Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1812-06-20
Forslag til et Jnstitut for duelige Fogders eller Forvalteres Dannelse. (Sluttet.)Man anføre ikke herimod de flere af disse saaledes opdragne Drenge, der siden have faaet endog med bedste Karakter dansk juridisk Elsammen. Jkke heller tage man mod mit anbragte Bevis af de flere disse Drenge, der siden have gjordt Lykke, nu ved at samle sig Midler, der stundom endog have sat den i Besiddelse af deres Hærskabs Gaard og Gods, nu ved af Hønsestigen endog at have tjenet op i vigtige offentlige Embeder. Endelig paaberaabe man sig ikke heller de mange saaledes dannede og oplærte Forvaltere, der dog skal nu hældig bestyre de dem anfortroede ofte store Godser. Thi den danske juridiske Elsammen maa være Alle en Gaade, som vide hvad Umage Lovkyndighedens grundige Studium koster den videnskabelig dannede, og dog se hvorledes hine uden al Aands Kultur og videnskabelig Forberedelse dog kunne paa nogle Maaneder habilitere sig til juridiske Embedsmænd, ja i Embedsbanen bringe det ligesaavidt og stundom videre, end den videnskabelig Dannede. Med flere skulle jeg vel endog tro, at nu, det kongelige danske Kanselli har saa priselig sørget for Justitsbetientenes Kaars Forbedring, kunde og burde denne Eksamen falde bort. Nægtes kan det vist ikke, at der gives de, hvis medfødte Talenter meget kunne erstatte Opdragelsens Mangler, thi hvo vil hylde den Almuens Fordom Holberg stikler paa i Versene: Ohavde han studeret, han havde kundet kort med mangen Præst i Ring. Men disse talentfulde Folk ere deels kun heel saa- og færre af dem have havt Leilighed til saaledes at uddanne deres medfødte Talenter, at de kunne veje op mod videnskabelige Dannede af endog mindre Talenter. Jeg maa desuden bemærke den naturlige Følge det er, at Folk uden Opdragelse og Dannelse nedlade sig, for at gjøre Lykke og samle Penge, til Midler, dem i det mindste saamange der kænde, føle, og agte Videnskaberne for deres egen Skyld ikke kunne nedlade sig til. Overalt kan det at samle Penge, og ellers i Verden at gjøre hvod man kalder Lykke, dog just ikke anses af hvem som kænder Verdens Løb for Beviis paa Forstand, og Kundskaber. Mangen er kommen videre med at lukke en Dør op, end en anden med alle sine Fortjenester, sagde den forevigede Kapitain Frederik Lütken. Hvad endelig angaar de samlede Godsers gode Administrasion af disse saaledes opdragne og oplærte Forvaltere, da ved jeg ikke om herfor kunne som Beviser anføres de flere Forpagtere, Købmænd, Forvaltere, ja selv Ladefogder, som paa mange disse Godseieres Bekostning ligesaameget berige sig, som selve Godsejerne gaa tilbage, saa de tilsidst sælge deres Arve- og Familie Godser, just fordi de ikke lunde finde duelige og redelige Bestyrere, hvis Forvaltning indbringer hvad Godsets Værdi i rede Penge kan indbringe, og fordi de som ovenfor anført selv ikke forstaa at bestyre deres Godser. Men en Fidekammiskapital af et Par Tønder Guld i Papirspenge kan dog ikke være Erstatning for et Gods, hvis Naturalprodukter, aarlig kunne udbringes til en ligesaastor ja vel større Sum i virkelige Penge, som hin Kapital indbringer i hine Penge. Følgen af saadanne Familie= og Arve-Godsers Afhændelse er derfor, at om end Sælgeren for sin Person kommer til nogle Penge, lider dog hans Familie i Tiden et ubodeligt Tab, der bliver til dens Undergang, hvis Vedligeholdelse dog var Hensigten med Familiegodsets Oprettelse. Hvorledes den i sit Godses Bestyrelse selv kyndige og for sin Families Vel nu og i Tiden ømme Godseier kan uden at afhænde sit Familie gods dog forøge sine Jndkomster med Tiderne viste afdøde Grev Ludvig Reventlou til Brahetrolleborg, hvis Baronies anden Erektor han derfor med Rette kan kaldes. Hans Aand hvile over hans unge Søn, der mindende sig det gamle Ordsprog; bene rinit, qvi bene satut, vil som sin forevigede Fader leve for sit Gods og dets Bestyrelse, og ikke lade sig henreven af Tiderne lokke til Forsøg og Anlæg, hvis omtalen og Pral i Aviser ikke erstatter deres Kostbarhed.