Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-12-25
Ogsaa til det norske Selskabs Samlinger, Hermoder, Qvartalskriftet For Sandhed, Charis &c., har han leveret poetiske Bidrag. Hans samlede Digte udkom i Kjøbenhavn i to Deele 1802. Heldigst var han i den beskrivende og Lære-Digteart. J London er udkommen: The Work of the Reverend William Stuntington S. S., Minister of the Gospel, at Providence Chapel, Gray's Inn Lane, completed to the close of the Year 1806-1820. In 20 volumes 800. Forfatteren til disse 20 Bind er en Kuldrager, der ved at præke bragte det saavidt i Engelland, at han kunde kjøre i sin egen Eqvipage og ægte en Lord Majors Enke. Han var efter sin egen Beretning født i Kents Skov 1774, hvor hans Navnefader var en Daglønner, der om Vinteren, fortjente 7–8 Shillings, og om Sommeren 9 Sk. ugentligen. Han var en dobbelt Bastard, avlet af en anden Hustrues Mand med en anden Mands Kone. Hans rette Fader, Barnabas Russel, satte ham i en Skole, hvor han ikke lærte andet end lidt at læse og skrive. Til hans Ungdomshistorie hører, at han som Barn var meget ugudelig, at han siden forelskede sig i en Skræders Datter og lærte Kanonstøberie. Hvad hans Characteer angaaer, da siger Recens. af hans Værker i Quarterly Review, at den er meget blandet, og at det er vanskeligt at bestemme, til hvilken Classe han skal henregnes. Snart viser han sig som en Skjelm, snart som en Fanatiker, og ikke sjeldent som begge paa eengang. De mystiske Tillægs bogstaver S. S., han fører i sin Titel, forklarer han saaledes: J veed, vi Geistlige ere meget indtagne af Ærestitler, nogle kaldes geistlige Herrer, uagtet vi ikke have saadanne Herrer, uden i den evig velsignede Treenighed; andre kaldes Doctorer i Theologien og Provster, uagtet Gud ikke giver saadanne Titler; derfor tillader min Samvittighed mig ikke at føje D. D. til min Function, uagtet adskillige hundrede ere blevne aandeligen helbredede under mit Præsteskab; heller ikke har jeg 14 Pd. at afsee, til at kjøbe den nonconformerede Titel D. D. Under disse Omstændigheder kan jeg ikke kalde mig selv a Lord spiritual, fordi Peter, Pavens Fiende, fordømmer det; Lord high Primate, fordi Supremitet i den hellige Skrift kun bruges om Konger, og aldrig om Evangeliets Præster. Da jeg nu ikke kan faae D. D. af Mangel paa Penge, eller M. A. af Mangel paa Lærdom, seer jeg mig nødsaget til at tage min Tilflugt til S. S., hvorved jeg forstaaer Sinner Soved, frelst Synder. – J sine Værker fremsætter han følgende Prophetie. Han havde en Drøm, hvori det forekom ham at see sig selv og een af sine Venner bunden til en Pæl, og en smuk Qvinde, yderst glimrende paaklædt, med et deligt Ansigt, men et lastefuldt Udseende, komme, for at være Vidne til Henrettelsen, og lee af Glæde. Jeg sluttede, sagde han, at hun var den babyloniske Hore. Jeg saae Levningerne af mig selv og min Ven ligge paa Jorden, sort som et Kul og ikke større som to Gjæs, som jeg troede var de hedengangne Sieles Syn af Legemernes sidste Levninger, og derpaa vaagnede jeg. Dyrkere af hver Rang og Classe banede Veien for Paven, Geistlige, Armenignere, Socianere og alle Sorter døde Dissententer. Tolerance Acten vilde blive tilbagekaldet, Vidnerne vilde blive dræbte, og et stort og sidste Blodbad finde Sted; og denne ulykkelige Tilstand vilde vedvare i henved 70 Aar. Men da vilde den gyldne Stad ophøre. Pavedømmet vil blive forvandlet til Mørke, og den tyrkiske Viin til Blod. J Følge de bedste Beregninger af Dyrets Tal vil dette finde Sted 1866 og i det Høieste 1870; men dersom den østerlandske Maade at regne Aar paa, der var kortere end vores, er meent, saa vil Regningen blive kortere. Saaledes Læser, siger han, har jeg givet dig en nøiagtig Beretning om det Værk, som nu er paa Bane; hverken skulle Zions Hyklere, eller alle de Fiender, jeg har britannien, eller Tiden selv vise, at jeg er en Prophet, eller gjøre denne Spaadom til Løgn. - Han gav sig af med at præke og spaae. Han døde 1813, og satte sig selv følgende Gravskrift: Her ligger Kuldrageren, Elsket af sin Gud, men afskyet af Mennesker. Den alvidende Dommer Skal paa Dommedagen stadfæste og Bekræfte dette til Mange Tusindes Bestyrtelse; Thi Engelland og Hovedstaden skal vide At der har været en Prophet Jblandt dem. Uagtet han var et ustuderet og for al Dannelse blottet Menneske, manglede han ikke naturlige Talegaver. Dersom det havde været hans Hensigt, vilde det ikke faldet ham vanskeligt, at stifte en Sect i Engelland.