Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-07-29
Amtmand Arctander har indberettet, at uagtet den Umage han i Forening med Cancellieraad og Byefoged Aarøe har givet sig for at forskaffe passende Logie og Natteleie i Hillerad Bye til de Cavalierer og Damer som efter Tilsigelse have meldt at kunne indfinde sig ved Kronningsfesten i Frederiksborg, har han dog ikke været istand til at forskaffe de Beqvemmeligheder, som udfordres for det hele Antal, men seer sig nødt til blot at anvise Aftrædelses-Værelser til Paaklædning for endeel af Cavaliererne. Da det formodes: at endeel Cavalierer allerede have bestemt dem, eller dog under disse Omstændigheder, uden Ubehagelighed kunne indrette deres Reise til Frederiksborg saaledes, at de tage fra Byen om Morgenen tidlig, saameget mere da Samlingen til Processionen ikke er bestemt førend Kl. 12, saa ombedes alle de ugifte Cavalierer, som ere i dette Tilfælde at de behageligen ville melde saadant skriftlig i en aaben Seddel til Undertegnede, som afgives til Palaiforvalter Winge i det Kongelige Palai ved Frederiksholms Kanal i det seeneste Hauch, forinden Tirsdag Aften." Overhofmarskal. (Fortsættelse af Tillægget til No. 58) – Deres Usædelighed overgaaer al Beskrivelse. Sædvanligen lade de deres spæde Børn døbe paa de Steder, hvor de maae opholde sig den korte Tid, medens Barselleiet varer, men om Underviisning i Christendommen, Komfirmation og Nadvere bekymre de sig intet; det høieste de maaske bringes til, er at lære Herrens Bøn udenad. Polygamie, Blodskam, Horerie, Drukkenskab, Tyverie, Røverie ere almindelige Laster iblandt den. Deres Bryllups-Comonier ere korte, mødes de etsteds, kaste de Ka sammen, som det kaldes, d. c. de vexle Tiggerstmed hverandre, og nu varer Foreningen til en dem finder et bedre Partie. J øvrigt staaer de nøie Forbindelse med hverandre, og kjende Land. og dets Leiligheder vel, da de uophørlig gjennemstrødet fra den ene Ende til den anden. Sædvanlig dra de omkring i Karavaner, og den Stund en saadan Karavane er i Nærheden er hver Mand angest et bange; ofte nøder Forsigtigheden til at holde Natevagt, for at undgaae Skade. – Maatte man de nu ikke ønske at disse Menneskers Kaar kunde forandres, De ere baade sig selv og Landets Jndbygre til Byrde. Men let bliver denne Forandrin ikke at iværksætte. Tugthuus og Arrester maae be ikke tænkes paa. Dem slippe de tidlig eller sildige og altid værre end da de kom derind. Heller af drig maa ventes at Landmanden opbringer dem. saalænge han maae befrygte at de igjen skulle komme paa frie Fod. Disse Menneskers Forbedring og Civilisation maatte ganske vist begynde dermed, at dem anvistes fo ste Bopæle, saadant Arbeide, hvorved de kund ernære sig. Derhos maatte de være under strængt Tilsyn, da Vanen har gjort dem det nomadiske og ørkes i Liv kjært. Enten kunde dem anvises Bevæle i Kjøbstæd, og Arbeide gives dem ved en Fabrik, eller en øde Landstrækning i Hederne uddeles til dem, og en saa tilstrækkelig Understøttelse dertil gives dem, at de med Tiden kunde sættes til ved Agerdyrkning at finde Føden. Omkostningerne dertil maatte udredes ved en Afgivt paa alle Landets Jldsteder, en Afgivt hver Mand udentvivl med største Fornøielse vilde erlægge, naar man saaledes kunde sikres mod de vilkaarlige Kontributioner hin Mennesker aarlig paalægge enhver Boesiddende i Landet. Dog en Kommissions Udnævnelse vilde formodentlig sikkerst føre til Maalet. Gid denne Sag maatte tages under Overveielse af Regjeringen, Det gielder en talrig Menneskeklasses Forbedring, det vederstyggelige Betleries Afskaffelse, som aldrig kan udryddes, saalænge hine Mennesker maae vedblive deres omflakkende Levemaade, og endelig alle Landboeres Sikkerhed. (Saadanne Skildringer. maae nødvendigen foranledige en offentlig Undersøgelse og formodentlig paadrage vedkommende Embedsmænd et fortjent Ansvar, dersom Sagen forholder sig saaledes) – Hertil kan endnu føies følgende: For nogen Tid siden kom en Rigsbankseddel, paa 100 Rbdlr. tilbage fra Kjøbenhavn med Paategning: "Falsk;" den skal have været færdeles vel eftergjort. (Fortsættes i næste Tillæg)