Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-12-24
Torsdagen den 19 Decbr. havde Biskop Faber, som Odense Aspis Secretair, den Ære, ledsaget af flere Medlemmer af Afylforeningen, at overrække Hs. Maj. Dronningen følgende allerunderdanigste Adresse fra Bestyrelsen for Asylet i Odense: Allernaadigste Dronning, Som udgjørende for Øieblikket Bestyrelsen for Asylet i Odense, vove vi i dybeste Underdanighed at nærme os Deres Majestæts Throne, fast forvissede om, at den Naade og Kjærlighed, hvormed Deres Majestæt hidtil oplivede Asylforeningens Jver og Virken her, ogsaa fremdeles vil lyse fra Thronen over dens Gierning. Deres Majestæts vedholdende ædle Nidkjærhed fremkaldte først Opmærksomheden for Asylsagen iblandt os, og den allernaadigste utrættede Virksomhed for dens videre Fremme skyldes det, at navnligen Asytet i Odense blev oprettet og nu for 100 smaa fattige Børn aabner et Tilflugtsted, hvor ædel Menneskekjærligheds milde Omsorg stræber at oplive og nære i Børnehjerterne de gode Følelser og Forsætter, der kunne bære Frugt til Velsignelse i Tid og Evighed. Som 100 Blomster, smaa udfolde Asylets Børn et stedse skjønnere Flor for Menneskevennens Øie. Deres Majestæt plantede dem i Asylhaven, og saa ofte det hulde Øie hvilede paa dem og paa Asylets Gierning, blomstrede Alt skjønnere frem, ligesom Naturens Flor, naar den milde Foraarssol oprinder og nedsender Lys og Varme. Deres Majestæt tillod os dengang at bruge et Navn, som den forudgangne allernaadigste Virken for Sagen af sig selv fremkaldte, nemlig Patronesse for Asylet, og vi saae ved den Kongelige Patronesses Side den høie Gemal, Hans Majestæt, vor allernaadigste Konge, Christian den Ottende, hellige ogsaa denne som enhver god Sag sin ædle og vedvarende Opmærksomhed. Tilgiv, allernaadigste Dronning, at vi have dvælet ved Mindet om denne Tid, den var saa skjøn, den har efterladt Erindringer i vore Hjerter, som aldrig kunne udslettes. Nu - har Deres Majestæt besteget Danmarks Throne: et langt større Omfang fordre hellige Pligter Landsmoderens Omhu, Bønner og kjærlige Pleie. Dybt grebne af det høie og nye Kalds store Betydning, dets Bekymringer, men og dets rige Velsignelse, have vi strax forsamlet os i Afylet, og med dets 100 Børn og den brave Læremoder opsendt vor Sang og Bøn til den himmelske Fader og til den Frelser, som allerede her paa Torden bød de smaae Børn komme til sig, at han kunde velsigne dem. Vi have Alle, Smaa og Store, opsendt vore fælleds Bønner og Himmelens rigeste Naade og Velsignelse over Landets Fader, over Landets Moder, fulde af det visse Haab, at om end nu Børnenes Antal er voxet til mange, mange Tusinde, ville dog de 100 Smaa i Odins gamle Stad ikke blive glemte. Een Bøn vove vi allerunderdanigst at nedlægge, den: at vore Loves §5 maatte forblive i Kraft, og saaledes de Ord i bemeldte Paragraph: "Hendes Kongelige Høihed, Prindsessen, maatte blive afløste af de Ord: "Hendes Majestæt Dronningen." Gud velsigne Landets Moder, den ædle, hulde Dronning Caroline Amalia. Bestyrelsen for Asplet i Odense, den 12 Decbr. 1839. Eleonore Holm. Schønheyder. Mariane Kaarup. Recke. Unna. Hauch. Thora Faber. Lovise Reimuth. Paludan=Müller. Hanne Ortved. Adele Grut. Heyde. Jnspectricer. N. Faber. Klauman. Grut. Alysets Forstandere. J. Benzon, (Efter at have oplæst Adressen, tillod Biskop Faber sig at tilføie, at den tillige paa en inddirect Maade indeholdt, en allerunderdanigst Adresse fra Asylets Børn; men da de i Hoved=Adressen vare kaldte 100 Blomster smaae, var deres Adresse affattet i Blomstersproget. J de 4 Hjørner af den skrevne Adresse vare nemlig 4 Blomsterbonquetter anbragte af Violer, af Korublomster med Ar af Roser og af Forglemmigei. Udtydningen heraf tillod han sig at fremstille saaledes: Asylets smaae Børn, ydmyge og blye som Violen, ønske Deres Majestæt Lykke og Velsignelse; de ønske, at Glædens Roser maa blomstre for Dronningens Fod, og bede allerunderdanigst at maatte beholde en Plads i den hulde Landsmoders Hjerte.) Hds. Maj. Dronningen, som med sin sædvanlige hulde Mildhed modtog Adressen, behagede allernaadigst at svare: "Jeg takker Dem alle hjerteligen for deres gode Ønsker, for mig og erkjender med Glæde den Beredvillighed, hvormed man hos Dem er kommen mine Bestræbelser for Asylets Sag imode. Jeg takker Bestyrelsen for den nidkjære og kraftige Omhu, hvormed den vedbliver at forfremme Asylets velgjørende Øiemed, og nedbeder Guds Velsignelse over dens Bestræbelser, ligesom jeg ogsaa af Hjertet paaskjønner den Jnteresse, hvormed saa Mange vedblive at virke til den gode Sags Fremme. Jeg vil fremdeles vedblive at være Odense Asyls Patronesse, og hellige dets Fremgang al den Bistand, som det staaer i min Magt." Hs. Majestæt Kongen behagede tillige at tilkjendegive sin allernaadigste Tilfredshed med Asylsagens gode Fremme, og at ville med Velbehag see Jnteressen for samme til Samfundets Gavn fremdeles bevaret.