Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-10-16
J No. 80 af dette Blad er udkastet en Skildring over Foraarets Beskaffenhed i dette Aar; lader os nu forsøge paa at udkaste en lignende over Sommerens; den er hensvundet med alle sine Skyer og Regnstrømme, og har indgydet Sindet en Stemning, hvorved Efteraaret ikke forekommer det fremmed. Det var i hiin Skildring bemærket, at Veirliget havde i Slutningen af Foraaret taget den heldige Vending, at efterat Vaarsæden var kommen tør og godt i Jorden, saa faldt der megen Regn i Slutningen af Mai; dette Veir holdt ved i Juni indtil den 15de. De vestlige Vinde vedbleve at blæse, deels fra Besten og deels fra Syden fordet meeste heftige og stormende; Luften var kold og mørk, det regnede næsten uophørligt, og man saae kun Solen for enkelte Øieblikke; Veirglassestod bestandigt lavt, Luften var i Almindelighed meget kold, især var det den 11te en overordentlig Kulde og Storm af Nordvest; i Skoven og Haverne laae Jorden bedækket med Blade, som det kunde have været og Efteraaret. Det var formodentlig denne Dag, som forstyrrede Træernes nyelig fuldendte Blomstring og borttog de gode Udsigter til, at dette Aar skulde blive meget riigt paa Kiærnefrugt. Men endelig fra den 16de af forandredes Veirliget. Barometret steeg pludselig høit, det var vel endnu et Par Dage sydvest Vind; men fra den 18de af gik Vinden over til Sydost og vedblev uafbrudt at blæse af denne Kant indtil Maanedens Udgang, det var vel i de første Dage endnu noget koldt; men snart gik Temperaturen over til en smeltende Hede; som endelig mod Enden af Maaneden afkiøledes ved et Par Rætters Regn og Torden. Jorden blev imedens denne Østenvind stod paa overmaade udtørret, da det blæste Nat og Dag og Luften var saa tør, at der ikke engang faldt nogen Dug om Natten. Dette tørre Veirlig var forresten gavnligt i en dobbelt Henseende; først fordi Jorden endelig engang forundtes Hvile, da den havde ved den fugtige og milde Vinter været bestandig i Grøde; hvorfor ogsaa Græsværten var i Aar svagere end i Fior, og for det andet fordi dette gode Veir just faldt ind i den Tid, da Rugen skulde dræe, hvilket bevirkede at denne Høst lykkedes godt i Aar. Det fortiener forresten at bemærkes, at paa den saa berygtede Syvsover-Dag, faldt i det mindste her i Egnen aldeles ingen Regn, og dog blev den paafølgende Tid saa regnfuld, et lille Beviis for at den saakaldte Bondepractica er ikke altid paalidelig. De østlige Vinde holdt endnu ved i de første Dage af Julii Maaned; men det varede ikke længe inden Vestenvinden tiltog sig sit sædvanlige Herredømme; de samme sydlige og vestlige Vinde, som fra den forrige Sommers Begyndelse havde næsten uophørligen indbyllet det vestlige Europa i Taage og oversvømmet det med Regnskyl, og derved havt den største Jndflydelse paa Jordens Frugtbarhed og Menneskelivets Begivenheder, fik nu aldeles Overhaand (thi det blæste kun 9 Gange af Norden og Østen; men 24 Gange af Syden og Vesten) nu regnede det næsten bestandigt, og kun en enkelt Dag imellem var det Opholdsveir, blot fra den 21de til den 25de var det reen og klar Luft, da der atter indtraf nogen Østenvind; men forresten havde man dagligen enten stadigt Regnveir, eller afvexlende Bygeveir. Barometret stod lavt og var ustadigt i sin Stilling, en Ring om Solen den 22de spaaede Uroe i Luften; denne var i Begyndelsen kiølig; men den blev siden varm og beklomret; aldrig indtraf noget stærkt og udtømmende Tordenveir, som kunde rense Luften; men idelige smaae Tordenbyger, som gave et eller to Skrald, trak især i Slutningen af Maaneden op med Vestenvinden, og imod Tordenveirets sædvanlige Beskaffenhed, som ellers pleier at trække op mod Vinden, nemlig fra Vesten, og naar man har Østenvind, og hvorved denne i Almindelighed forandres; men disse daglige Tordenbygger formaaede hverken at forandre Vinden eller at afkiøle Luften. Virkningen af denne med electrisk Stof opfyldte Luft paa Menneskenes Legemstilstand, og Humeur var kiendelig er det ikke rimeligt at dette fugtige Veirligt, og disse sydlige Vinde, som nu have hersket næsten i to Aar, have deres Grund i en underjordisk Jld, som giærer under det atlantiske og middellandske Hav især da det sydlige Frankerige, Spanien, Jtalien og det nordlige Afrika have i Aar været saameget plagede af Tørke, og da en sammenhængende Kiæde af Jordrystelser i det sydlige Europa er tydelig at spore; det synes, som Naturen bereder sig til et voldsomt Udbrud.)