Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-01-18
De liberale Blades kjendelige Tilbageholdenhed paa senere Tid antager Gazetten for Modfaldenhed, men menes snarere at have sin Grund i, at de ville spare paa Kræfterne til den beleilige Tid. Journal des Debats spaaer, at Ministrene ville synge deres Svanesang den Dag Kammeret aabnes, og et andet Blad lover sig Ende paa Kampen, som nu i 4 Maaneder er ført paa Liv og Død imellem Ministrene og Liberalerne, eller imellem de jesuitiske og konstitutionelle Roialister. Spørgsmaalene: om Monarkiet vil blive reddet ved det Polignaske Ministerium eller og Revolutionen vil seire, besvarer det begge med Nei, fordi Monarkiet aldeles ikke er i Fare og fordi Jnger vil en Revolution. "Hvad vil da skee - vedbliver det Jntet. Dette er det store Resultat, som vist kan ventes. Hvor Middelmaadigheden staaer i fuld Rustning paa begge Sider, kommer det aldrig til noget afgjørende Slag, og dette er Tilfældet hos Os." Paa Gazettens Forsikring, at Ministeriet af 1827 ikke vil staae op igien, spørger Koureren, hvi Man da har optaget alle Mennesker og Begreber fra hiint System, hvorfor Hr. v. Monthel er Minister og Hr. Spriens v. Marinhac General-Direktor, Qnotidienne mener, at følgende Beretning fra London, Vore Tidender sidde fast i Jsen; Man tæller i Koureren tree til fire Artikler, som begynde med Snee og ophøre med Tøe veir, passer fortræffeligt paa de franske liberale Blade, hvor saa mange storpralende Forudsigelser ogsaa begynde at opløses til Vand. Dog raader den tillige Roialisterne, istedetfor at klage over Tilsidesættelse siden Restaurationen, hvori de kunne have nogen Ret, at staae sammen som een Mand imod en Fiende, der vil kuldkaste vor Religion, vort Monarkie, vore Love og vore Sæder. J Anledning af at Gazetten kalder Budgettets Forkastelse et Statskouraf en Magtgreen, som ingen Ret har til at gjøre Statskoup, drager et andet Blad den Slutning, at der altsaa maae gives Magtgrene, som have Ret dertil. Bladet den Apostoliske er efter sin Natur utaalmodig over, at Man dvæler med at anvende de menneskelige og guddommelige Love, som alle fælde Dødsdom over Guds og Kongens Fiender, og beraaber sig paa Kong Saul og Ludvig VI, som ikke havde mistet Trone og Liv, hvis de havde ladet Agag Mirabeau, Lafapette a. henrette. "Samme Aarsag maae have samme Virkning. Paa den anden Side siges flere af deres Hengivenhed forde konstitutionelle Grundsætninger bekjendte Pairs at have indgivet en Forestilling til Hs. Majestæt, som skal have gjort dybt Jndtryk paa ham og Dauphin. De, som see dybere i Tingen, kalde Polignaes Ministerium et Mesterstykke af den brittiske Politik. Et stærkt Frankerig - hedder det - kan ikke være denne kjærkommen. Wellington handler som Pitt talede. Derved er Tvedragtens Sæd udslynget over Frankerig. En congrevisk Raket kunde ikke have anrettet større Ulykke. Kongen allene er istand til at billægge Kampen, naar han følger Engellands Exempel, og udnævner Folkets Venner til sine Tjenere. Chartet er et Produkt af de Franskes virkelige Liv. Paa Civilisationens nærværende Standpunkt kunne de kun leve med, ikke uden det. Chartet er et Guldkorn fra Revolutionens Storme, Ankeret, hvorved Frankerigs Skjebne er befæstet. At kuuse Chartet er at knuse Nationen. Ei i Frankerig allene men ogsaa i Engelland, Tydskland, Jtalien, Spanien re. gives der Hundredetusinder som have svoret Chartets Undergang. De vise sig i Skikkelse af Præster, Jesuiter Absolutister og Ultraer af alle Klasser. Disse Mennesker ere Mod=Revolutionister, o. s. fr.