JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1778-10-26
Noget og Projecter. & her er vel neppe et talrigere Selskab til, end Projectmagernes. Ved Hofferne, i Stederne, i Flekkerne, i Landsbyerne, blandt Mandfolk og Fruentimmer træffe vi Medlemmer af denne Orden. Ved Hofferne bemøie indsigtsfulde Mænd sig med at udkaste Projecter til Statens Forbedring og Indretning, og deres latterlige Efterabere ere de politiske Kandestøbere, om hvilke Rabner giver og Tt. det det tydeligste Begreb, naar han lader dem udkaste en Operations-Plan for General Daun. Den Gierrige vil stedse søge at finde Veien til at formeere, sine Skatter. Den Ærgierrige gjør Tusinde Udkast for at tilfredsstille sin Lidenskab. Den Ødsle tænker paa Midler til at bedrage sine Kreditorer, og endnu at faae meere til Laans, for at kunne fortsætte sit vellystige Liv. Tænker vel den Forliebte paa andet, end hvorledes han kan erobre hans ubarmhiertige Skiønnes Hierte, Endog Hr. Søvnig selv er en Projectmager. Er det mueligt? Han, som synes med stille Gelassenhed at vente paa i sin Lehne stoel, hvorledes Lykken vil føre ham Ja, men han giør kun Projecter for Tidsfordriv, og for at skaffe sin Siel noget at tænke paa. Saa latterlige, som de mestendeels ere, i Henseende til deres Jndhold og Umueligheden i at udføre dem, saa sindrige ere de dog, og den overbevisende Maade, paa hvilken han meddeeler Selskabet dem, naar man, efter lang Taushed, har bragt ham til at tale, fornøier meget. Jntet er meere i Stand til at opvække Forstanden til at gjore Projecter, end Lotteriet. Enhver faaer med det Lod, han maaskee har kjøbt for det sidste af sin Formue, Rettighed til at vente en Gevinst, og enhver lover sig den største. Hvorledes skal jeg anvende denne Summa, Det er den Tanke, der driver os til at gjøre Tusinde Projecter, indtil Trækningsdagen kommer. Man haster til Raadhuuset, for at være være et Vidne til sin Lykke. Men de fleeste gaaer det, som Bonden med E. ggene. - Nit, raaber Weisenhuusdrengen. Men der er en Tiid, da det er uforbigiengelig nodvendigt at gjøre et Project. Da, naar den Unge skal bestemme sig til en vis Levemaade, da er det fornødent at udkaste sig en Plan, og foresætte sig et Maal, man vil opnaae. Dette Maal maa stedse sveve ham for Øine, og han maa ansee alle andre Ting som Midler dertil. Ved dette Udkast er det fornemmelig fornødent at raadføre sig med sit Genie; thi aldrig vil nogen blive fuldkommen lykkelig ved det, hvortil han ikke er skikket. Af de fleeste Menneskers Forhold kan man næsten slutte, at de aldrig have tænkt paa denne Plans Indretning. De give sig af med alle de Forretninger, der tilbyde sig, og det heeder egentlig, at ikke indlade sig med nogen af dem. De ligne de Elskere, der lade sig fængsle af enhver Skiønhed, og slagre, som Sommerfuglene, fra et Blomster til et andet. Men saa unge Mennesker ere saa lykkelige at kunne udkaste sig en Plan efter deres Tilbøieligheder. Deres Forældres Egensindighed, deres Fordomme bestemme dem til en Levemaade, de ellers aldrig havde valgt. Faa opnaae derfor og det dem foresatte Maal. St. Svar.
Viborger Samler, 1778-10-26
Svar paa det i Samleren Nr. 33 fremsatte Spørgsmaal: Er det ikke en Landsbyepræst tilladt paa Græsning, Fælled og Overdrev at græsse ligesaa mange Fær Hoveder om Sommeren, som han kan føde om Vinteren af sin Avl og Tiender, Tei; det er baade ubilligt og utilladeligt. Tho det strider baade imod Guds Lov, Natur- og Folke=Retten. Efter Guds Lov er ethvert Menneske, enten det er geistligt eller verdsligt, forbunden til at elske sin Næste ligesom sig selv, og følgelig har det ingen Tilladelse til at søge egen Fordeel ved Næstens Skade, hvilket let begribes og best forklares, naar det sætter sig i Næstens Sted. Og om end- og Guds skrevne Lovs Bogstav udtrykkelig forbod, det, strider det dog imod Natur= og Folke=Retten; thi, naar sligt maatte tillades, vilde det vist have alt for skadelige Følger for mange i Staten.
Viborger Samler, 1778-10-26
En Landsbyepræst, enten han har et stort eller lidet Kald med enten en stor eller liden Avlsgaard, avler i Almindelighed meere paa sin Jord end de andre Byemænd paa deres, efter lige Udsæd og Hartkorn; thi deels kan han bedre giøde og behandle sin Jord, end de andre deres, deels har han som oftest meere Evne end de andre til at forskaffe sig bedre Sæde=Korn. Naar nu til hans egen Avl kommer hans Tiender, saa forstaaer det sig selv, at han derved er i Stand til om Vinteren at foere en Deel fleere Hoveder, end nogen af Byemændene kan foere foere, i sær, om til hans Præstegaard, som er tiendefrie, saaes ligesaa meget, som til nogen af de andres, som skal betale Tiende til Kongen, Kirken og ham. Hvilken Ubillighed, om han da vilde og maatte med alle disse sine Vinterfoerede Hoveder og versætte Græsning, Fælled og Overdrev, Det var ei allene imod Guds Lov at æde Faarenes Fedme, og klæde sig med deres Uld, men endog imod Landets Lov at tiende af meere end det, Jorden er besaaet med, og at forhindre Bønderne fra at holde og græsse deres fornødne Kreature, i sær hvor og naar Vangene ere smaa og Græsningen ringe. Saaledes dømmer den retsindige og oprigtige Menneskeven, og saaledes svarer jeg, som selv er Landsbyepræst, men aldrig har søgt, eller kan faae i Sinde at søge saa lumpne og uchristelige Fordeele, som aldrig bor søges af et fornuftigt Menneske, mindre af enoplyst Christen, og allermindst af en Præst. Svar paa det i No. 37 saa mesterligen opfundne, og af Forespørgeren til dygtige Skolemestere til Udvikling og Oplysning fremsadte Problema. Den udkommende Sum af 5 Rdlr. 5 Mk. 15 Skl., multipliceret med ligesaa mange, beløber sig til 35 Rdlr. 5 Mk. 4 1/2 Skl., som er det rette Facit, og i fald Forespørgeren skulle have den mindste Tvivl, St. 3. herom. herom, ville han, da han nu saavidt er veiledet, selv behage at giøre, eller og ved en anden, om han ikke selv kan, lade giøre, Proba derpaa, da han vist skal finde det, efter alle Mathematiske og saa kaldede Brok=Regler, ret rigtig og tillige finde hans indsatte 5 Rdlr. 5 Mk. 15 Skl. igien. Et andet Sykke havde Øvel foresat sig at bede, den ovenmeldte Forespørger, til en Slags evivelent for hans Umage, igien vilde udregne, men da han i det samme ihukom det græsselige Stkt., om de 5 Rdlr. 5 Mk. 15 Sk., forgik al Lysten dertil, da han ei kunde blive enig med sig selv, hvad han turde byde ham. Nyeheder.
Viborger Samler, 1778-10-26
Under Dato 16 Sept. har Hs. Majest. paa Fredensborg Slot allern. udgivet en Placat, anlangende hvilke Tilfælde den ene Egtefælle ikke maa stevnes til at vidne imod den anden. Samme lyder saaledes: "At da det er befunden, at det paa adskillige Steder er kommen i Brug, at Egtefolk udi de Sager, hvori de begge ere implicerede, eller som angaaer Bøder, der af fælleds Boe skal udredes, indstevnes til at vidne imod hinanden, hvormed imellem den uoplyste og eenfoldige Almue let kan foranlediges Meen=Eed og mange andre onde Følger, saasom Uenighed og Had imellem Egtefolk med videre; Saa vil H. M., til sligt at forekomme, allernaadigst have budet og befalet, at det i alle Maader skal have sit Forblivende ved H. M. Danske Lovs 1. Bogs 13 Kapitels 16 Artikel, og Norske Løvs 1 Bogs 13 Kapitels 17 Artikel, saaledes: At i private og borgerlige Sager, hvorudi begge Egtefolk ere implicerede, eller hvorfore Bøder søges at fælleds Boe, maa den ene Egtefælle ikke stevnes til at vidne mod den anden; Hvorefter Rettens Betiente og andre Vedkommende sig allerunderdanigst have at rette.
Viborger Samler, 1778-10-26
Under Dato Fredensborg den 30te Sept. har Hs. Majstæt allernaadigst lade udgaae en Forordning, hvorved bekiendtgiøres: At som Hs. Majest. er kommen i Erfaring, at, da Arrest paa Gods ikke giver den, som har gjort Arresten, nogenprioterlig Pante=Rettighed i de arresterede Effecter, frem forde øvrige Creditorer, men alene Ret til at paastaae, at disse Effecter skulle blive tilstede ubeheftede, paa det han, efter erholdet Nams=Dom, kan giøre Exsecution derudi, saa skal adskillige, saavel Debitorer som Dommere og Skivere deraf have taget Anledning til at favorisere een eller nogle fremfor de øvrige blandt deres Creditorer, som eller havde lige god Rettighed, og vare lige prioriterede, nemlig Debitor ved at renuncere paa Forreleggelse eller Lav=Dag i Henseende til nogle Creditorer, og derimod lade sig forelegge i Henseende til de øvrige; Dommeren, ved strax, eller efter een til to Ugers Forløb at afsige Dom i nogle Sager, og derimod optage de andre til Doms i 3, 4 a 5 indtil 6 Uger, og endelig Skriveren, ved at give den ene Dom nogle Dage tidligere beskreven, end den anden; Thi vil Hs. Majestæt, til saadant at forekomme, hermed allernaadigst have anordnet og befalet: At naar fleere Creditorer i reene og klare Gields Sager, hvor Gielden ikke nægtes eller disputeres, men Sagen alene anlegges for at erholde Nams=Dom, da skal Dommeren paa een og den samme Dag afsige Dom i alle disse Sager, og det uanseet Debitor i nogle af Sagerne havde renunceret paa Foreleggelse, men i andre havde maattet forelegges; Ligeledes skal Skriveren paa een og den samme Tiid give samtlige disse Domme beskrevne til dem, som strax, og paa lovlig Maade have forlangt det; Forseer enten Dommeren eller Skriveren sig derimod, skulle de derfore staae til Ansvar, og foruden Straf, oprette Vedkommende, det Tab og Skade, de derved beviisligen maatte have taget Hr. Borgemesler Gleerup i Aarhuus er allernaadigst beskikket til at være virkelig Justitsraad.
Viborger Samler, 1778-10-26
Afsagde Domme i Høieste Ret. Nr. 207. Procurator Schmidt, efter Kongelig befaling, contra Delinqventinde Johanna Maria Jensdatter. Afsagt d. 3 October. Delinqventinden Johanna Maria Jensdatter bør miste sin Hals, og hendes Hoved at sættes paa en Stage; Saa bør hun og have hendes Hovedlod forbrudt og Jord til Kongen, om hun nogen er eiende.
Viborger Samler, 1778-10-26
No. 214. Prokurator Skibsted, efter Kongelig Befaling, contra Delinqventinde Anna Margrethe Andersdatter. Afsagt d. 6 October. Landstings=Dommen bør ved Magt at stande. No. Nr. 7. Jens Lind, contra Raadmand Anders Carlsen Bays Stervboe. Afsagt d. 7 October. Citanten, som hverken selv møder, eller lader møde til bestemte Tiid for Høieste Ret, bør betale 40 Rdlr. til Vor Frelseres Kirke, førend det tillades ham med denne Sag at gaae i Rette, og saafremt han ikke møder, inden de for 1777. Aars overblevne og udsatte Sager tager Ende, bør han aldeeles have tabt Sagen og ikke tilstedes videre derpaa at tale. Udi Kost og Tæring betaler Citanten til Jndstevnte, som ved Fuldmægtig har ladet møde, 30 Rdlr. Velærværdige Hr. Halier, Sognepræst for ØrslevkloForlovede. sters Meenigheder, og Jomfrue Alhed Malene Lund.
Viborger Samler, 1778-10-26
Dødsfald. Her i Byen d. 20 October, Madame Marie Anna Hvasse forhen afdøde Høieste Rets Prokurator Bruuns Enke, 57 Aar.
Viborger Samler, 1778-10-26
Proklamata, læste i Landstinget Onsdagen d. 14 October 1778. 1. Hvorved Skifteforvalteren, Hr. Kammerjunker og Amtmand Urne over Halds Amt, indkalder afg. Conrad Friis og Hustrue Maria Helena Sophia Tegder fra Corsøegaard, deres Debi= og Creditorer at melde sig ved Skiftesamlingen, som holdes paa Viborg Raadstue d. 28 November førstkommende, eller hos Skifteforvalteren, inden de i Loven foreskrevne Terminer exspirerer. Dateret 21 September 1778. 2. Hvorved Hr. Conferentzraad og Amtmand de Hoffmann i Fridericia, som Skifteforvalter, indkalder afg. Procurator og Transportforvalter Carl Lindam, som boede og døde paa Snoghøi i Coldinghuus Amt, hans Credi= og Debitorer at anmelde sig inden den Tiid, Loven befaler. Datum 19 September 1778. 3. Kongelig Bevilling, som tillader Hr. Clemens Poulsen Müller, Provst udi Medelsom=Herred og Sognepræst for Wester Welling og Schiern Meenigheder i Viborg Stift, at maa, som Exsecutor Testammenti efter afg. Provst Mag. Jens von Haven, indkalde hans Creditorer Trende Gange efter hinanden udi Aviserne. Dateret den 14 August 1778.
Viborger Samler, 1778-10-26
Tillæg.) Siette Tillæg. Aargang. til den Viborger Samler No. 43. Mandagen den 26 October 1778.
Viborger Samler, 1778-10-26
Bekiendtgiørelse. Foruden det lovlige udstedde Proklama, til CreP.M. 2 di= og Debitorernes Jndkaldelse til Skiftet efter afgangne Madamme Marie Anna Hvas, som i en Deel Aar efter Kongelig Bevilling har siddet i uskiftet Boe efter hendes Mand afg. Høieste Rets Prokurator Matthias Bruun, bliver de endnu herved i Viborg Samler trende Gange i Rad indkaldet til møde for os, som Skifte=Forvaltere inden de Tiider, Loven befaler, de sidste deres Gield til Stervboen at betale, men de første deres Krav lovlig at bevise saaledes som efter død Mand skee bør Viborg den 24 October. 1778. Borgemester og Raad. NNB. Til Baslund paa Ausumgaards Gods i Meirup2 Sogn, er for nogen Tiid siden ankommen en hvid Stud 4 Aar gammel med graae Hals og Kiæbe, og da til samme efter Bekiendtgiørelse ved Herrets=Tinget, samt adskillige Kirker, ei har indfunden sig nogen Eiermand. Saa igientages sligt, herved med Tillæg, at saafremt den rette Eier ikke indfinder sig, vorder ermeldte Stud ved offentlig Auction bortsolgt i Holstebroe Torsdagen den 19 Novemb. førstkommende. Ausumgaard den 22 Octob. 1778. C. Møller Fuldmægtig ved Godset.
Viborger Samler, 1778-10-26
Den 27 Novb. nestkommende Kl. 10 Formiddag, bliver paa Palstrup, foretaget og om muelig sluttet Skiftet efter Jens Pedersen Høies Hustrue, som døde paa Coloniet Hesselschou Kragelund Sogn, indkaldes herved den angivne Arving Michel Pedersen boende paa Kyge Gods ved Nibe, samt Stervboens Credi= og Debitorer til samme Tiid og Sted at møde og forvente den Ret, Loven befaler. Da Restrup Hovedgaard i Hals Amt allerede paa nye er bortforpagtet, saa bliver den derover i disse Avisser Publicerede Auction herved igienkaldet.
Viborger Samler, 1778-10-26
J Forordningerne fra 1670 til 1777 Aars Ud C. W. 2) gang, indbundne i smukke Engelske Marmor Bind, saavelsom andre Juridiske Skrifter, kan faaes til Kiøbs hos Christopher Wille i Aalborg.
Viborger Samler, 1778-10-26
hvem som maatte have nogen Krav eller Gield til her i Byen ved Døden afgangne Borger og Hattemager Lauriz Carstensen, ville dermed indfinde sig hos os som SkifteForvaltere i hans Stervboe inden 6te og 12te Uges Dagen fra Dato. Viborg den 16 October 1778.
Viborger Samler, 1778-10-26
Borgemester og Raad. Jil Gaard Fæsteren Peder Laursen i Brandstrup Bye, paa Windumovergaards Gods, er kommen en gammel udlever sort Hoppe, som han i Viborgs Foraars=Marked solgte til en Mand i Salling, samme kan imod Bekostningernes Erstatning der faaes. Windumovergaard d. 12 October 1778. (Efter afgangne Jens Kok i Nørlem og Christen Trerups Enke afgangne Kiersten Jens Datter i Synderheede, indkaldes Arvingerne herved 3 gange, at møde til Skifte=Slutning paa Kaas 12 Uges Dagen fra Dato. Kaas den 28 September 1778. N. Vandborg. god gangbar Rente, og fornøielig Jordegods=Pant, kan er en Capital af 6000 Rdlr. faaes til Laans, til første Snapsting 1779, og samme anvises her fra Bogtrykeriet i Viborg. C.M. Fra Pressen er her i Bogtrykkeriet udkommet en li) den Piece under Titul: Erindringer om det Herrnhuthiske Partie og Væsen, til Prøvelse og Advarsel, forestillede af Jens Windfeld, Provst i Hierum Herred, og Sognepræst for Naur og Siir Meenigheder, som faaes her paa Bogladen heftet for 10 sk. - Bliver og at faae i Aalborg hos Sr. Christopher Wille, i Randers hos Sr. Cariin, i Aarhuus hos Mad. Jessen, i Holstebroe hos Hr. Postmester Grøn, og i Kiøbenhavn hos S. T. Hr. Hofagent Holck og de Hr. Boghandlere Proft og Gyldendal.
Viborger Samler, 1778-10-26
Her paa Bogladen sælges: Rødt Lak Fra No. 1 til No. 9. Pundet fra 12 Mark til 1 Mark, 8 Stænger paa Pundet. Fra No. 1. til No. 9. Pundet fra 12 Mark til 1 Mark, 16 Stænger paa Pundet, Sort Lak. Fra No. 1 til No. 9. Pundet fra 12 Mark. til 1 Mark, 8 Stænger paa Pundet. Fra No. 1 til No. 9. Pundet fra 12 Mark til 1 Mark, 20 Stænger paa Pundet.
Viborger Samler, 1778-11-02
Korte Tanker. 1. Præsten. Det er noget voveligt at være Præst. Hvor varm er den gode Mand ei bleven, som blev underviist om Veien til Himmelen af sin Tapetmager. Hvem der er Menneske, og kuns vil lære tillige, han tier, naar han intet lærerigt har at sige, eller naar ingen vil høre ham; hvem der er Lærer, og Until tillige kuns Menneske, maa altid lære, endog naar han intet har at lære.
Viborger Samler, 1778-11-02
Det er med Underviisning, som med Tapet mageriet; Hvem der behøver et Dækken, han bestiller det nok, og siger da, hvorledes det skal være. Hvem der behøver Underviisning, veed ofte selv ikke, at han behøver det, og kan hverken angive dens Farve, eller Længde og Breede; det altsammen maa Lærre ren selv finde paa.
Viborger Samler, 1778-11-02
Ved Dortærskelen skal Lærerens, OvertalereensEmbede begynde. Hvor sielden see Præsterne ind over Dortærskelen, Hvor sielden veed de, hvorledes dem er til Mode, som boe inden for den, Hvor sielden veed de, hvor de skal komme over den, Kristus siger, vær alle alting; han siger ei værer alle en Lærer!
Viborger Samler, 1778-11-02
Den virksomste Nerve i Staaten er overskaaren, hvor Overtaleren maa gjøre meer end overtale - Overtaleren maa være en stor Mand. Hvor Religionen er Lærdom, der er Vallet indskrænket - Vel os, at vi dog har Præster, De holde i det ringeste det sammen, som ellers ganske forfaldt. 2. Bonden. Hvem har meer Ret til at tage Deel i Lovgivelsen og Skatternes Paalæg, end Bonden, Han alene er bundet til Landet, han alene udgiør Nationen. Hvor der er mange, hvor der er konstige Love, der er Bonden Slaveriet nær. Hvor der er gode Sæder, gjør Bonden Nationen rig; hvor de ei er, der haver han dem i det ringeste. Bonden maa have Patriarke=Ret. Meget fordærvet er den Staat, hvor Øvrigheden ikke kan over overlade Bonden Herredømme og Ret over hans Kone, hans Børn, hans Tienestefolk. Den Bonde, der veed meer, og kan giøre meer, end det der udfodres til hans Stand, er ofte ulykkelig - O Lyksalighed, ikke at være større, og ikke mindre, end sit Huus. 3. Borgeren Vee det Land, hvor Borgerstanden er foragtet Er hans Pengelyst tilfredsstillet, saa bliver han en Nar. Huuslig Velstand er Borgerens og Bondens Lod. Vel den Staat hvor den bliver agtet og er sikker. Handling og Handverker er Borgerens Siel Han bliver gjerne derved, naar Adelen intet vil være, og intet er dog, uden hans ældste Broder. Vee det Land, hvor Adelen skammer sig ved dette sit Slægtskab. Hvor Adelen fortiener at regiere, og Borgeren, har Deel i Lovgivelsen og Skatters Paalæg, der bliver denne aldrig foragtet. Hvor Adelen selv ingen Værd har, der maa Borgeren blive frygtet, hadet og forhadt af ham. Ærgierrighed uden. Værd og Kraft føder Stolthed, og Stolthed føder Foragt. 4. Adel. O! Dersom Adelen følte sine Fortrin, hvor vigtig kunde Levningerne af dens forrige Glans være Folket. Saa nær Fyrsten, saa nødvendig for Forstens Anseelse, skulle den aleene kunde sige, hvad nu ingen siger, eller Lusinde sige forgieves Uu 2. Bor Borgerens Politik var, at indvikle Forretningerne for at udelukke Adelen fra dem, eller giøre ham afhængende af Borgeren. Adelens Politik er, at gjøre dem igien simple for at undvære Borgeren. Borgen drives af Nød, eller Stolthed, til at betræde Forretningernes besværlige Bane. Adelen har ved Fodselen det, som smigrer hans Stolthed, og Nøden trykker ham sielden, eller det afværges for Stoltheden; han gaaer alsaa sielden denne Bane. Uafhængig fra Førstens Naade, holdt Adelen, sig selv; enhver Borger gaaer allene, og enhver er afhængig. De første ydmyge Skrit, som Borgeren maa giøre, sparer Fødselen Adelen. Hiin maa ofte kuns regiere, som en Frigiven, og var Slave, for han kom saavidt. Roms første Keisere vidste meget vel, hvor fast det Træe staaer, som nogle Aarhundrede var voxet om Thronen, hvor bøieligt det er, som man planter. Folkets Høiagtelse er et stort Fortrin, men ingen, ingen haabe det, uden den, som gjor Folker got.
Viborger Samler, 1778-11-02
Den Engelske Adel lever af Nationens Geist; den Franske og for det meste den Tydske af Hoffet; den Polske raader endnu selv, men er nær ved at blive den Tydske liig. 5. En stærk Aands Samtale med sig selv aleene om Natten. Endnu stedse Krig med Sindsbevægelserne, og Opstand af længe overvundne Begierligheder - Gud, naar bliver der Fred i min Siel Og min Fornuft, hvilken langsom Stridsmand. Hvorlænge maa jeg raabe paa den, naar jeg behøver den. Jeg kræver af min Verdsligviis dom, det mit Øielog nytter mig. Det er alt længe tillukket, naar et Gran kommer langt fra Altid staaer Spøgelset af min bortdøde Uskyldig hed for mig, Himlen veed, om det nogensinde har be bart noget Legeme. Har det fra Skabningens Begyn denne været et Spøgelse, eller er det Dunsterne fra mit Aftensmaaltid, som svæver om i min Hiernes Huulheder. Nu - gierne vil jeg tvivle paa alting. Undersøgelse er en Pine for den Verdsligvise og mig. Det maa være Sandhed, hvad Viddet vil! For den gielder intet, uden en Sky, for at lade sine farved: Straaler spille der! Men det er Dyd; og skrækkeligt, altid at kastes fra det Gode til det Onde, og tilbage igjen. J een Dag at være tre gange en hellig, og tregange en Skurk. Hvorfor er jeg fordømt til, at kiende en Karakteers Harmonie, og føle enhver skurrende Tone, naar mit Liv er en Blanding af Toner, som skiær mig ind i Marven, Forbandet være de skarpe Syn ind i vort Inderste, hvor man altid seer, det man heller havde ikke seet. Hvor misunder jeg Slaven sin Mave og sin Bug, som bortsover sit Liv, og et dog drømmer i denne Sovn, at han er dydig. Uuz. Naar Naar bliver jeg rolig: - Kommer vel en Dag, der, riig paa Belønning og Straf for den nærværende Tids Gierninger, sover endnu i Tilkommelsens Skiød, Og naar den kommer, hvad vil da den evige Dommer lægge i den anden Vægtskaal imod mine Gierninger, Min Stræben efter det gode, eller evig moralsk Skionhed, Dyden, eller min Død, Ak! Morgenen bliver saa længe borte, Gravskrift. Kuns for Lasterne Er Döden en Skræk, Men for Dyden og de Under Korset sukkende. Dödelige Taber den sin Fælhed, Ja bliver endos Maalet for deres Önsker. Det vidner Störet, som gjemmes heraf Salig Mad. MARIANAHVASS. Föd Aar 1721 d. 16 Mai. I et lyksalig Ægteskab, Med Salig Hr. MATTHAS BRN.
Viborger Samler, 1778-11-02
Høiesterets Advocat, Var hun En kiærlig Ægtefælle, En retskaffen Ven.
Viborger Samler, 1778-11-02
En om Moder for 8 Börn, Af hvilke 5 alt ere gangne for hende I Evigheden, Men 3 begræde endnu den beste Moder, Som, forlod dem d. 20 October 17. Liender, Hendes sidste Tid var en haard Prøve; Hendes Lidelser vare store, Men hun overvandt dem alle Ved Taalmodighed; Thi hun vidste, at hendes Frelsere levede. Far Salig Moder ævig vel; Din Dyd er i vort Minde, Din Krop i Stöv, Din ædle Siel I Himlen er at finde, Nyeheder.
Viborger Samler, 1778-11-02
Landstinget. Onsdagen den 11 Novemb. 1778.
Viborger Samler, 1778-11-02
Tillæg.) Siette Tillæg Aargang. til den Viborger Samler No. 44. Mandagen den 2 November 1778.
Viborger Samler, 1778-11-02
Bekiendtgiørelse. Da Kiergaardsholms Hovedgaard og underliggende udi Salling, Viborg Stift, Schivehuus Amt, er ikke ved første Auction sidste 21 October vorden bortsolgt; saa bliver herved end videre kundgjort, at bemeldte anseelige Herregaard, med Bøndergods, Konge- og Kirke-Tiender (hvis Beskaffenhed, Landgilde og betydelige Herligheder i samme ypperlige Egn af Landet, allerede for kort siden udi Aviserne i sidste September Maaned, ere Specificerede) bliver atter stillet til anden Auction Mandagen den 23 Novemb. førstkommende udi Hr. Michael Rings Huus i Schive, men skulle der ikke ved denne berammede 2 Auction, skee fornøielig og antagelig Bud, foretages derover 3die Auction sammesteds den paafølgende 30 November. Thi vilde Liebhaberne behage sig samme Dag og Tilder der at indfinde, da Conditionerne skal befindes ganske rimmelige, og convenable, derhos notificeres, at der bliver paa bemeldte Kiergaardsholm anstillet en Samling, Tiirsdagen den 1 Decemb. næstefter for at regulere det fornødne udi Opbuds=Boen, hvor enhver vedkommende, som enten i henseende til Børn Penge, eller i andre maader maatte have noget at erindre vilde melde dem, og opservere deres Tarv Giellerup og Nørlund den 28 Octob. 1778. Hans Ditlevsen Linnet, Hans Kiersgaard.
Viborger Samler, 1778-11-02
Herreds Foged og Skriver udi Forvalter over Allhedens Hammerum Herred, Colonie