Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-07-26
Udlandet. Frankerig. Det skal nu være fast bestemt, at Kongen i egen Person vil aabne Kamrene og at den hele kongelige Familie, med Undtagelse af Dronningen og Hertuginden af Orleans, vil være tilstede. J Førstningen havde Man besluttet, ved denne Leilighed at præsentere den Laarige Greve af Paris for de forenede Kamre, men senere opgav Man denne Plan. Trontalen vil blive meget kort. Efterat have sagt nogle Ord om den sørgelige Begivenhed af 13 Juli, vil Kongen tilkjendegive Kamrene, at disse i den første Deel af Sessionen ikkun skulle beskjæftige sig med Regentskabspørgsmaalet. denne Anledning have Partierne desværre, allerede givet deres forskjellige Anskuelser tilkjende i Bladene Journal des Debats har forgiæves prædiket Vaabenstilstand. Oppositionsbladene mene, at Ministeriet vil bruge Prindsens Liigkiste som et Hjelpemiddel til at faae sine Planer satte igjennem, men dette vil Oppositionen ikke taale: den vil - siger den - fore Kampen hidsigere end nogensinde, saasnart Hr. Guizot vover at udfolde sin Fane. Lovudkastet og Regentskabet - hedder det fremdeles i de nævnte Journaler – er affattet af den nævnte Minister og afgjør Spørgsmaalet eengang for alle, istedetfor at et nyt Udkast bør forelægges Kamrene for hvert enkelt indtræffende Tilfælde. Oppositioner stemmer for Øieblikket for Enkehertuginden, deels fordi hendes personlige Regentskab ikke staaer til at befrygte deels fordi hun har Aand og Hjerte og er meget yndet af Folket. Legitimisterne ville derimod upaatvivlelig forene sig med det dynastiske Parti og stemme for Hertugen af Nemours, saa at det ikke er saa aldeles urimeligt, at Hertuginden bliver sine Børns Opdragerinde, og Remours Regent. "Men (saaledes raisonnerer Preuss. Staats zeitung i den Anledning) bliver end Greven af Paris myndig med det 18de Aar, og nyder end Ludvig Philip et fortrinligt Helbred, saa vil Regentskabet dog muligt komme til at vare i lang Tid, under hvilken Partiaanden, der alt, som ovenfor viist, har yttret sig inden det afsjælede Liig er blevet koldt, kan udvikle sig paa en høist farlig Maade, i et Land, hvor Grundlovene debatteres og ofte i Kamrene aabent angribes, der er Man under et Regentskab langt nærmere ved en Borgerkrig, end under en Konge eller endog under en Dronning. J Frankerig beskjæftiger Man sig desuden meest med det nærværende Øieblik, Man beregner næsten aldrig en Begivenheds Følger, men Man holder sig kun til Tingenes Overflade. Hertugen af Orleans's Død satte hele Paris i Kummer, men da Pariserne den følgende Dag gik paa Børsen og saae, at Fond holdt sig, beroligede Man sig og meente, at den grufulde Tildragelse ikke vil medføre nogen Ting af politisk Vigtighed. De eneste Ord, som Hertugen fremførte i Vildelse og paa Tydsk, vare: "uk Dørene, sluk Jlden og forlad mig. Han troede formodentlig, at han talte med sin tydske Kammertjener. Efter sit Fald havde Prindsen ikke engang aabnet Øinene og kunde ikke gjenkjende Nogensomhelst af sine Slægtninge. Hele Familien laae knælende omkring Leiet og raabte idelig: "Ferdinand, stakkels Ferdinand, tael med os!" forgiæves. Jokaien, der førte Hestene foran Prindsens Vogn, er bekjendt som En af de bedste Kudske i Paris; den stakkels Mand er bleven vanvittig og gjentager idelig det Udraab: "Jeg har ikke dræbt Prindsen. (Den 18 de, styrtede en Kalesche om med tre Personer netop paa samme Sted, hvor Prindsen fandt sin Død, Kaleschen itusloges og de 3 Personer bleve haardt saarede.) Blandt de Personer, der øieblikkelig ilede til Kongen, for at yttre sin Medfølelse, var den Mand, der i 1830 satte Kronen paa Ludvig Philips Hoved, Præsidenten for Kabinettet af 17 October 1830, den høihjertede Laffitte. Han glemte aldeles, at Kongen siden den Tid havde vendt sit Hierte fra ham, ja, endog lønnet ham med Utaknemmelighed. Grædende kastede han sig for Ludvig Philips Fødder, denne løftede ham op og forte ham ind i sit Kabinet, hvor disse to Mænd i over en Time førte en Samtale, der maaskee har været en af den nyere Tids mærkværdigste og indholdsrigeste. Da Laffitte traadte ud, var han saa bevæget, at han neppe kunde holde sig opret, saa at Ludvig Philip maatte lade ham ledsage hjem af En af sine Adjutanter. Ogsaa Thiers ilede til Kongen og blev meget vel modtaget.