Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-08-06
J det trettende Møde oplæstes et Andragende om lige Rettigheder for privilegeret og uprivilegeret Hartkorn, naturligviis mod Skadesløsholdelse til Besidderne af det første. Dette Andragende fandt megen Modstand, Godseier, Kammerh. Benzon ansaae det som meget farligt, som en Berøvelse af Eiendomsret, og maatte ivrigen fraraade det, samt opfordrede alle øvrige Besiddere af priv. Htk. til at gjøre det samme. Præsidenten kunde dog ikke ansee det som Berøvelse af Eiendomsret, hvor der bydes Erstatning. Benzon fandt Eiendomsretten, selv hvor Erstatning bydes, men ikke antages, krænket. Jespersen var af en modsat Mening og erklærede Eiendomsretten for en underordnet Ret, der maa vige for Statens Overeiendomsret, naar det Heles og Statens Jnteresse kræver det. Men Benzon kunde alligevel ikke finde sig i, at det priv. Htk. skulde miste sine Herligheder. With meente, at det maatte være i Godseiernes Jnteresse nu at modtage den dem tilbudte Godtgjørelse, da de ellers let udsætte sig for tilsidst at maatte finde sig der uden Erstatning. Denne Forudsætning ansaae Benzon for en Fornærmelse endogsaa mod Regjeringen. Ogsaa Godseier Cancelliir. Jngerslew fraraadte Enhver i Forsamlingen at give sin Stemme til at Andragendet toges under Overveielse. Godseier Kammerraad Schjøtt stemte ligeledes mod Andragendet, som han meente fremkaldt ved den Eftergivenhed, der tidligere fra Sædegaardseiernes Side skulde være bleven viist imod de mindre Landeiendomsbesiddere. Men Gaardeier Black imødegik denne Paastand og sagde: "Naar Skatteprivilegiet kun er tilstaaet af kongelig Mildhed og Naade, og saalænge det stemmer med Folkets almindelige Vel, synes det mig forunderligt, at stille det paa lige Fod med Eiendomsretten som Noget, der evigt skulde forblive uforandret. Det er tidligere bleven sagt, at det vilde være stridende mod Fornuftens Love, om Kongeloven til evig Tid skulde forblive uforandret; med hvormeget mindre Grund kan det da forlanges, at dette skal være Tilfældet med de omhandlede Begunstigelser." Godseier Baron Rosenkrantz, stemte imod Forslaget; men Ole Kirk stemte for det og sagde: "Jeg veed meget vel, at der gives dem, som indbilde sig selv og Andre, at det skulde være Kongens Hensigt at danne et adeligt Aristokrati, som skulde tjene Thronen til Støtte mod Folket. Men det kan ingenlunde forholde sig saa. J et Land som Danmark, hvor Oplysningen er skreden saa vidt frem, er den Tid forbi, da man kunde tænke sig Sligt. Thronen kan, efter min Overbeviisning, ikke bestaae ved en enkelt Stand, men alene ved det hele Folk, allermindst kunde den bestaae ved et Adelsaristokrati, der i Historien og ved Fædrenes Sagn er stemplet saa sort i Folkets Øine; det vilde være det Sørgeligste der kunde skee for Staten, og Thronen vilde snart vakle, om ikke aldeles omstyrtes. Lad os kun med fuld Tillid nærme os Kongen; han vil kun Folkets Vel, og naar han bliver bekjendt med de sørgelige Forhold, vil han nok gaae ind paa Sagen, og da vil man erfare, at det er til almindeligt Held." Det kom til Botering, og med 34 St. mod 13 besluttedes en Comitee, hvortil valgtes Kammerraad Aagaard, Jnsp. Betzer, Cancelliraad Jngerslev, Godseier Nyholm og Gaardmand Kirk (altsaa to for Godseierne, to for Bondestanden og 1 for Kjøbstæderne).J det femtende Møde oplæste Justitsraad With sit Andragende om, at der ikke maa oprettes flere Grevskaber og Baronier, Stamhuse og Fideicommisgodser. Til at drøfte denne Gjenstand nedsattes en Comitee, hvortil valgtes: With, v. Støcken og Rosenkrantz. Til at behandle et Andragende om at Høiesteret maa offentligbekjendtgjøre Præmisserne til dens Domme i de Sager hvor Underinstantsernes Domme ei in terminis ere stadfæstede, valgtes en Comitee best. af Jespersen, With og Larsen. Til at behandle Gaardeier Lydersens Andragende om at Skolelærerne paa Landet maae fritages for at besørge Embedsbreve m. m. imellem Præsterne blev nedsat en Comitee, Provst Møller, Nyholm og Lydersen. Flere af Gaardeier Lydersen oplæste Andragender, saasom: ang. Remontecommissionens Ophævelse; "Ophævelse af Skoletvang og Mulcter for Skoleforsømmelser, a., at "Amtsraaderne tilstaaes Diætpenge; bleve ikke antagne. (St. Td. indtil os 56.)