Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1746-10-01
Congressens Aabning til Breda, det Rygte om et forestaaende, Jndfald i Provence og Dauphine, Engellændernes Landgang til Qvimperlay, de Haandgreb, som man vil have opdaget ved visse Hoffer, og det Stød, som den Allierede Armee i Flander haver faaet, skaffe Publicum saa meget at tale om, at man neppe tænker meere paa Prætendenten. Jngen spørger, hvor er den Helt, (som Hr. von Argenson kalder ham i sin Forbøns Skrivelse, som skal besidde alle de Egenskaber, som maa forbinde alle dem til hans Fordeel, som søge og høyt agte Tapperhed og Mood, Man haver udstrøet, at han tillige med Q. Sullivan og 12 andre Officerer til Blackenborg, ikke langt fra Ostende, var gaaen i Land. Men der er intet om, han er endnu ikke kommen ud af Skottland, og kommer ikke heller ud med Livet. Man siger, at 2 Rebeller, paa hvilke han forlod sig, have ihielslaget og begravet ham; dette confirmerer en Capitain ved Hertugens af Cumberland Armee, som fortæller følgende: Jeg var med ved et Detachement, som forfulgte den unge Prætendent. Efterat han var kommen tilbage fra Øerne til Lochaber, gik han med 5 a 6 Personer af sit Anhang til Biergene til Baden och, hvor vi vare ham i Hælene. En Aften fik Capitainen af bemeldte Detachement Efterretning, at den unge Prætendent med til 8 Personer vare udi en vis Hule, ved hvilken Hule Detatementet ankom, da det var bleven mørkt, men man fandt ikkun it dekket Bord og 8 Senge, forstaae af Straa, men Fuglene vare det Ober-Maane Aar 1746. Detachementet blev ved at forfølge dem. Da var udstævne. man nu Dagen efter kom i en Landsbye, som nesten var øde og svurde sig for, om ingen Rebeller vare komne der igiennesit man til Svar, Her ere 2 eller 8 Personer komne igiennem, som vare lyderste Forvirrelse; de vare saare bedrøvede, og nogle af dem græd, een havde de begraver, formodede, at den eene ingen anden var end den unge Prætendent, og det saa meget desto meere, som man fra den Dag af intet meere hørte tales om ham. At O. Sullivan er kommen Land paa bemeldte Kuste er et Beviis paa det, som her fortælles, thi han havde svoret, aldrig at forlade ham, dog undtagen om han døde. Den Officerer, af hvilken man haver disse Om Flandern stændigheder, befinder sig ved de Engelske Tropper i og han haver ingen Fordeel deraf, om han vilde fortælle en Fabe Maaskee man vil sige, der ligger ikke meget Magt paa, enten han er død eller ikke, eftersom han endnu haver efterladt en Fader og en Broder, hvilke, ligesom han, kunde lade sig bruge at udføre et andet saadant Foretagende, som løb ligesaa lykkeligt af, og dersom disse 2 ikke vare nok, hvem vilde formeene de i den Afdødes Sted at giøre nye Prætendenter. Dette er en Konst, som ikke ere u bekiendt for Jtaliener; og hvo veed desforuden, hvor mange unge Stuarter han kand have efterladt sig til Edenborg, Sterling og Perth, da de skiønne Fruentimme have, som man siger, revet sig om ham, for at give ham Prosamilies Lykke og Velgaaende. ver af den Deel, de toge udi Hans Dette er en Tilflugt, som Bedragerie, Troløshed og Uretfærdighed aldrig finder Mangel paa. Nu fortæller man vel igien paa nye fra Frankrig, at Prætendentens Søn skal være ankommen til Roscof i Bretagne, og det med disse Omstændighederat Hr. Oberst Warren var sendt til Skottland med 2 Kongel og Fregatter, for at bringe Prinz Edvard tilbage til Frankrig endskiøndt denne Commission var meget farlig, var den dog 35 linger bemeldte Oberst, men hvo veed, om denne Relation er rigte. gere end den omtalte til Blackenburg, eller ikke.