Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-12-26
1ste Artikel. Jndeholder en Bekræftelse paa den under 16de Mai 1812 i Bucharest afsluttede Tractat, til hvis nærmere Forklaring de følgende Artikler skulle tiene, saa at det skal ansees for ligesaa gyldigt, som hele Tractaten var blevet indrykket i denne Convention. 2den Artikel. J den 4de Art. af Tract. af Bucharest var det blevet bestemt, at de store Øer i Donau floden, som ligge ligeoverfor Fæstningerne Jsmail og Kilig, skulle vel forblive i Portens Besiddelle; men at de tildeels skulle ogsaa forblive ode og ubeboede; men da denne Grændsebestemmelse ikke lader sig udføre, saa forbinder Porten sig til at erkiende den under 21de August 1817 nærmere derom afsluttede Forening for gyldig 3die Artikel. Porten maae forpligte sig til at respectere alle de Forrettigheder, som ere tilstaaede Moldau og Vallachiet ved den 5te Artikel af Tractaten af Bucharest og inden 6 Maaneder at fornye de Hattischeriss, hvori disse Privilegier, ere blevne forklarede, og hvori den Forandring skal anføres, at Vallachiske og Moldauiske Boyare skulle herefter udnævnes til Hospodarer og hvortil det Russiske Hof har givet sit Samtykke 4de Artikel. J den 6te Artikel af Tractaten af Bucharest er det fastsat, at Rusland skulde give Porten de Fæstninger tilbage paa den Asiatiske Side, som dens Vaaben havde erobret. Da Rusland strax efter Freden gav de af disse Fæstninger tilbage, som den i Krigen dengang havde erobret, saa er man nu bleven enig om, at de Asiatiske Grændser imellem begge Riger skulle forblive i den Tilstand, hvori de nu befinde sig, og at en Frist af to Aar skal fastsættes for at overlægge hvorledes de giensidige Undersaatters Rolighed og Sikkerhed skal blive sikkret. 5te Artikel. Porten vil uopholdeligen opfylde alle Clausuler af den 8de Art. af Tr. af B. angaaende den Serviske Nation; men som maae ansees som en Virkning af dens Naade og Høimodighed, da den Serviske Nation har fra Fortiden af varet den underdanig og skatskyldig. Jnden 18 Maaneders Forløb skulle de nærmere Bestemmelser desangaaende være aftalte med de Serviske Deputerede og forklares i et udstædet Firman, som skal blive den Russiske Regiering meddeelt. 6te Artikel. Handler og de Tab, som de Russiske Undersaattere have lidt ved Barbareskernes Søerøverier, Confiscationer o. s. v. siden 1806. Egne Commissarier skulle udnævnes til at opgive den Summa hvortil de beløbe sig, hvilken skal inden 18 Maaneders Forløb, fra Ratificationens Datum udbetales til det Russiske Gesandtskab i Constantinopel. Portens Undersaatter indrømmes Ret til ligesaadanne Reclamationer. 7de Artikel. Porten forpligter sig til at anvende alle Midler for at forhindre, at ikke Barbareskernes Corsarer forurolige Ruslands Handel og Skibsfart. Naar Barbareskerne tillade sig at udplyndre et Russisk Skib, saa skal Porten ved et strengt Firman paalægge Barbareskerne at give Skidet tilbage og erstatte de Russiske Undersaatter de lidte Tab, og dersom Firmanet ikke bliver efterkommet, skal Porten inden to Maaneders Forløb udbetale Godtgiørelse af den Keiserlige Skat ifølge den 7de Artikel af Tractaten i Jasse. Endvidere forbinder Porten sig at tilstaae Ruslands Undersaatter en fuldkommen Handelsfriehed paa det sorte Hav og paa alle de Ottomanniske Riges Farvande, ligesom ogsaa den frie Passage igiennem Canalen ved Constantinopel. Endelig forpligter Porten sig til at modtage Ruslands Mægling for at alle Nationers Skibe som Porten endnu staaer i Ven kab med men som ikke endnu have faaet Tilladelse til at beseile det sorte Hav, kunne gavnes Adgang dertil, saa at Ruslands Jndførsels- og Udførsels=Handel med disse Nationer ikke skal være udsat for nogen Hindring. 8de Artikel. Handler blot om Ratificationen af denne Tractat, som blev af den Russiske Keiser foretaget den 14de (26de) October. En særskilt Act med Hensyn til Fyrsten dømmerne Moldau og Vallachiet blev vedlagt Conventionen hvoraf sees, at Boyarernes Divan i hvert Fyrstendømme skal besidde Ret til at forestaae en af deres Corps til Hospodar, naar dennes Post er vacant. Porten bekræfter ham i denne Værdighed; men naar den foreslagne Person mishager Porten, saa skulle dens Grunde for sin Vægring forelægges det Russiske Hof, og da først naar dette finder dem gyldige skulle Boyarerne tilholdes at bringe en nye Person i Forslag. – Hospodarerne skulle forblive i deres Poster i syv Aar, og maae i den Tid ikke afsættes af Porten, med mindre de skulle begaae en Forseelse, som da maae af Porten anmeldes for den Russiske Gesandt i Constantinopel og af denne erkiendes virkelig at forholde sig saaledes. Naar ingen grundet Klage har været ført over en Hospodar saa kan han udvælges paa andre syv Aar, naar Divanet anholder derom. Naar en Hospodar vil selv nedlægge sin Post, saa skal hans Frasigelse meldes af Porten til det Russiske Hof og først antages af dette for at blive gyldig. Hospodarerne i Moldau og Vallachiet skulde i Forening med Bøyarernes Divan regulere alle Skatter og Afgivter og de skulle derved tage Hensyn paa den Russiske Ministers Forestillinger og paa de Noter, som han giver de Russiske Consuler Ordre til at udgive. - Hospodaren og Boyarernes Divan skulle bestemme Antallet af de Beschli eller Tyrkiske Tropper, som maae opholde sig i disse Fyrstendømmer, og disse maae aldrig indblande sig i disse Landes Anliggender. -De flygtede Boyarer maae frit vende tilbage og uden nogen Tiltale retableres i alle deres Eiendomme og Rettigheder. - Da Jndvaanerne i disse Fyrstendømmer have lidt saameget under de sidste Aars Uroeligheder, saa skal Porten tilstaae dem i to Aar Friehed for alle Skatter og Afgifter til den; og efter den Tids Forløb skulle de Afgifter, som skulle betales til Porten reguleres efter Hattescheriset af 1802 og maae ikke overstige det i samme anførte Beløb ogsaa skal Porten tilstaae Jndvaanerne en fuldkommen Handelsfriehed.