Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1819-09-06
Den 23 August forespurgte Watsonsig i et Brev til Lord Sidmouth, om det var Ministrenes Hensigt at forstyrre den Folkeforsamling, som under hans Forsæde, i HuntsFraværelse, skulde finde Sted i Smithfjelds den 25de? Man veed ikke om han herpaa fik noget Svar. Uagtet Ma for Cartwright satte sig imod bemeldte Forsamling, fandt den dog Sted; men kun henved 5000 Menneskeer vare forsamlede paa Pladsen. Watson optraadte som Præsident og første Taler, efter ham fulgte Preston, Tistlewood, samt Skoflikker, Skjærsliber og Eseldriver Philipps. Paa Talervognen vaiede fore Faner med Sørgeflor paa Spidsen. Præsidenten holdt en lang Tale og forestillede Nødvendigheden af, at Reformisterne holdt sammen. Af det 29 Forslag, som bleve oplæste, gik de fleste ud paa at fordømme de sidste Optrin i Manchester, hvorfor Prindsregenten og Regjeringen maatte opfordres til at lade Magistratens og Militairets, skammelige Fremgangsmaade, undersøge og de Skyldige straffe paa Livet. Folket, meente han, var den kompetenteste Dommer, naar dets Rettigheder krænkedes og det blev tyrannisk regjeret; derfor var det hver Mands Pligt at bære Vaaben. Til Tegn paa at Forslagene bleve antagne, skulde Hænderne rækkes i Veiret, hvorved Manda og vil have seet mange, som ikke vare saa aldeles rene. Derpaa optraadte Preston, som yttrede, at han ikke tvivlede om at Forsamlingen vilde opføre sig ordentlig, og at han agtede at leve og døe som en Verdens Borger. Men da han lagde til, at han i de 25 Aar han havde iagttaget sine Landsmænd, ofte havde fundet, at deres Fremgangsmaade lignede de Umælendes, kom Forsamlingen i største Uorden over en Karre med Skorsteensfeier drenge paa, som trængte frem og iførstningen blev anseet for Militairet, indtil de ved at svinge deres Kjønrøg=Poser indhyllede Reformisterne i en sort Skye. Efter at en Adresse til Prindsregenten og Folket var oplæst, skildtes Forsamlingen ad. Saaledes løb denne Forsamling fredelig af, og Mantroer Reformisterne ville blive uenige indbyrdes, og altsaa mindre farlige. Derimod er nu Parlamentslem Francis Burdett opstaaet, og har i en Skrivelse til Valgmændene for Westminster tydelig røbet, af hvilken Aand han taler. J denne Skrivelse hedder det blandt Andet: "Med Skam, Sorg og Foragt har jeg læst Efterretningerne om Blodsudgydelsen i Manchester; hvorledes! ubevæbnede fredelige Mænd ere dræbte, ja endog Koner lemlæstede, nedhuggede og overredne af Dragonerne. Kan dette finde Sted, i et kristeligt, i Frihedens Land, og ville Rigets Store og Mægtige billige en saadan Fremfærd, De maae dog endelig vaagne, følge den almindelige Stemme og høit fordre Retfærdighed og Skades Erstatning. Jeg foreslaaer derfor, at der maae blive sammenkaldt en Forsamling i Westminster hvor jeg og skal indfinde mig, hvis jeg opfordres dertil Om Straffen for denne Forsamling vil blive Døden for Soldaternes Kugler og Sabler veed jeg ikke, men Man kan i alfald ikke døe meer end een Gang, og vor Pligt er det at forsamles. Deres troe, oprigtige og ærbødige Tjener, F. Burdett. Denne Skrivelse har opvakt baade Regjeringens og Folkets Opmærksomhed, og Man troer endog, at Parlamentet, under disse Omstændigheder, vil førend den bestemte Tid blive sammenkaldt. Valgkommitteens Sekretair, Hr. Brock, er og i denne Anledning bleven stille, for Forhør under Generalfiskalen, som erklærede Burdetts Brev for et Oprørsskrivt. Desuagtet havde Valgmændene ansøgt Øvrigheden om at foranstalte Forsamlingen, og nægtes den, skal den dog holdes og Burdett præsidere. Fler af Londons Jndbyggere have og i Skrivelser anmodes Lord. majoren om, at sammenkalde en Borgerforsamling paa Raadhuset, for at afgive en Kiendelse om Tildragelserne i Manchester.