Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1775-04-28
pr. tegnelse, paa alle Sognepræster i Nyborg, siden Reformationen. 1.) Hr. Niels Pederson første evangeliske Præst i Nyborg kaldet Anno 1537, var Sognepræst i 16 Aar. 2.) Hr. Laurids Hansen kaldet 1553, var Sognepræst i 20 Aar. 3) Hr. Christen Nielsen Brun fra 1573, levede i Kaldet 19 Aar. 4) Hr. Hans Madsen kaldet 1592, var Sognepræst i 18 Uger og døde i Odense. 5) Hr. Mag. Christen Blyrmester kaldet 1592, levede i kaldet 11 Aar. 6) Hr. Mag. Hans Sørensen Veyle, kaldet 1603, levede i Embedet 19 Aar. 7.) Hr. Jesper Hansen Stampe blev kaldet 1622, og var Sognepræst i 19 Aar. Tilforn Capellan sammested i 26 Aar, saa han var i Prædike=Embedet paa det 45 Aar. med Troeskab og Flittighed imod Gud og hans hellige Meenighed. 8) Hr. Mag. Mads Lerche kaldet 1640 var Sogne, Præst i 20 Aar. 9.) Hr. Mag. Hans Muhle Clausen kaldet 1660 næste Søndag for Pintsedag, døde 1692, var Sognepræst i 32. Aar med al Troeskab og Flittighed imod Gud og hans hellige Meenighed. 10) Hr. Mag. Claus Muhle, en Søn af den forrige, kaldet 1692 i November Maaned. Han traf med Kongl. Allernaadigst Tilladelse 1703 Mageskifte med Mag. Johan Ernst Wandal, Sognepræst for St. Peders Meenighed i Nestved, da han havde levet i Kaldet paa 11te Aar. 11.) Hr. Mag. Johan Ernst Wandal blev indsadt 1730, Dom. Palmarum af Hr. Johan Wandal i Windinge efter Biskop D. Th. Kingos Ordre, og levede i Embedet 10 Aar. 10 og en halv Maaned, han døde den 10 Jan. 1714. 12.) Hr. Mag. Christopher Nyrop, forhen Sognepræst for Herrested Meenighed, blev 1714 kaldet til Nyborg. Meenighed, og indsadt den 11 Febr. af Hr. Biskop Muus. 1720 St. Hans Dag tog Hr. Mag. Nyrop, som da var kaldet til biskop over Christiansands Stift i Norge, sin Afskeed fra Nyborg Meenighed, hvor han havde været Sognepræst paa 7de Aar. 13) Hr. Mag. Balzar Sechman, forhen Feldt Provst ved den Norske Armee og residerende Capellan for Strømsøe og Bragernes Meenighed i Norge, blev kaldet til Sognepræst i Nyborg 1720, og forestved samme Meenighed, indtil 1729 i 9 Aar, derpaa blev han kaldet at være dansk Guarnisons Præst i Kiøbenhavn. Efter ham 14) Blev Hr. Hans Frick 1729 kaldet som Sognepræst i Nyborg og Provst i Winding=Herred, og døde den 25 Mai 1746, efterat han paa 17de Aar havde staaet i Embedet. 15.) Hr. Joachim Nicolai Crondahl forhen Sognepræst for Lyderslew og Frøeslew Meenighed i Stevens Herred, udi Siælland, blev 1746 igien beskikket at være SognePræst for Nyborg Meenighed, døde Anno 1750, og levede i Embedet 4 Aar. 16.) Hr. Peder Schonning, forhen Diaconus og dansk Præst i Tønder, kaldet Ao. 1750 den 4 Septbr., blev indsadt den 14 Novbr. paa den extraordinaire Taksigelse=Fest, og holdt sin første Prædiken den 25 Søndag post. Trinit. Capellaner i Nyborg har været følgende: 1) Hr. Lars Bremer, blev siden Præst til Dalbye og Staperup. 2.) Hr. Lars Stampe, blev siden Præst i Kiølstrup. 3) Hr. Morten Nielsøn, blev 1581 Præst til Landet og Bregninge paa Taasing. 4.) Hr. Niels Jacobsen, blev Præst til Synderbye 1590, 5.) Hr. Mads Jensen, døde i Juuledage 1597. 6.) Hr. Jesper Hansen Stampe, blev Sognepræst her i Nyborg 1623. 7.) Hr. Peder Jørgensen, ordmeret den 4 Febr. 1624. 8) Hr. Hans Hansen, ordineret 1627, døde den 3 April 9.) Hr. Wulf Jensen, ordineret den 15 Mart. 1665. 10.) Hr. Gregers Sørensen, forhen øverste Collega Scholæ i Odense, døde 7 Mart. 1668. 11.) Hr. Peder Larsen Østerbye, døde 1692, var Capellan i 24 Aar, blev kaldet af Magistraten den 9 Sept. 12) Hr. Johan Smekler, blev siden Præst paa Dreis13) Hr. Anders Hoff, blev 1706 tydsk Præst i Helsingøer og Slotspræst paa Cronborg. 14) Hr. Anders Schiøt, ordineret den 8 Octbr. 1706, døde 1714. 15) Hr. Povel Lerche, ordineret 1714, blev 1725 kaldet til Præst i Lumbye. 16.) Hr. Ernst Hyldtoft, ordineret 1725 og døde i Jun len 1728. 17.) Hr. Hans Lemming, ordineret 1729, blev 1737. kaldet at være Sognepræst for Ude= og Oppe=Sundbye, Meenigheder i Siælland. Er nu Sognepræst for St. Nicolai Meenighed i Kiøbenhavn. 18) Hr. Peder Buch, ordineret 1737, qvitterede og blev Sognepræst i Ebeltoft og Draabye den 130 Martii 15) Hr. Jens Mygind den 30 Mart. 1742, døde Natten imellem 2den og 3die Paaskedag 1758, og var saaledes Capellan i Nyborg i 16 Aar paa 2 Dage nær. 20.) Hr. Mag. Rudolph Heide, forhen øverste CollegaScholm i Nyborg, derefter Sognepræst til Seeden og Capellan pro Persona til Aasum, blev kaldet at være Capellan i Nyborg 1758. Om Kløver. 1. Naar Havren er saaet, jevnes Jorden vel med Harven, derpaa saaes Kløverfrøet, og maa da Jorden tvende gange overtrækkes med Harven. 2. De fleeste foreslagne Maader har jeg forsøgt, men ei befundet saa nyttige og beqvemme, som ieg havde ønsket; Jeg har derfor betient mig af denne Maade at saae Kløverfrøe paa Jeg kommer Frøet i en Eske, og naar det er stille Veir, tager jeg Frøet med de tre forreste Fingre, ligesom jeg vilde tage en stor Priis Tobak, og paa denne Maade udsager det, agter allene paa, at Saargangen ei bliver uden halv saa bred, som til sædvanlig Kornsæd, da Frøct for sin Letheds Skyld er kan lade sig videre udsprede. Er det derimod Blæst, og samme ei er alt for haard, kan det vel og saaes paa foranførte Maade; Men jeg seer til at have Vinden paa Ryggen, medens ieg saaer, da det kan være ligemeget, enten Ageren saaes paa lang, tvers, eller skraae over, naar kun Frøet vel og jevnt udspredes. 3. Jeg har befunden, at den Sæd, som er saaet paa en Ager, der 2 Aar har haaren Kløver, og NB. naar Kloveren har groet vel til, har givet renere og giftigere Korn, end en anden Ager af lige Godhed, som ei med Kløver har været besaaet. Hvortil uden Tvivl er Aarsag, at Kløveren vidt udbreder sig og med sin Skygge forhindrer, at Solens Hede og de skarpe Vinde ei drage saa mange frugthare Partikler af Jorden, saa at Kløversæden giør samme Virkning, som graae Ærter, Hestebønner og Vikker, hvilke alle giøre Jorden møer og Sæden efter sig givtig, hvortil ei kan anføres anden end foranførste Aarsag. 4. Naar Sviin ere saa forsvarlig ringede, at de ei kunne rode, skade de ei Kløversæden, men i manglende Fald forstaaer det sig selv. 5. Naar Jorden er besaaet med Rug, og Aaret derpaa skal hvile, kan man og besaae den med Kløver paa følgende Maade: Om Foraaret i April Maaned, naar megen Regn eller Sneeslud falder, saa Jorden er meget vaad, saaer man Frøet paa foranførste Maade paa Rug=Ageren, hvilket ieg har altid befunden at give nok saa overflødig Grøde, som det, der er bleven saaet iblandt Havre, og det Frøe, som saaledes faaes paa Rug=Ageren, behøver man ikke at harve, da det desuden groer villigt. 6. Det er ei til Nytte, at lade Ageren bære Kløver, uden 2 Aar. En Deel Landmænd lade den bære det 3die med, men til ingen Nytte; Thi det Græs, der groer det 3die Aar, er lidet eller intet, og Jorden, som er bleven geil ved Kløvervexten, vil upaatvivlelig blive desmere frugthar paa den skadelige Græsrod, Qvækegræs kaldet. 7. Den nyttigste Maade ieg veed at betiene sig af den Jord, der har baaret Kløver, er denne: Naar en Ager har baaret 2 Aar Kløver, og man har høstet det sidste Aars Høe, da saasnart Eftergræsset er af Kreaturerne afædt, giver man Ageren en tynd og let Giødske, pløier og harver den strax, og derpaa om Efteraaret, naar den igien er pløiet, besaaer den med Vinterhvede, da skal man finde en overflødig Guds Velsignelse, om Jorden ellers er skikket til Hvede avl, nemlig ikke alt for høi, let eller sandig. 8, Vil man have Frøe til Sæd, lader man et Stykke staae af første Aars Vext, saa stort som man vil have meereller mindre Sæd til Brug, indtil Frøhusene ere vel brune og indtørrede, da det afslaaes med Leen, vel tørres paa Agrren, og indføres paa en Dag, naar Veirliget er klart og tørrende, og om man vil have meget Frøe til Salg, aftærskes det strax imedens det er tørt; thi saa er Frøct lettere at faae ud, end naar det bliver længe siddende. Vil man derimod beholde det til eget Brug, kan det lægges paa et tørt Stænge, til om Foraaret, og da tærske det af Straact, siden kjørne det meget, man faaer endda kun lidet Frøe, formedelst det er meget vanskeligt at faae af Hylserne, men man har igien den Fordeel, at man kan saae Avnerne, som giver megen god Afgrøde, alleneste, at i Steden for man saaer Frøctomed tre Fingre, som før er meldt, saa tager man Haanden, fuld af Avnerne. NB. Dette er og at forstaae om de Avner, som falder ved den første Maade at tærske det paa ; thi man kan aldrig faae Frøet gandske ud. P. N. Naar man lader staae en Skieppe Kornland til Frøe, og Kløveren er groet vel til, kan deraf samles saa meget Frøe og Avner, som man kan besaae 20 a 30 Tdr. Land med. 9. Vil man bruge den Mark, der med Kløver besaaes til at græsse Malkeqvæg paa, bør man saae halvt hvidt og halv rødt Kløver sammenblandet; Thi vel giver den røde Kløver ligesaa megen Melk, som den hvide: Men Erfarenhed har lært, at naar den er blandet, giver den overflødigere Smør 10. Man maa være forsigtig, om man vil græsse i sær unge Bester paa en Kløvermark, thi det skal være befunden, at de ere blevne blinde af Græssets Overflødighed og Fedme. Man giør derfor best, at man græsser unge Bester, som ei arbeide, paa almindelig Græsning og tillader dem ikkun at komme paa Kløvermarken imellemstunder. Ligeledes naar man vil fore Bester med Kløverfrøe, maa andet Høe blandes imellem, eller om man vil skiere det grove Høe af den røde Kløver til Hakkelse, maa der skieres Halm iblandt.