Aarhuus Stifts-Tidende, 1834-02-13
J den af Borgemesteren i Horsens, Hr. Overauditeur Ræder, ved Raadstuesamlingen den 31te Decbr. 1833 Borgerskabet forelagte, og nu senere trykte Udsigt over Byens oekonomiske Tilstand samt Overblik af det sidste Aars Commune-Regnskaber, forekomme adskillige, ogsaa for andre Byer interessante Notitser, som f. Ex. følgende: "Den vigtigste Reform som i den senere Tid er foretaget i Horsens er unægteligen Udskiftningen af Byens Jorder, paa Jndvaanernes eensstemmige Begjæring efter Overvindelsen af mangfoldige Vanskeligheder endeligen bevirket ved vor allernaadigste Konges umiddelbare Resolution. Udførelsen af dette Foretagende har kostet Jndvaanerne meget betydelige Summer, men de gavnlige Følger turde ogsaa være uberegnelige, hvorom selv det flygtigste Blik paa vore Marker vil overbevise Enhver. Saa fortræffeligt imidlertid flere vide at behandle de dem tillagte nye Jorder, for at trække Nytte af dem, saalidet synes dog endnu Mængden at have fattet, hvorledes Kjøbstædjorder bør og kunne behandles. Sikkerligen vil dette med Tiden blive bedre, og Følgerne af Udskiftningen ville først da vise sig i deres hele Omfang. Hvad Kæmmerkassen angaaer, da har den ikke Grund til nogen Klage, eftersom den, uagtet den renuncerede paa den største Deel af Communejorderne, dog nu har en større aarlig Jndtægt af Jorderne end tilforn. Saa rigeligt lønner det sig at løse Lænker, "Med det indeværende Aar ere Havnens samtlige indvendige og meget vidtløftige Bolværker alle opførte af Nyt; Renden er bleven opmuddret og forlænget, en Deel af Havnehuset nyt opbygget, o. s. v. Skjøndt Arbeider af flere Slags forestaae, synes dog Havnen ikke længere at behøve dens hidtil havte Jndtægt af 3 til 4000 Rbd. aarligen, hvorfor det kgl. General Toldkammer og Commerce-Collegium ogsaa har givet Haab om, at Havnepengene til Fordeel for de Handlende og Søefarende inden føie Tid ville blive nedsatte.""Fattigskattens Beløb har været for 1833: 4423 Rbd. 29 s., og er for 1834 lignet med 4418 Rbd. 64 s. 1832 var den 4446 Rbd. 61 s., af hvilke 1021 Rbd. 16 s. vare lignede paa Grunden, 229 Rbd. 16 s. have været frivillig tegnede, og 3196 Rbd. 29 s. have været lignede paa Formuen. Sin vigtigste Understøttelse tildeeler Fattigvæsenet igjennem Arbeidsanstalten en Anstalt, der er indrettet fornemmelig til Klædefabrik, og hvori Jngen imod sin Villie optages, naar han kan ernære sig uden Understøttelse af Fattigvæsenet, og som Enhver igjen kan forlade, saasnart han er istand til paa lovlig Maade at sørge for sig selv. – "Arbeidsanstalten er vel ingen billig Forsørgelsesmaade, men hvorledes skulle Personer, opvoxede i Lediggang, Betlerie og Drukkenskab, letteligen forvandles til arbeidsomme Mennesker, der ved deres Hænders Gierninger skulde være istand til at erhverve Livets Ophold, endog blot for dem selv. Men er Anstalten i bekonomisk Henseende maaskee ikke særdeles fordeelagtig, saa afgiver den derimod andre høist vigtige Fordele, idet den, naar forresten Politiet gjør sin Pligt, væsentligen bidrager til at udrydde Løsgjængerie og Betlerie, idet den sikkrer enhver virkelig Trængende for ikke at blive udsat for Nød, idet den for Fattigvæsenets Bestyrere afgiver en Probeersteen, hvorefter de i de fleste Tilfælde kunne skjelne imellem den virkelige og den forstilte Trængende, og idet den atter herved giver Skatteyderne Tryghed for, deels at ingen i Communen kan blive udsat for Mangel af Livets Fornødenheder, og deels for at deres Penge kun blive anvendte til sand Lindring af menneskelig Nød og Elendighed, og ikke til Understøttelse af Lasien. Skulde derikke ogsaa være Grund til at nære det Haab, at Fattigdom med Tiden vil blive mere sjelden, jo mindre det ved Hjel af Arbeidsanstalten tillades Nogen fra Barnbeen af at øve sig i Betlerie og Lediggang, og jo mere Udsigten ved det samme Middel betages de Dovne og de til Drukkenskab og andre Laster forefaldne Jndividuer i sin Tid at kunne føre et mageligt og sorgfrit Liv paa Communens Bekostning Allerede vor Arbeidsanstalt synes at bestyrke dette Haab."At dømme efter Skattebeløbet for Aarene 1827 til 30 synes det, naar ikke gandske overordentlige Omstændigheder indtræde, at være lykkedes at fastholde Skatten eller at forhindre dens Stigen, og da dette i saa Fald unægteligen kun kan være blevet bevirket ved Arbeidsanstalten, vil et stort Maal allerede derved være naaet. Endelig bør de, der klage over Fattigskatten – og hvo tør sige uden Grund, dog ikke forglemme, at de nu ere frie for Betlere, eller dog kunde være det, hvis de selv vilde, og ved rigtigen at addere, hvad tilforn Fattigvæsenet tog paa den ene Side, og Betlerne paa den anden, vil man maaskee finde, at man ved Arbeidsanstalten har vundet endog i bekonomisk Henseende."¬