Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-02-11
Et virksommere Udødeligheds Middel end alle de anførte ere Kroskildte. Hvad kan være hæderligere, end hele Aarhundreder igjennem at skue fra et Vertshuusskildt ned paa den ud- og indstigende Efterverden, eller at beskues af denne, Jeg forudseer vel, at der vil blive spottet over denne Tanke, netop fordi den er stor. Men vilde man vel logere slettere i Baron von Holberg, end i Prindsen, Eller vilde Baronen selv logere stettere over Porten eller paa Stangen, end Hans Durchlauchtighed Prindsen, Jeg gad seet den Mand, som havde Mod og Hjerte til at sige dette høit, eller den Lærde, som skammede sig ved at indtage den Plads, som hidtil selv Prindser og Jorder. Store, med deres Kroner (de tre i Tornebuskegaden); Hjorten, den kronede Skov bygger; Løven (den store og den lille), Dyrenes Konge; Svanen (den hvide, der saa ofte be sjunges af Skialdene, ikke have forsmaaet? - Har man ikke hele Stæder: Eutin, Jylland, Stads Amsterdam, Stadt Hamburg, med alle deres Jndvaanere ophængte paa denne Maade, Man indvende ikke der gives ogsaa den blaa Stud, den lille Bjørn, den hvide Hane, Høvlen, der schwarze Krug, de forgyldte Lam eller Faar, der, endskjøndt de ere forgyldte, dog ere og blive Faar. Det er ingen Jndvending. Saaledes er det fra Arilds Tid gaaet med alle Mindemærker og Ordensbaand, med Adelsbreve, og Doctordiplomer, med Titler og Smudstitler, og saaledes vil det fremdeles gaae lige indtil Verdens Ende. Hvor mangen Diævel har ikke baaren Ordener, som havde Navn af Helgene? - Maaskee de danske Vertshuse paa denne Maade ogsaa kunne vinde noget i Forbedring; thi hist og her seer det endnu bedrøveligt ud, og kun faa Steder svare saaledes som Krebshuset til sit Navn, endskiønt man i den senere Tid dog ikke altid skal kunne faae Trebs der. Derimod tager jeg Hatten af for Prindsen i Roeskilde, og bukker dybt for Hans Durchlauchtigheds Moder, der altid har gjort sit Dynastie Ære. Hvad mange af vore andre Vertshuse angaaer, da berettige de til det billige Ønske, at der maatte opstaae en dansk Howard, der vilde gjøre for endeel af dem, hvad hiin gjorde for de engelske Fængsler. Hvad kunde altsaa være bedre skikket til et Pantheon end Kro- og Vertshuusskildte? Hvormeget varigere ere de ikke end selv hine Mindesmærker, der opføres saavel af Marmor i og uden for Kirker, som af Papir i Verdens Krøniker, Men det forstaaer sig næst Kroskildter ere Papir Monumenter de varigste. Selv de saakaldte evige Mindemærker, som vore Lærde opreise sig paa Maanens Klipper og paa Grændserne af Verdens systemet ved ny Planeter med nye Drabanter, ville alle være et Jntet, naar ikke Papirs=Attester findes vedlagte. Alexander havde, ligesom hver anden Stratenrøver, været glemt, om det ikke havde behaget en Forfatter, at give ham et Testimonium paa hans Cartouche Historier, og dette nu, bestandig renoveret, løb Verden rundt. Paa Reisen til det evige Eftermæle lader sig paa de nærmeste Stationer endnu noget Guld og Sølv bruge; men den, som vil reise videre, kommer ikke afsted uden Papirpenge. Man betænke nu, hvad Papir har at betyde, En Hamp Mark, hvilket Prospect, Hvilke Ting ere ikke der, vilde en Physiker sige, latent, D, hvo, som kjører, rider eller gaaer forbi en saadan Mark, tage Hatten af, og tænke ikke blot paa latente Manskjetsskjorter, men ogsaa paa Udødelighed. - Men Kroskildte forene med Marmorets Publicitet Papirets Uforgjængelighed, og maa altsaa betragtes som de bedste Materialier til et Pantheon.