Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-03-19
Fra Elbens Bredde til Østersøens Grændser gjenlyder: "Fredens Konge er ikke meer!" Fremtidens Historieskriver være det forbeholdt at vise Efterverdenen hvilke store, herlige Egenskaber Naturen havde forundt Christian; hvorledes han i sit attende Aar beste Tvillingrigets Trone, tilbedet af sine Undersaatter og beundret af sine Samtidige. Øieblikkets Omstændigheder tillade ikke at dvæle ved denne Gjenstand. Nutidens Annalist bør forbigaae den med Taushed, og lade sig nøie med at kaste nogle Blik paa Christians Regjeringshistorie. Denne er umodsigelig een af de mærkværdigste i Dannemarks Aarbøger, ligesaa ri paa store Begivenheder som ypperlige Foranstaltninger. En Morgenrøde oprandt paa Dannemarks Himmel ved hans Tronbestigelse; mørke Skyer slørede den en føie Tid derefter; men de forsvandt snart igjen, og en Soel, der siden bestraalede den i en Rad af 24 Aar, fremstod i sin herligste Glands, og formørkedes kun af og til af enkelte Smaaskyer, indtil den ved Enden af hans Bane begyndte at dale. Christian fik Livet den 29 Januarii 1749 af Frederik den Femte og af Lovise, Datter af Georg den Anden, Konge i Storbritannien, og besteg Tronen, efter sin Faders Død, den 14 Januarii 1766. Hans første Dannelse var i Særdeleshed overdraget til Conferenceraad Nielsen, en Mand af store Kundskaber og lyst Hoved. Strax efter sin Tronbestigelse, i en Alder af nitten Aar, tiltraadte han sin Udenlandsreise. 2) Selv i det fine og slebne Paris, denne Belevenhedens Hovedstad, ved Ludvig den Femtendes glimrende Hof, beundrede man den unge Dannerkonges Vid, Munterhed og behagelige Væsen. Hans aabne, majestætiske Udvortes, og hans fri Blik, hvori Godmodighed og Vittighed vare søsterlig forenede, indtog alle Hjerter. Man kappedes om at bevidne ham sin Hylding fra alle Sider, og i Paris talde man endnu længe derefter om hans attiske Vittigheder. 2) Det var paa denne Reise, at Christian skienkede Struensee sin Fortrolighed, og det er altsaa denne Reise, der kan betragtes som den første Grund til Statsforandringen 1772, een af de vigtigste Begivenheder i det *) Reisen gik igiennem Tydskland til Holland og Engelland og derfra over Paris igiennem Frankrig hjemad. Allevegne blev Kongen modtagen med de Æresbeviisninger, der tilkom ham, og allevegne tog han alt hvad der var mærkværdigt og lærerigt i Øiesyn. J Oxford antog han den juridiske Doctorgrad. J London skal han have stiftet et Hospital for fattige Danske. *) Da han reiste igjennem Holland overleverede en Herre ham en Stamtavle, efter hvilken han troede, at være hans Paarørende. "Min Fetter, sagde Kongen, jeg er her incognito, gjør De ligesaa. – Da Ludvig den XV. sagde til ham: jeg kunde være Deres Oldefader, svarede Christian det mangler endnu i min Lykke. Da han en Aften spiste med samme Konge, spurgte denne ham: hvor gammel han meente, Fru v. Flavacourt, som syntes at behage ham saa meget, vel var, Tedive Aar, svarede Christian. Hun er over 50, sagde Kongen. Det er et Beviis paa, Sire, at manikke bliver gammel ved Deres Hoft, var Christians Svar. henrundne Aarhundrede. Denne Forandring medførte unegtelig, ligesom enhver Revolution, meget Godt, den vakte Nationens Energie, blottede Mangler, som man maaskee ellers ikke saa let havde opdaget, lagde Spiren til mangen en god Jndretning, der i roligere Dage bragtes til Modenhed, og overbeviste Verden om, at selv misbrugt Frihed kan frembringe gode Virkninger. Skrivefriheden, Bondefriheden og Negerfriheden vare tre Fortrin som ene skyldes Christians Regjeringstid, og hvis første Aarsag tildeels bør søges i hiin Forandring Hvor sand Oplysning og Frihed findes fremstaae snart sande store Mænd, der ved deres Jndsigter og Fædrenelandskjerlighed befæste Statens Held. Christians Regjeringstid tjener til Beviis derpaa. J. H. Bernstorff, Bondefrihedens første Skaber, indkaldte fremmede Lærde, som Oeder, Roger, Maller, Cramer, Kratzenstein, og udbredte i Fædrenelandet Smag for Konster og Videnskaber. Gerner satte, ligesom Danneskjold Samsøe i sin Tid, Søværnet paa en stolt Fod, heldige Skribenter som Suhm. T. Roche, Snedorff. K. Ancher, Langebeck, Guldberg og saa mange andre, bleve sande Prydelser for Videnskaberne, dyrkede, dannede og befordrede dem. Hvad Under, at man under saa lykkelige Omstændigheder saae Værker fremkomme, som Sums Dannemarks Historie og Flora Danica, der, lig Jslands gamle Sager, Tider, som Himlen befrie os for, kunne tjene til Mindemærker om, hvorledes Videnskaberne og Konsterne engang blomstrede i Dannemark, Under Christians Regjering fremstod den største Historieskriver, den største Digter, den største Maler, den største Billedhugger, den største Kobberstikker, *)