Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-01-14
Det astronomiske Taarn kiender jeg ikke. Videnskaben, som alle Grene af Mathematik og Naturkundskaber er her meget blomstrende. Anmærkning. Jeg har glemt at bemærke at det er i Frankerige almindelig Skik, ved Kollegier og ved alle Leiligheder hvor der er ere Tilskuere og Tilhørere tilstæde, at give sit Biefald tilkiende ved at klappe, endog ved National Jnstitutets offentlige Session. Jsær blev der overordentlig meget klappet da Prony i sine Efterreninger og Astronomen Pingel strødte Blomster paa den bekiendte Astronoms og Republikaners Baillys Minde, og gik hans Jacobinske Morderes Grusomheder og Uretfærdigheder med Kraft igiennen. Foruden disse offentlige Anstalter til Underviisninger, ere der mange private, isærdeleshed læses her overalt mange Collegier, saaledes i Maison Navarra, i Huset hos Geographen Mentelle, og paa mange Steder. Naar En har en Samling af physiske Jnstumenter saa læser han etphysisk Collegium. Citoyen Sue, har en botanisk Have og læser deri o. s. v., men især fortiene to private Anstalter at bemærkes. Lyceum des Arts midt imellem Revolutionens Storme forsamlede en Citoyen ved Navn Charles Desaudray, en Deel Venner af de nødvendige og skiønne Kunster for at bidrage til begges Ophielpelse: disse lagde Grunden til dette Lyceum, som har faaet en saa betydelig Tilvæxt, og som har gavnet saa meget. Konventet bevidnede det sin udmærkede Agtelse, og en Deel af Frankerigs berømteste Mænd er imellem dets Medlemmer, f. Ex. Boisly d'Anglas og flere; det fortiener derfor en udførlig Bestrivelse. Selskabet bestaaer af to Slags Medlemmer, de ordentlige, de samles en Gang hver Decade, modtage og bedømme alle Arter Kunstværker, Maschiner, Forslag til Konstens Udbredelse og Fuldkommengjørelse, bestemme Belønninger derfor, og Understøttelse til gamle eller sygelige og trængende Konstnere. Den 30te i hver Maaned eller 3die Decadi holdes en offentlig Forsamling, hvori alt hvad Selskabet har foretaget sig hele Maaneden igiennem bliver fortalt og alle seeværdige Ting som Maskiner &c. foreviste. De Medlemmer som blot have Adgang til den offentlige Forsamling, og som man kan have for en maadelig Priis, hedde Abonnentere, til disse hører jeg, endskiøndt jeg har ogsaa været tilstæde ved de private Forsamlinger. Selskabet forsamler sig i en meget stor næsten elliptisk Bygning, som er i den indvendige Plads eller Circus af Palads Egalite, den gaaer halvt under Jorden, for at den ikke ved sin Høide stal betage Udsigten fra Palaiet af. Der ere i den endeel min dre Sale til private Forsamlinger, Eiblothek &c. og en meget stor til de offenlige, som er forsynet med Gallerier; de ere alle prydede med Billedhugger Arbeide med, Statuer og ere uudsigelig skiønne og smagfulde indrettede. Den 30te Prairial var jeg tilstæde ved den offentlige Forsamling (Seance publique). Jeg kan ikke beskrive hvor behageligt og rørende det var. En skiøn Musik afvexlede bestandig med Medlemmernes Taler og Directionens Beretninger og Selskabets Foretagender. En skiøn Hymne til Freden blev opført; forskiellige Modeller af Maskiner og Konstsager bleve foreviiste, Præmier bleve uddeelte, og fattige Konstnere kom frem med deres Familie og modtoge Selskabets Agtelse og Understøttelse, og endelig et rørende Syn: Her er et Jnstitut for Blinde (hvis Jndretning jeg forresten ikke kiender noget til.); disse Blinde traadte frem med deres Lærer, fem unge Piger sang en Hymne, et ungt geniefuldt Mandfolk reciterede en vittig Fabel hvortil han selv var Forfatter; et ungt Fruentimmer skrev nogle Linier, som bleve hende opgivne, og snu noget frapperende: et Mandfolk læste ved Følelse hvad hun havde skrevet. Salen gienlød af Beundring, Biefald og Medliden(Forts.) hed.