Aalborgs Stifts Adresseavis, 1823-10-11
Krigsskuepladsen. Om Fortet Sancti Petris Jndtagelse har Man nu en lofficiel Jndberetning fra Contraadmiral Des Rotours, som var den, der indtog Fortet og ikke Adm. Duperre. Han begynder med en detailleret Beskrivelse over Skibenes Stilling ved Angrebet, som han dog maatte forandre, da han saae, at Skuddene ikke rækkede saa langt, som de skulde. Da han bemærkede, at Jlden kun i lange Mellemrum blev besvaret fra Fortet, troede han Øieblikket gunstigt til at vove en Storm. Han gav Signalet og Man begyndte at fyre, da Man pludselig i Fortet heisede en hvid Fane, der blev hilset med Udraabet: "leve Kongen, Underhandlinger begyndte, og Garnisonen paa Fortet tilbød at capitulere, naar den maatte drage frit til Øen Leon, og nu som før tjene mod de Franske. Dette kunde ikke indrømmes, Garnisonen maatte ikke tjene mod Frankerig. Den valgte da af Frygt hellere at overgive sig som Fanger, end at vende tilbage til Leon. De Franske toge da Fortet i Besiddelse, hvor de forefandt 27 Metalkanoner, en Garnison af 180 Mand, en Mængde Munition, og Levnetsmidler for 2 Maaneder. De Spanskes Tab bestod af 13 Døde og Saarede. Denne Seier skal have vakt saadan Skræk i Leon, at Mange ere flygtede derfra til Cadix. Forresten meldes ikke om noget videre Fremskridt, der siden dette er gjort af de Franske. Den 15de f. M., altsaa før Scti Petris Jndtagelse, skulle de Franske have gjort et mislykket Angreb paa Puntales. Hertugen af Angouleme skal ellers have et ret godt Hjelpecorps i Baghaanden, nemlig 12000 Portugisere, der staae i Badajos, som Man forsikkrer, rede til at følge Hertugens første Vink. Præsidenten for Regentskabet, Hertugen af Jnfantado, og Krigsministeren Saez ere ankomne til Pto S. Maria, efterat de paa Veien havde havt den Malheur, at blive omringet af 7 Røvere, som DD. Excell. dog affandt dem med i Mindelighed ved en liden Sum Penge. Mærkeligt nok er det ogsaa, at den spanske Konges Livvagt er afgaaet fra Madrid til Sevilla, for derfra igjen at gaae til Cadix. J Cadix selv er udnævnt en militairisk Defensions-Commission med en næsten uindskrænket Magt. Denne lod den 18de f. M. om Aftenen Porten, der vender ud til Havet, pludselig lukke og presse Matroser. Handelstanden har maattet rykke ud med et tvunget Laan af 8 Mill. Realer, og desuden maa hver 5te Dag betales 1 Mill. 200,000 Realer til Tropperne. Flotillen skal have skiftet Anfører, og istedet for Valde; have faaet Dionysio Capaz. Kongen, siger Man, bliver nu i Cadix behandlet med megen Agtelse. Riego er nu bleven transporteret til Madrid for der at overleveres til Regentskabet. Man seer nu af en officiel Jndberetning fra Guilleminot, at Riego, efter at være jaget paa Flugten ved Priego, havde besat Jaen, hvilken Stad Gen. Bonnemains dog snart indtog. Man for og Riego nu fra een Stilling til en Anden, og han tabte ved disse forskjellige Fægtninger 500 Mand. Han vendte sig da mod Jodar, hvor han kastede sig ind med 2000 Mand. Her indhentede de Franske under Oberst d'Argout ham, sloge ham og forjoge ham og de af hans Folk, der ikke bleve fangne eller dræbte. Her skal, som han selv skal have sagt, En af hans Folk have skudt Hesten under ham og saaret ham selv, hvilket var Aarsag til, at han opgav Haabet og Alt og selv flygtede. Det var en Bønde, Lopez Lara, som han havde antaget som Veiviser, der forraadte ham. For at skaffe ham Logis, førte han ham til hans Broder Mateo, der under Paaskud af at hente en Smed til at beslaae Riegos Hest, hvilket denne havde forlangt, hentede Alcaden med en Vagt af bevæbnede Bønder. Riego og hans 3 Ledsagere forsvarede sig, men den tilbagekomne Mateo og hans Broder Lopez greb 3 Karabiner, og sigtede paa Officererne. Da de nu havde overgivet sig, vilde Alcaden strax lade dem ombringe, hvilket dog Bønderne forhindrede, og sendte de Fangne til Arqvillos.