Aarhuus Stifts-Tidende, 1811-09-18
Sverrig. Stockholm, den 4 Sept. Efterat Hs. K. H. Kronprindsen igien lykkeligen var kommen sig, behagede Hs. K. H. Onsdagen den 28de August at imodtage en Deputation fra Hovedstadens Garnison, bestaaende af Cheferne for alle Corpserne, under Anførsel af den tienstgiørende Generaladjutant, Oberst ved Uplands Regiment og Ridder af Sværdordenens Storkors, Gustaf Lagerbring, som i Underdanighed yttrede: Høibaarne Fyrste, Ved sine her forsamlede Chefer vover Stockholms Garnison at forsikkre, at saasom vor Bedrøvelse har været ligesaa stor som retmæssig under D. K. H. Sygdom, kan heller intet lignes med vor Glæde over at see D. K. Hr igjen helbredet. Fædrelandet var bekymret for Statsmanden, for den store Felt, herre, paa hvem dets Selvstændighed beroer, vore Hierter vare end mere bekymrede for Fyrsten, som ei tænket paa andet end vort Vilfærd, som ei befaler men indgydes Troskab og Lydighed, og som fornyer hos Sverrigs Krigere Visheden om Seir. - Den naadige Gud opholde længe D. K. H. for Fædrelandet og os, der ei betragteD. K. H. blot som var høieste befalingsmand, men ogsaa som vor Fader, vor Leder, med eet Ord: som Sielen af vor Tilværelse. - Høibaarne Fyrste, Saadanne ere de inderlige Følelser hver Mand af Stockholms Garnison nærer, der iøvrigt intet høiere Ønske har, end at være indsluttet i D. K. H. Yndest. Herpaa behagede H. K. H. naadigst at svare: Mine Herrer, Deres Ønsker for min Helbredelse have paa det inderligste rørt mig; de have lindret mine Smerter. Jeg kiendte i Forveien Deres Hengivenhed med min Person, men jeg imodtager i Dag med Glæde en nye Forsikkring om samme. Hædret med Kongens og Nationens bifald har jeg forsaget den Rolighed, i hvilken jeg eller havde besluttet at tilbringe mine øvrige Dage, for at begive mig hid og leve iblandt Eder. Fra det Øieblik af er jeg Svensk med Liv og Siel. Det Haab jeg den Gang fattede er allerede for en Deel opfyldt. Paa den Reise jeg nylig har gjort har jeg fundet hos Tropperne den meest tilfredsstillende Øvelse og Disciplin, de arefuldeste Dispositioner. Jeg har undersøge Agerbrugets Tilstand, og kan, i Anledning deraf ei noksom høiagte og beundre vore Forfædre. Hvilke store hindringer have de ikke havt at overvinde, . . . Lader os efterligne deres Mod og Udholdenhed; lader os ei jage efter anden Ære end den at udvide de Erobringer de have gjort paa et vanskeligt og utaknemmeligt Jordsmon, er bruge vore Vaaben uden for at forsvare vor Nationalære og hævde vor Frihed, Mine Herrer, Saalænge Himmelen under mig Livet, skal dette Liv ugienkaldelig høre Dem til. Derefter behagede Hs. K. H. at give Audients til Understatholder Lindh, som, i Overstatholder Generalmajor Skoldebrands Fraværelse, anførte en Deputation af Magistraten og Borgerskabets 50 Ældste, paa hvis underdanige Yttringer Hs. Kongl. Høihed behagede i Naade at svare: Mine Herrer, Ønsker og mit Helbreds Gienoprettelse har jeg modtaget fra alle Steder; de have uendeligen rørt mig. Jeg bifalder de Følelser de have yttret for mig; jeg fortiener dem ved de Følelser jeg selv nærer for Nationens Bedste. Det første det vigtigste God for Sverrigs Børn, som i 20 Aarhundreder have været frie for fremmed Aag - er Selvstændigheder. Kongen bestræber sig for at haandhæve den; det er Formaalet for hele hans Ærelyst. Han vil sikkre os mod al fremmed Vold; men han skulde ikke ville spilde en Draabe svensk Blod, for at erobre en Provinds. Han vil blobetrygge vor Frihed. Han skal naae sin Hensigt, hvis vi ere hert enige med ham. Kierlighed og Tillid ere de Baand, som forene Monarken med Nationen; maatte ikkuns paa samme Maade Almeenvellet være Formaalet for alles Ønsker - for alles Villie, maatte ei nogensinde anden Jversyge herske iblandt os, end den som opstaaer af Begierlighed efter at vise den meste hengivenhed for Fædrelandet, Vore Venner skulle glæde sig over vor Bestræbelse for at hævde vor Selvstændighed; vore Fiender skulle erfare at det vilde være forgiæves at prøve paa at berøve os den. Jeg veed at alle Folkeklasser lide ved Handelens Standsning; men i hvilket Land er dette ikke Tilfældet? Skuer ikkuns omkring Eder. - Alt hvad Kongen med Rette kan giøre, for at fremme Handelen og Jndustrien, skal sikkert blive gjort, men Hs. Majestæt vil ligesaa ubrødelig holde alt hvad han lover de Magter, med hvilke vi leve i Venskab, Den 6te Septbr. Den til Sverrig adresserede russi skee og finske Post, som den 20de Julii opbragtes af engelske Krydsere, er nylig ved en Parlamentair bleven tilbagegivet i en forseglet Sæk til Sølvitsborgs Postcontoir. Alle Brevene og Pakkerne fandtes efter Postkartet fra Abo i denne Sæk, undtagen de ministerielle sam 2 Breve der vare recommanderede til Grislehans PostContoir.