Aalborg Stiftstidende, 1837-08-31
(Af Kjøbenhavnsposten.)¬ J Paris fremtraadte nylig to Chiffonierer for et Retstribunal som Klager og Anklager, men forligedes strax med hinanden, for af Præsidenten at forlange Forklaring om det Rygte, at Regjeringen havde i Sinde at afskaffe Chiffoniererne, og besluttede at gaae til Kongen, for at bevæge ham til at opretholde deres gamle Rettigheder. - Rygtet skal være meget sandt, dog Kongen har intet dermed at gjøre, men derimod Staden, og den har det allerede foraarsaget Bekymring nok, uden at den har kunnet drage, sig ud af dette Dilemma. Chiffonierer ere formodentlig en for Paris eiendommelig Classe, som ogsaa kun har kunnet opstaae i en stor og meget ureenlig Stad; det er en Art Skarnbasser, som Ureenligheden paa en naturlig Maade frembringer. Man har allerede gjort meget, for at gjøre Staden reenligere, men hidtil endnu ikke med saamegen Fremgang, at Chiffoniererne ikke endnu bestandig have fundet deres Regning derved. Feieskarnet i Paris bliver om Aftenen indtil næste Morgen kastet udenfor hvert Huus ved Hjørnestenene, og om Morgenen mellem Kl. 8, og 9 læsset og bortført paa Karrer. Hvo, der til den Tid ikke har feiet sit Fortoug, bliver straffet. Chiffoniererne benytte derfor Natten, for med deres Kroge at gjennemrode Feieskarnet, og kaste Klude, Papir, Læder, Metalstumper osv. i deres Kurve. Det hele Udbytte bliver næste Dag solgt til Handelsmænd en gros, der lade de penne Varer vadske og sortere, og efter deres forskjellige Art sælge til Fabrikerne. Udbyttet af denne Jndustri er ingenlunde ubetydeligt, man regner 4000 Chiffonierer, og deres Fortjeneste til 35 Sous daglig i Gjennemsnit, hvilket udgjør omtrent 3 Mill. Fr., Sorteringen forhøier Varernes Værdi omtrent 1 Million. - Man hører i Paris blandt de lavere Classer Udtryk som f. Ex., og naar det kommer til det Yderste, saa tager jeg Kurven paa Ryggen, d. c. bliver jeg Chiftonier, og saaledes er det ogsaa. Denne Haandtering er et Slags Hospital, der altid staaer aabent for den meest Fattige, og denne Classe suppleres kunfor en ringe Deel af Chiffonierernes Familier, men derimod af Jndivider, der ere nedsunkne til den yder 1ste Grad af Armod, uden ved Alder eller Sygdom at kunne gjøre Krav paa Hospitalerne; denne Forretning fordrer ingen Kunstfærdighed, og ernærer i Forhold til den Møie man gjør sig. Men Jndivider, som engang ere komne i denne Classe, hæve sig sielden igjen fra den (endskjøndt man dog har Exempler derpaa), deels fordi Beskjæftigelsen selv ligner et Lotteri, der er meget afhængigt af Lykken, hvilket altid har noget meer Tiltrækkende end en regelmæssig Vinding, og bliver til et Slags Lidenskab, deels fordi Drukkenskabet, som den uundgaaelig frembringer, gjør disse Mennesker uskikkede og uvillige til noget Andet. Naar man om Morgenen Kl. 5 gaaer igjennem Gaa derne, kan man foran enkelte, hos denne Classe særdeles populaire Brændeviinsboder, see Hundreder af Chiffonierer, som holde Frokost med et Glas Brændeviin, og naar de have gjort en særdeles god Fangst, navnlig af rede Penge, drikke sig bestialsk fulde. Man skulde troe, at en saadan Classe vilde benytte Leiligheden til om Natten at begaae en Mængde Forbrydelser; men man hører yderst sjeldent noget dertil, og Drukkenskab er deres Hovedsynd. Men Magistraten har indseet, at Gadernes Reenlighed ikke kan oxnaaes ved det hidtilværende System, thi saalænge Feieskarnet bliver liggende Natten over, og af Chifsoniererne paa alle Maader gjennemrodes og adsplittes. er ikke at tænke paa nogen Forbedring. Den vil derfor lade Gaderne feie hver Aften af betalte Folk, og strax lade det Sammenfeiede bringe ved Vogn, paa en Jernbane, som skal føre det til St. Maur hvor Staden har kjøbt et Terrain dertil. Men den store Vanskelighed ligger i Chiffoniererne. Præfecturatet har spurgt nogle Handelsmænd en gros til Raads og tilbudt, deels at overlade Chiffoniererne Depotet i St. Maur til Gjennemsøgning, deels at tage de 1500 Gadefeiere af deres Midte; men det give ikke noget Haab om et godt Udfald af denne Plan, fordi det vilde være vanskeligt at søge i den store Hob i St. Maur, og det kun kunde ernære saa Folk, og fordi Chiffoniererne for nærværende Tidsk idet mindste fortjene 35 Sous, uden at regne de særegne Lykkestilfælde, som gjør deres Haandtering saa tiltrækkende for dem, medens Staden kun vil giver Feierne I Frank daglig. Paa den anden Side ere Staden i stor Forlegenhed med hvad den paa eenGang skal gjøre med de 9000 Jndivider, hvoraf Chiffonierernes Familie bestaaer. De vilde overfyldes Hospitalerne, og de fleste kunde desuden ikke optages, de maatte altsaa tigge, hvilket er forbudet; Politiet vilde ifølge deraf sætte dem i Fængsel, men hvorledes kan man dømme denne hele Masse til Fængsel, Man har endnu ikke fundet nogen Udvei, men Staden har fast besluttet, heller at bringe et stort Offer, end at opgive dens Reenligheds=Planer, og om kort Tid vil den hele Classe forsvinde tilligemed Feieskarnet, og Chiffonieren med sin spøgelseagtige Lygte, sin Kurv paa Ryggen og sin Krog blive til en Legende. til en Legende.