Berlingske Tidende, 1794-05-16
Pohlen, den 27de April. Det bliver alt mere og mere kiendeligt, at den Opstand, som den 17 d. M. har havt Sted i Warschau, aldeles ikke har været en længe næret Forbitrelse mod de Russiske Tropper, eller et Øiebliks Hede hos Folket, men af en mellem de franske Emissarier og de misfornøiede Polakker forhen oprettet Forstaaelse med Anførerne for den i Cracau udbrudte Revolution. Jkke allene Omstændighedernes sande Sammenhæng, hvorom nu først rigtige Efterretninger kunne indløbe, men ogsaa Tildragelsernes Udfald selv, beviser denne Formodning. Nogle Dage før Urolighedernes Udbrud, udspredte man i Warschau de ondskabsfuleste Rygter, for at giøre de russiske Commanderende forhadte, hvorom ogsaa er meldt i nogle offentlige Blade. Men selv deres Urimelighed var Aarsag til, at de hverken bleve modsagte eller deraf kunde tages Anledning til at frygte for Roligheden i Staden. Jmidlertid forberedede de Folket til den forrehavende Ødeleggelse, og forbittede samme mod de Tropper, som hidtil havde vedligeholdt den offentlige Rolighed i hele Republiken. Forklædte som pohl. ske Soldater, hvilke formedelst en Deel af de polske Troppers Aftakkelse vilde begive sig til deres Regimenter, indsneg sig paa samme Tid en Mængde Sammensvorne, og GeneralJgelstrøm var, uagtet derimod gjorte Forestillinger ikke i Stand til at hindre saadant. Da derfor den 17de om Morgenen Kl. 4 den Kongel. ridende Garde forlod sin Casserne, og, bag Haven ved den saachsiske Gesandts Hotel, uden af Anledning fiendtlig behandlede et russisk Detachement, troede det ved disse Rygter forbittrede og forførte, og ved de Sammenrottede ophidsede Folk, at see samme bekræftede, og greb uden videre Undersøgelse til Vaaben. Man lydede med Stormklokken, som et Signal for Jacobinerne og Oprørerne, til almindelig Opstand. (Af de her følgende mestendeels allerede bekiendte Omstændigheder ved Opstanden anføre vi kun følgende.) Da de russkste Tropper, ved det ganske uventede Udbrud af Opstanden, ikke havde haft Tid til, at trække sig tilsammen, desuden ikke havde faaet deres Generalers befalinger, og følgelig ikke kunde handle efter nogen felleds Plan, saa blev ved dette ligesaa listige som mordiske Angreb intet tilovers for dem, uden at kaste sig ind i de første de bedste Huse, som ved deres Løvemod bleve til ligesaamange Fæstninger, fra hvilke de, uagtet den heftigste Kanon- og Kartetsk-Jld ikke kunde uddrives, førend de overalt stode i Brand. Jmidlertid forsøgte General Jgelstrøm alt, hvad der stod til ham, for ved Kongens Auctoritæt at gjøre en Ende paa Blodsudgydelsen, paa begge Sider. Da Kongen havde forlangt, at han skulde selv komme til ham, men han ikke torde vove, at lade sine Tropper være uden Anførsel, og selv sætte sin Person i Fare, afsendte han sin Broderson, ledsaget af de pohlske Generaler Byssewsky og Mokronowsky til Kongen, men Udfaldet viste, at hans Forsigtighed og Mistillid havde været fuldkommen grundet, saasom den rasende Pøbel uden Hensigt til Folkerettten dræbte denne Officeer ved Siden af begge Generalerne, af hvilk den først selv blev saaret. Neppe havde Russerne, efterat General Jgelstrøm havde i 36 Timer paa det tapreste forsvaret sig i sit Palais, som var giennemboret af Kugler og stod i fuld Brand, forladt Staden, da man ogsaa allerede skred til at organisere den ganske hemmelig aftalte Revolutions=Regiering, for hvilken Generalerne Matronowsky og Zaktzewiky ere Hovedmændene. Man har ganske efter den jacobinske Regierings Exempel i Paris, strax indrettet et Municipalitet og nogle Departementer og har tiltraadt den i Cracau under Kosciusko smeddede Confoederations=Acte. Foranstaltningerne under de skrækkelige Uroeligheder, for hvilke Warschau i disse Dage var Skuepladsen; de franske Emissariers stedse meere fremlysende Jndflydelse paa Oprørernes Planer; de franske Penge, som man paa adskillige Steder seer, og de daarlige Forestillinger om Frihed og Lighed, hvorved man søger at drage Folket til sin Jnteresse, viser alt for tydelig, at alt dertil er længe tilforn overlagt, og at der ikke behøvedes nogen særdeles Anledning til, at styrte den ulykkelige Stad og den hele Republik i Fordervelse, hvilken dog efter Tingenes Natur og sædvanlige Gang, tidlig eller sildig maae falde tilbage paa Ophavsmændenes Hoveder.