Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-01-20
Den Franske Moniteur melder fra Neapel: at denne Proclamation er Yndlings=Materien for Omtalen i alle Circker, og at den vilde tiene til et Hæders Minde for det nye Ministerium, naar man ikke vidste med Vished at Prins-Regenten havde selv skrevet den. Moniteuren vedbliver at haabe et fredeligt Resultat af Kongen af Neapels Ankomst til Laybach. - Kongen af Neapel selv skal med megen Munterhed have besvaret Parlamentets Lykønskning til hans Reise, da han opholdt sig paa det Engelske Orlogsskib paa Rheden ved Baza. Jeg takker Parlamentet, sagde han, hiertelig for dets Deeltagelse i min Skjæbne. De Ønsker, som de, mine Herrer, gientage i dets Navn, glæde mig. Jeg beklager kun, at Dehar gjort sig den Umage at komme til mig i et saa slet Veir. Jeg venter. paa god Vind, for, med Guds Hielp, at fortsætte min begyndte Reise, og jeg haaber, at alt skal gaae af efter vore Ønsker. Den 18de December blev det Lovforslag forhandlet og antaget i Parlamentet, om gandske at afskaffe al Feudalitet i Sicilien. Denne Lov, bemærker man, vil lade Sicilianerne føle Fordelene af at være forblevne i Forbindelse med Neapel. – Det blev antaget i Modet den 21de, at man den 26de skulde forhøre de anklagede Exministre, Hertugen af Champo-Chiaro og Greve Zurlo. - J Kongeriget Neapel er det forresten roeligt, blot besværer General Pepe sig over, at mange offentlige Auctoriteter udvise saaliden Virksomhed for at organisere Militzen og Provinsial Legionerne. – Det Engelske Blad Times indeholder den bitterste Dadel over den sidste af de Spanske Cortes antagne Toldforordning, og siger, at det synes reent umuelig at et saadant System kan blive sat igiennem i et frit Land, hvor det hverken stemmer overeens med den største Deel af Nationens Skikke eller Fordeel. – Det patriotiske Selskab Fontang de Ord, har i sit Bønskrift til Kongen, hvori det anholder og Ministrenes Afskedigelse, beskyldet dem for Søvnagtighed ved de indenlandske og Ligegyldighed ved de udenlandske Forhold, og bebreider dem, at de have svækket Nationens Tillid til deres Konge. Storherren forbittret over Paschaernes Uvirksomhed og Seendrægtighed, som han har overdraget. at anføre Armeen, som er bestemt til at beskynde Underkastelsen og Betvingelsen af den i Castellet af Janing indesluttede Aly Pascha, har foretaget sig betydelige Forandringer med disse Anførere. Paschaen af Valona er afsat og frataget sine Hestehaler. Jsmael Pascha erholder Paschalikket Valona; han er den uforsonligste Fiende af Tyrannen af Epirus, som engang lod hans Fader myrde. Foruden disse og andre Forandringer er det ogsaa blevet besluttet, at overdrage Chorschid Ahmed Pascha, som eengang betvang Uroelighederne i Servien, som siden efter Storveziir, og som derpaa havde været Pascha af Syrien, og i den seenere Tid var blevet forsat til Morea, Commandoen over endeel af de i Albanien og Rumelien forsamlede Storherlige Tropper. Det bliver forsikkret at Hans Høihed har gjort denne Hærfører en Present af 1000 Punge (500,000 Piaster, en ligesaa stor Summa skal være anviist til Udeeling iblandt de øvrige Paschaer som commandere foruden ham; ligesom og til Tropperne. Hatti-Sheriffet som bekiendtgjør disse Beviser paa Storherrens Naade og Høimodighed overdrager disse Paschaer at anvende alt paa at der inden 2 Maaneder kan blive gjort en Ende paa denne Kamp, og at Rebellen Aly kan blive overleveret til Retfærdighedens straffende Arm. Paschaen af Bosnien har oversendt Porten en Transport af 156 Hoveder, som er Frugten af en Expedition, som han har foretaget mod de Røvere, som i længere Tid have foruroliget den Østerrigske Militair=GrændseDe Tartarer, som overbragte dem, have modtaget Foræringer og ere blevne beklædte med Peltse. - Anledningen til de udbrudte Uroeligheder i Servien er følgende: J denne Provinds, maae ingen Tyrk lade sig see udenfor Belgrad, hvor Veziren boer tilligemed Garnisonen. Vezirens Befalinger exeqverer blandt Folket den Serviste Gospodar Milosch, tilforn General hos Czerni Georg. Desuagtet ere Servierne udsatte for mange Drillerier af Musselmændene. Derfore besluttede de for kort Tid siden ved en egen Deputation at anholde hos Porten om at behandle dem i Fremtiden ligesom Valacherne og Moldauerne, det vil sige ganske at bortfierne Tyrkerne og at ansætte en indfødt Gospodar i Landet, hvorfor de ville forpligte sig til en høiere aarlig Tribut. De Deputerede begave sig til Constantinopel, Veziren erfarer dette, og skriver til Porten: at de Supplicerende kunde ikke engang betale den nærværende Contribution, hvorledes ville de da tilveiebringe en høiere, De Deputerede bleve underrettede derom, og skrev til Milosch og erholdt af ham alle Qvitteringer, hvorved de beviiste, at Tributen var til Punkt og Prikke endog betalt for dette Aar, som endnu ikke ganske er tilende. Porten forundrede sig over denne Modsigelse og sendte en Defterdar til Belgrad for at undersøge Sagen. Snart efter dennes Ankomst erholdt Milosch befaling til at komme til Belgrad forat høre det ankomne Firman. Men en Tyrk en pobogn brat, det vil sige en oprigtig Ven af Milosch, lod ham hemmeligen vide: at, Commissairen var bleven enig med Veziren om at ville giøre ham Milosch et Hoved kortere for at Roligheden saaledes kunde blive tilveiebragt og han skulde derfore tage sig i Agt. Naturligviis havde denne ikke Lyst til at høre dette Keiserlige Firman og lod derfore Veziren svare: at dette Anliggende angik det hele Folk derfore havde han besluttet sig til at sammenbringe saa mange Mennesker som mueligt og at forsamle dem uden for Belgrad, for at de selv kunde høre Jndholdet deraf, da de ellers ikke vilde troe ham. Uden at vente paa Svaret, forsamlede han strax henimod 7000 bevæbnede Servier til sig, ankom dermed foran Belgrads Porte, og lod Vezieren bede om at han vilde komme ud for at oplæse Firmanet for dem. Dette blev afslaget og Veziren forlangte at Folket, skulde sende ham en Deputation, Milosch sender sine 2 Brødere ind i Fæstningen med 2000 Bevæbnede for hvilke Fir manet blev publiceret: deres Begiæring kunde ikke blive opfyldt. Jmidlertid lod den Tyrk, som var hans Fortroelige, Milosch vide: at man havde bedraget Folket, og Milosch skulde forlange Oplæsningen af det ægte Fiman. Denne lader atter Veziren sige: at Folket tvivlede paa Firmanets Ægthed, da de Deputerte som endnu vare i Constantinopel havde ikke meldt Folket noget derom. Han bad og Jndholdet af det ægte Firman. Strax derpaa gav han alle Rajas (Knezen, Dommere) den befaling at de skulle drage saa mange Bevæbnede sammen, som mueligt, og være beredte til enhver Time, at begive sig derhen hvor det blev dem befalet af ham. Saaledes staaer Sagen i dette Øieblik. Der kan mueligen opstaae en nye Storm deraf.