Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-20
De forefaldne vigtigste Begivenheder indtil d. 10 Oct. bestode i, at 250 Partiegængere, commanderede af en Russ, Gen. Maj., rykkede, da de pestphalske Tropper havde opløst sig, ind i Cassel, plyndrede der og droge derefter bort; at Gen. Damas kastede en preuss. Division ved Dessau og fratog den 3000 M. og 6 Can. Det var Keiserens Hensigt, da man havde bemægtiget sig alle fiendtlige Byer, at gaae over Elben, manovrere fra Humborg til Dessan paa høire Bredde, true Potsdam og Berlin, og tage Magdeburg til Operationernes Middelpunct. Men d. 15de erfoer Han, at den bayerske Armee havde forenet sig med den østerrigske, og truede Nederthinen, hvilket Frafald lod befrygte andre Fyrsters Frafald Keiseren besluttede at vende tilbage til Rhinen, skiønt alt var forberedet til at manøvrere ad Magdeburg. Men man havde da maattet blive adskilt, og en heel Maaned igjennem uden Samfærsel med Frankrige. Keiseren forandrede sin Plan og forlagde sit Hovedqvarteer til Leipzig. Jmidlertid havde Kongen af Neapel slaaet og kastet en Østerrigsk Division, og frataget den adskillige Batailloner, og derpaa den høire Fløi af den fiendtlige Bøhmens Armee, bestaaende af det Russ. Corps under Wittgenstein, som han fratog 9 Can. og 1000 Fanger, og drer tilbage paa hiin Side Elsterfloden, efterat han havde tilføiet ham et Tab af 45000 M. Resultatet af de sidste 6 Dages Bevægelser var 6000 Fanger, adskillige erobrede Canoner a. D. 16de Kl. 9 om Morgenen fremrykkede den store allierede Armee i tre Colonner med 200 Can. foransig; Kl. 10 var Canonaden en af de heftigste, og Kl. 11 befandt begge Armeer sig i Kamp mod hinanden i Landsbyerne Delitsch, Wachan og Lilerwolkewitz. Disse bleve 6 til 7 Gange angrebne, men Fienden bestandig slaaet tilbage. De Franske bleve Meflere af Landsbyerne, og Resultatet af Keiserens Dispositioner var, at han aldeles ube holdt Valpladsen og Fienden maatte trække sig tilbage. Kl. var, om Eftermiddagen. Alle Fiendens Tropper havde været i Fægtningen. Han tog nu sin Reserve til Hielp, den østerrigske anførtes af Gen. Meerfeld, og den Russ. bestod af den Keis. Garde. Men Fienden maatte trække sig tilbage, og Valpladsen gjordes de Franske ikke stridig. Ved denne Leilighed bleve 2 fiendtlige Cavall. Reg. paa Pladsen; 1200 Mand, hvoriblandt Gener, en Chef Meerfeld, bleve tagne til Fanger; paa fransk Side var denne Dags Tab af Døde og Saarede kun 2,500 M., medens Fiendens var 25,000. Gener. Latour=Maubourg mistede en Hofte, Keiseren udnævnte paa Valpladsen Fyrst Poniatowsky til Marschal af Frankrige. Paa samme Tid tilintetgjorde General Bertrand, efter 6 Timers Kamp, Fiendens Hensigt, at bemægtige sig Broerne ved Lindenau og Leipzig, Forstæder, og tvang ham til at forlade Valpladsen, Men en halv Miil fra Leipzig og omtrent 2 Mile fra den Valplads, hvor Keiseren befandt sig, blev Hertugen af Ragusa bragt til en Fægtning. Det 5te Corps, der skulde understotte ham, begav sig hen til den Side, hvorfra det hørte den stærke Canonade, og spildte saaledes Dagen med at marschere, Hertugen, overladt til sin egen Magt, forsvarede Leipzig og sin Stilling den hele Dag igjennem; men hen led et Tab, som det, han tilføiede Fienden, hvor stort det end var, ikke kunde bøde paa. Canoncerbatailloner, af Marinen fegtede svageligen. Gener. Compans og Friedrich bleve saarede. Hertugen, selv let saaret, maatte trænge sin Stilling ved Partha tættere sammen. Slaget ved Wachan havde tilintetgjort alle Fiendens Planer; men hans Armee var saa talrig, at han endnu havde Hjelpekilder. Han trak de Corps tilssig, han hande ladet blive paa Operationslinien, og de ved Saale blevne Divisioner; Gener. Beunigsen ankom med 40,000 M. Fienden havde taget en skjøn Stilling i Miil tilbage. D. 18de Kl. 10 om Formiddagen begyndte Canonaden, og efter at man med ustandset Jver havde fegtet fra begge Sider, var Kl. 3 om Eftermiddagen Seiren paa Fransk Side; men i samme Øieblikegik den Sachsiske Armee, Jnfanterie, Cavallerie og Artillerie, og det Würtembergske Cavallerie over til Fienden; af Sachserne bleve kun 500 Mand tilbage. Derved kom ikke allene Huller i de franske Linier, men Fienden fik tillige det vigtige Snevre, der var Sachserne betroet, som endog den Stedet vendte sine Canoner mod Divis. Durutte. Der paafulgte et Øiebliks Uorden. Men alt dette uagtet blev den fremrykkende Fiende dog dreven tilbage, og den franske Armee blev seierrig paa Leipzigs Valplads. Divisions-Gen. Vial og Rochambean vare faldne. De Franskenhavde mistet denne Dag 4000 Døde og Saarede, men Fiendens Forlig havde været meget betydeligere. De Franske havde taget 500 Fanger, men Fienden ingen. Armeen, som havde lsnet, i 5 Dage over 220,000 Canonskud, trængte til Munition. En hurtig Brægelse til een af de store Depoter var nødvendig. Keiseren besluttede at drage til Erfurt, for at beregne den Jndflydelse, Bairer nes Frafald havde havt. Keiseren bespel, at Bagagerne, Parkerne, Artilleriet, Cavalleriet og de forskjellige Armee, corps skulde passere Defilerne, og gik selv til Leipzigs Forstæder. Men fra Leipzig til Lindenau gives en 1 Miil lang Desiler, gjennemskaaren af 56 Broer. Man foreslog, at sende 6000 M. og 60 Can. til Leipzig, besætte denne med Volde omgivne Stad, gjøre den til Spidsen for Desleen, stikke Forstæderne i Brand, for at hindre Fienden fra at sætte sig fast der. Men Hiseren vilde hellere udsætte sig for at miste nogle hundrede Vogne end fatte en saa barbarisk Beslutning. J Dagbrækningen var alting passeret Desilen. Hert. af Tarent og Fyrst Poniatowsky var det overdraget, at bevogte Forstæderne indtil alting kunde afmarschere, og Kl. 11 selv passere Desileen. Da Fienden erfoer, at den største Deel af Armeen havde rømmet Leipzig og at ikkun en stærk Arriergarde endnu fandtes der, angreb han Hert. af Tarent og Fyrst Poniatowsky, og den Franske Arriergaarde maatte, i det den forsvarede Forstæderne, trække sig tilbage. Men de Sachsere, der vare blevne i Byen, skjød fra Volden paa de franske Tropper, hvilket fremskyndte Tilbagetoget og forvoldte nogen Uorden. (Fortsættes. Efter Hamb. Corr.)¬