JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
En vis Officier, der virkeligen var en kjek Mand, men meget skrydende, og havde en lang Tid staaet ved Carl den 5tes Tropper, pralede af, at han havde endnu aldrig været bange, ihvor blodige Actioner han end havde bivaanet: Keiseren, der hørte dette, svarede paa staaende Fod: Ventelig har den Mand, aldrig snydt et Lys med Fingrene; thi da maatte han dog været bange for at brænde sine Fingre. Jnfantinden Jsabella, som gik mo sin Mand Erkehertug Albert til den saa bekiendte Ostendes Beleiring, soer i Ubesindighed, at hun ei ville skifte Særk, før Byen var taget; men hun maatte gaae med den saalenge, at den omsider fik Jsabelle=Farve.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
En Tydsker, som saae, at Republiken Venedig, førte en vinget Løve i dens Vaaben, spørger en Venezianer: i hvad Land Løverne havde Vinger, just i det samme, svarede Republikaneren, hvor Ørnen har 2 Hoveder. Endeel unge Krigsmænd saad og talede om, hvormeget Umage det havde kostet dem at blive Officieer. Da er jeg bleven det saaget som i Søvne, sagde En; thi om Natten traf den runderende Officier mig sovende, og gav sig til at skiænde paa mig; men jeg tyssede paa ham og forsikkrede, at jeg havde lagt mig for at udspionere en liden Trop Fiender, som streifede strax uden for. Man sendte et Partie ud, der var heldigt nok til at bringe 15 Fanger med sig tilbage, og da man tilskrev min Aarvaagenhed, det, fik jeg strax Feldttegnet til Belønning. Da Keiser Claudins var engang oprømt af Viin, sagde han, at der var 2 Ting i Verden, som delede hans Opmærksomhed; den ene at taale sine Gemalinders Ondskab, og den anden at straffe dem derfor. Agrippina som hørde dette, vilde forekomme det sidste og gav ham en Ret Padehatte (Champignons) der befriede ham fra alle jordiske Bekymringer. Da Romerne regnede alle deres døde Keisere blant Gudernes Tal, sagde Nero i den Anledning for Spot: Paddehatte maa være en guddommelig Spise, siden de have forgudes. Claudius.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
J Magdeborg faldt engang en Jøde i et Vandhuus paa en Løverdag og Jngen af hans Folk torde drage ham op, fordi det var deres Sabbath. Erkebiskop Ernst, en Søn af den Saxiske Kurfyrste Ernest, fik dette at vide og befalede, at han ogsaa om Søndagen maatte blive siddende, paa det de Kristnes Sabbath ei meere skulle vanhelliges end Jødernes.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
I et bekiendt Feldtslag i Bøhmen, fandt en Soldat ved Navn Strabe, en anden Soldat ligge paa Valdpladsen, skar begge Ørnene af ham, og bragde med sig som Sejerstegn. Da han efter Krigen kom hiem til sin Kone, fandt han hende uden Ører, og spørger om Aarsagen. Hun tilstod da, at hun uden Mandens Vidende havde tjent som Soldat, men paa Valdpladsen havde En afskaaret hende Ørerne, men hun laae saagodt som død. Saaledes straffer Grusomhed sig ofte selv.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
En Protestant havde en katholsk Tiener, der havde været som Pilegrim i Loretto, og spurgte ham en Dag, hvorledes man har sig af paa saadanne Tourer, Han svaaede, mens jeg giennemvandrede Jtalien, gave Bønderne mig, somme et Par Æg, og somme fleere, paa Reisen, drak jeg gjerne Blommen og heldte Hviden i min Stav, som var indvendig huul, indtil den blev fuld. Kom jeg saa om Aftenen til en fattig Bonde, bad jeg om en Pandekage, og naar den blev kun liden, aabnede jeg min Stok, bøiede uformerkt den aabne Ende i Panden i det jeg heldede ud, hvad der var i den, paakaldte jeg den hellige Jomfrue Maria og St. Jago af Compostella, at de ville saaledes forøge denne Pandekage, at baade jeg og heele Familien maatte mættes deraf. At Kagen virkeligen i Gierningen blev større, tilskrev man da mine kraftige Bønner, og man kan vel gjette, hvor høit man agtede en Pilegrim, som mig. Frands den 1ste spadserede udenfor Paris med Kardinal Lorraine, og saae en Bonde komme fra Byen med et Par Skoe. Den har Du vel givet 30 Styver for spurgte Kongen. Nei, Du løi de fem, svarer Bonden. Du er Dødsens, siger Cardinalen, tør Du saaledes svare Kongen. Ei svarede Bouden, Fanden fare i den af to, derhar kiendt ham.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-04-01
En Bonde beklagede sig for en Herremand at han ikke vidste, hvad han skulle fange an for at hevne sig paa en af sine Naboer, der aldrig studerede paa andet. end at giøre ham Ulykke og Fortred. Herremanden svarede, han skulle giøre som Skrivten byder, gjør vel imod sin Fiende; thi derved samlede han gloende Kul paa hans Hoved. Ja det skulle jeg vist med Glæde giøre, svarede. Bonden, dersom disse Kul kunne brænde.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Jbrahim og Almira, en østerlandsk Fortælling ) Staaer det vel til Mennesket at stille Havets Bølger, eller til Naturen at tæmme Vindens Rasen, Hvem kan foreskrive Himlens Villie Love eller raabe til Skiebnen: "Saa skal det være. O Menneske, kan du give Stiernerne Bevægelse, eller standse Solen i sin Fart Kan du stille Øieblikkene i deres Løb, og berøve den fortløbende Tid en Segund; J Staden Bagdad, der er saa berømt af de østerlandske Skribentere, levede Jbrahim, en Søn af Emir=Hassan, som havde i forrige Tider været Kalisens fornemste Gunstling og fortroet af de Troendes Behersker de vigtigste Anslage. Jbrahim var agtet og æret i sit Land, og anseet som en Ære for sin Familie. Han var nu just i sin feireste Manddom og den Agt, hvori han stod, var usædvanlig for*) Oversat af Oriental Tales. hans Alder. Hans Rygte udbredte sig som Morgenvinden og hans Nærværelse, var ligesaa kierkommen som Solens Straaler. Sorg saae aldrig en Skye paa hans Pande ei heller tog Græmmelse nogensinde Besiddelse af hans Hierte. Misundelse var langt fra hans Tanker, og indgroet Had fremmed for hans Bryst. Hans Hengivenhed til dem der vare hans Venner, var oprigtig og hans Godgiørenhed mod Fattige bestandig. Han vidste ei at frygte, og i det han søgte at tilfredsstille ethvert Menneskes Ønsker, blev han inderligen agtet af alle. Saadan en Mand var Jbrahim, da Elskovs=Engelen rørte hans Hierte og tændte det i Lue for Almira, en Søster af Helim, som var Kalisens Vizier og den Næste i Magt og Høihed efter hans Herre. Almira var den skiønneste Pige i Bagdad og Rygtet og hendes Deilighed, havde naaet de længst bortliggende Kyster, i Asien. Hendes Kinder vare saa friske, som en Rose om Morgenen og hendes Barm var hvidere end Lillien i Dallene. Diamanten fra Golconda var mindre giennemtrængende end hendes Øine. Hendes Røst lignede en Paradisisk Musik og hendes Aande var saa reen, som Vestens kiølende Vinde. Hendes Sang var istand til at tæmme Skovens Tigre og hendes Øiekast at standse Raadyret paa Høiene. J Bagdads Døttre, med Misundelse betragtede J hende, og J BalsorasPiger, J kiendte hende med Fortrydelse. Ved at skue hende ville Alderdommens Vinter brænde af Beundring, og Ungdommens Sommer af Ømhed og Kierlighed. Hun allene var Jbrahim Haand værdig, og Jbrahim blev omsider heldigviis velsignet med hendes.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Anekdoter. De Grumheder, som Spanierne begik i Amerika, i det det de paa adskillige Maader skildte 8 Millioner Menneskeer ved Livet i en Tid af 7 Aar, ere saa skammelige, at man ei uden Gysen kan tænke derpaa. Da de havde faaet Hathuey, Kongen i Hispaniola, fangen, sendte de ham en Præst for at omvende ham til Kristendommen. Kongen spørger da den Geistlige, om Spanierne kom ogsaa i Himlene, Da denne forsikkrede ham, at de just havde de første Rettig*) Af Recutil d histoires et de bons Mots heder til Himlene, svarede han: at han forlangte altsaa ikke at komme i Himmelen, siden han ikke ønskede at komme i Selskab med saadanne Barbarer.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Da Julius Cæsar var bleven Consul, fik han isinde at ville indføre en vis Lov, som han foreslog for det forsamlede Raad. Cato allene satte sig derimod og Consulen blev opbragt og lod strax ved Garderne Cato bringe i Fængsel. Cato gik uden at giøre Modstand og en heel Deel af Raadsherrerne gik med, hvoriblant Marcus Petrejus ogsaa var, til hvilken Consulen sagde, at det ikke var paffende for en Raadsherre at gaae, førend Raadslutningerne vare til Ende. Denne svarede, som en egte Republikaner, at han ville langt hellere sidde ene i et Fængsel med Cato end i et fuldt Raad med Cæsar.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Da Herman den 2den blev Biskop i Paderborn i Aaret 1532, og fandt der megen Urolighed i henseende til Religionen, begyndte han sit Embede med at fængle og fordømme 16 lutherske Borgere til døde. Da man bragte den paa Skafattet, havde Bøddelen den Driftighed at sige Prælaten lige i Ansigtet, at han var vel forbunden til at fuldføre en Dødsdom paa Tyve og Mordere; men han havde ikke lært at knække Halsen paa uskyldige Folk. Herved blev Executionen opsat. De Ulykkeliges Koner og Børn, saavelsom nogle af de fornemmeste i Byen gjorde saa stærk Forbøn for dem, at han pardonerede dem, paa det Vilkaar, at de skulle sidde et heelt Aar arresterte hiemme i deres egne Huse. Alle de øvrige Lutheraner maatte enten igjen bekiende sig til den katholske Religion, eller rømme Landet. Nogle Aar efter antog denne Prælat selv den protestantiske Religion, og blev berøvet sit Bispedømme.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Da Alphonsus den 5te engang paa Veien fra Capaa, saae en stakkels Mand, der anraabte de forbigaaende om at hielper ham sit Asen op, hvilket var falden i et Morads, stod han ned af sin Hest, uden at bie, til hans Folk kom, som vare noget tilbage, steg selv ned i Moradsen, og mens Bonden løftede Asenet ved Halen, hævede Kongen den fortil. Men da Kongens Folk kom til, og kaldte ham Deres Majestæt, blev han ikke lidet bestørtet, og begyndte at undskylde sig. Denne Tieneste sagde vel ikke meget i sig selv; imidlertid virkede den saameget, at den største Deel af Companien erkiendte ham for Konge.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-01
Nogle Spanske Hofmænd bade Carl den 5 at skikke sin tydske Garde, bort, tilligemed alle de Tydskere der fandtes i Madrid, og plagede ham meget for at faae dette udført. Han forsamlede da alle de Tydske og sagde dem i Spaniernes Nærværelse, hvad disse havde bedet ham om, og J viide, legger han til, at jeg er ogsaa en Tyd skeer, lader os pakke ind alle tilsammen, for ikke at være dem til Uleilighed. Dahan nu lod som han ville reise, og hans Tydskere derover anstillede sig glade, kastede Spanierne sig ned for hans Fødder, baade ham bie, og forglemme deres Uforskammenhed. Kongen blev og tilgav dem.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Et Brev. fra en amerikansk Statsborger til Statsborgerne i Europa.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Philladelphia, den 28de December 1793 i Uafhængighedens 18de Aar. Dette Brev findes indført i Hr. J. W. von Archenholdes Minerva for Martii Maaned d. A. Det forestiller Dagens store Anliggende, den Franske Revolution fra en ny Synspunkt, og indeholder mange Anmerkninger, der fortiene at prøves.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Da der ved de foreenede Nordamerikanske Staters Kongresses næste Sammenkomst skal giøres det Forslag, at sende Kommissarier til Europa, for at underhandle med alle neutrale Magters Ministre, og bringe Fredsprælimina rier i Stand, saa vil jeg i dette Brev meddeele Dem mine Tanker om denne Gienstand, og de Materier, der staae i Forbindelse dermed. Naar man skal overveie Sagen tilbørlig og efter alle Omstændigheder, vil det være fornødent, at man kan er et Øie paa Europas Tilstand, hvordan den var før den Franske Revolution. Deraf vil man faae at see, at de i mod Frankerige forbundne Magter fegte for at naae en Gienstand, der, om den endog var muelig at opnaae, dog maatte blive dem selv til Skade. Dette er en sædvanlig Vildfarelse i Krigenes og Regieringernes Historie, hvorpaa den Engelske Regierings Opførsel i Krigen imod Amerika giver et øjensynligt Exempel. Den begyndte Krigen, for, som man selv tilstod, at undertvinge Amerika; men efterat den havde tilsat meere end hundrede Millioner Pund Sterling derpaa, og maatte afstaae fra sit Forsæt, fandt den i et Tidsrum af tre eller fire Aar, at Engellands Lyksalighed, i Stedet for at lide ved Amerikas Uafhængighed, tvertimod virkelig forøgedes derved. Kortsagt, enhver Begivenhed har mange naturlige Følger efter sig, paa hvilke Hensigter og Meeninger have ingen Jndflydelse, og den politiske Vildfarelse ligger deri, at man urigtig bedømmer disse Følger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Engelland gav ikke Agt paa disse i den Amerikanske Krig, og af de Grunde, jeg her skal anføre, vil man faae at see, at de ogsaa bedømmer de samme urigtig i den nærværende Krig. Ved denne Undersøgelse indlader jeg mig ikke med noget, der egentlig har Hensigt til Regieringsformerne og Systemmerne; thi da alle Europæiske Regieringer ere forskiellige fra hinanden, saa kan der ikke angives nogen Grund, hvorfor den Franske Regiering ikke og skulde udmerke sig fra de andre.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Om Europas Tilstand for den Franske Revolution.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
J alle Europæiske Lande hørte man idelig den Klage, at den Bourbonske Familie var blevet for mægtig, og at det Franske Hofs Jntriquer satte Europas Fred i Fare. Østerrige, saae med et misundeligt Øie Frankeriges muelige Forbindelse med Preussen; og Preussen var igjen misundelig over Frankeriges Forbindelse, med Østerrige. Engelland har forgieves tilsat Millioner, for at forhindre Familietraktaten med Spanien. Alliancen imellem Frankerige og Tyrken behagede ikke Rusland; og Porten frygtede for, at Frankerige skulde være tilbøyelig til at indlade sig i en Alliance med Rusland. Undertiden foruroligede Quadrupelalliancen nogle Magter, undertiden bleve nogle fornroligede ved et modsat System; og i alle disse Tilfælde bleve Besværingerne altid lagte den Bourbonske Families Jntriquer til Last. Ere nu disse virkelige Ting sande, saa følger deraf, at det Eneste, der kunde befrie alle hine Magter fra deres Frygt for Frankeriges Jndflydelse, bestod i dets fuldkomne Neutralitæt; men denne Neutralitæt kunde umuelig opnaaes, og om den endog kunde opnaaes, kunde den dog umuelig sikkres, siden dette Riges Regierings Aand var imod alle saadanne Jndskrænkninger. Nu hender det sig, at denne Neutralitæt, der hverken kunde opnaaes ved Krige, eller sikkres ved Traktater, fremkommer ganske naturlig af sig selv, formedelst den fuldkomne, Forandring i Regieringens Aand, der opstod af sig selv i Frankerige, og denne Neutralitæt bliver nu den Grund, paa hvilken alle Kriges Ende kan bygges. Den er det, der af alle andre Ting staaer nærmest i Forbindelse med det, hvorpaa alle Europæiske Magters politiske Hensigter fornemmelig burde gaae ud; og intet kan saa stærk sikkre denne Neutralitæt, som den Omstændighed, at den Franske Regierings Aand udmerker sig fra alle øvrige Enropæiske Regieringers Aand. Men ville Magterne nu sætte den Bourbonske Familie igien i Stand tilligemed Monarkiet, saa maae de og nundgængelig tillige med det igien frembringe alle de skadelige Følger, de tilforn beklagede sig over, og det første Spørgsmaal, der vilde give Anledning til Uenighed, maatte blive dette: Med hvem skal det igien oprettede Monarkie træde i Alliance, Vil Engelland vel tillade, at Familietraktaten igien oprettes, mod hvilken det fra de ældste Tider har stridet og anlagt Planer, Vil Preussen vel taale, at Alliancen imellem Frankerige og Østerrige fornyes, eller vil Østerrige, vel finde sig i, at den gamle Forbindelse imellem de to første igien oprettes, Vil vel Spanien, eller Rusland, eller hvilken anden Søemagt det er, taale en Alliance imellem Frankerige og Engelland, Ja vil endelig vel nogen Magt taale, at de andres Styrke forøges imod dem selv? Alle disse indviklede Spørgsmaale indbefattes og i Hovedspørgsmaalet om den Bourbouske Families Jstandsættelse; men paa den anden Side forsvinde de alle, naar man forestillet sig Frankeriges Neutralitæt, som bestandig vedvarende. Er det ikke de forenede Magters Hensigt igjen at indsætte den Bourbønske Familie i sin forrige Magt, saa kan den ikke bestaae i noget andet, end i en ugiørlig Landets Deeling.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Den Bourbønske Familie kom da aldeles ikke i Betragtning, eller rettere at sige, den vilde derved blive sat i en endnu flettere Tilstand, end dens nærværende er; thi ligesom den Bourbonske Families Vedligeholdelse udgjorde en væsentlig Deel af den første Hensigt, saa hører og sammes Udrøddelse som en væsentlig Deel til den anden Hensigt. Dens foregivne Venner vilde da finde deres Fordeel ved dens Udryddelse, siden det er fordeelagtigt, naar man har en Deeling i Sinde, at der ingen Prætendenter blive i Live.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Hvormeget nu endog Anlæget til en Deeling kunde ved første Øjekast forblinde Koalitionens Øine, eller hvormeget endog enhver Magt kunde haabe ved samme længere hen i Tiden eller til Slutning at tilsnige sig frem forden anden, saa ere dog de Vanskeligheder, der vilde møde dem, uovervindelige. Men om endog denne Hensigt kunde opnaaes, saa vilde den dog ikke geraade Partierne til en saa almindelig Fordeel, som Frankeriges Neutralitæt, der koster dem intet, og for hvilken at tilveiebringe de jo selv tilforn have fort Krig. Om Europas nærværende Tilstand, og Forbindelsen imod Frankerige. For det første er denne Forbindelse ikke af det Slags, der egentlig fremkommer af sig selv ved Overeensstemmelse og Enighed. Den er Hendelseviis tvunget sammen. Den er en af fremmede Deele bestaaende Masser, der holdes sammen ved et Øiebliks Hendelser; men saasnart denne Hendelses Virksomhed ophører, for falde Partierne igien til deres forrige Fiendskab imod hinanden. Uden at indlade mig i at vise, hvor umuelig en Deelingsplan er at udføre, vil jeg heranene anføre nogle Vanskeligheder, som derved ville møde for de forenede Magter, da det vilde blive imod deres egen Fordeel, om en saadan Deeling lykkedes. For tilbørlig at forstaae denne Deel af Undersøgelsen, maae man for alting kaste et Øie paa Kortet over Europa, og betragte den geographiske Beliggenhed af Koalitionens forskiellige Deele; thi hvor stærk endog den lidenskabelige Politik for et Øieblik kan virke, saa er dog den Politik, der grunder sig paa den geographiske Beliggenhed, den visseste; og den vil tilsidst i ethvert Tilfælde beholde Overvægten. Der har længe været Verden noget forprædiket under Navn af en Ligevægt i Magt. Men denne Ligevægt beroer ikke paa Armeer allene. Disse have kun en liden Virkekreds; deres Fremskridt ere langsomme og indskrænkte. Men bringe vi Søemagten i Regningen med, saa bliver Vægtskaalen almindelig. Den indbefatter da mange Slags med Handelen forbunden Jnteresse.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
De to store Søemagter ere Engeland og Frankerige. Bliver een af disse tilintetgjort, saa ophører Ligivægten i Magt til Søes. Den heele handlende Verden, der seiler paa Occanet, vilde blive udsat for den andens Naade, og en hver Europæisk Nations Havne vilde blive meere eller mindre tilsperrede. Begge disse Søemagters geographiske Beliggenhed bør dernæst tages i Betragtning. En hver af dem behersker en heel Side af Kanalen, lige fra Strædet ved Calais indtil Udløbet i det store arlantiske Hav. Alle nordiske Nationers Handel, fra Holland indtil Rusland, maae gaae igjennem Strædet imellem Dover og Calais, og lang med denne Kanal, for at komme i det atlantiske Hav.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Da dette nu er Tilfældet, saa kan man slutte sig til alle de paa hiin Side af Dover og Calais liggende Nationers systematiske Politik af deres geographiske Beliggenhed; thi det er nødvendigt, hvis deres Handel skal være sikker, at begge Siderne af Kanalen, hverken ganske, eller tildeels, maae være i een eneste Magts Besiddelse, enten det saa var Engeland eller Frankerige. Saalænge den ene Nation besidder een, og den anden en anden Side af Kanalen maae de nordiske Nationer, hvordan enda Tingenes Forfatning er, finde beskyttelse for deres Handel enten paa den ene eller paa den anden Side. Undertiden kan denne Beskyttelse komme fra Frankerige, og undertiden fra Engeland. Endnu meere, saalænge den Engelske Søemagt bliver saa stor, som den for nærværende Tid er, saa er det en Nødvendighed, at der og maae være en anden Søemagt til, der kan hindre det almindelige Herredømme, den ellers vilde udøve over alle Nationers Handel. Frankerige er den eneste Stat i Europa, hvor denne Mødvægt kan finde Sted. De Nordiske Søemagter kunde, om de endog vare stærke nok, dog ikke være virksomme nok. De blive indsluttede sex Maaneder i Aaret af Jisen i Havet. Spanien ligger for langt borte, og desuden underholder det og en Søemagt allene for sine Amerikanske Biergværkers Skyld.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Naar man betragter Planen til det Franske Riges Deeling fra denne Synspunkt, saa finder man, at samme indeholder Ophævelsen af Ligevægten imellem Søemagterne; siden denne Ligevægt ikke kan vedligeholdes, uden Frankerige bliver aldeles udeelt. Dette er et Tilfælde, der synes ved første Øiekast, langt borte, og næsten at ligge skiult; men det interesserer alle ved Søen liggende og handlende Nationer i en saa høi Grad, som noget Tilfælde, der hidindtil er mødt dem. Kort sagt, det har samme beskaffenhed med en Krig, som med en Process. I den sidste gaa de første Grunde forlorne under de mangfoldige Artumenter, og i den første fortrænges de ved de mange indtreffende Hendelser. Der komme stedse nye Gienstande frem, og enhver Ting faaer en anden Skikkelse. Dette var Tilfældet i den sidste store Koalition i den saa kaldte Arvefølgekrig, og det vil efter al Formodning og saa blive Tilfældet i den nærværende. Jeg har hidindtil sat de Tanker ud af hinanden, der faldt mig ind ved de forskiellige Gienstande, der staae i Forbindelse med Konlitionen imod Frankerige, og ere sammenknyttede med de neutrale Magters Jnteresse. Skulde en Underhandling imellem disse finde Sted, saa ville disse Anmerkninger i det mindste frembringe andre. Den heele Materie vil da blive vidtløftigere undersøgt og sat ud af hinanden, end jeg her kan giøre det; og man vil i Roelighed og Stilhed forestille sig de skadelige Følger, der kunne flyde af de Hensigter Koalitionen har, enten at sætte den Bourbonske Familie igien i Stand, eller giøre Forsøg paa at faae Frankerige deelt.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Hvad Engelland angaaer, saa maae man undre sig over, at det først indlod sig i en Konlition og en lang bekostelig Krig, for at forhindre Familietraktaten, og at det nu igien træder i en anden Forbindelse, for at vedligeholde samme. Paa de andre Magters Side er det ligesaa inkonsequent, at de indlade sig i et Deelingsprojekt, der, om det endog kunde lade sig udføre, dog umiddelhar vilde kuldkaste Lige vægten i den Europæiske Søemagt, og efter at Formodning drage en anden Krig efter sig, for igien at gotgiøre de politiske Feiltagelser ved den første. En Borger af de forenede.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Amerikanske Stater.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Kiøbenhavn, den 9de Junii. Den 7de Maji er Copiisten i det jydske Told= og Consumtionscontoir, Marcus Faye, udnævnt til Fuldmægtig sammesteds; Studenten Hans Adam Kroll Hansen til Copiist i bemeldte Contoir, og Toldbetienten i Sponvigen, Niels Wisloff, til Toldbetient ved Langesunds Toldsted.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Under 23de Majer den hidtil værende første Copiist i Søe=Etatens 4de Departements Contoir, C. L. Rosted allernaadigst beskikket til Fuldmægtig i den afdøde Fuldmægtig Høegs Sted, og Volontair G. Kohl i denne Anledning udnævne til Copiist i bemeldte Contoir.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Blandede Efterretninger. Hans høifyrstelige Durchlautighed den regierende Hertug af Meklenborg Strelitz, er død den 2den Junii i sin Alders 57 Aar, og efter ham træder hans ældre Broder Carl Ludvig Friderich til Regieringen, som er fød den 10de October 1741.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-06-13
Raadet i Charlestown i Amerika har afskaffet alle Titler i offentlige og Rettergangs Sager, siden de ikke stemme overeens med de republicanske Sæder. Blandt Foræringerne som Lord Marcart. ney har gjort Keiseren i China, var og det berømte Planetarium, som den lærde Præst Hahn, i det Würtenbergiske har forfærdiget, og som var kjøbt i London.