Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-08-30
Søilehallerne i Jsaaks Kirken ville i Anordning, i Forholds-Harmonie, og i Materialiernes Rigdom, komme til at ligne dette Oldtidens architetiske Mesterværk, og i collosalsk Størrelse end- ogsaa overgaae det. De 48 Søiler hvoraf disse Forhaller ville komme til at bestaae, ere hver af en eneste Steen og have 56 Fods Høide, altsaa 9 Fod mere, end Søilerne i Pantheon; de bestaae af rødligt Granit og ere bekomne ved Bredden af den finske Havbugt, mellem Fredetiksham og Viborg; 40 af dem ere paa Arbeids pladsen, og de endnu manglende ville i kort Tid blive bragt derhen. Den første af disse Søiler, blev opstilt den 20 Marts d. A., i Nærværelse af Deres Majestæter Keiseren og Keiserinden, den Storfyrstelige Tronfølger, Storfyrst Michael og Prindserne Wilhelm af Preussen og Friedrich af Würtemberg. Saasnart den dirigerende Arcitet havde erholdt Keiserens Befaling, blev Signalet givet ved tre Klokkeslag; Søilen var strax i Bevægelse, og efter 45 Minutter stod den paa sin Grund. Hans keiserlige Majestæt gav Architekten en Medaille af Platina med Keiser Alexanders Billede, for at lægge den under Operationen i en dertil anbragt Fordybning i Vasen. Hans keiserl. Majestæt bevidnede fremviles Medlemmerne af Commissionen, den dirigerende Architekt, August Monterrand, og hans Medhielper, Anton Adamini, sin allerhøieste Tilnedshed. Maskinerne, som bleve anvendte til at reise denne uhyre Søile, ere simple og i Houdsagen lidet forskjellige fra dem, som Fontana benyttede sig af, til at opreise Obelisken paa St. Peterspladsen under Sixtus den Femtes begjering. Uagtet Obeliskens Vægt overgaaer disse Søilers, saa ere dog ved Opreisningen af disse langt større Vanskeligheder at beseire, idet hver Søile ved dens Opreisning tillige maa indtage Axen af dens Basis, og det maae iagttages, at Mellemrummet af Søilerne ved deres Opreisning maa være fuldkommen lige, og Linien af deres Opstillings Rad ligesaa. Alle disse Besværligheder bleve lykkelig overvundne. Lignende Jagttagelser gjaldt, som bekjendt, hos Ægypterne, hvis Kæmpebygninger endnu forbause Verden. Efter Plinius brugte Rhamses, Konge af Ægypten, 20,000 Mand, for at opreise Obelisken, der nu staaer i Rom ligeover for Lateran. Det er bekjendt, hvilken Vigtighed Sixtus den Femte lagde paa Opreisningen af hans Obelisk, og at der omkom Tilskuere, fra flere Steder i Jtalien for at see herpaa. Man brugte dertil 40 Spil, 140 Heste og 800 Mennesker; ved Opreisningen af Søilen i Jsaakskirken vare 16 Jern-Spil, efter en ny Jndretning af den afdøde General-Lieutenant Betancourt, hver sat i Bevægelse af 8 Mand, der saaledes bleve tilstrækkelige til at hæve en Masse, der ikke manglede meget i veie 300,000 Pund. Stellageværket er saa vel indrettet, at man under Opreisningen ikke hørte den mindste Knagen i Tømmeret. De Stykker, hvoraf det bestaaer, ere saaledes sammensatte, at de uden Skade ere til at tage fra hinanden, for at bruges til de tre andre Portiker. Siden den 20 Marts ere 16 Søiler af den ene Profil – hældigen blevne opstillede. Deres Kongl. Høiheder, Prinsen af Oranien og Hertug Alexander af Würtemberg, bivaanede Opreisningen af den tredie og tolvte Søile, og behagede at lægge Erindringsmedailler under samme. For ganske kort Tid siden behagede det ogsaa Hendes Majestæt Keiserinde Moderen i Selskab med Hendes keiserl. Høihed Storfyrstinde Maria, hendes Gemahl, Storhertugen af Sachsen Weimar og Prindsesse Datteren Augusta, at bivaane Opreisningen af en Søile og at tilkiendegive Deres høje Tilfredshed med Udførelsen. Femten Hundrede Arbeidere have i flere Aar været beskjeftigede med denne Bygning. - L. B. der B. H. Nr. 317. Armenierne. Fra de Landstrækninger, som ligge norden for Persien og Mesopotamien, og sønden for det sorte og det kaspiske Hav, fra det berømte Land, som efter Syndfloden først blev udtørret, og som i Tidens Løb i Grækernes og Romernes Historie blev Skueplads formange store Begivenheder, men fra 1515, da det kom under det osmanniske Rige, hensank i Dunkelhed, ere Udvandringer af store Sværme skeete rundt om i de forskjellige Dele af Verden, hvor de, ligesom Jøderne, leve adspredte den Dag i Dag, og ligesom hine bevare forskjellige Egenheder, der erindre om deres Stammeland. De have en Tilbøielighed til det vandrende Liv, og en Handelsaand der endnu stedse betegner dem i Østerlandene. J Persien stiftede de Nedsættelser, især i Omegnen af Jspahan, som ved deres Virksomhed snart blev det store Middelpunkt for den asiatiske Handel, og i Ghilan bragte de Silkeavl til høi Fuldkommenhed. De udmærkede sig ved Maadeholdenhed, Flid og Sparsomhed, og især ved personligt Mod og en levende Driftighed i Handelsforetagender, Det var de armeniske Handelsfolks Skik selv at omføre deres Vare i fremmede Lande. Ved et Forbund med Moskoviternes Car bleve de armeniske Kjøbmænd tilstaaede frie Gjennemreise igjennem hans Lande, og de benyttede deres Forrettigheder i et Omfang, der i hine raae Tider og ukultiverede Lande var paafaldende. Med deres Baller af Silke= og andre Handelsvarer droge de over det kaspiske Hav, eller igjennem Tatariet til Astrakan, indskibede sig nu paa Wolga, kom endeligen til Moskau. Russerne havde paa de Tider ingen Havn ved Østersøen; men Armenianerne droge igjennem Riget til Archangel ved det hvide Hav, og herfra gik de til Søes med Handelsvare, omseilede Nordkap, og besøgte Europas vestlige Lande. Naar de nu havde faaet deres asiatiske Varer, omsatte, vendte de over Middelhavet tilbage til deres Hjemsteder. Paa saadanne Omveiel kom engelske og hollandske Klædevarer, Venedigs Glasvarer, og alle paa hin Tid berømte Frembringelser af europæisk Kunstflid først til Østerlandene. Europæisk Virksomhed har nu vel anne andre lettere Handelsveje, og Asiaterne la os nu ei deres Varer, for saaledes at tille sig vore, men Armenierne ere dog endnu stilde dristige Handelsfolk, som overalt føre her delen i det Jndre af Østerlandene. - - P. Walsh, som har været Præst ved det britiste Gesandtskab i Constantinopel og i The Amalet or christian and literary Remembrancer, Londe 1827, har givet nogle Efterretninger om Amtnierne, regner deres Antal til 1,351,000 Mirnesker, hvoraf imod en Million i deres Hjer lands Biergegne, 200000 i Constantinopel en Omegn, 100000 i de forskjellige Egne af Pen sien, 40000 i Jndien, 10000 i Ungarn, og 7 dre Dele af Europa, 1000 i Afrika og Amerike Matrosindfald. Efter en Søebataille pleier Overmestereat syne de paa Dækket liggende Saarede i Døde. Paa de sidste skriver han et Kors, og bliver strax af de andre Matroser kastet et Borde. Eengang efter et Søeslag gik nu dertil commanderte Matroser og kastede de De ud. De tog fat paa een som ogsaa var ma ket, men som ikke var slet død endnu. Jeg ikke død, sagde han, Sludder, svarte een har Mesteren har sagt det, og kastede ham ovi Borde.