Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-03-23
Da Jsen nu er brudt ved det i den Ove Thomsenske Avis No. 12 indrykkede Jnserat angaaende de paa Postcontoiret i Svendborg i Svang gaaede Uordener, turde det vist være saavel i offentlig som privat Jnteresse at denne Sag nærmere belyses. Om nu end de af Postfuldmægtig Daugaard begaaede Forbrydelser, forsaavidt de involvere Tilbageholdelsen af de til Afsendelse med Biposterne indleverede Pengebreve, hvilke først længere Tid efter eller aldeles ikke ere komne deres Eiere tilhænde, efter Dangaards offentlige Stilling som Fuldmægtig paa et kongeligt Postcontoir, kunne ansees for private, hvilket vi ikke ere lovkyndige nok til fuldkommen at bedømme, vil en saadan Anskuelse dog neppe kunne gjøre sig gieldende med Hensyn til de flere Pengebreve, der have været indleverede til Forsendelse med de kongelige Poster og have undergaaet samme Skjæbne, saavelsom de understukne senere af de Paagieldende indleverede Breve, indeholdende Anmodninger om Efterretning angaaende Modtagelsen af de afsendte Penge, ener de til disse indløbne Erindringsbreve om Betaling. Eibeller vil under denne Categorie kunne henføres den forhøiede Porto, som det siges der i længere Tid skal være affordret de paa Udlandet mindre vel underrettede Corresponderende, ja selv dem der i f. A. lode Breve afgaae med Dampskibet mellem Svendborg og Kiel, og langt mindre paa den meget sandsynlige Omstændighed, at Dangaard ikke kan have sat sig i Besiddelse af de til Afsendelse indleverede Penge uden tillige at have udstrakt sine Forbrydelser til at bryde ikke alene Afsendernes, men fremdeles det kongelige Postsegl, der have været satte or de tilbageholdte Pengebreve, i hvilken sidste Henseende de til Forhørsdommeren afgivne Convolutter vel nærmest maa kunne vidne. Et almindeligt gaaende Rygte om Defrandation af Postintraderne paa den Maade, at Daugaard i een Convolut skal have afsendt endeel franquerede Breve til Skippere i Kjøbenhavn, og ladet disse af dem ombære til de Vedkommende, er imidlertid saa utroligt, at vi ikke dertil bør fæste Lid. Forsaavidt Forhørerne imidlertid ikke skulde være givet denne Retning, antage vi det Forestaaende for tilstrækkelige Vink for Vedkommende, navnligen Amtet og den kongelige Generalpostdirection, til at have Jndseende med at saadant bliver Tilfældet, for at Dangaards Forbrydelser, kunne blive oplyste i deres hele Omfang og han derfor draget til fortjent Undgieldelse, – et Krav, der ved denne Leilighed er saameget mere undskyldeligt, som Manges Credit, ja selv hele timelige Vel, deraf kunde være bleven afhængig, i hvilken Henseende vi blot ville udhæve et os tilfulde bekjendt Tilfælde, at en Skibsrheder gik Glip af en meget fordeelagtig Fragt, fordi hans Brev til en Mand i den Anledning, til hvem Afsenderen kort forud havde indleveret nogle af de af Daugaard understukne Penge, ogsaa blev tilbageholdt. At Dangaard har ageret Laugværge for en Enke og beholdt den paa hendes Vegne hævede Pension, saavelsom paa en bedragerisk Maade faaet Folk til at laane sig Penge med Tilsagn af Pant, hvilket han efter Pengenes Udbetaling ikke har villet stille, antage vi derimod at kunne henføres til private Forhold, skjøndt selve Oplysningerne i disse Henseender vel ikke kunde andet end afgive en belysende Commentar til denne Persons moralske Værd i det Hele, ligesom det ogsaa vilde være meget interessant under Forhørerne at see nølagtigen oplyst, hvortil Dangaard siden sidste 11 Decbr. Termin har anvendt de betydelige Summer han er kommen i Besiddelse af, af hvilke vi her - foruden den omtrentlige Sum af 1000 Rbd. man til Dato veed han har tilvendt sig ved at udtage den af de til Postcontoiret indleverede Pengebreve - kunne nævne de 15 a 1600 Rbd. offentlige Midler han erholdt tillaans i sin Garveribygning, hvad han beholdt tilovers fra sin solgte Skibspart, og endelig de flere Summer han har vidst at forskaffe sig tillaans og paa anden Maade er kommen i Besiddelse af efter tinglæste Forskrivninger, Forliger, protesterede Vexler &c. At han efter sine Forbrydelsers Omfang efter faa Dages Arrestation igjen er løsladt mod Caution, vide vi ikke om er lovmedholdeligt. J det mindste forekommer det os som ingen Caution for desligeste Maleficantere kan, eller paa alt Fald bør modtages.