JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
J Følgebladet til samme Avis er efterstaaende bekjendtgjot: Natten imellem Løverdagen og 2den Søndag efter Paaske skeete atter Jndbrud her i Egnen udi Boring Bye, hvor en Mand var død, laae Liig, og skulde begraves samme Søndag. Disse snilde og ondskabsfulde Tyve havde nøie overtænkt og her beregnet Alt, notabene til at fremme deres onde Villie, nemlig: at Jngen laae i Stuen, hvor nu Liiget laae; at om her blev end nogen Pudslen hørt, faldt aldrig Nogen paa, at Tyv brød ind, hvor Liig mon ligge; at den Afdøde var en velhavende Mand; at meget Sølv var laant hos Slægt til Brug ved sligt Begravelse; at Boeskab og de bedste Gjemmer vare udi denne Stue; at Jndbrudet ei maatte foretages ved den Side, hvor Kister og Skatoller stode op til Væggen, og hvor desuden Jernstænger var i Vinduet; men gjennem Væg, hvortil stod Sænge, hvorfra de straxen kunde udbrede Sængeklæderne paa Gulvet at gaae paa, saaledes komme lettelig mærket heele Stuen over, og uforstyrret visitere Kister, Skabe, Skuffer, Gjemmer; Men al denne Tyveklogskab, Snildhed og Beregning, blev dog næsten gandske skuffet, som var saare vel. Skabet med Sølvet i var netop samme Aften baaret ud af Liigstuen, hvor det til Lykke stod i Veien, og derfor var bragt ind i næste Værelse; Penge fandtes ikke i Skatollet, hvorfra Enkens Søster en Dagstid forhen besørgede nu Sligt i andet Gjæmme; Men alle Papirer vare fingererede, besmudsede, og udenfra formodentlig fast ind igjen paa Sengen, hvor de laae omslængte. Sølv og Penge var det disse Tyvenæser kløede efter. Og da nu Jntet Slige befandtes her, og disse Tyve vistnok havde kunne høre, at der snakkedes i næste Stue, hvor Enken tilmed hendes Søster, laae som rigtignok og hørre Noget til den Puds ken, hvorom nu ogsaa snakkedes, men som Man troede nu kunne være Muus, der pleiede om Natten løbe om og pudsle meget udi denne Stue, kanske Man ogsaa troede at det var Noget andet. Herover ventelig de Tyve nu lidt ængstede i Hu fik ikke Tid at eftersee adskilligt Klædemon, men maatte smøre sig om Munden med et Stykke Vadmel, som hældede sig til den ene Seng og sagtens prængte Mund af disse fale Aander. Slængte hen paa Gulvet laae nu Sængeklæderne saa liderlig medhandlede af disse skidne Tyvefødder. Jmidlertid det ogsaa her var sagtens værd at lægge Mærke til, hvorlunde det er ikke nok, at Folk oplyses saa de kun ombytte Overtroe med Vantroe, eller een Fordom med en anden, som endnu er meere skadelig, thi det en falsk Oplysning er, naar Folk tilligemed sin Fordom aflægger og sin Troe: Saaledes have disse Tyve vel aflagt den Fordom, at være ræd for Liig, men dermed have de tillige aflagt den Trøe, at det er Synd at skjæle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Kjøbenhavns Børs d. 1 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 304, a vista 319. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 127 Rbdlr. Paris 2 M. - Spec. 319 - Specier, solgtes til 19 Rbmk. 2 s. a 19 Rbmk. 4 s., for Committeesedler blev givet (med Rente) 112 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 93 1/2 a 94. Norske Rigsbks. 26 1/2. Svenske Sedler. . 2) - Disconto 6 PC. *) Man maa her atter gjentage den forhen gjorte Erklæring, at Priserne paa Specier, ikke kunne bestemmes paa 2 s. nær, eller Priserne paa Obligationer, Commiteesedler, norske og svenske Sedler paa 1 pCt. nær, da de under Børstiden ere Afvexling underkastede, og det kommer an paa, om man vil kjøbe eller sælge. Kjøberen maa altid betale noget mere, og Sælgeren faaer altid noget mindre end den egentlige Priis er.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Blandede Efterretninger. Ved den Norske Høiesteretsdom af 27de Octbr. 1817 er Capitain W. Rye, der tiltaltes for Mishandling af Skydsheste ved en Marsch i Aaret 1814, dømt til at udholde een Maaneds Arrest paa Aggershuus Fæstning i anden Grad, og har det under 3die April naadigst behaget Hans Majestæt at forandre Straffen til Huusarrest i ligesaa lang Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Den 3die April ere ved den Norske Søe Etat udnævnte: Capit. O. C. Budde, Ridder af Sværdordenen og Dannebrog, samt Capitain J. N. Müller, Ridder af Sværdordenen og Dannebrog, til Commandeur=Capitainer; Capitainlieutenant G. G. Ditrichson, Ridder af Dannebrog, Capitainlieutenant H. C. S. Dorn og Capitainlieutenant J. Lund til Capitainer; Premierlieutenanterne P. J. Boll, R. R. Bull og H. G. Mechlenburg til Capitainlieutenanter; Secondlieutenanterne M. Frederichsen, H. J. Horn, G. Hesselberg, Ridder af Dannebrog, og J. G. Weidemann, til Premierlieutenanter; Vice-Commandant paa Frederiksværns Citadel, Capitainlieutenant P. C. Spørck, i Naade med Pension entlediget.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Stockholm, den 24de Marts. Ved en naadig Placat af 4de dennes har H. K. Majestæt i Naade befalet, at en almindelig Sørgedag over hele Sverriges Rige skal holdes og iagttages Onsdag den 29de April næstkommende i Anledning af høistsalig H. M. Kong Carl den Trettendes dødelige Afgang. De anordnede Texter ere for Ottesangen Pl. 62, 9, for Høimessen Jerem. Klagesang 3, 32, for Aftensangen Jerem. Klagesang 3,25, og iøvrigt skal Alt, hvad der i Naade er forordnet og befalet til at feire de sædvanlige store Bededage, ogsaa i Anledning af denne Sørgedag iagttages og efterleves.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Angaaende den Hamborger=Banks Borttagelse af de Franske i Aaret 1813 læses nu i et nyligen udkommet Skrift Feldtoget ved Elben o. s. v. af G. D. Løvendal, nogle nærmere Oplysninger. J October Maaned samme Aar blev Banken besat af franske Militaire. Den skulde hefte, hedte det, for den resterende Contribution, og hvis denne ikke blev erlagt, skulde Banqven tages. Mange havde allerede taget deres Fonds ud deraf, og da den siden aabnedes forefandtes neppe 100,000 Rdlr. Alt det Øvrige var fremmed Eiendom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Hamborgerne gjorde alle muelige Forestillinger derimod, men uden dog at gjøre Forsøg paa at indløse Banken, de Franske fremkom med deres Modgrunde, og erklærede, at Banken, naar Contributionen betaltes, skulde respecteres. Ved denne Leilighed fandt man at kun yderst Faa i Staden, havde nogen directe Jnteresse i dette Jnstitut, thi man lod sig nøie, med at protestere. Da den bestemte Frist var udløben, tog den franske Regjering Banken til sig, men alt, hvad der fandtes deri af Mynt, var omtrent 200,000 Rd., og Resten, omtrent to Mill., bestod af Barter. Nu var det meget vanskeligt at forvandle disse Barrer til Sølv. Men den gamle fri RigsstadsMynthuus og Stempler vare endnu til. En gammel Nordmand blev ansat som Myntmester, og nu saae man det Særsyn, at de Franske prægede Mynt med Hamborgs Vaaben og Stempel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-02
Da Jndretningen i Mynthuset ikke var tilstrækkelig til at faae Sølvmassen saa hastigen præget, som Mynt behøvedes, tog man en anden Gaard til Hjelp. In Jubilæum Ministeris pastoralis OTIONIS FABRIGII, Havniæ Doctoris theologiæ et EpiscopiPiissimi, doctissimi, inclytissimi Hæc disticha conternit N. Blicher, presbyter. Nomen Fabricii fulsit bis mille per annos Inprimis qvoniam justus et ævus erat. Fabricius nostras - pjus et peramsbilis dem Laudandus pariter pastor et author erit. Qvinqvies Ile decem micuit docuitive per annosDulee senicedat vivere! Dulce moriSplendidus nomen per secla futura piteebit Nostratis. Porto, Virperamande, vale, Rettelser. J No. 33, Side. 527, L. 5. Soboue læst J No. 34, S. 539, L. 32: to Sobønnecold læs: to cold; samme S., L. 33: to hos læs: to hos Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. nas HomoeoeFemtende Aargang. No. 36. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 6 Mai 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Om Brandstiftelser og Brandlidtes Understøttelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Der gives maaskee ikke et Skib paa Søen, siger Rousseau, hvis Forlis jo vilde være en glædelig Nyhed for en eller ander Kjøbmand, ikke et Huus, som en slet Skyldner jo ønskede at se brænde med alle de Papirer, der fandtes deri. Man vilde ansee disse, som saa mange Rousseauske Yttringer, for overdrevne, og betragtede igjennem Tungsindighedens taagede Glas, dersom Erfaringen desværre ikke alt for meget stadfæstede dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
At en Kjøbmand udsender et med Stene ladet Skib, for at lade det sætte til, og bedrage Assurandeurerne for Assurancesummen, at en Ægtemand faaer sin Kone, til at sætte Jld paa Huset, for ved dette Mordbrand at skuffe den offentlige Medlidenhed og tilvende sig en Understøttelse, hører til de Kiendsgierninger, som ere enhver Mand alt for vitterlige til at de behøve nogen omstændeligere Udvikling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Om Nathuer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Vi og vore Naboet Tydskerne ere saa lykkelige at eie et Ord, som hverken Grækerne eller Romerne, hverken Engellændere eller Franskmænd, hverken Jtalienere eller Spaniere, med al deres Sprogrigdom nogensinde have kunnet rose sig af. Det er Ordet Nathue. "Min kjere Mand er en Nathue," siger Fruen, og man forstaaer allerede bedre hvad hun mener, end om hun brugte hundrede andre Ord. Hans Velbaarenhed er en Nathue", siger Secretæren eller Fuldmægtigen, og man veed allerede hvad Klokken har slaaet. "Det hele Raad bestaar af Nathuer, siger Borgerne i en Kjøbstæd, og nu indseer enhver, som ikke er faldet bag af en Vogn, hvorfor Raadstuebetjenterne og Vægterne og alle dem, der udgjøre den egentlig executive Magt, gjøre hvad de ville. Men spørger man, hvorfor just Nathue? Kunde man ikke brugt et andet Ord, Etymologen svarer, at intet Ord havde været mere udtryksfuldt end netop dette, hvad enten man betragter Nathue fra Formens eller Jndholdets Side. Formen af en Nathue er, som bekjendt, saaledes, at den kan passe sig næsten til, og lempe sig efter alle Hoveder. Det Ordsprog; saa mange Hoveder, saa mange Sind passer derfor ikke paa Nathuer, thi een Nathue kan passe til tusinde Hoveder. Den er blød og elastisk og kan trækkes over begge Ørene, ja endog over Øinene, saa man hverken kan høre eller see hvad der foregaaer rundt omkring. Nathuen har ogsaa et Vacuum og maa først udfyldes med et Hoved, førend den bliver til noget Virkeligt. Mr. Mercier har, uden at kjende Ordets rigtige og omfattende Begreb paa Dansk eller Tydsk, derfor ogsaa skrevet et heelt Værk i fire Bind om sin Nathue (mon Bonnet de nun), hvori han, strax i Jndledningen, enthustastisk udraaber: "hvor det er født at underholde sig i Enrum med Spidsen af sin Pen, og sin Nathue paa Hovedet. I Almindelighed ere Nathuer meget troskyldige Mennesker, og gjøre de intet Godt, saa gjøre de heller intet Ondt. Havde de Franske i Begyndelsen af deres Revolution holdt sig mere til Nathuer end til Frihedshuer, saa vilde mangen Franskmand nu kunnet putte sit Hoved i en Nathue istedet for han maatte putte det under Guillotinen, saa havde Frankrig ikke havt nødig at føde saa mange ubudne Gjæster; saa havde man ikke brændt halvtrediehundrede tusinde franske Lig i Rusland. Jacobinerhuerne vare vel Huer, men deels vare de røde, som Nathuer ikke bør være, deels at de store og tykke, som omtrent Slagterkarlenes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Gjennemgaaer man Histortens store Bog saa finder man, at Verden ikke sjeldent har været lykkeligst ved at regjeres af Nathuer. Var nogen Regent en Nathue, saa var Kong Ahasverus, det. Men hvor ypperligt regierede han ikke alligevel sine hundrede og syv og tyve Landskaber, ligefra Jndia til Morland, Hvor herligt tracterede han ikke hvert tredie Aar sine Fyrster og Cavalierer i hele 180 Dage. Og dog er det notorisk, at han stod under Dronning Esthers Tøfler, og at hun ikke allene fik ham til at lade sin første Minister hænge, men endog hans ti Sønner gjøre ham Selskab. Det Kjøn, uden hvilket selv et Paradis var Mennesket kjedsommeligt, og som nok veed hvad det giør, under derfor meest Nathuer, og det er Mandfolkenes udelukkende Ret at være det, eftersom man aldrig siger om et Fruentimmer: hum er en Nathue. Hvo er det, der nyder den største Huusfred, der pyntes, pleies, klappes og kysses af sin kjere Ægtemage? – Nathuen. Vil man søge den ømme Ægtemand, den gode Fader, den kjerlige Hosbond, saa maa man søge idem blandt Nathuerne. Man maa lade sig indvie i Nathuer nes Orden, for at blive æret og elsket af sin Kone, sine Børn, sine Undergivne. Naar jeg hører nogen er udraabt for et eiegodt Menneske, saa veed jeg altid forud, at det, er en Nathuethilden, som ikke vil danse efter sin kjere Ægtefælles Pibe, den, som ikke vil lukke Øinene for sine Folks Muserier, den, som ikke vil bifalde og beundre sine Børns Unoder, han vil aldrig komme i Orde for at være et eiegodt Menneske; ham vil man kalde en Peer Nittengryn, en haard, følesløs, uselskabelig Patron. Nathuerne er det ogsaa, som altid have de sleste Venner, fordi de trække Huen over Ørene og Øinene, og lade fem være ligge. De komme saa at sige sovende til Lykke og Hæder, og da de ere forsigtige i Alt hvad de gjøre, saa komme de sjeldent i Collision med Nogen. Men alt det uagtet ere de dog paa deres Post i Livets smaa og smaalige Anliggender. Jo større Nathue, desto større Støi over ingen Ting. Een af vore vittigste Forfattere, der, Himlen maa vide hvorfor, er afskildret med en Nathue paa, uagtet han dog ikke hørte til Ordenen, havde altid den Vane, at trække og kramme i Nathuen naar han blev vred, eller ogsaa kaste den aldeles fra sig, hvoraf man psychologisk maa slutte, at Nathuer, uagtet de sjeldent blive vrede, dog maar de eengang blive det, ikke ere at spøge med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
J Literaturens Rige tæller Nathueordenen, utallige Medlemmer. De rose og bifalde helst, og ere tyderst bange for at yttre deres Stemme førend de have hørt hvad Peer eller Poul har sagt. Men have de engang fornummer fra hvad Kant Vinden blæser, saa faae de Mod, trække Nathuen i Veiret, og dømme og rose saa høirøstede, som om de aldrig hørte til Nathuernes Orden. Jøvrigt er det ikke altid let at kjende Nat huerne fra andre Mennesker, thi de lade som en Didrich Menschenschreck eller Christopher Maurenbrecher uden for Huset, og vise sig først hjemme hos deres Kone, blandt deres Børn og blandt deres Tyende i deres sande Nathueskikkelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Til Forfatteren af Endnu et Par Ord om Sang og Sangforbedring, i Skilderiet NNo. 31.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Man betaler en høi Priis for Lavatens trykte Physiognomik, hvor let vilde det ikke være for hvert Menneske at samle sig en levende Physognomik, ligesom den Urtekyndige samler sig et Herbarium virum, Maaden er meget let. Man lægger Mærke til alle dumme og slette Mennesker, man kjender, betragte nøje deres Phystognomie og bringe dem i et ordentligt System. Man vil da finde saakaldte Mennesker med Heste, Stude, Katte, Tiger-, Mopse- og Medusahoveder nok. Man sammenligne deres Phystognomie med deres Handlinger i det virkelige Liv, og man vil, hver Gang Talen er om et Menneskes Caracteer, ved at slaae op i denne levende Phystognomik, kunne bedre lære at bedømme Ansigter deraf, end af den Lavaterske.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Avisapologie. Bogsskriverne see i Almindelighed med samme Haanblik paa Bladskrivere, som Accoucheurer paa Jordemødre, Billedhuggere paa Steenhuggere, Historiemalere paa dem, som anstryge Huse. Udgiveren af det tydske Oppositionsblad svarede derfor nyligen en vis Hr. Schram, der erklærede: at han ikke følte Kald til at stride i Tidender om sin Gienstand. Veed da denne Obscurant, hvad en Tidende har for en Betydning naar den gjør sin Skyldighed? Den er en Mægler imellem Videnskab og Liv, den udbreder opdagede og uændsede Sandheder, belyser det Phantastiske, Forvirrede, Skjæve, Tvetydige, Egoistiske i Skribent verdenen, ved at bringe det paa Erfaringens Prøvesteen. En god Tidende uder meere end den lover, og underviser, medens den morer og tilfredsstiller Nysgierrigheden. Opfylder den hele Omfanget af sine Pligter, saa bliver den et Forbindelsesmiddel imellem Fyrste og Folk, og en forskende Vægter, der forkynder hvad uden fra er at afvende og i det Jndre at bringe i Rigtighed. Voltairisk Nøddeskalsdom over Hamlet. Andre Tider andre Sæder, gjelder især i Smagens Rige. Om Hamlet, Shakespears Mesterstykke, siger Voltaire (Oeuvres complettes, T. 3 S. 301) : "det er et plumpt og barbarisk Stykke, som ikke vilde blive taalt af den laveste Pøbel i Frankrig eller Jtalien. Hamlet bliver dert gal i anden Act, og hans Elskerinde gaaer fra Forstanden i den tredie, Prindsen dræber sin Elskerindes Fader, ladende som han dræbte en Rotte, og Heltinden styrter sig i Vandet; Graverkarle grave en Grav paa Theatret og sige slaae Ordspil, i det de holde Dødningehoveder i Haanden, Prinds Hamlet besvarer deres afskyelige Plumpheder med ikke mindre smagløse Taabeligheder. Jmidlertid erobrer een af Skuespillerne Polen. Hamlet, hans Moder og Farbroder drikke sammen paa Theatret; man synger over Bordet; man kævles, man slaaes og dræber sig; man skulde troe, dette Værk er en Frugt af en beskjænket Vildmands Phantasie. Men blandt disse plumpe Uregelmæssigheder, der endnu i vore Dage gjøre det engelske Theater saa absurd og barbarisk, finder man dog i Hamlet, af en endnu større Synderlighed, sublime Træk, værdige de største Genier. Det synes som Naturen har forenet i Shakespears Hoved det, man kan tænke sig kraftigst og størst, med det som Raaheden, uden Forstand, kan have af Lavt og Afskyeligt." – Man falder i Staver, naar man sammenligner denne Dom med en Göthes og A. W. Schlegel, og dog gieldte Voltaire i sin Tid for ligesaa stort et Genie og ligesaa smagfuld Konstdommer som begge hine. (Forts.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Jndenlandske Efterretninger. Hs. Majestæts Confessionarius, samt Hof og Slotspræst, Herr Johan Michael Liebenberg, Ridder af Dannebrogen, havde andraget paa en Bestemmelse for, om følgende Personer skulle henhøre til Hof=Menigheden, nemlig: I. Enker efter afdøde Medlemmer af Menigheden, saalænge de forblive i Enkestand, 2. De af Menighedens Medlemmer, som afgaae paa Pension eller Vartpenge, saalænge de vedblive at hæve Pension eller Vartpenge. 3. De af Hofmenighedens Medlemmer, som boe paa Vesterbroe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Efterat Cancelliet havde afgivet allerunderdanigst Betænkning over denne Sag, behagede det Hs. Majestæt ved Resolution af 24de f. M. allernaadigst at fastsætte: 1) at Enker efter afdøde Medlemmer af Hofmenigheden skulle henhøre til bemeldte Menighed, saalænge de forblive i Enkestand og ikke forandre deres borgerlige Stilling; 2) at de af Hofmenighedens Medlemmer, som afgaae paa Pension eller Vartpenge, ligeledes skulle, saalænge de oppebære Pension eller Vartpenge, og opholde sig heri Staden, henhøre til denne Menighed; samt 3) at de af Hofmenighedens Medlemmer, som boe paa Vesterbroe uden for Kjøbenhavn, skulle, saalænge nuværende Sognepræst for Frederiksberg og Hvidsure Menigheder vedbliver dette Embede, svare ham de ham tillagte Rettigheder, hvorimod de naar han i sin Tid afgaaer fra Embedet, skulle alene henhøre til Hofmenigheden og svare Rettigheder til Hofpræsten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Fra Hr. General-Consul Grams Gaard paa Hjørnet af St. Anneplads og Amaliegaden No. 113, blev i disse Dage bortstiaalet en Penge casse af smedet Jern, omtrent 1 1/2 Alen lang og 1 Alen høi, hvori fandtes, omtrent 25000 Rbd. i Sedler, omtrent 65000 Rbd. i Rigsbank=Auviisninger; 200 Louisdorer, 50 Rbd. i Sølv; endeel Prætiosa, henhørende til Damepynt og bestaaende i Diamanter, hvoriblandt en stor Brystnaal, samt i ægte Perler, m. m.; endeel svenske Sedler, 2 Stykker Lotteriesedler, udstædte i Hamborg og Lübeck, en Prioritets=Obligation paa 15000 Rbd.; 5 Assurance=Actier, a 400 Rbd.; en almindelig Enkecasse=Obligation for 12,000 Rbd., lydende paa Navn; et Beviis paa 3000 Rbd.; 2 Bankfonds paa 1700 Rbd. og 900 Specier, en uarcepteret Vexel, trukken af Valentin i Gothenborg paa Meyer & Trier, stor 600 Rbd.; en Secunda=Vexel paa M. P. Albech, trasseret af P. Falch & Comp. i Stockholm, 67 Dage, fra den 17de April, og lydende paa 1500 Rbd. H. B. Med mere, som ikke øieblikkelig erindredes. Efterat dette Tyverie havde været efterlyst, saavel ved Placater, opslagne paa Hjørnerne, som i Adresseavisen, og en Douceur af 1000 Rbd. udlovet for den fuldstændige Opdagelse af samme, er Cassen i Gaar Morges tidlig bleven fundet hensat under de paa Garnisonspladsen liggende Stene. Man har fundet det Anmeldte deri urore. Langs med den høire Side af FrederiksbergSlotsalle er et henlagt Sand, hvoraf man maa formode, at denne Allee snart vil blive istandsat. At den allerede længe har trængt dertil er vist, thi om Sommeren, naar det har regnet stærkt, kan man neppe passere den, og, naar det længe ikke har regnet, reiser Støvet sig i tykke Skyer, hver Gang Nogen kommer kjørende eller ridende. Men endnu mere end denne Vei trænger den i Regnveir for Fodgjængere næsten ufremkommelige Pilealle til en Hovedforbedring. Jngentid har der været bedre Leilighed dertil end nu, da man kan faae Steengrus og Steenbrokker til Udfyldning fra Nicolai Kirkes nu nedbrudte Ruiner i største Overflødighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
J sidste Hefte af Ny Minerva foreslaaer Hr. Dr. G. L. Baden, at oprette overalt i hele Danmark til samtlige Kirkers aarlige Vedligeholdelse en fælles Kirkecasse, hvis Jndtægter maatte være en Fjerdedeel af enhver Kirkes aarlige Jndtægter. Vedkommende Collegier ville bedst kunne bedømme, om de aarlige Jndtægter ere tilstrækkelige; i Danmark gives Kirker, baade Privates og de, der endnu ere under offentlig Værge, hvis Jndkomster paa mange Maader saaledes ere formindskede, at de virkeligen ikke strække til at holde Kirkerne forsvarligen vedlige. Dette tør vel gielde om flere Kirker i Jylland, især de, som ligge i Klitterne, ja endog om dem i større Kjøbstæder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Saaledes har Odense tre Kirker, hvoraf til de to ikke ere ubetydelige Tiender, men som, naar de ikke hielpes i Tide udenfra, i vore Børnebørns, som ikke allerede i vore Børns Tid, ville blive faldefærdige. Deres Jndkomster nu strække end ikke til de staaende Lønningers betimelige Udredelse, eller til Betalingen af den for de fattige Præste enker bestemte Huusleie. Hr. Forf. føler sig overbeviist om, at dersom der ikke træffes snart en Forandring i disse for Staten vigtige Bygningers Tilsyn, ville mange af dem falde i Gruus, sna ere end man maaskee formoder. Der tales i denne Tid saa meget om Sølv, det vel neppe kunde være uinteressant at gjøre et fløseligt Overslag over Massen af dette Metal, som findes her i Landet. Efter Etatsr. Prams Beregming (see Skand Lit. Selskabs Skrifter 2det H. for 1811 S. 304), udgjorde da Antallet af Embedsmandsclassen. 1840 Fam. 65509 Msker. Kjøbmænd. . . 3280 - 16788 Godseierne. . . . . . . . . . 1469 - 8302 Renteurerne. . . . . . . 650 - 6607 Fabricanterne. . . 1301 - 320 - Kromænd, Møllere og Landkræmmerne..... 4666 - 23745 - 22078 Fam. 120972 Msker. Uden Overdrivelse kan man antage, at enhver af disse eier, i Gjennemsnit beregnet, 10 Lod Sølv, det være nu 4 Spise= og Theeskeer, Uhre i Sølv casser a. Det udgjør allerede 12 Mill. Lod Sølv. Lægger man nu hertil 147,267 Bøndergaardmænd, hvis Familiers Jndivider ere 740686, og regner kun nogle Lod for hvert Jndivid, med Hensyn til hvad de allerfleste af dem eie og bruge i Knapper, Spænder, Beslag paa Pibehoveder, Hovedvandsæg, Kistebundspenge; fremdeles i Skeer, Bægere, Sølvlaagskruso o. s. v., saa vil man finde, at den hele Masse af Sølv i Danmark og Norge kunde godt anslaaes til 15 Mill. Regnes herfra 1/2 Deel for Norge, saa bliver endnu 10 Mill. tilovers for Danmark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-06
Rosenborg Hauge vedbliver man nu aarligen at forbedre og forskjønne. Springvandet er smukt istandsat, og i dette Øieblik er man i Færd med en Hovedreparation af Herkules's Tempel i Cavakiergangen. Det vilde være at ønske, at Herkules's eller Samsons Marmorstatue ved denne Leilighed maatte vorde omgivet med et Jerngitter, der kunde afholde Kaadheden fra at mishandle den.