Berlingske Tidende, 1783-06-16
Af disse Af en Skrivelse fra Philladelphia, de 10de April. Alle ere her endnu ligesom drukne af Glæde over Freden, som aabner os de største Udsigter. Vi ville ret giøre os umag for at udstudere, hvilke Markeder der ere de beste for os, hvorfra vi ville hente vore Fornødenheder. Vore Skibe skulle seyle til alle, endog de længstbortliggende Lande. - Amerika er nu oversvømmmet med Vahre fra Frankrige, Holland, Ostende &c., uberegnet den Mængde, hvilke som Contrebande ere indkomne fra Nyeyork og de Vestindiske Øer. Efterretningen og Freden giør Ophold i sammes Afsætning, da man naturligvis maa formode, at vi nu fra de forskiellige Europæiske Havne ville bekomme Tilførsel nok. Men enten vil man aldeles ikke kunde sælge disse Ladninger, eller og maae man sælge dem med Tab, og i sidste Fald vil dog Betalingen sildig komme ind, og som oftest være usikker, da man ved nærværende Omstændigheder, ikke til fulde kiender Handelshusenes Vederhæftighed. Overalt vil Franskmændene kunne sælge adskillige Artikler for billigere Priis end Engelænderne, da Arbeydsløn nen hos hine er langt lettere end i Engeland. - Nu bliver Kongressen igien tilbørlig agtet af Folket. Vore Grændser, ere lykkeligen bestemte og vore indvortes Anliggender befinde sig i en saadan Forfatning, som vore beste Venner nogensinde kunde ønske os. Krigen fik Ende, Himmelen skee Tak! just paa en Tiid, da Amerikas Vel meest udfordrede det. Et Aar tiligere eller sildigere, kunde have haft farlige Følger for vor Rolighed. J første Fald vare vi vist nok blevne udsatte for er indvortes borgerlig Krig, naar vi havde villet bestemme de uvisse Grændser imellem de forskiellige Stater. Kongressen, saae dette forud, og derfore mit under Krigens Elændighed, drev paa disse fortrædelige Vigtigheders Afgiørelse. Vi vide, at man i Engeland ikke har nogen rigtig Kundskab om vor Nationalgield. Man holder den der for overordentlig stor Den har og været det; men de maae erindre sig, at Papiir Pengene, som vare i Circulation og som understøttede os i de 5 første Krigens Aar, ere efterhaanden forsvundne Brødrene Berling. og have faaet en let Død, endog i deres Hænder, som eyede dem, for aldrig meere igjen at blive udløste. Den hele Sum af vor nærværende virkelige Gield, beløber sig ikke meget over 4 Millioner Pd. Sterl. (efter en nylig given rigtigere Opgivelse ansættes den for 9 Millioner) paa hvis Afdrag vi maae betale halvanden Million til Frankrige, omtrent en halv til Holland, og det øvrige til os selv. Naar de betragte Landenes Størrelse mod Norden, hvorover Kongressen tilforladelig snart vil disponere til beste for Emigranterne fra Europa, saa vil de let kunne skiønne, at det ikke kan falde os vanskeligt, at komme snart igien paa Fode. Dette skal blive vor første Gienstand. Den anden bliver, en respectabel Marines hurtige Oprettelse. For at undgaae Krig, ville vi holde os færdige til at kunne føre den med Eftertryk. - Handelen og de Engelske Guineer er det Maal, hvortil vi stræbe. Vi have besluttet, at lade Handelen være fuldkommen frie, og ikke at paalagge den nogen betyngende Told. Det System, som vi i denne Hensigt have antaget, er, at giøre alle vore faste Lande til en stor Friehavn. Vi ere forvissede om, at Rigdomme ville ved dette Middel aabne sig et hurtigt Løb iblandt os, og her have De til Slutning vor Troesbekiendelse i Henseende til Handelen: Bring os alt, hvad J ville, og tag fra os, alt hvad J finde for got.