Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-12-16
Fædrelandet, meddeler følgende Uddrag af et Brev fra Stockholm. Rigsdagen gaaer paa sin egen Viis. Systemet, synes strax fra Begyndelsen af at være kommet noget galt afsted. Paa den ene Side har det den gamle aristoratiske Conservatisme, der gjør Opposition af Trods og Forfængelighed. Paa den anden Side har det, idetmindste ikke synderlig, den liberale Fraction i Stænderne for sig, thi denne synes stedse tydeligere at røbe nogen Mistillid. Den kgl. Proposition om "Statsværkets Tilstand og Behov har ved sine forøgede Anslag i alle Hovedbrancher vakt nogen Bestyrtelse og Uro, endogsaa blandt moderate og loyale Folk, i selve Præstestanden har Provst Sandberg i et udførligt Foredrag eritiseret disse Fordringer og med stærke Farver udmalt det til Øieblikkets Tilstand Afstikkende og af Forholdene Umotiverede deri. Samtidig hermed har en officiel Yttring af Kongen til Borgerstandens Talmand om Faren ved at rokke gamle Former og i Aarhundreder bestaaende Rettigheder", vakt nogen Forundring, idet den ikke synes at antyde megen Tilbøielighed til at drive paa en Repræsentationsreform, ligesom en af Grev Posse i Regjeringens Navn paa Riddarhuset afgiven Erklæring, at et eller flere Afslag paa de begjærede Statsanslag ikke vil formaae Kongen til at vige af fra de Grundsætninger, efter hvilke han har foresat sig at styre Riget - idetmindste har kunnet opfattes, som var det Kongens Hensigt at omfatte det Louis-Philipske Princip, baade at regjere og bestyre. Under saadanne Forhold seer det virkelig ud, som om der ved denne Rigsdag ikke skulde fattes Opposition, men hvormeget der kommer ud deraf, er et ganske andet Spørgsmaal. Alt i den korte Tid, Rigsdagen har varet, ere Forhaabningerne til den sunkne betydeligt, og det seer ikke engang ud til, at Spørgsmaalet om en liberalere Toldlovgivning denne Gang vil gaae noget synderligt Skridt fremad, da Regjeringen sandsynligviis enten vil gaae en Middelvei, som hverken det ene eller det andet Parti egentlig holder af, eller ogsaa lade Sagen seile i sin egen Sø. Paa Riddarhuset er det som sædvanlig Hartmansdorff, der spiller Mester; det har forundret Mange, men er dog maaskee temmelig grundet i Mandens hele Characteer, at han ved Discussionen om det begjærede Tillæg af 75,000 Rdlr. Bco. i Kronprindsens Apanage pludselig igjen blev den ydmyge Royalist fra Carl den Fjortendes Dage; han titulerede endog med grædefærdig Rørelse Prindserne som rikets harn, (hvilket Udtryk Aftonbladet i en Artikel om Hr. v. H.s Tale bogstaverede saaledes: "riikets bbarn). Der turde, naar Alt kommer til Alt, ikke, som man har forestillet sig, være noget Ginninggab mellem Hr. H., Tidens ledende Aand, og Hr. H., Kongens høibetroede Mand. I Præstestanden udgyder Hr. af Wingard sig i de bekjendte partiarchalske Udtryk, som altid give Skumlerne Anledning til Ordspil og Vittigheder; Biskop Hedren, hans høire Haand, erklærede forleden i et vigtigt Spørgsmaal, at han ikke vidste om han skulde stemme for eller imod, men hvad baade han og de øvrige høiærværdige Herrer, have vidst, det er, at besætte Constitutionsudskudet med lutter granithaarde Conservative, saa at dette denne Gang er bleven saaledes sammensat, at man med Tegner kunde kalde det: "ett bleklagdt ne pa mensklighetens böner".J Borgerstanden savnes vel Petre, men Schartan- og nogle Andre synes at ville tage sig godt op; de have aabnet Felttoget med at bombardere den ovennævnte Proposition om de forøgede Anslag. Bondestanden er det for Tiden ikke godt at sige noget Bestemt om, der er en Mængde nye Medlemmer, som man endnu ikke veed, hvad man skal tro om. Hans Janson blev, som bekjendt, Taalman ogsaa denne Gang. Der gik et Rygte om, at denne Post først skulde have været tilbudt den ved sine mange for tro Tjeneste af Carl Johan erholdte Gulduhre og Snuustobaksdaaser bekjendte Strindlund, men at denne havde frabedt sig Æren. De store Blade have vel benegtet Virkeligheden heraf, men derved er Rygtets Falskhed just ikke beviist, der turde være Adskilligt, som gjør det ikke utroligt, hvor bizart det end kan synes for Uindviede. Dette er en af Dagens Mysterier; men ogsaa den finder vel engang sin Skildrer.