Berlingske Tidende, 1752-06-23
Extract af et Brev fra Trøye udi Champagne. Paa en Tid som denne er, da Naturens forunderlige Virkninger baade occupere og forlyste Folk af solide Forstand, er det billigt, at hvad besynderligt som i den Henseende passerer, bliver offentlig bekiendtgjort, helst naar man har saadan udførlig og tilforladelig Efterretning derom, som følgende er: En vis Borger=Kone her i Byen, var gaaen ned i sin Kielder, for at tappe en Drik Viin, men blev sammesteds angreben og ligesom bespændt af en hæftig og ilde lugtende Damp, som hun fornam ved sig selv var ikke med de sundeste, og at det følgelig ikke var godt at komme der saasnart igien. Dog huuskede hun ikke længe paa det, eller betænkte ikke, hvad der kunde flyde af, saasom hun nogle Timer derefter lod hendes liden Datter, et Barn paa 10 Aar, gaae ned i samme Kielder, og efter Begjæring tappe sig en Drik Viin. Denne tog er andet Barn, omtrent 5 til 6 Aar gammel, ned med sig. Men neppe vare de komne 10 eller 12 Trin ned, førend de bleve ligesom qvalte, og faldt afmægtige ned i Kielderen. Det var en Lykke, at de, saa snart som Dunsten tog paa dem, gave et hæftigt Skrig af sig, hvorover der blev Allarm i Huuset, saa Folkene kom løbende, for at see, hvad der var Færde. Tieneste Pigen løb ned efter den lille Tøes, og Moderen, vilde hielpe sin Datter. Siden hun kom ihu hvad som hende kort tilforn var vederfaren, og som Barnet laae ved siden af Trappen, saa vilde hun ikke gaae heelt ned i Kielderen, men tog hende i Armeen, for at drage hende saaledes op ad Trappen. Men som hun saae, at hun gav intet Livs-Tegn af sig, saa vilde hun tage sin Datter paa Armen og bære hende op; men Dampen viiste i det samme sin Virkning paa hende selv, saa hun faldt ned uden Sind og Sands. Et andet af Huusets Børn, som saae paa dette ynkelige Spectakel, løb ud paa Gaden grædendes og skrigendes, og sagde, at sin Moder var død. Den første, som paa Barners Skrig og Graad kom løbendes, var en Grovsmed, som boede der i Naboriaget, hvilken løb uden Betænkning ned i Kielderen. Men neppe var han kommen neden paa Trappen, da Dunstenbetog ham Synet og Aanden, og var færdig at qvæle ham. Henneberg Sogne Han vilde vende om igien, men faldt ned paa Trappen, og daanede. Over den Allarm, som disse Tilfælde forvoldte, samledes der adskillige andre Folk. En Bager, som vilde gaae ned af Trappen, faldt ligeledes om, og daanede. Hans Søn, en Kart paa 24 Aar, løb til for at hielpe ham; men Dunsten betog ham ligeledes, hvorudover han holdt sig i Trappen, men faldt ned, og har sig af som een, der har et Slag. Efter saa mange sørgelige Tilfælde, vilde de Allerkjækkeste ikke meere driste sig til at gaae ned; hvorudover man begyndte at gaae vaerligere til Verks. En ung Karl, som havde strøget sig i Ansigtet med Balsam, og forsynet sig for Næsen med en god Qvantitet Hoved Vand, gik ned og tog fat i Smedden, som var ikke kommen gandske ned i Kielderen, men var falden om paa Trappen. Han tog ham i Bringen, og slæbede ham med stor Umag op, men det arme Menneske saae ud som et Liig, og gav ikke heller det ringeste Livs-Tegn af sig. Et andet ungt Menneske, som saae, hvorledes den første har sig ad, tog Mod til sig, og gik med, da han anden gang gik ned, hvorpaa man efterhaanden fik dem allesammen op af Kielderen, og lagde dem uden Omstændigheder paa en Mog Dynge, der laae ved Kielder-Halsen. Langt om længe kom de allesammen til Live igien, men med convulsiviske Bevægelser; Øynene stode forvendte i Hovedet paa dem, og vare overmaade store og tykke &c. For at undersøge Sagen, kastede man nogle Hunde en efter anden ned i Kielderen, hvilke ligeledes faldt hen og daanede; og en Kat døde deraf. Man forsøgte at gaae der ned med en brændende Fakkel, og et Fyrbækken med Jld, men det slukkedes altsammen, førend man kom ned af 4de Parten af Trappen. Man kastede gloende Jern med sidfangende Materier ned, og en Mangde Krud og Svovel oven paa. Dette gav Lue, og tændte ogsaa de andre ildfangende Materier. Denne Lue rensede Luften udi Kielderen saaledes for de onde Damper, som havde forvo der de forommeldte sørgelige Virkninger, at man siden den Tid har kunder frit gaae op og ned af Kielderen. Man meener, at disse Dunster ere ikke komne af andet end den Mangde Viin, der laae i Kielderen, helst siden Kielderen havde kuns lider i Saragde der saa fra at tande fanget, Dette Procember faad der i Parollele med den famense Grettede Ligen, som er sog navnkundig udi Kongeriget Negre. J de her anførte Virkninger ere langt forunderlige og haftigere bere. Jmidlertid er den Maade værd at agte, var hvilken den forgiftede Luft i denne Kielder blev renset, saasom den udi lige Casus kunde være af stor Nytte.