Almuevennen, 1843-06-28
Onsdagen den 28. Juni 1843. Den slesvigske Sprog Kamp. (Fortsat. See Nr. 9, 10, 13, 15, 21, 23.)J de samme Dage som Sommerstedfesten afholdtes modtog P. H. Lorenzen fra Beboerne i Fjeldstrup Sogn, et smukt forarbeidet Sølvbæger som et Erkjendtlighedstegn. End et høist mærkeligt Exempel paa Tydskernes Handlemaade i Slesvigs Stændersal, oplystes ved en "nødtvungen Opfordring" fra 80 Grundbesiddere i JelsSogn til Præsidenten i den slesvigske Stænderforsamling, og de to Deputerede, der redigerede den slesvigske Stændertidende. Der læstes nemlig i denne Stændertidende, at 51 Grundbesiddere i Jels Sogn havde indgivet en Petition, indeholdende en Misbilligelse af det danske Sprogs Brug i Stændersalen, tilligemed den Erklæring, at de Deputerede, som havde betjent sig af det danske Sprog, hellere havde maattet nedlægge deres vigtige Embede, naar de ikke vare villige eller istand til at betjene sig af det tydske Sprog. Herom sige Jels Grundbesiddere i deres Opfordring, blandt andet: "Rigtignok kom der ogsaa til Jels Sogn, som tilde fleste andre Sogne her i Amtet, en af de velbekjendte saakaldte Advocatpetitioner til Underskrift, men da samme indeholdt en aldeles modsat Mening af vort naturlige Ønske og vort Modersmaal, det danske Sprogs Brug i Stændersalen, som og den meest nedværdigende og nærgaaende Omtale af vore danskalende Deputerede fra Hertugdømmets nordlige Districter og deres patriotiske Færd i Stændersalen, saa sendte vi samme forsynet med følgende Protest til disse os høist agtværdige Deputerede: Forestaaende Andragende, der synes at indeholde et uværdigt Angreb paa vore ærede Stænderdeputerede for den danskalende Deel af Slesvig, som vi med største Uvillie tilbagevise, og som er ligesom nedfaldet iblandt os, uden at vi kjende Forfatteren, have vi troet at burde tilstille hine ærede Deputerede, at de kunde være vidende om, hvilke Konstgreb et vist Parti benytter sig af, forat gjøre dem mistænkelige, med den Erklæring, at vi bifalde vore Deputeredes lovlige Bestræbelser for at hævde vort danske Sprog; idet vi fuldkommen vide, at det ikke staaer i et Parties Magt at sønderlemme vort Hertugdom Slesvig, men at ogsaa Haderslev Amt har stedse været, og, vil bestandig blive en integrerende Deel af samme. Jels Sogn, Haderslev Amt, den 6 Decbr. 1842. lidet. 50 Underskrifter."At denne vor Protest er afleveret til Præsidiet i Stænderforsamlingen, derom have vi Grund til at holde os ganske forvissede, men hvorledes nu Stændertidendens Angivelse kan bringes i Samklang med samme, er os aldeles ubegribeligt, tvertimod indeholder den saaledes ganske det Modsatte af vor tydelig udtalte Mening i den af os indsendte Protest. Da det herhos maa antages umuligt, at en anden Petition ved Siden af vor anførste Protest, og altsaa af modsat Jndhold, skal os afvidende kunne være indleveret til Stænderforsamlingen med Underskrifter af 51 Grundbesiddere i JelsSogn, som i saa Fald ikke existerer, saa see vi os, idet vi ligefrem og aabent udtrykke vor Agtelse for vore tydske slesvigske Brødre og deres tydske Tale i Stændersalen, naar de paa dette Sted, hvor alle retfærdigen og billigen bør, naar de deele lige Pligter, og saa nyde lige Ret, ikke foragte vort danske Sprog, vor danske Nationalitet, men bevise lige skyldig Agtelse for vort gode og fra Forfædrene nedarvede Modersmaal, nødsagede til at bede Præsidiet for den slesvigske Stænderforsamling eller Redactionen for den slesvigske Stændertidende, eller hvem det maatte vedkomme, at angive os Grundene for denne os uforklarlige og som den synes os uforsvarlige Handlemaade og Ringeagt imod os danske Jels Beboere, som og imod vore ærede og høiagtede Herrer Deputerede. Vi ere danske Slesvigere, og vi maatte vistnok foragte os selv, hvis vi i det Allermindste ikke udtrykte vort Ønske om, at vort Modersmaal maatte nyde sin naturlige Ret i Stændersalen."J Beretningen og Festen i Sommersted saae vi at en ny Fest forberededes i Anledning af Sprogreskriptet af 14de Mai, og at denne forventedes at blive feiret paa Skamlingsbanke, som er det høieste Punkt i Slesvig. Denne Forventning opfyldtes paa den skjønneste og glædeligste Maade, og er et talende Beviis for, at det danske Element lever og rører sig kraftigen i det nordslesvigske Folk, og at det ved nøiere og fastere Forening vil styrke sig til Fortsættelsen af den nu først ret begyndte Kamp, der ikke kan ende for dansk Sprog, og Nationalitet erkjendes og respecteres lige med Tydskheden i alle offentlige Forhold.