Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-10-29
J "Tidsskrift for Landoekonomie 3die Bes 3die H.) læses et Forslag til Regjeringen og at faae den almindeligt erkjendte, ved Mergling, Brakning og Vandafledning i høi Grad forbedrede Agerdyrkning og den deraf flydende større og bedre Qvægavl og Hesteopdræt indført hos den danske Bonde ved Foranstaltning af Regjeringen. Forslagets Forfatter er den som oplyst og virksom Chef for et betydeligt Handelshuus hæderligt bekjendte Hr. H. Ph. Ree i Aarhuus. Over Forslaget have tvende Landekonomer, Hr. Kammerraad Dalgas og en Anonym, afgivet deres Betænkninger. Begge indrømme Rytten, ja Nødvendigheden af det, Hr. Ree vi have indført. Hr. Dalgas siger i sin Betænkning bl. A.: "Brak og Mergling ere udentvivl de Forbedringer ved vort Landbrug som fortjene meest Opmærksomhed. Det usalige Udpinelsessystem bør fortrænges af en meere skaanende Drift, som, i Forening med kraftfuld Hvile, Mergel og Brak, vil udbrede Overflod i alle vort Landbrugs Grene, langt mere og langt sikkrere end al Staldfodring og Vexelbrug, som desuden lidet passe med Danmarks Clima. Landhuusholdningsselskabet har feilet deri, at det har gjort Jndførelsen af Svingplove, Staldfodring og Verelbrug til dets Hovedformaal og betragtet Mergling, Brakning, Jndhegning a. som Biting. Det var derfor vist ikke afveien, at gjøre Hs. Majestæt eller det kgl. Rentekammer opmærksom herpaa. - Herimod bemærker Udgiveren: "Landhuusholdningsselskabet har vist ikke feilet i, at Det har gjort Staldfodring og Vexelbrug, hvor begge Deele ere lokalpassende, til Betingelse for de Understøttelser, Det uddeler til Agerbrugets Opkomst. Brakning gjør det ikke, som Hr. Dalgas anfører, til en Biting, men foreskriver den meget mere som ufravigeligt Vilkaar for Hielpen, og Mergling anseer Selskabet som høist ønskelig, men gjør den sjelden til Hovedsag."J Dansk Folkeblad No. 15 læses en, især for Almueklassen ikke uvigtig Fortegnelse over hvilke Slægtskabs= og Svogerskabs=Grader der hos os ere til Hinder for Ægteskab. Følgende er et kort Uddrag deraf: En Stedfader kan f. Ex, aldrig erholde Tilladelse til at ægte sin Steddatter, men derimod kan han uden Tilladelse ægte sin Stedsøns Enke. En kan ligesaalidt faae Tilladelse til at ægte en Datter af det Fruentimmer han har havt Omgang med udenfor Ægteskab, som sin ægte Sted datter, men derimod er der Jntet til Hinder for, at han kan ægte det Fruentimmer med hvis Steddatter han har et Barn udenfor Ægteskab. Mellem Svigerforældre og Svigerbørn er Ægteskab aldeles forbudt, derimod kan man faae kgl. Tilladelse til at gifte sig med sin Faster og Mofter, samt med sin Broders, Farbroders og Morbroders Enke. Uden Tilladelse kan man gifte fo med sin afdøde eller fraskildte Kones Søster, men der skal Tilladelse for at kunne gifte sig med sin Broders Enke o. s. v. (Mosaiske Troesbekiendere kunne ifølge deres Religions Bestemmelser aldrig faae Tilladelse til at ægte Morbroders Enke.) Lemmings Aftenunderholdning i Søndags paa Khvns Theater blev givet for næsten aldeles fuldt Huus, og Kunstneren vandt, baade som Violinist og Guitarspiller, et overordentligt mange Gange gjentaget enthusiastisk Bifald, der undertiden yttrede sig i et uvilkaarligt Udbrud midt under hans Passager. Lemming er et ægte musikalsk Genie, der klart og characteristisk udtaler sig ved de to Jnstrumenter, som han behandler med en Sikkerhed og Færdighed, der ikke meere kjender nogen Vanskelighed. Han er ingen Paganini, ingen Spohr, men - Lemming; det er muligt, at han ikke har nogen Skole, men den Phantasiefylde og Originalitet, hvorved han henriver Alt til Begeistring, bevise, at han har et Mesterskab, som tilhører ham allene og som rigtignok ligesaalidet som Paganinis vil kunne danne en Skole; thi enhver Efterlignelse af hans Natur vilde blive Affectation hos (Dagen.) Andre.