Aalborg Stiftstidende, 1845-08-23
De snilde Hansemænd havde allerede ved Valget af Beliggenheden og ved det Raaderum, som Holsteens Hertuger her i sin Tid indrømmede dem, viist og givet Efterverdenen den Lære, der er Grundtrækket i alle Handelsystemer: at det er Naturen og dennes Hovedfortrins Benyttelse der i Handelen skaber Fordelene og Herredømmet. Som et Recipiens ved Tydsklands Hovedstrøm for hele det herfra sig udbredende syd- og øste europæiske Continent har allerede Hamborgs Beliggenhed heri erhvervet sig et Fortrin, som ikke andensteds kan naaes og som er blevet styrket og forøget ved den tilsvarende heldige Beliggenhed for Correspondencen med hele Nord og med det oversøiske Vesten. Det udgjør saaledes ved sin Beliggenhed et Central punct for hele den europæiske Forbindelse mellem Øst, Nord og Vest og disses derfra udgaaende videre Forbindelse mod Syden, og denne centraliserende Beliggenhed og den Styrke, som Centralisation i Handel giver og som er den Magnet der drager Pengekraften til sig, er det, der har givet Hamborg sin Betydning og som tillige har skabt dens umiskjendelige Nytte for det store Verdenstrøg, i hvilket den saaledes er situeret. Af den Nødvendighed og Nytte, Hamborg som Centralpunct saaledes udøver, følger nu vel ingenlunde, at man skal benytte den meer end dens Beliggenhed udkræver og gjøre sig meer afhængig af dens Handelshøihed, end Handelens Retning udkræver og end der svarer til den Nytte man høster til Gjengjæld. Dette stadfæster sig ogsaa ved de flere nye Handelsveie, der i den senere Tid udvikle sig for at fremkalde og admittere Benyttelsen af saamange directe Handelsveie i hver enkelt Retning som muligt, saasom ved den ved Jernbanen oplivede Handelsvei til Stettin, ved lignende intenderede til Rostock og til Wismar og navnlig for vort Lands Vedkommende ved den slesvigske Tverbane. Men alle disse ønskelige nye selvstændige Baner betage derfor ingenlunde det Situationspunct, der hedder Hamborg, Betydningen af sin Verdensbeliggenhed eller Nytten af Forbindelsen med den. Dette nu kun med Hensyn til det nærmeste og betydningsfulde Handelspunct, som hedder Hamborg. Men ved Forfølgning af Jernbanelinien maa det vel erindres, at her ingenlunde blot er Tale om Hamborg, som det første store Berøringspunct, men og Jndlemmelsen i den europæiske Jernhanekjæde. Og her viser det sig endnu mere, hvor forvildende de Begreber ere, man fra Flensborg i denne Retning søger at udplante, og hvorledes man der netop modsiger sin egen foregivne Bestræbelse for en directe Handel i alle Retninger, der kan befrie for Hamborgs Handelsuprematie eller, som det hellere burde hedde, gjøre dette overflødigt. Thi ved Jndlemmelsen i den europæiske Jernbanekjæde blive vi jo netop et directe Leed af denne og faae directe Adgang til hvert enkelt Marked i hver enkelt Retning, uden at Hamborg da kan udøve Centralindflydelsen, idetmindste ikke i den Grad, som naar vi ere udelukkede fra Jernbanekjæden og altsaa nærmest henviste til Hamborg som Centralmarked. Det er altsaa aabenbart netop i den directe Handels Jnteresse, at vi directe indlemmes i Jernbanerouterne til alle europæiske Hovedpuncter, saavel paa Continentet, som dem, der derfra nærmest correspondere med det Oversøiske. Ligesom det derfor er aabenbart klart, at det hele Handelsrøre kun kan vinde ved den nærmeste og naturlige Jndlemmelse i Jernbanelinierne, saale de ere de Grunde, hvorpaa Flensborgerne støtte sig som værnende om deres, Stadinteresser, ogsaa uden alt Hold.