Aalborg Stiftstidende, 1841-01-27
D. 31te Decbr. er Justitsr. Dr. med. C. J. T. de Mezaefter Ans. i Naade entlediget fra det ham hidtil betroede Embede, som Læge ved Helsingørs almindelige Hospital og Fattighuus, hvilket Embede under f. D. er overdraget, Stadsphysicus i Helsingør, N. Klem. - D. 29de Decbr. er Toldbetjent i Rønne, Capit. P. O. Hoffmann, udn. til Jnspectionsassistent steds. (Coll. T.) Vestsjæll. Avis, indeholder en Artikel om den dobbelte Art af Liberalitet, den ene - hedder det - viser sig i Retningen nedenfra opad, den anden i Retningen ovenfra nedad." Som get ret mærkeligt Exempel" paa den første Slags anføres get af de af Sædegaardseierne valgte Medlemmer i Nørrejyllands Stænderforsamling, Auditeur Roulund. I de saakaldte liderale Livsspørgsmaal stod han sig som en Ulvsklinge, idet han endog i en Discussion om Skattebevillingsretten forlangte, at den kongl. Commissarius skulde documentere de danske Kongers Ret til Souverainiteten. Han har derfor ogsaa, som ret og billigt var, staaet med Palmer i Hænderne. Noget længere hen i ved det frie Hartkorns Eiere rigtignok faae nogle nye Byrder at bære; hvad sagde da den liberale Mand, Man høre: Naar jeg forøvrigt overveier Hovedgaardenes Historie, synes denne successive Beskjæren at være planmæssig. Efter Loven vare Hovedgaardene skattefrie, fordi de indestode for hele Godsets Skatter; denne Forpligt har man rigtignok ladet dem beholde, men Skattefriheden er nu saa liden, - at det knap er værdt at tale om. Efter Loven have de privilegerede Godseiere Kaldsret til deres Kirker, og endnu 1766 og følgende Aar, da Ryttergodset solgtes, bleve Kirkerne afhændede med Kaldsrettighed, og meer end eengang bleve Kirkerne betalte med det dobbelte mod Kongetienderne, naturligviis for Kaldsrettens Skyld, men 1809 tog man Kaldstetten tilbage og Kjøbesummen beholdt man. Efter Loven vare Hovedgaardene frie for Veiarbeide, men 1793 blev dem, formodentlig par honneur, paalagt til Chausseerne at betale tredobbelt mod det contribuable Hartkorn, forstaaer sig, det var kun interimistisk, og naar Veiarbeidet var fuldendt, havde de intet at gjøre med Vedligeholdelsen; men det er saa nemt at tage hvor der er Noget at tage af, og saa er er det ikke saa sært, at Forpligtelsen nu udstrækkes til de mindre Landeveie, og, hvis Minoritetens (Gaardmand Ole Kirks) Votum gaaer igjennem, til alle Veie. For havde Hovedgaardene en hensigtsmæssig Jagtret, som den sidste Jagtanordning nu ogsaa har taget; - jeg veed derfor ikke bedre, end at stille hele Sagen i Bero, indtil Regjeringen kan faae Tid til paa eengang at bortskjære alle Forrettigheder; thi der vilde maaskee da blive taget Hensyn til en billig Erstatning. Jdet jeg derfor refererer mig til hvad Procur. Ingerslev har sagt, maa ogsaa jeg stemme for at Udkastet fraraades. (Vib. Stænd. Tid. Nr. 111 S. 1763.) -Man har kaldet den Roeskildske Stænderforsamling, navnligen i Modsætning til den Viborgske, aristokratisk og conservativ; dog skulle vi tvivle paa, at man i den Roeskildske Stændertidende kan opvise et Foredrag, der kan sammenlignes med den liberale Hr. Roulunds. Men, som sagt, der er Forskiel paa at være liberal nedenfra opad og ovenfra nedad. Som en kjolende Dessert ovenpaa de mange varme Retter, Valgdagen have opvartet med, frembærer Helsingørs Avis, følgende Kunst=Recension. Vi kunne anbefalet Enhver her i Byen, til hvad politisk Tro han end bekjender sig, at besøge Brødrene Prices Forestillinger. De sætte isandhed intet ondt Blod i Folket, og man glemmer baade Liberalisme og Conservatisme for den behagelige Nydelse, at see Damernes, især Rosa. Prices smukke Dands, og forden lungerystende Fornøielse, at see den personificerede Keitethed fremstillet af Hr. A. Price som Pierrot. Børnene Price og Gabrie udføre de for dem componerede Dandse og Divertissementer med en Ynde og Tact, som giør baade dem og deres Lærer Ære, og man tør vente, at de ville drive det vidt i deres smukke Kunst. Hr. Schønstrømsvanskelige Jongleur=Productioner og Kraftøvelser have vi ikke seet at gives bedre og neppe saa godt af nogen Anden."