JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-03-22
Samtale mellem Blok Tøxen og en fornuftig Mand. Den fornuftige Mand. Hvor skal De hen, Hr. Blok Tøxen, siden De har saa travlt? Blok Tøxen. Jeg skal hen til mine nitten Urtekræmmere og fem Hørkræmmere, der sælge min Erklæring mod "Corsaren" a 6 Sk. Stykket.. .. der maa allerede ligge endeel Sexskillinger.... D. f. M. Urte- og Hørkræmmere? Hvorfor bruger De det Slags Folk til at sælge Deres Skrifter? Regner De dem til Hør, Blaar, Sild eller Møllesteen? B. T. Gud give, det var Møllesteen, og Gud give, de traf Corsaren lige i Hovedet..... D. f. M. De bliver hidsig, kjære Blok, berolige Dem. B. T. Nei, jeg vil ikke berolige mig, jeg vil være vred, bitter, dræbende ..... saaledes som jeg en bagvadsket! D. f. M. Husk paa, hvad De selv saa skjønt siger i Deres "Mindeblade" og nu har gjentaget: "Bagtales Du - ti roligen dertil! Den Kloge tier. - - Er ret Din Vei - følg den, trods Løgnens Røst!" B. T. Hm! hm. Siger jeg selv det? Det var slemt! D. f. M. Aa, nei, det er sigu meget godt sagte B. T. Ja, det er netop Ulykken! Derefter maae jo Folk enten slutte, at jeg ikke er bleven bagtalt, at det ikke er Logn, man har sagt om mig, eller at jeg ikke er klog. D. f. M. Det er meget fornuftig raisonneret. B. T. Aa, De staaer der saa kold og siger, at jeg raisonnerer fornuftig - kan De ikke hitte paa en bedre Maade at trøste mig paa, saa kunde De gjerne tie stille. D. f. M. Saa vil jeg da tie stille ..... B. T. Nei, hor mig og gjør mig den Tjeneste at give mig Ret: Jeg er bleven bagtalt, nederdrægtig bagtalt, skurkagtig bagtalt, skjændselsagtig bagtalt... (med vild Glæde) men De kan troe, jeg har gjort Gjengjæld. D. f. M. Har De ogsaa bagtalt nederdrægtig, bagtalt skurkagtig, bagtalt skjændselsagtig? B. T. Stop! Nei! Jeg kan bevise Alt, hvad jeg har sagt. Jeg kan paa det fuldstændigste bevise, at N. N. er en Løgner og en slet Karl. D. f. M. Hvemer N. N.? B. T. (sifsig. Ja, det siger vi ikke. D. f. M. Aa, ja saa! B. T. (ærgerlig). Skulde jeg lade mig gjøre til Tremarkmand? D. f. M. Nei, ikke frivillig. De var nær nok ved det forleden med deres Vers..... B. T. (mistroist). Hvad mener De med det? – (hidsig). Gjør De maaskee ogsaa Nar af mine Jamber og kalder dem slette? Hør! Mig kan De sige om, hvad De vil, men mine Jamber skal De s'gu lade gaae. D. f. M. Det kan jeg ikke; Ulykken er jo netop, at Deres Jamber halte. B. T. Vanærede Menneske! Skjændige Menneske! Fordærvede, prosaiske Afskum! Mine Jamberl ..... Jeg gjentager for Dem, hvad jeg har sagt i min Piece til 6 Sk., som sælges hos de 19 Urtekræmmere og 5 Hørkræmmere: Mine Jamber - jeg har sat mine Jamber med Gaaseøine - have et godt Rygte. D. f. M. Ja, Gud, Hr. Blok Toxen, De et en ikke uberømt Videnskabsmand, og Deres Jamber ere ikke uberygtede Jamber..... B. T. (heftig). Nei, De skal sige: Mine Jamber ere ikke uberømte Jamber, og jeg er en ikke uberygtet Videnskabsmand. - Nei, fyl.... Men det er nu det Samme, jeg siger dem blot det Ene: At nu lægger jeg Sag an mod "Corsaren", fordi den har sat fremmede Lumpenheder under mit Navn. D. f. M. Det gjør De Ret i, Hr. Blok Tøxen, det har De ikke nødig at taale.
Corsaren, 1844-03-22
Af Steffens "Was ich erlebte" sees, at han sværmer for Preussen og grimme Fruentimmer. I Guds Navn! Vi misunde ham ikke. Den nye Boghandlerforening, bestaaende af 19 Urtekræmmere og 5 Hørkræmmere, agter at afholde en Generalforsamling under Videnskabsmand Blok Toxens Præsidium. Vi skulle senere referere Forhandlingerne og Talerne af de enkelte Medlemmer. Foreløbig bemærke vi blot, at Hr. Blok Tøxen agter at aabne Mødet med en Tale i Knæbuxer og Dandsesko.
Corsaren, 1844-03-22
Skizzer. Et Mindeblad af "Corsarens" Phantheon. "Vil Du see: Disse Tre - Har han skrevet mig til - Dem gjemmer jeg tro paa mit Bryst." ("Recensenten og Dyret".) Scene af Livet. Jeg faldt, troer jeg - - og jeg Slog mig, troer jeg - - gjør ikke Noget - - naar bare jeg ikke slaaer mig fra Flasken.
Corsaren, 1844-03-22
Blok Tøxens 10 Bud. (Efr. hans 6 Skillings Hør- og Urtekræmmer-Erklæring.) Og Blok erklærede alle disse Ord og strev: Jeg er Blok Tøxen, den "ikke uberømte Lærde", "den kongelige Pensionist" og "Digter", som udryster Jamber paa I Been og Hexametre paa 5 Been af Ærmerne paa min Mackintosch. - Du skal ikke have andre "Jamber" eller rettere: "Hexametret" for mig end mine, der ellers almindeligen have et godt Rygte for Jndhold og Sprog"; Du skal ikke gjøre Dig noget udstaaret "priisbilligt Personbillede" efter mig og efter min Lignelse; Du skal "ikke sætte mit Navn under fremmede Lumpenheder eller Dumheder, hvis Skjæbne nærmere offentligen skal vorde bekjendtgjort"; thi jeg er en nidkjær Blok, som hjemsøger med mine Erklæringer i 3die og 4de Led dem, som drille mig, men gjør Vers i 1000 Led over dem, som elske mig eller - give mig Pension. Du skal ikke tage Blok Toxens, "den graae Mands", Navn forfængeligen; thi Blok skal ikke lade være at kalde den en Skurk, en Løgner, en Røver, en Galeislave osv. osv. osv. osv., som tager hans ForfatterNavn forfængeligen, og sætter det under "fremmede Lumpenheder og Dumheder." Kom mine 19 Urtekræmmere og 5 Hørkræmmere ihu, at Du kjøber for 6 Sk. hos dem; 6 Sk. skal Du betale og læse hele min Erklæring Nr. 1; thi for6 Sk. skrev Blok Tøxen hele Erklæringen og alt det, som er i den, og hvilede efter Arbeidet i Kehlets Caffehuus. Vanæt ikke din Blok og din Tøren med Vand og Brød, paa det at han "virkeligen eller spotviis kan foreslaaes til "Pantheon", "i hvilket hyppigen baade store og smaae Mennesker, kun ingen Vanæret, virkeligen optages." Du skal ikke begaae den topmaalte Skurkestreg", "egennyttigen at forraade dine Medskyldige"; thi ellers faaer Du ikke altid Pension. Du skal ikke bedrive Spil med Vittigheder paa min Bekostning (thi jeg lider det min Sjæl ikke); ellers erklærer jeg mig. Du skal ikke stjæle det Forsatter-Navn fra mig, "som jeg ei har erhvervet mig ved enkelte Stykker i Kjøbenhavns Adresse-Avis". Du skal ikke sige det falske Vidnesbyrd imod mig nat jeg brouter i "Adresse-Avisen", at mine Jamber ere halte, og at mine Hexametre kun gaae paa 5 Been med Mackintosch paa; thi det er Logn, det er fremmede Lumpenheder og Dumheder", hvorfor Du skal bøde i "Castelstaarnene, Rasphuset, Straffehuset, Slaveriet eller paa Galeierne." Du skal ikke begiære min ærlige Fattigdom og Retskafenhed, der hidtil geraadede mig til ligesaa megen Æres". Du skal ikke begjære "en Oldings" Brouten, eller "den gamle Mands" Fretmæssige Pensionk, eller hans ikke uberømte Lærdom", eller hans Aspiration til Pantheon, eller "hans aldeles vundne Retssager imod den, meer end bekjendte Jens Worm fra Horsens, eller nogle af de Asener, som hore Blok Toxen til.
Corsaren, 1844-03-22
Jntelligensbladene. Prof. Heiberg har erklæret, at Publicum nu har modtaget en saa stor Portion Jntelligens, at han vil lade det have nogen Tid til at fordøie. Han har maaskee af utvetydige Tegn mærket, at Publicum begyndte at blive mæt af "Intelligensladene". Altsaa udkomme "Jntelligensbladene" ikke mere for denne Gang, Jntelligensens Stjerne, hvorefter Publicum skulde orientere sig, er slukt, Heibergs Ansigt er formørket. Det er mærkværdigt: Folk gaae omkring paa Gaden, som om Jntet var forefaldet. Og det er dog ikke Spøg, naar Digte som "Liden Kirstin" og "Den hvide Pige2 ikke længere kunne fremføres for Publicum ved Heibergs vældige Haand og tjene til at "luttre Smagen" og "orientere" Publicum om, hvorledes Digte skulle være. De ere begge for store til, at vi her kunne optage dem og saaledes bidrage Vort til deres større Udbredelse; men der gives andre mindre Digte, som Heiberg i sin Tid har introduceret, og hvoraf vi her skulle tillade os at aftrykke et. Deraf vil det klart sees, hvad Publicum og Literaturen taber ved, at Heiberg ikke længere orienterer. "Hjertensfryd. Skjøn Jomfru! om Dagen klare Ei meer over Jorden hengik, Jeg vilde Dit billed bevare, Som Du levende staaer for mit Blik. Maa jeg ligne Dit Øie blide Ved Glemmigei bag Crystal, Hvorigjennem en Engel saa vide Seer ud over Høi og Dal? Maa jeg ligne Din Læbe runde Ved en Purpurpude blød, Paa hvilken min Læbe kunde. Sig finde en Hvile fød? Maa jeg ligne de fine Kinder Ved et Forhæng af Rosenrødt, Bag hvilket en Fee sig befinder, Som toner saa sødt, saa født? Velsignet, ved Gud! vil Dig klæde, Skjøn Jomfru, en Brudekrands; Og det er den høieste Glæde, Naar Brud gaaer med Brudgom i Dands. O hvis Du, o hvis Du mig yndte! Du skjønne, Du levende Dyd! O giv mig nu ei Krusemynte, Men giv mig Hjertensfryd. Hollard-Nielsen."
Corsaren, 1844-03-22
Dhrr. Commissionairer i Udlandet, navnlig i Norge og Sverrig, der ville nyde Rabat, ville behage at henvende sig til Forlæggeren. Der kan ogsaa i Sverrig. og Norge abonneres paa hvert Postcontoir. Danmark, Norge og Sverrig nedPrisen for Bladet paa Postcontoirerne sættes fra 1ste April fra 7 Mk. til 6 Mk. 8 Sk. qvartaliter, hvori alle Udgifter ere indbefattede.
Corsaren, 1844-03-29
Det nye 1807 eller: Blade af en Dagbog under et Angreb paa Kjøbenhavn, der naturligviis aldrig har fundet eller vil finde Sted. Den 15de April. Fjenden er ved Kronborg. Jdag ankom en Coureer for at erfare, om det kunde tillades Fjenden at passere uantastet. Den 16de og 17de. Krigsraad har flere Gange været samlet og besluttede endelig med sædvanlig Conduite, at Fjenden ei maatte passere Kronborg. Den 18de. Jdag ankom først Coureren til Helsingøer, og Kronborg aabnede nu sine morderiske Jldsvælg; men Fjenden var passeret. Den 20de. Idag førtes fra Observatoriet de store Kikkerter, hvori Commterne opdage Olufsen, til Citadellet. Krigsraadet saae deri, men det lykkedes det dog ei at afgjøre, om det var fjendtlige Skibe, som nærmede sig Trekroner. Dog blev det Skildvagterne, for Sikkerheds Skyld, befalet at lade skarpt og ved Citadellet sattes to Skildvagte istedetfor een. Den 21de. Krigsraaderne vare idag samlede til Kl. 12 1/2, Aften og besluttede at holde vaagent Øie med Fjendens Bestræbelser, hvilken Beslutning, til Folkets fuldkomne Betryggelse, blev kundgjort ved Herolder. Jdag lagdes alle de liberale Blade under Beslag og Redacteurerne arresteredes. 3 Skildvagter sattes ved Raadhuset og befaledes at skyde starpt, hvis Nogen provede paa Udbrud. Den 24de. Jdag løsnedes et Par Skud fra Citadellet, og de traf godt, det maa man tilstaae, havde det blot ei været paa Trekroner. Da Besætningen : der troede, at Fjenden havde taget Citadellet, forlode de Trekroner og opdagede først for sildig deres Vildfarelse. Den 25de. Den halve Stad brænder. Nøden er stor. Idag begyndte Fredsunderhandlinger, da man gjerne vilde spare mere Blodsudgydelse. Den 26de. Freden er sluttet. Fjenden erholder for Fremtiden fri Gjennemfart og i Krigsomkostninger i 2 Mill. Rigsdaler. Man har henvendt sig til Statsgjældsafbetalingsselskabet, for om muligt af det at blive forstrakt med denne Sum.
Corsaren, 1844-03-29
Redacteuren af "Berlingske" erindrer endnu tydelig hvorledes han under Slaget den 2den April 1801 havde sin Post - paa Amalienborg.
Corsaren, 1844-03-29
Skizzer hentede fra den descriptive Anatomi. En kongelig Kok. Et Medlem af Maadeholdsforeningen. Et Medlem af Totalafholdenhedsselskabet. "Præsenteer Gevær". En dansk Løve. To Pebersvende. Ein tapfer Degen. En kongelig Staldmester.
Corsaren, 1844-03-29
Borgemestrene. Det er bekjendt, at Communebestyrelsen har bifaldet det Project, at Borgemester-Gagen bør forhøies til circa 3,000 Rbd., for at man kan gjøre en rigtig dygtig Mand til Borgemester. Spørger man, om Forretningerne da ere saa vanskelige eller saa store og besværlige, saa svares der: Nei; men det er ogsaa kun for at faae en rigtig dygtig Mand til Borgemester. Det er heraf klart, at Communebestyrelsen vil have en rigtig dygtig Mand til sin egen Fornøielse, den vil have den Tilfredsstillelse at kunne sige: Vi have en mærkværdig dygtig Borgemester. Man vil have ham siddende, ligesom Bønderne have en stor Kobberkjedel hængende til at pynte deres Storstue. Man vil fede en dygtig Mand som en Dairi Soma, medens enkelte flinke Borgerrepræsentanter ere hans Kubo Somaler og forrette Arbeidet. Han skal ikke have 3000 Rbd. aarlig, fordi han er en dygtig Mand, men fordi han har været det. Spørger Nogen ham engang, hvorfor han har denne store Gage, saa kan han svare ligesom Maleren, hos hvem Engellænderen bestilte sin Hest malet, og som fuldførte Arbeidet i 5 Minuter. "Hvor meget koster det?" spurgte Engelskmanden. - "Tyve Louisd'oxer", lød Svaret. - "Hvorledes? Tyve Louisd'orer for 5 Minuters Arbeide?" "Ja, men jeg har været 20 Aar om at kunne gjøre Arbeidet paa 5 Minuter." Man seer let, at Tanken i og for sig er smuk; den vilde være ganske uovertræffelig, hvis de, som have udtænkt den, selv betalte Omkostningerne. Planen gaaer formodenlig igjennem, og vi ville saa her i Kjøbenhavn faae en ny Skik, indført. Ligesom nemlig i Kjøbstæderne hver Fuglekonges Portrait opbevares paa Raadstuen, saaledes ville her de nye Borgmestre blive opbevarede for ved høitidelige Leiligheder at forevises Beundrere: En dansk Borger. "Landbosagen ... Trykkefrihedssagen ..... Vandsagen.... Adelsvæsenet .... Sprogsagen ... .. det kreperer En ordentlig at tænke paa det Altsammen.... Jeg vil heller ikke tænke derpaa.
Corsaren, 1844-03-29
Theatret. "Griseldis". Skuespil i 5 Acter; af Fredrich Halm, oversat af Borgaard. Man kjender allerede lidt til Friedrich Halm fra "Ørkenens Søn"; men man maa tilfulde have lært ham at kjende af "Griseldis". Friedrich Halm trækker de menneskelige Følelser og Lidenskaber paa en Traad, og de maae dandse for ham som Marionetdukker. (Friedrich Halm er en Neven af den tydske Forbundsdags Præsident, Grev Münch-Bellinghausen.) Naar han ved Hjælp af sin philosophiske Anatomi har dannet et Skelet, beklæder han det med blomstrende Repliker. Men Blomsterne ere uden Nod, og de visne, og igjennem deres visne Stengler og Blade seer man tydelig Beenraden. Det Drama, han danner af sine Skeletter, bringer han istand ved et simpelt Regnestykke. Hans Dramer og Skuespil ere i Grunden mathematisk-philosophiske Experimenter. Her i "Griseldis" har han stillet sig det Regnestykke: Hvorledes vil Kjærligheden i et givet Tilfælde forholde sig mod Admygelsen? Og til denne Kjærligheds Repræsentant mod denne Ydmygelse har han fremstillet Griseldis. Den mathematiske Form for hans Stykke er altsaa: Kjærlighed: Admygelse - Griseldis: X. Skeletterne hænge paa Traaden, han trækker i den, og Figurernes Stilling viser til Slutningen, at Griseldis, der underkaster sig Barnets Bortførelse og hendes egen Forstødelse, senere da hun erfarer, at det kun var en Prøve, siger: Ja, men nu vil jeg ikke vide Meer af min Mand, der har underkastet mig denne ydmygende Prøve. Resultatet kan være meget rigtigt; men det kommer ikke ud af det ved Fr. Halm opstillede Regnestykke. Griseldis repræsenterer nemlig efter det 19de Aarhundredes og overhovedet efter christelige Begreber ikke Kjærligheden. Hun er en Ægtefælle efter tyrkisk Begreb, en ydmyg Slavinde. Ridder Percival havde hun aldrig seet, og da han traadte ind i hendes Forældres Hytte og forlangte hende tilægte, bøiede hun sig ydmyg for den store Lykke og blev hans troe, lydige, underdanige Ægtefælle. En saadan Kone maatte efter Prøven ydmyg kysse sin Herres Haand og ligesaa tro som før lade sig tage til Naade. (Saa ledes skeer det ogsaa i den gamle Historie, der ligger til Grund for dette Skuespil, men som forresten ogsaa er unaturlig, fordi Forholdet mellem Griseldis og Ridder Walter overhovedet ikke harmonerer med vore Begreber). Jmidlertid fuldfører Friedrich Halm Experimentet, hans Skeletter geraade i den dramatiske Conflict, som løses efter det Resultat, hans mathematiske Regnestykke giver. De udføre til en skuffende Lighed levende Væseners Skrig, Graad og Declamation. Man har samme Fornøielse deraf som af at lugte til en smuk Tøiblomst.
Corsaren, 1844-03-29
Thorvaldsen er død. Vi maatte ikke henregne os til den danske Presse, hvis vort Publicum ikke kunde finde sig i, at vort Blad, uagtet dets meere spøgende Tendens, istemte det vemodige Budskab: Thorvaldsen, er død. Thorvaldsen er dod - leve Thorvaldsen! - ja, saaledes kan man raabe ved enhver Konge, der døer; men til Thorvaldsen er det ikke saa let at finde en Efterfølger - Thorvaldsen er død. Selv de, der ikke kjendte ham, den elskværdige gamle Mand, ja selv de, der ikke have seet hans Værker, ville ikke blive urørte ved Efterretningen. Naar noget Stort og Herligt gaaer til Grunde, dirrer en Streng i ethvert Bryst - og den store Afdøde var vor Landsmand. Men man tilgive os, at vi ikke kunne jamre, som om det var et uventet, unaturligt Slag, der havde truffet os. Vi kunne ikke fordølge forvor funde Menneskeforstand, at Thorvaldsen dog kun var et dødeligt Menneske og allerede 74 Aar. gammel. Og selve hans Død var jo blid og smuk - rolig og kraftfuld gik han bort. De gamle Helte rede til Odin iførte Harnisk og Hjelm - han gik med Øiet ufordunklet ind til den evige Skjønhed. Og han døde som en stor Mand: Den store Mand segner og bliver baaret ud, fulgt af Publicums Briller og Lorgnetter. Teppet gaaer op; der er kun en Tilskuer mindre.
Corsaren, 1844-03-29
Forsøg til en dansk Marseillaise. (1ste Vers). Allons enfans de la presse, Le jour du Beslag est arrive! Contre vous de Mr. Reiersen L'étendard sanglant est leve. Entendez-vous fra Gothergaden. Mugir den slemme Betjent? lls viennent jusqu' i vort Trykkeri Etousfer os Alle tilsammen - Stræk Gevær, citoyens! Formez les bataillons! Marchez! Marchons! :,: Og lægge os :,: paa Politiets Lost!
Corsaren, 1844-03-29
Da Hr. Blok Tøxen skal være bleven saare vred over den Samtale mellem ham og en fornuftig Mand, som vi indrykkede i forrige Nr., saa tillade vi os, for at gjøre det godt igjen - da hans Stævning har sat os Skræk i Blodet - idag at meddele:
Corsaren, 1841-02-26
Jetsmark! Jetsmark! Hvad har De dog gjort! De har jo, Gud døde mig! optaget i Deres Avis en Artikel, der gaaer ud paa en Omvæltning af Regjeringsformen! Det kommer der ud af, naar man ikke kan Fransk. Ja, arme Jetsmark! De har i Nr. 43 af Avisen, 12te Spalte, optaget en Artikel, der begynder med Ordene 'esprit contitutionelle' ɔː Constitutionsaand, og hvori denne Aand anbefales til - de høie Herskaber. - For at De ikke skulde fatte Mistanke, har det liberale Parti (thi fra dette hidrører aabenbart denne pseudonyme Artikel) tilføiet, at det er en Parfume. Ja, vel er det en Parfüme, og det en, som de ville, at hele Landet skal smøre sig med, især de høie Herskaber, og De, kjære, beklagelsesværdige Jetsmark, er bleven brugt til at anbefale den. - For at gjøre Dem end mere troskyldig have De sat til, at den er bedre end de bekjendte udenlandske. Det, vidste de skarnagtige Mennesker, vilde bestikke Deres Patriotisme og gjøre Dem blind for den sande Mening af Artiklen. Men i samme Aandedræt have de viist, at de dog egentlig holdt Dem for Nar, idet de have tilføiet, at hiin formaledidede Aand - jeg vil ikke nævne den anden Gang - desuagtet er udenlandsk, indført i Kasser og Flasker (fra England og Norge)! O, Hr. Jetsmark! De er skammelig bleven tagen ved Næsen! Men endnu mere ere vi Andre blevne det; thi, naar ikke engang Adresseavisen længere kan holde sig fri for Smitten, hvor skal man da søge Tilflugt mod denne Aand, denne Sprit, denne Parfüme, som truer med at ødelægge os Alle? Og, naar det Bolværk, som Adresseavisen yder, er faldet, hvor skal man da søge en Dæmning imod den rivende Strøm? - Men det kommer der ud af, naar man ikke kan Fransk.
Corsaren, 1844-03-29
En Samtale mellem Blok Tøxen og en gal Mand. Blok Tøxen. Har De seet den Stævning mod "Corsaren", som jeg har ladet aftrykke i Adresseavisen? Den gale Mand. Nei, vil De stævne "Corsaren"? Det er min Siæl meget fornuftigt. Lad mig høre, hvorledes Stævningen lyder. Blok Tøren. Gjerne! Jeg siger først, at "Naturstanden maa opoffres for den personlige Sikkerhed", og at jeg derfor vil have "streng Bestraffelse" over Corsaren. Den gale Mand. Ypperligt sagt! Blok Tøren. Dernæst tager jeg det tydske Digt frem og viser, hvorledes "Corsaren" har sat ** for L. S. og m for f, samt "Vers" for "Brief", hvilke "baade ikke taales som vanærende Trykfeil, og desuden ei er det." Ogsaa herfor forlanger jeg "streng Bestraffelse." Den gale Mand. Hal hal hal Jeg leer af bare Glæde og Beundring. Videre! Blok Tøxen. Endelig, efter Adskilligt mindre vigtigt: fordi det er fortalt, at jeg "som gjenstridig er bleven afklædt og kastet i Bad af tre Garderkarle." Den gale Mand. Det er Ret! Det er s'gu Ret! Det kalder jeg Forstand!
Corsaren, 1844-03-29
Mødet paa Rutschbanen. (En Historie fra i Sommer, sat paa Vers.) Det sig forleden hændte Paa Sommertivoli, At et Par Prindser rendte Derind, og raabte Vi, Vi ville rutsche deiligt! Og saa løb de derop, Men traf lidt ubeleiligt En Flok paa Taarnets Top. Men meget værre venter Dem her paa Taarnets Tind, Thi nys har to Studenter I Kjerren sat sig ind; Skjøndt for at rutsche deiligt De Prindser lystne var, Dog meget ubeleiligt J Vognen sad et Par. Jdet man Kjerren dreier, Den ene Prinds med Jil De to Studenter praier Og siger med et Smiil. "See! jeg er Prinds af Hessen. "Og Glücksburgs Prinds er han, "Behag at vige Pladsen "Saa at vi rutsche kan." "Og jeg, min kjære Herre! "Er Student Petersen, Den anden i vor Kjerre. "Er Killendahl, min Ven. "Vi mestendeels os skamme - -" Meer hørte Prindsen ei Thi netop i det samme De rutsched deres Vei.
Corsaren, 1844-03-29
Til Hr. W. er Brev. Hr. Putte v. Malibus ville behage at opgive sin Boglade fra 3lte Octbr. f. A.
Corsaren, 1844-03-29
Til Publicum. Med dette Nr. ophører Distributionen gjennem de kjøbenhavnske Boghandlere. Uagtet vi have sørget for, at Distributionen for Fremtiden vil blive baade hurtig og nøiagtig, maae dog de Abonnenter, hvis Adresse vi ikke faae opgivet, undskylde, at de ikke faae Bladet. Men forhaabenlig ere de dog ikke tabte, skjøndt vi ikke vide, hvor de ere. Vi løse altsaa idag de kjøbenhavnske Boghandlere fra enhver Forpligtelse, ligesom vi alt have løst dem fra enhver Rettighed. Maatte det saaledes gaae i Alt: At de, som ingen Rettighed have, heller ikke have nogen Forpligtelse!
Corsaren, 1844-03-29
De udenbyes Boghandlere, der maatte have beholdt Abonnenter, bedes at henvende sig directe til Forlæggeren; thi da vi ikke kunne forbyde Folk at abonnere gjennem Provindsboghandlerne, kunne vi heller ikke nægte disse de Fordeele, de saaledes erholde. Paa Fordelen, der er ved at abonnere paa Postcontoiret, have vi gjort opmærksom, saa at vi kunne vadske vore Hænder i Ustyldighed.
Corsaren, 1844-04-05
En Samtale. A. Hør Du, jeg vil sign ikke længere betale Dig Bompenge. D. Aa jo, gode Herre, det maae De s'gu endelig gjøre, det er min hele Fortjeneste. A. Sludder! Hold Din Mund, jeg vil ikke betale . . . flytte mig, om jeg gjør, jeg vil passere frit. D. Ja saa værsaagod da, at passere frit. En ny Revolution er som bekjendt bleven forsøgt i Jmola. Vi have længe speculeret over, hvilken Fornøielse det dog kan være for disse Jtalienere at børste de pavelige Politibetjente og Soldater, da de mage vide, al de i heldigste Tilfælde bagefter selv faae Prygl af Østerrigerne. - Der er virkelig ikke Andet for end at antage, at den Fornøielse at børste de pavelige Politibetjente og Soldater maa være meget stor.