Berlingske Tidende, 1798-01-15
Paris, den 29de December. Medens vi skulle faae Fred med Tydskland, synes nye Tordenskyer at trække sig hen mod Synden. Den franske Republiks Ambassadeur i Basel har først givet Canton Bern Efterretning om de franske Troppers Jndmarch i Bispedømme, Basels Gebeet, da Tropperne allerede vare paa Marchen og forsikrede derhos, at Schveitzserfolket paa ingen Maad skulde blive foruroliget. Geheimeraadet i Bern synes ikke at regne sig blandt dette Folk, frygter for at blive foruroliget lader Folket bevæbne og marchere mod Grændserne, uden endnu selv at have tydelig bestemt det Paaskud, hvorfor det en skredet til disse overordentlige Foranstaltninger. - Det franske Directorium, opmærksom paa disse Bevægelser, udstædte den 26de December følgende Skrivelse til Ministeren for de udenlandske Sager, hvilken findes aftrykt i Redacteuren :"Det fuldbyrdende Directorium har, Borgerminister, for nogen Tid siden overdraget Dem, at give det en hurtig Beretninsom en Ansøgning fra mange Jndbyggere i Waatlandet, hvor de efter gamle Overeenskomster søge at faae den franske Repubolies Garantie for deres Rettigheders Oprettelse. De have endnu ikke indgivet denne Beretning, og dog er det meget magtpaaliggende, at Directoriet ufortøvet fatter en Beslutning angaaende benævnte Ansøgning. Det fuldbyrdende Directorium anmoder Dem om, at give uden videre Opsættelse Beretning om dette Anliggende. – Saasnart Directoriet havde faaet den forlangte Beretning, fattede det den merkværdige Beslutning, at det skulde forkyndes de aristokratiske Schweitzer=Kantoner, at det vilde beskytte Demoeraterne i Pays de Vand, og følgelig forandre deres Regieringsform. Beslutningen siger: "Den franske Gesandt ved Schweitzer=Cantonerne skal erklære Regieringerne i Bern og Freyburg, at Medlemmerne af bemeldte Regieringerskulle personlig være ansvarlige for de Jndbyggeres individnelle Sikkerhed og Eiendom i Pays de Vand, som have vendt eller endnu maatte vende sig til den franske Republik, for i Følge gamle Tractater, at reclammere dens Megling til deres Rettigheders Forsvar eller Tilbageerholdelse. Dersom det er Waatlændernes Alvor, at unddrage sig den Bernske Raads Formynderskab, saa finde de nu den beste Leilighed dertil, da de franske Tropper ere i Nærheden, og den ne Leilighed vilde maaskee være Directoriet meget velkommen. Frue van Stael har for nogle Dage siden faaet Ordre fra Directoriet, at forlade Staden inden en kort Tid. Ministeren for de udenlandske Sager maatte bekiendtgiøre hende denne befaling. Paa en Tid, da Schweitzer=Democraternes og Oligarchernes Jnteresse kommer her under Raadslagning, sines det ikke ligegyldigt for Regieringen, at lade en Kone at hendes Hoved, Jndflydelse og Partieaand længere forblive her. - Hos alle Ministrene ere patriotiske Laan til den engelske Landgang aabnede. Man seer med Fornøielse, hvorledes den patriotiske Mand besiæler alle Hierter, og aabner dem til Fædrenelandets Understøttelse. - Denne patriotiske Begeistring hos alle Franske vil endnu faae meere Næring ved den Skrivelse som det fuldbyrdende Directorium den 28de December har udstædt til 500des Raadet. Det afskildrer deri de Grusomheder, som Engeland, medens Krigen har varet, har ved Vender=Krigen, ved vore Skibes Opbrændelse i Toulon, ved at oprette Morder, og Røverbander i det Jndre at Republiken, ved at hidse Hunde mod vore Soldater paa Sletterne af Mirabellais, udovet mod Frankrig. Den sidste Skamgierning manglede endnu, som den engelske Regiering havde at udøve. Den besluttede derfor mod al Folkeret at unddrage 22000 Franskmænd, deels Soldater deels Matroser, den nødvendige Underholdning, og kaste dem i stinkende Huller, hvor de tilsammen skulde døe af Hunger og Elendighed. For at udføre denne Forbrydelse har Engeland aldrig villet oprigtig Fangernes Udvexling. Directoriet forlanger derfor, at en saa tilstrækkelig Fond maatte anvises Søeministeren til disse Ulykkeliges Understøttelse, at enhver Mand maanedlig kunde faae 40 Livrer, besynderlig da de fleste og saa trænge til Medicin. Herpaa oplæste man i Raadet et Brev, som Capitain Durard har skrevet fra sit Fangenskab til Viceadmiral Lelarge, Commandant i Havnen ved Brest, hvori han blandt andre afskyelige Mishandlinger beretter følgende: "Vi ere indsperrede tilsammen i et Kammer, hvor det er os umueligt at bevæge os. Skarnet ligger der 6 Tommer høit, og man tillader os ikke at giøre det reent, Frugtsommelige Koner befindsig midt iblandt 300 Mandspersoner. En af disse Ulykkelige maatte, da den af Naturen bestemte Tid kom, forløses i en Gaard, hvor hun i 24 Timer ikke kunde faae et Glas Vand Han ansøger herpaa Borgeren Lelarge, at ikke behandle Fangerne som Engelænderne; thi hvor haardt de endog bleve behandlede, kunde den engelske Grumhed dog ikke opnaaes. - Raadet kunde ikke uden med største Misfornøielse høre paa denne Skrivelse, og besluttede, at foretage i Morgen Sager, angaaende Laanet til den engelske Landgang. - Den saakaldte engelske Armee trækker sig nu tilsammen ved OccanetKyster. Avantgarden af Tropperne fra Rhinen er allerede ankommen i det forrige Normandie.