JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Odense, d. 24 August. Ogsaa her i Fyen, under Svendborg Amt, er funden et Afskum derhar staaet og mishandlet sin Fader. Hans Navn, er Bertel Andersen Han er nu ved høieste Ret dømt at miste sit Hoved, og har formodentlig allerede udstaaet sin fortjente Straf. - Den ulykkelige Tørke ved forsmædelig Hde vedvarer desværre endnu, Græsset visner, mange Planter og Træer ligesaa, Vandmangelen er frygtelig paa mange Steder, og paa lerede Grunde er Jorden aldeles bleven til Malm, saa det ikke er muligt at pløie til Vintersæd. Derved staaer Barometret lige op ved Bestandigt, høiere end det har været den hele Sommer, og Luften er hver Dag saa kler, at der ikke er mindste Udsigt til Regn Meget paafaldende var den Kulde, der i forrige Uge indtraf den 16de med Storm af N. O., som varede i 3 paa 4de Dag, der fra den vestindiske Hede vi havde døiet pludseligen faldt 12 Grader i Middagsstunden, og om Natten nærmede sig Jispunctet, saa den hvide Frost laae paa Græsset ved Daggryet. Nu have vi den gamle Hede igjen, og Hundedagene gik lige saa brændende ud som de gik ind. Fra N. N. O. allene bringes Afkjøling. Alle andre Vinde give Hede, især er Sydvinden dræbende for dem som i Middagsstunden skal være udsat for Solens Paavirkning. Slaaentornens megen Frugt iaar, og overalt den usædvanlige Mængde Steenfrugt denne Sommer har frembragt, samt de tidlige Høivande vi have haft i denne Sommer, pleie efter gamle Regler at bebude tidlig Vinter. Gid dette dog ikke maatte indtreffe inden der var kommen tilstrækkelig Vand paa Jorden. - DD. H H. vort elskede Fyrstepar afreiste den 5te August om Formiddagen fra Franckfurt til Biberich, og derfra videre gjennem Rheingauen til Rudesheim, hvor Høisamme toge Natteqvarteer. Den 6te indskibede DD. HH. Sig paa en Rhinsagt og fortsatte Reisen ned af Rhinen fra Rudesheim til Coblentz. Den 7de indtraf Høisamme i fuldkomment Velbefindende i Ems, hvor Hs. Høihed agter at bruge Badet. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Svendborg. J Fredags den 13 August, Aften Kl. 7 1/4, opdagedes Røg fra omtrent 300 Tdr. Steenkul, der vare indsatte i Huus i Hr. Kiøbmand H. J. Baagøes Gaard. Paa gjort Anskrig mødte i Øieblikket Byens Brandfolk med Sprøiterne. Da man just endnu ikke saae Jld, blev Husets Tag aftaget og iøvrigt udbrækket saaledes, at det blev mueligt, hvilket blev anseet for det rigtigste, at faae denne til over Loftet sammendyngede Mængde Steenkul udkastet, hvilket skeete saavel af Brandfolket som af endeel andre raske Folk, der frivillig indfandt sig. Jmidlertid bleve Sprøiterne satte i Orden og stedse vare beredte til Slukning. Da Man ved Kullenes Udøs ning 4 Alen fra Bunden allerede fandt dem i en saadan Grad varme, at det næsten var umuelig at staae i dem, kan Man ikke noksom rose de Menneskers Jver og Raskhed, der saa ufortrødne viste den største Anstrængelse for at afværge en Fare, som truede Byen. J omtrent 2 Timer vare alle Steenkullene udøste og nogenledes adspredte, saa ingen Fare var at befrygte. Ved Bunden fandt Man da en ubetydelig Jld i en Fjel, men dog en Stolpe overbrændt og andet Træværk svedet til Kul, uden at derved fandtes Jld, men blot en særdeles stærk Varme. Efter det optagne Brandforhør skal Jlden ene være foraarsaget deraf, at Kullene deels vare meget smaae, deels indeholdt megen brændbar Materie, og deels vare fugtige indsatte, og saalede red en stærk Præs ning gaaede i Brand. Det skal ellers have været et Held, at Vinden i de sidste Dage havde været stille, da ved en stadig Vind paa Bygningen i nogle Dage Luften vilde have virket stærkt paa Steenkullene, som i det Hele pludselig kunde i saa Fald være blevne antændte, og anrettet en stor Ulykke, hvoraf desværre mange i den senere Tid erfares, uden at noget sligt Uheld er truffet det gamle Svendborg. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Aalborg. Onsdagen den 18de August var Præstevielse i Budelphie Kirke, da Candidatus Theologiæ Hr. Leonard Abel blev ordineret til personel Capellan hos Amtsprovsten over Børglum, Venneberg og Horns Herreder i Hjøring Amt. Ved denne Høitidelighed prædikede Biskoppen over 1 Thimoth. 4, 12: Lad ingen foragte dig for din Ungdoms Skyld, og forestillede i Anledning deraf: 1) Hvorpaa denne Apostelens Formaning grunder sig; og 2) Hvorledes Religions læreren, og i Særdeleshed den Unge, bør efterkomme den; eller hvad han i denne Henseende har at lægge Vind paa. Ordinatus prædikede over Math. 6, 10, tilkomme dit Rige, og tog deraf Anledning til at fremstille, det Overordentlige ved Religionen, med Hensyn til dens Kraft til at overvinde dens Hindringer. - Den residerende Copellan Hr. Henneberg intimerede over i Timoch. 3, Horsens, den 19de August. Et Par Bedragere ved Navn Stormer & Finke, som udgive sig for Skuespillere og Musici, gik i disse Dage med en Subskriptionsplan omkring her i Byen, ifølge hvilken de vilde lade sig høre i Declamation og Musik. De indsamlede en heel Deel Penge. Forestillingsaftenen i Gaaraftes) kom, hvem som havde Billetter indfandt sig - Deelamatorerne havde imidlertid smurt Haser. J Colding og Veile skal det samme være skedt. Politiet gjøres derfor opmærksom paa disse Ærke skjelmer, saa at de maatte komme til at declamere og musicere i ganske andre Tonemaal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Aarhuus. Ogsaa her var i disse Dage en saadan Person, der kaldte sig Skuespiller Finke fra Altona. Ogsaa her gjorde han sig usynlig, saasnart han havde indkasseret endeel Penge for udstædte Billetter til en Concert han lovede at give. Herfra skal han være vandret videre Nordpaa. – En Bondekarl har forleden Nat gjort Jndbrud hos en gammel Enke i Lundum, Hansted, Sogn, og qvælt hende i sin Seng, for at tilvende sig en Brevtaske med 60 Rbdlr. som han vidste laae i hendes Kiste. Han er greben og indbragt til Horsens. (Aarhuus Ar.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Blandede Efterretninger. Christiania, den 17de August. J Løverdags den 14de hujus, ved Middagstid, slog Lynilden ned paa Gaarden Sæter i Aggers Sogn, og dræbte tvende Heste i Nærheden af Husene, hvorhen de havde ilet for at søge Lye imod Uveiret. De faldt pludseligen døde ned omtrent 14 Skridt fra nogle smaae Børn, der bleve aldeles uskadte, men forhausede skyndte sig ind, og i deres barnlige Ubekjendtskab med Lynildens dræbende Kraft, berettede, at Hestene vare blevne syge. Omtrent 1000 Skridt, derfra blev en Koe, tilhørende samme Eier, som Hestene, dødslagen, og det udentvivl af det selvsamme Lyn, der dræbte disse. - Samme Dag og Tid paa Dagen antændte Lynilden paa en Løkke i Ost-Nordost fra Christiania nogle Rækker, hvorpaa var ophængt Rug for at tørres. Rughalmen gik i Lue og Rækkerne bleve kulbrændte; dog blev ved tililende Folks Hjælp Jlden slukket, uden at gjøre videre Skade. Hurum pr. Drammen, den 4de August. Jgaar Eftermiddags, Kl. 2 1/2 Slæt, reiste sig her et skrækkeligt Uveir, der varede indtil Kl. 3 3/4. Det begyndte med en stærk Torden og Lynild, ledsaget af en haftig Storm fra Østen, der medførte Pladskregn og strax paafølgende Hagel, som vare af en ualmindelig Størrelse, de største som Valnødder, og ellers noget mindre. Uveiret drog fra Østen til Vesten igjennem Bygden paa den nordre Side af Kirken, hvorved omtrent 8 til 9 nærliggende Gaarde saa aldeles bleve ruinerede paa deres Agre og nu nær modne Korn, at al den Velsignelse, Landmanden for sin Sved ventede at komme i Besiddelse af, er bleven ham derved aldeles berøvet. - Hagelen, hvoraf de Største vare fladagtige og skarpkantede, nedfaldt med saadan Force, at mange Vinduesruder bleve sønderslagne, Kornet afrystedes og nedsloges, Løvet faldt af Træerne, og Jorden seer ud, som den overalt skulde være opstukket med Pæle. Beklagelsesværdige ere disse Forulykkede der liden eller ingen Udsigt kunne have til Livets første Nødvendigheder for det kommende Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Endnu i Dag Eftermiddag sees Hagel-Dynger i Skyggen, der, efter al Udseende, ville blive noptøede Natten over.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Committeen for det Svenske Bibelselskab har nu ladet i Trykken bekjendtgjøre Tilstanden af sin Fond ved Udgangen af Aaret 1818. Selskabets Beholdning fandtes da at være 45,587 Rd. Banco, og dets Jndkomster for det sidste Aar 9,236 Rd. Bc. Moderselskabet i London havde til Samme, afsendt følgende Gaver: til det Svenske Bibelselskab en Gave af 500 Pd. St., til Bibelselskabet i Gothenborg 200 Pd. St., til Selskabet i Linkoping 200 Pd. St. og til det nyligen i Carlscrona stiftede Selskab 200 Pd. St. Selskabet har i dette Aar ladet trykke 20,200 hele Bibler, 4000 Nye Testamenter i 8vo og 5000 i 12mo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Professor Meinecke i Halle er det lykkedes, ved electrisk Lys og ved Hielp af en konstig i Glasrør indsluttet Luft, som ikke brænder, men blot lyser, at frembringe en smuk Belysning. Da de electriske Gnister forplante sig næsten i det Uendelige, saa vil det i Fremtiden være mueligt, formedelst en eneste Electriseermaskine, at oplyse, uden synderlig Bekostning, en heel Stad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Paa det store Statspapirmarked i Amsterdam falde de tydske Papirer, fordi man vil oppebie Udfaldet af Forhandlingerne i Carlsbad. (Disse Forhandlinger holdes ikke formeligen, men de ved Brønden forsamlede Diplomatikere tal, med hverandre paa Promenaden for og efter Middagsmaaltidet.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
En Landmand i det Würtembergske, Georg Rapp, følte i Aaret 1785 Kald til at gjenoprette den ægte lutherske Lære. Da han og hans Partie ikke kunde faae fri Øvelse for deres Tro saa vandrede de 1803 og 1804 til Nordamerica, hvor alle religiøse Secter optages, og stiftede først i Pensylvanien, ikke langt fra Pirtsburg, en Colonie, Harmony kaldet, men de have nu igjen forladt dette Sted og anlagt i Jllindis en liden Stad af samme Navn. Deres Grundsætning er Eiendoms Fællesskab. Den, som vil optages i deres Samfund maa give Slip paa sin Formue og underkaste sig en Prøvemaaned. De ere ingen tungsindige Sværmere. Disse Harmoniter ere forskjellige fra Shekers (Skjelvere) hos hvilke sidste man ikke allene er fælles om Eiendommen, men endog Ægteskab er forbudet. Mærkelig nok er det, at medens i America, Engelland, Rusland, ja selv Tyrkiet, hundrede Secter boved Siden af hverandre, uden paa nogen Maade at forulempes for deres Troes Skyld, seer man paa enkelte Steder af det Tydskland, der roser sig af sit "Dentschthum", af sin Oplysning og af sine Philosopher, Sect- og Religionsforfølgelse. gjenopvaagne og yttres, ikke blot i Religion, men i Politik og Philosophie, ja endog i Poesie, en Jntolerance, som selv fornuftige Tyrker vilde misbillige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Den engelske Missionair Morrison, der har gjort sig saa fortjent af Christendommens Udbredelse i Jndien og China, har udgivet det Nye Testamente paa Chinesisk. Det er trykt i 8 Deele og 2 Formater, som man kan sammenligne med vor Qvart og Duodets.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Dr. L. C. Gieseke, Professor i Mineralogien i Dublin, har for de i Grønland samlede og det Keiserl. Museum i Wien forærede Mineralier erholdt af den østerrigske Keiser 1000 Ducater og en Daase med det Keiserl. Navnetræk, Engellænderen Bankes og nogle af hans Landsmænd havde bragt i Erfaring, at der i det stenede Arabien, af Wadi-Mousa (Mose Dal) til, fandtes mærkværdige Oldsager, og det lykkedes dem at trænge derhen. Jmellem colossa le Ruiner, opdagede de pludseligen Facaden af et prægtigt Tempel. En Billedstøtte af en vinget Seirsgudinde fyldte det midterste ophøiede Rum af samme, og Grupper af colossale Figurer, hvoriblandt en Centaur og en Yngling, vare opstillede paa hver Side af Porticus. Ogsaa fandtes et Amphitheater, udhuggen i den naturlige Klippe, og meget godt vedligeholdt, da kun Proscenium manglede, som var sammenfaldet. Disse Ruiner, som kaldes efter den nærliggende Landsby Wadi Monsa, høre til Staden Petra, som i Augusts Tid var Fyrstens Bolig og Hovedstaden for det stenede Arabien. Trajan erobrede Landet og forenede det med Palæstina. De Reisende vendte sig herfra til Bjerget Hor (Arons Bjerg), og fandt paa dets Top en Bygning, der udgives for Arons Grav, endeligen til Jrrasch's Ruiner, der, i Størrelse og Pragt, overgaae de i Palmyra. Fra den østlige til den vestlige Deel af Staden strækker sig en uafbrudt Søilegang, hvis Marmor=Søiler ere af corinthisk Orden. Denne ender sig i en Halvirkel af sex joniske Søiler, og gjennem skjæres af en anden Colonade fra Norden til Sønden. Paa den vestlige Side findes et Theater, hvis Proscenium har vedligeholdt sig i sin oprindelige Skjønhed. To prægtige Amphitheatre af Marmor, tre kostbare Templer og Ruiner af stolte Palladser med Fragmenter af Billedhuggerie, med Jndskrifter o. s. v., danne tilsammen et Heelt af antik Pragt, der overgaaer i Storhed Alt, hvad det gamle Rom indbefatter. Hr. Bankes agter at udgive en Beskrivelse over sin Reise, med Kobbere af Wadi-Mousas Ruiner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Kjøbenhavns Børs d. 27 August. Cours. Hamb. 2 M. 260, a vista 263. Lond. 2 M. - . Amst. 2 M. - . Spec. 260. Specier solgtes til 15 Rbmk. 9 s. a 15 Rbmk. 9 1/2 s. Obligat. 77 1/2 a 78. Committeesedler. Norske Rigsbanksedler 18 til 18 1/2. Svenske Sedler 60 s. Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-28
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Han Sextende Aargang. No. 70. An Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 31 August 1819. Om den Lykke, at vide sin Skjebne forud.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
J det samme traadte Mercurius ind i Forsamlingen, for paa hele Guderaadets Vegne at modtage Menneskebørnenes Tak for den store Gave. Høivelbaarne Hr. Mercurius, raabte Alle, liggende paa Knæ, med Ansigtet bøiet til Jorden, ligesom om de skulde gjøre en Kotou for Keiseren af China. Vi vide meget vel, at Eders Herlighed er en stor Beskytter af Tyve, selv af dem, der stiele uden Nød; men vi vide tillige, at J ogsaa er en Patron af ærlige Folk, og haabe derfor at J naadigst vil bønhøre os. Bevis os den store Naade, at tage din Gave, som kun er os til Plage, tilbage igien. Vi ville gierne betale Emballagen og Transportomkostningerne, naar J kun ret snart vil befrie os for vore Skjebnebøger." Besynderligt, sagde Mercurius, først ansøge J saa bønligen om at kunne læse Jer Skjebne, og nu, da Guderne have viist Jer den Naade at opfylde Eders Begjering, nu vrage J igjen denne Naade og ønske Jer befriede derfor!"Alle gientoge igjen deres Bøn. Mercurius erklærede, at han kun var et Sendebud, som hverken kunde beslutte eller love noget; men han vilde referere Sagen til Guderne, og som Referendarius understøtte Sagen med sin kraftigste Forbøn. Nu vare Alle himmelglade, og vilde kysse Sømmen af Gudens Kjortel, men han vinkede med Haanden, som til en Skildvagt, man ikke vil honoreres af, og raabte, behøves ikke, behøves ikke. Men da een af Forsamlingen rakte ham fem blanke Ducater, vinkede han igjen med den ene Haand, men tog dem dog imod med den anden. Han fløi derpaa bort, og Sagen blev nu foretagen i Gudernes første Session. "Mine Herrer Medgader og Medgudinder, sagde nu Memosyne. J maa ikke tage mig det ilde op, at jeg taler saa dristigen, men naar J gjøre Menneskebørnene en saa kost har Foræring, saa forekommer det mig, som om J vilde kaste Perler og Diamanter, istedetfor Bygkorn, for Høns og Kyllinger. Kun Guder kunne være tjente med at kunne læse i Skjebnens Bog: men Dødelige ere lykkeligst, naar de vandre i deres Blindhed. Det Gode, der forestaaer dem, vil gjøre dem mindre glade, det Onde derimod meere bedrøvede, naar de vide det forud, end naar de ere aldeles uvidende om hvad der vil møde dem. Min Mening er, at man strax lader hente Bøgerne tilbage og neddypper dem i Lethe, for at gjøre dem ulæselige for de Dødelige. Alle Guderne samtykkede heri. Mercurius blev strax afsendt, og efterat have afhentet de hundrede Exemplarer, som allerede laae emballerede i en Pakke, mærket M., lod han dem bringe hen til Charon, der strax afseilede dermed, og sænkede den i Lethe, ligesom om den kunde være pestbefængt og, efter Sundhedscollegiets Befaling, var bestemt til at begraves paa Havets Bund. Pasigraphisk Notering o. s. v. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Det synes, at Noteringen kunde indføres ved Nationalbanken uopholdeligen; thi man kan stoppe med Nummereringen naar man vil, og begynde med Noteringen, uden at derved fremkommer den mindste Forvirring, eller at derved tabes nogen af de Fordele, der intenderes ved Numere ringen. Dog kan maaskee gjøres den Jndvending, mod Noteringens uopholdelige Jndførelse: "at man allerede har et betydeligt Qvantum Blanqvetter i Forraad, hvorpaa ikke findes de trykte Mærker, men det synes, at denne Jndvending kan taale den Remonstration, at Bekostningerne paa at lade stemple Mærkerne paa Forraadet, ville blive langt mindre, end de paa Nummereringen, og at der vindes en større Betryggelse for indløbende Feil ved Mærkernes Paastempling, end ved Nummerering. Men overalt finder man, at Noteringens Jndførelse ikke kan bruges, førend det nuhavende Forraad af Blanqvetter er forbrugt, saa benytte man først Noteringen, naar ny Blanqvetter skulle trykkes. - En nyttig og god Jndretning engang, skjønt sildig, optaget, er dog altid bedre end aldrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Mod Noteringens Jndførelse ved Nationalbanken, istedetfor Nummerering, kan ogsaa opstaae den Jndvending, "at derved vilde Nummerandernes Antal eller deres Jndtægter formindskes til 1/2 Deel, og saaledes disse Mand derved blive de Lidende." Forsaavidt denne Jndvending angaaer de i Fremtiden ansættende Numerander, da skjønnes at Jndvendingen ei er af synderlig Betydenhed, siden Nationalbankens Virkekreds er mere for Nationens end for enkelt Mands Tarv, og de ansættende Numerander egentligen ikke have erhvervet nogen Ret til Arbeidet. Hvad derimod angaaer de active Numerender, da erkiendes det at være humant og liberalt, at disse Mænd (skjønt deres Ansættelse vel er ikkun periodisk og conditione, saavidt mueligt ikke sættes udaf Virksomhed, eller ikke betydeligen tabe ved Noteringens Jndførelse. Forfatterens Hiertes Følelse tilsiger ham: at dersom det her gjaldt blot om en ringe Pengendgivts Besparelse, kunde maaskee Noteringens Jndførelse suspenderes til Vakanse indtraf, men da her foruden en Formindskelse af 2/3 Dele Udgivter, tillige gielder om en større Betryggelse og en hurtigere Expedition, saa maae vel ogsaa Jndvendingen, i Henseende til de active Nummerander, ubetinget bortfalde, dog synes det derhos, at disse Numeranders lidende Stilling, paa en eller anden passende Maade kunde lindres; saaledes til Exempel kunde en Nummerand, som i 12 Timer om Dagen fortjener maaskee 3 Rbd. *), eller 24 s. om Timen, benificeres dermed, at for et lige Qvantums Expedition ved Notering, der medtog kun 1/2 Deel Tid, nemlig 4 Timer, blev tilstaaet ham – for sin Person 9 Rbmk. og saaledes 36 s. om Timen, eller da en halv Gang mere end forhen for Nummereringen af et lige Qvantum. J dette Tilfælde sparede Banken de halve Udgivter, og Nummeranderne ville neppe, og i det mindste ei med Føje, kunde anke paa Forandringen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Forfatterens første Tanke var, at Noteringsmaaden fornemmeligen kunde være til Brug for Nationalbanken. Han anvendte den derfor paa Nationalbankens Sedler, og indsendte sit Forslag i denne Henseende til Directionen for Nationalbanken. Den Noteringsmaade, han her har fremsat, er i nogle enkelte, ikke væsentlige Dele, afvigende fra hiin. Men da han siden efter betænkte, at den fremsatte Noteringsmaade af Nationalbankens Sedler, som et Exempel, under behørige Forandringer ogsaa kunde være anvendelig ved andre Indretninger, hvor Nummerering af Talstørrelser paa 5, 6 a 7 Siffer ansees nødvendig, som til Exempel ved det stemplede Papir, saa tog han ikke i Betænkning at offentlig gjøre den, og det saa meget mindre, som Offentliggjørelsen muligen kunde foranledige, at Andre med deres bemærkninger kunde forbedre og forfine Methoden og saaledes give den en større Grad af Fuldkommenhed, hvorhos han tillige ei skjønnede, at Offentliggjørelse kunde i nogen Maade skade. Forfatteren betjener sig af nedenstaaende Mærker, for at man, hvis man saa vil det, kan under samme kalde ham og faae ham i Tale. *) Forfatteren veed ikke, hvad Nationalbanken betaler for Nummereringen; han har antaget en vilkaarlig Priis og Tid. Ameridske
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Den store Holberg var, som bekjendt, Selv forlægger af alle sine Skrifter. Enhver, som vilde kjøbe noget hos ham, maatte derfor henvende sig til ham selv. Men naar man kom til ham paa en Tid, da han arbeidede, saa var han især sparsom paa Ord. Han reiste sig ikke op af Stolen, men sagde gjerne til Kjøberen, naar denne havde nævnet Bogens Titel, "Monsør kan selv tage den. Den ligger der og koster saa og saa meget."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
En Student, der havde Lyst til at kjøbe Danmarks Riges Historie, som nyligen var udkommen, yttrede for sin Ven, at han ugjerne gaf gaaet op til Holberg, da denne altid er saa kort for Hovedet. "Det kan jeg dog ikke sige, svarer hans Conterbunal, imod mig er han meget høflig; han følger mig endog ned ad Trappen." "Følger han Dig ned af Trappen, raaber den første leende: det gad jeg nok seet." De gjøre nu et Veddemaal, og begge gaae tilsammen op til Holberg. Den ene af dem, som skulde følges ned ad Trappen, nærmer sig Baronen, som sidder i sin Lænnestol med sin Violin paa Bordet i fuldt Arbeide ved sit Skriverbord, ligesom beleiret af Folianter og Qvarter. "Maa jeg bede om Danmarks Riges Historie", siger Studenten. "Den ligger derhenne - svarede Holberg uden i ringeste Henseende at lade sig forstyrre i sin Forretning – koster fem Rigsdaler." Studenten tager Bogen, og gaaer bort uden at betale den. Men aldrig saa snart var han ude af Døren førend Holberg kommer løbende efter ham paa Trappen, og raaber Heil Heil Monsør har nok glemt at betale Bogen!" Studenten bad nu meget høfligen om Forladelse, og forsikkrede Holberg, at det kun var skeet for at bringe sin Ven, der, ligesom saa Mange andre Byen, paastaaer, at Baronen just ikke uden Grund hedte Friherre, paa andre Tanker, og at han derfor havde veddet 6 Rdlr. mod 1 Rdlr. paa, at Hs. Friherlighed ikke allene vilde vise sig meget artig, men, endog følge ham ned ad Trappen. Holberg, der morede sig ved dette Jndfald, svarede, siden Monsør tager sig saa ivrig af mig, saa er det nok bedst, Han beholder de 5 Rdlr., forikke at komme i Forlegenhed, naar Nogen næste Gang skulde vilde vedde med Ham om min gode Levemaade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-08-31
Indenlandske Efterretninger. Jgiennem Rentekammeret er under 21de d. M. udfærdiget følgende Placat: "For at forebygge Tvivl bekjendtgjøres herved, i Følge Hans Kongelige Majestæts allerhøieste Resolution af 18de i denne Maaned, til Vedkommendes Efterretning: at de Straffe, som i Forordningen, angaaende Brændeviinsbrænden og Kroehold paa Landet i Danmark, af 2den August 1786, dens 3die, 4de og 5te §§., ere fastsatte for de til Brændeviinsbrænden uderettigede Landboere, i hvis Besiddelse findes Brændeviins-Redskaber, saavelsom for dem, der enten af saadanne Landboere modtage i Forvaring eller til dem udlaane eller sælge deslige Redskaber, samt for de Kjøbstæds Jndvaanere eller enkelte til Brændeviinsbrænden privilegerede Landboere, der have et større Antal Brændeviins-Redskaber, end tilladt er, og for de Kobberhandlere.