Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1844-04-04
Jndenlandske Efterretninger. Fædrelandet for i Løverdags knytter følgende bemærkninger til sin Beretning om Thorvaldsens Jordefærd: Naar vi for faa Dage siden ved at meddele et Brudstykke af Prof. Høyens Foredrag, have maattet drage det danske Folk til Minde, hvor forholdsviis en underordnet Deel det egentligen har i Thorvaldsens Konstnerstorhed, saa falder dette væsentligen en Generation til Last, som vel har frembragt ikke saa fremragende Personligheder, men hvis Liv og Virken i det Hele og Store dog hører til et af de mørkeste Partier i Danmarks Historie. Retfærdighed byder derfor at tilføie, at Nutiden ved den Maade, hvorpaa den har tilegnet sig Thorvaldsen, har fortjent at besidde ham, og i den Række af Kjendsgierninger, der vise, at vi have vidst at paaskjønne ham, blandt hvilke naturligviis hans Museum og Frue Kirke ere de betydningsfuldeste og varigste Vidnesbyrd, har hans Modtagelse i 1838 og hans Jordefærd idag en vel meere ephemer, men dog ingenlunde betydningsløs Plads: thi en meere folkelig og navnligen i Sammenligning med vore iøvrigt saa smaa og indpiinte Forhold storartet Hyldest er sjeldent bragt nogen enkel Mand og endnu sjeldnere nogen Konstner, hvis Jndvirkning paa Folket visselig ikke er mindre, men dog mindre haandgribelig, end navnligen Statsmandens eller Hærførerens. Dermed være det ikke paastaaet, at nogen meget klart bevidst eller meget dybt følt Erkjendelse af hans kunstneriske Værd, og nationale betydning ligger til Grund hos Alle, eller endog kun hos Fleertallet af dem, der med saa stor Redebonhed have sluttet sig til hans velerhvervede Triumph; men ligesom Saadant vel altid og paa alle Steder indtil en vis Grad er de meere Opvaktes og meere Dannedes særlige Eie, saaledes ligger der alt et stort Fremskridt – ja man kunde vel sige en stor Velsignelse i den Grebethed, hvorfor næsten Alle have viist sig modtagelige. Og hertil have Alle bidraget hver paa sin Viis lige fra den kgl. Familie, som paa en lige værdig og beskeden Maade har sluttet sig til Nationens Følelse, og til den ringeste Almuesklasse, hvis tause Ærbødighed og smukke sømmelige Forhold viste, at den idetmindste havde en Anelse om, at det var store Bedrifter, der vare udførte af en Mand, fremgaaet af dens egen Midte. Og saaledes vil det heller ikke blive uden velsignelsesrig Virkning, at hele Folket paa en Maade er bleven berørt af et høiere Livs Vingeslag; det vil begeistre vor yngre Konstnerslægt til modig og kjærlig Stræben; det vil opmuntre hver Konstens Ven til virksomt at bidrage til det herlige Maal, at Thorvaldsens glorværdige Liv maa vorde det lysende Udgangspunkt for en rig af hans Aand besjælet Konstepoche her i vort Norden; det vil styrke og nære Ærbødigheden for Aandens Liv og Geniets Jdræt; det vil opflamme hvert ædelt Sind til daadfuld Virken for Fædrelandets Ære og Glands. Og derfor er denne Jordefærd ikke Dødens men Livets Triumph. Hvo der saae det rolige Smiil, der omsvævede den Hedengangnes Læber, hvo der blev greben ved Synet af hans herlige Livs stolte Mindemærker, hvo der i sin egen Barm følte den livsalige styrkende Varme hvormed al Stordaad og Berømmelse fylder hvert høihjertet Sind, han vil idag ikke blot have følt, hvad vi i Thorvaldsen have mistet, men fremfor Alt hvad vi i ham besidde; han vil de have forladt hans Baare med den Følelse: "Død, hvor er din Braad, Helvede, hvor er din Seier."J Anledning af, at det sidstafvigte 31te Marts var 30 Aar siden Thorvaldsen modtog Acadedemiets store Guldmedaille, indstillede Academiet til Hs. Maj. Kongen om det ikke maatte allernaadigst bevilges, at en ny Guldmedaille udprægedes i denne Anledning, som skulde træde istedetfor den ældre, hvis Reverse var mindre heldig componeret og udført, og at dertil maatte anvendes Thorvaldsens Basrelief, en Medaillon, forestillende Bygnings Billedhugger= og Malerkonsten forenede; denne Jndstilling vandt allernaadigst bifald, og det i denne Anledning Academiet tilstillede kongelige Reskript vilde paa Academiets forestaaende Stiftelsesdag være bleven offentligen bekjendtgjort. Ved Academiets Directeurs Død blev Stiftelsesdagen udsat til førstkommende 8de April; men Academiet modtog allerede i dets Forsamling i Mandags, følgende kgl. Rescript: Det vilde idag have været 50 Aar siden, at den store Kunstner, vi have tabt, vor hedengangne Thorvaldsen, modtog Academiets store Guldmedaille og det var os en kjær Tanke at see Erindringen herom knyttet til den paatænkte nye academiske Medaille, som vi have paalagt vort Akademi for de skjønne Konster at foranstalte præget. Da nu Academiet ikke har seet denne mindeværdige Dag oprinde med den Glæde og Opmuntring som den Forevigedes Nærværelse altid ydede Konstens Dyrkere, vil dets Tanker vist henledes til at ønske den store Konstners Minde knyttet paa en særegen Maade til hans Konstner=Virksomhed i det Hele; og hvor er dennes Mindemærker bedre samlede end det Museum, som vort Fædreland skylder hans Kjærlighed til Konsten og til Konster i Danmark Vi have derfor bestemt Os til at pryde dette hans Museum med den Seiersgudinde i en Biga, som Thorvaldsen selv havde ønsket at see anbragt paa dets Tinde, og overdrage vi vort Academi for de skjønne Konster at have Tilsyn med dette Konst værks Udførelse i Bronce, overeensstemmende med de nærmere Tegninger og Forslag, som Academiet vil have at forelægge Os til Approbation. Befalende Eder Gud! (Berl. T.)¬