Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-12-28
Offentlig Foranstaltning. Af den fortsatte Beretning om den for Mordbrand tiltalte Frederik Hansen (S. 754. sees, at det ikke var hans Agt, dengang han begjærede at maatte tale med Sognepræsten, at ville bekjende sin Forbrydelse for Denne, men kuns at forlige sig med ham og bede ham om Forladelse for de tilføiede Fornærmelser; men at det var efter nogle hjertelige og kristelige Formaninger han besluttede sig til at bekjende. Nærmere Oplysning om hvad der ved denne Leilighed passerede har ikke været at erholde, da Præsten har erklæret, at han ei ansaae sig beføiet til at gjøre nogen Forklaring om hvad der dengang blev talt og afhandlet mellem ham og Arrestanten. (fr. Lovens 2-1 -20). J sin Ungdom havde Arrestanten viist et sædelige Forhold og var vel oplyst, ogsaa i de første Aar af sit Ægteskab var han baade en kjerlig Ægtemage og en særdeles vindskibelig og stræbsom Bonde; men ganske pludselig forandredes hele hans Væsen for 14 Aar siden, efterat han havde været fraværende i 2 a 3 Dage paa en Reise til Kjøbenhavn. Han viste sig nu yderlig fortvivlet og mismodig, ønskede sig Døden, forsømte sit Huus ved idelige Bortreiser og sank fra Velstand i en betydelig Gjeld. Hverken hans Kone eller noget andet Menneske kunde faae at vide, hvad Forlegenhed han var kommet i; kun to Mennesker havde han aabenbaret det for, hvilke nu begge ere døde. En almindeligt Rygte om, at han under sit Ophold i Kjøbenhavn skulde have slaaet en Skildvagt, medens denne stod paa sin Post, men været bleven befriet for at sættes under Tiltale, imod at erlægge en betydelig Pengemulkt har ved de skeete Undersøgelser ikke kunnet oplyses. Tiltaltes Hustrue har af Alle det Vidnesbyrd, at hun er en stræbsom og brav Kone. Derimod har det stedse været et Hovedtræk i Tiltaltes Karakteer, at ville vise et Slags Stolt hed og fremfor Alt at vedligeholde den udvortes Anseelse iblandt og en vis Superioritet over sine Omgivende. - Ved Høiesteretsdom af 5 Octbr. sidstleden blev han tilfunden at have forgjort sin Hals og derefter steiles. Jmidlertid blev hansdog, paa Grund af Omstændighederne, af en stor Pluralitet blandt de Tilforordnede i Høiesteret anbefalet til at benaades paa Livet; ligesom Kancelliet heller ikke fandt at burde andrage paa Dødsdommens Fuldbyrdelse. Bland de Grunde, som talede for Dommens Formildelse, anføres, at det aldeles ikke synes at have ligget i hans Hensigt at indebrænde Folkene, da det ikke var i Stuehuset, men i en af Ladebygningerne han paasatte Jlden, og at de Omstændigheder, hvorunder Domfældte har afgivet Bekjendelsen, nemlig først efterat han havde gjennemgaaet den mod ham anstillede Jnqvisition og Sagen allerede var optaget til Dom, synes at tale imod Dødsstraffens Anvendelse. Kancelliet henstillede saaledes til Hs. Majestæts allerhøieste Afgjørelse, om den Tiltalte overgaaede Dødsdom skulde exeqveres eller formildes, hvilket i saa Fald formeentes at kunne skee saaledes, at Domfældte blev hensat i Kjøbenhavns Tugthuus for Livstid under stræng Bevogtning, og Hs. Majestæt behagede derefter ved allerhøieste Resolution af 24 Novbr. at fritage Domfældte for at lide efter Dommen og at formilde Straffen til det nævnte Tugthuusarbeide.