JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1844-11-01
Cancelliet har frigivet Nr. 215; Enhver, der ikke vil troe sine egne Øine, see medfølgende Tillægsblad! Atter har "Fædrelandet" viist sit aristocratiske Sindelag, nemlig forrige Onsdag Aften ved at frakjende de 30 Mænd fra Kjøbenhavn, der efter Deres Majestæters Hjemkomst til Sorgenfri bragte Allerhøistsamme et Velkommen ved Hjælp af 8 Fakler, som de fik laant i Stalden - ved at frakjende disse Folk Ret til at repræsentere Kjøbenhavns Borgere, uden anden Grund end den, at de ikke vare fine Folk. Maae vi spørge: Skulle da simple Folk ikke have Lov til at elske deres Konge og Dronning? Skulle de ikke have Ret til at raabe Hurra ved deres Hjemkomst og synge en smuk Sang? - Det er intet Under, at "Fædrelandet" ved denne Leilighed bliver hon camarade med Birkedommer Normann, som i sin Aristocratisme kom ud til det gode Folk, der efter Sangen bleve tracterede med Champagne, og, da han saae Keglereiseren i Træste sidde i Sophaen, og ham ud. Det er, som sagt, denne Aristocratisme, der ikke kan lide, at en Keglereiser holder af sin Konge, og jager ham ud, blot fordi han havde Træsko paa, medens alle de Andre vare forsynede med Støvler. - Efter at ovenstaaende Artikel er nedskreven, see vi med Fornøielse, at en af de "jevne" Borgerhar i "Aftenbladet" taget til Gjenmæle mod "Fædrelandet" og alvorlig tugtet det for dets Angreb. Naar den ærede Forfatter i Slutningen af sin Artikel for complet at ærgre "Fædrelandet" tilføier, at til næste Aar ville Deeltagerne møde i et endnu større Antal og synge og juble endnu stærkere, saa føle vi os foranledigede til, ogsaa at gjøre Noget i dette patriotiske Anliggende og erklære os desaarsag beredte til, i saa Fald at offenliggjøre Navnene paa alle Deeltagerne. - For det sidste beslaglagte Nr. af "Fædrelandet" har Cancelliet sat Redacteuren, Hr. Giødwad, ikke under en Actors, men under Generalfiskalens Tiltale. Det skal nu være saa mahogni. - Første Hefte af Dhrr. Bing og Philipsens Pragtudgave af den danske Bibel, oversat ved Kalckar, er nu udkommet. - Efter Forlydende vil Stor-Muftien i Constantinopel udgive en illustreret Oversættelse af Mynsters Betragtninger.
Corsaren, 1844-11-01
Skizzer. De roeskildske Stænder berede sig til at fordybe i sig i de kongelige Lovudkast. "Fædrelandets" Physiognomi. Jeg vil dog trække mit Uhr op, inden jeg gaaer iseng. Aa Sludder, lad os først komme ind af Porten. Aa, vil han vær saa god at sige mig hvor Laxegaden er. Du skal gaae ligefrem og dreie af tilhøire, til Du kommer til den første Gade paa Venstre, saa skal Du gaae forbi to Gader paa din høire Haand og dreie om af den til Venstre, saa træffer Du nok En, Du kan spørge dig nærmere for hos.
Corsaren, 1841-03-19
Svogrene. A. Hør nu, Svoger! Min Gaard, som Du saa længe har beboet imod at faae 100 Rbd. til Huusleiehjælp, den vil jeg nu have igjen. Jeg skal bruge den til min Søn og hans unge Kone. B. Hvad er nu det for Flauser? A. Jo, nu maae vi spare, skal jeg sige Dig. B. Spare? – Naa, det var anden Sag! Ja, saa tager jeg Reisaus til R- heim, saa kan Du have det saa godt. Kommst Du mir so, komme ich Dir so. A. Godt Ord igjen, Svoger! Du skal faae en anden Gaard og 200 Rbd. til Huusleiehjælp, for, nu maae vi, sandt for Gud ! Alle spare - og (hvister ham i Øret) saa maa Du ikke tale ilde om min Søn.
Corsaren, 1844-11-01
J Tydskland er nylig udkommen en Kogebog for smaa Landhuusholdninger under Titlen: "Die Hausmannskoft" von Hauptner. "Corsaren" har i Sinde at foranstalte en danske Oversættelse af denne Bog, prydet med Billeder, hvori blandt andte, som Titelvignet, Hansen paa Valdnæsgaard. Tillige ville vi søge at formaae Hr. Kammerherre Scavenius, Proprietair Hansen paa Valdnæsgaard, Proprietair Fonnesbech eller en anden af vore adelige eller uadelige Godseiere til at ledsage Oversættelsen med et Par Forord, samt oplysende Anmærkninger.
Corsaren, 1844-11-08
Der gives Mennesker med et uforklarligt Udtryk i Øiet; i Almindelighed ere de bestemte til at døe en voldsom Død. Naar man senere hører, at N. N. har skudt sig eller er bleven myrdet, siger man: Nu begriber jeg det eiendommelige Udtryk i hans Øie. - Der gives Selskaber, hvis Navn og Titel er uforklarlig; først i deres Dødsøieblik seer man, hvad Navnet betød. Saaledes Trykkefrihedsselskabet. Hvor ofte har man ikke spurgt: Hvad betyder dette Selskab? Hvad Jnteresse har det for Folket? Nu har Cancelliet tilskrevet Politidirecteuren, at det staaer ham frit for at undertrykke det. Nu vil Folket endelig begribe, hvorfor det hed Trykkefrihedsselskabet.
Corsaren, 1844-11-08
Det er morsomt nok: Preusserne holde store Gilder forJrlands Befrier? O'Connel, og Roeskilde Stænderforsamling interesserer sig for Afskaffelsen af de Sortes Slaveri.
Corsaren, 1844-11-08
Da Dhrr. Balthazar Christensen og Drewsen i deres Forslag om Landboforholdene havde ladet indflyde en Allusion til, at Forsamlingen ikke besad Bondestandens Tillid, geraadede de Conservative næsten i Raseri af Harme og Uvillie. Den tidligere fremsatte Paastand mod Ministeriet, at det ikke besad Nationens Tillid, imødegik de derimod med megen Sagtmodighed. Ondskabsfulde Mennesker kunde drage en Slutning deraf, som hverken vilde være de Conservative eller Ministeriet behagelig; men, da vi ikke ere ondskabsfulde, ville vi ikke fordølge, at der for hiin stærke Harme angaves den Grund, at Forslagets Motivering ikke var grundig nok. Det Hele, man derved indrømmer angaaende Mistilliden til Ministeriet, er altsaa blot - at denne var motiveret.
Corsaren, 1844-11-08
Skizzer. Roeskilde Stænders Physiognomi. Paa hvilket Been vil Grev Knuth staae i Stænderne? Ordsprogstegninger. "Nogle ville have Melk og Grød: Andre - Grød og Melk: Derfor bliver al Mad spist." (Peder Syv.) Qvirin-Müllerske levende billeder. Cain slaaer Abel ihjel. Cains Anger.
Corsaren, 1841-03-19
Sidste Løverdags-Nummer af "den Frisindede" indeholder en Art Fabel, hvori fortælles, at Dyrene forgiæves søgte at blive enige om at vælge sig et Dyr til deres fælleds Meningsorgan, hvorfor Embedet endnu staaer ubesat og bestyres af dem Alle efter Tour. Meest Lykke gjør da Abekatten*), naar Touren kommer til den. - Vi finde det meget ubestedent af uden Frisindede, at komme med denne sidste Bemærkning, som tilmed ikke er grundet paa Sandhed.
Corsaren, 1844-11-08
"Overgang og Undergang Et Livsbillede af Johannes Novilla" (Jægers Forlag.) Jeg aabnede denne Bog med ikke ganske almindelige Forventninger. Navnet Johannes Novilla er ikke ubekjendt i den danske Literatur. Johannes Novilla er mærkværdig ved den Strid, han i sin Tid førte med polytechnisk Candidat, Redacteuren af "Portefeuillen", Hr. Schythe. Johannes Novilla var nemlig den eneste af alle danske Digtere, hvis Poesier Hr. Schythe ikke vilde optage i "Portefeuillen". Deraf kom jeg til den Slutning, at Hr. Novilla ikke maatte være nogen ganske almindelig Digter. Desuden havde Bogens Titel noget Betegnende. Et Værks Titel er ingen Ubetydelighed, ligesaa lidt som en Mands Navn. Endnu har ingen Keiser heddet Hansen eller Jensen; ingen stor Feldtherre Sørensen og ingen stor Digter Jochumsen. Der er Noget i Naturen, som oprører sig imod at tildele et Menneske, der hedder Jochumsen, Genialitet. Titel og Jndhold stemmer i Natur og Kunst temmelig nøie sammen. Nu har "Hverdagshistoriens" Forfatter begyndt med de lette og dog udtryksfulde Titler: "Een i Alle", "Nær og fjern", "Korsveien"; Torkel Trane anvendte Maneren lidt mere tungt i sit "Let Sind og Letsind": nu kom "Overgang, og Undergang", som viste, at Forfatteren havde en prisværdig Stræben efter at være kløgtig og begribe en Bogtitel og kun savnede Evnen. Jeg læste da Bogen, og jeg tilstaaer ligefrem, at den Følelse, der var fremherskende hos mig, efter at jeg havde arbeidet mig igjennem dette philosophisk, utrolig bestialsk-erotiske Sludder, var Ønsket om at have Forfatteren hos mig og prygle ham. Senere har Forbittrelsen sat sig, og desuden duer jeg ikke synderligt til at slaaes med andre Vaaben end Pennen. Men jeg vil haabe, at for Ex. Slagterlauget vil læse denne Bog, og at et af dets Medlemmer en Aftenstund maa møde Forfatteren.
Corsaren, 1844-11-15
Kjøbenhavns uprivilegerede Adresseavis. CONCERT. af 65 udvalgte Musici gives en Concert paa Raad-huset i Roskilde. Deriblandt følgende Nummere: 1. Ouverture til "Søvngængersten". 2. "Les graces a Roi", Romance af Sager, med Accompagnement paa obligat Redekam af Grevencop-Castenschjold. 3. La melancolie ou les souvenirs de Viborg. af Ørsted. 4. Souvenirs de Skydebane, Terzet, synges af d'Hrr. Ussing, Bang og David. 5. Fantaisies sur des themes Russes for Basbasun, af Knuth. 6. Druckfreiheits-Gallop af Moltke, Stenfeldt m. s. 7. "Bravo", Arie, synges som Finale af Nationen.
Corsaren, 1844-11-15
Bekjendtgjørelse. Paa Grund af Politik-Rendernes Beskaffenhed, vil Passagen gjennem Trykkefrihedsselskabs-Portenom kort Tid blive spærret. Kjøbenhavns Stokhuus den 14de Nov. 1814.
Corsaren, 1844-11-15
Udskrift af 2det Vidnekammers Protocol "Kjøbenhavns Magistrat" contra: Maanen. J nærværende Sag, som af Kjøbenhavns høie, velvise og oplyste Magistrat var anlagt imod Jndklagede Maanen, fordi den, uden at anmelde Forfald, havde undladt, Mandagen den 28de October d. A. og følgende Dage, at give det i Almanakken aftalte og lovbestemte Møde paa Kjøbenhavns Gader, hvorved en af Citanterne formedelst Mørket faldt og fik et Par nye Casimirs Beenklæder fordærvede, hvorfor Citanten søger sig tilkjendt en passende Erstatning foruden Jndklagte idømt Mulct o. s. v. - kjendes saaledes for Ret: Jndstævnte, Maanen, bør formedelst Pligtforsømmelse og derved forvoldt Tort og Skade bøde 13 Sk. Kobber til lige Deling mellem Professor Olufsen og Kjøbenhavns Lygtevæsen, samt i Erstatning til ovennævnte faldne Medlem af Magistraten et Par nye Beenklæder eller i Mangel af Evne idetmindste en Lap paa de gamle. Endvidere i Salair til Actor "Kjøbenhavnsposten" 24 Sk. Alt at udrede inden 1/2 Time efter denne Doms lovlige Forkyndelse under Adfærd efter Loven. Da Jndstævnte, Maanen, imidlertid under Sagens Behandling hverken mødte eller lod møde, vil han ikke kunne undgaae at betale 5 Rbd. Sølv i Mulct for unødig Trætte. 2det Vidnekammer d. 15 Nov. 1814. Udskriftens Rigtighed bekræfter "Corsaren".
Corsaren, 1844-11-15
Nyt Cursus for Aspiranter til Asyl- og Skjørteveien. For Aspiranter til Asyl- og Skjorteveien holdes af en erfaren og øvet Lærer i Løbet af Vinteren et fuldstændigt Cursus. De, som maatte ønske nærmere Underretning desangaaende, behage at henvende sig, helst i Tusmørket, til en Præst ved Castelstaarnene. Undertegnede seer sig foranlediget til atter at bekjendtgjøre, at den kongelige Skydebane paa Langelinie endnu stadig væk er aaben hver Dag for dem, som have Tegn. - Der stydes kun med Rifler. Wilhelm. Formedelst flere "fra Fyen indtrufne Omstændigheder", see vi Undertegnede os foranledigede til at bekjendtgjøre for et æret Publicum, at vi ifølge venskabelig Overeenskomst under Dags Dato have hævet vort Firma, saa at Enhver af os for Fremtiden handler for egen Regning og Risico. Ærbødigst Molbech & Holberg. Tiltrædende Journalister kunne erholde grundig Underviisning i at væve Vadmel, naar de henvende sig paa "Nyt Aftenblads" Contoir. En Lærer i Døvstummeinstitutet tilbyder Medlemmerne af Trykkefrihedsselskabet for moderat Betaling Underviisning i Fingersproget. Nogle Actier i Blok Tøxens Maskin-Jambefabrik og i Heymanns helsingørske Jernbane kjøbes til høieste Priser. At Maanen af Kjøbenhavns Magistrat er erklæret umyndig under mit Værgemaal skulde jeg ikke undlade herved at annoncere. Olufsen, Kikkert paa Rundetaarn.
Corsaren, 1844-11-15
Den saameget yndede velbekjendte Pølsesnak, som i en Række af Aar har været at faae paa "Dagens" Contoir, senere paa "Aftenbladets" Contoir, kan nu erholdes ligesaa god og veltillavet paa "Nyt Aftenblads" Contoir til Nutidens billige men bestemte Priser. En Karaffel drikkeligt Vand kjøbes og betales høit af Kjøbenhavns Vandcommission. Nogle flinke Muursvende kunne erholde stadigt Arbeide ved Kongeaaen, naar de i portofrie Breve mrkt.: "Tydskevirke", henvende sig til Landinspecteur Tiedemann.
Corsaren, 1844-11-15
Tjeneste søges. En Mand i sine bedste Aar, der har tjent forskjellige Herskaber og senest i en Tid af otte Dage har tjent ærlig og tro hos Aristocraterne i Roeskilde, har pludselig faaet sin Afsted og søger nu Emploi i samme Fag, eller ved hvad som forefalder. Stændertidenden anbefaler. Man melde sig hos Fattigdirecteur Sager, hos hvem det Nærmere erfares. Med nærværende Nr. følger Nr. 199, som i sin Tid. blev beslaglagt formedelst Artiklen "Folket", men nu gjennem begge Jnstanser er aldeles frifundet, med Actionens Omkostninger paalagte det Offentlige. Dette betyder, at der ikke har været den ringeste Grund til at beslaglægge og actionere Artiklen - der var maaslee knap Anledning til at optage den i "Corfaren".
Corsaren, 1841-03-19
De stakkels afdøde Amtsprovster! Nu faae de da ingen Pension længere fra denne Verden, og Gud veed, de have det kanskee kummerlig nok i den anden. "Pension til døde Amtsprovster, Hvad er nu det for en Snak!" - Ja, hvad skulde vel ellers Amtsprovsternes Lønningsfond været brugt til, maa jeg spørge? Her i Verden har saamæn ingen Amtsprovster været i mange Tider, og dog har der været et Fond, som hed Amtsprovsternes Lønningsfond. Men nu er det forbi ifølge kongelig Resolution af - ja, nu har jeg Skam glemt Datum; men det er nu ligemeget, forbi er det.
Corsaren, 1844-11-15
Efterskrift. Dette Nr. følger ikke med. Sagen er ikke saa let; Veien frem og tilbage er ikke lige lang, et Nr. af "Corsaren", ariverer langt hurtigere i Politiets Fingre end ud af dem igjen. Vi sendte Bud efter Bladet - en Hoflighed, da Høiesteret selv har sagt, at de ingen Grund havde til at tage det, altsaa selv burde komme og give os det tilbage og lysse paa Haanden og bede om Forladelse. Men see, om de ville! Nu forlange de en Udskrift af Høiesteretsdommen, før de ville slippe det. De lade, som om de ikke ville troe detes egne Øine; men vi vide bedre, hvordan Sagen forholder sig. De ere arrige paa Høiesteret over Frifindelsen, og nu hævne de sig - paa os. Samtidig har Cancelliet derimod erklæret sig tilfreds med Hof- og Stadsrets-Dommen over Nr. 192. Da denne kun fandt nogle faa Linier ulovlige, er Oplaget vel confisteret, men af Skibbruddet kunne vi dog redde nogle Stumper, saaledes af Redactionsmødet Følgende: ... Efter Tour var den hidtilværende Secretair fratraadt, og en ny blev i dette Nøde valgt i hans Sted og tagen i Ed. Eden lyder saaledes: "Jeg vil, Fanden gale i mig, være en skikkelig Secretair." Den nye Embedsmand bemærkede herved: Eden "Fanden gale i mig? er en meget respectabel Ed, skjøndt selv uden den vilde jeg ansee mig forpligtet til at være stikkelig. Men det er min Overbeviisning, at Eden ikke efter vor Tids Oplysning kan ansees som bindende. Paa den Tid, da den opfandtes, troede man endnu paa Fanden; men Fanden er i vor Tid en Person, som Jngen tager sin Hat af for. Ordet "gale" er her brugt aldeles urigtigt; thi man forestiller sig ikke Fanden som en Hane. De Ord "i mig" kunne enten betyde, at Fanden skulde gale sig ind i Vedkommende, eller gale inden i ham; men begge Antagender bortfalde, idet "gale", falder bort; thi, naar "Fanden" ikke kan "gale", kan han heller "gale i mig" eller "inden i mig" eller "ind i mig". Men, selv om man qua Secretair føler sig bunden ved og til denne Ed, saa har man i ethvert Tilfælde den Frelse: Man kan ophøre at være Secretair." Det er naturligt, at som Følge af denne Tale Medlemmets Bestalling som Secretair blev tilbageholdt, indtil en Comitee af Redactionens orthodore Medlemmer havde erklæret sig over disse farlige Anstuelse: og Fortolkningsmaader. - - -
Corsaren, 1844-11-15
Ligeledes efterfølgende Forslag. Da man nu snart kan vente den russiske Keiserdatter hertil, og det vistnok er Folkets Ønske, eller i det mindste nok skal blive det, at modtage hende paa en værdig Maade, saa vil Corsaren" bryde Jsen, og foreslaae et Tog, som kan give den høie Fremmede et klart Begreb om det danske Folks Eiendommeligheder. Paa en Dag, som nærmere vil blive fastsat, maae Alle de, som ønske at deeltage i Toget, møde i de kongelige Stalde og Ridehuset, da Toget skal udgaae herfra. Den foreløbigen bestemte Orden for Toget er følgende: Ligesom Paven stedse lader et Muulæsel aabne Processionen, saaledes ville ogsaa vi lade "Aftenbladet" gaae i Spidsen for vort Tog. Dernæst kommer "Berlingske" med dens Medarbeidere, som blæse paa deres Basuner, med Undtagelse af Hr. A, som slager paa den store Tromme. Magistraten kommer anført af Algreen Ussing, der bæter sin Guldpokal, ligesom Laugenes Oldgeseller bære "Velkomsterne". Den uafhængige Presse fremstilles ved "den Frifindede", der "maa trykkes". De liberale Blades Redacteurer følge. Vor politiske Udvilling, ved Justitsraad Reiersen. Kjærlighed til Modersmaalet gjengives ved Sprogreskriptet, baaret af to Schleswigholsteinere. Vor Sympathi for Rusland tolkes af Grev Knuth. Humaniteten personificeret i Leerbeck. Handelens Fremblomstren, ved en Amagerkone, som bærer to Kurve fulde af Hyldethee og Cameelblomster. Den danske Troskab - en Bulbider, ført i en Lænke af en Politibetjent. Kjærlighed til vore Foresatte fremstilles ved en Fæstebonde, som lægger en Strikke om Halsen paa sin Godseier og dog ikke hænger ham. Vort Haab - en Mand, som gaaer med gule Ærter i Munden og venter paa, at der skal flyve stegte Duer derind.
Corsaren, 1844-11-15
I Sagen om Tilkjøbsafgiften af Dampskibe havde Prof. David igjen et af sine godmodige Jndfald og vilde have Raadmand Hansen kaldt til Orden. Præsidenten svarede omtrent saaledes: "Jeg finder ingen Anledning til at kalde Raadmand Hansen til Orden, hvorimod jeg maa bede Hr. Professoren at være ordenlig."
Corsaren, 1844-11-15
Til Lovudkastet om Jords Afstaaelse til Jernbaner havde Kammerherre Benzon stillet sex Amendements (Forbedrings-Forslag), som alle sex bleve forkastede med en strækkelig Majoritet. Hvad vilde De ogsaa paa den Gallei, Hr. Kammerherre?
Corsaren, 1844-11-15
Hvert nyt ankommende Nr. af Stændertidenden er opfyldt af Forslag, Discussioner og Sidehug, sigtende til at indføre Besparelser i Brugen af Forsamlingens Tid. De ærede Deputerede ligne Guldmagerne, som ogsaa forbruge mere Guld, end de fabrikere.
Corsaren, 1844-11-15
Hørkræmmer Wiegell, en af Blol Tøxens Boghandlere, er gaaet fallit. Der kan man see! Havde Manden ladet sig nøie med at være Hørkræmmer, var den Ulykke ikke sleet.
Corsaren, 1844-11-15
Efterretningen om, at Blok Tøxen i den Keckske Sag var sluppen for Censur, virkede ugunstig paa Børsen. Man ymtede igaar om flere Hør- og Urtekræmmere.
Corsaren, 1844-11-15
Hele Østergade sælger nu ud. Kjøbenhavns Handel kommer saaledes gjennem en Sygdom til sin Sundhed, nemlig til, at enhver Kræmmer udsælger sine Varer. Striden er nu kun om, hvo der sælger meest ud, og i den Henseende vil Hans Holm nok beholde Suprematien. Han er det gamle Udsalgssted, hvor de gamle Udsalgsfolk boe.
Corsaren, 1844-11-15
Skizzer. Ordsprogstegning. "Appetiten kommer med Maden". En skarpsindig Ven i Roeskilde Stændersal. Quirin-Müllerske "levende billeder". Badende Rympher. Bryderne.
Corsaren, 1841-03-19
"Polemiske Blade." af Troiel og Hollard Nielsen. "Gleich fucht sich, gleich findt sich". Vi ere desværre slet ikke udskjældte i denne Piece; men vi bede Publicum, ikke at troe ilde om os for den Sags Skyld. Dersom Publicum vil opfylde dette vort Ønske, skulle vi til Gjengjæld fortælle det Piecens Jndhold, da det formodentlig ikke selv læser den. Først og fremmest bringes deri Professor Heiberg den største Compliment som Psycholog; thi der tales med de skjønneste Ord om borgerlig Ære og Agtelse, Dyd og Retskaffenhed, og Du veed jo nok, at Heiberg siger, at den Digter synger bedst om Lykken og dens Goder, som meest savner dem. - Dernæst fortælles der en curieus Historie om Borgerne i Svendborg, at de nemlig ei alene ikke kjendte Lehmann, da de valgte ham, men, hvad mere er, ikke kunde skrive hans Navn, jal at de end ikke kunde udtale det. Større politisk Umyndighed, det maa man indrømme; kan der ikke godt findes. - Endelig dadles Hof- og Stadsretten, som billigt er, fordi den har dømt Trojel, og sluttelig, eller rettere sagt: fra Begyndelsen til Enden skjældes de Liberale ud, hvilket ligeledes er billigt. - Endnu et Ord: Allersidst i Piecen findes et Vers, som med en ganske ubetydelig Forandring inderholder Piecens egen "Characteer" nemlig: "Den Piece er en Harlekin, klædt i Kattun, Den Piece er halstyrige Aanders Basun, Den Piece er en guldtørstig offentlig Stemme, Som En eller To forfærdige hjemme." *) som ikke er noget selv, men kun efterligner Andre. C. Sk. Af den Omtale, som vi alsaa der have skjænket deres Skrift, kunne Dhrr. Trojel og Hollard Nielsen see, at de dog have taget feil ved at troe, at alle Bladene vilde "begegne dem med taus Foragt."
Corsaren, 1844-11-22
Naar de Roeskildske Stænder ville vedblive at være samlede hele Aaret igjennem, tilbyde vi at betale dem Diæterne. Vi ere nemlig ikke forfængelige nok til at troe, at det er vor Skyld, at "Corsaren" for indeværende Qvartal er bleven udsolgt, men tilskrive det Jnteressen for de Roeskildske Stænder. Foreløbig er 2det Oplag af Nr. 213 og Tillæg til Nr. 215 b. udkommet :
Corsaren, 1844-11-22
Som en sand Ven af den kongelige Commissarius, Hr. Geheimeconferensraad, Statsminister Ørsted tillader "Corsaren" sig at henstille til Cancelliets nærmere Overlæg, om ikke "Berlingske" Redacteur bør sættes under Tiltale for den utilbørlige Maade, hvorpaa han omtaler ovennævnte Cancelli-Deputerede. Som et Exempel herpaa skulle vi blot tillade os at anføre følgende Attring af Bladets Mandags-Nr.: "Efter at Commissarius havde endt sit fortrinlige instructive Foredrag (hvis sande Værd ikke kan forringes ved Sludddervornhed udenforStænderne), saa o. s. v." – Ja, er det ikke mageløst?
Corsaren, 1844-11-22
For en Bonde, som kjørte for Hs Durchlauchtighed Hertugen af Augustenborg, nedlod denne sig til at bemærke: "Nu have J jo faaet en Høiskole." Bonden. Ja, Gud skee Tak! Hertugen. Med Tiden blive Eders Hunde vel ligesaa høilærde og kloge som J; thi dem have J vel Lov at tage med paa Høiskolen? Bonden. Næ, mine Hunde skulle idet mindste ikke faae Lov at gaae derhen. For saa troer jeg ikke, at de længere lade sig sparke.
Corsaren, 1844-11-22
Ved at see den Kjækhed og Stolthed, hvormed flere høiadelige Roskildske Deputerede fremtræde, f. Ex. Grev Schulin og Baron Zeuthen, komme vi uvilkaarligt til at tænke paa den besynderlige Skjæbnens Jroni, at "Greve" kommer af det oldnordiske "greifi', der betyder en Følgesvend, og "Baron" af latinsk "baro', der betyder, med Respect at sige, et Fæhoved. - Havde Baron Zeuthen vidst det, før han lod sig baronisere, havde man maaskee tænkt, at han saa ligesaa godt kunde blive, hvad han var.
Corsaren, 1844-11-22
Sammenligning mellem en græsk Heros og en Roeskildsk Dito. Begge stode imellem to Partier (ved en Korsvei); begge fandt da begge Partierne yderst lækkre og vidste ikke, hvilket der var lækkrest. Forskjellen var kun, at begge Partier ønskede at drage den græske Heros til sig, medens intet Parti vilde have Noget med den Roskildske at skaffe, men, da de droge til Gjæstebud, lode ham tilbage paa Brostenene. - Dagen efter at dette var skeet i Roeskilde, lod samme Heros de bekjendte ulidenskabelige Ord falde om Champagne og et Drikkegildes Dunster. Var det maaskee af Misundelse? - Arrestantinden M. blev dømt til Vand og Brød for, dreven af Sult, at have stjaalet noget Mad. Hr. Keck fik Reisestipendium for at have stjaalet en Æske med Pretiosa. Moral: Stjæl Pretiosa, ikke Mad; stjæl ikke af Sult, det tilstedes ikke. - "Deres Excellence, jeg tillader mig allerunderdanigst at anholde om et lille Reisestipendium for at uddanne mig i mit Fag." - "Min gode Mand! For Øieblikket kan Deintet faae; vent, til Jenny Lind kommer igjen."
Corsaren, 1844-11-22
Examinationsscene. Læreren. Veed Du ikke, hvad "die rechte Hand" er paa Dansk. Hvilken Haand er den fornemste? Disciplen. Den Venstre. Læreren. Er den venstre Haand den fornemste? Disciplen. Ja, for den har ikke saa meget at bestille og duer ikke til saa meget som den høire. - Heines Digte have gjort megen Lykke i vor Journalliteratur. "Fædrelandet" oversætter dem, og "Kjøbenhavnsposten" er saa forsulten paa dem, at den ikke engang giver sig Tid til at oversætte dem, men sluger dem paa Tydsk. Vi have tænkt, at man mulig kunde anvende en tredie Methode, nemlig localisere et af Heines Digte. Det vilde da komme til at hedde: