Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-10-16
Fyens Avis. Posten har igaar bragt os de tvende første Numere af Fyens Avis", en Fortsættelse i udvidet og forskjønnet Form af Ove Thomsens Avis, som Boghandler Milo i Odense ved Kjøb har erhvervet sig. Den nye Redaction, som uden Tvivl har flere baade materielle og aandelige Kræfter at raade over end de fleste andre danske Provinds blade, aabner sin Virksomhed med et især ved sin Beskedenhed og sit rolige Alvor meget lovende Program, hvori den udtaler sig om de i Sagens Natur og Arbeidets Beskaffenhed liggende Vanskeligheder, omtaler Bladets Stilling som Localblad, og de Grundsætninger, som man agter at følge ved Behandlingen af den udenlandske og indenlandske Politik samt ved literaire Anmeldelser. Forat vore Læsere kunne danne sig en nogenlunde klar Forestilling om dette nye Blads Farve og Tendents med Hensyn til de Spørgsmaal, som for Øieblikket meest sætte den offentlige Mening i Bevægelse, meddele vi her Redactionens Yttringer om den indenlandske Politik. Hvad denne angaaer – hedder det – da kan vort Blad, allerede efter sin Stilling ikke blive noget Hovedorgan, men vi have en bestemt Overbeviisning, som vi ville fastholde. Vi nære for vort Land en ubetinget Hengivenhed og den oprigtige Kjærlighed, uden hvilken vi ikke kunne tænke og Statsborgeren; men denne Kjærlighed bør ikke være blind: den tor ikke lade os oversee hvad der hos os kan være at rette og forandre, eller sløve Blikket for hvad der udenfor vore Grændser er godt og i Livets Former og Staternes Jndretninger anvendeligt hos os uden Opgivelse af national Eiendommelighed. Vi erkjende det Bestaaendes Gyldighed og den historiske Overleverings Berettigelse; men saavist som Stilstand er Død og Livet kun bevares i Kræfternes frie og friske Brug, mene vi, at netop den rette Conservative, der maa ønske en sammenhængende Udvikling, har dobbelt Opfordring til nøie at vogte paa Tidens Tegn, for at det Forældede, medens Tid er, kan fjernes og afløses. Af alle indenlandske Anliggender ansee vi imidlertid Striden mellem Statens danske og tydske Bestanddele for det væsentligste og meest paatrængende, og vi indsee ikke, hvorledes noget af de politiske Hovedspørgsmaal kan finde en varig og tilfredsstillende, Løsning, for Danmarks politiske og administrative Sydgrændse er klart erkjendt og sikkret for fremmede Overgreb og fremmed Erobresyge. Vi see i Holsteen en baade retlig og factisk med det øvrige Rige forbunden Statsdeel, i Sønderjylland en i national og politisk Henseende uadskillelig Part af selve Danmark. – Næst det schleswigholsteinske Sporgsmaal har Jntet sat Gemytterne i stærkere Bevægelse end "Bondesagen. Det Resultat, som fornuftigviis maa tilsigtes, Dannelsen af en dygtig Middelstand blandt Landbefolkningen, synes os, ogsaa i national Henseende, at være af overvættes Vigtighed for Statens og Folkets Fremtid. Heri finde vi det væsentligste Punct og Spørgsmaalets egentlige Kjerne. Vi troe, at dette Maal vil kunne naaes uden at krænke Nogens Ret eller velbegrundede Adkomst, naar Gemytterne ere blevne roligere og Sagen ved en uhindret og alsidig Belysning er bleven tilstrækkelig opklaret. Den lidenskabelige Heftighed, hvormed Striden hidtil er bleven ført, finde vi saameget mere beklagelig, som derved Kræfter ere blevne adsplittede, der forenede kunde have udrettet meget Godt.