Berlingske Tidende, 1836-07-29
America. – Jfølge Efterretninger fra VeraCruz af 29de Mai, havde Mexicos Kongres strax ved Efterretningen og General Sta. Anas Fangenskab besluttet, at enhversomhelst Overeenskomst, denne maatte treffe med Jnsurgenterne, skal af den mexicanske Regjering ansees for ugyldig. J VeraCruz, hvor man traf ivrige Forholdsregler til Krigens Fortsættelse, var der blevet lagt midlertidigt Embargo paa de i Havnen liggende Skibe. Uorge. – Officiel Artikkel. Under 7de Juli sidstleden har Storthinget udfærdiget følgende underdanige Adresse til Hs. Majestæt Kongen: Naadigste Konge! Med dyb Bekymring, fremkaldt ved alvorlige Hensyn til Fædrenelandets Vel, har Norges National Repræsentation i Dag modtaget Meddelelse om Deres Kongl. Majestæts Beslutning, i Morgen at lade opløse det nu forsamlede 8de ordentlige Storthing. Denne Deres Majestæts Beslutning var saameget mere uventet, som Storthinget i underdanigst Adresse af 24de Marts sidstleden havde tilladt sig at henlede Deres Majestæts Opmærksomhed paa, at Storthinget, ikke kunde haabe at bringe til Afgjørelse de vigtigste af de Samme forelagte Gjenstande – Gjenstande, hvis Afgjørelse det Norske Folk med længselfuld Forventning saae imøde – medmindre det blev samlet mindst til indeværende Maaneds Udgang. Storthinget ansaae sig desuden forvisset om, at Deres Kongl. Majestæts Norske ansvarlige Raadgivere, der ikke kunne være uvidende om Forretningernes Stilling og Gang ved Storthinget, ikke vilde tilsidesætte den Pligt, at meddele Deres Majestæt Underretning om, at af Storthingssagerne vare, efter de størst mulige Anstrengelser fra Storthingets Side, de fleste nu forberedede til Behandling, og flere allerede nær ved endelig Afgjørelse. Da Storthinget maa antage, at enten nogen Pligtforsømmelse fra Deres Majestæts Raadgiveres Side - hvis Betænkning Deres Majestæt, ifølge Grundlovens § 15, ikke kan antages at have været hindret fra at indhente - eller ogsaa at nogen Storthinget ubekjendt Misforstaaelse i denne Henseende maa have fundet Sted, saa anseer Samme det for sin Pligt, underdanigst at meddele saadan Oplysning herom, at Deres Majestæt kan have tilstrækkelig Anledning til at kjende Omstændighederne, og saaledes sættes istand til retteligen at bedømme de af Deres Majestæts ansvarlige Raadgiveres Forhold, som muligen maatte have undladt at fremstille denne for Norges Tarv høist vigtige Sag i sit rigtige Lys. Storthinget har i de af Samme fattede Beslutninger forgiæves søgt at opdage Noget, som kunde fortolkes derhen, at det kunde give Deres Kgl. Majestæt Anledning til at afbryde Storthingets Forhandlinger paa en Tid, da Nationen ventede at modtage Frugterne af dets Virksomhed. Den eneste Hentydning i denne Henseende, som det har behaget Deres Kongelige Majestæt at lade komme til Storthingets Kundskab, ere Yttringer i den kongelige Meddelelse af 2den denne Maaned angaaende det, efter den i Meddelelsen udtalte Formening, Grundlov stridige i Behandlingen paa nærværende Storthing af de paa foregaaende Storthing gjentaget fremsatte Forslag til Forandringer i Grundlovens §§ 17, 78, 79, 80, 81, 82 og 92. Men denne Formening om grundlovstridig eller mod de constitutionelle Former stridende Behandling af hine Forslag maa udentvivl udspringe fra mangelagtig Underretning om Storthingets Fremgangsmaade ved denne Lejlighed. Storthinget skylder Deres Kongl. Majestæt at give nærmere Forklaring herom, og det skylder tillige sin egen Værdighed som Statsmagt underdanigst at protestere imod enhver beskyldning for constitutionsstridig Fremgangsmaade i Udførelsen af sine Pligter. Det er ingen constitutionel Pligt for Storthinget, at lade de Samme forelagte Sager forberede ved Committeer. Thinget vilde tvertimod overtræde sin Pligt, om det anvendte nogen Deel af sin Tid ved at indhente en Committees Betænkning angaaende en Sag, hvor alle Oplysninger ere tilstede, hvor Alt gjentaget og paa det Nøjagtigste er belyst fra alle Sider. Hvor dette er Tilfældet, er det almindeligt, at Sagen, efter at være refereret i Storthinget, udlægges i nogle Dage til Repræsentanternes Eftersyn og Overveielse og først derefter foretages til endelig Afgjørelse, efter at have været undergivet Debat. Denne Fremgangsmaade er bleven brugt ved de omhandlede Kongel. Propositioner, fordi man fandt Sagen ved foregaaende Storthing og ved offentlige Skrivter igjennem en Række af Aar saa aldeles oplyst og udtømt, at derom neppe noget Nyt lader sig anføre. De omhandlede Forslag ere saaledes ingenlunde afgjorte uden grundlovmæssig Prøvelse og Overveielse af Storthingets Medlemmer. Om faa Gjenstande maa Nationen antages at være meere oplyst og meere eenstemmig i sin Mening end om denne. Storthings Forhandlingerne for 1833 Juni 27de og foregaaende Storthings-Forhandlingerne, som der henvises til, give tilstrækkelige Beviser for, at denne Sag er fuldkommen drøvtet og overveiet ved Norges Storthing. Storthinget kan saameget mindre undlade at søge oplyst den Misforstaaelse, som dermed maa antages at have fundet Sted, som det er et af dets kjæreste Ønsker, at Deres Kongl. Majestæt, hvis mange Velgierninger mod Landet det taknemmelig paaskjønner, maa nøje lære at kjende dets Sindelag og Hengivenhed for Deres Majestæt.