Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-10-25
J Tilfælde af Kongeriget Polens Gjenoprettelse garanterer Keiseren af Frankerig Keiseren af Østerrig Galliziens Besiddelse, med mindre denne maatte forretrække at ominske en Deel deraf imod de illyriske Provindser, hvortil Keiseren af Frankerig forud giver sit Minde. J Tilfælde af et lykkeligt Udfald af Krigen forpligter den franske Keiser sig at forskaffe Keiseren af Østerrig slig Skadesløsholdelse og Udvidelse af hans Gebeet, som ei allene opveier de gjorte Opofrelser og Byrder, men tillige kan blive et Mindesmærke om den inderlige og varige Forening imellem begge Souverainer. Skulde Rusland af Had over denne Forening angribe Østerrig, da vil den franske Keiser betragte et sligt Angreeb som skeet paa sig selv, og strax begynde Fjendtlighederne. Den ottomanske Port skal indbydes til at tiltræde nærværende Allianstraktat. Jøvrigt blive disse Artikler hemmelig imellem begge Magter, og have samme Kraft som Allianztraktaten selv c. 3) En Skrivelse fra Fyrsten af Schwarzenberg til Grev v. Neipperg, østerrigsk Minister i Stokholm, dateret Paris den 14 Marts 1812, hvori han uopholdelige underretter ham om den sluttede Allianz, efterat Keiseren af Østerrig har forsøgt alt Muligt ved Hoffet i Petersborg for at bevare Freden, og derefter opfordrer hom tilat anvende at sin Jndflydelse, for at bevæge den svenske Regjering til, at benytte Leiligheden igjen at erhverve sig en saa væsentlig Deel af Nonarkiet som Finland, hvornæst han tilsidst peger paa de vigtige Fordele, en slig Diversion i det yderste Norden, styret af en duelig og erfaren Foldtherre, vilde have for de Allieredes Vaaben. Nu frige Attstykkerne angaaende Hjelpekorpset, hvilket, som her vises, pludselig forandrede sin Operationstine, da det den 12 Novbr. 1812 var kommen til Slomm, vendte tilbage til Bugfløden og lettede saaledes : Admiral Aschitsedakoff sin Ankomst til Minsk 24 Timer, for den franske Armee. Siden havde dette Hjelpekorps daglig Meddelelser med Fjenden. En Sammenkomst blev i Begyndelsen af Januar foreslaaet Fyrst Schwarzenberg med General Wesitzikow, den udsiske Keisers Adjutant. Da et Tilfælde hindrede den Sidste fra at møde, kom Statsraad Amsteritten, den samme, der siden har figureret som russisk Befuldmægtiget i Prag, i hans Sted, og Konferenzen blev holdt i Warschau, hvorefter Alt, hvad der foregik imellem det russiske og østerrigske Korps, var en følge af den fuldkomneste Harmonie. Efterhaanden overlod det østerrigske Korps Fjenden hele Storhertugdømmet Warschau, og vægrede sig for at medvirke til den franske Armees Operationer, medens Kabinetiet bestandig erklærede, at dette Korps ikke ophørte at staae under Kriserens Befaling. Det slutt det hemmelig en Vaabenstilstand med Fjenden, hvorefter det polske Korps skulde afvæbnes a. Til Oplysning er føiet en Depesche til Grev Bubna, hvori forkløres, at det var med Kongen f Neapels Samtykke, at Hjelpekorpser, trak sig tilbage efter Glizien men blev derfor ligefuldunder den franske Krisers umiddelbare befaling, og var langt fra at forandre sin Natur og Hensigt, saavelsom Konventionen imell m Østerrig og Sachsen angaaende det polske Korpses Gjennemmarsch gjennem Gallizien, Mæhren og Bøhmen. (fortsættes.)