Berlingske Tidende, 1832-12-10
Det bebudede politiske Skrift af den berømte Salvandy der Titlen: "Paris, Nantes og Sessionen, læses med Be herlighed. Vi uddrage deraf følgende mærkelige Sted angaaende hertuginden af Berry. - J sin fjerne Ensomhed hørte hun de utilfredse Partiers Yttringer: det royalistiske Parties, det igiøses, Jordegodsejernes, ligesom Napoleon fordum paa Klip en Elba hørte sine Veteraners Sukke. Hun overveiede bor mange Principier, der bleve miskjendte, og hvorledes Bemringen i denne Henseende endog udstrakte sig til de Constituveltsindede ; hun saae, hvorledes der skeete Brud paa deres brebareste Jnteresser, som havde været det gamle Dynasties denner og Tjenere. Alle disse Klager naaede den landforvisse dertugindes Øre og vækkede Forhaabninger i hendes Sjæl. J to Aar saae hun Oprør, Forvirring, Anarchie, under alleslags Paaskud og alleslags Former, udbrede Forfærdelse i alle Frankriges store Byer, uophørligen fornyes, trodse Regjeringen og Lovene, tilintetgjøre Handel og Jndustrie, og haane Fornuft, Frihed, et stort Folks Lykke og Hæder; da hun meente, at bringe Ordensprincipet med sig, saa troede hun, at alle de, der ønske Orden, skulle gribe til Vaaben for hende. Dersom hun meente, at Øjeblikket var kommet til at tilbyde det udmattede Frankrige Lægemidlet; hvem skulle vi da i Særdeleshed anklage, om vi ville være ketfærdige: Hertuginden af Berrys Vildfarelse eller vor egen jammerlige Tilstand og det Partie, som har fremkaldt den Prindsessen troede, og ikke uden Føje, at Monarchiet var Frankriges Ønske og Tarv; meer end Tyve af vore politiske Blade tilraabte hende, at det nu var ude med Juli Monarchiet, uden at der fandtes Jurier og Love til at straffe saadanne Exclamationer; hun læste i vore offentlige Blade, uden at Redacteuren af det Blad, der indeholdt en saa skandaløs Yttring, blev sat under Tiltale eller havde mindste Ulempe: "For Familien Orleans er nu intet Alternativ tilovers uden dette, enten at forlade Skuepladsen eller nødde os til atter at indføre en blodig Scene i den franske Histories Aarbøger. Hun læste fremdeles i hine Blade: "Det er nu kommet saa vidt, at Ludvig Philipp er i Begreb med at nedlægge Kongeværdigheden, men selv dette Skridt kan ikke frelse hans Formue, ja end ikke hans Hoved Al. Hans Hoved? Ja, hun læste daglig og fandt det gjentaget i en Snees Aviser, at Kongelige Offere atter ere Frihedens Altar (saaledes kaldes Guillotinen!) helligede; - hun læste, at man i Tullerierne pønser paa Flugt: at en Reise til Compigne forberedes til denne Hensigt, og at det nu kun er Postmesternes Sag, at gjøre deres Pligt. - Dette usalige Ord, der minder om Varennes og om Tempelfængslet, gjentages i tre anseete Blade. Er det et Under, om Sligt kommer til den landforviiste Moders Kundskab? - Hertuginden af Berrys Forræder Gonzaga Deutz, havde henvendt sig til sin forrige Troesforvante, Advocat Cremieur i Paris, med Anmodning, offentligen at retfærdiggjøre ham, men Cremieur har med Afskye tilbageviist denne Opfordring i et Brev, som de fleste af vore Blade indeholde. Blandt andet siger denne agtværdige Jøde i dette Brev. Enhver Forbindelse imellem os to maa nu ophøre, jeg kan Jntet gjøre for Dem. De agter at retfærdiggjøre Dem, men Frankrige vil være døv imod en Skjændigheds Retfærdiggjørelse. Hvo der begaaer et Forræderie, maa ogsaa bære den Skjændsel, der er dets Følge. Desuden indseer jeg ikke hvad der kan undskylde en Forbrydelse, som jeg afskyer og som De ikke kan føre for nogen anden Ret end for den offentlige Menings. Har De, den døbte Jøde, regnet paa mig, som Deres fordums Troesforvandte, saa har De taget mærkelig Feil. Nu tilhører De ingen Religion. De har afsvoret Deres Fædres Troe og De er heller ikke meer en Christen. Jngen Religion vil nu vide af Dem at sige, og Dekan ingen anraabe om Hjelp; thi Moses lyser Forbandelse over den, der begaaer en Forbrydelse som den er, hvori De har gjø Dem skyldig, og i de Christnes Øine er Jesu Christi Udlevering ved hans Discipels Forræderie en Skjendselsgierning, der charakteriserer sig selv.