Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1808-04-19
Med alt det skal Dr. Baden ibid. være en slet Patriot, fordi han tillader sig knudrede Perioder, urigtige Ordføininger, Sprogfeil o. s. v. Men Rother og Schønheidere gjorde dette for ham, og bleve dog ligefuldt gode Patrioter. Decipit exemplar vitiis imitabile. Hr. Molbech beraaber sig idelig paa Jak. Badens Grammatica, og hvad der ikke stemmer med den, gielder hos ham for Beviis paa dyb Ringeagt for Nationens ypperste og helligste Eiendom, Sproget. Hvor ubesindig! Fordi Dr. Baden forvexler ville, kunne og skulle i Præsens og Imperfectum, derfor skal han nedværdige og haane sit Modersmaal, Som om Jakob Baden ikke selv ofte tog feil, og syndede mod sine egne Forskrifter, som om nogen Skribent med nok saa stor Opmærksomhed paa sig selv, kan sige sig frie for dette Slags Overtrædelser; som om ikke selv Ciceroner tage feil, og giøre det let for enhver Skolediscipel, der har tygget sin Grammatica, at vise dem tilrette i dette Stykke. Naar Hr. Molbech med Aarene glemmer sin Grammatica, saa vil han upaatvivlelig dømme mildere, og ikke strax fordømme en Forfatter, fordi denne forsaae sig imod Jakob Badens Grammatica og den danske Ordbog, hans anden Kiephest. Det samme være sagt om sin og hans Dr. Baden skriver: Griffenfeld overdroges af Kongen skriftlig at underrette den unge Kronprinds Frederich om dette sin kongelige Faders første Krigstogs lykkelige Udfald. Hr. Molbech forsikrer S. 73, at det er, kan jeg troe, Forhaanelse mod Nationens ypperste Eiendom, Sproget, naar man ikke skriver hans Men hvad? Om Baden nu troede, at sin og hans kom ud paa eet med Hensyn til Tydeligheden, og at det er denne, ikke Grammatica, som bestemmer Skribentens Valg i Brugen af hine Pronomina, dømte den classiske Alderdom anderledes om suus og ejus, Grammatici gave Regler, men Ciceroner overtraadte dem. Hvor slet vilde det see ud for de Gamle, om Hr. Molbech blev vreed, og tog sig for at mønstre dem efter den ærlige Anchersens eller Jakob Badens latinske Grammatica. Der sætter den Gamle vilde, hvor Hr. Molbechs Grammatica kræver ville, her suus, hvor en Skolediscipel rigtigere sætter ejus. Men Hr. Molbechs Kundskab om Sproget er, som vi alt have seet, ligesaa overfladisk og almindelig, som hans Kundskab om Historien. Han studser ved enhver Afvigelse fra Sproglæren, og Dr. Baden havde intet at befrygte af Hr. Molbechs Jndsigter, i Sproget, dersom Jakob Baden ikke havde skrevet den ulyksalige danske Grammatica. Den fælder Dr. Baden. Dens Overtrædelse er erimen læse nationis. Hvor smagløst! Man har i det Anførte seet Exempler nok paa literarisk Dristighed hos vor debuterende Skribent og Kritikus. Dog synes han at have overgaaet sig selv paa følgende Sted, S. 77: "Et af de første Ord i Bogen er Forfatterens selvgjorte Yndlingsord Pladsmand. Dette Ord, en bogstavelig og Slavisk Oversættelse af det Franske homme en place, er i denne bemærkelse ikke dansk thi endnu er det ikke kommen saa vidt, at et Ord bliver dansk, fordi Hr. Dr. Baden bruger det; og ingen dansk Læser, der ei forstaaer Fransk, kan tænke sig noget, med Forfatterens Mening overen stemmende, ved dette Ord, som desuden i en heel anden Betydning bruges i Norge; hvor det nemlig bemærket en Art af Huusmænd. Det eneste hvormed Forfatteren kunde forsvare sit selv, gjordte Ord, var Analogien med Ordet Stormand, men enhver vil føle, at dette er langt mere forstaaeligt og mere dannet i Sprogets Aand" Holdt Hr. Molbech. Ordet er ikke opfundet af Dr. Baden. Vær ikke bange! Det er for femten Aar siden paa eengang brugt og foreslaaet af en Skribent og Sproglærer, som, trods nogen Anden, var fortroelig med Sprogets Aand. Ordet er heller ikke en bogstavelig og slavisk Oversættelse af det franske komme en place, men det er dannet af - Jakob Baden lige efter det engelske place men, og, spørger Jakob Baden, mon dette Ord ikke skulde fortiene at optages, tilligemed det nyeligen foreslagne Stormænd, Thi ikke alle Stormænd ere Pladsmænd, d. c. Folk, som beklæde de vigtigste Pladse i Staten. Han lægger endnu til Paa nogle Steder i Tydskland kalder man de høiere Regieringscollegier Stellen. - Lad Dem dog sige, Hr. Molbech.