Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-09-12
Forandringen vil ogsaa blive høist ønskelig og velgiørende, naar blot ikke et militairisk Aag vil træde i det Geistliges Sted. De hyppige Skrifter, som udkomme i denne Anledning, og som ere et aldele, uhørt Phoenomen i dette Land, maae efterhaanden bevirke en Hovedforandring i Folkets Tænkemaade. Vi have ved en anden Leilighed omtalt, at den bekiendte Spanier Lorente, som i sit saa bekiendte Værk har opklaret den Spanske Jnqvisitions afskyelige Hemmeligheder ogsaa har nyelig udgivet en Bog, hvori han ikke allene foreslaaer en Hovedforandring i Religionsvæsnets udvortes, men tillige i dets indvortes Tilstand, og hvori han andrager paa at rense den Catholske Christendom fra alle de menneskelige Tilsætninger og Vildfarelser, hvormed man i 18 Aarhundreder har vandanne den simple og høie Lære, som Jesus og hans Venner foredroge men for nærværende Tid bliver nu ogsaa offentlig solgt i Spaniendet Skriftem de Misbrug, som have sneget sig ind i Kirketugten, og om Fyrsternes Ret til at afskaffe dem; et Skrift, som i 1814 havde paadraget Forfatteren megen Forfølgelse. Bladet, den Madrider Constitutionel, udtrykker sig saaledes om den Reform i Henseende til Geistigheden, som nu er kommen paa Tale i de Cottes Forsamling: Disse Forholdsregler ere unægtelig indgivne af den reneste Jver og det fortreffeligste Sindelag; men det maae være os tilladt at spørge: om man i nærværende Tidspunkt, hvori saamange Misbrug skulle bekæmpes, bør anvende halve Forholdsregler, som umueligen kunne frembringe en afgiørende Virkning; Enten bør man lade Kleristet blive i sin nærværende Tilstand, eller man bør hugge den Gordiske Knude over, ved total at omstøbe dens Jnstitutioner, og søge at gjøre dem passende til Kirkens sande Aand og vore Jnstitutioner. J Gothernes Tid var Statens Organisation reent theokratisk, og ved den langsomt, men sikkert virkende Kraft af de kirkelige Jnstitutioner, er Kleristet ikke allene det reneste consoliderede Aristokratie i vort Statslegeme, men det er ogsaa bleven i visse Henseender Siælen for det borgerlige Selskab, alle Rigdomme strømme sammen i dets Hænder. At angribe denne næsten uindtagelige Fæstning med saa svage Vaaben, som man hidindtil har gjort, er at forsømme den bedste Leilighed og at tilintetgjøre vore skiønneste Forhaabninger. Det er Tid til at den Spanske Nation forkynder i hele Verdens Paasyn den rene Grundsætning, at Staten ikke er i Kirken, men Kirken i Staten. Den Tid er kommen hvor denne klart lysende Grundsætning maae blive en Grundsteen til den majestætiske Bygning, som bør oprettes til Guds Ære og til den Spanske Nations Vel. Alle kirkelige Indretninger udkræves en almindelig Reform saavel indvendig som udvendig fra, i deres Rigdomme som i deres Aand; deres Forhold til det Romerske Hof bør paa nye fastsættes, og den biskoppelige Værdighed bør oprettes igien i al den Udstrækning som Evangeliet og den oprindelige Christendoms Aand anvise den. Det er allenderes Ønske for hvilke det offentlige Vel er magtpaaliggende, ingen Frygt, intet Hensyn, ingen Skrupel bør bringe Fædrenelandets Fædre, og Forsørgere paa andre Tanker. Disse Reformer som blive dicterede af det offentlige Vel og krævede af Tidsaanden blive selv ønskede af et stort Antal af agtværdige Geistlige. Vi bør vente os alt af vore Repræsentanteres Viisdom; men ved her at foredrage dem vore Ønsker og Bekymringer ønske vi med det samme at give dem tilkiende hvor paatrængende vi ansee dette Øieblik og hvor let vi ansee Hielpen for at være. - Hvor nødvendigt det er, at Spaniens Forhold til Paven bliver nøie bestemte sees deraf, at de Cortes have decreteret, at Paven skulde ansøges om et Brev for at sæcularisere alle Ordensgeistlige; men Hs. Hellighed har derpaa svaret: at han ikke kan give Biskopperne Tilladelse, til at sæcularisere Munkene (eller lade dem gaae over i den verdslige Stand) men at han maae indskrænke Tilladelsen til at de Spanske Biskopper, ligesom tilforn de Polske, da Keiser Alexander anholdt derom, maae bemyndiges til at ansætte Munkene som Præster; men dog kun for en Tid af 5 Aar, da de saa paa nye igien skulle vende tilbage til deres Klostere. De Cortes have imidlertid besluttet at Nonneklosterne, ikke maae antage flere Novicer. Nonnerne i et Kloster i Barka, have allerede bedet de Cortes om Tilladelse til, at de maae træde tilbage i den verdslige Stand, - De Cortes Forhandlinger have, siden det sidst ommeldte, bestaaet i følgende: Den 26de Juli besluttede de Cortes med 148 mod 8 Stemmer, at de Privilegier, som vare tilstaaede af den gamle Regiering, skulle afskaffes; Anledningen til dette Decret gav den Jndberetning, at visse private Personer havde i de sidste 6 Maaneder faaet Privilegium paa allene at udføre Korn og Meel. Beretningen herom opvakte den største Misfornøielse. Hr. Vittorica sagde, at man burde drage Ministrene til Ansvar for slige Misbrug; men GeneralQuiroga svarede spottende, at man snarere burde takke dem, thi dersom de ikke havde gjort det saa galt, saa havde Folket ikke vaagnet op af sin Forblindelse. Hr. Morena Guerra oplæste i Mødet den 24de Juli en Jndberetning fra den foreenede Agerdyrknings og Handels Commission, om Midlerne til begges Ophielpelse; der blev blandt andet foreslaaet, at Jndførelsen af udenlandsk Korn skal forbydes, naar det ikke overstiger en bestemt Priis, (dette blev antaget i Mødet den 27de Juli); at alle Helligdagene skulle afskaffes, paa Søndagene og de fornemmeste Festdage nær, at Forøgelsen af Antallet af alle Slags Geistlige skal udsættes saalænge, indtil en Lov kan bestemme nærmere derom, at Tienderne skulle, fra næste Aar af, ikke opkræves af Geistligheden, men af Provincial=Deputationer; at kun Halvdelen af Tienden skal, fra 1821, udbetales af Municipaliteterne; at Tienderne først skulle anvendes til Kirkernes Vedligeholdelse, Resten til offentlige Velgiørenhedsindretninger og til Finantsernes Bedste. J Mødet den 19de blev det besluttet, med 119 imod 32 Stemmer, at Forslaget om Forandringerne ved Tienderne. skulle tages i Overveielse. Flere Landbeboere ere indkomne med Bønskrivter om Tiendens Ophævelse. J Mødet den 2den August blev decreteret, at Nationalgodser skulle sælges, for at formindske Bankosedlernes Antal. Den 11te bevilgede de Cortes, at Finantsministeren maatte optage et Laan paa 200 Millioner Realer. Overordentlig mange frie og patriotiske Forslag indkomme fra alle Sider. Civillisten er bestemt til 40 Millioner Realer. Efter Krigsministerens Forslag, skal den Spanske Armee i Fredstider udgiøre 66,828 Mand. Soldaten skal tiene i 6 Aar i Armeen, og 8 Aar derpaa i Militsen. - Hr. de Pradts Bog om den Spanske Revolution er forbudt i Paris.