Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-05-08
Det store Antal Amerikanere, med hvilke jeg hyppigen havde Omgang, bestyrkede mig i den gode Mening, som jeg nu havde fattet om dem og deres Regjering. Flittigen benyttede jeg en flere Maaneders Fritid til Besøg i et Land, som saa ofte var blevet bagvasket eller ogsaa overdreven Aldrig har vel nogensinde en Reisende besøgt et fremmed Land i en gunstigere Stemning, end den var, som besielede mig ved Tiltrædelsen af denne Reise. Det var mit Ønske, at lære Folket og Landets Indretninger at kjende i det bedste Lys, for da siden i England at bestride en Uvillie, som syntes mig at være lige saa urigtig som upolitisk. Ogsaa havde jeg til Hensigt at overbevise Amerikanerne, at de fjendtlige Sindelag, hvorover de beklagede sig, ikke vare alle Englændere egne at mange af disse kun ventede Øjeblikket, til bedre at lære dem at kjende, for da at lade dem vederfares al den Agtelse, paa hvilken de havde Krav. Saaledes stod det til med mine Ønsker og Forhaabninger, da jeg landede i de Forenede Stater. Vi bleve udskibede Klokken otte, og omendskjønt jeg, som en gammel Sømand, der havde tilbragt det halve af sit Liv paa Havet, elskede Opholdet paa et Skib, sprang jeg dog inderlig fornøjet i Land. Vi satte os strax i en Slags Fiaker, Hackney coach kaldet, som stedse ved Bredden venter paa Reisende. Disse, til alle Sider aabne, Vogne ere byggede høist omhyggeligen og selv med en Slags Eleganse; vor var liden, men forspendt med gode vel holdte og velfødte Heste. Det forunderlige Kandervelsk Mulatten, som tjente os til Veileder, talede, havde kunnet indbildt mig, at jeg endnu befandt mig i Indien. De forskjellige Gjenstande, som underveis kom mig for Øje, erindrede mig snart om Englands Søstæder, frembod mig snart ganske ny Sæder og Skikke. Udhængsskilterne vare skrevne i det engelske Sprog og dette Sprog hørte jeg ogsaa talt rundt om mig, dog med en anden Accent end den, til hvilken jeg var vant, i alt, som omgav mig, især i Dragten og Folkenes Holdning herskede en ganske eiendommelig Charakter. Denne Blanding af de mig ubekiendte Ting og af andre mig fortrolige Sædvaner, forekom mig i flere Dage lig en Drøm, og kuldkastede alle Forestillinger, som jeg havde gjort mig om dette Land, snart blev denne Forundring igjen fortrængt ved ny Jndtryk, hvorom jeg siden vil tale; men allerførst vil jeg beskrive den meget prægtige Frokost, som blev opdækket mig i Hotellet, hvor jeg var aftraadt. Jeg havde kun forlangt noget Laxørret, en Fisk, om hvilken man pleier at sige, at allene fordens Skyld, for at kunne nyde den færsk i dens egne Vandes Egne, vilde det lønne sig at gjøre en Reise over Atlanter-Havet. Denne kostbare Ret fulgte ogsaa, men var ledsaget af en dygtig Beufsteg, et Fad med Bede-Coteletter og flere Ragoner, som derpaa fulgtes i Overflødighed af Stege, forskjellige Postejer og Bagværk, og Thee og Kaffe. Smukt Sølvtøi, chinesisk Porcelain, prægtigt Bordtøj bedækkede det anrettede Taffel i et stort Værelse, som paa det smagfuldeste og skjønneste var meubleret. Det kunde ikke feile, at alt dette meget tiltalte en Reisende, som i fire Aar kun havde lugtet Tjære og havde lært ved Skibskosten ikke at være vanskelig. Op af Dagen gik jeg, ledsaget af en Herre, til hvem jeg var blevet anbefalet, til Toldkamret. Jeg var belavet paa, ogsaa her at maatte bestaae i nogle af de Plagerier, med hvilke jeg havde havt at kjæmpe i andre af mig bereiste Lande; i dets Sted opførte Betientene i dette Fag sig med største Artighed og paa det meest forekommende. Min Ledsager sagde blot, at jeg kun reiste for min Fornøielse, ikke i noget Handelsøjemed, og at min Ba gaae er indeholdt andet end mine og min Families Effecter. Dette var tilstrækkeligt til, at mine Sager bleve udleverte strax, og uden de mindste Undersøgelser, som for alle Reisende ere en Qval Jeg maa tilføie, at jeg paa mine hyppige Reiser, som jeg gjorde i dette Land havde Leilighed til, at iagttage hos alle offentlige Betiente en lige Artighed.