Aalborg Stiftstidende, 1833-04-11
I de Deputeredes Kammer forhandledes Krigsministerens Budget og Loven angaaende de Fremmede. Af første sees, at den franske Armees Effectivstyrke for indeværende Aar er bestemt til 410000 Mand, som medtage en Sum af 3161. Millioner Franes, henimod en Trediedeel af Frankrigs Stats indtægter. Commissionen havde i Anledning af de enkelte Punkter foreslaaet en Besparelse af ikke meere end omtrent 10 Millioner Franes, hvilke Amendements ogsaa gik igjennem, uagtet alle Marschal Soults Bestræbelser for at forhindre det. Loven angaaende de fremmede Flygtninge og angaaende den noget vilkaarlige Magt, der er indrømmet Regjeringen i Henseende til disse, hvilken Ministrene forlangte prolongeren paa et Aar, foranledigede en ivrig og fra Oppositionens Side temmelig bitter Debatte mellem samme og Ministrene. Lafayette sagde blandt Andet: "Hvis vi i afvigte Aar ikke havde været saa villige til at votere hiin vilkaarlige Lov mod de fremmede Flygtninge, hiin Lov, som hensætter os blandt de despotiske Regjeringer og nedstyrter os dybt fra den Rang som vi havde efter Julirevolutionen, saa vilde det sandsynligviis ikke være faldet Regjeringen ind at udruge den frihedsmyrdende Beleiringslov, der nu delibereres i Pairskammeret." Ministrene Dhrr. Broglio og d'Argout forsvarede Loven, hiin med Hensyn til Udlandet, denne med Hensyn til Frankrig selv. Da, sagde Hertugen af Broglio, en saakaldt polsk Committee havde dannet sig heri Landet, en Committe der ligesaalidt repræsenterer Polen, som de saakaldte patriotiske Foreninger Frankrig, da denne udstædte en oprørsk Proclamation til det russiske Folk, da fremdeles den russiske Regjering beklagede sig derover og spurgte, om dette skeet, med vort Samtykke, svarede vi, at dette Uvæsen ikke længere skulde taales og jeg forlangte derfor, at den polske Committee skulde opløse sig. Tillige maa jeg bemærke, at den russiske Regjering altid har draget Omsorg for at holde det afsatte Dynasties Agenter ude af dens Stater. Da nylig En af sammes Formænd vilde nedsætte sig i Rusland, lod man forespørge hos os, om vi havde Noget derimod. Vi svarede: vi frygte ikke for vore Fjender, hvor end disse opholde sig. DArgont paa sin Side betragtede Sagen med Hensyn paa Frankrig selv og fandt Loven nødvendig formedelst den Gjæring og Partiaand, som endnu stedse finder Sted i dette Land. Af hans Tale, som jevnlig afbrødes af Oppositionens Spot og de Ministerielles bifald, sees, at Regjeringen likke er ganske uden Bekymring for de urolige Hoveders JnUtriquer, men at den tillige har et vaagent Øie med disse. Veed De - sagde han blandt Andet - hvormange politiske Selskaber, der for Øieblikket existerer i Frankrig, 41. Af disse have 9 en republicansk Tendents og 32 ere afgjort republicanske. Det betydeligste iblandt dem er Menneskerettighedernes Selskab, men bekymre Dem ikke, det har tilLykke ingen Vaaben. Efter Urolighederne i Juni have vi foranstaltet en Afvæbning og denne leverede 3360 Geværer, 20300 blanke Vaaben (Dolke?) og 70000 Klinger." Dupin var under denne Debatte paa Ministrenes Side og bekæmpede fornemmelig et Amendement, som vilde indskrænke Regjeringens Myndighed over de Fremmede til dem, der nød Understøttelse af samme. Dette Amendement forkastedes og Lovens Gyldighed forlængedes paa eet Aar, men førend det kom til Afstemning, havde den største Deel af Oppositionspartiet bortfjernet sig.