Berlingske Tidende, 1760-03-24
De Efterretninger, som Hoffet den 5te hujus har erholdet fra Jrland, indeholde til Deels følgende: At en Fransk Officier, efterat Capitulationen ved Carrikfergus var sluttet. kom til bemeldte Stad og forlangede 4 Fade Viin, 2 FadeVINTS. Brændeviin, 30 Centner Ærter, 3 Sække Løg, 60 Oxer, 4 Fade Viin=Eddike, 4000 Pd. Tvibakker, 1000 Pd. Tobak, 600 Pd. Lys, 400 Pd. Riis, og 100 Pd. Sukke. Man leverede noget deraf, for at forhindre, at Carrikfergus ey skulde blive plyndret, som de Franske havde truet med; Men det øvrige vægrede man sig ved, med det Tillæg, at det skulde blive leveret, naar det heele Franske Korps kom til Belfast. Jmidlertid forsamlede man i Belfast henved 3000 Soldater, som bleve understøttede af regulaire Tropper. Dette forenede Korps begav sig paa Marchen mod de Franske, forat nøde dem til at forføye sig til deres Skibe. Men Fienden holdte sig indsluttet i Carrikfergus, og vort Korps, som fattedes Kanoner, maatte opsætte sit Forehavende til den 27de. De Franske bleve underrettede derom. De fandt det ikke for raadeligt, at lade sig beleyre i Carriksergus, og retirerede sig derfor samme Aften til deres Skibe. Dette var og det Klogeste, de kunde finde paa; thi alting var i Bevægelse imod ham. Allerede den 21de havde Parlamentet bevilget Kongen et Credit votum paa 300000 Pd. Sterl., og desuden en anden anseelig Sum til almindelig Tieneste. Saavel de Catholske som Protestantiske Jndvaanere løbe fra alle Sider sammen, til Landets Forsvar. De, iblant dem, som ikke havde Bøsser, bevæbnede sig med Dolke, store Knive, Segler, Leer, Øxer, Pigger, Høe=Tyve og MøgGreber; Saa at Hr. Thurot merkelig har taget Feyl, om han indbildte sig, at finde Folk i Jrrland, som vare villige tilat giøre Oprør mod deres Konge. Hans Folk have i Angrebet mod Carrikfergus mistet 60 Mand. J Søe=Actionen har han, saavidt man af Hr. Elliots Brev for det første har faaet at vide, tabt omtrent 300 Mand, da de Engelske ikkun have faaet 5 Døde og 31 Saarede. De 2de ommeldte Skibe, der i saa kort Tiid, hvorpaa man intet Exempel tilforn har havt, er seylet fra China, er følgende fuldslændige Relation indløben: At efterat de Franske havde ophævet Beleiringen for Madras, har Major Brereton, forfulgt Hr. Lallys Armee, og foruroeliget hans Bagtrop per, og i Forterne Poonamalle og Trepassour har han bemægtiget sig nogle Kanoner og Ammunition, som de Franske ey have kundet bortføre. Efterat denne Major havde foreenet sig med de Engelske Tropper i Treparamadore, 30 Mile fra Madras, saa marcherede han til paa 3 Mile nærConjeveram, en fortificeret Pagode, som Hr. Lally havde i Besiddelse. Men den Franske General har ikke vildet indlade sig i nogen Action, omendskiønt han var 200 Europæer stærkere. Major Brereton begav sig derpaa til Wandewash, et befæstet Sted 40 Mile fra Pondichery, for at angribe den. Dette Foretagende faldt ud efter Ønske; thi Generalmajor Soupire, som commanderede der, i Steden for Hr. Laally, der havde vendt sig til Pondichery, forlod Pagoden og marcherede til Wandewash. Da de Franske vare komne paa 10 Mile nær, drog det Engelske Korps dem i Slagtorden i Møde. Hr. Brereton stod i heele 3 Dage ligge for dem, men den Franske General undslog sig for at slaaes, og forskantsede sig. Derpaa blev en forceret March resolveret til Conjeveram, som var besat med 700 Franske Jndianer.