Aalborg Stiftstidende, 1840-02-20
Udlandet. Dronning Victorias Bryllup. Siden afdøde Prindsesse Charlotte af Wales Formæling med den nuværende belgiske Konge, har ingen Begivenhed i den engelske Kongefamilie vakt en saa stor og almindelig Deeltagelse, som Dronning Victorias Formæling med Prinds Albert af Coburg. Allerede Ugen iforveien var det blevet bekjendt, at Vielsesceremonien ikke, som tidligere ved kongl. Formælinger, vilde finde Sted om Aftenen, men om Formiddagen og derfor strømmede ogsaa allerede tidligt om Morgenen en uhyre Menneskemængde til St. James Park. Allerede Kl. 9 var alt Omliggende ved Buckingham Palad- og alle Tilgangene til Samme saavelsom til St. James Palai overfyldte med Mennesker og siden de allierede Fyrsters Besøg i 1814 havde man i London ikke seet en saadan Menneskemasse. Henimod Middag tiltog den endog saaledes, at man paa enkelte Steder kun med Møie kunde holde Gjennemgangen aaben for dem, hvem Adgang var tilstedet. Regnen, der nedstrømmede i Mængde, kunde ogsaa kun fordrive Faa fra deres Pladse. Enkelte, der foran ingen Plads kunde faae leiede Stole, Borde og Bænke, der resp. bleve betalte med 1 ½ til 5 shilling, og atter Andre maatte hjælpe sig med at klattre op i Træerne. Mangen Green brast under sin Byrde, der da ikke faldt paa Jorden, men paa de nedenunder Staaendes Hoveder og Skuldre, hvilket gav Anledning til meget Latter; dog skal Jngen ved denne Leilighed være kommen til Skade. Lige efter at Skytset var affyret, hvorved Høitidelighedens betydningsfuldeste Moment, nemlig Paasætningen af Ringen paa Hs. Majestæts Finger, blev forkyndt, strømmede Alle, som ikke havde faste Pladse, næsten paa eengang til Buckingham Palai, for at see det kongl. Brudepar ved Tilbagetoget. Ved denne Leilighed var Trængselen allerstørst og alle Politiets Anstrængelser udfordredes for at holde Vognpassagen aaben. Hs. K. Høihed var klædt i Feldtmarschals Uniform og ha ingen anden Decoration end Hosebaands-Ordenen. Efterat han med sit følge var stegen tilvogns, forlod ogsaa Dronningen, støttet ved Overkammerherren, Greven af Urbringes Arm sine Værelser og viste sig i den store Halle, hvor hun blev modtagen med lydelig Jubel. Hs. Majestæt har ingen Diamanter paa Hovedet, men kun en simpel Krands af Orangeblomster. Et pragtfuldt Slør hang ned om hendes Skuldre og hendes Kjole var af hvidt Atlask. Hendes væsentligste Smykke bestod af et Par meget store Diamant Ørenringe, et Diamant=Halsbaand og Hosebaandsordenens Jnsignier. Kl. 11 1/2 forkyndte Jstemningen af Nationalsangen: God save the Queen, der udfortes ved et foran Palaiet stationeret Musikcorps, og Ecchoet, som den mødte i Folkejubelen i Parken, at Hs. Majestæt var stegen tilvogns. Denne Jubel fordobbledes, da Hos Majestæt kjørte forbi den Linie, som Folkemængden havde dannet fra Buckingham Palai til St. James Palai. Hs. Majestæt syntes overordentlig tilfredsstillet ved disse loyale Folke=Yttringer og selv nogle komiske Tilfælde, der tildroge sig iblandt Mængden, bleve af hende lagttagne med et Smiil; iøvrigt var Dronningen meget bleg og syntes at være temmelig angreben. Hs. Majestæt var ledsaget af en fuldstændig Æres garde, men Vognene kun forspændte med 2 Heste med ganske simpelt Kjøretøi. J St. James Palai havde imidlertid ogsaa en talrig Forsamling indfundet sig; isærdeleshed frembød Colonnaden, som Processionen maatte passere igjennem, et yndigt Skue ved Mængden af de ligge saa glimrende som smaa fuldt klædte Damer, der alle vare smykkede med forskjellige Slags Bryllups-Emblemer. Kl. 9 aabnedes Capellets Døre og en Time derefter vare alle Pladse besatte. Gallerierne vare opfyldte med en Mængde Personer af den høie Adel, Ministrene og de fremmede Gesandte. Blandt disse sidste udmærkede sig især den svenske Minister ved sit med en Mængde Ordener besatte glimrende Costume. Efterat der flere Gange var gjort blind Allarm, lød endelige Kl. 12 ½ en Trompettusch, som man troede forkyndte Dronningens Komme; det var imidlertid Prinds Albert, som med Følge traadte ind- og begav sig til sin Plads paa høire Side af Altaret. Han saae vel ud, rødmede, men vandt hurtigt sin Fattning igjen. Ved hans Side stode hans høie Slægtninge og paa høire, Side sad Enkedronning Adelalde, med hvem han en Tid underholdt sig. Da Dronningen traadte ind i Capellet, spillede Musikcorpset God save the Queen." Hs. Majestæt syntes at være meget bevæget og man troede at bemærke en undertrykt Taare i hendes Øie. Til hendes forrige Hovedsmykke var nu føiet et glimrende Diadem og hendes Slæb blev baaret af 12 ugifte Damer. (Hele hendes Klædning bestod af engelske Stoffer). Overhovedet frembød de straalende Diamanter, vaiende Fjærbuske og det afvexlende civile og Militair=Costume, hvert i sin Art kostbart og glimrende, et Skue af Rigdom og Pragt, som kun sjeldent viser sig for Øiet. Efterat Forberedelserne vare tilende, traadte Erkebiskoppen af Canterburv hen midt for Altaret og kom til at staae nær ved Dronningen, som med Undseelse og dybtbevæget vendte sig mod ham og neppe syntes at see Prindsen. Da Vielsesceremonien, som allerede for her er omtalt, hurtigt var tilende, blev sjungen en Homne, hvorpaa der fulgte Bønner, i hvilke de Nyformælede syntes at tage varm Andeel, og hvorpaa begge Processioner, sammen igjen vendte tildage til Gallaværelserne, hvor Prinds Albert stillede sig paa Dronningens venstre Side, J Throngemakket blev Vielsesacten imidlertid underskreven af de kongelige Slægtninge, Lordcantsleren, Viscount Melbourne, Erkebiskopperne af Canterbury og York, Biskoppen af London osv. Derpaa kjørte de kongl. Herskaber igjen til Buckingham Palai, hvor Frokosten blev indtagen, og herpaa Kl. 4 om Eftermiddagen til Windsor, hvor de ankom Kl. 7 til Middagsmaaltidet. Paa hele Veien blev det kongelige Par modtagen med den meest levende Enthusiasme, især var dette Tilfældet i Kensington, Dronningens Fødested, hvor Jndvaanerne havde forsamlet sig ved Triumphbuen. Om Aftenen blev given en stor Fest i St. James, og samme Aften vare festlige Gjæstebud hos Hs. Maj. Enkedronningen, Ministrene og de betydeligste Medlemmer af Oppositionspartiet i Parlamentet. J Skuespilhusene var fri Adgang og følgelig, som man let kan tænke sig, en uhyre Trængsel af Tilskuere. Stadens Jllumination skal ikke have været saa almindelig som paa Dronningens Kronningsdag og tillige skal Mængden af Tilskuerne paa Gaderne ikke have været saa stor som ved lignende tidligere Leiligheder. Meest skal den af 60000 Lamper oplyste Artilleribygning have udmærket sig.