Den Vest-Sjællandske Avis, 1840-02-03
Indenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn. J Lands-Over- samt Hof= og Stadsretten paakiendtes den 27de Januar følgende Sag, Kjøbmand Thomas Hansen af Slagelse, contra Barbeer Hopner sammesteds. Underretsdommen kjendtes ved Magt at stande, dog saaledes, at den Jndstevnte tilkommende Erstatning ei maa overstige 2 Rbd. Sølv ugentligen, samt at Citanten tilsvarer Jndstevnte Sagens Omkostninger i 1ste Justants med 10 Rbd. Sølv. Jligemaade tilpligtedes han at betale det Retsgebyhr og Skriversalair, som Jndstevnte skulde have erlagt, samt Godtgjørelse for det stemplede Papir, denne skulde have forbrugt, hvis Sagen ikke ved Overretten for hans Vedkommende havde været beneficeret, og endvidere 5 Rbd. Sølv i Salarium til Jndrevntes ved Overretten bria ede Sagjører Pro Aa curator Ring. Ved Slagelse Bytingsdom var Citanten tilpligtet efter uvillige Mænds Skjøn at erstatte Jndstevnte det Tab, denne har lidt i sin Nærings drist ved fra 5te Januar til 27de Mai f. A. ikke af have havt umiddelbar Adgang fra Gaden til den af ham leiede Bolig i Citantens Gaard, samt at betale Jndstevnte Sagens Omkostninger skadesløst. (Berl. Av.) Slagelse. J Kbhvnsposten Nr. 27 og 28 findes en Afhandling "Ere Ordener hensigtsmæssige?" hvis Forfatter søger at godtgjøre, at alle Ordener bør afskaffes, fordi Staten ikke bør taale anden Skillevæg mellem Borgerne end den, der er naturlig og som saadan, nødvendig og gavnlig; iøvrigt bør de herske Frihed og Lighed. Hvad Sagen selv angaaer henvise vi til den gamle Holberg, som meget bedre har behandlet den i Niels Klim, 9de Capitel, hvor han skildrer "det fornuftige Land; af hans Ord hidsætte vi følgende. "Det ene Træ skilles herfra det andet blot ved Navnet og Udseendet. Der er ingen Kappelyst imellem Borgerne, da den Ene ikke kan udmærkes ved noget Ærestegn for den Anden, og Jngen synes at være klog, fordi Alle er kloge. Jeg tilstaaer, at Dumhed er en Feil; men aldeles at udrydde den af en Stat, synes mig slet ikke raadeligt. Det er tilstrækkeligt for enhver Stad, naar der er saa mange Kloge deri, som der er offentlige Betjeninger. Der maa være Nogle, som regjere, og Nogle, som lade sig regjere. Det, som Øvrigheden i andre Lande kan udvirke ved Dukkestads og Snurrepiberier, kan man ikke her sætte i Værk uden ved vægtige Belønninger, der ikke sjeldent udtømme Skatkammeret; thi den Kloge fordrer for de mod Fædrenelandet viste Tjenester Kjernen, naar derimod Daaren lader sig afspise med Skallen. Saaledes virker for Exempel Titler og Ærestegn, der paa andre Steder lokke Daarer til de vanskeligste Foretagender, slet intet hos Borgerne her, som indsee, at den sande Ære bestaaer alene i Dyd og indvortes Værd, og derfor ikke lade sig blende af slige Smaatings falske Glimmer." Saavidt og Sagen selv; men da Forfatteren ogsaa af Historien har søgt at godtgjøre sin Menings Rigtighed, ville vi opholde os lidt ved nogle af hans Beviser. Han anfører da, at Grækerne og Romerne ikke kjendte til Ordener, og der har han Ret; men i deres Sted havde de mange andre Hædersbeviisninger, som de tildeelte deres fortjente Mænd. Forfatteren omtaler deres Krandse, men mener, "at de uddeeltes med saa stor Sieldenhed og Forsigtighed, at vi vanskeligen, i det Mindste i disse Stater hæderligste Perioder, kunne opvise nogen saadan æret Borger, som dertil kunde kaldes aldeles uværdig." Dette Sidste kan være sandt, men beviser dog meget Lidet; thi der maa bemærkes, at vi ikke fra Grækernes og Romernes Tider have Aviser og Statskalen, dere, som meddele Fortegnelser over deres hædred Mænd, ellers lod det sig maaskee bevise, at de Gamle ikke have været mere paaholdne i denne Henseende end de Nyere ere. Dernæst har Forfatteren glemt at de Gamle hædrede Folk ved at opstille deres Billedstøtter, af hvilke der i de fleste Byer maa have været en uhyre Mængde, saaledes skulle Athenienserne have opreist 360 Billedstøtter for Demetrius Phalerens Naar vi hertil føie, at Romerne belønnede tappre Soldater med Halskjæder, Armbaand, Landser (som vorÆressabler), Faner, Smykker til at bære paa Hjelmene og paa Hestene osv., have vi maaskee Grund at antage, at der i en Romersk Armee have været lige saa mange Decorerede som i nogen nyere. Meest har det imidlertid moret os, at Forfatteren lader den store romerske Historieskriver Tacitus med Harme udbryde: "hvorfor befale J ikke, at en Plebeier ikke maa være en Patriciers Nabo?" o. s. v. Derom har den store Historieskriver Tacitus ikke sagt et Ord; det anførte Sted læses hos Livius (4de Bog 4de Cap.), og det er ingenlunde Ord, Historieskriveren fremfører som sin egen Mening, men som han lægger Almuetribunen C. Canuleius i Munden i en meget heftig Tale. – Vi have fremsat disse bemærkninger, fordi det ingenlunde er første Gang at vi i Kbhvnsposten have fundet Synder imod den gamle Historie, saasom da den for nylig fortalte, at Søslagene ved Artemisia (der menes vel Artemission) og Salamis ikke havde nogen væsentlig Jndflydelse paa Perserkrigens Udfald. Vi erkjende iøvrigt, at det for Kbhvnsposten og dens Medarbeidere ikke er nødvendigt for at reformere den Danske Stat at besidde Kundskaber i den gamle Historie; men hvorfor vilman da affectere en Kundskab, som man ikke har Vi maae ellers sige om dem med en Tydsk Forfatter "Jhr Wissengist von hente lirsten sie dog das Gestern ungeschoren!"