Berlingske Tidende, 1776-08-02
Wiborg, den 29de Julii. J Onsdags den 24de og paafølgende Nat havde vi her et meget stærkt Tordenveyr, som vedvarede omtrent 16 Timer. Det begyndte Middagen Kl. 12 1/2 i Egnen ved Herre. gaarden Thiele, 2 Miile herfra, hvor det under en stærk Regn tordnede saa forskrækkelig i 2 Timer, at der ikke mærkedes i den Tiid mindste Ophold, indtil allersidst et meget heftigt Slag gjorde Ende derpaa. Dette Slag traf over en Sted der i Egnen, kaldet Saxdal, hvor endeel Hovfolk at Thiele Gods arbeydede paa en Eng, Disse maatte, da Engen ved Tordenens Begyndelse blev af den stærke Regn gandske sat under Vand, søge Lye under nogle store Bøgestræer der nær ved. Men aldrig saasnart vare de komne der, førend en Lynildstraale slog ned midt islandt dem, saa 2 Piget strax faldt ned, som døde. Den ene, en Pige paa 14 Aar, var virkelig død. Den anden, en føer og fuldvoxen Pige, der havde skiulet den mindre under sin eene Arm, kom efter en halv Time igien til Live, men havde ingen Følelse, og kunde ikke røre Arm eller Been. Paa den Døde var intet Tegn, uden allene, at Ansigtet var ført. Paa den endnu levende var Enden af Tungen fortagtig, den Arm, den Jhielslagne stod under, ganske sort fra Skulderen til Albuen, og en sammenkrympet og ligesom sveden Plet paa Ermet af hendes uldne Trøye. En Karl stod 5 a 6 Skridt fra dem, som ikke fik mindste Skade. Natten derpaa var dette Tordenveyto Gange, nemlig Klokk 1 og Klokk. 4, meget heftigt herlige over Byen. Lynilden slog ned i et Huus her i Gravene, hvor den rev den ene Side ud af Skorsteenspiben, slog en deel Tagsteen af Huset, kløvede Skorsteenen langs igiennem foer derpaa ned igiennem, Skorsteenen, ind under en indmuret Kobberkiedel, paa hvilken den slog et Hul 1 Tomme, i Giennemsuit; ved Hullet var intet smeltet, men Kanter nesad ind i Kiedlen gandske ujevne og ombøyede. Derfra foer Straalen ind i et Spisekammer bag Skorsteenen, hvor der aldeles intet Spor saaes til nogen Skade; En Koe stoet der ter ved, ikke en fierdendeel Alen fra det Sted, hvor Lynilden foer igiennem, samme blev ubeskadiget. Tilsidst, ef o terat Lynilden havde opslaget alle Dørene, fret den ind i Stuen, hvor den afrev et forhen revnet Stykke af en JernKakkelovn, og efterlod sig saa forskrækkelig en Svoveldamp, at Folkene nær vare qvalte. Samme Dan blev staaende nogle Secunder, og brod derpaa ud over et Vindue ved Loftet, hvor den rev et par Muursteen løse, og ved Udfarten efterlod noget Soed paa Hiørnet af et i Vinduet hængende Gardin. Strax derefter slog det ned over Sr. Møller Guldsmeds Gaard, ikke langt fra forommeldte Sted. Der er Lynilden faret langs ned med en paa Forhuset ud til Gaden, opbygget Qvist, formodenlig har den trækket efter en paa samme Qvist staaende høy og spids Jern-Fløystang. Paa Qvisten er intet Spoer af Lynilden at see, uden allene, at endeel af de murede Tavler paa samme ere løsnede, og Udspekningen fraslaget. Siden er Straalen faret ned over et Vindue, har afrevet et Stykke af Listen paa Vindue=Skuddet, og da den er gaaet op igien, gjort et Spoer langs op ad Vindue=Posten, og løsrevnet en lang Splint af samme. ForResten har den, Gud væretæret, hverken her eller paa forommeldte Sted antændt nogen Jld, eller beskadiget noget Menneske. Her paa Byens Mark blev og en Hest truffet af Lynilden. Samme blev ikke ihielslaget, og intet brændt eller svedet Sted er at see paa den, men det venstre Øye er beskadiget, og Hesten noget paralytisk paa den venstre Side, saa Øret paa den Side hænger ned ad, og begge de venstre Beenzittre, naar den gaaer eller staaer. Den er desuden gandske fortumlet og døsig i Hovedet.