Aalborg Stiftstidende, 1844-08-01
Godseier, Kammerherre Benzon ansaae Forslaget for meget farligt, som en Berøvelse af Eiendomsret, og maatte ivrigen fraraade det samt opfordrede alle øvrige Besiddere af privilegeret Hartkorn til at gjøre det Samme. Præsidenten kunde ikke ansee det som Berøvelse af Eiendomsret, hvor der bydes Erstatning. Benzon fandt Eiendomsretten, selv hvor Erstatning bydes men ikke antages, krænket. Jespersen maatte paa det Bestemteste udtale sig imod de mærkelige og eensidige Anskuelser, der ere blevne fremførte af den 2den kgl. Deputerede, som om det skulde være under denne Forsamlings Værdighed at tage nærværende Sag, hvilken han anseet for særdeles vigtig, under Behandling, og som om det skulde være et skrigende Jndgreb i Eiendomsretten, at afløse det frie Hartkorns Rettigheder selv imod en passende Erstatning. Dette er saa mærkelige Anskuelser, at han bestemt maatte modsige dem. Det forekommer mig - sagde han at man handler i Regjeringens Aand, saaledes som den har viist sig ved forskjellige Lovforanstaltninger, lige fra den Tid, da Kronprinds Frederik i Slutningen af forrige Aarhundrede greb Statens Roer, og begyndte en Række af vigtige Reformer i Landbovæsenet, – at man netop handler i den samme Aand, naar det frie Hartkorns Rettigheder nu afløses paa en billig og passende Maade. Ved hine Reformer var der ikke Spørgsmaal og Erstatning; men naar nu en saadan gives, troer jeg, at det er i Alles, i den hele Stats Jnteresse, at en Udjævning af Uligheden imellem det privilegerede og uprivilegerede Hartkorns Rettigheder finder Sted. Benzon kunde endnu ikke finde sig i, at det privilegerede Hartkorn skulde kunne miste sine Herligheder. Jespersen spurgte den ærede Deputerede, om han da ogsaa finder, at det er et skrigende Jndgreb i Eiendomsretten, naar en Eier imod billig Erstatning skal til Anlæg af Veie, Jernbaner og deslige afstaae et Stykke Jord, om han endog sætter nok saa megen Priis paa at beholde det? Eiendomsretten er en underordnet Ret, der maa vige for Statens Overeiendomsret, naar det Heles og Statens Jnteresse kræver det. Benzon kunde endnu ikke finde sig i, at det privilegerede Hartkorn skulde kunne miste sine Herligheder. At afstaae Jord til Veie og andre almeennyttige Øiemed, ansaae han for noget ganske andet. Justitsraad With: "Mon det da mindre skulde være i Statens Jnteresse at udsævne de ulige Forhold, der finde Sted imellem det frie og det ufrie Hartkorns Brugere, mindre i dens Jnteresse at bidrage til, at en fredelig Overeenskomst tilveiebringes under en rolig Discussion? Jeg kan sandelig ikke indsee det. Jkke havde jeg troet, at jeg skulde behøve at anbefale det foreliggende Andragende til Committee; det er saa vægtigt og vel motiveret, at det under alle Omstændigheder fortjener en nøie Prøvelse. Lad Udfaldet blive, som det vil, – bortvise Andragendet bør Forsamlingen ikke; den Tid, der anvendes paa at behandle det, kan ikke siges at være spildt. Det er i de større Grundeieres egen velforstaaede Jnteresse, at de see at erholde en anstændig Godtgjørelse for den Rest af deres Herligheder som de endnu have tilbage; Erfaringen har viist, hvorledes den ene Stump er bleven pillet bort efter den anden, og de udsætte sig for tilsidst ogsaa at miste det, de have tilbage, uden Erstatning." Benzon kunde endnu ikke finde sig i, at det privilegerede Hartkorn skulde kunne miste sine Rettigheder, og at antage Muligheden af den foregaaende Talers Forudsætning ansaae han endog for en Fornærmelse mod Forsamlingen og Regjeringen. Gaardeier Kirk: "Justitsraad With har allerede tildeels sagt hvad jeg vilde udtale, og jeg skal kun tilføie et Par Ord. Jeg veed meget vel, at der gives dem, som indbilde sig selv, og tillige søge at indbilde Andre, at Regjeringen vil være aldeles utilbøielig til at udjævne de paagjældende Forhold, fordi det skulde være i dens Jnteresse at holde Stridighederne mellem Partierne vedlige, og at det snarere er Kongens Hensigt at danne et adeligt Aristokratie, som skulde tjene Thronen til Støtte mod Folket. Men det kan ingenlunde forholde sig saa. J et Land som Danmark, hvor Oplysningen er skreden saa vidt frem, er den Tid forbi, da man kunde tænke sig Sligt. Thronen kan, efter min Overbeviisning, ikke bestaae ved en enkelt Stand, men alene ved det hele Folk; allermindst kunde den bestaae ved et Adelsaristokratie, der i Historien og ved Fædrenes Sagn er stemplet saa sort i Folkets Øine; det vil de være det Sørgeligste, der kunde skee for Staten, og Thronen vilde snart vakle, om ikke aldeles omstyrtes. Lad og kun med fuld Tillid nærme os Kongen; han vil kun Folkets Vel, og naar han bliver bekjendt med de sørgelige Forhold, vil han vistnok gaae ind paa Sagen. Man vil da nok erfare, at det vil være til almindeligt Held, og jeg haaber, at Forsamlingen ikke vil bortstøde det foreliggende Andragende. Propr. Jensen og Overkrigsc. Holst stemte for Committee. Jngerslev maatte derimod ikke blot bestemt erklære sig imod Committee, men ogsaa, da Proponenten senere havde yttret, at hans Forslag ikke omfattede Kjøbstædernes og Præsternes Hartkorn, fraraade Enhver i Forsamlingen, at give sin Stemme til at Andragendet tages under Overveielse, hvilket Raad imidlertid intet frugtede. Ogsaa blev af With og Præsidenten yttret og af Proponenten (Betzer) erkjendt at Jntet var til Hinder for at udvide Forslaget til alt privilegeret Hartkorn. Godseier Baron Rosenkrantz ansaae Forslagets Fordring lig en Eiendomsberøvelse og stemte mod Committee. Sognefoged Jacobsen vidste ikke af nogen Eiendomsberøvelse at sige, men vel Afstaaelse mod Erstatning Apotheker Koster: "Som Kjøbstaddeputeret maa jeg, i Anledning af de Yttringer, som ere faldne, tillade mig at bemærke, at Kjøbstæderne vistnok aldeles ikke ere interesserede i at beholde deres Hartkorn frit, naar de kun erholde fuld Erstatning; og stiller Spørgsmaalet sig alene om Erstatningens Størrelse, synes det mig, at der ikke er Grund til andet end ønske, at Sagen bliver tagen under Behandling, Kjøbstæderne ere forøvrigt i Besiddelse af ganske andre Privilegier, som ere af langt større Omfang og Værdi, og som stærkt ere angrebne i denne Sal, uden at der tænkes paa, at give Erstatning for deres Afløsning. Men da vi nu høre, at Privilegier skulle kunne ansees som anden fuldlovlig Eiendom, er der vist Grund for Kjøbstæderne til ogsaa at værne om deres, og ikke give dem bort uden Erstatning; gjøre imidlertid høiere Statshensyn det ønskeligt at afløse dem, maa man finde sig i, at dette skeer imod Godtgjørelse. Jeg stemmer for en Committee." Som tidligere berettet, blev med 34 Stemmer imod 13 besluttet Nedsættelse af Committee, hvortil valgtes i Kjøbstad deputeret, Proponenten, som er Bondedeputeret, 2 Godseiere, og 1 Gaardmand.