Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-24
J Herr Pastor Grundtvigs Bemærkninger, saavel om Digtet selv, som om sammes Oversættelse og Recension, er man langt fra med Herr Etatsraaden saa lykkelig eller ulykkelig, at finde Spor af den uvidende eller forrykte Skolepog; men meget mere, som overalt i de allerfleste af Grundtvigs Skrifter, lysende Spor af den Selvtænkende, og især i Oldtidens Historie flittige og kyndige Videnskabsmand. Saa har Han tilmed, ved at tage til Gienmæle i denne Sag, viist Sig, til Skam for Hans Antagonister, som den sindige og humane Lærde, der ikke, som de, fægter med Grovheder, men med Grunde. - Hvad der overalt bevæger saa mange af vore Lærde i Kiøbenhavn til at frakiende Herr Pastor Grundtvig baade Kristendom, Forstand, Hierte og Lærdom, maae Gud i Himmelen vide. Naar undtages enkelte Stykker af Hans litteraire Arbeider, hvor Han maaskee har ladet Fantasien regiere for stærk, finder jeg, og mange af Danmarks ikke ulærde Mænd, at alle hans Skrifter netop have hine karakteristiske Egenskaber. At Han har sagt Ting, der ere haarde at døie, baade om Levende og Døde, vil ingen saa let fortænke Ham i, naar blot Sandhed, og Historie ei derved fornærmes. Har Han skrevet Noget Maadeligt, har Han ogsaa skrevet Meget Godt og Uforligneligt. Hvo af vore Lærde kan skrive - at jeg blot skal nævne Sproget een eneste Side Dansk med samme Originalitet, Kraftfylde og Skiønhed som Grundtvig, Mon Han har faaet denne sieldne Evne og Kundskab den selv Hans groveste Fiender, der offentligen have ladet Ham hensætte i Daarekisten og staae Skoleret, ikke tør frakiende Ham - med Modermelken, uden Grandskning og Studering, eller kan vel en Galing eller Skolepog), som man, ligesaa dristigen som uværdigen, har vovet at kalde Ham, føre dette skiønne, kraftfulde Sprog, som findes i Alt, hvad Han har skrevet baade i Prosa og Poesie? – Grundtvig er den flittigste, og, for nærværende Tid, næsten den eneste originale Skribent, vi have - nogle faa Digtere undtagne. - Medens en stor Deel af vore Lærde stadfæste Heibergs Ord i hans Ordbog, naar han sammenligner dem med Lilier, paa Marken – i det de saa sielden berige vor Litteratur, som Tydsklands akademiske Lærde, med noget originalt lærd Skrift, har Pastor Grundtvig dog - uagtet Han ei dertil lønnes af Staten - givet os Meget, og Mere kunde vi vente, dersom ei Misundelse og Ondskab betage Ham Lyst og Kraft til at arbeide. Jeg skulde have endet disse Linier med Opfordring til Herr Pastor Grundtvig, at kræve alle Hans bistre Fiender - baade geistlige og verdslige - til Regnskab for Landets Domstole, fordi de have krænket Hans borgerlige og litteraire Ære, skiændet Hans gode Navn og Rygte, og maaskee skadet Hans timelige Lykke, dersom jeg ei tilfulde var overbeviist om: at faa eller Jngen (som ei er Medlem af den indbildt lærde Bande) har ladet sig forlede til at antage disses Mening om Ham, og at Han endnu staaer høit anskrevet hos de Fleste af Hans tænkende Medborgere. Hellere vil jeg slutte, ærværdige Herr Broder, med Opfordring til Dem i eget og Fædrenelandets Navn: at De, trods alle de Ondes gloende Pile, vil vedblive, til Fædrelandets Gavn og Ære, at være Religionens og Sandhedens diærve Talsmand, Videnskabernes troe og flittige Dyrker, Sagas uforlignelige Præst som hidindtil. - Og det vil da snart vorde vitterligt for Kongen, Collegierne og enhver af Deres Medborgere (dersom Nogen muligen er ført bag Lyset ved Deres Fienders falske Omdømme, at De ikke er den Sal ning, som Deres Fiender. – lig Jesu Fien*) See: Thorkelins med Fleres Ord i Skilderiets forskiellige Blade, og Møllers LitteraturTidende. der). - lige saa ondskabsfulde som dumstridige have udskreget Dem for at være, Skrevet den 6te October 1815. B. Pontoppidan, Sognepræst paa Bogøe, Lollands Stift. *) Det hedder nemlig hos Johannes 10. 19, 20. At, da der blev Spliid iblandt Jøderne for de Ord, Jesus talede, mange af dem sagde: "Han haver Diævelen og er galen, hvi høre J ham." Om Konsten at faae et Embede. (Slutning; see No. 83.) Disse Menneskers Smidighed lader sig bedst sammenligne med en Saale. Ligesom denne tager til Takke med at trædes i Dyndet, og besvarer en saadan Gunstbevidnelse med en ærbødigst Knagen, saaledes bryder Kryberen sig intet om at trædes dybt i Støvet. En anden Underart af Konsten at gjøre sig yndet, er den Konst, at more og forlyste. Naar man har siddet det meste af Dagen og piint sin Hjerne med det gemeene Bedste, saa længes man efter Adspredelse og Moro, for derved atter at kunne samle nye Kræfter til nyt Arbeide. Vist nok har Prometheus, tilligemed Jlden, bragt en Guddomsgnist ned paa Jorden - jeg mener Kortenspil. Men dette kan i det Høieste kun more og adsprede fire til fem Timer. Ogsaa over Bordet vil man gjerne mores, især da Hufeland har gjort den Opdagelse, at intet bidrager mere til Fordøielsen, end Latter, og han af Historien har beviist, at i gamle Tider Fyrsterne holdt Hofnarre, blot for deres Sundhed. Jntet leder derfor lettere til det Maal, at gjøre sig yndet end den Konst, at nore og gjøre Løier. Denne Konst bestaar enten i et godt Snakketøi, i Dygtigheden at kunne fortælle, i Fremstillelsesgave, parret med Vid og Lune, eller i visse høiere Konstfærdigheder f. Ex. Sang, Declamation, Musik, mimisk Fremstilling, Dans, eller ogsaa i visse underordnede Talenter, f. Ex. Riden, Voltigeren, Trancheren, Sviren, at bugtale som en Charles, at gjør som en Hund, miave som en Kat, og andre til Tidsfordriv og Mellemgulvets Rystelse beqvemme Løier. Den, som forener alle disse Færdigheder, han behøver ikke at frygte for, at gaae Glip af Maalet; thi han løber ligefrem Storm paa Hjerterne; ingen kan nægte ham noget; Høje og Lave, Mandfolk og Fruentimmer kappes om at befordre og poussere det rare Menneske. Damerne flokke sig om ham, som Mønnerne om en Hare. Enhver vil nappe ham paa sin Viis, den ene ved sin Yndes Tryllekraft; den anden ved sin blændende Skjønhed; den tredie ved sin Lærdom og Smag Hver af dem, vis paa Seiren, vil electrisere ham frem til et Levebrød. Men om han end kun besidder een af disse Fuldkommenheder, vil han dog finde sin Beskytter. Store Folks Mellemgulv, trænge, som sagt, imellemstunder til en Rystelse, for tilbørligen at kunne fordøie deres svære Morgenstudier, deres Østers og Skildpaddemaaltider.