Københavns Adresseavis, 1779-10-26
Sidste Løverdag Aften blev et Fruentimmer og en Mandsperson i en Postchaise i Bagshot Heath anfaldet af en Highwayman. Denne befalede, at Postkarlen skulde strax holde. Manden i Vognen skiød en Pistol løs paa ham, men var saa ulykkelig, at han traf Kudsken i Skulderen. J det samme Øyeblik var Røveren, ved Vognen, satte Manden en Pistol for Brystet, og tog hans og Fruentimmerets Uhrer og Penge, hvorved han tillige sagde, at endskiønt man havde handlet meget ilde imod ham og skudt efter ham, saa var han dog for ærekiær, at han skulle stræbe efter deres Liv., Saaledes tænker en Røver i England. Endog som Røver handler han ædel, og jeg kan sikkert vædde med dem, min Ven, at de ey kan anføre et Exempel paa en tydsk Røver, som havde ligesaa god Ret til Titelen af en ærekiær Mand, som denne Engelænder. J det mindste maa de dog tilstaae, at han havde fortient at være sin Bandes Anfører, i Fald han havde været i een. Jeg har hørt et Fruentimmer, som boer i Richmond, fortælle, at hun engang da hun var kiørt ud henimod Aftenen, og havde en Tiener hos sig, var bleven anfaldet af en Highwayman, da hun nu altid var saa forsigtig, at tage nogle Penge med sig, saa havde hun givet ham saa meget som hun kunde holde i sin Haand. Da han tog Pengene, faldt to Skillinger () paa Jorden, der er Drikkepenge for dig, sagde han til Tieneren, takkede for det øvrige og reed bort Den anden Classe af de engelske Røvere ere de saakaldede Footpads. Disse opholde sig nær ved London paa Veiene, som føre til Chelsen, Kensington, og andre der omkringliggende Byer, men meest paa de Gaader i Staden selv, hvor Passagen ikke er meget stærk. Deres Antal maa være stort, siden hver Dag nogle af dem udøvede Røverier bekiendtgiøres i Aviserne. De giøre meere Ulykke end de forhen anførte, og handle slettere imod dem, som falde i deres Hænder. Ved Angrebet bruge de, som de forrige, en ladt Pistol som de sætte Folk for Brystet, og tage alt hvad de kan faae. Man er allerede vandt dertil, at man lægger sit Uhr og sine Penge, indtil et Par Skillinger nær fra sig, (thi det er ligeledes farligt, naar man slet ingen Penge har hos sig, naar man gaaer ud om Aftenen. Det sikkerste er, at man ey gaaer allene Men skulde man blive overfaldet, saa er det raadeligst, at man godvilligen giver hen hvad man har, siden den mindste Modstand sætter en i Livsfare. Dog forstaaer det sig af sig selv, at den vilde handle ufornuftig, som med temmelig Vished kunde see, at han var i Stand til at overvinde Røveren, naar han vilde forsømme at betiene sig af sin Fordeel. Nyelig have to Foorpads spillet en listig Stræg, som jeg ikke kan forbigaae. Af mit foregaaende Brev veed De alt, at paa Hovedgaderne holde hver Dag fra Morgenen indtil henimod 3 Mk. efter vores Penge. Midnat tusinde Hyrevogne, og at nogle endda ere parat heele Natten over. Til en af disse Hyrekudske kom ommeldte to Røvere, forlangte, at han saasnart mueligt skulde bringe dem i en vis Gade, som var i en Afkrog, og satte sig i Vognen. Kudsken, som ikke formodede noget ondt, bragte dem snart derhen, de lod ham holde, og begiærede uden flere Ceremonier hans Uhr og Penge. De undsaae dem heller ikke at opløse hans Sølvspænder, som faldt den ene af dem i Øinene. De vil maaskee spørge, om disse Røvere udgjøre et Selskab eller Bande, jeg svarer ney, enhver af dem gaaer enten allene ud eller med nogle faa andre af samme Profession. De fleste ere unge Folk og tildeels Haandværksvende, som arbeide om Dagen og om Aftenen søge at fortiene sig noget paa en anden Maade. Da her findes saa mange af slige Folk, saa er det ikke at undre, at ingen Uge gaaer forbie, hvori ey nogle af dem blive grebne og satte i Fængsel. Af 12, som komme i Forhør, angive gandske vist de to tredieddeels deres Omgang med Fruentimmer og de deraf flydende Udgifter, som Aarsagen hvorfor de ere komne til denne Levemaade. Naar deres Fortieneste ey kan strække til at underholde saadant et Fruentimmer, og at fornøie hendes umaadelige Fordringer, saa overtaler hun dem til at forsøge dette Middel. Det har undertiden tildraget sig, at sligt et ungt Menneske er gaaet løs med Pistolen i Haanden paa en Forbigaaende og med en bævende Røst har forlangt hans Penge. Den anden har indseet i hvilke Omstændigheder Røveren var, har givet ham noget, og forestillet ham, hvilken farlig Levemaade han havde slaaet sig til. Røveren er bleven rørt, og har tilstaaet med Taarer, at Elskov og Fortvivlelse havde bragt ham til at giøre noget, hvortil han hverken havde Lyst eller Duelighed. De vil nu med Rette spørge, om der da ingen Anstalter findes i London, til at hæve dette Onde visseligen, min Ven, dog ere de langt fra ey tilstrækkelige. Der holdes nemlig et temmelig stort Anta af Politiebetiente, som kaldes Constabler, hvilke ved Nattetider, forklæde sig i adskillige Dragter, og gaae omkring paa Gaderne, og hvis Pligt det er, at arrestere alle fordægtige Folk. Saasnart de have faaet fat paa en, bringe de ham hen til den nærmeste Fredsdommer, og denne lader ham efter Sagens Beskaffenhed enten sætte i Fængsel, eller stiller ham igien paa frie Fod. Skeer det første, saa bekiendtgiøres gemeenlig i Aviserne, at en Person, som seer saaledes ud og er saaledes klædt, som ved den og den Omstændighed har gjort sig mistænkt, er bleven sat i Arrest, hvorved tillige Dommerens Navn, og Dagen paa hvilken et offentligt Forhør skal holdes, bekiendtgiøres. Findes nu nogen, som troer, at den Arresterede kunde være den som har udplyndret ham, saa gaaer han hen for at see Personen og de hos ham fundne Sager. Finder han nogen, som hører . . . . Sager, han til, eller troer han, at det er ven mune ac saa melder han det for Dommeren og bekræfter hans Ord med en Eed. Er dette skeet, saa er intet vissere, end at den Arresterede bliver dømt til Galgen. Herved erindrer jeg mig en gandske besynderlig Tildragelse: som skeede i den Tid da jeg var i London. To Forlovede bleve viet sammen i en af Stadens Kirker, og kiørte derpaa med Bryllupsgiæsterne paa Landet, for at fornøye sig med dem. Da de om Aftenen tog tilbage til Byen, bleve de anfaldne af 3 Røvere til Hest. En af Selskabet saae, at der fattedes en vis Knap paa dens Kiole, der udplyndrede ham. Dagen derpaa blev bekiendtgjort, at en mistænkelig Person var bleven sat i Fængsel. Den Udplyndrede gik hen for at see ham, saae at den selvsamme Knap fattedes i hans Kiole, gjorde sin Eed paa at det var den samme Røver, og faa Dage derefter blev denne hængt.