Berlingske Tidende, 1808-11-14
Paris, den 1ste November. Hs. Majestæt Keiseren modtog den 26de d. M., siddende paa sin Trone og omgivet af de høie Statsbetiente, en Deputation fra det lovgivende Corps, hvis Præsident, Grev Fontanes, i følgende Ord forredrog den til Hs. Majestæt decreteerre Adresse: Sire. Det lovgivende Corps nedlægger for Deres Majestæts Fødder den, Adresse, som det hele franske Folk tilligemed det decreterer. Den faderlige Tænkemaade i den Tale, som De har holdt fra Tronen, har overalt udbredt Kierlighed. Den første blandt Feldtherrer seer alt saa noget mere hervisk og ophøiet end Seiren. Ja, Sire, vi have hørt det af Deres egen Mund, der gives en mægtigere og varigere Authoritet end Vaabnenes, den menlig, som grunder sig paa gode Løve og National Indretninger. De Lovbøger, som Deres Viisdom dicterte, trænge videre end Deres Erobringer og udbrede Deres Herredom over 20 forskiellige Nationer, hvis Velgiører De er. Den lovgivende Corps maae især høitideligholde hine fredelige Triumpher som bringer Velsignelser over Menneskeslægten. De har Sire, ligesom i alt øvrigt fremskabt Finants Systemets sande Elementer. Vor re Pligter indskrænke sig til Lovgivning og Finantser og fra Dem hav vi denne dobbelte Velgierning. Dem var det forundt, blandt et stort Riges Ruiner igjen at frembringe selskabelig Orden og midt iblandt Krigens Ødelæggelser igjen at opreise Statens Kraft. Skulde vanskelige Omstændigheder nogensinde giøre ny Paalæg nødvendige, da ville disse altid svare til Fornødenhederne og aldrig overskride den bestemte Tid; dog dette Uheld er langt fra es. Jndtægterne dække Udgivterne. De nærværende ville ikke blive forøgede Denne Forsikkring giver Dros i et Øieblik, da andre Stater udtømme deres Hielpekilder. Naar de opoffre deres egen Lykke, saa beskieftiger Folkets Held allene Deres Aand. De er bleven rørt ved Synet af den store Familie (saaledes kalde De Frankerig) og skiønde forsikkret om almindelig hengivenhed tilbyde De Fred i Spidsen af en Million uovervindelige Krigere, J denne stormodige Hensigt har De seet Keise ren af Rusland. Naar fordom saa mægtige Souveramer nærmede sig hinanden vare alle tilgrændsende Stater fulde af Urøe. Sørgelige og truende Anelser ledsagede slige Sammenkomster. En virkelig mærkværdig Tidspunkt, Verders to første Monarker forene deres Faner, ikke for at erobre den, men for at skienke den Fred. Deres Majestæt har udtalt det Ord Opoffrelse og vi vove selv at sige til Deres Majestæt, at dette Ord kroner alle deres Triumpher. Sikkert vil Nationen ligesenlidet som De Selv, at der skal skee Opoffrelser, der kunne være skade lige for dens og Deres Majestæts Hæder; men der gives endnu kun et eeneste Middel til at forøge Deres Storhed, det nemlig, at de holdes Maade med sammes Brug. De har givet os et Skuespil af Magten som seirer over alt, men de har forbeholdt os et endnu overordentlige re Skuespil, der nemlig, at Magten overvinder sig selv. Vel viet fiendtligt Folk endnu længere lægge Dem hindringer i Veien for denne største Hæder. Det har betraadt Fastlandet paa Tvedragts og Partiaands Stemme; men allerede har de grebet til Vaaben, for at gaae det imøde. Allerede forlade de Frankerig, som De i saa mange Aar kun har seet i saa faa Dage. De reiser bort, og Fragt, frembragt af Kierlighed, men som Haabet lindrer, har opvakt Brem de alle Hierter. Jmidlertid ere vi overbeviiste om, at Held og Skien overalt ledsager Dem. Fædrenelandets Længsel og Ønsker følge Dem. Det har Tillid til fine kiekke Børn, som udgjør Deres troe Legioner. Dets Ønsker vil blive bønhørte, alle Deres Soldater, tilsværge Fædrenelandet paa deres Kaarder, at de ville vaage over en saa dyrebart Hoved, hvorpaa saa manges Skjebne beroer. Sire! den Haand, som fører Dem fra den ene Undergierning til den anden lige indtil den menneskelige Storheds Spidse, vil ikke forlade Frankerig og Europa, som endnu saalænge trænger til Dem. - Keiseren gav Deputationen følgende Svar : "Min Pligt og Tilbølelighed bevæger mig til at deele mine Soldaters Farer. Vi trænge giensidig til hinanden. Jeg vil snart vende tilbage til min Hovedstad, Strabaser agter jeg kun lidet, naar de kunne bidrage til at sikkre Frankengs Hæder og Storhed. Jeg erkiender deres Kierlighed til mig i den Frygt, som de tilkiendegiver mig, og Jeg takker dem derfor. Herpaa havde en Deputation fra de tre ny Departementer af Kongeriget Jtalien, Metauro, Musone og Tronto Audiente. Præsidenten sagde i sin Tale, hvori han skildrede den Lykke, at blive behersket af Verdens første Helt, blandt andet følgende: "Alt, Sire viser os, at De fra Aarhundrede er forud bestemt som den Mand, der skal haandhæve Guds Ret. Undertiden nødt til at fordrive deres Fiender ligesom Vinden Støvet, har De tog aldrig viist Dem som en Mord=Engel; tvertimod vendte De strax Deres Blik til Jorden, for igien at giøre den blomstrende og lægge Grunden til en evig Lyksal. lighed. Vi ere Tolke for næsten en Million Mennesker, som ere blevne forenede med Kongeriget J alien. Alle ere at giennemtrængte af Ærefrygt, Lydighed og Troskab. Keiseren gav Deputationen følgende mærkværdige Srar : "Jeg bifalder den Tænkemaade, de bevidnes mig i mine Folks af Musone, Tronto og Mitauros Navn. Jeg glæder mig over, at see dem lykkelige i deres ny Stilling. Jeg har været Vidne til Feilene i deres forrige Forvaltning. De Geistlige maa indskrænke til himmelske Ting. Theologien, som de lære fra Ungdom af, giver dem sikkre Regler for det geistlige Herredom; men den giver dem ingen for Armeens Styrelse eller for Forvaltningen. Vore Concilier have villet, at Præsterne skulle blive i ugivt Stand, at ikke Familtesorgerskulde holde dem fra aandelige Anliggender, som de udelukkende skulle opoffre sig til. Jtaliens Fald skriver sig fra det Øieblik, da Præster vilde herske over Finantser, Politie og Armeer. Efter store Revelutioner har jeg igien opreist Alterne i Frankrig og Jtalien. Jen havi endeel Egne af Tydskland og Petzlen giver dem en nye Glands Jeg vil stedse tage sammes Tienere i min Beskyttelse. Min Geistlighed, i Frankrig og Jtalien kan jeg ikke andet end berømme. De veed, at Tronerne komme fra Gud, og at det er den største Forbrydelse i Hens Øine, at bringe den Høiagtelse og Kierlighed, man skylder Bheskerne, til at vakle. Jeg giør en Undtagelse i Henseende til deres Erkebiskov af Urbino. Denne Prælat, besielet af en sand Troe, har med Uvillie tilbageviist de Raadslagninger, ligesom han ogsaa har foragtet deres Trudsler, der forvexle Himmelens Anliggender, som ere uforanderlige, med jordiske Ting, og som lempe sig efter Ma tens og Politikens omstændigheder. Jeg skal i Jtalien som i Frankrig vide at giøre Nationernes og min Krones Rettigheder agtede og at holde dem i Tømme, som ville betiene sig af deres geistlige Jaflydelse, for at foruroelige mine Folk og prædike Uorden og Oprør, Min Jern Krone er heel og uafhængig ligesom min Krone i Frankrig, Jeg vil ingen Underkastelse, som strider imod sammes Uafhængighed, Den Tænkemaade, som de bevidner mig og som befieler mine Folk at Musone, Metauro og Tronto, er mig bekiendt. Forsikkre dem at de stedse kan giøre Regning paa min kraftige Beskyttelse, og at Jeg saasnart jeg gaaer over Alperne, vil komme til dem. Statsraad de Marsen skal være bestemt til Gesandt ved det preussiske Hof. 350 afvæbnede Spaniere, som komme fra Danmark, ventes daglig til Pfalzburg. De andre Spaniere ere sendte til Lille, Quesnov eller og blevne fordeelte omkring i de andre Departementer. Publicisten siger : at den svenske General Klørker er et af General Tolle Kreaturer, og at Feldtmarskal Grev Klingspor er meget utilfreds over de unge Hofmænds Jndflydelse.