Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-06-12
(Jfølge private Breve fra Paris vil man vide, London, at to Franske Fregatter og en Engelsk Corvet vare strandede.) Saa morer man sig i denne Tid med Feter eller med Grublen over Valgene, eller over hvem der skal blive Regent i Grækenland. Til de første giver den Neapolitanske Kongefamiliers Ophold i Paris Anledning. Den 31te Mai gav Hertugen af Orleans er overmaade glimrende Bal til deres Ære i Palais Royal, hvortil 3000 Mennesker vare indbudte og som Hs. Majestæt Kongen bivaanede. Hele Haven var illumineret og opfyldt med en Mængde nysgierrige Tilskuere, men som forholdt sig meget rolige. Carl den 10de, prydet med sin Neapolitanske Orden, lod sig see paa Altanen imellem Hertugen, af Orleans og Prinsen af Salerno. - Man taler om at Kongen har besluttet at udstædet en Adresse til Nationen for at opfordre den til at vælge Deputerede efter hans Ønske. EferatRygterne om den nye Regent over Grækenland have vakletim llem Prins Friederich af Nederlandene og Prins Emil af Hessen Darmstadt, ere de nu gaaede over til den sandsynlige Formodning, at Prins Gustav af Vasan skal have erholdet Englands og Frankeriges Stemmer for sig; tillige hedder det at Rusland ikke skal ønske at en Katholsk Fyrste erholder denne Værdighed, og at der i Mangel af en Prins af den Græske Troesbekiendelse hellere bliver valgt en protestantisk Fyrste. - De Engelske ministerielle Blade vise sig høistumisfornøiede med Prins Leopolds Abdication. Bladet Coureren søger at bevise, at Prins Leopold har været et Redskab i Ruslands Hænder; det Russiske Cabinet har vel ikke betient sig af nogen Jntriger ved dette hele Anliggende; men Prinsen har dog ikke mindre udsat det for meget ufordeelagtige Præsumtioner. Han har ved sit Abdication indviklet Forholdene i Europa, forstyrret Grækenlands Friheder, udsat vort Land for Vanskeligheder, og givet sig selv til Priis for Forhaanelse og Spot; disse Omstændigheder kunne hverken undskyldes eller omtvivles. Saaledes Coureren; i et Brev fra London derimod af 28de Mai, som læses i den Preussiske Statstidende hedder det, at man er glad over at Prins Leopold har opgivet den Græske Souverainitet, som vil forskaane det for et Protectorat, som vilde blive alt for kostbart for den; man er begiærlig efter at vide hvilket Partie der egentlig har gjort Forslag til at udnævne ham til Hersker over Grækenland; thi man kan ikke see det af de Acter, som ere forelagte Parlamentet. Nogle formode at det er skeet af Mænd som kunne forudske at Kongen af England ikke lever længe, som vide at Hertugen af Clarence ogsaa er gammel, og som begynde at henvende deres Blikke paa Prinsesse Victoria af Kents mindreaarige Tilstand, og at disse Mænd ville ved at faae Prinsem udnævnet til Regent over Grækenland faae, ham paa en god Maade bortfiørnet. Prinsen skal nemlig staae i Spidsen forde Vhigs, hvilket Partie, skal i høi Grad dadle det nærværende Ministerium udenlandske Pori til (og som det synes, med Føie) De Bhigs skulle ifølge Bladet Morning Advertiser have holden en Forsamling i Marqvien af Landsdovns Huus for at aftale en Opposition imod Ministeriet og for at faae Prinsen udnævnet til Regents i det Tilfælde, at den unge Prinsesse af Victoria skulde, bestige, Thronen. Dag et mægtigt Partie af de Torys, ogsaa er i Opposition imod Hertugen af Vellington og hans Regiering, saa kunde vistnok en Forbindelse af disse Partier af den Engelske Aristokratie blive farlig for Mininisteriet. - Bulletinerne og Kongens Tilstand, vedblive at være afvexlende og i det hele meget ugunstige. Hans Majestæt lider af Besværlighed ved at trække Veiret. Nætterne ere uroelige; Symplomerne ere de samme. Hofcirculairet af 31te Mai beretter, at Hs. Majestæts Tilstand, har i de sidste Dage ikke været god. Kongen har næsten tabt Appetitten og nyder ikke andet end Portviin og Vand. Bladet Coureren siger: at Hs. Majestæt fuldkomment kiender den Fare hvori han svæver, og seer med Rolighed og hengivenhed Fremtiden imøde; han har udladt sig derom med megen Aandstyrke. Man havde foreslaaet ham at consulere flere Læger; men han svarede, at han var overbeviist om, at hans Sygdom lod sig ikke hæve, og at alt var giort, som staaer i Lægekunstens Magt, for at lindre hans Qvaler. Da man talte til ham om de Ministerialforandringer som kunde møde, svare de han: Lader os ikke tale og Politik, jeg er nu færdig dermed, jeg er vis paa alt vil gaae godt. Hans Stemme var fast; hen havde fuldkomment Magten over sig selv, og sagde: at den Tanke glædede ham, at han aldrig med sin gode Villie havde fornærmet noget Menneske. Billen angaaende Underskriften paa hans Vegne, har han selv underskrevet. Man var begiærlig for, og rørt ved at see denne Underskrift, da den formodentlig er Kongens sidste Ordet George var temmelig tydeligt skrevet; men Ordet Rex overmaade utydeligt; (et meget passende Forbillede, thi Mennesket beholder sin Personalitet ved den store Overgang; men dets Stilling forsvinder.