Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-11-08
Blandt de sande og ædle Patrioter, som med Selvopoffrelse bragte Fædrenelandet store Offere og af Hjertet viste sig sin Konge hengivne, fortjener sikkerlig Grev Hardenbere Reventlau at nævnes. J en vigtig Tidspunkt var det at Hs. Majestæt Kongen valgte ham til sin overordentlige Gesandt ved det preussiske Hof, for med samme at udvirkden gode Forstaaelse og foreløbig at afslutte en Handelstraktat. Greven overtog med Glæde denne Mission, reiste i Slutningen af April Maaned til Paris, vidste med ligesaamegen Klogskab som Held at bortrydde de mange hindringer, som hans Formaal mødte, og talte ved alle Leiligheder med Jver, og sikkert ikke uden Virkning, den danske Sag, som paa den Tid saa almindelig blev miskjendt. Under 2 Juni bragt han en Handelstraktat til Veie imellem Danmark og Preussen, og Hs. Majestæt havde den Naade at belønne ham med Storkorset af Dannebrogen. Han fulgte de allierede Souverainer til London og fremmede ikke uden Vanskeligheder den endelige Fred mellem Danmark og Preussen saavidt, at Hs. Majestæt derefter kunde lade ham Fuldmagt til dens Afsluttelse tilstille. Uagtet den voldsomste Gigt tvang ham til at opholde sig mere end 3 Uger ved Badet i Achen, reiste han, skjendt kun halv helbredet, til Berlin, hvor han omsider var saa lykkelig at forskasse sit Fædreneland den attraaede Fred, i det han den 25 Septbr. havde den Glæde at undertegne samme med sin stader Prinds Hardenberg, den preussiske Statskantsler. Som Beviis paa Hs. preussiske Majestæts Naade modtog han den preussiske røde Ørn, og sildigere, da han i Dresden havde den Ære personlig at overlevere Hs. Majestæt Kongen af Danmark den ratificerede Fred, at Allerhøistsamme en med Diamanter besat Gulddaase, hvorpaa Greven vendte tilbage til sit elskede Fædreneland med den Satisfaction, foruden at have forskaffet det Freden med en mægtig Nabostat, ikke at have foraarsaget det Udgivter, da han ei allene af egen Formue har bestridt alle sine egne Reiser, men endogsaa de Kourerers, som han oftere afsendte. Greve Præben Brahe Schack, Deputeret i det Kongel. danske Kancellie, er ved Døden afgaaet Natten til den 30 f. M., Af de indkomne Svar paa den i Aviserne gjorte Opfordring, til at meddele paalidelige Raad imod de paa Kornlofterne saa skadelige Kornbiller, fortjener endnu følgende Opmærksomhed: Saa tidligt Man om Foraaret eller Sommeren kan faae Loftet ryddeliggjort for Korn, sætte Man Høns derop, og give dem Begyndelsen ingen Æde, men blot Vand, og senere sparsommeligt Korn. De ville da snart fortære Billerne, og ved at sørge for bestandigt Træk paa Loftet holdes de best ude for Fremtiden. Maribo Avis fortæller følgende Begivenhed, som i denne Tid er indtruffet i Gloslunde Sogn: "En Tjenestepige fandt Drivt og Anledning til at underrette sin Madame om hvorlunde de 2de af hendes Medføstre anvendte alt for megen Tid paa at udhvile deres trætte og mødige Lemmer paa Malkepladsen. For nu at tilfredsstille deres Hævngierrighed over en saa uhyrreForbrydelse, gjøre de dem et Riis af Brændenelder med en Tidsel i Midten, hvormed de uden videre Formaliteter opvarte deres Medsøsters postoriora paa det eftertrykkeligste. Da hun nu besværede sig for sin Huusbonde over slig en Adfærd, blev hun Dagen efter trakteret med samme Konfekt. Ved en Politieret, som i denne Anledning blev holdt, bleve bemeldte 2de drabelige Skjoldmøer dømte til at spæge deres Kjød, kjølne deres Hævngierrighed og gjøre Bod og Bedring med at sidde paa Vand og Brød i 8 Dage.