Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1831-03-08
Pairskammeret har den 25 Febr. eenstemmigen antaget et Forslag af Marskal Jourdan til, i en Adresse at bevidne Hs. Majestæt dets Tak, fordi han i den belgiske Sag saa kraftigt har haandhævet Frankerigs Frihed og Uafhængighed. Men i Anledning af Loven om Nationalgarden, hvis 162 Artikler dog omsider bleve næsten eenstemmigt antagne, gik det over til en Storm, da et Medlem beskyldte Ministrene for at vise Ringeagt mod Kammeret. En Deel Pairer have og besluttet at ville anmode Kongen om at give Regjeringen mere Kraft. Overalt betragtes de to Præfekters Afskedigelse som det første Skridt til en uafhængigere Stilling, da Alt, hvad der var demokratisk findet, derved er udelukket af Bestyrelsen, hvorover Koureren kommenterer med megen Bitterhed. J de Deputeredes Møde den 23 Febr. tog Ministeren for de udenlandske Anliggender Ordet, for at oplyse Regjeringens Forhold i de belgiske Anliggender. Hensigten - sagde han - at vedligeholde Freden og hævde sin egen Værdighed, er opnaaet. Hertugen af NemourValg frembød de samme Vanskeligheder som Belgiens Jndlemmelse i Frankerig, uden at skaffe det de samme Fordeele. Hertugen af Leuchtenbergs Udnævnelse kunde for Frankerigs Roligheds Skyld ikke tilstædes; men Jkke=Erkjendelse er ikke Mellemkomst, thi begge ere adskilte ved den Afstand, som der er mellem Misbilligelse og Bekjempelse, mellem Brugen af egen og Overtrædelsen af en Andens Rettighed. Londonnerkonferentsen er at ansee som et Fredstribunal, de ikke har anden Autoritet, end den Fornuft og billighed giver. For egne Jnteressers Skyld afholdt Frankerig sig fra Mægling i Spørgsmaalet om den frie Fart paa Schelde, og i det Hele troer Regjeringen at have fortjent Frankerigs, Kamrenes og Europas Agtelse. Men General Lamarque misbilligede, at den belgiske Krone ikke var modtaget, og paastod, at Kongen heri burde have spurgt Konseilet og Kamrene tilraads. "Himlen give - sagde han - at Vi ikke med Strømme af Blod maae komme til at kjøbe det, som Vi nu vise fra os, og paa hvad Grund? Mon af Agtelse for Traktaterne af 1814 og 15, eller for det Dogma om Legitimiteten, som har sin Ypperstepræst i den franske Gesandt i London, De søge at bevare Freden (hedder det); ogsaa Vi, Vi, som siges at ophidse til Krig, ønske den ret ligesom om Skipperen fremkaldte den Storm, han seer opstige paa Horizonten. Jeg føler dyb Bedrøvelse over Afslaget af den belgiske Krone, og fordrer, at alle denne Sag vedkommende Dokumenter skulle meddeles Kammeret. Og saa Hr. Mauguin angreb Ministrene, hvis Forsvar Grev Sebastiani paatog sig. Endelig optraadte General Lafapette og yttrede det Haab, at Grundsætningen om Jkke-Jndblanding ogsaa maatte blive udstrakt til de italienske Stater, og at Preussens Forhold i de pohlske Anliggender maatte foranledige diplomatiske Forhandlinger. Den 24de talede Hr. Bordeau om Kammerets halv officielt forkyndte Opløsning hvortil Hr. Lasitte bemærkede, at han havde anseet det for Fleerhedens Ønske; men at den Kongelige Villie endnu ikke havde udtalt sig herom, og at Kammeret iøvrigt var i Besiddelse af dets fulde Rettighed, indtil det blev opløst. Herpaa grunder sig et andet Rygte, hvorefter Kammeret dog ikke bliver opløst, og at Cas. Perrier skal afløse Lasitte i Ministeriet. Hr. Lameth bebreidede Minister=Præsidenten hans Utaknemmelighed imod Kammeret, paa hvis Vegne han havde havt den Ære at overbringe Kongen hans Krone. Man begyndte derpaa at debattere om Nedsættelsen af Valg. Maalestokken fra 240 til 200 Fr.; men da den venstre Side Des Des gangne o. var meget talrig, forlod saa stor en Deel af Centrum Kammeret, at Mødet maatte hæves, og det blev saaledes klart, at der existerer et Partie, som søger at vinde Tid ved at trække Forhandlingerne i Langdrag. Den foreslaaede Nedsættelse af Valgensur blev dog antaget den 25de.