Norske Intelligenssedler, 1774-11-23
Vor synderlig Bevaagenhed tilforn: Eftersom J udi Skrivelse til Vores Danske Cancellie have forestillet den Uorden og Usikkerhed, de offentlige Midler befindes udi i det Eder anbetroede Stift, da Værgerne ofte have indesiddet med Capitalerne, og deels fortæret dem, deels udsadt samme paa saadanne Panter, at et vist Tab kan formodes; Saa give Vi Eder hermed tilkiende, at Vi, efter Eders derhos gjorte Forslag allernaadigst have funden for godt, til bedre Ordens Jagttagelse for Eftertiden i de publique Midlers Udsættelse udi Aggershuus Stift, følgende at fastsætte og anordne: 1) Jngen Capital maae enten nu blive staaende, eller herefter udsættes, uden i saadanne Panter, som efter den derover holdende lovlige Taxation kan ansees at være en Tredie Part meere af Værdie, end det, som derpaa er laanet, og, naar altsaa de toe Tredie Deele allerne betroes paa dem, bør J, og alle de, som have med de offentlige Stiftelser at giøre, være befriede for al Ansvar, om noget ved Pantets Udbringelse skulle mistes, dog at Taxationen hver Tredie Aar paa Debitors Bekostning paa nye foretages, og at Pantet imidlertid ikke forringes; Og paa det saadan Taxation kan være saa meget meere tilforladelig, ville Vi allernaadigst, at den Øvrighed, som det tilkommer at være Jnspecteur derover, skal være tilstede og paasee, at samme rigtig tilgaaer, saaledes som den derfor vil være ansvarlig, og, om paafordres, med Eed vil bekræfte. Skulde desuagtet Directeurerne have nogen Mistanke om Taxationens Rigtighed, bør de besørge dobbelte Vurderings Mænd til at forandre den fastsatte Priis, og overalt ikke altid just laane det yderste, som er tilladt, men heller noget under, samt ved alle Leyligheder sørge for disse, som for deres egne Midler. 2) Alle Obligationer, som herefterdags udstædes, skal clausuleres saaledes, at naar Capitalen enten bliver opsagt, eller formedelst Renternes Udeblivelse skal ansees som opsagt, maae Stiftelsen, uden videre Lov og Dom, træde til Pantet, og giøre sig i samme betalt, uden at enten seenere Panthavere eller andre Creditorer maae derimod indvende noget; Og som Værger og Forstandere herved gives Leylighed i Hænder strax at komme til Betaling af all Fordring, saa maae under hvad Paaskud det end maatte være, ingen Renter paaløbe, men, saafremt disse, naar ellers intet imod Pantets Sikkerhed er at indvende, skulle lade dem henstaae over et halv Aar, efter at de vare forfaldne, maae Jnspecteurerne strax besørge dem inddrevne hos Værgerne selv, da det ikke maae være dem tilladt, at slaae dem til Pantets Capital, og altsaa lade paaløbe større Renter til Fare for Stiftelsen, og Afgang for andre Panthavere; Til den Ende paaligger det Jnspecteurerne ved hvert Aars Udgang at lade sig forevise Obligationerne, for at eftersee, om Renterne rigtig derpaa ere afskrevne som betalte, hvorved al Collusion imellem Værgen og Debitor kan forekommes. 3) Paa det at Directeurerne kan altid være betryggede for, at Værgerne ikke inde sidde med Pengene, uagtet de ere anførte at udestaae paa Obligationer, saa skal Værgerne altid, hver Gang Capitalen skal udsættes, være pligtige derom at giøre Forestilling til Jnspecteurerne, som ved Taxationen paa Pantet, som oven er anført, skal være overværende, og derefter med deres Paategninger indsende samme til Directeurernes Approbation, forinden mindste Skilling maae udlaanes. Naar derpaa Obligationen er udstedt, skal samme indsendes til Directeurerne for af dem at paategnes: At, som det er offentlige Stiftelsers Pant, saa kan ingen Transport eller Udslettelse udi Pante-Bogen finde Sted uden deres nye Paategning eller Tilladelse, hvorefter den kan betroes Værgen i Hænde til Renternes Jndfordring. Thi bliver denne Hans Kongelige Majestets allernaadigste Resolution foruden at være Vedkommende communiceret, herved udi de trykte Jntelligenz- Sedler til alle og enhvers Efterretning bekiendtgjort.