Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-12-04
Det er allerede bleven omtalt, at det er den største Hindring, som staaer i Beien for Ruslands sande Cultur, at Livegenskabet ikke er ophævet, og at det møde saa store Vanskeligheder ved dets Ophævelse; det Russiske Riges Fremskridt i indvortes Magt, Tilværten af dets Folkemængde er mere frygtelig end glædelig for de tilstødende Stater, og for det hele ovrige Europa, saalænge Massen af dets Jndvaanere endnu er en Hob af raae Mennesker, som ikke selv ny der en fornuftig borgerlig Friehed og derfore ikke heller kan agte den hos andre Nationer; da der altid kan være Grund til at befrygte, at den i Tiden kunde blive et farligt Redskab i en herskesyg Erobrers Haand, til at oversvømme og betvinge det hele vestlige Europa, og som Sarmaterne og Schyterne, Hunnerne og Monglerne fordum, til at udbrede en ødelæggende Strøm af Østens Barbarie over de cultiverede og blomstrende Lande i vor Verdensdeel. Man maae derfore ønske Nordens Alexander et langt Liv, for at faae den fornødne Tid til at føre sin Kiæmpe stat Humanitetens Dragt, til hvis politiske Storhed, Peter Zar for et Aarhundrede siden lagde Grunder og som han har bragt til Fuldkommenhed. Det er derfore meere det Russiske Riges Civilisering end dets Cultur, som maae tildrage sig vor Jnterresse. Jmidlertid maae man haabe, at den første vil fremgaae af den sidste; en stor Sammenhobning og en stærk Forbindelse imellem Menneskene, især naa ogsaa Udlændinger blande sig i et stort Antal med de Jndfødte, pleier af sig selv og uformærket at bevirke Nationernes Oplysnings og Aandsdannelse, og disse ere egentlig da kun ret farlige for Culturen, naar de føre et nomadisk og adspredt Liv, og kun undertiden samle sig i store Masser for at overfalde andre Nationer; desuden naar et Land bliver først vel opdyrket, Folket velhavende og rigt, saa faaer det tillige af sig selv Smag for finere og meere dannede Sæder selv de hyppige Krige, som Russerne i de sidste Aar have fort i de cultiverede Europæiske Lande frembringe uformærket en stor Forandring i Folkets Tænkemaade og Omdannelsen af deres Sæder; Russerne ere desuden nemme til at lære og efterligne, især besidde de en udmærket Evne til at lære udenlandske Sprog, hvorved de saameget meere kunne profitere af deres Ophold i fremmede Lande. – For at befordre Landets indvorres Cultur og Nationens Velstand har den nærværende Regiering giort overmaade meget, hvoraf de betydeligste Virkninger maae snart give sig tilkiende; Agerdyrkningens Fremme er en Hovedgienstand for dens Omsorg, saaledes er i Aar bleven oprettet et Landvæsens-Selskab i Moscau, hvis Formaal er saavel theoretisk som praktisk at befordre og fuldkommengiøre Landvæsnet i alle sine Deele. En Landvæsensskole er bleven stiftet, hvori Bøndersønner kunne optages til Underviisning for Betaling af 400 Rubler aarlig; og hvori der læres saamange videnskabelige Gienstande, at det endog synes at gaae over de Personers Sphære, at denne Classe, dersom det Ord Bondesønner skal tages i sin almindelige Forstand; Keiseren har skiænket Selskabet 10000 Rubler, ladet det anvise en passende Jordstrækning i Nærheden af Moscau til dets praktiske Underviisninger, og forlangt en aarlig Jndberetning af Ministeren for det Jndre om dets Foretagen. der og Fremskridt. - Hvor stærk Kornproductionen, tager til i det Russiske Rige giver sig især tilkiende af deres Jndflydelse paa Kornhandelen i de øvrige Lande; efter Misværten i 1816 i det vestlige Europa var det det Russiske og Polske Korn, som forebyggede en Hungersnød; Russernes Jndsigter i at tørre og gjemme deres Kornvarer, og som den Vanskelighed, hvilken de havde i forrige Tider ved at afsætte det, har lært dem, giør Rusland saameget meere skikket til at være Jordklodens Kornmagazin. Keiseren har ganske nyeligen skiænket en Mand, som har opfundet en nye og forbedret Methode til at tørre Hvede og andre Kornvarer, et Patent paa denne sin Opfindelse, der roses for sin Fortrinlighed. J almindelig gode Aaringer vil den Russiske Kornproduction, efter sin nærværende Tilvært stedse holde Kornvarerne i en meget lave Priis. Riga og Danzig ville i Norden, som Odessa i Syden beherske Kornhandelen, i Danzig ligge i Aar store Beholdninger af det forrige Aars Frembringelse. og Foraaret skuffer nu bestandigen Landmændenes Forhaabninger i det øvrige Europa om Kornprisernes Stigen, da Donauen og Veichselen bringe hvert Aar i Handelen saasnart Jisen optøer uhyre Ladninger af Sædevarer fra de indre Lande, som Vinteren over ere blerne sammenhobede. Kornhandelen over dette Hav trykker stærkt de sydlige Europæiske Staters Agerbrug, og de Franske Landmænd fore lydelige Klager over Følgerne af denne tilvoxende Handel paa dette Hav, som det har været et vedvarende Formaal for den Russiske Regierings Politik at befordre.