Norske Intelligenssedler, 1814-12-30
Stevning. Da jeg ved Kongelig allernaadigst Bevilling af 22de November sidstleden er forundt Tilladelse til 3de Gange efter hinanden i Rigets Stifts-Aviser at indstevne den eller de, som maatte have ihænde en af Fader Carl Coch af Brevig under 15de Juni 1804 til Hr. Cancellieraad og Præsident Knudsen udstedte Obligation stor 2490 Rd. Det, imod 2den Prioritets Pant i en Gaard, beliggende i Ladestedet Brevig under Bamble Sørenskriverie, dermed at fremkomme og deres Ret til samme at anmelde og beviisliggjøre, og saafremt Jngen efter saadan Jndkaldelse melder sig, da at erholde bemeldte Obligation ved Dom mort ficeret; saa, i Medhold deraf, bliver herved med Aar og Dags Varsel indkaldte den eller de, der maatte have meerbemeldte Obligation ihænde, eller formene sig nogen Rettighed til samme at have, at møde mig eller Fuldmægtig inden Bamble Sorenskriveries Maaneds- eller almindelige Sageting i April Maaned 1816 den Tid og Sted samme efter Øvrighedens Berammelse afholdt vorder, for at legitimere deres Adkomst til ovenmeldte Obligation, da samme i andet Fald ved Rettens Dom vil blive mortificeret efter derom nærmere gjørende Forestilling og Paastand. Forelæggelse og Laugdag gives ikke, i Følge Forordningen af 3die Juni 1786. Brevig den 20de Decbr. 1814. Hans Knudsen Coch. Martinus Valsæt, Eleve i Söndagsskolen, udelukkes för Fremtiden af samme, formedelst gjentagen uanmeldt forsætlig Forsömmelse og Dovenskab. Aldrig er der til Norge paa engang indført saa store Parker Brændeviin, som i den senere Tid, og de Pruge, som daglig gaae ud af Landet derfor, bidrager meget til at vor Cours ei forbedres. Da Norge for længere Tid er forsynet med Brændeviin, var det ønskelige, at Brændeviins Jndførsel blev forbuden, og at det Brændeviin maatte fremdeles tilvirkes i Landet, som her forbruges, hvilket blev til Landets Fordeel i flere Henseender. De ubehagelige Følger som foraarsages i et Land af alt for stort Overflod paa Brændeviin, ere saa vel bekiendte, at det er overflødigt her at gjentage dem. Paa det Jntelligentssedlen Nr. 100 anførte, mig vedkommende, svares: at jeg, formedelst indtrufne uheldige Omstændighedet, ikke for Øieblikket kunde opfylde mine i Kjøbenhavn imod Lyoner-Huset indgangne Forbindelser, er ligesaa vist, som at jeg siden fuldkommen har opgjort denne Sag til Vedkommendes Tilfredshed, hvilket kan bevises, naar det maatte fornødiges. At en Yngling i sit 20de Aar begaaer en Ubesindighed, er vist beklageligt, især for ham selv; men at rette den og ved redelig Fremstræben at erhverve sine Venners og Bekiendteres Tillid, det kan ikke nedsætte hans Værd hos den Retskafne. Hvad mit Ophold i Christiania betræffer, da blev samme foranlediget ved saadanne Forretninger, som jeg med Frimodighed, tør være bekjendt. Jeg troede ikke, at Constitutionens 2den 8, skulde anvendes paa dem, som kuns for en kort Tid opholde sig her; men da jeg af vedkommende høie Øvrighed blev betydet, at mit Ophold her streed imod Constitutionen, ilede jeg med at tilendebringe mine Affaires saasnart muligt, og da dette var skeet, forlod jeg Christiania med den Overbeviisning ikke at have handlet mod den Aand, der rimeligviis har givet Anledning til Bestemmelsen i fornævnte Paragraph, og haaber saaledes, at de Mænd, med hvem jeg har havt den Ære at gjøre Bekjendtskab, ei formedelst mit Ophold og Fremgangsmaade der skulle negte mig deres Agtelse, fordi jeg ingen anden Brøde har begaaet, end den at bekjende mig nu og fremdeles til den mosaiske J. Francke.