Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-07-29
Nicolai i Berlin fortæller i sin Levnetsbeskrivelse om hvorledes han var længe plaget af saadanne forunderlige Syner og Fornemmelser. Man kan derfor ikke undre sig over at Eremiter og Folk, som have plaget sig selv med Faste og Selvpiinsler have havt saadanne. Et af de almindeligste Spil af Jndbildningskraften, som mange Mennesker have prøvet, ogsaa saadanne, som aldeles ikke have et irritabelt Nervesystem, ere de Syn, som saa ofte vise sig i det Øieblik man vil til at indslumre; da man kan synes at see staaende for sig de forunderligste og udtryktsfuldeste Ansigter, som man aldrig imedens man er rigtig vaagen er istand til at imaginere sig, og det med den største Livfuldhed, og Klarhed; man kan længe drive sin Leeg med disse Jmaginationens Spil inder man aldeles sover ind. Haller omtaler ogsaa sin Physiologie dette Slags delirium. Dette Phoenomen ligesom saamange andre udviser hvilke hemmelige Forer der ligge skiulte i Siælens finere og ædlere Organ, og hvilke Evner og hvilke Glæder der lade sig forvente af det, naar den lykkelige Tid engang kommer, at Siælens udvortes Bedækning afkastes og dette Organ udvikler sig til Siælens egentlige Redskab. Ak komme ikke vort jordiske Livs fleeste Lidelser af dettes indeklemte Tilstand, af dets Uroe og Stræben efter en større og friere Virksomhed, hvilke Menneskeer nyde høiere Glæder og maae tillige prøve større Lidelser end de, som have en livfuld og uroelig Jndbildningskraft, er det ikke ved dennes Spil at de øvrige sandselige gode Ting først forskaffe en sand Glæde, blande de sig ikke i alle vore Nydelser, er Jndbildningskraften bleven mættet, saa er for det meste Nydelsen ingen Glæde. længere.) En sygelig Tilstand i Nærverne, Passioner og Overtroe sætte isærdeleshed Jndbildningskraften i Bevægelse og fremkalde dens Spil, og afgive derved mange Exempler paa hvilken Magt det indvortes Organ har over det ydre. Vor Jndflydelse paa andre Menneskeer er kun svag, naar man vil allene virke paa dem igiennem deres Forstand; men forstaaer man sig paa at beherske deres Jndbildningskraft, hvad kan man da ikke udrette med dem, det lærer saavel hele Historien, som det daglige Livs Erfaring. Hvad have ikke enkelte Religionsstiftere som Zorvaster og Mahomed, hvad have ikke saamange Konger og Feldtherrer udrettet derved en superieur Phantasie har i visse Perioder ligesom formaaet at omskabe Menneskene og gjøre dem foren Tid til ganske andre Væsner. Man er aldrig sikker for at nye Phantesespil kunne atter frembringe nye religiøse og politiske Revolutioner paa Jorden; af den mindste Gnist i Menneskelivet kan pludselig fremkomme den største Lue. Hvilke store Phoenomener frembragte ikke Jndbildningskraften i den Franske Revolution og i Bonapartes Person, hvormeget virkede ikke Jdeen om Friehed og Liighed, paa det Franske Folk, dennes begeistrende Proclamationer paa hans Soldater, Det er Lægens store Konst at bemægtige sig sine Patienters Jndbildningskraft; hvilken Magt kan han ikke faae over deres udvortes Organisation, naar han kan bringe dem til at assistere sig? – Da de Baieriske Professorer Spix- og Martius reiste i det indre af Brasilien bleve mange Syge bragte til dem som Læger. Jblandt andre bragde en Godseier en Neger med sig, hvis høire Arm var aldeles lam og ubrugelig; de Baieriske Reisende faldt nu paa at magnetisere Armen, da de havde gjort det noget, sagde de til ham med en fast og bydende Tone, at han skulde bevæge den, og han gjorde det i Øieblikket til de Tilstædeværendes største Forundring; det fortiente en duelig Malers Pensel, sige de Reisende, at have skildret de Tilstædeværendes Phystognomier i dette Øieblik. Havde disse Reisende været Katholiker og Munke hvor nær kunne de maaskee ikke have været ved at blive beatificerede eller kanoniserede. Maaskee hele Magnetisationens underfulde Operationer bestaae ikke i andet end et hemmeligt Naturmiddel til at sætte det indvortes Siæleorgan i en usædvanlig Bevægelse, hvorved det kommer til at yttre sin Magt over det ydre; derfor virker ogsaa denne Operation altid svagere hos de Mennesker, hvis Nor ver ikke ere saa irritable eller hvis Forstand er stærk og har en kiendelig Overvægt over deres Phantasie. Jndbildningskraftens Virkninger viser sig allerstærkest ved alt det, som staaer i en Forbindelse med den usynlige Verden, med det Overnaturlige og derfor ogsaa ved Religionen. Der ligger i den menneskelige Natur, siger en Forfatter, en uimodstaaelig Hang til Aandeverdenen. Jntet opvækker meere Jnterresse, foraarsager større Gysen end hvad dertil hører; vi fole i vor egen Natur et Forbud paa vor Bestemmelse; den i Legemet indesluttede Aand higer efter sin aandelige Frihed efter at opstige til sit sande Hiem, komme i sit rette Eie ment, hvor den kan nyde et varig Velbefindende.