Viborger Samler, 1834-02-01
Udenlandske Efterretninger. Spanien. Endeligen er den af alle frisindede Spaniere saa længselfuldt forventede Ministerforandring, paafulgt. En Telegraphdepesche fra Bayonne af 20de beretter denne vigtige Forandring saaledes: "Den franske Ambassadeur ved det spanske Hof til Hr. Udenrigsministeren. Det spanske Ministerium er for en Deel forandret. Hr. Zea er afløst af Hr. Martine; de la Rosa og Justitsministeren (Don J.G. Gonzales) af Hr. Gazel, (skal hedde Gareli), Supplementarmedlem af Regjeringsconseilet. Til Marineminister er udnævnt Hr. Vasque, Figuerosa skal være Figueroa) og til interimistisk Finatsminister Hr. Arnalde. De øvrige Ministre, har man beholdt." Man anseer det nye Ministetinm som en Overgang til Bevægelsespartiet. Fiquerog var allerede Marineminister 1817 og Garelivar Justitsminister under Cortes. Den nuværende Conseilspræsident og Udenrigsminister, Hr. Martine; de la Rosa, beklædte allerede i 1822 den sidstnævnte Post; han borte til det moderate liberale Parti, der ønskede en Modification i Constitutionen af 1812 og derfor erholdt Øgenavnet Persieleros (Posteibagere),men den 7de Juli afløstes af et democratisk Ministerium. Han er bekjendt som Taler, Digter og Skribent. Man forekaster, ham ikke at besidde Energie nok. Ministeriet maa for det Første betragtes som et Conlitionsministerium, da Jndenrigsministeren, Hr. Burgos, er en Afrancesado; dog bestaaer Majoriteten af moderate Liberale. J Efterretninger fra Madrid af 14de over London) forsikkres, at Hr. Martine, for han modtog Præsidentskabet, gjorde Regentinden følgende Betingelser: 1, Anerkjendelse af Donna Maria og Gjenoprettelse af Forholdene mellem Spanien og Portugal paa en urokkelig Grundvold; 2, Bekjendtgjørelse af en Amneste uden alle Undtagelser; 3, Gjenoprettelse af Nationalmilitsen fra 1823, dog under et andet Navn; 4, Jndkaldelse af Cortes pos estamentos, med saastor Udvidelse af Valgretten, som de gamle Love kunne taale, og Forelæggelsen af en ny Statsgrundlov. Under disse Omstændigheder tvivlede man ikke paa, at jo alle Constitutionelle vilde slutte sig til Regjeringen, og den carlistiske Factions Machmationer være opførte inden to eller tre Maaneder. Den umiddelbare Anledning til denne Begivenhed er endnu ikke fuldkomment bekjendt. J Paris gik et Rygte om en foregaaende Folkebevægelse i Madrid, der alvorligt havde truet Dronningen i hendes Pallads og derved foranlediget Ministerforandringen. Ligeledes skulle flere Generalcapitainer have tiltraadt det af Lander gjorte Skridt, og derved have bevæget Dronningen til en Forholdsregel, som hun, ved sin bekjendte Modbydelighed mod Hr. Zea, hidtil kun ved de fremmede Diplomaters Forestillinger havde ladet sig afholde fra. Messager melder, at man i Madrid havde opdaget en carlistisk Sammensværgelse, det havde til Hensigt, at myrde Dronningen og begge hendes Døttre. Forbryderne bleve under deres Forsamling overfaldne, og to Statsraader, hvori bandt Hr. Anarez, to Domherrer, tretten Hellebar derer og en Abbed hæftede. De vilde gjennem en hemmelig Trappe trænge ind i Dronningens Gemak. Privatbreve fra Madrid forsikkre, at det var en Depesche fra General Rodil, hvori han paa det indstændigste forlangte Forstærkning, for at kunne modsætte sig Don Carlos's Planer, der bevægede Dronningen til den Beslutning, at kaste sig i Armene paa de Constitutionelle. Journal des Debats vilde vide, at Hr. Ja endnu den 14de Jan. om Morgenen befandt sig paa sin Post. 17