Københavns Adresseavis, 1786-12-08
Da det er erfaret, at de jydske Staldstude, som de slesvig holsteenske Mærskbønder først paa Aaret indkjøber i Jylland og derefter sætter paa deres Græsgange, paa en langt kraftigere Maade til Slutning fedes i Mærsken, end i lige lang Tid paa de jydske Staldgaarde, og Hamborg, som disse især tilføres, endog derved, andre Aarsager ei at berøre, kan have det fedeste Oxekjød langt bedre og til ringere Priser end Kjøbenhavn, ei at tale om det meget Korn, som ved denne Fedning spares, og at forbigaae de mange røgede Oxebryster af danske Øxen, hvorfor Penge udgaaer fra Dannemark til Hamborg, hvilke maaskee dog og engang kunde blive ufornødne; saa udsæt ter Selskabet, og saa meget meere som mange Staldgaarde i Jylland nu forvandles til Hollænderier, for selv at erfare Forskjellen i Priserne og Godheden i Fedningen paa indførte Øxen fra Mærsken i Ligning mod de fra Jylland til Kjøbenhavn overførte, følgende Premier: Forden Slagter i Kjøbenhavn, som i tilstundende Aars Sommer, Høst eller Efteraar fører fra en af de slesvigske Stader: Apenrade, Flensborg, Cappel. Eckernførde eller andre, Øxen fra jydske Staldgaarde, sedede i Mærsken, til noget Sted i Sielland og derfra til Kjøbenhavn, ikke mindre end 30 Par, 100 Rdlr. Før ikke mindre end 15 Par, indførte paa lige Vilkaar, 50 Rdlr. Med Æskningen, som indsendes inden Udgangen af Aaret 1787, maae følge troeværdige Attester fra Stæderne, hvor Øxene ere nukjøbte, at de virkeligen ere jydske Staldøren overfedede Mærsken Om Fedningens Beskaffenhed og Priserne, let ene med det andet beregnet, forbeholder Selskabet sig efter Omstændigheder af Tid og Leilighed hos Vedkomnende at indhente mundtlig eller skriftlig Oplysning her, ligesom og at tage Kreaturene selv i Øiesyn, til hvilken Ende det maatte Selskabet tilkjendegives, naar de ere ankomne, uagtet man endnu ikke har indsendt sin PremieÆskning derfor. Dersom en Slagter har selv gjort Jnd kjøbet i Marsken og besørget Studene de fra overførte, og saaledes derved erhvervet sig en fornøden Erfarenhed omdenne Handel i sin egen Omkreds, da vil saadant, foruden Premien i Penge, efter Vigtigheden af den anvendte Flid derpaa og den Oplysning han derom kan give, desuden med en eller anden Medalje vorde belønnet. 48. Da Selskabet haver erfaret, at Faare=AvlensUdbredelse i adskillige Henseender er meere passende og vigtigere for Norge, i Almindelighed betragtet, end for Dannemark, saa udsætter det i Forhold derefter følgende Premier for denne vigtige Avl, For den, som med troværdige Attester, efter Selskabets Forskrift, beviser at have tillagt den talrigste og beste Hjord med fineste Uld, af aftikansk, spansk eller engelsk Art, samt tillige omstændelig og med Nøiagtighed indberetter Behandlings=Maade til Formerelse, Fode, Malkning, Klipning, om denne skeer een eller flere gange om Aaret, og HuusningsMaade, samt øvrige Behandling og Pleie i alle Aarets Tider. 1. For Norge, For den beste og talrigste saaledes beskafne Hjord, med hossøjet Underretning, ikke mindre end 100 Stykker (Lammen uberegnede) den anden Gul medalje eller 50 Rdlr. For 60 Stkr. paa samme Vilkaar 30 Rdlr.; for 40 Stkr. paa samme Vilkaar 20 Rdlr., for 20 Stkr. paa samme Vilkaar 10 Rdlr.; for 10 Stkr. paa samme Vilkaar 5 Rdlr. 2. a. For Dannemark, samt for Slesvig og Holsteen for sig udsættes ligeledes og paa anførte Vilkaar, For 100 Stkr. Faar 40 Rdlr.; for 50 Stkr. Faar 20 Rdlr., for 24 Stkr. Faar 10 Rdlr. b. Folk af Bondestanden i Dannemark, Slesvig og Holsteen kan æske Premie mod andre for halve Mængder. Til Prøver maatte fra vedkommende Steder indsendes et Skind med Ulden paa, forsynet med den Attesterendes Segl. Attesterne om Hjordens Virkelighed og Jndberetningernes Rigtighed maae være særdeles paalidelige, og forsynede med samme Segl, som Prøveskindet, og Premien maae, som forhen udsat, æskes inden Desember Maaneds Udgang 1786. Den, som engang har vundet Premie herfor, kan ikke oftere, vinde den, med mindre han tilstrekkeligen beviser, at han siden ei allene har forøget, men og tillige kjendeligen forbedret sin Faare Avl. 49. Da Selskabet i Følge indberettede Erfaringer er overbeviist om, at det vilde være særdeles nyttigt, om de norske ubeboede Udøer bleve brugte til vilde Faars Avling; saa udsættes følgende Premier, For den talrigste og beste Hjord af vilde Faar, af engelsk, spansk eller afrikansk Art, levende Vinter og Sommer paa de norske ubeboede Udøer, ikke mindre end 30 Stykker, Selskabets anden Guldmedalje eller 50 Rdlr. For den næst beste Hjord, ikke mindre end 20 Stykker, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den beste dernæst, ikke mindre end 15 Stykker, den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. Disse Premier kan ikke æskes uden for saadanne Øers Besættelse, som ikke forhen har været brugte til deslige sine Faars Avling. Med Attesterne og Prøverne forholdes ligesom ved forrige Nummer er foreskrevet, og Premien æstes, som forhen udsat, inden Desember Maaneds Udgang 1786. 50. Da Tømmerets Kostbarhed i Island gjør det paa mange Steder umueligt at opføre de fornødne og saa kaldede Faareborge eller Faarehuse, men disse dog og kan bygges enten af Steen eller Grønsvær, eller af begge Dele, ret gode, naar Vedkommende forstaaer det; saa udsætter Selskabet til Befordring af slige Faareborges Opførselse følgende Premier: For den, som efter denne Listes Bekjendtgjørelse haver af Steen eller Grønsvær, eller begge Deele, opført de fleste, varigste, og i Henseende til Materie og Dannelse beste Faareborge, ikke mindre end 10 Stykker, hver til 50 Faar, 10 Rdlr. For næste Mængde af lige Beskaffenhed, ikke mindre end 8 Stykker, 8 Rdlr. For næste Mængde derefter og paa samme Vilkaar, ikke mindre end 6 Stykker, 6 Rdlr. Premier, ne udsættes særskilt for hvert Amtmandskab De æstes til Udgangen af Aaret 1788, og udsættes for flere Aar. Med Æstningen maae følge troværdige Attester og Faareborgenes Beskaffenhed efter foranførte, samt om deres Beliggenhed, som bor være paa en Høi, Grunden noget udad heidende paa alle Sider, paa det at Vandet ikke skal kunne sankes, eller blive staaende i Midten. Uden slige Attester bliver der paa Æstningen ikke agtet. 51. a For den Bonde i de meest nordlige Provindser, i og oven for Norge, som fra denne Listes Bekjendtgjørelse, til Æskning skeer, beviisligen gotgiø for Selskabet, paa den beste Maade at have benyttet sig af Regsdyret, saavel i hans egen Huusholding, som ved at forædle og til andre at afsætte Rensdyrets Melt eller Ost, dets Kjød Hud, Horn og Haar m.v., Selskabets første Medalje i Sølv eller 20 Rdlr. For den, som i denne Huusholdingsmaade har dernæst viist sig meest klog og opmerksom, Selskabets anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den tredie derefter, Selskabets tredie Sølv medalje eller 5 Rdlr. Premien kan æskes saavel for det tamme som for det vilde Rensdør, og Æskningen indsendes inden Udgangen af Aaret 1787, b. Og da Selskabet. har erfaret, at dette nyttige Dyr kan leve paa mange Fielde i Norge, hvor Rensmossen endog falder i Overflod, men hvor det dog endnu aldrig har værer, især i de søndenfieldske Dele af Riget; saa agter Selskabet at belønne dem, som paatager sig denne Handel med Jndførsel af Rensdyr fra Finmarken eller andre Steder til de Egne, hvor de ikke tilforn haver levet, eller hvor Premier af Selskabet for deres Paasætning ikke allerede er givet, alt i Forhold til de Dyr, som saaledes indføres og ansættes, og de Vanskeligheder, som ved saadan Leilighed ere overvundne. Æskningen herfor indsendes inden Aarets Udgang 1787, eller i det længste til Udgangen af Januar 1788. 52. Den skjønne Fremgang Selskabet lover sig af sine Opmuntringer for Bie=Avlen i begge Rigerne, men især i Dannemark, gjør at det fremdeles udsætter følgende Premier, For den største Mængde Biestader med ved overfødte Bier, som den Æskende selv har tillagt, og ikke tilkjøbt sig, laant eller paa nogen anden saadan Maade erhvervet: 1) For ethvert af de 6 geistlige Stifter i Dannemark, a. En Premie af 20 Rdlr. for ikke mindre end 40 Biestader. En Premie for næste Antal, ikke mindre end 30 Stader, 15 Rdlr. En Premie for største Antal derefter, ikke mindre end 20 Stader, 10 Rd. Og endelig en Premie af 5 Rdlr. for ikke mindre end 10 Stader. Folk af Bondestanden, Degne og Skoleholdere, samt Haandverkere, som efter Loven maae boe paa Landet, kan allene vinde disse Premier for bemeldte Mængder; men Folk af andre Stænder kan med dobbelte Mængder, nemlig 80 og 60 Stader, samæste, dog ikkun til de 2 største Premier. Herregaardene ere herfra udelukte, b. Tilfælde at de indsendte Æstninger angaaer nye Biehavers Anlæg vil samme bliv overordentligen belønnet, naar de skulde komme i Strid med ældte Anlæg. c. Og da Selskabet har erfaret, at det falder Huusmændene ulige besværligere, at opbringe det fordrede Antal, end andre af Bondestanden; saa udsættes for deres Skyld følgende nye Premier, For den største Mængde Biestader med ved overfødte Bier, som Huusmand selv haver tillagt og ikke tilkjøbt sig, laant eller paa andre Maader erhvervet, forikke mindre end 30 Steder, 20 Rdlr. For ikke min re end 20 Stader 15 Rdlr. For ikke mindre end 15 Stader 10 Rdlr. For næste Antal, ikke mindre end 12 Stader, 8 Rdlr. For en mindre end 10 Stader, Rdlr. For ei mindre end 5 Stader, 3 Rdlr. Disse Premier udsættes og for ethvert af de 6 geistlige Stifter, i Dannemark, og særskilt for Huusmænd, hvilke i samme Stiftræskeer allene med Huusmænd og ikke med Bønde, eller Folk af andre Stænder. Med Attester og Æsk nings=Tiden forholdes som ved næstfølgende Premte bliver meldet. Af de Stader, som de Æskende kan har udestaaende hos andre, regnes to lige med et, som Af haver hiemme. d. Skjønt Selskabet saaledes har udsePremier for alle Stifter, udsætter det dog særskilt Primier for de Biestader, som efter denne Listes Bekjendtgjørelse ere tillagte paa de jydske Lyngheder i Særdeles hed, og anseer dem til Premie værdige, ligesom de samlet udgjorde et færskilt Stift, og det ydermeere med Fortrin at kunne æske Premier for halve Mængder imod andre. 2) For Norge. I Almindelighed paa samme Vilkaar, som foran er meldt: 40 Rdlr. for ikke mindre end 30 Biestader. 20 Rdlr. for ikke mindre end 20 Biestader. 10 Rdlr. for ikke mindrend 8 Biestader. 5 Rdlr. for ikke mindre end 4 Biestader. Folk af Bondestanden kan vinde disse Premier i Kap med andre for 15, 10, 5 og 3 Stater. I de fornødne tilforladelige Attester, som indsendes med Premie Æskninger saavel fra Dannemark som Norge, og som maae være nøie indrettede efter Forerindringerne forved denne Liste, maae meldes, hvor megen Vox og Hou ning i det angivne Tal af Biestader for seneste Aar er avlet, samt om Svermene ved Optagelsen ere blevne i Behold, eller ødelagte, hvilke Omstændigheder, naar alt ellers er lige, vil blive tagne i Betragtning. De, som indsender Æskninger for Magasin Stader, maae bevise, at Kuberne ere fuldbyggede, paa det deres Værd des vissere kan bestemmes imod enkelte Stader. Premien, som forhen har været udsat, æskes inden Desember Maaneds Udgang 1786 ; dog maae Attesterne og Synet over Bierne være tugen i Juni Maaned, og tillige tydeligen bevidne, at alle Staderne, til den Tid Attesten blev givet, vare i god Behold, og de med overfødte Bier udtrykkeligen nævnes, ved Tal, for at kunne stilles sog Svermeskjent Æskningen derfor ikke behøves at indsendes førende ved Defember Maaneds Udgang. Glemmes eller forbigaaes den Omstændighed i Attesteen og Biernes Oversødning, bliver der paa den hele Æskning ikke agtet. De, som engang herfor haver faaet Premie eller Belønning, kan ikke oftere vinde nogen, undtagen for de Bie slader, som de i Fremtiden maatte bevise sig at have tillagt over det Antal, for hvilke de engang ere belønnene, hvilket forhen belønnede Antal altid bliver at fradrage. 53. Da Selskabet i flere Aar har erfaret den nyttige Beavls aarlige Fremvext her i Rigerne, saa vil det og opmuntre Saaning og Plantning af saadanne Træer og Vexter, som til forskjellige Aarets Tider kan give Bierne, Materie til Bieverket, og udsætter derfor følgende Premier: For den, som i eller ved sin Biehave planter de fleste Træer eller Vexter, hvoraf Bierne kan trække ei allene tidlig om Vaaren, men endog om Sommeren og sildig paa Efteraaret For den største Flid herudi den første Sølvmedallie eller 20 Rdlr. For den næste Flid, den anden Sølvmedalje ener 10 Rdlr. For den næste Flid den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. De Træer, og Planter, som Selskabet dertil vilde anbefale, ere: For Foraaret: Hassel, Elle, Tørstebær, Corniol Birk, Afp. Kastanter, Vidler, Ribs, Stikkelsbær, alle Slags Frugttræer, Krokus, eller den saa kaldede Vintergiek, Koklegre og andre Blomster. For Sommeren: Lindetræer, Doerg=Mandel Træet eller Antygdalus Nana og det siberiske Ertetræe, Klever, Espersette, Luserne, Erter, Vikker, Hør og Hamp, Boghvede, Van, hvilken sidste er saa meget merkeligere, som den desuden er en nyttig Farveplante m.v. For Efteraaret: Timian, Salve, Vinter Merian, Soelblommer m.v. Disse Premier kan først æskes i Desember 1788, og Attesterne maatte oplyse, hvilke Planter og Træer der haver været dyrkede, og i hvor stor Mængde, samt Antallet af de Bie slader, som derved ere forsvaede, og endeligen tilføje Efterretning, hvorvidt Bie Verket over det sædvanlige der ved er forøget, da Selskabet for Eftertiden agter at lægge Merke til den Nytte, som saadanne Plantninger maatte medføre. 54. Det er bekiendt nok, hvor slet Tørvemoserne paa de fleste Steder behandles, faa at ikke det halve af dem nyttes, men enten bliver de staaende til unyttige Bænke, eller de ikke for Vandet kan opskjeres. Selskabet udfatter derfor følgende Premier, For den Bondebye eller enkelt Landmand, som i trende paa følgende Aar, og altsaa indtil Mikkelsdag 1789, paa den ordentligste Maade behandler sin Tørvemose, den tredie Guldmedalje eller 25 Rdlr. For den, som herudi kommer nærmest, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For den næste Flid og Orden herudi, den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For den nærmeste herved igien, den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Ved den ordentligste Behandling af Tørvemosen forstaaer Selskabet, at Gravene føres aarligen parallele og i lige Linie tvers over hele Masen, saa de mueligt være kan, at Vandet enten afledes ved Gravning, Øsning eller nogen Maskine, at enhver Grav nyttes i Dylden paa en Tørv nær, at Grønsværen, Affald og Smulinger af Tørven igjen nedkastes i Graven, naar den ganske for des, for at befordre Vexten af Vandplanterne og nye Tørvejords Tilvext i Tiden, m.v. Ved Attesterne maae Omgangsmaaden, Mosernes Størrelse, og Beskaffenhed, og Mængden af den opskaarne Tørv oplyses og bevises, og end videre forklares, om man der i Egnen forhen har behandlet Tørvemoserne ordentligen, eller om man nu først dermed har begyndt, hvilket alt ved Bedommelsen vil komme i Betragtning. Enket Mand vil komme til at samæske med enkelt Mand, og Bye med Bye Æskningen maae indsendes i Defember 1789. Disse Premier udsættes for Jylland og Fyen særskilt, og sær stilt for de øvrige Øer. 55. I Heder, Overdreve, Skove og paa andre Steder findes mange Moser, hvilke kommer til ingen eller megen liden Nytte enten som Græsning og Engbund eller som Tørveskjer betragtede. Selskabet udsætter i denne Henseende følgende Preiser: For Besaaeningen eller Be plantningen af de største eller fleste af ovenmeldte Moser med Elle, Vidier eller andre i fugtig Grund voxende Busk= og Træesorter efter Bekjendtgjørelsen af dette, den første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For de største og fleste Moser derefter, den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For de derefter, den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Disse Premier kan ei æskes for Defember 1790, og Attesterne maatte forklare, at besaaen ingen er skeet 1786 eller 1787 i det seeneste, og at de unge Planter i August eller September 1790 befandtes i god Stand. Ligeledes maae forklares Mosernes Størrelse udi Tønder Land, og Planternes ungefærlige Mængde. De udsættes om næst forrige færskilt for Jylland og Fyen, og for de øvrige Øer, ligesaa. Dersom Selskabet skulde blive underrettet om nogen merkelig og stor Flid udi saadanne Møsers Besaae ning, da vil det efter Omstændighederne forhje disse Premier. 56. For den største Mængde i norske Farvande fangen og paa hollandsk Maade best virket, nedlagt og omsaltet Sild, saltet allene med St. Hybes Salt, imellem 10de og 15de Dag paa nye omlagt og med samme Salt ned saltet og nedsendt fra Norge til Forhandling i Kjøbenhavn. For den største Mængde, ikke mindre end 200 Fjerdinger, Selskabets første Guldmedalje eller 100 Rdlr. Forden næste, ikke mindre end 100 Fjerdinger, Selskabets anden Guldmedallie eller 500 Rdlr. For næst derefter, ikke mindre end 50 Fierdinger, Selskabets første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. Den Maade, Sildene vil nedlægges paa efter hollandsk Maade, findes anført i Listen for 1781. Selskabet vil nøie paasee, at den der forø slagne hollandske Plan følges saavel i Henseende til Saltet, som i Henseende til Sorteringen, Nedlægningen, Baandenes Antal og sammes Egenskab, som maatte erindres at være af flærkeste Træe, og at de ere net gjorte og vel paalagte. Attester maae gotgjøre, at Si den er nedsaltet i det mindste inden 12 Timer efter Fangsten. Ligeledes maae Attester bevise, at Silden er fangen af danske eller norske Undersaatter og for dansk eller nørst Regning. Premien vil, som forhen udsat, æskes og Silden geledes af bemeldte tilforlad lige Beviser inden Januarii Maaneds Udgang 1787. Den eller de, som eengang haver bundet den første og anden Premie, kan ikke æske Premie til Erholdelse deraf oftere. De, som æsker Premie fra et Sted, hvor en Guldmedalje tilforn er vundet, og Sildefatningsmaaden følgelig bekjendt, kan kun vinde Premier i Sølv. 57. For den største Mængde, ikke mindre end 500 Fjerdinger, i de norske Farvande fangen og i lukt Fartøi, strax virket og best nedsaltet feed Høstsild, Selskabets første Guldmedalje eller 100 Rdlr. Premien maatte æskes inden sidste Januar 1787, og i det mindste maatte af forbemeldte Mængde til Selskabets Eftersyn og Undersøgning nedsendes 5 Fjerdinger. Attesterne maae ei allene formeligen og ordentligen gotgiøre, at Silden er fangen i benævnte Farvande, samt ganet, virket og nedlagt i et saadant Fartøi, som forhen meldt er; men de maatte endog tydeligen bevidne, at Fangsten og Behandlingen er foranstaltet af danske eller norske Redere, samt at den hele Mængde virkeligen er fisket ved et og det samme Fartøi. Ved Æstningernes Bedømmelse vil den have Fortrinet, som, naar alle øvrige Omstændigheder, ere lige, tillige meddeler en ordentlig og tilforladelig Efterretning om den brugte Maade i at fange og behandle Sildene, som og om det dertil anvendte Redskab, saa velsom om Fartøiets Størrelse og beskaffenhed, samt om hvor, og hvor langt fra Kysten Fangsten er skeet. 58. For den største Mængde best røgede Sild beviisligen fra et Silderøgerie i Norge, inden eller udenrigsk afsat, giver Selskabet sin tredie Guldmedalje. For den næste Mængde derefter, den første Sølvmedalje. For den næst paa følgende, den anden Sølvmedalje. Mængderne lader Selskabet til videre ubestemt. Premierne, som æskes til Udgangen af Aaret 1787, udsættes kun forStæderne og deres Borgere, og maae ikke ved noget andet Selskab være æsket Premie for samme Sild. Prover i det mindste af 100 Stykker nedsendes med Attester om deres Lighed til Resten. Dersom der med Æskningen følger Efterretning om den Jndpakningsmaade, som man har anseet at være den beste, og Oplysning om, hvorvidt man kunde kjende og ved Erfaring have prøvet Forskjellen imellem den holstenske Silde=Røgningsmaade, den Harmouthske, som det Bergenske nyttige Selskab, har bekjendtgjort, og den hollandske, vil saadant være Selskabet behageligt, og, naar Resten er lige, ved Premie=Tilkjendelsen finde sin Priis. 59. For den, som udfører fra Dannemark til Norge, eller Sverrig, eller andre fremmede Steder i Kattegattet og Østersøen, Karper her i Riget avlede, ikke mindre end 1000 Stykker, at regne fra denne Listes Bekjendtgiørelse til 1ste Mai 1787, udsætter Selskabet atter sin anden Medalje i Guld eller 500 Rdlr. For den næste, som udfører samme Slags Fisk paa samme Vilkaar, ikke mindre end 700 Stykker, Selskabets tredie Guldmedalje eller 25 Rdlr. For næste Mængde derefter, ikke min re end 500 Stykker, Selskabets første Medalje i Sølv eller 20 Rdlr. Premierne udsættes særskilt for Norge og særskilt for Sverrig og de andre østersøiske Stæder. Troeværdige Attester især fra Stedet, hvor Salget er skeet, maae bevidne Sagens Rigtighed. Premierne æstes inden sidste Desember 1786 og udsættes igjen for følgende Aar. 60. Da megen fremmed Ost baade Hollandsk og Engelsk, er at tale om andre, kunde holdes ude, naar den saa kaldede Tyboe Ost var i Mængde at erholde i Kjøbenhavn, hvor den af mange begierligen søges, men slet ikke er at faae; saa udsætter Selskabet, for om mueligt at føre denne Næringsgreen i den Gang den fortjener hos os, og tildeels haver blant Fremmede, følgende Premier: For Jndførsel til Forhandling i Kjøbenhavn af bemeldte Tybo=Ost i Aaret 1787, ikke mindre end 2 Skippund, Selskabets første Sølvmedalje eller 20 Rdlr. For ikke mindre end 1 Skippund den anden Sølvmedalje eller 10 Rdlr. For ikke mindre end 1/2 Skippund den tredie Sølvmedalje eller 5 Rdlr. Selskabet er af Formening, at Oste paa 10 til 12 Pund vilde være meest afsætlige. Æskningen vil indsendes inden næste Aars Udgang og troeværdige Attester medfølge om Jndførselens Rigtighed. 61. Da Selskabet med Fornøielse har erfaret, at Drivgarn nu med Fordeel er bleven brugt i Jsefjorden; saa udsætter det atter for Fiskerierne der, drerne paa samme Maade, følgende Premier, nemlig: For den eller dem, som inden Aarets Udgang gotgiør, med Driv garn at have gjort den største Fangst af Sild eller andre der faldende Fiske Sorter, 30 Rdlr. For næste Mængde 20 Rdlr., for den derefter 10 Rdlr., og for den derpaa 5 Rdlr. Selskabet lader med Villie Mængderne ubestemte Premierne æskes til Aarets Udgang og vil blive oftere udsat. Den første Premie kan af en og samme Person ikke vindes meere end een Gang, og til de ringere Premier kan man ei samæske uden, med større Mængder. af Værdie, end dem, hvorfor Premie før er vunden. De Æskende maae ei allene tilføre deres Æskninger den fangede Mængde, men og Prisen Fiskene ere solgte for, samt Stedet, de især ere solgte paa (Fortsættelsen følger.)