JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Forpagtningen over Hovedgaarden Knuhrenborgs Jorder, blev ved offentlig Auction, og med Administrationens Approbation tilslaaet forrige Kirkesanger, men nuværende Selveier Schouboe i Bjerrebye i Lollands Sønderherred for 200 Tdr. Hvede, 200 Tdr. Byg, og 1200 Rbd. i Sølv i aarlig Afgivt. Desuden har han i Deputatkorn at udrede aarlig til Sognepræsten og Hospitalet omtrent 100 Tdr. Byg. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Vordingborg, den 21de Febr. Vordingborg, Middelskole er nu bleven ophøiet til en fuldstændig lærd Skole fra 1ste Mai at regne, til hvilken Tid den nye Rectors Ankomst kan ventes, men hvem dertil er bestemt vides endnu ikke nøiagtig. Hver af Adjuncterne erholdt afvigte Torsdag en Gratification af respective 250 Rbd. Sedler. (S. Bl.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
J Hr. Hempels Avis af 26 Febr. læses følgende: "Hr. P. C. Aegedius, hvis Driftighed, gode Villie og Fremstillelses-Evne alt tilforn var mig bekjendt af Landoeconomisk Tidendes 9 Binds I Hefte, indbydes herved venskabeligst, hvis han engang passerer Fyen, at komme til Lumbye Præstegaard, 1 Miil fra Odense, for at see de Jdeer bogstavelig udførte, ei allene af mig selv, men af flere praktiske Landmænd, som han saa meget har misforstaaet og derfor miskjendt. - Ved at see dem paa Stedet og faae Forklaring jævnsides ved Exemplet, er jeg vis paa at kunde gjøre Alt saa tydeligt, at han sikkert skal fatte bedre Tanker end dem han har indført i Skilderiet No. 13. Andre Dannemænd, som nogenlunde have Evne, beder jeg fremdeles ret at lade det være sig magtpaaliggende, i denne Vinter at skaffe den Arbeids løse Fortjeneste; derved standses Laster og forekommes Misgierninger. - Hvor der endnu gives Aegidiske Moser er hans Anviisning vist nok brugbar, men af det Slags Arbeide have de foregaaende Decennier kuns levne lidet til os. Hvor der ei kan finde paa andet, kan som jeg fylde Huller og grave Damme. - Den af mig fremsatte Maade forøger det pløielige Areal og forbedrer det ved at bevare Agerkrummen eller Muld skorpen. - Om det fuldkommen forrenter sig er et underordnet Spørgsmaal, da dette her er hverken eeneste eller vigtigste Hensigt. - Lumbye ved Odense d. 21 Fr. 1819. - C. F. Lütken."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Aalborg, den 20de Februari. Den af Hr. Capelmester Dibo i fredagsaftes her paa Kjøbmændenes Compagniehuus givne Concert overgik, efter eenstemmige Beretninger, endog al Forventning, og vandt hos alle Tilhørerne det meest udeelte bifald, saa meget meer, som Publicum nu tør tilegne sig denne saa sjeldne, fortræffelige Musik som indenlandsk, hvorfor dette ogsaa med billigste Længsel seer en lignende, oftere Gjentagelse deraf imode. (Wandalls Av.,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Blandede Efterretninger. Efter Foranstaltning fra Talerne i Parlamentet bleve nyligen de Gesvindskrivere, der optegne Debatterne i Underhuset for de offentlige Tidender, beqvemmere Pladser indrømmede, Fordum bleve Parlamentsforhandlingerne betragtede som Hemmeligheder, og deres Bekjendtgjørelse var ved Straffelove strængt forbuden. Egentlig ere disse strænge Love ikke ophævede, men alligevel har Offentligheden, især siden Georg den Tredies Regjering, befæstet sig stærkere end nogetsted ellers og staaer nu urokkelig. Overhuset foregifi den Henseende med et Exempel, men Tilhørerne maa staae der paa et lige Gulv, saa at de bagved staaende kun kunne høre lidet og aldeles intet see. J Underhuset derimod, hvis Sahl. er indrettet som et Amphitheater, er der mere sørget for Tilskuernes Beqvemhed; 200, i det Høieste 250 tilstedes Adgang imod nogle Drikkepenge til Opsynsmanden, hvorved Pøbelen holdes borte. Fruentimmer ere udelukkede. Efter en Skrivelse fra den engelske Missionair John Davies, har den i Aaret 1813 paa Sydsøe-Øerne begyndte Omvendelse udbredt sig saa meget, at Jndbyggerne paa Otaheite, Eime, Tapua Manu, Hugheine, Raiatea o. s. v., have ganske forladt Afgudstjenesten, Menneskeoffere og Barnemord; Søndagen helligholdes; paa Otaheiere 60 Capeller, hvori Folket om Søndagen tre Gange og ligesaa om Onsdagen forsamler sig til Andagtsøvelser. Bogtrykkeriet er allerede i Gang og endeel af Evangelierne trykkes i Landets Sprog F. G. Liliegren har nu i Stokholm udgive den første Deel af oldskandinaviske Sager efter islandske Haandskrifter med historiske Oplysninger indeholdende Gange Rolfs Saga.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
J Anledning af det nye bayerske Pressefriheds Edict, siger Dr. Börn i sit Skrift di Waage. Det fornægter ganske sit eget Navn thi om Frihed er deri ikke Tale, men kun om Jndskrænkning. Der er aldeles ikke bestemt, over hvilke Gjenstande man frit maa yttre sin Mening, saa det ganske overlades Vilkaarligheden at dømme, hvad der i et Skrift er tilladt eller forbudent. Den bemærkning, at man til Sikkerhed for i sig selv censurfrie Skrifter selv kan anholde om Censur, kunde fremlede et frivilligt Presse-Slaverie, fordi frygtsomme Folk kun al for let ængste sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
J Fortsættelsen af det i forrige Numer efter den Norske Rigstidende meddeelte Brev fra Vad søe i Finmarken leveres flere Efterretninger om Fiskeriet der paa Stedet, blandt hvilke følgende: Flere Hundrede Hvaler have iaar, som sædvanligt, besøgt os i Varangerfjorden. Den uhyre Mængde af Astacus harengum (en Sort smaae Krebs), der opfyldte Fjorden, drog dem ideligen herind. Det er et lysteligt Syn at skue disse Kæmpedyr med Lethed tumle sig i Havet og opkaste hine sprudlende Fontainer, hvori Solstraalerne ofte speile sig med Regnbuens glimrende Farver. Den Art, som almindeligen søger ind i de Finmarkiske Fjorde, er den her kaldte Storhval (Balæna Boops. Holten), der ogsaa af Almuen, skjøndt urigtigen, benævnes Slethag. Dens Særkjende er et dobbelt Vandrør midt paa Snuden, samt en finnedannet Forhøining paa det Bageste af Ryggen. Den er vel ikke saa stor, som den Grønlandske Hval (Balæng mysticetus),men den naaer dog ofte en Længde af 30 til 40 Alen, og giver fra 60 til 100 Tønder Tran. Den graadige Har (Haaskjærdingen, Sqvalus Carchorias) findes hyppigen her i Fjorden, og gjør stor Skade paa Fiskeredskaberne. Den indfinder sig især imod Foraaret, naar Fiskene indsnige sig Fjorden; dog fanges den ikke meget her, da den sjeldent falder stor, derimod har man med Fordeel begyndt at fange den ved Havkanten, da dens store Lever giver megen Tran. Den fanges med en stor Krog, der omvikles med Kobbe-Spæk og befæstes med en 3 Alen lang Jernlænke. Jmod Strøm vendingen begive Fiskerne sig ud paa Dybet, hvor de ofte uden Held tilbringe 24 Timer, indtil Haa erne have samlet sig. Nu gaaer det hurtigt, saaat man ofte i faa Timer kan fylde Baaden med Lever. Naar en Haae har bidt paa, drages den hurtigen op, at den ei skal sluge Krogen, Lænken og Linen. Derpaa slaaer man den med en Kølle paa Hovedet, saaat den taber sin Magt, hugger en Kleppe i Sponen og drager den mod Baaden, saaat Bugen vender i Veiret. Derefter opskæres den, og Leveren udtages. Førend man slipper Uhyret, oppuster man Maven, saaat det flyder i Vandet. Forsømte man dette, vilde Fiskeriet være forbi; thi Dyret vilde ellers synke til Bunden, og de der forsamlede Haaer vilde med Graadighed fare ned paa Byttet og ei mere ændse Maddingen paa Krogen. Ofte udtager man ogsaa Tarmene, da disse afgive en temmelig god Madding, for Fiskerierne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Lægevidenskabelige Efterretninger. Det Cliniske, chirurgiske Øjen-Jnstitut i Berlin, staaer under den berømte Geheimeraad Gräfes Overopsyn, og gjør det derværende Universitet stor Ære. Efter den nu udkomne Beretning om dets Forfatning i Løbet af Aaret 1817. til 1818 have 192 Doctorer og Studerende, for største Delen fra de preussiske Stater, foruden mange Udlændinger, fra Østersøens fjerneste Kyster, fra Polen, fra det sydlige Tydskland, fra Schweiz, ja endog fra Grækenland, havt Leilighed til at udvide deres Kundskaber i dette Jnstitut, hvor 630, blandt hvilke 149 undergik chirurgiske Operationer og 240 vare Øiensyge, bleve behandlede. Af disse 630 døde kun 12; helbredede bleve 533, og uhelbredede udgik 6. Formedelst en tilfældigen udbrudt almindelig Sygdom bleve 13 overgivne til andre Anstalter, under Cuur ere endnu 41. Af sieldne Sygdomstilfælde fortjene følgende at anføres.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
En middelaldrende Mand havde, da han spiste en af Kalvefødder tillavet Suppe, faaet et af de større Been i Halsen, hvilket befæstede sig paa Tvers saa stærkt i Struben, at adskillige Læger i tre Dage forgjeves havde gjort utallige Forsøg paa at faae det op eller ned. Da den Syge efter den Tids Forløb bragtes til Jnstitutet, var han meget udmattet, og ved Vanskeligheden i at kunne drage Aande, i en meget pinlig Forfatning. Formedelst den indskrænkede Respiration havde Legemets naturlige Temperatur og Blodets Rødhed allerede meget aftaget, saa at Ansigtet og Extremiteterne saae blyfarvede ud og vare ganske kolde at føle paa. Da Benet, efter nøiere Undersøgelse, endnu stedse saa ganske fast, da den Syge ikke var istand til at synke en eneste Draabe, intet Brækmiddel kunde bibringes igjennem Svælget, og da Jndsnit i Struben, uanseet dets Farlighed, var, formedelst det fremmede indkilede og krampagtigen indsluttede Legems dybe Leie, umueligt, saa bleve to Gran Brækviinsteen, opløste i lunkent Vand og paa eengang indsprøitet i Median Venen, bragt umiddelbar i Kredsløbets Vei. Efter 15 Minuter, som den Syge tilbragte noget ængsteligere, paafulgte ganske pludseligen heftig Anstrængelse at kaste op, og nu blev det fremmede Legeme meget hurtigen opstødt. Umiddelbar derefter følte den Syge sig fri for enhver Besværlighed; der blev intet andet tilbage end nogen Tranghed paa det Sted, hvor Benet havde siddet, men som ved de anvendte Midler snart blev hævet. - En Mand havde i adskillige Aar været beladt med Beenæder i Knæet, og siden nogle Maaneder ligget i en Tæring. Geheimeraad Gräfe afløste ham, efter hans Methode, med Bladkniven, Overbenet, og allerede 18 Dage derefter forlod den Syge frisk og sund Jnstitutet. En Tungekræft blev læget ved Udskjærelse, og uagtet et stort Stykke af Tungen maatte borttages, blev dog Maalet fuldkommen tydeligt. Af 6 Syge, der ved Saar eller Suppuration havde mistet Næsen (?) bleve 4 med fuldstændig erstattede (?) Næser, men den femte uhelbredet udsendt fra Jnstitutet. – En, som ved en Krudt Explosion var kommen til at lide af den tørre bælgede Stær, blev ved Belladonnas Jnddrypning (hvorved Stæren tabte sin Sammenhæng med de nærmere Dele) paa Stedet saa øieblikkelig helbredet, at han, da han allerede havde sat sig paa Stolen for at opereres, igjen forlod denne, og Operationen fandtes aldeles overflødig. – Tre, som vare bidte af gale Hunde bleve ved Anvendelsen af et gloende Jern, i Form af en Tand, bevarede mod Vandskræk. - At Mandler kunne blive kræftagtige er ved Kiendsgierning beviist. Ved fine Øjen=Operationer bekræftede det sig, at det dækkede Øienhage, er et høist hensigtsmæssigt og sikkert Jnstrument, nemlig til at danne konstige Pupiller og til at udtage Kapselstykker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Da nyligen Skuespillet Tycho Brahes Spaadom blev givet, gik en Mand paa Komoedien, for at see Tycho Brahe, en Characteer der interesserede ham meget, og som han fra sin Barndom af havde læst og hørt saa meget om. Stykket begyndte, og han ventede med Længsel paa Gjenstanden for sin Beundring; der fremkom rigtig nok Braher, men ingen Tycho, og ham vilde han egentligen see. Endeligen kommer sidste Act, og fortrydelig svørger han nu sin Sidemand men naar kommer da Tycho Brahe? Jh, veed De da ikke nok, svarede denne, en Prophet gielder intetsteds mindre end i sit eget Fædreneland.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Den berømte Leyret var bleven kaldet til Hoffet, for at forløse Dauphinen. Det maa være Dem meget kierkomment, sagde Dauphin det vil bringe Dem i Ny. Naar jeg ikke alle rede var i Ny, svarede Fødselshielperen, saa vilde jeg ikke være her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Præsidenten Montesquien havde større Geni fortæller Chamfort – end Characteer. Hans Opblæsthed paa sit von, hans smaalige Forfængelighed, ligesom flere af hans Svagheder, ere bekjendte. Da hans "Lovenes Aand udkom, foranledigede dette Værk mangen slet og maadelig Bedømmelse, som han af sit ganske Hjerte foragtede, men tillige en fortræffelig Critik, som en bekjendt Lærd havde skrevet, og Hr. du Pin gjerne vilde vedkjende sig. Montesquien erfarede dette, og blev fortvivlet. Critiken var trykt, og skulde just udgaae, da Præsidenten gik til Mad Pompadour, der, paa hans Bøn, lod Bogtrykkerne komme tilligemed hele Oplaget. Den blef tilintetgjort, og kun fem Exemplarer reddedes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
Kjøbenhavns Børs d. 2 Marti. Cours. Hamb. 2 M. 212, a vista 215. Amsterdam 2 M. - , a vista, . London 2 M. Spec. 219. - Specier solgtes til 13 Rbmk. 4 s. Obligationer 75 a 76. - Norsk Rgsbksedler 17 Rbdlr. Dansk for 100 Rbdlr. Norsk Svenske Sedler 64 a 66 s. - Disconto 6 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-02
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes de med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn ads Hathos Re Sextende Aargang. No. 19. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 Marti 1819. Om nogle Pierringer i Hr. Prof. Olufsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
statsoeconomiske Oversigt af Danmark, 2det Hefte. (Slutning; see forr. No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Hvad dernæst angaaer Forfatterens Yttring, at det er let at slaae om sig med Theorier og Kunstord o. s. v., da indrømmer jeg ham dette aldeles. Til at trænge ind i en Videnskabs sande Aand, udfordres enten ufortrøden Flid eller brændende Varme for Sagen. Jeg har selv havt Leilighed til adskillige Gange at forarge mig over de af Hr. Professoren omtalede Landvæsens Doctere. hvoraf blandt andre een, Hr. Professoren formodentlig ei ubekjendt, i Naboelauget af Ordrup engang avlede Sæd "som Ukrud mellem Agerkaal og Morgenfruer", samt tilraadte Folk, at plante Kartofler op af Væggene", en Dyrkningsmaade som er saa intensiv, at jeg end ei har vovet at efterligne den; ligesom jeg aldrig veed den overgaaet uden af hiin Agronom paa Falster, der, som man sagde, anstillede sine landoeconomiske Forsøg, i Urtepotter! – Ligeledes indrømmer jeg Professoren, at det er bedre at overlade den Uvidende til sig selv, end at give ham i slette Lærerers Hænder, der i hvilkensomhelst Videnskab i det høieste skrive maadelige Lærebøger og ofte skade den gode Sag ved, i en afgjørende Tone, at tale om Ting de kun halvt kjende; men paafaldende maae det dog være, naar en Professor Landoeconomien, der selv har skrevet saa megeom landoeconomiske Gjenstande, paastaaer: "at Landbrugsskribenter ei i noget Land have voldet vidtomgribende Forbedringer. Denne Paastand er notorisk falsk, og om jeg end ei, ved iøinefaldende Resultater kunde bevise hvad jeg siger, saa vilde dog for den agtpaagivende Mand ei blive ubemærket, at Foretagender, der nu med Held iværksættes, maaskee for et halvt Aarhundrede siden forberedtes af da værende Skribenter, skjøndt det egentligen var vor Tidsalder forbeholden, at see Mænd, lige udmærkede ved Aand og Stilling, at skrive om landoeconomiske Gjenstande. Jeg nævner blot en Thaer, Fellemberg, Schwertz, Sinclair, Men jeg spørger Prof. O. om det Factum kan nægtes, at Kløveren, først da Schubart v. Kleefeld i forrige Aarhundrede med Tordenstemme kaldte til dens Dyrkning, udbredtes almindeligen i Tydskland? Den udbredtes uagtet de statsoeconomiske Hindringer – Trift und Hut - ei vare fjernede og uagtet hans System i det Hele ei kunde bestaae. Ogsaa hos os kom Kløveren da først ret i Brug, og det uagtet Ufred og slet Behandling saare formindskede dens Afgrøde. Dette tjener end ydermere til Beviis paa, at det virkelige Gode vel kan forsinkes, men aldrig ganske standses, naar Landmændene først ere blevne, ved Exempler eller Læsning, opmærksomme derpaa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
H. Steffens Tanker om den nyeste danske Literatur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Den aandrige Prof. H. Steffens har i sit nyligen udgivne Skrift: die gegenwartige Zeit ikke allene leveret en Udsigt over Danmark pelitiske Stilling i den nyeste Tid, men ogsaa en Skildring af dets nyeste Literatur. Han mener, "at det vilde være vigtigt for den danske og tydske Literatur, men især for den første, om de begge gik mere Haand i Haand sammen, da et indvortes Broderskab med den i aandig Henseende betydeligste Nation i Europa vel er en Lykke, men ingen Skam, og Menneskeslægtens aandige Udvikling tildeels beroer paa de mange forskjellige Talenters levende Conflict, der ikke finder Sted i en liden Stat. Hvad Forf. egentligen forstaaer ved et saadant indvortes Broderskab er ikke let at indsee. Vil han at danske Forfattere skulde udgive deres Arbeider paa Tydsk, saa vilde Broderskabet være alt for dyrekjøbt, og de Franske eller Engelske vilde paa samme Grund kunne fordre af de Tydske, at de skulde skrive paa Fransk eller Engelsk. Anmeld, skjønner ikke, hvorledes den livlige Forbindelse med Tydskland, som Forf. ønsker, skulde kunne frembringes, uden med Sprogets og Nationalitetens Opoffrelse. Forf. finder det især skadeligt "at Kjøbenhavn er det eneste Sæde for Videnskabelighed", men Ordet eneste lod sig dog nok modificere her til ypperste, thi vel er det sandt, "at Universitetet, Academiet, Bibliotheker, Samlinger, Anstalter af hver Art findes ikkun der - og uden for Kjøbenhavn i ingen Provinds noget af Betydenhed, men ei at tale om, at det samme gielder om flere Stater, saa kan dette dog neppe bevise Forfatterens haarde Paastand, "at det Nye, endog det Fortræffeligste, istedet for at blive paa agtet af Nationen, bliver en Gjenstand for Dagens Snak – "at den literaire Critiks egentlige Sæde er Hovedstadens Sladderboutiker" – "at den ynkelige Stræben at tiltrække sig Opmærksomhed, dræber tidligen, ofte ved de heldigste Naturanlæg, al høiere Sands" – "at det, der skulde være dybsindig Underholdning for roligt tænkende Hoveder, opløser sig i en forvirret ubehagelig Skrigen, i smaalige Kjævlerier, der ikke tør sammenligne sig med de Tydskes "store ægte nationale Aandskampe." Hvis det danske Talent, mener Forf., indgik en større Forbindelse, vilde det ogsaa antage en større Tendenz - ja Virkningen deraf vilde endog paa det nationale Sindelag være af gavnlig Jndflydelse. Schweiz,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Holland og Skandinavien høre til det store tydske Forbund, og vilde ved en saadan Forbindelse netop redde den indere Eiendommelighed og Selvstændighed, forædle den og uddanne den i en stor Stiil." – Anmeld, maa tilstaae, at det i det mindste er ham en Gaade, hvorledes saa forskjellige Nationer ved literair Forbindelse skulde kunne redde deres Eiendommelighed og Selvstændighed." Heller ikke finder han vor Literatur i saadan Forfatning, at han med Forf. tør antage, at det Meste forhandles i Aviserne (1) og fordeles dagligen eller maanedligen iblandt Folket. Denne Paastand kan ikke blive sand, med mindre man vil kalde Minerva, Juridisk Archiv, theologisk Bibliothek, Literaturtidenden, det skandinaviske Selskabs Skrifter, Landoeconomiske Tidender, o. fl. af vore periodiske Skrifter Aviser, fordi de udgaae til bestemte Tider. Vel forsikkrer Forf.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
at den tydske Journalliteratur gielder i Tydsklands Hovedstad for noget Smaaligt og Ubetydeligt, der aldeles ikke var istand til at bevæge en betydelig ung Mands Ærgjerrighed! men hvoraf kommer det da, at Tydskland netop i denne Tid oversvømmes af Journaler, at Alting udstykkes i Hefter og Blade? Hvorledes kan det, der gielder for noget Smaaligt og Ubetydeligt finde saa stor Understøttelse, saavel fra Almeenhedens som de berømteste Forfatteres Side, - Hver Sagkyndig og Upartisk vil indrømme, at det langt fra ikke er saa ilde bevendt med den danske Liceratur, som man af det Steffenske Værk skulde formode, og at det næsten fortjener Beundring. hvorledes saa betydelige Værker have kunnet udkomme hos os under saa mange trykkende udvortes Omstændigheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Forf. Grunde for tvungne Bidrag til Fattigforsørgelse ere uforkastelige. Kan den end gaae for vidt, saa er det dog vist, at ved blotte frivillige Bidrag den tilsigtede Hensigt ikke kunde opnaaes. Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
J en velskreven Bedømmelse over Grillparzers Sørgespil die Ahnfrau (Stammemoderen) i Hall. Literat. Zeit. f. Dec. f. A. læses nogle sunde Tanker om den moderne Smag i visse nyere Sørgespil: "At en saadan Ammestuehistorie, siger Rec., ikke duer til en Tragoedies Grundstof, vil Enhver føle, der veed at skjælne mellem Spøgelse historiers Formaal, at more Tilhørerne med en phanthastisk Spøgelsesrædsel, og den sande Tragoedies Tendence: at styrke det menneskelige Gemyt ved et konstigt Spil med dets Lidenskaber, og hæve det over den Beklemmelse, som Livets alvorlige Side og den moralske Verdensordens Gaade er egnet til at forvolde det. Vel udelukker Tragoedien ikke æventyrligt Stof, og den forkaster heller ikke Spøgelser, som nedhandlende Personer. Hamlet og Mabeth tjene her til udmærkede Beviser. Men stedse maa her være en fornuftig Hovedide, ubetinget maa det være den alvorlige moralske Sandhed, der omkrandser Phantasiens Prisma med de væsenløse Regnbuefarver af en opdigtet, legemlig synlig Aandeverden. Af denne Sandhed er her intet Spor Man tænke sammenlignende paa Mabeth. Ærgjerrighedens Pirrelighed og Lastens steile Bane vil Digteren gjøre os beskuelig. Man sætte i Tankerne i Herernes og deres Spaadommes Sted hvilkensomhelst naturlig Begivenhed, der vækker den første Tanke om Kongemord i Mabeth; det Vibunderliges Ynde vil forsvinde, men den moralske Hovedide vil blive uforandret. Tager man Stammemoderen fra Stammemoderen bort, saa bliver intet tilovers for Comtemplationen end en græsselig Historie istedet for en skinbar tragisk. - Disse Betragtninger kunne lede Forskeren videre. Det er ogsaa i den nyere Tid bleven Skik, at lade, efter Grækernes Exempel, Skjebnen (Fatum) spille en vigtig Rolle i Tragoedien, og det er unægteligt, at den, som den sædvanligen bruges, er et beqvemt Middel til at fremlede Catastrophen, naar alle øvrige sande Konstmotiver forsage Digteren. Grækerne selv tænkde sig imidlertid ved deres Fatum eller Nødvendigheden (Necessitas) en særlig Guddom, der endog havde at byde over Guderne, og aldrig kunde tvinges af disse, skjøndt de over Almuen ophøiede Grækere forstode ved denne Nødvendighed ingen anden end Jupiter selv. Hvad der altsaa var grundet paa græske Folkebegreber er neppe passende for vor Tidsalder, og det er i det mindste noget Uvant og Paafaldende, at see Skjebnen eller Nødvendigheden personificeret eller handlende i et Aarhundrede, hvor hvert Skolebarn veed, at enhver Virkning i den synlige Verden har sin Aarsag, at Mennesket, som frithandlende moralsk Væsen, vilde ophøre at være hvad det er, dersom det stod under Nødvendighedens Herredømme. Den græske Almue kunde det derfor interessere at see Skjebnen, som den betragtede som en Guddom, handle og virke, men desuagtet lode Grækenlands store Digtere den ikke handle saa legemlig og plump som visse nyere Digtere. Altid saae man den, liig et luftigt Væsen, liig Billedet af en magisk Lampe, svæve i Baggrunden, og ligesom antyde Begivenhedernes hemmelige Sammenkjædning og gaadefulde Sammenstød, der vakte Jdeen om et Fatum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1819-03-06
Jndenlandske Efterretninger. Nyligen er udkommen: Gravblomster, Pete Foersoms Erindring helligede. Dets Jndhold er: Om Foersom, et Brev til Samleren N. T. Bruun, fra Prof. Rahbek, dernæst alle de Mindeskrifter, saavel i Vers som Prosa, der ere offentliggjorte, Anledning af hans Død. Til Slutning findes en Fortegnelse over de Roller, den Afdøde ha udført paa den Kgl. Skueplads, ialt 202, foruden 8 Syngeroller.