Berlingske Tidende, 1836-05-02
Paris, den 22de April. – Jndenrigs-Ministrens, Hr. Montalivets Tale i Pairs-Kamret, der i Gaar bevirkede Bevilgelsen af Tilskuddet til det hemmelige Fond, lød saaledes: "Naar et Cabinet dannes, kjender man Jndividerne, af hvilke det sammensættes; man veed hvorledes de hidtil have handlet; man har altsaa en Borgen for deres fremtidige Handlemaade. Flere af mine Colleger have nu allerede i sex Aar taget Deel i de Regjerings-Forholdsregler, ved hvilke Frankerigs Rolighed og Lykke ere blevne gjenoprettede; altsaa tor man nære den Tillid, at de for Fremtiden ville handle paa samme Maade. Og netop for at der ingen Tvivl skal blive tilbage om, at vi mene det ligesaa alvorligt med Rolighedens og Ordenens Vedligeholdelse som vore Forgjængere, have vi foreslaaet en saa høi Sum for de hine Øjemeed helligede Udgivter, idet vi forsmaaede at erhverve os en falsk Popularitet ved at foreslaae en ringere Sum. Ligeledes have vi, for at vise hvorledes det fra vor Side er meent med September Lovene, bragt disses nødvendige Fuldstændiggjørelse (Loven over de Edsvornes Afstemnings Modalitet) for Deputerede-Kamret; den er blevet os bevilliget, og dermed have vi da sørget for Fuldendelsen af den, fra vore Forgjængere arvede Lovgivning. Og saa om Amnestien have vi, som i Dag for Dem, saaledes allerede tidligere for Deputerede-Kamret, udtalt os benægtende i deres Aand, mine Herrer, og i vore Forgjængeres Aand. Rigtignok har en af mine Colleger erklæret, at vi ere hverken Ministeriet af 13de Marts eller Ministeriet af 11te October, men det selvstændige Cabinet af 22de Februar. Men der behøves kun et Blik paa de forskjellige Epoker, til hvilke hine Cabinetter traadte i Virksomhed, forat bringe det svageste Skin af en Modsigelse til at svinde. Da Cabinettet af 13de Marts traadte i Virksomhed, da truede den østerrigske Hær Jtalien, og i vore Gader bruste Oprøret. Dengang var altsaa Energi, dengang var kraftig Undertrykkelse af Oprøret nødvendig, og Casimir Perier udviklede saadanne. Ligeledes da Cabinettet af 11te October kom til Roret. Dengang havde Vende gjort Opstand; Hertuginden af Berry strøifede omkring i Frankerig; i Lyon organiserede sig Oprøret. Cabinettet trængte altsaa atter til en Udvikling af kraftig Modstand, og det lagde samme for Dagen. Lykkeligere end hine, have vi, Cabinettet af 22de Februar, forefundet Roligheden gjenoprettet, og uagtet vi altsaa udgik fra samme Princip som hine, er det os dog, uden Jnconseqventse, tilladt, at modificere disse i Anvendelsen, da netop de forandrede Omstændigheder indrømme en saadan Modification. Skulde Nogen holde en Fakkel beredt, for atter at antænde en ny 5te og 6te Juni (1832), en ny 11te April (1834), da vilde vi opbyde Alt, for at forebygge Branden. Mislykkede os saadant, da vilde vi vide at bekæmpe og straffe et sligt Attentat ligesaa energiske som vore Forgjænger have gjort. J Mangel af en saadan Nødvendighed, ville vi lægge vor Energi, vor Modstands-Kraft for Dagen i Anledning af de organiske Love, hvilke vi omsider kunne kalde i Live, vi ville bestyrke dem i Beskjærmelsen af Landets materielle Jnteresser. Forhaabentlig ville roligere Tider snart tilstede os, at virkeliggjøre alle Tilsagn om Forbedringer, og saavel i administrativ Henseende, som ogsaa ved saadanne Love, der fortrinligviis ere beregnede paa de materielle Jnteresser, svare til Nutidens Trang. Vi ville ikke bryde os om Ord, meget meer ville vi glæde os over, at vi have naaet en Enighed i Principerne, der endnu kun gjør en Strid om Navnene mulig. Der gives ikke længer forskjellige politiske Farver; der gives kun endnu Nuancer af een og samme Farve. Det nye Cabinet vil ikke tilhøre nogen af disse Nuancer især, det tragter meget meer efter, at forene alle Ruancer af Tronens og Forfatningens Venner omkring Tronen. "Journal de Paris" fortæller, at førend MarschalClauzel reiste fra Africa har han villet overtyde sig om, at den ved Abdel Kaders Ødelæggelse oprettede Rolighed ikke under hans Fraværelse skal blive forstyrret. J dette Øjemeed gjorde han en ganske fredelig Reise omkring i Landet. Kun Mouzacas Stamme viste endnu et noget fjendligt Sindelag. Den 30te Marts angreb den den franske Armee ved Foden af de, af samme beboede Bjerge, men mistede den 1ste April BjergeTenia, og den 2den og 3die f. M. Høiderne, der beherske Medens Slette. Fjenden tabte 700 Døde og Fanger, medens Franskmændenes Tab kun beløb sig til omtrent 50 Døde og 140 Saarede, for det meste Jndfødte. Den 4de f. M. vente General Desmichel sig mod Medea og overleverede Bejender 500 Flinter. Den 5te og 6te forblev denne General med sin Brigade hos Titeris Stammer. Jmidlertid aabnede Geni-Corpset en fortreflig Communication gjennem Atlasbjergene, fra Metijiah indtil Jndgangen til Medea. Dette herlige Monument af de franske Jngenieurer opfyldte Araberne med Beundring og aftvang dem den Tilstaaelse, at der ikke længer gives Bjerge for Franskmændene. Flere Stammer bade Marschal Clauzel om at tage dem med sig, naar det gik til Kamp mod Hadjouterne, der iøvrigt under hele denne Expedition slet ikke lode sig see. Den 13de April bad Stammen Mouzaca, forknyt over dens oven omtalte Nederlag, om Fred, Marschallen tilstod samme mod Udlevering af Gidsler, der skulle gjøre Tjeneste blandt Zouaverne og Spa hierne. – Efterat denne Expedition var fuldende indskibede Marschallen sig den 13de April til Toulon, Den 16de blev han af det slette Vejr tvunget til at løbe ind ved Mahon.