Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-08-31
Admiral de Rigny er, efter Sigende i Ungade, afreist til Toulon, for at tiltræde sin Post som Søepræfelt, og Man er endnu ikke enig om, Hvo der skal udfylde dette Hul i det nye Ministerium. Den nye Justitsminister, Hr. v. Courvister, indtraf først om Aftenen den 20 August til Paris. Ministerskiftet skal være forarbeidet i al Stilhed nogle Uger forud, og i Førstningen skal Hs. Majestæt kun have tænkt paa at faae Hr. v. Polignac deri, indtil Hr. v. Ra ves paa en Reise til Boudeaux søgde at vinde Tilhængere for en total Forandring. En Jndsender i Times vil endog have opsporet den sande Grund til at det gamle Ministerium blev styrtet, i Tilsidesættelsen af det pavelige Cirkulaire, da Kongen ved denne Vægring frygtede for at blive lyst Ban, hvilket ogsaa synes bestyrket ved den saa snart derpaa afholdte Procession. Til de store Løvter, som gjøres, hører endnu Bevilling, til Oplagsret for Hovedstaden, hvorimod Søestæderne saa ivrig protestere, og en Kanals Anlæg lige fra Havre til Paris, der skal være Familien Polignaes Ynglingsider. Men paa den anden Side synes Frygten meere end indbildt for i at Jesuiterne alt begynde at vise sig paa de offentlige Spadseregange i Marseille, at Anføreren for den 16de Militair Division ved en Dagbefaling har forbudet Officererne al Caleom Ministeriet, at Mairen i Grenoble lagde Beslag paa Janitskarmusiken ved General Lafapettes Ankomst dertil &c. Som det sikreste Tegn paa, hvor upopulairt det nye Ministerium er, anføres, at Mænd af bekjendt Redelighed, og Mod undslaae sig for at tiltræde det, da deri findes Mænd, som have udmærket sig ved unyttig blodig Haardhed f. Ex. i General Bertons Sag, og rasende Rædselsmænd, som det ved den nærværende Stemning i Frankerig neppe vil lykkes at holde sig et Aar ved Statsroret. Til Beviis herpaa meddele offentlige Blade en skrækkelig Tale, som Bourdomaye holdt den 11 Novbr. 1815 i de Deputeredes hemmelige Kommittee, for at skille Bonapartisterne ved den dem tiltænkte Amnestie, og hvori blandt andet forekommer Yttringer som denne: "for at standse deres Planer, ere Lænker og Henrettelser nødvendige. Døden, ene Døden kan skrække deres Tilhængere, og Rebellerne afvæbnes ved at lade Anførernes Hoveder falde. De maae, mine Herrer, lære at udgyde nogle Draaber Blod, for at spare Strømme Blod o. s. v. Dette Udfald søger Gazetten at svække ved at forsikre, at de samme Herrer, som endnu bestyre Journal des Debats, dengang førte det selvsamme Sprog, Medens Talen er om en almindelig Adresse, som skulde overgives Monarken i hele Landets Navn og som ene holdes tilbage af Frygt for, at det vilde blive anseet for en Statsforbrydelse, læses i Gazetten en halv officiel Artikel under Overskrift: "Frankerig, gjør Forskjel paa dem, som agte, og dem, som foragte dig." Til de første regnes dem, der ikke tvivle om dets Kjerlighed for et Dynastie, som det skylder alle sine Friheder, og som, Trods et tøilesløst Parties Skrig, have troet at kunne regjere efter Loven; til det sidste - dem, som foragte Frankerig - "Mænd, som i deres blinde Fordom vove at troe, at der ingen andre Sandheder gives for Frankerig end Løgnene, som de udbrede i det hundrede Journaler, der staae i deres Tjeneste, og at ækkeBagvaskelser kunne gjøre Jndtryk paa et Folk, der til alle Tider gjeldte som et Mønster paa Urbanitet og fine Sæder.