Viborger Samler, 1777-04-14
J Aaret 14 75 toge Jøderne i Trient et fattig Kristen Barn navnlig Simon 2 1/2 Aar gammel, bragte det i det Huus hvor de holdte deres Synagoge, stak et Tørklæde i Munden at det ikke skulle skraale, skar et Stykke Kiød ud af Kinden, og korsfæstede det levende, hvorved de sagde: Vi ville korsfæste ham ligesom de Kristne have gjort ved deres Gud Jesum, der er et Jntet, og alle vore Fiender, skulle paa samme Maade omkomme. See Ejsenmenger C. 1. Pag. 2. Pag. 221, hvor mange fleere saadanne Gruesomheder findes antegnet. En omvendt Jøde navnlig Simon Zevi melder, at naar en Jødekone er i Barnsnød, og intet Middel kan hielpe hende saa hentes noget tørt Kristen Blod hos Rabinen, hvoraf Barselkonen faaer noget ind, hvilket strax skal hielpe; som dog af Hr. Vagensen Pag. 138 holdes for fingerret. Dette er hvad jeg veed at have læst i denne Materie, og som er nok til at bevise den bittre Had denne Nation har til de Kristne, hvorpaa man desuden har mange store og langt betydelige. re Exempler, som her for Vitløftigheds Skyld forbie gaaes. Men naar de fordres til at aflegge Eed imod Kristne, saa vide de paa den skiendigste Maade at betiene sig af deres Forsonings Fæstes Absolution, hvor de bede om Syndsforladelse med disse Ord: Fra denne Forsonings=Dag, indtil den tilkommende Forsonings=Dag, tilligemed disse Ord: Fra den forbigangne Forsonings=Dag, indtil denne Forsonings=Dag. Conf. orachhajim, num. 619. Denne Absolution paa formeldte Dag udtolke de saaledes, naar de fordres til Eed imod Kristne: At da alle de Meen=Eeder som de giøre ere dem forud forladne, saa kan de fritud sværge, fornemmeligen, dersom den, der skal affordre dem Eeden, ikke paa det nøieste i agttager alle de Subiliteter, som som deres Rabiner have opfunden. Denne Bøn kaldes co nidre og læses indtil det Ord Schevuos, Men Rab. Mardochæi Japhe paastaar, at denne Bøn eene hielper imod de Løfter og Eeder som een frievillig har gjort. Vid. Kiochner in notis Jung. Pag. 119. Hvilket imodsiges af den omvendte Jøde Samuel Friderich Brenzen, som fortiener meere Troeværdighed, naar man betragter hvad Rabin Jacob Veich skriver i hans Bog Scheeloth utheschuvoth. Fol 25. Col. 2 num. 53. Dersom en Fyrste fordrer en Jøde paa Eed, det han ikke vil drage ud af hans Lande, saa skal han (nemlig Jøden) tænke i sit Hierte, ikke i Dag, men vel paa en anden Tiid. Saaledes har de mange Udflugter, og Forbeholdenheder, reservationes mentales. J Anledning af Jødernes Eed læses et særdeles merkværdig Sted Schylchan aruch i Choschen hamischpath, num. 87. S. 20. saa og ved Maimon. i Hilch, Schebuoth. C. Kl. §. 16. Hvor det heder: "At den sværgende Jøde strax bør tilkiendegive Dommeren, dersom der under Eedens Aflæggelse opstaaer nogen Forbeholdenhed eller Udflugt i hans Hierte, saa bør han og betænke, at heele Verden skielvede, da Gud udgav det Bud paa Sinai Bierg: Du skal ikke tage Herren din Guds Navn forfængelig. Men uagtet alt dette, saa bekymre de sig lidet, ja sletintet og Eeden naar det gielder imod Kristne dersom den der affordrer Eeden ikke lagttager: 1. At den Talmud som de paa Sabbatsdagen betiene sig af, bliver bragt frem. Nogle, ja en stor Deel Kristne troe at Jødernes Talmud er i saa vidt en helihellig Bog, fordi den ikke indeholde andet end GudsOrd m. m. Dersom den ikke indeholdt andet end Guds Ord, saa kunde jeg befalde samme Meeninmen nu ikke, da det ei vil blive vanskelig at gotgiøre det den tillige indeholder. 1.) Ting, som stride i mod al menneskelig Fornuft. 2) Falske Forklaringer over Skriften. 3.) Har en stor Deel overtroiske Ting. 4.) Er opfyldt med Fabler og haandgribelige Usandheder. 5.) Lærer Ting, der ere Guds Høihed og Majestæt imod m.m. Alt dette berøver den den Hellighed, som den Deel af Guds Ord, der er i den, ellers kunde giøre Fordring paa, saa man kan sige med August. Quæst. Evang, 1. 2. C. 40. Nulla falsa Doctrina eft, que nonaliquid veri permisceat. 2. At den Sværgende Jøde fører hos sig sin Coschere eller ægte Tphillin (er deres Bønne=Ren efter 5 Mos. B. 6. C. 6. 7. 8 v.) som sættes ham paa Hovedet og om den venstre Arm, tilligemed hans Talli(der bestaaer i et stort firkantet ulden eller silke Klæde, som de bære over Hovedet) og Talzis dette er nogle smaa sammenflættede Snore, af samme Slags som Tallis er, og bindes ved samme) saa vel som og hans Dødnings Klæder, dem han aarlig bærer paa Forsonings Dagen. 3. Bor der være 10 jødiske Mandfolk overværende, som Vidner til Edens Aflæggelse. Nogle holde for, at det er nok, naar der alene ere 3, men da man kiender deres Udflugter, de og ved alle hellige Forretninger Ex. Hr. Omskiærelsen, betiene sig af 10 Mandfolks Vidner (som de kalde Minjan) grungende sig. sig paa Rabbi Fliesers Ord Cap. 19, hvor han siger, Gud har aldrig givet sit Folk Jsrael noget Vidnesbyrd, uden i 10 Personers Overværelse m.m. Saa giør man best udi, at fordre 10 Jøder. Confr. Forordning. af 15 Septb. 1747, Artik. 2.4. Bør den sværgende Jøde, tillige med de 10 andre overværende, toe deres Hænder, hvorved de læse den sædvanlige Velsignelse, der begynder saaledes: Lovet være du Herre vores Gud, &c. Og maae de ikke dyppe Hænderne i Vandet, men helde det paa dem. Da saa den, som skal sværge, iføres sin Tphillin og Tallis med vedhængende Zizis, hvorved han tilholdes at udsige den sædvanlige jødiske Velsignelse. Derefter 5. Leverer Rabbinen ham Taalmod, den han først kysser, og tager i begge Arme, vendende sit Ansigt imod Østen. Den som skal affordre ham Eeden begynder efter Maimonides Forskrift in Hilch. Schevuoth. C. 10. §. 8. med disse Besværgelser saaledes: 1. Jøde, jeg besværger dig ved Adonai Flohelistoel (d. c. Herren Jsraels Gud) at du siger mig Sandhed, om dine Tphillin og Tallis med deres Zizis ere coscher, (d. c. ægte, om det er altsammen rigtig, og saaledes som du efter Loven bør bære dem derpaa bør Jøden svare: Omen. (Ja) 2. Jøde, jeg besværger dig ved Adonai Flobe Iisroel, at du siger Sandhed, om den nærværende Sepher (Bog) er coscher Sepher thora (d. c. den rette Thlmud eller Lov=Bog) som J Jøder betiene eder af i eders Synagoger, til at læse eders hellige ParaParaschios (Sabbats=Lectioner) og paa hvilken J Jøder imellem hverandre giøre eders Schebuos (Eed Svar: Omen. 3. Jøde, jeg besværger dig ved Ad. E. Jis. at sige Sandhed, om du vil holde den nærværende Ræt for din rette Øvrighed, der har Frihed og Magt til at affordre dig Eed? Dertil bør og svares Omen og saaledes continueres ved hver Post især til Vidnet; derefter besværges de overværende 10 jødiske Mandfolk med disse Ord: 4. Jeg besværger Eder, J Jøder som ere indkaldede at bevaane denne Jødes eedelige Udsigende ved Adonai Elohe lisroel at J alle sige Sandhed, om J ikke ville være Vidner imod dette Vidne, i saa Fald han sværger falskeligen, J da som Meeneedere under alle Cheremos (Forbandelser) ville forjage ham af Eders Skoler og Forsamlinger, Dertil bør de alle svare: Omen. End videre bør den sværgende Jøde under samme Besværing sige sit For= og Tilnavn, som han har i og uden for Skolen, da de som bekiendt have forskiellige Navne; Eet, som de kaldes ved i Skolen, og et andet, som der bruges uden for. Naar dette er skeet, maae den, som affordrer Eeden, tilholde saa vel den Sværgende som de 10 øvrige Jøder lydeligen at sige, Omen veomen, Schmo Jisroel, Adonai Elohenu, Adonai echad. Bonich schemkebod, Umalkaso leolam vaed. d. c. Amen, Ammen, Høre Jsrael, Herren vores Gud er en eenig Gud. Velsignet være hans Navns Ære, og hans Kongerige i al Evighed. Da Da det ikke er min Hensigt at skrive nogen ordentlig Afhandling om de Forsigtigheds Regler, der udfordres ved at tage en Jøde i Eed, allerhelst det ikke vedkommer det gjorte Spørgsmaal, saa maae det anførte være nok, da jeg aleene derved har villet visse den Had og Bitterhed, Jøderne fornemmelig bære til de Kristne, og som gaaer saa vidt, at de, uden Skye, tilsidesætter de betydeligste Ting, fordreier, omskaber Skriftens klare Ord, og fabulerer Absolutioner, alene for at hævne sig imod dem: Hvorudover de og giøre sig ingen Betænkning af Eedens Aflæggelse, dersom den, som affordrer Eeden, ikke paa det allernøieste iagttager alle Punctillier. Saaledes sværge de ofte ved Sever tola (som er det Nye Testamente, da den, som fordrer Eeden, troer det er Sever, Thora(de 5 Mose B.) med fleere saadanne Spidsfindigheder, viid. Friedenheims Hofnung Jsraelis; Og hermed endes da det første Spørsmaal. Det andet om de jødiske Secter, skal ligeledes blive besvaret af C. F. T. V. L. Nyeheder.