Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-01-17
J de Deputeredes Takadresse vilde General Foy havt det Sted, hvor den franske Hær siges at have frelst Spanien, udeladt, da Spanien efter hans Formening nu var langt ulykkeligere og Udsigten til en bedre Tilstand lang svagere end tilforn. Videre fandt han den Yttring, at Emigranternes Godtgjørelse ingen Jndflydelse vilde have paa Statens øvrige Fornødenheder, alt for vaklende. Cas Perier fandt ogsaa Lovtalen over Finantsernes blomstrende Tilstand ubeviist, thi, spurgte han, hvorfra ville vel Ministrene faae de fornødne Pengesummer, uden ved Paalæg, Laan og ved at afknappe i Statsudgivterne? Den eneste Forandring, som imidlertid vedtoges, bestod i Ordet, Gud, foran hvilket den bestemte Artikel udelodes. Den første egentlige Forhandling af Kammeret angik en Ansøgning fra en Hr. Lamarre, som har kjøbt et Emigrant gods og affundet sig med dets forrige Eier ved hans Hjemkomst til Frankerig, hvisaarsag han nu forlangte den Deel af Godtgjørelsen, som kunde tilfalde Sælgeren. Efter Kommissionens Forslag blev den henviist til vedkommende Godtgjørelses=Kommission, hvilken Beslutning ansees for en Seier af begge de kombinerede Oppositioner. Ti Modpartiet hørte Dhrr. Pumarin, Pardessus og Piet hvilken Sidstes Foredrag opvakte almindelig Latter. Konseilet skulle flere Lovudkast, blandt andre om Kirken Ret til Ægteskabers Jndvielse før de ere indgaaede ved den borgerlige Ret, og om Journal-Censurens nye Jndførelse, være faldne igjennem ved Dauphins Opposition, som heri understøttes af Søeministeren Hr. Chabrol (en Broder til Præfekten). Det er Jndkomsternes tyvedobbelte Beløb, som skal lægges til Grund for Emigranternes Godtgjørelse. Hr. Martignae anslog i sit Foredrag hele Værdien af de konfiskerede Godser til noget over 1297 1/2 Millioner, hvorfra afgaaer Gjelden med henved 310 Mill., bliver følgelig omtrent 988 Millioner at godtgjøre med de foreslaaede 30 Millioner 3 Procent-Renter. Den af ham anførte væsentligste Grund gik ud paa, at da de Udvandredes Tab var en Virkning af deres Fraværelse, og Begivenhederne fuldkommen retfærdiggjorde denne, kunde heller Jngen drage, deres Fordrings Retmæssighed i Tvivl. Hermed have Oppositionsbladene alligevel gjort en alvorlig Begyndelse. Saaledes nægter Konstitutionel vel ikke, at Revolutionen slog dybe Saar, at Stormen bruste over Alles Hoveder og Lynet ramte hele Frankerig, saa at det kun var af Ruiner den selskabelige Bygning igjen kunde opføres. Men nu er Sløret, som tildækkede Revolutionens forbigangne Uheld, bortrevet og Statens Kraft brudt. Man udkaarer een Klasse Ulykkelige som det eneste Offer for vore borgerlige Uroligheder. Man stifter en Forret selv i Ulykken, og det i et Land, hvor Man har lovet Borgerne Lighed for Lovene. Man inddrømmer den, som forlod sit Fødeland, større Gunst, end den, der bragte sit Liv og sin Formue til Offer og døde ved Foden af den styrtende Trone. Har den med Kartætsker knuste Handelsmand i Lyon, eller hans ødelagte Familie, har den Grenadeer, som faldt den 10 August under Thuilleriernes Mure, da mindre Krav paa Troskabs Løn, end den adelige Soldat i den Condeske Armee, Tabte den da Intet, som mistede al sin rørlige Eiendom, Vel svares der, at Man ikke kan afhielpe ethvert Onde; men hvorfor udkaares da netop den Klasse, som for Tiden er den meest begunstigede, Af alle Revolutionens Offere ere de Udvandrede i dette Øie i blik mindst at beklage. Pensioner, Værdigheder og indbringende Poster tilfalde dem fortrinlig. Den foreslagne Godtgjørelse forøger Nationalgjelden med 1000 Millioner. Rigtignok foragte vore store Financiers, som ere vante til at tælle i hundrede Millionviis, slig en Sum; men trods alle de Labyrinther af Beregninger, hvori Man vil lede Os omkring, er dog intet vissere, end at hine tusinde Millioner gaae ud af Skatteydernes Lommer, og Hr. Villele maa sige hvad han vil, naar Konsumtionen forøges paa den ene Side, maa den formindskes paa den anden. Rentenisterne skulde Man dog og troe, fortjente noget Hensyn &c. i Koureren taler i samme Sprog, og mener, at naar Man ikke kan give fuld=Opreisning, byder Retfærdighed, at i det mindste Alle, som have lidt, fik nogen Deel deri, istedetfor at give een Klasse Alt og de Andre slet Jntet. Men hvorfra vil - vedbliver den - Ministeriet tilfredsstille saa mange Fordringer, Det har opvakt det Forbigangne, det har villet gjøre ugjort hvad 30 Aar havde fuldendt, og derved aabnet et Svælg, som Tiden havde tillukt, Træet begynder alt at bære Frugter. Ogsaa Aristarken erklærer sig bestemt imod Godtgjørelses=Projektet, men paa Grund af skuffet Forventning, da han vil have Godtgjørelsen anseet som en Retfærds=Handling og ikke, som en Naadesbeviisning.