Københavns Adresseavis, 1767-08-21
Anmærkninger. I Henseende til Svalernes Vinterlager, paastaae nogle, at den er i Søen, da de har fanget dem med Garn, men angaaende deres Tilstand og Beskaffenhed ved Opkomsten melder man intet; saasom, om ingen Circulation formerkes i Blodet, og om den tiltager ved det de kommer i en varm Stue, af hvilket Slags disse Svaler har været, hvorledes de kunde bærge sig i den kolde Luft, siden de ere komne til Live igien ved Varmen, m.m. Noget særdeles maatte det være med Svalerne, og det synes, som de maatte have en besynderlig Natur frem for andre Dyr af varmt Blod, naar de skulde kunde underkastes saa mange Forandringer af Varme og Kulde, vaadt og tørt, samt leve og tillige ikke leve saa lang Tid i et Element, som ikke er overeensstemmende med deres Natur efter physicaliske og anatomiske Regler, og det som mere er, at baade Føde og Aandedræt er dem i saa lang Tid berøvet. Man siger tillige, at de har været frøsne, naar de ere trakte op ved Fisker=Garn, da dog intet kand frys paa Havets Bund, men allene ved Vandets Overflade. Men, at de Legemer som eye Liv, svulne op og vorde svampagtige, samt undergaae Forraadnelse, er troligere og rimeligere. J Ost, utile curiol. fortælles, at en Skræder, i Jtalien hørte adskilligt tale om Svalerne, hvilket gav ham Anledning til nærmere at undersøge denne Sag. Han fan gede derfor sildig om Høsten en Svale, som havde Sommeren over havt sin Rede under hans Tag, og skrev paa en liden Sæddel med det Spørsmaal, Uhr nyemani, d. e. - Hvor har du været Vinteren over, Denne Sæddel bandt han omkring med en rød Traad, og slap den saa i frie Luft. Foraaret derpaa hendte det, at samme Svale tom igien, da han fandt en anden Sæddel i Steden for den første med følgende Svar: In Domo Sutorisant Indig, d. c. Jen Stomagers Huus i Indien. Menne den, som har skrevet dette, ikke kand være lige saa sandfærdig og paalidelig i sin Beretning, som de der sige, at de ligger paa Søebunden, J det mindste synes hans Observation at være sikkrere og paalideligere end deres, som sige, at de ligger paa Søenunden, allerhelst da disse sidste ikke ere agtsomme not i deres Meninger. Samler man Beretningerne af adskillige Afhandlinger baade pro og contra, saa synes det dog at den Sætning om Svalernes Bortflyvning ikke er saa antagelig; i de det ringeste er Theorien af Physiqve og Angtomie derimod. Man siger videre, at de samler sig i Hobetal førend de flytter bort, men kommer frem om Vaaren een efter een. Dette lader noget besynderligt: da andre Flytte=Fugle kommer ikke allene Par, men endog Skokke viis. Lige saa maae det ogsaa skee med disse efter den alvise Skabers Indretning. Man siger ligeledes, at de kommer efterhaanden frem af Spræk ter og Huller i Sandbankerne. Herved synes at være en Modnigelse ligesom ved det første, helst, som man tillige paastaaer, at der behøves Varme til at oplive dem. At en saa stærk over eller underjordisk Varme kand være paa Bunden, af Søerne, som kan give dem Liv, kand ikke bevises. Vi vide, at Vandet beholder længe sin Kulde efter at Jsen er borte, altsaa maae den være saa meget des stærkere, naar Jsen bedækker Søen. Saa at alt dette, naar det legges sammen, seer meget tvetydigt ud.