Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-10-27
Endvidere indeholder den holsteenske Stændertidende No. 2 en temmelig udførlig Beretning (hvori man dog savner Navnene paa de Deputerede, som have indgivet Petitioner og taget Ordet) om Forsamlingens tredie og fjerde Møde, d. 8de og 9de. J det tredie Møde tilkjendegav Præsidenten, at der fra forskjellige Medlemmer vare indløbne flere Forslag, som gik ud paa at beslutte følgende Petitioner: 1) at alle Embedsmænd, skulde sættes paa fast Gage; 2) samme Forslag, med det Tillæg, at en saadan Sporteltaxt skulde fastsættes, hvorefter der vilde indkomme nok, for kunne lønne alle Embedsmænd; 3) at revidere Brandforsikkringens Statuter; 4 og 5) to Forslag, angaaende Udfærdigelsen af en ny Tiendeanordning; 6) angaaende Forhindring af vilkaarlig Fængsling og Forsinkelse ved Forhør over Fængslede; 7) angaaende Conservation af de Familie steder, der ifølge, 15 i Forordn. af 19 Decbr. 1804 skulle vedligeholdes. - Fremdeles tilkjendegav Præsidenten, at Udkastet til den nye Toldanordning var meddeelt af Commissarius, og et Aftryk af Samme vilde vorde Medlemmerne tilstillede. - Commissarius motiverede derpaa Udkastet angaaende Regulering af de bekonomiske Forhold ved Straffeanstalterne i Glückstadt, hvorpaa Præsidenten androg paa en Committee, der bestemtes til 5 Medlemmer, som valgtes. Nu havde, efter Dagens Orden, den Deputerede Ordet, som i det andet Møde havde indbragt et Forslag angaaende Forhandlingernes Offentlighed. Han forelæste først Andragendet, der gik ud paa, at "Forsamlingen skulde beslutte Jndgivelsen af en Petition: at Forhandlingernes Offentlighed maatte finde Sted, under Forbeholdenhed af nærmere Bestemmelser angaaende muligen nødvendig Modification heri." Han begrundede derpaa sit Forslag paa de ægte kongelige Ord i Jndledningen til Loven af 28 Mai 1831, hvilke Ord ikkun behøvede en Commentar, for at retfærdiggjøre Motiverne. Kongen vil vække Borgerens ædleste Motiv, Almeenaanden; dette er udtalt i hine Ord, ei til Stænderforsamlingen, men til det heele Folk. Ogsaa er det af største Vigtighed, at Folket erfarer, ei blot hvilke Resultater, der vindes, men ogsaa, hvorledes det skeer. Uden Offentlighed vilde Stænderforsamlingen snart vorde betragtet som en Autoritet, et Collegium mere, og Folkets Deeltagelse derfor vilde forsvinde. Kongen ønsker at erholde den paalideligste Kundskab, om Midlerne til at fremme Almeenvellet; Kredsen til at erholde denne Kundskab udvides, ved at tilstede Tilhørere Adgang, hvilket er saa meget vigtigere, som Loven binder Valgbarhed til Grundeiendom, og Jntelligents kan finde Sted uden den. Herved vilde dannes en aandig Forbindelse, saa meget vigtigere, som Pressen mangler Frihed, og formedelst Holstens Forhold til det tydske Forbund ikke kan være fri. Baandet imellem Fyrste og Folk kunde kun ved Tillid forstærkes og knyttes fastere. Hemmelighed staaer i Veien for Tillid, og har som oftest Mistanke til følge. Endeligen kommer endnu Æresfølelsen i Betragtning, denne Følelse, som har medvirket overalt hvor noget Stort og Ædelt er skeet, og hvis Virksomhed ikke maatte svækkes. Proponenten søgte derpaa at gjendrive de Grunde, man sædvanligen anfører imod Offentligheden. Stændertidenden skulde gjøre den overflødig; men denne kan ikke melde Alt, da Pressen ikke er og ikke kan være fri, og vil følgelig ikke undgaae Mistillid. Dertil kommer, at den ikke vil svare til Folkets billige Ønske, at erfare dets Deputeredes Handlemaade, ei heller til de Deputeredes, at stifte sig et godt Minde, hos Folket. Den Mening, at Offentlighed ikke er Folkets Ønske, er falsk, lad kun de Deputerede vidne, hver for sit Distrikt. Jntetsigende er den Frygt, at mange Medlemmer vilde undsee sig ved, at tale offentlig, da det ikke gjelder og Veltalenhed, men om et jævnt, simpelt Foredrag. Endeligen bemærkede Proponenten, at vel Jngen vilde give den Frygt Rum, at man ved Petitionen skulde vække Hs. Majestæt Kongens Mishag, naar man mindes Hs. Majestæts af alle hans Undersatter dybt paaskjønnede Naade og Mildhed. En anden Deputeret understøttede Andragendet med den Erklæring, at han fandt videre Motivering unødvendig. Til Præsidenten overraktes fra det 14de Landdistrict en Petition og Forhandlingernes Offentlighed; en Deputeret erklærede, at ville understøtte den. En lignende Petition overgaves fra 6te Kjøbstadsdistrict; Petitionerne fore læstes. En Deputeret frembar mundtligt sine Vælgeres Ønske om Offentlighed. En Anden fremhævede, at Offentlighedens Modstandere ofte gik ud kun fra egoistiske Hensyn, idet de nødig vilde opgive en behagelig Beqvemmelighed for at overtage Møie og besværlighed. Offentlighedens Fordels ere iøinefaldende: Offentlighed er en Borgen for, at Enhver opfylder, hvad Landet venter af ham; en Vogter for Pligtopfyldelse; Forsamlingen er ingen Autoritet, men skal netop virke ved Offentlighed. - Dette Foredrag tiltraadtes af en anden Deputeret, som dernæst meente, at Sagen, formedelst sin Vigtighed, burde henvises til en Committee, som han haabede vilde understøtte Offentligheden. - Nu begyndte den modsatte Anskuelse at ville gjøre sig gjeldende, og den første Taler, som optraadte imod Offentligheden, meente, at det nu ikke var det rette Øieblik, at bede om Offentlighed; "de Deputerede vare ikke forsynede med parlamentariske Kundskaber, det vilde ikke være "Taknemmelighed imod Hs. Majestæt Kongen, ja ikke engang Velanstændighed, nu at bede om Offentlighed, efterat vi i den nye Jnstitution have erholdt en saa stor Gave, og fordi Stænderforsamlingen endnu ikke havde bragt Noget til Udførelse af alt det, Kongen havde givet os; man kunde ikke ønske, at der skeete et Andragende, som blev tilbageviist af Hs. Kongelige Majestæt. - Flere Deputerede bemærkede, at en stor Deel af deres Committenter deelede denne Anskuelse, og at man først skulde see Stændertidenden, for at bedømme, om Offentligheden var nødvendig. Herimod bemærkedes, at det ikke kommer an paa parlamentarisk Veltalenhed, at Stænderanordningen ikke er til Hinder for Forslaget, Hs. Majestæt ønsker at erfare Medlemmernes Raad og Anskuelser, som altsaa borde udtales aabent, frit og uden Hensyn. Skal Stændertidenden desuden kun meddele Resultatet af Forhandlinger, saa kan den saa meget mindre afgive et Surrogat for Offentlighed. To andre Deputerede understøttede Andragendet om en Committee, hvorpaa et andet Medlem, der omtrent gjentog ovenanførte Grunde imod Offentlighed, og tilføiede, at man ikke kunde tale saa frit i Tilhøreres Nærværelse som nu, androg paa, at udsætte Spørgsmaalets Afgjørelse til Landdagens Slutning. Endeligen yttrede en Deputeret, at efter hans Anskuelse maatte de mange Hensyn ikke komme i Betragtning; hverken Frygt for at mishage, eller Hensyn til Commitenterne maatte lede en Deputeret, men kun hans egen Overbeviisning; han vilde stemme for en Committee. Præsidenten lod nu Spørgsmaalet gaae til Afstemning; Fleertallet stemmede for en Committee, hvortil valgtes Dhrr. Reventlov Criminil, Falck og Lock, (en bekjendt Forfægter af Offentligheden). - Man gik nu over til et Forslag af en Deputeret, at Forsamlingen skulde beslutte en Petition angaaende en Forordning om Handelen af dem, som reise med Vareprøver udenfor Markederne, samt at Udkastet til denne Forordning maatte om muligt, forelægges denne Stænderforsamling. Proponenten oplyste, at omtrent 4 til 500 saadanne Prøve Reisende dreve en betydelig Handel paa Landet og i Kjøbstæderne, og gjorde det umuligt for Kjøbmændene at coneurere med dem Uagtet nu Commissarius bemærkede, at man havde ifinde at forelægge et Lovudkast desangaaende, hvilket kun var forsinket ved Jndhentelse af nærmere Oplysninger, besluttede man dog, midlertidigt at udnævne en Committee af 3 Medlemmer, som valgtes, i Wiese, v. Lengercke og Lorenzen). - Jdet fjerde Møde, den 9de, anmeldte Præsidenten, at et Medlem (hvilken nævnes ikke) ved en uventet Familiebegivenhed seer sig forhindret i, fremdeles at bivaane denne Forsamlingens øvrige Møder. En Deputeret havde indgivet Forslag om en Petition, at Skolelærer-Seminariet i Kiel atter maatte træde i Virksomhed. Dernæst discutteredes under Et om de omtalte Forslag 1 og 2, om Jndførelse af en almindelig Sporteltaxt og fast Gage for Embedsmændene. Proponenten udviklede Nødvendigheden af den faste Gage, der dog maatte bestemmes saaledes, at Embedsmændene Jntet tabte i deres forrige Jndtægter. Sportlerne skulde derimod gaae i en almindelig Lønningskasse. Den indgaves flere Petitioner fra det 14de Landdistrikt angaaende denne Gienstand, og efterat derpaa flere Deputerede havde yttret sig deels om Vanskelighederne ved at udstede en almindelig Sporteltaxt, deels om Ønskeligheden af en Forandring i det nuværende Sportelvæsen, erklærede Forsamlingen sig for en Committee (v. Neergaard, Falck og v. Reventlov=Criminil). - Forslaget angaaende Revision af Statuterne for Brandforsikkringen motiverede Proponenten især ved de hyppige Jldebrande, og Nødvendigheden af at gribe Forholdsregler derimod, hvilke han foreslog, hvorpaa Forslaget henvistes til en Committee (v. Halem, v. Bandis, sin og Engelbrecht). - Forslagene 4 og 5 angaaende en ny Tiendeanordning motiveredes af begge Proponenterne. Den ene gjorde især opmærksom paa Tyendets tiltagende Forværrelse, og betegnede som Punkter, hvorpaa der især maatte tages Hensyn ved en ny Anordning: Ansættelse af Fæstemænd (Gefindemaklern), nøie Bestemmelse af Herskabets og Tyendets Forhold, om Tjenestetidens Varighed og de ved Tyendets Sygdomme, fremførte Forhold. Den Anden fremhævede Tyendelovgivningens Mangler, og betegnede som Øiemed for en ny Anordning: moralsk Forbedring hos Tyendet og Gjenindførelse af det Familieforhold, hvori Tyende forhen har staaet til Herskabet. Ogsaa denne Sag henvistes til en Committee(de Aubert, v. Reventlov til Farve og v. Halem. (Hemp. A.) 20 til SSk. S.