Københavns Adresseavis, 1767-07-10
Adskilligt Nyt. Kiøbenhavn. Under Dato Altona den 3 Julii har det allernaadigst behaget Hans Majestet at udgive Nærmere Anordning angaaende Extra=Skatten paa Landet udi Norge, af følgende Jndhold: Giøre alle vitterligt, hvorledes Viaf Kongelig Omhue og Forsorg for Vore Riger og Landes almindelige Velfærd og Beste, intet hellere og alvorligere ønsker, end at den Gield, med hvilken Vi, ved Vor Regierings Tiltrædelse, have fundet samme at være besværget, kunde, saasnart mueligt var, vorde afdraget, paa det Vore kiære og troe Undersaatter jo før jo hellere maatte vorde befriede fra den Extra Skat, som til denne Gields Betaliner bleven uomgiengelig nødvendig. Omendskiøndt nu til saadant Vores allernaadigste Øyemerke at opnaae er anvendt alle muelige Midler, saa at ikke allene alt hvad bemeldte Extra=Skat haver indbragt, er paa Gielden kommen til Afdrag, men endog dertil anvendt andre ikke didhen hørende betydelige Summer, hvorved Gielden sig og allerede anseligen haver formindsket; Saa har det dog hermed ey kundet komme saa vidt, at Vores Landsfaderlige Attraae til at forlindre de bemeldte Vore kiære og troe Undersaatter heraf til flydende Byrder, videre, end med de dem herimod eftergivne 3 Prinzesse=Styrs Paabnd, og den Almuen, i sær udi Vort Rige Norge, derforuden udi denne Extra Skat givne Moderation, har været at opfylde, men den uforbigiengelige Nødvendighed udfordrer endnu, at samme Skat paa nogen Tid, til Gieldens fremdeles Afbetaling maae vedvare; Og i Henseende til de Omstændigheder, som ved dette Paabud paa Landet udi Vort Rige Norge forekommer, have Vi allernaadigst for Got befunde, nærmere at anordne, ligesom Vi og hermed byde og befale: 1) Forbliver det med denne Extra Skat, saavidt Almuen eller Bondestanden paa Landet udi bemeldte Vort Rige Norge angaaer, ved de hidtil udgangne Forordninger, og den samme Almue udi dette Paabud derved forundte Forlindring; Men, som Vi imod Formodning og meget ugierne erfare, at uagtet deres Vilkaar, og Tilstand, ved saadant dennem, frem for alle andre Vore Undersaatter, herudi bevilgede betydelige Afslag, allerede er tagen udi saa nøye Betragtning, som under nærværende Omstændigheder mueligt haver været, befindes dog af denne for lindrede Skat, udi adskillige Fogderier en stoer Deel ubetalt. at være tilbagestaaende, hvilket ey allene forhindrer den med Skatten i sig selv havende Hensigt til at faae Gielden til Landets og meenige Mands Beste betalt, men endog geraader dem, som villigen erlægge det Paabudne, til Fornærmelse, da disse derudover sættes i den Tilstand, at maae desto længere bære denne Byrde; Saa er herved ydermeere Vores alvorlige Villie og befaling: 2) At ved Indfordringen, af de til September Maaneds Udgang indeværende Aar heraf udestaaende og paa de skatpligtige Personer heftende Restancer, forholdes efter hidtil giorte Anordninger; Men forfølgende Tid skal denne Extra=Skat, saa længe Nødvendigheden udfordrer at den maae vedblive, ligesom de ordinaire Skatter, hæfte paa Grunden eller Jorden og Stæderne, og nyder samme i alle Tilfælde lige Ret og Fortrin, som andre Vore Skatter efter Loven og Forordningerne tilkommer 3) For at inddeele Byrden, saavidt det under et saadant all, mindeligt Paabud giørligt er, efter Undersaatternes forskiellige Kræfter, og desto for at erholde hvad til Gieldens Afbetaling behøves, skal de paa Landet boende og sig opholdende Personer, som ikke til Bondestanden henhører, eller ere simple Bønder, og dertil have Evne, svare, foruden hvad dennem allerede er paalagt i Extra=Skat at udrede, saadan Forhøyelse efter Vilkaar og Tilstand, hvorfore enhver af Stedets Amtmand tilligemed tvende i Amtet boende fornuftige og redelige Mænd, hvilke Amtmanden straxen haver at udmelde, ansat vorder, hvilken Ansætning maae ikke vare mindre end 2 Rdlr. og ikke høyere end 20 Rdlr. aarlig pro Persona. 4. Saasnart denne Vores Forordning vorder publiceret, haver enhver Sogne=Præst at forfatte nøyagtig og speciel Fortegnelse over de udi næstforegaaende Post ommeldte i hans Kirke=Sogn sig opholdende Personer, som ere uden for Bondestanden, med Forklaring over enhvers Næring og Haandtering, og samme Stædets Amtmand saa betimeligen tilstille, at den i det seneste, saasom: Nordenfields inden 3 Uger og Søndenfields inden 6 Uger, til hannem kand indløbe, og for den følgende Tid, give Præsterne, ligeledes uopholdelig Efterretning og alle med disse Personer forefaldende Forandringer, være sig Dødsfald, Fra eller Tilflyttelse i Sognet, til Amtmanden, som derefter til lægger Fogden de i saa Fald fornødne Ordres Udi saa dan Henseende bliver og enhver, som ansættes til Forhøyelse i Extra Skatten, pligtig, saasnart han fra det Sogn hvorhan er bleven Ansar, bortflytter, det straxen for Sognepræsten at tilkiendegive, eller, i Mangel deraf, betaler Forhøyel sen baade der, hvor han først er ansat, samt ligeledes der, hvor han henflytter, og hvor han efter Amtets Foranstaltning paa nye ansat vorder. 5) Efter at disse Specificationer fra Præsterne til Amtmændene ere indløbne, haver hver af dem tilligemed anførte til sig tagne Mænd, hvilke skal være pligtige at møde til Tid og Sted, som dem fra Amtet forud bekiendtgiøres, efter Samvittighed og beste Skiønnende at besørge Ansetningen i Følge af foregaaende 3die Articul for et hvert Fogderie i sær, samt derover deres skriftlige Forretning at forfatte; Og naar de dermed for det hele Amt ere ferdig blevne, bekiendtgiøre de for enhver, som ved Forretningen er bleven ansat, den Forhøyelse hannem paaligger at betale, samt dernest tilsender Fogderne Ansætnings Forretningen, saavidt enhvers Fogderie betreffer, hvorefter Fogderne indfordrer samme Forhøyelse hos Vedkommende, og derom i deres for denne Skat aflæggende Regnskaber giøre aparte Forklaring, samt til Beviis for Jndtægten, fremlægger verificerede Gienparter af de dennem tilstillede Ansætnings Forretninger. 6) Hvad saavel Almuen som andre saaledes tilkommer at svare, erlægges til samme Terminer, og, i Mangel af Betalingen, indsøges under lige Midler, som for de ordinaire Skatter forordnet er. Og 7) Lige omden Almuen forhen paalagde Udgift til Grændse=Skydsens Bekostning, naar det Paabudne for afvigte Aar 1766, er vorden erlagt, for den følgende Tid aldeles ophører og henfalder; Saa skal og denne Skat ikke vedvare længere, end samme til Gieldens Afbetaling bliver uomgiengelig nødvendig; Og saa billigt som retferdigt det da i sig selv er, at den ene Undersaat med den anden imidlertid tager Deel udi denne Almindelige og til felles Beste hensigtende Byrde, saa forsikret giøre Vi Os og om Vore kiære og troe Undersaatte der i Riget, at de, efter deres bekiendte Troeskab og Lydighed, herudi udvise deres allerunderdanigste og skyldige Bereedvillighed, og saaledes paa deres Side, lige saavel som alle andre deres Medundersaatter, deres Pligter efterleve.