Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1844-09-24
Udlandet. Frankerig. Endelig har man officiel den vigtige Efterretning, at Freden mellem Frankerig og Marocco er afsluttet. Jnvalidernes Kanoner i Paris have forkyndt denne Nyhed, og Moniteuren medbringer en Telegraph Depesche, datteret Tanger den 10de Septbr. som tilkjendegiver, at efterat Stadens Gouverneur havde begivet sig ombord og paa Ny forlangt Fred; vare Betingelserne fra Frankerigs Side blevne meddeelte og antagne, og Fredstractaten undertegnet. J Løbet af Dagen blev det franske Generalconsulat igjen indsat, og det franske Flag som sædvanlig hilset af Maroccanerne. befaling var givet til at standse med alle Fiendtligheder og at rømme Øen Mogader. Hvad der ogsaa har bidraget meget til den hurtige Afslutning af Freden, er det Tab Maroccanerne leed ved Jølv; thi Flygtningerne havde adspredt sig overalt, og udbredt Skræk i alle Provindser; Arabernes sædvanlige Maade at overdrive paa, angav Tabet af Døde til 11000. - De franske Generaler vare meget beskjæftigede med at proviantere Armeecorpset, der stod paa Grændsen, men formodentlig vil nu dette kunne trække sig tilbage. En original Tildragelse fandt Sted i Tanger i Følge et Brev derfra af 22de August. Strax efter den franske Flaades Afseiling, viste sig i Tanger en preussisk Jngenieur forsynet med engelsk Pas, som Reisende. Den engelske Consul Hav forestillede ham hvor ugunstig den nærværende Tidspunct var til at foretage Excursioner paa, og raadede ham til at forlade Staden. Men Jngenieuren tog ingen Hensyn til dette Raad, og nogle Dage efter, erfoer Hr. Hav, at han besaae Fortificationerne, tegnede Planer og talte med de henrykte Maroccanere, (som i ham saae en Afsending fra Himlen), om Jgienopbyggelsev af samme. Hr. Hav lod ham nu befale strax at forlade Tanger. Jngenieuren forføiede sig derefter bort og reiste til Gibraltar; men kom efter 3 Dages Forløb igjen tilbage, forsynet med en formelig Tilladelse fra Gouverneuren Wilson i Gibraltar. Men Hr. Hav, som en saa uloyal Opførsel oprørte, lod ham, da han modsatte sig, med Magt bringe paa et Skib, og holde der bunden fast, indtil Skibet var kommen i rumSøe. - Fra Paris skrives, at den 7de October skal være bestemt til Kong Ludvig Philips Afreise til Engelland; en Dag før, nemlig den 6te October indtræder Kongen i sit 72de Aar, og der hører ikke saa liden Opofrelse til, for i denne Alder at udsætte sig for en Søerelses Ubehageligheder paa en Aarstid som denne; dette Besøg er et Beviis mere paa den Vigtighed Kongen lægger paa Alliantsen med Engeland. Flere Blade paastaae, at Keiser Nicholaus's Besøg i Engeland, skulle angaae en Deeling af Orienten; Hr. Guizots Organ Globe" siger at Keiseren kun har i villet have Skinnet af at udrette noget i Engeland, for at fortsætte denne Mission er Grev Resselrode sendt over, men hans Sendelse har i havt samme Udfald. Den franske engelske Alliants I er paa Ny fastknyttet, og det Coup, som Keiseren troede at kunne udføre, mislykkedes. Hvad der skal have bidraget til det engelske Ministerin ums Eftergivenhed skal deels være Dronning Victorias Yttring til Lord Wellingion; at hun ville overlade til Ministrene der skulle beopagte Engellands Jnteresse, om et Brud med Frankerig var ubetinget nødvendigt; men hun kunne kun betragte en Krig, der var opstaaet af saa ringe Aarsager med smertelige Følelser. Lord Aberdeen skal ogsaa, da Gemytterne under Conferentsen i Cabinets-Conseilet begyndte at ophidses, have fremsat den Qvæstion: "om Engeland i dette Øieblik var i Stand til at føre en Krig med Haab om et heldigt Udfald. Der vil intet Officielt blive offentlig meddeelt om de i Anledning af de otaheitiske Anliggender afsluttede Arrangements, begge Cabinetter ere blevne enige om, ikke desangaaende at udstæde noget officielt Document. Paa Otaheiti vedvarede endnu i April Opstanden, og en hidsig Fægtning var forefaldet med de Jndfødte, hvori de Franske havde 16 Døde og 50 Saarede. Otabeiterne havde derimod 200 Døde. - Den Ulykke, som tildrog sig ved de offentlige Forlystelser i Paris den 29de Juli har havt et tragisk Tilfælde af eiend. Art til Følge: En Mand bragtes haardt saaret til sit Hjem, og det lykkedes Lægerne, at redde hans Liv, men han lider siden den Tid af en forunderlig Svaghed; han har mistet Søvnen, og man seer ham aldrig, hverken Dag eller Nat lukke sine Øine. Det samme var Tilfældet med en ung Mand, som under de i Anledning af Ludvig den Sextendes Formæling givne Festligheder, var styrtet, ned af et Stillads. Hans Liv blev reddet, men han havde fra nu af en uforklarlig Meen. Han sov aldrig. Det er faa Aar siden han døde, og i hele sit lange Liv blundede han aldrig. Denne søvnløse Mand var Notaren Herbette, Fader til den nulevende Deputerede. - En Pariser-Filon blev forleden greben just som han var ifærd med, paa et Kaffehuus at stikke en Sølvskee til sig. Han undskyldte sig med, at hans Læge havde givet ham en Recept, hvori ordineredes: "Hver Dag en Spiseskee at tage.