Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-31
Et andet politisk Problem er Maaden til at giøre Ende paa denne ulykkelige Krig. Hofsernes fredfærdige Sindeelag ere nu tabte. Med hvem kan de underhandle? Naar dette skal skee med den æreløse Convent, saa kommer Menneske=Blod endnu længe til at flyde paa Retter stedene og Valpladsene. Kan man af det brittiske Hofs sidste velmeente Erklæring til den franske Nation love sig en god Virkning, Degode Franske kunne ikke vise deres Sinddeelag. De maa skiule det, og imod deres Villie selv segte for Anarchiet imod deres Brødre. Underkastelsen af Bordeaux, Marseille o. s. v.er et Gøglespil, og som saadant kan man endnu meere ansee de Forholdsregler i alle Steder og Districter, hvor samtlige Øvrigheds Personer ere Jacobinere, som i deres Forordninger. og krigerske Rustninger sandelig ikke udtrykke de af Frygt skielvende Jndvaaneres almindelig Meening. Disse sidste kunne altsaa ikke følge, nogen Erindring eller noget Vink, førend Conventen er styrtet. De ægte Sansenlotters Svarpaa saadanne Erindringer af Hofferne kiendes af deres Forhold paa Valpladsene og i Fæstningerne. Mennesker, som opofre Alt, og foragte Døden, ere stok døve mod Underviisning, og de bedre tænkende Borgere, Patrioterne, og mange formaaende Personer i Stæderne og paa Landet, som gjerne ville give saadanne ForSlag Gehør, frygte meere for den tyranniske Convent, end for alle udvortes Fiender. Hverken saa mange enropæiske Folkes Krigshære, er Forbindelse med de talrige Rojalister i Vendee, med Anti=Anarchisterne i Lyon, og med saa mange Departementers Opstand i det Indre af Riget, Alt tilsammen foreenet kunde ikke ryste Conventens Magt, og paa Grændserne ere de franske Armeer faa Dage efter deres Nederlage stærkere, end forhen. Hvor store ere altsaa de med denne Krig forbundne Vanskeligheder for alle Hoffer, Tyrannerne i Paris overstige dog alle disse Vanskeligheder ved Millioner segtende Mennesker, der ved Decretter drives sammen, som Faar, og ved Assignat=Fabriker, imod hvilke alle Europas Skatkamre og Banke forsvinde til et Jntet. Endnu den 10de November 1793 bleve, i Følge af Decretet, til at bestride Udgivterne i de sidste een og tive Dage, til Skatmesteren udbetalte et hundrede fem og firesindstive Millioner og 800,000 Livres. Uden at tilintetgiøre Convententens Magt, lader sig derfor aldeles ikke tænke nogen Ende paa Krigen og Gruesomhederne. Men denne Tilintetgiørelse, kan allene iværksættes ved Franske, ved Mennesker, som fegte imod Parisernes Tyrannie og deres Fædrenelands Undergang, for deres Eiendom og imod Guillotinen, og med saadanne Mennesker er det sydlige Frankerig befolket. Men Anti=Anarchisterne i denne sydlige Deel mangle en Middelpunkt; en Mand af bekiendt stor Forstand, Talenter og Dyder, til hvem en meget stor Deel af Nationen har Fortroelighed, og som altsaa kunde med mægtig Haand benytte sig af denne Fortrolighed til igjen at oprette Orden. Hvad i denne nærværende Forfatning hverken mægtige Krigshære, eller mange Tusindes Blod, eller Millioner Penge formaae at udrette, torde ikke blive vanskeligt for en saadan Mand. Det synes lige som at Forsynet har dannet og kaldet den ulykkelige la Fapette til dette berømmelige Foretagende. Om ham vilde Tusinde af gode franske Borgere her forsamle sig. Tusinde, der søge at erlange Rolighed, for hvad Priis det skal være, og Tusinde af Krigere, som forhen vare ham hengivne, og endnu stedse nævne hans Navn med Ærefrygt. Hans Fremtrædelse paa nærværende Tid i det sydlige Frankerig, som Hevner og Frelser, vilde for den æreløse Convent være Tordengadens Aabenbarelse. Men denne Mand, som allene kunde skaffe en hastig og lykkelig Ende paa Krigen, og som de un er Krigen lidende Folk med Millioner Tunger skulde anraabe som den meest velgiørende Gave af Himmelen, er for længe siden herpaa Jorden, men i Fængsel. La Fapette, denne erklærede Ven af Monarchiet og en fornuftig Friehed torde løse den Gordiske Knude, der byder Trods til al menneskelig Viisdom; befordre Hoffernes Hensigter, og udrette uendeligt meere hos Sværmere, end Monarcher nes fredsommeligste Erklæringer. Maatte det dog behage Regenterne at aabne dette Fængsel til Held for Europa. Slutningen og Brødfrugttræer.