JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1799-01-01
Raadne Fiske i Stadsgravene. Den voldsomme Frost i Vinter har blandt andet havt den Følge, at Fiskene paa nogle Stedet ere frosne ihjel. Saaledes finder man en Mængde døde Fiske flydende paa Stadsgravrne, men da dette saavel forgivter Vandet for de overblevne Fiske og fordærver Luften med Stank, som det tilbyder et væmmeligt Syn, saa anmodes vedkommende civile eller militære Politi, at besørge de raadne Fiske bortførte.
Politivennen, 1799-01-01
Til Kjøbenhavns Kommandant. Dette Aars haarde lange Vinter, og denne saa usædvanlige kolde Vaar, opfylder visseligen alles Hierter med Ønsker om at faae den blideste skiønneste Sommer, for ved dens naturoplivende Kraft, at forglemme Vinterens rædsomme Barskhed. De som af Mangel paa Helbred eller Lejlighed, ikke kan nyde Naturen i sin fulde Herlighed, ved at besøge de skjønneste Egne, et eller andet Stæd i Siælland, maae lade sig nøje med Spadseregangene enten i, eller tæt ved Kjøbenhavn. Kirsebærgangene ere de, der om Sommeren yde Friske og Skrantende mest Fornøielse i Nærheden, men da Spadserestien i samme, er, i de sidste Aar, saa nær tilgroet, at Amagerinder - naar Græsset er høit og Duggen er falden - neppe kan gaae der uden at faae vaade Skiørter, saa ville Hr. Kommandanten gunstigst indsee, at kjøbenhavnske Fruentimmer, som bære længere Dragt, ikke kan nyde nogen Fornøielse i disse Gange paa de skiønneste Tider af Dagen - nemlig Morgen og Aften - uden at betale den alt for dyrt, ved at hjembringe vaade Fødder, fordærvede Klæder og stundom en farlig Forkølelse. Paa Grund heraf, hvis Rigtighed, Hr. Kommandantens egne Damer kan bevidne, tør man haabe, at den nuværende Sti bliver udvidet 1 1/2 a 2 Al., hvilket ingen af alle Spadserende taknemmeligere skal paaskjønne end Deres underdanige Ubekiendte Dame.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal angaaende VægterPosten paa Nørregade. For nogle Aar siden blev Vægter-Udgivterne forhøjede, formodentlig for at Vægterne kunde blive bedre lønnede, eller og for at anskaffe et større Antal Vægtere. At lønne Vægterne saaledes, at de kunde have anstændigt UdStadsgravrne, men da dette saavel forgivter Vandet for de overblevne Fiske og fordærver Luften med Stank, som det tilbyder et væmmeligt Syn, saa anmodes vedkommende civile eller militære Politi, at besørge de raadne Fiske bortførte.
Politivennen, 1799-01-01
Til Kjøbenhavns Kommandant. Dette Aars haarde lange Vinter, og denne saa usædvanlige kolde Vaar, opfylder visseligen alles Hierter med ønsker om at faae den blideste skiønneste Sommer, for ved dens naturoplivende Kraft, at forglemme Vinterens rædsomme Barskhed. De som af Mangel paa Helbred eller Lejlighed, ikke kan nyde Naturen i sin fulde Herlighed, ved at besøge de skjønneste Egne, et eller andet Stæd i Siælland, maae lade sig nøje med Spadseregangene enten i, eller tæt ved Kjøbenhavn. Kirsebærgangene ere de, der om Sommeren yde Friske og Skrantende mest Fornøielse i Nærheden, men da Spadserestien i samme, er, i de sidste Aar, saa nær tilgroet, at Amagerinder - naar Græsset er høit ogDuggen er falden - neppe kan gaae der uden at faae vaade Skiørter, saa ville Hr. Kommandanten gunstigst indsee, at kjøbenhavnske Fruentimmer, som bære længere Dragt, ikke kan nyde nogen Fornøielse i disse Gange paa de skiønneste Tider af Dagen - nemlig Morgen og Aften - uden at betale den alt for dyrt, ved at hjembringe vaade Fødder, fordærvede Klæder og stundom en farlig Forkølelse. Paa Grund heraf, hvis Rigtighed, Hr. Kommandantens egne Damer kan bevidne, tør man haabe, at den nuværende Sti bliver udvidet 1 1/2 a 2 Al., hvilket ingen af alle Spadserende taknemmeligere skal paaskjønne end Deres underdanige Ubekiendte Dame.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal angaaende VægterPosten paa Nørregade. For nogle Aar siden blev Vægter-Udgivterne forhøjede, formodentlig for at Vægterne kunde blive bedre lønnede, eller og for at anskaffe et større Antal Vægtere. At lønne Vægterne saaledes, at de kunde have anstændigt Udkomme, at de med Lyst kan passe deres Post, dette er meget roesværdigt, og at anskaffe saa mange, som behøves, dette er vel ligesaa, men naar Vægter- Antallet bliver indskrænket, bør da ikke Vægter-Udgifterne formindskes? Over 10 Aar, det er at sige, den Tid jeg haver boet i Klædebøe Qvarter, har der bestandig været to Vægtere paa Nørregade, og før Jldebranden betaltes der ikke saa meget i Vægterskat som nu, og nu paa en 3 a 4 Uger, haver der kun været een, efter adskillige Folks og Vægterens eget Sigende, i denne Anledning spørges om denne Mand, der forretter to Mands Raab, faaer dobbelt Gage, eller hvortil de overblevne Penge blive brugte? Ligeledes spørges om det ikke kan have sine skadelige Følger for Beboerne, der i paakommende Jldebrandstilfælde, om Nattetider, vist nok ikke ved een Mand kan blive saa hastig opvakte, ved Ringen paa Klokkerne som om der var to Mand. Paa Nørregade boer, om jeg husker ret, et Par Dosin Bryggere; deres Folk er det jo, der tillige med andre skal ud med Vandtønderne, naar det klemter; da nu disse Karle, som oftest have deres Sengekamre langt inde i Gaarden, saa kan de fjelden høre Vægteren raabe Brand men skal vaagnes ved Vægterens Ringen. Og der hører dog Tid til at vandre fra Enden af Dyrkøb heelt op til Nørrevold.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal om Øl og Ølkander. Da man erfarer, at Bryggerlauget haver faaet den forhøjede Taxt til at gielde for hele Aaret, i Betragtning af at alle Species til Ølbrygning ere stegne i Prisen; saa spørges, om der ikke kunde spares lidt mere paa den Species: Vand i sertenmarks Øllet? Item om Øltappere og Spækhøkere have Ret til at maale med fynske Trækander, om der ikke er justerede Kander, og om ikke to Potter bør gaae paa en Kande efter dansk Maal?
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal i Vimmelskaftet. Hvorfor fejer Helligeistes Kirke ikke sin RenDesteen saaledes at den ej, som det fandtes den 1ste Julii, skal ganske stoppes og gaae over sine Bredder?
Politivennen, 1799-01-01
Det Synderlige. Filosofgangen er nu saaledes indhægnet, at man kan gage der i Fred for Gallopryttere og det hele respektive Vognmandsvæsen, men Anmælderen begriber ikke hvorledes Gadevognene har faaet Tilladelse, at aflæsse Sne, Js og Snavs i denne Spadseregang og det tæt ved Volden; det er jo at fordærve det ene medens det andet forbedres. Mængde af Snevand som intet Afløb har, maa sive i Jorden og derved maaskee gjøre Volden Skade, ikke at tale om, at Gangen langs hen, hvor al den Uhumskhed er aflæsset, er ubrugelig for, Fodgængere. Man kan ikke troe at Skarnkudskene har havt Tilladelse at losse der, da al Sne var bortført af Gaderne inden de tog denne Frihed.
Politivennen, 1799-01-01
Klage over løse Hunde. Ejeren af den saakaldte Vintappergaard, en halv Fjerdingvej fra Lyngbye; har tvende store Hunde, der bestandig gaae løse, og ideligen anfalde Rejsende til Fods og Hest paa den offentlige Landevej. Saa vist det er, at det bør være enhver tilladt til sine Ejendommes Bevogtelse at holde Hunde, saa lidet troer Anmælderen at Vintappergaardens Ejer kan være uvidende om den Pligt, der paaligger hver Mand i Landet at bidrage sit til Overholdelsen af den borgerlige Sikkerhed, og at det er pligtstridigt, det skee endog paa hvilken som helst Maade, at gjøre Brud paa den; man forsikkrer sig altsaa om, at Ejeren, uden videre Erindring, holder sine Hunde saaledes fra Landevejen, at de i Fremtiden hverken kunde kyse eller anfalde den Vejfarende. Skulde den Formodning om Ejerens Velvillie til, som god Borger at opfylde sin Pligt, være ugrundet, da er man betænkt paa at anvende kraftigere Midler paa at opretholde den Vejfarendes Sikkerhed, og afskaffe dette Uvæsen.
Politivennen, 1799-01-01
Politi- Efterretning fra Frederiksborg. De seer saaledes at her var nok at tage Hænder i for en ivrig Politimester, der ventelig først og fremmest vilde see Provstens Mødding efter, da samme besværer hele Nabolaget med den givtigste Stank. Endn maae jeg fortælle Dem at Hr. Dallerup i Vinter brak sin Arm da han væltede imellen de mange store Brændeknubbe uden for Farver Thranes Hus.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. J Forordningen af 9de Maj 1749, § 2, hedder det "og som store Stabler Brændeveds Hensætning under aaben Himmel imellem Husene her i Staden eragtes meget farlig for Flyveild eller Flunker i ulykkelige Tilfælde; saa skal alle Bryggere, Borgere, Brændevinsbrændere og andre, som have stor Forraad af Brændeved, være tillagte efter enhver Pladses og Gaardrums Lejlighed, at bevare deres Brændeved i indlukte Vedkamre under tæglhængt Tag, eller i deres Huse a." Er alisaa et Bindingsværksskuur med aaben Tavl anordningsmæssigt? Den 28 August 99.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelse. De i No. 23 af Politivennen paaklagede slemme Hunde ved Forvalter Cloeses paa Valkemøllen i Dyrehaven ere nu bundne eller holdes inde saa at de ikke længer besvære de Rejsende.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Udenfor Justitsraad Callisens Gaard i Amaliegaden er, (Anmælderen veed ikke af hvem) bleven kastet en Hob sønderslagne Flasker paa Fortoget. Lige saa hæsligt og lovstridigt som det overalt er at lægge de Ting der bortkastes, paa Fortoget, ligesaa fælt og farligt er især dette i Mørket og i Tilfælde af et Menneskes Fald. Jkke desmindre har Renovationen og Husets Folk roligen ladet det ligge i otte Dage. 2) Man maae bilig undres over den Skjødesløshed der hersker med Jstandsættelsen af Rendestensbrætter, som enten ved den haarde Vinter ere blevne fordærvede eller af Ælde ere uduelige. Snart finder man dem løse, snart skjævt liggende med Jernhagerne i Vejret, snart aldeles omvæltede, atter andre ere raadne, hullede og sønderbrudte. De ere sande Fælder for de mindre Skarpsynede og enhver der gaaer om Aftenen. Fordet første nævnes: store Strandstræde, Østergade og Kannikestrædet som de Steder hvor dette hyppig foretræffes og som fornemmelig anbefales Politiet. 3) J Overgaden neden Vandet ved No. 153 er en Slæbestedsdør aftaget Nat og Dag siden den 26 April, hvilket er meget farligt for de Forbigaaende og især for Børn, der ofte have den Vane at løbe ned af Slæbestæderne, og kan ved det at Dørene ere borte snart smutte ud i Søen, man tiltroer Ejeren hvis Pligt det bliver at holde disse Døre lukkede (naar de ikke bruges) at han ikke ukjærlig optager denne Advarsel, saameget mindre, da han selv er Fader. 4) Ved samme Bolværk ligger en sunken Baad, Jndsenderen troer at det bliver en Havnefogeds Pligt at paasee sligt. Tillige vil han da finde at Stenbroens Piller, især de, som vender mod Nord Ost ere saa forfaldne, at ved mindste Berørelse en Deel Stene letteligen falde ud og paa den Maade opfylde Passagen under Broen, især ved lavt Vande.
Politivennen, 1799-01-01
Det dyre Smør! det dyre Brænde! det dyre Korn! Kjære Politiven! Jeg var igaar paa en Smørauktion paa Kristianshavn, der næsten kunde blevet lig BrænDeauktionen paa Postgaarden. Vi vare en eel Deel Mennesker fra alle Kanter af Staden, der paa den travleste Tid af Dagen havde forladt vort Hjem, fordi vi troede Avisen, der lovte os en Auktion; men kan det kaldes en Auktion, hvor man erklærer at under 14 Rd. (der efter min Søren Mathisen bliver omtrent 2 Mk. paa Pundet) solgtes intet af de averterede Træer? Jeg mener nej, og vilde ønske at Vedkommende heller havde averteret: den og den Dag sælges 100 Træer Smør til den, der byder meest over den højeste Pris, hvorfor han kan købe det hos Spækhokeren. Thi sikkert havde da ikke en eneste umaget sig derud. Jeg gik da og faldt paa underlige Tanker over vore høje Priser paa alle Fornødenheder, der trykke saa mange Tusinde, medens nogle saa mæskes deraf. Var jeg Købmand, tænkte jeg og havde Rigdom, og levede i et Land, hvor Handelsstanden agtes nyttigere end Haandværkeren eller Fabrikanten, hvor en ny Toldrulle, ved at bortviske det Ord Kontrabandt af tusinde Artikler, har aabnet undtømmelige Pengevæld for de Handlende, i et Land, hvis fredelige Borgere aldrig have grebet, ikke selv i den haardeste Nød, til det andensteds saa brugelige, at aabne de sammenpugede Magasiner af Fødevare, eller stoppe de fuldladede Kornskibe, for at udsælge til den Sultne efter et billigt Maximum - levede jeg som Tønde Gulds Købmand i sligt et Land, da vilde jeg af Taknemmelighed gjøre den fattige Deel af mine Medborgere til partisipantere i min Handel for en tiende Deel eller saa omtrent, ved aarlig for denne tiende Deel at indkøbe paa letteste Marked een eller flere Føde-Artikler, og udsælge dem igjen i smaat til blot skadesløsholdende Priser. Jeg vilde tænke som saa: mit Lands Regjering er saa god imod Handelsstanden, at den ikke ved Magasiner vil standse en indfarende Dyrtid paa en eller flere Fødevare; det gjør den, fordi den tiltroer Købmændene saa ædel en Tænkemaade, at de ikke ville skinde deres Medborgere, men gjøre det, som en Regiering ikke uden Vanskelighed og Vove, og dog aldrig saa godt, kan gjøre; thi var dette ikke dens Mening, hvi skulde den da have udsat sine mange ikkehandlende Undersaatter for Priser 2 Mk. for et Pund Smør, 15 Rd. for en Favn Brænde, 6 Rd. for en Tønde Rug o. s. v. - Nej, men den maae med Sorg see sig skuffet i sin Forventning. Naturligt nok faldt det mig ind, at ønske at Jsen dog engang maatte holde op at bloat aflosse. Denne uforsvarlige Ufærd, kunde ganske hæves, naar det alvorlig blev paalagt Broe Com. samt de der have Post ved Udkjørselen, at anholde enhver saadan Ordens og Anordnings modtvillige Overtræder og fordre i Mulkt 24 Sk. eller mere. Det Kongl. Herskabs Kudske kunne (da samme idelig fare denne Vej) bevidne Sandheden af det Sagte.
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal. Rygtet siger, at der skal være en Politirets Kjendelse, som tilholder Slagterne paa Ulfeldsplads at nedtage og forandre Hytterne sammesteds, saasnart Tøevejerligt indtreffer? Skulde det være saa, da haaber man at samme vil nu snart blive sat i Excecution.
Politivennen, 1799-01-01
Det patriotiske Selskab. Over No. 2 af de fra Seskabet udi Politivennens forrige Nummer opgivne Spørgsmaale betræffende 1 - 3 - 5 og Rettens ofte sildige Settelse paa Birketinget ved Ballerup, ere nogle Svar allerede indkomne. Disse, skjøndt forskjællige i Udviklingen, løbe dog alle ud derpaa, at 1 - 3 - 5 ikke er ophævet. Da det er en uimodsigelig Sandhed, at Lovene skulle overholdes, og at tilfældige Omstændigheder ikke kunne beføje nogen anden end Lovgiveren selv til at dispensere, saa har Selskabet, i Betragtning heraf ikte kunnet antage de billigheds Argumenter, som Svarene for det meste indeholde, og ved hvilke Forfatteren have troet at kunne forsvare Rettens forskjellige og sildige Settelse, som fyldestgjørende, og derfor heller ikke seet sig istand til efter ønske at belønne noget i Særdeleshed. Da imidlertid hine omtalte Billigheds Argumenter, som saadanne, ikke ere gandske uvigtige, saa har Selskabet ved nøjere at overveje disse besluttet fremdeles til Besvarelse at opgive følgende Spørgsmaal: Er det gavnligt eller skadeligt at Ballerups Birketing forflyttes til Hovedstaden eller en af dens Forstæder? Sanddrue.
Politivennen, 1799-01-01
Noget om Nyboders Lysning og Dræk. At der jo boer Folk i Nyboder, som baade har Oplysning og behøver Oplysning, kan vel ikke med føje nægtes, i meer end en Henseende. J sidste Bemærkelse mener jeg Lygter som ere tændte. Rigtig nok staaer der, skjøndt kun paa hvert tredie eller fjerde Hjørne, en Lygte; men om de denne Vinter har staaet til Sir eller Nytte veed ikkun den, som ofte der har havt Ærinde. At jo Vedkommende Departement gjerne vilde unde Nyboders Beboere, hvoraf dog mange om ikke alle ere agtværdige, den fornødne Gadelysning er ikke at tvivle om, samt at der vist nok afgives til sammes Vedligeholdelse en ikke liden Summa, er at formode, men at Forsømmelse i dette saavelsom i meget andet maae søges paa sit rette Sted. At Gaderne derude, jeg mener det Stykke af Borger- og Adelgaden der løber derigjennem, ere saa ujævne, hullede og besølede, at de næsten ved Dagen ere ufremkommelige, vil enhver, som har Lyst at forsøge det, komme til Vished om; men dette Forsøg maae skee om Dagen, thi om Aftenen især imellem 9 og 10 vil jeg ikke raade nogen at komme derud, som har sin Sundhed kjær, da Nattevognene ofte lade hele Læs efter sig i de umaadelige dybe Rendestene, dette bliver altid liggende til det enten bortskylles eller borttørres. Mit ønske er derfor, at Orden bedre paasees i denne Henseende, at Lygterne tændes i behørig Tid, og om det var mueligt nogle flere anbringes, samt at den Uskik af Nattevognene tilbørligen straffes.
Politivennen, 1798-01-01
Østergade. Ved denne Hovedgade, der ikke allene hele Dagen igjennem men ogsaa ofte om Natten har en overmaade stærk Vognfærdsel, burde det især overholdes at Fortoget, om det end ikke kunde udvides, i det ringeste intet Afbræk leed. Man forundres derimod med Harme over, at dens Fortog bortranes af Trappestene, Kielderluger, Kielderposter, Lygtepæle m. m., tilskrumles af Auctionsfolk, Frugthandlere, Amagerinder, Fiskeblødere, Hosekræmmere, og gjøres farligt ved underjordiske Kielderes Vinduesgrøvter og Trapper, samt ved de farlige Rendesteensbretter og Afvisere. Svaneapothekets, Glasmagasinets og No. 7. 13. 54. og fleres Trapper ere saa langt udgaaende at de næsten tilintetgjøre Fortoget. Ved Jntegaden paa begge Sider af Gaden saavelsom paa flere Steder ere Auctionsholderne ofte færdige at bemægtige sig selv Kjørebroen, og om man, af Frygt for de galoperende Kudske søger op paa Fortoget og vover at snoe sig forbi dette Kaas af Kjedler, pander o.s. v. kan man let enten smudse eller forrive Klæderne. Uden for den Gaard hvor der efter Skildtet vexles og forvexles staaer en Kælderpompe, som naar den gaaer, gjør en Trediedeel af Gaden ufremkommelig for enhver der elsker sine Klæder, og hvor slem er ikke Virkningen af slige Pomper om Vinteren. Saadan en Pompe seer man ogsaa uden for No. 24 og udenfor Efterslægtens Gaard. En Hosekræmmerkrog, som rigtig nok er yngre end Horns Politieopsigt (han overtalede Hosekræmmerne til at bøje deres Skildtroge tilbage fladt paa Væggen, istedet for at lade dem staae lige Ud) giør det umuligt fra St. Jørgensgades Fortog at dreje om paa Østergadens. Kjælderluger til lufte Pakkjældere ere ogsaa farlige, især om Vinteren, for den som om Natten ville forbi de Forangaaende. Østergadens Belygtning er ikke for god; den vilde blive ulige bedre ved hængende Lygter.
Politivennen, 1798-01-01
Varsko paa Kristianshavn. Paa Hjørnehuset af store Kongensgade og St. Annegaden No. 61 er for lang Tid siden Halvparten af en forfalden Træe-Tagrende nedfalden. Med Ejerens og Politiets Minde er imidlertid den tilbageblevne Ende blevet siddende indtil nu, da den truer, saa stærkt med Nedfald, at man maae raade enhver som har Liv og Lemmer kjær, ikke at komme Huset for nær. Det samme kan næsten raades om det næstliggende Huus i St. Anne Gade.
Politivennen, 1799-01-01
Om Uorden ved Bryllups-Højtiderne i en vis Kjøbstæd. Det er saare ubehageligt, at savne Politiet der, hvor det egentlig burde have nøje Opsigt; thi saalænge som Pøbelen og kaade Drenge spøge med en god Mands Agtelse, uden Tiltale, saalænge desværre behøver man Politi og sand Justise. Jeg vil til Bevis paa disse sørgelige Sandhed r meddele Dem følgende Optrin; Sandhed og Upartiskhed, skal føre min Pen. Saasnart som et Bryllup (eller anden Højtid) skal holdes i bemelte Købstæd, saa samler sig en Mængde skjødesløse Drenge, med andre vorne Mennesker, udenfor paa Gaden; de sidste ere to Slags: Ryttere, item nogle Borgere, (forstaaer sig usle B.) Nu begynder altsaa Bryllupshøitiden, men udenfor paa Gaden hersker den skrækkeligste Kontrast. F. Ex. nogle af de respektive Tilskuere kikke dristig ind ad Vinduerne, (ofte gaae derved Ruderne fløjten,) somme lee, somme grine, somme huje, somme beskadige hinandens Klæder saasom ved at kaste Snavs paa dem, eller at sye i dem, med grovt Tvinde. Andre raabe paa de Personer, som ere med til Højtiden, dem til liden Baade, med visse Udtryk, saasom: "den Nar, den Qvast, den Nathue. o. s. v. Andre har deres søde Løjer med Bruden og Brudgommen, af Beskedenhed for det agtede Publikum, vil jeg tie med disse naive Flauheder. Bemeldte Klynge af slige skadefro Bræmser bliver uafladeligen staaende paa Gaden, saalænge Brudeselskabet converserer hinanden. Men, vil man sige, hvi lader man ikke Rullegardinerne gaae ned? Ja da skede man først en Ulykke, da ville alle Vinduerne snart gaae i løbet. Men Vægterne da? Snuse Tobak, drikke Brændevin og tie. Men Magistraten da? Bør om det er muligt, afværge disse fatale Uordener, og dertil vil man proponere ham følgende Midler, som sikkert ville have deres gode Jndflydelse saasnart han bruger dem. 1) Tilholde alle Mestere, at de, ved saadanne Lejligheder matte passe paa, at deres Drenge blive hjemme. J manglende Fald burde Drengene transporteres paa Raadstuen, og der skulde de straffes med Riis; i forvejen kunde man bekjendtgjøre det med Trommeslag. J manglende Tilfælde, burde Mesteren betale Mulkt 1 a 2 Rdlr. 2) Rytterne, skulde den militærske Patrol bringe i Hovedvagten, forstaae sig selv, en smule Dada maatte de have, item mulkteres, overensstemmende med deres Forfatning. som er under den danske Regjering, at den som slet ikke agter at handle der, men er nødt til at blive Natten over, enten ved at komme til Søes, eller ved at vente eftee Skibslejlighed, som jeg maatte, da maae betale saameget for hver Nat. Umuelig kan jeg troe at dette kan være Regjeringens Villie, og derfor haaber jeg sikkert, at saa skammelig en Uskik bliver afskaffet. (Jndsendt.)
Politivennen, 1799-01-01
Anmodning til GeneralPostamtet. Mangt et Skridt kunde spares af en Deel, dersom det Bræt, hvorpaa man seer om Postens Ankomst, blev hængt i eller bedre udenfor Porten; Anmælderen mener at der ikke allene var den Fordeel derved, at man saa meget Desto gesvintere blev underrettet, men det var vel og bedre for Fremmede og Ubekjendte thi i den Krog hvor det nu hænger, er det ej godt at hittes af Alle.
Politivennen, 1799-01-01
Bekjendtgjørelser. Det i Politivennen No. 54 iblandt Uordener, under 3die Post paaankede i Overgaden neden Vandet er sat No. 153 men skal være No. 152.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Uagtet alle de Klager, der nu og da ere indrykkede i Politivennen, imod den Uorden der begaaes hist og her i Byen, ved at Udkaste Vand og Skarn af Vinduerne paa de Forbigaaende, har Anmelderen heraf dog med Ærgrelse erfaret, at det ikke har frugtet paa Vedkommende; thi da han i Torsdags Aftes den 9 May gik forbi Hjørnegaarden paa Admiralgaden og Fortunstrædet og var kommen for de to sidste Fag ind i Admiralgaden blev der nedkastet noget Snavs, lignende tykt Sæbevand, i hans Hat og paa Frakken; han mærkede ikke fra hvilken Etage det blev udkastet, men formoder fra Stuen hvor Billardet er. Hvor ubehageligt sligt er for den, det nedkastes paa, vil Enhver, der har erfaret det, sande med Anmelderen; og at det eftertrykkelig burde paatales, om det skeet for Mageligheds Skyld, og endnu mere, om det skeer af Skadefryd, vil Enhver vist nok tilstaae, da Jngen kan vide sig sikker for sligt Svineri, der er ligesaa fordærveligt for Klæderne, som ubehageligt for Personen det træffer paa. 2) J at gaae igjennem St. Kannikestræde, har jeg observert, at en gammel Kone meget ofte ved høj lys Dag udkaster flydende Sager og banker Tepper o.sl. m. ud af nogle Vinduer i tredie Etage af den røde Hjørnebygning af St. Kannikestræde og St. Købmagergade. Da Gaarden er meget lang kan jeg ej bestemt angive Faget, men husker blot, at det er ungefær over Døren paa venstre Haand af Porten.
Politivennen, 1799-01-01
Udenlandsk Politi. J Vien er nylig udgaaet en Anordning, som paa det strængeste forbyder Æddikebryggere og Brændevinsbrændere at bruge andre, end fortinnede Kædeler og Kar til Edikens og Brændevinens Frembringelse og Bevarelse. Det er bekjendt at idetringeste alle vore Brændevinstøjer ere ufortinnede!
Politivennen, 1799-01-01
Alt for store Vognmandslæs. Det skal være temmelig sikkert, at Vognmændene trods Politianordningerne vedblive at køre for svære Læs; f. Ex. en halv Læst Steenkul o. desl.; Politiet anmodes at have Tilsyn hermed, saavel for Gadernes og Broernes, som for de elendige Hestes Skyld, der have lidt nok i Vinter, og formedelst Foderets Dyrhed vel endnu ikke faae fuldt op at æde. Forunderligt er det, at Vognmændenes Egennytte - thi de vandt jo ved at køre mindre Læs og oftere - ikke holder dem fra denne Lovs Overtrædelse.