Københavns Adresseavis, 1790-05-03
Fundne og opdagede Sager. Et rødi Silketørklæde og en Sølv Theeskee er frataget mit tænkelige Personer, et Sølv Knæespende er fundet paa Gaaden; man melder sig paa Politiekammeret. Noget Egetømmer er bierget ved Knippelsbroe; Eieren melder sig i Ulkegaden Nr. 121 anden Sal. Den Mangel vi have paa gode Opdragelses-Anstalter i Provindserne, tær i Danmark, og den Fortrolighed, hvormed mange velfindede og for deres Börns Vel omhyggelige Forældre, have i adskillige Aar beæret mig, ved at betroe mig deres Börns Underviisning, har bevæget mig til at oprette En Opdragelses-Anstalt for unge Mennesker af begge Kiøn. Og paa Grund af de mange og betydelige Fortrin Sorøe har, maalkee frem for alle andre Steder i Riget, har jeg ikke kunnet tage i Betænkning, hertil at vælge dette Sted. Hensigten med dette Anlæger: 1) At unge Mennesker af Mandkjönner kunne her lære, ikke alene alt hvad der udfordres til at blive Student, saasom de larde Sprog, Latin, Græsk og Ebraisk, saavelsom de øvrige Videnskaber, der fordres af en Depositure ved Kiöbenhavns Universitet; men desuden Sædelære, Regnekonsteen, Geometrie, Naturhistorie, Fransk, Tydsk og Engelsk, alt eftersom den Unges Nemme maatte tillade, eller hans Bestemmelse udfordre. 2) At unge Fruentimre kunde faae Underviisning i alle Fruentimmer Haandarbeider og Netheder, i at skrive en god Haand at læse, tale og skrive rigtig, for det første dansk og fransk, og naar de have erholdet Færdighed deri, i engelsk og tydsk. og desuden i Religion, Sædelære, Historie, Geographie. Naturhistorie, m.m., som udfordres til er ungt Fruentimmers gode og anstændige Opdragelse I Henseende til Arbeidet, vil jeg selv paatage mig at give de unge af Mandkiönnet al den Underviisning, som for dem herovenfor er ommeldt. Og min Kone, som i endeel Aar har med Held bidraget til at danne unge Pigebørn, vil paatage sig samme i Henseende til disse sidste. Med fælleds Hielp og foreenede, Kræfter, ville vi med redelig Omhyggelighed og utrættet Virksomhed sörge for, at de Unge hvis Opdragelse saaledes maatte os anbetroes, anföres paa beste Maade til Dyd, Sædelighed og nyttige Kundskaber. Skulle Antallet af Eleverne blive større end vi begge kunde bestyre, ere vi ligesaa villige, som forpligtede til, at antage duelige Medhielpere. Og skulde nogen önske deres Börn maatte undervises. 1 Tegning, Fægtning, Riden, Musik eller Dands, kan saadan Underviisning erholdes for billig Betaling hos LæremeAsterne, som haves i disse Fag her ved Academiet. De Forældre eller Foresatte, som ville betroe os deres Börn til Underviisning og tillige maatte forlange Logis og Kost for dem hos os, ville behageligst henvende sig til mig underskrevne, for hvis Bestræbelser et af de vigtigste Maal skal altid blive at vinde, saavel Publicums som enhver enkelt Medborgers Ag Karl Anker Borch. telse og Biefald. 8 16. Med al den Følelse, Menneskeligheden og den ægte Patriotisme kan opvække, haver et vennebundet Selskab igiennemlæst Efterretningerne og Arbeidsanstalterne i Frue Sogn, samt fundet sig pligtig at ofre offentlig Commissarierne for denne Anstalt al den Hæder og Ære de fortiene, i hvor liden den er imod den Velsignelse de kan vente, og dem ønskes af den beste Belønner. Gedanken bey dem Grabe, des Herrn Regimentschirurgi Kölpin. Urne! Du verbirgst die Ueberbleibsel des rechtschaffensten Mannes. Ach i zu früh ward er der Welt entrissen. Eine schmershafte hartnackige Krankheit. ris ihn aus den Armen Seiner Anverwandten und Freunde, die in Trauer gehüllt, Seinen Verlust beweinen. Aber. er gieng in bessere Welten des Unendlichen hinuberSeine Seele var mit den herrlichsten Gaben getieret. Sein Herz rein und Adel. Er war ein Feind der Schmeicheley, ein Freund der Aufrichtigket und Wahrheit. Rube daher sanft in deinem kuhlen Grabe, Verklarter! bis ich dereinst mit dit undertreenlich vereinigt werde. Ved sal. Hr. Regimentschirurgi Kølpins Død. Bort fra Jorden kaldet ud Heen til Lysets bedre Glæder, Glad du fulgte Godheds Bud, Løst fra Dødeligheds Kieder. Ved dit Savn jeg trøster mig, Ene ved engang at finde Mig udødelig hos dig, Naar jeg modig ved dit Minde, Følger Dødens milde Bud, Hen til dig og Fryd hos Gud, Ved Hr. Land Inspecteur Dreys Bortreise den 23 April Dig tabte vi, men ey dit Minde, Sær helligt det os være skal, Vort Ønske, alt fra Dig bortsvinde. Som blot bær Præg af Qval. Du hædrede vor Vennekjæde, Fryd blev til Sorg da Du bortgik, Da skandt fra os hver ædel Glæde, Den med Dig fra os gik: Gid hvad Du haaber opfyldt blive, Gid snart en yndig, dydig Brud, Retskaffenhedens Løn Dig give, Vort Ønske kron og Gud. Thr.