Viborger Samler, 1820-03-08
J Windfor var, saavel af høie som lave FolkeKlasser, en utallig Mængde Mennesker samlede. Da denne liden By ikke kunde herbergere dem alle (skjøndt mangen Vert den Dag fortjente i Leie 100 Guineer, saa saae man mange fornemme Herskaber, at opholde sig og spise i deres Karether. Hyrekudskene havde denne Dag anskaffet sig 8te Gange saa mange Vogne som sædvanlig, og endda havde de fuld Fragt og fik let en Guinee for en enkelt Person. For en billet til Gravkapellet blev forgjæves buden 50 Guineer (en Guinee er 5 Rd. i Guld) men Overkammerherren meente at have udgivet billetter til saamange der kunde rummes; dog befandtes det siden efter, at han havde forregnet sig, og at 300 Personer endnu kunde have faaet Pladse der. Enhver kunde see Kongens Liig paa Paradesengen. Man saae derfor i Vindfor fra Kl. 9 Morgen en lang Masse af fortklædte Mennesker af begge Kjøn bevæge sig som en Sky mod Slottet. Da man gik igiennem en smal Gang til Riddersalen, var Trængselen over al Maade skrækkelig, Nogle Damer, som vovede sig derind, havde gjerne givet Alt for at komme tilbage igien; men det var umuligt, da Trængselen bag fra immer forøgedes. Adskillige besvimed- og bleve stødte frem, uden at deres Ledsagere kunde hindre det. Man hørte derfor en idelig Skrigen og Jamren. J Audientsgemakket stod Liget; Værelset udbredte en tungsindig Glands af de mangfoldige Voxlys; Liget stod paa en sortklædt Throne. Gardens Promen, i dyb Sorgedragt, med deres Hellebarder, havde Vagt der. Overst ved Kisten saa de opvartende Lorder Graves og Delavare (der siden afløstes af Hertugen af York m. fl.). Pagerne og Kongens øvrige Hofbetjente stode ved Foden af Ki steen. Kl. 5 1/2 trak stærke Detaschementer, og 2de Livgarde-Regimenter, samt Rytterregimentet fra Oxford op og dannede en Linie fra Slottet til Gravkapellet. Umaadelig var Trængselen for at komme derind; men kun tre Personer fik Lov til at gaae ind af Gangen. Desuagtet trængte man sig saa stærkt frem, at mange bleve traadte af Hestene og næsten enhver Rytter og Officeer havde en Herre, eller Dame bag sig paa Hesten, der søgte at faae Leilighed til dog at see Liigparaden. I Choret i Slotskirken var og opreist en Sarkophag, der indsluttedes af et Trægitter, bag hvilket 100 Discipler af Etons-Skole stod. Over Indgangen til det kongelige Begravelse var anbragt en prægtig Thronhimmel af purpurrødt Fløil, samt en Fløilspude hvorpaa Kronen laae. Overalt var hele Choret meget prægtigere smykket, end da høisal. Dronningen blev begravet. Kl. 8 om Aftenen marscheerte Fod gardens 3die Regiment ind i Kirken med sænkede Gevæhrer og dannede 2 Linier til Sarkophagen; hver fjerde Mand skulle baaret en Fakkel; men Trængslen var saa stor, at de ikke ordentlig kunne uddeles. Kl. 9 hørte man langt fra Musiken at udføre Sauls Dødemarschh; Kanonerne løsnedes og Liigtoget satte sig i Bevægelse fra Slottet til Kirken. Veien var belagt med Plankegulv og Stakitværk anbragt ved Siderne, begge Dele vare betrukne med sort Klæde. Da Processionen kom og Tilskuerne saa Liiget, blottede de Alle Hovederne og bedækkede sig ikke, før det var begravet. Marskallerne parviimed sorte Marskalstave aabnede det lange, høitidelige Ligtog, hvor man saae alle høie Stats-Embedsmænd, de kongl. Hofbetjente, Medlemmer af Collegierne, Baronernes, Hertugernes og Grevernes ældste Sønner, den høie Geistlighed, Herolderne o. s. v. Derefter blev den hannoverske Krone baaren af en Vaabenkonge paa en rød Fløils Pude, ved hver Side af ham gik en Ceremoniemester; derpaa bar en anden Vaabenkonge, fulgt af Ceremonie mestere, Brittanniens Krone, paa en ligedan Pude, derpaa Overkammerherrerne, derefter kom det Kongelige Liig. Kisten var indvendig af spansk Mahognitræ, betrukken med prægtig stolet genuesisk Fløil. Laaget havde 3 Afdelinger som adskildtes ved dobbelte Rader Støtter af Sølv stærk forgyldte.