Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-11-23
Jndenlandske Efterretninger. Nykjøbing, den 23de November. Nedenstaaende, Brudstykker af et Brev fra Nordamerica, der velvilligen ere os meddeelte, ville forhaabentlig læses med Jnteresse. Brevet er skrevet af en Mand her fra Stiftet, (hvor hans Fader endnu lever), der for endeel Aar siden forlod Hjemmet som Sømand og fik en Skonnert at føri America. Ved en ulykkelig Hændelse opbrændte hans Skib i Missisippi=Bugten, og han tilligemed Skibets øvrige Mandskab reddede kun Livet ved Svømning. Kort efter forlod han Søvæsenet og søgte sig en anden Næringsvei i at fælde og hale Tømmer til en Saugmølle, hvorved han hidtil rundelig har ernæret sig med Kone og to Børn og er veltilfreds med sin Stilling. Hans Opholdsted er Flekken Pearlington, i Staten Missisippi hvorfra Brevet er dateret den 28de Septbr. d. A. "Her har det uophørlig regnet i 2 Maaneder, skriver han, og Jorden er aldeles opblodt, saa enhver Transport er saare vanskelig, og umuligt har det i lang Tid været for mig at slæbe Tømmer til Saugmøllen, hvorved jeg ellers havde god Fortjeneste; imidlertid er det nu blevet Torreveir igjen, saa jeg begynder atter at fortjene Noget. – Du ønsker, at jeg skal fortælle Dig Noget om min Tømmerhaling. Der er ei Meget at fortælle, jeg har 18 Oxer og 2 Par Tømmerhjul, 8 a 9 Fod høie, vi hale dog for det meste kun med eet Sæt ad Gangen; vi hugge Træstammerne fra 20 til 48 Fod i Længden og de ere sædvanlig fra 16 til 32 Tommer i Diameter. Jeg har nu hugget og solgt over 4,500 Stammer til Mr. Brouns Saugmolle; men jeg har nu ogsaa næsten fældet alle Fyrretræerne omkring Byen, saa jeg nu har henved 2 engelske Mile at hale dem, og det betaler sig ikke saa godt som for. Jeg faaer lidt over 1 Dollar (1 Dollar omtr. 1 Specie) for en Stamme. Endeel af Landet, hvor jeg har hugget, er privat Land, og jeg betaler der 2 Mk. 8 Sk. for et Træ, men endeel er Regjeringens Land, hvor jeg Jntet betaler for Træerne. – Vor Krig med Mexico seer det langvarigt ud med. Folket begynder at knurre over at det gaaer saa langsomt med Armeens Fremrykning. Mexicanerne synes ikke at gjøre nogen Modstand, og alligevel er vor Armee ikke gaaet over 300 engelske Mile ind i Mexico. Omkostningerne ere uhyre, man siger omtrent 500,000 Dollars om Dagen. Det er Fragten paa Provisioner, der koster saa meget; Regjeringen har opkjøbt en stor Mængde smaae Fartøier til saadan Transport, og derved er Prisen paa slige Fartøier steget uhyre. 4,000 Mand ere gaaede over Land til Sta. Fe for at angribe Mexico i dette Qvarteer. Hver Tønde Meel eller Kjød, som her i Pearlington koster 4 til 8 Dollars, vil, transporteret til Sta. Fe, koste Regjeringen, fra 50 til 60 Dollars Tønden. Hvad Du skriver om vor Ret til Krig mod Mexico, da har Du vel for det meste dine Tidender af engelske Aviser, som Du nok veed, ikke ere meget upartiske. Jeg for min Part synes, vi ere aldeles i vor Ret, endskjøndt jeg voterede mod al Jndlemmelse af Texas i Unionen, saa synes mig dog, at Texas visselig havde Ret til at forene sig med Staterne, ifald Staterne vare villige til at modtage den. Mexicanerne angrebe først, og endskjøndt næsten hele Unionens Population var imod at indlemme Texas, saa er der dog nu neppe een Mand i alle Staterne, som ikke er villig til at gaae i Krigen mod Mexico, efterat dette havde begyndt Fjendtlighederne. J denne Enighed ligger Republikkens Styrke, og hvad Du skriver om vore raae Tropper, da ere de vel ikke saa meget godt disciplinerede; men bedre Soldater ere der vist ikke i Verden. For det Første vil Du knap finde een Americaner, som ikke har den Tillid til sig selv, at han er meere end Ligemand for nogen Anden i Verden, og for det Andet ere de næsten Alle fra Børn af vante til at behandle Geværet. Og tager Du den Ene med den Anden, da ere der ikke nogetsteds bedre Skytter at finde. Al corporlig Straf er afskaffet baade i Armeen og paa Flaaden, og det vil sikkert ogsaa hjælpe til at gjøre vor Armee uovervindelig, thi Pryglen var dog en skrækkelig fornedrende Straf for en Mand, der havde nogen Selvfølelse. – Jeg seer af Aviserne, at Kartoflerne igjen ere slaaede feil i Europa. Dette er jo meget slemt, især for de stakkels Jrlændere, som jo næsten ikke have Andet at leve af – jeg mener de Fattige. - Hvor lykkelige ere vi ikke her i America, imod hvad de ere i næsten hele Europa. Her kan Enhver, der vil arbeide, altid have Nok at leve af. Dog have J det jo bedre i Danmark, end i næsten alle andre europæiske Lande. Der er vist færre fattige Folk i Danmark, end i noget andet Land i Europa, og det glæder mig meget, meget, at det er saa; thi endskjøndt jeg nu er americansk Borger, elsker jeg dog Danmark høiere end noget andet Land i Verden. – Du maae sige Hr. Th., at jeg med største Fornøielse skal give ham den forlangte Underretning, forsaavidt jeg kan. Du kan nu for det første fortælle ham, at de fleste Emigranter, som komme fra Schweitz og Tydskland, drage til de vestlige Stater, meest Ohio, Jllindis, Wisconsin og Jova, hvor Jordbunden er meget frugtbar, (den vegetabile Jord skal der paa mange Steder være 10 til 20 Fod dyb). J Ohio og Wisconsin dyrkes meest Hvede, i Jova og Jllindis derimod for det meste indisk Korn. C. R.