Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-04-15
Det er mueligt, at de Franske roialistiske Journaler overdrive det noget; men de fortælle, at Folket i flere Egne i Spanien forlanger nu en fuldkommen Lighed, og at da General Mina for nyelig gav Vicekongen et Bal i Pampelona, saa trængte mange Bønder ind i Salen, da de paastode, at nu vare alle lige, og at de havde ligesaa god Rettighed til at komme der som andre; men ogsaa de nyeste Efterretninger, som man af andre Kilder har fra Spanien, bekræfte, at det seer der meget uroeligt ud, og at mange begynde allerede at drømme om at oprette en Republik, ja, det hedder selv i de allersidste Efterretninger man har fra Hamborg, ved Privatbreve fra Sevilla, at Grev Abisbal, hvis Forhold har været mistænkeligt under hele Revolutionen, skal have antaget den Titel af en første Consul for den Spanske Republik; men der meldes tillige, at han har kun 3000 Mand under sin Commando, og at der marscherer Tropper imod ham fra alle Sider. Denne uroelige Aand yttrer sig paa flere Steder. J Galizien, i Arragonien, i Valencia, vil man ikke troe Kongens Erklæring, om at antage Constitutionen, og man har besluttet der, at holde sig paa en krigerisk Fod indtil de Cortes ere sammenkomne og Kongen har aflagt sin Eed deres Forsamling. J Caffehuset Lorencini i Madrid, er der oprettet en politisk Club, hvori man har bittert besværet sig over, at Juntaen ikke gaaer virksomt nok tilværk. Friehedsskrifter begynde allerede at udkomme i Mængde, som bearbeide Gemytterne, og i den constitutionelle Tidende, som udgives i Valencia, prises det Lands Lykke høit, hvor Sandhed regierer, hvor Vilkaarlighed bortviger og hvor Fornuften allene befaler, fornærmelige Yttringer for Majestæten blande sig imellem disse Lovprisninger. Det er derfore ikke at undre over, at den provisoriske Junta i Madrid har nyelig udstædet en Proclamation til Folket hvori den formaner Statsborgerne til Sindighed, og til at have den Franske Revolutions Billede for Øinene, som har lært Nationerne hvor farligt det er at overdrive deres Følelse for Frieheden. Juntaen forklarer tillige ved denne Leilighed med hvilke Arbeider den er beskiæftiget til Nationens Bedste. Mod alle disse Bevægelser staae i en tydelig og paafaldende Contrast, de Kongeligsindedes Bestræbelser for at skaffe Kongen sin forrige Magt tilbage og at faae Constitutionen kuldkastet. J Gallizien er det kommen til en aabenbar Krig imellem begge Partier. General Losada de Pol, Greve af San Romans, havde sat sig i Spidsen for en Hær af Militser, og erklæret sig imod Constitutionen. Den constitutionelle Armee satte sig derfore i Bevægelse under Anførsel af General Don Felis Alvares Acevedo; denne blev skudt i en Træfning, og hans Død beklages af alle Revolutionens Tilhængere; men General Pols Tropper bleve adspredte og han har siden underkastet sig Constitionen. J Sevilla frygter man for en Contra Revolution, og i Cordova siges, de tre Brødre O'Don nels, Henrich, Joseph og Alexander at skulle endnu holde den Kongelige Auctoritet opret. Disse O'Donnels nedstamme fra en Jrlandsk Familie, som i Begyndelsen af det 18de Aarhundrede formedelst Religionsaarsager begave sig til Spanien den ældste af disse. Joseph. Spansk GeneralLieutenant, er den General, som har kjæmpet mod Riego. Den næstældste af disse Brødre, Carl, er General Capitain i Gammel Castilien og residerer i Valladolid. Den tredie, Alexander, er Oberst for det skiønne Regiment Alexander, som den Russiske Keiser lod oprette af flygtede Spanier, og den yngste og berømteste af dem er Henrich, 44 Aar gl., og som i Slaget ved Abisbal fik et Been knuset af 2 Kugler. Han blev formedelst sine tapre Gierninger udnævnt til Greve af Abisbal, og han var som bekiendt engang udnævnt til at commandere Expeditionen mod Colonierne. Det er denne Greve af Abisbal som siges nu at have ladet sig udnævne til første Konsul; men maaskee det er en hemmelig Plan som er aftalt med det roialistiske Partie. Der meldes fra Sevilla under 15de Marts, at General Freyre har givet Ordre til alle Stadcommandanterne i Andalusien, til paa nye at afsværge Constitutionen. Man giver denne General Skyld, for hele Ulykken i Cadix, og man har raabt paa hans Hoved paa Gaderne i Madrid. Den sidste Efterretning, som man har fra hiin ulykkelige Stad, findes i Moniteuren, som siger, at den 17de var alt bleven roeligt der, dog var Constitutionen endnu ikke bleven proclameret der, og Qviroga er endnu paa Øen Leon, General Freyre er afgaaet til Sevilla med General Cruz's Division, man ventede blot i Cadix paa, at de oprøriske Tropper skulle forlade Byen. Antallet af de Dræbte angives nu til 473 Personer. - Den Engelske Consul i Cadix har indsendt Depescher til sin Regiering om denne strækkelige Begivenhed. Den Engelske Capitain Squire som har overbragt dem med Paketbaaden Landvich fortæller, at den Skræk og Forvirring, som herskede i Byen den 9de Marts, var over al Beskrivelse, Gaderne vare bedækkede med døde og saarede Mennesker. Soldaterne skiød ind i Husene igiennem Vinduerne, og han kunde blot redde sit Liv derved, at han bestandig raabte: leve Kongen, ned med Constitutionen. Soldaterne vare ligesom afsindige og de skiød Folk bort i Vinduerne og paa Balkonerne. Om Aftenen før havde der været en stor Jubel i Staden, man havde oplyst den paa det prægtigste, og Folk jublede og raabte: Leve Constitutionen! Leve Frieheden! Leve Riego! Leve Quiroga. De sværmede endnu glade omkring paa Gaderne den næste Formiddag, da de Klokken 11 bleve pludselig overfaldne af Soldaterne, som, efterat de havde dræbt mange Mennesker, plyndrede omkring i Byen.