Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-12-26
Uagtet den i næværende Artikel fastsatte Regel for Postsækkenes Befordring igjennem begge Souverainernes respek. tive Stater er overeensstemmende med begge Staters Trang til at see Samfærselsveiene for deres Korrespondence igjen aabnede og med Souverainernes Attraae efter at lade deres Undersaatter deeltage i denne Fordeel, saa forbeholde begge de høie kontraherende Parter sig dog nærmere at blive enige om de Modificationer, hvilke De i denne Henseende maatte ansee som nødvendige for begge Staters gjensidige Tarv, og den Overeenskomst, som desangaaende maatte vorde tagen, skal ansees som en særskilt Artikel, der udgjør en Deel af nærværende Traktat, og saaledes, som om dens Bestemmelser heri Ord til andet havde været indførte. Men saalænge som begge Regjeringerne ikke ere blevne enige om Forandringer i den ved nærværende Artikel antagne Maade, skulle dens Bestemmelser tjene til Regel for de Betjente, som respektive ere ansatte til at expedere Postsækkene og til at vaage over den herved fastsatte Orden. Art. 7. De høie kontraherende Parter forpligte sig gjensidigen til nærmere, og saasnart skee kan, at komme overeens om et Reglement for begge Nationers Handels- og SøefartsForhold, til deres respektive Undersaatters almindelige og gjensidige Gavn, i hvilket, foruden andre Bestemmelser, den frie Transpart af Skibsbygnings og andet Tømmer, hugget i Tryssel=Skoven i Norge, paa Klara Elv, som gaaer ind i Sverrig, skal fastsættes paa en billig Maade, til giensidig Fordeel for Eierne i Norge og de Svenske Undersaatter, som ville deeltage i denne Transport, hvorved Tømmeret igjen indføres i Norge. Ovenommeldte Reglemenskal anees som en særskilt Artikel, der udgjør en Deel af nærværende Traktat, og saaledes som om dens Bestemmelser heri Ord til andet havde været indførte. Jmidlertid skulle Handelsforholdene imellem begge Nationer, efter nærværende Traktats Undertegnelse, igjen oprettes paa samme Fod, paa hvilken de vare førend sidste Brud. Art. 8. Det fastsættes ved nærværende Artikel, at begge de høie kontraherende Parters respektive Undersaatter skulle have frie Raadighed over deres faste Eiendomme, og til deres Monarks Land kunne udføre Beløbet af disses Salg, ligesom og det rørlige Gods, som de maatte have erhvervet sig i den anden Souverains Stater, enten ved Gave, Efterladenskab eller Arv, ifølge et Testament eller af intestato, eller og ved Frugten af deres Arbeide, eller paa nogen anden Maade, og der skal i Henseende til denne Gienstand tilstaaes dem de samme Rettigheder og Føieligheder, som nydes af egne og fødte Undersaatter i den Stat, hvor de ere komne i Besiddelse af saadanne Effecter. Begge Regjeringerne frasige sig giensidigen, og efter fælles Overeenskomst, enhver af dem til Fordeel for den andens Undersaatter, Udøvelsen af den Deel af Afdragsrettigheden, som respektive tilkommer dem, og denne Afgivt skal altsaa for Fremtiden være og bestandig forblive afskaffet i begge Landene og den hele Udstrækning af begge Souverainernes nuværende og tilkommende Gebeet, forsaavidt som de respektive Regjeringer hæve samme eller lade den have. Men den Deel af Afdragsrettigheden, som i visse ved Lovene bestemte Tilfælde tilkomme Stæder, Kommuner eller andre private Øvrigheder, skal forblive dem som forhen forbeholden, og de skulle vedblive at udøve den, efter de indførte Vedtægter, og efter de Anordninger, som ere i Kraft i begge Stater. Tillige er man udtrykkelig bleven enig om, og har fastsat, at nærværende Artikels Bestemmelser ikke skulle have Lovskraft, uden forsaavidt de Efterladenskaber angaae, som tilfalde nogen efter denne Traktats Undertegnelsesdag. Art. 9. Da got Naboeskabs Pligter paalægge de høie kontraherende Parter den gjensidigen gavnlige Forbindtlighed. at bidrage, saavidt det staaer til Dem, til at overholde begge Landes criminelle Love, saa ere De blevne enige om en særskilt Artikel, der skal vorde anseet som om den Ord til andet var indført i nærværende Traktat, og hvorved den giensidige Udlevering af Forbrydere og Deserteurer skal vorde fastsat og bestemt. Art. 10. Nærværende Traktat skal fra begge Sider vorde ratificeret, og Ratificationerne, udfærdigede i god og behørig Form, vorde udvexlede her i Jonköping inden 14 Dage, at regne fra den Dag, Traktaten er bleven undertegnet, eller endog før, om skee kan. Dets til Bekræftelse have vi Befuldmægtigede af Hs. Majestæt Kongen af Danmark og Norge og af Hs. Majestæt Kongen af Sverrig, i Kraft af vore Fuldmagter, undertegnet nærværende Fredstraktat, og ladet den forsyne med vores Segl. Skeet i Jönksping den tiende Dag i December Maaned, Aar fier Christi Byrd, et Tusinde, otte hundrede og ni Niels Rosenkrantz, Carl Gustav Adlerberg. (L. S.)(L. S.)