Aalborg Stiftstidende, 1834-02-08
Efterretningerne fra Spanien indskrænke sig denne Postdag til Rygter, som deels ikke ere af Vigtighed, deels ikke synes at fortjene synderlig Tiltro, saasom om nye Jndvendinger af Lander og smaae Guerillafægtninger i BiscapaNoget interessantere ere derimod de seneste Efterretninger fra Portugal, idet D. Pedro atter har begyndt at gaae offensivt frem. Efterat nemlig Tropperne i flere Maaneder havde ligge uvirksomme i Hovedqvarteret Cartaxo og Tiden var brug deels til unyttige Underhandlinger med den stivfindede Fjende i Santarem, deels til skadelige Tvistigheder med Undersaatterne selv, bleve endelig ved Aarets Begyndelse Underhandlingerne formelig afbrudte og en Udsoning med de misfornøiede Pairer tilveiebragt derved, at man overdrog en af samme, Hertugen af Terceira Overcommanden over Armeen. Allerede denne Forholdsregel antydede, at en Krigsplan var lagt og at fra nu af en kraftigere Fremgangsmaade vildet blive fulgt. Dette har ogsaa viist sig, idet Saldanha, derst vistnok er en af de bedste Generaler i den pedrinske Armee, er bleven udsendt deels for at afskjære D. Miguel fra Kysten, deels for at gjenoprette Forbindelsen mellem Oporto og Lissabon. Dette er ogsaa tildeels opnaaet ved Leirias, Erobring, i hvilken Anledning den lissabonske Chronica indeholder følgende Rapport fra Saldanha til Krigsministeren. "Jeg beder D. Exc. tilkjendegive Hs. Majestæt, at hans befalinger ere udførte. Leiria er i vor Magt. Af Garnisonen, som bestod af 1476 Mand Infanteri og 46 Md. Cavalleri, ere kun 3 Officerer og 6 Cavallerisoldater undslupne og have taget deres Tilflugt til Combra. Commandanten, 2 Stabsofficerer, 4 Kanoner og Regimentets Fane, ere i faldne i vore Hænder. Corregidoren, en troløs Mand, ere bleven dræbt. Vort hele Tab bestaaer i en Corporal, som er bleven saaret." Dette Foretagende opliver Modet hos D. Marias Tilhængere. Besiddelsen af denne Stad (Leiria, skaffer den store Fordeel, at Landet nu bliver aabnet for Hovedstadens Jndvaanere og at Torvenne paa ny kunne forsynes med det Nødvendige, thi i Lissabon selv var Mangelens paa Levnetsmidler i den senere Tid følelig og foranledigeden alvorlige Bekymringer. Det er ogsaa en Fordeel ved denEne Erobring, at den standser Guerillabandernes Virksomhed, thi da D. Miguel baade havde Krudtmøller og betydelige i Kornmagaziner i Leiria, var denne som et Middelpunkt, fra hvilket Guerillerne udgik, for der at gjemme det røvede Gods. - Planen var altsaa godt beregnet. Saasnart samme var fattet, erholdt alle i Lissabon tilstædeværende Officerer og Soldater af 3die og 4de Division Ordre til at bryde op og det ikke til deres resp. Corps ved Santarem, men directe til Leiria. Paa denne Tid afgik Saldanha, som allerede Dagen i Forveien havde afsendt den saakaldte flyvende Division paa 5000 Mand, fra Cartaxo og de i Peniche og Alcobaga staaende Tropper erholdt ligeledes Ordre til at marschere til Figueira og nærme sig Combra. J Lissabon ventede man derfor daglig Efterretningen om Figueiras Indtagelse, hvor de sidstnævnte Tropper maatte indstræffe den samme Dag som Saldanha i Leiria. Den videre Operationsplan meentes at bestaae deri, at begge Corpserne skulle i Forening afgaae fra Figuera til Combra - hvilken Stads Besiddelsestagelse baade synes vigtig, da den betragtes som Rigets tredie Stad, og tillige let, da Jndvaanerne før paa forskjellige Maader have tilkjendegivet deres Hengivenhed for D. Maria - og, efter sammesteds at have efterladt en tilstrækkelig Besætning, marschere videre til Thomar, Castello Branco og Abrantes. Derved vilde hele Kysten fra Lissabon nordpaa komme i Pedrinernes Magt, saaledes at intet Skib kunde lande sammesteds med Tilførsel for D. Miguel. Saldanha skynder sig saa meget som muligt fremad for at hindre Miguelisterne i at bortskaffe deres i Figueira opdyngede Forraad. Besætningen i denne Stad skal kun være 800 Mand stærk, og Jndvaanerne have stedse viist sig constitutionel findede. Dette var ogsaa Tilfældet i Leiria, hvor man var meget forbittret mod det miguelistiske Øvrighedspersoner, især havde Corregidoren gjort sig forhadt, hvorfor han og ved Salhanhas Jndtog blev mishandlet og tilsidst dræbt. (Dette berettes og ovenfor i Saldanhas egen Rapport.) Den forrige miguelistiske Anfører Macdonell skal tilligemed flere andre Officerer være i Figueira, for derfra at begive sig til England med første Leilighed. Af Saldanhas Krigsoperationer i den nordlige Deel af Landet venter man et heldigt Resultat, fordi de ham modstillede Stridskræfter i det Hele kun beløbe sig til 2000 Mand Jnfanteri og 2 Esquadroner Cavalleri. Disse ere nu komne mellem en dobbelt Jld, thi medens ovenmeldte Tropper rykke frem fra Syden, vil Sandsynligviis ogsaa de i Oporto staaende Pedriner sætte sig i Bevægelse. Fra Santarem af kan D. Miguel ikke yde Sine nogen Understøttelse, thi deels har Tajos Oversvømmelser lagt Hindringer i Veien, deels skulle hans egne Tropper i Hovedqvarteret være reducerede til et meget ringe Antal og ere endnu bestandig i Aftagende. Foruden de mange Offere, som Hunger og Sygdom (ogsaa Cholera) har bortrykket, tiltager ogsaa Antallet paa Deserteurerne, fornemmelig blandt Militsen, som ved enhver given Leilighed søger at undslipper og vende tilbage til deres Landsbyer. D. Miguel skal iovrigt være syg, hans Søster D. Maria er afgaaet ved Døden den 5te Januar.