Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-08-20
Udtog af et Brev fra Posen, den 13 Maj. - Af Almanna Journalen No. 186). - Jgaar havde vi her en Begravelses=Ceremonie for afdøde Frøken Euphemie von Engestrøm, Hoffrøken hos den Kongl. Svenske Prindsesse Sophia Albertina, og Datter af den Kongl. Svenske Statsminister, for Udenlandske Anliggender m. m. Hans Exellence Hr. Grev L. von Engestrøm og Sammes Grevinde, født Chlapowska - en Ceremonie, som i rørende Høitidelighed overgik Alt, hvad vor Stad hidtil har seet. Kirken (Bernhardiner=Kirken her i Staden) var paa den prægtigste Maade udziret og prydet med en meget smagfuld Katafalk. Prinds Biron af Curland, som førte Commandoen her, havde ladet opstille i Kirken en Haye af Grenaderer i fuld Puds, ligesom og paa Gaderne, hvor Processionen skulde passere, adskillige Hædersvagter, bestaaende af Detaschementer af Gensd'armeriet til Hest og til Fods. Processionen var talrig; den anførtes af Canonicus Chapowski. Den Afdødes Fættere Clapowskier, Stianieckler, Kolatzkowskier, bare Liget; Kisten var prægtig og Ligklædet af Himmelblaat Sammet, rigt besat med Sølvgaloner og Fryndser samt prydet med det Engestrømske og Chlapowsiske Vaaben. Næst efter Liget gik den Afdødes Broder, den Kongl. Svenske Kammerherre, Major og Overadjutant m. m. Hr. Baron Stanislas von Engestrøm, ledsaget af Fyrst Biron af Curland, dernæst den Afdødes Moster, Grevinde Prusimska, ledsaget af Præsident Serboni, og derefter de øvrige Slægtninger, hvorpaa fulgte Stedets civile Antoriteter, Militair-Etaten og de Geistlige, alle i fuld Pomp. Biskoppen af Posen forrettede Jordpaakastelsen, en Ære, som forhen aldrig er hendt nogen Enkelt, ikke engang Castellanen Jaraczwoski, og Canonicus Cawicki, en for sin Veltalenhed berømt Mand, holdt derefter i det Polske Sprog en vakker Ligtale. Men det Rørende i denne Høitidelighed var de umiskjendelige Udtryk af den Agtelse og Kjærlighed, som dette unge Fruentimmer ved sin Forstands og sit Hjertes Egenskaber havde forhvervet sig hos alle Stænder og Classer, og som man nu havde Anledning til at see og høre. See her nogle af disse Træk, som bedre end alle Monumenter tolke den Afdødes Værd: Stedets Autoriteter vare indbyrdes. komne overeens om, endog ubudne, at følge dette unge Lig til dets Hvilested, en Mængde Polske Officierer gjorde det Samme; de ansaae, sagde de, dette Beviis paa deres Agtelse som Pligt imod en Person, der altid havde ladet deres Mod og Fædrelands Følelser vederfares Ret. Jblandt det i stor Mængde forsamlede Folk var der mere end een Ulykkelig, som med taarefulde Øine fulgte sin Velgjørerindes Aske. - - (Norsk Rigstid.)J Frankrig er den Døvstumme Monteil, der mistænktes for at have dræbt i Skoven ved Biron begge Søstrene Bonnet og den unge Pousson, blevet arresteret af Gensd' armeriet, der bragte ham til Hr. Poussons Huus. Dennes Datter gjen kiendte i ham strax hendes og hine Søstre Bonnets Mordere. Da Monteil bragtes i Forhør tilBergere, tilstod han Forbrydelsen og de med samme forbundne Omstændigheder. Hr. Bonnefour, Directeur for Døvstummeinstitutet, gjorde den Anklagede Dommerens Spørgsmaale, og denne den Anklagedes Svar saa forstaaelige, at der aldeles ingen Tvivl eller Misforstaaelse fandt Sted.Da Hr. Bonnefour selv er en Døvstum, saa maatte man skriftligen forelægge ham de Spørgsmaale, der gjordes Monteil, denne tilkjendegav Han dem ved Tegn, og derpaa skrev han sammes Svar og meddeelte dem Dommeren. Det varede længe, førend Monteil vilde tilstaae, at han var Morderen. Men da de Spørgsmaale, der gjordes ham, bragte ham i Forlegenhed, gik han til Bekiendelse, og vedkjendte sig den Kniv, hvoraf han havde betjent sig. Den unge Pousson er endnu ikke cureret, men dog uden for al Fare.