Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-01-07
J Ove Thomsens Avis læses følgende Skrivelse: Til Sivert Posekiger i Odense. Gode Ven! Du har tilmeldt mig at Du ikke har underskrevet Adressen angaaende Nordalbingien, men at Du har ifinde at give din Mark til Lorenzen, ligesom alle de Andre. Hvor kan Du, som tro Undersaat og kongelig allerunderdanigst Embedsmand, falde paa Sligt? Har Du ikke læst det kongelige allernaadigste Reskript til Kommissariussen i Slesvig, af 2den December, og deraf veed Du jo, at vor allernaadigste Konge ikke billiger Lorenzens udviste Forhold i Stændersalen. Tør Du billige hvad Kongen misbilliger? Men naar Du giver en Mark til en Hæderspokal til Lorenzen, saa giver Du jo derved tydelig tilkiende, at Du billiger, hvad Du som Embedsmand og lydig Undersaat bør og skal misbillige af dit ganske Hjerte. Er det et rigtigt Princip at handle efter, naar Du, som Kommissariussen lærer i Viborg, vil bidrage til at forøge Harmonien mellem Kongen og Folket? Neil Saadan Handlemaade kan, som Du veed fra din Barndom, aldrig tjene til Maxime for en almindelig Lovgivning. Læs Du derimod flittig i Skreppenborgs rare lille Bog til Stænderne i Roeskilde, hvoraf den kongelige Kommissarius gav et Exemplar til hver Deputeret, Uagtet den endnu ikke passer til Fædrelandets Læst, kan Du dog ikke læse den og Profeten Sammels Kongelov ofte nok, thi der siges, at ved denne Bog er baade den kongelige Kommissarius og Ussing og – ja Du veed nok, hvem jeg mener hos Jer - kommen til Sandheds Erkjendelse og paafulgte Omvendelse, alligevel Jngen af dem vare tilforn faste i Troen. - Du vil sagtens sige, at der er en fuldkommen Harmonie i hele Fyens Stift mellem Kongen og Folket. Jeg veed det, og tilstaaer det med inderlig Glæde; thi derpaa beroer Nordalbingiens og Danmarks Vel. Vi vide det: Kongen elsker sit Folk, og Folket elsker sin Konge igjen, og skjøndt denne livsalige Harmonie ikke kan forstyrres ved allerunderdanigste Adresser eller mangfoldige Subskriptions=Marker, saa skal Du dog komme ihu, at paa Jorden er Jntet bestandigt. Alt er omskifteligt, og det bestaaende kan ikke bestaae evindeligt. Derfor skal Du ikke sige eller gjøre Andet, end hvad Du med Sikkerhed veed kan bidrage til at forøge den bestaaende Harmonie mellem Kongen og Folket, mellem Slesvigholstein og Danmark, mellem de ravtydske Advocater og de ramjydske Stænder, som Kommissarius siger! Tal Dansk i Odense og i Svendborg - til videre, Tal Tydsk i Slesvig og Aabenraa. Ja Russisk og Engelsk med, hvis det saa skal være, og raisonneer ikke! Er Du indviet i Regjeringens Viisdom og Hemmeligheder, Kjender Du Noget til de høiere Statshensyn, Læs bare flittig i Dagen" og i Dansk Ugeskrift - det vil da sige i Kjertemindemandens og ikke i Præsident Professorens –, og lig ikke for dybt i Bondens Poser, Gaardmændenes at sige, som der endnu bør holdes gode Miner med, saa nogenlunde, men Huusmændene og Skolelærerne kan der endnu ikke gjøres Noget for. - Her er det stille og flant med Handelen. Min Principal, Hr. Jeronimus, har tabt i dette Aar 6393 Rbd. 41 s. paa Hvede. Han veed nu ikke om han tør kjøbe eller sælge; men han vil høre nærmere fra Engelland og see sig for. Desaarsag har jeg Tid fra Bogholderiet iaften, og har benyttet denne Time til at sige Dig min Mening, som Du kan have godt af, hvis Du vil følge den. - Jeg skal hilse Dig fra min gamle Magdelone. Naar jeg har lagt dette Brev af hos Cancellieraad Thomsen, gaaer jeg hen til Lacoppidans, og haaber at faae mig en fornøielig hombre med Tre af de visse Folk. Svendborg, den 29de December 1812. Din Ven Mads Eriksen."J Onsdags blev i Kjøbenhavn afholdt et Festmaaltid til Ære for den sønderborgske Deputerede, Kjøbmand P. H. Lorenzen, i hvilket circa 200 Personer toge Deel. – Det Nærmere om denne smukke Fest skal blive meddeelt i næste N.