Ribe Stifts Adresseaviser, 1817-09-19
Her modtages deres Majestæter af 30 unge Piger fra Valby, iklædte deres Søndagsdragt, med flettede Haar og Krandse paa Hovedet. De istemmede en af Byens meest dannede Landmænd forfattet velmeent Velkomstsang, og bestrøde Veien opad Bakken til Slotsporten. med Blomster. En Command af Garden til Hest med 2 Trompettere modtog Deres Majestæter ved Damhuset. - Næste Dags Middag Kl. 2 var foranstaltet en landlig Fest paa Grønningen i Haugen uden for den Side af Slottet som vender med Staden, der var lige udmærket ved sin hiertelige Simpelhed som ved den Høitidelighed, hvormed den udførtes. Efter Foranstaltning af Sognepræsten paa Frederiksberg og Amtets Politiemmester, havde 50 af Frederiksberg Byes Ynglinger og Piger forenet sig, under Professor Zincks Anførsel og Veiledning, for i adskillige Dage i Forveien at røve sig i de Sange der skulde afsynges ved denne landlige Fest. Hr. Prof. Zink, Hr. Slotsforvalter Oehlenschager og Hr. Slotsgartner Petersen havde foranstaltet oven meldte Grønning indhegnet, og i Midten anbragt et smagfuldt grønt Alter, smykket med alle Slags Blomster. Kl. 2 behagede det Deres Majestæter og begge Prindsesserne allernaadigst at lade sig see i Vinduerne i Slottet, og derfra at tage den foranstaltede Festlighed i allernaadigst Øiesyn. Fra Slotskirken, under Herskabets Vinduer, gienlød en liflig og høitidelig Vocalmusik, som paa det skiønneste udførtes af adskillige af Frederiksberg Byes Damer. Derpaa nærmede de i Slotsgaarden forsamlede unge Piger sig. parviis, alle hvidklædte og med Krandse over Skuldrene, under Accompagnement af en smuk, af Hr. Prof. Zinck componeret, Jnstrumentalmusik. Foran gik nogle Anglinger, af hvilke een har Dannebrogsflaget, og de øvrige alle Slags Agerdyrkningsredskaber og Kornkrandse. som Symbol paa Danmarks Frugtharhed. Da de vare ankomne paa Grønningen, dannede de adskillige Grupper, og med barnlig Inderlighed søgde disse Uskyldige at udtrykke Folkets glade Følelser ved det elskteKongepars lykkelige Tilbagekomst. I det Vocalmusiken fra Kirken gientagne Gange havde istemt, hvorved den herligste Harmonie frembragtes, blev følgende af Hr. Pastor Grundtvig forfattede Sang, afgjungen: Held den Konge hvem Folket ledsager, Stille vedmodig af BylHam med Jubel det atter modtager, Sangen sig løfter i Sky Saa og ved Soel daler Fuglenes Røst, Hæver sig klar, naar det rødmer i Øst. Held Dig, Konning i Danmarks Vange: Det er Din Arvegangs=Ret: Fulgt med Taarer, og hilset med Sange, Færdes vor Konninge=Æt; Folket i Skoven har Fuglenes Viis: Taaren og Sangen er Straalernes Priis. Hil Dig Konge, paa Fædrene=Borgen! Atter Velkommen i Vang. Chor af Fugle Dig venlig i Morgen, Vækker med fødere Sang. Hil Dig Marie vor Dronning saa fiin Kongen er Prisen og Kongen er Din Hil Dig Konge, som haver paa Borgen, Hvad selv i Hytten er Held! Sid lyksalig, med Bod for al Sorgen, Vaagen for Dannemarks Vel. Siden med Taarer vi føle Dit Savn, Sildigste Slægter velsigne Dit Navn! Svag er Stemmen som her Dig har gjæstet, End ligger Kraften i Svøb; Vel Alt som har Hjerterod fæstet. Groer dog i Aarenes Løb. Skjønnere Blomster og høiere Sang, Hielper os Gud vi Dig bringe engang: Nu ofrede alle de unge Piger Blomsterkrandsene paa Alteret, og begave sig derpaa ned af Bakken. - Det Hele udførtes i allerstørste Orden, og ikke mindste Uorden eller Uheld forstyrrede denne herlige Folkefest.