Berlingske Tidende, 1795-04-24
London, den 27de Martii. (Forsættelse af Hr. Loxes Tale og Hr. Pitts Svar i Underhuset. See forrige Nr. 32 "Af vore Alliertes Understøttelse lader sig intet haabe. Preussen synes nu snarere at være vor Fiende end vor Ven. De 4 Millioner, som man havde givet Østerrige, meente Hr. Fox, vare saa got som forlorne. Spanien, sagde han, var ogsaa udtømmet, og skulde, uden vore Subsidier, ikke kunne udrette noget, og kort: Storbrittanien skulde i denne Krig tilsidst blive nødt til at betale Gi det. - Hr. For giennemgik nu Ministrenes Opførsel mod de neutralle Magter, at de havde handler mod Folkeretten, ved at ville tvinge dem til Krig. Jmod America havde de nedstemmet deres befalende, Tone, og maatte skatte sig lykkelige i at slippe derfra ved en Tractat, i hvilken de love at gotgiøre al tilføjet Skade. Overalt var Krigens Hensigt endnu tvetydig og ubestemt. Man havde endnu kunnet lade det passere, naar Erobringerne, som det sømmede en ædelmodig og Retfærdighed elskende Nation, som den brittiske, vare blevne gjorte i Ludvig VII Navn; men Conde og Walenciennes havde man indtaget for Keiseren og de vestindiske Øer for Kongen af Storbrittanien. Endog Royalisterne, som ellers gjerne havde fægtet under vor Fane, vare faldne fra, fordi de i dette tvetydige Forhold havde opdaget den Hensigt, at Frankrige skulde blive udstykket og deelt. Hvor slet Krigen var ført saaes ogsaa deraf, at, da kun 499 Skibe vare blevne i et Aar under den americanske Krig, borttagne af alle mod os combinerte Søe magter, havde de Franske allene i sidste Felttog borttaget 860. Holland var bleven tvungen til Krigen, og Staterne af Friesland havde meget tidlig offentlig bedet Gud, at redde dem fra en Krig, hvori de, for deres Naboers Skyld, vare blevne indviklede. Tilsidst talte ogsaa Hr. For noget om Jslands nærværende Tilstand. Uden dette Søsterrige, sagde han kunde Storbrittanien hverken være sikker i Fremtiden, eller lykkelig i Krig. Jrland havde meget ædelt og høimodig staaet bie med Folk og Penge; men neppe vare disse store Opofringer blevne gjorte, førend Ministeren skuffede de brave Jrlænderes Haab, blandt hvilke 3/4 vare Catoliker, og brød det Løfte, at de skulde have alle politiske Friheder og Rettigheder. Grev Fitzwilliam blev næsten tilbedet af disse Folk, og saadan en Mand kaldte man nu tilbage. Frilene og Skylden laae hos de brittiske Ministre. Alt tilsammentaget maatte tilstrækkelig overbevise det brittiske Folks store Raadsforsamling om, hvor nødvendigt det var, at tage for Alvor Nationens Tilstand i Overveielse. Hr. Pitt beundrede sin Contrapart, men tilstod aldeles ikke, at han havde Ret. Han beklagede, at Uenigheder vare opkomne i Jn land, men forsikrede, at Skylden ikke laae i den brittiske Administration. Det gjorde ham ondt, at denne Krig koster de meget Blod og saa mange Penge; men det var nu ikke anderledes i Krigene. Nok: alt var allerede for længe siden besvaret og afgjort. Man havde søgt at giøre de By der, som formedelst nærværende Krig maatte paalægges saa lette som mueligt - og alle de vigtige Gienstande, angaaende er Nations Tilstand, Finantser, Handel og Forbunde, vare jo forlængst undersøgte og i gode Hænder. - De var at beklage, at saa mange Soldater havde maattet dør for deres Fædreneland; men det var ikke at endre. Medlidenhed var nu meget utidig anbragt; man maatte opofre en Deel ti Nytte for det Hele; man skulde ogsaa betænke Fiendens Forliis og af 2 onde Ting maatte man bestandig vælge det mindste. Hvis Handelen tog af, spurgte han, om det ikke var en uundgaaelig Følge af enhver Krig, Dersom Preussen ikke havde gjort alt hvad man ventede, saa havde man dog forsikret sig Østerriges Understøttelse, for at hæmme Frankriges Magt, og tilsidst ganske at sønderbryde den. - Denne Krig havde ikke Erobringer, men Selvforsvar til Hensigt; og de vestindisk franske Øer havde man imidlertid taget til sig som Skadesløsholdelse for Krigens Omkostninger. Det var ingen Under, at Frankrige var saa overlegen til Søes; thi det forvandlede alle Slags Fartøier til Krigskibe og Ca pere. Kort: Krigen maatte blive fortsat; og dersom de nærværende Ministre ikke vare duelige til at føre den, saa maatte de blive afsatte og andre valgte i deres Sted.