Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-02-09
Angaaende Gavnligheden af Selveiendoms eller Arve fæstes Jndførelse, istedetfor Fæste var jeg aldeles enig med Vælgerne, naar blot de rette Midler dertil kan udfindes, for ikke at krænke en ret forstaaet Eiendomsret, i Modsætning til det Heeles Tarv. Det er vel ikke det aldeles passende Sted, nemlig i en Forsvarsannonce af delicat Natur, at indblande saa alvorlige Gjenstande. Ligefuldt haaber jeg man undskylder at jeg har gjort dette for at vise, at min Nærværelse ved Valghandlingen har havt et almeennyttigt og folkeligt Øiemed. Jndsenderen omtaler, at jeg skal have mødt en navngiven Mand paa Landeveien, og omtaler at der skal være undsluppen mig nogle Ord. Her er han, som vistnok i andre hans Beretninger det Haastrupske Valg betræffende, feil underrettet; thi jeg erindrer meget vel de Ord, jeg der talte; de undslap mig ikke, men bleve udtalte med fuldt Overlæg, og jeg skal her som hvert Sted vedkjende mig hvad jeg sagde. Har Maanden fortalt dem underhaanden, og ikke fortalt andet end hvad jeg sagde, hvorfor da ikke nævne dem offentlig; jeg skal tilvisse ikke fragaae hvad jeg har sagt. At jeg ikke tilfældigen var nærværende i Assens, er aldeles Sandhed, og at jeg hellere havde seet Hr. Professor Bang der valgt til Deputeret, end Haastrup, er naturligt, især da jeg forinden Valget havde tilraadet mange Vælgere, der havde raadført sig med mig om hvem de skulde vælge, da de Jngen kjendte, de agtede at give deres Stemme, at vælge denne hæderlige Deputerede; ja jeg tilføier, at hvis han ikke var bleven valgt i et andet District, skulde jeg meget have bebreidet mig selv, at jeg ikke, den næsten ufremkommelige Vei uagtet, indfandt mig i Middelfart, da jeg troer, at den Tillid, jeg gjør mig en Ære af at nyde hos den fyenske Bondestand, vist vilde have bevæget mangen en Vælger der til at raadføre sig med mig i dette vigtige Anliggende, saaledes som man gjorde det i Assens ved mig og Andre, der nød Tillid, og hvor Professor Bang erholdt 30 Stemmer mere end Haastrup, men hvilke ikke kunde opveie Overvægten fra Middelfart, hvor Haastrups Venner vare ene om Raadgivningen. Den Omstændighed, at Vælgerne først paa Valgdagene bleve visse paa at Professor Bang vilde modtage Valget, bidrog sandsynlig og til at han ikke blev Deputeret. Jøvrigt blev jo Udfaldet godt; thi baade Bang og Haastrup ere jo nu Deputerede. Min omtalte Activitet i Assens gik iøvrigt ikke saa vidt, som deres, der interesserede sig for Haastrups Valg; thi de dreve deres Virksomhed saa vidt, at de formelig stode ved Bordet, hvortil Vælgerne under Stemmegivningen fremtraadte, hvor de høit sagde til Vælgerne: "stem paa Haastrup." Enhver retskaffen Mand, der ikke aldeles ringeagter Bondestanden, vil vist med stor Jndignation have læst Jndsenderens Antydning, at jeg skal have søgt at dække mig ved, som han kalder det, en svær Arrieregarde, fra det 15de Valgdistrict; dette især i Forening med hans øvrige Færd imod mig, stempler ham som Bag vadsker, og ligesom jeg, paa det Bestemteste skulde have frabedet mig en slig anonym Hjelper, saa uværdig som han er, havde jeg ogsaa ventet at Hr. Haastrup havde gjort dette. Jeg gav ham tilstrækkelig Tid hertil, inden jeg i mine Forsvar saae mig nødsaget, hvor nødig jeg end vilde, at antage at denne Hjelp var Hr. Haastrup velbehagelig. Fra dette Synspunct bedes Publicum at udlede Aarsagen til at jeg har indladt mig paa at berøre denne, iøvrigt af mig i mange Henseender erkjendte retskafne Mand, der sikkert af Bagvadskere og af ham i Pengeforhold afhængige Øretudere, har ladet sig forlede til at troe hvad Løgn, man mig angaaende har forebragt ham. Hvo de hæderlige Stænderdeputerede ere, der have anbefalet mig til Vælgerne i det 15de Valgdistrict, vil Spørgeren kunne faae at vide af Størstedelen af de, der have valgt mig. Saavel disse, som de Deputerede selv, have sagt mig det. At det hverken er af de absolutistisksindede Deputerede, ei heller af Jntriganter, heller ikke af den Mand, der endog skal have henvendt sig til en Mand, hvem Lovgivningen forbyder at befatte sig med sligt, med Anmodning om, at denne ville interessere sig for Haastrups Valg, er begribeligt. Denne Mand, der paa den sidstnævnte Maade var virksom for Haastrup har, hvor hellig han end gererer sig, ved flere Leiligheder viist sig som min Fjende, men, jeg tilregner ham det ikke synderligt; hans indskrænkede Begreber, i Forening med Smaakrybets Logring for ham, bar gjort ham saa egvistisk at han svimler, og seer med Jndbildskhed og Foragt ned paa dem, der ikke begive sig under hans Fahne, - men vove at have en selvstændig Mening i Modsætning af hans, saadanne Folk ere kun at ynke. Jeg værdiger ikke min anonyme Antagonist videre Svar end han nu har faaet, hvad han end saa maatte fremkomme med, og jeg skal meget beklage den Avisredacteur, der herefter vil finde sig anlediget til at tilstæde, hans Producter Plads i sit Blad, hvis de vedblive at være anonyme og af samme Jndhold som de Foregaaende, imod navngiven Mand. Kragsberggaard den 5 Februar 1841. C. H. Hansen.