Aarhuus Stifts-Tidende, 1795-11-28
Engeland. Den allerede omtalte Kongelige Proclamation angaaende Attentatet imod Kongens Person og den 3 Dage forhen holdte Forsamling af det corresponderende Selskab, blev den 6te forelæst i Over= og den 10de i Underhuset, hvorpaa Ministrenes Bill blev indbragt, som anholdt om strængere Forholdsregler til Sikkerheds Erholdelse for Kongens Person, imod forræderske og oprørske Angreb. Den Kongelige Proclamation indeholder i Korthed: At det var forestillet Kongen, at adskillige Folk ved Haandbilletter vare sammenkaldet under aaben Himmel nær ved Hovedstaden, og at der var holdt oprørske Taler til dem, hvis Hensigt var at opvække Misfornøielse og Utilfredshed til Skade for alle troe Undersaatteres Rolighed og Sikkerhed. At mange oprørske Skrifter vare udstrøede, for at ophidse ildesine dede Personer til Forgribelse mod Kongens Person som og ved sidste Parlamentsaabning havde havt Stil hvorved alle troe Undersaattere bleve sadte i Angest og Skræk, saa gives herved befaling til alle Fredsdommere a. a. og øvrige troe Undersaatter, at de paa det omhyggeligste søger at hindre og undertrykke alle lovstridige Forsamlinger, og at de paa Øvrighedens Forlangende skal være behielpelige, til at gribe alle oprørske Talere og Udspredere af slige Papiisen, for at de kan blive straffede efter Lovene. J Folsk af denne Proclamation, androg Statssecretair Greenille om en Bils Jndførelse, for Kongens Levetid, til hans Persons og Regen ringens Sikkerhed, hvori alle Tilfælde af Landsforræderik og J derpaa bestemte Straffe vare ansadte, og anordner, som er Tille fulgte: at al Skrevet, Trykket, Præket, eller Talet imod Kongen, hans Arvinger, Regieringen eller Constitutionen, skal straffes efter Lo venne som grove Overtrædelser, og hvem som bliver anden Gang overbeviist derom, straffes med Forviisning til de Steder hvorhen Misdædere dømmes. Parlamentslemmerne skal frietages herfra, og deres Tale friehed i ingen Maade indskrænkes. Lord Landerdale talte meget haardt herimod, kaldte den et dræbende Stød for Folkets Friehed, hvorfore og Statssecretalren, da den anden Gang blev forelæst, sagde: at da den Puuct, om Tale og Ord imod Kongen, har foraarsaget saa mange Jndvendinger, saa kunde den og gierne udelades. Hertugen af Bedsort, var ligeledes meget imod denne Bill, men den blev dog antagen af 80 Stemmer imod 8te. Ministeren Pitt indleverede og en Bill, til de oprørske Forsamlingers Undertrykkelse, Denne har en endnu videre Omfang, end den første, nemlig ganske at udrydde slige Forsamlinger med Roden, for med flere ivrede herimod, men ingen saa heftig, som Sheridan; og dog blev denne til Slutning med 214 imod 43 Stemmer, indbragt. Disse 2de Bills, sætter, formedelst den store Allarm som Oppositionslemmerne giør derover, hele London i Bevægelse. Den 11te ap alle Boghandlere, Bogtrykkere og Papiirhandler. forsamlede for at raadslaae derover. Hr. For sagde og Whigeluben, at naar denne Bill gik igienneme vare de, maaskee for denne Gang sidst samlede. Jmidlertid at Oppositionsparthier sætter sig saa heftig mod de nye Forholdsregler og begge Ministrenes Bills, erholder Kongen hver Hofdaa Adresser fra alle betydelige Stæder, hvilke giver deres Afskye tilkiende for den mod Kongens Person begaaede Forbrydelse, og beder om Forholdsregler, der for Eftertiden kan hindre den. Saaledes lyder Addresserne fra London, Birmingham, Bath, Vindsor og flere Stæder. Kiøbmandstanden har han og indgivet en saadan Adresse. Det talrige Selskab af de derværende associerede Liverymen, som, alt ved forden skeedte urvelige Optrin, har udvirket meget got, er tilsammenkaldet af deres Præsident, og opfordret imod Oprørsstifterne. Det er at beklage, at de heflige Oppositionsparthier i begge Parlementshusene, saa ivrig, forsvarer, det corresponderende Selskab, den virkelig skal have holdt meget oprørske Talen. Dette Selskab bliver derved dristigere, og har, uagtet den Kongel. Proclamation igjen holdt en Forsamling, hvorved en Deel af de heftigste Oppositionslemmer i Parlementet har været tilstæde. De holdt fra 5 Forhøininger deres Taler, hvorved Jones og Thelval især udmærkede sig. Det skal ellers have ganet meget ordentlig og stille til derved. Efter Afale blev Stemmerne og Beslutningerne tagen ved at række Hænderne i Veiret. Til Slatning blev gjort et Spørgsmaal: Skulle disse Biller, uagtet vores Bøn, gaae Giennem. Vil J da vise at Jere Mænd, som ikke kan blive Slaver, Dette blev besvaret ves at række Hænderne i Veiret. Thelvall og Jones lader det ikke alene blive derved at de er Hovedtalere for det corresponderende Selskab, men de holder og offentlige Forelæsninger i Værtshuse, f. Ex. i Vestminster Forum og Kiøbenhavnshouse o. s. v. hvor de lader sig betale 24 s. Dansk af enhver Tilhører. Paa disse Steder giør de deres Proselytter, som besvarede deres Spørgsmaale og Beslutninger, ved sidst holdte offentlige Forsamling, med at række Hænderne i Veiret. Midt under disse heftige Debatter, tages dog de alvorligste Forholdsregler til Kornprisernes Nedstemmelse. J de Parlamentet forelagte Defensivtractater med Østerrig og Rusland, er følgende bestemt: Engeland skal give en Succurs til Østerrig af 20,000 Mand Jnfanterie og 6000 Mand Cavallerie eller og maanedlig i Penge for hver 1000 Mand Jnfanterie 10,000 og for hver 1000 Mand Cavallerie, 30,000 Gulden.