Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-05-26
Over Minas foregivne Rettrade hviler endnu det samme Mørke. Et Rygte, som har fundet meest Troe paa den Pariser Børs, siger, at han, istedetfor at marschere til Campredon, har taget Veien over Ripol og Berga, og efter her at have overfaldet og ødelagt Ramagosas Korps, er marscheret tilbage til Vich, for atter at forene sig med Milans og Llobera, hvorom den Første i et opsnappet Brev, som læses i Journal des Debats, veemodig lanraaber ham. Samme Blad, som gjerne veed langt mere forud end bag efter, lader ogsaa Baron Eroles i en Skrivelse til Marskal Moncey forsikre denne, at han, i Forening med Generalerne Curial og Donnadien, sikkert skal gjøre Kaal paa Mina, som er ganske blottet baade fori Krigs- og Mundprovision, og følgelig saa meget lettere at faae Bugt med. De andre Korps i Catalonien skulle begynde at indslutte Barcellona og stille sig i Linie ved Cbro. Stjernen er noget lemfældigere imod Mina, som den siger ved betimelig Flugt til Manresa har,forhalet sin Undergang, og Koureren vil slet ikke bifalde Journal, des Debats Raisonnements om Minas fortvivlede Stilling, t da den seer tre Veie aabne for ham, enten at styrte sig paa Blokadekorpset ved Figueras, eller søge at trænge ind i Frankerig (hvilket dog nok vilde være for stort et Vovestykke), eller endelig overfalde de i Cerdagna efterladte Tropper, som bliver det sandsynligste. J alle Tilfælde, vedbliver den, er Minas Marsch af offensiv Natur, da Jntet kunde tvinge ham dertil; tvertimod begriber Man ikke, hvorledes Domadien kunde marschere til Olot, naar han vilde til Vich. Jsær morer Koureren sig over, at Journal des Debats, efter at have fulgt Mina Skridt for Skridt i alle Positioner, heel lakonisk udbryder, hvor er Minas Person, J Valfagona eller i Besora? Det veed Man ikke. Men uden at give sig tabt, gjentager Journal d. D. at af de tre Udveie, som vare tilbage. for Mina: at slaaes, overgive sig eller adsprede sine Tropper, har han valgt det sidste, og at Curial og Eroles fortsætte Jagten efter ham, og bebuder iøvrigt, til Trods for alle dem, som ikke kunne skjule deres Fryd, naar Man spaaer Uheld for en Armee, der fægter under Legitimialtetens Fane, at de nok skulle faae at see, hvorledes Eu i ropa vil forblive roligt, Spanien befriet (for hvilket) og J Frankerig indtage sin Rang imellem Nationerne. Til oftmeldte Journals spanske Efterretninger hører endnu, at ved Indtoget i Burgos var ingen Ende paa Vivatraab, Klokkeklang, Musik, Raketter og Jlluminationer, ligesom det og kostede uendelig Møie at afholde Jndvaanerne fra at trække Generalissimus i Triumf, hvorved hans ædle Beskedenhed kun for meget vilde blevet saaret; at det smukke Kjøn i Avila ene har fuldført en Kontrarevolution og taget den politiske Chef tilfange; at Desertioner, imellem de Konstitutionelle med hver Dag tiltager, at Morillo kun har 400 Mk. hos sig, og at Aarsagen, hvorfor Valencra ikke blev indtaget af Ulman, alleneste var, at han, som en Ven af Elio, paastod sig dennes Morder, udleveret. Da Man ikke ville inddrømme ham dette, gjorde han et Angreb, som mislykkedes. Et andet Rygte vil endog, vide, at Sevillas Jndvaanere have bemægtiget sig Kongens Person og ville føre ham tilbage til Madrid, hvori han da muligt kunde indtræffe paa een Tid med Hertugen af Angouleme. J Perpignan skikke Munkene sig virkelig til at vende tilbage til deres tabte Herligheder, og angaaende Jnqvisitionens Gjenindførelse bemærker Qvotidienne meget naivt: at det er Noget, som de franske Tropper ikke kunne forhindre, da Man er uberettiget til at blande sig i Spaniens indre Anliggender. - Hvo vilde vel ogsaa regne slige Bagateller med i Klassen af den moralske Pest?