Viborger Samler, 1834-08-29
Udenlandske Efterretninger. Le Courier angais, der i nogen Tid stærkt har beskjæftiget sig med Orienten, og pleier at erholde interessante, ihvorvel ogsaa undertiden eensidige og for Ægyptens Hersker gunstige Meddelelser fra Constantinopel og Alexandria, indeholder i sit No. af 15de August følgende Artikel: "Paschaen af Ægypten er den 30te Juni med en Tredækker og flere andre Linieskibe og Fregatter af gaaet til Syrien. Foruden Rytteriet, der har fulgt Landeveien, Feldt- og Beleiringsartilleriet og Ammunitionen, der ere affærdigede til St. Jean d'Acre, befinde sig endnu 10,000 Mand ombord paa hine Krigskibe. Denne Udvikling af Stridskræfter har ikke til eneste Formaal, at organisere Syrien og undertrykke de af Serailet stiftede Uroligheder. Jbrahim Pascha, der er Herre over alle faste Pladser, alle militaire Positioner i de fire Paschaliker og NedreKaramanien, har et tilstrækkeligt Antal Tropper til sin Disposition mod Jnsurgenterne, der ere indbyrdes uenige, og ikke kunne følge samme Fane. Druserne ville ikke gjøre fælleds Sag med de forrige Janitscharer fra Damascus og Aleppo, ligesaa lidet som Kurderne med Osmannerne; Beboerne af Jaffa og Naplusa kunne hverken være talrige eller farlige. Angaaende Maroniterne og Syriens andre christelige Jndvaanere, saa nære alle disse Hengivenhed for Ægypterne, hvis Beskyttelse sikkrer dem deres Cultur, Eiendomme og Friheder. En Forstærkning af 10 a 15,000 Mand vilde derfor være unyttig; men Mehemed veed, hvad den russiske Politik har tiltænkt ham; han seer det Øieblik stedse at rykke nærmere, i hvilket han, atter erklæret for en Rebel, beskyldt for Udpresninger og Tyranni og tilligemed sin Søn sat i StorherrenstransporAar Band, maa vente at vorde angreben, i det Mindste i sine nye Besiddelser. Han lader sig ikke skuffe af Storherrens Haandskrivelser eller af sin overordentlige Gesandts, Habil Effendis, naadige Modtagelse; Porten pleier altid da at ødsle meest med sine Kjærtegn, naar man har størst Grund til at mistroe den, og man har ikke glemt det glimrende Gjæstebud, der blev givet til Ære for Paschaen af Smyrna, en Time før hans Halshuggelse. Mehemed Ali maa derfor træffe sine Forholdsregler; Taurus er ikke tilstrækkelig til, at sikkre hans Forsvarslinie, da Russerne ingen Umage gjøre sig, for at skjule deres Planer, men lydeligt forkynde deres Hensigt, at falde ham i Ryggen over Argana og Orfa, hvorhen de allerede for flere Maaneder siden have sendt Jngenieur-Officierer, ligesom de ogsaa underholde Agenter i den hele Landstrækning, som adskiller Ægypterne fra det afsondrede caucasiske Corps. Begynder først denne Krig, saa er der ingen Tvivl om, at jo de combinerede Flaader ved Operationen paa hele Kyststrækningen fra Dardanellerne til Nilen, og ved Occupationen af nogle militaire Puncter kunne lægge en betydelig Vægt Vægtskaalen. Men tor Paschaen af Ægypten gjøre Regning paa deres Bistand, Have de Magter, der i forrige Aar bøde ham standse sit Tog, der betjente sig af Trudsler, for at forhindre ham i at redde Muselmændenes politiske Tilværelse, denne Gang alvorligt besluttet, at byde Rusland at standse? Erkjende de nu, at deres Bestræbelser, for at gyde Livi den ottomanniske Port, under Sagernes nærværende Stilling er undførlig og afsindig, og at det, efterat Underhandlingerne ikke have ført til noget Varigt, vil være den første Trang for en fast og oplyst Politik, at forskaffe den ægyptiske Regjering Uafhængighed, J Alexandria er man i Tvivl over alle disse Puncter, og haaber ikke paa franske Krigskibes Ankomst. Ruslands Agent, der, som det synes, ogsaa er Portens, har tilbudt et Væddemaal, at der i dette Aar intet Nyt vil forefalde i Archipelagus; han paastaaer, at der hersker den bedste Forstaaelse mellem Paris og St. Petersburg, og at Tuileriernes Cabinet ikke vil udsætte sig for Muligheden af en Krig, for de levantiske Anliggenders Skyld, der ere det meget ligegyldige. Den ægyptiske Hær befinder sig i den fortræfseligste Tilstand, og de Stridskræfter, der trække sig sammen i Syrien, kunne ved den første Leilighed hugge alle ottomanniske Tropper, hvor stort Antallet end mønne være, sønder og sammen. Alle Cadres ere udfyldte ved en regelmæssig Recrutering, Soldaternes Jnstruction har gjort store Fremskridt, og Hospitalstjenesten er ligesaa god, som i Europa. Og faa Marinen herster stor Virksomhed; Materialet er pragtfuldt, og paa Personalet arbeides der dagligt. flere engelske Officierer have taget Tjeneste i den, og Andre, der staae paa halv Sold, have ligeledes erholdt Tilladelse dertil af det engelske Admiralitet."Alle parisiske Blade uden Undtagelse opløfte det frygteligste Skrig mod Reductionen af den spanske Statsgjæld, og man troer i Almindelighed, at Cortes endnu ikke ville lade sig nøie med Grev Torre nos Forslag, men forlange en fremdeles Reduction til en Trediedeel eller to Femtedele. Af Grev Torre nos Finantsberetning viser det sig, at kun en Tiendedeel af Rominaldeløbet af de siden 1823 afsluttede Laan er flydt i Statens Casse. Desuden paastaaer den spanske Cortesopposition (og vel ikke uden Grund),at alle hine Laan ere ugyldige, fordi de ere blevne afsluttede uden Samtykke af Cortes, og den besmykker Reductionen af Cortesobligationerne med det Foregivende, at de fra 1820 til 1823 afsluttede Laan, ere tillige voterede af spanske americanske Deputerede, og at Moderlandet efter samtlige Coloniers Løsrivelse ingenlunde er forpligtet til at hæfte solidarisk for Statens Gjæld. Le National paastaaer, at Hr. Thiers, der udmærkede sig ved sin Snildhed ved Hertuginden af Berris Paagribelse, ogsaa denne Gang havde i Tuilerierne lovet at levere Don Carlos's Person, som man agtede at indspærre i Blaie. Virkeligen havde man under forskjellige Skikkelser afsendt Agenter til den spanske Grændse, og Don Carlos var kun ved et Lykketræff undgaaet deres Faldstrikker. Efterat denne Plan var tilintetgjort, skulde Rodil angribe Rebellerne med Eftertryk og trænge dem ind mod den franske Grændse. Planen hertil skal være udkastet i Frankrig, hvorved man dog ikke har gjort behørig Regning paa Rodils svage Midler, Landfolkets Stemning og Terrainets Vanskeligheder. Virkeligen naaede Rodil den franske Grændse og kunde byde General Harispe Haanden; men nu vendte Fjenden sig, og Sumalacarregui indtog Rodils forrige Position imellem Pamplona og Vittoria, medens Dronningens Tropper bevogtede Pyrenæerne. De sidste Depescher fra General Harispe skulle forkynde, at man ikke kan gjøre Regning paa nogen videre Fremgang af Rodil. Ogsaa skulle Breve fra Oberst Craddock til Venner i Paris berette, at Krigen endnu torde trække sig i Langdrag, og at D. Carlos ingenlunde manglede Udsigter. Et frygteligt Tidernes Tegn er et nyligestedfundet, nu under Undersøgelse i Chester værende, Mord paa en Hr. Afhley, begaaet for Betaling, altsaa paa Banditviis, hvilket sees af en af de tre anklagede Morderes, en vis Garsides Bekjendelse. Blodlønnen 3 C. 6 S. 8 c. for hver af dem, og Alt tyder hen paa, at Udaaden er formeligen besluttet af en af Haandværksassociationerne (trædes-unions), de manchesterske Spindere, altsaa ved et Slags hemmelig Ret, Den Myrdede var i Selskab med flere af samme Familienavn, Manufacturmester. – Den 16de Aug. bragtes en vis Schaffeld som Fange til Citadellet i Chester; han skal have udbetalt de 10 J Blodsold til Morderne (Garside og tvende Mosley's). Han synes at lægge sig efter at tie og nægte, og ingen Spise at ville tage til sig. Endnu andre Personer ere hæftede, som vidende om denne Udbetaling.