JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-08
Profess. Schumacher har faaet en Skrivelse fra Professor Hansteen dateret Jrkutsk d. 11 Apr. d. A. En saadan Himmel til astronomiske Jagttagelser, skrev han, som den man har i det østlige Siberien, finder man ellers ikke let. Fra det Øieblik Floden Angara, (der kommer fra Balkal Søen, og tildeels indslutter Jrkutsk), er belagt med Jis, indtil April har man uophørlig klar Himmel. Jkke den mindste Skye sees. - Vi reiste den 12 Dec. fra Tobolsk, og havde paa Reisen hertil næsten uafladelig en Temperatur af - 20 indtil 34 Reaumur, desuagtet gjorde jeg mine Jagttagelser hver Morgen ved Solens Opgang, en heel Time igjennem; ved 30 Kulde er Luften her hældigviis stedse stille, og dens Tørhed giør, at man her ved 30 lider mindre end hos os ved 150. Næsen og Ørene ere meest udsatte for Luftens Virkninger; og det var aldeles ikke usædvanligt at min Betjent, under mine Observationer, meddeelte mig den bemærkning, at min Næse var ganske hvid og maatte gnides. Skruerne paa de Jnstrumenter, som man maa berøre, havde jeg beklædt med tyndt Læder; thi naar man berører Metal med blotte Hænder, føler man en stikkende Smerte, som ved Berøring af et Kul, og der kommer strax en hvid Blære, som efter gloende Jern. Han roser sine to Kesselske Chronometre, og beder den ypperlige Kunstner bragt sin hjerteligste Tak B. H. 5297.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-08
Tre Videnskabsmænd fra Christiania, som i Juli i naturhistoriske Øjemed har igjennemvandret Dovrefjeld og endnu fortsætte deres Undersøgelser, vare nylig nær ved at miste deres Liv under et Tordenveir. Fredagen den 17de Juli gjorde de, nemlig Lector Boeck og de medicinske Studenter, Schiøtt og Chr. Egeberg en botanisk Excursion til Jetfjeldet i Nærheden af Jerkin paa Høiden af Dovre. Da de nærmede sig Toppen begyndte et Tordenveir at trække op, dog temmelig fjernt. Pludselig hørte Student Egeberg en underlig Susen og Surren over hans Hoved fra Staaltraaddusken i hans Hue. Lyden lignede aldeles den, der frembringes ved at holde Fingeren til Conductøren af en vedholdende omdreiet Elektriseermaskine. Paa Toppen tager Lector Boeck sin Blyant ud af Tegnebogen, for at optegne Noget; men af Blyanten fare Gnister, og han føler med Et ligesom et elektrisk Slag, dog ei nogen Rykken i Armene, saasom Student Schiøtt følte det, derimod ligesom en Hvinen gjennem hele Legemet. Der paafulgte et Tordenskrald lige ovenpaa. Student Egeberg fornam, ligesom flere Gange tilforn, paa samme Tid hiin knittrende Lyd fra Staaldusken i Huen, og havde omtrent samme Følelse som Lector Boeck. Da Tordenskraldet kom i samme Øieblik og lige over deres Hoveder, mærkede de, at det ei var raadeligt, længere at være her, og forføiede sig øiebliklig ned. Uden Tvivl ledede deres Legemer Jordens Elektricitet til den med modsat Elektricitet svangre Skye, og frembragte saaledes Udladningen. - Mandagen den 20de vare vore Reisende paa Sneehætten i Følge med Lector Boecks Kone og hans Søster, de første Qvinder, der nogensinde have besteget dette majestætiske Field. Paa Veien derhen blev der skudt en Rype og en anden Fugl. Ogsaa forfulgtes en Ulv, der lurede paa deres Hund. N. Mbl. 212.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-08
Kjøbenhavns Børs d. 1 August 1818. Hamburg 2 M. - a vista 205 Species 208. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 1/2 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler. 149 149 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. - Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 91 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. ....... Nationalbank-Obligationer. af Laanet 4 Febr. 1820) - Rbd. r. S. i Sedler. Dito Dito. ...... 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 1/2 – r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, ved Hambro & Søn, 105 10 i Banco. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. 97 1/2 98 r. S. 98 i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . 62 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 68 68 1/2 L. Sterl. 3 pCt. nye danske Obligationer
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Nyeste. derie af benhavn. Til an Sexogtyvende Aargang. No. 64. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 11 August 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Nogle Efterretninger, Frue Kirke vedkommende. anammeraad
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
I. Frue Kirke har Indtægter (særskilte fra dem, som den nye Opbyggelse vare tildeelte) af følgende Kilder: A. Af nogle Tiender og Bøndergaarde. Derom gives i Hofmanns Fundats samling 9 Deel denne Oplysning: Af Kirken Jordegods blev d. 11 Juni 1715 solgt endeel Strøgods til Prinds Carl og Prindsesse Sophie Hedevig; og Hofmann opgiver, at der 1759 var tilbage: 1. Markeby Mølle i Tudse Herred, Kundby Sogn, dens øde Gaards Jord. 2. Bieverskov Kongetiende Afgivt i Præsts-Amt i Sjælland. 3. Hvidovre, af en Gaard 8 Td. Byg, af et Huus 2 Rdl. 4. Windinge, af en Gaard 3 Td. 3skp. Rug; 4 Td. Byg. 5. Ølsemagle, af en Gaard efter Moderation 8 Td. Byg, af to Huse af hvert 4 Mk. 6. Snevre, af en Gaard, efter Moderation, 4 Td. Byg. 7. Førslev, af en Gaard, efter Moderation, 6 Td. Byg, 1 Rdl. i Penge. 8. Wenstrup, af en Gaard, efter Moderation, 8 Td. Byg. 9. Kalrød eller Katteret, af en Gaard, efter Moderation, 4 Td. Byg. Af to Huse 1 Rdl. 10. Lidemark og Taarnbye Kongetiende i Bieverskov Herred, Præstø-Amt. B. Renter af Legater, Stolestadepenge etc. II. 1573 den 23 Aug. blev ved aabent Brev af Kong Frederik 2den befalet, at Dureydre (Hvidovre) Sogn skal altid være og blive annecteret til vor Frue Kirke i Kjøbenhavn, samt at den ældste Kapellan ved samme Kirke skal nyde al Præste rettighed af samme Sogn, imod at betjene Sognefolkene inden og uden Kirken, som en ret Siele sørger. Dette vedvarede saaledes indtil Kapellanens Magist. Kolikens Død d. 6 Jan. 1746, da Hvidovre Kald blev annecteret til Frederiksbergs Sognekald, saaledes at Sognepræsten til sidstnævnte Kald betaler aarligen 150 Rdl. til øverste Kapellan ved Frue Kirke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
III. Et ved Renters Oplag stærkt opvoxet Legat til Kapellan Enkers Pensionering er det, som af Magist. Richard Hansen Nordthu øverste Medtjener ved Kirken, og Sogne præ, or Hvidovre Sogn, blev stiftet, ved Gavebrev, af 31 Aug. 1686, med kongl. Confirmation af 6 Nov. s. A., hvorved blev bestemt, at Renten af hans Boes beholdne Midler skulde tjene til hans svage Datters Underholdning; men efter hendes Død deles, saaledes at den halve Deel tilfaldt Enken Ditlef Schrøders, under hvis Omsorg Datteren blev sat, den anden halve Deel derimod være et Legat, hvis Rente skulde være tillagt en fattig Kapellan Enke ved Kirken; ved Skiftets Slutning d. 19 Apr. 168, var Kapellan Enke-Legattets Halvdeel 1314 Rdl. 3 Mk. 2 s. Efter Datterens Død blev endelig Skifte afholdt d. 25 Juni 1697, og nu blev til da værende Kapellaner Magist. Hylling, og Hr. Mariager, afgivet som Legatets Halvdeel 1315 Rdl. 2 s. Efter de benævnte Kapellaners Død nøde deres Enker godt af Legatet. Da sidstnævntes Enke var død, blev, ifølge kongl. Resol. 2 Marts 1725, en Enke efter Sognepræst Glud tillagt Renten, dog saaledes, at om der imidlertid blev nogen Kapellan Enke, skulde denne være berettiget til at nyde det ved Legatet fastsatte Beneficium. Ved kongl. Reskr. af 10 Marts 1741 (efter benævnte Præste Enkes Død) blev, da ingen Kapellan Enke var, 10 Rdl. af Renten aarligen tillagt en Enke efter Klokker Paludan. 1747 d. 11 Juni udgjorde Legatets Capital 1675 Rdl. 4 Mk. 5 s. - Ved kongl. Rescr. 11 Juli 1755 (hos Hoffmann IX. 1. c.) blev bestemt, at Forvaltningen af det Nordthuusenske Legat skulde af Kapellanerne selv besørges, dog saa at Stiftsprovsten, skal have Indseende med Kapitalernes Udsættelse paa sikkert Pant. 175, d. 25 Jan. ejede Legatet kun 40 Rdl. 5 Mk. 14 tz., efter lidt Tab i afdøde Professor Blochs Bo. Fra denne Sum og under streng Orden og Forvaltning, er Capitalen, da ingen Kapellan Enker have været, idelig fremvoxet. Under 18 Marts 1786 blev af da værende Kapellaner med Stiftsprovstens Samtykke vedtaget: "at en Kapellans Enke skulde nyde al Renten af den hele Legatets Capital, saalænge den ei overstiger et hundrede Rdl., da i saa Fald det som overstiger 100 Rdl. skulde henlægges til Hovedstolen. Dette blev senere under 11 Dec. 1802, erklæret af da værende Kapellaner og Stiftsprovst, at være ophævet og ugyldigt, som stridende mod Fundators Villie. Ved Pengevæsens Forandringen var Legatet saa heldigt, at dets Capital bestod i kongl. Obligationer og transportable Stats fonds. Efter kongl. Resol. af 11 Juli 1821 nyder Catechet Henriksens Enke af Legatet aarligt 50 Rdl. Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Ved Aarets Slutning 1838 eiede Legatet: a. Under Kjøbenhavns Ministerii Mid. Sølv 34 Rdl. 64 s. ler: b. i Statsfonds Foruden contant Beholdning 17 Rbd. 68 s. r. Sølv og 32 Rbd. 54 tz. Sedl. og Tegn. IV. Efter Appendix til de Lassenske Fundationer og efter den Hoffmannske Samling IX. D. S. 4 og 5, c. Fortegnelsen over Raadstue-Archivet, nævnes fra ældre Tider følgende Gaver og Legater til Kirken. 1562. Hr. Niels Langes Brev af 17 Nov. ved hvilket han giver Kirken sin Rettighed til den Residentsjord, der laae til Dionysti Altar i Studiistræde, med hvis Bygning, Boder og Have dertil hørte, med de Vilkaar, at en Jldpande i vorFrue Kirke deraf skulde holdes vedlige, fattige Folk til Varme og Bedste. - Jldpanden blev siden solgt og 1607 beregnet til 200 Rdl. 1563. Oct. Hans Albretsen, Biskop over Sjællands Stift, Brev af 24 Apr., at han aarligen af den Grund, som Hr. Niels Lange havde legeret, skal svare Jordskyld 12 Mark, hvorfor skal kjøbes Kul til at holde Jldpanden vedligge. 1598. Christen Aalborg gav ved Testament 22 Januar 40 Daler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Over Kirkens Sagnepræster har Jonge en Liste; men ikke over Kapellanerne. Vi kunne ei heller her meddele en fuldstændig Følgerække. Mathias Knudsen nævnes hos Jonge 1 De SaE. 232 at være død som Kapellan ved Kirken 1568. i sin Alders 48 Aar. En af hans Eftermænd var Magist. Richard Hansen Nordthuus, som døde 1687, og som stiftede det nu rige ovennævnte Legat for Kapellan Enker. Magist. Lauritz Hylling, døde 1704. H. Christen Martager, døde 1711.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Jblandt de følgende var Magister Kølichen, død 1746, ovenfor nævnt. Hr. Schytt. Var Kapellan 1755, døde Hr. Mads Hvistendahl. Hr. Jens Winther Bentzon. Blev 1777 anden, og 1782 første Kapellan, forflyttedes 1797 til at være Sognepræst til Gladsaxe og Herløv. Døde 19 Febr. 1823. (Liter. Lex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Hr. M. Thy. Blev siden Sognepræst til Garnisons Menighed. Hr. Lor. Chr. Fallesen. Blev 1797 første Kapellan. 1808, d. 8 Jan. forflyttet til at være Sognepræst ved Trinitatis Kirke. Hr. H. G. Clausen. Blev 179, anden, og 1808 første Kapellan. Efter Bestallinaf 8 Juli 1811 Sognepræst og Stiftsprovst. Hr. Jac. P. Mynster. 1811 Kapellan (og ene Kapelan). Fra 1817 tillige Medlem af Directionen for Universitetet og de lærde Skoler. 1828 kongl. Confessionarius. (Lit. Lexic.)Hr. G. H. Waage, forhen Sognepræst for St. Mortens Menighed i Nestved blev 27 Aug. 1828 beskikket til første residerende Kapellan. Hr. P. C. S. Gad, forhen resider. Kapellan ved Frue Kirke i Aalborg og Sognepræst for Søndertranders Menighed, 27 Aug. 1828 beskikket til anden resid. Kapellan ved denne Menighed. Hestegn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Hesteavlens Forbedring i Hertugdommene Slesvig og Holsteen bevirkes paa forskjellige Maader. H. D. Hertugen af Augustenborg har et ypperligt Stutterie af ædle Hingster og Moderheste, og Hertugen anvender store Bekostninger for at ophielpe denne vigtige Green af National velstanden. Der holdes aarlige Heste Veddeløb paa Augustenborg. De finde Sted om Efteraaret, og didlokke mange Tilskuere fra forskjellige Egne For enhver, i Særdeleshed for Hestekjendere, have dette Slags Skuespil megen Interesse. Den glade Lyst til Veddekamp, og Attraa efter at seire meddeler sig fra Rytteren til det ædle Dyr, som ved Hvrinsken, Springen og mangehaande Tegn lægger sin Lidenskab for Dagen. Veddeløbet er gandske indrettet efter engelsk Maade. Dets Begyndelse bebudes ved en Klokke. Et Musikkorps staaer paa et Stillads, og de høie Herskaber befinde sig paa dertil anbragte Høisæder. Ved Banens Maal er en egen Dommer med sin Protokollist, som noterer Resultatet af Veddeløbet, og dette Resultat trykkes. Veddeløbene vedvare i 3 til 4 Dage, og Priserne bestaae deels i Sølvbægere, deels i Penge. GaMan har foreslaaet en almindelig Mønster Udstilling af Heste for et større Distrikt i den sydlige Deel af Holsteen, i Oldesloe, da samme ligger imellem to store Stæder, i en meget cultiveret Egn, og har en Bade-Anstalt. Den der om Sommeren værende store Freqvence under Badetiden vilde forhøje saadan Udstillings Interesse, og Udstillingen selv vilde ogsaa bringe Badestedet Fordeel. (Prov. Ber. 1829 1 H. 142.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Det hertugelige Augustenborgske Stutterie er for omtrent 1/2 Aars Tid siden, eller noget længere, blevet forøget med den under Navnet Logie berømte Hingst fra England. Den blev i England holdt for en af de bedste Veddeløbheste, og har ved flere Veddeløb, især ved dem paa Marsmarken, vundet Prisen. Den forrige Besidder Lord Charles har været budet 1000 Guineer for den. (Alt. M. 10.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
En særdeles nyttig og hensigtsmæssig Indretning til Hesteavlens Befordring og Forædling er d. 19 Febr. 182, bragt istand paa de hertugelige Slesvig=Holsteenske Fideicommisgodser. En trykt, hver Fæster meddeelt, af den hertugelige Gods-Administration udgivet Instruction, som har contraktmæssig Forbindtlighed indeholder paa 2 Sider de dertil svarende Forskrifter og Efterretger. Paa flere af de hertugelige Godsers Gaarde holdes fortrinlige Beskelere, som i den Henseende ere af Veterinærkyndige kjøbte i Udlandet til høje Priser. Bønderne ere pligtige til der, imod en bestemt billig Betaling, at lade deres Hopper bedække. Til Opmuntring skal aarligen, efter Aaret 1831, Præmie-Uddelinger finde Sted, hvilke tilkiendes af en Kommission i benævnte Tilfælde. Pr. B. 1829.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Jndenlandske Efterretninger. Nylig er udkommet: Grev Esser, Sørgespil af J. C. Lange. Paa Hofboghandler BeckensForlag. 1 Rbd. (Myntergaden Nr. 55.) Den heftige Feide, der i Anledning af dette Stykkes Opførelse blev ført, er bekjendt. Nu, da Stykket er trykt, kan enhver, der vil være upartisk, have Leilighed til at grunde en Mening om Spørgsmaalene, hvorvidt Theater=Censorerne gjorde ret i at antage Stykket, og hvorvidt det i øvrigt, baade i det Hele og i Enkeltheder, fortiente bifald eller Dadel, eller opmuntrende Modtagelse. J en Forerindring berører Forfatteren dets Skjebne, forsvarer sig imod de bemærkninger, der kunne gjøres ved Stykket, saasom i Henseende til den Maade, hvorpaa Historien er benyttet eller forandret, Characterbehandlingen, de anbragte Episoder o. s. v. og slutter med at udbede sig af sit Fædrelands Kunstdommere den skaanende Humanitet, som ene er istand til at opmuntre den der fremtræder med Forsøg i en eller anden Digteart.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Kunstforeningen i Altona har foranstaltet den sjette Kunstudstilling, som af Stedets og fremmede Kunstnere er rigeligen udstyret, og vil maaskee i Tallet og Værdien af de Kunstværker som udstilles overgaae de foregaaende. Selskabet Museum har dertil som Lokale overladt sin skjønne Concertsal, den 9de Aug. aabnes Udstillingen, hvortil Adgang gives Mandag, Onsdag, Torsdag, Løverdag fra 11 Form. og 2 Eftermidd. imod 12 Schl. for hver. A. M. 126.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Blandede Efterretninger. Napoleon, som Theater-Recensent.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Den strængeste og maaskee indsigtsfuldeste Bedømmer havde Talm i Napoleon, som ofte lod ham komme til sig, og dadlede ligefrem hos ham det, hvormed han hos det parisiske Publicum gjorde den bedste Lykke. De Franske forlange, at den tragiske Skuespiller skal overdrive i Tone, i Gebærder og Bevægelser. Dette maa enhver tilstaae, som har havt Leilighed til endog ikkun engang at bivaane en Tragedies Opførelse paa et parisisk Theater. Imod denne Hoveren paa for høje Cothurner, imod denne falske Pathos, imod denne Saven, med Hænder og Fødder, erklærede Napoleon sig ofte imod Talma, og gav ham tillige Vink, der overhovedet bevidnede en dyb Indsigt i Tragediens, og tragiske Personers Væsen. Da han talede med Talma om Neros Rolle i Britannicus, sagde han: jeg ønskede heller at erkjende i deres Spil en almindelig Naturs Kamp med en god Opdragelse; ogsaa saae jeg gjerne, at de gjorde færre Gestus. Personer af slig Natur vise sig ikke meget ved det Ydre, de holde sig mere concentrerede i sig selv. J øvrigt raader jeg dem til simple og naturlige Former. Det er i sig selv virkeligt, at naar Personer af høi Rang, de være komne hertil ved Fødsel eller Talenter, blive bevægede af Lidenskaber, eller fortrives af besværende Tanker, hæve de Stemmen, men deres Stemme maae ikke desmindre være sand og naturlig. Til Exempel. Nu tale vi, saaledes som man taler i Omgangslivet; men, lad os nu gaae over i Historiens Tale – (En bien nous faisons de Thistoire.") Disse sidste Ord udtalede Napoleon med et saadant Udtryk og en saadan Bevægelse af Haanden, at den bedste Skuespiller kunde drage Lærdom deraf. - Ved en anden Leilighed sagde Napoleon til Talma: De kommer ofte om Morgenen til mig. Hvad seer De da? Her gives Prindsesser, som søge at vinde deres Elskede, Fyrster, som have tabt deres Lande, Konger, som Krigen berøvede Kronerne, store Feldtherrer, som haabe at faae disse Kroner, varm Iversyge, Katastrofer, Smerte, der dølger sig dybt i Barmen, Livets Byrder, hvorover der lydeligt klages. Her har De Tragedien. Mit Slot er fuldt heraf, og jeg er vel selv Tidens meest tragiske Person, men seer De vel mig udstrække Armene mod Himlen, studere mine Bevægelser, gjøre Attituder eller affectere Storhed, Hører De mig skrige, Visseligen ikke, jeg taler saa naturligt som enhver der bevæges af en Interesse, eller en Lidenskab. Saaledes har for mig de Personer gjort, der optraadte paa Verdens Skueplads eller for mig spillede Tragedten paa Tronen. Disse ere de Exempler de har at studere. (Berl. C. Bl. Dec. 1828. 253.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Det er bekjendt at forrige Kunstkammerfor valter Lorents Spengler, der døde 1808, og var højagtet baade som Kunstner, og som Videnskabsmand, sysslede meget med Electriciteten, og dens Særsyn. Han blev endog Opfinder af en ny Methode at electrisere paa. J Aaret 1758 bekjendtgjorte I. Jalabert, Profess. i Physiken i Gens, at han ved Electriciteten havde helbredet en, der var rørt af Slag. B. Souvage paastod, at have havt samme Held i Montpellier, og i Tydskland, i England kappedes man om at anvende den som et Helbredelses-Middel, hvorom den Tids Blade, berette. Dette var nok for at opmuntre Spengler, allerede Kunstens store Tilhænger, til at anstille Forsøg af samme Slags med sin Electriseer, Maskine. Hans første Forsøg skeete paa en af hans Arbeidere, som var beladt med en hæftig Forkjølelsesgigt i Armen, og det heldige Udfald, som snart blev bekjendt, tilskyndede andre Personer at henvende sig til vor Electrisist. En Dag om Ugen bestemte den ædle Menneskeven til disse Forretninger; i hans Laboratorium indfandt sig da undertiden indtil tredsindstyve Personer og derover. J Aaret 1753 og de følgende tildrog sig i denne Henseende, at Mennesker, for at erfare Electricitetens gavnlige Virkninger, strømmede til ham i saadan Mængde, at han i nogen Tid maatte have en Skildvagt ved Gaardens Port, hvor der var Trængsel, som ved en Indgang til Sallighedens Tempel." Podagrister, Slagrørte, Hoftevees Patienter betjente sig især, og ikke uden Hæld, af dette Middel. Krøblinger, Døve søgte ham ogsaa Han vilde ingensinde modtage nogen Belønning herfor, det gjorde Opsigt, og forhvervede ham Berømmelse. Efter fleres Opfordring udgav han Udfaldet af sine Erfaringer i Henseende til Electricitetens helbredende Kraft under Titel: Briese welche einige Erfabrungen der electrische Wirkungen in Krankheiten enthalten etc. 8, – hvilke bleve vel modtagne og med Berømmelse omtalte. (Mourier i hans historiske Lovtale over Lor. Spengler 1808.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Fyrtaarnet paa Helgoland er ikke blot heelt igjennem massivt bygget, men ogsaa forsynet med en Vindeltrappe af støbt Jern med 50 Trin. Denne Trappe er formedelst sin fritsvævende Struktur et sandt Kunstverk. Paa hver af disse Jernplader, som udgjøre Trinene, staaer den Jndskrift: England 1810., som var indhugget i den Form, hvori Pladerne støbtes. Trappen selv fører op til en stor Rotunde i Spidsen af Taarnet, som er omgiven af et ligeledes af Jern støbt Gallerie, og i hvilken er anbragt en pragtfuldkolossal Lustre af 24 store argandske Lamper med Glascylindre i en dobbelt Cirkel. Disse Lampers Reverberer ere samtlige Hulspeil af blendende poleret Platina, og Rotundens Vægge bestaae af store Vinduer af det reneste Speilglas, i Mahogni Rammer, beslaaede med Messing. Anskuelsen af denne høie Kuppel ved dens Belysning om Natten er imposant. Øiet bliver næsten blændet deraf, som ved en Solglands. Under disse Vinduer løber en Række af lave Skabe af massivt Mahognitræ, i hvilke de nødvendige Redskaber til denne store Rotunde bevares. Alt Træ- og Messing, Arbeide paa disse Skabe, og paa Vinduesrammerne er udarbeidet paa det eleganteste, og alt, endog Fodtrinene og Stigerne, paa hvilke man opstiger for at tænde Lamperne, ere overtrukne af poleret Blik, for at de ikke skulle antændes. Lampernes Structur selv er ligesaa kunstig, som de i det Ydre ere glimrende, og med en sjelden Sindrighed ere Anstalter anbragte ved Metalrør, til at udlede Lampernes Damp ved Taget af denne Rotunde, uden at dog Vinden ovenfra indad, skal blive ufordeelagtig for Lampernes stadige Brænden. J Taarnets Midte er endnu et stort fortrefligt astronomisk Uhr, hvis Zifferblad gaaer uden for, og ved Foden af hvilket et meget nydeligt Vaaningshuus for Fyr-Jnspecteuren og Fyroppasserne er anlagt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Dette kostbare Fyrtaarns Underholdning bestrides, deels paa den storbritaniske Regjerings Bekostning, eels ved Afgivter som ethvert ved Helgeland an løbende Skib maa udrede. Lyna 1828. 46. Anckdore.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-08-11
Den afdøde Overkonsistorialraad Ziner i Berlin var en ypperlig Prædikant. Hans Roes gjenlød ogsaa snart ved Hoffet, og han maatte derfor adskillige Gange prædike paa Slottet for Enkedronningen. Engang havde han efter befaling prædiket for hende og for hendes Hofstat; om Aftenen havde han et lidet Selskab hjemme. Jblandt Gjæsterne var ogsaa Engel. Denne talede om den Udmærkelse, som var bleven Zdiner til Deel, at han havde maattet prædike for Dronningen, og meente, at han vist nok ogsaa engang vilde faae en særegen Belønning derfor. - Zolner svarede: derpaa tvivler jeg, thi, naar jeg undtager, at en Prædiken ved Hoffet indbringer mig et godt Maaltid ved Dronningens Taffel, saa er ikke det ringeste mere kommet mig til Gode. Taalmodighed, sagde Engel spøgende, kommer Tid, kommer Raad, veed De ikke, at der i Bibelen staaer, Alle gode Gaver komme ned fra oven og Hoffet er jo dog for oven. - J dette Øjeblik bankede der paa Døren, og ind traadte en kongelig Kammerlakat, som overbragte 3diner fra Dronningen et Par meget net og smagfuldt udarbeidede Armstager af Sølv. Alle ønskede Modtageren til Lykke. - Jeg finder det saare naturligt, lagde endelig Engel; er det ikke høist billigt, at den Mand, som saa ofte lader sit Lys skinne for Hoffet, ogsaa engang faaer et Par Stager derfor, paa hvilke han kan særte det? – Lyna 1828.