Berlingske Tidende, 1812-05-11
Stokholm, den 4de Maj. Prototol, holdet for Kongen paa Ørebroe Slot, den 27de April Efterat en stor Deputation af de samtlige Rigestænder, anført af Landmarskalken og de øvrige Talemænd, var bleven modtaget paa ædvanlig Maade, og indført i Kongens Andients Værelse, hvor Hs. Majestæt befandt sig omgivet af Statsraadets Medlemmer, General Adjutanterne for Armeen og Flaaderne, og de til Hs. Majestæts Opvartning hørende Personer, samt de vagthavende Officerer, oplæste Landmarskalken følgende Adresse : Stormægtigste allernaadigste Konge Rigets Stænder troe at de ikkuns opfylde Nationens høit yttrede Ønske, i det de nedlægge for Deres Kongl. Majestæt en offentlig Tribut af underdanig Taknemmelighed for den af Deres Majestæt under 17de Marts f. A. tagne Beslutning : i Deres Majestæts Sygdom at overlade Fædrelandets Anliggenders Bestyrelse til Hs. Kongl. H. Kronprindsen. Længe har den almene Tænkemaade, grundende sig deels paa Rigets daværende critiske Forfatning, deels paa den Fyrstes almindelige og ædle Egenskaber, som af Deres Majestæt blev udseet til Thronens og Fædrelandets fælleds Støtte, med bifald mødt og oppebaaret Fordelen af en Fremgangsmaade, som befæstede Statens Tryghed og Selvstændighed. Rigets Stænder, de løvlige Tolke af : det svenske Folks Følelser, benytte denne Leilighed til at yttre samme for Thronen, og til at laane National-Repræsentationens nødvendige Bifald til en Beslutning, fremkaldet hos Deres Majestæt af versenlig Kierlighed til en værdig Søn og af Rigets umiekiendelige Behøv. Men Rigets Stænder troe alligevel ikke endnu at have gjort svenske Folkets retmæssige Fordringer fuldkommen fyldest. En sørgelig i Erfaring har overtydet Deres Kongl. Majestæts troe Undersaatter om, at de ikke altid kunne giøre Regn paa vedvarende Helbred hos deres elskte Konge, og en derpaa bervende fortsat Udøvelse af Kongemagtens møisommelige Pligter. Hvis et saadant Tilfælde skulde indtræffe, og det svenske Folks forenede Bønner ei kunne afvende samme, da have Rigets Stænder iforveien i Underdanighed burdet frembære deres eenstemmige Ønske for Deres Majestæt, at Hs. K. H. Kronprindsen, saa ofte Deres Majestæt maatte hindres ved Sygdom. fra at befatte Dem med Regieringsforretninger, maae indtræde i Udøvelse af Kongemagten, med al den Ret nærværende Grundleve til lægge samme, samt føre Rigets Styrelse i Deres Majestæts Navn, i det Hs. Kongl. Høihed ellers behager at vedblive i Mellemtiden at gaae Deres Kongl. Majestæt tilhaande med sine Raad. Den Kundskab Rigets Stænder have om Deres Majestæts Følelser for Hs. K. H. Kronprindsen, forvisser os om, at Deres Majestæt, med Tilfredshed vil imodtage et Ønske, der er grundet paa Deres Majestæts eget Exempel; og Rigets Stænder troe er heller mere værdigen at kunne svare til den Ret Hs. K. Høihed allerede har forhvervet sig til Deres og Nationens Erkiendtlighed, end ved at forbinde Sverrigs fremtidige Skjebne med Deres Majestæts og Kronprindsens beskyttende Navne. Rigets Stænder forblive med dyb Ærbødighed og Troeskab, Stormægtigste Allernaadigste Konge, Deres Kongl. Majestæts underdanigste troepligtigste Tienere og Undersaatter. Paa Riddernes og Adelstandens Vegne: Lagerbring, h. t. Landmarskalt; paa Præstestandens Vegne: Lindblom; paa Borgerstandens Vegne: Schwan; paa Bondestandens Vegne: Lars Olson. Hs. Majestæt behagede derpaa at svare: Velbaarne &c. a. Med den oprigtigste Tilfredshed modtager Jeg her et nyt Beviis paa Rigets Stænders Hengivenhed for Min Person, og den lyksalige Overeensstemmelse, som hersker imellem Deres og Mine Følelser. Da Jeg den 17de Marts f. A. ved en svær Sygdom nødsagedes til at afstaae fra Udøvelsen af Mit Kongl. Kald, henvendtes Mit Blik og Mit Hiertes inderligste Forhaabninger, af sig selv, paa den 2de Fyrste, som alt kronet af Seierens Ære, blot ventede paa en Leilighed til at vinde fredeligere Laurbær, og stadfæste sit nye Fædrelands Lyksalighed. Med uindskrænket Tillid overgav Jeg Rigets Styrelse i Hs. K. H. Kronprindsens Hænder; og den forøgede Rettighed han har forhverret sig til Min evige Erkiendtlighed, er allene et Udtryk af det svenske Folks høit yttrede Røst. J Min dobbelte Egenskab som Konge og Fader, med Hensyn baade paa Rigets fremtidige Tryghed og Mit eget Hiertes Følelser, bifaldet og bekræfter Jeg i hele dens Omfang den af Rigets Stænder giennem Eder, gode Herrer og svenske Mænd, gjorte underdanige Anmodning: at Min høitelskelige Hr. Søn, H. K. H. Kronprindsen, at hvis modne og oplyste Raad Jeg altid med Glæde skal betiene Mig. saa ofte Jeg ved Sygelighed vorder hindret fra at befatte Mig med Regieringssager strax maae indtræde i fuld Udøvelse af Kongemagten, med al den Ret nuværende Grundløve tillægge samme, og 4 Mis Navn føre Rigets Styrelse. Dette Mit høitidelige Samtykke, grundet paa Rigstændernes eenstemmige underdanige Ønske, bliver at indføre blandt Rigsdagsbeslatningerne.