Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-05-06
Rigets Existents afhænger for Tiden af den personlige Styrke. Aristokratiske Regjeringsformer, fjendtlige mod den frie Bevægelse, have fremkaldt den nuværende Krists. Den ene Yderlighed leder til den anden. Der er appelleret til Oprørere, til Friskarer, for at skaffe Bevægelsen Luft. Det er da en Beroligelse, at Magten kommer i Hænderne paa Armeer med Disciplin. Jstedenfor den blodige, kostbare og ødelæggende Vaabenleg maae vi igjen foretrække den almindelige og lige Stemmeret, hvorved Enhver, der har Jver for det almindelige Vel, kan gjøre denne gjeldende. Det vilde være Forvivlelse og Vanvid af det konservative Parti nu at modsætte sig Tidens Aand, franske Moder, Ministrenes Forslag. Det vilde være at sætte dæmning mod Vandet under Tøbrud. Vi maae have hurtige Bestemmelser. Det vil tage for megen Til nu at ordne Valg efter Formue, Skatteydelse, Dannelse. Den kan lettere skee bagefter. J Statens Tvangsmagt bør Alle tage lige Deel, for at hindre voldsomme Optrin. Pengemagten maae ordnes anderledes, for at skaffe Kredit, lokke Kapitalerne frem, bringe alle Folk i Penge- og Handelsforbindelse med hinanden, og derved befæste den sande Fred. Ædel Byrd i Forbindelse med Aandsdannelse vil nok faae en Deel Betydning ved den frie Valgbarhed, især for dem det have gjennemgaaet Prøvelsernes Skjærsild og ere fri for hovmodige Anmasselser. J Slesvig maae vi især ønske Appel fra de blodige Vaaben til Folkestemmerne. Hertil sigtede Kongens Tilbud om Slesvigs provindsielle Selvstændighed og en udvidet Valgret. Fra tydsk Side er der og mødt mæglende Forslag i den Retning. Kongens Tilbud maa da hurtig gjennemføres i Virkeligheden. Den slesvigske Selvstændighed maa da uddannes for et tydsk og et dansk Slesvig, og kommuneviis, for at frigjøre Folkestemmerne fra Tyranniet af den gamle Stændermajoritet, den oprørske Embedsstand og de store Herrer, for hvem Ære, Pligt og Samvittighed, Sandhed, Ret og Guds Navn ere forfængelige Ord, der danne Lognens og Diævelens Rige med Jesuitismens skinhellige Maske, til hvem Keiser Nicolaus har Grund til at sige: J Hedninger. Naar Russerne paa egen Haand ville tugte Preusserne for deres Oprør mod alle Grundsætninger og deres foragtelige Adfærd, maae vi samtidig drive dem ud af Halven ved at støtte slesvigske Protester mod fremmed Herskab, mod at Gjæster ville gjøre sig til Tvangsherrer i Landet. Et dannet Demokrati maa hæves, uden Hensyn til Sproget, til at tage Magten fra det oprørske Aristokrati. Hertil kan Ministrenes Valglov blive meget nyttig, især naar den almindelige Stemmeret først blev benyttet i Kommunebestyrelsen. De slesvigske Bønder faae ikke ret Tillid til Regjeringen, undtagen der skeer en radikal Kuur ved den civile Bestyrelse. Vel maae man bifalde, at C. Ploug, betragter Manges Slesvigholsteenisme som en politisk Vildfarelse; men de Vildfarende maae gjøres uskadelige, indtil de tilfulde erkjende Vildfarelsen, da kan en Saulus blive til en Paulus. Den aandelige Strid vil blive langvarig; det tydske Parti er vel organiseret, sammenhængende og utrættelig. Bliver ikke det samme Tilfældet med det danske, kan selv den største Vaabenmagt ikke nytte dem i Længden. Det store Antal kongelige Deputerede med Stemmeret i Rigsstænderne kan neppe behage Slesvigerne. Kongens Valg er tillige Ministrenes. Det giver disse en falsk Majoritet. Det kunde og være Spørgsmaal, om det ikke var mere hensigtsmæssigt, at de Deputerede valgtes Amtsviis med Suppleanter isteden for hver Enkelt Distriktviis. W. B.