Aalborg Stiftstidende, 1833-11-16
Spanien. De forrige Gang omtalte Uroligheder i Madrid den 27de, October, foranledigede af de Frivilliges Afvæbning, synes, efter Hoftidendens Beretning, ikke at have været af Betydenhed. Beslutningen selv blev tagen i Ministerraadet den 26de. Den følgende Morgen tidlig bemægtigede man sig uden Hindring de Frivillige Artilleri, men saasnart dette rygtedes, forsamlede sig en anseelig Deel af Corpset i en af deres Casserner, som ligger midt i Staden, og da nogle af de mest exalterede begyndte at fyre ud af Vinduerne under Raabet. Don Carlos leve, lod man Tropper rykke frem Tillige strømmede talrige Skarer til Slottet og forlangt Vaaben. Dronningen traadte frem paa Balconen og hilse des med lydelig Acclamation. Jmidlertid vexledes nogle Flinteskud mellem en Bataillon Provindsial=Milits og de Frivillige; men da disse opfordredes til at overgive sig under Trudsel af at springe over Klingen i Vægringstilfælde, besluttede de Fleste at nedlægge Vaabnene. Nogle lykkedes det dog at undvige og forlade Staden; Andre begave sig hjem. Ved denne Leilighed dræbtes adskillige paa Gaderne, og om Middagen udkom en Bekjendtgjørelse, som befaledes de Frivillige under Dødsstraf at aflevere deres Vaaben. Om Anledningen til Afvæbningen hedder det blot, at Dronningen ikke kunde tillade, at Fjendernes ondskabsfulde Ophidselser bestandig tierede de Kongelige Frivillige til Jnsurrection, ja endog til at gjøre en slet Brug af de Vaaben, som vare dem tilstaaede til Rolighedens Bevarelse saaledes som skeet var i Biscaya, Alava og i nogle Districter af Gammel-Castilien. Efter Memorial bourdelais skal den sammel Coureer, som overbragte hiin Efterretning, ogsaa have meldte een Ting, som hverken omtales i Hoftidenden eller Moniteuren, nemlig: at efterat de Frivilliges Opstand var undertrykt, var Folket stimlet sammen udenfor Slottet og havde forlangt Ministrene Zeas og Cruz's Hoveder. Da Coureren forlodNadrid, havde imidlertid endnu Ministrene baade deres Hoteder og deres Portefeuiller. Medens saaledes det carlistiske Parti har faaet et Knæk i Hovedstaden selv, holder det sig derimod endnu stedse i de jordlige Provindser, ja det synes endog efter de seneste Eftrretninger snarere at gaae tilbage end frem med Dronningens. Det er saa langt fra, at Sarsfield er rykket ind i Vittoria, som det nylig hed, at han nok ikke engang har naaet Miranda, men endnu dvæler i Burgos. Idet mindste ere næsten alle sydfranske Blade enige i at paastaae dette. Som Grund til hans Toven angives den ikke urimelige Formodning, at de af Pater Merino opvakte eller ledede Bevægelser holde ham tilbage i Gammel-Castilen, og Rygtet om en Træfning, hvori det gik hedt til, men hvor dog Merino nødtes til at trække sig tilbage, er allerede trængt nover Pyrenæerne. Under disse Omstændigheder synes Jnsurrectionen i Biscaya at vinde Fasthed. Castannon, som var rykket mod Syden for at forene sig med Sarsfield, skal være indsluttet af Jnsurgenterne i Bergara, og i Navarra siges Dronningens Magt at indskrænke sig til Hovedstaden Pamplona alene. Ogsaa denne er indsluttet af Jnsurgenterne, men som hidtil ikke have vovet at at angribe samme, tildeels - hedder det af Mangel paa en duelig Anfører.