JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Committeens Medlem, Cancelliraad Haastrup, yttrede, at der i Godseierens egen Jnteresse var tilstrækkelig Anledning til at hæve Hoveriet in natura uden nogen videre Opmuntring, og at han alene havde tiltraadt Committeens forskjellige Jndstillingspunkter, fordi han gjerne lempede sig efter, at mindelige Foreninger kunde opnaaes, for at ved et mindre Onde, et større kunde undgaaes. Ligesom han imidlertid senere havde fundet Betænkelighed ved det første Jndstillingspunkt, som Committeens Pluralitet havde gjort, saaledes kunde han paa den anden Side ikke andet end tiltræde de Amendements, som Grev Reventlow havde fremsat, da han formeente, at disse gave Regjeringen Leilighed, til at tage under Overveielse, hvad der virkeligen i ethvert særligt Tilfælde kunde være at gjøre, ligesom ogsaa derved kunde erholdes Kundskab til, om Aarsagen til Hoveriets Vedbliven laae enten hos Godseieren, fordi pecuniære Forhold muligen hindrede ham i at hæve det, eller hos Bonden, hvad enten nu denne ikke vilde eller ikke kunde give en passende Pengeerstatning for Hoveriet. Taleren bemærkede endvidere, at han ikke yndede Beregninger over Hoveriets Værd; de vare almindeligviis eensidige og derfor vilkaarlige og overdrevne, og han kjendte Beregninger af dygtige Landmænd, der vare heelt forskjellige. Slutteligen tilføiede han, at Kongen – og kun ene Kongen var den, paa hvem han først og fremmest stolede i denne, som i enhver anden, Sag. Kongen havde stedse viist sig som Bondestandens sande Velgiører, og han vilde i sin Viisdom sikkert finde Midler til at hæve det aandsunderkuende og al bedre Agrieultur modstridende Baand, som endnu hvilede paa saa talrig en Mængde af hans, vel simple men troe og hengivne, Undersaatter, og dette Baand var Naturalhoveriet.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Hvad Grev Reventlows Amendements angik, bemærkede Referenten, med Hensyn til det første af disse, at eftersom lignende Bekjendtgjørelser og langt mindre vigtige Gjenstande finde Sted, kunde han ikke indsee, at der var Noget til Hinder for den forslaaede Publication, hvilken han maatte finde ønskelig. Han maatte ligeledes erklære sig for den i det syvende Amendement foreslaaede Bekjendtgjørelse, og fandt den blot betænkelige hvor intet Forlig var indgaaet, da det vistnok maatte være krænkende for de Godseiere, som af en eller anden dem utilregnelig Aarsag ikke havde været i Stand til at opnaae Forening om Hoveriets Ophævelse, at see deres Navne bekjendtgjorte ved Trykken; men dette havde vist heller ikke været Proponentens Mening. Slutteligen maatte Referenten bemærke, at han frygtede for, at Bønderne vilde tabe John Finsen. deres Tillid til Stænderforsamlingen, hvis der ikke fra dennes Side blev virket til deres Befrielse fra Hoveriet, med Hensyn til hvilken Yttring Etatsraad Stenfeldt dog erindrede, at naar Forsamlingen ikke havde fortjent at tabe Bondestandens Tillid, maatte den have moralsk Kraft nok til ikke at tage Hensyn hertil. Grev Reventlow forsvarede sine Amendements med Hensyn til de mod samme gjorte bemærkninger, idet han yttrede, at de ikke paalagde Godseierne nogen skadelig moralsk Tvang, thi skadelig kunde ikkun den moralske Tvang være, som føiede urene og slette Bevæggrunde til Handlinger; den fandt kun Sted, naar urigtige Motiver skulde bevirke urigtige Handlinger. Den kongelige Opfordring og den Glæde, Kongen vilde føle vedat see fremmet det vigtige Skridt, hvortil Bondestandens heldige Udvikling, trænger, kunde vist neppe kaldes nogen slet Bevæggrund, hvor de indre Motiver, som laae i Gjenstandens Vigtighed, baade fra Fornuftens og Forstandens Side betragtet, endnu kunde trænge til ydre Motiver, for at komme til at træde virksomt ind i det borgerlige Liv.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Ved Proclama, som bliver læst i den Kongelige Landsoverret Tillæg. Etatsraad Steenfeldts Amendement kunde Taleren ikke billige, da Hoveri bønderne formeentligen vilde finde sig lige lidet tilfredsstillede, enten Forsamlingen selv tilkjendegav, at den Jntet kunde foretage i Anledning af de indgivne Ansøgninger, eller den indsendte disse til Hans Majestæt med Begjæring om, at Allerhøistsamme vilde afgive en saadan Resolution, hvorved man kunuden tilstrækkelig Grund satte Kongen i den ubehagelige Nødvendighed at maatte afgive en slig afslaaende Resolution. Ligesom Taleren med Committeens Minoritet maatte finde Majoritetens fleste Jndstillinger utilraadelige, saaledes kunde han heller ikke stemme for den første Deel af Majoritetens første Jndstillingspunkt, medmindre der, hvad han rigtignok antog, var lagt en fortrinlig Vægt paa Ordet nuværende, saa at det kun var de nuværende hoveripligtige Bønder, der ikke kunde vente sig fritagne for Hoveriet in natura uden med Samtykke af Godseieren, da han, naar dette var Meningen, ikke vilde have noget Særdeles mod denne Jndstilling, i hvilken Anledning han opfordrede Referenten til nærmere at forklare Majoritetens Mening med det saaledes brugte Udtryk, Efter denne Opfordring tilkjendegav Referenten, at Ordet nuværende refererede sig til en Passus i Commiteebetænkningen, hvor Man havde gjort opmærksom paa, at det kunde tænkes, at Regjeringen engang i Tidens Løb vilde ansee sig foranlediget til at forbyde Bønderne at indgaae saadanne Forpligtelser, som maae ansees for statsoconomisk skadelige.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Efterat flere af Forsamlingens ovrige Medlemmer havde udtalt sig over Sagen, blev først stillet under Afstemning den af Secretær Algreen-Ussing gjorte Jndstilling, dog kun forsaavidt den første Deel af samme angik, nemlig: at det maatte behage Hans Majestæt at tage under Overveielse, hvorledes det ved Jnstruxen for Hovericommissairerne af 5te Juni 1795 § 1 tilsigtede Hovedøiemed, at forene Jorddrotten og Bønderne om Hoveripenge istedetfor Hoveri, kunde forberedes ved passende Midler. Denne Jndstilling blev billiget med 49 Stemmer mod 17. Den anden Deel, som gik ud paa, at dette Øiemed maatte fremmes: navnligen ved, i Lighed med hvad der i Placaten af 24de Juni 1791 er bestemt, at paabyde, at der aarligen skal indhentes Efterretning fra samtlige Godser, hvorvidt gjensidige Tilbud om Hoveriets Afløsning for Betaling have fundet Sted fra Godseiernes eller Fæsternes Side, samt hvilke disse Tilbud ere blev derefter sat under Afstemning og ligeledes billiget med 39 Stemmer mod 27. Derimod blev den tredie Deel, som gik ud paa: at det almindelige Resultat heraf maatte hvert Aar ved Trykken bringes til offentlig Kundskab ikke billiget, da 34 Stemmer erklærede sig mod og kun 32 for samme.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Committeens Pluralitets første Jndstillingspunkt blev af Forsamlingen antaget, den første Passus deraf: at Hans Majestæt offentligen vilde lade bekjendtgjøre, at ingen nuværende hoveripligtig Bonde kan vente at blive befriet for Hoveriet, uden at han erhverver hans Godsherskabs Samtykke til Hoveriets Forandring til en fast Afgifte med 36 Stemmer mod 30. Den anden Passus: at dermed forbindes en Gjentagelse af de forhen citerede kongelige Ord i Jndledningen af Frog. af 6te December 1799, hvori Hans Majestæt udtrykker Ønsket om Hoveriets fuldkomne Ophævelse. med 54 mod 12. Af Grev Reventlows Amendements blev det første forkastet med 41 Stemmer mod 25, det andet og tredie med 46 Stemmer mod 20, og det femte med 50 mod 16. De øvrige bortfaldt ifølge Resultatet af denne Afstemning.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Committeens Pluralitets tiende Jndstillingspunkt. at det ved en Lov maatte blive forbudt at gjøre en Gaard, som er aldeles fri for Hoveri, nogensinde til en hoveripligtig Gaard. blev antaget med 44 Stemmer mod 22. Af de øvrige blev derimod det andet forkastet med 47 mod 19, det femte med 52 mod 14, det sjette med 51 mod 15, det ottende med 62 mod 4 og det niende med 49 mod 17. Det fjerde Jndstillingspunkt blev taget tilbage, med Hensyn til at Sagen om Retsforholdet mellem Jorddrotter og Fæ jort, og det tredie stere imidlertid var af bortfaldt, som Følge af Afstemningen over det andet. Hvad det syvende Jndstillingspunkt angaaer, da blev dette først sat under Afstemning i Forening med Grev Holsteins Amendement som alternativt med dette. Resultatet blev, at 53 Medlemmer erklærede sig derimod, medens kun 13 vare derfor. Derefter blev Grev Holsteins Amendement særskilt sat under Afstemning og da forkastet med 63 Stemmer mod 3, hvorpaa Forsamlingen med 35 Stemmer mod 31 ligeledes forkastede det syvende Jndstillingspunkt, og saaledes bortfaldt Minoritetens Jndstilling ved dette Punkt. Kammerherre Juel frafaldt sine Jndstillingspunkter, Hans Nielsens Jndstillingspunkt bortfaldt, da det var knyttet til Committeens tredie Jndstilling. Endeligen blev Etatsraad Steenfeldts Amendement forkastet med 35 Stemmer mod 31.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Den af Committeens Referent, Grev Holstein, paa Forsamlingens Vegne forfattede allerunderdanigste Petition er af følgende Jndhold: For Provindsialstænderne har den anden Deputerede for de mindre Landeiendomme, Kammerraad Drewsen, andraget paa, at Forsamlingen vilde indstille til Deres Majestæt, at Midler maatte anvendes til at fremme Hoveriets Afløsning, og derved oplyst, hvor skadeligt Hoveriet er, baade for Landet i Almindelighed og for den hoveripligtige Bonde i Særdeleshed. Efterat Provindsialstænderne. havde udnævnt en Committee, bestaaende af syv Medlemmer, til at afgive en Betænkning over dette Andragende, og denne Betænkning tilligemed tvende af tre dissentierende Medlemmer over Sagen afgivne separate Vota i tvende Plenarforsamlinger paa anordnet Naade havde været Gjenstand for Discussion, hvorunder flere, deels af Committeen, deels af andre Medlemmer af Forsamlingen, fremsatte Forslag, sigtende til Hoveriets Afløsning, vare drøftede, blev det besluttet med 49 Stemmer imod 17, at ansøge Deres Majestæt om allernaadigst at ville tage under allerhøieste Overveielse, hvorledes det Hovedøiemed, som var tilsigtet ved den Hovericommissærerne under 5te Juni 1795 § 1 givne Jnstruction: at formaae Jorddrotterne og Bønderne til at forenes om Hoveripenge istedetfor Hoveri, ved passende Midler kunde forberedes.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
J den Overbeviisning, at Naturalhoveriets Afløsning derved vilde blive fremmet, og Betragtning af de ugrundede og skadelige Forventninger og Hoveriets Ophævelse, som ere opstaaede hos en stor Deel af Bondestanden, besluttede Provindsialstænderne fremdeles med 36 Stemmer imod 30, at Deres Majestæt skulde ansøges om at ville lade bekjendtgjøre, at ingen nuværende hoveripligtig Bonde kunde vente at blive befriet for Hoveriet, uden at have erhvervet sig hans Godsherskabs Samtykke til Hoveriets Forandring til en fast Afgift. Denne Beslutning blev imidlertid led aget med en anden, som blev tagen med 54. stemmer imod 12, og som gik ud paa, at deres Majestæt skulde ansøges om, i Forbinelse med den omtalte Bekjendtgjørelse, at lade gjentage de kongelige Ord, hvormed Deres Majestæt i Jndledningen til Fregn, af 6te December 1799 har udtrykt det Ønske om hoveriets fuldkomne Ophævelse, en Begjæting, som Provindsialstænderne ere visse paa at turde ytre, i den fuldeste Overbeviisning om, at Deres Majestæt fremdeles stedse siden 1799 har næret dette, med Landets fremskridende Cultur og især med Bondestandens Velgaaende saa nøie forenede, Ønske. J det haab, at de ved Deres Majestæts Viisdom, overeensstemmende med dette vor allerunderdanigste Andragende, anvendte forberedende Midler ikke ville forfeile den attraaede Virkning og at Hoveriforeningers Afslutning derved vil blive fremkaldt, besluttede Provindsialstænderne endvidere med 39 Stemmer imod 27 allerunderdanigst at ansøge Deres Majestæt om, at det, i Lighed med hvad der er bestemt ved Placaten af 24 Juni 1791, maatte blive paabudet, at der aarlig skulle indhentes Efterretninger fra samtlige Godser, hvorvidt gjensidige Tilbud om Hoveriets Afløsning for Betaling have fundet Sted, fra Godseiernes eller Fæsternes Side, samt hvilke disse Tilbud ere, da disse Efterretninger kunne være veiledende ved Hoveriets Afløsning paa andre Steder, og de desuden høre til de statistiske Efterretninger, hvorom vedkommende Regjeringscollegier bør have Kundskab.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Da det ved ingen Anordning udtrykkeligen er forbudet, at saadanne Gaarde, som ere aldeles frie for Hoveri, kunne forpligtes til Naturalhoveri, og nogle Lovkyndige ansee det for tvivlsomt, om den syvende Paragraph i Fregn. af 6te December 1799, som bemyndiger det Høikongelige Rentekammer til at meddele Bevillinger til, at en Godseier og en ny Fæster under specielle Sagen anbefalende Forhold maae forenes om meere Hoveri, end hvortil Fæsterens Formand var pligtig, kan gives en saadan Fortolkning, at den finder Anvendelse paa saadanne Gaarde, som have været frie for alt Hoveri, saa besluttede Provindsialstænderne, for at forebygge, at denne Ubestemthed i Lovgivningen skulde foranledige, at Enkelte skulde handle imod den Aand, som udtaler sig i flere Anordninger om Hoveriet og i Særdeleshed i Præmisserne til Fregn. 6te December 1799, at ansøge Deres Majestæt og allernaadigst at lade emanere en Lov, som forbyder at overdrage en Gaard, som for Tiden er aldeles fri for alt Natural hoveri, paa saadanne Vilkaar, som indeholde en Forpligtelse til nogetsomhelst Hoveri. Denne Beslutning blev tagen med 44 Stemmer mod 22. Overensstemmelse med disse Beslutninger. tillade vi os herved allerunderdanigst at ansøge Deres Majestæt om: 1) At Deres Majestæt allernaadigst vil tage under Overveielse, hvorledes det Hovedøiemed, som var tilsigtet ved den Hovericommissærerne under 5te Juni 1795 § 1 givne Jnstruction, at formaae Jorddrotten og Bønderne til at forenes om Hoveripenge istedetfor Hoveri in natura, ved passende Midler kunde forberedes. 2) At Deres Majestæt vilde lade bekjendtgjøre, at ingen nuværende hoveripligtig Bonde kan vente at blive befriet for Hoveriet, uden at han erhverver hans Gods herskabs Samtykke til Hoveriets Forandring til en fast Afgift. 3) At Deres Majestæt i Forbindelse med denne Bekjendtgjørelse vilde gjentage det kongelige Ord, hvormed Deres Majestæt i Fregn af 6te December 1799 har udtrykt Ønsket om Hoveriets fuldkomne Ophævelse. 4) At Deres Majestæt, i Liighed med hvad der ved Placaten af 24de Juni 1791 er bestemt, allernaadigst vilde befale, at der aarligen skal indhentes Efterretninger fra samtlige Godser, hvorvidt gjensidige Tilbud om Hoveriets Afløsning for Betaling have fundet Sted, fra Godseiernes eller Fæsternes Side, samt hvilke disse Tilbud ere. 5) At Deres Majestæt allernaadigst vilde forbyde at gjøre en Gaard, som er aldeles fri for Hoveri, nogensinde til en hoveripligtig Gaard. Saaledes tillade Provindsialstænderne for de danske Øestifter sig allerunderdanigst at anbefale Hoveriets Afløsning til Deres Majestæts Viisdom. No 57.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Sagen angaaende Agent Bruuns Andragende om Consumtionens Ophævelse. (See denne Tidende No. 5960, No. 6364 og No. 80.) Det ovennævnte Andragende, som Agent Bruun har indgivet til Stændernes Forsamling, er af følgende Jndhold: Efter Opfordring af Communerne i Kjøbstædernes 7de Valgdistrict, og tilskyndet ved egen Overbeviisning om Forslagets Gavnlighed, ligesom og i den Forventning, at samme vil finde Understøttelse i Stændernes Forsamling, fremlægges nærværende Andragende til Ophævelse i Provindsstæderne.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Jndførsels af den hidtil erlagte Consumtion og Consumtion af Korns Formaling til anden Brug end Brændeviin, hvilken Afgifts Udredelse paa anden Maade ligeledes her bringes i Forslag. Forinden jeg gaaer videre, tillader jeg mig at forudskikke den bemærkning, at da Stats Jndtægt af Hovedstadens Con kassens sumtion er saa betydelig, at den overstiger, hvad samme i Afgift i det hele øvrige Danmark indbringer, og denne Afgifts Opkrævelse den Føl. - , og endvider. ningsten Romana, blankbrun af Lød, 11 Aar gammel, i Hovedstaden paa anden Maade vil være langt besværligere og mindre hensigtssvarende end i Provindserne, har jeg formeent at burde indskrænke mit Andragende til Provindstæderne. De Grunde, som fornemmelig tale for, at denne Skat paa anden Maade bør udredes ere følgende: 1) Dens Opkrævning er for bekostelig. Den svares ikke lige overalt. 3) Den demoraliserer Nationen. 4) Den er til Hinder for den frie Handel med Landets Producter, forhindrer disses Forædling, og er en for Publicum ligesaa kjedsommelig som tidspildende Jndretning. Det kunde synes overflødigt, nærmere at oplyse foranførste Grunde, da de nævnte Forhold ville være de fleste af Forsamlingens Medlemmer bekjendt, imidlertid maa jeg dog tillade mig at bemærke: Ad 1. Opkrævningen af Tolden og Consumtionen koster, efter Angivelse i Bladet Fædrelandet No. 32, circa 20 pCt., med naar antages, at af det samlede Beløb, hvilket i Collegialtidenden No. 40 for 1835 ansættes til 2,800,000 Rbd., ikkun omtrent 650,000 Rbd. svares af det hele Kongerige i Jndførsels-Consumtion og Consumtion af Korns Formaling til anden Brug end Brændeviin, og at det følgelig er Tolden, som indbringer den langt betydeligere Deel, saa bliver Opkrævelsesomkostningerne af den nævnte Consumtion langt betydeligere, og de ville ikke kunne afholdes med 40 pCt. De fornødne Oplysninger mangle, for rigtigere at belyse dette, men naar hensees til det samlede Beløb af Told og Consumtion, ved Siden af ovennævnte Jndførsels- og Formalings-Consumtion, og derhos indrømmes, at omtrent det halve Antal af de ved Opsynet ansanEmbedsmænd ere tilstede for at paasee Consumtionens Erlæggelse, saa vil det findes, at, naar Omkostningerne skulle regnes procentviisville ovenstaaende angivne 40 pCt. i Opkrævningsomkostninger ingenlunde være for hen ansatte. John Finsen.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Folketællings-Listen vil i saa Fald yde god Veiledning. Communen kan ikke siges at blive end meere bebyrdet ved denne Beskatningsmaade, eftersom Personel-Consumtionen, nemlig den, som udredes af Kjøbstædindvaanere, der ere bosatte udenfor Consumtions Linien, hvor denne hidtil er bleven erlagt, saavidt mig bekjendt, er opkrævet med 2 Rbd. pr. Jndivid, hvorimod Afgiften, efter nærværende Forslag, kan dækkes med 7 Mark. Det kan vel ikke antages, at Fordelingen af Skatten paa samtlige Kjøbstæder i det angivne Forhold vil være passende efter et Tidsløb af 20 Aar eller længer, da Forholdet til Folkemængden i Kjøbstæderne imidlertid kan være nogen Forandring underkastet; men for en rum Tid vil dog det Forhold, som nu udfindes, kunne være gjældende, og naar den kommende Tid fordrede Forandring, vil en saadan efter den antagne Maalestok let tilveiebringes.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
J Fædrelandet for 1835 No. 37 er, grundet paa Meddelelse fra Toldkammeret, opgivet, at Jndkrævelsen af det samlede Told- og Consumtions=Beløb i Aaret 1832 har kostet Staten 630,749 Rbd., hvoraf fremgaaer, at Gageringen til de ved Consumtionens Opkrævelse ansatte Embedsmænd, hvilken jeg har anslaaet til 138,000 Rbd., snarere erfor lavt end for høit ansat. At Jndskrænkningen af Toldpersonalet i Provindsernes Kjøbstæder ikke kan skee paa kort Tid, er en Selvfølge. Statens Pligt er vistnok at sørge for, at de Mænd, som have bestemt sig fordenne Levevei, ikke blive brødløse; men der gives undertiden Leilighed til at anbringe disse Mænd i anden Vei uden Opofrelse for Staten, og naar ikke nye ansættes, vil denne Byrde med Tiden ophøre. Desuden haves netop nu, da en ny Toldlov kan ventes at emanere, en god Leilighed til at beskjæftige de Toldbetjente, som ved den attraaede Reduction ikke i anden Vei kan ansættes, idet disse kunne midlertidig anvendes til et strængere Opsyn ved Toldens Jndkrævelse. Det er vistnok hele Nationens Ønske, at de fra flere Sider ulykkelige Told-Defrandationer kunde hæmmes, og det er derfor vistnok ønskelige at ret indgribende Foranstaltninger af Regjeringen i dette Øiemed maatte træffes. Naar jeg har tilladt mig at foreslaae, at den Deel af Opsynet, som ved Consumtionens Ophævelse. bliver vacant, og som ikke kan benyttes til at udfylde Vacancer eller gives anden Ansættelse, skulde saaledes benyttes, er dermed ikke meent, at det større Personale i Tiden skulde beholdes; men eg har derved ikkun villet antyde, at disse Mænd, saaledes kunde midlertidig beskjæftiges, og jeg udtaler derhos den Formening, at naar et meget strængt Opsyn paa nogen Tid kunde føres, vilde andre og lykkeligere Forhold indtræde. For mange Personer ere Tolddefraudationer det eneste Udkomme; vare de først nødsagede til at søge dette Udkomme paa anden Maade, vilde de neppe vende tilbage til denne usikkre lovstridige Vei for at søge Udkomme. Det er saaledes ikke en enkelt Mands, men det Almindeliges Jnteresse, som jeg i Forestaaende har udtalt, og jeg tør derfor haabe at mit Forslag: "At Consumtionen i Kjøbstæderne. udenfor Kjøbenhavn maatte ophæves, og Afgiften udredes paa den i Forestaaende nævnte Maade vil paa det Kraftigste blive understøttet af Stændernes Forsamling. Et af Proponenten til Forsamlingen indgivet Continuations-Andragende, der slutter sig til det ovenstaaende, lyder saaledes: J Continuation af mit tidligere Andra dragende, Consumtionsvæsenet angaaende, maadet være mig tilladt endnu at tilføie: Beregningen, som i nævnte Andragende er opstillet, er grundet paa en Optegnelse, uddraget af et offentligt Blad, fordi det kongelige Generaltoldkammer ikke har fundet sig anlediget til at meddele de Oplysninger, hvorom samme i sin Tid blev anmodet. Det samlede Consumtionsbeløb var i Følge denne Optegnelse. ) for Kjøbenhavn. . . 325,000 Rbd. b) for Provindstæderne . . 317,000.
Berlingske Tidende, 1836-04-12
Kjöbenhavn. Trykt i det Berlinge Officin, med Hurtigpresse.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
til forsendelse. ge. Tirevposter.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
ivilegerede. Berlingske politiske vertissement. dende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. No 89. Onsdagen den 13 April.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
Udenlandske Efterretninger. Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
Paris, den 3die April. – J Sagen om NeuillyMordforsøget skulle endnu kun tre Vidner forhøres. Sandsynlig endes Forhøret i næste Uge. Borreauvedbliver endnu stedse at tilbagekalde Alt, hvad han har udsagt for Pairsretten. Mødet i Forgaars hvori nogle af ham skrevne Breve til Md. Petit, bleve fremlagte vakte i denne Henseende særdeles Opsigt. Boireaus Tilbagekalden for Øjeblikket er af saameget desto større Betydning, som Hovedangivelserne mod Pepin vare, som bekjendt, hans Udsagn. Nu forsikkrede Boireau, at Alt, hvad han havde udsagt i Pairsrettens Møde den 14de Februar, var Usandhed. "Men" udraabte General-Procureuren det er en Skamløshed uden Lige, hvori De erklærer Dem selv skyldig. For at redde Dem selv, styrter De Uskyldige i Fordærvelse. Og De seer, mine Herrer Edsvorne, at dette Brev indeholder en Mands Sprog, som ikke vil fordølge Noget." – "Det er en Mands Sprog, svarede Boireau, som har Frygt, og jeg var dengang svag nok til at have Frygt. Courier, vil have faaet at vide, at en sardinsk Brig er afseilet fra Livorno til Civita-Verchia, og at Don Miguel er afgaaet med den til Spanien. Ved den spansk franske Grændse vilde man vide, at en miguelitisk General var indtruffet i Zugarramurdi.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
Madame Chaveau, en 40aarig Syerske, som forsvarede sig med megen Snuhed, er blevet overbeviist om at have tilsendt sine tvende Sønner revolutionaire Avis=Udtog. Hun foregiver at have en Broder, der besidder 20,000 Fr. i Rente.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
Den frygtelige Storm, der rasede her, har anrettet uhyre Skade, saavel i Paris som i Departementerne. J Havre ere flere Skibe kastede op paa Stranden; i Nantes have mange Bygninger, endog Slottet, mistet deres Tage. J Omegnen af Paris, ved Mendon, Søvres og Bellevue, ere Træer revne op med Rod.
Berlingske Tidende, 1836-04-13
Det udmærket smukke Dampskib "Phoccen", 600 Læster stort med 140 Hestes Kraft, skal næste Maaned fra Marseille foretage en Reise til Algier, Tunis og det forrige Carthago, Malta, Navarino, Smyrna og Trojas Ruiner, hvor det skal ligge nogen Tid, derfra skal det gaae til Constantinopel, til Malta, Palerme, Neapel, Rom, Livorno og tilbagetil Marseille. Reisen vil vare i 94 Dage, af hvilke de 23 tilbringes paa Søen, de 20 i Qvarantaine ved Malta og 51 Dage i de nævnte forskjellige Havne.