Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-01-19
Fra Nykjøbing paa Morsøe skrives: En Ordstrid imellem 2 Dagleiere har i disse Dage bevirket Begges Død. Den Ene havde i et Værtshuus i beskjænket Tilstand spurgt den Anden, om han vilde hjem til sin pukkelryggede Kone. Dette bebreidede Denne Hiin næste Dag, og yttrede derhos, at det var bedre han passede sin Møllepose, end udskjælde hans Kone, hvorved han sigtede til, at han havde været inddraget under en Sag med flere Personer, der havde øvet Tyveri paa en Mølle, under hvilken han dog var aldeles frifunden. Dette tog den saaledes Beskyldte sig saa nær, at han Dagen efter hængte sig, og da denne Anledning til Selvmordet blev bekjendt, græmmede den Anden sig saare, og endte paa samme Maade sine Dage. Begge vare Familiefædre og havde, efter deres Stilling, gode Kaar. Forlangte Jndrykkelser. Ifjor udbrød en Arrestant af en af de nye Arrester her i Byen, strax efterat disse vare indrettede. Jgaar Nat har en Arrestantinde, som Aftenen iforveien var indsat, men som senere befandtes at være i sindsforvirret Tilstand, sprængt Arrestdøren op, uagtet der var Jernstang og Laas for, hvorefter hun slog Fyldingen ud af en Dør i een af Arrestgangene. Disse Omstændigheder bemærkes for at henlede Vedkommendes Opmærksomhed paa, at en Deel af Arbeidet ved den nye Raadstuebygning eller Arresterne ikke synes at have været af den suffisanteste Art, hvad enten dette nu grunder sig i, at Tilsynet under Arbeidets Udførelse ikke har været skarpt nok, eller i andre Omstændigheder. J afvigte Nat er der begaaet et Tyveri paa den heri Byen værende Amtstue, som er udi Kjøbmand B. J. Hansens Gaard paa Søndergade, og hvor Tyven, ved at opdirke tvende Skuffer, har bortstiaalet 3 a 400 Rbd. Nogle betegne dette Tyveri som et Jndbrudstyveri fra Gaden, antagende, at Tyven, efterat have slaaet en Rude ind, har aabnet Vinduet (hvilket forresten fandtes hensat ved Gaardens Port), og derefter ved Magt sprængt de, indenfor Vinduerne anbragte, indenfra lukkede Træskodder. Andre, som maaskee nøiere have overveiet alle Omstændigheder (hvoriblandt Hr. Amtstuefuldmægtig Ovesen, der vel er den egentlige Bestiaalne, og som boer i en Gaard ligeoverfor) ere af den Formening, at Tyven paa en eller anden Maade maa have vidst at forskaffe sig Ophold eller Skjul i Huset, og at han saaledes indvendig fra er kommen ind i Contoiret, og muligen derfra gaaet gjennem Vinduet ud paa Gaden, hvis han nemlig ikke er gaaet samme Vei tilbage, som han er kommen ind; hvorved bemærkes, at Jngen ligger om Natten i de 2 Værelser, som udgjøre Amtstuelocalet. Da Gaarden, hvori Amtstuen befinder sig, nemlig ligger paa een af de meest befærdede Gader i Byen; da det Vindue hvorigjennem Tyven skulde være gaaet ind udenfra, sidder temmelig høit, og lige ved Siden af Gadedøren, hvorigjennem Jndgangen er saavel til B. J. Hansens Boutikstue, som derfra til Amtstuen; da intet Spor af Mennesketrin er fundet i Vinduet, eller det ved Siden af samme, indenfor, staaende Bord, hvor alle Ting end- og laa i sædvanlig Orden; da der er funden Glasstumper flere Alen inde i Contoiret, hvilket jo var en absolut Umulighed, naar Vinduesruden var ituslaaet udenfra, eller forinden Vinduesskodderne vare sprængte udvendig fra; da slig Sprængning og Jtuslaaen ikke kan foregaae uden at der skeer Allarm, hvilket neppe kunde have undgaaet Huusbeboernes, Naboernes eller Vægterens Opmærksomhed, især da Vægterne i den Tid de ikke raabe have deres sædvanlige Ophold paa Torvet udenfor Raadhuset, hvilket ikke er langt fra Amtstuen; da Vinduesskodderne, ved Sprængning udvendig fra, upaatvivlelig maatte have gaaet itu, medens de tvertimod befindes i ubeskadiget Tilstand; da Tyven, selv om han end har været meget ovet i Haandværket, maa have havt temmelig lang Tid og tændt Lys fornøden, for at opbrække og opdirke tvende veltillaasede Skuffer, og for at vrage imellem en Deel Papirer i den ene Skuffe, hvorhan muligen ogsaa havde ventet at finde Penge – et Arbeide vist ingen Tyv foretager sig for ituslagne eller aabne Vinduer; da Tyveriet upaaatvivlelig maa være udøvet hen ad Morgenstunden, eftersom det var Maaneskin indtil langt ud paa Natten; da det fremdeles hedder sig, at Vægterne skulde have havt nøie Tilsyn den omhandlede Nat; og da flere desuden i høi Grad nære den Formodning, at Tyven er den samme stemme Mand, som i Marts Maaned 1839 satte Jld paa B. J. Hansens Pakhuus, saa finde vi os anledigede til at opfordre Justits- og Politiøvrigheden til, med al mulig Jver, og, som det sig bør, uden Persons Anseelse, at forfølge ethvertsomhelst Spor, der kunde lede til Giernings mandens Opdagelse.