Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-04-02
Stiftamtet for Lolland og Falster, Nykjøbing den 25de Marts 1841. R. v. Jessen. Høivelbaarne. Hr. Etatsraad og Generalfiskal Treschow, Ridder af Dannebrogen og Dannebrogsmand. Skrivelse fra Hr. Orla Lehmann til Generalfiskalen: "Da jeg saavel af Autoriteterne paa Falster som af det kongelige danske Cancelli erholdt Afslag paa min Begjæring om at stedes for de i min Sag optagne Forhør, forlod jeg Nykjøbing, hvor jeg saaledes ikke for Øieblikket kunde vente at udrette noget til Sagens Fremme. Da nu imidlertid min Sagfører, Hr. Høiesteretsadvocat Buntzen, har underrettet mig om, at Hr. Etatsraaden har requireret Optagelsen af yderligere Forhør paa Falster, ved hvilke man ønsker min personlige Nærværelse, saa tager jeg mig den Frihed herved at tilmelde Dem, at jeg, selv uden at oppebie Cancelliets Svar paa min og min Sagførers til samme indgivne Andragender, agter at afreise derhen, hvilket dog ikke vil kunne skee førend med næste Personpost førstkommende Fredag. Jdet jeg slutteligen bemærker, at jeg derom under Dags Dato har underrettet Lolland-Falsters Stiftamtmandskab, tor jeg vel forvente, at ethvert videre Skridt i Sagen derefter vil beroe. Kjøbenhavn den 27de Marts 1841. Ærbødigst Orla Lehmann. Til Generalfiskalen, Hr. Etatsraad Treschow." Skrivelse fra Generalfiskalen til Hr. Orla Lehmann. "I Anledning af Deres Velædelheds Skrivelse af Gaars Dato undlader jeg ikke at melde, at skjøndt jeg i Henhold til mine tidligere Meddelelser havde ventet, at De var forbleven i Nykjøbing, for at De, i Overeensstemmelse med Deres oftere yttrede Ønske, kunde, saasnart Formerne for vor criminelle Proces tillode det, stedes saavel til sammesteds at afgive Forklaring, som til at begjære de yderligere Oplysninger tilveiebragte, der af Dem lovligen maatte attraaes, saa skal jeg dog intet have imod den af Dem begjærte Udsættelse, hvorom jeg derfor med første Post skal tilskrive Hr. Kammerherre, Stiftamtmand Jessen, ligesom jeg for Tiden heller ikke her skal foretage noget videre Skridt i Sagen. Kjøbenhavn den 28de Marts 1841. Treschow. S. T. Hr. Cand. juris Orla Lehmann." For saavidt Generalfiskalen – tilføier Fædrelandet – som Grund for sin Forventning, at Hr. Lehmann var forbleven i Nykjøbing indtil han blev stedet for Forhør, paaberaaber sig sine tidligere Meddelelser, kan herved kun være sigtet til nogle mundtlige Forhandlinger mellem ham og Advocat Buntzen, om hvilke Hr. Lehmann først har faaet og først har kunnet faae Underretning efter sin Hjemkomst her til Staden. Naar derimod efter den criminelle Processes Former den Tid maatte komme, da Hr. Lehmann kunde vente at admitteres for Forhør, maatte vistnok synes meget tvivlsomt, efter at baade Forhørsdommerne, Amtmand og Cancelliet havde skudt Spørgsmaalets Afgjørelse fra sig, uden endog kun at henvise til Generalfiskalen som Undersøgelsens Leder – ja medens Alle, inclusive Generalfiskalen, vare i Uvished om, hvorvidt den criminelle Processes Former kunde finde Anvendelse paa nærværende Sag. Det synes imidlertid, som om Generalfiskalen nu vil constituere sig som Overinqvisitor i Sagen, og Advocat Buntzens ironiske Spørgsmaal, om det er denne, den offentlige Anklager, der under Undersøgelsen skal paasee ogsaa den Anklagedes Tarv, synes saaledes factisk at blive besvaret bekræftende, endog medens det øverste Justitscollegium delibererer om, hvorledes det maatte være at besvare. Skjøndt det nu saaledes har Udseende til, at Hr. Lehmann, om ikke i Formen dog i Realiteten, vil opnaae i det Mindste en Deel af hvad han hidtil forgiæves har begiæret, saa er dog denne quasi-Jndrømmelse, om mulig i endnu høiere Grad end de tidligere Regtelser, et slaaende Beviis paa Rigtigheden af den af Hr. Lehmann gjorte Paastand, at baade vor Lovgivning og vor Retspleie med Hensyn til politiske Sagers Behandling er saa und viklet, at den Anklagedes Retsnydelse ligeoverfor Regjeringsautoriteternes Stilling som Part i Sagen er i høi Grad mislig. De meget faa Stokjurister, der have troet at kunne og burde forsvare de Reiler, paa hvilke en Fordring er stødt, hvis Retfærdighed og billighed synes saa umiddelbart indlysende for den sunde Menneskeforstand, have i denne Tid havt travlt med at godtgjøre, at Hof- og Stadsrettens Criminelkammer maatte være Undersøgelsens entrale Leder og at Tiden, hvor den Anklagede kunde fordre sine Vidner afhørte, først var kommen, naar Actors Deduction var fremlagt for Retten. Det vil sikkert volde disse Herrer, Stokjurister enten moralske eller juridiske Skrupler, nu at finde paa Grunde for at Tiden nu er kommen, og at det er Generalfiskalen, hvem det tilkommer at staae for hele Undersøgelsen. Forøvrigt maa det erindres, at hele Spørgsmaalet om, hvorvidt den criminelle Processes Former i dette Tilfælde ere anvendelige, endnu er aldeles uafgjort, og at det kun er under al fornøden Reservation, at Hr. Lehmann har indladt sig paa den hidtil mod ham anvendte Fremgangsmaade.