Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1768-11-04
De bæste og smukkeste Kaaberstykker, bleve ofte forkastede, dersom ikke en og anden Kiendere gav den ligesom nyt Liv og satte dem i sin forrige Glands igien. Det bæste Middel til at pudse dem op, og give dem den Nethed igien, der giør saa meget til deres Værd, bestaaer udi følgende: To Ting skamferer gemeenlig Kaaberstykkerne, naar de blive gamle. Somme bliver røde og somme bliver gule. Rødmen eller Rusten kommer af Luften, naar de have ligget for Vind og Veyr. De gule ere de, hvor Olien til Trykningen ikke har ret været kaagt og afbrændt; thi, naar Kaabertrykkere passe ikke disse retteligen, saa bliver Kaaber stykker inden faa Dage gule. Min Operation (siger Mr. Hecquet) skeer allene ved Solens Varme, jo stærkere den skinner jo bædre det gaaer. Den bæste Tiid er derfor udi Junio, Julii og Augusto, og da bærer man sig ad som følger: Man tager et Bord eller nogle Brædder, og slaaer smaa Som deri paa begge Ender, eller paa begge Kanter, og ved Hielp af dem drages Traader over Bordet eller Brædderne, forat forhindre at Kaaberstykkerne ikke kan blæses bort, siden breder man Papiir neden under, at Kaaberstykkerne ikke skal trække den røde Fugtighed i sig, der kommer af Træet, naar alle dets smaa Huller aabnes; hvilket ville blive vanskeligere at faae af igien, end om det var Olie Plætter. Man behøver ikke at legge Papiret. dobbelt eller fleere end et Ark paa hverandre, det er nok, naar det kun ligger enkelt overalt paa det heele Bord eller Brædt, oven paa dette Papiir legger man sine Kaaberstykker, som man vil have reene, og slaaer saa kogendes hedt Vand paa dem. Herved maae man see til at Vandet kommer overalt; og som da Kaaberstykkerne hist og her bruse op i Veyret, og de høye Stader tørres først, saa maae man have en fiin Spamp tilrede, og dermed stryger man Vandet udaf Folderne, hen paa de tørre Stæder, naar man saaledes 3 eller 4 Gange har slaaet hedt, Vand over dem, saa bliver man vaer at det røde eller gule sætter sig ovenpaa Kaaberstykket. Dette tør man ikke blive bange for; thi jo meere denne Rust kommer frem, jo reenere bliver Kaaberstykkerne. Naar de saaledes ere tvettede, lægger man dem i et firkantet Kar af Kaaber eller Træe, der er saa stort, som det største af Kaaber stykkerne. Derpaa slaaer man endnu meere heedt Vand, og dækker et Klæde over, at Varmen kan blive inde. Efter 5 eller 6 Timers Tiid løses Rusten, og dunster ud i Vandet. Derved maae observeres, at førend man slaaer dette sidste Vand paa Kaaberstykkerne, som da ere vaade og bløde, lægger man et Ark stærk reent Papiir over dem, saasom de ellers kunde gaae i stykker af det hede Vand. Naar denne Operation er til Ende hænger man dem op paa et Snøre, og naar de ere halvparten tørre lægger man dem imellem nogle Ark Papiir, eller imellem et Par Papper og legger meget tungt oven paa, at de ikke kan bruse op i veyret. Kaaberstykkerne maatte være meget rustede om de ikke skulde blive reene inden 2 Dage; thi gemeenlig skeer det udi een. Ved samme Operation tages alle Olie-Plætter af, dog behøves ingen Tiid dertil. Jeg har undertiden brugt 8te Dage til at tage en saadan Plet af; men det er sandt, at det har været af Maler Olie, som er allervanskeligst at faae af, heldst naar en saadan Plet er bleven gammel. J saa fald tager jeg mig.i agt, at jeg ikke lægger den rette Side ud, men vender mit Kaaberstykke om at Vrangen vender ud, paa det at ikke Solen skal skamfere mit Kaaber stykke. Giensvar fra Damon til Amaryllis. Første Svar: Elskværdige Amaryllis! O: Amaryllis, tænk dog ey At Damon vilde Dig foragte, Og uden Følelse betragte, Din skiulte Smerte; Ney, o Ney Men troe. Han frøgter sig for dette: Han ey den rette Damon er, Som Brevet har bekommet her, Dog var han det; da kan Du sætte Din Tillid til han under Dig, Og vil Dig elske hiertelig. Tænk ey, han lægger Dig til Last, Den Frihed, som Du her Dig tager: Du blotter det Dit Hierte nager, Og har de Smukkes Tvang bortkast; Ney, viid, har Damon gjort Dig Smerte, Og mod sin Villie plaget Dig; Du har betalt Ham rigelig: Dit ømme Brev har rørt hans Hierte. Du viser Dig en ædel Siæl, Som tænke kan om ham saa vel. Men frøgt ei, at Stiltienhed, Jo i Din Tieners Bryst skal være; Er han skiønt ey tiltænkt den Ære, Og skiænket blir Din Kiærlighed; Han veed sin Pligt at holde inde Med det Du byder holdes dult, Og Kiønnets Lov vil have skiult. - - En Damon endnu staar at vinde, Da han af ingen bunden er, Men ynder ene Dig i sær. Dog at Brev-Vexling ey skal skee Paa et saa galt et Sted, som dette, Saa lad et sikkert Bud forrette Et mundtlig Svars Frembringelse. Troe, Amaryllis, at jeg priser: Den Tænkemaade, Kløgt og Klem, Du i Dit Brev har stillet frem, Som Din Forstand og Viisdom viser: At Kiønnets Tvang og Frygt ey skal Forhindre et frivilligt Val. Er Damon Amaryllis kiær, En Amaryllis er og bliver Den Damon Troe og Hierte giver, Og som for andre Priisen bær. Din Yndigheder ham indtager, Din Venlighed har gjort ham saar, At eye Dig han og attraaer; Feiltager han; Han sig beklager, Han kan ey leve lykkelig, O Amaryllis! uden Dig. Jeg Din befaling lydet har, Jeg vil ogsaa et Riim Dig sende Vil Du det gunstigt Øye kiende? Det mig en dobbelt Glæde var. Jeg forud dog min Feil beklager, At det har ey den Fynd og Smag, Den Smukhed, Sødhed og Behag, Som Dit, der rører og indtager, Og om Din Ævne Vidne bær, Da mit som Mørk mod Lyset er. Dog, det faaer være, som det vil; Mit Hierte skal oprigtig findes; befal kun Du; Jeg høyt forbindes Til alt hvad Du mig siger til Maaskee Forsynet vil forunder Dit Brev til den, som neppe Du Haar villet det skal komme nuMen Eftertiden vise kunde: At han er værd at have kiær. - - -Ja! Damon taus og ærlig er. og henlever med megen Submission. Elskværdige Amaryllis. underdanige. N. N.