Berlingske Tidende, 1793-09-13
Paris, den 30te August. J Forgaars har da ogsaa General Castines lidt den ham af hans forbittrede Fiender truede Dødsstraf, og endt sit Liv ved Guillotinen. Høistbedrøvet og sukkende med Øinene vendt mod Himlen besteg han Skaftet og saae og hørte int omkring sig, uden en Mængde rasende Folk, som klappede og raabte Drave. Efter hans Forlangende havde man tilstaaer, ham an Skriftefader, som ogsaa fulgte ham til Rettersteder, men blev efter Conventens Befaling strax efter Henrettelsen arrestert. Førend Enstines lagde sig ned for at modtage det dødelige Hug, koste han Crucisiret og sin Skriftefader, som rakte ham det. Hans Forhør har overhovedet varet 314 Timer, og hans Dødsdom blev afsagt med 8 mod 3 Stemmer. Endskiønt man havde nægtet Generalen mange til sig Forsvar nødvendige Midler, kunde Revolutionsstribunalet dog kun overbevise ham om militaire Feil, men ikke om noget Forræderie. Det vilde derfor friekiende ham fra Beskyldningen for Forræderie, og for det øvrige henvise ham til et militair Tribunal, men neppe hørte Jacobinerne denne Efterretning, førend Robespierre blev som rasendt og fordrede endelig Castines Hoved. Fire til som Hundrede af hans unge Karie og Qvinder sprang, ophidsede af den rasende Taler, en som nurier, og bevæbnede med Sabler, løb ind i Tribuatts Andienssal, fordrede Castines Hoved og truede de Bedigede, at dersom Castines ikke Dagen efter (den 28de, Kl. 10 var guillotinert, skulde deres Hoveder blive baarne paa Pilker giennem Gaderne, og deres Legemer slæbte i Rendestenene. Saaledes bleve de Bredigede ved Truester tvang ne til at erklære ham skyldig og afsige Dødsdommen. Man mener, at det vil ikke gaae et Haar bedre med Brisset og de øvrige arresterte Deputerie. – I Gaar sit Conventen ved en fra de Deputerte Dubeis=Crance og Gauthier, til samme af: sendt Officeer af den Kellermanske Armee den skrættelige Efterretning, at det er kommen til den sørgelige Yderlighed, at angribe med et ødeleggende Dombardement dan ellers ved Handel og Manufacturer saa blomstrende Stad Lion. Efterat vi, skrive de Deputerte fra Leiren de la Pare, havde givet Jndbyggerne i Liøn 30 Timers Betantningstid, og disse derved kun vare blevne mere haardnattede, begyndte Bombardementet den 23de om Aftenen. Husene paa Pladserne St. Clair, ved Savne og Bellecour, Arsenalet og Gaderne Mercier og Dubris stode tørt Til i Lue. Skaden er uoprettelig. De afbrændte Bygninger og Magasiner blive vurdette for 200 Livrer. Den 24de August blev holdt inde med Dombardementet og man gjorde nye Fredsforslage. men Lionerne svarte ved at udnikke den sorte Fabne fra alle Stadens Taarne. Om Natten til den 25de bemægtigede Conventens Tropper sig begge Redouterne ved Krain Rønske, hvorved de kun mistede 25 Mand, men Lionerne mange stere. Lionerne vilde ogsaa Gaar giøre et Udfald, men bleve slagne tilbage af Nationalaarderne fra Grenedie. Jndbyggerne have vi det Manifest erklart: At Conventen, langt fra at lade sig tvinge til Eftergivenhed, meget mere havde udstædt et frygteligt Decret mod alle Uliurpatorer: at Lionerne ikke kunde giøre Regning paa Hielp af de til Biergene tilbagedre a Sardinere, og ikke heller af Marseillerne, hvilke sine General Cartaux havde drevet tilbage til Marseille, derpaa forstærket sig med nye Batailloner og stod med sit Corne ved Al. tionerne maatte altsaa nu rente, enten at blive de handlede som Rebellere mod den franske Nation, eller de maatte modtage Conventens Tropper inden deres Mure, tilbagegive Nationen det røvede Krigsforraad og udlevere deres Forførere.