Aalborg Stiftstidende, 1840-11-12
fra Nr. 226. Commissarius indledede sine Jndvendinger mod Communalbestyrelsens Forsl. i Aalborg om Jndqvarteringsbyrden m.v. med den bemærkning, at det gjorde ham ondt, atter at træde i Opposition til Aalborg, saa meget mere som denne By har givet ham særdeles Beviser, paa Velvillie. Han oplyste dernæst, at der ikke er Anledning til de forte Anker og at de fremsatte Forslag ikke ere velbegrundede. Det har nemlig, sagde han, altid noget Jmposant ved sig, naar man adderer Udgifterne i en lang, Række af Aar, men hvilket taber sig igjen, naar man dividerer Beløbet med Aarenes Tal. Derhos ere Beregningerne feilagtige og ikke skikkede til at oplyse det, der er det Væsentlige og som meget let kunde have været oplyst, nemlig hvor stor Jndqvarteringsbyrden fortiden er, hvilket aldeles ikke er opgivet. Med Hensyn til Pengenes ringere Værdi under og nærmest efter Krigen havde man vel i Beregningen taget Hensyn ved at omsætte dem med et Middeltal af 50 3, hvilken Fremgangsmaade han imidlertid fandt meget utilfredsstillende. Ogsaa undrede det Commissarius at man i Beregningen havde indbefattet Qvarteers penge til Sessionspersonalet, da dog Sessionernes Afholdelse giver Anledning til en stor Conflux af Mennesker og et dermed forbundet Erhverv. Den uheldige Jndretning, der er truffen i Aalborg med Lægdsinddelingen, hvis følge Jndvaanerne komme til at betale meer end de ordinaire Qvarteerpenge, kan, ved Spørgsmaalet og selve Jndqvarterings byrden, heller ikke komme i Betragtning. Jblandt de øvrige opregnede Jndqvarteringsudgifter var nævnt 2 betydelige Poster: til Hovedvagten 27,510 Rbd. 87 s., og til Sygehuset 35,656 Rbd. 86 s. Med Hensyn til disse maatte imidlertid bemærkes, at Summens Størrelse udentvivl hidrører fra den særdeles Maade, hvorpaa Jndqvarteringsvæsenet er blevet bestyret i Aalborg. Der gaves nemlig en Periode, hvor man deri Byen behandlede de Militaire med særdeles Galanteri og føiede dem i Ønsker, der ikke vare strængt begrundede. Det er altsaa en Følge af Administrationen, at Udgifterne have været saa betydelige. Den første Deel af Andragendet fortjente saaledes efter Commissarii Mening ikke at komme i mindste Betragtning. Hvad der derimod kunde være Gienstand for Undersøgelse er, om ikke det System, hvorefter Jndgarteringsbyrderne ere fordeelte, er urigtigt, enten ialmindelighed eller i dets Anvendelse paa Aalborg. Men i Grunden, indeholdt Andragendet Jntet herom, naar undtages et Par Puncter, i hvilke det menes, at der er tilføiet Byen Forurettelse, hvorom Commissarius i det Følgende søgte at oplyse, at dette er grundet paa Feiltagelse. Hvad der derimod kunde foranlediget Klager fra Aalborg er, at den er for høit ansat, og Commissarius undrer sig over, at der ikke i saa Henseende er gjort Motion. Den staaer nemlig en Deel høiere, end den efter sin Folkemængde fortiden, kunde være at ansætte i Forhold til de øvrige Byer og da den iøvrigt er i Aftagende, kunde det være ganske rimeligt, om den erholdt en noget lavere Ansættelse, men dette kan ikke komme i Betragtning uden forsaavidt der maatte blive foretaget en ny Generalligning. Aalborg staaer nemlig høiest af alle Kjøbstæder, idet den er ansat til 3900 Rbd. og den staaer saaledes endeel høiere end Odense, der dog efter sidste Folketælling har større Folkemængde. Hvad den Anke i Andragendet angaaer, at Aalborg efter Generalligningen skulde have en større Sum erstattet, end den nogensinde har faaet, nemlig efter Resol. 13de Jan. 1804 formeentlig en aarlig Godtgjørelse af 692 Rbd. 80 s. istedetfor de aarlig erholdte 439 Rbd. 80 s., da oplyste Commissarius, at den sidste Sum er den rigtige, og at der i den i Fogtmanns Rescriptsamling for 1804 meddeelte Tabel er indløden en stor Mængde Trykkeil og saaledes Godtgjørelsen for Aalborg derpaa seilagtigt anført med 692 Rbd. 80 sk.