Aalborgs Stifts Adresseavis, 1820-02-19
For de som nyeligen hørte den igiennem Odense reisende Kunstner, Francke, holde en Samtale, som Bug taler, med adskillige Personer, indesluttede i en Kuffert, meddeler Hr. Jversens Avis følgende Anecdote, som Hr. de Jony fortæller, om den sig i Paris opholdende berømte Ventriloque, Hr. Comte, og som viser til hvilken Gradaf Fuldkommenhed hiint Talent kan bringes: "Jon sidder nemligen en Dag ved sit Arbeide, da hans Tiener melder, at en Fremmed ønsker at tale med ham, men da han havde foresat sig den Dag ikke at tage imod nogen, svarer han høit, sig, jeg er ikke hiemme. Nogen Tid efter hører han et frygteligt Skrig, løber gjennem Værelserne, hvor han finder sin Kone og Datter høist forfærdede nede i Gaarden, og træffer der en Mængde Naboer omringende hans Kokkepige, som forsikkrer, at man nyeligen i Kielderen har dræbt et Menneske, som anraaber og Hielp. Man lytter efter, og hører tydeligen dybe Suk og Klager fra Kielderlugen. Denne stødes ind, og Jony begiver sig ned med endeel bevæbnede Folk; de nærme dem det Sted hvorfra den klagende Stemme fornemmes, men som stedse fierner sig jo nærmere de kommer, og endeligen beder dem, at lade læse Messe for den. Forfærdelse betager de andre i høi Grad, men Jon falder paa, at der maa være en Bugtaler med i Spillet, og fæster Øie paa et ungt Menneske, der pludselig forandrer Plads, i det der fra Taget høres en umaadelig Latter, som gjorde Ende paa dette Optrin, hvilket Compe nu selv aabenbarede at have foranstaltet for at lokke Joni hiem, der havde nægtet sig at være hiemme." - Om samme Konstner fortælles endvidere følgende til Vidunderlighed grændsende Stykke: "J Turin fik han Folk til at brække fire Porte ind for at komme en Ulykkelig til Hielp, som var døende af Sult, og som man troede indesluttet i en Boutiqve, fra hvilken Bugtaleren lod sin Stemme lyde. J Reims forfærdede han alle Jndvaanere af St. Nicolai Kirkes Qvarteer, ved at bringe de Døde til at tale. J Nevers fornyede har Underværket med Bileams Asen, ved at laane sin Røst til et Esel, som var kied af at bære sin Herre. En anden Gang bragte han om Natten Skræk i en Diligence, flere Stemmer lode sig høre ved Vogndørene; man forlanger Guldbørsen eller Livet; de forfærdede Reisende skynde dem nu at levere deres Børser og Uhre til Hr. Commte, som paatager sig at underhandle med Røverne, hvilke derpaa synes at begive sig bort. De Reisende lykønske sig indbyrdes, at være slupne saa vel, og det var til deres store Forundring og Glæde, da Ventriloqven Dagen derpaa underrettede dem om Sagens sande Sammenhæng, og gav enhver et Offer tilbage, de havde bragt Frygten. Ja denne hans Konst reddede ham engang fra en stor Fare i Sweitz, da nogle Freiburgske Bønder, som antoge ham for en Hexemester, overfaldt ham med Øxer, og vilde kaste ham i en gloende Ovn, hvilket han undgik ved at lade en frygtelig Stemme tale ud af Ovnen, der skrækkede Bønderne og bragte dem i Hast bort. Endeligen var han engang tilstæde i en Kirke, prydet med kostbare Statuer, hvilke nogle revolutionaire Ødelæggere vare ifærd med at plyndre, hvor, i det han lod Statuerne tale, og bebreide disse Mennesker denne Daad, bragte dem til at kaste deres Bytte, og flygte.".