Viborger Samler, 1831-05-19
Jndenlandske Efterretninger. Under Overskrivten: "Af en Skrivelse fra Kjøbenhavn, dateret den 8de Marts læses følgende høist interessante Meddelelse i den Hamborgske Referent Nr. 24. - - - Sandsynligviis er De alt underrettet om den herværende ministerielle Forandring, der saameget mere har vakt Sensation, som slige Forandringer ikkun høist sielden finde Sted, hos os; det er derfor meget naturligt, at den meget maa omtales. Jeg vil altsaa meddele Dem, hvad jeg af de bedste Kilder har erfaret om denne Gjenstand. - Ministeren Schesteder, hvad De vist nok har hørt, alt i længere Tid syg, desuden meget tunghør og gammel, og folte sig af Alderdoms Svaghed tvungen til at resignere. Ministeren v. Møsting udbad sig, i Forudfølelsen af, at hans tiltagende Alder (han har snart opnaaet det 71de Aar, vilde hindre ham i, med fornøden Kraft og uafbrudt Tilsyn at bestyre de ham anbetroede forskjellige og vigtige Collegialforretninger, af allerhøieste Naade at vorde entlediget. Han var af den Mening, at hans Fædreland var bedst tjent med yngre, kraftfuldere, ved Dygtighed, Uafhængighed og Tjenesteer udmærkede Mænd. Men idet han ansøgte sin Konge om at vorde fritaget for hine mangefold byrdefulde Collegialforretninger (til hvilke han, efter Forlydende, har foreslaaet de nu ansatte Eftermænd) troede han dog ved sin bekjendte Erfaring i saamange Fag, der udgjøre en saa vigtig Green af Statsforvaltningen, fremdeles at kunne være Allerhøistsamme til Nytte. - Hvo kan i dette af egen Drivt foretagne Skridt miskjende den sande Patriot og den sit Fædreland hengivne Dannemand, Den rene Glæde og den beroligende Bevidsthed, nu at kunne overdrage Finantsvæsenet i en heel anden Tilstand, end han for 17 Aar siden havde modtaget det af sine Forgængeres Hænder, til sine Eftermænd, er faldet i hans Lod. Man maa have kjendt og nøie været induceret i Finantsvæsenets daværende Tilstand og Indretning, for at kunne gjøre sig et Begreb om den deri herskende Forvirring og Armod; vistnok en Følge af Syvaarskrigen, der paa den ene Side havde berøvet Staten dens Jndtægter, og paa den anden have forøget Udgivterne i et saa overordentligt Omfang. - Som Følge heraf modtog han Finantserne, blottede for alle øieblikkelige Resoureer, med allevegne udtømte Kasser, og foruden den paa Landet hvilende permanente Gjeld, der blev endmere byrdefuld ved de i flere Aar tilbagestaaende ubetalte Renter, ovennikjøbet belastet af en betydelig svævende Gjeld. Han modtog saaledes Finantserne med aldeles svækket Credit, ødelæggende Cours, og følgelig i en Tilstand, der maatte have afskrækket Enhver fra at paatage sig et saa høist vanskeligt, forvillet og vovet Kald. Hans nu tiltraadte Eftermænd modtage Finantserne med alle, hiin elendige Tilstand, modsatte, Fordeele. Enhver Green af Finantsvæsenet er vel ordnet og reguleret; ingen svævende Gjeld, ingen tomme Kasser findes mere. Neil disse ere til Overflød fulde, og alle Forpligtelser ere under hans Forvaltning med en sjelden samvittighedsfuld Nøiagtighed, der pludselig har hævet Crediten og lettet Forretningerne blevne opfyldte. Det faldt derfor strax i de første Aar, efterat han havde overtage, Forvaltningen, Finantserne let, at afbetale de uhyre, tunge, paa samme hvilende Restancer. Ved deres Credit og voxende Hjelpekilder har han endog seet sig istand til, at række mange Godseiere og Andre en hjelpende Haand, og derhos at danne en Reserve=Fond, der for nærværende Tid bestaaer af en meget betydelig Sum. - Hans samvittighedsfulde Nøiagtighed i Opfyldelsen af Forpligtelserne har vel meest bidraget til, at man alt fire Aar efter Freden saa hurtigt bragte det Hamburgske Laan paa tolv Millioner Mk. Bco. istand. og det paa et, paa den Tid meget fordeelagtigt, Vilkaar, fordi den betingede Priis var høiere, end den man kunde kjøbe Franske Renter for af samme Natur, jeg siger fordeelagtigt Vilkaar, fordi selve Nationalbanken trods dens større Uafhængighed og vel indrettede Fundation, et Aar senere, da den i selve Fædrelandet gjorde et omtrent lige stort Laan, ikke opnaaede en saa høi Priis. - Med megen Held og ualmindelig Kløgt forstod Ministeren ved Optagelsen af procents Laanet i London at benytte sig af Conjuncturerne i Aaret 1825, og befriede derved Landet fra ældre Laan der med langt sværere Renter hvilede tungt paa Finantserne. - Man kom dengang med de falske Yttringer, at Bestemmelsen af dette Laan var, at dække Finantsernes Under Balance. Nei, det forholdt sig ganske anderledes, thi de Summer, som Laanet bragte tilveie, bleve anvendte til at afbetale de tvende 5 og 6 procents Laan, der forhen vare gjorte i Hamburg og London, ligesom og den Danske Gjeld, for hvilke Landet maatte give over 4 pCt. Renter. Naar disse Summer lægges sammen vare vel ikke engang de ved disse Laan indkomne Summer tilstrækkelige, og sandsynligviis var det vel ogsaa af den Aarsag, at Ministeren i samme Aar realiserede paa en meget fordeelagtig Maade flere Millioner i Rigsbank-Obligationer. - Jkke mindre heldig var Ministeren ved Realisationen af den anden Afdeling af 3 pCt. Laanet. - Fordelen af dette Laan med Hensyn til de aarlige Afbetalinger der danne den syntende Fond, er meget stor, fordi den af Finantserne faaede Gjenmemsnits-Priis var langt høiere, end de Priser, de aarlige Afdrag kjøbtes for, hvorved naturligviis det synkende Fond har faaet en langt større Tilvært, og Laanet hurtigere afbetales. - Landets Gjeld er i de senere Aar ved disse Afbetalinger ligesom og ved de i Frankfurt og andre betydeligt bleven formindsket; og det maa fryde hver Dansk at erfare af de offentlige Blade at Ministeren v. Møsting har forbeholdt sig at aflægge Regnskab indtil Enden af Aaret 1830, hvorved det bedst vil komme til almindelig Kundskab, hvormeget der er virket under hans Forvaltning. Desuden har han uagtet alle financielle Vanskeligheder ei allene ikke lagt Hindringer iveien for Noget, hvorved Videnskab og Kunst kunde befordres eller for nogensomhelst offentlig og for Staten gavnlig Indretning, men har endog, saalænge hans Forvaltning varede, gjort saare meget for disse Grene af Nationalæren; hvilket saameget meere fortjener taknemmelig Paaskjønnelse, som han maatte dække mange uforudseete og overordentlige Udgivter, hvoriblant jeg kun vil nævne Slottets Bygning og den saakaldte Prindsessestyr for to Prindsesser. Han foreslog desuagtet ingen nye Skatter, men har under hele sin Bestyrelse viist et stort Maadehold med Hensyn til nye Paalæg, ligesom han overalt, hvor det kun paa nogen Maade lod sig gjøre, skaanede og lettede; dette Vidnesbyrd maa Sandheden, tilstaae ham. Maatte hans Efterfølgere, der forefinde en bonet Vei, fortsætte Arbeidet med samme Held som han, og hylde de samme liberale Grundsætninger, der besjælede hans Bestyrelse. -J Anledning af en Recension i Maanedsskrivt for Literatur over Professor Rafns Oversættelse at Jomsvikinga Saga og Knytlinga har den mellem bemeldte Maanedsskrivts Redaction og nogle Medlemmer af det Kgl. nordiske Oldskriftselskab reise sig en literair Feide, der fra Nogle af de Sidstes, Side føres med stor Aminositet.