Politivennen, 1798-01-01
Forslag til en bedre Jndretning med Natvægterne i Kjøbenhavn. Enhver der kjender noget til Kjøbenhavns Størrelse, Folkemængde, og de forskjellige Stænder i samme, betragter den som Søehavn, Fæstning, indeholdende en betydelig Magt baade til Lands og Vands, maae billig, i Sammenligning med andre Stæder af lige Størrelse, forundre sig over, at man til alle Tider paa Natten, endog i de mørkeste Vintre, kan i halv dunkle Gader, passere sikker og uantastet. Vel hører man en og anden Gang, særdeles i Begyndelsen af de lange Vinteraftener, at nogen kan blive anfaldet, men sædvanlig gaaer der mere Rye og Rygte af saadant end Sagen er værd, og til Beviis paa, at det ei gjøres til nogen daglig Handtering, døe ofte Rygterne strax hen om samme. Fremmede Skribentere der i saa fuld Maal have i deres Skrifter overvældet Kjøbenhavn og Danmark med Haan og Bebreidelser, have dog anmærket denne offentlige Sikkerhed, roset samme, omendskjøndt nogle af disse have tilskrevet den Nationens Træghed, Indisposition til Pudsemagerie, for megen Brændeviinsdrik, hvis Ruus maae udsnorkes om Natten. Det er for saavidt sandt, at denne Sikkerhed, virkelig ej kan eene tilskrives vore Natvægteres Paapasselighed, jeg har ofte, til alle Nattens forskjællige Timer, passert adskillige af Byens Gader, ikke i en heel Strækning seet et Menneske, vandret som i en Taage blandt mere blændende end lysende Lygter, og naar jeg ei havde kunnet skimte Huse paa begge Sider, let troet, at jeg vandrede i en Skov eller paa en Landevej, Vægternes Snorken i en Kjælderhals har allene erindret om, hvor man befandt sig. Jeg siger dette ingenlunde for at bebrejde de stakkels Vægtere sligt, thi er der nogen der suurt fortjener sin Ugeløn i Byen, særdeles i de barske Vinternætter, er det nok dem; en Mand der om Dagen har maattet trælle under det sværeste Arbeide for sin Families Udkomme, kan man ei fordre med billighed af, at han blot skal vaage 10 a 12 Timer om Natten, end sige være aarvaagen og overalt hvor det udkræves ved Haanden, og det for en Betaling af 9 Mark ugentlig, desuden skal han jo tænde og passe Lygter, rengjøre dem og kræve Vægterpenge. Det er derfor virkelig at undre over, at det dog hermed endnu gaaer, som det gaaer, men derfor seer man og Undertiden Vægtermadamen og Børn staae paa Stiger og tænde Lygter, imedens Manden tager sig hjemme den fornødne Søvn, for at kunne desbedre udholde Nattens Besværlighed. Fejlene ligge i Jndretningerne, der til sin Tid kan have været meget gode, men naar de lavere Klasser af Folket blive meere polerede, og faae mere Disposition til smaae Pudsemagerier, som nogle udenlandske Skribentere synes hidindtil at have savnet hos dem, og som ej kan formodes at være saa overmaade langt borte, saa vil nok en nøjagtigere mere kraftfuld og paalideligere Paapasning om Natten i i saa stor en Hovedstad være højst fornøden, og naar dente Tid føles at være for Haanden, saa udbeder jeg mig man vil eftersee dette Blad og gjøre Brug af hvad man kan i samme og til den Ende foreslaaer jeg altsaa: Midt i Byen, hvortil jeg anseer Kongensnyetorv for det allerbegvemmeste Sted anlægges en borgerlig Corps du Garde, bestaaende af den uu værende borgerlige Brandvagt, og det Vægterpersonale, hvormed Byen hver Nat besættes har her ligeledes sin Foreeningspunkt; fra dette Sted udgaae Vægterne paa deres Poster, der hver Nat omskiftes, forbliver ligesom uu fra Ankomsten til Kl. 1, da de afløses af en nye Vægter, der er den sædvanlige Tid ud indtil Dagbrækningen paa samme. Den Vægter, der havde den første Dags Aftenpost f. Ex. fra 8te til 1, blev da altsaa afløst ved denne Tid, kunde herpaa gaae hjem ogfaae sig en god Søvn, næste Nat kom han paa en Norgenpost fra 1 til Dagbrækningen; den Vægter der har næste Nats Morgenpost, passer om Aftenen de Lygters Tilsyn og Antændelse i den Gade, hvori han for den Nat anvises Post. Og saadan Omskiftelse maae bestandig have Sted, at de samme Vægtere ej have en og sam. Post, to Nætter efter hverandre, men skiflesviis gaae alle Byens Stationer igjennem; den Nytte maatte tillige forventes heraf, at det ej formedelst Omskiftelsen, kunde formodes, at de vare nødte til at oversee en og anden Uorden, som en Vægter, der stedse er forbundeu at have Post i en og samme Gade, deels for Freds skyld og for at være yndet paa sin Post, deels for en og anden lille Sportels skyld maae lade glide over upaatalt. Det er i andre store Stæder Maade og paalagt ved Befaling, under Mulets Straf for Forsømmelse, med en skarp Sax, at afklippe den sorte og udbrændte Tane paa Vægen i Lygten, førend den antændes; intet Syn er ubehageligere og saa ilde svarende til dets Hensigt, end at see en Rad nys antændte og af Mangel paa denne Rygt ilde grinende Lygter, der mere blænde end lyse; eg veed ej, om man finder den værd her at optages, derfor peger jeg blot hen paa den; det er vel ej heller aldeles paa urette Sted, at gjøre Vedkommende opmærksomme paa, at alle vore Lygter sidde for langt ned og formeere derved en alt for stor Skyggekreds om sig, naar de bleve flyttede 1 god Alen eller 5 Qvarteer højere op, er jeg temmelig vis paa, at det samme Antal Lygter, skal oplyse Byen dobbelt saa godt, som nu; man skue kun, at 3 Lygter, en stor Deel formedelst deres Højde, oplyse Kronprindsens Gade saaledes, at man kan kjende de af sine mødende Bekjentere, man er nær ved. Dette være kun sagt i forbigaaende, men nu til mit første Forslag igjen. Den Ting med disse Vægtere kan nu for saavidt være brav nok hører jeg sige, men har man betænkt, at der til denne Besætning udkræves et dobbelt Antal Vægtere, end der nu er og hvorfra skal disse lønnes? man har jo nylig seet sig nødsaget til, at forøge Vægterpengene, for nogenledes at lønne de nu værende og hvorfra nu tage Løn til et Antal af endnu engang saa mange? Jo, denne Sag er ogsaa betænkt, og Lønnen til dem faaer vi meer end nok, paa esterfølgende Maade. Det bliver paalagt, at enhver Familie der boer i enhver Etage til Gaden betaler ugentlig i Vægterpenge f. Ex. 2 a 4re Skilling, hvorfor skal dette Paalæg, allene hvile paa Husejerne? eller de der blot beboe Stueetagen eller Kielderen, har ei de der boe oven paa, lige Nytte af Vægteren, som de neden under, og det i alle Henseende? Man lægger alting paa Husejeren, maaskee af den Aarsag, man veed han ej, som Sneglen, kan tage Huset paa Ryggen, og flytte det et andet Sted hen og strax skal alle Paalæg hæfte paa Eiendommen. Ved denne Jndtægt der neppe føles, da den saa umærkelig hæves, faaes meere, end de nu værende Vægteres Lønninger beløbe sig til, og hvo vil ej med Fornøielse give det, naar han veed til hvilken særdeles nyttig Indretning det gives, og hvilken grundet Sikkerhed man paa denne Maade har Ret til at kræve, baade for sit Gods og sin Person. Maaskee denne Jndretning ei var nødvendig de lyse Sommernætter, det kunde da om Sommeren forblive ved den forrige, om man saa fandt for godt og tjenligt, og blot den nye have Sted fra Lygterne begyndte at tændes om Efteraaret, som efter min Meningburde skee den 1ste i Stædet for 16de August indtil de sluftes ved Sommerens Begyndelse og de lyse Nætter den 16de Maj. Endnu maae jeg tilføje det ønske, at vore jammerlige, flane og til vore Tider saa lidet passende Vægtervers, maatte snart forandres til en god kort moralsk Sentens eller Advarsel, hvori der var nogen sund Sands; det er dog tungt nok, at en saa vigtig Betjent, som en Vægter paa sin Post enhver bør have Agt for, skal forhaanes og drilles for det dumme Vers han skal udtremulere; Til denne foreslagne korte Senten; kunde Vægteren gjerne være forbunden, tillige at raabe hvad Vinden var, man har i adskillige Søestæder i Rigerne denne gode Skik, og det er ubegribeligt, hvorfor den ej har Sted i den saa vigtige Søe- og Handelstad Kjøbenhavn; vil man indvende, at det var højst vanskeligt for Vægteren sikkert at angive den, og han vilde da i slig Forlegenhed raabe hvad Vind der faldt ham først ind, da er det let at hielpe ham til rette hermed. Lad Taarnvægterne raabe Vinden fra Taarnene, som de strax kan, ved et lidet Flag, faae at vide, naar de vil prøve det, og desuden kan en Vægter, i en med saa mange Kanaler forsynet Bye, hvor der stændig ligge Skibe, gjerne i ledige Øjeblikke skotte til Fløjene, hvad de sige, sligt hielper endog fortreffelig til at holde Øjnene brav aabne. At underrettes om, hvad Vinden, er, er baade fornøjeligt og gavnligt og under en opkommende Ildebrand i en mørk Nat af større Vigtighed strax at kunde vide, end man i en Hast formoder.