Berlingske Tidende, 1833-03-19
J de Forenede Nordamericanske Stater er Krigen mod Jndianerne igjen begyndt. Literary Gazette, giver nu nøiere Efterretninger om det Continent, som er opdaget i Nærheden af Sydpolen, og hvis Opdagelse skyldes Capitain Biscoe, førende Briggen Tula, ledsaget af Cutteren Lively. Begge disse Skibe tilhøre Dhrr. Enderby i London, som tillige anvende flere Skibe til Hvalfiske fangst i det sydlige Polarhav, og som ere hæderligen bekjendte ved deres Bestræbelser for at udvide vore geographiske Kundskaber i disse Egne. De have angaaende de nærværende Opdagelser meddeelt Beretninger til det Kongelige geographiske Selskab i London. Man antager, at hiint nyelig opdagede Land er en Deel af et stort Continent, som strækker sig fra omtrent 470 30 østlig Længde til 69, 29, vestlig Længde, eller fra Madagascars Meridian. - Den første Opdagelse skeete af Capitain Biscoe den 28de Februar 1831; han blev hele Marts Maaned i Nærheden, af det opdagede Land, hvis sorte Bjergspidser han tydeligen kunde skjelne ragende op over Sneen, men som han ikke kunde komme nærmere end paa 30 engelske Mile. Man saae kunStormfugle. Fiske fandtes ikke. Han kaldte det Enderbys Land, i 470 30 østlig Længde, og 66, 30 Brede; det saaes i en Udstrækning af omtrent 300 Mile; Bjergkjeden strakte sig mod Nordost. - Mandskabets slette Sundhedstilstand nødte Capitain Biscoe til at vende tilbage til en varmere Bredegrad. Han overvintrede paa Vandiemensland, hvor Cutteren, som var bleven skilt fra ham ved Storm under den høje sydlige Brede, igjen stødte til ham. J October 1831 seilede han til Nyseeland. J Begyndelsen af Februar 1832 kom han ganske nær til et uhyre Jisbjerg, i det Øjeblik, da det med et frygteligt Brag styrtede sammen. Den 15de i samme Maaned saae man Land i Sydost, under 690 29, vestlig Længde, og 670 15, Brede; det viiste sig at være en Øe i Nærheden af det Hovedland, som formodentlig i Fremtiden vorder kaldt det sydlige Continent. Omtrent fire Mile inde paa Øen reiser sig en høi Bjergspids, tilligemed adskillige mindre, omtrent en Trediedeel af den høje Bjergspids var tyndt bedækket med Snee, to Trediedeele vare ganske bedækkede med Snee og Jis. Denne Bjergtinde havde en conisk Form, med en bred Basis. Øen blev til Ære for Dronningen af England kaldt Adelaidesen Sydlig, i en Frastand af omtrent 9 Mile, øinnedes Bjerge i Landets Jndre. Den 21de Februar landede Capitain Biscoe en rummelig Bugt ved Hovedlandet, og tog dette i Besiddelse i Kong Vilhelm den Fjerdes Navn. Alt var i høieste Grad øde, intetsteds Spor af Dyr= eller Planteliv. Denne Deel af Continentet, om det virkelig er et saadant, skal for Fremtiden før Navn af Grahams Land. Hr. Georg Ross, Broder til den oftere omtalte, paa fjerde Aar savnede Marinecapitain Ross, har i disse Dage skriftligen tilkjendegivet Committeen for arktiske Expeditioner", at den Land expedition, der blev udrustet til at opsøge hans Broder, dennes Søn, og det medfølgende Skibsmandskab, allerede er afseilet fra Liverpool. Skibet ankommer over Newyork til Montreal i det engelske Nordamerika omtrent den 10de April, og trænger derefter paa sædvanlig Vei frem til den saakaldte store Slavesøe, (en Vei af 2500 engelske Mile) som det kan naae omtrent i Begyndelsen af Juni Maaned. Herfra styrende mod Nordvest, vil det uden Tvivl følge den store Fiskeflods Løb, der, som man formoder efter indianske Beretninger (af Europæere er den ikke endnu undersøgt), imellem den 68, og 68, nordlig Bredde løbe ud i Havet. Expeditionen agter at overvintre ved Flodens Kyster, saa at den i følgende Sommer (1834) kan bryde op til Vraget af Skibet Furien", der, som man troer, ikkun er 30 engelske Mile fjernt, for at erkyndige sig om Capt. Ross og hans Følge. Skulde man ikke være saa heldig, foreløbigen at erfare Noget herom, saa maa Expeditionen endnu i samme Aar vende tilbagetil dens Vinterqvarteer, og dens fremtidige Foretagender vorde da naturligviis betingede af Omstændighederne. - Hr. Georg, Ross har tillige forelagt Committeen en anden Plan til en Nordpol-Expedition, deels for at understytte den under CapiBack udsendte, deels for at fremme Videnskaberne. J denne Plan siger han: "To Skibe (Hvalsiskesangere) burde udrustes, det ene en Brig paa 145 Tons, det andet en Brigantine paa 102 Tons, tilsammen med et Mandskab af 35 Mand, adskillige Jndividuer af Furiens" fordums Mandskab iberegnede. Det første af disse Skibe maatte fuldstændigen udrustes til Hvalsiske fangst, det andets Bestemmelse skulde især være, at indtage de fornødne Levnetsmidler og andre Forraad. Begge skulle, forsynede med alle Fornødenheder, seile til Lancaster-Sundet og Regent-Canalen, hvor, som bekjendt er, gives Hvalsiske i Overflødighed; dog burde Udsigt til muelig Vinding ikke være Bevæggrund for Skibene til at nøle med Gjennemgangen igjennem Canalen, dersom den er iværksættelig. Briggen kunde blive til bage i Port Boven paa Hvalfangst, medens jeg selv med det andet Skib undersøger den ligeoverfor liggende Kyst og det ikkun 50 engelske Mile fjerne Vrag, og medtager hvad af dettes Forraad endnu er at redde, som et Slags Erstatning, dersom Omstændighederne ikke skulde tillade, at medtage en Ladning Tran eller i det Tilfælde, at det skulde findes raadeligt, ogsaa at blive ude den hele næste Vinter. Lykkes dette, saa skulde Briggen, om Jsen ikke gjorde det umueligt, endnu i samme Aar sendes hjem med en saa stor Ladning Tran, som mueligt, dog med den Betingelse, at den i næste Aar (1834) maatte komme tilbage igjen man kan vente, at Capt. Back til den Tid vil være trængt frem til hiint Sted. Med Sandsynlighed kan formodes, at saaledes, paa en eller anden Maade, noget Paalideligt maa være bragt i Erfaring og Capt. Ross's og hans Mandskabs Skjebne, og de kan endog haabes, at dette Øjemeed allerede i det første Aar vil kunne opnaaes, medens Skibene ved Gjennemfarten undersøge begge Cana lens Kyster, og nøje følge den Vei, som Capt. Ross seilede, hvilken saa meget mindre kan forfeiles, da han allevegne, hvor det lykke des ham at lande, har efterladt Mærketegn og Stange med Flag, tilligemed skriftlige Efterretninger om hans Bestræbelsers Udfald og om hans videre Hensigter, og man desuden veed, at Vraget af "Furien, af hvilket han agtede, at forsyne sig med Forraad af alle Slags, stedse blev den første Gienstand, som han havde for Øje. Har han eller hans Følge lidt Skibbrud hee eller i den nærmeste Omegn, saa ville vi efter al Sandsynlighed finde dem, da de paa ingen Maade kunne være undkomne herfra.