Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-05-20
Odense. (Dagsposterne) Om Cancelliecirkulairets Ophævelse siger Aalb. A.: "Denne kongelige Akt, der atter rehabiliterer en af Folkets vigtigste og betydningsfuldeste historiske Rettigheder, kan ikke andet end overalt mødes med den meest levende Taknemmelighed for den af Hs. Maj. Kongen derved udtrykte Bevidnelse af Forsamlingsfrihedens Nødvendighed og Berettigelse i alle Folkesamfundets Klasser. At enhver Agitation, der maatte gaae ud paa, at vildlede Bonden om hans Rettigheder, eller at kuldkaste virkelige Rettigheder uden Jndløsning, ligesaa lidet nu som tidligere vil bære Frugt: har Man vistnok ogsaa altid kunnet og vil fremdeles med Tryghed kunne forudsætte.""Tager Jer ivare, ikke for Kongen, thi han er en liberal Mand, men for Censor saaledes lyder vistnok den Advarsel, der vil skræmme flere Provindsialavisers Redakteurer, naar Man i Loll.-Falsters Stiftstidende læser fra Nykjøbing paa Falster under 18 ds.: "Vore indenbyes Læsere have allerede erfaret den Skjæbne, som har ramt vort Løverdags-Nummer: det var ikke mindre end 7 tættrykte Spalter med Petit, som maatte falde for Censors Kniv, og det var en Afhandling af en navngiven Forfatter, hvis Loyalitet og juridiske Skarpsindighed, som borger for, at han ikke vil skrive noget Ulovligt og kan bedømme dettes Grændser, hvis Takt og Smag til ikkun at skrive sømmeligt og passende det neppe vil falde Hr. Justitsraad Møller indat bestride. Den strøgne Afhandling er nemlig Prokurator Tidemands Defensionsindlæg i den mod dette Blad anlagte Sag, hvilket Jndlæg vi ansaae os forpligtede til at forelægge det samme Publikum, som har læst den inkriminerede Artikel, og saaledes ikke kan andet end fælde en Dom om dens Lovlighed. Da der saaledes ikke kan være Tanke om, at dette Jndlæg i sig selv er Utilladeligt, maa Censor enten have meent, at et Jndlæg i en Pressesag ikke bør offentliggjøres, førend Dom i Sagen er falden, en Mening, som modsiges ved mangfoldige Exempler fra kjøbenhavnske Blade, og som navnlig savner al Grund, hvor den saggivne Artikel hverken er strøgen eller beslaglagt, - eller han maa gaae ud fra en Anskuelse, som vi oftere have sporet, at nemlig et privilegeret Blad skal være forpligtet til at være et Regjerings- eller Øvrighedsblad i den Betydning, at det aldeles Jntet bør indeholde, som kan være nogen Øvrighedsperson eller Autoritet ubehageligt. Denne sidste Antagelse er den eneste, som kan forklare os vor Censors Fremgangsmaade, og vi feile derfor neppe i den Overbeviisning, at det som i Løverdags blev strøget, fordi det indeholdt misbilliggende Yttringer om Cancelli-Cirkulairet af 8 Novbr. f. A., vilde have faaet Lovat passere idag, da det er blevet bekjendt at Hs. Maj. Kongen i sin Viisdom og Retfærdighed har ophævet Cancelli-Cirkulairet af 8 November, og dette saaledes maa deele de Dødes almindelige Lod at være hjemfalden til Historiens upartiske Dom. Da denne, for os og vore Abonnenter rigtignok ubeleilige, Anvendelse af Cenformyndigheden, for hvilken vi, belærte af Erfaring, ikke kunne andet end bøie os i Admyghed, altsaa ikke har sin Grund i selve det udstrøgne Jndlægs Form eller Jndhold, men kun i den Omstændighed, at det var indført i den privilegerede Stiftstidende, haabe vi, at ingen retsindig Mand vil udlægge det som Trods, men erkjende det for en skyldig Opmærksomhed mod vore Abonnenter, naar vi forsøge paa at bringe dem dette Hr. Tidemands Forsvarsskrift i Hænde under en anden Form, hvori det ikke er underkastet nogen Censor-Vilkaarlighed, men kun et Politi=Tilsyn, som maa lægge det under Beslag og foranledige Action eller lade det passere.