Berlingske Tidende, 1776-04-12
Neapolis, den 12te Mart. Den 2den hujus om Aftenen fik Don Pallante Criminal Dommer og Stats=Raadets Commissarius Kundskab om, at i et Huus næst ved det Kongelige Landhuus, Capo di Monte skulle holdes en Sammenkomst, eller saakaldet Loge af nogle Frimurer. Han besluttede strax at overfalde dem, og foranstaltede til den Ende, at omkring bemeldte Huus skulle adskillige Hobe af Sbirrer holde sig i Beredskab, naar han befalede. Til Ulykke for de i største Jver der forsamlede, var en Betient, en Tydsker af Fødsel, sat ved Døren, for at indlukke dem, som maatte tillades at komme ind, men den ne Betient maatte vel ikkun lidet have været brugt ved saadanne Leyligheder. Criminal=Rettens Secretair og Actuarius lode som de hørte til Selskabet, og bleve uden Vanskelighed af den tydske Betient indladte i Huuset. Da han bankede paa Døren, gav han de fastsatte Tegn, og udsagde de Bogstaver i Alphabetet, som vare Kiendetegn paa de sand Brødre, som man endnu ventede. Saasnart Salsdøren, blev aabnet, trængte Vagten, som paa Secretairens givne Tegn løb i Hast derhen, fra alle Sider ind i Huuset, og overfaldt Frimurerne, just da de vare i Færd med at krone een af deres nye Ordens Brødre ved Navn Giambarba, en herværende riig Juveleerers Søn. Stædet var saaledes indrettet: Man kom ind i en Sal, hvorved var et mørkt Kammer, og paa høyre Side et andet endnu mindre Kammer, paa hvis Gulv var udbredt sort Voxdug, og paa Væggene vare nogle Skilderier, som forestillede alle Slags Hoveder. Dette var just det Kammer, hvorudi giøres Profet, og udi samme vare 8 Profestzi eller ældre og Candidaten eller den nye Broder. Midt i Kammeret hang en Lampe som gar et svagt Skin fra sig, hvorved man neppe kunde skille een Ting fra en anden. Alle de tilstædeværende laae paa Knæ for bemeldte nye Broder, som var bundet for Øynene, og knælede for et Bord, hvorved befandt sig een, som man holdt for Logens Mester, eller Hovedmand med en Bog om Ordens Reglerne for sig, hvilke han just da oplæste. Lige over stod en omkert Stoel med en blodig Skjorte. Bogen var trykt paa Fransk og bag udi samme var en skreven Jtaliensk Oversættelse. Bordet var beklædt med grønt Klæde. Paa den ene Ende af samme stod en Kande, og paa den anden er Bækken, begge fulde af Blod, midt derimellem var et i Tra udskaaret, og paa det kunstigste udarbeydet Dødninge=Hoved. Fra dette Kammer kom man ind i et andet, hvorudi var opslaget en Baldschin af grønt Mohr med hviid Kant og Guld Stierner, hvorunder stod en Stoel, og rundt omkring 10 Voxlys i Messing og andre Lysestager. Udi Midten var et Bord, ligeledes beklædt med grønt Klæde, hvorpaa laae hist og her mange Par Mands- og Fruentimmer Skindhandsker, tilligemed mange af Selskabets Dragter, som bestoed i hvide garvede Huder, af den Størrelse, at de gik fra Brystet til Knæene, forede med Skarlagen, og hvis Midte var imellem en Jndfatning af smaae Sølv Galoner, Selskabets Ordenstegn, som forestillede et Compas med 2 Haandgreb over en Triangel, i hvis Midte var en Rose, og paa samme en Rubin, men i de 2 underste Vinkler de Bogstaber P. U. og i den øverste det Bogstab S. Den som forestillede Loge=Mester, havde ikkun en Halskiæde der saa ud ligesom et rødt Bind, om Halsen, hvorpaa ligeledes hang det nys beskrevne Ordenstegn; de andre vare i deres Habit. Paa Væggen i dette sidste Kammer hang alle de Forsamledes blotte Kaarder, og i et Porcellains Fad vare mange Medailler. Da de bleve overfaldne, troede den nye antagne, at de ville sætte hans Standhaftighed paa Prøve, og viste sig meget uforfærdet; men da Skiulet blev taget ham fra Øynene, begyndte han at undskylde sig, og nægte at han havde ladet sig optage i Ordenen. Den nye kronede saavel som alle de andre bleve indførte, for at erfare deres Skiæbne efter Jndholden af den for 3 Maaneder siden mod disse Frimurer bekientgjorte Love, i Kraft af hvilken de ere erklærede for Forbrydere imod Staten og Fædrenelandets Fiender. De i Arrest tagne vare forommelde Gambarba, Hr. Lange, Hr. Piccinini, Officeer ved Schweitzer Regimentet, Hr. Mayer, Chirurgus hos Hs. K. H. Prinz Philip, Hr. Pirol, Fransk Sprogmester, en anden Chirurgus, Hr. Pascal Buffa, Professor i det Grædske Sprog i et herværende Collegio, og en Betient af forommeldte Mayer. I Huuset blev sat Vagt, og Hr. Pallante begav sig strax til Persano, hvor Hoffet opholdt sig, for at give Hs. Majest Beretning om alt. Det er ikke at beskrive, hvor nysgierig Publicum er bleven formedelst denne med saa stor Opsigt skeete Arrestering, og troer samme nu at erfare dette berømte Societets hidindtil urandsagelige Hemmeligheder. Allere de i Aaret 1738 udgav Pave Clemens den 12te Bulle mod Frimurernes Forsamlinger. Adskillige Regentere have des uden og forbudet samme. Man har mange Bøger, som vi give Efterretning om deres Regler og Skikke, som dog alt en blotte Opdigtelser, Man har aldrig været i Stand til at opdage noget; end ikke ved ligesaadan en Ao. 1743 i Wien skeete Arrestering; Tiden vil lære, om ikke denne hele Fortælling er og en Opdigtelse.