Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-05-18
Af det Kongelige danske Kancellies meddeelte Svarpaa Forespørgseler i Anledning af Pengevæsenets Forandring, sees endvidere: 1) at de Underholdningspenge, som en Mand, der i Aaret 1810 blev separeret fra sin Hustrue, maa tilsvare hende, ikke kunne paastaaes betalte med Datter for Daler, men bør tilsvares efter Omskrivningsforholdet for den Tid de bleve fastsatte, 2) at en Præst, hos hvem en Bondekone havde deponeret en Kapital af 150 Rd. d. K. til hendes Børn af første Ægteskab, og som han adskillige Gange havde tilbudet sig at indfrie, ei kan blive pligtig at tilbagebetale den omhandlede Sum i Rigsbankpenge efter den Tid han først modtog samme 1796); men da Pengene ved et senere udstædt Beviis synes forvandlede til et Laan, kunne de og fra denne Tid af behandles efter Forordningens Bud, med mindre det kan bevises, at Bondekonen har undslaaet sig for at modtage Betalingen, i hvilket Tilfælde hun nu torde være uberettiget til at kræve mere end Betaling efter Jnd løsnings-Forholdet. 3) Paa Forespørgsel, om en Sum af 1000 Rd. d. K., der i 21 Aar har indestaaet i Kjøbenhavns Overformynderie, vilde blive udbetalt i d. Koureller i Rigsbankpenge Daler for Daler, har Kollegiet svaret, at hvis Arvingerne ville underkaste sig de i Forordningen af 5 Jan. sidstl., den 25 og 26 85, bestemte Jndskrænkninger, med Hensyn til Forretning og Tilbagebetaling, maae de, efter Kollegiets Skjønnende, være berettigede til at fordre den ommeldte Kapital omskreven til Rigsbankpenge, efter allerhøistbemeldte Forvass. 523. og den tilsvarende Tabel Litr. A; dog saaledes, at de maae finde dem i den Afkortning, som mueligen kan flyde deraf, at enten denne Kapital i Særdeleshed (hviden er afsondret fra Overformynderiets øvrige Midler, eller Overformynderiets Kapitaler i Almindelighed ved Omsætning og Debitors Forandring maatte være forringede. Saasnart derimod de strax fordre Kapitalen udbetalt, kunne de, i Følge Fordus 8 28 kun forvente, at erholde dens paalydende Sum betalt efter det almindelige Omskrivnings=Forhold, af 1 mod 6. Dog forbeholdes Vedkommende Lands Lov og Ret. 4) Af Reverser, som ere omskrevne, kan fordres Renter fra den Tid, da de efter deres Jndhold skulde have været indfriede, 5) Panteobligationer, der skulle udstædes blive at omskrive i Rigsbankpenge, efter det ved Kjøbekontraktens Datum gyldige Omskrivningsforhold. 6) Reverser høre, som ovenmeldt, til de i Forordningens 5 23 omhandlede Gjældsbreve; men derimod har Kreditor ingen Hjemmel til, fordi der efter Forord. 8 26 forundes Debitor Udsættelse med Betalingen, at fordre nogen Sikkerhed, som i Gjeldsbrevet ei er ham tilstaaet. 7) Forordningens 943 forudsætter aabenbar at en Sælger er berettiget til at faae den accorderede Kjøbesum omskrevet til Rigsbankpenge i Forhold til Kjøbekontraktens Datum, saafremt han vil underkaste sig de i Forordningens 5 25 og 26 fastsatte Jndskrænkninger. 8) En Kapital, som længe før Krigens Udbrud var udlaant paa Vexel=Obligation, hvilken derefter stedse er bleven fornyet, og var forfalden til Udbetaling den 2 Januar sidstleden, altsaa før Forordningen udkom, skjønnes ikke rettere end at henhøre til det Slags Gjeldsbreve, som 5 23 omhandler, og bør gaae over til Rigsbankpenge efter Omskrivningsforholdet ligesom Man og holder for, at Bestemmelserne om den Tid, i hvilken en Vexelobligation forbliver i Kraft, ere uanvendelige paa dem, som saaledes omskrives. 9) En Forskrivning af 11 Decbr. 1812 for et Laan af 4000 Rd. d. K. i Kongelige Kreditkasse-Obligationer: som Debitor har forbunden sig til, efter 1/2 Aars Opsigelse, at tilbagebetale i bemeldte Obligationer, bør strikte opfyldes i alle dens Ord og Punkter, da den omhandlede Forskrivning ikke kan siges at lyde paa d. K.,men paa et overordentligt Betalingsmiddel, hvorom Forordningen ikke i denne Henseende har givet nogen Bestemmelse. 10) En under 21 April 1808 indgaaet Akkord om i 6 Aar af en Skov at erholde 100 Favne Brænde anviste til hvert Aars første Mai, imod derfor at betale 4 Rd. d. K. pr. Favn, bør ansees som Betalinger, der ere betingede for Arbeide eller Varer, der ei endnu vare præsterede inden Forordningen udkom, og i Analogie af 537 til 41 tilsvares efter det til Kontraktens Datum svarende Omskrivningsforhold. 11) Naar Kontrakter, om Tiende og Jord angaae Salg, bliver dermed at forholde efter Forordningens 5 33, men er det temporaiOverdragelse af slige Gienstande, indeholdes Reglerne 59 37, 38 og 41, i øvrigt maa den Dag, hvorpaa Kontrakten endeligen er sluttet, blive Reglen, uden Hensyn til, naar den skal fuldbyrdes. 12) Forordningen synes ikke at kræve nogen Omskrivning af indgaaede Leiekontrakter, men disse gaae ipro jure over til Rigsbankpenge efter og i Forordningen derom givne Forskrifter, der ikke saaledes som Bestemmelserne om Gjeldsbreve give den Berettigede noget Valg mellem flere Alternativer; - uden udtrykkelig Hjemmel i Leiekontrakten, kan Eieren ikke kræve andre Skatte gotgjorte af Leieren, end dem, med Hensyn til hvilke Anordningerne foreskrive saadan Gotgjørelse; - en Leiekontrakt, indgaaet i Octbr. 1812 fra Mai 1813 til Mai 1814, bør, hvis den ikke angaaer Jord, og ei en indgaaet for flere Aar i Overeensstemmelse med 5 39 og Kancellieplakat af 4 Februar sidstl. 52, allene tilsvares med 1 Rbdl. N. V. for hver 5 Rd. d. K. 13) En Speditions Regning, som lyder paa Species eller slesvig-holsteensk Kourant, bliver i Følge 845 dens sidste Membrum, at betale i rede Sølv, hvorimod, Kreditor i andet Fald maa lade sig nøie med de i Fordn. 512 benævnte Betalings midler. (Dog er i alle fornævnte Tilfælde Vedkommende forbeholdt deres Ret til at lade Sagen afgjøre ved Domstolene.