Den Vest-Sjællandske Avis, 1832-10-23
Ordet Brihm syntes at sætte hans Disciple i en stor Bevægelse, og mange af dem nikkede og hviskede, som de vilde sige: dette er det rette Navn. Ogsaa Punditen (Læreren) smillede og bukkede sig og antog derved en Mine, som Een der havde en haabefuld og opmærksom Discipel for sig. Herpaa aabnede han Munden og sagde: Det er et sandt Ord, at der gives kun en Gud, som hersker over alle Ting og ved hvem alle Ting ere skabte. Han kan have mange Navne, og har ogsaa havt mange, endskiønt han bliver altid den samme, og vi kalde ham, ligesom de andre Hin dus: Brihm. Men der gives en Mand, hvori Gud fortrinligen boer, som kommer fra Gud, og er hos ham og er Gud, og som har bekiendtgjort Guds, Alles Faders Villie, for Menneskene, ham kalde vi Krisha, tilbede ham som Guds Billede og holder ham for den samme som Solen (Surya). (Hvad siger man dertil, skulde man ikke troe at Christendommen og Hinduernes hemmelige Lære stod kun en Tomme fra hinanden. Hvor det dog er forunderligt, hvor ahnelsesfuldt.) Jeg formeente nu at have fundet en god Leilighed og sagde i et temmeligt flydende Sprog: O Pundit det er et sandt Ord, som alle Mennesker burde erkiende, at den eneste Gud er allestedsnærværende, boer i Hierterne og frembringer enhver god Tanke, ligesom ethvert godt Ord. - Ullah Atbar, sagde een af Mahomedanerne, det er ogsaa sandt, som Du rigtig har bemærket, at den usynlige Gud har ved sit Ord, som vi kalde hans Søn, som er hos Faderen, og i hvilken Faderen boer, bekiendtgiort sig og sin Villie for Menneskene. - Nu forlod een af Mahomedanerne Værelset; da jeg bemærkede dette, og vilde gierne, at de øvrige vilde blive der noget længere, saa sagde jeg til den gamle muselmanske Seapoy. J maae vide hvad jeg mener; thi Muhamed har skrevet om Jesus, Mariæ Søn, at han var Guds Aande og født af en Jomfrue. Men er ikke Menneskets Aande hans Munds Søn, og er ikke Menneskets Ord- og dets Aande bragt i en bestemt Form? Naar vi altsaa sige: Jesus, Marias Søn, er Gurs Søn, saa mene vi, at det er Guds Ord, Guds Aande, som er udgaaet fra, og som fra Evighed har været hos ham. Men vi kunne ikke troe, sagde jeg og vendte mig mod Pundit, at Solen, som vi see paa Himlen, er Gud eller Ordet, som er eens med ham, fordi Solen er ikke allestedsnærværende som Gud. – Punditen svarede: at naar jeg forstod ham ret, saa var det ikke hans Mening, at Solen var selv Gud; men at den kun havde en Lighed med Gud i Glands og Hæder. Den har, sagde han, været i flere Lande mange Avatars for Guddommen. (Dødelige Væsner, hvori Guddommen gaaer ind.) En for de Christne, en anden for Mahomedanerne, en tredie for Hindus; og han lod mig forstaae, at Krishna eller Solen havde betient sig af ham selv som en Avatar, hvori Guddommen havde opslaget sit Sæde. – Biskoppen svarede: O Pundit, Gud har vist nok til mange Tider og paa mange Maader talt ved Propheter; men bet er vanskeligt at troe, at en eneste Avatar ikke skulde have været nok for hele Verden. Men om disse Punkter, ligesom om flere, ville vi, om Gud vil, tale ved en anden Leilighed. - Jeg lovede nu at ville sende ham nogle Exemplarer af den hellige Skrift. Da jeg spurgte ham om paa hvilken Maade han og hans Tilhængere dyrkede Gud, og han meente, at jeg forstod det saaledes, at jeg ønskede at vide under hvilket billed de dyrkede Gud, saa oprullede han et stort billede, som forestillede en nøgen Mand, fra hvis Ansigt der udgik Straaler, ligesom Solens, og som to Fruentimmer viftede; Manden var malet hvid og Fruentimmerne sorte. Jeg spurgte ham, hvorledes dette kunde være den allestedsnærværende Gud, hvorpaa han svarede, at det var ikke Gud selv; men det Billede, hvorunder han tilbad Gud i sit Hierte (den samme Feil have de Christne saa ofte giort sig skyldige i, som afbildte Gud som en gammel Mand i Skyerne. Menneskets store Hang til det Sandselige giør at Tanken om Guddommen forekommer det dunkel uden et billede; deraf den store Hang til Afguderiet; men naar vi have traadt vore Børneskoe og ere blevne Aaandererdenens Beboere, saa vil sikkert den største af alle Tanker gaae op i Klarhed for os.) Jeg forklarede ham saa godt som jeg kunde, hvad de Christne (ogsaa Catholikerne?) og Mahomedanere dømme om Billeddyrkelse; men modtog dog nogle af hans Tegninger af Gud i forskiellige Stillinger, til et Minde om ham. - Jeg spurgte ham om Kasterne, hvorpaa han svarede, at han lagde ikke megen Vægt paa dem; men for ikke at give noget Anstod, saa maatte Folk gjerne spise hver forsig i denne Verden; men deroppe (Oopur, hvorved han viste mod Himmelen) vilde denne Forskiel høre op og der skulle vi alle blibe ex exhee jet (den ene som den anden. Vi opskreve hverandres Navn, og jeg bad ham flere Gange at besøge mig, som han lovede, hvis det var ham mueligt. Derpaa toge vi venligen Afskeed fra hinanden og lovede at ville bede for hinanden. Jeg kunde dog ikke miskiende, siger biskoppen, at han var mere fjern fra Sandheden end man havde sagt mig; men paa den anden Side havde han aabenbart erholdet en betydelig Jndflydelse paa et vildt Folk, som han betiente sig af til et godt Formaal, hvorfor jeg ønskede at kunne lede ham paa en endnu bedre Vei. Dog kunde jeg ikke fo stille mig, at det vilde lykkes mig at faae ham til at begive sig til Bombay. Siden fik Biskoppen et Brev fra ham, hvori han anholdt om at denne vilde udvirke hos den Engelske Regiering Tilladelse til at bygge et Tempel for Luckshmee Naram (Overflødighedens Gudinde) og til at opføre et Hospital. Den første Begjæring maatte Biskoppen, som en Christen, naturligviis afslaae. Hr. Jronside, som kiendte Svaamee godt, sagde til Biskoppen, at han var overbeviist om Billeddyrkningens Falskhed; men at han frygtede for at støde an mod Menneskenes Fordomme, og at han holder et saadant Befordringsmiddel for Andagten nødvendigt for meget sandselige og uvidende Mennesker. Biskoppen bemærker herved at mange Katholiker ere vel af samme Mening; men at han dog tabte derved endeel af sine gode Tanker og Svaamees Ærlighed og af sit Haab om at han kunde blive til Nytte for Christendommens Udbredelse. (Altid er dog Svaamee Na ram et paafaldende Exempel paa hvorvidt Menneskene kunne bringe det i Sandhedens Erkiendelse ved sin egen sunde Fornuft.)