Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-28
Viborg, den 23de Junii. Hs. Maj. Kongen indtraf i allerhøieste Velgaaende her til Staden i Gaar Eftermiddags Kl. 5 tilligemed Hs. Kgl. H. Prinds Frederik Carl Christian. Ved Stadens Grændse modtoges Allerhøistsamme af Borgmesteren, Hr. Justitsraad Vett, og Byens eligerede Borgere. Ved Ankomsten til Staden hilsedes Kongen af Kanonernes Torden og den talrige Mængdes levende Jubelraab. Paa Torvet paraderede Stadens Borgermilitair. Hs. Maj. Kongen behagede at stige af hos Hs. Høivelbaarenhed, Hr. Kammerherre, Stiftamtmand, Greve af Ahlefeldt-Laurvig, og Hs. Kgl. H. Prindsen hos Hs. H. Hr. Biskop Ridder Øilgaard. Kl. 9 afsang en Samling af Byens og Omegnens Embedsmænd og Honoratiores under Hs. Maj. Vinduer ved Fakkelskin en i denne Anledning forfattet Sang, der endte med et jublende Vivat for vor elskte Monark og Hans Slægt. Om Aftenen var Staden smagfuldt illumineret. J Dag Formiddag Kl. 10 indfandt Hs. M. Kongen og Hs. K. H. Prindsen sig ved Væddekjørselsbanen, hvor et smukt Telt var opslaaet til Monarkens og Prindsens Modtagelse. Ved Ankomsten modtoges Hs. M. Kongen af Hs. Excell. Hr. Overkammerherre v. Hauch med en Tale, hvori denne Veteran blandt vore Hippologer anbefalede det sammentraadte Selskab til Hs. Maj. Naade, i det han viste, at dets Formaal ei blot var Fornøielse, at Væddekjørselen ikke allene var en Folkefest, men en for den danske Hesteraces Vedligeholdelse og Forædling høist gavnlig Jndretning. Han anraabte Monarkens Viisdom om at opretholde de til den danske Hesteavls Fremme bestaaende Anordninger, om hvis Hensigtsmæssighed Taleren yttrede sin paa mere end et halvt Seculums Erfaring, byggede Overbeviisning, og ikke at tillade Forandringer, som inden kort Tid vilde saa aldeles udslette Sporet af den rene fædrelandske Race, at Udlændingen forgiæves, vilde spørge om danske Heste, saaledes som han nu spørger og danske Hunde. Hs. Exc. sluttede med et varmt Ønske for den høitelskede Landsfaders Vel, der jublende gjentoges af den omstaaende Mængde. Efter Tilende bringelsen af Væddekjørselen behagede det Hs. Maj. med allerhøistegen Haand at uddeele de vundne Præmier, hvorefter Allerhøistsamme under et jublende Vivat forlod Kjørebanen. Efter Taffelet behagede det Kongen, stedse ledsaget af Hs. K. H. Prindsen, at besee Tugt= og Manufacturhuset, hvorpaa Allerhøists. tilligemed Hs. K. H. gjorde en Udflugt til Mønsted, for at besee de derværende Kalkværker. Ved Monarkens Tilbagekomst til Staden, var den Deel af samme, hvorigjennem Veien faldt, festligen oplyst. Efter Tilbagekomsten til Staden tog Hs. Maj. og Hs. K. Høihed den under Domkirken værende Kryptkirke i Øiesyn, hvor De modtoges med en i Anledning af denne Høitidelighed affattet Sang og en Tale af Hs. H. Hr. Biskop Øllgaard. - Den første Præmie ved Væddekjørselen - 300 Rbd. r. S. -vand tes af Madame Brask paa Kiellerup, hvis Hopper tilbagelagde Banen i en Tid af 25 Min., 7 Sec. Da Dyrene begge vare Hopper, erholdt hun ifølge Vedtægternes Bestemmelse tillige en Extrapræmie af 100 Rbd. r. S. Den anden Præmie - 200 Rbd. r. S. - vand Hr. Kobbersmedmester Heiberg fra Aalborg; hans Heste gjorde Løbet i 25 Min., 27 Sec. Den 3die erholdt Hr. Forvalter Bloch fra Vestervig, hvis Heste tilbagelagde Banen i 25 Min., 36 Sec. En Avlsmand. her i Byen, Chr. Bøstrup, hvis Heste tilbagelagde. Banen i 25 Min. og 20 Sec. og som saaledes vilde have erholdt den anden Præmie, gik Glip af denne, fordi han under Kjørselen havde overtraadt de mod Galop gjorte Bestemmelser, og Hr. Schucany fra Harlev Mølle, der kjørte Banen den korteste Tid, og saaledes vilde have erholdt første Præmie, kunde ikke tilstedes Concurrence, da hans Heste ikke vare forsynede med de foreskrevne Attester. Paa begge Sider af det for Hs. Maj. Kongen og Hs. Kgl. H. Prindsen anbragte Telt vare tvende Pavillons opreiste for de tilstedeværende Damer, af hvilke omtrent 400 der erholdt et beqvemt Sæde, og ved den Opmærksomhed, der vistes for at holde den foranværende Plads ryddelig, hvorved Tilskuernes Artighed kom Autoriteternes Bestræbelser imøde, en fri og uhindret Udsigt over Kjørebanen. I Nærheden befandt sig et Musikcorps, der af og til oplivede Scenen. Selve Kjørebanen var ny anlagt, og syntes, saavidt man kunde skjønne, at være mindre tung end den forrige. J det mindste tilbagelagdes Veien i Aar i kortere Tid uagtet Forbuddet. mod Kjørsel i Galop. For Tilskueren afgav denne Kjørsel, ved hvilken de ædle Dyr ikke anstrengedes over Evne, et høist behageligt Syn. Ogsaa havde en overordentlig Menneskemængde indfundet sig, og et godt Veir, der heldigviis først forandrede sig efter Tilendebringelsen af Kjørselen, bidrog til at forøge Mængdens glade Stemning.