Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-04-08
Provindsialstænderne. Af de endeligen afgjorte Sager anføres endvidere Sagen ang de forskjellige Andragender om Danmarks Finantser. Efterat Regjeringen i Coll. Tid. Nr. 40 f. A. havde bekjendtgjort en Status over Rigets Finantsvæsen, indleverede fire af Forsamlingens Medlemmer, Proprietair Tutein, Procurator Haagen, Grosserer Knudzon og Secretair Algreen-Ussing forskjellige Andragender og denne Gjenstand, af hvilke de tvende Førstnævntes nærmest sluttede sig sammen, i det de gik ud paa Nedsættelsen af en Commission til Undersøgelse af Finantsernes Tilstand, og at Resultatet heraf maatte forelægges næste Stænderforsamling, hvorimod Gross. Knudzon grundede sit Foredrag paa de i en Række af Aar stedfundne Kassedefraudationer, og indskrænkede sin Begjæring tilat det maatte behage Hs. Maj. at meddele Forsamlingen en detailleret Beregning over Statens Activa, saavelsom over de forskjellige offentlige Kassers Status, udførligere og meere indgribende udtalte Seer. Algreen-Ussing sig i denne almeenvigtige Sag. Han androg saaledes paa 1) at Statsgielden aldeles skulde skilles fra Finantsvæsenet, og ligesom i Preussen, underlægges en Nationalforvaltning; 2) at de strængeste Besparelser uopholdeligen maatte indføres, for at tilveiebringe Ligevægt mellem Statens Jndtægter og Udgifter, i hvilken Anledning han henpegede paa Jndskrænkninger i Udgifterne ved Søe= og Land=Etaterne, ved det udenlandske Departement, ved Gratiale= og Pensionsvæsenet; 3) at et fuldstændigt Finants=Budget aarligen maatte blive bragt til almindelig Kundskab; 4) at en Commission maatte blive nedsat, for deels af udkaste en Plan til Statsgieldens Adskillelse fra Finantserne, deels at udarbeide et Forslag til Jndskrænkninger i Statshuusholdningen, hvilke Arbeider Proponenten meente at burde tilendebringes i Løbet af et halvt Aar, for at det udarbeidede Statsgjeldsreglement og det nye Finants=Budget derefter kunde forelægges Hs. Maj. til Approbation; og 5) at en overordentlig Sammenkaldelse af Stænderne ved Slutningen af dette Aar maatte finde Sted for at den saaledes udarbeidede Plan til Finantsforvaltningen kunde forelægges Stænderne til Prøvelse, og det foreslaaede Statsgjeldsreglement og Budget kunde træde i Kraft med Begyndelsen af Aaret 1837. Den til at prøve disse Andragender nedsatte Committee (Treschow, Bille Brahe, Haagen, Hansen, Reventlow, Tutein, Neergaard indstillede dernæst: 1) at Forsamlingen vilde andrage paa at et fuldstændigt Budget for Aaret 1835 blev offentliggjort, og saaledes fremdeles for de følgende Aar; 2) at det maatte blive taget under allerhøieste Overveielse, hvorledes en saadan Ligevægt kunde tilveiebringes, at Udgifterne kunde bestrides med Jndtægterne; 3) at Forsamlingen vilde yttre det Haab, at Hs. Maj, ikke forinden Stændernes Betænkning var indhentet, vilde opkræve Landskattens fulde Beløb, samt gjøre Hs. Maj. opmærksom paa at Grundeiendommene ikke uden altfor trykkende Byrde, vilde kunne taale nye Paalæg; endeligen bemærkede Committeen 4) at omendskjøndt billighed fordrede at ogsaa Capitalisten, som saadan, blev paalagt en Formueskat, saa foretrak den dog en Reduction i Capital og Renter, med Hensyn til Statspapirerne, ihvorvel den paa den anden Sid havde fundet overveiende Grunde for, at Staten bor opfylde de den paadragne Forpligtelser; 5) indstillede den, at Forsamlingen vilde henlede Hs. Maj. Opmærksomhed paa Nødvendigheden i at anvende de meest energiske Forholdsregler til Besparelser i Statskassens Udgifter; 6) at der ikke stiftes ny Gield, eller at Statens rentebærende Activer forbruges; 7 at intet nyt Laan burde optages forinden Stænderne derover vare hørte; 8) at ikke de kongelige Activer alene, men at ogsaa de kongelige Domainer og særskilte Fonds maatte anvendes til Afdrag paa Statsgielden; 9) at en Commission, bestaaende tildeels af Mænd af Folket, maatte blive nedsat, for at udarbeide en Plan for Statshuusholdningen og Gjeldens Afbetaling. Derimod fandt Committeen ingen Anledning til at andrage paa det af Algreen-Ussing foreslaaede NationalJnstituts Oprettelse, ligesom den og holdt det for rigtigere, at de til Seddelgieldens Jnddragelse aarligen til Banken betalte 820,000 Rbd., fremdeles anvendtes i det Øiemed, end, som foreslaaet, at træde i Underhandling med Banken, om denne ikkuns skulde modtage Halvdelen af denne Sum, i dobbelt saalang Tid. Forinden Committeens Betænkning kom til Afstemning, havde bemeldte fire Proponenter erklæret at de toge deres Jndstillingspunkter tilbage. (Slutn. følger.)