Politivennen, 1809-01-01
Forslag til nogle nye Jndtægtskilder, for Staten. (Fortsat sig No. 350 og 554). f) Forhøielse i Konsumtion af adskillige i Stæderne indførende Artikler: Konsumtion er en Jndtægt, som det vist var at ønske om, at den kunde afskafles, da de Pdende aldrig kunne have den fulde Vished for, at det Afgivne ubestaaket indflyder i Statskassen, og da det ved den gælder, som ved Told, at Staten maae betroe sig til de Ansattes Redelighed. Men da en Stat allermindst i Krigstid kan afskaffe en staaende Afgivt, og Konsumtionen altsaa maae blive ved, synes endel at kunne vindes ved en rimelig Forhøielse paa enkelte Artikler. Jeg vil her til Exempel nævne Frugter, Grønsager og Rødder, hvis Dyrkelse og Forbrug er tiltaget og tiltager uophørlig, og hvoraf nogle betale slet intet i Porten, og andre overmaade lidet. Det forstaaer sig, at det søverts Jndførte burde betale efter lige Forhøjelse, og hvad der kom fra fremmede Lande endnu mere. Rimeligen er den lave Ansættelse af nogle af de ovennævnte Klasser af fortærlige Varer, og Fritagelsen af andre, at tilskrive den Omstændighed, at der baade frembragtes og fortæredes, altsaa og indførtes overmaade lidet af disse Sager. Men dermed er Gud være lovet skeet en stor Forandring. En Del af disse Artikler gik ogsaa aldeles ikke ind igjennem Porten, da Konsumtionen tog Begyndelse. Det er ikke mange Aar siden at Ferskener, Abrikoser, Meloner bleve fal hos vore Frugthandlerinder, og det samme gælder om mange Grønsager. Alt dette er derimod nu i Fremgaaende, og muligt vil det ikke vare mange Aar før Ananaser og flere nu næsten ubekjendte Frugter, ville indføres. Æbler sælges i Kbhavn for 16 til 32 Rd. Tønden, og synes altsaa godt at kunne bære en langt større Konsumtion, end 4 Sk. Af en Ko gives 2 1/2 Rd. i Konsumtien; med billighed kunde ligesaameget betales af en Hjort, 1, af et Dyr, og 2 Mk. af en Hare. Disse Ting ere Overdaadighedsvare, ligesaavel som Snepper, Ryper, Tjurer, Agerhøns o. d. Ved at sammenligne Konsumtions Anordningen med Jndførselen vilde man finde mange Artikler, hvoraf ny eller forhøjet Kosumtion uden Ubillighed kunde tages. 1) Fremmedes Skat. Det gæstefrie Danmark besøges af en Mængde Fremmede. Uden at indlade sig i at undersøge hvilken Magnet der drager dem did, eller det Spørgsmaal, om det var bedre eller værre, at der ikke kom saa mange, vil Forfatteren blot formene, at enhver Fremmed, som hidkom, skulde strax erlægge Fremmedskatten for et Aar, hvad enten hans Ophold blev kortere eller ej. For at nævne foreløbigen noget, troer Forfatteren, at 20 Rd. Afgivt for hver Fremmed, der hidkom med Skvipasse eller blot med Tjener, ikke var formeget. 10 Rd. kunde den enkelte Fremmede vel erlægge, der ikke her vilde drive nogen Kunst eller noget Haandverk. Kunstnere og Haandverkere burde belægges mindre. Dog ikke Bajaskuustnere, Taskenspillere, Dyrslæbere eller flere slige, thi for dem var 10 Rd. kun liden Afgivt af hvad de her agte at trække til sig. Maaskee vil nogen mene, at en ankommende Haandverker burde være aldeles frida de ere nyttige Mennesker og komme for at bestille noget. Forfatteren er imidlertid af den Formening, at det var endnu bedre om vore Handverker vare tilstrækkeligen besatte af vore egne. For een god Handverker, som hidkommer, faae vi 34 Døgenikker, balstyrige Knægte og usædelige Sviregasler. Desuden forskrives disse Mennesker gjerne af Mestere og Prinsipaler her; kunne disse give dem Rejsen fri, vilde de vel og kunne betale deres Fremmedesskat. Over alle slige Fremmede maatte holdes Liste, og de burde hver Mand mælde sig personlig for vedkommende Politi, der igjen opgav dem til Skattevæsenet, for at dem ved Aarets Ende kunde atter affordres den samme Erlæggelse. (Fortsættes).