Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-09-09
Paa min Reise gjennem Sjælland til Corsøer fandt jeg, at Landet ikke er saa vel dyrket, som ved at følge Veien til Callundborg; thi langs Landeveien er det meste raat, naar Kjøbstædsmarkerne undtages, og burde være bedre dyrket. Hvilken stor Forskjel mellem Landets Cultur paa Strækningen fra Roeskilde til Ringsted, i Sammenligning med den fra Nyborg til Odense. - J Sorøe havde jeg den Fornøielse at see Academiets Have. Det er ingen almindeliHave, og den har i Gartner Nissen en sjelden Blomsterkjender; hans Flor af Roser, Nelliker og flere Blomster var ualmindelig. J Corsøer fandt jeg hos Stedets Amtsforvalter ligeledes en, nylig anlagt, Have, med en sjelden Flor af Nelliker. Litsenbrødrene ved Færgestedet synes ganske at have forandret deres Natur; thi de ere ulige høiligere og nøisommere end tilforn, og have imellem sig et godt Politie, hvorover Øvrigheden vaager. Jntet Sted paa min Reise fandt jeg den Frugtbarhed, som i Omegnen af Odense.Det Herred, i hvilket Odense ligger, er lige saa stærkt befolket som det Herred, hvori Kjøbenhavn ligger. Odense har mange smukke Gaarde, hvis Facade vilde pynte i en Hovedstad. Byen har og den Herlighed at eie 3 offentlige Bibliotheker: Stiftets, Skolens og det militaire. alle tre herlige Samlinger, endog Sieldenheder findes i dem. For at gjøre Skolens og det militaire Bibliothek mere almeennyttige, burde Catalogerne over dem være trykte; thi hvad skal man kræve, naar man ikke kjender Bibliothekets Jndhold: Det er derfor meget hensigtsmæssigt at der haves Cataloger over Stiftsbibliothekerne i Odense og i Aalborg. Overalt er Høsten meget god; dog synes det, at den, forholdsviis, er nok saa god i Jylland. Denne rige Velsignelse vil gjøre, at Kornvarerne ville falde alt for dybt, med mindre Kongen i Naade snart vil gjøre en Udskrivning af Korn, for at Priserne kunne reise sig; thi den fattige Landmand nødes til at sælge strax til en alt for lav Priis og har ingen Gavn af, at Priserne maaskee kunde reise sig til Foraaret. Landmanden har tilvisse været tjent med, at Kongen har udskrevet Korn. Den Formildelse af 2/8 Deel som er forundt Landmanden i Skatterne, er forliden; det burde være 1/2 Deel, om det skal føles thi naar Kjøbmanden i Jylland kun vil give 9 Mark for det ny Byg, 2 Rbdlr. for Rugen, og 10 Skilling for 1 Pund Smør, hvorfra skulle da Udgifterne tages, især om Kjødet i Slagtertiden falder saa dybt i Prisen som i Fjor, da man kun betalte Huden og Talgen, og Kjøberen havde Kjødet for Jntet; thi naar Bonden selv solgte Kjødet paa Markedet, endog i de bedste Byer, Aalborg og Aarhuus, fik han 1 Mark for Lispundet. Jeg vil ikke nægte, at det jo kan skade Kornhandelen, at Kongen modtager Korn; men da der for Øieblikket ingen Handel er, saa er det unægteligt til Gavn for Landmanden, at Kongen tager Kornet, eftersom det er den eneste Maade, under nærværende Omstændigheder, paa hvilken Skatterne kunne præsteres, og hvis det ikke skeer, gaaer en Tønde Byg, endog i Sjælland, ned til 9 Mark, da Kjøbmændene benytte sig af Landmandens Pengeforlegenhed. Desuden, hvor skal Kjøbmanden hen med Kornet? J de smaa Kjøbstæder gives der ikke nu, som i forrige Tider, saadanne Kjøbmænd, der kunne betale Landmanden forud og udskibe Kornvarerne til Foraaret. Saaledes sluttede man Handel i Fortiden, fik altid Penge, naar de behøvedes, og leverede Kornet efterhaanden henimod Foraaret. Enhver Landmand ønsker inderlig, at der maa skee en Korn udskrivning; thi det bliver aldeles umueligt at betale med Penge; dog skulde jeg ønske, at Udskrivningen maatte være mildere end i afvigte Aar, at ikke Amtsstuen igjen skulde sælge ud til Landmanden. Desuden er det en Sandhed, at enten der forlanges Korn eller Penge, er det, Staten forlanger af Landmanden, nu for meget thi efter nærværende Priser, i Forhold til Skatterne, er en Landeiendom lidet eller intet værd.