Viborger Samler, 1829-11-30
Om Vesterhavets Jndbrud i Limfjorden har en Jndsender i Aalborg Avis fremsat nogle Bemærkninger, der vistnok fortjene nærmere Eftertanke og Undersøgelse. At denne Naturbegivenhed, som Nogle ansaae for ønskelig, har været høist fordærvelig for Liimfjordens Beboere, antager han for afgjort, thi alene i det ene Ofterild Sogn ere ikke mindre end 3) Familier hvis eneste Næringsvei var Fiskeriet i Liimfjorden, blevne brødløse og komne under Fattigvæsenets Forsørgelse; og skeete der en Optælling fra Hals til Agger af de Familier, som har havt samme sørgelige Skjæbne, mener Jndsenderen, at man vilde studse over de gruelige Virkninger af denne voldsomme Naturdegivenhed. At det salte Vand som nu i 4 Aar er strømmet igjennem Liimfjorden, aldeles har ødelagt dens talløse Slægter af de skjønneste Ferskvandsfisk for hvilke Fjorden var ligesom et uudtømmeligt Basin er desværre, kun alt for sandt. Det vigtige Aalefiskerie er ogsaa siden overordentlig formindsket; men en endnu vigtigere Jndtægtskilde, det betydelige Sildefiskerie, er siden hiin Naturbegivenhed ligeledes efterhaanden aftaget, og det sidste Par Aar synes at lade befrygte, at denne saa Manges eneste Næringsvei vil aldeles forsvinde. Jndsenderen formoder nemlig: at Gjennembrudet ved Agger vil have den samme Virkning for Fjordens Bund som Flyvesandet har for de Havet tilgrændsende Jorder; hvor disse dermed bedækkes, forsvinder al Vegetation. J Liimfjordens Vige er det, at Jiskeyngelen overhovedet, og Sildeyngelen i Særdeleshed, har havt sit Tilhold, da den frugtbare Fjord=Vegetation dertil frembod den ønskeligste Leilighed; men naar nu Fjorden og samtlige dens Vig efterhaanden bedækkes med Flyvesand, ville Sildestimlerne sandsynligviis søge andensteds hen. Jndsenderen mener derfor, at Man jo for jo hellere bør være betænkt paa igjen at tilstoppe Agger-Canal, hvilket vel uden Vanskelighed kunde skee med nedsænkede gamle Skibsvrag, fyldte med Steen og Sand; saameget mere, som Havet allerede for, til forskjellige Tider, selv skal have tilstoppet sine tidligere Gjennembrud. Men ikke nok hermed Man maatte ogsaa ved en fast Dæmning af Blaaler, der skal findes i de mod Havet grændsende Bakker, søge at forebygge, at ikke Havet ved given Leilighed atter skal aabne sig en ny Indgang over den flade Jordstrimmel, paa et andet Sted. - (At denne Naturbegivenhed før har fundet Sted, sees af "Danmarckis og Norgis fruetbare Herlighed paa. 164, hvori læses følgende: sem Vestervar de Limfjord. J Norden er det landfast med Hanherrit de Vendsyssel, men i Synder mod Harsyssel udstyder det en Arm eller it smalt stykke Land som i Breden nepreligen for 1 Fjerdingsverigs oe i Lengden for 1/2 Miil kan være at regne; Hvilken smale Strimmel eller Jordsmon giør samme Can sammenhengig med Harsyssel. Osiver dette smale Stykke Land hasiver Vestersøen nogle Aar forleden indbrudt i Liimfjord oe den som tilførne stal hasive vorit gandske eller mesten ferskt Vand, ialt gjort hvor osiver saadan stor Mengde Gieder, Karper Brasen Helt, Aborrer oe deslige, som den tilforne var riig af, skal være blefne døde, og med alle Strandbredde forskulde at man paa nogle hundrede Vogne dem ikke basiver kund bortage. Og er siden den Tid ferskne Slags Fiskee ikke udi Liimfjordtilgaaen, men alene Flynder Aall, Hvilling, Torsk, Sild og andre Strandsiske, som ogsaa ikke ringe men høit ere at acte."