Berlingske Tidende, 1829-05-12
Den omtalte Skrivelse fra Admiralen til Mehemed Al=Pascha lyder saaledes : Deres Høihed, Længe forinden de ægyptiske Troppers Bortgang, fra Morea har jeg ofte været i det Tilfælde, saavel ved mine Ord, som ved min Daad, at kunne give D. H. tilkjende, hvor velvilligt min ophøiede Herres, Keiserens, Sindelag er imod Dem, og hvormeget jeg altid bestræber mig for at forene mit Embedes Pligter med de skaanende Hensyn, som man er D. Hs. Stilling og Characteer skyldig. Jeg anseer det unødvendigt, her at anføre den Række af Kjendsgierninger, som bekræfte saavel dette Sindelag som de Handlinger, der ere udsprungne deraf. Jeg indskrænker mig til at tilbagekalde i D. Hs. Erindring den ivrige Omhue, med hvilken jeg for nogle Maaneder siden med Fornøielse bestræbte mig efter at give de ægyptiske Krigsfartøier i Archipelagus det sikkre Leide, som de forlangte af mig. D. H. vil udentvivl have seet denne Sag i sit rette Lys, og være derved bleven overbeviist om, hvor høimodige Keiserens, min Herres, Hensigter ere, og med hvilket Maadehold Allerhøistsamme er findet som krigførende Magt at udøve Sine Rettigheder. Til disse Beviser paa en utvetydig Velvillie har Keiseren sildigere endnu føiet et nyt, idet Han, efter Varnas Indtagelse, tillod to Beis, der vare beslægtede med D. H., at vende tilbage til Ægypten, efterat Han i Forveien paa den meest gavmilde Maade havde overøst dem med Foræringer. Jeg siger det med Smerte, denne Langmodighed, der er min ophøiede Behersker saa naturlig, synes ikke ganske at være bleven efter Fortjeneste vurderet af D. H. Til Beviis, herpaa tjener Hr. Statsraad Pezonis Bortfjernelse fra Alexandrien, trods den formelige Autorisation, som han af D. H. havde erholdt, til at forlænge sit Ophold der. Med denne fjendtlige Forholdsregel forenede sig iøvrigt endnu fjendtligere Combinationer imod Rusland. Betydelige og hurtige Rustninger mod denne Magt bleve foretagne i Alexandrien, og jeg blev derved sat i den absolute Umulighed, at forblive en rolig Tilskuer af de militaire Rustninger, som aabenbare ere rettede imod Keiserens, min Beherskers, Stridskræfter. J denne Stilling har min Pligt tvungen mig til at sikkre mig imod Begivenheder, for hvilke Ansvaret vilde falde paa mig, ifald jeg, uagtet de omstændelige Anmeldelser, som jeg har modtaget om den egentlige Hensigt af alle D. Hs Rustninger, var vedbleven at overlade mig til en Sorg, løshed, som ikke vilde være at undskylde, saasnart den kunde være uheldsvanger for Ruslands Land= og Søemagt. Alle disse Omstændigheder have nødt mig til at befale alle de Krigsfartøier, som ere under min Commando, at bemægtige sig de ægyptiske Krigskibe, som maatte være udløbne fra Alexandrien, eller her i efter ville forsøge paa at løbe ud af denne Havn. Det smerter mig overordentligt, at maatte berette D. H., at en ægyptisk Corvet og en ægyptisk Brig, som Følge af den nævnte befaling, ere faldne i min Magt. Uagtet denne Begivenhed, som jeg beklager, og som ikke kan betragtes uden som en simpel Forsigtighedsregel fra min Side, troer jeg ikke at kunne give noget tydeligere Beviis paa mine forsonlige Dispositioner, end idet jeg lader disse Fartøier, som ere blevet mig oversendte, forblive i den Tilstand, i hvilken de fortiden ere, og idet jeg giver D. H. den Forsikkring. at de skulle forblive i mine Hænder som et Depot, indtil jeg modtager Keiserens min ophøiede Herre, nærmere befaling, Idet jeg i Dag skal udbede mig denne befaling af H. K. M. er jeg forud forsikkret om, at Allerhøistsamme vil befale mig, at giengive D. H. disse Priser, saasnart De ved deres Forhold og ved at ophøre med deres Rustninger, maatte have hævet den Foruroligelse, som disse Rustninger nødvendigviis maae indgyde mig J modsat Fald vil D. H. selv føle, at det er Staternes først Pligt, at sørge for deres egen Vedligeholdelse, og at jeg kun slet vilde fyldestgiøre den Tillid, hvormed Keiseren, min ophøiede Herre, har beæret mig, dersom jeg ikke under de nærværende Omstændigheder greb alle de Forholdsregler, som min Eskadret Sikkerhed og det keiserlige Flags Værdighed nødvendigviis udkræve Heyden.