Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-06-21
Fædrelandet. Lovgivning. 7 Juni 1827. Forordning angaaende adskillige Forholdsregler til Betryggelse for Umyndiges og andre under offentlig Bestyrelse eller offentligt Tilsyn staaende Midler, af følgende Jndhold: Naar Umyndiges eller andre under offentlig Bestyrelse eller offentligt Tilsyn staaende Midler herefter udlaanes, bør de Eiendomme, hvori Sikkerhed skal gives, uden Hensyn til Assurance eller de ved de i Anledning af Forordningen af 1 October 1802 udnævnte Kommissioner satte Vurderinger paa Jordeiendomme, vurderes efter de gangbare Priser i Kjøb og Salg, og af den Værdie i Sølv, hvortil Eiendommene saaledes ere ansatte, maa ei udlaanes meere, end 3/8 Deele. Dog er særskilt Vurdering ufornøden, saafremt Laanet hjemles ved den i Reskriptet af 7 Febr. 1794 11 antagne Værdie. Ved de specielle Taxationer over Eiendommene blive følgende Regler at iagttage: a) Dommeren bør altid nøie indskjærpe Taxationsmændene, at de, i Overeensstemmelse med Reskriptet af 7 Febr. 1794 96, have at tage Hensyn til Eiendommenes virkelige Værdie i Handel og Vandel, og ikke enten til Assurancen eller til hvad Bygningen kan have kostet at opføre, saalidet som til det, Eiendommen under heldigere Konjunkturer har været og kan forventes igjen at ville blive værd. Ved Afhjemlingen bør og Taxationsmændenne udtrykkeligen beedige, at hiin Regel af dem er lagttaget. b) Den, der attraaer Laanet, bør for Mændene opgive den Sum, hvorfor Eiendommen sidst er solgt. Dersom han dertil behøver en Attest af Pantebogen, bør derfor i Gebyhr til Retsskriveren ei betales meere end 24 Rbs. Sølv, men der bør da gives Attesten den Paategning, at den kun maa bruges til hiin Hensigt. Hvis Eiendommen, ikke er solgt i en saadan Periode, at der kan sluttes noget af Kjøbesummen, bør Mændene tage Hensyn til hvad andre lignende Eiendomme koste, hvilket heller ikke i det modsatte Tilfælde bør tabes af Sigte. e) Mændene skulle tillige tage de Jndtægter i Betragtning, som Eiendommen, efter Rimelighed kan give af sig, naar den udleies, og de særdeles Byrder, som hæfte paa samme. d) Naar den Sum, der skal udlaanes, overstiger 500 Rbd. Sølv, bør Rettens Skriver overvære Forretningen, veilede Mændene og føre Forretningen i Pennen, hvorved han bør sørge for, at den bliver vel motiveret og nøiagtig i alle sine Deele. Han bør derfor, foruden fri Befordring, nyde den samme Betaling, som den, der er tilstaaet Dommeren for Udnævnelsen og Afhjemlingen, og, hvis Summen er over 1000 Rbd. Sølv, det Dobbelte; hvorhos det følger af sig selv, at han desforuden nyder de øvrige ham, efter Plakat af 17 Decbr. 1823, tilkommende Gebyhrer. e) Forsaavidt de Midler, hvoraf Udlaan skal gjøres, ei umiddelbart bestyres af en Overøvrighed, bør Taxationsforretningen, inden den afhjemles, indsendes til Amtmanden, eller hvem der eller har Overtilsynet med hine Midler. Den saaledes foresatte Authoritet maa være beføiet til at nedsætte den Sum, der bevilges udlaant, under det, der, i Følge Forretningens Udfald, kunde udlaanes, hvis der findes Betænkelighed ved at udlaane den fulde Sum. f) Saavel ved Mændenes Udnævnelse, som ved Forretningens Afhjemling, bør Dommeren lagttage den størst muelige Omhue for at tilveiebringe en paalidelig Vurdering.