Jyske Efterretninger, 1802-04-23
Efterat herpaa en Deputation af 25 Lemmer var bleven udnævnt, for at overbringe Førstekonsulen Lovkorpsets Glæde og Taknemmelighed, bleve de nye Lemmer ieedtagne og Statsraaderne Portalis, Reg nier og Regnand bleve under en skingrende Musik indførte og overleverede det med Paven sluttede KonFordat. Portalis førde Ordet: e Hører, Lovgivere, raabte han, alle retskafne Borgeres Stemme. De sige: Det er Tid, at Theorierne blive tavse for Gierningssager. Uden Opdragelse gives der ingen Underviisning, uden Moral og Religion ingen Opdragelse. Lærerne talede hidindtil i Ørknen, da mandaarligviis havde proclammeret, at der aldrig maatte tales og Religion i Skolerne. J 10 Aar har nu Underviisningen været intet; Religionen maa lægges til Grundvold for Opdragelsen. Børnene ere overleverte til den farligste Leddigang. De have intet Begreb om Guddommen og om Ret og Uret. Deraf vilde barbariske Sæder, deraf et forvildet Folk. Sammenligner man den nuværende Underviisning med hvad, den burde være, maa man sukke over den Skjebne, som truer de nærværende og tilkommende Slægter. Hele Frankrig kalder altsaa Religionen, at komme Moralen og Selskabet til Hielp. a Ulykkelig, sagde han fremdeles, er den Regiering, som ei beskytter og hædrer nogen Religion. Alle Lovgivere have erkiendt dens Nødvendighed. Ligesom Lovene ere fornødne, maae ogsaa Menningerne bestemmes ved en Læremaade, thi ellers bliver der intet andet end Uvished tilovers. Staterne maa ligesaa meget forbande Overtroen som Fanatismen. Paa den store Hob giør det, man befaler ham, langt større Jndtryk, end det man søger at overbevise ham om. Uden Religion vilde Frankrig, snart opstille Hiorder af Vilde. For at giøre Ende paa dette Onde, satte Regieringen sig i Forbindelse med den hellige Stol. En Paves indskrænkte Jndflydelse kan ikke være Politiken skal delig. En egen Patriark vilde ikke være raadeligt i Frankrig, da han ved sin Jndflydelse kunde blive den verslige Magt skadelig. Ordnerne og Klosterne forblive i Frankrig afskaffede. Paven beholder den kanoniske Jndsættelse af de Biskopper som forestaaes ham og udnævnes af den første Konsul. Geistligheden erholde Besoldninger. Dette er Konkoldatets Hovedgrundlæg. Præste=Egteskabet har manikke kundet stipulere deri, eftersom det gamle Forbud derimod beroer blant de Katholske paa vigtige Grunde. De ugifte catholske Geistlige ere ikke bebyrdede med nogen Familiesorger. Man har og i de senere Tider seet, hvor liden Tillid Folket satte til de givte Præster. Jøvrigt tvinges ingen til at hellige sig Præstestanden. Efter Kloster og Ordensgeistlighedens Ophævelse vil eiheller Befolkningen lide ved Præsternes egteløse Stand. Vil ellers en Præst i Frankrig gifte sig, beholder han dog alle sine Borgerrettigheder og mister blot sit Præste=Embed. Den katholske Religion kan lige saa godt finde Sted i Republiker, som i Monarker. Paven anerkiender i Konkordatet Kiøberne af Geistlighedens Godser som uforanderlige Besiddere af samme. Den katholske Religion erklæres for de 3 Konsulers og Nationens store Majoritets Religion. Statens Religion er den ikke. Tilligemed Katholicismen tage Regieringen ogsaa Protestanterne og Jøderne under sin Beskyttelse. Ved de trufne geistlige Foranstaltninger maa Revolutionen ligesom forsynes igjen med Himmelen.