Aalborg Stiftstidende, 1836-07-23
Norge. I den svenske Statstidende læses. Da Hs. Majestæt til Norges Riges Storting har ladet overgive Sine fornyede naadige Forslag til Forandring i Grundloven med Hensyn til det absolute Veto og angaaende Udlændingernes Naturalisation, har Hs. Majestæt tilligemed ladet afgive følgende Meddelelse til Stortinget: "Hs. Majestæt har allerede i Sine naadige Forslag og Meddelelser af 28de Juni 1824, 26de Febr. 1827, 1ste September 1830 og 20de August 1833, ladet udvikle de Grunde, som have bestemt Ham tilat fremsætte de til Forbedringer i Grundloven sigtende naadige Forslag angaaende Kongens absolute Veto m. m. - Hs. Majestæt fornyer den Erklæring, at det er Omsorg forNorges Selvstændighed, for Grundlovens Bestaaende, for det i norske Folks Held, men ingenlunde Hensigter, der gaae udspaa Kongemagtens Udvidelse, som have foranlediget at ovenberørte Forslag ere fremsatte og fornyede. Hans Majestæt lader den Varsomhed, hvormed Stortinget er gaaet tilværk, med Hensyn til de fremsatte Grundlovs=Forandringer, vederfares Retfærdighed; men det synes at være at drive Forsigtigheden for vidt, naar man lukker Øret for Fornuftens Stemme, der udtaler sig overeensstemmende med Erfaringen om det Svundne og et rigtigt Hensyn til Fremtiden. Grundloven har bestemt de Former, som den har anseet nodvendig for at undgaae for hurtige Beslutninger og Forandringer i den; men hverken Lovgiveren eller Kongen, som har sanctioneret disse Bestemmelser, har havt til Hensigt at gjøre saadanne Forandringer umulige, hvor det viser sig at de ere nødvendige. Kongens absolute Veto er i repræsentative Stater, som alt er yttret Hs. Majestæts naadige Forslag af 28de Juli 1824, uundgaaeligt for den nodvendige Ligevægt imellem begge Statsmagterne, som alene kan give Statsforfatningen Fasthed. Alle Jndvendinger, hentede fra locale Forhold, kunne ikke svække denne Grundsætnings Sandhed, og for Nødvendigheden af dens almene Tillempning tale bekjendte Tildragelser. Hs. Majestæt finder en yderligere Bevæggrund til at forny ovennævnte Grundlovsforslag i den Maade, hvorpaa Hs. Kgl. Majestæts Forslag af 20de August 1833, angaaende Forandringen i Grundlovens 17, 78, 79, 80, 81, 82 og 92 55, er blevet behandlet paa det nu værende Storting. Det paaligger Stortingets Medlemmer, som Pligt, at overveie og raadslaae om de af Hs. Kgl. Majestæt fremsatte Forslag; men at afslaae dem uden Raadslagning eller uden at underkaste dem en Committees Drøftelse, viser idet mindste ikke, at man har til Hensigt at give Nationen Oplysning om dem. Det er vistnok en Rettighed for Stortingets Medlemmer, under en Sags Behandling, at underkjende de Grunde, hvorpaa et Forslag kan være fremsat; men at forkaste dette uden foregaaende Drøftelse, strider imod de constitutionelle Love, i Overeensstemmelse med hvilke Regieringen dog kan vente, at dens Forslag og de Grunde, de stotte sig paa, maa finde Overveielse og Droftelse ved Stortinget. Alene paa denne Maade kunne begge de constitutionelle Samfundmagter gjensidigt staae hinanden, bi i deres Bestræbelser efter at give Nationen en sand og rigtig Kundskab om dens Rettigheder og Fornødenheder, samt overtyde Folket om, at ene dets Vel er Formaalet for Kongens og Stortingets fælles Omsorg.