsesgrene opsamlede enkelte Fonds under den almindelige Finantsbestyrelse. For en saadan Dispositions Lovlighed og for Nødvendigheden af denne Bestyrelses Concentration anfører han de sædvanlige Grunde. Endelig trænger han paa det Stærteste paa en fuldkommen Offentlighed i Finantsvæsenet, og retfærdiggiør Stændernes Begjæring - ikke om en kort, calculatorisk Oversigt, men om et fuldstændigt Regnskabs Offentliggjørelse, hvis Nødvendighed ikke blot for Folket og Stænderne, men ogsaa for selve Regjeringen, han beviser. "Saaledes staae de trende Hovedsandheder i den Roeskildske Stænderpetition usvækkede: – at Danmarks Finantsforfatning opvækker Bekymring hos Folket, saalænge det ei seer Ligevægt tilveiebragt mellem Jndtægt og Udgift, –at dette kun kan skee ved saadanne Hs. Maj. Kongens alvorlige Forholdsregler, som kunne overvinde de materielle og formelle Hindringer, som modsætte sig de nødvendige Besparelser i Statshuusholdningen og at den ansøgte Offentlighed er den Hovedhjørnesteen, hvorpaa en stedse voxende Tillid med alle dens gode Følger for os og vore Efterkommere alene kan bygges."