Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-04-28
Jndenlandske Efterretninger. Den 20de d. M. afholdt den kjøbenhavnske Afdeling af Selskabet for Trykkefrihedens rette Brug sin ordenlige Generalforsamling. Afdelingens Formand, Magister Tregder, gav først en kort Fremstilling af Afdelingens Historie og finantsielle Status, hvorefter han oplæste et Andragende fra Afdelingen i Nykjøbing paa Falster, der gaaer ud paa at Selskabets Repræsentation vil for de forestaaende Stænderforsamlinger gjentage sin i Aaret 1840 indgivne Petition, i det Tilfælde at Regjeringens forventede Svar paa Stændernes ved samme foranledigede Andragende ikke maatte have gjort en saadan overflødig. Da dette sidste ikke stod til at vente efter de Phænomener, der i den senere Tid tydeligt havde viist sig, og blandt hvilke fornemmeligt fortjente at fremhæves, at Postforsendelsesretten, der burde være lige for alle, endnu forbeholdtes enkelte Blade, der gjorde sig til Opgave at rose hver eneste af Regjeringens Foranstaltninger, saa foresloges det Generalforsamlingen at bemyndige Bestyrelsen til i et kort Andragende at anbefale Forslaget til Selskabets Repræsentantskab. Dr. Ballin bemærkede, at uagtet den kjøbenhavnske Afdeling for 2 Aar siden eenstemmigt havde bifaldet at indgive den da til Stænderne indsendte Petition om Ophævelse af flere af de paa Pressen tyngende Jndskrænkninger, og det saaledes ikke stod til at vente, at den nu skulde have forandret sine Anskuelser i saa Henseende, saa var der dog to Puncter, han vilde omtale, da de muligt for Nogle kunde fremstille sig som Jndvendinger imod Forslaget. Det første var, at et saadant Forslag muligt kunde forekomme ubetimeligt, eftersom Regjeringens Resolution endnu ikke var falden og man saaledes ikke vidste, hvad Svar Stændernes Petition vilde faae. Efter de forhaanden værende Anspicier troede han imidlertid, at man vel kunde forberede sig paa at indgive Petitionen igjen, uden at behøve at nære Frygt for at den vilde komme i Collision med Regjeringens Svar. Det andet Punct, han vilde berøre, var den velbekjendte 3die August. Man maatte imidlertid ikke troe, at det var fordi denne Dag stedse førtes i Munden af et Blad, der aldeles ingen Agtelse nød i den offentlige Mening, sligt skulde nemlig ikke bevæge ham til at omtale den. Men den Dag havde været af uheldbringende Virkning, og Nogle kunde maaskee frygte for at fremkalde en lignende ved atter at indsende en Petition om Ophævelsen af de paa Pressen hvilende Jndskrænkger. Dette stod dog ikke til at frygte efter de stedfindende Forhold, da det var ganske særegne Omstændigheder, der maatte antages at have fremkaldt hiin 3die August. (Debatten i Roeskilde Stænderforsamling.) Han maatte derfor anbefale Forslaget til Generalforsamlingens billigelse. Efterat Candidat Bierring havde udtalt sig i samme Aand, og navnligen anbefalet Afdelingen Nødvendigheden af at anmode Repræsentantskabet og strax at affatte og indgive en Petition til Stænderne, bifaldt Generalforsamlingen Formandens Forslag eenstemmigt, naarundtages at Professor Clausen, efterat have erfaret, at det var Meningen, at Petitionen skulde indgives i Selskabets Navn, i Henhold til den af ham tidligere udtalte Anskuelse om det formaliter Urigtige heri, stemmede imod samme. (Kbhpst.)¬