Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-12-17
Rettelser. Side 294. Lin. 14 nedenfra; har ei kunne finde læs, har jeg ei kunne finde. - S. 295. L. 9 ovenfra; at de Lastefulde ei hisset forbedre sig læs: ei hisset kunne forbedre sig (Efterfølgende Brudstykke er en Prove af et utrykt Digt, en poetisk Bearbeidelse af de i Budskikken kundgjorte Efterretninger, hvilket under Titel af den Norske Budstikke i 1808. maaskee med det første vil blive trykt i Forfatterens Fødeland, Norge, og solgt til Fordeel for dets Krigere.) Affæren ved Præstebakker). Delvstændigheds Danner hist vinker til Strid, Mod Enningedalen det glimrende svæver, Nors Helte fremile til drabelig Jd, Til Gud og til Retfærd staaer Normandens Lid, Og hærdet i Jld er det Glavind han hæver. En Kjæde af Skandser hist Gothen bedækker, * Vildtflommende Elv selv omværner hans Ly Naturen og Konsten hver Haanden ham rækker, Terrainet er gunstigt, og vidt han udstrækket Sin graadige Favn og sin Vælde paa ny Men Helten besteles af nende Mod, Af Rædsel og Frygt veed han intet at sige, Hver Hindring maa vige for Normandens Fod, Brat stormer han frem, lig en brusende Flod, Hvis voldsomme Kraft knuser Dæmning og Dige. De Helte sig nærme til Kamp og til Hæder, Vildt Blodfanen flaarer, og varsler til Slag, Den kyndige Kriger med Snildhed dem leder, Med Jndsigt og Klogskab han alt forbereder Til Kampens og Seirens frembrydende Dag. *) Jfr. Falsens Budstikke No. 29 og 30, Pag. 111 o. s. Præstebakken (Sentrum) tilligemed Ende mod Nord var med næsten sammenhængende Forskandsninger omhyggelig befæstet, og den fra Ende løbende Elv ved anbragte Dæmninger trykket over sine Grændser. Bag nogle af sine Forskandsninger havde Fienden Canoner, der, i Forbindelse med Terrainet og det øvrige, gjorde hans Post tioner overmaade stærke. *) Dispositionerne vare af Oberstlieutenant v. Juul, Expeditionen udførtes under Capitain A. Hvitfeldt. Ny gjaldrer ved Daggry Stridshornet til Kamp Høit buldrer Bellonas den skræksomme Torden, De dødsvangre Blokke sprude Jld og Damp, Rask Normanden slaaer i den ulige Kamp, Og trodsige Fiender sig bøie til Jorden. Ei omhuggen Skov standser Fjeldboens Fod 2 Ei fraadende Vandstrøm, med fældede Landser Gjennem Jld og Damp, over rygende Blod De Helte fremstorme – med rasende Mod Anfaldes, indtages de fiendtlige Skandser. Nu lukker sig ilsom den hildende Snare Hvert Corps styrter frem under jublende Skraal, De slutte sig tæt om den fiendtlige Skare: Omringet af Normænd, omringet af Fare, Nedlægger den fangen sit hærende Staal Saa Oldtid i Nutid sig speiler igjen Som Hedenolds Helte urokkede stode, Saa stande end Norriges trofaste Mænd, Med Sværdet de modig ombelte sin Lænd, Og gjester dem Voldsmænd, de hugge for Fode Saa Seiren det nordiske Banner omsvæver, Saa joges hver Fiende af Norriges Bund; Den reneste Glæde hver Barm gjennembæver, Frit, hædret, o Norge, du atter dig hæver Paa klippefast, evig urokkelig Grund! Brat svunde de Voldsmænd, haardt maatte de bøde De høstede Skjendsel og bitterste Kval Hoverende ind over Grændsen de brøde, Men ei lod sig Normanden Lænker paanøde, Han slog dem, han og dem i Tusindetal. Jndgravet i Erts skal det staae uden Prang Men, Norge, dig evig til Hæder og Ære! At mandelig du hævded din gamle Rang, Dine Fiender ved egen Kraft du betvang, Du hævded i Kampen din Frihed og Ære! *) Ulig, med Hensyn til baade Fiendens større Antal, og faste, fordeelagtige Stilling, m.v. *) Det gik i 3die Marsch over en nedfældet Skov 300 Skridt. *) Resultatet var, som bekjendt, fangne Soldater og Underofficierer 341, dito Officierer og Fanejunkere 20, Døde og Saarede 84, foruden erobrede Canoner med Ammunition, Geværer, Proviant, u.