Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-05-28
Man har Efterretninger fra St. Petersborg, som naae til den 7de Mai, de tale om mange andre Ting, men ikke om Poletik, og det Mørke som bedækker den, vedvarer. Det Rygte som man harover Paris, og det, som et hurtigt seilende Skib, som har forladt Petersborg den 4de Mai, har overbragt til London, om at Keiseren skal være afreist til Armeen, fortiener derfor ikke megen Tiltroe, ligesaalidet som de krigerske Rygter man vil have i London fra Odessa fra 20de April og Constantinopel af 13de April, da alle disse Eterretninger ere af et meget for gammelt Datum. - Fyrste Gallizin er afreist fra Paris til den Russiske Armee, og Marskal Beresford har indskibet sig i Brest til England. – Man siger, at Østerrig skal nu ved Rotschild og Compagnie have afsluttet et Laan paa 27 Millioner Gylden. - Fra Berlin giendrives de Rygter, at Rusland og Preussen ville i Forbindelse med hinanden lade deres Lande ved Østersøen besætte med Tropper. – Jfølge de nyeste Efterretninger fra Odessa af 26de April havde man ogsaa der det Rygte, at Porten havde sendt sin Note uforandret tilbage til den Østerrigske Jnternuntius, som havde erklæret paa sit Hofs Vegne, at det saaledes ikke kunde modtage den; dog vidste man intet vidst derom, men man troer, at Porten vil blive ubøielig, stolende paa de Europæiske Magters Biestand. – De Rygter man havde fra Bucharest om Portens Eftergivelse og om Fred have ganske tabt sig, saavel Efterretninger fra den Østerrigske Grændse, som fra Rusland, melde, at der stedse rykke friske Tropper ind i Vallachiet og at de begaae de største Excesser og Udplyndringer, selv Østerrigske Undersaatter vare der ikke længere i Sikkerhed. Den Russiske Hoftidende af 7de Mai leverer de sørgeligste Skildringer derom. - Dog fortæller os den Østerrigske Jagttager, at de Boyarer, som ere bragte til Constantinopel, og som den skildrer som frivillige Deputerede fra Fyrstendømmerne, bleve der meget godt behandlede. Endvidere beretter den, at det har lykkedes Paschaen af Salonich at slaae den Græske Jnsurgent Anfører Diamanti, som med flere tusende Mand var brudt ind fra Thessalien i Macedonien og bemægtiget sig hans Artillerie og Munition. Mange Faner og Seierstegn vare bragte til Constantinopel, og syv af Anførerne vare blevne halshuggede. Ogsaa har det lykkedes Capudan Pascha at qvæle Oprøret paa Øen Chios; han var ankommen til Øen med sin Flaade just som Grækerne vilde løbe Storm paa Castellet, taget de Asiatiske Tropper i Tschesme ombord, de Græske Skibe toge Flugten i en Hast, dog skulle Tyrkerne have bemægtiget sig syv af dem, forgiæves tilbød Capudan Pascha Pardon, da han havde landet, Grækerne besvarede hans Opfordringer med Kanonskud, en morderisk Kamp begyndte, Jnsurgenterne bleve fordrevne fra en Stilling til en anden, alle deres Batterier bleve tagne, man slogedes med Raserie paa Gaderne, 5000 Tyrker, tilsatte Livet, hvoraf man kan slutte sig til Grækernes Tab, som tilsidst laae under. Et Østerrigsk Skib seilede forbi Øen og sagde den faae ud som et Jldhav, Capudan Pascha vil nu angribe Øen Samos; saaledes siger den Østerrigske Jagttager have Ophavsmændene til dette Oprør faaet deres fortiente Løn – andet end dette har den ikke at fortælle fra Grækenland og Tyrkiet, altsaa i det øvrige Grækenland holde Grækerne sig endnu. (De øvrige dog ikke vigtige Nyeheder, som denne Post har bragt, skulle følge næste Gang.