Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1782-01-25
Underretning om den Jslandske Moss eller Fieldegræs. et Jslandske Fieldegræs (Lichen - Islandicus) er en Moss=Art, der opvoxer af og udbreder sig oven paa andre Moss=Arter, uden faste Rødder, og behøver 3 Aar til at blive moeden, og kan altsaa ikke sankes paa et og sammeSted oftere end hvert 3die Aar. Denne Vext er af bleegbrun Farve, med tynde og takkede Blade eller Greene 1 a 2 Tommer høye og 1/2 a 12 Deel Tomme breede. Dens Udseende og Dannelse er ellers foranderlig efter Veyrligets Beskaffenhed; thi i tørt Veyr kryde Bladene, sammen i en Runding og blive dunklere, ja snart sorte i Kanterne; i Regn eller taaget Veyr, derimod hæve og udstrække Bladene sig saaledes, at de komme bedre til Syne, isteden for at de i Tørke vanskelig lade sig kiende. Det er derfor dens Udseende i taaget eller vaat Veyr, man her egentlig haver beskrevet: Af foranførte Beskrivelse kan da let kiendes den rette Forskiel imellem Fieldegræsset, der bruges til Spise i Jsland, og den almindelige Reen=Mosse (Lichen hangefertnus) den vil desuden nogenledes vise sig af en vedlagd forseglet Prøve. Denne her beskrevne Moss haver fornemmelig 2de Slags Hoved-Forandringer. nemlig: Den 1ste er stor, breedbladet, og af lysere Farve end den anden, og ligner ved første Øyekast den almindelige Lungeurt, (Pulmonaria.) Den 2den er vel af samme Dannelse som den første, men noget minder og mørkere. Til denne sidste Art, som er den almindeligste, og bruges meest til Spise, henfører man sædvanlig 3de Arter nemlig: a.) Den saa kaldte Klunger (Linnæsichensides, Fryngfollæreferens tenutoribus et crispforbus foliis) denne Art er endnu mindre og meere brunagtig end den næst foranførte og holdes almindelig for at være en umoeden Væxt af samme Slags. b.) Kræda (Dillenicoralloides tenissimum fruticans.) er den allermindste, og holdes for den sletteste Art af Fieldegræs, seer hvid guul ud i Toppen, men ved Roden næsten gandske hviid, haver tyndere Blade, end de andre Sorter, og voxer gierne paa steenige Steder. hvor ingen Græsbund er. c.) Maringes (Marie-Græs, Li chen nivens, sinubus Dædalelslacimatus.) efter Anseelse det smukkeste af alle Slags Fieldegræs, gandske hviid, voxer i smaae Buske imellem andre Moss=Arter omkring store Steene, og er af samme Dannelse som Hoved-Arterne, undtagen, at Bladene ere mindre takkede. Disse Arter ere vel de almindeligste som samles til Føde, dog gives der end net Slags Moss, som man kalder Geitnaskaf (Lichen proboseidens) som bliver paa sine Steder ligesaa fuldt spiist, som de foranførte. Den voxer ikke opaf Mosset, som Fieldegræsset, men setter. sig i forskiellig store Plætter uden paa Klipper og Steene, som Bark paa Træer, og er rundagtig af Dannelse og sortagtig Farve. De Steder, hvor foranførte ArterFieldegræs sædvanligen falde, ere fornemmelig lave Fielde, Heeder og Dale, hvor enten slet intet eller saare lidet Græs voxer, men som paa de fleeste Steder ere bevoxne med det almindelige graae Mosse og i sær hvor der er haard og steenig Grund under Mosset: dog findes det og paa smaae Forhøyninger i og omkring. Moradser, hvor endog Bunden er af Jord. Fieldegræsset samles almindelig i Jsland ved St. Hans Dags og Michaeli Tiider, men kan dog, naar Veyrligets Beskaffenhed, og andre Huus=Omstændigheder tillade saadant, samles paa hvilken Tiid af Aaret, man finder forgodt, naar Jorden ikkun er frie for Jis eller Snee, Man reyser fra sit Hiem, gemeenlig 10 til 20 Personer, baade for Selskabs og Sikkerheds Skyld, endog til langt bortliggende Steder, forsynet med tilstrækkelig Spise efter Tidens Længde, man agter at blive borte, saavelsom Tælte og Sække, til at samle og føre Græsset i, samt andet nødvendigt.