Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-11-28
J Anledning af den Annonce som Aarhuus Stiftstidende, No. 180 af 13de dennes indeholder, angaaende de Callundborgske Litsenbrødres Rægtelse af at oplosse de Kreature som et Færgefartøi havde inde der var ankommen hertil omtrent Kl. 8 om Aftenen den 6te dennes, finder jeg mig, som Formand for denne Corporation, beføiet at oplyse Følgende: 1) Det har hidtil været antaget saavel af Prangerne som de 2de Mænd her i Byen der indstalder de fra Jylland ankomne Kreature, at naar disse ankomme om Aftenen eller Natten, blive de staaende over i Smakken til næste Dags Morgen, og dette har Alle fundet sig tjent ved, ikke allene fordi at Jndstaldingen da kunne skee med Orden og Uheld forebygges, i Almindelighed, men og den Resiko (som enkelte af disse Kreature, der ere blevne rasende indenborde) gjort mindre farlig, for de Tilstædeværende som for hele Byen, naar ved Nattetider et saadant Kreatur slap løs, hvilket for er skeet, hvorved Mennesker ere blevne spolerede og Faren har været saa stor, at man deels har maattet skudt eller paa anden Maade aflivet slige rasende Dyr. Her tør jeg vel spørge: om et saadant Tilfælde indtraf, som let er muligt og som man daglig kan resikere, om da Prangerens Penge vare tilstrækkelige til at erstatte Menneskers Liv og Helbred, eller og ikke naar sligt indtraf, det da vilde blive lagt Litsenbrødrene til Last, fordi de ikke i Lasten havde truffet Anstalter til saadant Kreaturs enten Binding eller Aflivelse, og dette kan kun med megen Vanskelighed og Fare skee om Dagen, men ikke i Mørke imellem Kreaturene, hvor kun høist ufuldkommen Brug af Lanterne kan anvendes, 2) Der ankom samme Aften 2de Smakker, begge ladede med Kreature, men de forlangte ingen Losning førend om Morgenen uagtet dette vare Fartøier, i det ringeste den ene, som ere skikkede til Losning paa enhver Tid, da Kreaturene deraf kan optrækkes i al Mag, men derimod i det omhandlede forstankomne Fartøi, der er leiet, kan kun Losning skee ved at opheise ethvert Kreatur paa Dækket, altsaa baade Mennesker og Kreature mere udsat for Fare. 3) Den omhandlede Smakke var gaaet fra Aarhuus Dagen tilforn om Eftermiddagen Kl. 4, og havde paa hele Overfarten havt godt Veir, altsaa kunne Kreaturene aldeles Jntet have lidt, og her ved Broen vare de jo i den meest rolige Stilling. 4) Som Litsenbrødre staae vi i Henseende vore Pligter og Rettigheder, under Politiemesteren, og forinden Prangeren havde søgt hans Assistance og faaet decideret, om Losning skulde foretages eller ikke, var han ubeføiet til egenraadig at effectuere samme, hvorfor Litsenbrødrene endnu reserverer deres lovlige Ret til Paatale. Jøvrigt vil R. Faurschou eller Consorter, Litsenbrødrene i Callundborg noget, da kan han søge dem ved Retten, hvor vi trøste os til at forsvare vor Fremfærd, men yderligere Avisfeide indlade vi os ikke i Callundborg, den 2de Novbr. 1835. J. J. Jørgensen, Formand for Litsenbrødrene i Callundborg. Af anonyme Opfordringer (s. d. T. No. 174) tager jeg ingen Notice, men naar den Unævnte fremstaaer under eget Navn, og derved kundgjør at han upartisk tolker et almindeligt Ønske, da er jeg villig til frimodig og sandfærdig at fremstille de Hindringer som standsede en Virksomhed der gavnede det Almindelige, og som jeg hører i dette Efteraar savnes og beklages af Mange. Om Fremgangsmaaden imod min W. Nissen, – et i slige Affairer saa gandske ubevandret ungt Mennesker egner sig til Prædikatet retfærdig og humann, dette være da det ærede Publikums Omdømme overladt. Jeg er mig bevidst at have skreven min Annonce (d. T. No. 162) med Selvfornægtelse, men selv den moderateste Fremstilling af Sandhed kan undertiden være bitter nok for Vedkommende. J Øvrigt taler Sagen for sig selv. Brede, den 16de November 1835. Jens Wulff.