Berlingske Tidende, 1791-06-24
Constantinopel, den 1ste Maji. J en Tiid af 6 Uger have vi her levet i den skrækkeligste Uroelighed, som Jldsvaader baade Dag og Nat, saavel i Staden, selv, som i Forstæderne, have opvakt, uden at Regieringens Agtpaagivenhed og Magt er i Stand til at giøre en Ende paa denne Ulykke, som efterhaanden ødelægge Husene. Efter det, som vi med egne Øine have seet, gives der Misfornøiede saavel blandt Militien, som blant Borgerne; thi det er øiensynligt, at disse Ulykker for længe siden havde været af hiulpne, dersom ikke Tropperne stode Forstaaelse med Mordbrænderne. Skaden, som ved Jldebrand er bleven anrettet i Constantinopel, Pera og Galata, lader sig ikke beregne, og Regieringen bekommer sig ikke om en nøie Efterretning derom. Alle Christne ere bestyrtsede over Portens Standhaftighed i disse Omstændigheder, og vide ikke hvorpaa den forlader sig. Selim III indbildes, at Folket ikke er misfornøiet med Krigen, men kun over, at han har været ulykkelig. J Følge heraf smigter han sig med, at Folkets Misfornøielse skal blive forvandlet til Glæde, saasnart der kun kommer en Coureer med den behagelige Efterretning, at det Russiske Rige er bleven angrebet i Østersøen af frygtelige Flaader og Armeer, hvilke ved denne mægtige Diversion skulle sætte Storvisiren i Stand til, at foreskrive Love paa Strand breddene af Donaa. J Constantinopel og i Storvisirens Hovedqvarteer, som endnu bestandig er i Schiumlatvivler man aldeles ikke meer paa Krigens Fortsættelse, og om Courerers Ankomst, som skulle bringe Sultanen Efterretninger om Fiendtlighedernes Begyndelse i Norden. For de Medlemmer af Corps diplomstique, som meest have hiedraget dertil ere prægtige Foræringer bestemte; thi Porten bilder sig indat Alt er et Værk af disse, og at det allerede er afgjort. -Man taler om Brailows Beleiring, men her veed man intet vist derom. Storvisiren forlanger bestandig Forstærkninger: Regieringen giør sit Beste, at forskaffe ham dem, men de Janiskarer, som endnu ere tienstdygtige flygte og skivle sig, Berling. hvorom Hovedstaden selv kan vidne. Endeel af dem, som allerede i Februarii Maaned havde begivet sig til Armeen, har løbet bort, og deres Exempel forfører ogsaa andre. Dette kommer af Jussuf Pachas store Strenghed, som vil indføre Disciplin ved Armeen, men hans Religionsbrødre ville ikke underkaste sig samme. - Flaaden under Capitain Pacha er seilfærdig men Bemandingen jammerlig, og man seer deriblant et Antal Matroser, som man skulde holde for Børn. Man har virkelig taget Mennesker, som aldrig have seet Søen, og tvunget dem til Søetienesten og at gaae om Bord. - Der er udsendt nogle hurtig seilende Kirlangis for at indhente Efterretning om den Russiske Flaade; men man har intet fornummet til samme. Paa de barbariske Hielpeskibe ventes med Utaalmodighed; man troer, at de ere ved Dardanellerne, men det er ikke vist. - Tyrkerne smigre sig nu meer end nogensinde med at see en brittisk Flaade i det sorte Hav; dog troer man, at dette af adskillige Aarsager, som man ikke behøver at anføre, er ugierligt. Men skulde Engelænderne nogensinde lade sig see i disse Vandel, vilde de vist blive de første, som vilde komme til at fortryde det, om ikke for andet, saa for Vanskeligheden i at anskaffe de fornøde Levnetsmidler.