Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-11-24
Culturen. Der skrives fra London under 30te October, at den Committee, som Parlamentet har nedsat for at undersøge om man ikke bør transportere de arbeidsløse Fattige i England og Jrland til Canada, har nu bekiendtgjort sin Jndberetning, som nu er i enhver Mands Hænder og Sagen vil udentvivl blive foredraget i det næste Parlament. Det er notorisk, at der gives mange arbeidsføre Mennesker især paa Landet, som enten have aldeles ikke noget at bestille, eller dog kun lidet Arbeide. J England er det saaledes beskaffent, at ethvert Menneske, som kan bevise at det ikke kan faae Arbeide, kan forlange Hielp af Fattigvæsenet, hvilket hverken kan forpligte ham til at arbeide for det og ikke heller kan skaffe ham Arbeide. Følgen bliver deraf, at Almuen gifter sig uden mindste Overlæg og Betænksomhed, hvorved Fatligskatten bliver bestandig mere trykkende. (Kunde derimod Fattigvæsenet sørge for dem under det Princip, at forbinde Forsørgelsen med Arbeide, saa vilde denne Byrde ikke føles nær saa meget, og vilde det slet ikke sørge for de Trængende, saa vilde Tiggerie, Tyverier og Røverier tage til i en overordentlig Grad. Det bedste Forsørgelsesmiddel bliver altid i Henseende til de raske og arbeidsføre Trængende, at anlægge Fattigvæsens Colonier i Landet selv, dersom der er Leilighed dertil, eller i uopdyrkede Lande dersom denne Leilighed mangler; og saaledes at benytte det Middel, som Naturen anviser til at skille sig ved den overflødige Folkemængde; thi man kan nok overkomme at forsørge og beskiæftige de øvrige svage og gamle Fattige.) Erfaringen lærer at Fængslerne blive stedse mere opfyldte med Forbrydere og at de sleste af disse ere af Dagleiernes Classe. Man har beregnet, at det i det høieste vil koste 1000 Pd. St. at bringe en Familie af 5 Personer over til Canada og etablere dem paa de Jorder, som man der vilde anvise til der, hvortil man føier de to betingelser: den ene, at de skulle i 7 Aar være frie for alle Afgifter, og den anden: at de derpaa skulle aarligen afbetale lidet paa det Forskud, som man har gjort dem. Man har imidlertid meget imod denne Plan i England. Først fordi man ingen Lyst har til at skyde de Millioner sammen, som dette Foretagende vil udkræve, og for det andet fordi man indvender: at det saa ikke vilde hielpe, da der idelig voxe flere Mennesker til men man betænker ikke i Henseende til det første, at Fattigskattens Byrde derved vil blive lettet eller i et modsat Tilfælde forøget og at man kunde betiene sig i Tiden af de indbetalte Forskud til at foretage nye Afsendinger. Desuden vil Moderlandets Handel og Jndustrie tiltage jo større dets Colonier blive. - Foruden Nyeholland, Vandiemensland og Canada er endnu aabnet sig en nye Plads for England til at anlægge Colonier paa, nemlig det indre af Nyefoundtland. Denne ældste af Brittannieus Colonier som bestandig er bleven holdet for at være ufrugtbar, er nu under den nærværende Statholder Sir Thomas Cochrands Bestyrelse bleven forvandlet til et Agerdyrkningsland; ved hans Bestræbelser ere Skovene paa mange Steder blevne fortrængte af Kornmarker; ogsaa har han befordret Fiskeriet og Handelen. Stokfiskfangsten er faldet bedre udi dette Aar end i de foregaaende. J Foraaret bleve 300 Skonnerter sendte ud paa Sælhunde fangsten og indbragte henimod 400,000 Sælhunde. – Man erfarer nu, at den Engelske Regiering vil opgive sine Faktorier paa Kysten af Gui nen, og indskrænke sin Afrikanske Establissement paa denne Kant til de nye Colonier, som blive anlagte paa Guinea Øerne; det falder den for kostbar at føre de idelige Krige med de Asianter.