Viborger Samler, 1849-04-16
Ifølge Forordningen af 5te Juni 1848 § 3 skulle de to Trediedele af de i Overeensstemmelse med bemeldte Forordning udstedte rentebærende Creditbeviser, til Beløb 4 Mill. Rbd., indløses efter Lodtrækning resp. i Juni og Decbr. Termin d. A., hver Gang med 1,333,333 1/2 Rbd., foruden de siden 11te Juni 1848 paaløbne Renter a 3 1/2 pCt. aarlig. Jfølge den Rigsforsamlingen med allerhøieste Bemyndigelse forelagte og at Samme bifaldte Finantsplan for indeværende Aar skal derhos, hvis Krigen gjør det fornødent, ogsaa den sidste Trediedeel af hine Creditbeviser, istedetfor i Juni Termin 1850, indløses, om muligt i Decbr. 1849, ellers inden Januar Maaneds Udløb 1850, for at sætte Statskassen istand til, efter Overeenskomst med Nationalbanken, at udstede nye Creditbeviser for 4 Mill. Rbd., bestemte til Dækning af Aarets sidste Udgifter, og tilat skulle indløses ved Hielp af en yderligere Krigsskat, hvortil Udkast forelægges den først sammentrædende Rigsdag. Statskassen er beredt, som pligtig, til at opfylde de den ifølge det Forommeldte paa hvilende Forpligtelser mod Jhændehaverne af de nu i Omløb værende Creditbeviser, og er saaledes navnligen indrettet paa, naar det forlanges, til dette Aars tvende Terminer contant at indløse og betale Renter af den Trediedeel af bemeldte Creditbeviser, som hvergang umiddelbart inden Terminen ved Lod udtrækkes til Jndfrielse. Men Jhændehaverne af samtlige Creditbeviser opfordres til i dets Sted, frivillig, inden Lodtrækningen til Juni Termin foregaaer, altsaa inden Mai Maaneds Udgang, at udvexle disse al pari mod 5 pCt. aarlig (eller 24 pCt. halvaarlig) Rente fra 11te Juni 189. bærende Stats=Obligationer, paa 100 Rbd. eller derover pr. Stk., opsigelige med Aars Varsel til de sædvanlige Terminer, fra Statskassens Side fra 11te Decbr. Termin 1849, men fra Creditors Side først fra 11te Decbr. Termin 1850 af at regne; imod strax at erholde et Aars Rente (35 pCt.) contant udbetalt af de til Udverling indleverede Creditbeviser. Saavel Statsgjældskassen i Kjøbenhavn, som alle Amtstuer, ere bemyndigede til at udbetale bemeldte Renter, og at meddele Jnterims-Tilstaaelser for de indleverede Creditbeviser, hvilke Tilstaaelser senere, saa hurtigt som muligt, paa samme Steder, ville kunne erholdes ombyttede med Obligationer. Ligesom den her ommeldte Ombytning af Creditbeviserne mod Stats-Obligationer er en aldeles frivillig Sag, saa at enhver Jhændehaver af Beviser, der ved Lod udtrækkes til Jndløsning, vil, naar han forlanger det, erholde contant Betaling for samme, saaledes er det ogsaa en Selvfølge, at om endog alle Creditbeviser maatte inden den fastsatte Tid være indleverede til Ombytning mod Obligationer, vil dog den anordningsmæssige Udtrækning og Tilintetgjørelse hver Gang af 1/2 Deel af Creditbeviserne, under vedkommende Comitees Control, i alle Tilfælde finde Sted. Finantsministeriet finder ingen Betænkelighed ved aabent at udtale, hvad det Offentlige tilsigter at vinde ved den ommeldte Operation. Dette er for det Første, at Statskassen kan vedblive contant ved Modtagelsen at betale alleKrigsleverancer, i Stedet for længere hen paa Aaret at maatte stipulere en Deel af Betalingen paa Tid, nemlig til 11te Decbr. Termin d. A., og dernæst, at Regjeringen og den først sammen trædende Rigsdag, som skulle tage endelig Bestemmelse om nye Creditbevisers Udstedelse og en ny Krigsskat til disses Jndfrielse, faaer saameget friere Hænder til at kunne fordeele en saadan Krigsskat paa 2 Aar (1850 og 1851) eller til at lade det beroe med den hele Skat indtil Aaret 1851, hvilket, som Conjuncturerne og især Kornpriserne ere, turde være af Vigtighed. Desaarsag er Opsigeligheden af de ovennævnte Obligationer med Aars Varsel betinget først at skulle tilkomme Creditor fra Decbr. Termin 1850. Paa den anden Side er dog, ved den Statskassen forbeholdte Opsigelsesret fra Decbr. Termin 1849 at regne, Adgangen ikke betaget Regjeringen og Rigsdagen til allerede i næste Aar at kunne indfrie bemeldte Obligationer. – For de Jhændehavere af Creditbeviser, hvis Omstændigheder overhoved tillade dem at gaae ind derpaa, er Operationen forsaavidt fordeelagtig, som Finantsministeriets Tilbud gaaer ud paa, inden nogen Lodtrækning til Jndfrielse. og Rentebetaling har fundet Sted, – altsaa inden nogen af dem kan vide, om han til forestaaende Juni Termin eller først senere vil erholde saavel Capital som Rente udbetalt, – strax contant at betale eet Aars Rente af de indleverede Creditbeviser. - Men Bevæggrunden til at udvexle bemeldte Beviser mod Obligationer maa dog hovedsagelig søges i de vedkommende Jhændehaveres Fædrelandskjærlighed. Til den retter derfor nærværende Opfordring sig især, og det paatvivles ikke, at det Fædrelandssind, som under den nærværende Krig ved saa mange Leiligheder er lagt for Dagen, heller ikke nu vil svigte hos den Classe af mere velhavende Borgere, som maa forudsættes at være i Besiddelse af den større Deel af Creditbeviserne. – Det er med denne Fortrøstning, at Finantsministeriet har foreslaaet og Hs. Maj Kongen allernaadigst bifaldet, at denne Opfordring udgaaer til enhver Jhændehaver af Creditbeviser til et Beløb af 100 Rbd. eller derover, om, inden førstkommende Mai Maaneds Udgang, frivilligen at indgive disse til Ombytning mod 5 pCt. aarlig Rente bærende opsigelige Stats=Obligationer, imod strax ved Jndleveringen at erholde eet Aars Rente (33 pCt.) af bemeldte Beviser contant udbetalt.