Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-03-04
Dette Udtog af Sarrans Bog er taget af de Gottingske lærde Tidender. Recensenten anstiller følgende gode og oplysende Betragtninger over denne mærkværdige Mand: Han har den Fortieneste, at han har været vedholdende i det, som han holdt for Ret, og at han altid har med Oprigtighed udtalt sin Mening. Han vil nemlig, som sagt, indføre den Nordamerikanske Forfatning i Frankerige, og blive det for dette Land, det som Washington var for Nordamerika. Naar han fandt sig i at Ludvig den 16de i 1789 og Ludvig Philip i 1830 forbleve paa den Franske Throne, saa kom det af at, fordi han ikke kunde faae en fuldkommen Republik indført; han tolererede dem kun som Borgerkonger, omgivne med republikanske Jnstitutioner. Da alle hans Handlinger og offentlig Taler dreiede sig om dette ene Synspunkt, saa har Europa vant sig til at betragte ham som den Nordamerikanske Statsforfatnings Apostel og Repræsentant i Europo. Hans Virkekraft er allene bygget paa de lavere Folkeclasser i Paris, og paa de Revolutionaire, som vente at kunne giøre sig Fordeele af de offentlige Uroeligheder, og hvis Antal er selv betydeligt iblandt de dannede Classer. Naar derfor, tilskyndede af en eller anden Omstændighed, de lavere Folkeclasser i Paris insurgere, saa tiener Lafoyettes Navn dem til et Foreningspunkt, og fra denne Side betragtet kan man vel have Grund til at antage, at det var ham, som bragte Ludvig den 16de paa Ska fortet, tvang Napoleon til at abdicere, drev Carl den 10de ud af Frankerige og truer Ludvig Philips Throne med Fare. Saameget formaaer et middelmaadigt Genie at udrette naar det altid er conseqvent i at holde fast ved et Synspunkt, som harmonerer med Folkestemningen. Netop denne Middelmaadighed er bleven hans Skytsaand paa hans stormfulde Løbebane. Det er ikke vanskeligt, naar Omstændighederne begunstige det, at ophidse Pøbelen i en stor Stad som Paris til Oprør, ikke vanskeligt at lede den ved Hielp af Trøst paa og Haab om en bedre Fremtid, saalænge det endnu er uafgjort hvilken Løn den skal erholde for sin Opstand. Men naar siden efter det Resultat bliver udbragt, at Oprørerne, som før Revolutionen ikke eiede noget, blive ikke rigere, end de vare tilforn, efterat denne er fuldført, saa er det paa Tiden for dem, som have dirigeret Folkeopstanden, at træde af, for at de ikke skulle blive opoffrede af Folkets Forbittrelse. (Opponenterne mod Regieringer erholde i Almindelighed meget bifald, men naar de nu skulle selv til at regiere og giøre det bedre, saa komme de i en heslig Klemme.) Denne Konst har Lafayette mesterligt forstaaet, og han har valgt det Øieblik til at nedlægge sin Magt saa godt, at det har seet ud som at det var imod hans Villie og en Virkning, af Regieringen. - Han har aldrig givet de Forslag, som man har gjort ham til at overtage den øverste Magt i Frankerige Gehør; han har altid holdet fast ved en Republikaners Sæder og ikke samlet Rigdomme paa Frankerigs Bekostning. Men til Ulykke for Europa, ja vi kunne sige for Verden, har han altid jaget efter et Hiernespind, som aldrig lader sig realisere; thi naar han vilde forplante den Nordamerikanske Statsforfatning til Frankerige, saa maatte han tillige forplante dertil de Nordamerikanske Coloniers hele Borgersamfunds Tilstand (en stor Sandhed). En Borgerkonge, som Lafayette har i Hovedet, og ingen anden Støtte kan finde end den Parisiske Folkemasse, maae nødvendig gaae til Grunde, fordi han ikke kan for den opoffre hele det øvrige Franske Folks Jnteresse. Lafajette, som staaer nu ved Gravens Bred, der, som gamle Folk pleie, er for vidtløftig i sine Taler, og hvorom den største Deel af Folket ikke bryder sig, kan desuagtet blive meget farlig for den Franske Regiering, ved de Associationer, som stedse meere uddanne sig i Frankerige, og som betiene sig af hans Navn; nemlig de republikanske. (Man kan sige Laanette er en retskaffen Mand fordi han holder fast ved sin Troe eller Overbeviisning; hans Feil bestaaer blot i at han forsømmer at undersøge om hans Troe er og saa den sande.)