Berlingske Tidende, 1751-05-07
Endeel gods og løsøre, bestaaende af guld og sølv, gamle mynter og medailler, til, kobber, messing, jernfang, bliketøy, trævahre, linetøy og gangeklæder, samt med guld og silke, meget proper brøde, ret christentøy og brudeteppe, sengeklæder, heste og vogne, samt kiør og faar med videre, afg. Mad. Helena Voigts Stervboe tilberende effecter, bliver Tirsdagen d. 25 Mai førstkommende om formiddag. K. 10 slet ved offentlig auction udi det huus næst ved Kongens uhrmager i Vimmelskaftet paa hiørnet ud til Klædeboederne, til den høystbydende bortsolgt imod contant betaling ved vahrenes annammelse til Procurator Olaus Pind, paa samtlige myndige arvingers vegne, og da endeel af benævnte effecter skal være pandtsat til afg. Mad. Voigt for laante penge, saa averteres vedkommende, at de enten hos Procurat. Sr. Pind vilde indløse det sanne pandtsatte gods inden benævnte auctionstid, eller og lade møde ved den til godsets vurdering determinerede tid den 25de Mai førstkommende klok. 8 slet og formiddagen, i benævnte huus næst ved Kongens uhrmager i Vimmelskaftet, da enhver skal erholde vedbørlig rede og rigtighed for det dennem kand med rette tilkomme. Det ved Killendahl beliggende huus, Jena kaldet, med hauge, samt sæd og beplantning paa den jord, som a parte leyes til stædet, med videre dertil henhørende, haver afgang. Mad. Helena Voigtssamtlige myndige arvinger besluttet at bortsælge underhaanden, med allerførste i denne foraars tid, og kand de lysthavende faae conditionerne derpaa at vide hos Procurat. Sr. Olaus Pind, logerende næst ved Kongens uhrmager i Vimmelskaftet, paa hiørnet ud til Klædeboederne, hvor kiøbet og kand blive contraheret og sluttet paa arvingernes vegne. Ligeledes har og Procurat. Sr. Olaus Pind udi Commission at bortselge det afg. Mad. Helena Voigt tilhørende huus i lille Færgestræde Altona kaldet, som bestaaer ud til gaden af 4 fag 2 etag, høy med qvist og kielder, samt 12 saa side og bagehuus 2 etager høy og videre dertil hørende; om nogen haver lyst til at kiøbe samme huusvilde de behage førend den 18 Mai førstkommende at melde sig, siden samme huus inden den tid bliver bortsolgt uden auction. Underskrevne Directeurer for det Kongel. confirmerede Brand Asseurance-Compagnie udi Jylland, lader herved samtl. resp. Jnteressentere bekiendtgiøre, at vi, efter begiering fra adskillige have berammet en general forsamling paa Hobroe Raadstue den 2 Junii. førstk. om eftermidd. kl. 2 slet, for efter derom gjorde propositioner at søge fastsat, at saa længe Compagniets asseurerede summa en har opløbet 200000 Rdlr., saa længe svares ikkuns i 3de aar allene tilbrandskades erstatning 2 pro cento; Thi som Compagniets nu afseurerede summa er 94 til 95000 Rdlr. saa kunde dog paa den maade en brandeskade paa 5 til 6000 Rdlr. værdi dermed erstattes, om (som Gud forbyde) slig en ulykke imedens Compagniet endnu var udi sin Tilvext, skulle indtræffe, da man dog ikke noksom kand prise og takke Herren, som har holdt sin naadige beskiermelse over alle interessenterne, at der nu paa 4de aar, og fra den første Tid Compagniet begyndte at formere sig, ikke for een eneste skill, er skeet skade i samme. Men naar 200000rdlrs, fulde capital er indskrevet, bliver brand skaden promte at erstatte, efter allerhøystbemeldte Kongel. confirmerede fundations Fart, saa derom for nærværende Tid ingen deliberation behøves: derfore ville de resp. Herrer Brand=Casserere, saasom Hr. Borgemest. Richter i Fridericia, Hr. Raadm. Fellumbi Aarhuus, Hr. Raadm. Høstemarch i Horsens, Hr. Birkedommer Gundorff i Schanderborg, Hr. Told-Forpagt. Spentrup i Aalborg, Sr. Peder Lind i Viborg, Sr. Niels Hasselbalck i Randers, Se Conrad Wedel i Riibe og Sr. Hans Hamborg i Hobroe, overlegge dette med interessenterne i hver sin bye, og derefter, under egen og største med interessents hænder inden samme Tid, til os skriftelig indsende, hvad interessenterne i hans bye, enten til fornævnte propositions bifald eller forhindring, maatte have at melde, da vi siden i kraft af fundationens 38 art. til en regel og rettesnoer vil give vores resolution. Vi kand og tilkiendegive, at der Tid efter Tid med der sig fleere og fleere liebhabere; Thi de mange udspredede rygter, saasom: 1) at dette Compagnie strax skulle ophæves igien: 2) at Hans Kongl. Majest. havde befalet, at alle og enhver uden forskiæl enten de ville eller ikke, skulle være forbunden med nye og større bekostning, at indtræde i et andet Compagnie, som skulle være consinmeret a. med andet meere, der allene har havt private og os en aldeles bekiendte hensigter, til aarsag, forsvinder dag efter dag af sig selv, og viser deres hidindtil havde urigtighed. Vi forseer os vel ikke, offentlig at bevidne, at det Asseurance=Compagnie, som skulle agtes tilstrækkelig, at erstatte een brandskade, neppe kand sættes paa bedre fødder end vores sat er; Thi her har enhver sin frie villie, heer ikke nogen aarlig udgift, naar ingen brand skades eer, som kand trykke interessenterne eller publicum, uden allene den fattige løn, som til bogholderen og brand cassereren i hver bye, samt de bagateller, som til Directionens bekostning bør efter fundationen svares: her er det heele Compagnie ikke paa een Tid til undergang exponeret fare. Alle huuse i een bye asseureres ikke, og alle asseurerede ligge ikke heller i een samlet klynge, men hver bye i Compagniet er hinanden fraliggende, saa om ulykken i een bye opkommer, formoder man dog de andre skaanes, Cassen af vores compagnie kand ikke heller befrygtes at blive usikker; Thi her samles ingen capital, som paa rente skal udsættes, og enten ved ildebrand eller anden ulykkelig tilfælde hos debitor løbe fare; men da enhver, saa at sige, er selv casserer, i det Compagniet udi de asseurerede gaarde, haver prioritet for de 2 pro eento, som i det allerhøyeste til brandskades erstatning aarlig risiqveres, saa er det fast, at saa længe saadanne asseurerede gaarde er til, saa længe er cassen og asseurancen insaltble. At samle en aarlig fond til capital, var, i en ufornøden maade at trykke interessenterne, og ingenlunde kunde gavne Compagniet nær saameget som den indretning, der allerede gjort er. Efter vore tanker kand der aldrig findes en billigere og nyttigere asseurance, end den som den ene interessent paa lige guarantie og vilkaar giver den anden: vi have ofte med smerte erfaret, de mange ugrundede raisonements dette vores Compagnies indretning, snart af een og snart af en anden er attaqveret med men da vi endeel have befundet samme at være en ufuldkommenhed hos disse raisoneurs, enten til at kiende, corrigere, forstaae eller selv indrette slig er verk: endeel, at nogle af blot avind, og fordi deres navn ikke stod for dette arbeyde, eller af saa tiden en bye, som Hobroe, skulle giøres navnkundig af saadan er Compagnie, og endelig endeel fordi at ingen particulaire interesse kunde tilflyde disse mennesker af dette Compagnie, have overilet sig saa haver vi hidindtil meere ynket end straffet deslige gemytter, og foragtet deres elendige snak. Skal nogen asseurance være til, da maa der jo og vises, hvorfra asseurancen skal komme, skal den komme af en casse, da maa vel en capital dertil aarlig indskydes, og, skal saadan en indskydelse skee, enten brand=skade paakommer eller ikke, er det da ikke en langt større Tynge og Trykkelse for interessenterne ja en mindre sikkerhed, end methoden udi vores Compagnie vi at pellerer til alle raisonables jugements, som har kraft og evne til at fælde en rigtig dom udi saadan materie, og spaaer os sandelig ikke derved at tabe. Nogle har udstreed, at ved det Compagniet assen rerer interessenterne 2 pro eento til brand-skade aarlig i det høyeste derfor skulle det være en absolute følge, at disse 2 pro cento og, at hver interessent aarlig skulle udbetales, men disse særsindede beklager vi meget, og for om muelig, at føre dem paa den rette vey, vil tiene med dette giensvar: at 1) er det ikke en afgjort sandhed, (hvilket Gud end og forbyde) at 2 pro cento hver aar til brandskade skal udbetales; Thi udi 3 a 4 aar er endnu, som forhen meldet er, ikke en skill dertil fordret, og naar ingen skade skeer, skeer ingen betaling. 2) Den skade, som kunde blive at erstatte, kan jo lige saa snart træffe disse særsindede, som andre, hvorfor vare de da ikke lige saagodt som andre, tjent med asseurancen, 3) Den sandhed staaer fast, at alle hver øyeblik er exponeret fare for ilds vaade, nu af egen forseelse, nu af u-agtsomme Tieneste folk, ufornuftige børn, skiødesløse mennesker og naboer, mord brændere og uvenner, ja torden og lynild, hvorpaa desværre baade her udi riget og andre steder haves daglige og bedrøvelige exempler: derfore synes vi, at enhver, som vil bære navn af en forsigtig og fornuftig mand, meget meere skulle bestræbe sig for, hvorledes han kunde asseurere sig og sit imod saadan en ulykke, ved tilladelige midler, i fald skade skulle træffe ham. End at han tvert derimod, stedse giør sig en vis facit paa en uvis udgift, hvilket ikke stemmer overeens med en fornuftig mands Caracter: thi det er bekiendt, at den forstandige seer faren forud og und sver den, eller i det mindste søger alt muelig sikkerhed derfor, og hver kand sige: enten han først skal kræve eller give brand-hielp, 4. skulde ulykken træffe saadanne særfindede, som, for at spare 2 per cen o til deres nødlidende næste, ey have villet entrere i dette Assen rance-Compagnie, og de der ved mistede deres hans og gaaed, var de da ikke ufornuftig at opofre 98 Rdlr. udi ilds-luen, for at spare in Rdlr. til andres brand hielp, det kand ikke med raison og rime, kaldes en skat, byrde eller tynge paa en bye, at dens bygninger imod brand-skade asseureres, men forstandige og upartiske tilstaae megemeere, at denne asseurance er byen til gavn og bestandigh., afdøde der een eller fleere gaarde ren oye, da nyder de skade lidende jo en asseurerede summa af de øvrige og andre byer, til at bygge og sætte sig i stand med igien, og er det vel ikke til byens gavn, kiøber nogen en gaard i en kiøbsted, men siden trænger til at laane en capital imod pandt udi samme, er det da ikke en sikkerhed for creditor og hielp for debitor, at samme imod brand-skade er asseureret, eller bliver en formynder, kirke-væger eller anden betroet umyndiges og publiqve renge, men han ikke har andet pandt, end kiøbsted bygning at sæt derfor, skulle det da ikke blive byen til gavn og bestandighed at saadanne gaarde ere asseurerede, man seer allerede beviis derpaa, ud een og anden af de Jydske kiøbstæder, hvor Øvrigheden ikke betroe kirkers, hospitalers eller umyndiges midler, paa andre kiøbsted bygninger, end de, der forud, edelig vurderet og for en vis summa af seureret er: og er det ikke et middel, hvorved øvrigheden, forstanderne og overformynderne, samt kirker, hospitaler, fattige og 1 myndige selv giøres sikker oc bestandig, ja befæster samme ikke ud høyeste maade den almindelige ere det udi kiøbstæderne, Vidste ved res modsigere den sande gavn af saadan et Brand=Asseurane=Compagnie, eller vare bekiendte den nytte, som deraf i Engelland, Holland, Tydskland og fleere steder for publicum udflyder, da lode de sig en saaledes forlyde, som de nu til deres egen dishoneur giort haver Vi invitere alle retsindige til vores interessentskab, og lader resten gierne beholde deres egne capricer for sig selv, og vi lover efter al muelighed at assistere enhver: Det er bekiendt, at jeg Niels Foersom, som den første forfattere og samlere til dette Compagnie, hverken har sparet umage eller mange hundrede rdlr., reyser og andre bekostninger, for at bringe compagniet udi floer og fuldkommenhed, samt at jeg derudover paa min egen pung og regning, har til adskillige kiøbstæder gjort langt fleere reyser, end mit ved Compagniet havende Directeur- og Bogholder embede tilforpligtede mig, men jeg er ikke endnu modtvillig, og derfor vil anvende min yderste kræftetil udi saa høystnyttig en sag at tiene publico. Vi befinde og at ingen udi det heele Compagnie endnu er affordret noget til Directionens Bogholderens og Brand=Casserernes bekostning og aarlige belønning, uagtet det er paa 4de aar siden Compagniet begyndte, og det maa altsaa være et beviis paa, at egen interesse ikke, men Compagniets sande gavn og behag allene dirigerer os, dog, som enhver arbeydere er sin løn værd, saa averteres de resp. Herrer interessenter og, at ved førstk. October Maaneds udgang, bliver det første aar løn at erlegge til bogholderen een og en halv s. af hver saa enkelt men 1 s. af hver fag dobbelt eller fleere etager høi asseureret huus og til hver brand casserer i hver bye 6 s. af hver huus og 12 s. af hver gaard, som udi hans bye asseureret er, alt i kraft og følge af fundationens 22 art. da man for nærværende tid ikke fleere udgifter have at repartere. Bogholderen lover og in medio May at lade ved de danske oviser følge, en liste over interessenternes antal og deres asseure. rede gaarder og huuses Num., vurderings- og asseurancesumma at enhver som vil laane noget ud paa gaard eller huus pandt, deraf kand see, hvad samme er eedelig vurderet og asseureret for, men i særdeleshed, paa det den ene interessent kunde nyde kundskab om den anden og Compagniets saa vel speciale, som generale summa udi hver kiøbsted; da det deraf kand blive at udfinde, at Compagniet bestaaer af bekiendte fornemme og høy skiønne Mænd, og deels de beste bygninger i hver af de kiøbsteder, som i interessentskabet allerede haver taget deel. Hobroe, den 7 April 1751. L. Schipper, N. Foersom, Jar. Tin merman, Sogne-Præst i Hobroe. Byefoget sammesteds. Toldforpagt forHadsunds Toldsted.