Viborger Samler, 1847-02-01
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. J Forsvarstalen for Ministeriet udtalte Premierminister Lord John Russell sig ogsaa om det spanske Ægteskabsspørgsmaal og omKrakaueranliggendet. Angaaende den imellem Cabinetterne i London og Paris tidligere førte Correspondence om hiint Spørgsmaal yttrede den ædle Lord: "Jeg vil just ikke sige, at jeg er nøiagtig underrettet om alle Correspondentens Details; thi saalænge Notevexlingen med Lord Aberdeen fandt Sted, havde den franske Regjering meget travlt med at correspondere og conferere (has done much by letters and conversations), hvoraf intetsteds et Spor mere er at finde. Hvad det Paasagn angaaer, at det engelske Cabinet skal have foreslaaet som Ægteskabscandidat en Prinds af Koburg, da maatte han (Lorden) erklære, at den britiske Regjering ikke et eneste Øieblik har næret det Ønske at foreslaae en Prinds af Koburg, og at Hs. Majestæt ingensinde har ønsket, at Prinds Leopold af Koburg skulde, med Understøttelse fra Englands Side, beile til Dronningen af Spaniens Haand. Vi vare tilsinds ikke at anbefale Spanien nogen Candidat, men da der afveges fra frivillig overtagne Forpligtelser, og da det forekom os, at der var Fare for Afslutningen af et Forbund, som eengang i Tiden kunde være skadeligt for Ligevægten i Europa, da toge vi heller ikke i Betænkning at yttre vore Anskuelser om hiint Anliggende. Vistnok tilbyder Utrechtertractaten ingen Grund til at nedlægge Protest imod den spanske Jnfantindes Ægteskab; men derimod forbyder Tractaten ubetinget, at en Prinds til en og samme Tid kan herske baade i Frankerig og i Spanien. - Om Krakaus Jndlemmelse yttrede Lorden med faa Ord, at der i hele Landet neppe fandtes et Jndivid, der ikke ansaae Jndlemmelsesacten for overilet og for et Product, der kun var fremkommet ved at lukke Øinene i for alle Hensyn. – Sir Rob. Peel erklærede, at han vilde afholde sig fra enhver Discussion om det spanske Ægteskabsanliggende, indtil hele Correspondencen om dette Ægteskab var forelagt Huset; kun maatte man bemærke, at det forrige Ministerium ikke havde gjort noget Forsøg paa at opstille Prindsen af Ko burg som Candidat til den spanske Dronnings Haand. Om Krakaus Tilintetgjørelse udtalte han sin Bekymring, over Acten, og erklærede det for utroligt, at de tre Magter ikke skulde have været istand til at sikkre sig imod enhver Fare, der kunde true dem fra Krakau; i det høieste havde de tre Magter kun havt Ret til under Frankerigs og Englands Medvirkning at træffe et nyt Arrangement. Lord Palmerston endte den foreløbige Debat om Adressen ved at gjendrive desralis Paastand om at Wienertractaten kun reducerede sig til en simpel Indregistrering af forskjellige, til forskjellige Tider og imellem forskjellige Partier afsluttede Overeenskomster, og ved a søge at godtgjøre, at denne Anskuelse var i det mindste med Hensyn til Krakaueranliggendet en Vildfarelse, da de 5 Artikler, i hvilke Krakau erklæredes for en fri og uafhængig Stat, vare utvivlsomt en integrerende Deel af Wienertractaten. Til samme Kategorie henhørte Constitueringen af Kongeriget Nederlandene, af hvilken Grund da ogsaa – som almindelig bekjendt – Belgiens Adskillelse fra samme først fandt Sted efter langvarige Underhandlinger imellem alle de i dette Anliggende interesserede Magter. - Hvad det spanske Giftermaal angik, saa tog man feil, naar man nærede den Formening, at den engelske Regjering var imod samme af den Grund, at Utrechtertractaten skulde forbyde Giftermaal imellem de kongelige Familier i Frankerig og Spanien. Dette var ikke Tilfældet; Grunden til Jndsigelsen var meget mere den, at de i Utrechtertractaten indeholdte Renunciationer forbøde enhver Descendent af Huset Orleans Arveret til den spanske Throne. Dog tilføiede Lorden, at det ikke var hans Hensigt nu at omtale udførlig disse Anliggender; men han var fuldkommen beredt til at forsvare den engelske Regjerings Forhold, naar Parlementsmedlemmerne havde erholdt Kundskab om Indholdet af de Act stykker, der skulde forelægges Parlementet.