Viborger Samler, 1836-03-17
Til den hansenske Veisag havde Redactionen af Kjøbenhavnsposten" indtil 6te De modtaget 100 Rbdlr. Sedl. og 11 Rbd. r. S., og Redacteuren af "Fædrelandet, Hr. Hage, 59 Rbd. J "Dagen" er imod Hr. Hansen optraadt en anonym Modstander, der skumler over hans "Motiver og modsiger det Angivende, at der skulde være gjort ham Tilbud om Sagens Afgjørelse i Mindelighed. Ogsaa i den hempelske Avis har en Anonym nylig ladet indføre nogle skumlende Vers, hvori der tales om: "at Tiggerposen gaaer Landet rundt," og "at Velgjørenhedens milde Gave skal mæske Hadets for sulte Mave; hvilket Hr. Hansen har troet sigtende til sig, og med megen Frimodighed besvaret i et nyt Tillægsblad til den hempelske Avis. Han skammer sig slet ikke, siger han, ved at der indsamles Bidrag til ham, til hans Veisagers Fortsættelse, saa meget mere som hans Paastand, om de ham paaførte specielle Søgsmaals Ophævelse, paa Grund af Commissionens Nedsættelse, er bleven afslaaet. Derimod," siger han, vilde jeg krybe i Skjul som en sk. . . Hund, naar jeg sugede paa Landets Marv, uden at bidrage en Hvid eller Hvids Værd til dets Bedste; men derimod nyttede min Tid til at fabriquere Skumlervers og usle Commedier, samt ved at snige mig om i Selskaber, for at opspore retskafne Folks private Færd og derefter befordre, deels Hvad jeg selv opsnappede, deels lognagtige Rygter, som Andre gjorde sig en Fornøielse af at lade velbekjendte Faarehoveder i Ræveskind ikke alene løbe al Byen om med; men endog ved Posten befordre over Beltet." Efterat have gjennemgaaet alle fire Vers giver Hr. Hansen den anonyme Skumler og Versemager til Slutningen Betlitz's bekiendte: "at Slyngler hæves til Ærens Top, at Smiger mæskes og Sandhed tigger" o.s. v. at bide paa. J en Annonce i No. 37 af hempelske Avis indrømmer Hr. Hansen vel, at det havde Udseende af, som om han kunde have tilbageholdt det oftere omtalte Tillægsblad, hvori han beklager sig over, ei at kunne faae Udskrifterne af tvende Overretsdomme udleverede; men han godtgjør tillige med en Attest fra Herredscontoiret, at de først vare blevne ham tilstillede den 22de f. M. En Yttring, som Hansen vil have hørt af Hr. Amtmand Sporonat han (Sp.) havde været betænkt paa at indgaae til Rentekammeret med en Forestilling om at blive Capt. Recke qvit, eftersom denne udviste en saadan Efterladenhed i sin Embedsførelse, at han ikke kunde bruge ham, havde Hansen, nylig tilladt sig offentlig at fremsætte; men Hr. Amtmanden har i denne Anledning i Avisen erklæret: at han ikke mindes Samme. Hr. Hansen erindrer ham nu om hvor Samtalen forefaldt (næmlig hos Gæstgiver Larsen i Odense) og tilbyder sig med Eed at ville bekræfte Sandheden, af sit Udsagn, hvilket han saa meget roligere kan gjøre, som han strax efter Samtalen optegnede dens Jndhold. "Mange" siger Hr. Hansen, have betroet mig Ting, som angaae Veivæsenet og Capt. Reckes Færd, hvilket jeg ikke har benyttet, fordi jeg antog, at det efter deres Stilling vilde genere dem, at det blev bekiendt. Andre have betroet mig Sligt med Paalæg af Taushed; men Jngen skal komme frem og sige, at jeg har sveget den viste Tillid, derimod kunde jeg ikke antage, efter Gangen i den omtalte Samtale imellem Hr. Amtmand Sporon og mig, at det kunde genere ham, at jeg afbenyttede disse hans Udladelser, især da de, som in cas, vare saa aldeles velgrundede. Hr. Amtmand Sporons velbekjendte liberale Caracteer borger iøvrigt for, at den omtalte Annonce ikke er fremkaldt ved embedsaristoratiske Motiver; men antages alene at maatte tilskrives Hukommelsen." J No. 38 af den hempelske Avis læses endnu følgende Avertissement fra Hr. Hansen.