Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-07-17
Jndsendt. Til Redacteuren af Maanedsskrift og Repertorium i Anledning af det i Juni Heftet indrykkede Stykke: "En Visitatssene, optaget i Aarhuus StiftsTidende Nr. 109 d. 7de d. M. Hr. Redacteur. Uagtet De i ovennævnte Artikel: "EnVisitatsseene ikke har anført Navne, seer jeg dog, saavel af Jndholdet som af den anførte Dag, at der ved denne sigtes til min Visitats i Thiset Skole den 10de November f. A. Da jeg ikke agter at benytte det Skjul, der – for denne Gang tilbydes mig, eller frygter, at mine Visitats-Reiser stilles frem for den offentlige Menings Domstol, hvormed jeg for Fremtiden trues, beder jeg Dem optage disse Linier i Deres Maanedsskrift: Deres Artikel begynder saaledes: "J et Par af Jyllands Herreder regjerer for Øieblikket en Provst, der, formedelst sin Myndighed og Brutalitet ved Visitatserne især imod Skolelærerne, næsten er bleven til et Ordsprog. Jeg svarer hertil, Mit Provstie har 40 Skoler. Jeg visiterer aarlig i det mindste i 2/3 af disse, Visitatserne over væres af Sognepræsterne og, i de fleste Skoler, af Skole forstanderne. J 6 Aar har jeg visiteret. Vidner for eller imod mig kunne altsaa ikke mangle. Er det af disse, at De har hørt, at jeg var brutal, og at min Brutalitet, næsten er bleven til Ordsprog? Jeg erklærer denne Beskyldning for usand, indtil De fører disse Vidner imod Eller skulle Skolelærerne – mod hvem min Brutalitet jo især skal gaae ud – være Vidner imod mig, Fremkald Deres Vidnesbyrd, Hr. Redacteur, Vel brugen jeg den "Myndighed, mit Embede giver mig, ikke blot til at rose og takke for hvad der er Roes og Tak værd, men og til at paatale Feil, hvor jeg opdager dem. Nytter min Advarsel ikke, saa indberetter jeg det efter Pligt til Cancelliet. Men jeg har for megen Agtelse for Lærerne i mit Provstie, til at troe, at de – om Valget stod til dem – hellere valgte en umyndig Mand, end den, der vil Skolernes Vel og Lærernes Vel, og just derfor ikke kan lade Alt være upaatalt. Den Velvillie, hvormed selv de møde mig, mod hvem jeg har brugt – for at benytte Artiklens Ord – den ofte latterliggjorte Provstemagt, forvisser mig om, at de have erkjendt, at jeg vil deres Vel, og at min Fremgangsmaade aldrig har været brutal. Naar De siger, at det ved Visitatserne især er imod Skolelærerne jeg viser Myndighed og Brutalitet, saa maa jeg spørge Dem, om dette især skal sige, at jeg ogsaa viser Brutalitet imod Børnene. Ved mine Visitatser lader jeg Skolelærerne examinere, naar jeg vil dømme om deres Dygtighed. For at bedømme Børnene, examinerer jeg helst selv. At Børnene i Reglen svare mig ligesaa godt, som deres egne Lærere, siger mig, at jeg ikke kan have noget Frastødende for dem, men at jeg tvertimod har let ved at vinde dem. Jeg skal nu gaae over til den fremstillede Visitats Scene. Den Commando Tone, der tillægges mig, benæter jeg at bruge. Ordene Hid og Snavs har jeg aldrig brugt; Ordet: "Frem ikke saaledes stillet eller betonet, at Ordet kunde være stødende. Derimod vedkjender jeg mig Brugen af det anførte Ord: "Nu Dud, naar et andet Barn skal examineres, eller det udpegende Ord: "Nu Du der", naar det ikke er en Sidemand. Ligeledes vedkjender jeg mig Ordet: "Duer ikke!" til det Barn, der ikke svarer, eller svarer aldeles feilagtig. Men det er mig ufatteligt, at disse Ord skulle være for myndige, være brutale. At jeg kaldte Skolelæreren ind i det Værelse, hvor kun Sognepræsten og jeg var, for kun i Præstens Nærværelse at give ham den fornødne Paamindelse, maa dog vel billiges; – men hvorledes skulde jeg komme til i Stedet for at kalde paa Læreren ved Navn – at bruge Ordene: "Skolelæreren i N. herind!" og dog staae disse Ord anførte med Citationstegn, og – vel at mærke – det er paa den ordrette Anførelse af mine Ord, at hele Beviset, for Brutalitet kommer til at hvile; thi det vil man dog vel ikke fordre, at jeg paa en Visitats skal med mange og udsøgt høflige Ord udbede mig Tilladelsen til at høre den eller den Classe, see Protokollerne, tiltale Læreren osv. At jeg ikke vilde antage Skolelærerens Henviisning til hans forhenværende Foresattes Dom om hans Skole, er fuldkommen sandt. Jeg visiterer ikke for at høre mine Formænds Dom og Skolens Tilstand i en svunden Tid, men for at fælde min Dom og Skolens Tilstand i Nutiden. At jeg fraraadede Skolelæreren at vedblive hans Function som Sogneforstanderskabets Formand, er ligeledes ganske sandt. Jeg antog, og antager endnu, at Formands skabet borttager for megen Tid, navnlig i saa store Sogne, som Viby og Thiset, der tilmed ere adskilte ved tvende mellemliggende Sogne, Holme og Trandberg. Men det var kun fordi jeg ansaae hans Fratrædelse for hensigtsmæssig for Skolens Fremgang, at jeg ønskede det, og da Læreren svarede mig - hvad ikke er anført i Maanedsskriftet – at han strax vilde fratræde, fraraadede jeg det, fordi jeg ikke ønskede, at hans øieblikkelige Fratrædelse, skulde vise sig som en Følge af Visitatsen, og raadede han kun til ikke at modtage Gjenvalg for Aaret 1847. At jeg skulde have erklæret, at Børnene vare bedre ved denne, end ved min forrige Visitats, strider mod de af mig paa Stedet nedtegnede Visitatsbemærkninger. Hvorfor det indtagne Maaltid, en Ret Fisk, omtales, veed jeg ikke. Kun dette til Oplysning: Klokken mellem 7 og 8 toge Sognepræsten og jeg fra Viby Præstegaard til Thiset, og jeg forlod først Thiset Skole, som anført i Maanedsskriftet, Klokken 4 om Eftermiddagen for at tage til Astrup Præstegaard. J Hviletiden fra Kl. 12 til 12, bød Skolelæreren os bemeldte Ret, som vi modtoge. Hvorfor er dette fremhævet, Vilde et et ikke være benyttet just for at bevise min - Brutalitet? Der staaer nu kun tilbage, at jeg omtaler de mig tilllagte Ord: "Staae ret, imens jeg taler med Dem!" Om jeg har brugt disse Ord aldeles saaledes, veed jeg ikke. De vil erindre, Hr. Redacteur, at Ordene ere udtalte den 10de November f. A., altsaa for 8 Maaneder siden; men, at jeg har sagt noget Lignende, indrømmer jeg. Medens jeg forgiæves søgte at bringe Skolelæreren til Erkjendelsen, af, at hans Skole var daarlig, uden hvilken Erkjendelse Fremgang ikke var at haabelaa han heelt tilbage mod den skraa Klap af et Chatoulle. Det var denne liggende Stilling - aldeles upassende i det Øieblik han var indkaldt for at høre en Paamindelse – der maatte støde mig. Har jeg brugt Ordet Staae ret!" finder jeg det ikke passende, men hans Stilling, der fremkaldte Ordet, – og dette haaber jeg, at enhver Skolelærer vil indrømme mig var heller ikke passende. Tillad mig, Hr. Redacteur til Slutning at anføre Grunden, hvorfor jeg svarer, skjøndt mit Navn ikke er nævnet i Deres Blad. Jndsenderen, der ikke nævner sig, hvorfor jeg har henvendt mit Ord til Dem, som Bladets Redacteur, slutter saaledes: "Saadan viser den oftere latterliggjorte Provstemagt sig endnu i Jylland; thi – der er jo høit til Himlen og langt til Kjøbenhavn. Vi skulle imidlertid tilføie til Underretning for den myndige Hr. Provst de faa Ord, at vi skulle søge at have Øie med ham paa hans Visitats-Reiser, og, ved en senere Anledning, maaskee ikke undslaa os for at nævne ham ved Navn, for at hans Anmasselser kunne i den offentlige Mening erholde den Revselse, de fortjene."De vil vist indrømme mig, at det for en Skolelærer, var den allernemmeste Maade at holde en Foresat i Skak paa, naar han kun behøvede at indrykke en usand og krænkende Annonce imod ham i et Blad uden at nævne hans Navn, men dog ved Angivelsen af Visitatsdagen m. m., saaledes antyde det, at han kunde sige: "Det skreve jeg, og han tang til det. Nei, saa let Spil kan jeg ikke indrømme min Modstander. Tanshed vilde have lammet min Virksomhed i og for Skolerne, og derfor, skjøndt Unævnt, kan og bør jeg ikke tie. Et Spørgsmaal fremtvinger sig her. Hvorfor er den hele Visitatsseene først nu indsendt til Deres Blad; det var dog den 10de November f. A. at den forefaldt, Er det, fordi jeg i flere Aar har visiteret i Thiset Skole i Juli Maaned, Er Stykket nu indsendt, for at bringe mig til ved Visitatsen i Aar at tie og finde Alt godt – eller for mulig at bringe mig til ikke at visitere i Thiset Skole i Aar, Rul jeg agter ikke at visitere i Thiset Skole i Aar, men Grunden er denne: Under 14de Juni har Skole-Directionen communiceret Sogneforstanderskabet for Viby og Thiset Sogne en Cancelli-Skrivelse af 9de f. M. angaaende Skolelæreren, i Thiset, og det vilde altsaa være ubilligt at visitere i bemeldte Skole, for Frugten af det høie Collegiums Erindring kan være synlig. Jeg haaber, at saavel De, Hr. Redacteur, i Deres "Maanedsskrift og Repertorium" som dHrr. Bladredacteurer, der have optaget "En Visitats-Scene" i deres respective Blade, ville forunde mit Svar en Plads. Præstholm, den 12te Juli 1847. Weisner. Provst for Hads og Ring Herreder.