Norske Intelligenssedler, 1790-04-28
- - Af den Documenterede Beretning see vi, at Commissionairen har tilskrevet Cajeunder sin Haand og Segl, Posten har bragt Approbation paa deres Kiøb for den Summa, N. Approbation paa deres Kiøb - Hvorledes kan en Approbation være Approbation og dog ikke være det? - Et Kiøb være et Kiøb og dog ikke være det? - Dersom Hr. Constanter havde forklaret os dette Ænigma, da havde han gjort en nye og ubekiendt, ja ved og en utroelig Opdagelse - En redelig forsigtig og lærd Dommer synes ey at burde forbigaae Beviisligheder i Sagen. Et Bud er ingen Accord, hos lippis et tonforibus notum est - men naar et Bud er antaget biefaldet og samtykt - thi disse bemærkelser har det lille Ord Approbation, der i dette Tilfælde beviselig er udstædt, saa ansees det af alle, som veed hvad en Accord er, for en sluttet Accord, og sluttet under de Formaliteter som denne, anseer enhver Borger i Staten, efter en ældgammel Erfaring, den for hellig og ubrydelig, hvad enten den hviler i Caji eller Nevi Hænder. Endeligen skaber Hr. Constanter sig selv Grunde til Sempronii Palinodie, i Steden for, at han burde raisonere over den Grund, som Sempronius selv angiver, og som den Juridiske Qvæstion meget tydeligen fremsætter - Alt hvad man kalder Udflugter, Krøglove (Subterfuges) er uendeligen langt neden for Sempronius. Og da Hr. Constanter saaledes har dømt uden at tage saavel Sempronit Grund for hans Retractio, som og Caji Beviis for en virkelig udstæd Approbation i den allermindste Betragtning, saa paastaaes Dommen underkiendt, og Sagen hiemviist paa Hr. Constanters BekostTitius. ning etc. etc. ning etc. . Fragmenter av en fuldstændigere Avhandling over den i Jntelligens-Bladet No. 3. fremsatte Juridiske Qvæstion, grundet paa den senere udgivne historiske, og documenterede Beretning om det Lichmanske Værk i Norge etc. - Forsaavidt angaaer Sempronii Grunde efter samme Beretning til Approbationens Frafaldelse for Caji Bud, - - Hernæst stanse vi med vor Opmærksomhed ved de Grunde, paa hvilke Sempronius yttrer sit Biefald for Commissionairens Forhold, og tiltroer sig Rett til Approbationens Tilbagekal- Sempronii Skrivelse til Commissionairen viser Grundene 1, at bestaae deri, at Over delse. budet i Provindsen allerede var gjort førend Approbationen i Hovedstaden blev udfærdiget, hvorved Sempronius troer, at samme naturligviis sættes ud af sin Kravt, og det saa meget mere heeder det, som 2den Grund - da Executionen allene var overladt til Commissionairens eget Godtbeindende efter Omstændighederne - Hvad første angaaer, da er samme mere spidsfindig end solid, om endog virkelig Omstændighederne kunde bevises saadanne ; Og skal Philosophie saaledes i det borgelige Liv drages ved Haaret, da maa vi tilstaae, at Metaphysikken ville blive Svermerens og Forstyrrerens største Fordeel; Ubeviist hvorvidt Sempronii Princip kan siges at være grundet i en stræng Fornuft - Overalt - for at følge Tænkemaaden; saa kan Fornuftens Strænghed endnu bringe det langt videre, end til de udvortes Handlinger, naar vi allene ville gaae frem som Logikkens Strids-Helte - endnu kand altsaa Sepronii opfordres - ikke nok til at bevise Approbationens udvortes Form, og Juridiske Jndretning - allerede forinden denne udvortes Handling, og Disposition har Sempronii indvortes Handling foregaaet, som vi ogsaa, ja meere egentlig kalde Approbation : efter denne strænge Subordination av Fornufts Regler, hvorledes bevise da Sempronius Budets Approbation ikke at have existeret forinden Overbudet skeete; Da samme dog er mueligt efter Tiiden - (den 21de kommer Caji Bud til Hovedstaden, og den 25de tager den nye Kiøber Ejendommen først under Øyesyn i Provindsen etc. - ) Og at Sempronii bør bevise, see vi derav, at han dog af absolut Nødvendighed har maattet approbere forinden Approbationens Udfærdigelse, saa vist som det er fornuftige Væsener eget, først at tænke, og siden at handle - Betragtet for sig selv blev altsaa denne Sempronii Grund af ingen Styrke, om end ikke et positiv Vilkaar havde viist hvorledes Disputer skulle forebygges Hvad Sempronii anden Grund angaaer, da er det ubeviist hvorvidt saadan geheime Jnstrux har medfulgt Approbationen, der i Tilfælde formedelst sine Følger uimodsigelig strax burde været Kiøberen tilkiendegivet, hvilken Nøyagtighed vi anseer af saa megen større Nødvendighed, som det er mueligt en Posten nærfølgende Expresse senere kunde medbragt en saadan Ordre - tvertimod, Commissionairen har efter den documenterede Beretning communiceret Kiøberen Sempronii uindskrænkede Approbation; men ingenlunde anbragt saadanne Forholds Regler, paa hvilke han grundede Tilbageholdelsen af samme, og - en modsagt Eiendommens Overleverelse - lad derfore endog en saadan Ordre medfulgt Approbation, saa har Commissionairen til Følge for sig, og Senpronio, paa hvis Vegne han handlede, fuldkommen bundet sig ved Tilkiendegivelse af sammes uvilkaarlige Approbation paa Kiøberens Bud; - - - Ville der foregives, at saadan Disposition oprindelig var Commissionairen given, til efter Godtbefindende, og - Omstændighederne at tilbageholde de indkomne Approbationer, saa var dette en Fuldmagts Hemmelighed, der ikke kunde gielde til anden Mands Skade, samt stridende mod der Grænse, inden hvilken de offentlige Bekiendtgiørelser vise Commissionairens Fuldmagt til Kiøbernes Efterretning ; Endelig: lad os forestille os, at der foruden Sempronii uindskrænkede Approbation af Caji Bud tillige havde fulgt en for Commissionairen Forholds Ordre, hvorefter han Godtbefindende kunde tilbageholdt Approbationen m: v. - saa blev endnu Spørsmaalet, om en saadan medfulgt Ordre kunde til intet giøre Kiøberens Rett til den ligesaa medfulgte uindskrænkkede Approbation - det synes ikke - naar vi forestille os, at den medfulgte Ordre ikke saa meget kan ansees for en Jndskrænkelse av Approbationen, og sammes Vilkaarlighed, som meget mere for en udvidet Fuldmagt, hvorefter Commissionairen i Rett til det, i hvilket de tilforn vare indskrænkede - dette stoed ingenlunde i Sempronii 2 dighed, hvorved Contrahenterne gaves en nye Stilling, og ikke længere befandt sig i det Fort til hvilket de i Mellemhandlingernes Oprindelighed havde bestemt sig - saaledes stoed det Sempronii Magt, at affatte sin Approbation saa vilkaarlig som muelig, der da efter Omstænhederne havde blevet det, den skulle være, eller ikke, men er at udvide eller indskrænke Commnairens Fuldmagt til Medcontrahenternes Skade, og imod deres Samtykke, hvilke skeete, Commissionairen gaves Rett, som han tilforn ikke havde, at tilbageholde en uindskrænket AppiUsqve co. tion. hederne havde blevet det, den skulle være, eller ikke - men er at udvide eller indskrænke Commissionairens Fuldmagt til Medcontrahenternes Skade, og imod deres Samtykke, hvilket skeete, naar Commissionairen gaves Rett, som han tilforn ikke havde, at tilbageholde en indskrænket ApprobaUsqve co. tion Peder Godzen Debes.