Københavns Adresseavis, 1765-07-31
Fra Silde=Fiskeriet er en Jager igien ankommen hertil med Flamske Sild, og er ved Knippels Broe paa Skibet, at faa deraf til Kiøbs i store og smaa Fustagier, saa vel som i Stykkeviis. Anmærkninger. En besynderlig Virkning af Opium. Det Opium man har i Europa, er ikkun af det meget tykke Slags; og dette har almindelig ingen anden Virkning, end at det foraarsager Søvn, eller, naar man indtager en alt for stor Dosis deraf, befordrer Døden. Levantet er denne Virkning gandske anderledes, og Tyrkerne beholder derover det beste Opium for sig selv, og sælger os Europæer ikkun det saa kaldede Meconium. Men Forskiellen der imellem er alt for kiendelig. Det oprigtige Opium er en Saft, som udrinder af giennemskaarne Valmue=Knopper, naar de begynder at blive modne; men Neconium er den Saft, som man presser ud af den hele Va mue=Knop. Nesten alle Østerlændinge finder Smag i Opium. Man finder meget ofte Folk iblant dem, som giøre sig rusende af Opium, og som ikke kommer sig igien af dette Slags Sovesyge, førend de begynder med forrige Ruus igien. De paastaaer, at de i denne Tilstand nyder ubeskrivelige Forlystelser. Det er sandt, at Opium giør hos dem gandske besynderlige Virkninger. Det giør Hovedet paa dem, som det synes, forfærdelig tungt, skaffer dem en Art af Søvn, og derhos tillige og en virkelig og gandske usædvanlig Aarvaagenhed. Gouverneuren i Surata fik engang i sin Have en Besøgelse af GentoRajah. De spadserede begge to en Tid lang, ledsagede af deres Garder. Jmidlertid blev Gouverneuren vaer, at Raahs Garder sadde et Stykke Vey derfra paa Jorden med Benene over Kors, og flyttede allesammen Hovederne paa deres blotte Sabler, saa det syntes, som de laae i den dybeste Søvn. De har vel Aarsag til, at betroe sig til mig, sagde derpaa Gouverneuren til Rajah. Men er det ikke noget uforsigtigt gjort af dem, at de betroer saadanne Folk til at passe paa deres Person, som ere gandske ubeqvemme til at forsvare dem, formedelst det meget Opium de har taget til sig, og ere blevne gandske De tager feyl, svarede Rajah; mine rusende af: Garder ere intet mindre end faldne i Søvn; og for at overbevise dem derom, saa befal de en af deres Svite, som er dem mindst magtpaaliggende, at han, saa sagte som ham mueligt er, skal gaae hen til den af Garderne, som synes at sove allersterkest, og rykke en Fier ud af hans Turban Gouverneuren gav derpaa strax denne Ordre, til en af hans Slaver, hvilken listede sig hen paa Tæerne til den, som ham tyktes, der sov sterkest. Men neppe havde Slaven rørt ved hans Turban med sin Haand, førend Soldaten vaagnede op, og hug Armen af Slaven; og i samme Øyeblik vare alle hans øvrige Kammerater paa Af denne Beretning følger, at Opium Benene giør paa samme Tid to stridige Virkninger, nemlig at foraarsage Søvn, og tillige at opvekke de heftigste Affecter, og sætte dem i den sterkeste Fyrrighed. Det Opium, som man har i Europa, befordrer Søvnen, naar man tager en liden Dosis deraf. Men tager man for meget saa gjør det Hovedet forvildet, foraarsager Raserie og Døden. Det var vel at ønske, og Umagen værd, at en duelig Læge i Apiums Natur opsøgte Aarsagen til denne stridige Virkning, og paa saadan Maade udvidede Lægens Svar hos Møllere: Opium tacit darmire, quia ef in er vittus dormitiva, ejus est natura sensuassopire. Et ulyksaligt Foster, af Hr. de Voltaires uhøviske Pen imod Aabenbaringen, er sidst i Fior atter komme for Lyset, og Paaskrift London, under Titel: Dictionaire phillophique Portatis. Vore store og lyksalige Sandheder bestrides derudi med aabenbare Frekhed og ligesaa tydelig Svaghed. Det nægtes reent, at Mennesket har en Siel. Jntet menneskeligt Vidnesbyrd kan være ret sikkert, og det Sætning, at Peking er til, er ingenlunde saa vis, som den, at en Triangel holder 18000 Grader. Han vil ikke erkiende noget for Laster, og holder knap et Mord for at være en ond Gierning. En saa forskrækkelig Bog har visselig fortient at ødelægges og offentlig at opbrændes, som og er skeet i de frieste Stater.