Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-05-07
Da de spanske Vædre og Faar, som kunne erholdes fra det kongel. Skæferie paa Esrom, give en langt større Fordeel formedelst Uldens Fiinhed end de danske, og forene denne Egenskab med at være ligesaa haardføre som disse, saa udsættes 50 Rbdlr. - 1. For en Væder af reen spansk Race, hvilken i Aaret 1816 har avlet ei færre end 40 Lam paa gode Faar af Landets Race, tilhørende een Mand eller flere. 2. For Dito, efter hvilken der ere faldne i Aaret 1816 ei færre end 30 Lam paa Faar af første Generation eller Avl, det er saadanne, som ere tillagte efter Vædre af reen spansk Race paa Landets Faar. - 3. For Dito, som i Aaret 1816 har avlet ei færre end 20 Lam paa Faar af første Avl efter Vædre af en spanske Race og Landets Faar. 4. For Dito, efter hvilken der i Aaret 1816 er tillagt ei færre end 20 Stykker Lam paa Faar af tredie Avl, det er, Faar som ere faldne efter spanske Vædre paa de under No. 3 omtalte af anden Avl. – 5. For Dito, efter hvilken der i Aaret 1816 ere faldne ei færre end 20 Lam paa Faar af fierde Avl, det er Faar, som ere frembragte paa den under No., omtalte Maade. 6. For den talrigste og meest fiinuldede Faareflok af reen spansk Race, som haves i Aaret 1816 og bestaaer af ikke mindre end 10 Stykker. Ligeledes udsættes 200 Rbd.: 7. For den talrigste og meest fiinuldede Faareflok af reen spansk Race, som haves i Aaret 1816 og bestaaer af ikke mindre end 20 Stykker. For en Faareflok ei mindre end 20 Stykker, som paa de under No. 1, 2, 3, 4, og 5 ommeldte Maader saaledes er blevet forædlet, at den har ligesaa fiin Uld som de spanske Faar af reen Race. Disse Præmier udsættes for Danmark forskiellige Provindser, dog maae Præmieæskerne fra Jylland godtgiøre, at de ikke, for at anskaffe Faar af spansk Race, have afskaffet de forhen holdte Faar af den fiinuldede jydske Race, da denne Races Uld, som fortrinlig til Hatte=Fabrication er meest søgt af Fremmede, med Rette bør ansees som et vigtigt indenlandsk Produkt. – Da saa stor en Faareflok, som den No. 1 til 5 forudsætter ikke almindelig findes i een Mands Eie, er det bleven bestemt, at Præmien kan vindes for det ansatte Antal af Lam, uogtet de ere faldne i flere end een Mands Faarehiord. – Den, som æsker Belønning for Vædre, kan ikke vinde Præmie for flere end en Væder af Gangen. Derimod kan den under No. 6 og 7 udsatte Belønning, vindes tilligemed een af øvrige, men den under No. 8 lovede Præmie kan ikke tilkiendes een og samme Æskende, tilligemed en af de under No. 1, 2, 3 4 og 5 udsatte Belønninger. – Ved Tilkiendelsen af de foranstaaende Præmier tages Hensyn til det største Antal, Uldens Fiinhed og Racens Reenhed. Der maa til den Ende indsendes tvende Uldprøver af hvert Stykke, for hvilket der æskes Præmie. Den ene af Prøverne tagne paa Ryggen, og den anden paa Siden af Laaret. Der oplyses ogsaa nøie, hvorvidt de til Avlen brugte Vædre og Faar have været af reen spansk Race. – Om de spanske Faars fortrinlige Egenskaber, deres Røgt og Pleie; og hvorledes Landets Faarreace ved spanske Vædre kunde forædles, findes nærmere Efterretning i Abildgaards og Viborgs Veiledning til en forbedet Faareavl og de spanske Faars Behandling i Danmark og Norge. Kiøbenh. 1800. (Fortsættelsen følger.)(Af Börsenh., Hamb. Corr., indenl. og udenl. Journaler.)