JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
(J Forbindelse med hvad i dette Blad No. 40 og 41 er optaget.) 1. Fra Hr. Pastor S. S. Blicher, i Randers Avis No. 68. De Bemærkninger, jeg havde gjort ved Prof. Molbechs Reise i Jylland, har En) gjentaget i Skilderiet, med en Anmærkning, hvoraf vi lære, at Hr. Professoren fortjener Tak, fordi han meddeler feilagtige Efterretninger"), og jeg Utak fordi jeg berigtiger dem.*) Jkke fornøjet med *) Nemlig Redactionen. Th. **) Nei, saaledes hedder det ikke i Skilderiet. Th. ver) Jkke heller, langt fra ikke. Den skolemestererende Tone, det Angreb paa Hr. Justitsraad og Professor M. med Beskyldning, at han lader sig forelyve Noget, den vrantne Tone, som hersker i det hele fra Randers Avisen optagne Stykke, var vel enhver Læser berettiget til at yttre Ønsket om,, at den Mand, der dette ligesaa myndige som fyndige Forsvar, har Hr. Professoren selv taget til Gjenmæle paa en Maade, som opfordrer mig til at replicere. Han gjør først den billige Fordring til mig "at jeg maa læse rigtigt; jeg gjør den ligesaa billige til ham: "at han maae skrive rigtigt. Den, der skal dette, maae skrive hvad han vil sige, og ikke Noget andet: Publicum faaer nu dømme, hvori Feilen stikker, enten i hans Skrivning, eller i min Læsning. Status controversiæ ere tvende: Strømpebind og Skovanlæg i Jylland. J Henseende til det første, da lyde Hr. Professorens egne Ord saaledes: "Strømpebind er fra umindelig Tid herskende, og indskrænket til visse Herreder og Sogne, uden at det derfra udbreder sig til Naboesogne, saaledes f. Ex. i Hjermindog Vium, et ikke langt fraliggende Sogn. Jeg spørger Enhver, som forstaaer Dansk, om heraf kan udledes nogen anden Mening, end denne: at Hjermind og Vium ere saadanne to i Henseende til Strømpebind isolerede Sogne, samt at der ikke bindes i dem, der ligge imellem samme Og spørger jeg dernæst, om de mellem liggende Sogne ikke ogsaa ere NaboesogneDette vil Hr. Prof. bortdemonstrere, og siger, at Urigtigheden her ligger i min Villie (hvilket hverken er rigtigt eller smukt sagt). Jeg har sagt, og siger det endnu, Urigtigheden ligger i hans Ord; thi ei alene bindes der i Naboesognene Hjorthede, Lee, Bjerring, Sørslev, Almind, Lysgaard, Frederiks, Thorning; men hans Paastand, var istand til at meddele Berigtigelser, havde afholdt sig fra. Grunden til at Stykket blev optaget i Skilderiet var, at det indeholdt nogle Data, der ansaaes at fortjene at komme til Manges Kundskab, som ei læse Randers Avisen; men man vilde ei være Deltager i den fornærmende Tone mod Hr. Pr. M., derfor tillod man sig de faa Ord, der tillige bleve hensatte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
At Stykkets Forfatter var den fortjente Mand, der nu har navngivet sig, var uventet at erfare. Th. er i det Hele saa aldeles urigtig, som den omhandlede Industrie netop drives i en sammenhængende Strækning af henved 40 Qvadratmile. Hr. Professoren anfører som Hjemmel N. Blichers Topographie, som han formoder at jeg kjender. Ja vist kjender jeg den, da det er min Fader, som skrev den; men han anfører jo netop trende sammenhængende Bindeherredder: Hammerum, Lysgaard og Medelsom (i hvilke 2 sidste Vium og Hiermind ligge). Desuden har Binderiet i de 34 Aar, siden denne Bog udkom, udvidet sig overordentligt, og udvider sig daglig, men uden Spring. *) - Havde Hr. Professoren, dengang han nedskrev sin bemærkning, vidst hvad jeg siden oplyste, da sees ingen rimelig Grund, hvorfor han skulde bruge saadanne Ord, af hvilke en om Sagen ukyndig Læser ej kan slutte andet, end at Strømpebind kun drives i nogle enkelte isolerede Herreder og Sogne, hvoriblandt Hjermind og Vium. - At der skulde udføres for 2 Tønder Guld aarlig, kan vel ikke nøjagtigen deduceres, da disse Varer ikke fortoldes; men dersom min Afhandling om Uldbinderiet i Jylland, der for en Tid siden er indsendt til det kgl. danske Landhuusholdnings=Selskab, og som er et Resultat af flereaarige Undersøgelser, kommer i Trykken, torde den formeentlige Usandsynlighed maaskee bortfalde. Det andet Stridspunkt (hvorom det dog synes Hr. Professoren er bleven næsten ligesaa ente med mig, som om det første) er Skovanlægget paa Alheden. Jeg saae det første Spadekast gjøres, det første Frøe nedlægges paa den sorte Hede, og det under Manges tvivlende Hovedrysten eller spottende Latter. Jeg har seet disse Træer opvoxe, og derfor især gjorde det mig ondt, at see en Dadel, som eengang - vel at mærke, ikke var ugrundet, nu atter uden Grund fornyes. Hr. Professoren taler kun om kostbare og uheldige Forsøg (disse vare de første med Fyrretræer); men melder ikke et Ord om de senere heldige, (dem med Gran, Birk og Lerke). 5) og dog siger Hr. Prof. at Strømpevindet ikke udbreder sig!!!" Bl. Han undskylder sig med at han ei har benægtet Sandheden, men han har fortret den; og jeg gjør ham den velmeente Compliment at troe, at han ikke har kjendt den. Thi naar Man anfører det Slette ved en Person eller en Gjenstand, kan Man ikke uden Eensidighed og Uretfærdighed tie med det Gode, at sige, naar Manveed det. Jeg tænker, Hr. Professor, at jeg forsvarer Dem bedst af os Tre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Skulde jeg ellers forekomme Professorens Opfordring at levere en NB. ikke poetisk Beskrivelse over Skovanlægget paa Alheden, skal jeg dog aldrig gjøre mig skyldig i den Ubillighed at forlange Bekostningerne erstattede, førend Træerne naae den Alder og Størrelse, at de bør hu ges; men den Tid er allerede nu forhaanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Da Hr. Professoren endelig giver at forstaae, at han kjender min Stiil og Tone, veed hvor jeg boer, kort sagt: Hvojeg er, saa maae Publicum ogsaa gjerne vide det, og derfor sætter jeg mit Navn. S. S. Blicher. 2. Til S. T. Hr. Pastor S. S. Blicher.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Kiøbenh. d. 12 Junius 182. C. Molbech.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Slottet St. James blev for faa Aar siden beskrevet saaledes: "Dette Slot, hvorefter det Engelske Kabinet kaldes, ligger paa et stort uregelmæssigt Stykke Jord, St. James Park, og blev gget af Henrik den Ottende, der lod Pladsen, indhegne. Denne har 1 1/2 Engelske Mile i Omfang, og begrændses af en stor Allee; i Midten er en Løkke for Qvæg, den vandes af en Canal, og er omgiven med Pæle. Adskillige slette Træbænke lade formode en Spadseregang, men i ingen Hovedstad i Europa seer man Nogen, der er slettere vedligeholdt og mindre pyntelig. Carl den Anden yndede denne Park overordentligen, og morede sig med at holde Ænder paa en liden Øe, som han ophøiede til et Gouvernement, til Gunst for St. Evremond, og forbandt dermed store Indtægter. Mærkeligt er det, at denne, een af Jordens mægtigste Monarkers Bolig, er de forandrede Ruiner af et Hospital. Allerede førend Erobringen fandt her fjorten Spedalske et Tilflugtsted; men Henrik den Ottende ophævede Stiftelsen. Han forstørrede Hospitalet, forandrede Afdelingerne, byggede foran en Port i slet Gothisk Smag, og bestemte Bygningen til en Bolig for Kongerne, uden at den har noget Kongeligt. Det kan ikke sammenlignes med den mindste Fyrstes Slot paa Fastlandet. Endnu for nogle Aar siden vare Meublerne i St. James ligesaa usle, som Bygningen selv. Siden bleve de noget anstændigere, da man ved Prindsen af Wales's Formæling anskaffede nye. Man fandt dengang i det Kongelige Meubelcabinet adskillige Kister med en Række af smukke Tapeter, som Carl den Anden havde bestilt, men som aldrig vare blevne brugte. De vare endnu i fulkommen god Stand. Ved Fre lands Gjenforening havde man endnu tilføjet en prægtig, med Guld og fine Perler broderet Tronhimmel. - J St. James modtager Kongen det diplomatiske Corps og holder Hof, men han boer der ikke; hans sædvanlige Residents er Windsor og kommer han til London, saa boer han i Buckinghamhouse, et Pallads, eller rettere et Huus, som tilhører Dronningen. Det ligger meget behageligt imellem St. James Park og den grønne til Hydepark stødende Park, og har en stor, velan lagt Hauge og en kostbar Bog- og Kobbersamling. Dette Huus fik Dronningen 1775 istedetfor det Sommersetske, der var bestemt til Enkesæde for hende. - De Engelske Monarcher boede imidlertid ikke altid saa slet, thi indtil Udgangen af det syttende Aarhundrede residerede de i Palladset Whitehall, men det blev fortæret af Luerne, ligesom Westminster, i Henrik den Ottendes Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
J Frankrig var hele Staden Clermont nyligen nær bleven Offer for en d. 27 Maj udbrudt, stærk Jldebrand, hvorved 30 Bygninger aldeles brændte, og den anrettede Skade anslaaes til 300,000 Franker. Forskjellige Brandfolk ere beskadigede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-16
Kjøbenhavns Børs, d. 16 Juni 1829. Hamburg 2 M. - a vista 206 Species 209. Specier solgtes til 12 Rbmk. 82 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler 151 151 1/2 Rbd. Sal. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. 2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) i Banco. Dito Dito. . . . . . Nationalbank-Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) Rbd. r. S. Dito Dito. ........ i Sedler. 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 100 1001 r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, 106 105, i Banco. ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved 97 97 r. S. Dito lydende paa r. S. i Banco. 4 pCt. Dito Dito. . . . . . 62 Rd. Banco. 4 pCt. uopsig, norske Statsobligat. 3 pCt. nye danske Obligationer, 63 1/2, 60 3/4 L. Sterl. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. annammonnanSexogtyvende Aargang. No. 49. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne Løverdagen den 20 Juni 1829. Hoffet paa Madagascar. contant.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Til vor Tids Mærkværdigheder maa regnes, at iblandt raae Folkeslag har reist sig Mænd, der, naar det maatte lykkes dem at opdrags Efterfølgere i deres Aand, kunne virke velgjørende ud over Aarhundreder. Blandt de betydeligste at dem maa Radama paa Madagascar tælles. Han var Høvding hos Orvaerne, og det var lykkedes ham at bringe to tredie Deel af Øens Befolkning, som anslaaes i alt til 2,000,000 Mennesker, under sit Herredømme; havde Døden ikke for kort Tid siden overrasket ham, skulde han sikkert være bleven Enehersker over samme. Af den følgende Skildring af et Øjevidne vil man erfare, at han allerede havde en disciplineret Armee, og en glimrende Hofstat. Hans Hovedstad var af europæiske Bygmestere meget forskjønnet; en af hans Sønner har for ni Aar siden været i London, for der at faae sin Dannelse; og kort før sin Død havde Radama skikket en Mængde Afgudsbilleder til England, som Beviis paa, at han foragtede sine Forfædres Over*) Til Exempel Tameame paa Sandwichs-Øerne, Fi now den Første paa Venskabs-Øerne, Radama paa Madagascar, om hvilken dette Stykke handler, vel ogsaa Mohamed Ali i Ægypten. tro. Følgende simple Fremstilling af en engelsk Officier giver os et Blik over hin madagascarske Fyrstes Væsen. Den engelske Original opgiver ikke Aarstallet, men det maa have været et af de seneste Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Hr. Lyall overrakte Kongen sit Creditiv fra Hs. Excellence Sir G. Lawry Cole, Gouverneur paa Øen Mauritius, nogle Exemplarer af sin Reise i Rusland, prægtigt indbundne, hvilke vakte meget levende hans Opmærksomhed; fremdeles en Maskine at spinde Silke paa, en prægtigt indbunden Bibel, ledsaget af et Brev fra Missionsselskabets Kasserer, en cirkassisk Piil, en tatarisk Pidsk, hvis Knald meget fornøiede Kongen; han lod det ofte igjentage og lo højt derved. Strax efter leddede Kongen Samtalen hen paa alvorligere Gjenstande. Han gjorde mange Spørgsmaale om Georg den fjerde, og om Englands Tilstand, og spurgte om forskjellige Herrer, som han kjendte. Da han tilkjendegav Hr. Lyall sin Hensigt, med det allerførste at reise til Tanarivan i det Jndre af Landet, saa raadede Kongen ham fra ogsaa at gjøre denne Reise, formedelst Aarstiden og den Landet fortærende Feber. "Jeg har tilføiede han, aldeles intet Middel til at afværge Deres Hensigt, men jeg raader Dem, at udsætte saadant til næste Juni, og jeg skal da vente Deres Tilbagekomst med Utaalmodighed. Stats Embedsmændene vare af lige Mening med Kongen, og Hr. Lyall stod da ikke længere derpaa. Alle Jndvaanere, med hvem jeg talede over denne Gjenstand, vare ligeledes af den Mening, at en Reise i det Jndre af Landet vilde gielde Livet, ja nogle mente endog, at Seiladsen i disse Farvande skulde formedelst den usunde Luft ikke være uden Fare i nogle Dage.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Den 31 Oct., da vi skulle beværtes hos Kongen, kom en af hans Ministre ombord, og lod i en Samtale med Hr. Lyall om ligegyldige Gjenstande, nogle Ord falde, som antydede Aarsagen til hans Besøg. Madagascar, sagde han har, som alle andre Lande, nogle egne Skikke. Da Dei Dag spise hos Kongen, saa tillade De mig at gjøre Dem opmærksom paa en saadan, som Devel maae lære at kjende. Ved Taflet er Æres pladsen ligeover for Hs. Majestæt, men den Gjæst, som det behager ham at lade sidde ved Siden af sig, er den udmærkede; han bliver ogsaa behandlet som Ven. Til bestemt Tid fore vi til Batteriet, hvorvi modtoges med de samme militære Ærebeviisninger, som to Dage forud. Hr. Lyall kom til at sidde ved Siden af Kongen. Det med Smag decorerede Taffel var besat med Sølv- og Glas-Bordtøi, og der fremkom efter hinanden en Mængde Kjød, og Fisk-Retter, og Vildt. Jmellem to Retter stod Kongen op, og udbragte Georg 4des Sundhed; og Hr. Lyall bragte nu den ophøiede Monark af Madagascar en Toast, der, ligesom den første, ledsagedes af et trefoldigt Vivat. Derefter udbragtes endnu nogle andre Skaaler. Ved Deserten sang Hr. Robin og Hr. Lyall, den første en fransk Sang, hvorved Orchestret accompagnerede, den anden en skotsk Ballade. Man blev til Klokken 11 ved Taflet. Endelig stod den brittiske Agent op og sagde: jeg troer, at vi nu tilstrækkeligen have tiltalt Flasken. Kongen gjorde det samme, men han begyndte, ophidset af Champagneren, en Dands, og strax fulgte alle hans Exempel. Efterat man længe havde valtset, steg enhver til Hest, men ikke uden Fare for at tabe Ligevægten. Saaledes var den fjerde Dag henrunden. De tre følgende Dage tilbragtes med Besøg imellem Radama og den brittiske Agent. En Aften ledsagede jeg Sidstnævnte til Hans Majestæts Pallads. I Salen vare Prindsesse Rafallah og Generalen. Der blev opvartet med Ost og Tvebak, og en fortræffelig Ale. Siden samlede sig Selskab ved Hoffet, for at see paa Madagascarske Dandse, der opførtes af mere end to hundrede Personer af begge Kjøn. Dandsene forekom mig høist groteske og vellystige. Orchestret bestod af 5 Musikanter. Den første blæste med sine Lun gers fuldeste Kraft i en Art Pibe, og de fire andre sloge af al Magt paa en Tromme og Bækkener. Da Dandsen var forbi, formaaede Hr. Lyall mig til at tage min Fløitee, for at lade Madagaskerne høre Forskjellen mellem en europæisk Melodie og deres forskrækkelige Larm. Jeg spillede nogle engelske og skotske Viser, og sluttede med en Contredands, der paa nye satte Dandserne i Bevægelse, Kongen foran. Endeligen adskilte Selskabet sig med et almindeligt Vivatraab. Kongen og Prindsesse Rafallah vilde nu endeligen ledsage os til vort Logis, Hr. Lyall modtog det kun under den Betingelse, at Kongen da vilde tillade os igjen at følge ham hjem. Vi stege da alle fire til Hest, drak hos Hr. Lyall et Glas Champagne, og vendte tilbage til Batteriet, og det i en Fronte, som Kongen det ønskede, ledsagede af en Mængde Mennesker, der udstødte uhyre Skrig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
J en kort Afstand fra Palladset lod Kongen slutte en Kreds, og forskaffede os den Fornøielse at see en Kamp imellem hans bedste Boxere. Da vi vare komne til hans Værelser, og havde drukket et Glas Madera, toge vi Afskeed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Den 4de Nov. behagede det Kongen at tage et Middagsmaaltid hos Hr. Lyall. Han kom Kl. 6 til vort Huus, ledsaget af Stormarschallen, General og Prindsesse Rafallah, Hr. Corroller og Hr. Philibert, ledsaget af sine Garder, med Musikanter foran. Jeg modtog Hans Majestæt ved Døren. Hr. Lyall ventede ham ved Indgangen af sit Værelse. Gjæsterne vare ti, man iagttosamme Etikette, og udbragte samme Skaaler, som hos Kongen. Kl. 9 tilkjendegaves Kaffeen ved en Artilleriesalve. Jeg reiser efter en Times Tid til min Hovedstad, sagde Kongen strax. Hans Officierer bleve ved denne uventede Efterretning høist forbausede. De fleste af dem snege sig bort. Kongen blev dog endnu noget hos os. Da han var kommen til Batteriet, hvorhen vi ledsagede ham, sagde han, i det han gav os Afskeed: Saasnart jeg faaer vexlet Klæder vil jeg være paa Veien til Tananarivon. Lev vel, tilføiede han, og trykkede os i Haanden, indtil vi sees igjen i Juni Maaned. En halv Time derefter vilde jeg skaffe mig Vished, om Kongen ogsaa virkeligen var afreist. Jeg saae hans Pallads udtømt, og kun nogle Slaver vare tilbage, beskjæftigede med at faae Pakkerne transporterede. Hvad Tropperne angik, da vare to Timer tilstrækkelige til at samle dem, og bringe dem i Bevægelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Da Hs. Majestæts pludselige Afreise gjorde vort længere Ophold i Tamatave unyttigt, besluttede vi os til hurtigst at vende tilbage til Øen Mauritius, og allerede den 7de vare vi under Seil. Vor Reise havde intet farligt, uden at vi mødte en Skypompe, som ved nogle Kanonskud blev givet en anden Retning. Efter tre og tyve Dages Fraværelse fra Port Louis kom vi lykkeligen tilbage igjen. Jeg vil nu kun anføre et Træk, som tilstrækkeligen vil vise, hvor meget Radama holder over den punktligste Udførelse af sin Lov om Slavehandelens Afskaffelse. Han overdrog nyligen en af sine Undersaatter at begive sig til en sydlig, af Fjenden besat, Provinds, for at udforske, hvad der i Henseende til Slavehandel fandt Sted; han befalede ham intet at gjøre, hvorved denne kunde befordres. Den ulykkelige unge Mand kunde ikke modstaae nogle Guldstykkers Tillokkelse, og han solgte en ham tilhørende Neger. Saasnart Kongen erfarede dette, lod han ham strax bringe til Hovedstaden og dømme til Døden; men Henrettelsen blev udsat indtil en stor Conseilsforsamling, i hvilken Kongen tog Forsædet. Han lod da den Dømte fremføre, og efterat han havde bragt de Tilstedeværende i Erindring det Forskrækkelige i hans Forbrydelse, lod han ham for sine Øine henrette, og raabte højt derved denne Skjebne forestaaer Enhver, som overtræder Lovene om Slavehandelen. (Brans Misc. 3 H.) Sprogbemærkning. Ethvert Sprog har sine Idiotismer, som der ikke kan gives almindelige Regler for, en af disse i det danske Sprog er Brugen af Præpositionerne paa og i med Hensyn til de Øer, som høre til Danmark. Anm., som er født i Kjøbenhavn og har tilbragt en stor Deel af sit Liv der, hørte altid i sine yngre Aar Benævnelserne: i Sielland, i Lolland, i Fyen, og Præpositionen paa anvendt paa de øvrige danske Øer, nu derimod bruges af Mange baade i Tale og Skrift Præpositionen paa om alle danske Øer. Der ligger vel ikke stor Magt paa denne Anomalie, og det kan ikke nægtes, at det maa være en Lettelse for Fremmede, der lære vort Sprog, saaledes at kunne erholde en fast Regel for Valget af den Præposition, som skal bruges, naar Talen er om en dansk Øe. Men Sproget har dog ogsaa sine Rettigheder, og det støder danske Øren, at høre paa, hvor de ere vante til at høre, slig Vilkaarlighed er heller ikke ønskelig af flere Grunde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Det er sandsynligt, at den oprindelige Anledning til Brugen af Præpositionen i ved nogle Øer er, at deres Navne endes med Ordet: "Land; men Størrelsen har vel ogsaa bidraget noget hertil, naar ikke Øens Navn endes med Øe eller Holm; thi disse Endelser fordre altid Brugen af Præpositionen paa. At man ikke forhen har sagt paa men, i Fyen, hidrører vist fra, at denne er en af de største danske Øer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Hvis en af Danmark fortiente Sproggranskeere vilde meddele sine Tanker om denne Sag, vilde man bedst erfare, hvad der maa ansees for, at være det Rigtigste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Indenlandske Efterretninger. Det synes at være bleven Mode i visse Sekteer=Skrifter at gjøre Udfald paa den fyenske Geistlighed. Saaledes siges i et Stykke i det Thistedske Repertorium om et Par fyen se. Præsters ikkepræstelige Forhold: "at Man for nylig har seet en heel Skare fyenske Præster meddele Attester paa Ting, hvorom de sandsynligviis intet Judicium kunne have. Naar Forfatteren iøvrigt kalder den forhenværende Kapellan ved St. Knuds Kirke i Odense, Hr. Lund, salig ønsker Velsignelse over hans Grav, kan Man glæde ham med, at den retskafne Hr. Lund endnu den Dag i Dag lever som Sognepræst til Tommerup og Brylle Sogn i Fyen. Den Dom, som i Bidrag til Danmarks Krønike for Aaret 1828 S. 136 fældes over Biskop Plums Efterretninger om den udenlandske theologiske og pastorale Literatur, synes og at smaae af en Ensidighed, hvori den ærede Forfatter ogsaa gjør sig skyldig, ved at istemme Fordømmelsesdommen over den af Regjeringen authoriserede evangelisk christelige Psalmebog. (H. A. 87.) - Om den anden paa samme Sted i Hr. Pastor Thisteds Repertorium gjorte Anke, i Anledning af en af Mathias Winther begiert Døbe=Attest, som ikke kunde gives ham, har Hr. Pastor Omann oplyst Omstændighederne og tilstrækkeligen viist det Ugrundede og Fornærmelige i Angrebet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Forrige Søndag den 14de fandt Dampskibet Caledonias første Reise til Malmø Sted for denne Sommer, og over et hundrede Passagerer benyttede Leiligheden til en høist behagelig Tour.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-06-20
Jblandt Passagererne var Hr. Professor, Ridder, af Dr. Oehlenschlager, der, efter et kort Ophold i Malm, afreiste til Lund, hvor, som en Mallmøesk Avis udtrykker sig, hans Modtagelse fandt Sted paa en for Hakon Jarls prisede Skjald værdig Maade, og tilfulde maa have overtydet den vidtbeundrede og hædrede Barde om, at ogsaa den svenske Aand har fattet hans Nordmannaharpes Toner." – J Dagen Nr. 141 og 145 samt i Kjøbenhavns Posten ere interessante Meddelelser herom; hvortil vi her maa henvise. Bemeldte Dampskib er bestemt til, i Morgen, om Veirliget tillader det, atter at foretage en saadan Tour til Malmø. Der foregaaer i Lund en stor Høitidelighed, da over 40 Magistre promovere; Blandt dem er en Søn af den berømte svenske Digter, Esaias Tegner, og Faderen, der opholde g ved Rigsdagen i Stokholm, kommer derfor til Lund, og da Professor Oehlenschlager sidst lovede ogsaa at komme, saa vil denne Sammentræffen i hin Universitetsstad af Naborigernes 2de hædrede udmærkede og yndede Digtere herligen forøge for hin Universitetsstads Borgere og Indbyggere den Høitid, den store Promotion yder. Dagen forud vil Frøken Schoulz fra Kjøbenhavn give en Concert i Lunds Domkirke, og den følgende Onsdag er Midsommers Dag, som overalt i Sverrig er en sand Glædes Dag. De Kjøbenhavnere, eller Andre, som her fra Sielland kunne deeltage i disse Nydelser, og afgaae Søndag Morgen herfra med Caledonia, kunne beqvemt om Torsdagen komme tilbage med den mellem Malm og Kjøbenhavn, gaaende ugentlige Paketbaad.