Berlingske Tidende, 1817-03-07
Mitau, den 10de Februar. Tale, holden den 20de December f. A. i Mittau af Krigsgouverneuren over Liefland og Curland, Generallieutenant og Generaladjutant, Marqvis Paulucci, til de Deputerede paa Landdagen Høivelbaarne, høistærede Hr. Landdagsmarschal! Høistærede Herrer Deputerede. Vor Keiser og Herre sender mig til Deres Midte for at paakalde Deres Samtykke til villig Understøttelse af et Værk, som han, for at fuldkommengiøre sine Undersaatters Lykke, har gjort til en Omforg for sin ophøiede Siæl. Tvende Ridderskaber, som i Aarhundreder, have været Deres Brødre, have fulgt den uindskrænkede Beherskers faderlige Tilskyndelse til at hæve de Hundredetusinder, som ved deres tunge Arbeide vedligeholde Adelens Velstand, ved en lovlig, retmæssig Forfatning til en fri Virksomhed, til en forædlet Tilværelse. Og denne Tilskyndelse fordrer kun, at det, som i Deres Fædreneland med saa god Virkning var anbetroet til den offentlige Menings Domstoel, for at beskiærme og lykkeliggiøre Bondestanden for stedse vorder befæstet ved en ifølge Deres egne Raadslagninger forfattet Lov. Den i Væddestrid med Deres Moderstat fremskredne Dannelse har ikke kun net lade Tidsaandens bydende Stemme gaae uhørt bort. Ved den Liberalitet i Grundsætninger, som udmærker Deres ædle Corps, maa det ligesaameget synes Dem et ringe Offer at overlade den selvudøvede Herremagt til den beskikkede Dommer, som det maa være Dem let at frasige den Tro, at man for at ophøie Bondestandens politiske Existence først maa oppedie en vis Modenhed, da dog netop Slavernes Tilstand, uagtet alt physisk Velgaaende, uovervindeligen staaer denne Modenhed imod. - Jeg har kun villet antyde de Sandheder, som kunde føre Dem til Betragtninger, paa hvilke Deres Aand allerede længe har været forberedt, og som Deres dannede Velvillie, efter min inderligste Overbeviisning, ikke vil afvise, men omfatte med forekommende Kiærlighed. I det jeg priser mig lykkelig, at være valgt til Organ for at tilkiendegive Dem Kriserens allerhøieste Villie, ville De deeltage med mig i den dybe Ærefrygt, som bemægtiger sig min Følelse, naar min Overbeviisning siger mig, at jeg efter hans faderlige Huld ikke mere passende kan forkynde denne hans Villie, end ved at tilraabe Dem: Glæder den uindskrænkede Behersker over saamange Millioner med et klart Beviis paa, at Adelen i Deres Fædreneland ligesaa hastig og reent erkiendte som trolig og med Jver fulgte de til Menneskehedens Held fremførte Ønsker. Og nu være det mig, som den ved Deres eget Valg i Deres Samfund optagne Broder, forundt her i Deres Midte at henvende min Bøn til Dem, at De ville efterligne alle cultiverede Staters Exempel, og ved bestemt Ret og Lov sikkre Landmandens agtværdige Stand alle dens Forholde. Født i et Land (Paulucci er en Jtaliener), hvor uden personlig Frihed Menneskets Tilværelse forekommer Enhver tilintetgjort, vilde jeg agte mig meget lykkelig, hvis i dette mig ved Deres Godhed og Valg skiænkede nye Fædreneland, til dets eget sande Bedste, Bondestandens Lykke kunde vorde fuldendt i de Dage, i hvilke den skiønne Lod og den elskede Pligt var mig betroet, at tale Deres Sag for vor allerdurchlauchtigste Monarks Trone." Landdagsmarschallens, Hr. von Rutenbergs Svar Durchl. Høibaarne Hr. Marqvis Høibydende Hr. Generalgoverneur, Jo mere Ridderskabet veed at skatte den Lykke, at det i denne Provindses ærværdige første Forstander tillige besidder en patriotisk sindet Medbroder, desto inderligere og mere levende er dets Glæde over at see Deres Durchl. iblandt sig. Behandlingen af det Anliggende, som Deres Durchl. nylig paa en saa skiøn og værdig Maade har lagt den forsamlede Landdag paa Hierte, et Anliggende, der er et af de vigtigste, som i Aarhundreder have været en Gienstand for vore Raadslagninger, vil vise, at Curlands Adel er den første Stand i en af det vidtstrakte Riges meest dannede Provindser. Ja ogsaa ved denne Leilighed, som fra Arilds Tid, vil Curlands Adel ved dens Bønders Behandling bevise, at den i ingen Henseende staaer tilbage for dens overdiniske Brødre (det er: dem, der leve paa den anden Bred af Düna). Den vil ved drivtig og sindig Benyttelse af den allerhøistbevilgede Medvirkning til Bondestandens Forbedring vise sig vor store Keisers Naade og Tillid samt Deres Durchlauchtigheds Bevaagenhed værdig, og saaledes sikkert kunne glæde sig ved Hs. Majestæts allerhøieste Naade og Deres Durchlauchtigheds venskabelige Sindelag, om hvis Bestandighed det forsamlede Ridderskab ærbødigst beder Deres Durchl. London, den 25de Februar.