JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
J de fornødne tilforladelige Attester, der maae være nøye indrettede efter Forerindringerne for ved denne Liste, maae meldes hvor megen Vox og Honning i det angivne Tal af Bistader for seneste Aar er avlet, samt om Sver mene ved Optagelsen ere blevne i Behold eller ødelagde. Premien æskes inden Junii Maaneds Udgang Aar, 11. For den største Qvantitet paa hollandsk Maade best nedsaltede Sild nedsendte fra Norge til Forhandling, Kiøbenhavn. For den største Mængde, ikke mindre end 40 Fler dinger, Selskabets større Guld=Medalje eller 100 Rdlr. For den næste, ikke mindre end 20 Fierdinger, Selskabets mindre Guld=Medalle eller 500 Rdlr. Troeværdige Attester maae gives, at Sildene ere fangne af danske eller norske Undersaatter paa norske Kyster, og Nedsaltningen skeet af de samme. Slige Beviser, maatte indsendes til Selskabet inden Aarets Udgang 1772, og tillige beraabe sig paa Sildene her nærværende til Undersøgning. Dersom Attesteen tillige indeholder, at Nedsaltningen er skret inden 24 Timers Forløb efter Fangsten, vil den Omstændighed komme i Betragtning ved Premiens Tildømmelse, naar alle andre Egenskaber for Resten ere lige. Ved Nedsaltningen vil Selskabet paasee baade de indvortes og udvortes Kiendetegn af Saltning, samt Traets Beskaffenhed og Form, saa vidt mueligt, i Ligning med den hollandske Saltning, saavel som og fornemmelig Sildens Smag. 12. Da man har merket, at Spinderier, tienlige for Manufakturister og Fabrikører, ere kun i en heel maadelig Drift i Sielland og paa Møen, ja fast ikke til, med mindre de drives fra Hovedstaden; men det dog er baade mueligt og for Anlæggere af samme meget fordeelagtigt, samt for Spindere og Spindersker en vigtig Næring, naar slige ordentlige Spinderier kunde komme ret i Gang, især naar Manufaktur= og Fabrik Arbeyderne, i vedbørlig Forhold derefter, arbeyder og kan afsætte sine Vare, som Selskabet agter efter Muelighed, at opmuntre, saa udsættes følgende Premier for bemeldte Lande, Sielland og Møen, Kiøbenhavn undtagen.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
For den Kiøbmand, Proprietær, Præstemand eller anden, i Kiøbstæderne eller paa Landet, som paa egen Regning, og uden anden Opmuntring eller Betaling, anlægger eller vedligeholder de største Spinderier (de vare tilforn anlagde og begyndte eller ikke) og deraf erhverver det meste og best spundne Garn af dansk Uld, inden den 1 April 1777. For den største Mængde, ikke mindre end 4000 Pund, Selskabets større Guld Medalje eller 100 Rdlr. For næste Mængde, ikke mindre end 300de Pund, Selskabets mindre Guld Medalje eller 500 Rdlr. For næste Mængde derefter, ikke mindre end 200de Pund. 25 Rdlr. Attester af vedbørlig Paalidelighed maae indsendes til Selskabet inden den 1ste Mai 1773. J samme maae bevidnes af troeværdige Vidner, som har seet og undersøgt Tingen, at den Mængde Spind, som Attesten gives om, virkelig findes paa Stedet, eller er da funden der, spunden i Vedkommendes anlagde Spinderier efter denne Premies Bekiendtgiørelse, at Finhed og Godhed af Garnet i alt svarer til den eller de Prøver, som maae følge Attesten, Selskabet til Efterretning. Derhos maae tillige meldes den Mængde Garn, som af Pundet er udbragt, tillige med det hele Spinderies Hænder efter Kiøn og Alder, denne regnet til Ungdom under 13 Aar, Middelalder derfra til 40 Aar, og Alderdom derover.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Ved dansk Uld forstaaes her den Uld, som falder i Hans Majestæts Riger og Lande. Garnet maae være haspet paa de i kiøbenhavnske Manufakturer og Fabriker efter kongelig befaling brugelige Hasper, to Alen danske i Vide og Stykket eller Strengen, bestaae af 5 Fed, hvert Fed til 40 Traade: uden hvilket Maal intet Garn kan komme i Betragtning til Prisen. Ved Premiens Tildømmelse regnes Mængden mod Finhed og Godhed, saa den faaer den største Premie, hvis Garn har høyeste og fleste gode Egenskaber, Man veed, at skiønt Skotterokke=Garn er meest for deelagtigt for dem at spinde, som forstaaer Kunsten vel, da et meget større Arbeyd giøres i en kortere Tid end ved andre Rykke, saa dog, da Manufakturerne har mindste Mangel paa Skotterokke=Spind, bestemmes her ingen vis Spindemaade i Henseende til Rokken.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Da intet Spinderie kan anlægges uden Uld=Kæmme rie, og dette, naar den rette Huusholdingsmaade det ved iagttages, sætter forud den rette Uld=Sortering, hvis yderste Nøyagtighed meget befordrer Varenes lette Priser, saa er begge Deeles Forfremmelse og Anlæg paa Landet ikke mindre Selskabets Øyemerke, end Spinderierne selv. Dog hindrer det ikke, at jo Premien kan æskes af dem, som leverer Garnet efter bemeldte Vilkaar, skiøndt spunden af Uld fra Kiøbenhavnske Kæmmerier. Men ved Tildømmelsen af Premien vil det Spind af Kæmme rier, anlagde paa Landet, finde Fortrin for andre, naar alting i øvrigt er lige.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
J ligemaade udsætter Selskabet for den største Mængde af de saa kaldte verdalske i Norge forfærdigede Hand skeer, ikke mindre end 20 Dosin, 40 R. For den næst største Mængde, ikke mindre end 10 Dosin, 20 Rdlr. Alt under forhen anførte Bestemmelser, allene at Priis Arbeydet ey behøver at være forfærdiget af en og samme Mester. Premier æskes skriftlig ved Prøvernes Foreviisning og ved fornødne Attester inden Julii Maaneds Udgang næste Aar 17. 15. For den største Mængde af de beste Houers gjorte her i Landet, i Herding og Dannelse lig de engel skee, tienlige til Plantage Brug for Kolonierne i Vestindien. For den største Mængde ikke mindre end 10 Dosin, Selskabets mindre Guld Medalje eller 50 Rdlr. For de næst beste, ligeledes ikke mindre end 10 Dosin, 25 Rdlr. Ved Forfærdigelsen maae lagttages: T.) At Herdingen er saaedes tempereret, at Honer ne hverken springer eller lægger sig, naar de i Arbeydet treffer paa sienig Grund. 2) At endeel af det forlangte Priis Arbeyde er af adskillig Størrelse til Voxnes saavel som Halv voxnes Brug. 3) At det indsendte er stemplet med Fabrikens eller Mesterens hele Navn, Tilnavnet i fulde Bogstaver. 4) At Priis=Arbeydet fremsendes uden Anstrygning. 5) Priserne, som Mesteren eller Fabriken kan forfærdige dem lige saa gode for i Mængde, maatte tillige skriftligen meldes, og en troeværdig Attest medfølge, at Arbeydet er forfærdiget her i Landet. Premien maae eller inden 1 Nov, indeværende Aar ved Prøvers Jndlevering, og det hele Qvantums Foreviisning, naar Selskabet det forlanger. 16. For den stor Mængde Sæbe, som i Nytte, Syn og Lugt kommer den enestanske eller marselliske Sæbe nærmest fabrikeret her i Kiøbenhavn eller paa noget andet Sted i Dann var eller Norge. For den største Mængde ikke mindre d 300 Pund, Selskabets mindre Guld Medalje eller 500 Rdlr. For den næste Mængde, ikke mindre end 150 Pund, 25 Rdlr.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
En Prøve af Sæben forevises Selskabet i Samling, og Sæben selv ald eder til deels, efter Selskabets Got befindende, til vedbørlig Undersøgning. Tilstrækkelig Beviis, at Sæben er her i Rigerne fra første af fabrikeret, indleveres til Selskabet inden 1 Dec. Prisens Lethed, som saadan Sæbe i Mængde kan leveres for, vil tillige paasees, naar alle andre Omstændigheder i ovrigt er lige. Selskabet vil være betænkt paa, at udsætte Premier ligeledes for den magdeburgiste, russiske, og anden Sæbe, efter Omstændigheden. 17. Da det er bekiendt, at Pile Træer, naar de i behørig Tid stærres, mere til, end aftaver, og det desuden er at formode, at Pile=Træets store Brug vil give Anledning til Pile=Plantningens Forøgelse, saa udsætter Selskabet følgende Premie saavel til Plantningen, som Handelens Befordring af samme.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
For den, som i Dannemark paa Aarsdagen den 1 Marti 1773 haver det største Magasin af beste Vidie eller Pile=Baand, af Størrelse fra Oxehoved eller TøndeBaand til Ottinger, vel sorterede og vel forvarede mod Regn, og tillige, om mueligt er, paa et Sted beleyligt for Transport og Førsel til Søen, for Handelens Skyld For den største Mængde, ikke mindre end 4000 Baand store og smaae, 50 Rdlr. For næste, ikke mindre end 2000 Baand, 25 Rdlr. For den næst efter, ikke mindre end 1000 Baand, 10 Rdlr. Magasinet regnes kan, som det paa den Dag befindes. Vedbørlige Attester om Tingen maae indløbe til Selskabet inden April Maaned bemeldte Aar, og der bande Qvantiteter og Qvaliteter, i Henseende til Pille Arter, Baandene ere gjorte af paa det nøyeste bestemmes, og maae Magasinet ikke bestaae af andres Oplag tillige, men tilhøre een Mands eller et Huses Handel Ved Premiens Tildømmelse bliver Baandenes Mængde og Størrelse lignede mod hinanden, og derhos paasees tillige Godheden af enhver Solt, saa den faaer den største Brlønning, hvis Baand haver de fleste gode Egenskaber, alt lignet mod alt. Nærmere agter Selskabet at udsætte Premier for PilePlantning selv, efter Pilenes adskillige Fornødenhed og deres adskillige Arter; ligesom det og nærmere vil erklære sig om bemeldte Prectiers Vedvarenhed for visse Aar. 18. Da Selskabet haver taget i Betragtning, at de fra Skaane hertil indførte, og i Almindelighed i Nærheden af Hovedstaden brugelige Møllestene baade ere af maadelig Godhed, og opfylder Melet med sandige Deele, foruden at de maae kiøber temmelig dyre af Fremmede, saa udsættet det følgende Premiet: Selskabets større Guld Medalje eller 100 Rdlr. for den, som inden 1 Junii næstkommende Aar 1773 her til Kiøbenhavn, som Kiøbmands Gors nedfører de fleste og beste norske Møllestene især sældviske, eller bedre, om de findes. De stoere maae beregnes til elleve Qvarteer i Giennem sit og sølv Lommer i Tykkelse, de mindre i Giennemmistil i Qvarteer med samme Tykkelse. Videre: Selskabets mindre Guld=Medalje eller 50 Rdlr. til den, som hid nedbringer de næstfleste og næst beste, under samme Omstændigheder. Paalidelige Attester, i Følge denne Premie Listes Forerindringer maatte medfølge til Beviis paa, at Stenene, for hvilke Premit æstes virkelig ere norsk. 19. For den som bringer, eller lade sende dansk eller norsk Øl, got Kiøbmands-Gods, til det danske Vestindien. For den største Mængde paa Tønder, ikke mindre end 30 Tønder, Selskabets mindre Guld Medalje eller 50 Rdlr. For den næste Mængde, ikke mindre end 20 Tønder, Selskabets større Sølv Medalje eller 20 Rdlr. Samme Premier udsættes for dansk Øl paa norske Butelser, med dobbelt Premie for samme Mængde, 136 Butelser omtrent beregnede paa Tønden.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
De tilforladeligste Attester om Øllets Udførsel herfra og Jndførsel til Eylandene maatte indsendes til Selskabet. inden den 1 Sept. 1773. Denne Premie udsættes atter paa bemeldte Vilkaar til 1 Sept. 1773. 20. Den Betragtning af Søe Kompassers Vigtighed, og at de, som sædvanligen forfærdiges, alt for otte ere slette, og bliver i Tiden temmelig uefterretlige, har bevæget Selskabet til at udsætte Penne for Søe=Kompassets Forbedring paa følgende Maade: For et Søe=Peylgaae, der haver de føreste Fyl og sidste Fuldkommenheder som for de nu sædvanligen brugelige Beyl=Kompasser, Salskabets mindre Guld Medaleeller 10 Rdlr. For det næst beste Selskabets mindre Sølv Medaleeller 20 Rdlr.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Ved Priis=Arbeydets Forfærdigelse maatte iagttages: 1) At Kompasset viser den magnetiske Meridian paa det nøyeste. 2) At det har det mindste Slid eller den mindste Frik sion, og giør de fleste Slag i en bestemt Tid. 3.) At det efter de gjordte Sving eller Vibrasioner, kommer bestandig tilbage til en og den samme Punkt. 4) At det kan, uden at beskadiges eller forandres, best holde ud til Skibs. 5.) At det ved Skibets Bevægelse ey formeget sættes i Arbeyde.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Med det indsendte Kompas eller Priis Arbeyde maatte i det mindste tvende magnetiserede Roser indleveres, ligesom og med samme bør følge en tilstrækkelig Efterretning om Kompassets Fortrin frem for de sædvanlige med videre dertil fornøden Oplysning, saa andre sig derefter til saadanne Kompassers Forfærdigelse kan betiene. Priis Arbeydet maae være indleveret inden 1 August Naar Selskabets Ønske, at faae bedre Kompasser forfærdigede, er opfyldt, vil det være betænkt paa, ved nye Belønninger nærmere at opmuntre til slige Kompassers almindelige Forfærdigelse og Brug. . For den som paa de samtlige danske vestindiske Kolonier planter den største Mængde Koffe fra Bekiendtgiørelsen af dette forrige Aars Prenne, som æskes efter forrige Liste, her uberegned) til Udgangen af Aaret For den sterste Mængde, ikke mindre end 20 Acres, 400 Rdlr. vestindisk Kurant. For den næste Mængde, ikke mindre end 10 Acres, 200 Rdlr. samme Myndt. Plantningen maae skee i sædvanlig Viide og efter Hensigten med den beste Plantning. Attester herom at troeværdige Plantere, boende i Nær værelser, eller velbekiendte og troeværdige selvstende Vidner, maae indsendes til Selskabet inden den 1 September For de følgende tvende Aar 1773. og 1774, bliver denne Premie ligeledes udsat, for hvilke Aar Attester vil indsendes til den 1ste September i Aarene 1774, og 22 For den Bonde eller Bondebye i Danmark som først foreviser Selskabet Prøver at velbrændte Steen efter den af Hr. Postor Dyssel til Selskabet indsendte Afhandling om Teglbrænderie, hvilken ved Bekiendtgiørelsen, af denne Liste kommer fra Pressen, og af Selskabet bliver uddeelt, et Sølv Beger af otte til ti Rigsdalers Værdie. Attest om Jndretningens Overeensstemmelse med bemeldte Forslag, som om Prøvernes Rigtighed, maae meddeeles af Præsten paa Stedet eller andre troeværdige Kyndige. Prøver og Attester maatte indsendes inden Udgangen af Aaret 1773. Det er Hr. Pastor Dyssel selv, som udsætter denne PremisEfter Selskabets Ordre. C. Martfeldt, Khavn den 29 Jan. 1772. K. Kansellie Raad og Selskabets Sekretær.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Dr. Lobbis Fortælning om hans Steen=Sygdom og Maaden paa hvilken han trakterede den bekiendtgjort til det menneskelige Kiøns Beste. Hr. Urban Jeg holder for Publikum bør være jeres Correspondent, som underskriver sig 2, meget forbunden derfore, at han har villet giøre bekiendt hvorledes han har fordrevet en Nyre Steen ved at bruge Citron=Saft og Vand som sin sædvanlige Drikke.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
For at bekræfte hans Recommendation vil jeg her fortælle min egen Erfaring; dog i Forveien vil jeg milde noget om de Forsøg jeg har gjort med Citron=Saft paa adskillige Stykker af Stene tagne ud af det menneskelige Le gemme.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
J Aaret 1738, gjorde jeg mange Forsøg for at udfinde om nogle af de Ting vi bruge til Føde kunde have nogen Kraft til at opløse Steen; og fandt at mange af dem havde saadan Kraft; men at denne dog i Synderlig hed befandtes stærkest hos Citron Saft. Denne Saft opløser Stykker af Marmor, Alabaster, a. paa en forunderlig Maade; og enhver kan letteligen giøre Forsøget: Kom et Stykke Marmor eller Alabaster i et Viinglas, god Citron=Saft derpaa at det staaer en Tomme eller mere oven for, saa skal i faae at see Luft Bobler opstige, hvilket varer en Deel Timer, og Stenens Partikler kommer omsider til at see ud som et fint hvidt Pulver. Udfaldet paa dette Forsøg opfyldte mig med Glæde; denne Saft tænker jeg vilde blive et Effican=Medikamment, mod Steen. Kort Tid efter at jeg havde begyndt disse Undersøgninger, fik jeg en Hob smaa Caleuli og Stykker af større Stene af Hr. Hans Slogne, og begyndte mit Forsøg med dem, ligesom tilforn er sagt; men blev bedrøveligen forundret over ikke at see Lufthobler at opstige fra disse Calculi. Jeg lod dem staae endeel Dage i Citron=Safter og saae daglig til dem, men kunde ikke blive nogen Forandring vaer enten paa dem eller paa Citron=Saften; dog den Tid jeg slog Saften fra og tog Calculi med mine Fingre saa vare de at føle paa ligesom en blød Gelee; hvilket beviser at Foreningen imellem de Dele som gjorde (constituerede) dem til Stene var opløst, og det beviser ligeledes at Luften ikke er en af de essentielle Dele til Stene som dannes i det menneskelige Legeme som den er til Marmor og Alabaster a. hvis Mellemrum indeholde en forunderlig Mængde deraf. Denne Opdagelse at Citron=Saft havde den Egenskab at opløse Steen hos et Menneste oplivede, igjen min Glæde. Ved Erfarenhed har jeg fundet at endogsaa gode dissolventig ikke opløser alle Slags Calculii, af hvilken Aarsaa ogsaa Folk der er plaget med Steen bør bruge adskillige opløsende Ting i deres Diæt og Levemaade.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
J min Afhandling om de Ting der kan opløse Steen, har jeg viist hvilke af vore Føde=Vare have denne lykkelige Egenskab; og givet tienlig Anviisning til en Diæt fordem som ere plagede med Steen. Her vil jeg nu aflegge Regnskab for mine egne nephritiske Smerter og fortælle hvad jeg har brugt til min Lindring.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
For mange Aar siden da jeg opholdte mig i Neoviisi Sommersetshire hvor Vandet har den Kraft at forvandle til Steen, havde jeg nogle grusomme Angreb af Steensmerter, som var foraarsaget af ganske smaa Calcul sielden større end et Hvede, eller Byg=Korn, hvilke samle de sig fornemmelig i min venstre Nyre; men fra den Tid af en saadan liden Steen var kommet løs, og medens den skulle igiennem Uretret, indtil den var faldet ned i Blæren. udstod jeg saa ulidelige Smerter at ingen Pen kan beskrive dem, og intet Menneske, som ikke selv har havt dem, kan giøre sig noget tilstrækkeligt Begreb derom, saasnart derimod at Calculus var i Blæren havde min Elendighed Ende.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
J den Tid den liden Steen var undervens til Blæren, hvilket varede en 30 Timer, og undertiden længere, bragte den overmaade Pine mig til at svede overflødig endog i den stærkeste Frost, hvormed fulgte stundom en symptomatisk Feber. Førend Smerterne lod jeg i Almindelighed Blod eller blodigt eller Coffebrunt Urin, og naar nogen af disse Symptomata viiste sig, kunde jeg sikkert slutte at de strækkelige Piner værmede sig. J Førstningen syntes det vanskelig at gjøre Rede for at saadan Urin kom førend Smerterne; men ved at overlegge denne Punkt har jeg befunden at ingen Nerver endedes i den Membrang som udgjør Venernes (Aarernes) Dekke, og at dette er Aarsagen hvorfor ha mortager eller Bløden af Næsen og andre Dele af Legemet ikke har Smerte i Følge med sig. Jeg har ligemaade befundet at ingen af Nerverne ved hvilke vi føle komme ind i Dannelsen af Arteriernes Bygning, og dette synes at være et af de beundringsværdige Kunstgreb som den Guddommelige Viisdom har brugt i det menneskelige Legems Dannelse; thi om de Nerver, som tiene til at give os Følelse, endedes i Arteriernes inderste Saperficier (som de giør i den yderste Huud eller den inderste Superficies af Maven, og Tarmene a.) saa vilde de fyr lige Partikler, hvilke foraarsage Smerte naar de blive uddrevne til de yderste Ender af Nerverne, enten til den underste eller yderste Superficies af Legemet, ufeylbarlig ogsaa foraarsage Smerte overalt i Arterierne ligesom de ved Circulationen kom til at løbe igiennem dem, og oprække en pinefuld Krampe, som forhindrede Blodets Circulation og gjorde Ende paa Livet.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Hvorledes jeg behandlede mig selv under Steensmerterne, er bleven berettet i min Afhandling om smertefulde Sygdomme paa. 196. a. Men da jeg leste en Beretning om Caffee i Nr. Rayes historia Plantarum, saa lagde jeg Mærke til en Citation han anfører af Muus, hvor 1 Auis fortæller han havde kiendt nogle som vare blevne befriede fra deres neppritiske Smerter ved at drikke Coffe, Herpaa besluttede jeg at forsøge dette Raad, og drak hver Dag en halv Pint Cunne demie chopine, af ster Coffre. Jeg havde et Anstød af Steen ohngefor en 14 Dage, efter at jeg havde begyndt denne Cur Faa Maaneder derefter flyttede jeg fra den Bye og dens Petrificerede Vande hen til Witham i Esser Aar 1722, og blev ved at drikke bestandig Coffee. Jeg havde et Angreb af Steen 1729, og et andet 1738, men ingen af dem var saa sterk som det jeg havde havt i Neowill, og jeg veed ikke at nogen Calculus er siden kommen fra nogen af mine Nyrer.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Da jeg var bleven befriet for mine nephritiske Smerter, forlod jeg i nogle Aar Coffer=Drikningen. Men for 3 eller 4 Aar siden havde jeg nogle Symptomata som gjorde mig bange for at have Steen, ikke i nogen af mine Nyrer, men i Blæren; thi Mindelser til at lade mit Vand, kom meget oftere end sedvanlig, og Blærens Sammentrykning, naar jeg strebte at lade Vandet, foraarsage en smertefald Trykning af en Steen mod Sphineteren i min Blære Sphineter ere Muskler som ere i Mundingen af Blæren, og tiene til at holde Vandes tilbage eller lade det ud). Naar jeg kiørte saa foraarsagede hvert Stød af Vognen mig stor Smerte i Mundingen, af min Blære, og det Vand jeg loed, nogle Timer efter min Hiemkomst, var blodigt. Paa Land veyene hvor ingen Stene vare, kunde jeg meget got taale at kjøre i fuld Trax, men paa vore Gaader kunde jeg ikke kiørt Fod for Foduden med store Smerter skiønt jeg havde Findere paa min Vogn. Naar jeg tog ud var mit Vand mange Maaneder, derefter blovigt og det trængede mig ofte. Ethvert Stød og ethvert Forsøg jeg gjorde til at lade mit Vand, foraarsagede mig Smerter i Mundingen af Blæren; og ofte naar jeg fandt Pine der, følte jeg ogsaa Smette i de yderste Dele af de Nerver som endes ved de to store Tæer paa begge Fødderne. Men naar disse pinefulde Trykninger havde Ende, have de og saa mine Smerter Ende, og jeg takkede min barmhiertige Gud for mine Smerters Korthed, og at han have de frelst mig fra den Ulykke aldeles ikke at kunde lade mit Vand.
Københavns Adresseavis, 1772-08-06
Min Sygdom har hverken holdt mig en Time hiemme eller forhindret mig fra rolig Søvn. Da jeg fornam Symptomata til en Steen i Blæren, begyndte jeg igien at bruge Coffee. Og i Henseende til mit blodige Vand, da lod jeg min Tiener lave Thee af Erdephru (Grunderman, tjerre ram par ta), den Thee blev brugt til at lave min Coffec af, og den gjorde mig Dunsten le surnet) meere behagelig. Jen kom en Skeefuld Melk og gjorde den vel sød; jeg drak deraf 3 Kopper om Morgenen og 2 om Eftermiddagen. Denne Drik, som vi kalde Coffe, driver ikke Vandet, og foraarsager ikke blecat Urin som seer ud som klart Vand, men alle Urinens egentlige Deele drives ud med det Naar man drikker overflødig Thee, Punche, Most a. bliver Urten som tiest bleeg og uden Farve, og naar saa skeer, saa holdes de saltagtige, olicagtige og andre uhumske Dele af Blodet tilbage, indtil Urinen ved anden Drikke, eller ved Bevægelse bliver bragt til sin naturlige Farve Naar eens Vand er bleegt, saa er det et Beviis paa at det man nest tilforn drak ikke var tienligt, eller at man har drukket for meget deraf, dette staaer i Almindelighed fast naar ikke uordentlige Bevægelser af Sindet er gaaet i Forveyen. Det er en god og nyttig Regel for ethvert Menneske, at skye saadanne Drikke, som giør at hans Vand komme: til at see ganske blegt ud, eller i det mindste at drikke mindre deraf. Min Drikke om Middagen er ohngeser en halv Pind af frisk rindende Vand (an de riviere), hvori aftrykkes en Citron og sødes vel med Sukker. Da mine Smerter var skarpest og kom tiest, saa lave de jeg en Mirtur af 4 Ancer Honning og 1 Unce Oliven Olie, og tog ind. Jeg har ombyggeligen skyet alle Slags drivende Ting, og har brugt saa meget som mueligt, de Slags Føde=Vare, som havde nogen opløsende Kraft hos sig.