Aalborg Stiftstidende, 1830-08-23
Franlerig. Den tilveiebragte Rolighed synes at være almindelig over hele Frankrig; i det mindste har man intet Paalideligt fra Departementerne om det Modsatte. Jgjennem den Virvar af Beretninger, som under slige Omstændigheder er saa naturlig, kan manimidlertid skimte 3 politiske Hovedpartier i Paris. De Personer, som have taget virksomst Andeel i de nyeste Begivenheder, den Masse af Tilhængere, de mueligen kunne faae, og deres Diærvhed under den nye Revolution gjøre det første Partie frygteligt, paa hvis fjendske Stemning imod den nye valgte Konge, der ingen Skjul blev lagt medens hans korte Statholderskab. Midt under Jlden var deres Løsen: "ingen Bourbonner mere, Friheden leve! Nationen leve! Republiken leve! og naar der ymtedes om er General-Statholder, raabte de: "bort med Orleans" Det andet Partie er det seirende; det vilde hæve Hertugen af Orleans paa Thronen, hvorved det ei allene haabede at bevare Freden med de fremmede Magter, men ogsaa at ende Borgerkrigen. Den største Deel af de Deputerede, hele Handelstanden lige fra Bankører, ned til Kræmmeren, som har en Stemme ved Valgmøderne, hører til dette Partie, hvis største Vægt vel bestod i at Lafayette, i Spidsen for Nationalgarden, understøttede det. Dette Parties Organer ere de meest agtede liberale Blade, ihvorvel disses Nuancer ere saare forskjellige. Det tredie Partie hylder Legitimiteten og har alle Prælaterne, en Deel af Præsterne, en stor Deel af den gamle Adel og mange af de høiere Øvrighedspersoner for sig. Dets Tilhængere findes baade i de Deputeredes og Pairernes Kammer, og vi ville siden see, at i det mindste nogle af dem ikke have savnet Diærvhed nok til i Carl den 10des Navn at fordre Kronen for Hertugen af Bourdeaux, til hvis Fordeel Kongen nedlagde den. Men ikkun Understøttelse fra Provindserne og fra udenlandske Magter vil kunne give dette Parties Bestræbelser Eftertryk. Af saadanne Elementer bestode altsaa de lovgivende Forsamlinger, som under Navn af Deputerede og Pairer i Møderne den 6te og 7de August afgjorde det franske Folks Skjebne i det mindste for en Tid. Det var en Herr Berard, som allerede i Mødet den 6te opfordrede til at gjøre en Ende paa den provisoriske Forfatning, at modificere Chartet og give denne Fundamental-Lov en Deel meer og mindre væsentlige Forandringer. "En høitidelig Overeenskomst, sagde han, knyttede det fanske Folk til sin Monark. Denne Overeenskomst er brudt. Den der brød den, kan paa ingen Maade gjøre Fordring paa dens Opfyldelse af den anden Part. Carl den 10de og hans Søn overdrage, forgiæves en Myndighed, som de ikke meere besidde. Frasigelses=Acten er en ny Svig, dens tilsyneladende Lovmæssighed er en nye Tvedragtsfakkel, som man har Lyst at kaste iblandt os. - Den samme Nødvendighed, som gav det franske Folk Vaaben i Hænderne, og har sat en Prinds, der er en virkelig Ven af constitutionelle Forfatninger, som provisorisk Overhoved i Spidsen for os, fordrer en ufortøvet Udnævnelse af et disinitivt Overhoved for Statens Bestyrelse. - Vilde man vove at gjøre os den Jndvending, at vi overskride vore Fuldmagter, saa vil jeg paa ny beraabe mig paa den ubetvingelige Nødvendigheds høieste Lov." Over de mange Forandringer i Grundloven som han nu udviklede Nødvendigheden af, debatterede Kammeret til om Eftermiddagen Kl. 4, og traadte atter sammen om Aftenen Kl. 8 1/2. Jmidlertid havde en umaadelig Masse Mennesker forsamlet sig for Jndgangen til Forsamlingssalen, medens en Skare af 5 til 600 velklædte men ubevæbnede Ynglinge (!?) trængte sig omkring Palladset under gjentagne Udraab: "bort med Pairerne, bort med Arverettigheder. Folket leve! ingen Privilegier meere! de Deputeredes Kammer forraader os!" o. s. v. Larmen forstyrrede Kammeret. Omsider begav Lafayette sig, paa Opfordring, selv ud paa Trappen og tiltalte Roligheds-Forstyrrerne: "Jeg er berettiget til at fordre Deres Opmærksomhed, thi de Meninger, som have bevæget dem til at komme hid, ere netop mine egne. Jeg skal vide at understøtte Dem, men jeg frygter, at De, mine Herrer, lettelig vilde kunne gjøre et Misgreb. Tillader mig, foruden saa mange andre Motiver, at henvende Deres Opmærksomhed paa mine egne Følelser. Jeg har sat min Ære i Pant paa, at ingen Uroligheder skulde afbryde Kamrenes Forhandlinger. Dersom nu disse forstyrres, og en ubehagelig Scene forefalder uden for Dørene, saa staaer jeg til Ansvar. Mine Herrer, jeg sætter min Ære under Deres Venskabs Beskyttelse." Oldingens fyndige Ord havde dog dennegang den tilsigtede Virkning og de unge Herrer, vore Dages Reformatorer, droge bort, istemmende Marseillaner Hymnen. Vi maa indskrænke og til blot at lade høre et Par af de ridderlige Stemmer, som have vovet at tage Bladet fra Munden i disse vigtige og afgjørende Forhandlinger. J de Deputeredes Kammer sagde en Hr. v. Conny blandt andet: "Den Stærkeres Ret er en maadelig Ret. Netop i Faren, netop medens vilde Skrig kalde den unge Napoleon eller Hertugen af Orleans paa Tronen eller vel endog fordre Republiken, skulde Statsmænd som vi urokkelig tænke paa vore Pligter og var Eed. Høiere end hine Raab burde Samvittighedens Stemme være. Tænker paa Efterslægtens Dom, den turde blive frygtelig! ville J, at Historien engang skal sige om Eder, "De svigtede Deres Eed?"" Europas Øine vogte paa os. Alt for længe har vor forunderlige Foranderlighed været et sælsomt Skuespil for de andre Nationer. Alt for længe have vi skiftet Menninger, saa ofte som Seieren har vexlet Faner. Lader os fælde Taarer over det Kongelige Dynasties store Vanheld. Det modtage vor Hylding! Ophøiede Konge-Datter, Du, som i Frankrig modtoges med saamegen Kjærlighed, maatte vor Smerte lindre Din Kummer i den Landflygtighed, som paa nye er bleven Din Lod". Han paastod, at Hertugen af Orleans Ophøielse paa Tronen var en Krænkelse at alle menneskelige Love, og naar Kammeret ikke vilde anerkjende Legitimmitets-Principer, saa kunde han ikke heller have Ret til længere at deeltage i dets Deliberationer. Han spaaede Borgerkrig og Krig med Udlaan det, hvis Kamrene lode sig henrive af Øieblikkets Storm. - Men slige Stemmer kunde for Øieblikket ikke trænge igjennem. Da det kom til Stemmesamling, havde den nye Tingenes Orden 219 Stemmer, for sig, 33 imod sig.