Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-06-16
Blandt Konstantinopels Moscheer er Aja Sofia (den gamle kristelige Kathedralkirke) det ypperligste Mindesmærke om den nygræske Bygningskunst, uagtet den har været underkastet mange Afvexlinger i 1500 Aar. Sin Tilværelse skylder den Constantin den Store, siden afbrændte den 2 Gange, hvorpaa Justinian besluttede i det 5te Sekulum at opbygge her et Tempel, der skulde overgaae Salomons. Der arbeidedes paa Bygningen i 16 Aar under Bygmesterne Anthemius og Jsiodorus. Hundrede Underbygmestere bestyrede Arbeidet, hvoraf hver igjen havde 100 Murere under sig, saa at der arbeidede 5000 Murere til Høire og 5000 til Venstre. Mure og Hvælvinger vare vel af Muursteen, men dertil udzirede med frygisk Marmor og andre kostelige Steenarter tilligemed de skjønneste Støtter af Fortidens berømte Templer. Efter Legenderne var det en Engel, som raadede til Bygningen, og forstrakte Keiseren med 80 Centner Guld, da der begyndte at fattes Penge. Ligeledes afgjorde samme Engel Striden mellem Keiseren og Bygmesteren om, hvorfra Lyset skulde komme i den østlige Nische over Alteret, og lærte dem, at Lyset skulde falde ned paa Alteret gjennem 3 Vinduer, til Ære for den hellige Treenighed. J Kuppelen blev indmuret en Mængde Reliqvier under Præsters Sang. For at Alteret kunde overgaae Guld, blev det forfærdiget af sammensmeltet Guld og Sølv blandet med knuste Perler og Ædelsteen; og dets Fordybninger var indlagt med de kosteligste Ædelstene. Herover hævede sig et taarnformigt Tabernakkel med en Guldkuppel paa 18 Centner omgivet, med Lilier af Guld, imellem disse prangede et Guldkors paa 75 Pund, udziret med de kostbareste Steen. Patriarkens Trone og Præsternes 7 Stole vare af forgyldt Sølv. Alteret selv var prydet med forgyldte Helgenbilleder og 12 Guldstøtter. Himmelen over Prædikestolen var af Guld, fra den nedhang et Guldkrucifir paa 100 Pd., bedække med Karfunkler og store Perler. J Sakristiet gjemtes blandt de hellige Kar et stærkt forgyldt Sølvkors, der ganske havde samme Størrelse som Frelserens. De for de 12 store Fester bestemte hellige Kar vare af det reeneste Guld. Der var 42,000 Alterduge gjennemvævede med Ædelsteen, og Perler, 24 store Evangeliebøger, hvis Guldbeslag veiede Centner, 6000 drueformige Guldlysestager, samt 2udmærkede store med Udgravering, hvert paa 111 Pd., og 7 Guldkors, hver paa 1 Centner. Dørrene vare deels af Elfenbeen deels af Rav og Cedertræe. Hovedindgangene sølvforgyldte; 3 vare endog udstafferede med Brædder af Noahs Ark. Den hellige Brønds Jndfatning var taget af den berømte samaritanske, og de 4 hosstaaende Trompeter, som Engle blæste, vare de samme, hvis Lyd fordum nedstyrtede Jerichos Mure. Gulvet var belagt med mangefarvet Marmor. Midt. i Forgaarden var et Vandbækken af Jaspis. Præsterne havde et eget Renselsested i Kirken paa høire Side af Fruentimmergalleriet, hvor 12 Muskler opsamlede Regnvandet, der siden blev udsprudet af 12 Løver, 12 Pardere og 12 Daadhjorte. Juleaften Aar 538 tog Keiseren til Kirken, ved hvilken Leilighed han lod slagte 1000 Oxer, 1000 Faar, 600 Hjorte, 1000 Sviin og 10,000 Høns og Haner, der tilligemed 30,000 Maader Korn blev uddeelt til Fattige, og desuden 3 Centner Guld kastet ud blandt Folket. Derpaa gik Keiseren, ledsaget af Patriarken Entychus, ind i Kirken, besteeg Bedepulten og raabte med udstrakte Hænder: "Gud være lovet, som har fundet mig værdig til at fuldføre sligt Arbeide. Jeg har overvundet dig Salomon!