Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-03-05
Man indberetter det til Statsraad og Politiepræfect Dubois, som erklærer, at han ikke kan indestaae for nogen Ting, saalænge man ikke ogsaa giver ham Opsigt over Thuilleriernes Slot. Dette skede, og man fandt nu der Georges Adjutant, som i 4 Maaneder havde logeret hos Thuilleriernes Bygmesters Secretair. Nu maatte alle fremmede Personer forlade Slottet, og den største Deel af Betientene bleve aftakkede. Man efterforskede denne Sag, og erfarede, at den næsten modne Sammensværgelse ikke havde havt mindre til Øiemed end at myrde den første Consul, Ministrene Berthier og Talleyrand samt Lavalette, Regjeringsraad ved Brevposten. Til sin Hensigts Opnaaelse vilde man betjent sig af et Corps, som, forklædt i Consularvagtens Uniform, skulde gjort Bonapartes Escorte paa Veien til Malmaison vaabenløs, og bortført ham selv, eller, om dette ikke vilde gaaet an myrdet ham under Fægtningen. En Mængde Generals-, Adjutants= og Livagtsuniformer, fandt man hos en Tapetmager. Man har arresteret en Viinhandler og 12 Banditer, som vare hvervede til dette Mord, og som forsamledes hos ham hver Nat for at gjøre Aftale angaaende deres Anslag. Et andet endnu betydeligere Depot fandt man i Dieppe. Ligeledes har man her fundet Vaabendepoter og et Depot af 50 Personer, som skulde have tjent til Expeditionen. Desonville, der allerede under CochonsPolitieministerium var bekjendt som Royalisternes Talmand, og som blev ansat ved Bonapartes Privatpolitie, blev arresteret og hængte sig selv i Fængslet. - Lajolaus, Pichegrus Agent, blev og opdaget og arresteret, og erklærede i Forhøret, at han havde været Mægler imellem den sidste og Moreau, og at denne havde havt to Samtaler, den ene med Pichegru, og den anden med Georges. - Derpaa blev Moreau den 15 f. M., paa Broen Charrenton, da han vilde kjøre til sit Landgods, arresteret. Allerede den 16 blev han afhørt af Stordommeren i Bonapartes, nogle Ministres og nogle Senatorers Overværelse. Han negtede alle de imod ham fremsatte beskyldninger, og beraabte sig især paa Umueligheden af en Forstaaelse imellem ham og Pichegru, eftersom han selv d. 18 Fructidor havde denunceret denne General. Nogle paastaae derimod, at han var tvungen til det Skridt, han den Gang gjorde, for at rede sig selv ud af en Forlegenhed." Jmidlertid sidder Moreau nu i Temple, og hans Papirer ere forseglede. Det kan vel neppe være nogen af dette Blads Læsere aldeles ubekjendt, at den berømte Dr. Gall i Wien har dannet sig en HjerneskalPhysionomik, hvorefter han, som omtrent Lavater i sin Tid, troer at kunne udlede ethvert Menneskes indvortes Egenskaber efter udvortes Kjendemærker. En Tydsk Reisende har nyligen meddeelt følgende af denne Physionomik: "Store tindrende Øine besidde megen Navne, Tale, Ord- og Sproghukommelse, som har sit Sæde ved Øienlaagene. Stedhukommelse ligger lige over Næsen; Saghukommelse ved Næseroden; Tone hukommelse i den hvælvede Tinding; Konstfølelse oven for samme; Ordningsaand i Øienbrynenes Cirkelbue. Gierrighed betegnes ved en over Øinene indbøiet Pande, og Gavmildhed og Godmodighed ved en fiin og hvælvet Pande. Opfindersk og geniealske ere de Pander, som en Tanke let flyver til og fra, uden at den slaaer Folder eller faaer Hulinger. De, der staae lige op, ere Digterpander; de høie og hvælvede ere metaphysiske. Vittighed, Skarpsindighed og Jagttagelsesaand ligge paa begge Sider af Pandeforhøiningen. Dømmekraft boer midt paa Panden; Jndbildningskraften oven for den; Fremstillelsesævnen i den høithvælvede Hjerneskal. Livets Hovedorgan gaaer fra den midterste Deel af Hjernen til Rygmarven; Mod, Standhaftighed, Æresyge og Ærgjerrighed sidde paa begge Sider af Bag hovedet. Organerne for Troskab, Venskab og Kjerlighed, Skinsyge og Længsel ere midt i samme. Ganske bagtil, henover Nakken ligger Avlingsdrivten. Geilheden udbreder sig lige til Øret &c. - Gall opfordrer enhver venskabeligen, at sende ham fra alle Kanter berømte Mænds Hjerneskaal; han sparer ingen Bekostninger, naar det gielder om at gjøre sit Studium almeennyttigt og give det Liv. Jntet mærkværdigt Hoved er i Graven meere sikkert for at blive opgravet, og mangen en Levende maa lade sig forme af, for allerede nu at bidrage til at forøge Galls Museum. - De arresterede Graverkarle vilde uden Tvivl kunde forsyne ham med en Slump. Det kommer kun an paa, om de kunde have nyttet ham noget.