Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1829-09-19
Blandede Efterretninger. Skildring af Sultan Mahmud. J Mac-Farlanes Værk: "Constantinopel og Tyrkiet, findes følgende Portrait af Sultan Mahmud: Det var henimod Middag, da Kanonerne fra Topchang forkyndte, at Sultanen vilde begive sig til Moscheen. En Hest, rigt smykket, ventede ham ved Strandbredden. Han besteg den skjønne Traver, med en Sadel af Fløiel og Guldstof, en Tømme smykket med ægte Stene, og store Stigbøller af massivt Guld. Han havde et Følge af sit Hofs Officierer, alle i pragtfulde Dragter, og af andre med høie Værdigheder beklædte Mænd. Saalænge denne Procession varede, i hvis Spidse Souverainen red, iagttog Forsamlingen den dybeste Taushed. Sultanen saae lige hen for sig, uden at værdige sine ham omgivende Slaver et Blik. Men en Mand i hans Følge, Castanaghass, holdt en keiserlig Turban i sine Hænder, og syntes idet han vendte den til høire og venstre, ligesom i sin Herres Navn at hilse Folket. Da Mahmud havde forrettet sin Bøn i Moscheen, trak han sig tilbage i et nærliggende Gemak, hvor han forblev omtrent i 20 Minutter. Han var ikke mere det samme Menneske; han havde aflagt sin rige Turban, sine Fjer, sin Diamants Fjederbusk, og sin lange orientalske Underklædning. Derimod kom han tilsyne i den simpleste Militaircostume. Han bar en dunkelblaa Frakke, Kosakpantalons og Støvler med Sporer; Hovedet bedækkedes af en skarlagens Hue med en Qvast af blaa Silke. Han red paa en engelsk Sadel med lange Stigbøiler, og begav sig, blot ledsaget af sex Officierer, i kort Galop til Daudpascha, for at bivaane et Krigsraad, førend en Troppeafdeling afgik til Balkan. J Sultanens Træk laae Fasthed, Stolthed og Tiltroe, men tillige lod et Udtryk af Grusomhed sig ikke miskjende. Hans Øjenbryn ere højt hvælvede, som hos de fleste Orientalere, i hans store sorte Øjne ligger ingen særdeles Dybde, men deres Livlighed, hans tykke Skjæg og hans Hoveds stolte holdning maae nødvendigen imponere Imaginationen, og udtale fuldkommen den Jdee, som vi danne os om en orientalsk Despot. Han er ikke meget stor, men har smukke Skuldre, et højt Bryst, smukt proportionerte Arme, der forraade megen Kraft. Førend han opoffrede sig udelukkende for Krigskunsten, satte han hele sin Stolthed i at være den dueligste Bueskytte, som der nogensinde maatte findes i hans Rige. Hans Legemes underste Deel er mindre til hans Fordel, ligesom alle Store i Tyrkiet har han noget meget ugratiost ved sine Been, hvilket vel maa tilskrives Vanen stedse at sidde paa dem og at lægge dem paa Kors over hverandre paa Jorden. Mahmud bærer, som alle Tyrker, ingen Handsker. Hans Uniform er næsten ganske europæisk. Hans Støvler vare ikke af Læder, men af sort Fløiel, havde iøvrigt den europæiske Facon og bleve baarne under Pantalonerne ligesom vore Wellingtonstøvler. Mahmud tager sig fordeelagtigst ud til Hest. Med Undtagelse af Fredagen, paa hvilken han begiver sig i Moscheen, eller ved store Religionsfester, rider han stedse en paa europæisk Maade sadlet Hest; han holder sig fast og lige i Stigbøilen. Tyrkerne kunne kun med megen Møje vænne dem til det nye Ridesystem, da de hidindtil have været vante til uhyre Sadler og saa korte Stigbøiler, at Rytterens Knæ næsten naaede ham op til Brystet. Kun faa Ryttere i den keiserlige Garde holde sig fast i Sadlen, og ofte hører man dem bande en djævelsk Opfindelse, der ikke duer til andet end at brække en ærlig Muselmands Hals. (A. 3. 244.) Underjordisk Jld. Jndvaanerne af Viada, en Landsby, der omtrent er fjernet 10 Mile N. O. fra Madrid, bleve forrige Sommer og Efteraar gjentagende satte i Skræk ved en pludselig sig visende Jld, som brød frem af Jorden, opstigende i en Flamme af fem til sex Fods Høide, og stak Alt af brændbare Materialier, som kom den i Veien, i Brand. Fra Midten af Sommeren til September Maaneds Ende udbrød denne Jld vel mere end tredive Gange, og Jndvaanerne, som flere Gange slukkede den, skattede sig lykkelige ved, at dette Phænomen ikke havde truffet under Høsten. Om samme var vulkanisk eller meteorisk, var der længe Tvivl om, omendskjøndt Jordens Beskaffenhed, der er forbrændt og huul, synes at understøtte det Første. De nyeste Tildragelser i det sydlige Spanien have imidlertid vel for Øjeblikket gjort en Ende paa denne Uvished. (Gazeta de Bayona.)Et Atlas over Jndien. Paa det ostindiske Kompagnies Bekostning bliver nu i Londen udgivet et Atlas over Indien til den Maalestok af 4 engelske Mile paa en Tomme. Til dette Øjemed bliver hele Indien paa ny opmaalt med største Omhyggelighed, og Jordbeskrivelsen tør derfor love sig de vigtigste Resultater af dette Arbeide.