Viborger Samler, 1843-10-05
Geheimestatsminister Johan Sigismund v. Møsting stammede fra en gammel schlesisk Familie, der kom herind i Landet under Christian den 5te. Hans Forældre vare Frederik Christian v. Møsting og Elisabeth v. Schack, og han var født den 2den Novbr. 1759 paa Møen, hvor Faderen var Amtmand. Han studerede Lov yndighed, blev siden Auseultant i Rentekammeret, Amtmand i Haderslev Amt, Præsident i det S. H. CancelliFeltcommissariatet, og fungerede tillige en Tidlang som Præsident i det danske Cancelli. J 1814 blev han efter Schimmelmann udnævnt til Finantsminister. Hans vigtigste Foretagende i denne Egenskab var det 3 pCt. Laan paa 5,500,000 Pund Sterling, som han i 1825 negocierede, hvorved han blev istand til at opsige 5- og pCt. Laanene, som overhovedet at consolidere Gjælden, og at sikkre Finantserne for at komme i Forlegenhed ved tidige Opsigelser. Denne Operation henregnede den Afdøde altid til en af sine meest fortjenstfulde. Han forannedigede Forordningen af 15de April 1818, hvorved Afgifterne bleve billigere og ligeligere fordeelte, og bedre Jordnede. J et Tidspunct, hvor de lave Kornpriser meget trykkede Landmanden, blev, paa hans Forslag, ikke alene en betydelig Deel af Skatterne eftergivne, men ogsaa tillodes det de Skattepligtige at afdrage det Øvrige med Kornvarer til en for dem fordeelagtig Priis. J 1831 nedlagde han Finantsministeriet, men vedblev at deeltage i Statsraadet, saavelsom Bestyrelsen af enkelte Brancher, som Fonden ad usus publicos, Pensionskassen, osv. Han døde den 16de Septbr. 1843. – Dette er i Korthed den Mands Levnet, som i en lang Aarrække udøvede en afgjørende Jndflydelse paa Danmarks Skjæbne. At han overtog Finantserne i den meest fortvivlede Forfatning, (der skal ved hans Tiltrædelse kun have været 20,000 Rbd. i Zahlkassen) er vist, og at der under hans Bestyrelse kom Orden i dem, at alle Forpligtelser bleve punctlig og regelmæssig opfyldte, lader sig ikke nægte. Hvorvidt det af ham valgte System, Laanesystemet, var heldigt, eller ikke heldigt, derom tør vi ingen Mening have, men vi ville anføre, hvad Pastor Holsøe i Liigtalen, over ham anførte som hans egne Ord: Jeg har været Embedmand i en besværlig Tid; det er vel muligt, at jeg ikke altid har truffet det Rette, men det veed jeg, at jeg altid har havt en redelig Villie. Historien tager rigtignok ikke til Takke med den blotte redelige Villie",men i sin strænge Dom over Statsmanden tager den dog ogsaa et billigt Hensyn til de Forhold, hvorunder han virkede. Mosting var en Ynder og Beskytter af Videnskaberne, og til et Vidnesbyrd derom ville vi anføre, at G. L. Baden i Fortalen til sin Danmarks Historie, 4de Deel, erklærer, at den ikke var udkommen, hvis Møsting, og Conferentsraad Holten ikke havde sat ham istand til at arbeide uden Næringssorger. Det var et underligt Spil af Skjæbnen, at Møsting, der blev brugt i de forskjelligste Stillinger, ikke kom paa den Post, hvor han upaatvivlelig hørte hjemme, nemlig som Diplomat; thi Finantsministeriet var neppe hans egentlige Fag. Han var en udmærket fiin og klog Mand, høist godmodig og elskværdig i Omgang, derfor meget afholdt af sine Undergivne, og hans værste Feil var, at han, hvad man kalder i Collegialsproget nedsyltede Sagerne, og det er unægtelig en slem Feil, især for en Finantsmand. (Loll. F. Av.)