Københavns Adresseavis, 1778-01-20
Hollænderne ere de største Mestere i dette Kunstgreb af en oplyst Handelsvidenskab, og de vinde fornemmelig ved samme af alle handlende Nationers HandelsBalancers Udslag i Europa, og maaskee i heele Verden. Den eneste Fiskevahre, Silden, er ved Tilberedningen under dette Folk skarpe Øyesyn deelt i adskillige Sorter, hvoraf hver Sort har sit særdeles Merke, og har faaet sit særdeles Navn, som ere blevne væsentlige Stykker ved Handelen med Sild, og som ingen fiskende Nation kan tilsidesætte. Sildenes Sortering skeer strax naar de udtages, og hver forskiellig Sort falder i sin særdeles Kurv, hvor de ogsaa strax Lagviis bestrøes med Salt. 1) Fuldsild kaldes den Sørt, som er fuld enten af Melke eller Ravn. Det er den kjødfuldeste og anseeligste, holder sig ogsaa godt, men er ikke den fineste. 2) Matjer kaldes den Sort Sild, som paa den Tid hverken har Melk eller Ravn. Det er den fedeste og meest velsmagende; men den holder sig kortest, uden den siden kommes særdeles til Hielp. Nler kaldes den Sort Sild, som ikkun har lidet Melk eller Ravn. Den har den gode Egenskab, at den holder sig længst, men for Smagen og Anseelsen er den den sletteste. 4) Enkelt Vrag kaldes al den Sild af de forrige, Sorter, som faaer nogen udvendig Skade, enten ved Udpillingen af Garnene naar de udtages eller paa anden Maade, f. Ex. om den mister Hovedet, faaer en Rift, knuses eller deslige, men er ellers frisk og kan holde sig. 5) Eftersaltning kaldes den Sild, der, som allerede er meldt, ikke er bleven udtaget eller saltet for Solens Nedgang. Den har allerede en vis Grad af Fordervelse ved sig. 6) Dobbelt Vrag kaldes den Sild af alle Sorter, som er saa beskadiget, at den ikke allene har tabt sin udvortes Anseelse, men kan heller ikke holde sig; hvad enten saa denne Beskadigelse er skeet for Saltningen eller Pakningen, eller siden, fordi Saltningen og Pakningen ikke er skeet tilbørlig, eller fordi Tønderne ved noget Tilfælde ere blevne lække paa Skibet, og har mistet Lagen. Disse Sorter, som giøre saa betydelig en Forskiel i Sildens Udseende, Smag og Varighed foraarsage og saa Forskiel i sammes lettere og fordeelagtigere Afset ning; og herved atter isammes Priis, og derfor faaer ogsaa hver Tønde sit eget Merke for hver Sort, som ikke kan forandres eller omskiftes af nogen Nation, naar den vil holde Priis og Credit med Hollænderne. Disse Merker ere for en Tønde Fuldsild V. Matjer M. Pler=T. Enkelt Vrag O. Eftersaltning. N. S. Dobbelt Vrag et lidet i et stort indsluttet O. Men de usorterede Sild, der, som forhen er meldt, først forsendes, har et O, som er Begyndelsesbogstavet af det Ord: Ongesonderde. Officiererne paa Buysen, i sær de to første, Skipperen og Forsisteren, see nøye til, at Silden udtages med et skarpt og dybt Snit, tilbørlig sorteres, og bestrøes med Salt i Kurvene, og i samme adskillige Gange vel omskulpes. Ligeledes maae Skipperen og For fiskeren staae til Ansvar for, om Tønderne, hvorudi Jndpakningen skal skee, ikke ere i god Stand, og om Saltningen eller Pakningen selv ikke er forrettet behørig som det sig bør. Af Sorterings=Kurvene gaaer Silden strax i de betegnede Tønder. En Læst Søestyk, eller 16 med 6. betegnede Tønder, saltes saaledes, at dertil medgaaer ikke meget meere, og heller ikke meget mindre end 3 1/2 Sildetønde fuld af Salt. Derimod medgaaer til en Læst Søepak eller 14 Tønder, efterat Silden har ligget 4 eller 5 Dage i Salt, og skal ompakkes, ikke meget meere eller mindre, end 4 1/2 til 5 saadanne Tønder fuldt af Salt, hvorhos dog ey sees paa, om der medgaaer noget meere, efterdi Silden da presses faste. re paa hinanden, og der strøes Salt imellem hvert nye Lag.