Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-07-07
Prof. A. Th. Harmann i Rostock har udgivet et læseværdigt Skrift under Titel. O. G. Tychsen, over Wanderungen durch die mannigfaltigsten Gebiete der biblisch asiat. Literatur &c. 1820, 2 Bind, som indeholde en fuldstændig Skildring af denne berømte asiatiske Oldgrandskers udbredte og mangehaande literariske Virksomhed, især ved at forklare arabiske, hebraiske, palmyreniske, phøniciske og persiske Jndskrifter paa Mynter, Gravstene, Bygninger, Kar, Gevandter &c. Endskjøndt T. ikke altid var ufeilbar, og nødigen gav Slip paa sine Meninger, saa kan det dog ikke nægtes, at mange Dele af Palæolographien, fremfor Alt Udtydningen af kuniske og phøniciske Jndskrifter, ved Tychsens Bestræbelser har vundet meget. Jkke nok, at han forklarede en stor Mængde enkelte Jndskrifter, som ingen af hans Samtidige kunde finde Lys i; han fastsatte ogsaa almeengieldende Grundsætninger angaaende Forklaringsmaaden, og udviklede dem i skriftlige og mundtlige Foredrag. Hvad der imidlertid bidrog til at gjøre ham i Udlandet saa berømt, var den just ikke alt for anbefalelsesværdige Egenskab, altid at have en Forklaringsmaade ved Haanden, som han sendte ud i Verden, uden at gjøre sig store Scrupler over, hvorvidt Fortolkningen var i alle Dele tilforladelig, eller i det Hele rigtig. Han gav stedse et hurtigt Svar paa de Spørgsmaale, man forelagde ham, og satte derved de Spørgende, der sædvanligen vare fornemme Personer, der ikke vare istand til, vedbørligen at bedømme Sagen, i største Forbauselse, i Henseende til den Bützowske, siden Rostockske, Oedips umaadelige Viden. Jkke blot fra Tydsklands Egne, men ogsaa fra Jtalien, Sicilien, Spanien, Frankrig, Danmark og Sverrig strømmede østerlandske Mynter og Jndskrifter, fra Christne og Jøder, Fyrster og Lærde til Tychsen, i Bützow. Han førte den meest udbredte Brevvexling herom med Ind- og Udlandets meest anseete Lærde, og var utrættelig i at meddele Forklaringer, Oversættelser, Afskrifter og Udtoge paa hele Ark. Ved denne sin Virksomhed blev det ellers ubetydelige Bützow, i Jtalien og Spanien mere bekjendt, end mangt af de større Universiteter i Tydskland. Tychsens Begjerlighed efter orientalske Sieldenheder, og den Ære, han derved haabede at indhøste, var i egentlig Forstand umættelig. Han forsømte intet Middel til at opnaae samme. Da han engang ikke saae sig istand til at forskaffe sig Castri Bibliotheca arabica Escurialensis og Friarte Bibliotheca gracca Matritensis, tilskrev han Kongen af Spanien selv et Brev, hvori han bad Monarken at seende ham disse Skrifter. Hans Enthusiasme gik saavidt, at han endnu i de sidste Timer af hans Liv underholdt sig paa sin Sotteseng angaaende arabiske Mynter. - Da hans store Færdighed i den kuniske Numismatik begyndte at blive meget bekiendt, tilskrev Gener. Superintendent Adler ham: "fordum gik hele Grækenland til Delphos - nu gjør hele Europa Valfarter til Rostok." Blandt de tildeels nyere Skrifttræk af Tychsen dechiffterede kusiske, og i egne Afhandlinger forklarede Jndskrifter, udmærke især sig, de i Niebuhrs Beskrivelse over Arabien forekommende Gravskrifter, den berømte Jndskrift paa den ellers i Nürnberg, under Navn af Pluviale opbevarede Romerskekeiserlige Kronings kaabe, der, efter hans Mening, skulde oprindeligen være forfærdiget for Siciliens daværende christelige Behersker, Grev Roger 2., Ao. 1136, de i Guld broderede Paaskrifter paa adskillige andre Romersk Keiserlige Klædningsstykker; Jndskriften paa et i Lüneburg opbevaret Broderie; den i St. Peters kirke i Rom værende Marmorstol, hvilken Catholikerne antage for den, som Apostelen Petrus skal have betjent sig af i Antiochien, og af hvis Jndskrift berømte Orientalister have udledt de urimeligste Ting, medens Tychsen har godtgjort, at den kun indeholder et Par Steder af Koran, og endeligen den paa de i det antiquariske Selskab i London opbevarede Søiler af Granit. Desuden har han ogsaa forklaret en stor Mængde i Sicilien og Spanien paa Mauriske Bygninger fundne Jndskrifter, Seglringe, Himmelkugler &c. og efterladt i dette Fag betydelige Samlinger.