Berlingske Tidende, 1789-03-23
Stokholm, den 16de Martii. I Dag Kl. 10 1/2 var Adelen igien forsamlet. Hr. Tigerhielm, vilde fremsætte til Overveielse det af ham ved Forsamlingen i Gaar gjorte Forslag angaaende en Underretning for Bevilg, nings Deputationen, men Vice Marchallen forekom ham, og berettede ham, at de Geheime Deputerte allerede havde communiceret Bevilgnings Deputationen Beløbet af den Summa, som skulde reparteres (72 Tdr. Guld eller 1200,000 Rd. Specie). Vice=Marchallen oplæste derpaa et Brev, som han havde faaet fra Kongen, af Jndhold: "At da Hs. M. nu havde forundet Adelen 3 Ugers Tid til at raadslaae angaaende Sikkerheds Acten, saa var det Hs. Majestæts Villie, at Adelen strax og paa en afgiørende Maade skulde bestemme sig, i Henseende til denne Affaire, som de 3 Stænder allerede 3 Gange havde befaldet i Hs. Majestæts Nærværelse paa Rigssahlen; som de siden efter havde forehavt udi deres Forsamlings=Værelser; og som deres 3 Talemænd nu havde underskrevet i Hs. Majestæts Nærværelse. Sikkerheds-Acten blev paa nye forelæst, førend Raadslagningen over denne Materie blev foretaget; hvorefter Vice-Marchallen recommenderede Adelen den nødvendige Orden, Stilhed og Rolighed, ved denne Raadslagning, som maaskee var den allervigtigste og mærkværdigste, der nogensinde havde fundet Sted i denne Forsamling ; en Raadslagning, lagde han til, hvor der handles om den Kongelige Magts Prærogativer, om Nationens Rettigheder, og om vore Børns og Efterkommeres Skiæbne. Han lovede, at han, for sin Deel, skulde forrette sit Vice=Marechals Embede med den mueligste Ombyggelighed, og den allernøiagtigste Redelighed, saaledes, at han skulde kunde forsvare sin Opførsel, ikke allene for Kongen, men ogsaa for Adelen og Nationen. Han bad derpaa dem, som havde i Sinde at tale, at de vilde behage at anmælde sig, paa det at han kunde optegne dem efter Ordenen, og paa det at Raadslagningen ikke skulde afbrydes ved Tvistigheder desan, gaaende. Flere end 20 Personer meldte sig derpaa. Efter alle disse Jndledninger begyndte Grev Douglas Debatten med et langt Dictamen, hvori han giendrev Forsikrings=Acten Post for Post, og viste, at denne Acte gandske forandrede Constitutionen og Regieringsformen af 1772; at Acten var forfattet i saa forvildede og tvetydige Talemaader, at mankunde give samme den allermeest udstrakte bemærkelse, at mange Meninger vare hinanden haandgribeligen og begsligen modsigende, og at andre havde en Mening, som passede sig paa det øvrige : at det var gandske og aldeles i dende imod Regieringsformen af 1772, at lade Kongen be Friehed til at føre offensive Krig ; at Kongen i saa Fald ma te end videre have Rettighed til at paalægge Skat, eftersHan, i Følge Regieringsformen af 1772 kunde paabe Skatter til Krigsfornødenheder ; og at Han, saafremt H. kunde føre Krig, naar Han vilde, følgeligen ogsaa kun paalægge Sine Undersaattere saa store Skatter og saa ef som Han fandt for godt : at Taxations=Friheden, som og denne Acte var forbeholdet det Svenske Folk, var slet ud og kun en Chimære, saa længe som den ikke var forbeholdt : forsamlede Stænder paa Rigsdagen ; at Kongens Rettigtil at disponere over Embeder efter eget Behag, streed med Regieringsformen af 1772 og Rigsdags Beslutning : 1786; at den Maade, at administrere Retten paa, en Hs. Majestæt fandt nyttig, var noget, hvorpaa man de Exempel finder udi noget poleret Land, og strider den imod den 5 i denne Acte, hvori der siges, at Hs. Man kun har to Stemmer i Raadet i Henseende til de Sager, og angaae Rettens Pleie ; at for Resten, hvad som angik Ar len i Særdeleshed, var et tydeligt Indgreb udi sammes paa vilegier, som af saa mange Konger af Familien Wasa redeligen bekræftede, og i Besynderlighed 3 Gange af de Majestæt Kong Gustav den Tredie. Grev Douglas sin med at erklære, at saasom baade Jndledningen og Slum gen af Regieringsformen af 1772 satte ikke alleneste Kon men endog Stænderne ud af Stand til at giøre nogen Fordring imod ovenmeldte Regieringsform, saa kunde Han ar andet end gandske forkaste Forsikrings=Acten. Førend Døron Duwall læste sit Dictamen, erklærede han sig misfornømed det som han havde skrevet, efterat han havde hørt EieDuglas's Dictamen, hvilket han kaldte et Mesterstykke, og hvortil han gandske og aldeles henholdt sig. Derpaa lade han sit eget Dictammen, som ikke indeholdt noget nyt, undtagen hvad Grev Douglas havde sagt. Baron Wachtmen ster læste ogsaa et Dictamen, men som der i dette, ligesom i alle de, der fulgte efter, ikke vare noget nyt, saa vil ma allene lade sig nøie med at navngive Personerne, og ikkun tilføie det Nye eller Overordentlige, som nogle af dem anførte. Disse Personer vare de Herrer Baron Posse, Gre Claes Lewenhaupt, Grev Hamilton, Baron Bielke, PerDaben, Adlermarck, Hr. Hørn, Major Stedt, og mange andre mindre bekiendte Medlemmer, hvis Navne man uteerindrer. Alle disse Dictamina vare imod Forsikrings Aften, og udi Grev Claes Lewenhaupts Dictamen var anført den 5 af Regieringsformen af 1772, hvori siges : at, dersom Kongen vil foretage sig at forandre eller kuldkaste denne Regieringsform, og indføre Souveraineteten, hans Undersaattere da skal være løsladte fra den Lydigheds Eed. som de have aflagt til ham. - Hr. Professer Schulhenhelm læste et meget langt Dictamen, hvori han undersøgte Forsikrings=Acten næsten Ord for Ord, og forde en Sammenligning imellem Konunga Balken, udi Lands Loven, som Kongen havde foret at holde, de som fra umindelige Tider havde været en Grundlov, endog før Gustav Wasa og Gustav Adolph, en Sammen ning, siger jeg, imellem denne Lov og Regieringsformen 1772, og viste, at de næsten Ord for Ord stemmede overeens ved hinanden, saasom : "En mk Konnunaar i Harnødder drage over Rikets Landamre, utan Folckets Willa ock Samtykka Konnaa Balken, og den 5 i Regieringsformen af 1772, du forbyder Kongen at begynde Krig uden Stændernes Sam Litr. Man roste meget dette Dictamen. - De enkelte Persodersom talte eller gave Dictamina til Forsvar for Forsikringe. Atten, vare: Hofretsraad Chrenmalm ved Hoffetten i Abo, Hofretsraad Bergenstrædle ved Hofretten i Stockholm, Overste Leyonankar og Lieutenant Billang, ja end ikke disse Personer approberede den, uden med Undtagelse af hvad om var stridende mod Adelens Privilegier, og Hr. Leyonande i Særdeleshed havde den Jdee, at man ikke antog den den for Gustav den Tredies Levetild, erklærende, at han ogsaa stærkt protesterte imod en uindskrænket Approbation, om imod en uindskrænket Forkastelse af denne Acte. - Da disse Dictamina og Taler, 33 i Tallet, vare meget Gage, saa uddrog deres Oplæsning Raadslagningerne indtil som Eftermiddagen, og da Vice Marskallen spurgte, under endnu ikke var nogen, som ønskede at tale, men ingen bre meldte sig, sagde han, at eftersom Adelen næsten eenlemmigen havde værer enig om at forkaste Forsikrings Acten, ville han giøre Forslag derom; men da denne Acte var et forslaa, som havde sin Oprindelse fra Kongen, saa var han sebunden til først at giøre Forslag til bifald. Han saade . Bifalder Adelen Forsikrings=Acten? Man svarede her da med et igientaget Nei, som skingrede i hele Sahlen. Eier Marskallen gjorde derpaa den anden Proposition, For ber Adelen Forsikrings=Acten heel og holden, og i alle fine Dele, Et almindeligt og 3 til 4 Gange igientaget Ja uden Jerneste Mei, var Svaret. - Man blev derpaa enige om, bier Baronernes Duwall og Wachtmelsters Forestilling, at Creditions Deputationen skulde efter Grev Douglas, Ba da Posse, Grev Lemenhaust og Baron Wachtmester, de ste Memoires, opsætte et Svar og Forestilling til Kongen, mindeholdte Aarsagerne, hvorfore Adelen ikke kunde an har eller bifalde denne Acte, og at man ligeledes ved Extract, Protocollen skulde communicere de andre Stænder disse forsager. - Man aabnede Listen paa de Medlemmer, som brandvalgte til Expeditions-Deputationen, saavelsom paa saa der vare udvalgte til at træde i nogle Personers Sted som det bortreiste eller havde entliget sig fra deres Pladser i de dette Deputationer. - Man udnævnede den Deputation, skulde bringe Kongen Stændernes Taksigelses Addresse. sionerne Duwall og Machrmelster gjorde Erindringer om Pressen til Kongen, angaaende de Lemmer af Adelen, som da i Fængsel. Efter en kort Debat imellem dem og Mar len blev det afgjort, at Expeditions Deputationen skulde Patte denne Addresse. Man skiltes ad Kl. 7 om Aftenen.