Københavns Adresseavis, 1770-10-17
Jesuiterne har fornemmelig i den nye Verden givet beundringsværdige Beviser paa deres Dueligheder, og bidraget det meste til det Menneskelige Kiøns Beste. Denne ulykkelige Jordens Parts Erobrere havde ingen anden Hensigt, end at plyndre sammes Jndvaanere, gjøre dem til Slaver og udrydde dem. Jesuiterne allene har havt Menneskelighed for Øyne, da de nedsatte sig der. J Begyndelsen af det forrige Aarhundrede bleve de optagne i den frugthare Provinz Paragnai, som gaaer igiennem det Sydlige faste Land af America, fra Foden af Bierget Potost, indtil Grændserne af de Spanske og Portugisiske Besiddelser ved Bredden af den Flod de la Plata. De fandt Jndvaanerne i en Tilstand, som var ikke meget forskiellig fra den, i hvilken Menneskene først begyndte at forene sig et Selskab; de vare gandske ubekiendte med alle Kunster, de levede paa god Lykke og Fromme af Jagt og Fiskerie, og vare gandske vankundige i alle Regierings og Subordinations Grundsetninger. Jesniterne foretog sig, at undervise disse Vilde, og giøre dem sædede. De lærte dem Agerdyrkningen, Fædriften og den Kunst at bygge Huse. De bragte dem til et sælskabeligt Liv i Byer; de indpræntede dem Lyst til Kunster og Manufacturer. Formedelst dem fandt Folket Smag i Selskabs Glæde og Forlystelser, og vænnede sig til sammes store Fortrin, til Sikkerhed og Orden. Disse Folk bleve deres Veldæderes Undersaatter, og regieret af dem med saadan Faderlig om Opmerksomhed, som en Fader underviser fine Børn. Endog indtil Dyrkelse og Tilbedelse ærede og elskede, herskede nogle faa Jesuiter over nogle Hundrede Tasinde Jndianer. De fik en fuldkommen Liighed iblant alle Selskabets Medlemmer. Enhver af dem var forbunden til at arbeyde, ikke for sig selv, men for det Hele Frugterne af deres Marker og deres Flid af alle Slags bleve nedlagte i fælleds Forraads Huse, af hvilke enhver bekom alt hvad han behøvede. Ved denne Indretning vare næsten alle de Lidenskaber qvalte, som forstyrrer Selskabets Fred, og giøre dets Medlemmer ulykkelige. Faa Magistrats Personer, som af Jndianerne selv vare udvalgte, vaagede over den offentlige Rolighed og Lovennes Opfyldelse. Blodige Straf se, som ere saa yppige under andre Regieringer, vare gandske ubekiendte. En Formanning af en Jesuit, en ringe Beskiemmelse, og ved nogle særdeles Omstændigheder nogle Slag, med en Pidsk, vare tilstrekkelige Midler nok til at vedligeholde Orden iblant dette skyldige og lykkelige Folk. Men Ordenens Geist har endog blandet sig ind i disse Fortienestesfulde bemøyelser for Menneskenes Beste, den er i disse selv bleven synlig. De havde aabenbare det Øyemeed, at stifte et afhængigt Rige i Paragnai, som allene skulde være Selskabet underkastet, og som formedelst dets fortreffelige Indretning og Politie skulde uden Tvivl have udbredet sit Herredømme over det hele Sydlige America. J denne Hensigt, og for at forekomme alle Indflydelser af Spanierne og Portugiserne fra Naboe=Colonierne, gjorde de sig Umag for, at indprænte de Jndianer, som de herskede over, Had og Foragt til disse Nationer. De ophævede al deres Undersaatters Omgang med Spanierne og Portugiserne. De forbøde enhver enkelt Handelmand af disse to Nationer, at komme ind paa deres Gebeet. Naar de undertiden maatte imodtage en Gesandt fra Naboe=Regieringerne: saa tillode de ham ikke den ringeste Omgang med deres Undersaatter, og ingen Jndianer maatte komme ind i det Huus, hvor den Fremmede opholdt sig, undtagen i en Jesuits Nærværelse. For at giøre alle Arter af Omgang imellem dem saa besværlig som mueligt: saa vogtede de sig omhyggelig for, at ingen Jndianer skulde lære at forstaae det allerringeste af det Spanske eller noget andet Europæisk Sprog. De opmuntrede meget mere de adskillige smaa Folkeskaber, som de havde gjort sæ dede, til at vinde en vis Dialekt af det Jndianske Sprog, og gjorde sig Umag for, deraf at giøre det almindelige Lands Sprog i deres Gebeet. Men da al denne Forsigtighed endda ikke skulde have været tilstrekkelig, at love deres Rige Sikkerhed og Varighed, uden en Krigsmagt, saa underviste de deres Undersaatter i alle Europæiske Krigs=Kunster, De oprettede et Corps af Cavallerie og Infanterie, som var fuldkommen bevæbnet og regelmæssig disciplineret. De besørgede et got Artillerie, og Magaziner, som vare opfyldte med allehaande Krigs Fornødenheder. Altsaa bragte de en Armee paa Benene, som var saa talrig og vel bestilt, at de gandske vist kunde giøre sig frygtede i et Land, hvor Spaniernes og Portugisernes hele Krigsmagt bestaaer i nogle faa stage og slet disciplinerede Batailloner.