Berlingske Tidende, 1799-03-15
Den anden Proclamation fra General Jourdan er til Armeen, og er dateret fra den maynziske Armees Hovedqvarter, den 24de Februarii, Soldater, heder det blandt andet deri, Trøde en høitidelig Overeenskomst, have de østerrigske Tropper den 1ste overtraadt den trukne Demarkationslinie. Keiseren har kaldet ind i det Jndre af Tydskland bevæbnede Fremmede. Den fra den anden Side brugte Opførsel har tvunget Directoriet til at bruge Repræsalier. Det har gjort alt for Freden; men vil man Krig, forstaaer det sig ogsaa dertil Soldater, lader os forlade vore Linier, og igien betræde den Løbebane, som J hidindtil have giennemløbet med saa megen Berømmelse. Stride ville vi, ifald man vil hindrede fra at antage de militairiske Stillinger, som Armeen rykker imod og stride ville vi, ifald Keiseren itte burtig og punctlig opfølder den trufne Overeenskomst; men Stroe imod de Moderations Grundsætninger, som hidindtil vare den franske Nation, egne, skulle vi vende strax igien tilbar for at trække os bag vor re første Linier, saasnart Republiken faaer den Fyldestgiørelse, som den er berettiget til at vente. Soldater, der var ud med Eders Berømmelse, Eders Laurbær skulde visne Eden Fienders Ønske være opfyldt, ifald I lade Eder henrive til strafværdige Udsvævelser. Forglem aldrig, at Armeen skal holde saavel Statens som privat Eiendom hellig, og at enhver Uorden maae paa det eftertrykkeligste blive forbudet, og paa det alvorligste straffet. - Eder i Besynderlighed. J Officerer, Chefer for de forskellige Troppecorpser, Commandanter, giør jeg personlig ansvarlige for en nøie Eterlevelse af Regieringens Villie, som ogsaa er min. Jagttager den strængeste Discipling sørger for Troppernes Fornødenheder, som staae under Eders befaling; haver et vaaget Die med dem, og ifald nogen Soldat skulde forsømme sine Pligter saa siger ham, at enhver Nederdrægtighed er uværdig det franske Navn, erinder ham om, at han sætter Plætter paa de republitanske Armeers Berømmelse; visselig skal han da vende tilbage til Orden. - Bestælet af Retfærdigheds og Billigheds Grundsætninger betaler det fuldbyrdende Directorium mig, at lade Eder vide, at det er dets absolute Villie at gotgiøre de Nationer og Regieringer, som ere Venner af Republiken, de Leverancer, som en uforudseet Fornødenhed kunde giøre nødvendige ved Armeen, at altsaa Gotgiørelses. Forsikringer skulde med den største Nøiagtighed blive udstædte for alt, hvad der bliver reqvireret og leveret Armeen. For nu at forekomme enhver Misbrug, erklærer jeg Eder hermed, at Overcommissair=Ordonnateuren allene skal have, i Følge den Fuldmagt, som han desangaaende skal faae af mig, Ret til at udskrive Reqvisitioner; at dog Generalerne eller Commandanterne for de betacherte Tropper, maae i Nødsfald udskrive Reqvisitioner, men bevise denne Nødvendighed, og strax sende en Afskrivt deraf til mig, at disse Reqvisitioner bestandig, for at henvende Regningsvæsenet, saavidt mueligt, paa een Punkt, bestandig, naar det kan lade sig giøre, skul blive stillede til de høiere Magistratspersoner, at Generalerne eller Commandanterne for de detacherte Tropper skulle, i ethvert Tilfælde, udstæde Gotgiørelses Forsikringer til Borger mesterne eller Amtmændene for alt, hvad der er bleven dem liveret; og endelig, at man aldrig skal tillade sig at borttage noget med Magt hos de Partieutaire. Jeg igientager det enhver Overtrædelse af nærværende Befaling, skal med den største Strænghed blive straffet. Dog, jeg lever Soldater, i det Haab, at J skulle svare Eders General for denne Bedrøvelse. Formedelst disse Foranstaltninger skulle Tydsklands Jndbyggere holde sig roelige midt i Stormen. Jeg haaber, at de skulle indsee, at de, for at beholde deres Eiendom, ikke kunne giøre noget bedre, end at forblive paa samme Fred Skulde derimod, og uagtet de Forpligtelser, som jeg paataaenmig mod dem, de franske Armeer finde Stæderne og Landsbyerne forladte, skulde disse Landboere stille sig imed os, eller vare sig ved at hielpe Armeen med hvad, der staaer i deres Magt, da skal jeg e jeg giør denne Erklæring med samme Frimodighed i gribe til andre Anstalter for at straffe dem, og giøre, at de fortryde deres Forvovenhed. Jourdan, Overgeneral.