Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-09-25
Tilstanden i Haderslev By, siden Grændsekampen mellem dansk og tydsk Nationalitet begyndte, skildres i Fædrelandet, saaledes: "Det mægtigste Partier der det tydske (det schleswigholsteinske); ingenlunde i Mandtal, thi kun saare saa af de egentlige Borgere, vedkjende sig dets Tendentser, men fordi det bestaaer af de fleste og meest indflydelsesrige af Embedsmændenne, saasom: Pastor Lautrup, Herredsfoged Thomsen, Advocaterne Gottfriedsen og Stibolt, Herredsfoged Kier, Tingskriver Meyer, Dr. Markus, Conrector Volqvardsen o. Fl. Fleerheden af Borgerne er dansk i Sind og Skind; men deels af Frygt, Ligegyldighed og Omsorg for egen Fordeel, deels af Mangel paa Førere, der i Anseelse, Dannelse og Velstand kunne hamle op med Modpartiet, have de indtil den seneste Tid holdt sig udenfor den politiske Bevægelse, forsaavidt ikke Nogle af dem af slev Eftergivenhed undertiden have ladet sig bruge som Statister i de schleswigholsteinske Farcer. Saaledes har kun en Minoritet af Borgerstanden i Haderslev, maaskee understøttet af et Par danske Embedsmænd, hidtil staaet som erklærede Danske, som P. H. Lorenzens og P. C. Kochs Venner og Forbundsfæller, og tilligemed disse standhaftigen udholdt den trættende, daglige, kjøbstadmæssige Guerillakrig. Siden Hs. M. Kongens Besøg i Haderslev have disse Forhold udviklet sig videre. Man vil mindes, at den schleswigholsteinske Cliqve da med store Anstrængelser tilveiebragte en Manifestation, som bestod i et Tog med Fakler, baarne af Latinskolens Drenge og nogle andre tildeels afhængige Personer, og aabnet af to schleswigholsteinske Faner, samt en Serenade af Liedertaflet og en tydsk Tale af Dr. Markus. Hs. Majestæt kan naturligviis ikke have følt sig synderlig opbygget ved denne Hylding, navnlig ved Synet af de oprørske Faner, hvilket ogsaa er klart deraf, at han beordrede Politimesteren til at anstille Undersøgelse og disse Faners Oprindelse og Betydning. Justitsraad Lassen – der, i Spidsen for et væbnet dansk Borgercorps, havde været en rolig Tilskuer ved de anstillede Optog efterkom ogsaa den allerhøieste Ordre, men som det synes ikke med stor Lyst eller Jver, eftersom hele Resultatet af Undersøgelsen var, at man meddeelte Kongen den sophistiske Forklaring om Fanerne, "at de skulde betyde Fred og Forsoning mellem Dansk og Tydsk!" Hvad der endmere forøgede Cliqvens Hovmod over at være sluppet saavel fra dens Faneløier, var naturligviis det mod den slesvigske Forenings Moder udstedte Forbud og den mod sammes Medlemmer indledte Undersøgelse, der er ført med en ganske anden Energi, end der blev viist imod dem, skjøndt hidtil med ligesaalidt Held. Det er saaledes let forklarligt, at de i deres Seiersglæde besluttede at drive hine Løier endnu videre, og om muligt paaliste Haderslev Borgerskab deres oprørske Faner. Vel turde de paa Grund af dettes Stemning ikke stikke dem ud ved det den 14de August afholdte Skydegilde, men de fandt saa paa at indbyde Borgerskabet til at afholde sit Bal i "Borgerforeningens, den haderslevske Rathskellers Sal. Her forefandt Borgerne ved deres Jndtrædelse Fanerne hængende over Orchestret; men da der yttrede sig en almindelig Uvillie ved dette Syn, bleve de skyndsomst kastede hen i en Krog. Da denne Plan nu var mislykket, saa lagde man en anden, for at vise, at Fanerne kunde blive hængende i Salen under en offentlig Forsamling. Man indbød nemlig til en Concert af Liedertafleet i samme Sal til Bedste for det oprettede Fortydskningsasyl for fattige danske Børn. Man havde beregnet, at der kun vilde indfinde sig fornemme Folk, paa hvilke man kunde stole, men der mødte dog nogle faa simple Borgere, hvoriblandt Maler Møller, der forrige Gang havde været virksom ved Fanernes Nedtagelse. Disse stampede strax i Gulvet og forlangte de rebelske Faner bort, men de vare for faa til at sætte deres Villie igjennem; de bleve omringede og forhaanede af de tydske Herrer, der, da de ikke selv, muligt paa Grund af den udenfor Huset sammenstimlede Mængde, vovede at lægge Haand paa Hr. Møller, tilsidst lode ham udkaste af Politiet. Jkke nok hermed, den danske Mands Dristighed fortjente for Exemplets Skyld at straffes haardt; man lod derfor anlægge Politisag imod ham, og han blev endelig, Gud veed efter hvilken Lov, idømt en Mulct af 16 - og 8 Omkostninger. Samtidig blev han overøst med Uartigheder i "Lyna, Cliqvens Organ, og da han vilde forsvare sig derimod i "Dannevirke", blev dette lagt under Beslag.