Berlingske Tidende, 1829-06-08
Udenlandske Efterretninger. Leiren for Silistria, den 10de (22de) Mai. Forberedelserne til Beleiringen fortsættes med stor Iver. Fjenden forholder sig temmelig stille, og foruroliger kun lidt vor Forpostkjede, som blot staaer 300 Favne fra Fæstningens Contrascarpe. I dette Øieblik faae vi fra General Roth en Beretning om en Seier, som han har tilfægtet sig over Storvezieren. Denne gjorde nemlig et Udfald fra Schumla, for at angribe PravodiGeneral Roth var paa samme Tid beskjæftiget med at concentrere det Corps, med hvilket han vilde aabne Feldttoget, men de dertil hørende Regimenter vare endnu ikke alle ankomne til den almindelige Samlingsplads ved Skandsen Eski=Arnautlar, fenVerster fra Pravodi. Kun sex Batailloner, 12 Stykker Skyt og 100 Kofakker vare samlede der. Storvezieren vilde imidlertil ikke lade dette svage Corps være i sin Flanke, og besluttede derfor at angribe det. Den 5te (17de) Mai om Morgenen Kl. 3 1/2 viste han sig med 15,000 Mand Infanterie og Cavallerie for Eski=Arnautlar. De Tropper, som vare posterede her, bleve øieblikkeligen omringede af den firedobbelt stærkere Fjende, som rasende angreb dem fra alle Kanter uden dog at kunne bryde deres Linie. Regimenterne Selengninsk, Ochotsk og Pakutske gjorde i over fem Timer en beundringsværdig Modstand imod alle Tyrkernes Forsøg paa at bryde igjennem. Henimod Kl. 1. rykkede General=Major Wachter frem fra Dewno med 4 Batail, loner, 4 Stykker Skyts og 2 Kosak-Regimenter. Saasnart han viste sig adspredte det fjendtlige Cavallerie sig, som sværmede i Ryggen af General Roth. Storveziren opgav nu, som det lod, sit Forehavende og drog sig to Werster tilbage til Dalen ved Neweza. Kampen syntes saaledes endt, men da Tyrkerne havde faaet en Forstærkning paa 10,000 Mand fra Schumla, troede Reschid Pascha at kunne vove et nyt Forsøg. Henimod Kl. 3 om Eftermiddagen rykkede en tyrkisk Cavallerie=Masse paa 4000 Mand frem langs med de Høie, som adskilte vor Corps fra Pravodi, og viste saaledes, at det var deres Hensigt at omgaae General Roths venstre Fløi. Denne troede strax at maatte imodsætte sig denne Bevægelse, og sendte Regimentet Ochotsk og det 31te Jægerregiment med 6 Kanoner, understøttet af en Bataillon af Regimentet Pakutsk og en af det 32te Jæger=Regiment med 4 Feldtstykker imod det fjendtlige Cavallerie. Det 31te Regiment og det ochotskiske Regiment bleve i et Øieblik omringede af det fjendtlige Cavallerie, hvis Antal tiltog med hvert Øieblik. Tyrkerne lode tillige hele deres Jnfanterie rykke frem, understøttet af 10 Stykker Skyts. Denne Fjendens store Overmagt gav ham Mod til at gjøre et eftertrykkeligt Angreb paa vore Quarreer, hvilket nærved var blevet Regimentet Ochotsks Undergang, der befandt sig i den største Fare. Det blev imidlertid undsat af Oberst Lichien, som i Spidsen for en Bataillon af det 32te Regiment kastede sig paa de tyrkiske Masser, der paa samme Tid bleve angrebne i Flanken af Bataillonen Pakutsk. Kampen fortsattes med en mageløs Forbittrelse, med uden at dog vore Tropper, hvis Antal var saa ringe imod Fjendens, vegge et enest Skridt tilbage. Endelig lod Storvezirer standse Kampen henimod Kl. 8 om Aftenen, og vendte tilbage til Dalen, ved Neweza. Fiendens Tab var meget betydeligt. Antallet af de Døde beløb sig alene til 2000 Mand. Ogsaa vi have Tabet af Generalmajor Riden at beklage, og vi mistede overhovedes henimod 1000 Mand Døde og Saarede. Natten derpaa og den følgende Morgen blev vort lidet Corps forstærket med 2 Bataillo, ner og 4 Stykker Skyts fra Dewno, samt med 6 Batailloner, og 12 Stykker Skyts fra Basardschick. Storveziren der nu opgav sin Plan imod Pravodi, trak sig samme Dag tilbage over Peni=Bazav til Schumla. Saaledes endtes til Fjendens Betroede, med vis Udsigt til et lykkeligt Udfald.