Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
Nyeste kilderie af K. løbenhavn. SaadannaaasenannannaaSyvogtyvende Aargang. No. 6. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Videnskaber, og Humanitet. opgavaage Germanisk Jndustrie udfandt i 15de Aarhundrede et Foreningsmiddel for Humaniteten, som ingensinde forhen var anet, nemlig Bogtrykkeriet. Jkkun enkelte Velhavende, eller i rige Klostre Boende havde forhen Adgang til den i Haandskrifter, opbevarede Lærdom; at samle denne fra de forskjellige Tidsaldre var allerede et svært Studium; at sammenligne de forskjellige Arter af Lærer, Slutninger og Iagttagelser oversteg næsten menneskelige Kræfter. Mundtlig Lære var Hovedkilden, af hvilken Mængden øste, og de bedste Hoveder kunde vanskeligen hæve sig over den engang indførte Lære, eller stode i Fare for at henfalde til selvskabte Drømmerier. Det var altsaa ingen Under, at Lærdommen, fra 12te til 15te Aarhundrede i den skolastiske Philosophies og den arabistiske Naturkyndigheds Baand, ikke uden ved meget Begeistrede kunde gjøre Fremskridt, men derimod ogsaa at den opnaaede Viden omhyggeligere bevarede sig, og ved mundtlig Meddelelse udbredtes. Ved Bogtrykkeriet blev Videnskaben i alle dens Former, de theoretiske, logiske, traditionelle og æsthetiske en almindelig Handelsartikel, enhver nogenlunde Bemidlet kunde kjøbe den; de vigtigste Kilder kunde gives i Ungdommens Hænder; de bleve snart en Luxusartikel *). Speculerende Venetianer og an 2) Fals Doctor sine Ubris, Valets Lbri sine Doctore, Tirsdagen den 19 Januar 1830. dre Jtaliener opbøde enhver lærd Flid, enhver Kunst, og enhver mekanisk Vedholdenhed, for at give denne almindeligen søgte Luxus-Artikel den mueligste Fuldkommenhed; dem fulgte de flittige Nederlænder og Tydske, sildigere de Franske, isærdeleshed med Understyttelse af Sorbonne, der drog tydske Kunstnere til Paris, sildigst Englænderne. Familierne Manucci, Aldi, Junta i Venedig, Florents og Rom, Westphalen, Pantin og Eleviere i Antwerpen, Leyden og Amsterdam, Froben, Herwag og Auerbach i Basel, Commelin i Heidelberg, o. s. fl. vare de store Handelshuse, der mere tragtede efter Stof, hvorved de kunne sætte deres Fabriker i Virksomhed, end de vare bekymrede for en sikker Afsætning. De med Grækere, som vare flygtede fra Constantinopel, reddede, saavelsom de i italienske og tydske Bibliotheker opbevarede Haandskrifter af græske og romerske Skribentere, deres Commentatorer, Kirkefædrene, Samlingerne af den romerske Ret o. s. v. frembøde det første og rige. ste Stof, snart bleve ogsaa Tidens Lærde opfordrede til egne Arbeider; kritisk Bearbeidelse af det allerede forhaanden værende Forraad blev det kjereste Arbeide; Mænd af høieste Stand, selv Fyrster paatoge sig det eller befordrede det. Naar man overskuer de voluminøse Værker som inden 10 Aar, allerede i det 13de Aarhundrede, bleve trykkede, naar man derhos bringer i Beregning at i smaa Stæder i Jtalien, selv paa Corsika, i flere Stæder i Holland, Tydskland og Sveits slige betydelige Værker ere trykke med største Omsorg, kan sende man drage i Tvivl, om ikke i hine saa kaldte mørke Tider flere for Videnskab begeistrede Mænd have levet? Men vist nok var i hin Tid større Ledighed. Handel, Bureauer, Politik beskjæftigede færre. J