Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-13
Herefter skal jeg, Abraham Jensen, tillade mig at fremstille Sagen for init Vedkommende: Da jeg, ved at ligge i Sengen i den Stue, hvor den ovenfor omhandlede Passage mellem Chr. Laustsens Kone og Politimesteren var foregaaet, havde været Vidne til samme og følte mig oprørt derover, reiste jeg mig op i Sengen, idet Politimesteren kom tilbage fra Stalden og gik igjennem Stuen, og sagde til ham: "Med Tilladelse Hr. Secretair, jeg synes ikke det er rigtigt De tager Køerne fra Konen uden at betale Optagelsespenge, især da hendes Mand ikke er hjemme." Da han dertil yttrede: "hvem er Du, hvad angaaer det Dig, sagde jeg, at det ikke saa rigtigt angik mig, men at jeg fandt det ubilligt, at Konen ikke skulde have sine Penge. Derpaa yttrede han: "Du skal Fanden gale mig øieblikkelig holde Kjæft, ellers skal Du faae af min Stok; og da jeg dertil svarede: "undskyld, Hr. Secretair, jeg har vist ikke talet Noget, som er urigtigt, hvorfor jeg skulde have nødig at faae Noget af Stokken, sagde han: "hvad siger Du, vil Du strax holde Kjæfte, og gav i det Samme mig, der laae nøgen i Sengen, paa min bare Krop over Skulderen et Slag af Politistokken med den tykke Ende, idet han nemlig tog fat i Stokken forneden. Det andet Slag, han i Forbindelse hermed vilde have givet mig, ramte af en Feiltagelse Chr. Laustsens Kone, der stod med Lyset ved Sengen. Nu yttrede jeg: "undskyld, Hr. Secretair, jeg har vist ikke nodig at tage Slag i min Seng, jeg vil troe, jeg er Mand i mit eget Huus, hvorpaa han svarede: "jeg skal vise Dig, jeg har Lov til at prygle Dig, og gav mig derefter atter to Slag af Stokken paa Skulderen, idet han tilføiede: "Du skal blive arresteret og komme i Hullet imorgen; hvilken Tiltale jeg var saa fri at besvare med: "nei, Hr. Secretair, De maa undskylde mig, jeg har ikke forseet mig, ikke gjort Noget, hvorfor jeg har nødig at komme i Hullet." Da han nu gav den Ordre: Du møder mig paa Raadstuen imorgen, sagde jeg: "nei, De maa unskylde mig Hr. Secretair, jeg møder ei efter den Ordre. Endelig forlod han da Stuen, idet han forinden sagde: "at de skulde selv henvende dem til Kammerherren, og afgjøre Sagen i det Gode, hvortil jeg yttrede: "at det formeente jeg ikke, da jeg antog, at Konen ikke skulde staae i Kammerherrens Gaard som en Nar og skjældes ud. Efter denne af os overeensstemmende med Sandheden meddeelte Fremstilling af hvorledes Alt er tilgaaet, skulle vi tillade os underdanigst at andrage for det høie Collegium paa, at der maa blive truffet de fornødne Foranstaltninger til, at Secretair, Borgemester og Byfoged Koefoed paa vedbørlig Maade drages til Ansvar for Domstolene for det af ham udviste lovstridige Forhold, for den betydelige, Borgerfriheden og Huusfreden i lige høi Grad krænkende, Misbrug af Embedsmyndigheden, han uden mindste undskyldende end sige retlig Anledning har tilladt sig; og forvente vi, at der bliver anlagt offentlig Sag imod ham, hvorunder der da maatte gives os Leilighed til at lagttage det Fornødne, navnlig med Hensyn til den Reparation, vi fordre ham tilpligtet at udrede til enhver af os. Ligesom Beskikkelse af en Sættedommer og Skriver til Sagens Behandling og Paakiendelse vil være fornøden, saaledes troe vi at burde gjøre specielt opmærksom paa, at Stiftamtmanden her, Kammerherre Baron Bretton, deels ifølge sit Forhold til Sagen og deels ifølge det Svogerskabsforhold, han i disse Dage indtræder i til Byfogden, ikke vil kunne beskikke nogen Sættedommer. Uagtet vi ei kunne paatvivle, at Collegiet vil finde meer end tilstrækkelig Anledning til fra det Offentliges Side at beordre Sag anlagt imod Secretair Koefoed, maae vi dog, for det aldeles uventede Tilfælde, at Saadant ei skeer, underdanigst andrage paa, at der bliver meddeelt enhver af os, der er i trængende Kaar, fri Proces og Sagfører til under Privat-Processens Former under tvende Sager at saggive Secretair Koefoed, ligesom der og da maa beskikkes en Sættedommer og Skriver. - Slutteligt skulle vi endnu bemærke, at Grunden til at dette Andragende først nu indkommer, er denne, at Secretair Koefoed nogle Dage efter Affairen lod os som Forligelsesforslag tilbyde 100 Rbd., imod at vi skulde give ham en Erklæring. Da denne imidlertid var foreslaaet af et saadant Jndhold, at vi ei kunde finde det forsvarligt at underskrive den, afsloge vi Tilbudet, hvorimod vi ganske kort Tid efter lode affatte en anden Erklæring, hvilken vi vilde meddele ham, og hvorimod vi, samt Betaling af 100 Rbd., med navnligt Hensyn til vore trange Kaar, vilde have frafaldet enhver Klage over det af ham udviste lovstridige og for os krænkende Forhold. Secretair Koefoed var imidlertid reist til Kjøbenhavn, og ved sin Hjemkomst derfra har han ikke længere paa saadan Maade villet affinde sig med os. Samtidig med Jndsendelsen af nærværende Andragende in originali til det høie Collegium, have vi tilstillet Hr. Secretair Koefoed selv en Gjenpart deraf, for at han, uden at Sagen opholdes, kan meddele Collegiet sin Erklæring over samme. Viborg, den 29de October 1847. Abraham Jensen. Ane Marie Andersen. Med ført Pen af A. Boye Med ført Pen af A. Boye. Som Mand og Værge. Chr. Andersen. Med ført Pen af A. Boye. Conciperet af C. M. Jespersen, Landsoverretsprocurator,