Berlingske Tidende, 1836-12-27
For nogle Dage siden saae man her Besiddelsestagelsen af Slotsvagten paa Engelsborg, hvilken den afskedigede ældste Brigade-General, Baron Ancajani, med alle Formaliteter overleverede sin Eftermand i Embedet, Oberst Zamboni. Da Major Commandanten i Galla-Uniform reed over Borgens Vindebro, var Alt paa sin Post i selve Fortet, og Artilleristerne stode med brændende Lunter ved deres Kanoner. Den pavelige Fahne blev udfoldet, og med Haanden om Stormklokkens Snør stod Plads Majoren og ventede paa den nye Befalingsmands Vink. J det Jndre af Borgen, i den pavelige Tilflugtsbolig, der i Fredstider beboes af Fæstnings Commandanten, blev der, efterat Militairet var inspiceret, budt Officererne og de tilstedeværende Fremmede nogle Forfriskninger, og dermed sluttedes Højtideligheden. Endnu samme Aften fik Borgen nye Gjæster, da de, hidtil i Fæstningen St. Ley indespærrede Statsfanger ankom, der skulle indskibes til Brasilien tilligemed de, allerede i Civitavecchia indtrufne Fanger. Man venter et neapolitanske Skib der skal optage saavel de herværende Fanger som dem i Civitavecchias Fort. Tidligere heed det at et lille paveligt Krigskib, der som Vagtskib er stationeret ved nævnte By, skulde følge det neapolitanske Skib, men senere forandredes denne Bestemmelse, paa Grund af de Omkostninger, den vilde medføre for Staten. Man fortæller, at alle Fangerne vise sig meget taknemmelige og haabe at Regjeringen engang, naar de have ført en ordentlig Vandel, vil tillade dem, atter at betræde Fødelandets Jord. – Jfølge Rygtet, skal ogsaa Pietro Bonaparte, der, som bekjendt, er dømt til Døden, paa Grund af et Mord, bringes til Fortet i Civitavecchia. Man paastaaer, at den hellige Fader allerede saa godt som har udtalt Benaadelsen, hvilken dog skal være knyttet til den Betingelse, at hans Straf forandres til en bestandig Forviisning Hr. Famin, Architet og Pensionair ved det franske Academi her, gjorde nylig en Excursion til Coras Templer. Næsten alle Architecter havde hidtil foretaget denne Udflugt, uden at nogen af dem tænkte paa Nødvendigheden af at tage Pas. Da han for til en lille By ved Indgangen til de pontinske Sump spurgte den commanderende Officeer efter hans Pas, Paa hans Svar, at han intet havde, men at han var Pensionair af det franske Academi, bragte man ham til Gouverneuren. Denne var døv for alle hans Forestillinger, selv for det Tilbud, at lade sig bringes tilbage til Rom, og lod ham kastes ned i et hæslig Fængsel. Dagen efter blev Famin, som en Misdæder, escorteret af Carabiniers, ført til Rom. Ved Indgangen til Staden forlangte han, strax at bringes til det franske Gesandtskab. Escorten vovede ikke at afslaae denne i en imponerende Tone fremsatte Fordring. Den franske Gesandt, Marquis Latour Maubourg, skrev strax til Stats-Secretairen, Cardinal Bernetti- og forlangte: 1) at Herr Famin jeblikkelig skulde sættes i Frihed; 2) at Gouverneuren, der havde anholdt ham, selv skulde arresteres og indesperres i Fortet St. Angelo; 3) at Cardinalen Berherre i egen Person skulde begive sig til Gesandtskabs-Hoteller, for hos Gesandten at undskylde en Franskmands vilkaarlige Fængsling, 4) endelig, at der over denne Opreisning skulde optages en Protocol og trykkes, for at opslaaes i alle Roms Nabo-Stæder. Denne, med den største Eneri forlangte Opreisning er bevilget og allerede fuldbyrdet i alle sine Deele.