Aarhuus Stifts-Tidende, 1824-10-14
Den Heltegjerning, hvorved Nicitas har erhvervet sig Navnet Turkophagos (Tyrkeæder) fortæller den franske Skribent Pouqveville saaledes: Tripoliha var indsluttet af Grækerne. Nicitas havde med blot 90 Mand, neppe besat Passet ved Trochos eller Kaki=Scala, førend Kiaya=Beien selv nærmede sig med 3000 M. Fod 1 folk og 500 Ryttere. Han kom som Bedækning for en Transport Meel. Nicitas giør strax Holdt, og opstiller sine Folk saaledes, at han havde Bjerget paa høire i Haand og en Bæk paa Venstre. Mahomedanerne, der undredes over slig Kjækhed, raabte strax til Grækerne: Afgudstjenere, strækker Vaaben!" Nicitas svarede 11 Urene, henter dem først!" Ved disse Ord gyse de Christne, Fjendernes frygtelige Overlegenhed forskrækker dem, Tænderne klappre, Knæerne vakle, og de skjælvende Hænder formaae neppe at bære Geværerne; men Nicitas befaler at brænde løs paa det tyrkiske Rytterie, der efter deres Vane under Angrebet bedækkede Øinene med den venstre Haand. "Kammerader, raabet Nicitas, de tør ikke see os i Øinene; Fyr!" og 40 Barbarer ligge henstrakte i Støvet; Rytteriet trækker sig tilbage, Kiaya Beien lader Fodfolkene rykke fremde blive i flere Angreb kastede tilbage og efter 5 Timers forgjeves Skyden kommanderes der: Tilbage, Nu styrte 200 græske Bønder, der fra deres Baghold paa Bjerget havde seet paa Kampen, frem til Nicitats Hjelp. Saa kommer J nu, J Lømler raaber Denne, ligemeget, frem over Tyrkerne!" J det samme trækker han sin Sabel og Alle efter ham. Kiaya=Beiens Broder blev dødelig saaret, Aly Bei af Phanaris drædt, len Mængde Tyrker bleve paa Pladsen, Kiaya=Beien, naaede kun ved hans Hests Hurtighed Tripolitza igjen, og var lykkelig nok til kun at miste 600 Mand af Transporten, der selv faldt i de Christnes Hænder. Cathrine Bonsergent, en Skomagerkone i Paris, er mærkværdig som overordentlig Vanddranker. Alt som Barn kunde hun drikke sine to Spande fulde om Dagen, og hverken med det Gode eller Onde for naaede man at vænne hende af dermed. Hun kom ind til Paris som Tjenestepige. Hendes øvrige gode Opførsel gjorde, at man oversaae dette hendes Svælge: rie (thi man maa erindre sig, at i Paris koster Vandet Penge, to Spande fulde 6 Sous.) J sit 22de Aar giftede hun sig med en Skomager ved Navn Ferry. Til Brylluppet var forbi fortang hun ham sin Virtuositet i at drikke Vand; men den arme Mand maatte bitter føle Følgerne deraf, thi det handtes ofte, at han neppe fortiente det, hvormed han kunde stille sin Kones Tørst. Jmidlertid maa de dog have forligtes godt, thi de have 11 Børn sammen. Mærkeligt er det, at hun under Svangerskabet foretrækker Vand for alt andet, og at hun sædvanlig drikker 4 Qvarteer uden at puste. J Vinteren 1819, da hun gik frugtsommelig med det 8de Barn, drak hun daglig 4 Spande Vand. Dette blev hendes Mand for strængt; han tog derfor sin Tilflugt til Sneen, som han kradsede af Tagene. Hun drikker aldrig andet end Vand, et eneste Glas Viin bevirket en Afmagt hos hende. Hun snytter aldrig, har ingen Vattersot, er ingen Elsker af Salt. Som Aarsag til en saa forunderlig Tilbøielighed, veed man ei anden Aarsag, end den, at hendes Bedstemoder, der gjerne tog sig en lille Ruus, havde ofte givet Barnet i dette spæde Alder Viin.