Københavns Adresseavis, 1765-12-04
Naar nu et Skrift blev kiendet værdig af Forlags Selskabet at understøttes; hvem skulde være Jnteressenterne Borgen for deres Exemplarer, og Forfatteren Borgen for deres Penge, dertil udfordredes nødvendig en vederhæftig Mand som kunde taale at giøre Forskud; thi Forfatterne maatte ikke opholdes, men have deres Betaling saasnart Skriftet var trykt. Skulde Hoved=Commissionairen i Kiøbenhavn og de andre Commissionairer i Provincerne antages blot til Jnteressentskabets Fordeel eller og tillige til Forfatternes Læt telse? Skulde de blot besørge Exemplarerne til Jnteressen, terne, eller skulde de tillige debitere Oplaget for Forfatterens Regning, dersom det sidste skulde være, saa maatte Commissionairerne i Provincerne antages af Hoved=Commissionairen i Kiøbenhavn og aflægge Regnskab til ham og Forfatterne havde ingen at holde sig til uden Hoved Commissionairen eller Bogholderen. Projectet synes mere at sige til smaa Skrifters end stor re Verters Befordring og vil have at vidtløftigere Verker, skulde deeles for ikke at hendre smaa Skrifters Bekiendtgiørelse. Det holder jeg for en Mangel. Smaa Skrifter udfordre smaa Bekostninger, og de kand en Boghandler eller Forfatter selv let vove. Hvad skader det om en ung Autor skienker Boghandlerne sine første Forsøg blot for Trykker=Omkostningen. Finder Boghandlerne deres Regning ved hans Skrifter, saa behøver han siden ingen Understøtning. Men store Verker ere de som mindst fin de Aftræk i et Land hvor Sproget er saa indskrænket som vores og hvor der ere saa faa Læsere. Og saadanne Skrifter behøve vi dog meest: vi behøve en udførlig almindelig Historie, vi behøve en udførlig Landets Historie som Ungdommen af begge Kiøn kunde læse, vi behøve gode Oversættelser af de Gamle saa vel som af de Nyere. Thi det staaer mig heller ikke an at Projecteuren vil udelukke alle Oversættelser fra Forlags=Selskabets Understøtning. Naar de oversatte Stykker ere virkelige Originaler, naar Oversættelserne ere rigtige og skrevne med Hensigt til Sprogets Opkomst, saa kunde maaske i Begyndelsen giøre større Rytte end de saa kaldte Original Danske Verker. Skulde et Forlags Selskab komme i Stand, saa maatte det i mine Tanker skee paa denne Maade. En bekjendt, anseelig og vederheftig Mand paatog sig at samle Jnteres, sentere, som strax hos ham deponerede en vis Sum at Penge som de aarlig agtede at anvende til nye Danske Skrifters Anskaffelse. De som saaledes havde deponeret Penge fik de udkommende Skrifter en 3die eller 4de Deel ringere end andre Kiøbere. Til denne Entrepreneur meld te sig Skribenterne og overskikkede ham deres Manuserixter uden for det første at bekiendtgiøre deres Navne, og naar han fandt Skriftet, som han ikke maatte beholde over 8te Dage hos sig, værd at trykkes, saa gav han sin skrift lige Revers til Forfatteren, at saasnart Skriftet var trykt, vilde han paa sine Med=Interessenteres Vegne imodtage saa og saa mange Exemplarer og strax betale dem. Men i det mindste maatte han forbinde sig til at imodtage 200 Exemplarer. Det øvrige som Forfatteren af ovenmeldte Project foreslaaer, kunde ogsaa finde Sted i dette Jnteressentskab. Kun at Entrepreneuren maatte være en Mand som hverken behøvede eller agtede at vinde noget ved denne sin Entreprise, men dreves blot af Ære og patriotisk Jver Dog, maaske jeg endnu en anden Gang giver mine Tanker nærmere tilkiende om nogle andre Midler, som jeg holder for langt virksommere til at befordre Danske Skrifters Udgave.