Politivennen, 1799-01-01
Ønske for Nestved og Bøn til General-Vej Kommissionen. Nestveds og især Lille Nestveds Gader ere i vaadt Vejr uendelig snavsede. Dette er endelig ikke noget særeget Onde for Nestved, man beskue næsten enhver Købstads Gader, man erindre hvad der i dette Blad forhen er skrevet om Kallundborgs, man see endelig til Hovedstadens Gader, hvis tilstrækkelige Renholdelse endnu ikke er bevirket; det vilde altsaa kunde man sige, ansees for en alt for stærk Pretension, om Nestved, som en Stad af tredie Rang, vilde have rene Gader. Nestved har endog een Und skyldning mere, end mangen and. Stad, denne at ingen Veje kunne tænkes slettere, end de, som lede til den, især de fra Korsør og Ringsted, der neppe ere i bedre Stand nu, end i Kristian den førstes Tider. De til Nestved kommende Vogne, der paa Vejen have synket til Axelen i Dræk, medføre til Byes et betydeligt Qvantum dito, som forøger Stadens egne betydelige Produkter. Nestved ligger ved Foden af et Sandbjerg, paa Vejstrækningerne mangler det heller ikke paa dette til Vejbygning nødvendige Evne. Men Sandet bliver liggende hvor det ligger, og Vejene blive ved at være halsbrækkende og hestefordærvende i den højeste Grad. Danmark har en Vejkommission, som besidder Na;ionens Agtog Tillid - En Vejforordning, som ansees for et Mesterstykke der er før og efter denne Forordning aarligen arbejdet paa Vejene - Men efter de alt fuldfærdigede Strækningers Størrelse, saavelsom deres Varighed (see Roskilde- og Hirscholms? Vejen) at dømme, vil Kristian den tyvende endnu kunne vælte paa sin Kongevej, uagtet alt hvad Kristian den syvende har gjort for at forebygge det. Det var maaskee muligt, at Indbyggerne i mangen Købstad eller Amt bleve til Sinds, selv at anlægge (efter den anviste Linie og Plan) deres Landevej, dersom de vidste, at Turen ellers først om et hundrede Aar vilde komme til dem, og, dersom de havde den nødvendige Kundskab, saavel om Bygningsmaaden, som især om dens Bekostelighed. Dette saavelsom det ovenfor Sagte om de smaae Strækninger, som aarligen bygges, giver mig Føje til at gjøre følgende Anmodninger til General Vejkommissionen: 1) At den ved hvert Aars Ende underrettede Almenheden om, hvad der i samme var anlagt af nyt, og hvad der var forbedret. Intet kunde tænkes mere behageligt for Folket, som tager saa stor Deel i disse nyttige Arbejder, og altsaa heller intet behageligere for Vejkommissionen, som maae ønske den Agt og Tiltro, den alt besidder, end mere bestyrket, end en saadan Meddelelse, der sikkert vandt en Regenss Bifald, som selv saa lidet ønsker Kundskab om noget offentligt Anliggende tilbageholdt fra Folket, at han endog ofte offentlig meddeler sine Tanker, Hensigter og Jagttagel) 2) At den vilde udgive en Plan over hele Kongerigets Vejarbejde, hvori Følgen og Tiden for ethvert Steds Vejes Bygning bestemtes, for saavidt dette lader *) Denne priselige Regentfærd, som saa ofte har vist sig i Indledninger til de kongelige Forordninger o. s. v. giver den meest frydende Forhaabning, at Hs. Majestet engang vil befale alle sine Kollegier, aarligen ved Trykken summarisk at bekjendtgjøre deres Handlinger til det Almenes Tarv. Dette er mange gode Patrioters ivrige Ønske, og dets Opfyldelse troe de vil have mange herlige Følger, vil gjøre Skatterne mindre tunge, vil bestyrke Kjærligheden imellem Folket og dets Regent, vil stoppe Munden paa Dadlere, kort sagt, vil befordre Landets Lyksalighed, og give alle andre Regieringer det meest glimrende Exempel at efterligne. sig gjøre, naar Arbejdets Gang hidtil lægges til Grund, endelig 3) At den ved Trykken bekjendtgjorde en kort og tydelig Anvisning til Grusog Sten-Vejes bedste Anlæg, forsynet med Beregninger over Omkostningerne af de derved forekommende Arbejder. Dette sidste vilde tjene meest til at opmuntre til Vejanlæg, da man nu forestiller sig disse Omkostninger som uhyre store, og af Mangel paa sikker Underretning ikke veed, hvilket man skal holde sig til af de forskjællige derom løbende Rygter.