Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-03-04
J Spidsen for disse skal, som det hedder, staae en Kronprinds, der i den sidste Krig har viist den heltemodigste Virksomhed for Fædrenelandet, og han skal erholde en Krigs-Feldtmarskal Post. (H. Corr.) For de sine Opofrelser (see No. 17) faaer Preussen følgende Skadesløsholdelse: a) Den Deel af Sachsen, der er uundværlig til en bedre Forbindelse mellem Mark og Schlesien, til at sikkre Berlin og Potsdam, og til at forsvare Saale, hvis Vigtighed de sidste Aar saa eftertrykkelig have viist, denne Deel afskjæres af en Linie, hvorefter Stæderne Seidenberg paa den bøhmiske Grændse, Reichenbach mellem Grlitz og Bantzen, Wittichenan, Ortwand, Mühlberg med den lige Vei over Metzdorf og Grøbeln, mellem begge, Schilda, Eilenburg, Schkeuditz, Alt Rannstædt, Lützen og den hele Kanal hiinside den hvide Elster faldt til Preussen, og som, indsluttende Stiftet Zeitz, ender sig ved Staden Luchau, ved det Altburgske. Hele Neustadterkredsen, det chursachsiske Henneberg og de isolerede sachsiske Territorier i det Reussiske falde ogsaa til Preussen. Maatte end Hensyn især til den sachsiske Nations eget Vel lade ønske, at dens Land udeelt kunde tilhøre een Herre, saa blev der dog intet andet tilbage end denne Deeling, for at forene Preussens Fordringer paa større Sikkerhed for Fremtiden, hvis Retmæssighed ikke kunde miskjendes, med de store Magters Deeltagelse i det Kongelige sachsiske Huses mærkværdige Skjebne. Berlin bliver herefter dækket ved Fæstningerne Vittenberg og Torgau, hele Oderen er i Preussens Hænder; de hidtil med isolerede Territorier opfyldte Grændser, fra Bunzlau til Halle danne en sammenhængende Landstrækning, og de for Bjergværksdrivt og Landbrug lige vigtige Egne af det nordlige Thuringen komme nu først i hensigtsmæssig Forbindelse. Snevringerne ved Saale og Erfurts Fæstningsværker dække fremdeles den preussiske Stat fra denne Side. b) Endvidere erholder Preusen i Vestphalen og paa høire Rhinbred, Corvey, Dortmund, Hertugdømmet Vestphalen, hvorfor Darmstadt bliver i en bedre Beliggenhed holdt skadesløs paa venstre Rhinbred, Hertugdømmet Berg med de der liggende forhen collnske Besiddelser, samt Prindsen af Oraniens gamle Arvelande Diez, Hadamar, Beilstein, Dillenburg og Siegen, hvorfor Prindsen faaer nye Besiddelser mellem Mosel og Rhinen paa den belgiske Grændse. Disse Lande danne sig meget hensigtsmæssig til et Heelt med de gamle preussiske Lande i Westphalen, saavel i Henseende til Beliggenheden som med Hensyn til Kunstfliden, der er dreven meget vidt, især i det Bergske. c) Endelig faaer Preussen en betydelig Landstrækning paa den venstre Rhinbred. Maasfloden vedbliver med sine Bredder at høre til Holland og Belgien. Omtrent en halv Miil fra samme løbet den preussiske Grændselinie og fra Genep til Sittard, hvilke to Stæder blive udenfor den preussiske Grændse. Derpaa følger den Grændsen mellem Hertugdømmene Limburg og Julich indtil Egnen af Aachen, dog saaledes, at ogsaa den ved Herzogenrath fremragende Spidse endnu tilfalde Preussen. Aachen forbliver preussisk. Contonerne Eupen, Malmedy og St. Vith blive preussiske og danne Grændsen paa denne Side. J det forrige Skovdepartement betegne Dure, Süre og Mosel, derpaa Saar til Conz inclusive, Grændsen. Stæderne Vianden og Echternech komme netop til at ligge udenfor samme. Fra Saar, ovenfor Conz, gaaer Grændselinien tversover Hundsrück til Glanfloden, ligeoverfor Louterecken, saa at Hormeiskeilfalder i den preussiske Linie, og Birkenfeld bliver udenfor den. Derpaa følger den Glan og Nabe, forbi Meisenheim og Krenznach, og ender sig ved Bingen ved Rhinen. Denne Landstræbning danner et velordnet Heelt, med de ligeoverfor liggende preussiske Besiddelser, paa høire Rhinbred. Den indeholder de betydelige Stæder Cölln, Crofeld, Achen, Trier og Coblenz, og forsvares af Fæstningerne Wesel, Julich og Ehrenbreitstein, hvilken sidste dog først maa istandsættes. De tydske Forbundfæstninger Luxemburg, og Maynz tiene til Formuur. (Forts. St. Tid.)