Berlingske Tidende, 1834-07-08
Udenlandske Efterretninger. Jbrahim Pascha i Palæstina. (The Times.) Beyrut, den 26de April. Følgende Beretning af en engelsk Reisende om et Besøg i Palæstina læses paaskee ikke uden Jnteresse: "Jeg ankom til Jerusalem paa de latinske Christnes Skjærtorsdag om Morgenen tidligt, og fik derved Leilighed til at see alle Dagens Høitideligheder. Ved min Jndtrædelse i den hellige Gravs Kirke, der tillige staaer paa det Sted, hvor man troer Christus blev korfæstet, forbausedes jeg ved at see Jbrahim Paschas Soldater beskytte den latinske Biskop, der holdt Gudstjeneste midt iblandt et Chor af FranciskanerMunke. Ved at erkyndige mig nærmere erfarede jeg, at det forrige Søndag Aften var kommet til Slagsmaal i Kirken mellem Grækerne og Armenierne, ved hvilken Leilighed de havde gjort saa virksomt Brug af Stokke, Stene og Knive, at adskillige Personer døde i Ugens Løb af de erholdte Saar. De forskrækkede Munke havde anmodet Autoriteterne om en Vagt, og disse Soldaters Opførsel i Kirken var langt roesværdigere end de Christnes. Om Aftenen lukkedes Kirken som sædvanligt, for at hindre Fornyelsen af hine skjændige Optrin. Antallet af frankiske Pillegrime oversteg ikke 40, hvorimod der vare ankomne over 10,000 græske og armeniske Christne, og endnu ventedes mange. Grækerne og Armenierne eje en stor Bygning, et saakaldet Convent, men det har mere Liighed med et Caravanseral, hvor de mange Tusinde Pillegrime modtages. De Præster, der forestaae denne Indretning, forlange af enhver Pillegrimen Anlivelse af hans Eiendom, og en forholdsmæssig Almisse, for han kan modtages og erholde Creditiv som Hadschi eller Pillegrim Deres Jndtægter ere derfor meget betydelige, og Aarsagen til den hyppige Tvist er Penge. De latinske Munke, der eje 15 til 16 Bygninger, der ogsaa kaldes Conventer, i forskjellige Egne af Orienten, ere i megen Angst, at de Collecter, der aarligen til deres Understyttelse foranstaltes i Portugal, Spanien og Jtalien, skulde ophøre paa Grund af Borgerkrigene i de to førstnævnte Lande. Disse Conventer behøve aarligen henimod 100,000 Daler, og have siden Carl den Tiendes Regjering, staaet under Frankriges Beskyttelse. Paa nogle af dem saae jeg den trefarvede Fane vaje, men hverken de Franskes Konge, eller den Østerrigske Keiser, der dog fører Titel af Hs. apostoliske Majestæt, giver dem nogen Pengeunderstytselse. Ruslands Regjering giver intet, men de talrige Pillefrimme fra de russiske Lande betale rigeligt; de græske og armesiske Præster ere, som en Følge deraf, Ruslands ivrige Tilhængere. Man beskylder de græske Christne for, at de havde benyttet den Periode, da de latinske Christne, paa Grund af den franske Occupation af de Lande, i hvilke Collecter fandt Sted til den, vare blottede for Penge, og som en Følge deraf kunfaa Munke opholdt sig i den hellige Gravs Kloster, til at stikke Jld paa Kirken, hvorved denne og Korsfarernes Grave ødelagdes. Derefter skulle de have tilegnet sig den bedste Deel af Bygningerne og indrettet dem efter eget Behag; men de forrige Eiere, Catholikerne, betragte efter deres Tilbagekomst denne Usurpation med meget Mishag og tildeele dem uden mindste Tilbageholdenhed Æresnavnet Kjettere. Man kan neppe gjøre sig en Forestilling om det gjensidige Had, hvormed de forskjellige Christne Secter, forfølge hverandre paa det hellige Sted, den fælleds Gjenstand for deres Ærefrygt og Tilbedelse. En herlig Skildring af de latinske Ceremonier i den hellige Gravs Kirke findes i Maundrells, for 136 Aar siden udgivne-Reise til Jerusalem. – Da jeg reiste videre over Ramba til Nazareth, naaede jeg netop denne Flekke i det Øjeblik, da Jbrahim Pascha ankom dertil fra Tiberias. Omer Effendi, hans i England uddannede Secretair, forestillede mig for Paschaen. Jbrahim er temmelig føer; hans Ansigtstræk vare joviale, hans Øine livlige og listige. Jeg bleve anmodet om at sætte mig ned, og tog tilfældigviis min Plads saaledes at jeg befandt mig lige i Trækvinden af to aabentstaaende Vinduer, Paschaen bemærkede det, og bad mig sætte Hatten paa, men jeg undskyldte mig med den bemærkning, at det vilde være uærbødigt. Mine Ord behagede ham gjensynligt, og han yttrede, at de europæiske Christne ved ingen Leilighed glemte Jagttagelsen af Høfligheds regler; derimod havde han seet Jøder med Consultitel og Generalsuniform homodigt at fremstille sig for ham med bedækket, Hoved, hvorved de viste at de vare lige ubekjendte med frankiske og tyrkiske Sæder, thi naar de vilde beholde Hovedet bedækket, maatte de bære tyrkisk Dragt. Jbrahim Pascha gjennemreiste Landet for at være Vidne til Ceremonierne ved de Christnes Paaskefest, der i det Aar indtraf i Begyndelsen af Mai. Paa hans Spørgsmaal, hvorledes jeg havde fundet mig tilfreds med mit Ophold i Palæstina, svarede jeg, at jeg overalt i Landet havde fundet høflig og venlig Behandling, kun i en Landsbye ved Dschenen havde nogle Mænd og en Dreng udskjældt mig for en Giaur eller Vantroe, og kastet med Stene efter mig, hvoraf en havde saaret mig. Jbrahim svarede, at denne Landsbye stedse havde udmærket sig ved sin Tøileløshed. Han udstedte strax en befaling til Districtets Statholder, og inden 30 Timer bragtes fire Mænd og fire Drenge som Fanger. De første bleve dømte til Skandse arbeide ved Acras Fæstningsværker, de sidste til fremtidig Militairtjeneste. De Christne i Nazareth vare meget glade over denne Begivenhed, og yttrede med megen Tilfredshed, at et saadant Exempel var høist nødvendigt. Hvad der især forekom mig mærkværdigt ved mit Ophold i Nazareth, var et Besøg, som Jbrahim Pascha aflagde i Klosterkirken, hvor Munkene i en Grotte under Høialteret, med to Udgange, forevise det saakaldte Incarnationssted. Han undersøgte hele Kirken med anstændig Opmærksomhed, og syntes meget forbauset over de kostbare Dragter, Gaver af europæiske Fyrster, og gjorde den bemærkning, at de langt overgik, hvad Muselmændene nogensinde have baaret. Han lovede at behandle Klostrene, retfærdigt. Hans Besøg i en christelig Kirke, inden han begav sig til denne lille Byes Moskee, skul have mishaget nogle orthodore Mahomedanere, men Jbrahim syntes ikke at agte paa deres Fordomme. Ved Solens Opgang stod han op, og anvendte sin Tid til at tage mod Besøg og læse Bønskrifter, om Aftenen spadserede han i Stadens Omegn. Jeg var Vidne til hvorledes Jndvaanerne trængte sig frem, for at overrække ham Ansøgninger. En gammel Bjergbeboer vilde gjerne have forklaret sig noget udførligt; – Kjære Ven, sagde Jbrahim, jeg har i Dag læst næsten 200 Bønskrifter, og behøver nogen Hvile, men du kan forlade dig paa, at jeg skal agte paa din Begjæring. Ogsaa Qvinder og Børn kom, for at overlevere deres Ansøgninger. To Deputationer fra Jndvaanerne henvendte sig til ham paa forskjellige Steder, i det han gik forbi. De besværede sig over trykkende Skatter; han lovede at Sagen skulde vorde undersøgt. Næste Dag fik Statholderen i Nazareth Befaling til at fremlægge sine Regnskaber; de bleve nøje undersøgte, og det viste sig, at han ulovligt havde oppebaaret 6000 Pjastre. Da Statholderen ikke kunde give nogen fyldestgiørende Forklaring om Sagens Sammenhæng, raabte Jbrahim: Hvorledes, intet fyldestgjørende Svar, For en Maaned siden har jeg udnævnt dig til Statholder, og Du har allerede fundet Leilighed til, ulovligt at tilvende dig 6000 Piastre. Lod jeg dig beholde din Post, saa vilde du formodentligt i tolv Maaneder bringe det til 200,000 Piastre. Til Straf skal du nu i tolv Maaneder arbeide som Galeislave ved Acras Fæstningsværker. Han førtes strax til sit Bestemmelsested. Ved de derværende Fæstningsværker arbeidede 1300 Personer, til Straf for begangne Forseelser; blandt disse den berygtede Rover Abughasus, der kunde kaldes Jerusalems Omegns-RødeRødin, og som plyndrede Reisende og Pillegrimme paa den høfligste Maade af Verden, skjønt han ogsaa undertiden bragte dem, der ingen Løsepenge kunde betale, paa Pinebænken. Han er nu gammel, og maa, belagt med Lænker, bære Stene til Skandse-Arbeiderne. Hans Familie, der er meget riig, ønskede at skaffe ham bedre Kost, men Jbrahim forbød det, da alle Fangerne skulde have samme Kost. Personer, der kjende Paschens Characteer meget nøje, have forsikkret mig, at han, uagtet sit hidsige Temperament, i alle sine Handlinger lededes af det ivrige Ønske at udøve Retfærdighed. Hans Tilbøieligheder lade ham egentligt ønske et roeligt Privatliv, men da han nu engang er indviklet i vigtige Anliggender, vilde han ansee det for høist uværdigt, at trække sig tilbage. Han længes efter at besøge Europa, for at lære at kjende dette Lands Fremskridt i Konster og Civilisation, og yttrer ofte sit Mismod over ikke at kunne realisere dette Ønske. Man har paastaaet, at han var hengiven til Drik, men nu ere Udskejelser af den Art en Sjeldenhed hos ham. Han har en Yndlingsskaal, som han gjerne udbringer og forklarer for sine Venner: Ya shasin sarbeslie, d. e. Friheden leve la Mod sin Villie var han nødsaget til at lade nogle Fæstninger ødelægges, hvori nogle Skarer af tappre Mænd havde indesluttet sig for at forsvare deres Uafhængighed; men da han opfordrede dem til Lydighed mod Regjeringen og de ikke med det gode vilde underkaste sig, saae han sig, skjønt høist ugjerne, nødt til at anvende haarde Forholdsregler. Hans Characteers svage Side skal være Pengegjerrighed, og hans Fjender beskylde ham i den Henseende for at begaae uroesværdige Handlinger, hvorover Tyrkerne ikke gjøre sig nogen Samvittighed. Af Nysgjerrighed, spurgte jeg en af hans Venner, om den Skildring, man havde gjort af Jbrahims Ødelæggelser under Feldttoget til Morea, var sand, og jeg erholdt det Svar, at den var overdreven, da man ogsaa havde tilregnet ham Plyndringer og Ødelæggelser, som Grækerne selv havde foretaget sig, for at berøve hans fremrykkende Armee alle Subsistentsmidler. Endnu maa jeg omtale et mærkværdigt Træk af Jbrahim Pascha. Ved et Besøg, som han aflagde hos den britiske General-Consul, traadte dennes Hustrue ind i Værelset, og Jbrahim, der i saa mange Slag har trodset Døden, kom i Forlegenhed ved en Engelsk Dames Nærværelse. Han stod op, viste sig meget høflig, og undskyldte sig med, at han ikke var vant til at conversere europæiske Damer. Da Consulen og hans Kone talede flydende Arabisk, var Vanskeligheden snart hævet, og Jbrahim underholdt sig meget behageligt med dem i tre hele Timer.