Berlingske Tidende, 1802-12-24
Efterretning om det i Aaret 1801 ved den svenske Capitain Truls Tørngrens Udaad paa Reisen fra Danzig til St. Petersborg forulykkede Skib Louisa, Ved Udbrudet af Misforstaaelserne imellem Hofferne St. Petersborg og St. James i Aaret 1800 vare endeel rige Ladninger underveis fra Engelland til Rusland. Skipperne, som paa Reisen fik Efterretning om den ved deres Ankomsforestaaende Embargom v., flygtede til andre Hovne og løb tildeels ind til Danzig, for her at nedlægge deres Ladningen til videre Befordring til deres Bestemmelses=Stæder. Hr. Johann Labes Kiøbmand i Danzig, havde en Ladning i Hænde, hvis Værd skal have beløbet sig til 6 Tønde, Guld, og befragtede med samme i Sommeren 1801 det svenske Skib Louisa, Capitain Truls Tørngren fra Carlshavn til St. Petersborg. - Denne Skipper, som foruden en Bogholder, Johann Ahlstedt, havde en Besætning af 5 Mand ombord, gik den 25de Junii 1801 tilligemed slet Skibe til Seils fra Danzig, men forlod snart den ordentlig Cours, gik til den svenske Øe Øeland og lagde sig sammesteds for Anker i Bøda. Her fortang Tørneren sin Bestemmelse. paa stod at være kommen fra Riga og at være ladet med Korn Han udgav sig ogsaa selv for Styrmand, men Bogholderen Ahlstedt for Skipper. Den sidste reiste strax efter Skibets Ankomst til Carlscrona og derefter kom Kiøbmændene Otter og Karstrøm sammesteds tilligemed en Mægler, ved Navn Lovall, under hvis Opsyn den betydeligste Deel af Ladningen blev losset Natten imellem den 29de og 30te og bragt paa to Pelandske Jagter til Carlscrona. Efterat dette var passeret kom Ahlstedt igien ombord og Tørngren gik atter til Søes. Men strax efter opkom Uenighed imellem Skipper og Bogholder, hvoraf Følgen blev, at den sidste meget mishandlet og med en brækket Arm og endeel Saar i Hovedet blev kastet i Rummet. Tørngren tog ogsaa de Penge til sig, som Bogholderen, der ikke var sikker paa sit Liv, havde betroet til to Matroser, og beholdt dem. Under Reisens Fortsættelse borede nu Tørngren Huller i Skibet og forsynede dem med Spundser, som han ved Ankomsten til Skiærene ved Nortelge tildeels selv igjen udtrak. Her lod han ogsaa sine Folk støde Hullerne større ved en saa kaldet Koefod og forbød dem: aldrig at nævne Ahlstedts Navn eller opdage det Forefaldne, tog endnu de i Skibet værende Uhre og Gods til sig, forlod derpaa med sit Mandskab Skibet. og dette sank med den ulykkelige Ahlstedt, som allerede i nogle Dage havde smægtet i Skibsrummet i Elendighed og hielpeløs Tilstand. Tørngren og hans Besætning, Styrmanden Jonas Luftig undtagen, gik strax derpaa den 8de Julii til Nortelge og aflagde her den sædvanlige edelige Forklaring, at Ulykken var skeet uden nogens Skyld, at intet kunde bierges uden Livet og at Styrmanden Luftig, som havde villet redde Skibsjournalen og et Kompas, var gaaet under med det hastig siunkne Skib. Paa denne betydelige Ladning havde man, som man let kan tænke, søgt og erholdt endeel Assurancer, for hvilke dog Assurandeurerne i Lübeck ved en Assurandeurs Opmærksomhed sammesteds, som allerede havde fattet Mistanke til Skipperen Tørngren og derfor hurtig advarede dem, ere blevne temmelig fri. Dette Uheld opvakte altsaa Opmærksomhed, som blev saa meget større, da man i Lübeck vægrede sig ved at betaleAfladeren. Hr. Labes i Danzig en Assurance paa 70000 Mk., og man havde yttret for ham, at der, om ikke alle Ahnelser slog Feil, forestod en sørgelig Skjebne i Anledning af Skibet. Louisa. Ved denne Mistanke kom Sagen da ogsaa til nærmere Undersøgning og lykkeligviis faldt den i Hr. Johann Peter Dailly's Hænder, en virksom og indsigtsfuld Kiøbmand i Carlscrona, hvem det snart lykkedes at opdage den foregivne druknede Styrmand Jonas Luftig og at faae ham arresteret. Dette havde strax efter til følge, at Skiperen Tørngren ogsaa blev beskyldt og han og hans øvrige Medhielpere kom i Arrest og Forhør. Kiøbmændene Otter og Karstrøm flygtede, dog blev den første igien indhentet. Undersøgelsen er bleven ført af en dertil nedsat kongelig Ret, de vigtigste Actstykker af Processen, hvoraf det hidtil fortalte for det meste er et Udtog, ere trykte, Deeltagerne ere overbeviiste og Dommen er den 14de Septbr. d. A. fældet saaledes : 1) Skipperen Truls Tørneren, skal halshugges og hans Legeme lægges paa Steile. Hans Formue henfalder til Processens Omkostninger. 2) Styrmanden Jonas Luftig og 3) Matrosen Diur Mattson, som have taget Deel i alle Skipperens Forbrydelser, skulle halshugges. 4) Handelsmanden Gustav Otter skal betale Ladningens fiirdobbelte Værdler eller han bliver pidsket med 120 Slag, maa paa en Søndag giøre offentlig Bod i Kirken og 3 Aar giøre Fæstningsarbeide i Carlscrona. Hans Formue bliver ligeledes anvendt til Omkostningerne. 5) Mægleren Hans Lovall og 6) Kron Districts Executoren Franz Lovall miste deres Embeder, fordi de have været behielpelige ved Varenes Lysning, og skulle een Maaned sidde paa Vand og Brød og derefter i 3 Aar giøre Fæstningsarbeide i Carlscrona. Deres Formue bliver confiskeret til Omkostningerne. 7) Postskipperen Pehr Lundgren faaer af samme Aarsag lige Straf. 3) Extra Bisidderen Niels Jonssen og 9) Karlen Anders Pehrson skal sidde 28 Dage i Fængsel paa Vand og Brød for at have ført de lossede Varer i deres Baade til Carlscrona. 10) Strandrideren, Peter Volter Rothmann skal miste sin Tieneste og sidde i 16 Dage paa Vand og Brød for ikke at have lagttaget sine Pligter som Toldbetient. 11) Lodsen Olof Ohlsen skal af samme Aarsag siddel 12 Dage i Fængsel paa Vand og Brød. De øvrige idømte Pengestraffe, for at have kiøbt af de lossede Vare, og drevet Smughandel dermed, høre ikke til denne Sag.