Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-07-17
Det er ogsaa fra Sundhedens Side en stor Lykke for den Franske Armee, at den har faaet Hof derne omkring Staden i Besiddelse, hvor Luften er sundere. - Man vil nu snart faae omstændeligere Efterretninger om alting, da det først Nummer af den Algierske Estafette er udkommen hvori der tates som det uhyre Bytte som Soldaterne have giort. Voltigeurerne have bemægtiget sig Agens Garderobe. Mange Soldater, prange med Guld, Silke= og Brokadeklæder, og sove paa Tyrkiske Tepper. J Algier skal det være roeligt; vil hersker megen Bekymring imellem Jndvaanerne; men Tyrkernes fortvivlede Forbittrelse indgyder alle Skræk. Alle Christne skulle være indspærrede. Det er besluttet i et Divan at Tropperne ikke skulke kaste sig ind i Staden, saalænge der er et Fodbred Terrain at forsvare. Beien af Constantine har sendt Deyen 9000 Md. regulaire Tropper. Man frygter for at Regent skaberne i Tunis og Tripolis ogsaa vilde sende Hielpetropper; Porten skal animere dem dertil; thi den staaer i den Tanke, at Landgangen paa Kysten af Afrika staaer i Forbindelse med en Plan af de christelige Magter, om at fortrænge Jslam overalt og Plante Korset i dets Sted, (som formodentlig vil skee, og maaskee Christendommens da selv vil vise sig i en forherlige Dragt. Tahir Paschn ligger bestandig ombord paa sin Fregat i Havn n ved Toulon, og vil ikke gaae i Land, fordi han ikke vil underkaste sig Qvarantainen; men han og Søepræfekten omgaaes hinanden med meget Galanterie. Man beklager meget det Vanheld som er truffet den unge Bourmont, denne raske Yngling vilde efterligne sin Broders Exempel og klattre op af en Skandse i Træfningen den 19de, da en Kugle traf ham under Hiertet og knuste to Ribbeen. Faderen talte derom i sin Jndberetning med en hervisk Korthed; men Taarerne stode i Øinene paa Kongen da han læste Depeschen, og han har skrevet et Trøstebrev til Grevinde Bourmont. Forbausende er det ved saa gunstige Efterretninger om denne saa vigtige og baabefuldeExpedition, som nu siden Høiderne ere tagne, kan ansees for at være lykkedes, uagtet de sikkert koster overmaade meget, at ifølge de nyeste Efterretninger fra Paris Fonds ere blevne stærkt udbudte til Salg, og faldne betydeligt, og at man skal sig at de Afrikanske Efterretninger i Forbindelse med Valgene, fordi 8 RoialistiskValg have nyelig fundet Sted imellem 19, skulle trykke Statspapirene. Det ligger vel der ved den nærværende Stemning i Frankerige, at man frygter Regieringen skal anvende sit Held og den Glands som omgiver den til at forandre Constitutionen; thi forresten falde Valgene afgiørt ud til de Liberales Fordeel, saaledes ere 60 Valg i de store Collegier, som nyelig ere blevne bekiendtgjorte, imod al Forventning faldne paa Personer af det liberale Partie. Den 6te Juli circulerede ogsaa paa Børsen i Paris og i Salonerne et Rygte om en Ministerialforandring, hvorved Personer, af moderate Grundsætninger skulde blive udnævnede. Det Engelske Blad Times yttrer det Ønske, at Kongen vil give efter og ikke længere beholde et Ministerium som mishager Landet, og foredrager den Mening, at den nærværende Crisig i de Franske Anliggender vil have et uheldigt Udfald for Gienoprettelsen af den gamle Bourbonske Politik, hvorunder det forstaaer Absolutismen; den regierende Herre, siger det, maae saa vælge hvilken Udver han vil. Det holder det for en Umuelighed, at de øvrige Magter ville lade Tropper rykke imod Frankerige, for at modsætte sig det constitutionelle Partie. (Man vil eller tydelig bemærke en Anmositet i de Engelske Blade, siden Englænderne begynde at troe at Expeditionen til Algier, vil kunne lykkes. Saameget kan man antage som sikkert, at sætte de Franske sig først fast paa Kysten af Nordafrika, saa vil det med Tidens Længde føre til Grobringen af hele Kyststrækningen og maaskee Ægypten selv. Kunne derfor de Græske Anliggender ikke blive udjevnede, og dette er høist vanskeligt; tager den indvortes Giæring i Tyrkiet til, og nærmer det Ottomanniske Rige sig endnu mere til sin Undergang, saa maae Storbrittannien med Kraft gribe ind i Politikens Gang og da kan man ikke forudsee hvad derkan møde; da vil det skee hvortil dette Land trænger.)¬