Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-03-03
J Berlingske Tidende af 26 Februar meddeles et Brev til Redacteuren fra Paris af 3. Febr., hvori gives adskillige mærkelige Oplysninger om det i Frankrigs Hovedstad oprettede skandinaviske Selskab, hvorom det hedder, at det vistnok af de fleste Danske, Norske og Svenske i Hjemmet betragtes med ganske andre Øine, end det virkelig fortjener. Følgende er et Uddrag af disse Meddelelser: Pluraliteten af Nordboerne, som opholde sig i Paris, er Haandværkere og de fleste af disse igien: Skræddere. Allerede i endeel Aar have disse efter endt Arbeide om Aftenen og om Søndagen i en eller anden Case havt deres Forsamlinger, hvor, efterat de ere paavirkede af deres tydske Kammerater, Communismens farlige Banner er blevet reist til ubodelig Skade for mange ellers meget agtværdige unge Mennesker. Paa Efterretningen om at et skandinavisk Selskab var stiftet i Rom, udtalte de meest fremragende Communister iblandt de i Paris værende Nordboere Ønsket om at fundere et lignende Selskab i Paris. Planen realiseredes og for det franske Politi anmeldtes Selskabet som funderet under Navn af det skandinaviske Synge-Selskab. Til Directeurer parates næsten udelukkende Skræddere, skjøndt dog ikke faa Studerende og andre Professionister havde tegnet sig som Medlemmer. Efterhaanden begyndte Communisterne at stikke Hovederne frem, hvoriblandt adskillige Udlærte, der tilbede denne deres falske Lære, som Jsraeliterne i fordums Tid Guldkalven. Enkelte af Høvidsmændene udtalede i deres fantiske Jver og blinde Communisme Grundsætninger som disse: "Der er ingen Gud til, idetmindste ikke nogen Gud, som den, vi i vor Barndom have lært at troe paa Communismen lærer, at Alle skulle være lige, og følgelig bortfalder Underdanigheds- og Ydmygheds-Forholdet mod Gud" - "Sjelen er ikke udødelig, og der er intet Liv efter dette J Mai 1845 kom Licentiat i Medicinen Hassing til Paris, og da han blev valgt, til en af Directeurerne, kom endelig eet sundt Element ind imellem saamange raadne. Men hans smukke Bestræbelser for i Selskabet at aabne et Slags venligt Asyl for de til Paris ankommende unge nordiske Haandværkere vare frugtesløse, Politiken og Communismen havde alt slaaet for dybe Rødder i Selskabet. En ung Kleinsmedsvend K. fra Kjøbenhavn fremstod nu som Taler i Selskabet, for slog at der hver Torsdag skulde holdes Foredrag, og opfordrede til at vælge en Præsident, der kunde lede Forhandlingerne og administrere Foredragene." Hr. K. valgtes til Præsident; men de to Spørgsmaal, som han, den førne Aften han betlædte Præsidenturet, opgav til skriftlig Besvarelse til næste Torsdag: 1) Hvad forstaaes ved Skandinavien?" og 2, Hvad har Orla Lehmann virket for Skandinavismen?"- syntes de communistiske Skræddere ikke videre om, og En af dem tog sig endog den Frihed at afbryde Præsidenten i hans Exposition om Skandinavien ved at udraabe: "Lad os nu være fri for det, kom heller med nogle fortale Frager!" Præsidenten slog imidlertid sine Spørgsmaal op paa Væggen, men da de den næste Morgen fandtes nedrevne, nedlagde han i næste Møde Præsidenturet, efter i en meget rørende Tale at have skjældt hele Selskabet dygtig ud. Man paastaaer nu, at Selskabets ivrigste og farligste Communist skal tragte efter denne Værdighed; men Meddeleren haaber, at Hr. Cand. juris Gram, der i Licentiat Hassings Sted er indtraadt Directionen, vil vide at forhindre det. - Selskabet vegeterede nu, idet Skrædderne næsten udelukkende forbleve paa deres communistiske Tumleplads, imedens de øvrige Skandinaver begyndte at søge deres Adspredelse og Aviser i Case du Dannemarc. Men Julen forenede atter omtrent 100 Medlemmer af Selskabet til en Julefest, hvor den communistiske Aand atter sporedes. Mærkeligt var det ogsaa, at det ved en Fest, hvor et ikke ubetydeligt Antal unge Videnskabsdyrkere fra Nordens tre Riger vare tilstede, ikke faldt en Eneste af disse ind at udbringe en Toast for disse Landes Regjering, hvis Understøttelse dog de Fleste, maae ikke for deres Ophold i Udlandet. Nordboerne pleie dog at være taknemmelige, og man maa betragte det som yderst sørgeligt, hvis Skrædder Communismen eller en snæverhjertet Politik har hindret dem i at yttre deres Følelser." De communistiske Bestræbelser skulle endnu, uagtet Hr. Cand. juris Grams bedre Bestræbelser i stor Grad røre sig hos Pluraliteten af Medlemmerne.