Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1843-01-17
Politiske Nyeheder. England. De Grusomheder og den Hævngjerrighed, som betegne Tilbagetoget af den indobrittiske Hær fra Afgahnistan har selv oprørt de engelske Blade i Jndien. Desuden er det jo ikke de fredelige Beboere i de plyndrede og opbrændte Stæder, som føre Krigen mod Engelænderne, mende krigerigske Stammer i Bjergene, som Engelænderne ikke støde paa. J Breve fra de engelske Officerer omtales de største Grusomheder, saaledes antændte i Setif Sevoyerne Bomulds klæderne paa de i Gaderne liggende Døde og Saarede. 5 a 600 Fruentimmer vare efter at Slagteriet der var forbi, faldne i Seierherrernes Hænder, der ikke bleve behandlede saa skaansomt som de engelske Damer, der toges til Fange af Afgahnerne. To Soldater spillede Tærninger om en ung smuk Pige paa 14 Aar, den Vindende ville ægte hende, og modsatte sig af alle Kræfter befalingen, at lade hende løs. Den 30te Septbr. leirede de forenede Armeer under Generalerne Pollock og Nott sig lige over for Staden Kabull, for at oppebie den under General M. Caskul til Afgahnistan afskikkede Division; man har nu Beretning om General Caskuls Erobring af Jstalif. Staden, som indeholdt 14000 Mand Tropper, og hvorhen flere af Kabulls flygtede Beboere havde begivet sig, gjeldte formedelst dens talrige Forter og Grave, og formedelst dens Beliggenhed paa Skraaningen af et Bjerg, for uindtagelig; men den var inden faa Timer i Engelændernes Magt, som toge 500 Fruentimmer til Fange, der dog bleve godt behandlede og frigivne. Saasnart man havde af presset Jndvaanerne de fornødne Levnetsmidler til Tropperne, blev der givet befaling til at stikke Staden i Brand og sprænge Fæstningsværkerne i Luften; to Dage vare de engelske Jngenieurer beskjæftigede dermed, og ligesaa længe blev Staden, der kun var en Hoben Ruiner ødelagt med Jld og Sværd, intet levende menneskeligt Væsen ubevæbnet eller bevæbnet, blev meere skaanet, og mange Saarede bleve bogstaveligen talt stegte ihiel; de brittiske og indiske Soldaters Had mod Afgahnerne rasede her frygteligt. Det gjorte Bytte var betydeligt; hvad der ikke blev medtaget, blev kastet i store Hobe og opbrændt af Jndvaanerne førend Engelænderne ankom dertil. Efterat saavel her, som i Jstalif en Befolkning af 80000 Mennesker mod den strænge Vinter vare blevne berøvede Tag og Næring, tiltraadte Tropperne deres Tilbagemarsch, hvor de ødelagte alle Huse og Marker med Jld og Sværd, og nedsablede alle menneskelige Væsener, uden Hensyn til Alder og Kjøn. Officererne under den tappre General Sale yttre sig i de smerteligste Udtrykke og det Barbarie, hvortil de have maattet være Vidne, og hvad man endnu mere maa beklage, er at disse Skjændigheder ere udøvede i Følge høiere Ordre, og det saameget desmere, som man nu erfarer at Rygterne om de Grusomheder Afgahnerne skulle have tilladt sig, tildeels ere usande, da de Soldater, som det heed vare martrede ihiel, have friske og sunde igjen indfundet sig i Leiren; og kunne rose sig af den ædelmodigste Behandling. Ogsaa det venlige Dichellalabad er bleven aldeles ødelagt, ikke een Steener bleven liggende paa en Anden. Ved de engelske Troppers Tilbagemarsch gjennem Cheiberpassene blev Eftertravet af General Maaskils Division overfaldet af Fjenden; den mistede 2 Kanoner og havde 100 Døde og Saarede.