Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-09-25
Under 19de Septbr. er Stiftamtmand over Fyens Stift og Amtmand over Odense Amt, C. F. Bardensleth, Commandeur af D., allernaadigst udnævnt til Kongelig Commissarius ved den forestaaende Forsamling af det islandske Althing(Corresp.) Kjøbenhavn den 23de Septbr. Geheimestatsminister Johan Sigismund v. Møsting stammede fra en gammel schlesisk Familie, der kom herind i Landet under Christian den 5te. Hans Forældre vare Frederik Christian v. Møsting og Elisabeth v. Schack, og han var født den 2den November 1759 paa Møen, hvor Faderen var Amtmand. Han studerede Lovkyndighed, blev siden Auscultant i Rentekammeret, Amtmand i Haderslev Amt, Præsident i det S. H. Cancellie, i Feltcommissariatet, og fungerede tillige en Tidlang som Præsident i det danske Cancellie. J 1814 blev han efter Schimmelmann udnævnt til Finantsminister. Hans vigtigste Foretagende i denne Egenskab var det 3 pCt. Laan paa 5,500,000 Pund Sterling, som han i 1823. negocierede, hvorved han blev istand til at opsige 5- og 6 pCt. Laanene, som overhovedet at consolidere Gjelden, og at sikkre Finantserne for at komme i Forlegenhed ved utidige Opsigelser. Denne Operation henregnede den Afdøde altid til en af sine mest fortjenstfulde. Han foranledigede Forordningen af 15de April 1818, hvorved Afgifterne bleve billigere og ligeligere fordeelte, og bedre ordnede. J et Tidspunkt, hvor de lave Kornpriser meget trykkede Landmanden, blev, paa hans Forslag, ikke alene en betydelig Deel af Skatterne eftemivne, men ogsaa tillodes det de Skattepligtige at afdrage det Øvrige med Kornvarer til en for dem fordeelagtig Priis. J 1831 nedlagde han Finantsministeriet, men vedblev at deeltage i Statsraadet, saavelsom Bestyrelsen af enkelte Brancher, som Fondet ad usus publicos, Pensionscassen, o. s. v. Han døde den 16de September 1843. Dette er i Korthed den Mands Levnet, som i en lang Aarrække udøvede en afgjørende Jndflydelse paa Danmarks Skjebne. At han overtog Finantserne i den meest fortvivlede Forfatning, (der skal ved hans Tiltrædelse kun have været 20,000 Rbd. i Zahlkassen) er vist, og at der under hans Bestyrelse kom Orden i dem, at alle Forpligtelser bleve punktlig og regelmæssig opfyldte, lader sig ikke nægte. Hvorvidt det af ham valgte System, Laanesystemet, var heldigt, eller ikke heldigt, derom tør vi ingen Mening have, men vi ville anføre, hvad Pastor Holsøe i Liigtalen over ham anførte som hans egne Ord: Jeg har været Embedsmand i en besværlig Tid; det er vel muligt, at jeg ikke altid har truffet det Rette, men det veed jeg, at jeg altid har havt en redelig Villie. Historien tager rigtignok ikke til Takke med den blotte redelige Villie, men i sin strenge Dom over Statsmanden tager den dog ogsaa et billigt Hensyn til de Forhold, hvorunder han virkede. Møsting var en Ynder og Beskytter af Videnskaberne, og til et Vidnesbyrd derom ville vi anføre, at G. L. Baden i Fortalen til sin Danmarks Historie, 4de Deel, erklærer, at den ikke var udkommen, hvis Møsting og Conferentsraad Holten ikke havde sat ham istand til at arbeide uden Næringssorger. Det var et underligt Spil af Skjebnen, at Møsting, der blev brugt i de forskjelligste Stillinger, ikke kom paa den Post, hvor han upaatvivlelig hørte hjemme, nemlig som Diplomat; thi Finantsministeriet var neppe hans egentlige Fag. Han var en udmærket fiin og klog Mand, høist godmodig og elskværdig i Omgang, derfor meget afholdt af sine Undergivne, og hans værste Feil var, at han, hvad man kalder i Collegial sproget nedsyltede Sagerne, og det er unegtelig en slem Feil, især for en Finantsmand. Til Slutning ville vi bemærke, som et hæderligt Vidnesbyrd om den afdøde Ministers Redelighed, at han ingen Formue efterlader sig.