Berlingske Tidende, 1791-03-11
Paris, den 25de Februarii. de sidst afvigte Dage have igien udmærket sig ved megen Allarm og Uorden. Først gav det Rygte, at Kongens Brøder gjorde Anstalter til en udenlandsk Reise, Anledning til en stor Allarm den 22de hujus. Jacobinerklubben sendte strax 6 Deputerede til Palæet Luxemborg, for derom at erkyndige sig hos Monsteur. Disse havde den Fortræd, ikke strax at blive indladte for Prindsen, eftersom han først skulde give en Deputation fra den monarkiske Klub Audience. Allerede den 21de havde Hr. Barnave talet i Nationalforsamlingen om en endnu langt vigtigere Persons, end de Kongel. Tanters, Afreise, og Folket kom derover i saadan Bevægelse, at over 1000 Sælgekoner begave sig henimod Aftenen den 22de til Palæet Luxemborg. Man hørte dem raabe: "Ludvig Kl. Broder maae endnu i Aften ved tændte Fakler bringes til Thulleries og sættes under Folkets umiddelbare Beskyttelse. Sammenløbet blev endelig saa stort, at alle Kramboder i den hele Egn bleve tillukte, og det hele Stab saavelsom Divisions- og Bataillonscheferne ved Nationalgarden maat Steile til at beskytte Kongens Broder. Denne Prinds forsikrede Konerne, der havde trængt sig ind i hans Pallais: at han ikke havde tænkt paa nogen Bortreise, og at han aldrig vilde forlade Kongen sin Broder." En Fiskerkone svarede derpaa frit: "Naar altsaa Ludvig den 16de reiser fra os saa vil ogsaa Monsteur reise med, for ikke at forlade ham. Jmidlertid bleve disse Koner omsider beroeligede, og Kongens Broder maatte efter deres Forlangende beqvemme sig til at kyssee nogle af dem. Derpaa kiørte han, ledsaget at en utallig Mængde Folk, til Thullieres, hvor Hr. Fayette havde, for at holde Folket ude, ladet besætte Indgangen med 1000 Mand af Nationalgaden samt opplante 4 Kanoner, og truede med blottet Kaarde at ville gaae til Verks imod det larmende Folk som imod Jnsurgentere. Men Folket raabte med en skrækkelig Stemme: "Bajonetten af," og udpelsaavel Hr. Favette som Hr. Bailly. Endelig blev det af Ca ling. valleriet adspredt, og Monsteur kiørte tilbage til Palært Luxemborg. - J Gaar var Tummelen endnu stærkere. De Kongel. Tanter vare anholte i Moret ved Fontainebleau, og Portene i denne lille Stad blevne til den Ende sperrede. Hundrede Lothringske Jægere til Hest, ilede til Moret og truede at ødelægge Staden med Jld og Sværd, dersom man ikke strax lod de Kongel. Prindsesser frit passere, hvilket og skede. Da Ministeren Hr. Montmorin herom aflagde Rapport i Nationalforsamlingen, blev han tilspurgt, hvo der havde befalet Jægerne saadanne Voldsomheder, og man besluttede, at lade deres Anfører arrestere. Saaledes stode Sagerne, da i Gaar den Efterretning indløb, at Prindsesserne vare anden Gang blevne anholdte i Staden Arnay le Due i det forrige Bourgogne. Prindsesserne sendte Nationalforsamlingens Præsident en Beretning om deres Anholdelse, i hvilken de til Slutning underskrive sig som hans ærbødige Tienerinder. Nu tilede Folket Hobeviis sammen for at høre, hvad Nationalforsamlingen heri vilde beslutte. Men da samme decreterede, at eftersom ingen Lov forbød de Kongel. Tanters Reise, saa kunde samme frit fortsette den, " blev Folket endnu mere opbragt, og vilde tvinge Kongen til at contremandere sine Tan ters Reise. Over 20000 Mennesker, og deriblant 6 af Prindsessernes Creditorer, forlangte Audience hos Kongen, men fandt alle Dørre tillukte. Forgiæves søgte de Herret Fayette og Baille at stille Folket tilfreds, som fuld af Forbittrelse raabte: "bort fra vore Øine - til Lygtepælen" og skiældte dem ud for Forrædere &c. Nationalgarden maatte tage Bajonetterne af. Endelig blev Folket igien roeligt. Men da Hr. Bailly om Aftenen Kl. 8 berettede Kongen dette, skal Monarchen have sagt, at man vel burde vise Lemsældighed imod Folket, men ingen Svaghed, og ikke lade samme hver Dag vide, at det var Herre.