JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Om Agerdyrkning og Landvæsen. Af Pastor Wedel i Everdrup.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Det er en gemeen Karl, en Titel, som er afskyelig blandt cultiverede Borgere; men en gemeen Mand, naar Almuen saaledes benævne Forvalteren, Præsten eller Mølleren, har en god Betydning, ja bruges endog om de fornemste Adelsmænd, naar de ere nedladende i deres Tale imod Bonden, og vide at lempe sig efter hans simple Fatteævne. Da siger Peder eller Poul i Samqvem med sine Jevnlige: "Det er en rat gemeen Mand, som slet ikke er storsnudet, om han endog taler mod en Jnderste eller Skoeflikker, og skielder ikke Folk ud, om de ere af andre Tanker end han Thi for mange Aar siden siger Hans "talte min Farfader med denne hist henne paa Gaarden, som fra ringe Stand havde opsvinget sig til Rigdom ved Giftermaal og til Ære, ved tilfældige Omstændigheder. Naar man i al Underdanighed yttrede sin Mening, som han en vilde bifalde, svarede han som oftest: Hold Mund, ikke et Muk, veed du ikke, at jeg er Herremand, vil de have een paa Snuden, fort, ud paa min Dør." - Han var sandeligen ikke nogen gemeen Mand, efter Almuens Fortolkningsmaade. Jeg vil derfor ikke sige, at Birkedommeren, Præsten eller den cultiverede Møller just skal være familier og spille Kammerat med enhver af Almuen; men vise ham Agtelse og Overbærelse, og betyde ham Tingene paa en lempelig og fornuftig Maade; thi alt for stor Fortrolighed med sine Undergivne skader lige saa meget som Stortalenhed og Foragt. Det er Bonden, hvoraf de Fleste skulle leve; han er hæderlig og agtværdig, og fordi en Anden har mere Formue, Cultur og Hæderlighed, skal man ikke deraf bryste sig og fremføre sine Ord og Handlinger paa en stolt og hovmodig Maade; thi Manges Skjebne inden Dagenes Ende kan blive sørgelig nok, og da maaskee mangen En ønskede at være en brav Bondemand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Den gamle Digter Schandorph har ellers taget Ordet gemeen i en anden Udtydning, nemlig: simpel – ligefrem Mand, uden al Ring og Titel. Blandt andet siger han om en Provstekarl, der klager sin Nød for sin Hosbonde, saaledes: Gemeene Præsters Karle mig Herr Provst! - har slaaet erbarmelig, Og handlet meget ilde Gemeene Præster kaldes de Som ikke ere Provstede, Og ei bær Navn af Mester.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Det vil sige: Magister, som var en kjer Titel for vore gamle Præster, og da der ved et Gjæstebud kom en Disput imellem en Mester Hans og Borgermester Hans, hvo af dem der skulde sidde øverst, som ikke kunde bilægges, saa fortæller Sagnet, at Kongen lod begge Parterne svare: "Den er stor Forskiel paa Mester for og Mester bag." Skal denne Sætning endnu være gieldende, saa Gud bedre det; da ere der mange gemeene Præster, der slet ingen Titel have, uden allene: Deres Velærværdighed. Men, Herre Gud, der maa jo og gjøres en Udmærkelse paa de hæderværdige og fortjente Mænd, og de andre maa finde sig i at forblive i deres Simpelhed. Men vore fordums Præster vare nok ikke altid de lærdeste, fornuftigste og meest cultiverede, fordi de havde Magistergaden, da man veed, at det kostede ikke mange Penge eller stor Erudition, forat erholde denne Titel, men et Slags da gieldende Rangsyge var ofte - ei altid - Drivefjederen til saaledes at udmærke sig fra simple gemeene Præster. Jeg veed det af Erfarenhed fra een af mine Forfædre i det 18de Seculum, der havde sex Sønner, hvoraf de tre vare Magistre og de andre tre kun simple Landsbyepræster; men disse kunde dog nok maale sig med de andre i alle Tilfælde, især i grundig Lærdom og Menneskekundskab. Det er derfor ikke Rang, Titel eller Hæderstegn, der udmærke Præsten i Fornuftiges Øine fra andre simple Folk, men Duelighed, Moralitet; at læmpe sig efter Omstændighederne, overbære med de Feilende, og bestyre sit Kald i det Helmed Klogskab, skjøndt han er mindre sproglærd end A., B., C., og mindre veed at holde Skridt, i Litteraturen med Tiderne end D., fordi han ei har Midlerne i Nærheden til saadan Kundskab; og skjøndt han er meget tilbage for E. i Formue, Møbler, Eqvipage og Besætning, saa er han dog altid hæderværdig nok, naar han besidder de ovennævnte gode Egenskaber. Sporon, i hans Enstydige danske Ords bemærkelse, fremfører endeel om gemeent som synonymt med almindeligt; men vil ikke vel, at man nu maa bruge Talemaaden: den gemene Mand, men hellere: Menigmand. Nu hører man og sjeldent det første i Samtaler eller Skrifter, men oftere, den lavere Classe. Og dette Udtryk kan og vel anvendes, naar man taler i Skrifter om Geistligheden, da der til den høiere Classe henhører Biskopper og de fornemme Præster, til mellemste Classe maaskee utitulerede Præster i Kjøbstæder og paa Landet, og til den lavere Classe maaskee ordinerede Catecheter, Personel-Capellaner og Missionærer flere Steder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Jndenlandske Efterretninger. I Gaar Eftermiddags begave Deres Majestæter Sig med Hoffet til Sommerresidentsen Frederiksberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Onsdagen den 16de August førstkommende bortsælges ved Auction den med det Asiatiske Compagnies Skib Kronprindsessen, Capitain S. W. Ørgaard, fra Bengalen hertil medbragte Ladning, bestaaende af: Circa 369111 Pund Salpeter, 92994 Pd. Sukker, 312864 Pd. Riis, 96700 Pd. Ingefær, 34056 Pd. Peber, 9617 Pd. Sago, 92450 Pd. Gurgumeye, 4497 Pd. Cassia Lignen, 171278 Pd. Jndigo, 3872 Pd. Lack=Dye, 1498 Pd. Schella, 96894 Pd. Tobak, 15000 Pd. Cowries, 141900 Stykker Snør=Rottinger, 3436 Stkr. Soot, Romals, 776 Stkr. Shambusay, Tørklæder, 2041 Stkr. røde Gillas Tørklæder, 262 Stkr. fine Tørklæder, Madras Mønster, 3637. Stkr. Guilliadeur blaae superfine og fine Tørklæder, 507 Stkr. Makerdanty Soot, Romals, 347. Stkr. Engelsk dito, 150 Stkr. Puttah PottyTørklæder, 300 Stkr. Gouripore Castabs og 122 Stkr. Mora Fothas. Odense. DD. HH. Prinds Christian Frederik og Gemalinde forlode Rom den 11 Maji om Morgenen, og ankom samme Aften til Velletri, efter at have tilbragt endeel af Dagen med at besee Egnen og Mærkværdighederne om og i Albano. Den 12 fortsattes Reisen til Terracina, hvor DD. HH. besaae Levningerne af den gamle Havn, og derfra til Mola di Gata. Om Eftermiddagen, d. 13, ankom de høie Reisende til Caserta, hvor Hs. Majestæt Kongen af begge Sicilierne allerhøistselv var tilstæde og modtog Høisamme. Efter den 14de at have bivaanet en landlig Fest, som Hs. Majestæt aarligen giver ved Slottet Carditello, indtraf D. HH. samme Aften til Neapel. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Odense, d. 13 Junii. Efter tilendebragte Vaabenøvelser i dette Foraar, blev af Hr. Stift befalingsmanden, Kammerherre Cederfeldt de Simonsen sidstafvigte Løverdag Eftermiddag holdt Revne over Byens hele Borgervæbning, der for Tiden bestaar af 2 Borger-Compagnier, det borgerlige Ridende Corps og de Unge Karles Corps. som derpaa hvert især af Hs. Høivelbaarenhed blev tilkjendegivet sammes Tilfredshed med udviste Flid og Jver. Samme Aften gik Tappenstregen med skjøn Janitskarmusik igjennem alle Byens Gader. - Huustiggeriet gaaer her nu atter i fuld Svang, Fattigskatten, Tvangsarbeidsanstalten a. a. uagtet. Man er snart som bestormet i Husene fra Morgen til Aften; der trygles under alle Paaskud af Gamle og Børn, og ikke sjelden med den meest uforskammede Paatrængenhed og Grovhed, den de fleste da maae frikjøbe sig for Løgn og List gaae Haand i Haand, og ingen Afviisning eller Trudsler hielpe. Et Middel imod dette forhærdede Onde vilde det maaskee være, om det offentlig bekjendtgjordes ved Navn, hvergang Nogen blev paagrebet og straffet for Betlerie, saavel som trykte Fortegnelser over alle Almisselemmer med den Enhver især tillagte Understøttelse, gratis uddeelt; thi hvem Man nu spørger selv derom, faaer naturligviis - Jntet, (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Odense, d. 13 Junii. Raadstue=Arresten i Odense var neppe bleven udtømt ved de bortsendte falske Banksedlers Fabrikantere og Medhielpere, førend den strax igjen er bleven fyldt af Tyve, som tildeels have stiaalen Tøi, der laae til Blegs m.m. Der frembringes mueligen store Deeltagere. - Ogsaa paa Thorseng skal være opdaget en Tyvebande, under fale Omstændigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
- Franck gjør i Horsens med sin Donauweibchen samme Lykke som førstegang her i Odense. - Det er nu allerede givet der 3 Gang efter hinanden. - Nyemaanen hialp kun for saavidt at Luftens Temperatur blev saa kjendelig mildere at man kunde undvære Kakkelovnsvarmen men Negn- og Haalbygger vedholde desverre endnu; dog med længere Mellemrum, og Barometret stiger langsomt, som da nok snart vil igien bringe os stadigere Veirligt. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Aalborg. Den offentlige Examen i Dronning Maries Jnstitut begyndte i Aar den 30te Maji og sluttedes den 2den Junii. Prøver i Haandarbeide, Tegning, Skjønskrivning og skriftlige Udarbeidelser, var, som sædvanlig, fremlagt til almindelig Eftersyn. Den 5te kundgjordes Examens Udfald, samt Caracteerlisten for sidste forløbne Halvaar, og Præmier uddeeltes til de af Eleverne, som havde udmærket sig ved Flid og Sædelighed. Høitideligheden aabnedes ved en Cantate, ledsaget af Jnstrumental Musik, hvorefter Hr. Pastor Fuhr i en lige saa hjertelig som grundig Tale, besvarede det Spørgsmaal: Hvier den unge Piges omhyggelig Dannelse, nu mere end nogensinde ellers vigtig og ønskværdig? - Endelig sluttedes med en kort Sang. To Elever forlode ved denne Examen Jnstitutet og fire traadte ind.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Samtlige Elevers Antal er for Tiden 21.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Aarhuus, d. 13 Junii. Da i Søndags eftermiddag, formedelst det for i Sommer usædvanligt smukke Veir, foruden andre Steder, Skibsbroen og Haverne ved Søen, vare besøgte af en Mængde Mennesker, bleve disse paa en frapperende Maade overraskede ved, omtrent Kl. 4, at see et kolossalsk Havnhyre at reise sig, et Bøsseskud fra Land, lodret op fra Havets Overflade. Snart forsvandt det, snart skjød det sig atter op med skummende Fart og sprudede en overmaade tyk Vandstraale fra sig, snart gav det i Solen, en Glands fra sig, som straalede det af tusind Diamanter. Efter Øiesynet var den Deel af Dyret, som befandtes over Havet, høiere end det største Menneske. Nogle Fiskere ilte forfærdede ind, da Uhyret reiste sig i Nærheden af dem. De beskrive det med et uhyre stort Gab og glindsende Skjæl paa Kroppen. Da det henved en halv Timestid havde tumlet sig her omkring, forsvandt det over imod Thunøe. En Time efter blev det atter synligt en Miilsvei herfra, over imod Mols. En Mængde Maager som bestandig omflagtede det, var et Mærke for, hvorhen man skulde vende Øiet for at opdage dets Fremkomst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
For nogle Dage siden havde man her seet et Par af samme Slags. - Personen, som i den senere Tid har begaaet saa mange dristige Tyverier her i Byen, er nu i Politiets Varetægt. Det er et Fruentimmer, neppe en Snees Aar gammel, ret pyntelig klædt. Hvor hun egentlig hører hjemme, vil man nu snart erfare. - En Mand har for nogle Dage siden indtaget en Skeefuld Vitriololie, formodentlig for at ende sit Liv, men lever dog endnu. Om Høre, Tryk= og Skrivfeil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
J Goethes Skrift: "Ueber Kunst n. Alterthum 2 B. 2 H., læses et interessant Stykke om Høre-, Tryk= og Skrivfet. De Sproglærde, hedder det deri, er det længst bekjendt, at det ved gamle Haandskrifters Forbedring ofte bemærkes, at disse ere blevne dicterede, og at man derfor har Aarsag til at være opmærksom paa Horefeilen, hvoraf Skrivfelen er opstaaet. Herpaa kan jeg af egen Erfaring anføre de forunderligste Exempler, thi da jeg altid har været vant til Dicteren, ofte ogsaa dicterede udannede, i det mindste til et vist Fag just ikke dannede Personer, saa har jeg havt en egen Uleilighed deraf. Jsær skete det, naar jeg dicterede over videnskabelige Gienstande, som jeg kun kunde hellige Mellemtider, ja Hefter, og ikke kunde gjennemsee samme strax. Men naar jeg nu, efter hele Aars Forløb, igjen tog dem i Haanden, saa maatte jeg opdage deri de forunderligste og uforstaaeligste Steder. For at dechifftere Meningen af et saadant Abracadabre, forelæser jeg mig det uforstaaelige Ord saalænge, indtil i Talens Strøm det rette Ord fremkommer. Men i Hørefeilene er alt for ofte den Dieterende selv Skyld. Man lytte kun, naar der forelæses i Selskaber, om vel alt kommer til Klarhed, Man lægge Mærke til Skuespillerne Disse, selv de bedre ikke undtagne, have den forunderlige Nykke at udtale Personers, Landes og Stæders Egennavne utydeligen. Mig synes det, efter mangeaarig Erfaring, at komme deraf, at er saadant Ord ikke svarer til deres Følelse, og de derfor, som ligegyldigt, behandle det løseligen. En anden Art af Utydelighed kommer deraf, at den Foredragende midt under Talen forandrer sin Stilling, vender sig omkring, eller farer hid og did med Hovedet. – De Studerendes Hefter er for det meste vel saa rigtige, fordi den Dicterende ikke forandrer sin Plads, og det er ham magtpaaliggende at fyldestgiøre saa mange opmærksomme, lærebegierlige unge Mennesker. Horer man derimod Tilhørerne klage over deres Lærers Uforstaae, lighed, saa kommer det deraf, at disse vel bære Videnskaben i sig, men ikke vide at sætte den uden for sig, hvortil der hører et eget Studium og ikke enhver er denne Gave af Naturen forundt. - Men Høreren og hans Øre bidrage ligeledes til den nævnte Feil. Jngen hører uden det, han veed, ingen fornemmer uden det, han kan føle, imaginere og tænke. Den, som mangler Skolesindium, kommer til at omsætte alle latinske og græske Udtryk i bekiendte Ord af hans Modersmaal; det skeer ligeledes med Ord af fremmede Sprog, hvis Udtale er Skriveren ubekjendt. Høist mærkværdig bliver i et beslægtet Tilfælde den Maade, hvorledes en udannet Mængde forvandler fremmede, sælsomt klingende Ord, i bekiendte, meninggivende Udtryk, hvorover en liden Ordbog var ønskelig. Fremdeles indtræffer det vel ogsaa ved Dicteren, at Høreren sætter sin indere Mening, Lidenskab og Trang i det hørte Ords Sted, indføjer en elsket Persons eller attraaet god Bids Navn. Hørefeil *). Drikkefrihed læs: Trykkefrihed fortøiet Pige, fortøjet Pige, Evidenz Residen; Afsnakke Aftakke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Lyseprofet
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Lyseprofit,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Normalskole, Romanskole, Krænkefrihed Tænkefrihed. profitere,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
providere. SkathulChatoul Neutral Naturel Fugtig. tugtig. Tryk= og Skrivfel af Uagtsomhed. Udannet læs: Uddannet Slet Lærd Ret Lærd Frugtbar Fugtbar. Tiger Tigger Trojansk Støtte Trajansk Støtte Pukler, Bukler,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Tykke Tygge Yndling. Yngling. Sucat, Ducat raadig. naadig
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Maskebalier. Maskeballer **).*) Man har her, som let skjønnes, maattet afvige fra Originalen og blot følge Jdeen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
En af de groveste Trykkeil, der vel nogensinde har existeret, findes i en hallisk Bibei det Wolfenbüttelske Bibliothek, thi det sjette Bud lyder der saaledes: Du skal bedrive .... Overs.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Der udfordres en sand Herkules af en Correctør til at rense en saadan Stald af alskens Skriv- og Afskrivningsfeil. Men selv det tydeligste Haandskrift kan forfuskes af en maadelig Sætter, og det, som fra Begyndelsen af er slet sat, kan sjeldent blive ganske frit for Trykfeil, med mindre man vil læse Overs. fire, fem Correcturer. Fremme var ønskværdigt, efter deres nøiere Jndsigter, de virksomste Oplysninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Blandede Efterretninger. Den 24 Mai Kl. 2 om Eftermiddagen opkom Jld i det Keiserlig Russiske Pallads i Zarskojo Selo, hvorved en stor Deel af Bygningen, som allerede i to Uger havde været beboet af Keiseren og Keiserinde Elisabeth, tilligemed det af Alexander opbygte Lyccum, lagdes i Aske. Jlden udbrød i Palækirkens Kuppel, og greb, da det just blæste stærkt, hurtigen om sig. - Dette skjønne Lystslot ligger 28 Werster (omtrent 4 Mile) fra Petersborg. Veien did gaaer igjennem en Lund, under en konstig Klippe, hvorover der er et chinesisk Vagttaarn, man kommer forbi en chinesisk Stad, hvor den uhyre, tre Etager høie, Keis. Bygning, som er 1200 Fod lang, præsenterer sig. Cathrine I. lod dette Slot bygge, Elisabeth lod det udzire og plumpt forgylde, og Cathrine II. forskiønne og indrette efter en nyere Smag. Blandt de mange Cabinetter findes et stort, der er tapeseret med Rav, som Friedrich den 1ste havde foræret Peter den Store. Et af Stykkerne viser ved sine Aarer det Aar, det blev foræret. J et andet Værelse er Gulvet indlagt med Perlemor, der forestiller de mangfoldigste Blomster og skjønneste Figurer. De to berømte Glasværelser overgaae i Skjønhed og Nyhed enhver Beskrivelse. Væggene og Lofterne bestaae af tykke Glasstykker, af omtrent en Qvadratfod, hvidagtige og lyseblaa, sammenføiede ved forgyldte Rammer. Endog Dørene, Sopha erne og Stolene ere af coulørt Glas af den skjønneste Form. Fra Værelserne kommer man paa en stor Terrasse under en Colonnade, og derfra til Badene, der indbefatte en Række af pragtfulde Værelser, hvoraf eet er ganske sammensat af de skiønneste Agater og Porphyr. Jkke langt fra Badene er en stor Terrasse paa Buer, med et meget langt bedækket Gallerie i Midten, der kan tjene til Promenade. Paa Terrassen staae et betydeligt Antal berømte Mænds Brystbilleder. J Haugene, som ere meget store, findes en Eremitage, i hvis første Etage Keiserinde Cathrine II., iret udsøgt Selskab af Venner, pleiede at spise uden Betjenter. Hun havde til den Ende ladet med stor Bekostning forfærdige et Bord, hvori der var anbragt et yderst sammensat Maskinværk, formedelst hvilket Dækningen gik ned, og ved en stor Central Lem igjen reiste sig, hvilket ogsaa var Tilfældet med Tallerkenerne, formedelst Cylindere. Saaledes blev Selskabet forsynet med alle Delicatesser, uden at man saae eller hørte noget dertil. Maskineriet optog et heelt Værelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Hr. Justitsraad N. H. Weinwich har skjænket os en Oversættelse af den russiske Statsraad og Ridder S. v. Ouwaroffs høist interessante Tale, som Curator for den petersborgske Undervisnings Omfang, i det pædagogiske Central-Jnstitut, d. 22 Marts 1818, 43 S. 8vo. Forf. begynder med at skildre os Keiser Alexander som Videnskabernes og Oplysningens høje Befordrer i hans vidtløftige Riger. Han gaaer derfra over til at vise de orientalske Sprogs Vigtighed, fordi Asien var Vuggen for alle Religioner, alle Videnskaber og al Philosophie; men at kun de Sprog blive vigtige, som have en egen Literatur. Det græske Sprog og det med samme forbundne romerske, giver Nøglen til Kundskab om hele den vestlige Verden; det arabiske, forenet med det persiske, Nøglen til det hele vestlige Asien, ligesom det længe var Kilden til Kundskab i hele den østlige gamle Verden. Bekjendtskab med Sanskrit vakte end mere Opmærksomheden for det asiatiske Sprog. Lægges hertil det hebraiske, de tatariske Stammers, samt Japanesernes og Chinesernes Sprog, saa har man omfattet de Gamles System af Asiens sande Stammesprog. Forf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
gjennemgaaer nu disse Sprogs forskjellige Literaturer, og viser, at af alle, den indiske er den første, meest omfattende og ældste. Sanskritsproget er fuldkomnere end det græske, rigere end det romerske, og mere udarbeidet end begge, men har ogsaa Lighed med disse Tungemaal. Den indiske Literaturs ældste Frembringelser ere dens hellige Bøger, de saakaldte Vedas og Samlingen af Menus Love; Sanskritsprogets Triumph er Digtekonst. Taleren undersøger derpaa det Spørgsmaal, hvilken Deel Rusland maa tage i Udbredelsen af de asiatiske Sprog og hvilke Fordeele kan det skabe sig af deres Kilder, – Naar man har læst dette Skrift, saa synes den Frygt, som nogle i nyere Tider have næret i Henseende til Ruslands voxende Kjæmpemagt, ganske at forsvinde; thi en Stat, der saaledes som denne, mere arbeider paa at forædle end at forstørre sig, der, allerede følende sig stor nok i physisk Kraft, kun endnu higer efter den intellectuelle; der mere søger at erobre andre Nationers oplyste Mænd, og derved at udvide sine Kundskabers og sin Culturs Grændser, end at tilrive sig deres Lande, en saadan Stat, med en Alexander paa Tronen, kan neppe blive farlig for de Dele af Europa, der, paa Spidsen af en med saa megen Anstrængelse til kjæmpet Cultur, synes ved Monopol- og Kræmmeraand, Ærgjerrighed og Forfængelighed, at synke tilbage i Middelalderens Mørke, og, skjøndt under andre Skikkelser, at ville beplette sig med alle de Lyder, som beskjæmmede endog de raaeste Aarhundreder. Maaskee bliver Rusland et venligt Tilflugtsted for saadanne Landes flygtende Genius, Stort og mægtigt nok i sig selv, behøver det ikke at stræbe efter nogen anden Erobring end "at seire ved Oplysning, og overvinde Gemytterne ved Religionens milde Aand, ved Udbredelsen af Konster og Videnskaber, og ved forhøjet Dannelse og forøget Velstand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Stockholm, den 1ste Junii. Man skriver fra Skaane, at Vandet ved Hsgands Steenkuls Gruber har aldeles uventet gjort sig en Aabning, trængt ind igjennem denne og derved dannet ligesom en liden Søe paa Bunden af Gruberne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Den kyndige Mineralog, Directeur af Uhr, afgaaer i disse Dage herfra til Høganass, for at undersøge, om dette Uheld ikke endnu staaer til at afhielpe, og for derefter at træffe de bedste og meest hensigtsmæssige Foranstaltninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-17
Kjøbenhavns Børs d. 16 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 251, a vista 254. Amsterd. 2 M. - , a vista . . Paris 2 M. - Spec. 256. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 6 1/2 s. (J Dag: 15 Rbmk. 6 s. Oblig. (med Renter fra II Decbr. f. A.) 71. Norske Rigsbanksedler 16 1/2. Svenske Sedler 68 a 68 1/2 s. - Disconto 6 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-06-20
Hovedaarsagerne til den nuværende Nærings løshed i Danmark. "Da vi aldeles ikke ville, at redelige og oplyste Mænd skulle hindres fra, med Frimodighed og Anstændighed, offentligen at tilkiendegive deres Tanker om hvad der, efter deres Jndsigt, kunde bidrage til at fremme det almindelige Bedste, saa skal det ei heller være Nogen forbudet, at yttre sin Mening, angaaende hvad han troer, der kunde være at forbedre, eller rette i Landets Love, Anordninger og offentlige Jndretninger.