Aalborg Stiftstidende, 1838-02-24
En Jndsender har nu i Jyllandsposten" fremsat følgende Forslag, hvis billige Opfyldelse sikkert de Handlende og enhver Anden, der attraaer at drage nogen Fordeel af den oprettede Filialbank i Aarhuus, med Længsel seer imøde: At Filialbanken i Aarhuus bør ansees for en gavnlig Indretning for hele Jylland, som denne Provinds havde fuldkommen Krav paa, er vistnok umodsigelig rigtigt, men skal Banken opfylde sin Bestemmelse i en saa udstrakt Provinds som Jylland, nemlig at lette Pengeomsætninger, saa er eet Banccontoir meget for lidt. Banken i Aarhuus forlanger nemlig, at Trassatus skal boe i Aarhuus, og dette er vel ogsaa nødvendigt, da Banken ikke kan indlade sig paa at præsentere Vexler paa Forfaldsdagene over hele Jylland. Vil man derfor have Vepler disconterede i Banken, er man nødt til at henvende sig til en solid Mand i Aarhuus for at faae hans Accept, og herved erholder Aarhuus By en Overlegenhed over alle andre Byer i Jylland, som ei kan kaldes billig. Det bliver Jydernes Mecca, hvortil enhver rettroende Jyde maa gjøre Valfarter, naar han er i Pengeforlegenhed, og, hvad der tilsættes paa slige Reiser af Penge og Tid, er at ansee som et National-Tab, hvoraf endda den mindste Part kommer Handelstanden i Aarhuus til Gode. At forlange en Filialbank oprettet i hver Kjøbstad i Landet vilde være urimeligt; thi Omkostningerne ved en saadan Bank ere ikke ubetydelige, og, jo flere der bleve oprettede, jo mindre blev hver enkeltes Virkekreds, hvoraf vilde følge et aarligt Tab for Moderbanken, der ogsaa vilde være at ansee som et National-Tab. Fornu at undgaae disse Tab og alligevel raade Bod paa den paapegede Mangel, troer Jndsenderen, at følgende Middel vilde være gavnligt. I enhver Kjøbstad skulde een eller to af de solideste Handelsmænd aabne sig Credit hos Filialbanken for en vis Sum, 10,000 eller 20,000 Rbd., ved at udstede til Banken Skadesløsbreve med Pant i deres faste Eiendomme, hvorved disse Mænd da erholdt Ret til at trække Vexler paa Banken i Aarhuus, indtil det sikkrede Beløb. Folk, som da kom i Forlegenhed for Penge paa en kort Tid og som havde Credit i deres nærmeste Omkreds, kunde da altid blive hjulvne, ved hos en af de i Nærheden boende accreditterede Handelsmænd at erholde Vexler paa Banken, hvilke kunde gaae som rede Penge mellem Mand og Mand indtil Forfaldsdagen. De accrediterede Mænd havde deres Fordeel ved Discontoen og Banken ligesaa. At Banken vil være villig til at aabne velhavende Kjøbmænd en saadan staaende Credit, imod Pant i deres Eiendomme, troer Indsenderen at kunne forsikkre, efter hvad Vedkommende for ham have yttret, og der er vel ingen Tvivl om, at der overalt i Jylland vil findes saa velhavende og redelige Handlende, at Banken kan indlade sig med dem. Jndsenderen tillader sig derfor at opfordre Jyllands agtværdige Handelstand til at indlede Underhandlinger med Banken i Aarhuus om en saadan Credit, som her er foreslaaet. A. V. Endeligen har en Stemme (under Mærket C. S.) i Aarhuus Avis hævet sig imod den i Jylland meer og meer om sig gribende Udvandrings=Manie. Det er - siger Forfatteren iblandt Andet - høi Tid at tale et Alvorsord i denne Sag; thi, skjøndt de, der hidtil ere udvandrede fra Provindsen, kun skulle have havt en maadelig Lykke, griber dog denne Manie om sig som en Smitte, der truer at undergrave Utalliges hele jordiske Velfærd. Man seer talrige Familier, rigtbegavede med Børn, gjøre Alt i Penge, for saasnart Søen vorder aaben, at betroe sig til den. Det er en Stolemager Dessau i Aarhuus, som staaer i Spidsen for disse Emigrationer. Om han er Dansk, vide vi ikke, men vi troe at kunne forudsætte, at han ikke er det. Vi troe heller ikke, at denne Mand har nogensinde gjort sig selv Rede for, hvad det er, han vil, og hvorledes han vil dette og hvorfor han vil det. Men Alle, som det er lykkedes ham at indvirke paa, opfordre vi herved til, at gjøre sig Rede for alt Dette og vel at betænke - Enden, uden at lade sig blænde af den sangviinske Forhaabning, at man blot behøver at bringe 5 Species til Amerika, for strax at vorde Eier af 100 Tdr. Land. - Gid Nogen, som kunde det, i denne Tidende vilde levere en ret levende og sanddru Fremstilling af den Skjæbne, de Sidstudvandrede have havt, siden de vendte deres Fædreland Ryggen. - Vi ere forvissede om, at der ikke vilde gives noget bedre Middel til at aabne Øinene paa de Forblindede, som ville forlade Fædreland og Arne, Frænde og Ven, kort: Alt hvad de kjende og elske, for i en fjern Ørk at søge Erstatning derfor.