JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1807-01-01
Advarsel til et ungt Menneske. (Efter Tilsendt.) Et ungt, i grøn Frakke og ungarske Støvler med Sporer paa Hælene, klædt Menneske, der ved flere Lejligheder har udmærket sig som en af Byens mægtigste Lapser, blandt andet ved for nogen Tid siden at udskælde paa Østergade et ham forbigaaende roligt Menneske, advarer man om, for Fremtiden at vise mere Anstændighed i sin Opførsel, da man har Vidner paa hans Kaadhed, og ellers med fuldt Navn fremstiller ham og hans Opførsel i dette Blad.
Politivennen, 1807-01-01
Vej-Uorden imellem Lyngby og Jægersborg. (Jndsendt.) Den Vej, som fører fra Lyngby til Jægersborg Allee, er paa nærværende Tid i den højeste Grad ufremkommelig, saa at Færselen mellem disse tvende Steder, der dog ikke er liden, for at opnaae nogenlunde hvad man kalder Sikkerhed, nødes til at gjøre en stor Omvej. Aarsagen til denne Vejs bedrøvelige Tilstand er efter uforgribelig Formodning den, at den Forbedring, den ifjor modtog, og som hvis den om Sommeren havde været iverksat vist havde været af største Nytte, foretoges silde paa Efteraaret. Og virkelig er Vejen snarere at kalde forværret, end forbedret.
Politivennen, 1807-01-01
Bøn til Brolægningsvæsenets Foresatte. Allerede for lang Tid siden, og flere Gange, har der i dette Blad været ført Anke over den Tilstand, hvori Fortoget uden for Guldsmed Lindbachs i Boldhusgaden befinder sig, og nu i al den Tid siden Jldebranden har befundet sig. Denne er, vel muligt, ikke værre, end hvad paa adskillige andre Steder, hvorhen Forbedring efter hin almindelige Ødelæggelse endnu ikke har kunnet strække sig, kan findes Mage til, - men at den virkelig har de skadeligste Følger, at der idelig og idelig falder mange Mennesker paa dette Fortog, der som det nu er kunde kaldes med Føje en Fælde, derpaa kan om forlanges skaffes paalidelige og talrige Vidner nok. - Dog dersom Vedkommende, bevæget af denne Bøn, selv vilde begive sig til Aastedet, vil al Vidneførelse nok findes overflødig; hvorfor det ogsaa her undlades at beskrive, hvori dette Fortogs synderlige Slethed bestaaer. Man plejer ofte letsindigen at ansee et Fald paa Gaden som et Jntet. Ja, som oftest er det for dem, som høre og see det, og ikke tænke for meget over hvad de gjøre, en Materie til Latter. - For den Faldende er det derimod ikke nogen Behagelighed, endog om intet andet derved tog Meen, end Klæderne. - Og har man ikke de sørgeligste Exempler paa, hvad et Fald kan foraarsage, naar et Hofteben eller nogen anden ømtaalende Del derved lider. Raske og sunde Mennesker, som derved ere blevne halte deres Livstid, ere ikke saa, og hvad et Knæstød kan vorde (og hvor mange af dem faaes ikke imellem Aar og Dag paa vore Gader) det kunne Lægerne bedst forklare. For alle ligeoverfor det her paaankede Fortog boende er det en sand Pinsel, hver Dag at skulle skrækkes ved Synet af eet, ofte af mange Menneskers Fald.
Politivennen, 1807-01-01
Om Flyttedagen i Kbhvn og Flyttedagen paa Landet. (Efter Jndsendt). Jfjor var Flyttedagen i Kbhvn 3 Dage tidligere end Flyttedagen for de andre Stæder og Landet. Derimod indtræffer den i Aar 4 Dage sildigere i Kbhvn end udenfor. - Det er let at indsee, hvor mange højst ubehagelige Ulejligheder denne Ulighed i Tiden til at flytte maae forvolde de ikke faa Familier, der hvergang flytte ud fra eller ind til Kbhvn; og da ingen rimelig Grund er at optænke, hvorfor denne Ulighed, der er uden mindste Nytte, skulde vedblive, tør man haabe, hvad ogsaa forhen er ønsket, at en og samme Tid bliver anordnet som Flyttetid overalt, og at ingen enkelt Omstændighed, eller Enkeltes ønske deri forvorder Opsættelse eller Fremskyndelse.
Politivennen, 1807-01-01
Anmodning i Hirsholm. (Efter Tilsendt.) Den blide, gode og retskafne Birkedommer Kreidal i Hirsholm, viste denne Qvasi Købsted, omliggende Bønder og Daglejere en stor Velgjerning, dersom han (i Fald han har Ret dertil, kunde forebygge, at Svireriet i de alt for mange Drukkenskabs- eller Vertshuse som findes der, ophørte Kl. 10 om Aftenen. Bondens og Arbejdsmandens Hustruer, fik da deres Mænd betids hjem, og disse erholdt betimelig Tid til at sove Rusen ud, for at være ædrue, i det mindste næste Dag. Jndvaanerne i Hirsholm, som leve af det te Vertskab, fik Tid til at tænke paa, og at udøve en nøjere Sædelighed, de Rejsende bleve forskaanede for Afskyeligheder, som Sviregaster fristes til at begaae i Mørket. - Børn, eller den opvoxende Slægt, vilde i Alderdommen velsigne saadan Orden. N. Lund.
Politivennen, 1807-01-01
Fra det okonomiske Velfærds Selskab. Til Besvarelse paa det af Selskabet udsatte Pris Spørgsmaal: om den mest brændebesparende Jndretning af Jldsteder for Landalmuen, ere indkomne 8 Svar, 5 anonyme og de under Forfatternes Navne. - Af de anonyme Besvarelser er Afhandlingen med Motto: Besparelse er Vinding, den fortrinligste af alle indsendte. Man finder deri Forslag til et Kage Apparat ved Damp. - Forfatteren til Afhandlingen med Motto: Est labor ingratuse. og til den, betegnet med A. B., udmærke sig ved at anprise lidet bekostelige Jndretninger, som let lade sig udføre, og har den første deri Fortrinet for den sidste, at han har tillige tænkt paa Bondens Bryggerkjedel. Derimod giver Forfatteren, som underskriver sig med B., en Beskrivelse, oplyst med en Tegning, af et meget sammensat Apparat, som paa flere Steder skal være brugt med Nytte. Forfatteren til Afhandlingen, paategnet med O. V., beskjæftiger sig allene med et Forslag til en god Kakkelovn. Af de Forfattere, som have navngivet sig og som følgeligen ikke ville konkurrere, fortjener Hr. Major Tcherning paa Frederiksværk fornemmeligen at nævnes, formedelst den givne Jdee til en Kakkelovn, som lover meget og har Lighed med hin omtalte. - Uagtet de anonyme Besvarelser saaledes indeholde, hver for sig, gode og heldige Tanker om brændebesparende Jndretninger, saa finder man dog Pris Spørgsmaalet ikke besvaret i dets hele Omfang. Jngen af Forfatterne have fuldstændigen afhandlet alle Landalmuens Jldsteder og ingen har tilstrækkeligen oplyst, hvormeget Brænde der kunde bespares ved enhver Jndretning i Forhold til de sædvanlige Jldsteder, og hvorledes denne Vinding stod i Forhold til de Omkostninger, hvilke den foreslagne Jndretning vilde foraarsage ved at indføres og vedligeholdes. De Forfattere, som ere indkomne med de heldigste og fuldstændigste Forslag, have ej havt Landalmuens Tarv nok for Øjne i at gjøre Jndretningerne simple og lidet bekostelige; hos de Forfattere, som have været heri mere heldige, savnes derimod Fuldstændighed i Jndremigger. v. og hos andre mangler saavel hint som dette. - Selskabet kunde desaarsag ikke tilkjende den udlovede Premie men besluttede at fordobble Prisen, og udsætter til den Ende en Premie af 100 Rd. for Opfindelsen og Beskrivelsen af den mest brændebesparende, mest simple og mindst bekostelige Jndretning af Landalmuens Arnesteder, Kakkelovne, Bagerovne og Bryggerkjedler, oplyst med Tegning eller Model, hvormed tillige maatte følge en nøjagtig og paa Forsøg grundet Beregning om den virkelige Besparelse, som opnaaedes ved en saadan Jndretning. Afhandlingerne indsendes anonyme med Motto inden dette Aars Udgang til Selskabet, og modtager saavel i det danske som tydske Sprog. De nu ved Selskabet værende ubelønnede Afhandlinger med tilhørende Madeller tilbageleveres af Selskabets Sekretær paa Vedkommendes Anfordring. C. Vissing, Kbh. d. 11 April 1807. Selskabets Sekretær.
Politivennen, 1807-01-01
Endnu noget i Anledning af den nye Nummerering. (Jndsendt.) Jndsenderen af Bidraget i Politivennen 467. J Anledning af den nye Husnummerering, havde formodentlig ikke seet den ombaarne Plakat, da han ellers havde vidst, at der af Magistraten er befalet en Ensformighed ihenseende til de paamalende Husnummere; da disse skulle paa hvidt Skjold males med sort Farve, og Tallene være 5 til 6 Tommer høje. Man vover, i Anledning af denne Magistratens Befaling, uforgribelig at yttre det Ønske, at det havde været fundet fortrinligt, at Nummerskjoldene bleve sorte og Nummerne hvide. - Man veed at de lyse Farver vise sig større for Øjet, de mørke derimod mindre. Et hvidt Tal paa sort Skjold vil derfor altid falde stærkere i Øjet, end et fort Tal paa hvidt. - At Skjoldets hvide Farve hielper til, hvis Gaardens Mur er mørkfarvet, strax at opdage hvor det sidder, bør tilstaaes. Er Muren derimod hvid eller lys tabes denne Fordel. - Men da Tallene skulle være sorte, torde man endnu ønske befalet, at deres Førhed eller Tykkelse anordnedes at gives et bestemt Maal, og ikke mindre end een Tomme. Ere de sorte Tal saa tykke, da vil det ikke hindre deres Læselighed, at de sidde paa Hvidt. Ogsaa var det at ønske, at Malerne ikke vilde gjøre Tallene alt for sirlige ved Afvexling af Førhed og Smækkerhed, men heller gjøre dem lidt klumsede, naar de kun blive desto tydeligere; thi Nytte bør gaae for Pynt. Det ønske torde endelig gjøres, at ingen maatte opsætte sit nye Nummer førend højst 14 Dage forinden den bestemte Tid, da alle Nummerne skulde være opsatte.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. J Mikkelsbryggersgade vil man finde, naar man fra Frideriksberggade er gaaet et Par Huses Længde ind i Gaden, at Fortoget paa den Side, hvor det er bredest, egentlig talt den halve Brede af Gaden, da denne Gades Beboere endnu ikke have opnaaet deres ønske, at see den omlagt, jævnligen er saa aldeles besat med Heste, tilhørende de torvende Bønder, at Gadens Folk og alle, som i samme færdes maae gaae ud paa Kørebroen. Da Fortogene dog sikkert ere mere for Folk, end for Heste, og egentlig slet ikke for disse; haaber man at Husejeren ikke længere vil tillade sig denne Uskik.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal til Postdirektionen. Paa hvad Grund tager Postamtet 4 Rdlr. for en Hempels Avis, paa Postpapir, da dog Udgiveren, efter Forlydende, kun faaer 1 Rdlr. gotgjort? Spørgeren som ikke tvivler paa, at Vedkommende jo maae have gode Grunde for den Ting, haaber, at disse Grunde offentlig blive bekjendtgjorte.
Politivennen, 1807-01-01
Mere om de nye Huusnummere. (Kjøbenhavns Mag strat ærbødigst tilegnet.) (Jndsendt.) Den meest oplyste og tænkende Mand formaaer ikke altid at see en Ting fra alle Sider; undertiden undslipper en Synspunkt, der maaskee var den allervigtigste, flere Øjne. Under denne Forudsætning vil Magistraten i Kbhvn ikke fortørnes over, om en eller anden endnu maatte have noget tilbage at ønske, i Henseende til den Maade, hvorpaa det er befalet, at de nye Huusnummere skulle anbringes. Om Dagen, det tilstaaer jeg, kan den befalede Jndretning maaske være fyldestgjørende; paa den Tid kunde en slettere Maade endog være det. Men om Aftenen, om Natten, hvad Nytte har man da deraf? Nu betænke man, hvor mange Mennesker, der paa den Tid sukke efter Lægens eller Gjordemoderens Hielp, efter Præstens Trøst a., og hvor dette, at komme 1/2 Time sildigere, fordi man ikke strax kunde finde det betegnede Huus, koster Menneskers Liv, og gjør Lægen vranten og maaskee derfor en anden Gang lunken i sit besværlige Kald; og man vil finde, at Sagen er af mere Vigtighed, end den kanskee ved første Øjekast synes. Det forekommer mig at være en særdeles billig Fordring, som hver Mand, selv den, der kun beboer et Kammer, og denne maaskee allermest, har Ret til at gjøre, at Lægen maatte kunde finde mit Huus om Natten, naar jeg har sagt ham Gade og Nummer. Det er ikke enhver der har Lejlighed til at sende en Vogn for at kjøre Lægen til sig om Natten, eller endog at sende et Bud (maaskee den Syges eneste Hielp) der kunde bie til Lægen fulgte med. For saadanne er det nødvendigt, kun at betegne Huset ved Gade og Nummer, og overlade til Lægen om han siden kan finde det betegnede Huus. Finder han det ikke, fordi intet Mærke gjorde det kjendeligt, saa sætte man sig selv i den syge Lidendes Sted; man sætte sig i Lægens Sted, som efter et møjsommeligt Dagarbejd, endnu vil ofre andre sin Nattero, men gjør sig forgjeves Umage for at finde den han søger. Midlet, hvorved hin yderst billige Fordring kunde opfyldes, er saa yderst simpelt. Man behøver kun at indsætte i Muren Tal af Jern, i en vis bestemt Afstand fra Dør eller Port, og i saadan Højde at de let kunde naaes med Haanden, og man altsaa kunde føle sig frem. De burde da sidde paa højre Side af Jndgangen og 2 1/2 Alen højt. Man kunde da umuligen tage Fejl. Et Exempel paa saadanne ophøjede og for Følelsen kjendelige Huusnummere have vi paa Kristianshavn i store Torvegade No. 81. Vilde man hellere have disse No. af Blik, saa kunde ogsaa disse meget let gjøres ophøjede, og males sorte paa hvid Grund. Den Udgift som dette vilde foraarsage er ikke stor, og kun eengang for alle. Magistraten behøvede ikke at befale dette at skee; den behøvede kun at ønske Jværksættelsen heraf og angive Grundene hvorfor og jeg vilde see den københavnske Husejer som ikke strax fuldbyrdede ønsket. Eller har man da nogensinde hørt, at den københavnske Borger stod tilbage hvor det galdt om en almeen Borgersag? Dersom man vilde høre Lægen (Fødseishielperen især) og Gjordemoderen som ikke undslaae sig for at række den Fattige i Nødens Stund en hielpsom Haand, om deres Mening i denne Sag, man skulde da faae den fremsat i sin hele Vigtighed.
Politivennen, 1807-01-01
Noget angaaende Konstakademiets Udstillelse. (Efter Jndsendt.) Akademiets ædle Stifters Hensigt med den offentlige Udstillelse, var nok dobbelt, dels at forskaffe den unge Kunstner Opmuntring, og om muligt endnu mere anspore hans Kappelyst; deels at bibringe Nationen mere Smag og Dømmekraft om det skjønne og store i Kunstarbejdet. Men desværre at jeg skal sige det, hvor slet opnaaes nu denne sidste Hensigt. Agtelse for KunstArbejdere og Kunstnere ere sikre Tegn paa en Nations Uddannelse; denne Maxime er nok almindeligen antagen, og skal da en kaad Drengefloks Uroligheder og en Hob Matrosers Støjen tjene til at forhøje en Nations Agtelse for Kunstnere. Medens en Kunstner med et beængstet Hjerte maae see flere Maaneders Anstrængelse og Flid beskadiget ved den hyppige Berørelse af Gadedrenges Fingre; ja maaske endog ganske tilintetgjort ved at nedrives af sin ne er neppe bedre end til Aarhus; derimod vil det formodentlig ved Undersøgelse befindes, at Havnen Norsminde mellem Aarhus og Horsens er det rette Landingssted for de Fartøjer, som overbringe Passagerer, thi enten Jagterne efter Vindens Beskaffenhed maae gaae Norden eller Sønden om Samsø, saa er Til- og Afsejlingen mulig ved Norsminde; desuden kunde det nu værende Færgeløb i Aarhus fremdeles vedblive, om end hin Færgefart forlægges til Norsminde; men at forflytte samme til Horsens Fjord vilde udfordre et ganske nyt Færgeløbs Oprettelse.
Politivennen, 1807-01-01
Hundeuvæsen i Boldhusgaden. (efter Tilsendt.) J Boldhusgaden har paa nogen Tid været en saa afskyelig Hundemaskerade, at man deromkring fra Morgen til Aften ikke har havt et Øjebliks Rolighed. Deres Gøen og Tuden, Angreb paa hinanden indbyrdes - ja undertiden paa Mennesker er højst ubehageligt, og burde maaskee standses i Tide, for at forebygge farlige Følger. Da disse Hunde lige fra Buldoggen og til Bologneseren ikke ere af det almindelige Slags Gadehunde, som løbe omkring uden Herre, men tvertimod fremvise en saa lasket Krop, at de næsten ere ækle at see paa, saa troer man sikkert at blive befriet for denne Uorden, hvis blot een viste sig i Gaden bevæbnet med Knippel. Hundenes Ejere burde rigtig nok selv forekomme sligt, ved at holde dem inde; men vente det med Grund kan man neppe, da denne Hundeuorden har varet saalænge, at de med al Forkjærlighed for disse Dyr maatte selv have været højst kede deraf. Og om den Besværlighed de ere til for Naboer og Gjenboer, er det aldeles umuligt, at de kunne være uvidende. Skulde dette imidlertid være for strængt dømt, og de paa denne Anke frivillig indføre Forbedring, kan man forud love dem mange skjønsomme Menneskers Erkjendtlighed.
Politivennen, 1807-01-01
Uorden i Nysted. En Rejsende troer at burde oplyse Fremmede om at de ikke, ved at see Urenligheders Opdyngelse paa Nysteds Gader, vilde fatte den Formodning det var enten Stiftets, eller Byens Øvrigheds Skyld. Nej! ingenlunde. Tingen hviler i en Sendrægtighed, nogle udannede Mennesker, synes at have taget Hævd paa, hvis Lovens Paatale ikke følger. Jeg troer, paa et Sted, hvor Fremmede let kunde dømme efter det første Øjekast, at burde omtale dette, og for ej at volde Nogen, være hven det vil, Hovedpine med mit Navn, følger det hermed in optima foria. Nysted d. 15 April 1807. Vilhelm v. Thanch, Kapitaine.
Politivennen, 1807-01-01
Noget om større Straf for visse Slags Tyve. Man har i Dagen læst om nogle i Helsingør paagrebne Tyve, og at deriblandt var to Vægtere, der i lang Tid havde taget Del i Tyverier. Disse have nu tilstaaet deres Forbrydelse og deres Dom er at vente. Men man vover ved denne Lejlighed at ønske, at de i Lovene for Tyveri bestemte Straffe havde en større Strænghed for de Tilfælde, hvor den om Tyveri overbeviste Person, var selve den, der burde hindret samme i Følge Embedspligt. Disse Vægtertyve have og havt Hovednøgler og dermed oplukket Kældere og Slagterboder. Hvilken Forhærdelse maae man ikke tænke sig hos en Vægter, der selv paa Embedsvegne flere Gange overvar ved Tyves Kagvidskning og Brændemærkelse, og desuagtet kunde gjøre sig skyldige i lignende ja større Forbrydelse. Og hvilken Misgjerning var vel saa stor, at man ej kunde befrygte den af saa fordærvet et Menneske.
Politivennen, 1807-01-01
Uorden paa Vestergade. Til Udgiveren. Søndagen den 12te April sidstleden gik jeg igjennem Vestergade, hvor jeg havde det Uhæld at blive, udenfor nogen No. 26, bestænket af noget blaat Farve, som kom af at Farveren i samme Gaard havde udhængt en heel Deel blaat Klæde, som var ganske vaadt, ventelig for at tørres. Da de ved Deres Politiven har raadet Bod paa saa mange Uordener, saa ønskede jeg, at De ligeledes vilde indføre detteom end ikke for andet, saa dog for at Forbigaaende kunne tage sig i Agt derfor. Christiant.
Politivennen, 1807-01-01
Ønske paa Torvet. (Efter Jndsendt). Det møder ikke fjelden, at Borgere, der selv besøge Torvet, gennes af Spækhekere fra Vognene, paa en højst ubehagelig Maade. J Dag vare to Borgere komne til en Bonde, som havde Flesk for at købslaae med ham, men inden de vidste deraf var Vognen omringet af en Flok Spækhøkere, der ikke allene trængte og trykkede dem, men endog, ved at krybe op paa Vognen og derfra træde ned paa dem med deres skidne Bagben, nødte dem aldeles bort, og besvarede med Grovheder deres Paastand, at de vare de første ved Vognen. Disse Borgere skyndte sig nu hen paa Korntorvet, for at faae Torvemesterens Hielp. Men da de kom tilbage, var Køb allerede sluttet med disse Mennesker, og de maatte altsaa med uforrettet Sag vende hjem. Man indseer fuldkomment, hvor vanskeligt det er at foreslaae nogen Foranstaltning herimod, der med Føje kunde forenes med de, der allerede have Sted. Thi Spekhøkerne ere dog ogsaa Borgere og hverken kunde eller burde forbydes at købe. Da de imidlertid ikke enkelte eller saa kunne hindre andre, men netop ved saaledes at slaae sig i Klynge forvolde Uordener som den her omtalte, det er at sige, bruge den stærkeres Ret; foreslaaer man uforgribelig til Vedkommendes højere Bedømmelse, om det ikke kunde gaae an, at enhver paa Torvet posthavende Politibetjent, Torvemester eller Vægter bemyndigedes til, saasnart der ved en Vogn saaes en Klynge samlet, at formindske denne, ved at fraholde saamange, som kunde skjønnes ej at kunne komme paa engang til Vognen, og hvis Nærværelse altsaa ikke kunde have anden end ubillig Hensigt. Og da disse Posthavende lettelig kunde skjælne Spækhøkerne fra de andre, blev hin Bortholdelse især at anvende, hvor disse Gæster flokkedes.
Politivennen, 1807-01-01
Om Farligheds Afværgelse ved offentlige især høje Bygninger. Man har i en fransk Stad i Aar havt det Exempel at et helt Kirkespir, og det endda af Steen, styrtede ned, uden nogen udvortes Vold, blot ved sin egen Ælde. Ogsaa hos os har man havt Exempler, at Stykker, der vare store nok til at beskadige ved deres Fald, ere nedfaldne fra Offentlige Bygninger. Og i disse Ogge var det Tilfældet, at en vældig stor Jndskrivtsten, som sad over Jndgangen til Rundetaarn, af sig selv styrtede ned paa paa Gaden, og meget nær havde knuset et Menneske. Ved private Bygninger kan slig Farlighed ikke let have Sted, da Ejere og Beboere snart mærke naar nogen Del vorder brøstfældig og behøver Hielp. Men ved offentlige helst ubeboede Bygninger, Kirketaarne og Spire, o. s. v., er det kun alt for ofte Tilfældet, at Forsømmelse af en jævnlig udbedrende Hielp frembringer langt om længe en saadan Brøstfældighed, der ikke blot volder langt større Bekostning ved endelig Hovedforbedring, men ogsaa Farlighed for de Forbigaaende. Det var vist derfor en priselig Forsigtighed, om alle slige Bygninger hvert Aar af en dertil beskikket Murmester og Tømmermand synedes, og at disse derover indgave en skreven Beretning.
Politivennen, 1807-01-01
Bekjendtgjørelse. Paa Hjørnet af Dronningens Tvergade og Borgergade ere Gadenavnene nu læselig paamalede den graae Hjørnebygning.
Politivennen, 1807-01-01
Uordener. Den Maler, der har sat Gadenavne paa Kongens Havemuur, har begaaet en væmmelig Bommert, ved at bogstavere Gohtersgade, en Latterlighed, som man haaber ikke længe vil findes paa en kongelig Mur. Naar han gjør det om, var det godt om han paa Hjørnet af Kronprinsessegaden og Sølvgaden anbragte de to forglemte Bindetegn, og i Ordet Sølvgaden gjorde sit (v) mere læseligt, da det let kan forvildes med et (o) eller (u).
Politivennen, 1799-01-01
Om Vægteren paa Vestergade. Af Jversens Aviser No. 8 sees at han (efter Forelydende paa Vedkommendes Opfordring igjen har tilbagekaldt sin Efterretning om Vægteren paa Vestergade, som den der indeholdt ikke et Ord sandt; saa han meget nydeligen trakterer Vægteren, som Børn der græde, med Sukkerkugler.
Politivennen, 1807-01-01
Slem og fredforstyrrende Støj paa Ulfeltsplads. (Efter Jndsendt.) En Uorden hersker paa Ulfeltsplads som er utrolig for dem, der ikke pines deraf; paa denne Plads indfinder sig nemlig undertiden 30, ja til sin Tid 50 Gadedrenge, hvoriblandt nogle af Karle Størrelse, hver Aften, og fornemmelig naar det er Løverdag, eller anden Helligaften, og vedblive til sildig, og begynde igjen betids lige til om Søn, eller Helligdagens Aften med at skrige, brøle og tude, saa man bestandig troer at høre det største Opløb, og maae, naar man ej er vant desbedre dertil, finde det højst Plagende. Dette indsendes, i det faste Haab, at nogen Lindring i dette virkelige Onde, maatte træffes, fornemmelig til bedste for Syge, som Jndsenderen for nærværende Tid er een af.
Politivennen, 1807-01-01
Angivelse af en slem Drengeuskik. (fter Jndsendt). Udenfor det Hus, hvor jeg boer, er et skammelig Opløb af Drenge, dels ved at spille klink, deels ved at spille, som jeg har hørt, nærmest til Væg og Hyp. Under Spillet bliver der Uenighed, og deraf følger Slagsmaal. Mine Børn, som gaae mine Ærinder, kunne aldrig komme ud af Gadedøren, uden at blive overfaldne af disse ugudelige Drenge; blandt disse Udmærker sig især 2de Skomagerdrenge, som vise al den Uartighed, som kan tænkes af Gadedrenge, hvilket dog er meget sagt. Jgaar d. 2de April var Optrinnet meget gyseligt, jeg saae at den ene Dreng overfaldt den anden, og det kom til et blodigt Slag. Man saae blodige Næser, og Øjne som vist blive blaae, og en Hvalp af en Dreng, der bag fra slog et velklædt Menneske i Ryggen, saa at han havde nær tumlet. - Det var at ønske: at der maatte lægges Baand paa dette Slags Uorden, og disse Drenge jages bort. J. P. Schiott, Kobbertrykker, Hjørnet af Antoni- og Kristenbernikovstræde.
Politivennen, 1807-01-01
Advarsel. (Jndsendt.) En Mandsperson af middelmaadig Højde i en blaae Trøje, lister sig omkring for at stjæle Høns og Gjæs fra Beboerne paa Vesterbroe, og i samme Hensigt har han Natten imellem d. 20. og 21. April d. A. gjort Jndbrud paa Gaarden lige over for Fajanse Kakkelovnsfabrikken. Da Opsynsmanden paa Gaarden kom tilløbende med sit Gevær, undløb Tyven med 3 levende Ænder af sit gjorte Rov. For nu at forebygge sligt, bekjendtgjøres herved, at Skud er henlagt til Tyvens Modtagelse, om han skulde fordriste sig til i samme tyvagtige Hensigt at indsnige sig paa bemældte Gaard.