Berlingske Tidende, 1826-07-31
Petersborg, den 1ste Juli. Undersøgelses=Commissionens Kapport. (Fortsat). Pestel vedblev at gjøre mange Proselytter, hvem han viste første Deel af Reglementet for Foreningen til offentligt Vel. Men selv afveeg han ofte fra dette Documents Bestemmelser. De Colleger, som han var omgiven af, modstode sielden hans Jndflydelse; eenstemmige Vidnesbyrd bevidne dette, imidlertid, 1820, i begyndte der at vise sig Kulde og Uenighed, selv imellem Medlemmerne af Directionerne i Syden. Debatterne fandt Sted i de Forsamlinger, som holdtes hos Pestel og Youchnevsky, Jntendant ved den 2den Armee, indlemmet i Foreningen til offentligt Ve ved Pestel, med hvem han bestandig vedblev at staae i fortroelig Forbindelse. For at sætte Grændse for Uenighederne, foreslog Pestel, at nedsætte et temporairt Dictatur. Dette Forslag, som ogsaa det at substitunen Dietaturet et Triumvirat blev forkastet, men man kom overeens om, at Deputerede fra Foreningen skulde samle sig i Moskau, for nøiagtigere at bestemme Selskabets Hensigt og Operationernes Gang. Pestel kunde ikke begive sig til Moskau, og Directionens Magt, hvis Chef han havde været, blev betroet til Oberst Bourtzoff og Oberstlieutenant Komaroff. Denne Sidste, som havde i Selskabet bemærket en øiensynlig Tendents til revolutionaire Principer, og selv til Foretagender, der ere fordømte af Lovene, tænkte da paa, at betjensig af den Uenighed, som ikke kunde undlade at vise sig ved den almindelige Forsamling, til at bringe Medlemmerne til at opløse Foreningen. Generalmajor von Wiesen gik fra Toulczyn til Petersborg 1) for at forlange en Sendelse af Deputerede, og Nicolai Tourgueneff, som ogsaa Glinka, begave sig til Moskou. Foruden disse, og de ovenfor nævnte, vare de almindelige Forsamlingers daværende Medlemmer: begge Brødrene von Wiesen, Generalmajor Orloff, Oberst Crabbe, Yakouchkine (der 1819 var indtraadt i Foreningen til offentligt Vel), Michael Mouravies, Okhotnikoff. J adskillige prælininaire Sammenkomster, som fandt Sted imellem disse Medlemmer, foreslog Generalmajor v. Wie sen, at dele Selskabet i 3 Classer. Den første skulde være de Ubekjendtes: den øverste Classe, forsynet med den øverste Magt, og den legislative Magt; den anden de Virkendes, som skulde bruges til at indsamle Jagttag elser, til at gjøre Reiser, som og saa til at bringe mundtlige Meddelelser, men iøvrigt afholde sig fra enhver skriftlig Meddelelse; den tredie de Nroptagnes. von Wiesens Jdeer gave Anledning til levende Stridigheder; de bleve angrebne af Nicolai Tourgueneff, der havde været udvalgt til Præsident i den nye Forenings Tid, og som viste sig meget maa deholdende, efter Komaroffs Udsagn), af Generalmajor Orloff, at Bourtzoff, af Koloschine, og af Komaroff selv. Hakouschkinhavde engang sagt til denne Sidste: "jeg læser i Dit Aasyn, at Du vil forraade Selskabet." - Uden Tvivl" svarede Komaroffdersom det ikke tænker paa, atter at trække sig inden for de Grændser, som det Reglement, der er mig bekjendt, foreskriver. - "Det er ikke mere muligt." giensvarede Yakouschkine. Kor efter erklærede General Orloff skriftligt, at han ikke længere vilde høre til Selskabet, og vedblev fiist denne Bestemmelse, alle hans Collegers Forestillinger og Jndvendinger uagtet. Endelig kom man i de sidste Dage af Februar Maaned 1821, i en almindelig Forsamling overeens om, at opløse Foreningen, og Tourgene, forkyndte, som Præsident, i alle de forenede Deputeredes Navn, at Selskabet var aldeles og uigjenkaldeligen oplost, ligesaameget formedelst de afvigende Meninger som viste sig iblandt Medlemmerne, som for ikke at opvække Regjeringens Mistanke. Reglementet for Foreningen til offentligt Vel og andre Documenter bleve overgivne til Luerne. Adskillige Medlemmer, hvoriblandt Bourtzoff og Komaroff, som troede paa Virkeligheden af Selskabets Opløsning, lykønskede hverandre oprigtigen dertil. Men de sande Bevæggrunde, som have fremkaldt denne beviislige Erklæring, havde været, efter Yakouschkines, von Wie sens og Nikita Mouravieffs Vidnesbyrd, først den Overbeviisning, at den altfor usikkre Bestemmelse i Statuterne om Selskabets Hensigt, havde svækket dets Virksomhed, dernæst, at fjerne de Medlemmer, hvis Jver allerede var kjønnet for Hensigten, eller som, uden endnu at kjende den, ikke syntes at egne sig, hverken ved deres Characteer eller Meninger, til at blive nyttige Hjelpere i Central Directionen. De af Cheserne, som befandt sig i Moskau, toge, efter General von Wiesens og Yakouchkines Forsikkring, den Beslutning, med Tiden at danne et nyt Selskab, at dele det i 2 Classer, og at fastsætte som Grundbestemmelse, at alene de Med1) Oberstlieutenant Komaroffs Udsagn. lemmer, som toge Deel i den første, skulde kjende den sande Hensigt, som skulde være, at forberede Rusland paa en Forandring, i Statens organiserede Love. For at blive Medlem af den første Classe, var Tilladelse dertil fra den øverste Direction i Peters borg, uundgaaelig fornøden; for at blive optaget i den anden var Eenstemmighed hos Medlemmerne af to Sectioner nødvendig, og Sectionernes Antal var fastsat til 4 i Petersborg, i Moskou, i Gouvernementet Smolensk, og i Toulczyn. Pakouschkine forsikkrer, at dette nye hemmelige Selskab blev organiseret paa denne Tid, og at der blev ham betroet, foruden et specielt Reglement, er Navn, som han ikke længer kan erindre sig. Generalmajor von Wiesen paastaaer derimod, at Alt indskrænkede sig til tomme Projecter, og at man ved mere end en Leilighed erkjendte, at Hensigten aldrig kunde retfærdiggjøre Midlerne. Den Første tilføier, at det Project, at etablere Sectioner i Moskou, og i Gouvernementet Smolensk, ikke blev sat i Værk. Oberst Bourtzoff, og Oberstlieutenant Komaroff, som bragte Directionen i Toulezyn den Efterretning, at Foreningen til offentligt Vel var opløst, havde havt Ordre at give en skriftlig Meddelelse i Præsidentens Navn for den almindelige Forsamling i Moskou; men Pestel og Pouschnevsky, allerede underrettede derom fra en anden Haand, besluttede i en præliminair Sammenkomst: 1) ikke at betragte Selskabet som opløst, II) at benytte sig af denne Leilighed, til at bortfjerne alle de medforbundne svage Sjæle, idet de forestillede dem Vanskelighederne og Faren ved Foretagendet. Jfølge heraf, havde Bourtzoff tilligemed Komaroff neppe trukket sig tilbage, efterat have for den i denne Hensigt sammenkaldte Dite tion i Toulczyn udrettet det Ærinde, der var dem paalagt i Moskou, førend Pouschnevsky holdt en Tale, som han havde forberedt sig paa, men som langt fra at frembringe den Virkning, som han ventede deraf kun tjente til at opvække de Tilstædeværendes Egenkjærlighed. Oberst Avramosoff, (der, eftersom han forsikkrer, siden angrede det), erklærede, at om endog Foreningen blev forladt af dem Alle, skulde han ikke ophøre at betragte den, som bestaaende i ham alene, adskillige Andre raabte, at de til Moskou afsendte Deputerede havde overskridt Grændserne for deres Magt; at Selskabet ikke var opløst, og at det vedblev med sin Arbeider, med Modificering af nogle af de forrige Principer. De i denne Forsamling tilstedeværende Medlemmer, som ogsaa de, der siden gik over til deres Mening, nemlig: Pestel, YouschnevskyAvramoff, Wolff, Basil Davndoff, antoge (uden Tvivl efter de af Pestel affattede Bestemmelser i Reglementet for det første hemmelige Selskab) Benævnelse af Foreningens Boxarer. 1) De udvalgte til Præsidenter eller Directeurer: Pestel og Youschnevsky, og forenede strax med dem Nikita Mouravieff, da de troede, at fordi han ikke havde været mere understøttet ved Forsamlingen i Moskou, han da skulde frafalde den Mening, at Selskabet var opløst. Men Nikita Mouravieff forsikkrer, at i Petersborg "Selskabet var i det mindste aldeles i Uorden, største Deelen af Medlemmerne havde draget sig bort: de Directioner, som endnu bestode, vare ikke engang forbundne indbyrdes. De havde hverken Reglement eller Bestyrelse tilfælleds, de vidste ikke selv mod hvilket Maal de skulde vende sig, eller i det mindste kunde de ikke gjensides aflægge Regnskav forderes Ønsker og deres Hensigt." Det var ikke for imod Slutningen af 1822, at dette Selskab 1) Pestel erklærede, at det var efter denne Epoque, at Medlemmerne af Selskabet i Syden, eller, som han kaldte det, Afrundingen i Syden, deelte sig i Brødre, Mænd og Bovarer. Brødrene havde ikke Ret til at optage; Mændene vare i Besiddelse af denne Act, men det var dem paalagt, at skjule Navnene paa de andre Medlemmer for de Optagne. Bovarerne forenede sig med Directoriet, for at afgive Kiendelse i vigtige Tilfælde. Naar man optog et nyt Medlem, nøiedes man med hans Æresord. a) Den titulaire Raadsherre Semenoff har erklæret, at Nicolai Tourgueneste paa sin Tilbagereise fra Moskan 1821, sysselsatte sig med at danne et nyt hemmeligt Selskab af Levningerne af det nys opløste, og indbed at de gamle Medlemmer Nogle, som: Fyrst Obolensky, Oberst Narpschkine- og denne Semenoff til at tage Deel der: han forenede dermed desuden Oberst Mitkoff, Jacob Tolstoy og Michlaskevsky. Da den Keiserlige Garde kort Tid efter forlod Hovedstaden, blev Selskabets Virksomhed udsat. Semenoff veed ikke, om det blev underkaftet et særeget Reglement, men han tilføier, at hverken Tourgumeff, eller de andre Medlemmer at Selskabet have for ham (Semenoff) nogensinde yttret forbryderske Hensigter imod den Keiserlige Familie. Petersborg eller i Nord reorganiseredes. Det deelte sig i Troende og Tilhængere. 1) Forvindelsen af de Troende eller den øverste Section bestod af Stifterne 2); andre Medlemmer, uddragne af Tilhængerne, fik Adgang dertil, men det kunde ikke skee, uden efter Overeenskomst af alle de i Petersborg værende Troende. Denne Eenstemmighed var ligeledes nødvendig for Antagelsen af enhver decesiv Forholdsregel. Den øverste Section havde desuden følgende Forrettigheder: at udvælge Medlemmerne at Directoriet, eller Raadet, som udøvede Selskabets Bestyrelse, at autorisere nye Medlemmers Optagelse, og at lade sig aflægges Regnskab for Directoriets Virksomhed. Ethvert Medlem, som ikke hørte til den øverste Section, kunde ikke optage meere end to Candidater, og skulde forlange Autorisation ved det Medlem, der havde optaget ham selv; denne var igjen tilholdt at iagttage den samme Regel, med mindre det var en af de Troende, og det var ved denne Tilbagegang at Directoriets Autorisation kom til de nye Medlemmer. Disse Sidste maatte strax gjennemgaae visse Prøver, man opdagede dem endelig efterhaanden Selskabets Formaal, men Kundskab om Midlerne til at naae det, og den for Operationernes Begyndelse fastsatte Tid, var den øverste Direction forbeholden. Man sagde til alle dem, der skulde tjene til blinde Redskaber, at deres Forretning skulde være at stride med Vaaben i Haand. De nye Medlemmer, og i Særdeleshed i de, som ikke vare i de Troendes Classe, kjendte kun det Medlem, som havde optaget dem. Men denne Bestemmelse var, som alle de Andre, langt fra at blive nølagtigt overholdt. 3) Efter dette hemmelige Selskabs Reorganisation, var i nogen Tid Nikita Mouraviesf den eeneste anerkjendte Chef: sildigere, imod Slutningen af Aaret 1823, besluttede de Troende, for mere Fremgangs Skyld, at udnævne tre Præsidenter, og som en Følge deraf med Mouravieff at forene Fyrst Serge Troubitzkoy, nyligen kommen hjem fra Udlandet, og Fyrst Eugene Obolensky. 4) Et Aar efter begav Fyrst Troubeskoy sig til Kiew i det dobbelte Øiemed, til Fordeel for Sammensværgelsen at anvende den Jndflydelse, som han ved sin Ansættelse i 4de Armeecorps Generalstad kunde udøve over Tropperne og nærmere at iagttage Vestels Opførsel, hvem de Fornemste af Selskabet i Nord begyndte at have mistænkt, idet de saae i ham, efter Ryleieffs Udsagn, en rænkefuld Ærgjerrig, en Buonaparte og ikke en Washington. J Troubetzkoys Sted blev den samme Ryleieff udnævnt til Medlem at Directoriet, og paastod Nødvendigheden af ikke meere at ansee Directeurerne som faste, men at vælge hvert Aar. Jfølge adskillige af de Anklagedes Udsagn, vare Meddelelserne imellem Foreningen i Petersborg eller i Nord og den i Syd, yderst faa, og næsten stedse mundtlige. Directionerne vogtede sig for at betroe skrivtlige Meddelelser til dens egne Medlemmer, af Frygt for at see dem, ved et Tilfælde falde i Fremmedes Hænder. Disse to Selskaber vare meget forskjellige i mange Ting, men især i deres indre Organisation, men begge havde eet Formaal: Tilintetgjørelse af den bestaaende Orden i Tingene; begge sysselsatte sig allerede med at sort fatte Love, som skulde reformere Rusland, og idet Commissioner fremlægger for Deres Majestæts Øine de Exemplarer af disse forskjellige Projecter, som heldige Undersøgelser have ladet den opdage, tilføier den her et Udtog af deres Jndhold: 5) begge forenede de sig 1) Fyrst Engene Obolenskys Udsagn. 2) De fornemste Stiftere eller snarere Reorganisateurer af dette Selskab, vare, efter Nikita Mouraweiffs Udsagn, han, Fyrst Obolensky og Nicolai Tourgueneff, som afholdt sig aldeles fra at optage nye Medlemmer. Optagelsen var ikke forbunden med noget Slags Formalitet, enten i Sectionerne i Selskabet i Nord eller i Spd. 3) Alexander Bestonjeffs Udsagn. 4) Directeurposten havde været Nicolai Tourqueneff tilbuden, men han afslog den paa Grund af sin slette Helbred, mangfoldige tiltagende Forretninger og den slette Fremgang under hans Forstanderskab i Moskou 5) Det Udkaft til en Constitution, som er forfattet af Nilita Mouravies, forsvarede den monarchiske Regjeringsform, men gav Keiseren kan en meget indskrænket Magt, lig den, som Præsidenten for de forenede Nordamerikanske Stater udøver, og deelte Rusland i uafhængige Stater, forenede ved et forderativt Baand. Pestel forsikkrer, at dette Udkast skulde ikke tjene til andet end til at skaffe de nys optagne Medlemmer, og at man ikke vilde vilde afskrække dem, ved strax at foreslaae dem Oprettelsen af en Fristat; men Nikita Mouravieff forsikkrer, at han ikke havde fremlagt det uden i det Øiemed, at bedrage Pestel selv, af Frygt for at ophidse ham, og at frembringe en fuldkommen Adskillelse mellem Selskaberne i Syd og i Nord. En anden Constitution, som har Navn af den Russiske Londog, affattet i en aldeles republicansk Aand, var forsattet af Pestel. Begge to grundede sig paa den urimelige Marime, at enhver Stat er lige skikket til enhver Regieringsform efter dens Lovgiveres Mening. Begge to frembyde de, efter Foreningens forstandigste Medlemmers Udsagn, Beviser paa en fuldkommen Mangel paa Kundskab til Landets Tarv og Jnteresse. J Udkaftet, betitlet: den russiske Lovbog, gaaer denne Uvidenhed i det Latterlige, og ofte naaer den en uforklarlig Høide. Det er saaledes at Redacteuren, efterat have deels Keiserdømmet i store Provindser eller Stater, og derfra at have adskil næsten alt det, der er taget fra Polen, giver en Forening af Lisland, i om Midlerne til at sætte den fælleds Hensigt igjennem, og begge vilde da i dette Øiemed anvende bevæbnet Magt, forhaabende at drage Troppperne med sig i Oprøret 1) Det var især i Syden og i nogle Regimenter af 1ste og 2den Armee at Oprørerne arbeidede paa at forskaffe sig Hielpemidler af den Natur. Efter Capitain Mayboradas Udsagn, smigrede Oberst Pestel snart Tropperne, og snart lod han den, paa Tider naar man ventede den høisalige Reisers Ankomst, undergaae strænge og sandsynligen uretfærdige Straffe. "lian maa lade Soldaterne troe, sagde han, at der ikke er os, men den øverste Autoritet, og selve Reise ren, som man maa tilskrive denne umaadelige Strænghed. Oberstlieutenant Serge Mouravieff, anvendte al Flid paa at forskaffe sig Soldaternes Hengivenhed i Regimentet Tschernigeff og i andre Regimenter af den 9de Division, men i Særdeleshed hos dem, der havde tjent i det gamle Regiment Semmenovsky, han søgte endog at gjøre de fortrolig med Jdeen om en almindelig og nær for Haanden værende Forandring, i det han anholdt om det Løfte, at følge ham ved enhver Leilighed. Men Selskabet i Syd indskrænkede ikke længere sin Virksomhed til at faae Antallet paa Medlemmerne til at voxe. Det antog meere og mere Characteren af en virkelig Sammensværgelse imod den legitim Autoritet, og snart, efterat de afskyeligste Forslag idelig vare frembragte i Forsamlingerne, afslørede nian de meest forbryderske Hensigter. Oberst Pestel vedblev at have Forsæde i Directoriet i Toulezyn, ved hans Side sad Ycinschknevsky, altid enig med ham, uagtet hans i øinefaldende Uvirksomhed. Det var af dem, alle de Jndivider, der hørte til Selskabet i Syd vare afhængige nogle umiddelbart, andre ved Mellemkomst af de to Comteersom vare Directoriet undergivne, nemlig: Comiteen Kammenze eller Comiteen fra høire Side, hvori Davndoff, og Fyrst SergeVolkonsky præsiderende, og Comiteen Dassilkoff, eller Commiteen fra venstre Side, under Serge Mouravieff, Apostol og Under=Lieutenant Bestoujeff=Rumine. Mouravieff blev siden udnævnt til tredie Medlem af Directoriet i Toulczyn 2). Cheferne for begge Commiteerne: Pestel, Youschnevsky, Basil Davndoff, Fyrst Serge Volkonsky, Mouravies og Bestonjeff=Rumine, havde i Januar Maaned 1323 havt en Samling i Kiew; man forelæste det nogle Brudstykker af Pestels Udkast til en Constitution, betitlet: den Russiske Lovbog, og man fremsatte der det Spørgsmaal; Hvad skulle vi giøre ved den Reiserlige Familie, efter Jndførrelse af vore Love, Man maa udrydde den, svarede Pestel: Youschnevsky, Davndoff og Volkotisky gik over til hans Mening, men Bestoniefs Rumine var af den Mening, at han vilde lade sig nøie med Keiserens Død alene. Aingaaende de andre Medlemmer af den Reiserlige Familie, besluttede man, efter Pestels ErklæEftland, Kuurland og Gouvernementerne Nowgorod og Tier, Navn af Provindsen Kholmogorn; en anden Provinds, som han kaldet Provindsen Severien, skulde beftlige of Gouvernementerne Archangel, Haroslow, Volagda, Kostrowa og Perm. Efter hans Plan skulde en provisorisk Regjering tjene til Overgang fra absolut Monarchie til Rep blik, og Regjeringens første Forraldsregel skulde være, Undertrykkelse at hemmelige Selskaber og Oprettelsen af et virksomt Spionerie, hvis Agens ter skulde være Mænd, der vare anseete ved deres Aand, og ved den reneste Moralitet. Den provisoriske Regjering skulde ogsaa gjenoprette en Stat Jndia, og befolke den med alle Jøderne i Rusland og Polen. Deres Antal gaaer vel til to Millioner, siger Pestel i dette Udkaft, iberegnet Koner, Børn og Oldinge, og de kunde let, selv uden Hielp af Tropper, trænge igjennem det Europæiske Tyrkie, udvælge en frugtbar Eng ved Lilleassens Kyster, og der danne en uafhænnig Stat. Pestels Udkaft har været gjennem seet af Youschnevsky, men allene med Hensyn paa Stilen. Desuden har man opdaget to andre Udkaft til en Constitution; det Ene imellem FyrstTroubetzkovs Papirer, meget ufuldkommen og blot en Copie af Mouraviests Constitution, med ubetydelige Modificationer; det Andet imellem Serge Mouraviesf=Apostals Papirer, betitlet: Statens organiserede Love, og som kun er et Udtog af Pestels Udkast. 1) Man seer af alle de samlede Udsagn i denne Henseende, at deen om en militair Opstand, har ikke været opfattet af de Sammensvorne for i Aaret 1321, og at den sandsynligviis er bleven fremskyndet ved de Revolutioner, som udbrød kort for den Tid i Spanien, Neapel og Piemont. Nogle, siger Pestel, vare af den Mening, at man skulde give Signal til Opstanden i Petersborg; Andre vilde begynde med at opvække en Jnsurrection i Armeen, endelig marschere imod Moskou, og, naar de vare ankomne til denne Hovel stad, tvinge Senatet til at proclamere den politiske Reform, og Stiftelsen af den nye Regjering. 2) Siden blev der udvalgt, uafhængig af Directoriet, en særegen Comitee i Toulezon, som havde til Chef Fyrst Baratinsky. Disse Commiteer bleve stundom kaldte, i det mindste paa Fransk: Ventes, efter Benævnelsen Venditter hos Carbonaris i Jtalien. Efter Dappdoffs Udsagn, blev Commiteen Kammenka ikke oprettet for 1824; men Fyrst Volkonskp og Dappdoff, som vare Chefer for den, hørte allerede for den Tidtil de fornemste Medlemmer i Selskabet i Spd. ling, at fende dem ud af Keiserdømmer, og i denne Hensigt at beien sig af Flaaden i Cronstadt. Serge Mouravieff bestred denne Gang frit de Andres Mening. Han vilde ikke vide af noget Fyrstemord. Man besluttede endeligen, at endskiøndt Pluralitet af Stemmer var for Pestel, at et Spørgsmaal af saa stor Vigtighed ikke kunde afgiøres af 6 Jndivider. Efter denne Samling, sendte Bestoujess=Rumine en Tale til Youschnevsky, hvori han, idet han fordømte sine Medvideres Beslutning, søgte at bevise, at Medlemmerne af den Reiser lige Familie ophørte at være farlige, naar Revolutionen var frembragt : "Hvad kunne Russerne endnu ønske, sagde han, naar vifor dem have organiseret en god Regiering, og naar vi have givet dem vise Love, 1) Denne Mouravieffs og Bestoujeffs Opposition være nu oprigtig, eller forstilt, saa vægrede de sig dog begge ikke ved, efter en Sammenkomst, som de havde havt i Løbet af Aaret 1823, i Byen Kammenka med de andre Chefer i Commiteen, Pestel, Fyrst Serge Volkonsky, Davndoff, at gaae over til den Mening, at den regjerende Familie skulde udryddes. Fyrst Serge Volkonsky bekræfter, at det var Mouravieff selv, der gjorde Forslaget dertil, og 1824 skrev Bestoujeff et Brev til Warschau (som dog af Volkonsky ikke blev sendt til sit Bestemmelsested), som paalagde Medlemmerne af det hemmelige Selskab i Polen, med hvilket han kort tilforn var traadt i Forbindelse, at dræbe Storfyrst Constantin. Opdagelsen af dette hemmelige Selskab i Polen, og de Underhandlinger som aabnedes med dette, hører til de mærkeligste Foretagender af Directoriet i Toulezyn. Bestoujeff=Rumine tilkiendegav Tilværelsen deraf. Directoriet betroede saaledes til ham at begynde Forhandlingerne med de Udsendte fra dette Selskab, som havde til Hensigt, at adskille Polen fra Rusland, og retablere dets Uafhængighed paa den gamle Fod. Vilkaarene bleve snart bestemte af Bestoujeff, Rumine paa den ene Side og af Krøyzanowski paa den anden. Selskabet i Syd forbandt sig til at anerkjende Polens Uafhængighed, og at tilbagegive de erobrede Provindser, som endnu ikke vare blev ne russiske (iblandt andre Provindsen Bialystok, Gouvernementer Groduo og en Deel af Wilna, Minsk og Podolien) med Forbehold at man giensides sikkrede sig en god Forsvarsinie ved de nye Grænd. sebestemmelser. Selskabet i Syd forvandt sig endvidere til at beskytte Polakkerne i Rusland, og at udrydde enhver fremmed Følelse imellem begge Nationer. Fra sin Side lovede Selskabet i Polen, at anvende de virksomste Midler, af hvad Natur de end skulde være, for at forhindre Storfyrst Constantin fra at begive sig til Rusland, naar Oprøret udbrød; det lovede, at foretage et forstilt Oprør, at marschere imod Armeen i Lithauen, at afvæbne den, dersom den vægrede sig ved at forene sig med dem for samme Sag, og oprette en republikansk Regiering i Polen. Begge Selskaberne skulde desuden meddele hinanden nødvendige og giensides vigtige Underretninger, men disse Meddelelser skulde ikke finde Sted imellem de simple Medlem mer, de vare specielle Commissairer forbeholdte. Til disse Commissairet udvalgtes Mouravieff og Besioniefs=Rumine, Grodnzki og CarkoskiSiden havde Pestel og Fyrst Serge Volkonsky nye Underhandlinger med Yablonowski og Grodetzki, det polske Selskabs Deputerede. 2) Pestel vedgaaer, at han havde lovet at anerkjende Polens Uafhængig hed, men han forsikkrer, at han ikke har fastsat noget bestemt, om at tilbagegive de erobrede Provindser; men at dømme efter et Kort over Rusland, som han havde forfærdiget, og føiet til sit Udkast til en Constitution (den Russiske Lovbog), seer man at Pesten tænkte paa i sine Planer, at adskille fra Keiserdømmet alle de Deele af det gamle Polen, som vare betegnede af Bestoujeff, og et Udsagn af Nikita Mouravieff tilføier, at da man i nogle Samlinger som havde fundet Sted med nogle af Medlemmerne af Selskabet i Peters, borg, havde forekastet dem denne Tilstaaelse, havde Pestel og Davidoff begge svaret: "Hvad er der at giøre Ordet er allerede givet, og det var saaledes Villien hos Selskabet i Syd." Disse Forbindelser, med Selskabet i Polen synes ikke at have havt andre Følger end: De Udsendte fra dette Selskab havde bedet Pestel at lære dem at kiende de mærkeligste Personer i Keiserdømmet, som hørte til den Forening det var sluttet imod Tingenes bestaaende Orden, idet de tilbøde sig, at ville nævne Nogle fra deres Side, og at sætte dem i Forbindelse med dem, som bleve angivne for dem. Pestel, som Jngen havde at nævne, blev nødt til at svare ubestemt. Polakkerne blev koldere, men det paafulgte ikke aldeles en Ophævelse af deres Forbindelse med Selskabet i Syd, thi man bestemte, at de respective Befuldmægtigede skulde igjen forene sig i Kiew i Januar Maaned 1826. Resultaterne af de Undersøgelser, som paafulgte i Warschau, kunne aldeles oplyse alle de Omstændigheder, som vi nu i en kort Oversigt have fremstillet. Kort for disse fremmede Underhandlinger, hvori simple Privatper, soner skaltede og valtede efter Godtbefindende over Statens Eiendomme og over Regjeringens og Folkenes Skjæbne, forberedte Co 1) Dette Fragment af Bestoriess Tale, er anført af ham selv i hans Bekiendelser. 2) Grodetti forbandt sig til, ifølge et Ønske, som blev fremført af de Befuldmægtigede for Selskabet i Syd, at foreslaae Directoriet i Warschau at gaae frem paa samme Maade imod Cesarowitsch i Polen, som man gik frem imod Medlemmerne af den Keiserlige Familie i Rusland. Man haabede at erholde Directoriets Jndvilling af dette Forslag. (Bestoujeff Rumines Udsagn). miteen Vasikost, det vil sige Mouravies og Bestoriest=Rumine en Opstand i den 9de Division, som camperede i Omegnen af Fortet Bobronisk, hvor man ventede den høisalige Reisers og Deres Majestæts Ankomst. Ved Hjælp af nogle sammensvorne, klædte i Soldaters Uniform af et Regiment, som blev commanderet af deres Medvider, Schweikowsky, var deres Hensigt, (Alle ere enige deri, paa den bestemte Dag eller Nat at bemægtige sig Reiserens og Deres Majestæts Personer, ligeledes at arrestere Generaladjutanten Baron v. Diebitsch, oprøre de i Leiren forsamlede Tropper, og efterat have ladet en Garnisson tilbage i Fortet, (som skulde, sagde de, tjene dem til Tilflugtstæd mod indtræffende Uheld) at marschere imod Moskou, i det de droge med sig til Oprøret og samlede om sig de andre Tropper, som catonnerede paa denne Vei. Men, som Deres Majestæt allerede har havt Leilighed til at overbevise Dem derom, og som Commissionen mere end engang har bemærket, er den dobbelte Characteer, som betegner alle de Sammensvornes Planer, og alle deres Foretagender, en frappant Characteer, og en uforanderlig Characteer, Utaalmodighed i Lidenskaber, forbunden med en fuldkommen Mangel paa Midler. J denne Henseende skuffede de gjensides hverandre, efter Sammensvornes evige Sædvane, og ofte bedragne ved deres egne Løgne, var det først i det for Udførelsen af deres Planer bestemte Øieblik at de følte deres Svaghed. Dette var Tilfældet ved den Leilighed, hvorom her handles. Efterat have tænkt paa en Opstand af et heelt Armeecorps, indsaae Mourevieff og Bestoujeff-Rumine snart, at de kun kunde gjøre Regning paa 2 Medvidere: Oberst Schweikovsky og Oberst=Lieutenant Noroff. De beat tale med de virksomme Medlemmer af det hemmelige Selskab, sluttede derfor L. At Bestouleff skulde begive sig til Moskou, for der navnlig Michael Mouravieff og Michael von Wiesen, til at begynde eller med dem, som før havde taget Deel deri, for at faae dem, paa nye Planer, og for at bringe nogle unge Mennesker, besluttede til at udføre dem, til Bobrouisk. II. at man skulde udbede sig Pestels og Davndoffs Mening og Bistand, og denne Sidste blev indbuden til at begive sig til Leiren. Davndoff rettede sig ikke efter denne Jndbydelse, og gav ikke noget Svar. Bestoujeff fandt ikke Andre i Moskou end Johan von Wiesen og Yakouchkine, som vægrede sig ved ethvert Foretagende, og af hvis forbryderske Projecter der ikke var Andet tilbage hos Cheferne for Commiteen Bassilkoff, end den Skam, at have undfanget dem. Pestel forsikkrer, at det var ham, det lykkedes at holde dem tilbage, men det er utroligt, fordi man, af Bestoniefs=Rumines 1) Udsagn, seer, at i April Maaned i det følgende Aar 1824 blev en meere forbrydersk Plan udspunden, imellem Pestel, Bestoujeff=Rumine, Serge Mouravieff, begge Brødrene Poggio, Davndoff og Schweikowsky. Jfølge en falsk Efterretning havde de troet, at den høistlige Reiser vilde, i Løbet at dette Aar, lade Tropperne af det tredie Armeecorps passere Revne i Nærheden af Landsbyen Belaia-Tierkoff. De Sammensvorne besluttede, at i den paafølgende Nat, naar Hs. Reiserligved Alexandrien, skulde, i det Øieblik Posterne afløstes, nogle Majestæt havde begivet sig til Pavillonen, som ligger i Parken, duelige til en saadan Handling, 3) trænge ind i Reiserens Værelse, Officerer, forklædte som Soldater, 2) og som man ansaae for at være og berøve ham Livet. Paa samme Tid skulde Serge Mouraviesf=Apostol, Schweikowsky og Tresenhausen opvække Oprør og marschere imod borg, for at virke paa Selskabet i Nord og i Forening med det: Be Kiew og Moskau. Mouravieff skulde begive sig fra Kiew til Petersstoujeff Rumine bestemte sig til at commandere Regimentet Tschernigoff. Men denne Mønstring blev ikke holdt: og der blev ikke gjort noget Forslag, enten til de Officerer eller Soldater, som vare udvalgte til Mordere 4) og som maaskee ikke engang vare stemte til Forbrydelsen. J det mindste havde en af dem, Jonkoff, udstødt af Garden, sagt, (efter Bestoujesse Rumines Vidnesbyrd) "Jeg veed, at for at faae Fremgang er Reiserens Død os nødvendig; men dersom det Lod skulde træffe mig, at udføre denne skrækkelige Beslutning, vilde jeg dræbe mig selv.Men Fuldbyrdelsen af disse frygtelige Hensigter blev kun opsat; den vedblev at være en herskende Tanke hos Directeurerne for Selskabet i Syd. Ved en Samling, som fandt Sted i Aaret 1821, (efter Capitain Jvascheffs Udsagn), efter Gienoprettelsen, af Foreningen i Syd, i hvilken Forsamling vare tilstede: Pestel, Youschnevsky, Avramoff, Jvascheff, Fyrst Bariatinsky, Wolff, to Krukoff, Bassarguine, erklærede Medlemmerne høitideligt, det var deres Hensigt, det koste hvad det vilde, at forandre Tingenes bestaaende Orden i Staten, idet de ikke alene vilde kuldkaste Tronen, men udrydde alle dem, som kunde giøre Paastand paa den. Valget af Midlerne til at naae dette Maal, overlode de til Pestel og Youschnevsky, og overgave dem i denne 1) Ligesom ogsaa Poggios, Davpdoffs og Serge Mouraviess. 2) Deriblandt vare nogle degraderede Officerer bestemte. 3) Schweikowsky forsikker, at han havde været af den Mening, at indskrænke sig til at hefte Keiseren. 4) Disse vare de eneste, som indbyrdes kaldte sig Sammensvorne, de andre Medvidere kaldtes Revolutionaire. Henseende fuldkommen Raadighed. 1) J en anden Samling mellem Youschnevsky, Avramoff, Jvascheff, de to Krukoff, FyrstBariatinske og Overlægen Wolff, der fortæller disse Omstændigheder, forlangte Pestel en bestemt Bekræftelse paa en Plan, som han havde lagt til at indføre en republikansk Regiering i Rusland, ved Armeens Hielp, og til at udrydde det regierende Huus. De tilstedeværende Medlemmer bifaldt dette dobbelte Forslag. J Løbet af Aaret 1822, da Oberst Falkenberg blev optagen i Selskabet, lod Fyrst Bariatinski ham sværge, at han vilde opoffre sig til Alt, selv til et Angreb paa Keiserens Liv. 2) J Aaret 1823, fandt den Yyngste af Brødrene Pogio, 3) ved sin Indtrædelse i Foreningen, at alle Directioner i Syden havde til Hensigt at stifte en Fristat, men med den Forsigtighed, ikke umiddelbart at underrette de Nyoptagne derom. J det samme Aar saae Poggio Fyrst Bariatinsky i Petersborg og et Brev fra Pestel, som han havde bragt til Nikita Mouravieff. Pestel ønskede at erfare Antallet paa Medlemmerne i Selskabet i Nord, deres Kræfter og deres Fremskridt, og om Alt var færdigt til en Opstand; halve Forholdsregler, føiede han til, due ikke, her ville vi have reent Bord. Hvorledes! udraabte Nikita Mouravieff, Gud maa vide hvad de have udspundet dernede; de ville udrydde dem alle (Medlemmerne af den Reiserlige Familie). Da Fyrst Bariatinski trængte paa et bestemt Svar, bevidnede Mouraviess, at hans Hensigt var at begynde med Propaganda. Men efter Poggios Udsagn, vare adskillige af Foreningens Medlemmer i Petersborg dengang misfornøiede med Nikita Mouravieff, de bebreidede ham hans Uvirksomhed, hans Lunkenhed og hans Opsættelser. Jblandt dem, der ønskede i hurtige Forholdsregler, uden at være bange for nogen Forbrydelse, nævner Pogio Mitkoff, der i en Samtale med Obolensky sagde til ham: jeg deler aldeles, lige til Grunden deres Anskuelse (angaaende den Keiserlige Families Udrydelse) 4); Fyrst Valerian Galitzin, som gjentog Mitkoffs Ord 5); Ryleieff, der var fuld af Mod, ifølge samme Vidnes Udtryk, men han vilde virke mere paa Gemytterne ved oprørske Sange, og ved Udgivelsen af en Catechismus for det frie Menneske 6); endeligen, Mathias, Mouraviesf=Apostol 7), hvem Poggio beskriver som en af Pestels1) Ved deres Confrontation, tilføiede nogle af de Anklagede (HønschneiskeBassarguine, Fyrst Bariatinsky og den ene Krukoff) at denne Beslutning blev tagen i den samme Forsamling, hvori man havde besluttet, ikke at betragte Selskabet som opløst. a) Falkenbergs Udsagn. Confronteret med ham, har Bariatinske tiltaae, det. 3) Hans eget Udsagn. 4) Mitkoff har tilstaaet det under Confrontation med Poggio. Siden har han nægtet det. 5) Fyrst V. Galizin har ille tilstaaet det. 6) Ryleieff vilde kun ende denne Catechismus for det frie Menneske, begyndt af Nikita Mouravieff, men fik ikke Tid. Han tilstaaer, at have forfattet nogle Vers og nogle oprørske Sange. 2) Mathias Mouravieff bekræfter selv i en af fine sidste Bekiendelser, at foruden de af Oberstlieutenant Pogio nævnte Jndivider, mange Med J og en rerudikansk Regerings ivrigste Alhængere, færdig til at sæde, Dødsdom over hele den regjerende Familie, iøvrigt af den Mening, (andre Udsagn vise, at hans Broder Serge, Bestoujefs=Rumine, og Pestel havde samme Idee), at man skulde indrette det saaledes, at den Forbrydelse, som de tænkte paa, kunde synes at være udspunden af Andre, at den kunde synes at være Resultatet af en Forening udenfor Selskabet, og at dets Medlemmer saaledes havde Leilighed til at unddrage sig fra en retfærdig og almindelig Ødelæggelses Straf1) Men Mathias Mouravieffs Meninger undergik en mærkelig Forandring i Løbet af det følgende Aar. Han skrev den 3die November 1824, til sin Broder Serge et Brev, som er fundet imellem dennes Papirer, et Brev, som viser fornuftig Eftertanke, og hvori han, i det hanbestræber sig for, at afvende sin Broder fra ethvert Foretagende, overbeviser ham desangaaende om en lovstridig Stemning, eller i det mindste om Uforstandighed. Gardens Stemning", skriver han, og i Almindelighed Troppernes og Nationens Stemning er ikke saaledes som vi have forestillet os. Reiseren og Storfyrsterne ere elskede; med deres Autoritet forene de Midler til at erhverve sig Hengivenhed ved Velgierninger, og vi, hvad kunne vi tilbyde, istedetfor Rang, Penge og Sikkerhed, Politiske Abstractioner og tyveaars Fændrikker, til at regjere Riget. Af Medlemmerne i Petersborg begynde de fornuftigste at indsee, at vi have bedraget os, og at vi bedraget hverandre indbyrdes. J Moskou har jeg kun fundet to Medlemmer, som have sagt til mig: Man gjør intet her, og der er Jntet at gjøre. 2) lemmer af Selskabet i Nord, iblandt dem nogle af de fornemste, deelte i Petersborg den Mening, at udrydde den Keiserlige Familie. Flere have erkjendt Riigtigheden i denne Bekjendelse, som indeholdende i detail Udrag af de Verbal-Processur, der angaae dem. Hvad det Øvrige angaaer, da erklærede Mouravieff siden, at han aldrig med dem havde undersøgt dette Forslag, der, som han siger, var bestridt af FyrstTronbeskop og Nilita Mouravieff. Han anfører den Sidstes Ord, Jeg vil sige disse Herrer, at den Reiserlige Familie er ukrænkelig. 1) Dersom man kan troe Nikita Mouraviess, tænkte Pestel endog paa, umiddelbar at lade de Mordere, som han havde ophidset til Fyrstemord, myrdes, i det han ved denne Forholdsregel gav sig Skin af at hevne den Reiserlige Familie; han vilde fra sine Forbindelser fjerne enhver Mistanke om at have deeltaget i en saadan Udaad. Ved Confrontation med Nikita Mouraviefs, har Pestel ikke tilstaaet dette Sidste. 2) Mathias Mouraviesf=Apostol erklærer i fine sidste Svar, at da han havde havt en Samtale med Pogio i Petersborg, overgav han sig til grusomme Ængstelser. Da han ikke i lang Tid havde havt Efterretning fra sin Broder Serge, troede han at Sammensværgelsen var opdaget, og hans Broder arresteret. "Et Rov for Fortvivlelse, i min Angst, i min Forvildelse, siger han, aandede jeg kun Hevn, jeg vilde selv tragte efter Keiserens Liv, og meddeelte mit Forsæt til Vatkoffsky, Spitonnoss, Artamon Mouravieff, Officerer i Hestgaden. Den Første tænkte paa denne Hensigt at anvende en Vindbøsse, hvoraf han var i Besiddelse. Den Sidste foreslog, at udsætte Dagen til hans Eskadron havde Vagt Da Mathias Mouravieff imidlertid fik at vide, at hans Broder var fri blev han rolig og gav Slip paa Tanken om Keiserens Mord. Siden efter foreslog en af ovennævnte Officerer (Theodor Vatkoffsky) iblandt andre Midler til at udføre Selskabets Beslutninger, at myrde Keiser Alexander og alle Medlemmerne af den høie Familie, paa et stort Hofbal, og strax proclamere Republiken. Underlieutenant Kristoff og Fændrik Alexander Mouravies, sige, at de fandt dette Forslag halvgalt, og antoge det for Spøg. (Fortsættes.)