JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-30
Den Storhert. Badenske Forstmester, Frith. Carl v. Drais, Opfinderen af den bekiendte Kjøremaskine, har meddeelt Almeenheden følgende desangaaende. Maskinen, hvis Hensigt er at kunne kjøre med, uden Hest, er ikke saa beqvem som en Chalse med Heste, men kan sammenlignes med Ridning eller Fodgang. For at kunne reise paa sædvanlige Landeveie to Mile og i Bjergegne en Miil i en Time udfordres en vis Grad af Færdighed. J moradsig Vei og i dyb Snee er Fodgjængeren heller ikke sparet derved megen Kraft. Men de, som tvivle paa, siger Hr. Drais, at jeg blot i sædvanlig Sommervæde og i tørt Veir kan kjøre længe, uden at blive træt, dem tjener til Efterretning, at jeg i forrige Sommer efter adskillige Dages næsten vedholdende stærk Regn, og tildeels endog medens denne stod paa, har tilbagelagt 4 stærke Mile i omtrent 2 Timer, og i 12 Timer henved 24 Postmile, og at jeg ved denne Reises sidste Poststation har viist ved Kjørslens Hurtighed, at jeg uden stor Træthed sandsynligviis i de derpaa følgende 12 Timer havde kunne tilbagelægge den samme Vei endnu engang, naar det var blevet saalænge Dag. J theoretisk Henseende ligger Hjulets bekiendte Mechanismus, paa den simpleste Maade anvendt paa Løben, til Grund. Opfindelsen er derfor med Hensyn til Kraften ganske at sammenligne med den meget gamle af almindelige Vogne. Ligesaa vel som en Hest paa Landeveien, i Gjennemsnit trækker det paa en Vogn forholdsmæssigen liggende Læs lettere, end om den, uden samme, bar det paa Ryggen, ligesaavel skyder et Menneske sin egen Vægt lettere frem paa en Maskine, end bærer den selv. Dette er saa meget mere Tilfældet som man i et eneste Hjulspor stedse kan udsøge sig den bedste Strækning paa Landeveiene. - Maskinens Hurtighed paa jevne, haarde Veie ligner næsten ganske Skøiteløben, da Grundsætningen deri komme overeens. Saa hurtigen man nemligen er i Stand til at støde Foden et Øieblik frem, ligesaa hurtigen gaaer det mens den hviler. Ned ad Bakken løber den stærkere end de bedste Heste, og derhos med større Sikkerhed mod ulykkelige Tilfælde, da man stedse er beredt til at stoppe med Fødderne. - Til videre Udførelse af denne og andre Jdeer, søger Hr. D. Opfindelsespatent til udlukkende Brug i hans Fædreneland og andre Stater. En Beskrivelse over Maskinen og dens Behandling med de fornødne Afbildninger skal udkomme i October. Hr. D. ønsker at sikkre sig mod Eftergjøren, men da han nok selv følte at det ikke godt lader sig iværksætte saa forlanger han af Sælgernes og Kjøbernes Delicatesse, at man skal kjøbe hos ham et Tegn, bestaaende af en lille Sølvplade med hans Vaaben og det fortlobende Tal for to Ducater. Maskinen selv tilligemed en Vadsæk vil han overlade for 44 Fl. Den bestilles hos ham selv, og med Bestillingen maa følge et Maal paa Benenes Skrævelængde, for derefter at kunne indrette Sædet; en Maskine med Sæde, som efter Behag kan skrues op og ned, følgeligen bruges til Personer af forskjellig Størrelse, 50 Fl. Een med to Sæder for 2 Personer, hvoraf den ene ved tilbørlig Øvelse i Balanceren næsten ganske kan hvile sig ud, 75 Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-30
En tre= eller firehjulet med et Sæde imellem Hjulene, og eet bag ved til at ride, 100 Fl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-30
Kjøbenhavn, d. 29 Maj. J den anordnede Valgcommittee ere Torsdagen den 28de Maj valgte til Repræsentanter for Nationalbanken: 1) Etatsraad Zeuthen (for udenbyes). Etatsraad og Høiesteretsassessor P. Møller. 3) Etatsraad Ryberg. 4) Etatsraad O. P. Holm. 5) Grev Lerche (for udenbyes). 6) Etatsraad D. Kofod. 7) Godseier, Major Neergaard. 8) Greve og Kherre Holstein til Holsteinborg (for udenbyes). 9) Grev A. W. Moltke, Deput. i Rentek. 10) Godseier, Generalkrigs-Commissær van Deurs (for udenbyes). 11) Etatsraad E. Erichsen. 12) Geheimeconf. Rd. Stemann (for udenb.) 13) Grosserer Harboe. 14) Grosserer S. Trier. 15) Etatsraad O. Warberg. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-05-30
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Nyeste Silverirassboension. da groponeFemtende Aargang. No. 44. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 2 Juni 1818. Omen al pari Cours. Udtrykket al pari betegner det samme som lige; naar 200 Rbd. ere lige med 100 Specier, eller naar man for 2 Rbd. N. V. kan overalt faae en Specie, saa ere Rigsbanksedlernes Cours al pari. Den forrige Courantbanks Paricours var 125 Rd. D. C. imod 100 Rd. Hamb. Banco, eller hvad der er det samme, 120 Rd. D. C. mod 100 Spec., hvilket udgjør 1 1/2 Rd. eller 7 Mk. 8 s. D. C. for en Specie. J Aaret 1759 stod vor Cour paa Hamborg 108, og Dansk Cour. var altsaa 8 pCt. bedre end Hamb. Bco. Siden den Tid har den aldrig været saa lav, og tre Aar derefter steg den endog til 139. Lige indtil kort førend den sidste Krig vaklede den imellem 136 og hundrede nogle og fyrgetyve. Eengang stod den end- og i 150.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
De fleste Handlende i Danmark lade i Almindelighed, naar de forskrive Varer fra Udlandet, trække paa Hamborg, det vil sige, de lade ved en Commissionær i denne Stad betale de udenlandske Tratter, og til den Ende maa de enten remittere loversende) Beløbet i rede Penge eller Varer, Begge Dele beregnes i Species eller Bancopenge, og Betalingen for den Hamborgske Commissionær Uleilighed kalde, Provision eller Commission. Jdet Tilfælde, vi behøve flere Varer end vi kunne give igjen, saa maa vi betale det Manglende i rede Penge. Findes der i Hamborg flere, der have Penge tilgode end skylde Penge i Danmark og disse ville inddrage samme, saa stiger Trassenternes Tal. Der loves høiere Lagio for Banco i Dansk end sædvanligen, og derved stiger Coursen, det vil sige, man betaler flere Danske Sedler for Banco, som man trænger til. Finder det Modsatte Sted, saa benytte Remitteenterne sig deraf og give færre Sedler i Lagio for Banco end sædvanligen; jo mere Banco der udbydes, desto høiere holder man Sedlerne. Banco og Sedler ere saaledes i Grunden kun en Vare, der stiger og falder ligesom Trangen til disse eller hiin er større eller mindre til – Af det Anførte er det klart, at man ikke kan gjøre sig fast Regning paa en urokkelig Paricours, fordi Repræsentativene til enhver Tid kunne ombyttes med Sølv. Skylder man Udlandet mere end man har tilgode hos det, saa maa det betales med Sølv; dette gaaer altsaa bort og Sedlerne blive tilbage. Men det skader aldeles ikke, at Sølvet har et bestandigt og uhindret Afløb, naar der kun sørges for, at det igjennem andre Canaler kommer tilbage igjen. Under hele Krigen gik meget af vort Sølv ud, fordi vi havde flere Udgivter end Jndtægter. Ved den stærke Kornudførsel i de sidste Aar og adskillige andre heldige Omstændigheder kom det tilbage igjen. Vi see nu igjen vore gamle Specier, ja endog Rigsorter og mindre Skillemynt, selv fra Frederik den Fjerdes Tid, vandre herind igjen og komme i Omløb.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Saaledes som vor Cours nu staaer, er det omtrent liig den vi havde eengang for Krigen, nemlig 150. Falder den til 280, hvortil der i dette Øieblik er stor Udsigt, saa staaer den ligemed den vi havde 1761, nemlig 139. At tænke sig vor Cours aldeles pari, d. c. 200, synes ikke rimeligt, selv naar Seddelmassen er sjunket til 20 Mill.; thi da denne Sum svarer til Circulationsmassen før Krigen, 12 til 14 Mill. D. C., og Coursen i de sidste ti Aar førend Krigens Udbrud stod imellem hundrede og nogle 30 og hundrede nogle 40, saa kan man antage, at efter al Sandsynlighed, det vi nu tænke os ved Pari, vil en Tidlang blive omtrent 220 til 230.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Spørgsmaale angaaende Pengevæsenet. Endskjøndt man ikke tragter efter at fornærme Nogen, vil man dog ei heller gjerne lide Tab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Ved Pengevæsenets Forandring kan det neppe undgaaes, at jo Nogle maae komme tilkort. Følgende Spørgsmaale ønskes besvarede af en retsindig og kyndig Mand. Jeg sætter som Fundament, at en Rigsbankdaler skulde gielde, efter Forordningen af 5te Januari 1813, som Courant Mynt, og i Værdie være lig en halv Specie, hvilken jeg anseer som Maalestok for vort Pengevæsen; men da Rigsbanksedlerne formedelst den høie Vexelcours i Handel og Vandel ikke bleve antagne for det de skulde gielde, saa har man ansat Vexelcoursen at være 376 PC., eller maaskee rettere 375 til 200 eller 187 1/2 PC., hvilket er det samme som 180 pro 96; hvorved Rigsbankdalersedlen i Omløbet tabte 1/6 af sit Værd, og for 8te Rigsbankdaler, i virkelig Værd eller Sølv-Værdie, maatte man give 15 Rigsbankdaler Navne-Værdie, og dette gielder saaledes indtil en ny Vexelcours bestemmes. J det mindste er det efter mit Begreb saaledes at forstaae.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Dersom jeg har leiet Værelser til en vis Priis, for Exempel 100 Rbdlr. Sølv-Værdie, som for nærværende Tid er 187 1/2 Rbdl. NavneVærdie, om Halvaaret; hvad skal jeg betale dersom Vexelcoursen i Løbet af dette halve Aar bestemmes anderledes: Lader os forestille os en Forvalter, som imodtager hvert Qvartal, istedet for en vis Qvantum Rug, saa mange Rigsbankdaler Sølv-Værdie som, efter Accord, skulle betales med 16 Rbd. i SølvVærdie, og erlægges hver Gang i Navne-Værdie efter det imellem Sølv=Værdie og NavneVærdie bestemte Forhold. Men dette Forhold forandrer sig hver Qvartal: i første Qvartal faaer han 30 Rbd. N. V. i andet Qvartal . . . . . i tredie Qvartal . . . . . . . 26 i fjerde Qvartal . . . . 24 -J Aarets Løb har han paa sin Huusbonds Vegne til Arbeidsfolk, for Brænde og Andet udbetalt adskillige Summer. Nu skal han ved Aarets Udgang aflægge Regnskab; hvorledes skal han da beregne Pengenes Værd, Efter mit Begreb bør han slutte sit Regnskab, saa ofte Pengeværdien forandres. Dersom en Mand er saa ulykkelig, at hans Gaard brænder, hvad kan han vente, eller hvad har han at fordre af Brandcassen i Forhold til Assuranse-Summen, Og hvad kunne Enker gjøre sig Haab om at faae af Enkecassen, Der er godt at vide i Forveien, hvad manhar at holde sig til. Jeg indseer ikke, at Sølv-Værdien kan gaae ind, med mindre Vexelcoursen bliver al pari; thi saa er Navne-Værdie og Sølv=Værdie lige, og disse tvende Benævnelser behøves ikke mere. Man beholder da alene Sølv=Værdien, der er det samme som Specie=Værdie, og en Rigsbankdalet bliver lig en halv Specie, saaledes som den, efter Forordningen af 6te Januari 1813, skal være. En Deel ansee urigtigen en Rigsbankdaler, Navne-Værdie, for at være altid det samme, og antage den som Maalestok, hvorefter Sølvets Værd stiger og falder. Efter sligt Begreb maatte man aldrig ønske Pengevæsenets Forbedring; til jo flere Sedler, jo mere Rigdom. Det er ikke Bancosedlernes ringe Værd, men deres uvisse Priis, som foraarsager vor Fortred. Tilforladelig Underretning herom kunde forebygge mange Trætter, og hindre Mistanke om at vorde forurettet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Sagen er ligesaameget arithmetisk som juridisk, og kan, ligesaalidet som andre Videnskabelige Tvistigheder, aldeles afgjøres ved Domstolene. Man siger, at Sølv er som alt andet Gods, et Handels-Product, og dets Værd kan forandres, efter de Handlendes Gotbefindende, og vor Velfærd kommer da deels til at staae i Speculanternes eller Aagernes Hænder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Vi kunne faae en justeret Alen og justeerte Lodder paa Raadhuset, og hvo, som betjener sig af anden Maal og Vægt anseer man som en Falskner. Vore myntede Penge ere, ved Præget, som staae paa dem, ligeledes justeerte, og i mine Tanker, begaaer den, som heri gjør Forandring, et Jndgreb i Majestæts=Rettigheden. Man kunde ogsaa ønske sig underrettet om: hvad en Skilling er; hvormange der skal udgjøre en Specie, enten 192 eller 120, Hvormange Rigsorter der skal gaae paa en Specie, enten 8 eller 6, Om en Mark skal holde 16 Skilling eller 10 Skilling? Jeg skjønner ikke rettere, end vore gamle Myntsorter maae, som upasselige, gaae ind, og andre igjen slaaes, og der vilde vel være dem, som ønskede, at de efter Decimal-Regning maatte indrettes, som for Exempel, naar en Specie komtil at bestaae af ti Mark, en Mark af 10 Skilling, og en Skilling, om man saa fandt for godt, af 10 Rees. Man kunde saa, efter Behag, istedet for 2 Rbd. 4 Mk. 7 Sk. 6 R. sætte 2. 4 7 6 Specier; 24. 7 6 Mk. 2 4 7. 6 Sk. eller 2476 Rees som ligegieldende. Hvorfor gives der flere Fruentimmer end Mandfolk, Ved den i Aaret 1812 i Storbritanien anstillede Folketælling, fandtes, at ved en Befolkning af 12 Mill. Jndbyggere oversteg Fruentimmernes Tal Mandfolkenes 50,000, i Ungarn 1805 ved en Befolkning af 8 Mill. Jndbyggere, 36,000, og i Gallizien i Aaret 1810 ved en Befolkning af 3 Mill. og 72,000 Mennesker, endog 72,000. Jkke mindre mærkelig er denne Forskjel i Danmark, men især er den det i Kjøbstæderne, og allermeest i Kjøbenhavn. Jmod 126,829 Kjøbstædsindbyggere af Mandkjønnet fandtes (ved Tællingen 1769) 156,873 af Qvindekjønnet. Forholdet er altsaa som 1000. 1236, hvorimod det var paa Landet 1000. 1066. J Kjøbenhavn, som 1000. 1349. Man har villet søge Grunden til denne store Forskiel deels deri, at mange ere Fiskere og Søfolk, altsaa udsatte for flere Dødsmaader og at de for en stor Deel have været udvandrede, da Folketællingen 1769, der just fandt Sted om Sommeren, blev anstillet, deels deri, at Krigstanden, den Gang ikke blev talt med. At alt dette kan have været Medaarsag til det store Overskud af henved 9 pCt. er vist, men Hovedaarsag kan det neppe have været; thi Ungern og Gallizien have jo ikke saa mange Søfolk og Fiskere, som Storbritanien og Danmark, og alligevel see vidog, at hiint Overskud ikke har været der ubetydeligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
J Sjælland er Forholdet til Mandkjønnet som 1030. 1000. Aarsagen dertil ere uden Tvivl tildeels de mange Tjenestepiger, som findes her. J Fyen derimod er det som 1040. 1000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
J Jylland er det endnu mindre, fordi mange Tjenestepiger gaae derfra til Kjøbenhavn o. s. v. Her er Forholdet 1048. 1000; men i Aarhuus kun 1019: 1000, og i Viborg 1039. 1000. At Aarsagen ikke kan være physisk, sees deraf, at der i en Række af Aar afvexlende fødes snart flere Drenge, snart flere Piger. Paa Fødselstiftelsen i Kjøbenhavn vare fra 1788 til 1797, fødte 4345 Drenge og 4011 Piger, fra 1798 til 1807: 6693 Drenge og 5394 Piger, altsaa i tyve Aar flere Drenge end Piger. Man skulde troe, at Fruentimmerne, om hvilke Thomas siger, "at de ikke kunne give Livet uden at udsætte sig for at miste deres eget at disse langt svagere Skabninger lettere bortrykkes end de stærkere og kraftfuldere Mandfolk. Men Erfaringen lærer, at uagtet der, i Gjennemsnit taget, neppe fødes flere Fruentimmer end Mandfolk, saa ere de sidste, med al deres Overlegenhed i Kraft, saavel ved deres Sorger, som ved deres farliger og mere svækkende Sysler, langt mere udsatte for at bortrykkes end Fruentimmerne. J Almindelighed tager det smukke Kjøn sig ikke heller Livets mange Gjenvordigheder saa nær som Mandfolkene, ei at tale om, at Qvinden er fri for de Drillerier, og Chicaner, som Manden er udsat for. At paa Landet Fruentimmernes Tal kun lidet overstiger Mandfolkenes, viser, at et mere sorgfrit og med Kjøbstædschicaner ubekiendt Liv er saare vel skikket til at gjøre hiin Forskiel umærkelig. Om man end vil antage, at der holdes i Kjøbenhavn tre Gange saa mange Tjenestepiger som paa Landet, hvorfra de for en stor Deel endog hentes, saa er dog Forholdet af 30019 Mand. mod 40490 Fruentimmer, for stort til at dette, selv i Forening med de udeværende Søfolk, kan antages som Hovedaarsag. - Det har ikke været mig mueligt, at erfare hvor stor denne Forskiel er efter de allernyeste Mandtalslister, men jeg er næsten overbevist om, at den snarere er stegen end fjunken. Man behøver kun at regne, hvor mange Mandfolk og Fruentimmer der findes i det Huus, man boer i, kun at kaste et Blik paa Menneskevrimlen, der, naar det er godt Veir om Søndagen, strømmer ud til Frederiksberg, eller i Kildetiden tager udtil Dyrehaugen, og man vil snart erfare, hvilket Kjøn der er det overtallige. Jndfald.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
To Personer, der vare lige meget bekjendte den ene for sine Taabestreger, den anden for sine Skjelmstykker, boede i en By sammen. Jørgen Nar kaldte man den første, Hans Kieltring den sidste. En Dag mødte de begge hverandre, hver med sin Vadsæk paa Nakken, og Stok i Haanden. "Hvor skal Du hen Hans" spurgte Jørgen. Jeg agter mig til svarede Hans Vel, saakan jeg gjøre Dig Selskab. De vandrede nu sammen, og gave hinanden deres Løvte paa, ikke at forraade hinanden paa nogensomhelst Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Da de vare komne et godt Stykke over Grændserne, lagde Hans sig træt og mødig, under et høit og skyggefuldt Træ, i Græsset, og bad Jørgen at gaae i Forveien og bestille et godt Maaltid for dem begge. Jørgen kommer til Kroen, og i det han nærmer sig Døren holder han sin lange Stok tvers for samme, og vilde paa denne Maade, ind i Stuen. Kielderpigen, som kommer ham i Møde, raaber til ham: see hvilken Nar! Jørgen, der i sin Enfoldighed troede at Hans, tvertimod sit givne Løvte, havde forraadt ham, raabte nu ganske ivrigen: "er jeg en Nar, saa kommer Drollen tage mig en Kieltring strax . - Da Hans nu kom til Kroen, og bag efter Pigen i Fortrolighed spurgte ham: om han ikke var den velbekjendte Hans Kieltring, mærkede han strax, at Jørgen havde røbet ham, og udraabte isin Jver: "nu maa jeg da sande min Faders Ord, at en Nar er tusinde Gange værre end en Kieltring!"
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
En fiirsindstyveaarig Olding, der var lidenskabeligen hengiven til Drik, kom engang til een af vore berømte Læger, og beklagede sig over en haardnakken, tør Hoste. "Naar De vil befries derfor, svarede Lægen, maa De for Alting ikke Eil eil raabte Patienten drikke saa meget til Lægen: "bliv De først saa gammel i Deres Edruhed, som jeg er bleven i min Drukkenskab, saa kan De give mig slige Raad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Udenlandske Efterretninger. J Kjøbenhavn har et Jnteressentskab af Snedkermestere oprettet et nyt Meubelmagazin. Dets Locale er i Norgesgade No. 174, hvor Møblerne i to store Sahle ere opstillede i smagfuld Orden. J Jndledningen til Jnteressentskabets nu trykte Love hedder det: Snedkerlangets Jnteressentere, hvis Antal ere over 200, som rundelig forhen havde deres gode Udkomme, kunne nu neppe finde saa megen Afsætning af deres Fabricata, at de dermed kunne underholde sig og Familie, og saafremt at denne ufordeelagtige Periode vedvarer noget, ville mange af den ikke alene blive tvungne til aldeles at hæve de for enkelt Mands Regning anlagte Meubelmagasiner, men de nødes endogsaa til at give Slip paa deres Folk og selv fortjene Føden ved alskens simpelt Arbeide, hvorved mange Hænder ville blive brødløse, hiin begyndte lykkelige Fremgang i at forskjønne og forædle Arbeidet til største Fuldkommenhed, meer og meer tabe sig, og Professionen saaledes tilsidst falde tilbage til sin forrige raae Tilstand. - For nu saa meget som mueligt, ved fælleds Bestræbelse, at forebygge dette, og lægge for Dagen, at Undertegnede sætte Priis paa, ikke alene at bevare de Kundskaber, som ere erhvervede, men endogsaa, at der higes efter en større Fuldkommenhed i Professionen, samt under disse Omstændigheder at conservere et Magasin her i Staden, hvorfra der til enhver Tid kan erholdes saadanne Meubler, som vil kunne sættes ved Siden af de der forarbeides i Udlandet, ere Undertegnede blevne enige om at indbyde samtlige Langets Mestere til ved et fælleds Jndskud at anlægge et Meubel-Magasin, der svarer til ovennævnte Øjemed."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Den nærværende Handelsperiode er en fuldkommen Antipode af den, vi oplevede en Tidlang under Krigen. Den Gang bleve med Cour sens Forværrelse alle, der havde Sølv liggende, med hver Dag rigere, og de, som havde deres Formue i Papiir, med hver Dag fattigere, nu blive alle de, som have Papiir liggende, med hver Dag rigere, og de, som have Sølv, med hver Dag fattigere: Den Gang behøvede man kun at kjøbe den ene Dag, for at vinde den anden. Nu behøver man kun at sælge den ene Dag, for at vinde den anden. Kort, de samme Aarsager, som da gjorde Folk fattige, gjøre dem nu igjen rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Amtmand Faye bekjendtgjør i Wandalls Aalborger Avis, at paa Lild Strand, under Thisted Amt, er den 14de April sidstleden fra aaben Søe indbjerget en Baad, uden Navn og Mærke, omtrent drægtig 2 Commercelæster, ladet med: 114 Stykker 12 Fods Fyrre Bord; 31 Stykker, 8 Fods Ege Stolper; 25 Stykker Ege Hjulsfæld; 28 Stykker vrags Stumper Fiel, som ogsaa er bierget. J Baaden fandtes en druknet Mand, der foruden de Klæder, han var iført, havde et Sølv Lommeuhr paa sig med Tombakskjæde, et Par Sølv Lænkeknapper med Bogstaver INS. paa den ene og 2 paa den anden, en Kniv, en Laas og en liden Nøgle. Paa Klæderne fandtes ingen Navn eller Mærke, ei heller paa det biergede af Lasten, men paa Liigets høire Arm stod et Mærke i Form af et Hjerte, inden i hvilket Bogstaverne: I. N. C. M. T. D. - Den retmæssige Eier til bemeldte Baad og Ladning, samt den døde Mands persons lovlige Arvinger indkaldes at møde til lovbefalet Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
J Ribe Avis læses følgende Spørgsmaal: Er det ret og christeligt, at der paa en lille Øe holdes flere Hundrede vilde Daadyr, som, naar Foraaret kommer, udjages snese- og hundredeviis af Skovene for at opæde og ødelægge det opvoxende Korn, hvoraf Beboerne ikke allene skulle have deres Ophold, men og svare de Kongelige og især de nu efterhaanden store paalagte herskabelige Afgifter, og gives der ingen Anordning imod disse alt for ødelæggende vilde Dyr, lig den ypperlige allernaadigste Anordning, som sidstafvigte Sommer 1817 udkom imod løsgaaende tamt Kreatur, Dette Spørgsmaal bedes besvaret af en lovkyndig Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Kjøbenhavns Børs d. 2 Junii. Cours. Hamb. 2 M. 276, a vista 280. Amsterdam 2 M. 253, a vista . . London 2 M. 11 Rbdlr. 32 s. Paris 2 M. - . Spec. 287. Specier solgtes til 17 Rbmk. 2 s. til 17 Rbmk. 6 s., for Commiteesedler blev givet (foruden Rente) 96 a 97 pr. 100; Oblig. 96. Norske Rigsbanks. 25. Svenske Sedler 5 Rbmk. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
fra den Tid. Storbritannien behøver ingen Credit af Fremmede; det giver Credit; Rigdommen af Colonialproducter, den fordeelagtige Balance af Udførsel mod Jndførsel sætter det istand dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Efter de i Engelland anstillede mueligst nøiagtigste Beregninger findes der paa Jorden 707 Mill. Mennesker. (Altsaa gaaer det Jorden, som Folk i Almindelighed, at man vurderer dem for rigere end de virkeligen ere, thi hidtil hedte det altid, at Jordens Totalbefolkning var 1000 Millioner.) Befolkningen fordobler sig i Canade i 28 Aar, i Jrland i 34 Aar, i Engelland i 100, i Jndien i 1000. J Rusland gifter aarligen et Par sig blandt 92 Personer, i Sverrig et Par blandt 120, i Engelland et Par blandt 122, i Norge et Par blandt 130, i Pays de Vand et Par blandt 140 Personer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Da de to unge Grever af Webne og Belle garde vilde afreise fra Brasilien og vare allerede komne norden for Linien, bleve de anfaldne af en Sørøver, der strax affordrede dem deres Papirer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
Som det nu hedder var det en Jnsurgent-Caper fra Buenos Ayras eller fra Nordkysten af Mexicobugten, eller endelig en hemmelig for egen Regning Sørøverie drivende Brasilianer, der angreb det engelske Postskib, ombord paa hvilket de Reisende befandt sig. Da Papirerne allerede vare kastede over Bord, saa plyndrede Røverne Skibet, og selv de Reisende, der paa en Anmodning af en Spanierinde, der befandt sig blandt Roverne, om at nedsable dem, var i stor Fare. De bleve frelste ved en Tydsker, som ligeledes var blandt Røverne, og som formaaede disse til at vise Skaansel. De Plyndrede gik fra Engelland til Tydskland, og kun Grev Bellegarde ligger syg London.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-06-02
De forenede Staters Regjering har hos Can nova bestilt Washingtons Buste.