Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-01-30
Vi leve her i en urolig Tid. Næsten hele Frankerig, staaer i moralsk Jnsurrektion imod Presselov=Udkastet, og det mærkeligste er, at just den apostoliske Deel af Oppositionen yttrer sig heftigst for Pressen. Saaledes begynder en Skrivelse fra Paris, og ubegribeligt er det, hvorledes Ministrene tør byde den offentlige Menin Spidsen, og angribe en af de skjønneste Jndustriegrene, der, som Organet for den menneskelige Aand, danner et Slag Regjering i civiliserede Stater. Men det er da ikke først Gang, naar Man mindes Syvaarigheden, Rente=Nedsættelsen, Førstefødselsloven &c. At forudsige Lovens Skjebne i de Deputeredes Kammer, er vanskeligt; men betydelige Amendements, der i dette Tilfælde, hvor Alt staaer i nøieste Forbindelse, er det samme som Forkastelse, kan ventes, og i Pairskammeret vil den nok reent falde. Et lidet Forspil havde Man den 19 Jan. ved Forhandlingen om 23 i denne Anledning indkomne Bønskrifter, som Hr. Castelbajae vilde have forbigaaet; men ved Stemmefleer, hed bleve henviiste til den vedkommende Kommission. Hr. Royer-Colland talede med saa megen Grundighed, at Constant, Perier og Flere, som ogsaa havde ladet sig antegne, ikke fandt det fornødent at tage til Orde. Akademiet vedtog i dets Møde den 16 d. med 18 imod 6 Stemmer den foreslaaede Adresse til Kongen imod Presselov=Udkastet, som det blev overdraget Hr. v. Chateaubriand, Lacretelle og Villemain at forfatte. Flere meente, at Akademiet heri overskred sin Myndighed, og Erkebiskoppen af Paris havde indsendt et Brev, hvori han yttrede Frygt for, at det skulde sætte sin hele Existents paa Spil, hvilket opvakte en faa almindelig Uvillie, at dets Oplæsning blev afbrudt, hvorvel Man hemmelig gruer for, at hans Anelse vil gaae i Opfyldelse. Biskoppen af Hermopolis og Andre, som havde talet derimod, gik bort før Stemmerne samledes, da Hr. v. Chateaubriand erklærede, at Samvittigheden ikke kunde bindes til Udfaldet. Stjernen meddeler ogsaa en Tale, som et Medlem vil de have holdt, hvis han havde bivaanet Mødet. J samme formenes, at det havde været tidsnok at overgive slig en Supplik, naar Loven først var antaget. Nu derimod antager Akademiet i ethvert Tilfælde en fiendtlig Tone, da det er det samme, som sagde det til Kongen: Sire, De har gjort eller ladet gjøre en slet Lov. Vi forstaae den Ting bedre end Deres Pairs= og Deputeredes Kammer. Fremdeles bebreider han Akademiet, at det aldrig reiste sig saaledes imod Pressens despotiske Undertrykkelse i Bonapartes Tid, men dengang selv lod sig bruge til Censorer. Man troer ogsaa, at Nogle allerede begynde at føle det Upassende i hiint Skridt; thi i Mødet den 19de fandt ingen Deliberation Sted, hvortil dog angives som Aarsag, at Hr. v. Chateaubriand den Dag undskyldte sig, formedelst Pairskammerets Møde. Hvorledes Akademiets Beslutning ansees paa høiere Sted, har alt viist sig, da Hr. Villemain, Michaud og Lacretelle ere afsatte, den Første som Requetmester ved Statsraadet, den Anden som Forelæser hos Hs. Majestæt og den Tredie som dramatisk Censor, hvilken Post han i 23 Aar har beklædt. Dette har da igjen vakt almindelig Deelta t gelse. En Mængde Borgere bestormede strax næste Dag de afsatte Akademikeres Huse og lode sig indskrive, for at bevidne dem deres Deeltagelse, og i Akademiet selv ydedes dem Lykønskninger. Det bemærkes ved denne Leilighed, at Hr. Michaud to Gange har været dødsdømt for sin Hengivenhed mod Bourbonnerne. Den hvide Fane spaaer, at Akademiet, hvis det bliver sit Forsæt troe, slet ikke vil blive modtaget af Kongen, medens en Satyrikus, som vilde udgive Spotdigte over Akademiet, nu anmelder, at han har undertrykt sit Værk, da en god Handling er det bedste af alle Værker. J et andet Blad findes Phraser som denne: "Man har udregnet, at der kunde støbes 6 Millioner Kugler af alle Bogtrykkerier i Paris. Andre ligne Bønskrifterne til Kamrene ved Dronning Esthers Knæefald for Ahasverus og Udkastets Forfatter Peyronnet) ved Skalken Haman. Bladet Pandora udlader sig saaledes Man graver i dette Øieblik en Grav til Kjærligheds Loven i Luxembourg (de Deputeredes Kammer), hvor den skal hvile føsterlig ved Siden af Førstefødselsloven. Gid Jorden ligge tungt paa den!" At iøvrigt Stødet til denne Lov er kommet fra Rom, derom ere Alle enige, da Kirkens Overhoved ved flere Leiligheder har opfordret Regjeringerne til at forebygge den de Troende overhængende Fare, som kun kan taales i Lande, hvor ingen Troe haves. Jmidlertid har Videnskabernes og de skjønne Kunsters Akademie i Lyon ogsaa besluttet en Adresse til Hs. Maj. med Bøn om Presselov=Udkastets Henlæggelse. Et andet Stof til den almene Gjæring yder Hr. v. Montlosiers bekjendte Bønskrift imod Jesuiterne, hvis Slutningsord lyde saaledes: "det er aldeles notorisk, at Frankerig staaer paa Afgrundens Rand, uden Redning for Religionen, Kongevælden, og Fædrelandet, med mindre Pairerne ile tilhielp. J Pairskammeret hørtes den 18de Kommissionens Beretning, hvorefter Grev v. Pertalis foreslog Dagens Orden i Henseende til de Beskyldninger, det indeholder imod Præste Partiet, som et ubestemt Udtryk, men derimod at den fjerde Punkt om Jesuiternes Ulovlighed i Frankerig skulde henvises til Minister=Præsidenten. Ministeren for de geistlige Anliggender, Kardinal-Erkebiskoppen af Hermopolis, vilde have hele Bønskriftet lagt tilsidde, og søgde i en Tale, som varede næsten to Timer, at bevise, at vore Dages Jesuiter ere af en langt bedre Art end deres Forgjængere; men blev heri gjendrevet med Fynd af Baron Pasquier. Følgen var, at Kommissionens Beretning blev, antaget med 113 mod 73 Stemmer, og Ministeren saaledes overstemt. Noget gaadefuldt synes det, at just i nærværende Øieblik har været en Ansøgning paa Bane i de Deputeredes Kammer og skjærpet Straf for Konge- og Prindsemordere, som blev henviist til Seglbevareren. J Brest har været saa alvorlige Uroligheder, i Anledning af de for Allarmen i Skuespilhuset hæftede Borgeres Domfældelse, at Retten maatte have Militair=Hielp til sin Beskyttelse. Trængselen var saa stor, at Folk trængte ind af Vinduerne, og selv flere af de Anklagede maatte paa denne Maade føres ind i Salen. Man skreeg og støiede og efter Dommens Afsigelse gav den almindelige Sorg sig tilkjende ved Bodernes Lukning, talrige Patrouiller gjennemstrøifede Gaderne &c. Ogsaa i Boulogne forefaldt urolige Optrin i Anledning af, at et hertil bestemt Linieregiment fik Modbefaling og afgik til Omer, hvorover Nationalgarden vægrede sig ved at gjøre Tjeneste. Man har villet lægge stor Vigtighed paa den Omstændighed, at Jngen af det brittiske Gesandtskabspersonale bivaanede den sidste diplomatiske Diner hos Baron v. Damas; men Koureren oplyser nu, at dertil ikke var anden Aarsag end Etiketten, da Ambassadøren Dagen før havde faaet Efterretning om Hertugen af Yorks Død.