JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1801-01-01
En nye Slagtningsmaade i England. Agerdyrknings Selskabet i England har Udsat en Premie af 12 Rd. til hver af de første I0 Slagtere i Nærheden af Londont der slagte den største Mængde af Hornkvæg og Faar ved overstikke Nakkemarven (hvorved de døe i et Øjeblik). Denne saa meget lemfældigere Slagtemaade, har tillige den store Fordel, at Kjødet faaer bedre Syn og Smag.
Politivennen, 1801-01-01
Muligt Pendant til Snøde Præstegaard. Saa ønskeligt det var, at betydelige Slagterier skede enten uden for Porten eller i det mindste i Udkanter af Byen, saa maae det dog nok ikke være gjørligt, siden man i saa liden en Gaard som Gaarden No. 100 i Pilestrædet har kunnet anlægge et af Byens største Slagterier, til ikke liden Ubehagelighed for denne Gades Beboere, men endnu mere for Beboerne af Gaarden selv. Det Svineri som finder Sted i denne Gaard er næsten ubeskriveligt, Porten er altid opfyldt med skidne stinkende Vogne og undertiden levende Stude tilt i Gaarden hvor Slagteriet egentlig gaaer for sig, er Opgangen til de øverste Værelser, og for at naae denne, maae man vade i Blod, Tarme, Huder og de allerufordrageligste Urenlighedert bag ved Posten, som altid mangler Vand og derfor undertiden bliver spædet med skident Vand, er Skarnkisten anbragt, der for det meste staaer aaben og er topfyldtt kommer nu hertil, at Lokummet aldrig udføres førend det i nogle Dage har løbet over, saa er Grundtrækkene til Maleriet færdige. Man tænke sig nu den giftige Stank af foranførte, undertiden forenet med en ufordragelig Lugt af Tællesmeltning i disse hede Dage opstige i Værelserne, og Ejeren endnu saa ubarmhjertig at borttage en Gangdør, det eneste Brystværn mod Anfaldet af disse dræbende Dunster, og dømme om denne Adfærd ikke kunde bringe den koldeste Filosof selv i Affekt. Enhver som vil overbevises om Sandheden af foranførte, behager at umage sig til Undertegnede, som beboer Gaardens øverste I. Ulstrup. Etage, Guldsmed.
Politivennen, 1801-01-01
Om Studenterkorpset. Til Udgiveren. De yttrede i Deres No. 108 den Mening, (der vel var forfattet men vist ikke undfangen af Dem selv) at man i Tilfælde af Krig, ej kunde anbringe Kronprindsens Livkorps samlet mod en Fjende, men det maatte fordeles iblandt andre Stridsmænd, paa Grund af, at naar deraf bleve mange slagne, det Tab da var uerstatteligt. Ethvert Korpsets Medlem er Dem vist forbundet for denne Opmærksomhedt dog troer jeg ej at Følgerne vilde vorde skrækkelige, da Tydskland tillykke er os saa nær, hvor en Studenterrekrutering vist vilde kunde anstilles ligesaa let som en Soldaterhverving, og med ligesaa herlige Følger, helst naar den rette Mand udsendtes i dette Ærinde, og at vi imellem vore Professorer eje saadan en Mand, troer jeg hele Korpset er enig om. E. Sk. Derved vilde ogsaa det bekvemmeste Øjeblik kunne gribes, til at indføre det tydske Sprog i Kongerigerne, ligesom det tilsorn er bleveu forplantet over Søndesylland, der er en Deel af Tanmark. Udgiveren tvivlede et Øjeblik, om ovenstaaende skulde være Satire, men han tabte snart denne Tvivl ved at betænke, - at dersom man i det satte Tilfælde skulde have Studentere fra feemmede Lande, det dog timeligere blev fra Daraussen, end enten fra Frankerig eller England, - at vi sikkert have en Prosessor, der var skikket til den omtalte Missiogt skjøndt Udg. maae tilføje at denne Mission nok blev unødvendig, da de tydske Studentere sikkert vilde strømme af dem selv ind i Danmark, der ikke er dem noget 4efra incognita. Hvad Sprogforandringen angaaer, da kan Udg. (forbigaaende sin individuelle Følelse) ikke nægte, at naar vi fik Lov og Forordninger, saovelsom vore Landsbypræsters skrevne Prækener oversatte, vilde det velgaae ligesaa godt her som i Sønderjylland, hvor Folket nu saa længe har været dømt og omvendt paa tydsk, uagtet der er Amter, som tale dansk, og Sogne hvor Præsten, for denne vedhængende Danskheds Skyld, maae een Søndag messe paa dansk og præke paa tydsk, og en anden Dag messe paa tydsk og præke paa dansk. J øvrigt er Udgiveren hos sig selv overbeviist, at ingen af det forrige Korpses Medlemmer tiltroer ham nogen Tanke, der ikke egnede han som selv gammel Student.
Politivennen, 1801-01-01
Til Ejeren af Kristiansholm. En meget bidsk stor Hund paa Kristiansholm, blev ifjor sat fast efter Ejerens Befaling, saa snart han, der ikke boer paa Stedet, erfarede at den havde overfaldet adskillige Personer. Den har i følge heraf været lænket hele Vinteren men er nu, man veed ikke hvorledes, igjen løs, til stor Fare for dem, som nødes at komme den nær, og til Afskrækkelse for mange vakre Familier i Omegnen, fra at nyde den Fornøjelse at spadsere i den skjønne aabenstaaende Have!
Politivennen, 1801-01-01
Til Amtmanden over Hirsholms Amt. Aalekistebroen, en Fjerdingvej fra Hirsholm, imellen det og Oberførster Klasens, er i den allerskændigste Forfatning, og fordrer den hastigste Forbedring. Denne Vej er tillige saadan, at manselv om Sommeren kan brække Vognen itu der. Om Foraar og Efteraar er den ganske ufremkommelig. Det gaaer saa vidt, at Omboerne maae ønske Frost ligesom i Norge eller Rusland, for at kunne færdes ad denne Vej. Da Byfogden fra Frederiksborg engang om Ugen hele Aaret igjennem, maae fare herad til Tinget, saa fejler det ikke, at han jo mange Gange maae have klaget derover. Man haaber at Hr. Amtmanden selv for at overbevise sig, vil kjøre ad denne Vej og over Aalekistebroen da det ikke kan fejle at han jo giver de fornødne Ordrer.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) I Silkegade paa Fortoget af Hjørnehnset til Pilestræde, hvor Glasbutikken staaer, er en løs Jernlænke, som er til Hinder for Fodgængerne. 2) Uden for No. 101 paa st. Købmagergade ligger Brættet ovee den fra Gaarden udgaaende Rende meget skævt. 3) Huset No. 38 i Magstræde har en Gaardrende, som skyder alt for langt ud over Fortoget, hvorved Passagen for Gaaende gjøres usikker, da man meget let kan falde over dent Ejeren bedes derfor at lade den afskære, førend de mørke Aftener indfinde sig og den bliver mere farlig. 4) Bageren i Pilestræde paa Hjørnet af Antoniestræde sætter nu næsten bestandig sin Arbejdsvogn paa Gaden, som er imod al Orden og saameget mere anmassende her, da Gaden er meget smal og Vendingen fra Silkegaden og Antonistræde gjøres besværlig. Han veed formodentlig ikke at hans Formand for samme Anke blev irettesat af Politiet. 1) En af de Køer, som tøjrede græsse imellem Vejen til Kalkbrænderiet ligend for Klassens Have, og Søen, stanger, og var dog for et Par Dage siden tøjret saa uforsigtig, at den anfaldt en Person som gik paa Vejen, og som strax maatte søge Frederiks Hosxital om Hielp. 6) I Larslejstræde, langs med Kirkemuren og Præsteboligen, forsømmes Renovationen. Den halve Side af Gaden, ligeover for, er derimod reenlig. 7) Hos Bageren paa Nørregade er der om Morgenen en overmaade ubehagelig Støj og Allarm af de Kunder, som der hente Brød. De fleste af Gadens Folk forstyrres i deres Søvn, da Klokken er imellen 4 og 5. Er der i Politianordningerne Straf for saadan Morgenstøj? Og er der ingen Straf, hvorledes kan denne Uorden vel forebygges? For endel kunde den maaskee vel afhjelpes, hvis Bageren, der er en god Borger, tidligere lukkede sin Port op og kunde uddele Brødet, ligesom de kom. 8) Hvo er Ejer af de store Hunde som opholde sig i og ved det afbrændte Arresthus, og som ere vante til at anfalde Folk? o) Paa Hjørnet af Intetgaden og Østergade er et gammelt Hus der nu for en stor Deel af den underste Etage bliver beklædet med Brædder ud til Gaderne. Da dette ikke synes harmonerende med den Omsorg, der ellers bæres imod Ildebrand, haaber man Vedkommendes Opmærksomhed herpaa, saavelsom paa de engang før paaankede Trærammer omkring Vinduerne paa Gen. Post Amtets Bygning.
Politivennen, 1801-01-01
Nogle Spørgsmaal om Enke-Kasser. Da enhver Borger, som vil drive nogen Slags Næring, er forbunden til at tage Borgerbrev, kan da hveranden sætte sig ned og oprette en Enkekasse, uden dertil at være authoriseret? Var det ikke saare vel, om den eller de, som fik i Sinde, at være Bogholdere ved en Enke eller Understøttelses Kasse, vare forbundne til at forelægge deres Plan, for et ma-thematisk Fakultet, og der vinde Aprobation, forinden slig Borgernæring kunde drives. Det lader sig dog let tænke, at saadan Plan kunde være fejlagtig, da der udfordres ej allene god mathematisk Kundskab til at udarbejde den, men at man endog i Særdeleshed har ladet sig denne Sag være angelegent og endda findes der vanskelig nogen, der for Betaling beregner en Plan paa Kontributions Fod, eftrr rigtige Principer. Man har lagt Mærke til at Hovedprincipet har været, at gjøre Vilkaarene lette, og at det ike koster synderligt at indgaae i et saadant Selskab, for at forskaffe sig desto større Aftræk. Naar saadan Kasse gaaer overstyr, er da dens Anlæg ikke et tilladt Bedrageri? Vel kan det ikke være Politiets Sag at paasee, at Vedkommende har gaaet den rette Vejmed deres Plan, men kunde det ikke paalægges, at Planerne forud maatte erholde Mathematisk Bifald?
Politivennen, 1801-01-01
Mangel paa Opdragelse. Mandagen d. 27 Juli om Aftenen, spadserede en velklædt Person, ifølge med andre Tilskuere ind fra Fælleden, paa den Tid da det frivillige Borgerkorps marserte indt som de kom i Porten, stødte endeel Mennesker ham bag fra ind ved Officeren ved 2den Batallion for Skarpskytternet han vendte da gesvindt om, men forinden han kunde retirere traadte den 2den Mand fra venstre Fløj af 2den Battallion frem, og gav ham et Drag over Nakken, at han næsten var segnet til Jorden. Formedelst Mørket og Mængden af Mennesker, blev det ej muligt at faae et Mærke paa denne Uværdige. Jkke destomindre holder man det for Pligt at bekjendtgjøre dette, at enhver kan vogte sig at komme et Korps for nær, der ikke strax udjager en saadan Karl af sit Tal. Tillige maae Officeren takkes for sin Vittighed, i at spørge den Fornærmede, om han troede sig fornærmet.
Politivennen, 1801-01-01
Til det oekonomiske Velfærds Selskab. (efter Indsendt.) Eftersom det er bekjendt, at Selskabet ikke allene har bekostet flere brændebesparende Indretninger, til Prøvning og Undersøgelse, men endog det kongelige LandOekonomie og Kommeree Kollegium har, paa dets derom afgivne Attester, med Premier belønnet samme, saasom baade Bauer, Selbmand, Løser og en Bunnesen alle for Køkkenindretninger, og for brændebesparende Stueovne, en Floberg fra Norge, hvis Ovn nær skal være af en forhen ubekjendt Struktur, ligesom samme og skal have lovet at opgive ligesaa nye og fortrinlige Køkken- saavelsom andre Ildsteds Indretninger, til den saa højst vigtige Brændebesparelses Opnaaelset saa er det at jeg med flere i Provintserne ønske os følgende Oplysninger fra det oekonomiske Velfærds Selskabs Bestyrere i Hovedstaden, i Overeensstemmelse med Selskabets Love og Indretninger, nemlig: ) Om Svedbergs publicerede Kjøkkenindretninger og Ovne har, ved videnskabelige Prøver og Undersøgelser, viist saadant Forhold, saa at samme med Tilforladelighed kan, fremfor alle før anførte, anbefales. Hvori dette bestaaer? Følgelig udbedende en kort Beretning om enhver af de anførte eller flere mig ubekjendte opgivne Indretningers Fortrinlighed og Mangler, som een fremfor den anden kunde medføre, alt efter følgende Hovedeller Grundprincip, som fornemmelig maae haves til Hensyn. a) At Køkkenindretninger især for de fraog tilflyttende Husfolk, ere let flyttelige og af en mere tyk end tynd samt ringe varmeledende Materie, eller og omgivet med indsluttet Luft, eller med ringe varmeledende Emner, som Kulstøv, Aske, lædsket Kalk, fintstødt Leer eller Sand o.s. v. og saaledes indrettet at Karret til dets øverste Kant nedsynker i Komfuret til Ildens fuldkomne Virkning paa Karrets hele Overflade og, med Ildens længste Sirkulation forinden den forlader Komfuret, saaledes at det i det smaae saa meget muligt er overeensstemmende med Rumfords, ved de store og allerstørste Kogeindretninger udførte, og af Hr. Professor Olufsen i en af sine Annaler for afvigte Aar saa meget interressant og fyldestgjørende i denne Henseende afhandlede Methode. b) At Varmeog Stueovne, som de meest brændefortærende og altsaa væsentligste for Brændebesparelsen, modsat ere af den meest varmeledende og især af den tyndeste Materie paa de Steder af Ovnen, hvor Ilden ikke virker direkte, men blot af den varme Røg og Damp opvarmes, og af længste Cirkulation samt største Varme givende Overflade. Ved disse HovedOmstændigheders Oplysning fra det oekonomiske Velfærds Selskabs Direktion, om enhver allerede Udkommen, om just ikke aldeles nye, dog forbedret brændebesparende Ildsteds- Indretning, og fremdeles udkommende, vilde enhver, saavel i Provintserne som i Hovedstaden, strax, foruden al Tvivlraadighed, vide til hvem man med Sikkerhed, i ethvert Tilfælde, i denne vigtige Henseende kan henvende sig, uden som saa ofte er Tilsældet, at man af en brilliant Anmældelse tager Skallen for Kjernen, og paa denne Maade, til mere Ærgreis. end Nytte bortkaster Penget og er man vis paa at Udgiveren af Polilivennen, gjerne aftrykte slig Underretning i sit Blad, uden at det kom Selskabet til Udgivt.
Politivennen, 1798-01-01
Svinerie paa Slotspladsen. Fra de paa Slotspladsen staaende Huses smaae Gaarde sees mange Vandløb, tildeels temmelig svangre med Drek, at søge over Kjørevejen, Fortogstenene ned ad Bulverket til. Her bliver Urenligheden, af Mangel paa Udløb staaende i mange store Pøle, hvor den forraadner og avler utaalelig Stank. Det synes naturligt, enten at det maae paalægges Beboerne, i Kar at samle og bortskaffe denne Uhumskhed, eller at der gjøres Rendesten og Skarnkiste dertil. At lade Pøler uden Slamkiste løbe i Kanalen, som paa et Sted skeer, er at handle overmaade ubesindigt. Stadsfysikus vil sikkert være af den Mening, at en Stad, der har Guds Velsignelse af pestførende Slagterier, Fiskebløderier, Garverier inden sine Volde, der saagar har et særdeles stygtstinkende Trankogerie, og et Arcal af meer end 200,000 Kvadratfod Menneskeskarn, ikke trænger til flere Sygdomskilder. Vi giøre altsaa Regning paa hans Hielp, til ovenmeldte Pøles Afskaffelse.
Politivennen, 1798-01-01
Et par Politiesynder i Adelgaden. I Adelgaden inkomoderes Naboerne af en Pestilensialsk Stank, naar Svineslagteren, som boer ved Siden af Tømmerkroen, om Formiddagen finder for got skuffeviis, at udbærs stinkende Tarme, eller anden Areenlighed. J samme Gade, ikke, langt fra Tømmerkroen, er en brun Pudelhund, som Eieren burde holde inde, daden farer paa forbigaaende Børn, og om der just, ej bider i Kroppen, sga slider den dog i Klæderne, hvorved et saadant Barn rimeligviis bliver meget forskrækket.
Politivennen, 1801-01-01
Uorden paa Kongevejen ved Lundehussven. (Efter Indsent) Ved Indkjøringen i Søndags Aftes den 26 Julii, da den hele Horijont næsten ganske var formørket, og Regnen endnu gjorde det mere umligt at kunne see hvor man befandt sig, var det ikke underligt om man var banget men da vi troede at have den rene Landevej for os, og kunde ikke falde paa, at der paa en Vej som den der løber fra Søeholm til Porten, skulde være spærret med Tømmer, kørte vi med Villie saa temmelig sagte ved Siden for at lade de ilende Selskaber komme os forbi og heller at udholde nogen Regn, end at miste Arme og Been, men neppe vare vi kommen forbi Søholm, og befandt os ved den derværende Sø, førend vi, ved en for os lykkelig Lynildstraale saae, til vor store Forundring, at vi befandt os midt imellem noget der henlagt Tømmer. Dersom ikke denne Lymildstraale i det Øjeblik havde oplyst Stedet, vare vi ikke komne derfra, uden ganske at være blevne beskadigede paa Liv eller Lemmer, som vi nu saa temmelig lykkelig slap for, naar vi fraregne en sønderkørt Bagsmække, nogle næsten af Skræk halvdøde Fruentimmer og temmelig Strabads, for at udkomme af denne Forhugningt det indstilles behageligst til Vedkommende om slige Uordner ej burde straffes.
Politivennen, 1801-01-01
En Hundpaa Børsen. Tirdags Aften den 28 Julii ved at gaae igjennem Børsen til Christianshavn, blev min Søn bidt i sin Trøje af en Hund, som tog Stykket med sigt ved at ville undløbe Hunden for at befries for samme, hørte han at der var en, som hissede Hunden paa ham. Men blev ikke vaer hvo det var, bedes derfor enhver af de unge Menneskers Hrr. Principaler (om det kunde være muligt at komme efter saadan Adfærd) at forbyde dem saadant, thi den gang blev det ved at miste et Stykke af Trøjen, og gjøres lidet skrækket, men en anden Gang kunde det hænde sig til mere Skade naar nogen vilde passere Børsen igiennem. P. Jversen. Strandgaden paa Christianshavn No. 48. Littra A.
Politivennen, 1801-01-01
Spørsmaal om Højbro. Hvorfor vedbliver Færselen over Højbro at være spærret? Itu kan Broen ikke være, thi i saa Fald var der vist alt forlængesiden blevet begyndt paa dens Istandsættelse. ønskeligt var det imidlertid, at denne Spærring kunde vorde hævet jo før jo heller.
Politivennen, 1801-01-01
Kjøbenhavns Brændevinsbrænderier. Der er dog een Fabrikationsgren som synes at have slaaet saa dybe Rødder i Danmark og i selve København, at den trodser den ved Toldforordningen aabnede fremmede Konkurrents, medens saa mange andre af vore,abrikker, og næsten alle vore Handværker sees daglig at tabe ved den. Vi have den herlige Trøst, at naar vi engang gaae klædte fra Top til Taa i Klæder, der ikke allene ere fabrikerede, men endog syede i England ville vi dog kunne drikke vort gode hjem megjorte Finkel! I dentsches Museum findes en Opgave af alt det Korn som aarlig forbrændes i Kjøbenhavn. e I Aaret 1809 har Kjøbenhavns 310 Brændevinsbrænderier (hvoraf 241 brændte ugentlig tre, 40 to, 10 een, og 5 sex Gange) i 40956 Brændinger, hver beregnet til 4 Tønder, forbrugt 187, 824 Tønder Kornvare, som naar Tønden endog kun giver 50 Potter udgjør 9, 391, 200 Potter Brændevin, eller i Penge omtrent 2 Millioner, 347, 550 Rixdaler. Omendskjøndt, desværre, en meget stor Deel af dette Fabrikat forbruges i Landet selv, kan man dog antage, at omtrent det Halve udføres til Fremmede, Denne Fabrikavion har derfor tildraget sig Regjeringens Opmærksomhed i den Grad, at en Kommissien af menet kyndige Mænd er nedsat, for ved Københavne Crænderier at indføre den nyopfundne Destilleremaade, der skal kunne spare! af det forbrugende raae Material, Kornet.
Politivennen, 1801-01-01
En Mulighed til at faae mere Mad. Det er maaskee ikke saa almindelig bekjendt, at et af en driftig Mand forespaaet og af mange vakre Medborgere bifaldet og tiltraadt Fiskeselskab opstod ifjor her i Staden, i den prisværdige Hensigt ved selvanskaffede Fiskefartøjer og Redskaber at fange Fisk paa hidtil ubrugte Maader og usøgte Steder, eller med eet Ord, at skaffe her til Staden mere Fisk, end hidtil med de brugende Midler var Tilfældet. Skjøndt dette Selskab strax i Begyndelsen leed betydelige Uhæld, vedvarer det dog endnu, og vil sikkert, i hvad Forandring det end i sine Planer maatte finde nødvendige virke til Nytte for Staten, da det ikke kan formodes andet, end at de mange værdigetildeels meget formuende Mænd, som have yndet Selskabet, ville vedligeholde det deres kraftige Medvirkning. I Anledning af den af Selskabets Fermænd for et Par Maaneder siden bekjendtgjorte! Underretning og Betænkning om det danske Fiskeselskabs nærværende Tilstand og Udsigt i Tiden, som maatte ønskes læst baade af høje og lave Medborgere, kan man ikke andet end ønske, at en eller anden formnende Privatmand vilde benytte de mange frugtbare Vint, som gives i den vedføjede Indberetning til Selskabet fra dets Medlem og forrige Formand Hr. J. F. Hage, om den af ham foretagne Fiskeriesrejse. En saadan Privatmand, helst om det var een af vore ikke saa rige fra Koffardifarten udtraadte Sømænd, vilde fra Skagen, Læssø, Hasselø o. fl. St. kunne fremskaffe en stor Mængde Fisk, Staten til uendelig Fordeel, og det uden Tab for ham selv. Ogsaa fra Regjeringens Side maatte man ønske at denne Hr. Hages Rejsebeskrivelse værdigedes den største Opmærksomhed.
Politivennen, 1801-01-01
Vejuorden paa Kronborg Amt. Gid det ny oprettede Vejpølitiopsyn vilde umage sig med at eftersee endeel paa Kronborg Amt saa højst forfaldne Broer og Veje, hvoriblandt er i Særdeleshed en Kongevej heel skammelig mishandlet, som gaaer fra Skotterup, hvor en Bonde har opbrudt en steenbelagt Vej og brugt samme Steen til sit Stengjerde, samt udlagt en gandske impassabel Vej hvor ingen kan komme hinanden forbi, om Forog Efteraar, uden der at sætte de bedste Heste til.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgiørelse. Verten i Lundehuset eller andre Vedkommende takkes forbindtligst, fordi Hegnet ved Landevejen for den farlige Dybde ned til hans Egn istandsattest vel havde det været ønskeligt, om det var skeet før, og om Hegnet var bleven stærkere og højere, men - noget er dog bedre end intet - og derfor nok engang Tak? 2) Den Arbejdsvogn der havde tiltaget sig en urigtig Plads uden for Hjørnet af Pi. lestræde og Antonistræde, er nu sat i Portrum.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) I alle de Huse i Pilestræde fra Antomstræde ned til Østergade lide Beboerne de fleste Aftener en uudstaaelig Stank, som af Koskarn. Formodentlig maae dette komme fra Antonistræde, som ønskedes undersøgt. 2) Ballustraden omkring Vandspringet paa Gammeltorv, der sikkert er sat til Stadens Siir, troer man ikke burde belades med vadskede Klæder, som i dets Sted gjør det til en Vansiir.
Politivennen, 1801-01-01
Noget om Færge og Færgemænd ved Jægerspriis. Transporten ved dette Færgested besørges af den paa Jægerpriis boende Færgemand med en meget maadelig Færgepram og to smaae Baade, hvortil skal han holde 3de faste Folk, hvoraf de 2de i det mindste skal bruges ved Færgent men istedet for 2de Mænd, er der for det meste kun 1 Mand som gaaer frem og tilbage med dent at dette, i Foreening med den Maade, hvorpaa Transporten skeer, maae foraarsage Ophold for de Rejsende, er let at indsee. Saaledes hændte det sig den 26 Julii, da et Selskab af 1Z Personer med 3 Vogne, som kom fra Jægerspriis, maatte ikke allene bie over? Time inden Færgen kom fra Frederikssund, men endog til dets Forundring saae, at der kun var een Mand med Færgen, og saaledes skeer det den meeste Tid. Da nu Befordringsvæsenet er een af de Ting, der i enhver nogenlunde ordnet Stat, bør være saa fuldkommen som muligtt saa var det at ønske, at de Mænd, som af Staten ere lønnede for at paasee sligt, vilde tilholde Færgemanden, der desuden tjener saa anseeligt, stedse at have det anbefalende Antal af Folk med Færgen, samt at holde den og Baadene i saa forsvarlig Stand, at man ikke bliver vaad om Føderne, eller sidder i Angst for at synke. Færgen bliver trukket ved et Tov, der er fastgjort tvers over Fjorden, men da Midten af dette Toug ligger stedse i Vandet, saa flyder deraf, at det meget hastig maae raadne, og let springet naar nu dette ariverer, saa maae enten Færgen drive paa Grund, ellet og, hvis der er nogen Søgang, (saaledes, som forhen arriveret) blive fuld af Vand og synke, og Menneskene omkommet saa utilgiveligt og skødesløst sørger man for Menneskers Livt burde der ikke være i Færgen et lille Anker, to par Aarer og et Reservetov? Ved dette Færgested er, som bekjendt, to Broer, nemlig en ved Frederikssund og en ved Jægerspriist men de ere begge i en meget maadelig Forfatningtthi en stor Mængde af de Stene, hvorpaa Broerne ere lagte, ere udfaldne og ligge i Søen, og endeel af det om Broerne satte Bolværk og Pæle, ere enten reent borte, eller saa raadne, at de ere faldefærdige. Det var ellers at ønske, at Regjeringen i Fremtiden betroede denne gode og importante Færgemands Post til en gammel og fortjent Sømand!