Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-11-22
Dersom Du støder en Daare i Morteren med Støderen midt iblandt Gryn, skal dog ikke hans Daarlighed vige fra ham." Naragtighed kan modtage mange Modificationer af Stand og Opdragelse, af Medgang og Modgang, af Tugt og Formaning; den kan tilsidst ganske ophøre, og da træder Narren ud af sit Corps. Det er ikke altid at han faaer en god Pension. Endnu mindre end Daarlighed kan Taabelighed helbredes, thi den er en høiere Grad af Svaghed, en dybere Astheni, der grændser fornær til delitium. Taaben seer ikke nogen Ting, saaledes som den er; den staaer ham for høit eller for lavt, den synes ham for stor eller for lille. Der er to Ting, som han aldrig kan lære, at forstaae det simple og ikke at forstaae det ubegribelige. Man kan slet ikke overbevise ham om, at tre og to aldrig kan være fire eller sex; han svarer kun, man kan dog aldrig vide det; og hvad det værste er, han skriver maaskee en Bog, for at bevise sin Mening, og der findes altid de, som troe, han har Ret. Taaberne ere egentlig kun brugbare i Masse; den enkelte tjener kun til, at en eller anden kan trøste sig med: jeg er dog ikke saa taabelig som han Gæk er hverken Nar eller Daare, endnu mindre Taabe; han driver blot Sækkeri; han er en Art Harleqvin paa Verdenstheatret, og naar han gjør det med Talent og Godmodighed, saa er han en meget brugbar og nyttig Person, thi han faaer Folk til at lee. Man leer ad Sækken, fordi han morer, naar man leer ad Daaren, saa er det blandet med Medynk, leer man af Narren, saa er man tit uforsigtig, til sig selv nærmest. Dog efter Talebrugen kan Gæk baade staae som Subject og Object; man hedder Sæk baade naar man gækker andre og naar man selv bliver gækket; i sidste Tilfælde er Stillingen just ikke den hæderligste eller behageligste; men det kan møde den bedste, og levius sit patientin, quicquid corrigere et nefas, c: Skjebnen, som ei kan ændres, bliver taaleligere ved Taalmod. Jeg haaber, at jeg saa tydeligt som mueligt og raadeligt kan være, har adskilt disse Personaliteter fra hverandre. Adskillige store Navne i Historien kunde levere os gode Exempler til alle Arterne, men man bør stedse tænke paa Straalebrækningen, og man giør bedste i, at see efter hvad Vinden er, før man nævner nogen af dem. Man seer ikke eens under Roms og Kjøbenhavns Polhøide, og Vinden har forandret sig meget i de sidste tretten Aar. Tager man Naragtighed, Daarskab og Gækkeri og deler hver i 100 lige Dele; dertil Forstand, eller om man heller vil kalde det Fornuft, Jntelligents, eller deslige, ligeledes deelt i 100 Dele, tænker man sig nu disse fire Arter forenede i alle mulige Forhold, saa har man derved Blandingen af en uendelig Mængde menneskelige Sammensætninger her i Verden, lige fra Socrates af indtil den Ustyrligste paa Bidstrup. En Sammensætning af rene og pure hundrede Dele Forstand er utænkelig i vort Samfund, den vilde være utaalelig der; jeg frygter for, at man endnu vilde byde den Giftbægeret eller Korset; den maa tempereres ved Tilsætninger af de tre andre Arter. Dette beviser, at vi maa og bør bedømme hverandre med Mildhed og Skaansel, for ikke at faae Rang mellem de utaalelige Narre. Ved den store Mængde Skatteringer, der opstaae af denne Blanding, kan man ikke undres over at der fremkommer en næsten uoverseelig Mængde Benævnelser i det daglige Liv, hvilke skulle betegne Blandingsgraderne; f. Ex. fiantet, folsk, gal, ravgal, svinedum, tompet eller tom pig o. s. v.; item Bengel, Laps, Qvast os.v.; item Abekat, Gaas, Hest, Torsk, Æsel, Østers o. s. v. Jeg vilde overskride denne Forelæsnings Grændser, ifald jeg gav mig til, nøiere at forklare disse Benævnelser og bringe dem under deres rette Rubriker. Jeg haaber, m. D. og H. at de forstaae hverandre indbyrdes, og at de forstaae mig; ellers har mit hele Foredrag været en taabelig Narrestreg, og den faaer da at gaae imellem de Andres.