Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-08-16
Den ærede Forf. af ovennævnte bemærkninger mod mine Forslag til Pengemangelens Afhielpning, i Skilderiets No. 57, vil være takket for de Oplysninger, han i den Henseende har meddeelt, men han vil tillige ikke tage mig det fortrydeligt op, at jeg, til Forsvar for det af mig Fremsatte, og til end ydermere Oplysning, endnu tillader mig følgende Bemærkninger. Den ærede Hr. Forfatter bemærker først"at der er, som bekjendt, stor Forskiel imellem Mangel paa tilstrækkelig Pengecirculation og Pengemangel; at den første her, som overalt i Europa, kun er ringe, men at Pengemangelen, derimod langtfra ikke her er saa stor, og formener dette beviisligt, saavel af Discontoens Lavhed, som og af Letheden og Hurtigheden, hvormed Statslaan næsten allevegne kunne bringes istand." Med Hensyn herpaa maa jeg behagelig bemærke: 1) at Discontoens Lavhed tør jeg ikke antage som Beviis for, at der ikke er Pengemangel, men kun som Beviis paa, at der kun er faa Vexler at discontere, og altsaa liden eller ingen Handel, og ingen Handel er der, fordi der er ingen Penge hos den Handlende, og ingen hos dem, som i andet Fald skulle consumere de Vare, hvormed der handles. Vader flere Penge blandt de Consumerende, saa var der større Handel hos Detailhandleren, meer Partihandel hos Grossereren, og følgelig og flere Vexler at discontere, og følgelig og høiere Procenter derved at vinde. 2) Ligesaalidet tør jeg antage, "at Letheden og Hurtigheden, hvormed vore Tiders Statslaan næsten allevegne kunne bringes istand, skal bevise, at der ikke er Pengemangel. At Statslaan nu let og hurtigen kunne tilvejebringes, beroer deels derpaa, at Statens Repræsentant eller Repræsentantere ved Skatter og Paalæg, efter de antagne Statsmaximer, nu næsten under alle Omstændigheder, kunne sikkre Laaneren sin Capital, deels derpaa, at der gives Beviser (Obligationer), som oftest til en større Sum, end der gives Valuta for, og at Renterne altsaa ere af lige Capital større, end de vilde være, naar fuld Valuta var givet for Beviset; deels og derpaa, at Staterne nødvendigvis maa befale, for at sikkre deres Credit, om nye Laan skulde behøves; de bevise og, at denne nye Handelsgreen befindes fordeelagtig for vedkommende Bankører, da de her sikkrere og lettere kunne anvende deres Capitaler i det Store, end ved Søhandelen, der ofte er meget indviklet, udsat for store Tab, og ved en udbrydende Søkrig, for total Ruin. Ogsaa andre Aarsager kunne der tænkes, foruden disse, som alle bevise, at denne Handelsgreen er for vedkommende Huse fordeelagtig, skjøndt for Handelen og Pengeomløbet meget skadelig. - Men alt dette beviser intet for Fædrenelandets Penge overflødighed, hvor ingen saadanne Laan ere stete. Skulde de bevise, at her ikke var Pengemangel, da maatte saadanne Laan enten for Udlandet eller for Regjeringen være optagne her i Landet, enten hos de store Handelshuse, eller hos de store Jordegodseiere, eller i de Kongelige Casser, og naar jeg da saae, at i det mindste vor egen Regjering her erholdt de behøvende Laan, og jeg dog derefter ingen Mangel sporede paa Penge for passende Hypothek, saa vilde jeg tilstaae, at her ikke var Pengemangel. Men naar jeg tvertimod seer, at de herfra optagne ubetydelige Laan ikke engang kunne her faaes, endog imod største Sikkerhed, men at man maa søge disse i Udlandet, saa er det saa langt fra, at jeg kan troe, at her skal være Pengeoverflødighed, der tvertimod viser sig tydelig nok Spor paa det Modsatte. Ja, naar vore store Godseiere ikke kunne faae samtligen en 2 a 3 Millioner Rbdlr. paa deres store Jordegodser, der ere flere Millioner værd, men maa for denne Mangel paa Penge enten gaae Fallit, eller sættes under Commissioner, som vel er eet og det samme, saa kan man vel neppe troe, at der er Overflødighed, men det er da haandgribeligt, at der er Mangel paa Penge, eller Middel til at betale, og at det ikke blot er standset Circulation; thi hvad Hypothek vilde Vedkommende have, naar ikke store Jordegodser afgive et tilstrækkeligt Pant. Var det blot standset Penge circulation, saa maatte det kunne paavises, hvor de store Summer hvile, og det maatte antages imod den menneskelige Drivtighed og Higen efter Fordeel, at Capitalister kunne og ville lade deres Capitaler henhvile uden nogen Omsætning og nogen derved erhvervet Fordeel. Men Spor herpaa findes ingensteds, og følgelig slutter jeg igjen deraf, at det ikke er Mangel paa Penge circulation, men paa Pengene selv, der frembringer disse Særsyn. Skulde derimod Banken være i Besiddelse af store Summer, som der ligge ufrugtbare, saa ere disse Summer, med Hensyn paa Circulationen, at ansee, som de ikke vare til. Desuden tør man sikkert paastaae, at havde der været Penge at faae tillaans her i Landet, enten hos en samlet Corporation, som f. Ex. Grossererne, eller hos private Mænd, da havde vor Regjering upaatvivlelig hellere søgt samme her, og forundt de med saadant Laan forbundne Fordele til Landets Borgere, end søgt samme udenlands, hvor der altid ere flere Bekostninger og Vanskeligheder at overvinde, end i Landet, naar Penge her ere at faae. Det Modsatte er skeet flere Gange siden Krigen; Beviis nok, at her i Landet ikke er Pengeoverflødighed, men Pengemangel. Efter disse Oplysninger troer jeg med Grund at kunne antage det, jeg har paastaaet, at her i Landet ikke er nogen standset Pengecirculation, der desuden aldrig kan vare længe, men reel Mangel paa Betalingsmiddel v. Pengemangel. Videre søger den ærede Forf. at bevise, at den fra Banken udeværende Pengemasse maa være tilstrækkelig til det nuværende Behov, saaledes: "Før Krigen (1807), da Handel og Skibsfart stode i deres højeste Flor, var den circulerende Pengemasse (Sedler, Sølv og Kobber) omtrent 26 Millioner Rd. De, og naar da 1/2 Deel afgik for Norge, omtrent 18 Mill.; Rigsbanken har endnu over 20 Mill. i Omløb; vare hine 18 Mill. Rd. De, tilstrækkelige for Dannemarks Behov, da Handel og Skibsfart, vare i høieste Flor, saa maa 18 Mill. Rbd. være tilstrækkelig nu, da begge for en stor Deel (eller aldeles ere standsede. Herved maa jeg bemærke, først, at jeg ingenlunde tør antage, ander for Krigen ikke var ere end 26 Mill. Rd. De, i Omløb i begge Riger. Hvor mange Sedler der egentlig vare i Omløb, veed jeg ikke, men det bemærkede jeg, at der aarligen bleve fra alle Casser satte en betydelig Deel ny blaa Sedler i Omløb, og alle Lønninger bleve, saavidt min Erfaring strakte sig, betalte med saadanne Sedler. At nogle af dem kunde være Ombytninger for inddragne og ubrugelige gamle Sedler, vil jeg gjerne tilstaae, men alle kunde de dog vist ikke være tilvejebragte paa den Maade, Jeg erindrer meget vel, at man da paastod, at den circulerende Seddelmasse da var langt høiere, og Nogle anslog den endog til det Dobbelte. Dog, derom kan jeg ikke bestemt afgjøre noget. Men jeg vil antage, at de 18 Mill. Rd. D., som den ærede Hr. Forf. paastaaer, vare tilstrækkelige, saa maa herved bemærkes: 1) Forskjellen mellem Rigsdaler De. - 96 s. og Rigsbankdaler - 60 s. - 3. Var da 18 Mill. Rd. D. til det fornødne Behov, saa maa vi nu have 28 1/2 Mill. Rbdlr.; 2) maa den siden 1807 tiltagne Folkemængde tages i Betragtning, der ogsaa behøver sin Andeel i den circulerende Pengemasse. Hvor stor den er i de siden 1807 forløbne 16 Aar kan jeg for Øjeblikket, af Mangel paa de fornødne Data, ikke bestemme. Men anslaaer jeg den til 100,000 Mennesker mere end da, er det vist ikke for meget. Denne Til vært af Mennesker gjør den præsumtive Pengemangel endnu føleligere. Man vil iøvrigt behagelig bemærke, at 18 Mill. Rbd. ikkun æqvivalerer 11 1/4 Millioner Rd. De, a 96 s.