Københavns Adresseavis, 1776-08-27
J de følgende Aar underholdt Daher 5000 Mand til Hest og 1000 til Fods, som altid laae i Arre. Rytterne vare bevæbnede efter den arabiske Maade med Spyd og Sabler. Infanteriet, som bestod af Folk fra Barbariet, som kaldes Mugrabini, havde Flinter, Pistoler, Sabler, og lange Knive. Disse Soldater vare Staden meget til Byrde. Hans Hofbetiente vare mestendeels katholske Græker, og hans Skatmester var af samme Nation. Han saae allene paa Duelighed og Troeskab, men ikke paa Religionen. Jmod de Fremmede beviiste han sig særdeles gunstig, hvorved han bevægede mange Europæer at nedlade sig i Arre. 1760 strandede et fransk Skib og et fra Trieste i Fiorden ved Arre, hvorpaa 200 grædske og armeniske Pillegrime vare, som vilde gaae fra Archipelago til Jaffa, for at besøge Jerusalem og andre hellige Steder. Endeel ræddede sig i Land, som bleve af Goraner, ne, hvilke af Nation ere Curder og boe imellem de to smaa Floder, der fordum kaldtes Kison og Belus, plyndrede og mishandlede. Da Scheich Daher fik dette at vide, sendte han Soldater paa Stædet, som toge alle de Goraner, som de kunde faae fat paa, og bragte dem til Arre, hvor de bleve sadte paa Spyd. Herved bleve Goranerne afskrekkede fra deres Røverier, saa at herefter alle Reysende vare sikkre. 15 Pillegrime, som endnu vare tilovers, lod han give Klæder og frie Vaaning, og forsørgede dem med Levnetsmidler. Af disse døde 7 af Pest, de øvrige 8 gav han Reisepenge og lod dem ved 20 Soldater ledsage til Jernsalem. Da disse, som vare Armenier, kom hiem i deres Land, roeste de Dahers Velgierninger saa meget, at mange Pillegrime efter den Tid ikke toge i Land ved Jaffa, men ved Arre, de som vare Kiøbmænd, handlede tillige sammestæds. Herved bleve Dahers Jndkomster forøgede. Han nedsatte desuden Tolden, i Arre, dette foraarsagede at de tyrkiske og arabiske Kiøbmænd fra Damascus toge til Arre i Stæden for Seida a. og der boede saa mange europæiske Kiøbmænd, at Frankrig, Engeland, Sverrig, Holland og andre europæiske Stater havde Consuler i denne Stad. J samme Aar 1760 var, som meldt er, Pesten i Arre. Af Jndvaanerne, som vare 16000 i Tallet, døde henimod 7000. Daher fulgte Europæernes Exempel, holdt sig inde med sin Familie, lod Gaderne flittig giøre reene, og forbøde Caravanen fra Damascus, hvor Pesten hæftig grasserede, at drage igjennem Arre, ikke heller maatte noget ægyptisk Skib komme der. De fornemste Muhamedaner, efterfulgte ham i denne Forsigtighed, men Mufti i Arre meente, at det var at sætte sig imod Gud, og truede Daher med Guds Straf. Denne nødte ham dog snart til at tie, thi han lagde Soldater i hans Huus, og tog en anseelig Sum Penge fra ham, under Paaskud, at han vilde laane dem. Paa hans Gunst imod Europæerne kan endnu anføres nogle Exempler. J 1754 lod han lægge Soldater i nogle fattige Christnes Huus, som derved bleve Huusvilde, disse bade den engelske Consul at giøre Forbøn for sig, og herpaa blev dem Huuset strax igien indrømmet. Pastor Schulz i Halle, som i Arre adskillige Gange har havt Audienz hos Daher, berømmer ham i hans Reisebeskrivelse som en meget høflig og venlig Mand. Den samme beretter af en Toldbetients i Acre Ord, at han rigtig betalte sine Arbeidere, men at Betienterne beholdt en Deel af Pengene, hvorved mange Klagemaal foraarsagedes. Overalt var Daher en retfærdig Regent, endskiønt han ikke gandske var frie af de orientaliske Fyrsters almindelige Feyl, Gierrighed. Vel betalte hans Undersaatter ingen Kopskat, uden allene den sædvanlige af 5 Piaster eller en Ducat, som Sultanen faaer, og naar han laante Penge af formuende Folk, saa betalte han dem igien, men dog findes ogsaa Exempler paa hans Egennytte: Franciscaner=Munkene i Natareth maatte aarlig give ham 30000 Plaster, for at beskytte dem imod Araberne, desuden maatte de giøre ham en Foræring af 1000 Piaster, hver Gang han tog en nye Kone, hvorfor han ogsaa gjorde Klosterets Guardian til Overhoved i Nazareth. Han havde ogsaa nogen Andeel deri, at Araberne 1757 plyndrede Caravanen fra Mecca. Dens Anførere, Bassen i Damasens, kunde ey blive eenig med Araberne om den Sum, som han skulde betale dem for frit at passere igiennem Ørken med Caravanen, og cellen. usmand i denne Sag. vilde ey antage Dayer til var. efter Arabernes Forslag. De arabiske Scheiks kom derpaa til Arre, og berettede Daher i Fortroelighed, at de agtede at plyndre Caravanen paa Hiemreisen. Daher, bifaldt deres Forehavende, og tilbød dem Staden Arre, for der at sælge deres Rov. Dette Bytte blev solgt formeget godt Kiøb, Daher kiøbte selv meget, og Hestene bleve ham mestendeels forærede, hvilke han igien gav til hans Betientere og Soldater. Jmod Tyrkerne undskyldte han sig dermed, at han maatte tage Arabernes Partii, for igjen at beskyttes af dem, i Fald han blev angreben. Den store Fane sendte han tilbage til Constantinopel, hvorfor Storviziren takkede ham skriftlig. Bassen i Seida begierte 1500 Piaster meere af ham, end den sædvanlige Tribut, men han undskyldte sig med Folkets Fattigdom. For at bestyrke dette Foregivende, lod han i 1755 ikkun een Dag celebrere Sultan Osmans Regierings Tiltrædelse, i Stæden for de ellers sædvanlige 3 Dage.