Viborger Samler, 1776-08-26
Nu behøver jeg vel ikke at sige mine Læsere, at min Kone var gierig - og det paa den urimeligste Maade Jeg sad nu, som en Fange, i min Bagstue, hærdede mig Dag og Nat, for at lære at sidde paa bare Træestole, spiste vexelsviis Vandsuppe og Løg suppe, og studerede paa min Kone den menneskelige Siæls Kræfter. Mm Jndtil Jndtil denne Time begriber jeg endnu ikke, hvor jeg kunde saa uforskyldt lade mig tyrannisere; men mit Huus=Jepter blev vristet mig af Haanden, før jeg agtede det, og, blottet fra al menneskelig Hielp, kunde jeg umuelig erobre det igien. Ethvert Forsøg, med Ord, Bebreidelser, Truseler var forgieves og gjorde ikkun min Arrest endnu snevrere. Jeg fattede engang i en Fortvivlelsesfuld Time det Forsæt med væbnet Haand at tilfægte mig min Ret; men den indelukte, forraadnede og qvælende Stueluft, jeg daglig maatte leve i, have saaledes nedtrykt mine Livsgeister, at jeg hverken havde Mod eller Beslutning til at udføre en saadan Plan. De mavre og ingenlunde nærende Retter bekom mit Blod, der var vant til bedre, saa ilde, at det krøb igjennem Jarerne, som en halv stillestaaende Bæk. Hertil kom endnu min Tyrannindes despotiske Opførsel, hendes Haardnakkenhed og næsten Grusomhed, hvilket alt havde den samme Virkning hos mig, som Vanen hos en Livegen, der undrer sig over, hvor nogen, kan være en Bonde uden at være en Slave. (Resten følger.) Svar. paa Spørgsmaalet i den Viborger Samler No. 28. til nøiere og bedre Overveielse. Efter at alting ligesom i andre i Fæste=Breve er anført, maatte følgende tillægges: For desto meere at opmuntre nærværende Fæstere N. N. til at drive Gaardens Avl og det derunder beliggende med muelig Fliid og Vindskibelighed, saa forpligter jeg mig. mig og mine Arvinger, samt hvem andre denne Gaard N. N. ved Kiøb eller Tusk eiendes vorde maatte, til at lade dette indgaaede Fæste staae ved Magt og være arvelig baade paa Mands- og Qvinde=Linien, saaledes, at naar Fæsteren N. N. eller hans Kone, i Fald hun bliver længstlevende, eller de i Fremtiden efter dem kommende Fæstere til Huusbonden paa en anstændig Maade anmelder skriftlig med tvende Mænds Paategning, hvem de efter deres Død af deres nærmeste og dertil duelige Slægt ønskede at maatte nyde Gaarden N. N. til Fæste, skal saadant dem uden Modsigelse tilstaaes, om det endog var en Fremmed med Fri Pas forsynet dette Gods aldeles uvedkommende, med mindre af Huusbonden gyldige og forhindrende Aarsager, imod den foreslagne Person kunde anføres, da det staaer dem frit for, en anden eller tredie, mod hvilken Huusbonden intet har at indvende, at udnævne, og tegner da Huusbonden paa deres skriftlige Begiering, at samme er ham foreviist, og at han med den udnævnte N. N. som tilkommende Fæstere er fornøiet, dog paa de Vilkaar, at den ny tiltrædende Fæstere ved Gaardens Modtagelse skal udbetale den sædvanlige Jndfæstning N. N. Rigsd. samt svare samme Landgilde, Afgift og Hoverie, som hans Formand, hvilket alt tydelig i FæsteBrevet bliver at specificere, for at forekomme al Trætte og urigtig Udtolkning. Men skulle nærværende eller nogen af de tilkommende Fæstere ikke i alt opfylde dette Arve=Fæste=Brevs Jndhold, er det naturligt, at samme ligesom andre Fæste=Breve derved forbrydes. Spørgs Ho Spørgsmaale: Er Raadsens=Aaret i en Præstes Stervboe fri for Kreditorernes Paatale?"Et Andet: Ere Landemoder af saa stor Vigtighed, som Navnet lyder, Nyeheder.