Ribe Stifts Adresseaviser, 1845-02-14
Jndenlandske Efterretninger. Capitain v. Ræder har i sit nys udkomne, og af os allerede anmeldte Skrift givet en Beretning, om Landeværnets Foretagender for at undsætte Kjøbenhavn og Slaget ved Kjøge." Da Landeværnet og dets Chef, Generallieutenant v. Castenschjold, er overgaaet en meget streng Dom for dets Adfærd i 1807, og Capt. Ræder har givet en udførlig Fremstilling af hele Begivenheden, menne vi, at det vil interessere Læserne at blive meddeelt Hovedtrækkene deraf. Den hele ved Kjøge i Aaret 1807 forsamlede Styrke af Landeværns-Batailloner fra Sjælland, Lolland, Falster og Møen bestod af: Cavallerie, hvoraf noget regulairt. 600 Mand, Jnfanteri, 11 Batailloner, 5000 Mand, Artillerie, 13 Kanoner, 100 Md., tilsammen 5,700 Mand, hvortil endnu kom et Par tusinde Mand Kystmilice. Denne Armee, om man efter dens Sammensætning og Bevæbning kan kalde den saaledes, var commanderet af Generallieutenant v. Castenskjold, som Chef, en Olding paa 72 Aar, endnu rask og rørig, men som aldrig havde tjent i andet Vaaben end Kavalleriet. Næstkommanderende var Generalmajor v. Oxholm. Til Armeen var derfra Kjøbenhavns Arsenal udleveret 2,634 Geværer, 84,975 skarpe Patroner, 7,902 Flintestene og 2 Kanoner. For at bøde paa Mangelen af Geværer reqvirerede Generalen alle de Vaaben, der var i Byen og paa Landet; men om end hvert Gevær, der fandtes, blev leveret, afhialp det dog ikke Mangelen, da Mange vare meget slette. En Deel af Armeen blev derfor bevæbnet med Pikker. Af Kanoner havde man kun 2, Resten fik man skrabet sammen hist og her, tildeels hos Private; men værre var det at skaffe Ammunition til dem. Saaledes saae det ogsaa ud med de øvrige Vaaben, og General Castenskjold skrev under 21. August: "Heste og Folk kommer der nok af, men en Sabel eller Kaarde er en Sjeldenhed Mandskabet var forstørstedelen forsynet med Træsko, nøvet, og havde for en ringe Deel kun med Uvillie og Opsætsighed fulgt Opfordringen til at møde, paa Officerer og Underofficerer var der den største Mangel. Og med denne Carricatur af en Armee skulde den stakkels Castenskjold slaae - hvem Den siden verdensberømte Wellington, dengang Sir Arthur Wellesley. Han kommanderede det mod Kjøge=Armeen afsendte engelske Corps paa omtrent 6000 Mand, men da han detascherede Generalmajor v. Linsingen med 2,588 Mand for at falde Castenskjold i Flanken, og Linsingen ankom saa sildigt, at han kun lidet deeltog i Slaget, havde Wellesley egentlig kun 3,500 Combattanter; men de vare rigtignok ogsaa ganske anderledes bevæbnede, øvede og anførte, end de sjællandske Træskokarle. Attaquen begyndte ved Ølsøemagle, omtrent 1 Miil fra Kjøge, og her havde man strax den Malheur, at der manglede Ammunition til de to der posterede Kanoner; (Englænderne havde opkjørt et Artilleri paa 12 Kanoner); man sendte Bud til Kjøge efter Ammunition; men den var velforvaret i Kirken, og Dørrene til denne - spærrede. Man maatte altsaa retirere, men Retiraden blev til en formelig Flugt; 3 Batailloner gjorde Retsaus. Foran Kjøge havde Castenskjold imidlertid ladet opmarschere 4 andre Batailloner i een Linie, med Cavalleriet paa høire Fløi, og noget foran 6 Kanoner. Men her manglede ogsaa Ammunition, og de faa medbragte Skud var ei engang caliberrette. Jmidlertid holdt dog Folkene noget Stand bag Grøfterne men da Englænderne angrebe med fældet Gevær under almindeligt Hurra, var det forbi. "Da jeg - siger General v. Castenskjold meget characteristisk i sin Rapport - "Jngen saae mellem Kjøge og Fjenden uden mig og mine Adjutanter, retirerede jeg med." (O. Th. A.)