Berlingske Tidende, 1801-05-04
Paa min Gaards Jorder gives der en Deel Forhøininger eller Bakker, der bestaaer af Sandjord, hvoraf jeg bruger nogle Steder til Potetes saaledes: Det første Aar jeg tager et nyt Stykke op, pløier jeg det op om Høsten, eller og Bakken er for brat, lader den spade, hvori jeg næste Vaar saaer Efter for at Jorden desbedre kan renses for Ukrud, og Græstorven desbedre kan raadne. Naar Erterne er indhøstet, kiører jeg et godt Lag Myrejord derpaa af oprensede Grøfter, som jeg næst Vaar pløier eller spader ned, og er da Tørven endnu overalt et raadnet nok, lader jeg Jorden tillige bakke med en Jernhakke: thi Hovedsagen er, at Jorden, især til Pottes, bearbeides vel, at den bliver møer. Naar man saaledes hvert 3die Aar giver en saadan Sandbakke et godt Lag Myrejord, behøves ingen anden Giedske. Og den som har Myrejord og ingen Sandbakker, kan inddele sig nogle Stykker 8 a 10 Alen brede med Grøfter imellem, for at udtørre Jorden, og der kjøre Sand paa og i øvrigt handle som meldt, da jeg med Fordeel har forsøgt begge Deele. Naar Jorden er saaledes tilberedt, træder jeg den af paa langs i Beder eller Sænge, 2 Alen mellem hver Gang. Jenhver Seng giør jeg 2 Render lige vidt fra hinanden, hvortil jeg bruger en Hakke gjort som en Treangel. Derefter gaaer een med en stor Stok med et Mærke for hvert, og stikket Huller en 4 Tommer dyb i disse Render, omtrent 3 Qvarteer mellem hvert Hul, som en anden følger efter og kaster en Pote tes i, hvilket et Barn kan forrette. Disse Huller giør en øvet efter Øiesynet, uden at bruge andet Maal; men det observeres, at naar den første Rad er gjort, Hullerne da i den anden Rad ei giøres lige for de i den første Rad; men midt for Rummet imellem dem, som i Gartnersproget kaldes i Forbund. Det er med andre Ord, naar man drager en Linie mellem dem, staaer de i en Treangel. Aarsagen hvorfor disse, saavelsom alle Slags Planter sættes saaledes, er deels for, at de da faaer meest Rum, at formere sig, og deels fordi Soel og Veir da beshar frit Strøg. Naar saaledes Stykket er tilsat, gaaer en efter med en Stok med et Tvertræe paa Enden, som et Ribehoved, og skyver Jorden over Hullerne. Paa den Maade kan da Sandbakkerne, hvor ellers intet nyttigt vil voxe, og blive nyttige, og anden god Jord og Giødske svares til andre Kornsorter. Naar Potetes og Høsten bør optages, kan sees deraf, naar Græs gules af Nattekulden. Naar de er optagen, henlægges de udbredt paa et Loft at tørres uden at vaskes; men saasnart Frosten og Vinteren indfinder sig, maa de enten forvares i gode tørre Kieldere, i Kasser eller Tønder, eller hvo der ingen Kielder har, i et Rum gjort i en Sandbakke, da de hverken taaler Frost eller Fugtighed. Ved Optagelsen eller forinden man bringer dem i Kielderen, er det dest at udsøge Mellem sorten at lemme for sig selv til at sætte, da man dertil et behøver at anvende de største, uden man ei har andre, og da karman formere dem ved at skiære enhver i 4 eller flere Stykker, saaledes at ethvert Stykke beholder et eller flere Øine. Frank, Procurator. De Herrer Præster, Degne. Lehnsmænd og andre, som hold Avisen, bedes af Menneskekiærlighed behageligen at bekiendtgiøre denne Anviisning til Kartoffelavlingen for den fattige Landalmue i deres Egne. En anden god og grundig Afhandling om Kartoffelavlingen har jeg faaet fra den ædle og veltænkende Kongelige Hauge=Jnspecteur i Odense Hr. Müller, hvilken jeg agter at lade særskildt aftrykke, da den egentlig er skreven for dem, der have Gjødning og nogenlunde god Jord, hvilke Dele den fattige Landmand, fornemmelig i Norge, som oftest maa savne. Til Udsæd har jeg med Skipper Sørensen fra Melsomvig til Tønsberg opsendt 10 Tønder af de allerbedste Kartofler, hvoraf de fom ere mig overladte af Hr. Conferentsraad C. Colbiørnsen, og de andre fem af Kongelig Gartner Hr. Petersen paa Frederichsberg. Gierne havde jeg den Gang af sendt et større Partie, men Skipperens hele Skib var fragte og kunde aldeles ikke indtage mere, og Krigsrolighederne forbøde strax efter Farten paa Norge. Skibet ventet nu med det første hertil igien, og bliver Farten fri skal med han et endnu større Partie blive opsendt til samme Bestemmelse Den patriotiske og ædeltænkende Provst Hopsted i Tønsberg har selv tilbudet sig at modtage de opsendte Kartofler til Conservation i sine Kieldere, for at uddele samme i ganske smaa Partier fornemmelig til dem af de allerfattigste Landboere i Jarlsbergs søndre District, der ikke før have lagt Kartofler, og som, de ingen i Aar ere at faae i denne Egn, ellers aldeles vilde mangle samme. Kiøbenhavn den 38de April 1801. H. v. Buchwald,