JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1684-11-02
Kiøbenhavn 21. Or Encke-Dronning i sit Majestædis Sæde Ved præktig Giæste Bud i Dag lar Kongen glæde Med alt sit heele Hoff, sampt dem hand ynder vel, 28 Og hinde skeer vel snart igien det samme Skiel. A Skiellet skeer i Dag, her klekker ikke Klæder Dag for fattig Folk, see, hvor de Store træder Som Himmel-Lius i Stads, see, hvor Demante-Prakt Gir Glands, som Himmelen, naar den er stierne takt. See Rigets Lede-Soolsee Landsens Skone Moder, See Risets Arve-Haab! See hver paa sine Noder, Dog er de kiendelig af deris Majestet, Ti den med nogen Dragt, at skiule, ey er redt. See November-Mercurius. See Rigets kikke Mænd see Engelskønne Fruer See Dydens Jomfru-Flok ahl kommer hid og skuer Er det ej Himmel-Folk Er noget Jordisk kiente Gid aldrig Glædens Sool fra dennem blive vent See til den Nectar-Safft See Engel-lekker Spisel Hør der en net Music! hvad meer kand Herligt vise? De kronet Hoffveder i Naade har Behag Til Dag igien paa ny, at ære dette Lag. Ach hvad vil denne Sorg mit i vor heele Glæde, Ach et Ulykkes Bud lar sammers Vise qvæde: Stavanger heele By i Røger smøget hen Saa nær som Bispens Gaar, den ene staar igien. Hvor aff er denne Jld en Kompen vilde sue En Fandens Fro-Kost ind. der aff er denne Lue En Pibefuld Toback har gjort den store Nød, ta mangt et Hierte klemt, hand burde en U-Død.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Stockholm 19. Hværig. Or Kaarden sinker lit paa Martis Stride-Belte, Da meenis Hierterne i voris gode Helte, At sikke noget need, hvorfor her bydis paa, At Kaarde-Fæstet skal paa Bryste-Beltet staa Vi tør med Lige-Mænd til Lands en Torning vove hvor, og naar det skal Men dette er til Hove At grunde mest oppaa, hvor Floden ogis kand. Vakt-Mester Admiral er vaagen, som en Mand. tran November Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Frankerig.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Paris 21. Onsr. Refuse falsk har fuset til, at mynte aar hand sig paa Monførst ei hafde Raad at pynte, Og om hand kand undgaa sin Giernings haarde Dom, Vil hand og paa Romansk sin Troslet stemple om. Her har en Herre lovt sin Tienner Siæle-Gave; Men for hand sig ei strax til Døden vilde lave, Da vilde Tieneren ham føre fort af Sted Med sukret Døds Forgifft. Det var et Dødens Sned. Den Herre-Tragtement dog ikke lykkes vilde, Men Lurifas igien skal bydis til et Gilde Hvor Mester fix er Kok og aff hans egen Rad Galgen rætter an for hannem Spege-Mad. Den Siams Konge tør til Christen Tro vel vige Om Klerkeriet sig der til kand lade sige, At unde ham en Flok udaff det linet Slag; Ti hand til Lin-Tøi har en meget stor Behag. Tydsland.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Berlin 17. Riumphen er nu alt til Ende her til Hove, Den Amor haver holt med Spil og Leeg paa lover Hver reiser hiem til sit, og tænckis atter paa Hvor Mester spillis kand, om Mars Spil vil gaa. Rhin-Strømmen 20. Aar var liden Lov til Brygningen til rede, Naar Solen brygged Viin, hvorfor det artig skede, At Vjnen den blev feed udi de høje Land, For den er ikke svæd med alt for meget Vand. November-Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-11-02
T Pawe-Creatur har hengt os udi Øre Wien 18. At Evangeliske ei Krigen skulle føre Med os mod Tyrckens Magt, men vi i dette Aar, Selv Prissen skulle ført Men see kun, hvor vi staar, Vi kryber udi Hul og maa om Frelse bede, Ja heele Tyrkens Magt vil komme os at æde, Om heele Christenhed os ikke redder ud Jeg frycter denne Stad igien maa holde Hud. Tre Hundret Tusind Mand med Mahometis Fane Vil Tyrken føre frem mod os paa Stelde Bane, Vi er en Nævefuld, ja ilde næve-kryst. Vi gaar i Muse-Hul, naar hand vil rende Dyst J Angist haabis dog, at Kejseren vil tænke, At gaa til Regensborg ved Samling der at lenke Ald Tydsland, som en Mand, at staa mod Tyrkens Magt, Saa torde hand endda vel fare noget sagt.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Hertug aff Eisenak med to og tyve Grever For Offen døde er, de fære er, som lever J voris Land igien: Ja den gemeene Trop Halv anden Tusind Snees i Dødinger naar op der ligger og vel Nitten Tusind Heste, Ja tænk. Ja paa Andre Øe bleff meget aff det Beste, Aff vore Middeler og mange syge Folk, Som Døden hasted med ved Fiendens Myrde-Dolk.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Polen. Javarov 77. J er alt listed hiem og kand en meget rose Aff andet, end udaff de Middel i vor Pose, Som Paven har forstrakt, dog er mand hos ham sort For Pengene gaar med, og vi har intet giort.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Holland. Hag 24. T, vort Geneve-Skib, har fectet trende Dage Med fire Røvere, som Byttet vilde rage. Det slap dog Vinge brut omsider hid til Lands Dets Captein Doedes dog har følget Døde-Dands. Findis hos Christian Geertsøn Boghandl. paa Slots Platzen, hvor de som behagerat correspondere, sig kand anmælde. November Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-11-02
ANNO1684. MERCURIUS SECUNDUS. Danmarck. i Karen som i Fior) har noget suret mule Og seet lit vinter-graat; men maa dog skamfuld sku For Clemmen hand var mild og vil, at Bondens Koe (le Skal gresse sig endnu en Uge eller toe, Saa mand Koe-Knokker ej tør legge meer i Olde Aff Frygt for Vinter-Tvang, ti Bonden kand vel holde Med Foring ud en Stund, det er jo hartad Juul Høe-Krogen dog endnu i Rande er i Skiul.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Kiøbenhavn 21. Or Encke-Dronning i sit Majestædis Sæde Ved præktig Giæste-Bud i Dag lar Kongen glæde Med alt sit heele Hoff, sampt dem hand ynder vel, 28. Og hinde skeer vel snart igien det samme Skiel. A Skiellet skeer Dag, her klekker ikke Klæder Dag for fattig Folk, see, hvor de Store træder Som Himmel-Lius i Stads, see, hvor Demante-Prakt, Gir Glands, som Himmelen, naar den er stierne takt. See Rigets Lede-Soollsee Landsens Skone Moder, See Risets Arve-Haab See hver paa sine Noder, Dog er de kiendelig af deris Majestet, Ti den med nogen Dragt, at skiule, ej er redt. See November-Mercurius. See Rigets kikke Mænd see Engelskønne Fruer See Dydens Jomfru-Flok ah, kommer hid og skuer Er det ej Himmel-Folk Er noget Jordisk kient, Gid aldrig Glædens Sool fra dennem blive vent, See til den Nectar-Safft See Engel-lekker Spise, Hør der en net Music! hvad meer kand Herligt vise? De kronet Hoffveder i Naade har Behag Til Dag igien paa ny, at ære dette Lag. Ach hvad vil denne Sorg mit i vor heele Glæde, Achl et Ulykkes Bud lar Jammers Vise qvæde: Stavanger heele By i Røg er smøget hen Saa nær som Bispens Gaar, den ene staar igien. Hvor aff er denne Jlde en Kompen vilde sue En Fandens Fro-Kost ind. der aff er denne Lue, En Pibefuld Toback har gjort den store Nød, Ja! mangt et Hierte klemt, hand burde en U-Død. Sværig.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Stockholm 19. Or Kaarden sinker lit paa Martis Stride-Belte, de Da meenes Hierterne i voris gode Helte, At sikke noget need, hvorfor her bydis paa At Kaarde-Fæstet skal paa Bryste-Beltet staa. Vi tør med Lige-Mænd til Lands en Torning vove hvor, og naar det skal Men dette er til Hove At grunde mest oppaa, hvor Floden ogs kand Vakt-Mester Admiral er vaagen, som en Mand. Fran November Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Paris 21. Onsr. Refuse falsk har fuset til, at mynte Maar hand sig paa Monførsk ei hafde Raad at pynte, Og om hand kand undgaa sin Giernings haarde Dom, Vil hand og paa Romansk sin Troslet stemple om. Her har en Herre lovt sin Tienner Siæle-Gave, Men for hand sig ej strax til Døden vilde lave, Da vilde Tieneren ham føre fort af Sted Medsukret Døds Forgifft. Det var et Dødens Sneed. Den Herre-Tragtement dog ikke lykkes vilde, Men Lurifas igien skal bydis til et Gilde Hvor Mester fix er Kok og aff hans egen Rad Galgen rætter an for hannem Spege-Mad. Den Siams Konge tør til Christen Tro vel vige Om Klerkeriet sig der til kand lade sige, At unde ham en Flok udaff det linet Slag; Ti hand til Lin-Tøi har en meget stor Behag. Tydsland.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Berlin 17. Riumphen er nu alt til Ende her til Hove, Den Amor haver holt med Spil og Leeg paa lover Hver reiser hiem til sit, og tænckis atter paa Hvor Mester spillis kand, om Mars i Spil vil gaa Rhin-Strømmen 20. Aar var liden Lov til Brygningen til rede, aar Solen brygged Viin, hvorfor det artig skeede, At Vinen den blev feed udi de høje Land For den er ikke spæd med alt for meget Vand. November-Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Wien 18. T Pawe-Creatur har hengt os udi Øre At Evangeliske ei Krigen skulle føre Med os mod Tyrckens Magt, men vi i dette Aar Seld Prissen skulle ført. Men see kun, hvor vi staar, Vi kryber udi Hul og maa om Frelse bede, Ja heele Tyrkens Magt vil komme os at æde, Om heele Christenhed os ikke redder ud Jeg frycter denne Stad igien maa holde Hud Tre Hundret Tusind Mand med Mahometis Fane Vil Tyrken føre frem mod os paa Stride-Banne, Vi er en Nævefuld, ja ilde næve-kryst. Vi gaar i Muse-Hul, naar hand vil rende Dyst J Angist haabis dog, at Kejseren vil tænke, At gaa til Regensborg ved Samling der at lenke Ald Tydsland, som en Mand, at staa mod Tyrkens Magt, Saa torde hand endda vel fare noget sagt.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Hertug aff Eisenal med to og tyve Grever For Offen døde er, de fære er, som lever hvoris Land igien. Ja den gemeene Trop Halv anden Tusind Suees i Dødinger naar op der ligger og vel Nitten Tusind Heste, Ja tænk. Ja paa Andreæ Øe bleff meget aff det Beste, Aff vore Middeler og mange syge Folk, Som Døden hasted med ved Fiendens Myrde-Dolk.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Javarov 77.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Polen. J er alt listed hiem og kand ej meget rose Aff andet, end udaff de Middel i vor Pose, Som Paven har forstrakt, dog er mand hos ham sort For Pengene gaar med, og vi har intet giort. Hag 24.
Danske Mercurius, 1684-11-02
Holland. T, vort Geneve-Skib, har fectet trende Dage Med fire Røvere, som Byttet vilde rage. Det slap dog Vinge brut omsider hid til Lands Dets Captein Doedes dog har følget Døde-Dands. Findis hos Christian Geertsøn Boghandl. paa Slots Platen, hvor de som behager at correspondere, sig kand anmælde.
Danske Mercurius, 1684-12-01
December-Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-12-01
ANNO1684. MERCURIUS UTIMUS.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Kiøbenhavn 15. Danmark.
Danske Mercurius, 1684-12-01
J Or Konge-Moders Hoff kand og paa Amor tænker Seel Jomfru Fitting hoff sig lader sammen lenke Med Brokdorph aff Amort see Kongen naadigst staar slaar. 25 Og seer, hvor Præsten smukt paa baandet kunde Christopher Bielke lar og pind af Amor styde For sig og for sin Brud og Gyldenløv lod byde Monarken til, at see, hvor de blevsluttet indSaa pajer Bielker og for Amors slutte-pind. At komme udaff got og ty oppaa det gode, Hvor desligt er det dog see denne Bielke-pode Er Hendrik Bielkis Søn og slegter hannem paa Den Fader aldrig døer, mens Sønnen leve maa See dyd og lykke før hand Cammer-Junker hede Nu Oberst og der hos har artig kundet lede En Greve-Datter op, at nyde til sin Brud: 15 Den Bielke sikker er, hand veed, hvor hand vil udElt lod sin Underrem sidst over maven linde, en nu vil kulden slet for brystet hinde binde, Hvor for hun hoster hart og harker klumper jis Aff Øre-Sundets hals, hver større, end en griis, sa større fast, end steld, iis-jukker giennem drive, Den drive-isis magt er ikke at beskrive, Mand Aa December-Mercurius. Mand halve mile-vegs maa vekke Skibe ind, Som ere jise klemt aff vinter-vær og vind. smadder-kryst og øde Et blev forleden nat, dog, som hentet var til føde;
Danske Mercurius, 1684-12-01
Med megen Dantzig-rug, De venner unkis, fast, som her ved sette bedt; Thi det at bøde er vel ikke end saa redt.
Danske Mercurius, 1684-12-01
En Sværigs Spani-far paa mange tusind penge Har giennem Sundet og sig hiemad vildet trænge; Men den blev skaaren aff affiissens skarpe tand Og dybt med mangen Siæl needgraven under vand. Hør hvilken en rumor den vissen død kand giøre J Kongens Moders hoff og hen i graven føre En Cammer-Jomfru, som aff ædt var en Rumohr; Hun dydig var oc lærd; Dog smulis hun til jord.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Stockholm 16. hværig. paa Kongs-ør Kongen er Mand lar til Muscov sende Hr. Klingsted; til der er os noget udi vende Med Liflands grendser. Nyt er ellers udi skiul Vi venter nu kun paa en glad og lystig Juul.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Paris 16. Frankerig. El hundred Skib til vands og vel en stor armade Til lands erfærdig og de Genuer tør hade Om de i give kiøb. Vor Konge reiser og Snart ud og giøre tør til Lyxenborg et tog.
Danske Mercurius, 1684-12-01
De Jesuviter vil ei vel til Bibels trine Med Protestanterne, for den ei holder mine Med December-Mercurius. Med deris Pave-tro; Men mode bydis paa Til disputats i Maj, da nappis om at staa.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Engeland. Londen 13. kotland holdis skal et Perlamente-mode Did gaar da Due de Jork, ald uroe der at bode Den danske Printz Georg gaar med i same fær Hans høiheds kieriste livs frugt velsignet bær. panien.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Madrit. 9. Orlandets handlings skyld vil Kongen frihed give For allehaande troe; Men vil det ikke blive Et staar i Pavens hat oc lius i mangens sind, OGUD Lad troens lius til alle liuse indTydsland.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Wien 18. Ososer intet nyt. Vi er i Vinter-leje, For vi kand lidet gaa og meer paa Tyrken feje Vi udi afmagt er og staar os ikkon slet, Madskabet nekter og os vel at æde mæt. En Steen maa græde ved den nød, den vee og klage, Som mangen modig helt gaar paa i disse dage, Vort folk qvarteeris ind; men udi tomme huus, Hvor ej saa meget er, som mætte kand en muus. Den ene trøst vi haar, er det, der giør os plage, Den haarde Vinter; ti saa lenge hindis klage Giørjorden haard som flint, gaar Tyrken hiem til ild: GUD hielpe os til vaars! da bliver hand ermild. Jeg December-Mercurius. Cøln 20. Eg meen sex tusind mand her fra skal Tyrken møde, X. Hvor til tolf tusind og fra Lyneborg skal støde, Sampt de aff Beyeren, af Sveitz og Boemer-land, Men hvor de vil faa mad jeg aldrig vide kand. saa gid mand havde Fred, kun lidet er at hente Ved saadan mager krig og liden hielp at vente Hos Polen aff dens sværd, hos Paven af hans pungVenedierne vil og byrden blive tung.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Aarets Slutning. supen og almanat de fultis smuk tillige, Muere de forslit og maa bag benken vige, Farvel da med dintid og Chrønik gamle aar, Ny tid og Almanak vi udi morgen faar. Tak Gud for Daabens pagt, dit Ord og reene lære, Takl for i Kongens Huus er, velstand lyst og ære, Lad Pagten holde ved, holt Bordet vel ved magt, Paa Kongen oc hans Huus din naade holde vagt. Tak Gud, for Sundhed Fred og hovsom Fødsels evne Giv Druelse i Brød, saa vi der aff kand levne Giv Fred i Kirken og udi det heele Land Giv Sundhed, Lykke, Fred og Fryd til Land og Vand, Findis hos Christian Geertsøn Bogh. paa Slotsplatzen, hvor de, som lyster, at correspondere sig kand anmælde. December-Mercurius. ANNO MERCURIUSSECUDUS. Kiøbenhaffn 3. Danmarck. seer justitzen smukt til blomster daglig bryde g føjest springe ud til rigerne, at fryde, Den og i fulde flor i Slessvig artig staar, For den forplantet er ved Kongens ordt aar. Det ord en orning er om Rettens rette maade: Dem bedris Rettens drifft ved Kongens høye naade, Og hvor dem brøster lov skal Danner-loven staa, Dem og en Ober-Ræt til Gottorph stædis maaDen Lyneborg Gesant sig atter lader finde, voris Konge-hoff, at giøre Ære-minde Om danmshed og fred, som feil ej for et haar 6 Jmellem dem og os, men tro forbundet slaar. Mand alt til lands og vands lar Officerer takke for deris tieniste og givis lov, at lakke Til hiem, hvor de det har, det tegner jo til fred; Ja mangen strid bar Helt vil sukke hart der ved. Nu spender store Belt sin Linde-rem og belte, Hvor ved det puster digt og lader vande velte store Øre-sund; saa det er pladder-fylt, Og over pladsken har sig op i landet skylt. saa havnød bleven er for mangen fattig Hare, Som paa Amager-land ved pladsken kom i fare December-Mercurius. Og sætte livet til. Det vand ved strande lagt Den raske Hare greb som søvned paa sin vagt, Om Skibbrud her og der mand hører allevegne, om store vinde har ej andet ladet tegne. Ved Dragøe og ved Stevns to skib og støtte hen, Som bleve dog ei vrag, men bergis udi gien Hr. Oberst Leutenant af Trampe skal nu føre, Som Oberst, Tettovs folk, og saa vi snart at høre At Tettov tegnis op for General Major Norge, for hand er ret tet og hierte-stor. See hvilket frug og fug der syger alt her ude, For Lutze ryster ud sin vinter pelts og pude Er hun da Sool-skut, men hun ryster snee og vær Ja det Sool-hverve er, og vinteren er nær om Fiskeren her om i graven vilde drage Glückstad 12. Blev vodden tung; men hand dog glædde sig for fage Og meente der var fisk ti trende lig hand fik De tre Soldater var, som nylig fra os gik.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Stockholm 6. Sværig. E gamle Spaa-mænd og Propheter ere døde Derfor de unge strax vil komme os imode ved deris phantast; men faar den vaanlig løn, Som jeg ej nevne vil, den er ey meget skøn.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Madame Frolich nys fik drommer paa sin næse For spaadoms skriffter, som hun her har ladet lese De spaar egot og dog, i hvilket, skal de gaa Paa ilden og hun selv landflyctig blive maa December-Mercurius. En dømtis udi dag paa haand, liv, gods og ære, Og Dommen allesteds skal strax forkyndet være: Det er vist en, som før har kokkeds udi kamp Mod Kongens strenge bud saa giver loven damp.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Paris 4. Aa takker Kongen aff, at dog, de beste blive tienesten igien, til Genua vil give Sig, saasom Kongen vil, mens, 100000 mand, Og halv saa mange til forbliver i vort land. De Reformerede hos os har ingen lise, Mand ogsaa halv om halv vil saligheden vise, Saa de Catholiske lit bedre kiending faar, Ja, gid den sande tro staar fast, i hvor det gaarNret forbandet tyv har dristet til at ove Strassburg. Det slemt uchristen verk og i en kirke røve Mariæ billede, og løb saa fra sin har Men Tyvi hent den igien, saa faar mand dig vel fatTydsland.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Hamborg 12. Et er dog jammer, at her aldrig er at sige DEn smule glæde fra det heele Kejser-rige: Hvor er Stad Vaisen nu mon er i Tyrkens volde Mon ej fem hundrede gaf livet der til told. De om Eperies vel ogsaa sylte valde, Og efter deris blod blant Dødens bedske galde: geg frygter, hvor det gaar, de Tyrker sove ej, Mand ønsked vel at Skultz gik fort paa lykkens vej. Mand December-Mercurius.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Vien 6. and giør en tanke at fem snese tusind ere Til rede strax til vaars til spidsen frem at bære Mod Tyrken, ia lia mænd, gid det er kon saa vel En deel dog meener sig til tvil, at have skel. Dog, om ej andris dont, som lidet har, at sige Til Regensborg gaf stød, da fik vel Tyrken vige, Naar alle Kongers magt gik eene ham imod, Jeg meen, om hand et løb, hand da fik holde fodVarskav 4. dolen. Er staar det ickun slet, de Muskovitter træde Staal handsket til os ind og feide visen qvæde: Saa trengis for og bag, og magten den er svag: Paa Blidels femtende er Riget Stevne-dag. Da faar vel fremmede og noget her at sige, Hvo veedsom vi ejtør til Fred med Tyrken vige, Og nyde Caminik og takke Gud vi slap; Ti mænd og sandelig til Sommer vanker rapuvred er neppe seet, det lidet vi var borte, Lemberg 2. marcken dette Aar, dog tog det til at skorte Paa otte tusind mand, og døde hestis tal Til tyve tusind kom. Hvad om mand sette skal.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Adrianopel 13. Oct.
Danske Mercurius, 1684-12-01
Tyrkiet. med en mæctig pragt i Dag i staden føre Den Frankerigs Gesant, for hand sig lader høre Om handels fred og meer, hand reed paa Sultans hest. For hans Monark er den vi frycter allermest. Findis hos Christian Gertsøn Bogh, paa Slotsplagen, hvor de som om videre nye lyster at correspondere sig kand anmælde.
Danske Mercurius, 1684-12-02
December Mercurius. ANNO1684.
Danske Mercurius, 1684-12-02
MERCURIUS ULTIMUS. Danmark.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Kiøbenhavn 15. J Or Konge-Moders Hoff kand og paa Amor tænke See! Jomfru Fitting-hoff sig lader sammen lenke Med Brokdorph aff Amore see Kongen naadigst staar 25 Og seer, hvor Præsten smukt paa baandet kunde slaar. Thristopher Bielke lar og pind af Amor styde For sig og for sin Brud og Gyldenløv lod byde Monarken til, at see, hvor de blev sluttet indSaa pajer Bielker og for Amors slutte-pind. At komme udaff got og ty oppaa det gode Hvor dejligt er det dog, see denne Bielke-pode Er Hendrik Bielkis Søn og slegter hannem paa Den Fader aldrig døer, mens Sønnen leve maa See dyd og lykke før hand Cammer-Junker hede Nu Oberst og der hos har artig kundet lede En Greve-Datter op, at nyde til sin Brud; 15 Den Bielke sikker er, hand veed, hvor hand vil udElt lod sin Linde-rem sidst over maven linde, Men nu vil kulden slet for brystet hinde binde, Hvorfor hun hoster hart og harker klumper jis Aff Øre-Sundets hals, hver større, end en griis, Ja større fast, end steld, jis jukker giennem drive, Den drive-isis magt er ikke at beskrive, Aa Mand December-Mercurius. Mand halve mile-vegs maa vekke Skibe ind, som ere jise-klemt aff vinter-vær og vind. Et blev forleden nat, dog, smadder-kryst og øde Med megen Dantzig-rug, som hentet var til føde. De venner ynkis, fast, som her ved sette bedt; Thi det at bøde er vel ikke end saa redt.
Danske Mercurius, 1684-12-02
En Sværigs Spani-far paa mange tusind penge Har giennem Sundet og sig hiemad vildet trænge; Men den blev skaaren aff affiisens skarpe tand Og dybt med mangen Siæl nedgraven under vand Hør hvilken en rumor den vissen død kand giøre hen i graven føre. Kongens Moders hoff og Comfru, som aff ædt var en Rumohr; En Cammer Hun dydig var oc lærd; Dog smulis hun til jord Stockholm 16. værig. Maa Kongs-ør Kongen er. Mand lar til Muscov sende Hr. Klingsted; ti der er os noget udi vende Ned Liflands grendser. Nyt er ellers udi skiul Vi venter nu kun paa en glad og lystig Juul.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Paris 16. Frankerig. DEl hundred Skib til vands og vel en stor armade Til lands er færdig og de Genuer tør hade Om de igive kiøb. Vor Konge reiser og Snart ud og giøre tør til Lyxenborg et tog.
Danske Mercurius, 1684-12-02
De Jesuviter vil ej vel til Bibels trine Med Protestanterne, for den ei holder mine Med December-Mercurius. Med deris Pave-tro; Men mode bydis paa Til disputats i Maj, da nappis om at staa. Londen 15.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Engeland.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Skotland holdis skal et Perlamente-mode Did gaar da Due de Jork, alduroe der at bode Den danske Printz Georg gaar med i samme fær, Hans høyheds kieriste livs frugt velsignet bær.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Spanien. Madrit. 3. Orlandets handlings skyld vil Kongen frihed give For allehaande troe; Men vil det ikke blive Et skaar i Pavens hat oc lius i mangens sind. OGUD. Lad troens lius til alle liuse ind Wien 18.
Danske Mercurius, 1684-12-02
Tydsland. Osøger intet nyt. Vi er i Vinter-leje, For vi kand lidet gaa og meer paa Tyrken føjeZiudt afmagt er og staar os ikkon slet, Madskabet nekter og os vel at æde mæt En Steen maa græde ved den nød, den vee og klage Som mangen modig helt gaar paa i disse dage, Vort folk qvarteeris ind; men udi tomme huus, Hvor ej saa meget er, som mætte kand en muus. Den ene trøst vi haar, er det, der giør os plage, Den haarde Vinter; ti saa lenge hindis klage, Giørjorden haard som flint, gaar Tyrken hiem til ild; GUD hielpe os til vaars! da bliver hand ey mild. Jeg December-Mercurius. Cöln 20. Eg meen sex tusind mand her fra skal Tyrken møde, Hvor til tolf tusind og fra Lyneborg skal støde Sampt de aff Beyeren, aff Sveitz og Bomer-land, Men hvor de vil faa mad jeg aldrig vide kand sa gid mand havde Fred, kun lidet er at hente Ved saadan mager krig og liden hielp at vente Hos Polen aff dens sværd, hos Paven af hans pungVenedierne vil og byrden blive tung. Mutning. Aarets H. Supen og almanat de fultis smuk tillige, Muere de forslit og maa bag benken vige, Farvel da med dintid og Chronik gamle aar, Nytid og Almanat vi udi morgen faar. Tak Gud! for Daabens pagt, dit Ord og reene lære, Tak for i Kongens Huus er, velstand lyst og ære Lad Pagten holde ved, holt Bordet vel ved magt, Paa Kongen oc hans Huus din naade holde vagt. Tak Gud, for Sundhed Fred og hovsom Fødsels evne Giv Druelse i Brød, saa vi der aff kand levne Giv Fred i Kirken og udi det heele Land Giv Sundhed, Lykke, Fred og Fryd til Land og Vand. Findis hos Christian Geertsøn Bøgh, paa Slotsplaten, hvor de, som lyster, at correspondere sig kand anmælde.