Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-05-31
En Reisende som har været paa Morea, fortæller følgende om sit Besøg paa Slavetorvet: De fleste Slaver som vare her til Salg, vare Fruentimmer, næsten Alle unge, og Mange smukke; af Børn var der ogsaa endeel, men Alle under 16 Aar, thi de ældre af det mandlige Kjøn blive enten ombragte eller indspærrede i Fængsler. De vare næsten Alle fra Messolunghi. Hvor mange unge Piger saae jeg ikke her, ligesaa smukke som de Gra tierman afbildede i det gamle Grækenland, Hvormange Børn med Engleskikkelse! De ældre Koner bleve solgt: til lave Priser, for at bruges som Lastder. De fleste unge Piger havde Slør for Ansigtet, og de Kjøbmand, som eiede dem, udraabte: "Her kan faaes en smuk Pige, for 800 Piastre!" Saa skreg en Anden: "Her er en Skjønhed, kun 16 Aar gammel, hun er Jomfru endnu, men koster 1500 Piastre, Vær saa god og besee hende. Capitain, raabte en Tredie til mig: Vil Du ikke kjøbe en smuk Suliotinde? Jeg vil sælge hende for godt Kjøb!" assaJeg anstilte mig, som jeg nok kunde have Lyst til hende, og sagde: "Lad mig see, hvordan seer hun ud!" Strax rev han hende Støret fra Ansigtet, som, skjøndt overordentlig blegt, dog var af en sjelden Skjønhed. Hun gred. Jeg kastede hurtigt Sløret over hende igjen og gik bort, for ikke at see paa hendes Jammer. Jeg tilte ned til Stranden. Her udstod mine Følelser en ny Prøve: jeg var neppe kommet dertil, førend Bølgerne til skyllede os tyve nylig afhugne Hoveder, og en Forbigaaende sagde gandske koldt til os: "Det er Hovederne af nogle Fanger, som man har henrettet i deres Fængsler." Jdet samme kom der endeel Negre med flere slige Ulykkelige; de saae meget blege ud, bare svære Bielker paa Skuldrene, og bleve pidskede fremad. De kom just forbi Hovederne som kullede i Sandet, og skjælvede ved dette Syn, thi de havde selv den samme Skjebne i Vente. Jeg saae paa et andet Sted en Snees aldrende Koner, blive drevne af en Tyrk, som grusømt pidskede paa dem, naar de ei gik hurtigt nok, ligesom man hos os driver en Flok Qvæg. Deres Forretning var at samle Brændsel, og bære det ind i Byen. "Fra hvilken Provinds er J, gode Kone?" sagde jeg til En af dem. "Vi ere fra Messolunghi, svarte hun. "Hvad faaer J at leve af: spurgte jeg. "Græs! sagde hun: Og iblandt lidt Rugbrød. Samme Reisende beskriver Jbrahim Paska saaledes: Han er liden, meget tyk, med et bredt Ansigt, indtrykket Næse og funklende Øine. Han er ikke Paskaen af Ægyptens virkelige Søn, men kun adopteret. Da bemeldte Reisende var i Modon, var der sammesteds saadan Mangel paa Levnetsmidler, at et Pund Rugtvebakker kostede 4 Pjestre, et Æg 1 8 Piastre, o. s. v. (En tyrkisk Pjaster gjelder nu omtr. kun 8 a 9 Sous.)J San Felipede Jativa, en Stad i den spanske Provinds Valencia, har tildraget sig følgende overordentlige Begivenhed: To Officerer, som havde tjert under den konst. Regjering, Ritmester Carlos Malagamba og Artillerielieutenant Francisco Rutz, gjorde Cour til en ung Enke, Donna Feliciana Belmonte. Den 15 Septbr. f. A. traf de Begge sammen hos hende, sagde hinanden nogle Grovheder, som endtes med en Udfordring. Før de Sloges, svor Don Carlos, at hvis han vandt, da skulde det samme Staal som fældte hans Modstander, dræbe Damen, som de sloges for. Det samme svor ogsaa Den Francisco, thi Begge meente nu, at hun var trolløs mod dem Begge. Den Francisco faldt, Don Carlos tog Flugten, thi efter de spanske Love straffes Duel med Døden. For nogle Maaneder siden kom han tilbage, besøgte Donna Feliciana, og stødte sin Sabel i hendes Bryst, saa hun strax efter døde. Derpaa angav han sig selv, og som Adelsmand blev han dømt til at stranguleres. Dommen er nu bleven exeqveret.