Corsaren, 1841-03-12
Tilbageblik paa Aaret 1840. "Hvorledes? Saa langt inde i det nye Aar at komme med et Tilbageblik paa det gamle? Jo, det er net!" - saaledes hører jeg dig udbryde ved at læse denne Overskrift, og jeg tilstaaer, at Du har Ret til at gjøre mig denne Bebreidelse; men jeg haaber, at Du vil undskylde mig, naar Du har hort mit Forsvar. Skylden er nemlig aldeles ikke min, men deres, som have gaaet og beseet det gamle Aar og spærret mig Udsigten dertil. Først gik, som Du veed, Kjøbenhavnsposten" derinde og jamrede og klagede og raabte: 'Jeg seer aldeles ingen statsretlige Garantier; Gud hjælpe mig, arme Menneske! jeg seer ikke engang Spor af Garantier!' Saa kom, Berlingske Tidende" derind og geraadede i Henrykkelse. Efter hvad den fortalte, har den ogsaa seet deilige Ting derinde: Fortræffelige Regjeringsforanstaltninger, hvi Priis paa islandsk Klipfisk, begyndende Reductioner, vel conserverede Kalveskind, Opkomst i Literaturen o. s. v., og det var egentlig dette, som hos mig opvakte Lysten efter at ligge derind og ligeledes see alle de rare Sager. Jeg vil nu i Din Nærværelse kaste Blikket derhen, og saa skal jeg ærlig og redelig fortælle Dig, hvad jeg seer, og derpaa komme med mit Raisonnement derover, skjøndt Du naturligviis gjorde bedst i, selv at raisonnere lidt. Jeg kaster altsaa Blikket derind Naa! Der seer, ved Gud! broget nok ud derinde, og jeg maa nok tage Briller paa, hvis jeg vil see Alt tydeligt. - Ahl Nu seer jeg det. - Hele Aaret ligger bedækket med Løfter og Forventninger. Forventningerne see paa Løfterne, og Løfterne see paa Forventningerne, og en Masse Taalmodighed ligger ovenpaa dem begge. Det er et hjerteopløftende Syn, det giver mig Mod til at see nøiere til. - Eil der ligger en Snees Beslaglæggelser; en heel Mængde dristige Tanker ligge ud af dem; men Politiet staaer og passer paa, at de ikke slippe ud. Der ligger ogsaa et Stykke Papiir, som de nærmest liggende Forventninger betragte med et underligt Øiekast. Lad os see! Paa Papiret staaer: "Rescript af 31te October - ja, saa er det ikke saa besynderligt, at de give det saadant et morsomt Øiekast. Der ligger mange flere Ting; men Kunsten er at hitte rede imellem dem. Der ligger en Kronningskappe, endeel sønderslagne Ruder, en væltet Husar og nogle dandsende Politistokke (Dandsende? spørger Du. Ja, de ligge, ved Gud! og dandse endnu); der ligger forskjellige vendte Kapper, 4 Lpd. Kors og 41 Skpd. Raad (som formodentlig skulle sælges som Maculatur); endelig ligger der Spil, Gjæld og Dands, samt to lange, lange Petitioner, som maale, hvo af dem der er længst, og desuden ligger henne paa en afsondret Plads en Bunke Svaghed, Frygt og Vankelmod, men halv skjult af en pragtfuld Kappe. Rundt omkring, blandet imellem det Øvrige, ligger, som i ethvert Aar, Glæde og Sorg, Taarer og Smiil, Laster og Dyder, Handel, Vandel, Bedrag, Dom og Død. Nu har jeg altsaa seet paa 1840, og nu skulde jeg frem med min Mening derom. Min Mening er, at. . . . ..; nei! Jeg vil ikke sige, hvad jeg mener. Min Mening er slet ingen Ting; det kommer jeg bedst fra, og det kan jeg ikke blive lagt under Beslag for. Men der staaer endnu Noget tilbage. De andre Blade have først seet paa 1840, saa sagt deres Mening derom, og dernæst af det, de have seet, uddraget en Spaadom for det Tilkommende. Det maa jeg ogsaa gjøre. Lad see! Man maa vel bære sig af hermed, som man bærer sig ad med Veirspaadomme fra det ene Aar til det næste, nemlig af Regn spaae Regn, af Snee Snee o. s. v. - Nu vel! Det vil jeg da gjøre: Af Løfterne spaaer jeg Løfter, af Forventningerne Forventninger, af Beslaglæggelserne Beslaglæggelser og af Rescriptet Rescripter. Andet kan jeg ikke faae ud; men det, jeg har faaet ud, er da efter min Formening heller ikke saa lidt. Forresten raader jeg alle Læsere til, ikke at troe paa Spaadomme, fordi det ikke staaer i noget Menneskes Magt at spaae med Sikkerhed, hvorimod jeg henviser dem til en gammel gylden Regel, som gjør alle Spaadomme unødvendige, nemlig: "Man skal haabe det Bedste og vente det Værste". Den Regel vil idetmindste jeg rette mig efter: Jeg vil haabe Lys, Glæde og Frihed, jeg vil haabe Enighed, Fred og Velsignelse; men jeg vil vente o: være forberedt paa Alt Andet, og jeg raader Alle til det Samme. Saa undgaaer man da idetmindste een Ubehagelighed: den ubehagelige Overraskelse. Efterskrift: J Tilbageblikket paa 1840 oversaae jeg dog een væsentlig Ting: De nye Uniformer til Staldvæsenet, Jagtvæsenet, Hofjunkervæsenet o. s. v. Disse Uniformer see glimrende ud og danne et Slags Lyspuncter for Tilbageblikket.