Aalborg Stiftstidende, 1837-03-30
J Fyens Stift ere i Aaret 1836 copulerede 1208 Par. i Fødte af Mandkjøn 2701, af Qvindekjøn 2536; tilsammen5237. Døde af Mandk. 1730, af Qvindek. 168, tilsamelmen 3378. Altsaa 1859 flere Fødte end Døde. Blandt 3de Fødte ere 94 Par Tvillinger og 1 har født Trillinger. Udenfor Ægteskab ere fødte 772. Blandt de Døde ere 239, Dødfødte, og 1056 ere døde i en Alder af 10 Aar og derunder. 409 opnaaede en Alder af 70 til 80 Aar, 249 80 til 90 Aar og 30 90 til 190 Aar. 25 have dræbt sig selv, 29 ere druknede og 25 omkomne ved andre ulykkelige Hændelser. Det er at formode, og, efter de Oplysninger, Redactioner, af dette Blad skylder en Medborger Hr. Bernhardts velvillige Meddelelser, at haabe, at vort Fødeland og navnligen ogsaa denne Provinds snart vil begynde med at tilegne sig de Fordeele, som Fabricationen af Sukker af Runkelroer, allerede i flere Aar har ydet Frankrig og Tyskland. Hr. Bernhardt har selv bereist en Deel af Tyskland og Bøhmen, besøgt de derværende meest berømte Sukkerkogerier og ser nu vendt tilbage med den fornødne grundige Kundskab om Behandlings= og Fremgangsmaaden med denne Jndustrigreen. Maatte nu snart Omstændighederne føie sig saaledes, at han om ikke alt for lang Tid kan gjøre disse sine Kundskaber gjældende ved Forsøg her i Landet. Han har Breve, fra Sverrig fra Mænd, med hvem han i Udlandet gjorde Bekjendtskab, og navnlig i Quedlinburg, af hvilke sees, at Sagen i Skaane allerede fremmes og rimeligviis om føie Tid vil være i fuld Gang paa flere Steder. Hr. BernChardt er villig til at meddele Enhver, der personlig vil henvende sig til ham, alle fornødne Oplysninger, denne Industri Gjenstand vedkommende. J Berlings Tidende har, han ladet indrykke følgende: Undertegnede, der nylig er kommet hjem fra en Reise i Tyskland og Bøhmen, hvor han har lært Runkelroesukkerfabricationen, har medbragt endeel ægte schlesisk Runkelroefrø, deels til egne Forsøg og deels til deraf at kunne overlade dem, der ønske at gjøre Forsøg med at dyrke denne Plante, Frø, som de kunne forlade sig paa, er godt. Betingelserne, under hvilke man tog haabe, at Dyrkningen vil lykkes, ere, at man vælger en frugtbar Jordbund, der, efter Erfaringer i Landvæsenet, ikke er salpeterholdig. Skjøndt jeg har seet gode Roer i den tørre Sandbund, der naturligviis har havt Gjødningskraft - omkring Staden Brandenburg, vil jeg dog helst raade til at vælge saadanne Jorder, der Aaret iforveien ere gjødede og have baaret Raps Kaal, Kartofler eller Tobak, fordi slige Jorder ved om Foraaret eengang at blive gravet eller to Gange pløiet, let faaes skjøre. Jo dybere man kan pløie, desbedre er det, men man bør vogte sig for, sidste Gang ikke at pløie dybere end man har pløiet første Gang, da man ellers faaer formeget død Jord op, hvilket vil betydeligen forsinke Roernes Vært. Den fortrinligste Jordbund er en Blanding af Leer og Sand. Naar en saadan Jord ved Bearbeidning er gjort løs, da faaer man, baade sukkerrige og smukke Roer, der ere glatte og uden Trævler. Jordens Beliggenhed maa heller være flad end siid, for alting ingen huulpløiede Agre, da Planten ikke taaler staaende Vand. Man lægger Kjernen strax paa det Sted, hvor Planten skal staae; thi Omplantning duer ikke. Man betjener sig dertil af et lille, ganske simpelt Jnstrument, der ligner en Kartoffelhakke, men Skaftet er ikke større end paa en Hammer, og Hakken to Tommer lang og ligesaa bred, dermed letter man, Jorden der, hvor Kjærnen skal ligge, og naar man har lagt to Kjærner i Hullet lader man Jorden falde ned igien og give Stedet et svagt Tryk med den flade Side af Hakken. Paa denne Maade kommer Frøet til at ligge altsammen lige dybt, omtrent en Tomme under Jorden; men har man Sandbund, maa man tage en Hakke, der er lidt længere, eller hakke saadybt ind, at Frøet kan komme til at ligge halvanden Tomme dybt i Jorden. Man lægger Kjærnerne saaledes, at de komme tolv Tommer fra hinanden i Fiirkant, hvortil man kan betjene sig af et meget simpelt Jnstrument af Lægter med Trætænder, der, staae tolv Tommer fra hinanden, og et langt Skaft; med dette Jnstrument, der har samme Form som en Haverive, trækker man først paa langs og siden paa tværs over Ageren, og lægger Kjærnerne paa hvert Sted, hvor der har dannet sig en Kors. Dette Jnstrument er allerede af flere beskrevet under Navn af Liniator eller Marker. Ere Planterne komne op, og der staae flere paa et Sted, saa trækker man de svageste op, idet man med den venstre Haand holder fast paa den stærkeste Plante, og rykker de andre forsigtig op. Man bruger 3 til 5 Pd. Frø til en Tønde Land geometrisk Maal. Er Ukrudt kommen op, saa ryddes det lettest afveien ved at hakke Jorden, imellem Planterne; det skeer med et Jnstrument, der ligeledes ligner en Kartoffelhakke; men det maa være saa let, at et Bar magelig kan regjere det. Vil man benytte Roerne til Sukke maae de ikke berøves deres Blade, men vil man benytte dem, som Qvægfoder, kan man tage, paa Hjertebladene nær, alle andre Blade bort, thi de vore snart igien; men denne Afbladning skeer dog stedse paa Roernes Bekostning. Disse Roer dyrkes meget hyppigt i Tyskland til Foder for Køer, men især til Faar, da man er af den Mening, at de skulle have en ganske fortrinlig Jndflydelse paa Faarenes Helbred og Værten, af deres Uld. J Bøhmen og Tyskland lægger man Frøet det første Dage i April, men hos os troer jeg man gjør rettest i at lade de første fjorten Dage af April gaae forbi; hver Landmand eller Gartner vil forøvrigt bedst selv vide at vælge Tiden efter sine Jorders Beskaffenhed. Man vil af hvad der allerede forhen er skrevet om denne Gienstand vide, at man ikke tør dyrke disse Roer i nylig gjødet Jord. Overalt er hvad jeg har skrevet, ikke skeet i anden Hensigt, end for paany at vække Jnteresse for en Sag, om hvilken jeg troer, at den er ligesaa anvendelig hos os, som den er over hele Tyskland, og at opfriske Betingelserne for Runkelroedyrkning hos dem, der ikke ere i øieblikkelig Besiddelse af de Bøger og Blade, der til større Fuldkommenhed have afhandlet Plantens Dyrkning. Frøet, der overlades for 1 Mk. 8 s. pr. Pund, kan behageligst portofrit bestilles hos Hr. Urtekræmmer J. C. Bondrup, Adelgaden Nr. 270 i Kjøbenhavn, eller hos Undertegnede i Aalborg. p. t. Kjøbenhavn, den 2den Marts 1837. F. Bernhardt.