Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-07-02
Rusland, Tyrkiet og Grækerland. Den russiske Armee er paa Tilbagemarschen, og vil snart ogsaa have rømmet det tyrkiske Gebet, paa denne Side Donauen. Grev Diebitsch er afreist til Militair-Colonierne i det sydlige Rusland, for der at oppebie Keiser Nicolaus. General Paskewitsch er beskjæftiget med at dæmpe endeel Uroligheder, som ere udbrudte i Nærheden af Erzerum. Fra Bucharest og Jasse vare Deputerede ankomne for at faae Hospodarerne udnævnte; ogsaa den catholske Biskop var ankommen fra Nichopolis for at underhandle med Divanet om nogle Kirke-Anliggender. De russiske befuldmægtigede Hr. v. Ribeaupierre og Grev v. Orloff nyde den største Tiltroe hos Sultanen, han foretager næsten intet uden at spørge dem tilRaads, og de indtraadte Forandringer i den militaire Organisation skal være tilraadet af Grev Orloff. Man siger at Storveziren til den albanesiske Jnsurrections Undertrykkelse, skal have medbragt en Amnestie, og hvis denne ikke vil frugte, er der afsendt 10,000 Md. med 30 Kanoner for at bringe Albaneserne til Raison. – Den bekjendte Engelænder General Church, yttrer sig i sin Skrivesse til det engelske Parlamentsmedlem Hr. Wil mot meget aabenbiertig om Grækerlands Stilling og Skjæbne; han siger, at det er umuligt at beskrive den Fortvivlelse, der angreb Grækerne, da de hørte, at de nye Grækerlands Grændser efter de allierede Magters Beslutning, skulle udelukke Arkananien og en stor Deel af Ætolien; Generalen, siger, at han ikke kan troe, at de allierede Magters ædelmodige Jntervention vil ende med, at styrte Grækerland i den største Ulykke, da det Stedet for at give det en Grændse, ville berøve det En, og indsætte Tyrkerne i alle de militaire Positioner, ved hvilke Thermopylæ, Messolungbi- og Lepanto næsten er bleven værgeløs; thi Passer ved Thermopylæ kan let omgaaes, og fra Vrachori og Blochus kan en Fiende nedstige til Lepante og Salona. Faaer Grækerland den indskrænkede Grændselinie, har det ikke en eeneste Havn, uden den lepantiske Bugt; thi Missolunghi har kun en Rhed, og Havnene Dioni, Dragomestre og mange Andre, ligge paa den anden Side af Aspropotamus, og hvorledes kan Aspropotamosfloden, danne en Grændse, der lader sig forsvare, en Flod, som overalt, i det Mindste 8 Maaneder om Aaret lader sig gjennemvaade. At drage en GrændseLinie paa et Kort, er yderst let; jeg erindrer meget vel, at jeg ogsaa med Fingeren gjennemvandrede de Provindser, som jeg dengang ikke personlig havde besøgt; men den sildigere Erfaring, jeg erhvervede mig, da jeg just kjæmpede med Tyrkerne om dette Land, lod mig indsee den Daarskab at forlade sig paa Landkort, hvoraf de bedste ikke ere uden Feil, og hvori der ofte sættes Bjerge paa Steder, hvor der ikke engang gives Høie, og Sletter og Floder, hvor der staae Bjerge; dette er ogsaa Tilfældet her. Jeg foler mig ved min Overbeviisning forpligtet til, høitidelig at erklære, at Grækerland ikke kan forsvare sin politiske Existents, at det ikke kan holde Orden i Landet, at hverken Tyrker eller Grækere kunne undgaae Blodsudgydelse paa deres Grændser, og at ikke alene Freden mellem begge Lande, men maaskee Freden i Europa – kan sættes i alvorlig Fare, naar Grændsen ikke paa den ene Side dannes af Mikkronoros, som det i dette Øieblik har inde, og paa den anden Side af Thermopylerne, og der saaledes, at denne Linie indbefatter Patradschiks, Carpenissas og Agrapha Districtets stærke Positioner, Makrinoros danner en naturlig Grændse mod Albanien, af hvilket Land Grækerland har meest at frygte, thi stedse var her Samlingspladsen, for alle frygtelige Jnvasionshære, som efter at de have draget sig sammen ved Joanina og Arta, overstege Makrinoros.