Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1831-09-06
Frankerig. Fra Paris skrives under 24de August. Bladet Messager siger: Rusland on sker at tilendebringe Krigen med Polen, Keiser statens Kræfter udtømmes; man taler om en Note til det preussiske og østerrigske Hof, hvori Omkostningerne og Tabet paa Mennesker skal være opgivet, hvilket Rusland siger at have udsat si for, for fælles Jnteresse, nemlig for at gjøre en Ende paa Jnsurrectionen; det regner derfor paa sine Allieredes Medvirkning, for at kunne tilendebringe samme. Under samme Dato og fra samme Stad skrives ogsaa "Der hersker stor Virksomhed i det udenlandske Departement. Ved de hæftige Opfordringer fra Tribunen, og opvakt af sin Søvn ved alle de Stemmer, der tale for Polen, sætter Hr. Sebastiani en Ære i, at forlange et Resultat af Diplomatiken, som udsletter alle hans forrige Feil. Der tales om en energisk Note, som for nogle Dage siden skal være sendt til den russiske Selvhersker. Man føier til, at Engeland, er tilbøielig til at gjøre et lignende Skridt, for tidligere at erholde Belgiens Rømning." De polske Agenter i Paris have tilstillet PremierMinisteren, Hr. Casimir Perier, enkraftfuldNote, hvoraf det Vigtigste er følgende: "J det Øieblik, da efter 7 Maaneders Forventning og blændende Haab, vor Skjæbnes Udfald endelig nærmer sig, da 12 Mill. Polakkeres tilkommende Lod skal forhandles i det franske Raad, kunne vi vel i et saadant Øieblik vende os til nogen Anden, end til dets værdige Præsident. Vi lade os ikke holde tilbage af de Overspændtes Skrig, der sige: " at Præsidenten for Conseilet vil frem for Alting Fred!" thi denne Fred kan ingenlunde udelukke os Polakkere, hvis Jnteresse er saa nøie forbunden med Frankerigs, og hvis eneste Bestræbelse bestaaer i, igjen at kunne erholde Jndtrædelsen i den europæiske Familie, hvilken ved en Forbrydelse blev os frareven; en Jndtrædelse, som formerer Antallet af de efter et monarkisk-constitutionelt System regierede Folkeslag. Denne Fred kan ikke udelukke os, vi ere for talrige, vore Beslutninger ere alt for bekjendte, vi have befæstet samme med formeget Blod i en Krig, som, medens den har erhvervet os en heel Verdensdeels Sympathie, endelig ogsaa begynder at trætte Rusland. Vi kunne altsaa ikke blive forglemte, og under denne Forudsætning henvende vi os med vores Opfordring til det franske Conseils og dets PræsidentsRetfærdighed og Viisdom. Maatte dette høieste Conseil i sin Redelighed og Klogskab nøie overveie, saavel den Fordeel, som en Tilvext af 12 Millioner, for den tilkommende Freds Jnteresse besjælede Mennesker ville yde, som ogsaa den Fare, man ville udsættes for, naar man ville tvinge disse 12 Mid. til Fortsættelsen af en skrækkelig Kamp mod en Fjende, som først da kunne opnaae sit Øiemed, efter at den havde forvandlet hele det gamle Polen, til en eeneste stor Kirkegaard, og over vore Grave har bragt Svøben, hiin asiatiske Pest, der synes at være bleven Russernes adskillige Attribut, over det øvrige Europa. Vi forlange intet Andet end vores Existence, Vi ønske at erholde det samme som Franskmændene og Tydskerne bestræbede sig for at faae. Kan det vel gjelde for en Forbrydelse, at man vil være, hvad man har været i 800 Aar, og hvad man først for 4 a 5 Decenier har ophørt at være? Neil Frankerig vil ikke forlade os, det vil ikke tilberede sig selv evige Bedreidelser, og dets Conseil i nærværende Øieblik ikke paadrage sig et svært Ansvar. J dette Haab, vove vi at bede Deres Excellence, at underrette Hs. Majestæt og Ministeriet om denne Reclama tion, hvormed Polakkerne henvende sig til hans folkemæssige Throne og den af ham regjerede Nation; og kan denne Reclamation betragtes som et Nødtegn fra et af Storm grebet Skib, som naar man ikke staaer det bie, naar det vil synke, efter det berømte Skibs le Vengeurs Maade, vil gaae under med det eenstemmige Raab: "Po ken, det frie, uafhængige Polen!" – Den franske Armee har for Halvedelen allerede tiltraadt sit Tilbagetog; Prindserne fore Tropperne, som igjen forlade Belgien, tilbage til Frankerig. Marskalk Gerard forbliver, indtil Grændserne ere bestemte, med en 20,000 Mand i Belgien, og vil have sit Hovedqvarteer i Rivelles, hvor hans Tropper concentrere sig. Revnen overde franske Tropper i Tirlemont i Kong Leopolds Nærværelse, skal have været høist glimrende.