Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-30
Fra den sidste Leipziger Messe berettes: at den Handel, som paa Messen opvakte den meeste Jnterresse, var Handelen med Statspapiirerne, hvormed der spilles et uhyre Hazardspil over heele Europa. Af alle udenlandske Statspapirer staae for Øieblikket de Danske sig brøst, som er en Følge af den almindelige Agtelse, som Regieringen har erhvervet sig og af Landets sikkre Stilling i hvorledes det saa vil gaae med Politiken. – Det er under det nærværende politiske Forhold ikke at tænke paa, at der vil blive Krig imellem den hellige Alliance og Spanien, da England og Frankrige, som de to constitutionelle Hovedstater, holde Ballancen derimod; De kaldes derfore ogsaa i en nye Pamphlet, som er udkommen i Paris: les deux partis; Skriftet selv bærer dette Navn. – Den Østerrigske Jagttager har udladt sig med temmelig Forbittrelse imod det politiske System, som er grundet paa en Forbindelse imellem de constitutionelle Stater, i Anledning af en Strid, som den har ført med Journal des Debats angaaende Hr. von Pradt, og hvori det hedder: Men vi kunne umueligen lade ubemærket, at det angivne Forbund imellem 50 Millioner constitutionelle, oplyste, krigeriske og duelige Europæere, hvortil man selv vil regne de sydtydske Stater, og endog høflig indbyde Spanien og Portugal under visse Betingelser, synes os at være ligesaa uforenelig med det nærværende Europæiske System, og med Vedligeholdelsen af Freden i Europa, hvad enten Hr. von Pradt og hans Ligemænd foreslaaer det i revolutionaire Hensigter, eller det foreslaaes og prises af andre i politisk Forstand. – Det Engelske Blad Coureren siger: at dersom en Krig skulde udbryde i nærværende Øieblik efter en syvaarig almindelig Vaabenhvile i Europa, saa maatte den blive skrækkelig, da den maatte ligne en almindelig Jldebrand, eftersom alle Lande nu ere opfyldte med brændbare Stoffer. (J det mindste ville der komme til at gaae Jld i Statspapirerne.) Den skarpsindigste Forstand kan ikke forudsee Resultaterne af en saadan Krig, fordi Verden har hverken i physisk eller moralsk Henseende nogensinde befundet sig i en saadan Tilstand. To store Magter have Herredømmet i Europa og trække nødvendigen de øvrige Magter ind i Sphæren af deres Politik. Man behøver ingen stor Skarpsindighed for at indsee, at England vil Freden og at Rusland er ganske utrøstelig over, at den ikke har begyndt Krigen i Østen. Rusland har forfeilet sit Maal. fordi det ikke har vidst at gribe det gunstige Øieblik. Vil det endog fatte den Beslutning, at komme Grækerne tilhielp, saa kan det dog ingen Bevæggrunde anføre derfor fra Menneskelighedens Side; da det har rolig været Tilskuer til 300,000 Grækeres Mord. Skulde endog de Russiske Armeer tilfægte sig Seiervindinger over Tyrkerne, saa har Rusland dog allerede paadraget sig Grækernes Mistillid. Rygtet gaaer vel i de fleste politiske Circker, at Rusland er meget tilbøieligt til at komme tilbage til sit første Forsæt, Forholder dette sig saaledes, saa maatte Keiser Alexander være omgiven af meget svage Raadgivere. (J den Tone tillader sig dette Engelske Blad nu at tale). Fra Tyrkiet meldes: at i Constantinopel ere udbredte Efterretninger om den Persiske Krig, som lyde noget mere gunstige og 60 Persiske Hoveder ere bragte dertil. – Den nye Østerrigske Minister Baron von Ostenfels har faaet Audience hos Sultanen og er bleven meget gunstig modtaget, og Baron von Lützov er afreist derfra den 19de October til Wien. Porten vedbliver at vise sin gamle Ubøielighed, og den søger at oplive Folkets Mod. og at holde det i den forrige Spænding; i hele Riget skal, paa Constantinopel nær, herske megen Nedslagenhed imellem Folket, som alle de Franske som opholde sig i Levanten eenstemmigen berette.