JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Landmanden i Bengalen kan deles i 3 forskjellige Classer, i Henseende til Vilkaarene paa hvilke de dyrke deres Jorder, den første bestaaer af de Familier, som fra gamle Tider have arvelige Skjøder paa een Lod eller flere Lodder, og som Zemidaren ikke kan tage fra dem saalænge som Renter betales. Den 2den Classe indbefatter de, som af Zemidarene tage Skjøder, paa Lodder, hvis Eiermænd ere løbne bort, en Ting som er meget almindelig her til Lands. Jndividerne af denne Classe ere ofte udsatte for vilkaarlige Paalæg af Zemidarene. Den 3die Classe bestaar af de, som selv ingen Skjøder har, men giør aarligen Accord med Arvefæste bønderne om at opdyrke et vist Stykke Land, hvis halve Afgrøde de tilfører Eiermanden og den anden halve Deel Dyrkeren. (Fortsættes) Anecdot
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Senatet i Venedig udstædte den Lov, at Jngen maatte testamentere urørligt Gods til Kirker og Klostere. Timændsraadet sammesteds lod tvende Præster, som vare overbeviste om Rov og Mord og Giftblanderi sætte i Fængsel. Begge Foranstaltninger stødte Pave Paul V. heel værdigt for Hovedet; han belagde Republiken med Ban. Republiken svarede derpaa ved at befale sine Geistlige og under Dødsstraf ikke at adlyde den pavelige Bulle. Kun een af samme, nemlig Storvikaren af Padua, erklærede, at den hellig Aand havde aabenbaret ham, at han maatte adlyde Paven mere end Venedigs Senat. "Det gaaer lige op, svarede Potestan ham ganske koldsindig. "Den hellig Aand har nemlig ogsaa aabenbaret Senatet, at enhver halsstarrig Præst bør hænges." Denne Meddelelse beroligede almindeligen hurtigt Storvikarens Samvittighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
(Af Zeit. f. d. eleg. Welt.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
I St. Avold i Lothringen blev Fredsdommeren afsat, hvorfor han kunde takke Geistligheden sammesteds. Han fik nemlig fra sin afdøde Broder et Brev fra Skjærsilden, af det Jndhold, at han skulde betale 2000 Franker for Sjælemesser. Men han erklærede, at den Jld, hvorigjennem et Brev kunde passere, maatte vel ikke brænde saa slemt, og at Hr. Broderen vel altsaa ikke leed ret meget deri. Han betalte derfor ikke, men mistede sit Embede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Indenlandske Efterretninger. Committeen for Comediehuuset i Odense giver Søndagen den 26de Dennes et Bal en Masque paa Odense Raadstue. Jndtægten deraf er bestemt til Comediehusets Forbedring og Forskjønnelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Randers, den 15 Februar. Sidste Torsdag indtraf den Ulykke, at Gartneren paa Himmestrup, Michael Nielsen Gade, 27 Aar gammel, blev paa en Klapsagt ihielskudt af sin Sidemand. - Smakkefarten fra Aarhuus til Kallundborg er nu atter aabnet. Dampskibet "Jylland vil nu ogsaa snart, efter en i Aarhuus erholdt betydelig Reparation og Forbedring. igjen begynde sin ifjor saa hurtig afbrudte Vandring imellem Jylland og Hovedstaden. Efter Sigende vil det ogsaa med det første gjøre en lille Excursion til Randers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
J Nordcimbriske Tilskuer læses under Indsendt følgende snurrige Brev fra Handelsmand Koested til hans Correspondent i Ringkjøbing: Min Herre, Landets Producter, Huder, og Skind, saasom: 2 Skpd. Uld, 4 Lpd. Vox og et glædeligt og lyksaligt Nytaar, Altsammen med Vognen. Vægten behager selv at prøve Ærlighed varer længst "Tobakken retournerer som sædvanlig per falde. Men appropos kjere Ven lad den vaske sig, ikke stinke af Tjære og Torfisk. Matrosen finder Smag i Sligt, her ere vi Christne. Fr. for en Ulykke! Man glemmer aldrig den Tobak mine Kunder langt mindre. - Nu ere de da alle fløiten paa tre Karduser nær - Skaden maa være min, forresten god og reel Behandling; takker skyldigst. - Min Kone er lovlig undskyldt, hun ligger i Barselseng. Hvad mener min Herre, To Fluer med et Smæk - Esser Alle, og det i disse besværlige Tider; Else og Aulalia. - Forresten sunde Børn, ønske ogsaa et glædeligt Nytaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Politiske og sørgelige Efterretninger fra Nive. Sildene krybe, som man siger, ud af Tønderne og ere allerede ankommen i de svenske Skjer - Svensken bruger ingen Raison, og forgriber sig paa Dansk Eiendom, bruger spansk Salt, og sværter Os i Rusland. Gud bevares! Slette Tider, slette Naboer, Sur Sild og norsk Salt, der stikker Knuden. Jngen Priis paa det lidet man har - Konen behøver det Altsammen, og spørger endda om Mere. - Ja det er en Tid. Nu troes i Nive, at Spectaklerne i Petersborg vil gjøre en Vending i Tingene. - Det vil vise sig. - Jeg siger ingen Ting - Gud bevare min Mund, Appropos fra Thisted – Torsken som kommer, ind af den ny Kanal, der staaer i Aviserne, tilligemed tvende mindre Dito, æde vore Aborrer, saa at de sidde ham fast i Halsen. De andre Fjordfisk falde baade smaa og magre. Det kan ingen fortænke dem i Skræk og Ærgrelse. Hvem kan trives, naar man har en Torsk i Nakken? - Jeg ikke. Gud fri os for slet Selskab. – Slemme Efterretninger arriveret fra Skive: Kun 3 Kjedler i Gang. Resten brænder udenfor Byen. Tænk engang, Naar Vinden er Norden kan Dranken lugtes lige fra Morsøe. Er det ikke skrækkeligt? Hvem kan sælge, hvem kan drikke i disse fordærvelige Tider, De 4 Skilling paa Potten har allerede dæmpet Tørsten. Sidder ikke min Gjenbo her lige over for og spæder sit Brændeviin med tynd Øl. Han er svag Stakkel! har siddet paa Stolen i 3 Aar, og havde ingen anden Fornøielse. Pensionen slog til saa længe Potten kun gik i 16 Skilling; men hvad Nu Det er jammerligt - Patronen piller af, og Koested taber sin Næring. Der seer man Frugterne? Det gamle Pengevæsen og det ny Toldvæsen, jeg siger ingen Ting; men forresten ønsker Dem at leve vel ved Helsen og Sundhed og er deres tjenstberedvillige Tjener." Koested.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Viborg, den 15 Februar. Tamperdagen i Dag har bragt Taage, østlig Vind efter foregaaende Nattefrost, Luften er meget raae og kold med Frost. Fiskeriet i Liimfjorden har ikke uden eengang efter Jsens Opgang viist sin Frugt paa Torvet. J Søen fanges derimod paa Baade, og med Alder Aal – samt paa Garn Brasen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Fra Tange ved Gudensaaen har og været Lax for en 8 Dage siden til 14 s. Pundet for store Lax. Ansgarius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Fra nu af blev Himlen Ungersvendens Fædreland, og Martyr Kronen hans Haab paa Jord. Grundtvig. Hvor Bølgen mildt omsnoer den grønne Strand, J Dane Land Der bygged vore stærke gamle Fædre; De dyrkede den understærke Thor, Og Fædrejord, Med Mandoms-Jdræt stræbte de at hædre. Da sang den gyldne Fugl paa grønne Qvist Og hviden Christ Bortdrev de stærke Guder fra vort Norden. Og Folket hørte lyttende den Sang, Som lislig klang, Og mærked Herrens alvorsfulde Torden. Ansgarius, Du var en Fugl saa prud Til Himlens Gud Du bøied Hjertet ved din Sang og Tale: Du lærte dem det søde Livsens Ord, Som kan paa Jord. Saa kraftig, kjærlig, styrke og husvale. Saa fast Du stod mod Hedningernes Vold, Din Gud Dit Skjold, Din Klippe, faste Haab, var han tilvisse. Nu vandrer Du saa fro i Himmel-Vang, Blandt Englesang: Nu straaler Seiers Kronen om Din Jsse! Dit Navn, o Christenhelt, er svinde skal J Dane-Dal: Det lyde skal igjennem Slægtens Tunge; Og fromme Christne vandre i Dit Spor, Og høit paa Jord. Dig mindes, naar til Herrens Priis de sjunge. Til Herrens Priis, som sendte Dig til NordMed Lysets Ord! Som huld forjog det stærke hedningmørke; Og lærte Heltene at Kraften sæl Kun af det Væld Udrinder, til vor sande Daad og Stykke. Danal du som gjerne bygger Udi Himmeltræets Lye; Som i dine Bøgeskygger Skuer Roserne paa nye Hæv din Røst og høit du sjunge, Fro, til Himmelkongens Priis, Og med tusindaarig Tunge Tolke: "Han er eene viis Viis - og naadig uden Lige, Huld til Synderen nedseer: Sendte selv sin Elskelige. At opreise Støv og Leer. Og til Naade os at føre, Udi Himlens høie Slot Og vort Hjerre kraftig røre Ved sin Søn, vor stærke Drot! Han - som har vor Skyld og Byrde, Som er født i ringe Vraae, Sendte os den gode Hyrde. Over Bølgen dyb og blaae. Danske Krone Harald lagde Himmelglad for Krybbens Barn, Som ham Naade huld tilsagde Og forglemte Synd og Harm. Derfor danske Toner lyde, Herre, Dig til Priis og Lov Derfor Jubelsang udbryde, Højt fra Slette, Klippe, Skov Elbens Bred og Jslands Tinde Høre Gjenlyd af vor Sang, Over Belt og Sund den rinde Tone over Danevang! C. Mülers.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Kjøbenhavns Børs den 21 Februari 1826. Hamburg 2 M.a vista 221 Species 221 Specier solgtes til 13 Rbmk. 4 a 4 2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier Abd. Sedl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Svenske Sedler - Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgield. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. 75176 Rbd. Sedl. 68168 1/2 i Banco Dito Dito.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 101 1/2 Rbd. r. S. Dito Dito. 111 3/4 112 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar 98 Rbd. r. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-21
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 Banco Dito Dito Bmk. 4000 100. - Banco 6 pC. norsk Laan, - i Banco ved Hambro & Søn 100 i Banco 4 pC. Dito nye.... i Sedler Asiatiske Actier . . . . 52 52 1/2 L. Sterl. 3 pC. nye danske Oblig. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Nyeste Skilderie af Kjøenhavn. Treogtyvende Aargang. No. 16. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 26 Februari 1826. Mere om Odense Byes Skolevæsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Foranlediget ved de i No. 12 og 18 af Skilderiet indrykkede Bemærkninger mod mine Noticer angaaende Skolevæsenet i Odense, troer Jnds, at burde anmærke følgende: At Skolelærernes Lønning i Odense – 400. 500 Rbd. Sølv aarlig – er klækkelig, vil Enhver, som upartisk anseer Sagen, tilstaae, og at Lærerne ikke ere tilfredse med den, men raabe ak, og veel over den ringe Lønning, er en Kjendsgierning, man saa længe er vant til, at det ikke længer undrer Nogen. Jndsenderen, som har været kongelig Embedsmand siden 1813. har ikke halvt saa meget i Løn, som den yngste Almueskolelærer her i Odense, og dog maa han med den ernære en Familie, og har heller endnu ingen Udsigt til nogen bedre Stilling; – med en Løn af 500 Rbdlr. aarlig vilde jeg være tilfreds min hele Levetid og slaae mig vel igjennem i Odense, hvor de første Fornødenheder ere saa lette, som mod i Hovedstaden. At man kan opgive en Regning paa Fornødenheder, hvis Anskaffelse langt overstiger denne Summa, er meget let, og naar den simple Embedsmand vil leve som den høiere, da vil vistnok en saadan Jndtægt lidet forslaae; men sætter man Tæring efter Næring, som Ordsproget lyder, og lever i den Kreds, man engang er sat udi, da ville mange Klager over Udkommet aldrig mærkes, som nu saa ofte fremføres af Utilfredse. At Adjunkterne og de militaire Embedsmænd have Udsigt til engang i Tiden at erholde en forhøiet Lønning, er vistnok sandt, men deres Stilling og Kundskaber, Tiden de have anvendt til at erhverve dem dette Fortrin, og det Embede de beklæde, giver tilstrækkelig Grund til at nyde et Fortrin, som Seminaristen ogsaa kunde have erholdt, hvis han havde betraadt den videnskabelige Bane eller Embedsveien; et Fortrin, som ikke erhverves ved et eller to Aars Studeren, paa et Seminarium, men maa afkjøbes Skjebnen paa en Vei gjennem Besværligheder og lang varig Dannelse. Desuden har jo Seminaristen nu udelukkende Rettighed til at søge Degnekald enten paa Landet eller i Kjøbstaden, og ifølge Fader Holbergs Udsagn for omtrent hundrede Aar siden, ere disse Folk ikke vante til noget Slaverie, men kunne sove i god Ro til Klokken Sluttelig vil Inds, endnu gjøre Forf. af anførte bemærkninger opmærksom paa, at vedkommende Skolelærere erholde deres fulde Lønning, naar de formedelst Alderdom eller Svaghed afgaae fra deres Bestilling, hvilket jo for nogle Aar siden var Tilfældet med Hr. Loring i Wardinghuus. Naar de i deres nuværende Stilling sætte Tæring efter Næring, da ville de vist, naar hertil ydermere regnes, hvad de ved deres private Jnstituter fortjene (der, som Jnds. i sine Noticer henpegede til, fortræffelig hielper til at formindske Byrden i deres offentlige Undervisning), ikke have Aarsag til at klage, men snarere takke Vedkommende, som hidtil ikke have indskrænket Lønningen, der er saa trykkende for Odense Byes Jndvaanere at udrede. thr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Bemærkninger om Jordbruget i Bengalen. (Fortsættelse; see forr. No.) Rettesnoren for den bengalske Landopmaaling er en Biggah, som indeholder 14400 Fod og som jeg ogsaa vil benytte mig af i de i det følgende forekommende Beregninger, da jeg ikke med Vished erindrer hvormange 1 Fod en Tønde Land indeholder. Den 1ste Classe af Bønder betaler omtr. 1/2 Rup. i Rente pr. Big. og 2den Classe fra 3 a 1 Rup.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
En Jordlod i Bengalen ligger aldrig samlet paa eet Sted, men er splittet rundt omkring paa alle Kanter i smaa og store Stykker, undertiden en Miils Vei fra Landsbyen. For at give en nogenledes tydelig Beskrivelse over Landbruget her til Lands vil jeg til Exempel tage en Arvefæstebonde som jeg antager har Skjøde paa 100 Biggahs, til hvis Dyrkning han behøver 4 Plove med tilhørende Stude, som kan regnes til 16 Stkr., foruden Køer og Ungqvæg, til Vedligeholdelsen af Besætningen. Til hver Plov hører en Mand, som faaer omtrent maanedlig 2 Rup. uden Kosten, eller 1 Rup. med den. Af de 100 Bigg. vil jeg antage at 35 er skikket til Høilandsriis, 50 til Vandrisen og 15 ligger udyrket formedelst een eller anden Aarsag. I Januari Maaned begyndes paa Pløiningen af de for Højlandsrisen bestemte Marker, Da de Indfødte ere meget kuldskjære, begynder Markarbeidet paa den Aarstid ikke førend Kl. 9 og vedvarer til Kl. 4. Den bengalske Plov, som findes aftegnet i den med Capt. Kierulff hjemsendte Bog, er saa simpel, den muelig kan være, da den kun bestaaer af et krumt Stykke Træ, hvis Spidse er forsynet med et 12 Tom langt og 3 Tom. bredt Jern, med hvilket de vel kun kan gjøre en 2 a 3 Tommer dyb Ridse, men ved paa denne Maade at lade den blive ved at gaae en halv Snees Gange paa Kryd- og Tvers, faae de tilsidst den haardeste Jordpulveriseret. Englænderne, som fra Begyndelsen have villet forbedre de bengalske Agerdyrkningsredskaber, toge først fat paa Ploven, og vilde enten indføre den europæiske, eller gjøre betydelige Forandringer paa den gamle, men skjøndt Mange baade her og i England have, efter deres Mening, øiensynlig beviist, at den gamle Plov er uhensigtsmæssig, er den dog endnu vedbleven, Adskillige Englændere, som for deres eget Brug havde ladet sig gjøre europæiske Plove, saae sig nødsagede til, inden kort Tids Forløb, at tage den fleretusindaarige gamle Plov til Naade igjen, som koster 2 Rupier, og er saa let, at en Dreng kan bringe den ud i Marken paa sine Skuldre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
En Plov med 2 Sæt Stude kan pløie 1 Bigge eengang igjennem om Dagen, og da Jorden i det mindste maa gives 6 Pløininger, tager det henimod 90 Dage førend 4 Plove kan gjøre 85 Biggads færdige. Sidst i Marts eller først i April begynder Saaeningen af Højlandsrisen (oryza sativa 1.), til hver Biggah bruges 50 Pd., som saaes paa samme Maade som i Sjælland. Naar Risen er saaet pløies den ned ved Krydspløsning, og istedetfor Harven og Trumlen bruges en Stige af slækkede Bambusser, 10 a 15 Fod i Længden og 1 1/2 i Breden, for hvilken spændes 4 Stude i lige Linie med hinanden, 2 Folk staae bag paa, deels for at give den Vægt og deels for at styre Studene, som ikke skeer ved Tømme, men blot ved Skjældsord og Prygl; paa denne Maade trækkes Stigen over Jorden, indtil Overfladen, er ganske jevn. Fire eller fem Dage efter begynder Spiren at vise sig, men dersom der inden den Tid skulde falde Regn, der ved Solens stærke Varme frembringer en haard Skorpe paa Overfladen, gaaer den ovenfor omtalte Stige er Par Gange over, for at løsne Jorden, da de unge Spirer ellers vilde qvæles, dette gientages 12 eller 15 Dage efter for at undertrykke Græsset, som altid kommer op i Overflødighed og voxer frodigere end Sæden. 40 Dage efter Saaningen, naar Risen har naaet en Høide af henimod halvanden Fod, maa den luges, hvortil et lille 16 Tom. langt Redskab bruges, med hvilket de Jndfødte behændigt borttager alt Ukrudt; otte Mand kunne daglig luge 1 Biggah. Omtrent 4 Maaneder efter Saaeningen begynder Risen at modnes, da den skæres med en Segel og bringes hen paa et højt Sted enten ved Byen eller ude paa Marken, hvor den ligger, indtil der bliver Leilighed til at tærske den. Hostfolkene faae hvert tyvende Reg som Skæreløn, og da en god Arbeider dagligen kan skære 60 Neeg, bliver hans Andeel 3 N., som giver omtrent 30 Pd. Paddi eller Bælger, af Værdie 1/2 Rup., dog maa jeg føje til, at han selv maa være sit Dagsarbeide hen paa hvilketsomhelst Sted, Eiermanden vil have det, og efter Høstens Tilendebringelse maa han for Intet være behielpelig ved Sædens Tærskning og Renselse. Tærskningen skeer her i Bengalen ved Oxer, der, 4 bundne sammen, gaae omkrin i en Runddeel, indtil al Risen er traadt ud, da den derpaa renses og de golde Korn og Avner skilles fra ved Kastning. Derpaa maales den i smaae Rottingkurve af een af Maaler kasten, som tager hvert 40 Maal som sit Gebyhr. Høilandsrisen giver fra 10 til 15 Fold i Udbytte. Ammon eller Vandrisen faaes en halv Maaned og derover sildigere end den foregaaende Slags, der bruges en tredie Deel mindre Udsæd, da den ligesom St. Hansrug i Sjælland, busker sig. Naar den aarlige Oversvømmelse indtræffer, begynder den først at trives og voxer nu daglig med Vandet, og naar dette falder, formeres Axet, som blomstrer i October og modnes i Novbr., efterat alt Vandet er løbet af. Denne Slags Riis er foldrigere end den forrige, da man i Almindelighed regner Udbyttet af en Biggah til 900 a 1000 Pd., som er over 20 Fold.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Foruden disse 2de omtalte Sorter Riis ere der endnu adskillige andre, forskjellige saavel i Dyrkningsmaaden som i Aarstiden, paa hvilken de frembringes, men da det er ubetydeligt i Sammenligning med de andre, vil jeg her forbigaae dem. Saavidt jeg erindrer, omtalte jeg, i et Brev fra Serampore 1819, den der i Omegnen brugelige Dyrkningsmaade af Risen, nemlig at plante den ud, ligesom er brugeligt ved Kaal planter, som giver 60 a 70 Fold, men det uforholdsmæssig større Arbejde gjør Fordelen ubetydeligere end ved den almindelige Saaening, og kan desuden ikke foretages i det Store. Ligesom Vandet begynder at falde i Septbr., begynder ogsaa den regulaire anden aarlige Saaening af forskjellige Slags Sædevare, eller rettere Bælgfrugter, som paa nogle faa Undtagelser nær ikke fordre andet Arbejde, end simpelt væk at kaste Sæden ud i det efterladte Sliim, og Mudder. J saadanne Marker, hvor Vandet gaaer bort i Septbr., faaes en Slags Ært, som kaldes Colay og bruges af Europæerne til Hestefoder, istedetfor Havre, og er tillige en nærende Spise for de af de Jndfødte, som have Raad til at kjøbe den. Den modnes i Decbr. og giver, taget et Middeltal, omtrent 300 Pd. pr. Viggah, af Værdie 4 Rup. J de Marker, hvor Vandet tørres sildig, faaes den bengalske graaspættede Ært, der paa Marken seer ud som den europæiske. Den modnes i Februar og giver pr. Bigg. omtr. 400 Pd., af Værdie 1 1/2 Rup. Tilligemed Ærterne faaes i Almindelighed en Slags Sennep, der modnes en 14 Dage før, og giver i gode Aaringer omtr. 280 Pd. Frø, for hvilke Oliemanden leverer 80 Pd. Olie, af Værdie 5 Rup. Paa de løse Højlande, i hvilke der har været faaet den ovenfor nævnte Colay, kan endnu faaes en 3die aarlig Høst af en Slags Hirse, som kaldes Chinni, der faaes først i Januari og modnes i Marts. Udbyttet kan anslaaes til 250 Pd. pr. Bigg., af Værdie 1 1/2 Rup. Disse ere de fornemste og almindeligste Sæde arter her i Bengalen, men mangfoldige andre dyrkes ogsaa, og der er næsten ingen Maaned uden at der jo høstes een eller anden Sort enten af Hirsearten eller olieydende Planter; af disse sidste dyrkes foruden forskjellige Arter Senne tillige sesamum orientale, palma christi o. fl.; Hørren dyrkes ogsaa, men kun for Frøets Skyld, thi Stænglen benyttes ikke. Olie er een af de vigtigste Nødvendighedsartikler for de Jndfødte, som dagligen bruger det til at indsmøre Legemet, uden hvilket Huden vilde briste af Varme; Haaret faaer en god Portion, da det skal gjøre Solens Paavirkning uskadelig Olie bruges desforuden i deres Mad og til deres Lamper. Det daglige Forbrug af denne Artikel i Provindsen Bengalen beløber sig til over 100000 Rd., eller 36 Mill. Pd. aarlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Byg og Hvede dyrkes hist og her, det fordrer et fedt og velpløjet Jordsmon, faaes sidst i October og modnes i Februari. En Bigagiver omtrent 400 Pd. af første og 500 Rd. af sidstnævnte Slags, men kun af maadelig Qvalitet. Af Byg faaer man 140 Pd. og af Hvede 100 Pd. pr. Rupie. J Provindsen Bahar dyrkes derimod Hveden meget og da Climatet er koldere der, er Qvaliteten meget bedre end den bengalske, efter mit Omdømme giver Patnahveden ikke vor bedste danske noget efter baade i Henseende til Størrelsen saavelsom og til Melets Godhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Sukkerrørets og Morbærbuskens Dyrkning for Silkeorme ere af alle de meest productive, men da det fordrer flere Udgivter og mere Arbeide, kan ikkun faa befatte sig dermed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Af Tobak og Bomuld dyrkes her i denne Deel af Landet kun til Huusbehov, men i de nordlige og vestlige Provindser udgjøre disse to Artikler, i Forening med Opium, vigtige Udførselsartikler. Opium er det engelske Compagnies Monopol, som giver en aarlig Nettofordeel af henimod 5 Millioner Rupier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Jndigoavlen og dens Fabrication vil jeg særskilt omhandle, og forbigaaes derfor her Efterat have givet dette korte og ufuldstændige Omrids af den bengalske Landmands Markarbeide, vil jeg nu tilføje en Beregning over hvad Fordeel, Agerdyrkningen kaster af sig. Til Maalestok vil jeg, som forhen, tage en Arvefæstebonde med 100 Biggads Land, forhvilke han betaler i Grundrente Rup. 36. 4 Plovmænd, a 2 Rup. om Maaneden. Rup. 96 1 Røgtere. Rup. 143. Rup. 168. Af de 100 Bige, vil jeg antage 88 at blive saaede med Riis, hvis Lugning, 1 Rup. pr. Bige...... Udbyttet af disse 85 Bigg. af første Høst vil jeg antage at være BælgeRiis 60000 Rd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Herfra afgaaer. Sædekorn. 4000 Rd. Hostpenge 5 pC. 3000 Maalingspenge. 24 pC. 1500 Byens Tømmermand og Smed, samt Brahminere 500 Jgjen 51000 Pd. a 250 Pd. pr. Rup.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-02-25
Da den anden Høst bestaaer af forskjellig Slags, er det vanskeligt at specificere det, men da den i Almindelighed antages at give mere end Riishøsten, vil jeg ansætte dens Nettobeløb i. Herfra Omkostningerne 185. Overskud Rup. 239. som giver ham omtrent 20 Rup, maanedlig til hans løbende Udgivter, og hvilket sætter ham istand til at leve meget godt, men – jeg har ved ovennævnte Beregning antaget, at Bonden var gjeldfri, og det maa jeg tilstaae er et Særsyn her i Bengalen, næsten alle ere i Penge mændenes Hænder, som passe paa, ikke at slippe dem, saalænge der er Noget tilbage. Naar altsaa Bonden allerede er i Gield og er nødt til at tye til Kjøbmanden for de nødvendige Penge, deels til Grundrenter deels til andre løbende Udgivter, og maae endvidere laane Sædekorn og den nødvendige Riis til Familiens Underholdning, af hvilket over 50 pC. maae betales, saa indsees, at der i gode Aaringer kun kan blive meget lidet tilovers til Afbetalingen paa Gielden, som i Almindelighed forøges aarlig og vedbliver at trykke Familien i kommende Generationer; thi i Jndien gaaer Gielden over fra Fader til Søn.