Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-10-11
Fædrelandet indeholder følgende Brev fra Aarhuus Amt. Hr. Redacteur, Tidligere har jeg taget mig den Frihed, at underrette Dem om Retssikkerhedens daarlige Tilstand i Aarhuus-Egnen. Denne har senere langt fra ikke forbedert sig; hvorledes skulde det ogsaa kunne være skeet, da her paa Stedet endnu saa godt som Jntet er skeet, for at sikkre Beboernes Liv og Eiendom, Vel sandt, at der lader til at være kommet lidt Rore i Tingene, da endogsaa Amtmanden i sin Wienervogn har været ude paa Landet, formodenlig for at høre, om det var sandt, hvad Bladene fortalte om en Usikkerhed, som han aldrig drømte om, og som endog Justitscollegiet næsten førend han selv har faaet Kundskab om, – vel sandt, at endogsaa Herreds fogderne skulle have været paa Benene eller paa Agestolene ved Nattetide; – og derfor troe visse Godtfolk alt med Føie at kunne tilraabe os: "Stille Børn, nu bliver det snart godt." Tilvisse er en saadan Trost kun af ringe Værd, naar Jndbrud og Tyverier uanfægtede vedvare, og man kun kan glæde sig ved den trøsterrige Tanke, at være beskyttet af Hjørrings forrige Amtmand. Det er jo vel nok Tilfældet, at Egnens fire Politimestere hos Justitscollegiet have ansøgt om en Forøgelse af Politipersonalet, og at Amtsraadets Betænkning i saa Henseende er bleven krævet. Men idet Tiden iler bort under endeløse Betænkninger og høivise Raadslagninger, faae Egnens Beboere kun en utidig og saftløs Taalmodighedsprædiken, medens Kieltringerne i al Mag drive deres Væsen. Tilvisse maa der gjøres Noget, raabes der fra alle Sider, medens man ikke synes ret tilfulde at tage i Betænkning, hvor aldeles fornøden øieblikkelige Hjælp er, og at ufortøvet, er bleven en trængende Æressag for det Collegium, som Borgernes Liv og Sikkerhed nærmest er blevet anbetroet. Dog i hvor stærk Modsætning hertil staaer ikke, at først i April indgik Herredsfogderne med deres Begjæring til Justitscollegiet, som efter Forløb, af 50 Dage sendte denne under 3die Juni til Amtsraadets Erklæring; men først efter 58 Dages Forløb blev Sagen af Aarhuus Amtmand den 4de August forelagt Amtsraadet, der nedsatte en Comitee, som endelig den 5te September efter 31 Dage afgav sin Betænkning. Altsaa 140 Dage ere hengaaede med at faae en endelig Betænkning henlagt i – Amtmandens Gjemme. Mon Amtmanden har afgivet denne Erklæring paa Justitscollegiets seneste Forespørgsel om, hvad der var gjort her paa Stedet for at forbedre Retstilstanden, – Folk, som ikke dele lige Kaar med os, ville nu maaskee raabe: "Det er da ogsaa et forskrækkeligt Væsen, J gode Jyder strax gjøre. Der er jo dog hverken Mord eller Brand endnu Dog, man har godt ved at snakke, naar man ikke har gjort sig ret bekjendt med Tingen. Vi have ogsaa hørt, at man har beskyldt tydske Blade for Overdrivelse, da de nyligen have omtalt den Retssikkerhed, som fandtes i Aarhuusegnen. Jmidlertid er det af disse Anførte saa langt fra Overdrivelse, at Udlandet maaskee først ret vil faae Øinene op, naar det f. Ex. hører, at der i Aarhuus Amt gives et Pastorat med 900 Mennesker, hvor der i de to sidste Aar er skeet 36 – skriver sex og tredive – Jndbrud, alle uopdagede; at Værdien af det Stiaalne alene hos en enkelt Mand beløber sig til over 200 Rbd.; at Kirkens Kalk og Disk ranes; at Porten loftes af sine Hængsler for at benyttes som Stige ved natligt Jndbrud; at Smedens Værktøi stiæles for at benyttes, naar Jernstængerne i Vinduerne skulle udbrydes som hinderlige for Gjennem gangen; at Bonden maa aflægge sin Biavl, fordi Kuberne stiæles; at Møllevogne og Postvogne blive plyndrede paa Landeveien; ja at endog midt i en By de dristig gjorte Tyve, efter at være drevne bort fra et natligt Jndbrud, tør vove et fornyet Angreb, og stedse uopdagede, med to Pistolskud saare Konen i Huset og en Karl, medens Liget af en, i en Mergelgrav fundet, ihielskudt Person endnu altid forgiæves minder Jnstitien om den uopdagede Morder. See, dette er den rene Sandhed, som er vitterlig nok for Beboerne her, og dog er det maaskee kun et billede, malet med svage Træk efter Virkeligheden. Den, som imidlertid endnu staaer tvivlende, – og man kan næsten ikke undre sig over, at Den tvivler, som er uvidende om, hvorledes det i sin Tid gik til i Hjørring Amt, da Kammerherre Graah var Amtmand der, – ham kunne vi ikke andet end bede om i Skibholme Sogn, f. Ex. at spørge sig for, om de 900 Beboere, som i to Aar have seet 36 Jndbrudstyverier; eller i Faarup, hvor Kirkens Kalk og Disk blev af; eller paa Lyngbygaard, hvorledes Tyvene vidste at skaffe sig en Stige; eller i Hads Herred om Biavlens Skjæbne og Landeveiens Sikkerhed; eller i Odder By om det bevæbnede Overfald; eller om Liget, som blev fundet i Mergelgraven i Astrup Pastorat; og al Tvivl vil desværre snart forsvinde, hvor den nogne Sandhed allevegne fremtræder i en saa sørgelig Skikkelse. Ja sørgelig, sige vi, thi sørgeligt er det, at Sligt kan skee i vore Tider, uopdaget og uanfægtet. Det vilde være for vidtløftigt et Arbeide, her at angive Jndbruddene sogneviis i hele Districtet. Dog som en Prøve ville vi fremsætte Følgende. J de sidste 2 Aar har Skibholme Pastorat, 36 Jndbrud, Sielle Pastorat 22 Jndbrud, Hasle Pastorat 28 Jndbrud, Odder Pastorat 24 Jndbrud, altsaa vise 4 Pastorater alene 112 skriver eet hundrede og tolv - Jndbrudstyverier, foruden hvad der er stiaalet af Faar paa Marken og hvad Blegepladsene kunne fortælle. - Hvorledes det kan skee, at Sligt kan gaae hen, uden at Tyvene opdages og kræves til Regnskab, maae Herredsfogderne svare paa. Vi ville blot her som i Forbigaaende fortælle, at f. Ex. en Karl beedigede at have modt et fordums Tugthuuslem med Sengeklæder, som han smed fra sig, og - Tyven blev uopdaget; en anden Gang faldbyder et, paa ubestemt Tid hjempermitteret, Straffelem Stumperne af en stiaalen Kiedel hos en Kobbersmed, men desuagtet – blev Tyven uopdaget. – Dog meere end nok herom. At Aarhuus Amts Retssikkerhed lider i Aar og Dag af en høist betænkelig Sygdom, som det ikke er lykkedes den juridiske Stiftsphysicus, Kammerherre Graah, med samt hans Underlæger, uagtet at tidligere Praxis, at faae Bugt med, er saa aabenbart, som at Sanitetscollegiet, det høie Cancelli, ret snart maa tage sig kraftigt af Tingen. Gid det var saa vel!" Fædrels Red. tilføier, at, medens Brevskriveren har Ret i, at det kgl. danske Cancelli vistnok har ladet Justitsbetjentenes første Andragende om Politiassistenters Ansættelse ligge upaaagtet altfor længe, saa har Collegiet derimod, efterat Amtsraadets Jndstilling endelig var indkommet, med en Raskhed, der staaer i Modsætning til dettes og Cancelliets egen tidligere Seendrægtighed, iværksat den andragne Forholdsregel, idet Assistenterne baade vare ansatte og afgaaede til deres Bestemmelsesteder inden September Maaneds Udgang. Det er saaledes at haabe, at Beboerne af Aarhuus Amt snart ville see den ovenfor skildrede sørgelige Tilstand forbedret. Folkebladet for i Fredags er blevet lagt under Beslag.