Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-09-08
Blandede Efterretninger. Mumier. J Anledning af den kostbare Mumie, som Consul Dumreicher har kjøbt for Museet i Kjøbenhavn (see No. 70), ville følgende bemærkninger ikke læses uden Deeltagelse. J Efterretningen angaaende denne Mumies Opgravning nævnes Longsor og Carnac. Disse to Stæder ligge midt imellem Thebens Ruiner, der optage Bredden af hele Nildalen, paa høire Side af Nilbredden. Longsor, som tæller 1000 Jndbyggere, er skjult paa Tomten af et eneste gammelt Tempel. Thebens Ruiner ere de mærkværdigste i hele Verden, og blot dets Gravhvælvinger, hvori Mumierne ere opbevarede, optage en halv Qvadratmil. De i samme Beretning nævnte Fellahs, ere et Slags Folk, der leve ved Jnd gangene til de af dem allerede aabnede Graphuler, og have indrettet der saavel Vaaninger for sig selv, som Stalde for deres Cameler og Qvæg Sandsynligviis er deres ringe Antal Aarsag i, at Regjeringen ikke bekymrer sig om dem. De have egentligen næsten ingen Religion; heller ikke nogen Moschee, og endskjøndt der i Nærheden af disse Grave findes en stor Overflødighed af Muurstene, saa have de dog aldrig bygget et Huus. Fordum levede de for størstedelen af Agerdyrkning, hvilken de dreve paa en lille Landstrækning mellem deres Klipper og paa Bredden af Floden; men i den nyere Tid have de næsten ganske opgivet den, da de fandt det fordeelagtigere, at lægge sig efter Handelen med Oldsager, og de tage til den Ende nu sjeldent Spaden i Hænderne, uden for at foranstalte saadanne Udgravninger. Men de Reisende have fra Begyndelsen af forvænt dem, da de have betalt dem langt flere Penge for de opdagede Oldsager, end de havde ventet; dette har meget opvakt deres Gierrighed, og de forlange nu for hine Gjenstande, og især for Papyrusruller, uhyre store Summer. Endeel af dem have ogsaa allerede erhvervet sig en saa betydelig Formue, at de have Raad til at oppebie Leiligheden indtil en Reisende kommer og betaler dem saa meget for deres Oldsager, som de forlange. De beboe sædvanligen Rummet imellem det første og andet Gravsted, og oplyse samme med en liden Lampe, som de underholde med Lammesidt eller Olie, og som kun kaster et mat Skin paa dette Rædsel opvækkende Opholdsted. En Straamatte, der ligger udbredt paa Gulvet, er den eneste Beqvemmelighedsgjenstand, som her findes. Belzoni befandt sig ofte midt iblandt disse Hulebeboere, fordi det var ham for langt om Aftenen at vende tilbage til Luksor. Deres Fierkræ stegte de i en liden Bagerovn, som de varmede med Stykker af Mumiernes Ligkister og deres Svøb, ja endog med de Dødes Been. Man sidder der ofte midt iblandt Hjerneskaller og Been, der maaskee have tilhørt Polemæernes Tidsalder, og den Araber, der nu driver sit Væsen i disse Grave, gjør sig ingen Samvittighed af, at benytte dem til sin Huusholdning. Vanen giør, at disse Folk føle sig lykkelige, uagtet de leve som Dyr i Huller istedetfor i Huse, stedse see sig omgivne af døde Legemer og Ligkister, og desuden staaer under en tyrannisk Regjering, af hvilken ingen Forbedring i deres Tilstand er at haabe. Naar en Fellahom Aftenen kommer hjem til sit Huus, sætter han sig uden for sin Hulle, røger sin Pibe Tobak, og underholder sig med sine Naboer, om de for ham interessante Gjenstande. Hans Kone bringer ham da en Vandsuppe og et Fad med Lindser, træffer det sig, at hun har Smør, saa er dette et Høitidsmaaltid. (Fortsættes.)