Jyske Efterretninger, 1802-11-02
Indenlandske Efterretninger. (Forsættelse af Skatteforordningen.) Af Bonde-Jord. 12) Al Bonde Jord eller til ordinaire Contributtioner matrikuleret Jord, være sig Selveier eller Fæstejord, intet Slags undtaget, skal anslaaes til Værdie efter Tønder Hartkorn, ikke lavere end 1500 og ikke høiere end 300 Rd. pr. Tønde. 13) For at bestemme Verdien til bemeldte høieste eller laveste Sum eller derimellem, skal en Middelværdie beregnes districtsviis, Districterne saaledes inddeelte, at i et og samme District saavidt mueligt ikke findes Hartkorn af alt for forskjellig Værdie. Efter den saaledes beregnede Middelværdie skal Districtets Hartkorn ansættes tøndeviis. 14) Af en Tønde Hartkorn til Værdie 150 Rdlr. skal betales : Rd. 72 Sk. fra 150 til 200 Rd. . . . - 80 - fra 200 til 250 - . . . - 88 - fra 250 til 300 - . . 1 - . - fra 300 til 350 - fra 350 til 400 - fra 400 til 450 - fra 450 til 500 - fra 500 til 550 - fra 550 til 600 - fra 600 til 650 - fra 650 til 700 - fra 700 til 750 - og fra 750 til 800 - 15) Dersom Jorden er Selveier Jord, betaler Selveieren hele Afgiften. 16) Er det Arvefæste Jord, da skal Afgifts-Eieren betale 4 Sk. pr. Rdlr. af den Afgiftssum, ham er forbeholden; Arvefæsteren der mod det øvrige, som bliver tilbage af Paabudets Beløb, efterat bemeldte Afgifts-Eierens Andeel er fra regnet. Naar Arvefæste=Afgiften ganske eller tildeels ydes i Korn eller andre Natural Producter eller Tienester, skal samme anslaaes til Pengeværdie, Kornet efter den Taxt som i foregaaende 105 er bestemt men det øvrige efter gangbar Priis eller Værd i Districtet, og denne Pengeværdie henregnes til den aarlige Jndtægt, hvoraf Afgifts-Eieren svarer 4 Sk. pr. Rdlr. 17) Dersom Jorden er Fæstejord, skal Jordeieren betale 4 Sk. pr. Rdlr. af sin Jordebogs Jndtægter af Fæstejorden i Penge eller Natural=Producter og Tienester anslagne til Penge. Til Natural=Tienester bliver ogsaa alt Hoverie-Arbeide at regne, og dette anslaaes til Pengeværdie pr. Tønde Hartkorn, efter hvad i Districtet betales for Hoverie efter Middeltal. De øvrige Tienester og NaturalProducterne taxeres paa den i næstforegaaende §. ommeldte Maade. De 4 Sk., som Jordeieren saaledes haver at svare pr. Rdlr. af sine Jordebogs-Jndtægter i Penge eller Penges Værd, bliver at fradrage Paabudets Beløb pr. Tønde Hartkorn, og det, som da bliver tilbage, skal Fæsteren svare. C. Af Præftegaardes, Degneboligers og andre beneficerede og priviligerede Land-Jorder. 18) For saavidt saadanne Jorder henhøre til martrikuleret frit Hartkorn, skal deraf svares samme Afgift og efter samme Regler, som for Hovedgaards Jord ere fastsatte. Men, for saavidt de derimod henhører til matrikuleret contribuerende Hartkorn, skal deraf samme Afgift betales og derved samme Regler følges, som for den til ordinaire Contributioner matrikulerede Bondejord ere forskrevne. 19) Den Benificerede, være sig offendtlig Stiftelse, Embedsmand eller anden, træder her i Eiers Sted, for saavidt Paabudet enten heelt eller for en Deel, efter de i det foregaaende fastsatte Bestemmelser, falder Eieren til Last. 20) Dersom i øvrigt findes nogen Landeien. dom i Jord, som ikke er matrikuleret og ikke kan henregnes til den til visse Bygninger henhørende umatrikulerte Jord, hvorom tales i efterfølgende 3. H., da skal af saadan Jord, skiøndt den ellers ikke er privilegeret, Afgiften svares, som af Hovedgaards Jord. D) Af Kiøbsted Jorder. 21) Alle Kiøbstæd Jorder, hvortil henregnes alle til en Kjøbsted henhørende Jorder, være sig enten de egentligen saa kaldede Kiøbsted Jorder, eller anden enkelte Jndvaanere tilhørende Jord, saavelsom ogsaa alle til ordinaire Codtributioner matrikulerede Jorder, der ligge under Kiøbstæder, skulle ansættes til Værdie af Tønde Land til 14,000 Alen efter deres gangbare Middelpriis, eller i Forhold til den Afgift, som efter Middeltal deraf svares ved den Kjøbstæd, hvortil de ligge, Værdien ikke ringere, end 50 Rdlr., og ikke høiere end 100 Rdlr. pr. Tønde Land, i øvrigt i Medlem Classer imellem 50 og 100 Rdlr., som for Hovedgaards-Jorder er bestemt. 22) Af Kiøbstæd Jorder skal svares samme Afgift pr. Tønde Land. som af Hovedgaards-Jorder, og i Henseende til dem, som have at udrede Afgiften, samt Forholdet, i hvilket den udredes af Eier, Forpagter, Leier, Arvefæster, Fæster paa Livstid, skulle ligeledes følges samme Regler, som i Henseende til Afgiftens Udredelse. af Hovedgaards-Jorder ere fastsatte. Og skal, ligesom for Hovedgaards-Jorder er bestemt, af hvad, som er under eller ikke meere end 1/2 Tønde Land, Afgiften ikke svares, men af hvad, som er under een, men dog over en halv Tønde Land, Afgiften svares som af een Tønde Land. 23) For saavidt Kiøbstæderne have forbeholdet sig Afgift af Jorder, overladte til Andre, skulle Kiøbstæderne ansees som Eiere. Men, naar Kiøbstæd-Jord er Nogen overladt pro officio eller paa anden Maade uden aarlig Afgift, ansees Beneficiarius som Eier. H. Om Afgift af Tiender. 24) Af hver Tønde tiendeydende Hartkorn skal for enhver af de 3 Tiende=Andeele, Konge-, Kirke- og Præste=Tienden, svares: 1. naar Tienden er for bestandigt overdragen Yderen .. . 4 Sk. 2 naar den er overaldt Yderen foren vis Tid 3, naar den hæves i Kierven . 5 - 5) Dog skal, naar Tienden er afhandlet for bestandigt til Yderen imod mindre Afgift pr. Tønde Hartkorn, end 1 Rdlr. i Penge eller 1 Rdlrs. Værdie i Kornvarer, disse beregnede til de i foregaaende 10 §. bestemte Priser, ikke erlegges mere i Tiendeskat, end 4 Sk. pr. Rdlr. af den Afgift Beløb eller Værdie, som saaledes efter Contract hæves. 26) Naar i øvrigt Embedsmænd, Betiente eller andre, der efter Forordningen af 12 Juni 1770 ere pligtige at svare den ved samme paabudne Embedsskat, have benistterede Jorder eller Tiender, hvoraf de ved nærvætende Forordning paabudne Afgifter erlægges, betale de ei videre Embedsskat, end for saavidt denne maatte udgjøre mere, end Jord= eller Tiende Afgifstens Beløb. (Fortsættelsen følger.)