Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-11-03
Blandede Efterretninger. Den 22 October døde i Brunsvig den af Opdragelsesvæsenet saa høit fortjente J. H. Campe. Han er født i Fyrstendommet Brunsvig-Wolfenbüttel 1746, og nød sin tidligere Dannelse i Holzminden, studerede derpaa Theologie, og blev Feldtprovst. Han lagde sig efter Opdragelsesvæsenet, og blev 1777 anhalt dessausk Educationsraad, og, efter Basedows Afgang, Directeur over Phillantropinet i Dessau. Noget derefter drog han til Hamborg, hvor han oprettede en Privat opdragelsesanstalt. Over sin svagelige Helbred, klagede han allerede for henved 40 Aar siden i sin venskabelige Brevvexling med den berømte Lessing. J Anledning af hans Forsikkring i eet af sine Breve, at han, hvis det var mueligt, gjerne vilde afstaae Lessing adskillige Aar af sit eget Liv, naar de kunde tilføies hans svarede hiin: hvad er Livet, naar det saaledes skal udstykkes, men jeg er overbeviist om, at hvis vi begge gjorde hver Dag ligesaa mange Skridt, som vi skrive Ord, saa vilde vi begge være fundere end viere." Formedelst sin Svagelighed overlod han dette Jnstitut 1783 til Prof. Trapp, og levede, som Privatmand i Nærheden af Hamborg. 1787. blev han hertugel. brunsvigsk Skoleraad, Canonicus ved St. Cyriakstiftet i Brunsvig, og tillige Directeur for den saakaldte brunsvigske Boghandling, der, især ved hans egne Skrifter, blev een af de betydeligste i Tydskland. Han overdrog den siden til sin Svigersøn F. Vieweg. - 1809 tilstillede det theologiske Facultet i Helmstedt ham Diplom som Doctor i Theologien. Sine mangfoldige for Ungdommen bestemte Skrifter har han udgivet i 30 smaa Bind. Det bekiendteste blandt disse er hans Robinson den Yngre, der er oversat i alle europæiske Sprog, endog paa Russisk og Rygræsk. Vi have de fleste af hans Arbeider paa Dansk. Han var en ivrig og smagfuld Sproggrandsker, og hans Verdentschungsworterbuch er et for den tydske Sprogvidenskab høist vigtigt Værk. Det var en Forløber til hans store tydske Ordbog, som han lod udarbeide af Theodor Bernd, og, efter hans Forsikkring, indeholder tre Gange saa mange Ord, som den Adelungske, hvilket var meget naturligt, da han, saa at sige udfeiede alle af fremmede Sprog laante Ord fra det Tydske, og satte selvdannede i deres Sted. Men upaatvivleligen gik han for vidt i sit Sprogrenserie, og, der udfordres en særskilt Ordbog til at kunne bruge hans Ordbog med Nytte. Desuden ere mange af hans Ord alt for søgte og konstlede. Jmidlertid fortjente hans Jver i den Henseende, der skal have bidraget meget til hans end større Svækkelse, i en Alder, som ikke er meere skikket til saa abstracte Arbeider, større Taknemmelighed, end han har mødt hos sine Landsmænd, og allermindst den Forhaanelse, Adskillige tillode sig imod ham. For nogle Aar siden var han paa en Reise, han gjorde for sin Sundheds Skyld, her i Kjøbenhavn, men allerede den Gang gik han i Barndom. Hans Navn vil leve, saalænge der gives Sands og Følelse for det tydske Sprog. M. Gottfred Gunther Røller har oversat Schillers "Glocke, i det Latinske, og det ovenikjøbet i Originalens Versemaal. Jkke uden Føie siger en Rec. i Allg. L. 3 om dette Foretagende med Schiller i Digtet selv. "Naar Klokken atter skal opstaae Maa Formen først i Stykker gaae.