Jyske Efterretninger, 1811-03-15
Forfatteren af en ypperlig Opsats om Frankrigs og Englands Fremfærd mod de Neutrale, som nylig er udkommet, siger: "Den Krig, som for 7 Aar siden brød ud mellem Frankrig og England, omfatter den hele Verdens Jnteresse. Der gives aldeles ikke noget Folk, som jo er bleven et Offer for samme. Begge de krigførende Parter have efterhaanden greben til Forholdsregler mod de neutrale Magters rolige Handel, hvilke ved ganske at tilintetgiøre samme, have revet den ene Deel af Verden fra den anden, og sat Enropa i den Tilstand, som det befandt sig i førend Skibsfarten, blev opfunden. Englænderne ville vælte det uberegnelige Onde, som denne Sagernes Stilling har til Følge for Menneskeheden, paa Frankrig alene. De skildre uophørligen de Forholdsregler, Frankrig griber til, for at udelukke den eng. Handel fra Continentet, som Overtrædelser af Folkeretten; men de vogte sig nok for at tilstaae, at disse Forholdsregler ere Repressailler, og at, naar paa begge Sider voldsomme Fremgangs maader og lovstridige Confiskationer finde Sted i den almindelige Justits Grundsætninger, disse Fornærmelser mod de Neutrales Rettigheder paa Frankrigs Side da have havt og endnu have til eneste og bestandigt Øiemed, at tvinge England til at opgive sine Anmasninger paa Havenes Souverainitet, medens de samme Uretfærdigheder og Voldsomheder paa Englands Side have havt til bestemt og uforanderlig Hensigt, at haandthæve en Søe=Coderes Grundsætninger, som stride mod alle Nationers Rettigheder. Frankrig proclammerer uophørligen Grundsætningen af de Neutraies frie Skibsfart og deres Flages Uafhængighed; England gientager uophørligen, at det holder sig berettiget til, at afbryde, modificere og indrette denne Skibsfart, som om Oceanet udgjorde en Deel af det brittiske Rige, Gebeet. Den nysanførste Opsats erindrer om alle de Discussioner, som det store Spørgsmaal om de Neutrales Rettigheder have foranlediget; den melder om den bestandige Stræben paa Frankrigs Side til Gunst for liberale Grundsætninger, om de endnu bestandigere Fornærmelser og Voldsomheder af England; og endelig om den store Epoke af 1780, i hvilken samtlige europæisk Magter, England undtagen, erklærede, anerkiendede og sandtionerede de Grundsætninger, at Undersøgelsen af convoiert neutrale Skibe var en Fiendtlighed, og at enhver Krænkelse af de Neutrales Rettigheder var en Fornærmelse mod alle civiliserte Nationer. Den viser fremdeles, hvorledes Revolutionskrigen gav England Leilighed til, at sætte sine barbariske Grundsætninger i Kraft, som hele Europa havde fordømt, og beskriver omstændeligen de ærefulde, skiøndt uheldige Forsøg af nogle neutrale Nationer paa, at afkaste Aaget og de brittaniske Usurpationer. Men omendog de forskjellige, i Hensigt til de Neutralle sluttede Tractater indeholde Afvigelser og Utydeligheder, - hvad vilde det da bevise for England, Intet, hvis de i Begyndelsen af denne Artikel fremstilte Grundsætninger ere de evige Fokerettens Grundsætninger. Kan man da antage tvende Folke retter, Kan en Nation frafalde en Ret, som alle Nationer have paa Oceanet, Tilvisse kan den det ikke, og gjorde den det, frasagde den sig ved denne Handling en souverain Magts Rang og Rettigheder; den erklærede sig derved afhængig af en af det krigførende Magter. Hvad vilde den svare, naar den anden krigførende Magt sagde til den: Du taaler, at min Fiende krænker din Søerettighed til min store Skade, nu, saa tillad ogsaa, at jeg krænker dine Rettigheder paa Landet. Den er aabenbart, den kunde ikke appellere til Retfærdigheden, men kun til Ædelmodigheden. Det bedste for den vilde altid være, offenligen og virksomt at gribe den Magts Partie, som i Theorien anerkiender en Folkerets Grundsætninger. Dette have da nu de europæiske Magter een efter en anden gjort, og denne gode Forbindelse vil, vi ville haabe det, have til sidste Følge en Tingenes Orden, i hvilken det ikke meere vil hænge af en eneste Nations Egensindighed, at forandre og haane Retfærdighedens evige Love, som alene kunne borge for Civiliseringens Vedvarende.