Københavns Adresseavis, 1764-11-07
Continuation af deres Liv og Levnet i Aarhuus Stift (S. No. 97. forrige Aar.) No. 13.) Doct. Povel Matthias Bildsøe. Er fod Aar 1710. den 15 Febr. i Kiettinge Præstegaard udi Lolland. Hans Fader var Sal. Mag. Lorents Bildsøe, Sognepræst til Kiettinge og Bryninge Menigheder i bemeldte Land, og hans Moder Sal. Madame Anne Sophie Lundt, en Daatter af Sallig Magister Ole Lundt, Sogne=Præst til Veggerløse Menighed paa Falster og en Sønnedaatter af Sallig Borgemester Jørgen Lundt i Nyekiøbing paa samme Land, der blev sendt som Deputeret fra denne Bye til at bivaane Rigsdagen i Kiøbenhavn, som holdtes, da Rigets samtlige Stænder i Aaret 1660. overdroge Høylovlig Jhukommelse Kong Frederich den Tredie og hans Efterkommere den arvelige Enevolds Regiering. Han blev tiligen holdet til Studeringer af sin Fader, som deels selv underviste ham baade i den Christelige Lærdom og de boglige Konster, deels lod ham herudi undervise af brave Lærere, som bleve holdte i Huset til ham, under disse Lærere gjorde han den Fremgang i Studeringer, at han i Aaret 1726 fandtes beqvem til at blive indskrevet iblandt Studenteres Tal ved Kiøbenhavns Universitet, hvortil han blev forsendt med Testimonium af sin egen Fader. Her fik han strax Adgang til Salig Etats=Raad og Professor Grum, der stedse beviste sig som hans Velynder, gav ham gode Raad til sine Studeringers Fortsættelse, og lod ham have Frihed til at benytte sig af det skiønne Bibliothek, som denne berømmelige Mand eyede. Han horde da tillige Professorernes Lectioner, og lod sig i sær af Salig Etats=Raad Thestrup undervise i Philosophien, hvorpaa han i det efterfølgende Aar 1727. udi Martii Maaned sustinerede Examen Philosophicum cum caractere Landabili. Kort derefter blev BaccalaureiGraden ham confereret af velbemeldte Gram som Decanus paa den Tid i det Philosophiske Facultet. Samme, Aar fik han Plads paa Walkendorfs Collegium, hvor han holdt foruden en Oration de Fæminis eruditis Aaret der. efter i Januarii Maaned Dissertationem MeteorologicoPhysicam de Igne fatuo. Han havde da i Sinde at slaae sig til det Medicinske Studium, og gjorde allerede nogen Begyndelse derpaa, men, som hans Fader, der havde bestemt ham til Herrens Tieneste i den aandelige Viingaard, ey vilde tillade det, saa maatte han lade sit Forsæt fare, forandre sine Studeringer og begynde paa at lægge sig efter Theologien. Han hørde da Salig Professor Steenbuchs theologiske Lectioner og nød derhos Underviisning i den Dogmatiske Theologie og Hellige Skrift af Høyærværdig Hr. Doctor og Biskop Nannestad, da værende Provst for det Kongelige Communitet; Han var tillige Alumnus ved dette Communitet og førde sig de der brugelige Øvelser i at disputere til Nytte. Paa fornævnte Collegium laae han indtil October Maaned i Aaret 1728, da den fatale store Jldebrand opkom i Staden, hvorved han blev nødt til at forlade Universitetet og drage tilbage til sin endda levende Faders Huus. Her fortsatte han ved egen Flid sine Theologiske Studeringer, og forblev indtil Aaret 1730, da han igien begav sig til Kiøbenhavn, hvor han i Julii Maaned sustinerede Exammen Theologicum under Salige Professor Steenbuch og Confessionarius Lintrup, af hvilke han fik Caracteerem Landabilem. Derefter reyste han atter tilbage til Lolland, hvor han opholdt sig i meen bemeldte sin Faders Huus indtil November Maaned i samme Aar, da Salig Biskop Jacob Lodberg af sig selv tilbød, ham det ledig blevne Rectorat ved Skolen i Svenborg, udi Fyen, hvilket han imodtog og tiltraadde i samme Aars December Maaned. Jmedens han forestod denne Skole, bleve en Deel af Skolens Discipler ved hans Flid bragt til den Fremgang i Studeringer, at de med Testimonium af ham kunde demitteres til Kiøbenhavns Universitet; Jmidlertid indsatte han ogsaa tvende Colleger i Skolen, af hvilte den sidste var hans egen Broder, der af ham selv tilforn, var bleven undervist og demitteret, og siden sucrederede ham i Rectoratet. Fra dette Embede blev han, efter at han havde prædiket for Dimis her i Trinitatis Kirke cum Caractere Landabili, forflyttet Aar 1736, da høylovlig Jhukommelse Kong Christian den Siette allernaadigst kaldte ham den 17 August til Sognepræst for Torchildstrup og Lilledrende Menigheder paa Falster, hvorpaa han næstfølgende 26 September blev af salig Biskop Christian Ramus indviet til det hellige Embede i St. Knuds Kirke udi Odense, og forrettede da paa Ordinations Dagen Prædiken i samme Kirke. Fornevnte Menigheder forestod han ikkun en kort Tid; thi, der han i Aaret 1738 havde efter befalning prædiket for den høysalige Konge til Aftensang paa Skiærtorsdag i Frederichsbergs Slotskirke, behagede det Hans Majestæt den 9 Mai derefter allernaadigst at beskikke ham til Dansk Garnisonspræst ved den Herre Zebaots Kirke her i Staden og Citadellet Frederichshavns Kirke. Han forrettede derpaa ved begge disse Kirker det ham anbetroede Embede indtil Aaret 1739, da sidstbemeldte Kirke blev ved et kongeligt Reskript af 9 Januarii afsondret fra den Herre, Zebaots Kirke. Siden betiente han Embedet ved denne Kirke allene, og erfarede imidlertid ved en og anden Leylighed med Glæde, at Guds Ord, som han forkyndte, fandt ved Naadens Kraft større Indgang hos nogle af hans Ti hørere, end han selv forud havde kundet formode. Af de Prædikener, som han holdt i fornevnte Kirke for Garnisonen, er ved Trykken udkommen den Prædiken, der blev holdet til Høymesse paa Jubelfesten i Aaret 1749, den 28 October. J hans Embeds Tid ved samme Kirke blev han indbudet til at tage Doctor Graden ved den Akademiske Solennitet, hvormed Hendes Majestæts vor nu regierende allernaadigste Dronnings Indtog i Staden skulde celebreres Aar 1752. Denne tilbudne Ære imodtog har omsider, efterat han, der kiendte sig selv uværdig hertil havde i Førstningen undslaaet sig derfor, han blev da den 14 October selv Fierde promoveret til Doctor i Theologjen af vor berømmelige Theologis Hr. Doctor og Professor Holm, der han den 10de i samme Maaned tilforn, havde holdet sin Jnaugural-Dissertation, som var Introductionis in Epittolam Pauli ad Philemonem historico theologice Lectio prima. Derefter forblev han ved Garnisons Kaldet indtil Aaret 1754, da han af vigtige Aarsager selv gjorde allerunderdanigst Ansøgning om Helliggiestes Sogne Kald, der var ved Salig Magister Kaasbølls dødelige Afgang blevet ledig, hvortil han ogsaa af vor nu regierende allernaadigste Konge blev kaldet den 5te April i dette Aar. Samme nye Embederynskede han og haabede at beholde indtil sin Død, men Guds Tanker vare ikke herudi, som hans Tanker, thi det skede imod at Formodning, at han Aar 1759. den 29 April blev allernaadigst beskikket til Sogne Præst ved St. Nicolai Kirke i Staden, udi Salig Hr. Nicolai Brorsons Sted. Hvor besværlig end denne Forflyttelse i Begyndelsen var for ham, saa føyede Gud det dog saaledes, at den omsider blev ham til Fordeel ved Kongens Naade i at formindske den ham paalagte svære Pension, men, da han dets Aarsag var ved fornøyet med at leve og døe ved sidstrermeldte Menighed, skede det atter lige saa uformodentligen, som tilforn, at han Aar 1759 den 23 April blev i afgangne ConsistorialRaad Hviids Sted allernaadigst kaldet til Sogne=Præs ved Holmens Kirke, samt Provst ved Søe=Etaten og Garnisonen i Kiøbenhavn. Om denne Forflyttelse kunde han saa meget desmindre have gjordt sig, nogen Tanke, da en Sogne Præst var tilforn bleven befordret fra Holmens til Nicolai Kirke. Uagtet de Vanskeligheder, som han ved sit nye Embede forestillede sig, holdt han det for sin Pligt at underkaste sig herudi Guds og Kongens Villie med tilbørlig Underdanighed i det faste Haab, at den trofaste Gud, der havde hidindtil saa lykkeligen, som underligen, ført ham igiennem mange Forandringer og Besværligheder, ogsaa skulde fremdeles staae ham bi og udføre alle Ting med ham til sin Ære og hans Beste. Dette Haab haver ey heller slaaet ham Feyl, eftersom han ikke noksom kand prise Guds Naade, ved hvis bistand han ey mindre i det sidste, end i de forrige Embeder er bleven understyttet.