Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-13
Ved et Kgl. Rescript bleve derpaa begge Ægtefolk, og det overeenstemmende med Loven, frikiendte; men det blev dog overladt til Overapellationsretten, at betragte Medicinalcollegiets Erklæring som et nyt Beviismiddel, og at afsige som Dom det, Kongen Følge sin Benaadelsesret, har besluttet, for, som det hedder, at forebygge Vidtløftigheder, efter lovlig Undersøgelse, i Egenskab af Dommer i 2den Jnstant, J Valachiet og Moldau findes 150,000 Ziquenere, der leve fra umindelige Tider i et Slags Trældom. De udmærke sig her, som overalt, ved deres brune Farve. De ere af en stærk Legemsbygning, og da de hele Aaret igjennem ere udsatte for Luften, saa kunne de taale haardt Arbeide; men i Almindelighed ere de dovne, og ville hellere undvære Alt, end give sig den mindste Umage. De ere Tyve af Tilbøyelighed; men de stiele kun Ubetydeligheder. Fruentimmerne have regulære Træk og en skjøn Væxt, førend de blive Mødre; men de falme meget snart. Ziquenernes Ureenlighed er overordentlig. Jntet kan formaae dem til at aflægge den. De fleste af dem ere kun bedækkede med nogle Palter, og Børnene ere paa hver Tid af Aaret nogne. De kjende ingen Religion, og have ingen udvortes Gudsdyrkelse. De slutte intet Ægteskabsbaand, og følge i deres Forhold kun Naturens Love. Deres Qvinder ere især yderst fordærvede. De udgjøre to Classer af Slaver: den første tilhører Regjeringen, den anden Privatfolk. Disse Slaver ere ikke Gjenstanden for nogen særlig Handel, og man sælger dem ei ved offentlig Auction. Alt Salg skeer med fælles Samtykke, og den almindelige Priis for en Slave er 66 Piastre. De Slaver, som ere begge Regjeringernes Eiendom, regnes for 80,000. De kunne gaae frit omkring overalt, og maa betale en Skat af 4 Piastre, naar de have fyldt 6 Aar. De vandre omkring og leire sig i Nærheden af Byer og Landeveie. De Reisende, der komme indenfor deres Leire, bestormes strax af ganske nogne Børn, der bede om Almisse. - Den anden Classe af Slaver er Bojarernes Eiendom, der, efter at have udsøgt sig dem, de finde passende til Huustjeneste, lade de øvrige vandre paa Lykke og Fromme. - Ziguener=Slaverne bruges især i Kjøkkenet, og deres store Ureenlighed gjør Kjøkkenerne til sande Svinestier. Disse Slavers Laster og Dovenskab foranledige uophørlige Ubehageligheder. Jdelige og strænge Tugtelser finde derfor Sted, især Bastonade paa Fodballen, man paalægger en anden Ziquener denne Forretning, under Opsyn af en Forvalter, og ofte endog Herren eller Fruen i Huset. De smukkeste unge Fruentimmer af Stand ere ikke utilbøielige tilat paatage sig saadant Opsyn. Et andet Slags og meget almindelig Straf er den, at paalægge Slaven et Jerninstrument, som en Casque, med to store Horn, som han ikke kan afkaste, og som han bærer overalt, uden at kunne spise eller drikke. Det er en afgjort Kiendsgierning, at ZiquenerSlaverne ikke kunne forrette noget vedholdende Arbeide, uden at faae Prygl, og ikke holdes til deres Pligt, uden stræng Straf. Deres Eiere have vel ikke Hals og Haand over dem, men stundom døe de under Pryglene, uden at man faaer Kundskab derom. - Bojarfamilierne ere opdragne af disse fordærvede Væsener. Fruentimmer af Stand give aldrig deres Børn Die, men betroe dem til Slaveammer, og disse ere derved udsatte for, deels at saadanne Qvinder nedlægge hos dem Spiren til forskjellige Sygdomme, deels for uheldige Tilfælde, som ere følger af Skjødesløshed. - Almindelig Foragt er disse ulykkelige Slavers Lod, og Jndbyggerne i Moldau og Wallachiet behandle dem som Trældyr. Skarpretterne tages altid blandt Ziguenerne, men ved hver Execution en anden, saa at Delinqventerne altid have at lide ved Skarpretternes Ubehændighed. - DeZiquenere, der have fast Bopæl, tale Landets Sprog; de omvandrende et fordærvet Tungemaal, blandet med Bulgarisk, Servisk, Ungersk og Tyrkisk, men Lyden af dette Maal ligner saa ganske det Ungerske, at man antager det derfor, naar man ikke forstaaer det ene eller det andet deraf. (Af W. Wilkinson's Description of the Principalities Valachie and Moldavie, Lond. 1820.