Berlingske Tidende, 1812-02-07
Agerdyrkningen er Danmarks Hovednærings Kilde. J de sidste 20 Aar ere mange af de statsocconomiske hindringer for dens Fremskridt hævede Jmidlertid lærer daglig Erfaring, at dens Gang mod Fuldkommenhed er kun seen. For fuldkommen at oplyses om Aarsagen hertil, udsætter Selskabet. som over dette Æmne i Aaret 1809 modtog en Besvarelse, der det meget Gode uagtet, den indeholder, dog ikke er aldeles tilfredsstillende, sin første Guldmedaille eller 300 Rdlr. for en grundig Besvarelse af følgende Spørgsmaal: Hvilke ere de Hindringer, som hidtil have voldet: at Agerdyrkningen i Danmark gaaer saa langsomt fremad, og hvorledes hæves bedst disse Hindringer: Selskabet troer, at Spørgsmaalet bedst kunde behandles i følgende Orden: 1) Den danske Agerdyrknings nuværende Tilstand. 2) Hvad den kunde være efter Landets physicalske Beskaffenhed og almindelige politiske Forhold. 3) Aarsagerne til den Forskiel, som de 2de første Undersøgelser vil udvise, hvorvidt de maaskee kunde ligge i een eller anden offentlig Indretning eller den bør søges i Jorderugernes Virksomheds Direction, eller i almindelig urigtig Plan for Jorddrivten. 4) Hvorledes de udfundne hindringer bedst hæves, Over dette Æmne er i begge de 2 sidste Aar indkomne Besvarelser, Materiens Vigtighed har bestemt Selskabet til at lade Opgaven forblive staaende, om flere Sagkyndige ville anvende deres Kundskaber til dens Undersøgelse. Tilvirkning af Salt af Tang kunde vorde en Jndustrie af stor Vigtig ved, iske blot for Landet i det hele, som derved sparede meget betydelige Summer, der nu aarligen udgives for fremmed Salt, men tillige for en stor Mængde Familier, som boe langs Kysterne, og som ved denne Fabrikation kunde finde en nyttig og lønnende Næringskilde. Ved det Kongelige Rentekammers Foranstaltning blev med denne Sag i Aaret 1808 gjort en heldig Begyndelse paa adskillige Steder, og Erfarenhed har derved lært, at det af Tang virkede Salt kan være meget godt, samt at dets Forfærdigelse er fordeelagtig. Hr. Bergmester Mynster har bekiendtgjort den bedste Fremgangsmaade hermed, og hans Anviisning er bleven uddeelt. Det er imidlertid sandsynligt, i det mindste lettelig mueligt, at en Fabrikation, der som denne, hidtil har kun lidet eller intet været Maalet for kyndige Technolo, gers Grandskning, og kun lidet været i Gang, følgelig ikke heller bragt til nøiagtige Erfaringer, endnu ikke har opnaaet den Fuldkommenhed, som den kan modtage og burde have, inden den kan vorde vigtig for Enkelte og hel Landet, naar de nærværende Omstændigheder ophøre. Selskabet ønsker derfor at bidrage til dette Maal, og udsætter sin anden Guldmedaille, eller 1500 Rdlr. For en fuldstændig og grundig Anviisning til Salts Tilvirkning af Tang efter en Methode, som har betydelige Fortrin fremfor den bekiendte i Hr. Mynsters forhen nævnede Afhandling forklarede Fremgangsmaade. Selskabet vil ogsaa modtage Meddelelsen af mindre betydelige Opdarelser og Kunstgreb med denne Fabrikation, og i Forhold til deres Vigtighed belønne dem med sin tredie Guldmedaille eller Penge. De Methoder, som maatte bringes i Forslag, bør ikke blot være theoretisk muelige og rigtige, men de maae ogsaa være anvendelige i det Store, og de Æskende maae kunne anføre paalidelige Forsøg og Erfaringer, der be medfølge. Prøver af Saltet og Tegninger af Apparat maae, om nødvendigt kræfte dette. Man har paa flere Steder i Fædrelandet allerede i lang Tid benyttet Tang til Giødske, Tætning, Gierde, Qvægfoder, ja endog i Nødsfald paa nogle Steder til Menneskefade, samt til Saltkogning : til Handel og Kunst lid bleve Tangarterne først sildigen anvendte ved den saa kaldte Tangbrænden eller Tangaskebrænden. Da dette nu er blevet Næringsbrug for mange Brødløse og Grundvold for betydelige Fabrikker, samt hævdet Eiendom, saaer det blevet Kongens Villie fremdeles at hævde dette Næringsbrug, og Landhuusholdnings=Selskabet ønsker i Overeenstemmelse hermed at bidrage til at denne Næringsver kunde saa meget mueligt befries for de hist og hermod den yttrede Klager, og den derved udbragte Tangaske eller Kelp gives den muelig største Reenhed, samt det rensede Ludsalt deraf udbringes i den meest rene Tilstand. For den bedste Afhandling om Anvendelsen af Tang til Tangaske=Brænding udsætter derfor Selskabet sin anden Guldmedaille eller 150 Rdlr. Man ønsker at herved tages Hensyn til Mueligheden at udrydde Fordom og Klage mod dette Nærringsbrug, samt forebygge hvad Misbrug og Ufuldkommenhed herved endnu hist og her maatte have Sted. Midlerne til at forebygge Klagerne maatte grunde sig paa Muelighed at formaae Tangbrænderne til at antænde paa an Tid, da den vigtigste Klage, den nemlig, at Røgen forurrer Landkiendtfor Fiskere og Lodser, maatte bortfalde. Forvedring ved Brænding maat angive at indsamle Tang og indrette Tanggruben eller Tangovnen saaledes, at den udbragte Aske bliver reen og frie for Sand og Steen. Om kostningerne maatte være afpassede efter Almuens Formue, uden Hensyn til Understøttelse af Statens Kaffe. Ved at angive den meest simple og lette Maade at udbringe det rensede Mineral-Ludsalt af Tangasken, ønskede man at der toges Hensyn til Mueligheden hertil at bruge den mindre rene med Sand og Gruus blandede Tangaske, der er bør blandes med den gode Handelsvare, Tran bliver bestandig vigtig saavel for Landhuusholdning som Fabrikvæsen: at erholde den i dens meest rene Tilstand, er saa meget vigtigere, som den i saa Fald ikke bloderstatter Savnet af, men i flere Tilfælde overgaaer den almindelige Bomolie. For at give Tran muelig størst Reenhed, maae Opmærsomhed fornemmelig henvendes paa dens Behandling fra første Begyndelse, da, naar den er fordærvet, dens Rensning vil fordre megen Omkostning og ofte forgieves Umage.