Ribe Stifts Adresseaviser, 1828-07-29
(Fortsættelse af Portens Manifest.) Før Udbruddet af den Græske Jnsurrection fremkom den Russiske Gesandt, Baron Stroganow, under Forevending af, at nogle Artikler i Bucharester-Tractaten ikke vare blevne opfyldte af Porten, med den Paastand, at der skulde holdes Conferencer ifølge denne Tractat. Porten, som virkelig ganske havde opfyldt Artiklerne i denne Tractat til den fastsatte Tid, og saasnart det var muligt, og som var beskjæftiget med Opfyldelsen af de øvrige, gav denne Gesandt gjentagne Gange ligesaa klare, som grundede, Svar og Oplysninger, med den bemærkning, at Rusland derimod, uagtet Conventionerne, havde opsat eller forsømt at berigtige adskillige Puncter, som det saaledes nu var pligtig at opfylde, saafremt det ikke vilde tilsidesætte de Pligter der vare det paalagte ved Tractaterne og ved et aabent og oprigtigt Venskab; hvorfor Porten slet ikke indsaae, til hvad Ende Underhandlingerne skulde aabnes. Da denne Minister desuagtet beraabte sig paa sit Hofs bestemte befalinger, og vedblev sin Begjæring, saa samtykkede den høie Port endeligen i, at Conferencer bleve aabnede. Det blev herved aftalt, at Man skulde indskrænke sig til de staaende Capitulationer, og at Tractaternes klare Bogstav ikke skulde lide nogen Forandring. J Løbet af disse Conferencer søgte Baron Stroganow uden Ophør at bringe ligesaa upassende, som ugrundede, Discussioner og Spørgsmaal paa Tapetet. Jmedens Man nu beskjeftigede sig med at undersøge samtlige Artikler i Bucharester. Tractaten, en efter en anden, paafulgte Udbruddet af den Græske Jnsurrection, og ved Omstændighedernes Magt gik Underhandlingerne, som Enhver veed, i Staae. Oprindelsen til denne Jnsurrection er bekjendt; Man veed, at Flygtningen Ypstlantii, efterat han uformodenligt og offentligt var kommen fra Rusland til Moldau, og havde forsamlet en Hob af Rebeller om sig, revolutionerte Fyrstendømmerne, og ophidsede ved det tomme Skuffebillede af det gamle Grækenlands Gjenfødelse den hele Græske Nation, der i umindelige Tider har været den høie Port skattepligtig og underdanig, udbredte oprørske Proclamationer, hvori alle Græker opfordredes til at træde deres undersaat lige Pligter under Fødder, og fordristede sig til, overalt at anstifte Forvirring og Uorden. Da det staaer enhver Magt fuldkommen frit for at tage hvilke Forholdsregler den finder for godt til Opretholdelse af Roligheden i dens Stater, at gribe og straffe Rebellerne paa dens Gebet, og overhovedet at træffe alle de Foranstaltninger, som henhøre til dens indre, den alene vedkommende, Anliggender, og da Jnsurrectionen overalt havde udbredt sig, saa ilede den høie Port med at gribe de fornødne Forholdsregler, for at undertrykke Oprøret, rense Landet for Rebellerne, og derved snarest muligt gjenoprette Ro og Sikkerhed der. Til den Ende saae den høie Port sig nødsaget til at lade Tropper bryde op imod Rebellerne, og at træffe andre uomgængelig fornødne Foranstaltninger, som, langt fra at krænke Fyrstendømmernes Privilegier, tvertimod vare skikkede til at vedligeholde og bestyrke dem, idet de bortfjernede Forstyrrerne af den offentlige Orden. Disse Forholdsregler vare absolut nødvendige, og bleve bydende fordrede af Øieblikkets trængende Omstændigheder; de kunne ikke opsættes, og Jngen kan i Sandhed fornuftigviis lægge den høie Port til Last, at have grebet dem. Men den Russiske Gesandt gav Sagen en ganske anden Vending, og under de haarde Forlegenheder, som trykkede den Ottomannske Regjering, søgte han uden Ophør, paa en for en venskabelig Magts Minister lidet passende Maade, at afstedkomme en Mængde ugrundede Stridigheder, og at yppe Kiv med Porten. (Fortsættes.)