Viborger Samler, 1844-08-13
Weichselen skal i Polen have naaet en hidtil uhørt Høide og Floden vedbliver endnu at stige. J Elbing og Heilsberg anrettede Regnskyl den 1ste August de største Ødelæggelser; to Diger have givet efter for Strømmens Magt; Jammeren er uhyre stor, Nogats Vande oversvømme Alt. Efter Digernes Gjennembrud begyndte Nogat at falde. Høist sørgelige lyde Efterretningerne fra Schwetz ved Weichselen (den 30te Juli, om Aftenen Kl. 8). Jntet Menneske kan erindre sig, at Flodens Vande ere stegne saa høit, Pegel viste 19 1/2 Fod, igjennem alle Stadens Gader, udbreder det frygtelige Element sig med ustandselig Magt; i de fleste Qvarterer fremrage kun Huustagene, fra hvilke deres Beboeres Angstraab gjentone. Allerede trænger Vandet ind i den evangeliske Kirke, i den catholske Kirke staaer Vandet 4 Fod høit, Kulmerporten, omgivet paa begge Sider af kæmpestærke, af de tydske Riddere opførte Mure forsøgte man i Begyndelsen at stoppe med en mægtig Jord dæmning, og saaledes at bryde de navnligen der fraadende Vande; men forgjeves. Og sammestedsfra meldes den 31te Juli (om Morgenen). De fleste Huse have ei kunnet modstaae det dem undergravende Element, der nu er steget her til 20 Fod. Skorstenene styrte sammen; Væggene revne; fra alle Sider høres Jammerraab. Det catholske Hospital og en Skolebygning ere nær ved at styrte sammen. Tusinder af Mennesker svæve i øiensynlig Livsfare. Mangel paa Fødemidler er saa meget mere følelig, som de Fattige i flere Dage ingen Fortjeneste have havt, og de Velhavende ingen Tilførsel kunne erholde; Bagerierne og Forraadshusene staae under Vand. Fra samme Dags Aften meldes, at Vandet ikke stiger længere; men at der har reist sig en frygtelig Storm, som pidsker det skummende Element i oprørte Bølger imod de i deres Fundamenter ravende Bygninger, og som truer hele Staden, med Tilintetgjørelse. Over 1/2 af Staden er allerede ødelagt, og ligger som en Ruin begraven i Bølgerne. Skarer af Huusvilde søge deres eneste Tilflugt paa Tagene af de endnu staaende Bygninger, og Bevidstheden og Redningsløshed bemægtiger sig Alle. – Ved Dirschau havde Vandet den 2den Aug, naaet en Høide af over 23 Fod; om Aftenen faldt det 5 Tommer. Gjennembrudene ved Radeacker ere saa betydelige, at de danne en Brescheaabning af 160 Roder. Qvægkroppe ere drevne iland ved frische Nebrung. - Fra Kulm ved Weichselen skrives under 3die Aug. Stor Ulykke har rammet Beboerne af Weichsel=Niederung. De ulykkelige Mennesker ere pludseligen styrtede i den dybeste Elendighed. Hvor mange Tusinder af Flækker paa den vide Flade, som den vældige Strøm har oversvømmet langs med sit Løb fra Krakau indtil Danzig, ere rammede meere eller mindre af den almindelige Ulykke, og hvor stor Jammer og Elendighed Floden har udbredt, er endnu umuligt at vide. Hele Niederung, paa høire Side af Weichselen, og den venstre Side i og omkring Schwetz, oven- og nedenfor Culm, altsaa omtrent 100 Flækker, staae som midt i et Hav, og disses Beboere kunne paa Grund af den Hurtighed, hvormed Ulykken indhentede dem, kun paa Tage, i Træernes Toppe og paa enkelte Høie søge et Tilflugtsted imod den skrækkelige Død i Bølgerne. De Ulykkelige have mistet Alt hvad de eie; nogne og blottede for Alt see de med Forfærdelse Fremtiden imode. Den store Ulykke, som denne Oversvømmelse har foraarsaget og endnu vil foraarsage, er langt skrækkeligere og langt meere ødelæggende i sine Følger end Oversvømmelserne i Aarene 1813, 1816 og 1829, da disse enten indtraf under Jisgangen om Foraaret, og Landmanden da efter Vandets Afløb havde Sommeren for sig til at faae i, eller ogsaa, naar hine tidligere Oversvømmelser indtraf paa samme Tid som iaar, da var størstedeels Hohøsten endt, og Hovednæringsmidlet for Hornqvæget saaledes bjerget. Heller ikke naaede Vandet nogensinde en saa stor Høide som i Aar.