Aalborg Stiftstidende, 1831-01-01
Nederlandene have i forrige Tider været forenede under en fælleds Regering, men have siden den vestfalske Fred 1618 været adskilte i to meget forskjellige Parter. Den nordlige Deel, hvor Jndvaanerne, af Batavisk og Frisisk Oprindelse, af reformeret Troesbekiendelse, tale det Hollandske Tungemaal, har fra forommeldte Fredslutning udgjort en særegen Stat, med Undtagelse af de faa Aar, da det var opslugt af det uden Maade under Napoleon Bonaparte om sig gribende Frankrig. Den sydlige Del derimod, beboet af Valloner, et Gallisk Folkefærd, talende Flamsk eller Fransk, erkekatholske af Troesbekiendelse, var efter Carl den Dumdristiges Fald et Skatland, som først stod under Østerrig, saa under Spanien, atter under Østerrig, saa under Frankrig og omsider, ifølge Viener-Stevnets Foranstaltning, blev det sammensmæltet med det nordlige Nederland til et forenet Kongerige. At en saa unaturlig Forening længe skulle kunne bestaae, var ved ikke rimeligt at forudsætte, men Sammenføiningen fandt alligevel Sted under de store Europæiske Magters Garanti. - J nogle Aar gik det saa nogenledes med denne Batavisk-Belgiske Stat, men Tvist om Religions-Anliggender, Representationsvæsen m.m. foranledigede omsider en Spænding, som en katholsk Prælat, Erkebispen af Mecheln, med flere Folkeforledere troligen søgte at formere. Vel blev en Demagog de Potter med flere Consorter landsforviist, men det synes som denne Landsforviisning enten var en for streng eller snarere for lempelig Straf. Efter Revolutionen i Frankrig begyndte Belgierne at blive høirøstede og gjorde Fordrenger, som deres Regering ikke let skulde kunne inddrømme dem, saasom at Kongen for at føje dem skulde afsætte sin Førsteminister m. m. og da de endog føje des heri, bleve de saa urimelige, at Hollænderne omsider maatte bruge Vaabenmagt og bestormede Belgiernes Hovedstad Brussel, men Belgierne fulgte Parisernes Exempel i at opbrække Steenbroen og spærre Gaderne, og ved at beskyde Hollænderne fra Tage og Vinduer tilføiede de dem saamegen Skade, at de maatte trække sig bort med stort Forliis af Folk. Nu erklærede Belgierne sig for et afhængigt Folk og oprettede en midlertidig Regering, hvoraf den forviste de Potter blev Medlem, og da hele Landet reiste sig i Masse, bleve Hollænderne snart fordrevne, undtagen fra Antverpen, hvis Citadel tan pert forsvaredes af General Chasse. Antverpen led ved denne Leilighed meget ved Jldebrand, og Vare oplage for flere Millioner gik op i Luer. Fransk og Engelsk Mægling bragte vel en Vaabenstilstand tilveie; men det synes som at Fiendtlighederne ere ved at begynde paa ny. Luxemborgs Tiltræden til det Belgiske Forbund gjør denne Sag endmere indviklet, da Luxemborg nemlig hører til det Tyske Forbund, og vistnok vilde Naboerne gjerne deraf tage Anledning til Jndblanding, især Prøisen, som har samlet henved 100000 Krigere ved Rhinen, men Frankrig, som selv kunde være godt tjent med Belgien, modsætter sig al fremmed Jndblanding og har opstillet en talrig Hær ved Grændsen. J Henseende til Belgiens indre Forfatning for nærværende Tid, da hersker sammesteds det grueligste Anarchi og Landet; oversvømmes af talrige Bander af tøilesløse Røvere, og Voldsmænd.