Jyllandsposten, 1839-02-18
For den Mening, at Aggercanalen, endog uanseet Beskadigelserne ved sidste Oversvømmelse, burde afdæmmes, kan derimod vistnok endeel overveiende Grunde anføres, som i sin Tid ogsaa bleve fremførte. Naar et Tilbud af et privat Societet, uden mindste Byrde for Staten, bliver givet, som det, der fandt Sted fra 86 Jndvaanere i Aalborg, Nibe og Løgstør, foruden Beboerne i Wolsted og Sebberlund, samt Jnspecteuren paa Lindenborg, om at ville paatage sig Aggercanalens Lukning efter afgivet Plan og Overslag af 29de April 1833, hvor man tilbød ved Actier at ville samle en Sum, saa stor som nu fordredes til Afdæmningen, imod at erholde en vis liden Afgivt af hver Læst saltede Sild, som udførtes efter Lukningen - skulde man formene, at et saadant Forslag endog var blevet grebet med Begjærlighed fra Regjeringens Side. Kan det Middeltal 986,000 Rbd. aarlig ansees vundet i Handelen medens Sildefangsten bestod, da synes denne nationale Erhvervskilde at være af den Anseelse og Betydenhed, at den langt maa fordunkle Haabet om at aabne en indbringende Seilads over en forrykkende Sandrevl, hvis Bund, bestaaende af Qvægsand, faa Timers Storm kan overfylde paa hvert Sted, som man til hvilkensomhelst Dybde har opmudret. En sikker Jntrade for Landet af henved een Million aarlig, som er den halve Øresunds Told, er ingen Smaating, og Danmark søger forgiæves efter en Jndustriegreen af dennes Importance. Naar nu en saadan Jndtægtskilde finder Opretholdelse af et privat Societet, og af Generalmajor, Digeinspecteur Christensens Overslag sees, at det projecterede Værn kunde tilveiebringes for 304,000 Rbd., hvilken Udgivt kun var 1/2 Deel af hvad Jndtægten ved Sildefiskeriet i eet eneste Aar blev opgivet til; da maae vi nu bittert beklage, at saadant nationalt Forslag ei fandt Gehør, og at samtlige Embedsmænds Erklæringer skulle have været derimod. Vistnok er og bliver det stedse problematisk, hvorvidt Sildene dog mulig atter vilde vælge deres Legeplads i Liimfjorden, men dette Maal burde vel snarere frem skyndes end modarbeides; i Sildenes Tilbagegang siden 1828, har man afgjort Beviis for, at hiin Naturbegivenhed 1825 dertil var foranledigende Aarsag, i hvorvel de første tre eller fire Aar derefter intet Tab, men endog forstørret Jndtægt viste sig. Udførselen af sal. tede Sild var nemlig 1823, 35,707 Tønder; 1824, 34,536 Tdr.; efter det permanente Jndbrud d. 25de Novbr. 1825 udførtes i dette Aar 48,449 Tdr.; 1826, 51,895 Tdr.; 1827, 54,252 Tdr.; 1828, 74,912 Tdr. 1829, 33,438 Tdr.; 1830, 24,236 Tdr.; 1831, 9, 160. Tdr.; 1832, 3,767 Tdr.; 1833, 958 Tdr.; 1834, 339. Tdr. For de senere Aar mangle vi Oplysningerne, som dog atter skal have viist sig gunstigere. Alt, hvad der er anført for den Sag, at Sildene med Tiden nok ville finde sig i Fjordbundens Foranderlighed, som tilforn var bevoxet med finere Græs og Plantearter, hvori Sildene lagde deres Leeg, idet al denne Grøde forsvandt, og Vandet i Fjordbunden blev saa klart, at Silden nu savne deres Skjulesteder, er dog stedse yderst tvivlsomt, ligesom Fjordens større Strømgang og Salthed især maa være Silden hinderlig derved, at Sælhundene nu i stor Mængde søge høit op i Fjorden ligesom Torsk, hvilke ere Sildenes værste Fjender, og før kun saaes ved Jndløbet af Hals, men nu endog fanges ved Klitgaard og Nibe. Hertil kommer den vigtige Omstændighed, at Liimfjordens regelmæssige Strømning, som tilforn gik 4 Timer ind og 4 Timer ud, nu er ophørt, da den flere Uger gaaer stadigen i Øster eller Vester. Hvad angaaer den Jndvending, at Aggerca nalen ei kan lukkes, da borger det Samfund af saakyndige og solide Mænd, som havde fattet denne Beslutning og med modent Overlæg drøftet Sagen, for Udførelsen deraf, som endvidere vilde lettes ved i Canal mundingen at sænke et gammelt Skib, da det af Havet opkastede Sand med rigtig Afbenyttelse skal være saadant Værn behjelpeligt, som stedse maa indvindes ved Aspæling og Beplantning, til hvis Begrundelse Agger bjergets Grundlag væsentlig vilde bidrage, om dette bestod af Blaaleer, som under hine Discussioner ei blev oplyst. At et Dæmningsforsøg mislykkedes i November 1833, som kort i Forveien var begyndt, beviser naturligviis intet, da saadant umulig vel kunde undgaaes, om Storm strax indtræffer under selve Arbeidet De senere Resultater af Aggercanalen see vi nu J sidste Aar passerede saaledes 150 Skibe herigjennem, ihvorvel Canaldybden kun er 6 til 7 1/2 Fod, som altsaakun maa have været fladbundede Smaaskibe, i hvorvel de have været destinerede til og fra Udlandet, hvilket unægtelig i commerciel Henseende tyder i det mindste i Begyndelsen, til heldig Fremgang. Den indbringende Fordeel af denne Seilads overlade vi her til Kyndigere. Men desværre see vi tillige de ulykkelige Fjordbeboere siden hiin Ødelæggelse den 8de Januar trindt om i viid Udstrækning at være hjemsøgte af Vesterhavets Jnd styrtning, som gjennem den farlige Aabning endog truede Kjøbstæder med total Undergang. En saadan Skade er neppe hørt før i Liimfjorden, hvor, foruden Kjøbstæderne Lemvig, Nykjøbing, Thisted og Løgstør, endvidere Landsbyerne Horer, Synnerup, Krick, TaabelRandrup, Trankiær, Jegindo, Hjarbek, Qvols, Dommerby, Strandet, Klitgaard, Tørring, Harboør, Struer, Aalum, Vilsund, Røn, Langers m. Fl. ere ødelagte.