Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1840-03-27
Kjøbenhavnsposten er af Fædrelandet opfordret til at anstille en nøiagtig Beregning over hvad de hessiske Prindser i det sidste Aarhundrede have kostet Danmark. Uagtet det førstnævnte Blad gjerne opfyldte dette Ønske og villig indrømmer, at en saadan Beregning vilde afgive et af de meest slaaende Beviser for Ønskeligheden af Folkets Ret til Selvbeskatning, troer det dog, at Beregningen vilde blive en vanskelig, om ikke uopløselig Opgave endog for dem, der ere meest indviede i vort Finantsvæsens Mysterier. Bladet meddeler imidlertid et interessant Bidrag til en saadan Beregning, idet det angaaende Landgreve Wilhelm af Hessen beretter følgende: Landgreven nyder vel ikke selv Apanage, hvorimod hans Gemalinde, som dansk Prindsesse, er apanageret med 24,000 Rbd. aarlig. Derimod oppebærer han fuld Regimentschefs Gage med Generalmajors Tillæg og tillige som Gouverneur over Kjøbenhavn 2400 Rbd. aarlig i saakaldede Taffel penge, ligesom han og hidtil har nydt fri Bolig. Efter hans Tilbagekomst med Troppecontingentet fra Frankrig i Aaret 1819, da han domicilierede sig her, leiedes og istandsattes en Gaard til ham i Amaliegaden for Statskassens Regning. At ikke faa tu finde Daler hertil ere medgaaede, indseer Enhver, der veed hvad slige Jstandsættelser og Jndretninger for fyrstelige Personer have at betyde. Den aarlige Leiesum var 3400 Rbd., som, efter hvad man har erfaret, udrededes af Hofkassen. Nogle Aar efter flyttede Hs. Durchl. til den af Statsgielden overtagne Hjørnegaard ved Siden af, hvor der sandsynligviis ligeledes har været endeel at forandre og indrette og hvor Leien ogsaa ansattes til 3400 Rbd., og endelig flyttede Hs. Durchl. i forrige Efteraar til det ved Prindsesse Wilhelmines Giftermaal. med Hertugen af Glücksborg ledigblevne Palais paa Amalienborg, hvor dog Hs. Durchl, maatte sætte sig i Bekostninger for at indrette sig der, uagtet denne Bygnings Jstandsættelse og Jndretning i Anledning af Prindsessens første Formæling havde kostet Statskassen circa 50,000 Rbd. (Ameublement og Jnventarium naturligviis uberegnet, og Statskassen maatte da atter contribuere. Det blev nemlig arrangeret saaledes, at Hs. Durchl. i en Tid af 3 Aar fremdeles aarlig skulde modtage de 3400 Rbd., han hidtil havde erholdt til Huusleie, men være fri for igjen at udbetale dem, ligesom der heller ikke i den Tid skulde paahvile ham Forpligtelse at udrede det mindste af Byskatter, Reparationer &c. af Palaiet, hvilke Omkostninger derimod fremdeles skulde bestrides af Prindsesse Wilhelmine ved Hjelp af en hende i denne Henseende tillagt Tillægs-Sum til hendes Apanage af 2000 Rbd. Statskassen maa altsaa nu aarligen udrede for dette Palais: 2000 Rbd. til Prindsesse Wilhelmine for at hun kan vedligeholde det, og 3400 Rbd. til Landgreven for at han kan beboe det. Vilde man nu - hedder det til Slutning - calculere hvad det siden 1819 har kostet Statskassen (deels contant og deels ved Afsavnet af en Jndtægt, den ellers kunde have havt), at en hessisk Prinds, der er gift med en dansk Prindsesse, har faaet fri Bopæl i Rigets Hovedstad, saa vilde der alene ved denne tilsyneladende saa lidet betydende Omstændighed fremkomme en Udgiftspost paa omtrent en Tønde Guld, der sikkert kunde have fundet en bedre Anvendelse til mangt et vigtigt Statsøiemed, for hvilket Finantserne i den Tid ikke have kunnet virke som de burde – af Mangel paa Ressourcer.