Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-04-03
Ved de mig ved Veibetjentene paaførte Processer, som jeg endnu modsætter mig som ulovlige, er nu kommen for Dagens Lys en Gjenpart og en ufuldstændig Extract af Veimesterens underskrevne Erklæringer (Concipisten er ligeledes her kjendelig nok) over een af mine og Kjølstrup Sogns Besværinger: -at man i disse Erklæringer har søgt ved Skingrunde at undskylde Veivæsenets og in Specie den drikfældige Betjent P. H. Petersens Forhold og rose sit eget herlige Værk, er mig ligesaa lidet paafaldende, som at jeg i disse, mildest talt, usandfærdige Opdigtelser, er fremstillet som et Menneske af en slet Karakteer, og Tænkemaade; dette var jo nødvendigt for ikke at Kollegiet, skulde tage Notits af mit Andragende, hvis Sanddruhed iøvrigt ikke kan modbevises - forøvrigt er det i sin Orden, at den opblæste Kryder i sin indbildte Storhed anseer en saadan Adfærd, tilladelig, imod den Mand, der gaaer den lige Vei og uden Omsvøb fremstiller ham i sin Ubetydelighed, sikkert en i hans Tanker uhørt Formastelighed. Dette her foran er imidlertid kun Forposterne for den nedrigste Behandling, – Enhver Retskaffen vil sikkert i sit Jnderste harmes ved at læse efterstaaende skandalløse Adfærd. Det mangelhavtige Veivæsens ivrige (og naar jeg lod mig slaae til Jorden med Latinsk og Fransk Skvalder, han ikke selv forstaaer, da tillige tappre) Forsvarer, den noksom bekjendte Prokurator Søren Hansen i Odense, er gaaet saa vidt, at han i et af ham skrevet, med Navnet P. H. Petersen, Veiopsigtsfører, undertegnet Skamskrift af 27 Marts (hvori Jndholdet af Tillægsbladet til Adresse-Avisen Nr. 48, der først udkom i Publikum Dagen efter, er gjennemgaaet), – det vil sikkert være enhver Uindviet paafaldende, hvorledes denne Person er kommen til Kundskab om, hvad jeg vil lade fremkomme Dagen efter skjøndt naar man betænker, hvad der næsten er enhver Mand i Odense bekjendt, hvorledes visse Folk, der gaae i hans Ledebaand, stikke Hovederne sammen i Anledning af denne Sag, vil dette ikke falde besynderligt; - Hr. Kancellieraad Hempel har forsikkret, at sligt aldrig skeer fra ham – har paasagt mig, uden hans sædvanlige Omsvøb, at være en Calumnant, en offentlig Løgner, en Skumler, en Æreskjender m. m., kort sagt, søgt at berøve mig min borgerlige Ære, ligesom han forhen har søgt at svække min Kredit, der mangler ikke meere for at gjøre det rigtig komplet, end at han skulde have beskyldt mig tillige for at være en Morder. - Dette skammelige Skam skrivt blev indleveret Fredag Formiddag den 27 Marts paa Adressekontoiret til Jndrykkelse i Avisen af Prokurator Søren Hansens Skriverdreng; henimod Middag samme Dag indfandt den Opsigtsfører, hvis Navn Skamskrivtet fører, sig paa Hr. Kancellieraad Hempels Kontoir, begjærende det Skrivt, som skulde være indleveret i hans Navn til Jndrykkelse, udleveret til Gjennemlæsning, sigende: at han ikke havde seet det, og ikke kjendte dets Jndhold, da han nyligen var ankommen til Byen, han havde nemlig været fraværende – disse hans Yttringer ere forklarede at være af P. H. Petersen brugte ved benævnte hans Nærværelse, deels under en Notarial=Forretning ved 2de af Hr. Hempels Kontoirbetjente, deels ved Attest fra Hr. Hempels Svigersøn, Hr. Bogholder Helm Petersen. - Skamskrivtet erholdt imidlertid Veibetjenten ikke, deels fordi Hr. Kancellieraaden var fraværende og havde det selv i Forvaring, ligesom han vel ei heller kunde have forsvaret at lade enhver saadan Person løbe med et Skamskrivt over en i hans Øine retskaffen Mand; især da den Person, som affordrede ham det, var ham ubekjendt, ikke havde indleveret det, og efter hans eget Udsagn ikke kunde være Forfatter deraf – det kunde i slige usikkre Hænder endnu mere udspredes, og Hr. Hempel vente, at jeg derfor drog ham til Ansvar, og dog er denne almindelig agtede Mands Adfærd skarpt medtaget af Forfatteren af Skamskrivtet i den under Fogedforretningen fremlagte Erklæring eller Jndlæg. Hændelsesviis indfandt jeg mig paa Adressekontoiret, for at erholde nogle Blade, jeg der havde henliggende, ved denne Leilighed adspurgte Hr. Kancellieraaden, mig, ved at overlevere mig det omtalte Skamskrivt til Gjennemlæsning, om jeg vilde give ham skrivtlig Tilstaaelse for, ikke at drage ham til Ansvar for Jndrykkelsen af samme, da han i andet Fald ikke dristede sig dertil, under de stedfindende Omstændigheder. Jeg nægtede ham ikke alene saadant, men reqvirerede øieblikkelig Kongens Foged, forlangte at denne skulde gjøre Forbud imod Jndrykkelsen og udlevere mig Skam skrivtet, for derefter at drage Forfatteren til Ansvar. Denne vigtige Kiendelse kunde imidlertid ikke afsiges den Dag, men blev bestemt til Mandagen efter Kl. ; jeg indfandt mig til bestemt Tid, men maatte til min Forundring erfare, at Fogden, istedetfor at afsige Kiendelsen, modtog Dokumenter. Jeg maatte finde mig i denne Udsættelse og begjærte Anstand til næste Dag, for at gjøre mig bekjendt med disse Papirers Jndhold, og fandtes de at indeholde et af Søren Hansen skrevet Jndlæg, underskrevet af P. H. Petersen, hvori denne vedkjender sig Forfatterskabet af Skamskrivter. - Udfaldet af Kiendelsen blev, at intet Forbud blev gjort imod Jndrykkelsen og Udleveringen af Skam skriftet blev mig nægtet. - Kjendelsen bliver af mig indanket. - Denne her omtalte Veibetjent Petersen er en i Underslæb greben Veibetjent, en forløben Tydsker, der formedelst Drikfældighed og Svinerie, som Korporal paa Prøve, blev bortviist fra Fyenske Dragon-Regiment. Om og hvorvidt sligt et Menneskes (der efter at have grebet det for ham næstsidste Nødanker, det nemlig at blive Veibetjent, og hvorfra han neppe undgaaer at blive kasseret, da - sandsynlig - kun har tilbage at kaste sig paa Fattigvæsenet, for at ernæres ved flittige Borgeres Sved) Vedgaaelse af Forfatterskabet af et Skamskrivt, det han ikke selv kan eller har skrevet, eftersom det er den nævnte Prokurators Haandskrivt, og eiheller har underskrevet Navnet, da Haandskrivten ikke er hans, og han i ædrue Stand paa Formiddagen selv har vidnesfast erklæret, ikke at have seet Skrivtet eller kjendte dets Jndhold - kan fritage den, der har skrevet Skamskrivter, for Ansvar, det jeg ved en Jndstilling til det Høikongelige Danske Kancellie agter at begiere ham tilfunden ved en offentlig Paatale ved Domstolene, eller i Mangel heraf selv at tugte ham for hans formastelige Gierning, vil Tiden vise. At man bliver befriet for, at et sligt Menneske skulde tilstædes Plads i den Kommission, Rygtet alt længe har bebudet at skulle nedsættes for at undersøge Veivæsenets Forhold, vil jeg haabe; man har offentligen nævnet ham ved Siden af Odense Byes retskafne, liberaltænkende Borgemester, Justitsraad, Ridder Reimuth. J Dag er jeg endvidere paaført Processer af 6 Veibetjente. Marialyst den 2 April 1835. C. H. Hansen.