Aalborg Stiftstidende, 1828-12-22
Russisketyrkiske Anliggender. Portens Ministre skulle, ifølge Beretning fra Constantinopel af 13de November, have gjort Sultanen, Forestillinger imod et Vinterfeldttog, og derved, næst at gjøre Storherren opmærksom paa de Vanskeligheder Armeen vilde have at overvinde, og den Fare Riget i værste Tilfælde derved udsattes for, især have beraabt sig paa Ottomannernes Sædvane, ved den strengere Aarstid at gaae fra hinanden. De viste hvorlunde det vilde blive umueligt uden brugbare Landeveie i Vinterens Løb, at vedligeholde Communicationen, og sluttede med den Bøn, at Storherren vilde opfylde Nationens Ønske, og indlede Forhandlinger, der kunde føre til en nær og varig Fred. Sultanens Svar bestod deri, at alle mobile Tropper, der ikke vare fornødne til Hovedstadens Sikkerhed, erholdt Ordre til at marschere mod Balkanen, og at støde til Storvizirens Hær. 15000 Mand skulle derpaa strax have sat sig i Bevægelse mod Adrianopel. Nogle Dage efter disse Troppers Afmarsch, hedder det videre, ankom den Efterretning hertil, at Russerne havde forladt deres Stilling ved Schumla, og forfulgtes af Husfiin Pascha, hvorved Krigslysten atter erholdt Overhaand, og Sultanens Viisdom over al Maade blev lovpriist. Slutteligen fortælles, at der til Constantinopel vare ankomne 2000 russiske Fanger, samt at den østerrigske Jnternuntius og den nederlandske Gesandt har al muelig Omhu for disse, og havde uddeelt over 20000 Gl. iblandt dem. Det hed, at de nordamerikanske Agenter stode i Begreb med at afslutte en Handels- og Skibsfartstractat med Porten. Fra Petersborg berettes under 2den December, at Keiseren alt under 11te October har benaadet Chefen for sin General-Stab, General-Adjutant Grev Diebitsch med St. Andreas Ordenen, og ledsaget samme med en egenhændig overmaade smigrende Skrivelse. Ligeledes har General-Adjutant Bystrøm 1, der commanderer hele Garde-Jnfanteriet, erholdt St. Alexander NewskyOrdenen, og General-Adjutant, Fyrst Trubetkoy, denne Ordens Diamant-Jusignier. J Bucharest ventede man fra Rusland en nye Metropolit for at ordne de geistlige Anliggender i Fyrstendømmerne. En Præsident var ankommen dertil med det Hverv at indrette et Senat i samme Form, som det af 1810. Brødmanglen blev daglig føleligere der, og enkelte Pesttilfælde yttrede sig ogsaa end. Republiken Columbien. Det var en Artillerie=Brigade, der, af anseete Jndividuer forledt dertil, i Bogota med væbnet Haand, høit forkyndte den skjændige Hensigt, at ville myrde Befrieren og hans Tilhængere. Endeel af de Sammensvorne, hedder det i Beretningen fra Bogota af 27de September, marscherte mod Regimentet VargasCasserne og myrdede de der slumrende Soldater, andre søgte at bemægtige sig Cassernen af Regimenter Granders, og Resten af Rebellerne omringede Regierings Palladset. Præsidentens Livvagt blev uformodentlig overfalden, og kunde ikke modstaae det levende Angreb; den blev adspredt. Bolivar selv, der af nogle Rasende blev forfulgt fra Værelse til Værelse, sprang ud af et Vindue. Her geraadte han blandt en anden Morderklynge, hvilke han næsten paa vidunderlig Maade undslap, idet han flygtede under en Bro. Henover hans Hoved droge Artilleristerne, med det Udraab: Muera eel tirano Bolivar! (Død Tyrannen!) Strax derpaa gjenlød Raadet: Viva el libertador, (Befrieren leve!) Det var Præsidentens Tilhængere, der atter havde samlet deres Tropper, og med disse rykkede mod Rebellerne. Strax var Bolivar i Spidsen. Oberst Ferguson, Befrierens Adjutant, var sit tappre Forsvar uagtet falden; Oberst Joseph Bolivar blev dræbt i sin Bopæl. Man havde lovet Oprørerne de engelske Huses Plyndring: lykkeligviis er det hele Foretagende aldeles tilintetgjort. Regimentet, der forsvarede Palladset, har Præsidenten skiænket 20000 Piastre, og forfremmet sammes befalingsmand til Oberst. Fem af Formændene ere alt skudte og een hængt, endnu flere venter en lignende Skjæbne. Den 26de udstædtes følgende Proclamation. Simon Bolivar, Befrier=Præsident af Colubien a.: "J Betragtning af, at den Mildhed hvorved alle Regjeringens Forholdsregler udmærkede sig, har opmuntret Ondskabsfulde til nye Misgierninger; at de Tropper til hvilke Ordens Opretholdelse og Regjeringens Beskjærmelse var betroet i den sidste Nat med væbnet Haand ere angrebne; at National-Palladset er forvandlet til en Mord=Valplads, og at man endog paa det meest rasende har stræbt Republikkens Overhoved efter Livet; at, dersom ikke Forbrydelsen itide bliver undertrykt, og Forbryderne blive tugtede, da Statens Opløsning og Fordærvelse forestaaer, i Betragtning af endelig, at den columbiske Regjering selv skulde maatte tilskrive sig Skylden om en saadan Catastrophe virkelig fandt Sted, formedelst de Jndskrænkninger Decretet af 27de August til Folkets Gunst har paalagt den Authoritet, med hvilken det selv har beklædt mig, har jeg besluttet: 1) Fra idag af træder den Authoritet, Nationens Ønske har overdraget mig, alt efter Omstændighedernes Krav, i sin hele Udstrækning i Kraft. 2) Netop disse Omstændigheder skulle bestemme Varigheden af denne Magt-Udstrækning. 3) J Kraft deraf skal Statsraadet foreslaae mig de Forholdsregler, Statens Vel efter dets Skjønnende kræver, og tilføie dets Formening om sammes større eller mindre Fornødenhed. 4) Hver Minister-Statssecretair er, for sit Vedkommende, paalagt Udførelsen af nærværende Decret".J en Beretning fra Cattagena af 14de October, der ogsaa omtaler denne Catastrophe, navngives blandt de Sammensvorne 3 Generaler, 2 Oberster, 2 Commandanter, 2 Capitainer og 5 Lieutenanter foruden et Antal Civilister, hvoriblandt 2 Doctores, 1 Apotheker, 1 Advocat og 1 Skræder (!)