Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-12-27
Forf. har en Deel paa Thiers's Ungdom at sige og gjør ham dog et Par Aar ældre end han er. Det antages nemlig, at Forf. vil troe, hvad der staaer i det saa kaldte Brockhausiske Conversations Lexicon, siden han selv citerer det som Kilde" – uagtet han er saa uheldig i sine Citater, at han ved dem beviser netop det Modsatte af hvad han ønskede at bevise. Han behage da at eftersee bemeldte Lexicon i den af ham citerede Deel Pag. 619, og i 9de Linie nedenfra vil han læse disse Ord: "Thiers ward um 1800 zu Aix in der Provence geboren." Vil han behageligst vende Bladet om, da vil han Pag. 620 finde følgende Yttring om Thiers's den franske Revolutions Historie" "Bisher ist keine bessere Geschichte uber jene merkwurdige Epoche geschrieben worden. Der Verfasser har einen blühenden und lebhaften Styl, er schildert mit geschikter Haand die merkvurdigen Personen, welche inder Revolution augetreten sind, beurtheilt die Begebenheiten unpartheisch, wiewol bestandig aus einem freimuthigen Gesichtspunkte, und spurt den verborgenen Ursachen und den Zusammenhange der Dinge mit grosem Scharfsinne nach." Naar nu Forf. i den Vestsjællandske Avis vil sammenligne denne Yttring med det Citat, han efter oftnævnte Conv. Lex, har gjort af Thiers's Tale i Deputeretkammeret 1834, saa vil han, hvis han ikke er altfor eensidig, komme til den Erkjendelse, at det netop var sin historiske Upartiskhed som Thiers forfægtede, og det saaledes, at end ikke een Stemme reistes derimod fra Oppositionens Bænke. Naar Forfatteren desuden betænker sig ret, saa vil han tilstaae, at det var en ganske besynderlig Selvmodsigelse dersom den Mand, der har forfattet Artiklen "Thiers i Conversations Lexiconnet, Pag. 620 vilde med rene Ord kalde Thiers upartisk og Pag. 623 lade ham selv føre Beviis for sin Partiskhed. Naar Forfatteren fremdeles i den citerede Tale vil overveie disse Thiers's Ord, som ere at læse i Conv. Lex. Pag. 623: "Jch bin vielleicht der einzige zum Mitgliede der Regierung er hobene Schriftsteller, welcher eingevilligt hat, viermalein Buch druchen zu lassen, das er geschrieben hatte, als er zur Opposition gehørte, und der auch nicht eine Zeile darin hat verandern wollen. Es ist erschienen wies geschrieben worden ist, und ich wünsche, man moge mich nag diesem Texte beurtheilen, den ich nie andern werde, veil er der Ausdruck meiner innersten Uberzengung ist" – saa forventes det, at han vil indsee, hvor ganske og aldeles usandsynligt det er, at Enaf Thiers's Colleger, med hans Vidende og Villie, skulde betegne som farlig for Ungdommen en Bog, om hvilken Thiers selv som Minister i en offentlig Tale høitidelig erklærer, at den er et Udtryk af hans inderligste Overbeviisning. At der iøvrigt, naar Talen er om en ansvarhavende Minister, er uhyre Forskjel paa en Saadans "fortrolige Skrivelse og officielle Meddelelse, samt paa at advare imod og at forbyde det trænger vel ikke til omstændelig Forklaring. Derfor – at det ikke skal glemmes - erklærer jeg endnu en Gang, at den Paastand, at Thiers selv som Minister har forbudt sin Bog som farlig til Brug i Skolerne, er aldeles usandfærdig, og føier til, at det er ligesaa usandfærdigt, at den nogensinde har været forbudt til Skolebrug i Frankrig. Der kan desuden ikke være Tale om denne Bog i sin Heelhed som Skolebog, den er dertil for omfattende og for kostbar, og med Hensyn til sit politiske, financielle og militaire Stof upassende til Brug for Skolebørn.