Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-06-24
Mandagen den 15de Juni holdtes en Folkefest paa Erlevbanke, en af de romantiske Høie, som i Syd omgive Byen Haderslev. Den begyndte med et Dyrskue; om Middagen havde en talrig Sangerskare indfundet sig med deres Standarter og Stemmefaner, med et stærkt Musikcorps i Spidsen. Fra Kl. 3 til holdtes af c. 500 Personer et Festmaaltid i Gjæstg. Jversens store Telt, og den øvrige Tid indtil Hjemtoget udfyldtes ved Liedertafelsang, Musik og Dands. Festen var besøgt af 56000 Mennesker, og intet Spor af Uorden eller Klammer havde forstyrret dens rolige Gang. Ved Jndmarschen havde Jernstøber Bonnichsen udbragt et Hurra for den 15de Juni, som glad istemtes af de Danske, der udgjorde en ikke liden Deel af Forsamlingen, idet de derved meente den i Fædrelandshistorien mærkværdige Dag den 15de Juni 1219, da Himlen sendte den betrængte danske Hær Seiersfanen Dannebroge. Denne skal og Formiddagen være falden ned; Nogle mene, at den var lønlig nedskaaren. Nogle Bønder yttrede strax deres Mishag over, at de ikke saae den, og den blev ogsaa strax heiset paany. Blandt de ved Festmaaltidet udbragte Skaaler var en af de første: "for vor nedarvede (angestammen) Fyrste, Hertugen af Augustenborg, udbragt af pensioneret Escadrons-Sadelmager Bun(Dv.) gart. Et af de vigtigere Lovforslag, der af Regjeringen iaar vil blive de jydske (ikke Østifternes) Stænder forelagt, er det om Oprettelsen af et Hospital for Sindsvage for og i Jylland. Man antager, at Anlægget vil koste c. 150,000 Rbd., som tænkes tilveiebragte ved et Laan, der forrentes og afdrages med 6 Procent, som reparteres paa Hartkornet. At dette herved faaer et nyt Paalæg, vil forhaabentlig ikke længere kunne danne Anstød i et Anliggende, hvori som Fædrel, bemærker hver Udsættelse maa ansees for en Humanitetsforbrydelse. Beklageligen nok var det Ængsteligheden for dette nye Paalæg, der aabenbart i forrige Stænderforsamling overgav Sagen til foreløbig Hvile ved at bringe den til det ufrugtvare Resultat, at indhente alle Communalautoriteters Erklæring. Forhaabentlig vil man nu være kommen til en mere klaret Erkjendelse om, at der i et saa puurt Menneskelighedsanliggende, hvori vi allerede bære svær Skyld, for at have tøvet saa længe, ikke endnu længere tør udsættes med Afgjørelsen. Med Hensyn til Beliggenheden for et saadant Anlæg skal man være i Uvished om Valget af Egnene ved Aarhuus, Horsens eller Colding, og skal der til dette Øiemed ogsaa i de indkomne Betænkninger være foreslaaet en, en jydsk Stænderdeputeret tilhørende Eiendom imellem Grenaa og Ebeltoft. Hvad der kunde anbefale den sidste Eiendom, hvis den forresten kan kjøbes til en passende Priis, og Egn dertil, vide vi ikke; men ligesom det i alt Fald er at forudsætte, at man, foruden de vigtige Sanitets-Hensyn til Clima, Omgivelser osv., ogsaa i alle Tilfælde vil søge at vælge et for hele Provindsen og for Transporten til Stedet beqvemt beliggende Punct, saaledes er det heller ikke at formode eller neppe at billige, at Stænderforsamlingen befatter sig med dette Valg, men at et saadant overlades til den heelt saakyndige Comitee, af Læger og Andre, det Offentlige hertil vil beskikke, ligesom det ogsaa er at vente, at heller intet Endeligt heri vil blive bestemt, for den vordende Overbestyrer ved Reise i Udlandet er sat istand til, specielt at gjøre sig bekjendt med de vigtigste og fortrinligste Anlæg af denne Natur. (Aalb. Av.)