Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-01-27
Nykjøbing, den 27de Januar. Efter Opfordring: fra Sogneforstanderskabet for Karleby, Horreby og NørreØrsløv Sogne er der af endeel Gaardmænd og Andre Horreby Sogn gjort et Sammenskud af 20 Tdr. 2 Skpr. Rug og 30 Tdr. 2 Skpr. Byg, som udsælges til Trængende (Huusarme i dette Sogn for 28 Mk. pr. Tde Rug, og 20 Mk. pr. Tde Byg. Hr. Pastor Lütken er gaaet Beboerne i alle de tre nævnte Sogne forud med Exemplet, ved for hvert af dem at give et Bidrag af 1 Tde Rug, og 1 Tde Byg, men hidtil er dette gode Exempel kun blevet fulgt i Horreby Sogn, hvad der navnlig for Karleby Sogns Vedkommende er saa meget mærkeligere og beklageligere, som Hr. Kammerherre Classen, der søger at anspore Gavmildheden ved en Opofrelse, som fortjener Anerkjendelse og Tak, har tilsagt dem, der ville bidrage i dette Sogn, den samme Lettelse, han yder de Bidragende i Horreby Sogn, nemlig en Erstatning af 7 Mk. for hver Tde. Rug og 5 Mk. for hver Tde. Byg i det Beløb, de levere Kornet til under Handelspriserne. Det er dog at haabe, at de gode Mænd i Karleby, der af deres Præst og Godseier ere givne saa vækkende Exempler, saavelsom Nørre-Ørsløv=Bønderne, der ere Selveiere og fordetmeste særdeles velstaaende Folk, snart ville komme til Eftertanke, og følge deres Naboer i Horreby, og saaledes ikke lade den Ære gaae fra sig, at have stillet sig iblandt de første Sogne, der træffe en Foranstaltning, hvortil der i denne for den Fattige saa trykkende Dyrtid er en stærk Trang overalt og som man dog næsten overalt med en ubegribelig Haardhjertethed endnu noler med at sætte i Værk. J Mandags den 25de de afholdtes efter offentlig Jndbydelse af 31 Vælgere blandt de mindre Eiendoms besiddere i Lollands Fuglse og Musse Herreder et Prøvevalg paa Raadstuen i Mariebo, hvorved et betydeligt Antal Vælgere mødte og afgave Stemmer. Af disse erholdt Proprietair Dreier paa Glostrup 92, Møller Clausen i Paarup 84, Selveier Carstensen paa Cypressegaarden 30, Gaardfæster Hansen paa Taagerudsgaarden 25. Secretair Bagger paa Raahaugegaard 14 (!), Muurmester Madsen i Skjørringe 9, Gaardmand Claus Christiansen i Thiersted 9 og Kjøbmand Krøyer i Mariebo 1. Det fleste lader sig saaledes med temmelig Vished forudsee, at de fleste Stemmer ved det endelige Valg ville falde paa de 2 Førstnævnte, og vi haabe, at de Begge ere Mænd, som med Ære ville kunne repræsentere Districtet, hvo af dem de end maatte blive Deputeret. Vi kjende ikke saameget til Nogen af dem, at vi tør fremhæve den Ene fremfor den Anden, dog kunne vi ikke nægte, at Hr. Dreiers nedenstaaende Erklæring forekommer og temmelig utilfredsstillende og undvigende som Svar paa en motiveret Opfordring til i saa ganske bestemte og tydelige Ord at udtale sin Mening om Landboforholdene, fornemmelig om Udløsningen af Fæstevæsenet, og da det er os bekjendt, at Gaardfæster Hans Olesen, som dirigerede Forhandlingerne ved Prøvevalget, og som nyder en velfortjent Anseelse blandt sine Standsfæller, med megen Varme anbefalede Møller Clausen som Deputeret, ansee vi det som sandsynligt, at Denne ved det endelige Valg vil blive foretrukken for Hr. Dreier. - Med Hensyn til Spørgsmaale, om Bonde eller Jkkebonde indeholder Fædrelandets sidste Løverdagsnumer en Artikel, som vi anbefale til Vælgernes Opmærksomhed, og hvis Slutning lyder saaledes: "Dersom en Lov om fri Valgbarhed (som Bang forhen har anbefalet, men nu som Commissarius fraraadet) var bleven tilraadet og sat i Kraft for Valgene til det kommende Sexennium, saa havde Bondealmuen havt et langt større Udvalg af Mænd, som paa forskjellige Maader have viist Nidkjærhed for dens Sag, og i Stændersalen baade kunde og vilde have forenet Jver for Standens Tarv med Almeenaand, og Jndsigt. Men da nu dette ikke er skeet, da Valgkredsen, især udenfor Bondestanden, er snæver, da de saaledes er vanskeligt at finde Talenter, og Misgreb bor undgaaes, saa forekommer det os, som om Bondestanden, er viist tilbage til sig selv, og har en fornyet Opfordring til fortrinsviis at benytte Mænd af dens egen Midte, som ved Fødsel, Opdragelse, Stilling og Formaal ere sammenvoxede med den, som gjennem vort korte politiske Liv ere komne til Bevidsthed om Standens Stilling og Krav, og have givet Prover paa borgerlig Selvstændighed og Uafhængighed. Hvor Sagen er saa simpel, som den, Bondestanden i Danmark fægter for, idet det kun gjælder om Foranstaltninger, hvis Hensigtsmæssighed og Nødvendighed alt for længe siden er afgjort i den store europæiske Samfundsproces, ja for saa længe siden, at Udførelsen af dem alt mange Steder har baaret de bedste Frugter til Samfundets Udvikling og Statslivets Bestyrkelse, – der kommer det ikke an paa lange Taler med kløgtigt sammenblandede Proer og Contraer og en fordobblet Tvivl til Udbytte af den saakaldte Grundighed der udretter den simple, aabne, velbevidste Erklæring af Samstemning med dem, som paany og atter paany fremføre de alt saa tidt fremførte Forlangender, Alt, hvad der kan udrettes; thi saaledes aabenbares bedsten fast, urokkelig, dybtliggende og seirspaaende Fællesvillie. Kommer det engang saa vidt, at Principet for den endelige Emancipation er tilkæmpet og Afløsningsbetingelserne skulle fastsættes, da er netop Bøndernes personlige Nærværelse som Taxationsmænd nødvendig; thi kun den veed ret, hvor Skoen trykker, som har den paa. Jfølge det her Fremsatte kunne vi for Tiden kun tilraade Bonderne at vælge Mænd af deres egen Stand, hvor disse ere stillede paa Valg som anerkjendt paalidelige Folk, selv om de derved tilsidesætte en maaskee meere dannet Mand udenfor Standen af samme Valgelasse, naar denne ikke allerede har givet de utvetydigste Beviser paa sin fuldstændige Tilslutning til Bondestanden.