Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-02-13
J en indsendt Artikel i Berl. Tid, om Bygningsarbeider, som et vigtigt Middel til at forskaffe de trængende Klasser Leilighed til Erhverv, hedder det: "Saa ofte der i denne Tid er Tale om at understøtte dem, der trues med Savnet af Livets første Fornødenheder, holder Man sig i Almindelighed til det direkte Middel at uddele Korn eller Brød, som Gave eller til moderat Priis. Men uden at tale om, at dette Middel i Tidens Længde (og Man kan udentvivl være vis paa, at Kornpriserne ikke i de nærmeste Aar ville falde betydeligt) snart vil være udtømt, saa har det desuden den slemme Feil, at det let kunde nære Dovenskab og Ligegyldighed hos den lavere Klasse, fordi det saa at sige begunstiger den Dovne meer end den Flittige. Den fornuftigste Maade at hjælpe paa er den, at give de Trængende Arbeide og en passende Løn for Arbeidet. Men søger Man nu en Art af Arbeider, hvoraf Alle direkte eller indirekte kunne have Fordeel, saa vil Man upaatvivlelig altid komme til de forskjellige Slags Bygningsarbeider. Men Man veed vel, hvilke Misligheder Regjeringsforetagender af denne Art ere underkastede. Derfor er det en stor Lykke, naar Privatmænd træde i Regjeringens Sted og forene den offentlige Fordeel med deres egen. Vi hilse derfor Kammerraad Hillerups Plan at anlægge en ny Gade i Odense med Glæde og ønske ham mange Efterfølgere; vi lykønske ham til den Fortjeneste, han netop under disse Tidsomstændigheder indlægger sig af Fædrenelandet, og vi haabe tillidsfuldt, at han vil nyde al den Understøttelse, som hans Plan fortjener og behøver. Thi Opmuntring, Velvillie og en vel inddirekte men kraftig Understøttelse af Regjeringen, Communen og Medborgere er nødvendig. Ere disse Betingelser tilstede, vil det ikke mangle paa Kjøbere til de i en saa stærkt tiltagende Stad ypperligt beliggende Byggepladser, naar saadanne først i den hele Gades Længde ere afstukne og lidt efter lidt ved Auction (som i den afbrændte Deel af Hamborg) eller underhaanden falbydes. Selv de, der ikke strax kunne bygge, ville gribe Leiligheden, medens slige Pladser endnu ere at erholde for billig Priis. Men Communen maatte da ogsaa vise den størst mulige Hurtighed og Føielighed i dens Forhandlinger med Entrepreneuren, ja, den burde maaskee selv stille sig som Konkurrent til nogle passende Byggepladser, for hvilke den vel kunde have Brug, blandt andet ogsaa til et mindre Torv eller Holdeplads. Adskillige private Samfund kunde vel finde sig foranledigede til at gjøre det samme; thi der mangler dog f. Ex. en Børs for Kjøbmandsforeningen, et eget Lokale for Disconto-Jnstitutet, et lignende for den halvveis lovede Filialbank, hvis Savn hiint Jnstitut vil gjøre endnu mærkeligere, medens det bereder Veien for den, en Gaard for den stiftede Forening mellem de fyenske Kjøbstæders Borgerrepræsentationer v. s. v. Endvidere kunde vel enkelte Privatmænd med Fordeel benytte Leiligheden til at komme i Besiddelse af en god Byggeplads, være sig til borgerlig Næringsdrift eller til Opførselsen af Leieboliger, der for Tiden turde være den fordeelagtigste Anvendelse af mindre Kapitaler. Den fyenske Noblesse, der fordum eiede mange Gaarde i Byen, har nu trukket sig altfor meget tilbage fra det i flere Henseender gavnlige Samliv i Stiftets Hovedstad, og en Godseier-Forening - selv med et Konventhuus - kan ikke erstatte dette. Men allermeest maatte dog Regjeringen med sand Liberalitet komme et Foretagende som Hr. Hillerups imøde. Konsumtionsvæsenet nævnes i den kgl. Resolution. Vi haabe og ønske, at det, der formeentlig allerede eengang har hindret en lignende Plan til nye Gaders Anlæggelse i Odense, nu vil vise mere Omsigt og Liberalitet: at oprette en ny Accisebod, var det endog flere, er dog en ringe Sag, hvor det gjælder om at skaffe Trængende i Hundredeviis en nyttig Virksomhed.