Københavns Adresseavis, 1776-05-29
De som af Selskabet allerede for Pateters Avl haver faaet Premie eller Belønning, kan ikke herefter vente nogen derfor. Og i Fremtiden kan ingen derfor blive belønnet meere end eengang. Ved Bedømmelsen vil Selskabet paasee, om Kartoflerne, som fra Norge æskes Premie for, i samme Egne tilforn haver været i Brug, eller nu først ere der indførte, hvor altsaa denne sidste Omstændighed finder Sted, maatte den ikke glemmes i Attesterne. 8. Da Selskabet til Kartoffel=Avlens Befordring paa Jsland allerede i Landets Sprog haver ladet trykke og uddele fornøden Anviisning til samme, og haver opmuntret til bemelte Avls Drift ved udsatte Premier, og det tydeligen indseer den store Vigtighed benævnte Avl er af for Jsland, saa haver det til sammes Befordring end ydermeere besluttet at udlove for Folk af alle Stænder følgende Belønninger, nemlig: Den som i Island selv enten ved virksom Anviisning, ved paa Jsland avlede Kartoflers Uddeeling til Sæd, eller Kartoflers Frembringelse af Frøe der i Landet, eller paa nogen anden Maade kraftigst befordrer Kartoffel=Avlen deri Landet, skal belønnes med Selskabets større Sølv=Medalje eller de 20 Rdlr. ligesom de trende, som dernest fremfor andre udmerker sig, skal enhver af dem nyde Selskabets mindre Sølv=Medalje eller 10 Rdlr. til Belønning. Premien udsættes for Fraliggenhedens og Seladsens Skyld for de 3de Aar 1778, 79 og 80, da de, som for ethvert af disse Aar vil vente at nyde de udsatte Premier, maae æske dem inden ethvert paa følgende Aars Udgang. Fornødne og tilforladelige Attester maae tydeligen bevidne forbemelte nyttige Handlingers Vished og gode Virkning. 9. Ligesom Selskabet har fundet det nyttigt at udsætte Premie for Kartoffel=Avlen paa Island baade for Agerbrugeren og for dem, som maatte finde Lyst, at hielpe og befordre hans Flid, saa haver Selskabet og holdt det gavn ligt i Henseende til Færøerne, for hvilke det udsætter efterfølgende Premier for trende paa hinanden følgende Aar. For den Odelmand eller Kongsbonde, som i Aaret 1776 avler den største Mængde, ikke mindre end 10 Tønder, af de beste og meelrigeste Pateter eller Kartofler 16 Kroner. For den, der avler nest største Mængde, ikke mindre end 8 Tønder, 12 Kroner. For den nest største Mængde, ikke mindre end 5 Tønder, 3 Kroner. For den følgende, ikke mindre end 2 Tønder, 4 Kroner. Premierne maae æskes inden October Maaned 1777, og Avlen med troværdige Vidnesbyrd, blant hvilke man især ønsker Laugmandens, Landfogedens eller Præsternes, bevises. Ligeledes udsætter Selskabet end videre disse Premier: For den, som paa Færøerne enten ved Overbeviisning. om Avlens Nytte, eller ved Uddeeling af Kartofler, eller paa nogen anden Maade virksomst befordrer andres Kartoffel=Avl der, eller Kartoflers Anvendelse i Almuens Huusholding, 20 Kroner, og for den, som derefter viser næst største Nidkerhed, 10 Kroner. Premien æskes til samme Tid som ovenmelte, og vi med Æskningen nedsendes tilforladelige Beviis for det Angivnes Rigtighed. 10. For den, som med troværdige Attester, efter Selskabets Forskrift, beviser at have tillagt den talrigste og beste Hjord med fineste Uld, af afrikansk, spansk eller engelsk Art, samt tillige omstændelig og med Nøjagtighed inderretter Behandlings=Maaden, hvorledes han har drevet hans Faare=Avl i Henseende til Formerelse, Føde, Malkning, Klipning og Huusnings=Maade, samt øvrige Behandling og Pleie i alle Aarets Tider. Til Prøve maatte indsendes et Skind med Ulden paa forsynet med den Attesterendes Segl. For den beste og talrigste, saaledes beskafne Hiord, ikke mindre end 50 Stykker med hosføjet Underretning, som forhen melt er, Selskabets mindre Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For den nest beste Hiord, ikke mindre end 25 Stykker, med nest fineste Uld og vedfølgende Beretning, Selskabets større Sølv=Medalje eller 20 Rdlr. Attesterne om Hjordens Virkelighed og Jndberetninger nes Rigtighed maae være særdeles paalidelige og forsynede med samme Segl, som Prøve=Skindet, og Premien maae æskes inden October Maaneds Udgang neste Aar 1776. Premierne udsættes særskilt: 1) for Dannemark, 2) for Norge og 3) for Slesvig og Holsteen. Folk af Bondestanden i Dannemark og Holsteen kan konkurrere mod andre med halve Mængder. Den som eengang har vundet Premie herfor, kan ikke oftere vinde den, med mindre han tilstrækkeligen beviser, at han siden ei allene har forøget, men og tillige kjendeligen forbedret sin Faare=Avl. 11. Da Selskabet i Følge indberettede Erfaringer er overbeviist, at det ville være særdeles nyttigt, om de norske ubeboede Udøer bleve brugte til vilde Faars Avling; saa udsættes følgende Premier: For den talrigste og beste Hjord af vilde Faar, af engelsk, spansk eller afrikansk Art, levende Vinter og Sommer paa norske ubeboede Udøer, ikke mindre end 30 Stykker, Selskabets mindre Guld Medalje eller 500 Rdlr. For den næst beste Hjord, ikke mindre end 20 Stk., den større Sølv=Medalje eller 20 Rdlr. For den dernest beste, ikke mindre end 15 Stk., den mindre Sølv=Medalje eller 10 Rdlr. Disse Premier kan ikke æskes, uden for saadanne Øers Besættelse, som ikke forhen har været brugte til deslige, fine Faars Avling. Med Attesterne og Prøverne forholdes ligesom ved forrige Nummer er foreskrevet, og Premien æskes inden Oktober Maaneds Udgang 1778. 12. For den største Mængde Bistader med vel overfødte Bier, som den Æskende selv har tillagt, og ikke tilkjøbt sig laant, eller paa nogen anden saadan Maade erhvervet sig udsættes for Dannemart og Norge efterfølgende Premier: En Premie af Selskabets mindre Guld=Medalje eller 50 Rdlr. for ikke mindre end 30 Bistader. En Premie for neste Antal, ikke mindre end 25 Stader, 25 Rdlr. En Premie for største Antal derefter, ikke mindre end 20 Stader, 15 Rdlr. Og endelig en Premie af 10 Rdlr. for ikke mindre end 15 Stader. Folk af Bondestanden, samt Landsbye=Skoleholdere, kan vinde disse Premier, naar de alene tilfulde beviser, at de haver i bemelte Tid tillagt 12, 10, 8, eller 6 Bistader, hvilke Tal skal svare til 30, 25, 20, og 15, for Folk af andre Stænder. Hvorved dog er at mærke, at Herregaardene aldeles ere udelukte fra denne Premie. Formedelst Forskjelligheden af Rigernes Beqvemmelighed til Avlen udsættes Premierne ikke allene særskilt for Dannemark og Norge; saa at hvert Riges Æstende forsig selv beregnes mod hinanden; men Æskende af Norge, kan og vinde samme Premier for følgende Mængde, nemlig: i første Tilfælde for: 20, 15, 10, og 8te, og i anden for: 8, 6, 4, og 3 Bistader. I de fornødne tilforladelige Attester, der maa være nøje indrettede efter Forerindringerne for ved denne Liste, maa meldes, hvor megen Vox og Honning i det angivne Tal af Bistader for seneste Aar er avlet, samt og Svermene ved Optagelsen ere blevne i Behold eller ødelagde, hvilke Omstændigheder, naar alt ellers er ligt, vil blive tagne i Betragtning. Premien æskes inden September Maaneds Udgang 1777. dog maa Attesterne og Synet over Bierne være tagen i JuniMaaned, og tillige tydeligen bevidre, at alle Staderne til den Tid Attesten blev givet, vare i god Behold. De som eengang herfor have faaet Premie eller Gratisikasion, kan ikke oftere vinde nogen undtagen for de Bistader, som de i Fremtiden maatte bevise sig at have tillagt over det Antal, for hvilke de eengang ere belønnede, hvilket Antal altsaa altid bliver at fradrage. 13. For den største Mængde i norske Farvande fangen, og paa hollandsk Maade best virket nedlagt og omsaltet Sild, saltet allene med St. Hybes Salt imellem 10de og 15de Dag paa nye omlagt og med samme Salt nedsaltet og nedsendt fra Norge til Forhandling i Kjøbenhavn. For den største Mængde, ikke mindre end 120 Fjerdinger, Selskabets større Guld=Medalje eller 100 Rigsdaler. For den neste, ikke mindre end 60 Fjerdinger Selskabets mindre Guld=Medalje eller 500 Rdlr. For den nest derefter, ikke mindre end 30 Fjerdinger, Selskabets større Sølv=Medallie eller 20 Rdlr. Til Oplysning om den Hollandske Silde=Saltnings= og Nedlegnings=Maade meddeles følgende: 1. Holland salter og nedlægger alene i nye tætte EgeTræer, som ere med 14 stærke og tørre Baand, efter Træets Størrelse, vel forsynede. 2. Det Salt, som bruges, er alene beste, af cedsorne Vragere vraget spansk eller portugisisk Salt, eller disse i Søevand i indendlanske Syderier raffinerede, hvilke Salter da kaldes Salt af Salt. Alle andre Sorter, hvidt, graad stort eller smaat Salt, ere ved Love forbudne, og nævnes franske, Strædets og vestindiske Salter udtrykkeligen deriblant. 3. De tilladte Salter bruges baade for sig allene, og blandede. Een af de tvende første Sorter, nemlig, blandes med en Deel af det raffinerede, efter Omstændigheden af Tiden Silden skal bevares i, og Stedet den skal sendes til 4. Man udsøger Silden, i Følge Love, før den kjendes tjenlig til Saltning. De tomme eller saa kaldede Jomfrue=Sild, ilde udseende, ravn= og melkesyge, ildeelugtende og slette Sild, skilles fra de fulde, friske, ubeskadigede og rette gode, hvilke alene saltes og nedlægges for Udførsel, og faaer derefter Merker paa Træerne, særskildte fra de slettere. 5. Silden ganes og nedsaltes og Bord, ubestemt til Dag og Nat, efterhaanden som den optages af Garnet, og saa hastig som mueligt, før flere, end de som kan saltes og ordentlig nedlægges, tages inden Borde. 6. Mængden af Saltet, som skal bruges, er ikke bestemt ved Love, men kommer an paa Erfarenhed. Derimod er befalet: at ingen anden Sild maae nedlægges til Udskibning, end fulde, hele og friske Sild, og skal Silden, heder det, nedlægges med største Flid, tæt, næt, ræt op Side til Side, og langs med hinanden fra Ende til anden i Træet. 7. Silden maae ikke nedkastes i Træet med Kurve eller Kar; men skal nedlægges med Haand, og skal der ved Nedlægningen, saavidt mueligt, bruges et Haandeelag, for at treffe lige Lag, Tæthed og Nøjagtighed i Lægningen. 8. Saaledes som Sildene saltes og nedlægges om Bord, udføres ikke een Tønde; men de maae alle paa offentlig Broe eller Gade, under eedsorne Vrageres Opsigt, igjen aabnes, og efterat de ved Optagningen i Lagen ere vaskede, af cedsorne Saltere saltes, og paa bemelte Maade for alles Øine paa ny nedlægges. 9. Bunden skal efter Redlægningen nedtrædes med Fod, og Træet lættes, for det tilslaaes, for at erfare, om det haver den Tyngde, som ved Øvelse læt erfares) det bør have. 10. Naar Træet har staaet en Nat over, efter Omsaltningen, gives det Lage, som er taget af Tønderne, og siet, og faaer det endnu eengang Lage, for det bortføres fra Salte Stædet. 11. Jntet Træe maae udføres, for Silden haver ligget til Dage efter Omsaltningen i Lage, og er bleven behørigen merket, hvilket hverken maae skee i Huus, eller om Natten. 12. Man gjør Forskiel paa Merkerne efter Jacobi, den 25 Julii, efter Bartholomæl, den 24 Aug.; og efter Korsets Dag, den 14 September, for derved at kjende Fangsten og Sildens Godhed. 13. Fjorten om Byrd saltede Træer regnes kun at gjøre ti efter Ompakningen, efterdi Sorteringen ved Omsaltningen endnu nøiere, end om Bord, kan lagttages. Al Fangst til Saltning maae skee imellem den 7 Juli og 1 Januar., og uden for de hitlandske, islandske og norske Klipper. Alle andre Sild, til anden Tid fangede, røges (Fortsættelsen følger: