Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-01-05
Statsbestyrelsen frembyder en Deel mærkværdigt; Kongeriget Polen har faaet sin nye Constitution, som er bleven bekiendtgjort, ved General Zajonczek; hvilken den russiske Keiser, som Kongen af Polen, har udnævnet til sin Statholder, Zajonczek ere bekiendt som een af Kostinskes tappre Feldherrer og en Forfægter af Polens Frihed. Bekiendtgiørelsen skeede i en høitidelig Forsamling, og Constitutionen blev besvoret af de Tilstædeværende; Bekiendtgiørelsen fandt Sted paa Keiserens Geburtsdag, der blev holdet et Tedeum i Cathedralkirken og Staden blev illumineret og Aftenen. Kongeriget bestaaer ikke af de gamle Polske Lande, som forhen vare aftraadte til Rusland, men blot af den Deel af Hertugdømmet Varschau, som Rusland fik ved Wiener=Kongressens Slutning, og hvis Folkemængde er 1 1/2 Million Mennesker dog er dette efter Kongeriget Kasan, det største Kongerige eller Cardømme, som er forbundet med Rusland; thi Kasan har over 3 Millioner, Astrachan kun 70000, Turidien eller det Crimske Tartarie kun en Million og Siberien kun 1 1/2 Million Jndvaanere. (Jmedens de øvrige Europæiske Magter, som Preussen, Østerrige og Frankerige har siden Revolutionen i det høieste blot conserveret deres gamle Folkemængde, har Rusland faaet omtrent saamange Undersaatter til, som der ere i Dannemark, Norge og Sverrig, Den Constitution som Polen faaer bliver en National Forfatning, grundet paa modererede frie Principer, hvorved Constitutionen af 1791 lægges til Grund, som Kong Stanislaus i Forbindelse med Folket vil de dengang give sig, og som derfor meget smigrer Folkets Ønsker og Forkiærlighed. Keiserinde Catharina styrtede denne Constitution overende i Aaret 1793, Hvor der lyser meget ædelt og høittænkende frem af Keiser Alexanders Forhold) den Katholske Religion protegeres meest, men alle Religioner nyde frie Udøvelse; Regieringen har den udøvende Magt; ingen maae hæftes uden efter Lovens Bud; al Eiendom er hellig; Rigsdagen bestemmer Skatterne; kun Jndfødte kunne faae Embeder; en modereret Trykkefrihed tillades; alle Forhandliger føres paa Polsk; et Statsraad styrer Landets Anliggender; der bliver en egen Commission for Folkets Oplysning, dets Underviisning bliver National og uden Betaling. Bønderne faae personlig Frihed og Ret til at kiøbe sig Eiendom. Militairen beholder sin National=Dragt; de Russiske Tropper, som drage igjennem Provindsen skal underholdes paa Keiserens Bekostning. Riget deeles i Voivodskaber og faaer sine Repræsentantere. – Keiser Alexander kom til Petersborg den 13de Dec. i høieste Velbefindende, og begav sig strax til den Kasanske Kirke for at holde sin Bøn; en talles Skare af Mennesker ledsage e ham derfra til Slottet. 10 Kanonskud forkyndte den paafølge de Dag den almindelige Freds-Afslutning; et prægtigt Palais indrettes til hans Broders Storfyrste Michaels Formæling med den Preussiske Prindsesse Charlotte. Ved det Würtembergske Hof er Formælingen bekiendtgjort imellom Keiserens Søster, Storfyrstinde Catharina Pawlowua, Enken efter Hertugen af Holsteen Oldenborg og Kronprindsen af Würtemberg. – Erkehertuginde Marie Lovise vil snart afreise til sin Residents i Parma, og hendes Brødre, Erkehertugerne Johann og Ludvig, ere fra deres Reise i Skottland komne tilbage til London. – Kongen af Nepel har skiænket den Østerrigske Minister, Fyrsten af Metternich, Titelen af en Duca, med en aarlig Revenne af 60000 Rdlr., Kongen af Sachsens Geburtsdag den 1. Der blev et den med megen, telighed og satte Bal Bemærkninger for Landmanden. (Hr. Joh. Christ. Drewsen, som er en erfaren Landmand, har i Landseconomiske Tidender, det Bind, 1ste Hefte 1815, Side 1 til 3, bedømt 2. fessor Olufsens Lærebog i den Danske Landscendmie, hvorved han medecter af sin Erfaring mange gode bemærkninger, som til Landmændene bytte stulle efterhaanden her blive meddeelte. – der gives tre Slags Landmænd, to ufornuftige og een fornuftig; de ufornuftige ere to Slags, først desom følge gammel Bane og Slendrian, bære sig at som deres Fader og Farfader har gjort, udet, at bryde sig om det er ret eller galt, og foragte ethvert Raad og nye Forandring, og som især foragte alt hvad der skrives i Bøger, uden at betænke at man jo ligesaagodt kan skrive noget fornuftigt, som mundtlig lære noget nyttigt fra sig; det andet Slags ufornuftige Landmænd ere de, som troe at alt er sandt og godt, som staaer i Bøger, som strax ville i det Store udføre ethvert nyt Forslag, og som derved ofte blive baade forarmede og til Latter for deres Naboer, de fornuftige Landmænd derimod ere de, som høre efter enhver Ting uden derfor at troe, alt, som vilde vide Grund for alting inden de begynde paa at sætte noget i Værk, og som kun giøre maae Forsøg med det, som synes dem rimeligt, men som de ikke ere vis paa; som troe at hverken alt gammelt eller alt nyt er just det beste, som søge at forskaffe sig tydelige og rigtige Forestillinger om den Natur, de leve i, om Jordarternes, Luftens, Væxternes og Dyrenes Beskaffenhed og som fornemmelig skrive op alle deres egne Forsøg og Erfaringer). Hvorfra kommer Torv, af visse Værter, som naar de vidne efterhaanden danne Tørven, hvor disse Planter saaledes ere, kommer Tørven igien afsig selv efter visse Aars Forløb, efterat den er 11 skaaret; men det maae man ikke tænke sig saadan, som at den tilbageblevne Tørv i Mosen kunde paa nye voxe op, at bringe Tørv hen i en opstaaren Mose andensteds fra, kan ikke hielpe uden Fald Tørven indeholder Frøet af saadanne Planter, som afsætte Tørv, og som da kunde styde og og tilgroe, Mosen. (Vil man have at Tørvemosen frat snart groe til, saa maae man ikke skiære Hullerne i Moen bredere end 7 til 10 Alen; thi ellers faaer Vinden for megen Magt i Vandet og hindrer lanterne. fra at vore til hver Grav maae ei være dybere endsom tre Aren, naar man har skaaret Hullet, saa skal man øse det gamle Vand ud af den og lade risk Vand samle sig den, som Mosen efterhaan de groer til med Kanter, og dies forraadne og nye komme i deres Stee danne, der sig nor Tørv, men det var dog giøre en 20 til 30 Aar, inden man kan skiære en saaog Tordemose paa nye. Man kan godt kiøre frisk Giødning ud fra Stalden paa Ageren, sprede og lade den ligge hele teren over uden at pløie den ned, den mister ikke noget af sin Kraft, naar Giødningen tørres saa gaae blot de vandagtige Deele bort; Hr. Drevsen paastaaer, at det efter hans Erfaring ikke allene er uskadeligt, men endog gavnligt, og det ikke allene med frist, men endog med halvforraadnet Giødning Regner det paa Giødningen, saa gaaer vel endeel af Kraften af den, men denne trækker nu med Regnen, i Jorden, naar derimod Giødningen kom i Giaring, saa vilde rigtig nok en Deel af Kraften bortdunste i Luften, men det kan ikke skee saalænge Giødningen ligger spredt paa Ageren. Derfor erdet ikke godt at stikke en Eiødning om som er i Giæring, da en Deel af Kraften gaaer ud af den ved den Dunst, som derved trækker i Veiret. Vil man probere paa at sprede en lang frisk Giødning overen Ager, som er besaaet med Ærter, uden at pløie, den ned, saa vil man erfare hvor herlig Ærterne trives deraf, den som vil probere det, kunde giøre Forsøget med et lille Stykke af sin Arteager.