Københavns Adresseavis, 1769-08-16
Naar man afhugger eller borer dette Blomster=Kancel=Træe, saa løber der et klart Vand deraf, ligesom af Birke=Træer, i Europa, men samme Vand er ligesaa lidet nyttig som Bladene og Barken. Jndvaanerne i Ceyllan siger, at der findes endda et andet Slags Kaneel=Træer, som kaldes Toupat Coronde, eller Trebladede. Dette Slags vorer ikke i det Land, som det Hollandske Ostindiske Compagnie eyer, men længer ovenfor imod Candia. Alle de forskiellige Slags Kaneel=Træer, maae voxe i et vist Tal af Aar, førend man kan bruge Barken deraf, dog med den Forskiel, at nogle Træer af en og den samme Art, f. Ex, af første Art, som er det beste Slags, kan blive moedne 2 eller 3 Aar før end de øvrige, ligesom de staaer i forskiellig Jordbund til. Saaledes f. Ex bliver de, som staaer i Dalene, hvoraf der findes mange i Ceylan, og de som har en hvid fiin Sand til Jordbund, inden 5 Aar moed ne; derimod behøver de vel 7 til 8 Aar, som staaer i fug tig eller moradsig Jord. De, som voxer i Skygge under andre høyere Træer, bliver sildigere modne, efterdi Solen ikke kan trænge til deres Rødder, og formodentlig er dette Aarsagen, hvorfor disse Træers Bark ikke er saa lin og at saa smuk Farve, som de Træer, der staaer i hvid sandig Jordbund, hvor de har liden Fugtighed og megen Soel Denne Bark er saa meget desto bittrere og noget sammennerpende, og Lugten ligner Campher. Solens Varme derimod giør Campheret saa fiint og flygtigt, at det stiger op med Træets Vædsker og blander sig dermed, samt foraarsager derudi en liden Giering, og setter sig ogsaa derpaa imellem Træets Substantz og Barkens fine indvendige Hud og fordeeler sig saa sterk i Grenene og Bladene, at man ikke kan finde det mindste Spor mere deraf. Jmidlertid suger den tynde og klevende indvendige Hud imellem Barken og Træets Substantz, de reeneste, fineste og behageligste Væd skeer i sig, og lader ikkun de tykkere og grovere igiennem, som trænger videre frem af, og nærer Grenene, Bladens og Frugterne. Alt, hvad her er blevet fortalt, beroer paa Jagttagelser, som Naturens Elskere har ofte havt Leylighed til at stadfæste. Thi naar Barken er først nylig afsondret, saa har den Saft, som er bleven i Træer, en bitter Smag, næsten som Mad=Nelliker. Men smager man derimod den indvendige Hud af den først aftagne Bark, saa smager den gandske ugemeen behagelig, da derimod den udvendige Deel af Barken næsten har den Smag, som den gemeene TræeBark. Heraf sees tydelig, at Kancel=Barken faaer al sin Behagelighed af den indvendige Hud. Men legger man Barken at tørres i Solen, saa udbreder denne behagelige og Olieagtige Balsom af den indvendige Hud sig af sig selv i alle den udvendige Barks Dele, af hvilken man maae først have skrabet den udvendige grønne Skal, medens den endnu er paa Træet. Denne behagelige Saft giennemtrænger saaledes Barken, at den, saavel ihenseende til den skiønne Lugt, som behagelige Smag, er bleven en almindelig Kiøbmands Vahre. Man kan bruge Barken af saadanne Træer, om de end har været moedne i 14 til 16 Aar, eftersom Jordbunden er forskiellig til, hvorudi de staaer; men efter den Tid taber de efterhaanden i Barken den behagelige søde Smag, og smager ligesom Campher. Desuden bliver Barken og saa haard, at den ikke engang meere vil rulle sig tilsammen i Solen, men bliver plat. Her maatte man spørge, hvorledes det gaaer til, at efterat der skeer en saa forfærdelig stor Udførsel af KancelBark fra denne Øe til alle de øvrige Verdens Dele, der alligevel endda kan være saa mange gode Træer til over, som man kan tage Barken af, og som aarligen voxer, Herpaa tiener først til Svar, At mange Skribentere, som har beskrevet denne Øe Ceylan, farer derudi meget vild, naar de siger, at Barken af de afskallede Træer efter 3 til 4 Aar. skulde voxe til igien, saa at man paa nye kunde skalle den af. Dette er tvertimod al Sandhed og alle Jagttagelser. Der er ikke noget Sted i Verden, hvor der findes Træer, som kan voxe og komme fort, naar Barken er taget gandske af dem. Om endog Roden bliver heel og ufortæret, saa maae dog i det mindste den Deel, som er bleven berøvet sin Bark, uddøe og fortørres inden kort Tid. Jkke desto mindre er det ogsaa vist, at man aarlig kan tage Barken af en stor Mængde Træer; thi omendskiønt man afhugger KancelTræerne indtil Roden, efterat man har afskallet deres Bark, ligesom man giør i Europa ved Ege=Birke=Elle= og PileTræer, saa skyder dog Rødderne strax nye Skud, som voxer op igien i 5 til 8 Aar, og setter sin Bark igien. Man seer heraf, hvor fornødne de gamle Rødder ere til Kancel=Træets Vext og Overflødighed. Hertil bidrager og meget den fra Træerne affaldende Frugt, og visse vilde Dyr, som man kalder Kaneel=Ædere, ere Aarsag til den Mængde Træer, som findes paa Øen Ceylan. Olien, som ved Distilleringen trekkes af denne Bark, bliver holdt for en af de beste Hiertestyrkninger. Campheret, som kommer udaf Roden, er ligeledes nyttigt i adskillige Sygdomme. Med faa Ord, der er ikke en eneste Deel paa hele Kancel=Træet, som er jo af nogen Nytte i LægeKunsten.