Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1843-08-12
Paa Dampskibsbroen havde Man opført en meget smuk Æreport, to Vestfarere og en Grønlandsfarer vare lagte ud i nogen Afstand fra hverandre, behængte med utallige Flag. Ligeledes varede Flag fra alle Stadens og Omegnens Kirketaarne og Møller. Under Kanonernes Torden og den forsamlede Mængdes Hurraraab stege Majestæterne iland, og begave Sig til Deres Logis i Hr. Fedder Momsens Huus. Om Aftenen var Staden smukt illumineret, og Kl. 10-11 bragte Haandværkerne, under klingende Spil, Kongen et Fakkeltog, under hvilket en Sang paa Mel. Kong Christian stod ved høien Mast" blev afsjungen og et Hurra udbragt for Majestæterne, som takkede til alle Sider, hvorpaa Kongen i et Par Ord bevidnede Sin særdeles Jnteresse for Handel, Skibsfart og Jndustri og sluttede omtrent saaledes: Eders Kjærlighed og Eders Tillid er mit Hjerte dyrebar", Næste Morgen besøgte Hs. Maj. alle vore offentlige Anstalter, Kirker, Skoler, Raadhuset, Fængslerne v. s. v. J den danske Kirke udtalte han sin Villie: at denne Bygning skulde vedligeholdes, og da Man svarede, at der var ingen Penge i Kassen, sagde han: "Saa maae De gjøre et Laan." J Fængslet talte Kongen med den for Rovmord stærkt mistænkte Schwensen, og lovede, at hans Liv skulde blive skaanet, naar han kun vilde tilstaae sin Brøde; men Arrestanten forsikkrede, at han var uskyldig, og bad, idet han omklamrede Kongens Knæ om Naade. Herpaa kunde Hs. Maj. naturligviis ikke indlade sig, men saae meget angreben ud, da han traadte frem af det mørke Fangehul. Dronningen besøgte imidlertid Børnensylerne, hvor Hun ved sin Venlighed vandt Alles Hjerter. Efter Tilbagekomsten til Sin Bopæl gav Kongen Audience, og først da denne var forbi, kunde Han tænke paa at begive sig til Duborger Slotsplads, hvor Handelsforeningen havde foranstaltet et Festmaaltid anrettet. Hertil var opført et 60 Alen langt Telt. Først havde Man anmodet Slesvigerne om at laane deres Gildetelt, men erholdt Afslag. Teltet var aabent til den ene Side, og paa Slotspladsen havde en uhyre Mængde forsamlet sig. Kongen førte Agent Christiansens Frue tilbord, Statholderen sin Søster, Dronningen, og den flensborgske Skjønhed; Mad. Tousseng. Med denne Dame og med Agent Jensen underholdt Kongen Sig meget. Deputerede fra alle slesvigske Byer havde indfundet sig, for allerunderdanigst at protestere mod en Filialbanks Oprettelse. Kongen skal have affærdiget dem temmelig kort. Jøvrigt besvares Spørgsmaalet: om Banken er bevilget eller ikke, af Nogle med Ja, af Andre med Nei; "Flensb. Zeit." siger, at Vexelanordningen bestemt er udstædt for Flensborgs Vedkommende, og at de øvrige Byer ligeledes kunde erholde den, om de vilde. Paa Raadhuset holdtes Forhandlinger om Communens Gield. Det skal være blevet bestemt, at denne eller en Deel af den skulde afdrages i Løbet af 10 Aar; men Borgerne ønskede, da ikke de havde kontraheret denne Gield, at en noget længere Tid maatte indrømmes dem. Kongen lovede, at tage Sagen under Overveielse. Denne Aften var der atter Jllumination, og et nyt Fakkeltog, hvorved tre Sange bleve afsungne: "Freiheit, die ich meine", "Was ist des Deutschen Vaterland", og en ny Sang paa Melodien, Kong Christian &c." Den følgende Morgen reiste D. MM. videre."