Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-10-15
Fædrelandet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Committee=Betænkning over det af Prof. Larsen til den roeskildske Stænderforsamling indgivne Andragende ang, den danske Nationalitets Opretholdelse og Betryggelse i Sammenstødet med den tydske. (Forts.; see Gaarsavisen, 4 Spalte!) J Forbindelse med det Foregaaende kan bemærkes, at ligesom det ved et Patent af 14 Mai 1840 blev befalet, at for Fremtiden Enhver, der ønsker at blive ansat i de Distrikter, i Slesvig, hvor det danske Sprog er Kirke- og Skolesprog, og altsaa ifølge Reskr. af f. D. skal bruges i Administrativ- og Retssager, forinden har at godtgjøre, at han fuldkommen besidder den til den mundtlige og skriftlige Brug af det danske Sprog fornødne Kundskab i samme - saaledes har Hs. Maj. ved Reskript af 10 Febr. 1843 forlangt det slesvig-holsteen-lauenborgske Cancellies Betænkning angaaende den fremtidige Jndretning af de Prøver, ved hvilke de, der ville ansættes som geistlige eller verdslige Embedsmænd i de dansktalende Distrikter, skulle godtgjøre, at de besidde den fornødne Kundskab i det danske Sprog. Men saavidt Committeen har kunne erfare, er Jntet i denne Retning senere blevet iværksat, saa at tilstrækkelig Garanti for, at de Embedsmænd, der ansættes i de omhandlede Distrikter, virkelig ere det Danske fuldkommen mægtige, synes at mangle. Jøvrigt skal Committeen i denne Anledning tillade sig at gjentage, hvad den allerede i det Fore andet. Stænderforsamlingen i Roeskilde. Blandinger. gaaende har antydet, at, endskjøndt vistnok Noget allerede er opnaaet, naar vedkommende Embedsmænd har Færdighed i Brugen af det Danske, saa er dermed dog ingenlunde tilstrækkeligen sørget for den danske Nationalitets Tarv, det er ikke blot Kyndighed i Sproget, men Kjærlighed til Sproget, hvorpaa det især kommer an, og denne betinges ved den Aand og den Sprogform, hvori den første Underviisning bliver meddeelt. - Til Bestemmelserne om det danske Sprogs Anvendelse i de offentlige Forhold i Slesvig hører endelig endnu det provisoriske Patent af 29 Marts 1844, der i Forbindelse med de foregaaende beklagelige Forhandlinger i den slesvigske Stænderforsamling, som foranledigede samme, fremkaldte en saa dyb Bevægelse hos det danske Folk. Stedet for at udtale det danske Sprogs lige Berettigelse med det tydske i en Stænderforsamling, der repræsenterer dansk og tydsk Befolkning i lige Antal, og derved at hævde de danske Deputeredes, naturlige Ret, til den frie Benyttelse af deres Modersmaal, der efter de bestaaende Bestemmelser og hidtilværende Sædvane tilkom dem, og der kun ved en aabenbar uretmæssig Handlemaade, som Hs. Maj. ved Reskr. af 2 Decbr. 1842. havde misbilliget, var gjort dem stridig, har det Patent, indskrænket Brugen af det danske Sprog til dem, der ikke tiltroe sig at være det tydske Sprog tilstrækkelig mægtige, hvorhos end ikke de danske Foredrag, som maatte holdes, tør protocolleres i Originalsproget, men kun i en tydsk Oversættelse, fra hvilken de atter skulle oversættes paa dansk til Brug for den danske Udgave af Stændertidenden, og saaledes ikkun i en Oversættelses Oversættelse bringes til danske Medborgeres Kundskab. - Naar de ovenbeskrevne Forhold betragtes under Eet, da give de uden Tvivl billedet af en Tilstand, der vel kunde være forklarlig i de længst hensvundne Tider, da Hertugdømmet blev regjeret af tydske Fyrster, der havde en naturlig Jnteresse i Landets Fortydskning og i Almindelighed vare fjendtlig sindede imod Danmark og Alt, hvad der var dansk, men som vilde være aldeles ubegribelig, efter at Landet forlængst er blevet gjenforenet den danske Krone, dersom det ikke var vitterligt, hvilken Jndflydelse den paa tydske Universiteter dannede Embedstands Endrægtighed har forskaffet dens Anskuelser, selv i de høiere Regjeringsphærer, og hvilken Bundsforvandt dens Bestræbelser have fundet i den beklagelige Sorgløshed, hvormed dette Anliggende fra dansk Side har været betragtet, for hvilken Regjeringen og det danske Folk deele Ansvaret med hinanden. (Forts.)