Aalborg Stiftstidende, 1841-11-06
- Da vi i et tidligere Nr. paany udtalte os om de Fordærvelige i den mere til end aftagende, af Loven gjentagne Gange forbudte, Bissekramhandel, og om den Lunkenhed, hvormed Anordningernes Bydende til Undertrykkelse af dette Onde paa sine Steder efterleves, havde vi mindste ventet, at dette lovstridige Smugvæsen skulde finde en offentlig Forsvarer, og som saadan har det dog ikke generet den i Bissekræmmernes Fosterland udkommende "Dannevirke at optræde. "Dannevirke kan nu slet ikke begribe, hvorle, des Smughandelen paa Landet kan være fordærvelig for Landmandens Moralitet, eller hvorledes Landmanden skulde kunde fjerne dette Uvæsen fra sig, Noget, den mener, ikke vilde harmonere med Jydens Gjæstfrihed, ligesom den ogsaa mener, at den efter Stænder-Jndstilling emanerede Lovskjærpelse strider lige mod Folkets Charakteer" og vilde afstedkomme Voldsomheder (!) imod Øvrigheden, naar den af Beboerne skulde efterleves." Vi maae i denne Anledning sandelig beklage, at vi behøve at belære en tænkende Journalisk om, at enhver Beskyttelse af Smug-Contraventioner imod Lovene befordrer Jmmoralitet; og at ogsaa en Paatryglen af Luxusgienstande hos den ubemidlede Landalmueklasse fører til Jmmoralitet, forekommer os at ligge ligesaa klart og er desuden tillige i Stænderforsamlingen blevet fremført. Hvorledes Landboerne skulle holde den Slags Gjæster borte, er vel let forklarligt, ligesom det vel ogsaa vilde afhænge af den gode Aand hos Landbefolkningen, selv at undertrykke den saa ofte omhandlede Smugbrænden, der ligesom Smughandelen fører til moralsk Fordærv. Saa gjerne vi ellers ønske Jyllands Gjæstfrihed holdt høit i Ære, vilde vi dog ansee det for en Satire paa dette skjønne Ord, om man benyttede det til Paaskud for at bidrage til Lovens Undertrykkelse. At Lovgiveren ogsaa meget strængt har frabedet sig den Slags, Gjæstfriheds, sees tydeligt af Anordningens Skjærpelse, der fastsætter høie Bøder for de Sognefogder, som undlade at udføre hvad der ved Paabudet er gjort dem til Pligt. Men end mere besynderligt vilde det tilvisse være, om Stænderforsamlingen skulde have voteret Jndstilling til Skjærpelse af et Lovbud, som maatte stride lige imod Folkets Charakteer, Den Paastand er dog noget vel drøi, skjøndt den vel i Drøihed kan maale sig med den følgende: at Anordningens Efterlevelse skulde kunne, afstedkomme Voldsomheder imod Øvrigheden, Den Frygt have vi dog endnu ikke seet nogen Grund for, heller ikke vides Agtelsen for Loven hos Jyden at laborere af en Slaphed, der kunde berettige vor slesvigske Nabo til en slig beskyldning. At Grunden til Smugkræmmeriet fra det Slesvigske ligger i den ulykkelige Toldulighed, er sandt nok, og vi dele gjerne Dannevirkes" Anskuelse om det Upolitiske og Statsukloget (hvilket forøvrigt er Eet og det Samme) gi, at lade Staten være deelt ved en Toldlinie; saalænge imidlertid denne Toldlinie existerer, er det tilvisse sørgeligt, at dens Hensigt ikke bedre skal opnaaes, thi, uden at ville betvivle Grændsetoldvæsenets Vigilants, berettiget dog Bissekræmmeriets Flor til grundet Tvil om dets Tilstrækkelighed, og at Toldvagten til dette Øiemeed, for Udgifternes Skyld ikke tor forøges", er efter vor Formening en noget overdreven oekonomisk Ængstelse fra Dannevirkes" Side, som vist ogsaa den, som Protector af Smughandelen fra det Slesvigske, har handlet upolitisk, i at lade blive fremsat.