Aalborg Stiftstidende, 1837-07-25
Et engelsk Tidsskrift hendrager Opmærksomheden paa Folegerne af den Giftermaalsact, som Georg den Tredies Jver, for at holde det kgl. Blod reent fra plebeisk Besmittelse, satte igjennem. Georg den Tredie havde femten d Børn, og tretten af disse bleve fuldvoxne. Syv af dem ere, høit bedagede, endnu ilive; men hvor er den tredie Generasation. En ung Dame, den nuværende Dronning, repræsenterer Hertugen af Kent; en blind) Prinds er Kongen af Hannovers Arving; dertil kommer da endnu Hertugen af Cambringes Sen og Datter. - ialt fire Personer, af hvilke Tre fødtes i Aaret 1819, da deres Bedstefader alt var 80 Aar gammel og den Fjerde to Aar sildigere. Dette er Georg den Tredies hele efterladte Afkom. Den unge Dame, som, blandt disse 4 Personer, blev kaldet til at spille Hovedrollen, som allerede i en saa tidlig Alder kan faae en saa mægtig Jndflydelse paa Verdensbegivenhedernes Gang, har i disse Dage havt Leilighed til første Gang at vise sig i een af de vigtige offentlige Functioner, hendes Staters Styrelse gjor hende til Pligt. Det er interessant at følge hendes Færd ved denne Leilighed, saaledes som den findes beskreven i de engelske Blade, hvis Relationer ved slige Leiligheder pleie at være troe og paalidelige. Det vilde kun lidet hjælpe en engelsk Journalist at fremstille en Kjendsgjerning af denne Natur i et falskt Lys. Han vilde faae alle de andre Journaler paa Halsen af sig. Efterretningen om, at Dronningen i egen Person vildeprorogere Parlamentet, havde vakt almindelig Jnteresse, ikke, blot for Skuespillets Nyheds Skyld, men fornemmelig forde glade Forventninger, hendes Regjering, i det Hele, vækker, hos Folket, da hun paa en afgjort Maade synes at heldes til Nutidens Yndlings=Ideer. Overhuset var fuldt, især af Tilskuerinder, hvis Sørgedragt gjorde en egen Contrast med Peerernes og de fremmede Diplomaters brillante Costumer. Ledsaget af en talrig Sulte, og eskorteret af det prægtige Garde=Regiment Horse-Guards, indtraf hun Kl. 2 i Overhuset. Hun havde underveis, i sin ottespændige Vogn, været hilset af en uafbrudt Folkejubel. Hun indtraadte i Overhusets Sal, omringet af Kronens høie Embedsmænd, alle i Galla-Costume. Hun bar den kgl. Hermelin=Kappe, over en rigt guldbroderet hvid Atlaskes=Klædning, besaaet med Diamanter. Med faste Trin besteeg hun Tronen, blev nogle Øieblikke staaende og betragtede Forsamlingen. Da hun, tog Sæde, rødmede hun noget, men hendes naturlige Farve, vendte strax tilbage, og da hun, bemærkede, at samtlige Peerer endnu stedse stode med ærbødig Holdning, henvendte hun sig, efter at være bleven gjort opmærksom derpaa af Lord Melbourne, med megen Anstand og Ynde til Forsamlingen og indbød den til at tage Sæde. Overhusets Ceremonimester indlod den sædvanlige Deputation fra Underhuset, hvis mindre ceremonieuse og maaske noget larmende Indtrædelse syntes at more Dronningen. Underhusets Ordfører henvendte nogle Lykønskningsord til hende og bemærkede tillige, at de fornødne Pengesummer for det løbende Aarle vare bevilgede. Den af Dronningen derpaa med klar og lydelig Stemme oplæste Tale lod saaledes: Mylords og Gentlemen! Jeg har med Jver greben denne første Leilighed til at træffe sammen med Dem, for personlig at gientage Dem min hjertelige Tak for Deres Deeltagelse ved den afdøde Konges Død og for de Yttringer af Hengivenhed og Velvillie, med hvilket De have lykønsket mig til min Tronbestigelse. Jeg glæder mig ved at gientage Forsikkringen om, at det er min bestemte Villie at opretholde den protestantiske Religion i denslaaved Lovene hævdede Forfatning, at sikkre Alle og Enhvers uindskrænket Udøvelse af deres Troesrettigheder, at beskyttelde Friheden og fremme alle Classers Velfærd. Jeg glæder mig, at jeg ved min Tronbestigelse finder Landet i Fred med allevtifremmede Magter, og, ved troligen at opfylde Kronens Forpligtelser, samt med Omhu at vaage over mine Undersaatters, Jnteresser, skal det stedse blive Gienstanden for mine Bestræbelser, at vedligeholde Fredens Velsignelse. Mine Herrer af Underhuset. Jeg takker Dem for den Beredvillighed, med hvilken Detilhar bevilget de Summer, som dette Aars Statstjeneste kræver, saavelsom for de Forholdsregler, ved hvilke De har dæktilket de Udgifter, der pleie at falde Civillisten til Byrde. Jeg skal stræbe efter at bevirke, at Statens Tjeneste i alle dens Deele bliver forvaltet med den strængeste Sparsommelighed. Mylords og Gentlemen!