JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
J No. 77 af Skilderiets forrige Aargang lod undertegnede uden Navns Underskrift indrykke en liden Afhandling: Om Klædemanufacturerne i Danmark. Herpaa fulgte i samme Tidendes No. 86. "Svar til Forfatteren af Stykket om Klædemanufacturerne i Danmark, ved de Hrr. Junker og Smidt. J dette Svar paabyrdes mig at have sagt: "at Fabrikfliden ikke er gavnlig for Danmark;" "at have fremført noget, der er urigtigt, og blot kan have Hjemmel i løse Rygter, samt at jeg har manglet Kundskab om de Materialiers Priis, som udfordres til Klædefabrikationen. Svaret begynder og ender med den christelige Formaning: "at jeg havde gjort vel i, om jeg havde søgt at skaffe mig fornøden Kundskab om den Gienstand, jeg agtede at skrive om. Dette Svar, just ikke affattet paa den meest humane Maade, havde ikke behøvet eller fortjent nogen Giendrivelse, dersom ikke Gienstanden, der foranledigede det, Klædemanufacturerne nemlig var af Vigtighed for Danmark, og fortiente udførligere at afhandles, end Rummet i et Ugeblad tillod. J Skilderiets efterfølgende Nummer bekiendtgjorde jeg derfor, ligeledes uden Navns Underskrift, at der om nogen Tid skulde følge et Giensvar. J dette havde jeg til Hensigt, ikke alene at frie mig fra de mod mig gjorte Beskyldninger, men ogsaa at fremstille de Danske Klædemanufacturers Historie. Dette Skrift var allerede næsten færdigt fra Pressen, da flere Grunde, der for mig maatte være af Vægt, tvang mig til at lade standse med Trykningen, og kassere hele Oplaget. Da dette skete, var medgaaet saa lang Tid, saa jeg troede, at det belovede Svar var forglemt, og at jeg kunde aldeles undlade at svare; men nu opfordret dertil i Skilderiets forrige Nummer, kan jeg ikke undslaae mig derfor, og vil af forommeldte ikke publicerede Skrift her aftrykke, hvad der især havde til Øjemed, at giendrive de mig gjorte beskyldninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
De Hr. Juncker & Smidt bebreide mig at have sagt, "at Fabrikfliden ikke er gavnlig for Danmark." Jeg opfordrer Dem herved til at vise mig det Sted, hvor dette skal være sagt af mig. Jeg har sagt, at Danmark har været blandt de Lande, hvor det Statsprincip, at undgaae at kiøbe Fabrik= og Manufacturvarer af Fremmede, men derimod at udføre sine egne raae Producter forarbeidede, har været indført, uden at det har havt den tilsigtede Virkning. Dette skal dog vel ikke ansees som et Beviis paa, at Forfatteren dermed har villet sige, at Fabriker ikke ere gavnlige. Tvertimod, det vilde være overmaade gavnligt og af største Vigtighed, om vi havde saamange Fabriker og Manufacturer, at vi ikke allene kunde forsyne og selv med disses Frembringelser, men endog hele Verden. Jeg har endog anfart Klædemanufacturerne som en for Danmark vigtig Jndustrigreen. Men, uagtet Fabriker og Manufacturer kunne være gavnlige for Landet, er det derfor ikke sagt, at slige Anlæg have hidtil været her forbundne med Held for Anlæggerne. Jeg troer heri at finde mit bedste Forsvar i Danmarks Fabrik=Historie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
J modsat Tilfælde vilde de Hr. J. & S. meget forbinde Forfatteren ved at underrette ham om, hvilke de Manufacturgrene ere, som før Krigen, her have blomstret. Aarsagerne, hvorfor dette ikke har været Tilfældet, ere anførte i Afhandlingen. Ligeledes ere anførte Aarsagerne, hvorfor Fabriker, og Manufacturer i disse senere Krigens Aar ere saameget tiltagne. Hvorvidt de i øvrigt vil vedblive at blomstre, naar Krigen er til Ende, og Handel og Agerdyrkning igien har bragt Danmark Pengevæsen til det, det var før Krigens Udbrud, er et Spørgsmaal, paa hvis Besvarelse det vilde være unyttigt her at indlade sig, da den tilkommende Erfaring vil heri blive den bedste Læremester. Jeg har endvidere sagt, at Priserne paa Klædevarer stege betydeligen, efterat den i f. A. værende Toldbodauction havde fundet Sted, og at man tilsidst gav 4 til 800 Rdlr. D. C. for en Alen mere end ordinair Klæde. Dette siget de Hr. J. & S. at være et urigtigt Foregivende, der blot kan have Hjemmel i løse Rygter; derimod skal Klædet høiest have kostet noget over 100 Rdlr. D. C. p. Alen. Her kommer Raden til mig, at tilraade de Hr. J. & S.: "at have gjort vel i at forsyne sig med fornøden Kundskab om den Gienstand, De agtede at skrive over." For at bevise, at dette ikke er skeet, troer jeg, at jeg dristigen kan appellere til de fleste af dem, der her i Kiøbenhavn have været tvungne til forrige Sommer at kiøbe meer end ordinair Klæde. Jeg gientager herved, skiøndt ikke meere anonym, hvad jeg alt engang har skrevet, at der af Manufacturister er fordret fra 4 til 500 Rdlr. D. C. for en Alen mere end ordinair Klæde. Jeg gientager, en Fabrikør har forlangt Betaling i Species for sit Klæde, og har erklæret, intet at ville sælge under 6 Species p. Alen. En Species kostede dengang 140 Rdlr. D. C. Det blev altsaa 7000 Rd. D. C. for en Alen Klæde. Tvivle de Hr. J. & S. endnu paa dette Udsagns Rigtighed, og ønske mere Beviis, da skal jeg paa Forlangende være beredvillig til at meddele Dem det; jeg vil alene tilraade Dem, en anden Gang at være noget mere om med at beskylde nogen, skiøndt unavngiven, for offentligen at ville fremføre en Usandhed. Det er unødvendigt at bevise, at jeg har havt Grund til at sige, at det syntes at overskride billighedens Grændser, naar der fordredes 4 a 500 Rdlr. D. for en Alen Klæde, siden de Hr. J. & S. ved at benægte dette Factum, selv tilstaae, at det er saa Beviset skal imidlertid findes i det militaire Uldmanufacturs Historie, der mueligen snart kan ventes offentliggjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Fremdeles er i oftomtalte Afhandling anstillet en Sammenligning mellem Priserne paa en Tønde Rug, en fiin Hat, og en Alen fiint Klæde, hvilke før Krigen vare omtrent i lige Priis, og deres daværende Priis. Denne Sammenligning skal imidlertid have samme Beskaffenhed, som det Foregivende, at en Alen Klæde kostede 400 a 500 Rdlr. D. C., da det skal være bekjendt, at man i mere end eet Aar har kunnet kjøbe 3 Alen Dansk meer end for dinair Klæde for det, en Tønde Rug kostede. Det er ilde, at det ikke før har været bragt til almindelig Kundskab, at de Herrer J. & S. have solgt og formodentligen ville vedblive at sælge en Alen mere end ordinair Klæde for en Tønde Rug. Jeg vil dog noget nærmere gjennemgaae denne Punkt, En Tønde Rug, en fiin Hat og en Alen fiint Klæde, har jeg sagt, vare for Krigen i eens Priis. Det er egentligen ikkun Hatten og Klædet, der har været i eens Pris, begge Dele have koste, 5 Rdlr. D. C.; Rugen har stedse været kostbarere, der er endog givet 10 Rdlr. for Tønden. Jeg troede imidlertid, naar jeg vilde sammenligne Prisen paa et Natur= og et Konstproduct med Prisen paa en Alen mere end ordinair Klæde, bedst at vælge disse tre. At denne Sammenligning ikke har fundet de Herrer J. & S. bifald, sees. Skade er det dog, at de Herrer, ved at vise det Feile i denne Sammenligning, have formodentligen overseed Hatten, da dog denne ogsaa deler den Ære med Klædet, at kunne skylde, mere end Dansk Uld og Kjøbenhavn, den 10de Hænder sit Tilvær Januarii 1814. O. J. Rawert, Hofjunker, og Medlem af den Kongel. Fabrik=Direction. Plan til en ny Fabrik.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Jndenlandske Efterretninger. Randers, den 28 Dec. 1813. Her er ved Trykken bekjendtgjort følgende: "Herved modtager Randers Amts Jndvaanere den commanderende Generals Opfordring. Denne Mand, som i Aaret 1801 stod ved vor ligesaa ærede som elskede General Moltkes Side, kjender Jylland nøie; han lærte den Gang at skatte Jydernes grændseløse Hengivenhed for Konge og Fødeland, var Øienvidne til det Mod og den Tapperhed hvormed en hver frembød sin Person til Landets Værn; han, denne General, har altsaa en fast Tillid til Jydernes Kjekhed. J ville ikke svige hans Forventning eller afvige fra Eders Fædres Daad. J kjende General Wegener allerede fra hine Dage, J have i den senere Tid atter seet ham blandt os Eders Kundskaber om Mandens Talenter, Virksomhed og Kjerlighed for Dannekongen og hans Undersaatter, er Eder fuldkommen Borgen, at J under hans Commando med Klogskab føres til Landets Forsvar. Mange blandt Eder vare i hine Dage mine Vaabenbrødre – hos Eder alle saae jeg umiskjendelige Prøver paa Mod, paa Velvillie til Opofrelse. De samme Mænd maae jo endnu have samme Aand. Stolende paa Eders Fædrenelandskjerlighed, foreslaaer jeg Eder, at vi i det hele Amt, fra hvert Lægd leverer en Hest eller Hoppe rask til Fods, med udmærkede gode Forbeen, iøvrigt af Alder og Størrelse som en Stykhest, forsynet med Sadel, Dækken, Bidsel og 4 Skoe. Den maatte være leveret hos mig her i Byen den 30te d. M. Kl. 10 Formiddag. Hesten og Eqvi pagen at tages hos enhver Mand i Lægdet, som haver saadant, og for Øieblikket kan miste samme Det taxeres her i Byen ved Modtagelsen til fuld Værd, hvilken Summa godtgiøres de Personer, Varene ere tagne hos, inden 1ste Maji næstkommende, saafremt Varene in Natura ikke forinden ere leveret tilbage. Al Forringelse godtgjøres ved Tilbageleveringen; og Udgivterne herpaa lignes paa Amtets fri og ufri Hartkorn. Lægdsforstanderen besørger dette effectueret. Jeg antager Taushed for Samtykke, og haver nogen af Amtets Jndvaanere noget herimod, den ville behage personlig at bringe mig sine Jndsigelser den 29de d. M.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Af samtlige Paagieldende udbeder jeg mig Velvillie, Virksomhed og Raskhed. - Randers Amthuus d. 26 Dec. 1813. - Fønss, Amtmand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
For Cancelliet er andraget, at en Mand i Dec. Maaned 1812 tilkjøbte sig en Landeiendom, uden at Sælgeren i Contracten opgav, at paa Eiendommen hvilede Hæftelser, eller paalagde Kjøberen at indfrie Samme, men at han nu, efterat Placaten af 10 Aug, sidstleden er emaneret, har anmeldt, at den almindelige Enkekasse i Eiendommen havde første Prioritet for 5180 Rdlr. D. C. i Følge en lovligt tinglæst Panteobligation, og en privat Mand i Følge Obligation af 26 Dec. 1811, der er tinglæst, havde anden Prioritets Panteret for 40000 Rdlr. D. C., hvilke Hæftelser han opfordrede Kiøberen til at overtage og indfrie. Da Kjøberen derimod ikkun har troet sig pligtig til at overtage den første Prioritet, men ikke den anden, efterdi den udstedte Obligation ei er tinglæst, saa har han forespurgt, hvorvidt han hertil maatte være pligtig. Collegiet har derpaa svaret: at, da en Panteobligation, som ei læses inden den i Loven5328, (fr. 688, 5) fastsatte Tid, i Følge disse Lovsteders Bydende ei kan komme i Betragtning mod andre senere udstedte men tidligere tinglyste Adkomster, men i al Fald blet kan have Retsvirkning med Hensyn til de Dispositioner over Eiendommen, som foretages efter dens Læsning, saa kan den omspurgte utinglyste Panteobligation ikke komme Kjøberen til Skade, hvis Kjøbecontract efter Forordningen af 9 Junii 1812. maa være tinglæst, da den ellers er aldeles tilintetgjort, og uden al Retsvirkning. Da altsaa den omspurgte Panteobligation ikke kan ansees som en paa den solgte Eiendom hvilende Hæftelse, saa er Forordningen af 6 Jan. sidstl. S. 33 og Placaten af 10 Aug. sidstl. efter Cancelliets Skjønnende i saa Henseende anvendelig. Vel er det saa, at Sælgeren kommer til at lide under, at Panthaveren har forsømt at lade sit Pantebrev tinglæse, men denne Omstændighed kan dog ikke gjøre, at den omspurgte Gjæld uden Hjemmel i Lovgivningen skulde vedkomme Kjøberen, hvis Eiendom den, efter det Foranførte, ikke paahæfter; men den maa ansees som en anden personlig Giæld der bliver Kjøberen uvedkommende. Jøvrigt vil det afhænge af Vedkommende at lade denne Qvæstion afgjøre ved Domstolene, saafremt de maatte ønske Saadant. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
For Cancelliet er andraget, at et Handelshuus i Bergen af et andet under 16 Dec. 1812. kjøbte et Pakhuus for 30,000 Rdlr., af hvilke 1/2 skulde betales om 6 Uger, 1/2 om 2 Maaneder og 1/2 om 3 Maaneder, hvorimod Sælgeren skulde skjøde Kjøberen Pakhuset frit. Da imidlertid Sælgeren ifølge Obligation af 11 Martii 1811 skyldte 4000 Rdlr. paa Pakhuset, kunde han ei forskaffe det beløvede tinglæste Skjøde forinden denne Gjæld blev afgjort, og han formaaede derfor sin Creditor til at modtage en Vexelobligation for denne Sum imod at extradere Panteobligationen qviteret; men da Vaartinget, hvor bemeldte Panteobligation skulde aflyses, ei blev holdt for 15 April d. A., blev denne Obligation rigtigt nok qviteret af Creditor, men vi aflyst for Forord. af 5 Jan. sidstl. publiceredes. Da nu Sælgeren maa omskrive Gjælden efter Panteobligationens Datum til 1400 Rbdlr. S. V., har han paastaaet, at Kjøberen enten skulde indtræde i hans Sted som Debitor for denne Sum imod at afkorte 40000 Rdlr. af Kjøbesummen eller godtgjøre ham Differancen imellem disse 4000 Rdlr. og den omskrevne Gjælds Beløb med 4400 Rdlr., hvorimod Kjøberen har formeent, at, da den udstedte Panteobligation var indfriet med en Vexelobligation, kunde Gjælden ei længere hæfte paa Eiendommen og var ham altsaa uvedkommende. Vedkommende har derfor anholdt om herover at erholde Cancelliets Resolution meddeelt. Collegiet har derpaa svaret, at det ikke skjønner rettere, end at den omhandlede Panteobligation, ved den mod Vextiobligationens Udstedelse, derpaa tegnede Qvittering, var bleven ugyldig; thi Aflæsningen skeer blot for at give Qvitteringen den til tredie Mands Betryggelse nødvendige Notoritet, men ikke for at tilintetgjøre den Panteret, hvorfor Creditor alt har givet Qvittering. Panteobligationen maa derfor, som en Følge heraf, formeentligt blive Kjøberen uvedkommende. Jøvrigt vil det afhænge af Vedkommende at lade denne Qvæstion afgjøre ved Domstolen, saafremt de maatte ønske Saadant. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Kjøbenhavn, den 3 Januarii. Følgende ved Hans Majestæts Armeecorps i Hertugdømmen ansatte Officierer, som i Følge de fra Hs. Durchlauchtighed General Prinds Fredrich til Hessen indkomne Rapporter, berømmeligen have udmærket sig ved Tapperhed og god Conduite i de forskjellige Fægtninger, som dette Armeecorps har havt med Fienden paa sin Marsch fra Grændserne af Holsteen til Rendsborg, ere under 1ste dennes af Hs. Kongelige Majestæt allernaadigst udnævnt saaledes som følger: A. Til Commandeur af Dannebrogen: Generalmajor og Ridder Georg Ludvig Greve von der Schulenburg. B. Til Riddere af Daunebrogordenens 4de Klasse. Oberstlieutenant Jaques d'Aubert af Artillerie-Corpset. - Ritmester og Escadronchef Ferdinand Greve af Moltke af det fyenske Regiment lette Dragoner. - Ritmester og Escadronchef Paul Christian Frederik v. Bardensleth af samme Regiment. - Stabscapitain Christian Frederik v. Treyka af Kjøbenhavns Jnfanterie-Regiment. - Secondritmester Baron Adolph v. Rantzau af det fyenske Regiment lette Dragoner. - Capitain Christian Frederik Malthe v. Friis af Jngenieur-Corpset. - Stabscapitain Johan Christian Gottlod Gottholdt von Friis, af Artillerie=Corpset. - Divisionsadjutant ved Generaladjutant=Staben Carl von Ewald. - Second ritmester Johan Philip v. Schulz af det fyenske Regiment lette Dragoner. - Premier=Lieutenant og Adjutant Christian Frederik von Meyer af det fyenske Jnfanterie=Regiment. - Premier=Lieutenant Adolph Otto v. Hedemann af samme Regiment. - Premier=Lieutenant Peder Pedersen von Malling af Artillerie=Corpset. - Premier=Lieutenant Malthe v. Engelsted af det fyenske Regiment lette Dragoner, og Second-Lieutenant Christian Anders v. Wind af samme Regiment. C. Til Dannebrogsmænd. Divisionsqvarteermester ved Generalqvarteermester=Staben og Ridder Hans Christian v. Rømeling. - Major, Divisionsqvarteermester ved Generalqvarteermester=Staben og Ridder Frederik Løwenru v. Barbenfleth, og Major og Ridder Ernst Ludvig v. Berger af Husarregimentet. (St. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Placat. Det har behaget Hs. Majestæt Kongen, under 2den d. M., allernaadigst at resolvere: "at det i Placaten af 25de Septbr. f. A. indeholdte Forbud, imod at opkjøbe Creaturer, skal være ophævet. Hvilken allerhøieste Resolution herved kundgjøres til alle Vedkommendes Efterretning. - Det Kongelige Danske Cancellie, den 4de Jan. 1814.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Placat angaaende hvorledes der skal forholdes i Henseende til Kjøbenhavns Brandforsikkrings Annuttetsgjæld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Det Kongelige Finants=Collegium har ved Skrivelse, under 20de d. M., communiceret os følgende allerhøieste Resolution af 15de næstforhen: "Vi ville allernaadigst, at samtlige Annuitetsbeviser, som under Vort allerhøieste Garantie af Brandforsikkringskassen ere udstede, skulle nu strax udtrækkes paa eengang, dog saaledes, at de paalydende Summer ikke contant udbetales til den ved Udtrækningen bestemmende Forfaldstid, men at der for Beløbet meddeles uopsigelige Kongelige Obligationer til 4 Procent aarlig Rente, men som i øvrigt ere samme Bestemmelser underkastede, som de, der alle rede ere i Circulation, og oprindeligen lyde paa 4 Procent Rente. Derhos ville Vi allernaadigst have bestemt, at det aarlige Tilskud af 1/2 Procent, som paaligger Brandkassens Jnteressentere at svare, til Afbetaling paa dens Annuitetsgjæld, skal tilflyde den synkende Fond, for at anvendes til, paa fordeelagtigste Maade at indkjøbe af hine Annuiteter eller andre Statsgjælds Papirer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Hvilken allerhøieste Resolution efter det Kongelige Finants=Collegiums ovennævnte Skrivelse herved offentligen bekjendtgjøres. Directionen for Kjøbenhavns Brandforsikkring, den 23de Decbr. 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Til den i Anledning af Qvægsygen anordnede bestandige Commission er bleven indberettet, at paa Grændserne af Hertugdommet Holsteen, i Amterne Trittau, Reinbeck og Segeberg, er udbrudt en Sygdom blandt Hornqvæget, som ogsaa allerede skal have yttret sig i Amtet Reinfeld. Omendskjønt Commissionen endnu ikke er underrettet om denne Sygdom er den farlige Qvægsyge, eller en anden af tilfældige Omstændigheder foranlediget smitsom Sygdom blandt Hornqvæget, saa ere dog, til at forhindre dens videre Udbredelse, de fornødne Anstalter trufne. (Coll. Tid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Kjøbenhavn, den 11 Jan. J Gaar Aftes henimod Kl. 8 opkom en pludselig heftig Jld i en af Hovedstadens bedst indrettede Klæd fabriker, tilhørende et Jnteressentskab, i den Admiral Ramshart forhen tilhørende Gaard paa Toldbodveien. Den store, 5 Etager høie Bagbygning, hvor Fabriken var, lagdes, tilligemed den største Deel af Fabrikens Jnventarium, aldeles i Aske. Klemtningen vedvarede til henimod Kl. 7 i Morges, og Kl. 8 tilkjendegaves ved Kimning, at al vare var forbi. Uagtet den stærke Jld og haarde Frost lykkedes det saaledes det virksomme Brandvæsens Anstrængelse at forhindre Jldens videre Udbredelse. Fabriken med dens Indretning var assureret for 100,000 Rbdlr. N. V., men Skaden regnes til henved 500,000 Rbdlr. N. V. - 250 Mennesker, som havde deres Ophold ved Fabriken, ere blevne brødløse, og 7 til 8 Mennesker ere blevne beskadigede ved Jlden, af hvilke nogle ere døde, Jlden opkom øverst i Huset i Tørrestuen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
J Dag noteredes Speciecoursen 820.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
(Efter Statstidenden.) Paris, d. 20de November. J Senatsmøder d. 14de denne holdt Senatets Ordfører følgende Tale til Hs. Majestæt Keiseren og Kongen; "Sire. Senatets Tanker have stedse ledsaget Dem under dette Felttog mærkelige Tildragelser. Det har med Gysen skuet de Farer, for hvilke Deres Majestæt har udsat sig. Forgjeves have Frankriges Fienders Anstrængelser fundet Begunstigelse i de Allieredes Frafald, i saa uhørte Forræderier, i de overordentlige Begivenheder, i de ulykkelige Hændelser. Deres Majestæt har overvundet Alt. De har stredet for Freden. Førend Fiendtlighederne atter begyndte, tilbød Deres Majestæt Sammenkaldelsen af en Congres, hvortil alle, endog de ubetydeligste Magter, skulde indbydes, for at billægge enhver Uenighed, og lægge Grundvold til en for alle Nationer hæderlig Fred. Deres Fiender, Sire, have modsat sig denne Kongresses, Sammenkomst. De ere ene Aarsag til Krigen. Deres Majestæt, som bedre end nogen Anden kjender deres Undersaatters Tarv og Sindelag, veed, at vi ønske Fred. Men alle Fastlandets Nationer trænge endnu høiligere dertil end vi, og dersom vore Fiender, uagtet halvandet hundrede Millioner Menneskers Ønske og Jnteresse, i det de undslaae sig for at underhandle, ville selv opsætte Betingelserne og foreskrive os et Slags Capitulation, da skal dette skuffende Haab vorde tilintetgjort. De Franske ville, ved deres Hengivelse og Opofrelser, vise, at ingen Nation nogensinde bedre har kjendt sine Pligter mod Fædreland, Ære og Souverain.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Hs. Majestæt behagede allernaadigst at svare: "Senatorer, Det Sindelag, De bevidne mig, er mig behageligt. For et Aar siden var hele Europa med os, i dette Øieblik er hele Europa mod os. Det er fordi Europas Stemning angives enten af Frankrige eller af Engelland. - Uden Nationens Kraft og Virksomhed vilde vi derfor have Alt at frygte. Efterverdenen skal sige, at store og indviklede vare Omstændighederne; men at de dog ikke formaaede at nedbøie Frankrige og mig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Moniteuren af 17 Nov. indeholder tre meget lange Senatsconsultsforslag. Det første har til Gjenstand at overlade 300,000 Mand til Krigsministerens Raadighed; det andet Forlængelsen af de Fuldmagter, som de Deputerede af 4de Classe i det lovgivende Corps have, paa Grund af, at Omstændighederne ikke tillade at vente til de Fratrædendes Pladser kunne vorde besatte. Det tredie handler om, at Keiseren for Fremtiden skal udnævne til Forsædet i det lovgivende Corps, istedetfor, som forhen, at vælge blandt fem af Corpset foreslaaede Candidater. - Disse tre Forslag ere antagne. Desuden meddeler Moniteuren et Decret, hvis første Artikel overgiver til Krigsministerens Raadighed 300,000 Conscriberede, tagne af Classerne fra 1806, 7, 8, H. 10, 11, 12 og 133 1814 deri indbefattet. Den anden Artikel bestemmer, at 80,000 Mand skulle strax indkaldes, for at sættes i Virksomhed; 50,000 andre skulle holdes færdige, i Tilfælde af at Fienderne Fulde gaae over Rigets Grændser. - J Følge et andet Senatsconsult skulle 38,428,343 Franker 34 Centimer overlades til Krigsministerens Disposition.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-11
Paris, d. 22 Nov. Man forsikkrer, at det af Hs. Maj. de Franskes Keiser allerede for flere Uger siden ved Grev v. Meerveldt gjorte Forslag til Opretttelsen af en Kongres i Følge et Svar fra den østerrigske Udenrigsminister Grev v. Metternich, skal være bleven antaget. Som Sæde for Kongressen nævner man Mannheim; som Befuldmægtigede: Grev v. Metternich paa østerrigsk, Grev v. Nesselrode paa russisk, Lord Aberdeen paa engelsk og Hr. v. Hardenberg paa preussisk Side. Som Underhandler paa fransk Side nævner man Hertugen af Vicenza (Caulincourt), som vil begive sig til Mannheim, saasnart den til Stormarschaludnævnte Grev Bertrand, hvilken Post han siden Marschal Duroes Død beklædte, ankommer. De øvrige krigførende Magters Befuldmægtigede angives ikke. Af disse Mænds bekiendte Tænkemaade haaber man et hastigt og lykkeligt Udfald af en Congres, som endelig vil sætte Grændse for den skrækkelige Blodsudgydelse. Jngen Vaabenstilstand, skal sluttes, men man vil kjæmpe under Forhandlingerne, hvilket maaskee vil bidrage meget til at Præliminairerne snart vorde underskrevne. Man vil vide, at de allierede Magter ville lægge Lünevillerfreden til Grund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-15
Bidrag til Dagens Historie. 133 (Fortsættelse.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-15
Grosserer P. WedersøBrock Wibroe. Søren Schmidt. J. J. Holbeck. 300 Chr. Broberg 1800 P. Koefoed. 1300 P. C. Benzen 300 Langeland, Lütken og Øst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-01-15
Prof. Høegh=Guldberg for Januarii 100 –med dette vedtegnede Tankesprog, Danmark staae, eller falde, det er i Guds Haand. Men gamle Danmarks Ære hævdes mandeligen; det er i vor Haand. Endvidere er os tilsagt, ved Udførelsen af særdeles opgivne militaire Tildragelser herefter, iblandt flere Summer 5000 Rdlr., 2000 Rdlr. og 1000 Rdlr. af Mænd, der einsvigte deres Ord og Pligt, naar det gielder Fædrelandets Velfærd eller Ære. Hvilket vi tro vor Skyldighed at burde ligeledes antegne. Langeland, Lütken, Øst,