JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1805-01-01
Ønske for Beboerne af den Helsingørske Daarekiste. De efter Reformationen sekulariserede Klostere, som paa adskillige Steder her i Landet ere indreltede til Hospitaler for gamle svagelige Personer, ere vist saa priselige Stiftelser, at enhver, der føler noget for sine lidende Medbrødre, maae glæde sig over, at Regjeringen har anvendt disse store Bygninger med tilhørende Jorde Godser til saa hæderværdigt et Brug. Men det Spørgsmaal kunde maaske med Føje gjøres: ere ogsaa disse Stiftelser overalt saaledes indrettede, som de burde være? Anmelderen heraf troer det ikke, han har havt Lejlighed til at lære at kjende Hospitalet i Helsingør, hvor han blandt andet lagde Mærke til en højst vigtig Mangel. Som bekjendt, er med Hospitalet forbunden en Daarekiste, hvis Jndretning er saa lidet menneskelig, saa grusom, at enhver, som har seet de Ulykkelige, som en ublid Skjæbne bragte did, maae gjennemtrænges af de vemodigste Følelser. Daarekisten er en fristaaende Bygning, paa den Side af Hospitalet som vender ud mod Kronborg, den er altsaa udsat for al den Storm og Kulde, som det nærliggende Sund fører med sig; Væggene ere af enkelte Ege-Planker, hvori Aabninger med blot et Jerngitter for ere anbragte til Lysning, i ethvert Lukaf er en Seng med Halm, men ingen Kakkelovn, som paa nogen Maade kunde lindre Vinterens Kulde, hvilken enhver lettelig seer maae paa det græsseligste plage de ulykkelige Skabninger, der opholde sig her, da intet uden en blot BræddeVæg beskytter dem mod Vejrligets Ubehagelighed. En Vanvittigs Tilstand er vist nok den beklageligste som kan tænkes, at han bør være i sikker Forvaring, for hverken at skade sig selv eller andre, vil vist ingen nægte, men hvorfor skal han behandles værre end Misdæderen? og det tør jeg sikkert paastaae er Tilfældet her. Da Helsingørs Hospital er en af de rigeste Stiftelser i Riget, synes det forunderligt, at der ikke for lang Tid siden er bødet paa denne vist nok overmaade store Mangel. Maaskee arbejder nuværende Bestyrelse derpaa, det siger i det mindste Rygtet, at Hospitalets værdige Forstander har, allerede for et Aar siden, indgivet et Forslag til Directionen om en Daarekistes bedre Jndretning. Men man tør haabe at Direxionen ikke tøve med at udøve en for deres lidendende Brødre saa højst vigtig Velgjerning, og kunde Anmelderen heraf have bidraget noget dertil ved at skrive disse Linier, da vil han ansee det Øjeblik han anvendte herpaa som det lykkeligste i sit Liv. P. Hansen, Student, boende paa Regentsen.
Politivennen, 1805-01-01
Et Forslag til norske Jernverksejere. For endeel Aar siden nedkom fra et norsk Jernverk, man husker ikke hvilket, nogle saa Rendestensbretter af støbt Jern. Den Omstændighed, at slige Bretter ikke kunde bruges, uden at Rendestenen ved Omlægning maatte først gives en passende Brede, var formodentlig Skyld i at de ikke fandt Afsætning. Kun eet af den blev lagt og ligger endnu udenfor en Port i Skidenstræde, imellem Fiolstræde og St. Købmagergade. Det har holdt godt ud og viist, at den Frygt man havde for, at slige støbte Stykker let vilde krækkes, var ugrundet. Man foreslaaer Jernverksejerne en anden Spekulation. Denne er at støbe og nedsende Trappetrin af Jern. Disse vilde neppe mangle Afsætning, naar de ikke vare for tykke og derved tillige baade for kostbare og for bebyrdende for en Bygning. Vore nærværende Trappetrin af Fyr slides meget snart op hvor Færselen er betydelig, og naar den skarpe Kant først er afslidt, glider Foden let paa dem, naar de ere vaade. J Tiden vilde Jerntrins større Kostbarhed fuldkommen tilbagebetale sig. Vare disse hulriflede, saaledes som hine Jernrendebretter vare, saa gik man baade sikkert op og ned ad dem og Fodtøjet rensedes tillige derved, da de saaledes gjorde samme Tjeneste, som de riflede Bretter man paa adskillige Steder, til den Ende opslaaer uden for Dørene. Disse Trin behøvede neppe at være over 3 Tomme tykke, og vilde altsaa ikke være saa overmaade dyre. Det maae tillige bemærkes, at om de efter et Par hundrede Aar bleve saa forslidte, at de maatte fornyes (hvor Færselen ikke var særdeles stor, vilde de være at ansee som fuldkommen uopslidelige) kunde de Forkastede dog indhente Hælvten af Jndkøbsprisen. Endnu kommer een Fordeel til. Denne at en saadan Trappe var uforbrændelig, og denne Fordeel vil ikke synes liden for den som overvejer, hvor slem en Omstændighed det i Jldebrands Tilfælde er, naar der, som ikke fjelden skeer, gaaer Jld i Trapperne, hvorved baade Tilgang for Brandfolkene betages, og tillige Udgang og Redning for de Personer der endnu kunde befinde sig i Værelserne. Disse see sædvanligt intet Raad imellem at indebrændes, og at springe ud af Vinduerne. J en Bygning, der var forsynet med slige Trappetrin var man altid i Sikkerhed for at indebrændes. Disse Betragtninger vilde sikkert skaffe slige Trin stændig Afsætning, der saa meget mindre vilde mangle, naar man støbte dem i visse bestemte Sortementer f. Ex. Trin til Hovedtrapper og Trintil Kykkentrapper. Breden og Længden af disse to slags Trappetrin er ved vor nuværende Husbygningskunst næsten ganske bestemt, saa at naar Maalet herpaa opgaves Støberen, vilde Trinene altid være tjenlige. Det vilde ikke fejle, at jo de, der bestyre offentlige Bygningers Opførelse, altid foretrak Jerntrin, naar disse vare altid at erholde. Og skulde end Private Bygherrer iførstningen ikke saameget som det var at ønske benytte sig deraf, saa vilde Brand-Assurantsen, og Møbelassurantsen let kunne bringe Tingen i Gang, ved en Lettelse i Poliserne, og til slig Lettelse vilde den forøgede Brandsikkerhed give fuldkommen Beføjelse.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) At den i No. 341 paa Kronborg Slotsgaard paaankede Svinestie er strax af Vedkommende borttaget, bør til sammes Rees igjen her offentliggjøres. 2) Det tilsendte Paaanke om Pastor Sebachs upassende Klædedragt, og om Fogdens Flippekrave og sorte Kappe i Balletten Fiskerne, mangler en Egenskab for at indrykkes i dette Blad. 3) Fortoget udenfor den nye Gaard ved Opforstringshuset i st. Kongensgade er strax bleven ryddeliggjort. 4) Ligeledes er der nu lagt et bekvemt Rendebret paa Toldbodvejen udenfor Hjørnehuset til St. Købmagergaden.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Mandags d. 19. d. Kl. 6 om Aftenen anfaldt nogle maskerede Knægte en Pige, der vilde gaae ind til Bager Rasmussens paa Højbroplads. De sloge Ende med Kiæppe paa Hovedet og rendte derpaa hvinende og grinende bort. J det denne Skirkestræg anmeldes, tjener det tillige bemældte maaskerede Knægte til alvorlig Efterretning, at man har i Sinde at hilse paa dem ved Lejlighed uden Maske. 2) Omtrent en Fjerdingvej fra Helsingør, paa Vejen til Kjøbenhavn, er et Sted hvor to store Hunde anfalde de Forbigaaende. En stakkels Vandringsmand som nylig gik den Vej, maatte længe med stor Angst værge sig mod disse glubske Dyr, og kunde dog ikke undgaae, at joden ene fik fat i Kjoleskjødet og sled det ganske itu. Man haaber at Ejeren herefter holder dem bundne. 3) Den store Gaard i Bredgaden ved No. 206 mangler Husnummeret. Denne Mangel findes ogsaa ved mange af de nye Bygninger i de for saakaldede Smaagader. 4) J Læderstræde er uden for 2den og 3die og 4de Port, paa højre Haand naar man kommer fra Højbroplads, tre Rendebretter, som ligge meget uforsvarligt med opstaaende for Fødderne forlige Jernhager. Ved det ene indtresser tillige den Fejl, at en Flise er sunken meget dybere ned end de hosliggende. 5) Paa Hjørnehuset af Adelgaden og Tvergaden, hvor der er Spekhøkerbod, mangler Ringetøj. Da dette er en sand Uorden mod Politi, haaber man Ejeren ikke undlader at raade Bod derpaa.
Politivennen, 1805-01-01
En Tanke tilegnet den nygnordnede Kanal Kommission for Danmark. Saa megen sand Glæde denne Kommissions Ansættelse maa opvække hos enhver ivrig Patriot, da man deraf seer, at det ligger vor utrætteg: Regjering paa Hjerte, at skaffe Danmark disse for Handel, Agerdyrkning og Samfærsel saa højst nyttige Midler, til hvis Anbringelse det tilbyder saa mange Lejligheder, saa stor Hindring troer Anm. det vil stedse afgive mod Tingens fulde Hæld, at Ejerne af de Grunde, over hvilke det maatte findes, at en Kanal til Nytte kunde føres, ville kunne modsætte sig den fornødne Grunds Overdragelse, med mindre derfor betales en overdreven Pris. Da en Kanal; Nærværelse er en stor Fordeel for al de omliggende Londejendomme, saa synes det kke en Ubillighed, om enhver Sun ej ved en Lov paalades, at overla, mod Betaling efter ny lige Mænds Purdertig, den Deel af h us Grund, hvis Afstagelse er nødvendig, or at en af komn issionen tjenlig bragt og et af hs. Maj. befalet Kanal lan graves. Exen plet af den store Betaling, som maatte gives for adskillige af de Grunde, hvorover den holstenske Kanaler ført, saavelsom Analogien af Forordningen om unyttigt Vands Asle ning, ville, saa haaber Anm., anbefale denne Tanke til den høje ommissions Opmærksomhed.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske fra Helsingør. (Efter Jndsendt.) Den Omstændighed, at nogle Borgere i Helsinger, der have Husar Jndkvartering, have formeent, at den fra de indkvarterte Heste faldende Gjødning hørte Dem til, og at dette fra den anden Side er gjort dem stridigt, foranlediger det Ønske, at det ved Anordning maatte bestemmes, hvem denne Gjødning tilhører. For den Borger, der har Jndkvartering, vilde det være haardt, om Bestemmelsen faldt imod ham; thi han blev da nødt til, at gjøre to Møddinger i sin Gaard, en for Gjødningen af sine egne og en for den af de indkvarterte Heste.
Politivennen, 1805-01-01
Fængsler og Undvigelser. Det hamborgske Selskab til nyttig Erhvervs Befordring har udsat en Premie, for det bedste Udkast til et passende Fængsel i Hamborg for de Arrestanter, hvis Sag endnu ikke er paadømt. Skulde det ikke være at ønske, om vore danske Stæder kunde erholde bedre Fængsler til dette Brug, end de hidtil have. Ere vor Fængsler end i Henseende til Bekvemmelighed for den Fangne bedre indrettede nu end forhen, og ville de end blive det endnu mere under en Regjering som vor, saa synes derimod den Ting at mangle dem, at holde fast paa deres Beboere. De idelige Efterlysninger af bortrømte Arrestanter overbevise om, at en Mangel maae have Sted, som enhver Borger, der elsker Sikkerhed, maae ønske afhjulpet. Den alvorligste Undersøgelse af enhver Arrestforvarers Forhold og under mulige Skyldighed i Undvigelser, enten ved Forsømmelse i Paapassenhed eller ved Bestikkelse, vilde vist ikke være uden nyttige Følger, helst naar det var anordnet, at Resultatet af deslige Undersøgelser altid maatte indsendes til Justitskollegiet. Men muligt har ogsaa Bygningernes Jndretning nogen Skyld, og det var derfor maaskee ønskeligt, om Forslag fra ethvert Steds Øvrighed indfordredes til den for hvert meest passende Bygning til de Arrestanteres Gjemme, der, da de endnu ikke egentlig kunne kaldes Forbrydere, ikke heller kunne ved Jern sikres saaledes som disse.
Politivennen, 1799-01-01
Uordener. 1) Paa Hjørnet af Gammeltorv og Klædeboderne er et farligt Rendestensbræt, med et ibrændt stort Hul. 2) Politiet burde tilholde de to Kældermænd, som boe paa den Række Huse som gaaer fra Raadhusstrædet til det forrige Slutteri, at sætte de Skamler, de modtage fra de Torvet forladende Valbyer, saaledes at de dermed ikke spærre Fortoget, eller og strax at nedtage dem i Kjælderen. Jndsenderen har ofte fundet Fortoget næsten utilgængeligt. 3) Kan eller vil Politiet ikke bortskaffe de farlige Jerngelændere, som staae paa Hjørnehuset ved Nybørs. 4) Politiet anmodes at have Tilsyn med, at intet Tagdryp taales; dette er meget almindeligt ved de nye Bygninger. Mon det skulde være tilladt efter den nye Brandforordning. 5) Kunde Hjulmændene ikke udfinde en anden Maade, at lade deres Drenge trille deres Hjul langs ad Gaderne, end med de blotte Hænder? Man seer dem saa ofte jage ind dermed paa andre Drenge, ja endog paa Tjenestepiger. 6) Hvorfor tillader Husejeren af No. 225 i store Grønnegade en Grønkone at betage hele Fortoget med sine Kurve, hvor hun endog selv seer den ofte nedrevet af Vogne og Heste? Han ønsker dog vist ikke selv Grønt her to tre Gange om Dagen vaskes op af Rendestenen.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske fra den som mangle Brænde. Mangfoldige af Stadens Jndvaanere, som enten formedelst Pungens eller Brænderummets Knaphed, ikke paa engang kunne gjøre Brænde Jndkøb for en heel Vinter, befinde sig for Øjeblikket i en ubehagelig Forfatning. J Havnen er saa godt som intet Brænde, og Prisen er overmaade høj. Derimod haaber man, at naar Stadens Oplag aabnes, Prisen der vil være meget taaleligere. At dennet aabning snart maae skee er derfor det almindelige ønske, og man smigrer sig med at det med det første vil vorde opfyldt.
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den veltænknde Ejer af Hjørnehuset til Ulfeldtsplads og Løvstræde Hr. Kapitain Petersen, har befriet Fortoget i Løvstræde, fra den Jndskrænkelse det led ved en derpan staaende skraabygt Kælderaabning, endskjøndt den endnu kunde have staaet i mange Aar, og ved at anbringe 4 deels liggende, deels staaende Lemme, gjort det gaaende Publikum en sand Tjeneste. 2) Den paaankede nedsynkede Flise paa Fortoget uden for en Port i Læderstrade, er af Husejeren strax besørget omlagt, saa at Fortogsbrettet nu ligger meget godt.
Politivennen, 1805-01-01
Uordener. 1) J Mandags Aftes mellem 7 og 8 blev fra Hjørnehuset af Vimmelskaftet og Badstustræde, hvor Boghandlerne boer, udkastet over Fortoget i Badstustrædet fra en af de øvre Etager en Mængde Vand eller Flydende. Man haaber at de der boende Husfædre ville alvorlig advare deres Tyende mod saa slem en Uorden. 2) Udenfor den store Gaard paa Gammeltorv, imellem Skovbogaden og Nygaden er en Lænke løs i Rendebrættet, og Jernfangerne staae højtlover Fortoget, som er meget farligt for Gaaende. 3) Det træffer ikke sjælden, at der ikke tidlig nok hænges Lygter op til Advarsel, hvor en Gade spærres enten ved en oprejst Stang eller ved Gravning. For faa Aftener siden faldt adskillige Mennesker paa Hjørnet af Graabrødrestræde og Ulfeldtsplads, hvor der var gravet, og ingen Lygte ophængt for en rum Tid efterat det allerede var betydelig mørkt. 4) Adskillige Gange og for lang Tid siden er i disse Blade anket over en afskyelig stor Trærende, som findes liggende tvers over Fortoget i Krystalgaden, uden for en Bygning lige over for Studigaards Muren. Dersom det ikke er en Husejer tilladt at opfylde Fortoget med saadanne Ting, som gjør det upassabelt og farligt for Gaaende, saa bør Ejeren her sikkert borttage sin Rende, og i dens Sted lade Brolæggere gjøre en saadan Rende, som man ellers allevegne seer anbragt fra Gaardene ud til Gadens Rendesten. 5) J Silkegaden omtrent lige over for Sadelmageren har en Husejen fundet for godt at lægge en løs Planke over sin Gaardrende og bedække summe med Møg. Da Ejeren nu i 14 Dage uagtet Paaanke har saaledes gjort Fortoget til en Søle og farligt ved det løse Bret, haaber man at han af den der kan tvinges til, borttage sit Bret og sin Mødding.
Politivennen, 1805-01-01
Til Generalpostamtet. (Efter Jndsendt.) Den Opmærksomhed, hvomed Postamtet hører enhver Anke og søges at afhjelpe den, lader Anm. haabe, at det ogsaa vil hæve følgende Uorden. Paa Befordrings Contoiret ligger nemlig en Fuldmægtig, som naar Vogne komme fra en eller anden Tour om Natten skal vækkes. Denne Fomægtig vækkes ved Posikarlens Blæsen i Hornet, stundum først efter dennes ynkelige Tuden i lang Tid, hvorved mange af Gadens Beboere vaagne. Da der nu i een Nat stundom kommer 2 a 3 saadanne Vogne, er denne Blæsen dobbelt ubehagelig.
Politivennen, 1805-01-01
J Anledning af det i No. 345 om Brændet Jndrykkede. Udgiveren er gjort opmærksom paa, at der i de sidste 14 Dage har været mange BrænDeskibe i Havnen, og at Prisen endog derved er sunket, hvilket er et Bevis imod hvad i ovenanførte Nummer desangaaende er indrykket i dette Blad. J den Anledning maa han anføre at hint Andrag var bestemt til det foregaaende Nummer, som udkom for 14 Dage siden, da der ikkun vare saa Skibe, og da den indsættende tidlige Frost lod befrygte, at de senere ankomne Skibe kunde blevet ganske borte.
Politivennen, 1805-01-01
Advarsel til den som fæste sig i Tjeneste. (Efter Jndsendt.) Da det Tilfælde nylig er indløbet, at en Person var fæstet i Tjeneste, men kunde ikke af Vedkommende Ulive antaget i virkelig Tjeneste, og da samme Person beraabte sig paa de modtagne Fæstepenge, paastode Vedkommende at det ikke var Fæstepenge, men givne som Dufør. J slige Tilfælde vil et stakkels Tyende, der ingen Vidner har paa Fæstelsgen, befinde sig i en ubehagelig Forlægenhed. Man raader derfor, at de som bortfæste sig i Tjeneste gjøre denne Forretning i Vidners Overværelse.
Politivennen, 1805-01-01
Nogle Gader som trænge til bedre Fortog. En af Kbhvns Jndretninger, der tildrager sig Fremmedes Fremmedes Velbehag, og gavner dens Jndbyggere, er vore Fortoge og deres Fliserække. Desmere maatte man ønske at denne Fordeel faldt alle Stadens Gader til Deel, hvilket endnu langt fra ikke er Tilfældet. J en Mængde Gader er saa godtsom slet intet Fortog. Her behøves blot at nævnes Gammelmynt, Klosterstræde, den halve Deel af Pilestræde, Aabenraa, St. Gertrudstræde, Skindergade, o. m. fl. og det lidet der er kan næsten ikke benyttes af Fodgængerne for Kælderpumper, Dørtrapper, Kælderlæmme, Vinduesskudder, Bislag, Skildter og deslige. Andre have vel et tildeels bredt nok Fortog, men samme er ikke forsynet med Fliser, ja den Steenbro der er ligger for det meste saa op og ned, at Gangen derpaa er ubekvem og ubehagelig. Saaledes mangle Frederiksborggade, Rosenborggaden, Aabenraa, Kultorvet, Ulfeldtsplads Noget af Nykongensgade o. fl. Fortogsfliser. Paa Kultorvet og i Frederiksborggade, der som oftest ligge fulde af Hestemøg, men selv fejede ere saa fulde af Vognsmørelse, at man især der søger Fortoget, vare Fortogsfliser højst ønskelige, ja det kunde lade, som om deres Anbringelse der var en Nødvendighed for Stadens Værdighed, da dette er dens Hoved Jndfart. J Henseende til Fortogenes Brede tør Udg. her, til Brolægningsvæsenets Bedømmelse, fremsætte hvad han troer burde være Reglen, at nemlig et Maximum og Minimum for en Kørebroes Brede engang for alle fastsættes. Vilde man for Ex. saaledes bestemme, at 3 Alen skulde være den Kørebro-Brede man i Almindelighed ønskede, saa fulgte, at i bredere Gader blev alt det øvrige anlagt til Fortog, i de smallere derimod aftog Kørebroens Brede, for at faae noget til Fortog indtil man kom ned til den mindste Kørebro-Brede, der kunde f. Ex. være 8 Alen. Hvorimod de Stræder, der vare saa smalle, at de ikke tillod to Vogne at køre hinanden forbi, aldeles burde spærres for Kørende, saaledes som Skik er i London, forsynes med en Bom for hver Ende, og allene være for Gaaende. Endelig kan Udg. ikke undlade at ønske den Forbedring ved vore Fortoge, at de ikke blot alle havde en Fliserække, men at ogsaa den inden for denne værende og op til Husene stødende Deel ikke brolagdes, som nu, med smaae ofte tillige spidse Brostene, der give en meget ubehagelig Gang, men sættes med flensborgske Mursten paa Enden. Slige Fortoge holde meget godt og give en god Gang, som man kan see i den ene Deel af Rundekirkegang. J Hollandske Stæder ere alle Fortoge saaledes beskafne.
Politivennen, 1805-01-01
Et Ord til den Mand af Formue, der ynder kvindelig Dyd. J et af vore Blade blev nylig givet en lille Beskrivelse af den virksomme Hr. Grønnings Straahatte Fabrik. Denne Mand beskæftiger 65 Fruentimmer og Pigebørn, som ved hans Fabrik kunne fortjene hver indtil 100 Rd. og derover. Den Tanke synes hel naturligen at maatte falde enhver ind, som hører dette? Saamange Fruentimmer ere ved et nyttigt Fabrikanteg ikke allene befriede fra Mangel, fra haardt Arbejd, fra haard Medfart, men endog fra Laster, for saavidt disse, som Tilfældet desværre ikke fjelden er, rejse sig fra Trang. De kunne klæde sig anstændigt. Lyst til smukke Klæder kan altsaa ikke friste dem til Udskejelser. De kunne endog samle sig noget for den kommende Tid. De behøve ikke at tage den første den bedste Karl, der taler til dem om Ægteskab. De kunne give sig Tid til at vælge. Det unge Pigebarn kan her allerede tjene saa meget, at hun ikke bliver fattige Forældre til Byrde, og disse kunne ikke fristes til at sælge hendes Dyd for at give hende Føde. De blive Ægtesæller. Til et lidet Jndkomne fra Mandens Side kunne de ved Fabrikslid, i den fra Huset levnede Tid, føje noget klækkeligt. Og deres eget Exempel borger for, at deres Børn ikke ville taales at hendase deres Opværts Tid, istedet for at arbejde. Gid disse Forestillinger maatte bevæge dem, som kunne, til at hensætte i nyttige Fabrikanlæg, hvor Fruentimmer kunne arbejde ved, en mindre eller større Sum, hvoraf de ikke vilde have andre Renter end taalelige Prosent, og den søde Bevidsthed at have reddet mangt et Fruentimmer fra Mangel og hvad der end er værre fra Udskejelser og Forførelser!
Politivennen, 1805-01-01
Bekjendtgjørelse. Paa Hjørnebygningen af Løvstræde og Tugthusporten er nu anbragt et Ringetøj.
Politivennen, 1805-01-01
Til Havne Komissionen, Grosserer Societetet, Skipperlaget etc., i Kjøbenhavn. J disse Dage har Jsen tillagt den store Kanal mellem Knippelsbro og Bommen skjøndt Søen uden for denne er fri derfor; ligesom og Frosten ikke har været endnu saa stærk at Søefarten berfor burde kunne standse, og dog er dette Tilfældet nu for os smaae Skippere fra Provindserne, der formedelst en 3 Uger vedvarende ØstenVind kom silde til Kjøbenhavn den sidste Rejse, og nu maae see os indefrosne i Kanalerne. Nogle af os vare i Gaar Aftes kommen tilsammen iblandt andet om vor Rejse herfra. Man var enig udi, at Jsen kom drivende ind fra Kallebo Strand, og kunde altsaa stoppes ved Langebroe eller ogsaa ved Knippelsbro, ved en passende Bom, ligesom nu skeer ved Toldboden, eller ved en sammenbunden Tømmerslaade. Hvilken Fordeel for Søefarten, for Handelen og for Kbhvns Providering, dersom Jsen fra Kallebostrand kunde holdes ude. Den store Kanal vilde da formedelst Strømmen vanskelig fryse til. Broerne vilde ikke tage Skade derved, at Jsen standsede uden for dem. Gode Storme og Jspæle, som allerede ere der, vilde beskytte dem. Den liden Skipper Samling blev enig om, at man burde skrive derom til Grossererne og andre Bedkommende, og jeg paatog mig at opsætte vore Tanker. Jeg vidste ikke hvor jeg skulde adressere Brevet hen, derfor giver jeg mig den Frihed, at sende det til Jndrykkelse i Politivennen. Den 12 Dec. 1604. Just Justesen, fra Hobro.
Politivennen, 1805-01-01
Ønske i Anledning af Jldebranden i Løverdags Nat. (Efter Jndsendt.) Løverdags Nat indtraf den Omstændighed, at et Menneske, som boede uden for Nørreport, der havde Venner paa Brandstedet vilde ind for at hielpe dem, men formedelst at Porten var lukket maatte forblive udenfor, uden at kunne komme dem til Hielp. Man haaber i slige Tilfælde at Portene aabnes, da det maatte være højst beklageligt for en Mand der boer udenfor Porten og som har enten sit Pakhuus eller andre Ejendomme, eller Slægtninge og Venner i Byen, ikke at kunne redde det allermindste af hint eller hielpe disse. Man stoler paa, at Stadens Guvernør og Komandantskabet værdige denne Gjenstand deres Opmærksomhed.