Berlingske Tidende, 1836-09-09
Spanien. "Moniteuren" giver følgende Bidrag til Efterretningen om det allerede meddeelte blodige Optrin i Madrid den 18de f. M.: "Trefningen mellem de tvende Regimenter fandt Sted i Nærheden af det franske Gesandtskabs=Hotel, flere Kugler borede sig endog ind i dettes Mure, ja de Angribende havde for et Øjeblik den Hensigt at bemægtige sig det som en fordeelagtig Stilling; men de Herrer Dronin de Chuys og Boisle-Comte beraabte sig paa hiin Bygnings Uangribelighed, og Soldaterne opgave derfor deres Plan. Endog de, der satte sig fast i den franske Cancelli-Bygning, have formeligt ladet documentere, at Jntet var borttaget. Dagen efter forefaldt atter et Optrin af Jnsubordination. Ved Uddeelingen af Levnetsmidler erklærede nemlig en stor Mængde Soldater, at de vilde have fiint Brød. Da man svarede dem, at det var umuligt, truede de med at hente det fra Dronningens Taffel. Striden endte med et Forlig, man gav dem Penge, for at de hos Bagerne kunde kjøbe hvad Brød, de ønskede. – Den 20de f. M. trængte ti til tolv Soldater ind i Dronningens Pallads, for at anstille Undersøgelser, sandsynligviis efter Jsturiz og de andre, af Folkets Hævnelyst udpegede Personer; men Sagen havde ingen videre Følger. Ved de sidste Efterretningers Afgang var Madrid noget roligere; man var i alle Classer og blandt alle Partier paa det høieste spændt paa, hvad Frankerig vil gjøre. Dagen i Forveien havde begge Dronningerne gjort en Spadseretour i Prado, hvor de bleve godtage. Med hine Undersøgelser i DronningRegentindens Pallads maa det imidlertid ikke have havt stort at betyde, da Privatbreve fra Madrid af 22de f. M. slet ikke tale derom. J et af disse Breve heddet det: "Siden Natten til den 19de f. M. er Hovedstadens Rolighed ikke blevet forstyrret igjen, og det lader heller ikke til, at nogen videre Forstyrrelse af samme er at befrygte. Endnu hersker der rigtignok en ikke ubetydelig Bevægelse, men denne vil lidt efter lidt tabe sig ved den stigende Tillid til Tingenes nye Orden, saa at, om man end maa beklage de tidligere Uordener og Excesser, dog ingen stor europæisk Revolution nogensinde er blevet iværksat med saa ringe Blodsudgydelse. Endnu kan man dog kun betragte det nye Ministerium som et midlertidigt saadant. Finants-Departementet er endnu vacant; men det hedder at Calatrava haaber, i dette Fag at kunne betjene sig af sin Vens, Mendizavals Tjeneste, om end denne ikke skulde modtage Titlen af Finants-Minister. Den finantstelle Forlegenhed er unægtelig stor, dog maa man haabe, at en ærlig og liberal Regjering, udsprunget fra Constitutionen af 1812, lettest vil kunne komme ud af den, og atter ordne og befæste Finantserne, saavelsom Stadscreditten. Det midlertidige Krigsministerium forestaaes af Don Garcia Cambo, medens Rodil, den egentlige Krigsminister, skal beskjæftige sig med Armeens Overcommando. Calatravas Forholdsregler mod Cordova vare meget energiske. Strax den 15de f. M. tilstillede han ham den befaling, ufortøvet at overgive Commandoen til Espartero. Formodentlig ville Cordova, Manso og Montes blive stillede for en Krigsret. (Som bekjendt har Cordova nu unddraget sig denne Forholdsregel ved Flugten; han er ankommet til Bayonne.) Det er sørgeligt at General Seogne, en Mand, der nyder almindelig Agtelse, for Øjeblikket er tvunget til Uvirksomhed, da nemlig hans tidligere Saar ere brudte op igien, som en Følge af hans store Anstrengelser i de sidste Dage. Det hedder, at nogle af de forrige Ministre, navnlig de Herrer Mende-Vigo, Ayuso og Blanco, hvilke man nu har faaet fat paa, ere blevne fængslede og bevogtes strengt. Svær Dadel treffer især den sidste, paa Grund af Herr Gavirias Laan, der under hans Finantsforvaltning blev afsluttet til Aagerrenter, af hvilke han havde betinget sig selv en Deel til eget Brug. Med Hensyn til Jndkaldelsen af Cortes, synes der endnu ikke at være fattet nogen Beslutning; men det bliver derved, at de tidligere neppe ville komme sammen. Sex og tredive Officerer af Linietropperne have renunceret paa deres Sold til Bedste for Landet. Soldaterne i den spanske Hær ere i Gjennemsnit duelige og brave Mænd; de hidtilværende Officerer vare derimod for det meste uduelige Personer, der ikke formaaede at indgyde Soldaterne den ringeste Agtelse. En Reform i Armeen vil derfor neppe lade vente længe paa sig. Tvende store Misbrug ere allerede afskaffede: det sorte Cabinet (hvor alle Breve op brødes), hvilket Jsturiz atter havde indført, og Pressetvangen. Den constitutionelle Lov af 1812, der indsætter en Pressefrihed i Ordets meest liberale Forstand, er gjenoprettet. Saadanne Skrivter, der angaae den catholske Religion, danne imidlertid en Undtagelse og maae, ifølge hiin Lov, underkastes Censur.