Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-06-21
Hr. v. Chamisso godtgjør ved Slægtskabet mellem disse Landes Mundart og det malayske Sprog i det indiske Archipelagus, hvilket sidste, efter Leydens Paastand, nedstammer fra Sanskrit sproget, hvor urigtig den Formodning er, som hidleder Polynestens oprindelige Beboere fra America. Et Sagn, som i Cortes's Tid var almindeligt i Mexico, lader dette Riges Beboere nedstamme fra et Folk, som var trængt frem fra Nordvest, og modsiger ligeledes hiin Paastand. Ogsaa Polynesiens Beboeres Sæder og Ansigtstræk synes at pege paa en indisk Oprindelse. Et lignende Resultat give de fortræffelige Undersøgelser, som i de sidste Aar de engelske Lærde have anstillet over de ostindiske og Sydhavers Sprog og historiske Mindemærker. - Ved de philologiske Grandskninger allene kunne de mørke Mellemrum, der synes at adskille de Folkeslags, hvis tidligere Skjebne er os ubekjendt, oplyses. De tilbyde det sikkreste Middel, til at bevise en fælles Oprindelse, hvor den virkeligen finder Sted. De Betragtninger, som Hr. Chamisso anstiller over denne Gjenstand, ere ei uden Jnteresse. Jmidlertid ere de Kundskaber, man har om Polynesien, saavel i geographisk, som historisk Henseende, for ufuldstændige, til at man i noget mueligt Hensyn kan slutte sig til et disse Lande vedkommende System, hvilket sidste kun da kan opstilles med Nytte, naar man allerede har opnaaet en Masse af Kundskaber, som tilbyde samme en sikker og fast Grundvold. – Det laae i Kotzebues Plan, at gjøre en anden Reise ved Nordpolen, men hans svækkede Sundhed tvang ham til at give efter for Lægens Forestillinger, og afstaae fra sit Forsæt. Efterat have gjennemkrydset Sydhavet i forskjellige Retninger, og atter besøgt de af ham opdagede Øer, for at forsyne dem med nyttige Huusdyr og Frøsorter, seilede han til Philippi nerne. Under Trykket af dette Lands fanatiske Beherskere er Stammen af sammes oprindelige Beboere næsten aldeles uddød. De nuværende Beboere nedstamme fra Mexicanere, som Spanierne saae sig nødsagede til at bringe herhid, for at bøde paa den aftagende Befolkning. Fra Manilla, Philippinernes Hovedstad, tiltraadte K. sin Tilbagereise. Da han befandt sig i Nærheden af Godtbaabs Forbjerg havde han tilbagelagt siden sin Afreise 3600 i Retningen fra Østen til Vesten, og talte følgeligen een Dag færre end Almanakken tilkjendegiver, af hvilken Aarsag han maatte rykke fra den 21 til 22 April, for igjen at indtræde i den almindelige Tidsregning. Uagtet K. ikke opnaaede Hovedformaalet for sin Reise, saa bragte han dog det Spørgsmaal: om en nordøstlig Gjennemfart fra Sydhavet i det atlantiske Hav er muelig, sin Afgjørelse mærkeligen nærmere, i det han nøie undersøgte den nordamericanske Kyst indtil det Sund, der bærer hans Navn, og der opdagede en sikker Havn. Disse Opdagelser ville lette andre Søfarende Midlerne til at opsøge den formodede Gjennemfart. - Værket bestaaer af følgende Dele: Jndledning og Oversigt over Polarreiserne til Opdagelsen af en nordlig Gjennemfart fra det atlantiske Hav i Sydhavet, 91 S., af Hr. v. Krusenstern, 1ste Bind, af O. v. Kotzebue, 168 S.; 2det Bind af O. v. Kotzebue, Krusenstern og Dr. Eschscholz, Skibslæge, 176 S.; 3die B., indeholdende den ved Expeditionen ansatte Naturforsker Adelbert v. Chamissos bemærkninger og Anskuelser, samt naturhistoriske Bidrag. af Dr. Eschscholz og andre Forfattere, 240 S., 1821. Med 20 Kobb. og 9 Landkort. (Udtogviis af Entdeckungsreise in die Sud see u. nach der Behringsstrase, zur Erforschung einer norddstlichen Durchfart, unter nommen 1815 bis 1818 auf Kosten Sr. Excell. des Reichskanzlers Grafen Romanzoff, unter dem Befehle des Keis. Russ. Seelieutenants O. v. Kotzebue &c. Weimar, 13 B., 1821, og Erganz. Bl. zur Jen. Lit. Zeit. No. 12 s.