Københavns Adresseavis, 1772-11-04
Told=Taxtens Vurdering. 928999 Dal. - Øre. 5000 Dal Pretion, Dal 26 Øre. 739743 Dal. 14 Øre. Faveur allerede Aar 1735 var 7, 397,043 Daler Kobber, Mynt, saa meget vore egne Producter overstiger det, vi i de følgende Aar udenlands fra har behøvet. Efterat Jndførselen af fremmede Vare blev forbudet, maatte Fordelen endnu blevet større, og i de sidste Aar maatte vore udskikkede Produeter have beløbet over 2 1/2 Million i Priis, foruden de anselige Fragter, som vore Skibe have fortient i sidste Krig, som og ere bragte i Riget. Dette tillige med de foregivne mange Tønder Guld, som Riget har profiteret ved Fabriquerne, maatte vist have gjort mange Undersaatter rige. Men det er at beklage, at de fleeste Kiøbmænd befinde sig i en middelmaadig Tilstand, at Banquerotter forefalder nu tiere, end før, og uagtet mange Fabriqueurer sælger deres forarbeidede Vare 50, 75 til 100 pro Cento høyere, end samme Slags Tøy og Vare gielde udenlands, og desuden erholde anseelige Summer fra de publique Fonds, som forsvinder ved 15 pro Cento. Afskrivning; saa ere dog mange af disse Fabriqueurer i en slet Tilstand. Jblant de denne Tid meest florerende Fabriker, er formodentlig Barchent Fabriken i Stokholm den nyttigste for Rige. Til den samme forskrives Bomulds og Hørgarn udenlands fra, her i Landet væves og spoles det allene, og for et Stykke Barchent maae man betale 102 Daler Kobber Mynt, da det dog meget bedre forfærdiges i Tydskland for 42 Daler. En saadan Maade at fabriquere paa var dog saa vel yndet ved den sidste Rigsdag, at Anlæggeren af denne Fabrik erholdt 90000 Daler Kobber Mynt, og desuden det Privilegium, at ingen anden i Byen maatte være Barchent, paa det ingen skulde overlade det for ringere Priis. En Deputeret i Manufactur Contoiret havde den Fordeel at forskrive Uld og raae Materier ved publique Penge, som Manufacturisterne skulde imodtage af ham efter Jndkiøbet, og det er bekiendt nok, at en Skibs Ladning Uld, som har kostet ham 114000 Daler Kobber Mynt, er blevet solgt til Manufacturisterne for 32000 Daler Kobber. Ogsaa har han beholdt en Deel af Manufactur Gaven, hvorfor der og er lagt Sag an mod ham. Men hans Angivere vil udrette ligesaa meget, som den der gjorde Observationer over ham og hans Came rader, i Henseende til Subsidie Pengene fra 2den November 1741 til 3die Martii 1742, og tydelig beviiste, at i 15 Tønder Guld manglede 800000 Daler Kobber. At denne Sag ikke skulde komme videre, og disse Observationer kunde giøres til intet, blev Angiveren befordret til et andet Sted, og fik den Tieneste, som før gandske var nægtet ham. Det er overalt bekiendt, at alle de Stæder, hvor Fabriker ere anlagte udenlands, blive samme drevne af Kiøbmænd, og komme det nogen Klage over høye Priiser, fordrer Øvrigheden Regnskab af Kiøbmændene derfor. Det er bekiendt, at 1 Pund Uld, som i Frankrig spindes for 5 Stuber, koster her 6 Stuber til 2 Da er Kobber; 1 Pund Garn af ægte Farve 6 Stuber, i Stokholm 8 Daler Kobber, 1 Pund guul, grøn og blaae Silke a. 9 Stuber, ber 4 Daler Kobber. En vis Mand, som havde antaget Fransk Arbeidsfolk med den Arbeidsløn, som betales udenlands, blev, saasnart Manufactur Contoiret fik det at vide, efter dets Ordre ruineret med fine antagne Folk. Herom ere offentlige Acter tilstæde. Med hvad Ret kan man klage over dore og besværlige Tider i Sverrig, naar saadant daglig og offentlig udøves, og i Fald nogen var saa dristig at tale derom, bliver han strax udraabt som en, der er imod Fabrikerne og det almindelige Beste. Aarsagen til de tunge Tider og slette Handel er længe lagt paa den utaalelige Vexel=Cours, som skal væreforaarsaget ved usædvanlige Remisser for Svighandelen. Det er og bekiendt, hvad for en stor Mængde Kramvare der er indbragt i Sverrig fra 1722 til 1734, og at det halve deraf ere indpracticeret. Alle Markeder vare fulde af Kramvare fra Nyekiøbing, Norkiøbing, Carlshavn, Carlscrona og Gothenborg, hvor lidt eller intet var angivet af saadanne Vare i Told Journalerne; alligevel var Vexel=Coursen den Tid 33 til 34 Stuber London, paa Amsterdam 35 a 36, paa Hamborg 36 til 37 1/2 Daler, saa at i Henseende til vor Forandring i den udenlandske Handel havde Vexel Coursen siden 1738 med Rette maatte falde fra 20 til 25 pro Cento, men ingenlunde stige. Om man endskiøndt Aar 1743 og 1744 har begyndt at klage over den skadelige Vexel=Cours, er det dog bekiendt, at visse Personer Aar 1741 har indgivet Memorialer til de Høylovlige Rigs Stænder, hvori de har gjort Ansøgning om, at inddrage de Franske Subsidia med det Løvte anseelig at formere denne Summa ved, at forhøye Vexel=Coursen, som var et meget skadeligt Forslag, som ingen uden egennyttige Personer kunde giøre. Enhver, som besidder den ringeste Jndsigt i Finantz Væsenet begriber læt, af hvilke Følger det maae være at for høye Vexel=Coursen 25 a 26 pro Cento over Mynten Værdie og det er beviislig nok, at vi siden 1741 til 1749 har tabt henimod 100 Tønder Guld i Vexel Coursen allene, hvilke læt udfindes, naar man overveyer, at alle i bemeldte Aaringer indkomne Vare ved Vexel Coursen har kostet 25 a 30 pro Cento mere end sædvanlig. De Svenske Producter, som ere udsk bede for fremmed Regning, har de Udenlandske derimod faaet for ligesaa meget bedre Kiøb, foruden det Tab og de Omkostninger, Riget siden har havt, for at sætte VexelCoursen ned i sin forrige Stand, som vel ikke saasnart kommer i Stand. Jmidlertid er vel en Summa Ducater, Caroliner, Rigsdaler og 6 Stuber Stykker gaaet ud af Landet. Nytten af visse Fabriker er besynderlig nok. En vis Mand, som er Medinteressent i Allingsohr Fabrike, har i en Tid af 30 Aar, eller fra dens Begyndelse, ey faaet en Skilling til Udbytte eller Jnteresse af sin Capital, Fabriken har fra den Tid af til Dato solgt alle de Vare, som der forarbeides, 500 til 100 pro Cento dyrere, end de som forfærdiges Udenlands; desuden har denne Fabrike faaet anseelige Summer af de rub lige Penge, som ere forsvundne ved at afskrive 15 pro Cento. paa Værdien af de forarbeidet Vare. Om nogen vil miste sin Andeel, og blive kied af at lade sin Capital staae i nogle og 30 Aar uden Nytte, tilbyder Fabrikens Direction sig at udgive næsten den 1/2 Deel af den indsatte Summa. Vilde han i Følge Associations Reglerne fordre Regnskab af Directionen, saa udraabes han for en, der er Fabrikkerne imod, og trues med at anklages. Mange Fabrikeurs have faaet 100000 til 600000 Daler Kobber, og solgt deres Vare 50, til 70 pro Cento dyrere, end de gieldede før, og befinder sig dog i slet Tilstand. Fremmede Arbeidere, som i deres Fæderneland neppe kunde fortiene 3 Daler Kobber om Dagen, holde her Heste og Vogne, og have faaet anseelige Summer af de publique Penge, allene ford de forfærdige Tøy her for 18 Daler, som Udenlands koster 9 til 10 Daler Kobber.