Berlingske Tidende, 1835-09-24
Efterretninger af blandet Jndhold. Jtalienske Billeder. Tarent i April. Da Arion forlod denne græske Coloni og gjorde sin mærkværdige Reise til Korinthapaa en Delphins Ryg, var den uden Tvivl forsynet med bedre Jordens Frugter, end de Mennesker ere det, der nu kalde sig Tarentinere og drive Fiskerhaandværket og Spitsbubehaandteringen, i Calabrien. Den pythagoræiske Philosophi, der dengang fra det nærliggende Kroton stillede Kysterne under sit Patronat, har efter Christendommens Jndførelse ikke ladet den andet tilbage end hiin ægyptiske Præstesnuhed og en herlig Kjøkkenhave, i hvilken, tvertimod alle hiin verdensberømte Sectes Regler, Bønner nu plantes i stor Mængde. – Moses og Abraham spiste intet Svine kjød, Mohammed drak ingen Viin, Pythagoras spiste ingen Bønner. Hans Disciple sige, at han har gjort den Erfaring, at denne Frugt optager i sig de fleste dødelige Dele af den menneskelige Natur, og at man, naar en Potte med Bønner i nogen Tid sættes tillukket hen, saa at de opløses, da tydeligt kan opdage paa Bunden et Barnehoveds Figur. Men saaledes gaaer det med alle menneskelige Forehavender. Retop det, som den store ægyptiske, Viisdommens Præst, Frimurernes Urstormester, ikke vilde have skulde fæste Rod i hans nye Fædreland, det spirer nu mægtigt op paa hver en Plet, ikke alene til Næring for Menneskene, der foragte hans eleusiniske Læremethode, men endog til det Dyrs Mæskning, der blev pleiet af ham, saavelsom af Jøderne. De tre Hovedproducter, der udføres herfra til de joniske Øer, til Malta og Genua, ere: Korn, Bælgfrugter og Qvæg. Jeg var saa lykkelig at løbe ind i Havnen med et Transportskib, der havde ladet sin Ladning blive tilbage paa Corfu, og som hørte til de bekjendte Trebacoli, der see bagtil ud som fortil, og jeg befinder mig for Øjeblikket i et Sanitets-Lazareths saakaldte Kammer, der hverken har Bord eller Seng, ja ikke engang et Vindue, der kan lukkes. I dyre Domme har jeg forskrevet mig det nødvendigste fra Staden ved en gjennemrøget Billet. Trods alle mine Protestationer, skal jeg i samfulde 21 Dage sidde indespærret her, fordi jeg kommer fra Grækenland. Den gode Øvrighed giver sig slet ikke den Umage at undersøge, om de Havnepladse, den Reisende har forladt, ere funde, eller om det er ret og billigt, saaledes at skalte og valte med de i dens Hænder faldne Jndividers Penge og Tid – den decreterer blot. Tre Ugers kjedsommeligt Fangenskab. - Fordet første skrev jeg til den indenrigste Minister og bad om Lettelse, og Eftergivelse; men Skipperne forsikkrede mig, at dette Skridt i det høieste vilde skaffe mig tre Dage tidligere paa fri Fod, da selv den brittiske Lord-Over-Commissairs Gemalinde paa sin Reise fra Corfu til Otranto maatte lade sig indespærres femten Dagi et Sundhedsfængsel. Hertil kommer desuden den pinende Rysgierrighed, der driver mig til Neapel, hvor Vesuv imidlertid har gjort en Eruption og er i Færd med en ny. Det var den 1ste eller 2den April, vi befandt os paa Høiden af Ragusa, omtrent 170 Miglier fra Corfu, hvorhen den heftige Sirocco havde drevet os mod vor Villie, da jeg i Retning af Nordvest, over Bari og Brindist, ved klar, natlig Himmel bemærkede en glødende Skysvile, der som en uhyre Komethale svævede over Vandfladen, hvori Jtalien ligger skjult. Jeg troede det var et Nordlys, da vi i det ringeste vare 60 Mile fjernede fra Vesuv. Men Capitainen rettede min Feiltagelse, sprang ud af sin Hængetøje og kaldte samtlige snorkende Matroser op til Bøn, der bestod i et Litani til alle Helgene, men især til den hellige Januarius. Medens de overtroiske Calabresere knællede ned om Masten, gjorde Kors og sloge sig for Brystet, stod jeg med høibankende Hjerte ved Bog sprødet og slugte med Øinene den af guddommelige Underværker, opfyldte Horizont. Det var en Jordens Jldebrand at see til Prometheus havde ranet Solens Lys fra Guderne og antændt Faklen paa Bjergene; derfor rasede Jupiter i Skyerne og Pluto tordnede i sine Huler.