Aalborg Stiftstidende, 1845-07-22
Festen paa Skamlingsbanken var iaar begunstiget af det skjønneste Veir og havde atter samlet over en halv Snees tusinde Deeltagere af alle Classer og fra Landets forskjellig Egne omkring Høiskamlings Tinde, fra hvilken det store Dannebroge varede og skuedes vide fra i Slesvig, Nørrejylland og Fyen. De, der ikke forhen have besøgt Skamlingsbanken og nu kom did med Øie for Naturens Skjønheden, maae have fundet sig mægtigen tiltalt ved de yndige Egne, som til alle Sider omgive dette herlige Punct. Mindre tilfredsstillede bleve vistnok de, som havde draget did ene af Kjærlighed til en god Sag og fordi de vare blevne grebne af det storartede Jndtryk, som Festen ifjor havde efterladt over det hele Land; thi det laae i Sagens og Forholdenes Natur, at Festen i denne Henseende – selv om de gan dige Kræfter havde kunne maale sig med dem, der saa mægtigt og inderligt rørte sig ved forrige Aars Fest – ikke kunde være det, hvad den var ifjor, og det kan derfor ei heller tilregnes Bestyrelsen, der atter iaar havde udviklet en Virksomhed, som fortjente Paaskjønnelse, for at give Festen et smukt og værdigt Præg, at den maatte staae tilbage for den første, som havde Nyhedens Jnteresse, og for den anden som faldt paa en Tid, da alene den over hele Landet herskende ængstelige Stemning vilde have været nok til, i en Forsamling af Tusinder, som følte varmt for det elskede Fædrelands Vee og Vel, at fremmane det store Jndtryk, som vil være undsletteligt hos hver den, der deeltog i forrige Aars Fest. - Allerede om Natten Kl. 1 afgik Dampskibet Maagen med Deeltagere i Festen fra Assens, hvorefter det retournerede og afgik paany Kl. 6, efterfulgt Kl. 7 af det store Dampskib Frederik den Sjette, som havde medbragGjæster fra Sjælland, Falster og Lolland og i Svendborg og Assens medtaget en Mængde Fyenboer, der tillige i store Masser indfandt sig tildeels i Seilskibe og Baade fra Middelfart og Vestkysten, tildeels over Snoghøi og Colding. Da Dampskibenes Passagerer vare landsatte paa den skjønne Kyst ved Skamlingsbankens Fod, modtoges de af Prof. Flor og Sognefoged Kai Hansen fra Vonsild, der, efter gjensidige jublende Hilsener, førte de Ankomne, med et Musikcorps i Spidsen, til Festpladsen, foran hvilken de i den nærliggende Skov først modtoges med en af Redact. Koch forfattet Velkomstfang, ligesom ogsaa siden paa selve Banken foran Bestyrelsens store Telt med jublende Hurraraab. Før Festtalerne toge deres Begyndelse erklærede Laurids Skau i Bestyrelsens Navn fra den høieste Tinde Pastor Grundtvig, hvis Fraværelse man meget beklagede, som udnævnt til Æresactionair i Skamlingsbanken, hvorpaa Processionen satte sig i Bevægelse til Talerstolen med Musik og under Afsyngning af en Sang til Melodien "Vanskap, Fribet och Fosterland". Tusinder havde alt leiret sig omkring Talerstolen, som Sognefoged Petersen i Stenderup først besteg og efter en hjertelig Velkomst til Alle kortelig skildrede hvad der havde mødt den slesvigske Forening i det forløbne Aar, fremhævede det store Tab, den havde lidt ved Peter Hjorth Lorenzens Død, udtalede dens Haab for Fremtiden til Kongen, i hvilket Haab han udbragte et Leve for Kon Christian den Ottende, der besvaredes med et tredobbelt Hurra. Under stærk Acclamation fremtraadte derpaa Laurids Skau, der i et længere Foredrag, efterat have skildret Valgerdas Optræden i Fædrelandet, som en Begivenhed, især fremhævede Vigtigheden af Qvindens Jnteresse for enhver Sag, der skal nyde Fremme. Pastor Steen Steensen Blicher, der ogsaa hilsedes af Tilhørerne, fremsagde først et Mindedigt over Peter Hjorth Lorenzen, og viste derpaa i en Tale, hvis Theema var "Danmark fremfor Alt Vigtigheden af almindelig Værnepligts Jndførelse. En ung Bonde, Peter Ravn fra Hammelev, som har været Elev paa Høiskolen i Rødding, tolkede Elevernes Tak til dens Velgjørere, og søgte i et ideligt ved bifaldsyttringer afbrudt humoristisk Foredrag ved sit eget Exempel at oplyse Skolens Vigtighed for den nordslesvigske Bondestand. Formiddags talerne sluttede Student Fr. Barfoed med et, formodentligen improviseret, længere Foredrag om Niels Ebbesen, som Ærens Ridder. – J Bestyrelsens Telt deeltoge omtr. 800 Personer af begge Kjøn i Middagspiisningen. Stem ningen var der ikke alene meget gemytlig, hvortil forskjellige korte, men interessante bemærkninger og Tonster af Prof, Flor ikke lidet bidrog; men Begeistringen bragte tillige paa Fleres Læber Ord, der gjorde et levende Jndtryk og fremkaldte stærke bifaldsyttringer, navnligen fremhæve vi Laurids Skau for Giødwad, Carl Ploug for den usynlige Professor Flor, Oliemøller Schytte for Sagens Fremme ved alle lovlige Midler, Pastor Rasmussen fra Steenstrup, Pastor Møller fra Nykirke og Overlærer Sick fra Odense. – Jblandt de Talere, som om Eftermiddagen bestege Talerstolen, nævne vi idag Journalist Carl Ploug, der ved sin Fremtrædelse hilsedes med almindelig Acclamation, og Pastor Møller fra Nykirke, hvis Tale synes at have været den, der gjorde det dybeste Jndtryk paa Forsamlingen. (O. Th. Av.)