Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-01-25
J de sidste 14 Dage skal Toldvæsenet i Sæby have confiskeret ikke mindre end 8 Smug Brænderier paa Landet. Uagtet det er glædeligt at see, med hvormegen Jver Toldvæsenet og Politiet i de senere Aar har søgt i Dronninglund Herred at hæve denne fordærvelige Uskik, er det paa den anden Side beklageligt at erfare, at Bonden her endnu troer, at det vil blive ham tilladt at brænde Brændeviin, hvorfor han ikke vil afskaffe Apparaterne dertil, men hellere udsætte sig for et Tab, der alt har ødelagt mangen. Bonde her. (Aalb. A.) Den jydske Halvøes Vestside. (Fortsat.) Vi ville først i Almindelighed see, hvorledes Vesteregnen, især af Jylland, i lang Tid ikke i den Grad har været Gienstand for Omsorg fra Statstyrelsens Side, som man maatte ønske. En af de Klager, man hyppigst hører her, føres over Mangelen af rede Penge. Denne Mangel gaaer saa vidt, at Kjøbmændene sjælden formaae at yde Bonden Betaling i klingende Mønt, og derfor kjøre mange Bønder ligefra Ringkjøbings og Holstebroes Omegn igjennem Heden den lange og trange Ve over til de østlige Kjøbstæder, for at skaffe rede Penge til Skatter og Afgifter. Men hvorved bliver Egnen saa pengearm, Derved, at ikke en eneste af de større Aarer, hvorigjennem Statsindtægterne igjen flyde ud og fordeele sig i Statslegemet, aabner sig paa Halvens Vestside. De store Summer, som Finantserne yde til Militæret, naae, med Undtagelse af Jtzeho og Rendsborg, som dog ligge omtrent i Landets Midte, slet ikke over til Vestsiden. Lige fra Elbmundingen til Skagen finde vi her ikke en eneste By med Garnison. Kunde et Kavalleri-Regiment eller en Jnfanteri Bataillon ikke ligesaa passende garnisoneres i en af de vestligere Byer, som de nu alle ere anbragte i de østlige, saa at Slesvig endogsaa har baade Dragoner og Jægere! Er det ikke Uret imod Husum, Tønder og Ribe, Og kunde Halstebro, der ligger i en græsrig Omegn, hvorfra et betydeligt Antal Stamheste leveres, ikke være et ligesaa passende Sted for et Dragon-Regiment som Aarhuus eller Randers, Ligesaa ugunstigt er Forholdet i andre Henseender. Saaledes er Ribe Skole den eneste lærde Skole paa Jyllands Vestside, og den ligger et Par Mile inde i Slesvig, saa at der ligefra Kongeaaen til Skagen ikke findes en eneste, medens paa Østsiden fem ligge i een Rad, saa tæt sammen, at endogsaa de tre Nabostæder Horsens, Aarhuus og Randers have hver sin lærde Skole. Der har været Tale om, at Skolen i Kolding skulde nedlægges, men var det ikke bedre, at den blev forlagt til Ringkjøbing? Det sydvestlige Sjælland har fire Skoler. Jfald altsaa ikke Randers Skole kunde forlægges til Lemvig eller Thisted, kunde maaskee Slagelse undværes, da Sorø ligger i saa ringe Frastand. Derved blev ikke alene for Vesteregnen vundet de faa tusinde Daler, som Lærere og Disciple forbruge, men ogsaa endeel Lærdom og Jntelligents. Et Bankkontoir blev oprettet i Aarhuus; men omendskjøndt en saa stor Trang var forhaanden, blev dog intet Filialkontoir indrettet i Ringkjøbing. Oprettelsen af en Filialbank i Flensborg med et underordnet Kontoir Rendsborg er paatænkt. Det synes altsaa, at der ikke kunde være saa meget i Veien for, at noget Lignende kom istand i Jylland. Vi opfordre derfor Borgerskabet i Ringkjøbing til at gjøre et Forsøg, om ikke Banken og Regjeringen vare at formaae dertil. At en saadan Jndretning vilde være en sand Velsignelse for Byen og dens store Opland, ligger klart forDagen. Da Veivæsenet satte sig ordentlig i Bevægelse i Jylland, blev det atter Østsiden, der længe næsten udelukkende beskjæftigede samme, omendskjøndt netop Vestsiden havde og har de daarligste Veie. Den Landevei, der blev anlagt mellem Viborg og Holstebro, var til saare ringe Nytte for Sam færdselen, da ingen Havn eller Handelspladser derved sattes i Forbindelse. Nu har man endelig taget fat paa Landeveien, mellem Ribe og Varde. Som bekjendt er en Million af Statens Midler bleven bestemt til at fremme Anlægget af en Jernbane mellem Kiel og Altona, ved Siden af Landets længste og bedste Chaussee. Jngen kan vel fortænke os Jyder i, at vi ere noget fortrydelige over, at hiin store Sum skal anvendes, hvor ingen afgjort Trang er forhaanden, og Nytteen for hele Staten af det tilsigtede Anlæg meget tvivlsom, medens enhver Understøttelse af Statskassen til Anlæggelsen af vore lange Veistrækninger er bleven nægtet, omendskjøndt Stænderne havde andraget derom, og støttet deres Andragende paa vægtige Grunde. Herovre ved Vesterhavet, hvor vi paa store Strækninger maae hente Materialerne til en god Vei langt borte, have vi altsaa den bedrøvelige Udsigt, at vi endnu i lang Tid ville komme til at slæbe og ælte os igjennem Sand og Dynd, for at naae vore Kjøbstæder med 2 til 3 Tønder Korn af Gangen. Og værre end Jylland er endnu Slesvig og Holsteen faren. Hvo der ikke i et vaadt Efteraar har passeret Veien fra Ribe syd paa til Tønder og Husum, eller igjennem Ditmarsken, har intet Begreb om slette Landeveie. Men det værste Onde ved vore daarlige Veie er maaskee dette, at vi af denne Aarsag ingen sammenhængende Postforbindelse faae langs med Vestsiden, saalænge Færdselen, er saa vanskelig. Enhver vil imidlertid let indsee, at intet høiere Opsving i vor Handel og Omsætning er tænkelig, førend vi faae en ligesaa regelmæssig og hyppig Postforbindelse med Syden, som man nu har paa Østsiden, i det Mindste ved den sædvanlige Postgang. Vi kunne dog sandelig ikke benytte Leiligheden til Afsætning af vore Produkter, naar den først kommer til vor Kundskab, efterat den er forbi, fordi Posten gaaer til os i Sneglegang. Naar f. Er en Kjøbmand i Husum til en Ladnings Udfyldelse vilde give en Kjøbmand i Ribe en Ordre, saa maatte Brevet gaae over Flensborg til Haderslev og saa atter tvers over Landet til Ribe. Den Jndvending er bleven gjort Jndsenderen af Folk af Faget, at en Postforbindelse langs med Vestsiden ikke vilde lønne sig, og jo længere mod Norden desto mindre. Denne Jndvendings Rigtighed ville vi indrømme, naar man indskrænker den til at gjælde for de første Aar, men naar Linien begynder ved Hamboog og ender ved Thisted, saa ere vi overbeviste om, at den i det Hele taget snart skal svare Regning, om og enkelte Strækninger bleve mindre lønnende. Da nu Staten, har forbeholdt sig Eneret til Postbefordringerne, og da den deraf har saa særdeles betydelige Jndtægter, saa mene vi, at der ogsaa paa hviler Staten den Pligt, at sørge for en god Postforbindelse allevegne, uanseet om det saalige strax afkaster Fordele for Postkassen. Det faaer ellers det Udseende, som om Postvæsenet ene betragtedes som et indirekt Skattesystem, da det dog vel mere vil ansees for en Statsindretning til Borgernes Beqvemmelighed. Det er ikke at nægte, at Post bestyrelsen har gjort en heel Deel for at forbedre Befordringsvæsenet. Men er det ikke igjen næsten udelukkende Ostsiden, der nyder godt af denne Omsorg, Forholdene fordre nu lydeligen, at der snart i denne Henseende ogsaa gjøres Noget for Vestsiden. Naar kun Regjeringen ved een eller anden paa sende Foranstaltning vil lette Pengeomløbet, naar den kun vil række os en hjælpsom Haand til at faae vore daarlige Veie forbedrede, naar den kun, men for Alting jo før 19 heller, vil skjænke os en regelmæssig og sammenhængende Postforbindelse gjennem alle vestlige Kjøbstæder, saa skulle of nok arbeide os frem. Jndsenderen tør uden Selvroes og med at Agtelse for sine østlige Landsmænd tage til Jndtægfor Vesterhavets hærdede Naboer, hvad Flere af dem, der hav beskrevet vort Land, have yttret til deres Berømmelse. Ve ville blot anføre de faa Ord, som Major Baggesen yttrer i sin for ikke længe siden udkomne Beskrivelse af den danske Stat. J Jylland, som paa Halvøen overhovedet, er det en Kjendsgierning, at der, hvor den menige Mand maa erhverve sig Livets Goder og Naturens Gaver ved personlig Anstrængelse og ofte gjentagen Kamp, der bevarer han lettere en større Aandsfrihed, personlig Diærvhed og Dygtighed, end der, hvor Naturen er mere rundhaandet eller hvor han større Mag kan fortjene sit daglige Brød, og saaledes er den jydske Bonde paa Vestsiden, omgiven af Klitter og Hederarbeidsommere og meere opvakt, end paa den frugtbare Østside, hvor iøvrigt det endnu paa de fleste Godser gjældende Hoveri paa mange Steder væsentligen bidrager til at fortueei blot Bondens økonomiske Stilling, men og hans intellektuelle Udvikling. (Forts.)