Aalborg Stiftstidende, 1838-09-10
Der paastaaes, at saa gjerne end den høie Generalpostdirection ogsaa heri har villet udstrække sin Virksomhed til Jylland, det dog, saalænge vi ikke have Chansseer paa hele Hovedrouten, vil være umuligt at etablere en Diligencefart paa denne: vi kunne ikke deele denne Mening; thi ere Veiene ikke i den Stand som i Sjælland, Fyen og mellem Kiel og Hamborg=Altona, kunde jo ogsaa Kjøretiden rette sig derefter og en Diligence behøvede paa de jydske Veie jo kun at være forpligtet til at anvende en Time paa Milen, medens den paa Chausserne maa kjøre Milen i 1/2 Time. En Diligenerfart imellem Kolding og Aalborg, selv om Touren ikke tilbagelaades saa hurtigt, vilde vist, især noget længere hen, ikke mindre gavne Post kassen, end den for Publicum, der saaledes sattes i en directe Forbindelse med Kbhavn, og Hamborg, vilde være til uberegnelig Nytte. Men skulde det desuagtet, thi det kan ikke feile, at Generalpostdirectionen allerede maa have skjænket denne Sag, fortjent Opmærksomhed, endnu være gjor tidligt, at ctablere Diligencer i Jylland, der nu engang maa finde sig i, først i en Række af Aar at være Tilskuer af de andre Provindsers og Hovedstadens Fremskriden i materielle og Cultur-Jnteresser, de sereslaae vi, at Dagvognene maatte indrettes paa samme Maade, som de holsteenske Passageervogne, nemlig forsynede med et ved Jernbaand befæstet Lærreds=Overtræk, hvorved Passagererne, som paa denne Maade ogsaa kunde reise om Natten med Dagvogne, beskjærmedes saavel imod den raae og kolde Lufts Jndtryk om Vinteren, som den brændende Solhede om Sommeren og Regn og Uveir paa alle Aarets Tider. Man indvende ikke, til Trøst og Beroligelse, for de stakkels Dagvognsbefordrere, at en saadan Jndretning vilde gjøre det umuligt at kjøre med Dagvognene paa vore Veie, thi kan det uden Vanskelighed lade sig gjøre paa de langt flettere holsteenske Veie (naturligviis med Forspand af 4 Heste), da maatte det jo hos os, naar man først havde gjort den besværlige Overgang til denne nye Jndretning", saameget lettere kunne lade sig iværksætte, og at denne Forbedring, der dog kunde afgive et Slags Surrogat for Diligencerne, vilde fremkalde en betydelig Forøgelse af de Reisendes Antal, behøver vel neppe at tilføies. - Vi ønske kun, ved at fremsætte denne vor og mange Andres Mening offentligt, at henlede den virksomme Generalpostdirections Opmærksomhed paa denne Gienstand, da vi saa holde os overbeviste om, at den nok vil blive underkastet den fornødne Drøftelse. Et tredie Forslag gjælder den besværlige lange Station imellem Hobro og Aalborg, hvorover man altid hører føre Klage, som naturlig Følge af Veiens utilbørlige Længde, der ikke kan andet end gjøre det vanskeligt for Kudsken, altid at holde sin Timeseddel, og hvilken Omstændighed allerede saa ofte har fremkaldt Mulcter for mangen flink Kudsk, der heri gjerne kan være den uskyldigste. - Det hedder sig, at Generalpostdirectionen længe har folt det Feilagtige og Mislige i denne lange Station, der, som Andre sige, alene er til Hinder for, at ingen Diligencefart fra Aalborg endnu er kommen istand, og søgt at afhjælpe det ved at oprette eller bevirke oprettet en Mellemstation i Gravlev, som accurat danner Halvveien mellem Hobro og Aalborg, men at dette, paa Grund af Bøndernes Vægring: i at ville danne Vognmandslaug paa Stationen, ikke har kunne lade sig iværksætte. Vi tvivle ogsaa meget paa, at dette idetmindste i Begyndelsen vilde kunne svare Regning for Bønderne, da disse vanskeligt kunne forbinde Gjæstgiveriets og andre Fordele dermed; det er vel heller ikke i noget Tilfælde at formode, at Almeenaanden i den Grad skulde have gjennemtrængt vore Bønder, at disse kunde ved egen Drift bevæges til at bevirke en Jndretning, der enten directe eller i sine fjernere Følger kan medføre deres Gavn. Derimod ansee vi det for utvivlsomt, at det Attraaede nok vilde kunne lade sig iværksætte, saavel paa billigste som paa bedste Maade, hvis Generalpostdirectionen lod bortlicitere Rettigheden til, ved Gravlev at etablere en saadan Mellemsiation for Befordringsvæsenet, og foruden Grængiveriet tillige hermed forbinde Postmesterretten for Mellemstationen, hvortil der da vist neppe vilde fattes solide eller i andre Henseender habile Liebhabere, især naar Generalpostdirectionen, hvad vi, i et Tilfælde som dette, vist heller ikke behøve at betvivle, med sin vante Liberalitet vilde forstrække vedkommende Entrepreneur med et passende Forskud, der kunde virke til Opnaaelsen af et for det Offentlige som for Postkassens pecuntaire Tarv lige gavnligt Øiemed. 1. & B.