Aalborg Stiftstidende, 1832-02-04
Jtalien. Den romerske Statssecretair, Cardinal Bernetti, har under 10de Januar afsendt en Circulair=Note til de fire store Continentalmagters Gesandte, hvori disse underrettes om, at Paven har ifinde at lade sin nu fuldkommen reorganiserede Hær rykke ind i Legationerne til den offentlige Ordens Opretholdelse, og allerede i denne Henseende har udstædt de fornødne befalinger; fremdeles: at Cardinal Albani er bleven beklædt med Fuldmagt, som overordentlig pavelig Commissair, for at udføre denne Bevægelse, forkynde Beboerne Souverainens Villie, afvæbne Borgergarderne og træffe andre nødvendige Foranstaltninger til at skaffe Lovene og de offentlige Embedsmænd Lydighed. Paven venter, at disse Provindsers Beboere ville optage de pavelige Tropper vel, men har dog fundet det hensigtsmæssigt at underrette Gesandterne ved de Hoffer, der ved den forrige Revelution i de pavelige Stater gave ham saa utvetydige Beviser paa Deeltagelse, om denne sin Beslutning. Den hellige Fader smigrer sig med, at hans Beslutninger ville finde disse Hoffers bifald, og skulde hans Tropper imod Forventning finde Modstand, gjør han Regning paa den nødvendige Understøttelse til at opretholde den legitime Myndighed. Den østerrigske Gesandt, Grev v. Lützov, har hertil, svaret, at Hs. M. Keiseren, som Kirkens lydige Søn og Pavens gode Nabo, nærede det Haab, at Hs. Hellighed vilde finde Erstatning for de Ham mødte Ubehageligheder i sine Undersaatters Lydighed for Fremtiden, naar de bleve bedre oplyste, og at Keiseren i Forbindelse med de øvrige Magter vilde understøtte alle Forholdsregler, som Opnaaelsen af et saa legitimt Øiemærke kunde gjøre nødvendige. Den franske Gesandt, Grev v. St. Aulaire, yttrede ligeledes i sit Svar, at hvis nogle urolige Hoveder skulde falde paa at begynde en Borgerkrig, vilde den franske Regjering ansee disse for farlige Fiender af den almindelige Fred og anvende alle Midler til at bevare de pavelige Staters Jntegritet. Den preussiske Minister=Resident kaldte i sit Svar den anarchiske Tilstand i Legationerne en europæisk Skandal, en Tilstand, der var ligesaa stridende imod Regjeringernes optetholdende Grundsætninger, som mod Fredens Vedligeholdelse, og at kun ubetinget Underkastelse kunde afværge Nødvendigheden af at anvende Tvangsmidler til den pavelige Autoritets Opretholdelse. J samme Tone omtrent er den russiske Gesandt Fyrst Gazarins Svar affattet. Cardinal Bernetti har derpaa under 14de Januar udstædt et Manifest til Legationernes Beboere, hvori han udvikler Nødvendigheden af de trufne Forholdsregler, lover, at Tropperne, skal holde streng Mandstugt og advarer dem imod at begynde Fjendtligheder. Hermed kan sammenholdes en Skrivelse fra Vien, dat. 17de Januar. Det her udspredte Rygte, at den hellige Fader havde begjert Østerrigs Hielp, for atter at skaffe sit i Legationerne sunkne Overherredømme Anseelse og at denne Begjering allerede var opfyldt ved de østerrigske Troppers Jndmarsch i det Bolognesiske, har kun saavidt stadfæstet sig, at de østerrigske Tropper ere forlangte til Understøttelse for de fra Rom udsendte pavelige, ifald disse ikke skulde befindes tilstrækkelige til at dæmpe Urolighederne, i hvilket Tilfælde Bistand ogsaa er lovet. Derimod veed man med Vished, at Formændene for de i Legationerne oprettede Clubber, som endnu stedse haabede paa en Understøttelse fra Frankrig, have besluttet ubetinget at underkaste sig og rette sig efter de i Rom trufne Bestemmelser, som en følge af en Skrivelse til dem fra den franske Gesandt i Rom, hvori han opfordrer dem til at agte Lovene og ikke ved nogen Gjenstridighed bringe Ulykke over dem selv og lade det komme an paa en ny Militair=Execution. Denne Efterretning modtoges her med ligesaa megen Glæde, som Gjendrivelsen, af det af nogle Journaler udspredte Rygte om Casimir Periers Udtrædelse af Ministeriet, da den vidner om den venskabelige Forstaaelse imellem vor og den franske Regjering med Hensyn paa de italienske Anliggender. Ogsaa i Henseende til den befrygtede Fornyelse af Fjendtlighederne imellem Holland og Belgien begynder man at berolige sig, da det hedder, at Keiseren af Rusland egenhændig har skrevet til Kong Vilhelm og raadet ham ikke at gjøre noget Skridt, der kunde blive farligt for Freden i Europa, da han ikke kunde giøre Regning paa en directe Understøttelse af Rusland (?), skjønt dette ønsker at bevare Hollands Rettigheder og Jnteresser ukrænkede.