Aarhuus Stifts-Tidende, 1843-11-29
Fædrelandet. At ringe Motiver ikke sjeldent bevirke store Forbrydelser, er en ofte fremsat Erfaringssætning, hvorom Følgende afgiver et nyt Exempel: Hans Mortensen, 20 Aar gammel, der tjente hos Boelsmand N. Andersen i Stagsted, Odense Amt, blev fortrydelig paa sin Huusbond, fordi denne havde nægtet at give ham noget Lærred til et Forklæde, som han meente at have Krav paa som en Deel af den accorderede Løn. Den 1ste Mai fratraadte han denne Tjeneste, og da han manglede det fornødne Linned, besluttede han at fraskjæle sin forrige Huusbond en Skjorte, og, for at skjule Tyveriet, samt for at hævne sig paa Huusbonden, stikke Jld paa Boelstedet. Han anskaffede sig dertil nogle Frictionssvovlstikker, hvormed han gik op paa Loftet, hvor han først tog det ønskede Linned, vurderet til 4 Mark, og derpaa antændte nogle af Svovlstikkerne, som han stak ind i Straataget. Uden at afvente Følgerne forlod han Stedet, og først efter at være kommen en halv Miilsvei derfra, mærkede han af Lysningen i Luften, at Gaarden brændte. Jlden havde omspændt saa hurtigt det med Straatag tækkede Sted, at Beboerne kun med stor Vanskelighed undgik den truende Livsfare. Neppe vare Niels Andersens 10 Aars gl. Søn og en Tjenestedreng, der Begge laae i den vestlige Længde, komne ud af den brændende Bygning, førend Taget styrtede ned over det Kammer, hvori de havde ligget. Da Arrestanten ved den af ham forøvede Brandstiftelse saaledes havde udsat Beboerne af det antændte Sted for øiensynlig Livsfare, blev han, overeensst. med Forordn. 26de Marts 1811 1, dømt af Overretten til at have sit Liv forbrudt. (Fædrel.)At enkelte af Mandsfangerne i Straffeanstalten paa Christianshavn have forsøgt paa at undvige fra Straffeanstalten, og at det ogsaa af og til er lykkedes for En og Anden at komme bort, skjøndt de senere ere paagrebne, er noksom bekjendt; men derimod er det noget aldeles Usædvanligt, at Undvigelse er forsøgt af nogen Fruentimmerfange; imidlertid har dog et Bondefruentimmer fra Møen, navnlig Anne Malene Henriksdatter, ei alene forsøgt at undvige, men virkelig iværksat det. J afvigte August Maaned havde hun forfærdiget sig nogle Mandsklæder, af Lærreds lapper, som hun havde vidst at tilvende sig, i den Hensigt at undvige i denne Paaklædning, men denne Plan blev opdaget inden den kom til Udførelse; og hun blev herfor dicteret nogle Dages Fængsel paa Vand og Brød. Medens hun imidlertid var nedsat i Cachot for at udstaae denne Straf, havde hun seet Leilighed til at faae Lukket for Cachotten aabnet, og havde derved skaffet sig Adgang til en Kielder, hvor hun brækkede een af Jernstængerne i Vinduet løs, saaat hun kunde krybe derigjennem, og iværksatte saaledes Undvigelsen den 14de Septbr. sidstl. om Aftenen Kl. 8 1/2, hun begav sig derefter ud af Vesterport ad Kjøgeveien, tilvendte sig der nogle ubetydelige gamle Klædningsstykker, der hængte paa et Stakit senere fik hun hos en fattig Kone, som hun kom indtil, et gl. Skjørt, hvoraf hun i Forbindelse med sin Fangedragt, i hvilken hun var undveget, dannede sig en mindre mistænkelig Klædedragt; hun fortsatte nu Veien af Præstøe til i den Hensigt, at komme over til Møen, hvor hun har Slægtninge, og vil ogsaa have forsøgt i en Baad at seile over Vandet, men blev anholdt af en for Anker liggende Skipper og afleveret til en Lods; men efter at være kommen i Land med denne, undveeg hun atter og begav sig hen til et Huus, hvis Beboer arbeidede paa Marken; her brød hun ind og tilvendte sig endeel Klædningsstykker, med hvilke hun dog strax blev anholdt af Eieren, og derefter afleveret til Øvrigheden i Præstøe efter 9 Dages Omdriven; hun er senere bleven indsendt til Straffeanstalten. Hun er 36 Aar gl., har forhen for 3die Gang begaaet Tyveri været inddømt i Tugthuset paa Livstid, men blev benaadet 1839, og var nu i Octbr. f. A. for atter begaaet Tyveri paany indsat paa Livstid. Hun er for denne Undvigelse dømt til 4 Maaneders eensomt Fængsel. (Aftenbl.)¬