Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1803-07-13
I et Brev fra en Civilist ved det til Lolland afmarscheer, te Regiment forekommer følgende Træk paa hinanden modsatte Tænkemaade: Han gik med nogle af Officererne indi en Kroe i Farve og spurgte, om de kunde faae Fleskepandekage, ja, sagde Pigen og kloede sig i R.. her kan De faae alt hvad De vil have. Vi spiste og kom til Vind. byholdt. Nogle af Officererne begierte Mad i Kroen De fik stegte Kyllinger Viin og Smørrebrød. Da de vare færdige forlangte Vertinden 4 Mk. per Mand. De fortrod nu Appetiten, og forredrog Obersten Sagen. Den ne vakre Mand spurgte Konen, hvor mange Kyllinger de var spiist, og hvad hver kostede, ligeledes det øvrige, og betalte det efter hendes Opgivelse; ved Udregning fandtes da at hver Mand fik 24 sk. at give. Medens Bataillonen, oppeblede Fartøiernes Tilbagekomst fra den første Trans vort ved Vordingborg Færgested kom en Kiøbmand, ved Navn Staal til og spurgte om Soldaterne havde nogen at leve af. Vi svarte at med 6 s. gjortes ikke stort Trak. tement. Han svarede at hvis vi vilde opholde os lidt vilde han skikke noget, og efter en halv Times Forløb komen Vogn med 10 store Brød, 1 Lpd. Smør, 5 store Oste, 2 Td. Øl og et Anker Brændeviin. J en Billet bad Hr. Staal Officererne uddeele denne Foræring til Bataillonen. Ligeledes trakterede han den anden Bataillon, som endnu var i Vordingborg. Mandag Eftermiddag den 23 Juni ankom Regimentet til dets Bestemmelse Nakskov Vi leve her - skriver Korrespondenten - meget venskabelig sammen. Men her er meget dyrt. Jeg har spurgt min Vert, hvad det koster, men han svarede blot, de kommer vi nok ud af, og jeg lader det nu for det første komme an derpaa. Cours af danske Bankosedl. mod Spec. d. 8de Juli 46 1/4 pr. Cto. En Enke, der i Bishopsgate=Gaden i London handler med Galanteriekram, blev for nogen Tid siden bestiaalen, paa følgende Maade: Hun havde et Øieblik tilforn ladet hente 3 Patter Vare, hvoraf hver Pakke indeholdt for 300 Pd. Sterl. Disse lod hun uforsigtiqviis ligge paa Disken. En Mand kom i Boutiquen og forlangte et Piskebaand. J det hun vilde afmaale det kom en anden Mand med en dragen Kniv derind, tog den ene Pakke og løb dermed sin Vei. Konen blev herover saa forbittret at hun ikke kunde sige et eneste Ord. Kiøberen mærkede hendes Forlegenhed og spurgde hende i en deeltagende Tone, om hun ikke kiendte Tyren? Ney, var hendes Svar. Om da hendes Mand ikke var hiemme? Hun svarede at hun var det eneste Menneske, der var hiemme. Neppe havde han hørt disse Ord, førend han greb de 2 andre Pakker og paktede sig bort. Vor Tid har, som enhver anden, sine glimrende Afgn. der, og disse fattes aldrig seende eller blinde Tilbedere, Jblant de Vederstyggeligheder, der endnu for faa Aar sig den kuns kunde anbefales af Mennesketigre, men hvis Mishag nu snart igien røber Mangel paa god Tonne, er Nagerhandelen og Negerslaver i et. Og dog maae Haaret reise sig paa hvert Menneskes Hoved ved at læse følgende tilforladelige og af Øjenvidner bekræftede Træk af denne Handel i et af de sidste Tilskuer=Nummere En Negerkapitain har selv foralt, at naar hans Negere vilde sulte sig tildøde pleiede han, at lade sine Matroser tage een af de meest haardnakkede, og hakke ham i smaa Stykker, hvorpaa han tvang de andre til at æde disse Stykker, sværgende dem til, at han vilde behandle dem paa samme Maade, hvis de vedbleve i deres Halstarrighed."De, der ikke kunne strax blive afsatte paa Slavemarke. det, udkastes Haverne til Føde, og hvis disse mod Sædvane ikke strax ere tilrede at snappe deres Bytte, eller de udkastede Negere ere saa dumdristige, at vilde prøve at redde sig ved at svomme, da slaaes de umenneskeligen i Vandet for denne deres Overhørighed. Et ungt Menneske skar Ørerne af 6 Negerslaver hans Fader havde givet ham, blot for desbedre at kiende hans En anden Neger, der var dømt til at sulte ihiel, blev ophængt i en Skov i et Jernbuur til Føde for Jnsetter og Rovfugle.