Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-11-10
De aarlige Taler som ved denne Leilighed holdtes kunde iblant andet indeholde velgjørende Vink om Tieneres Pligter og derhos kunde anbringes passelige Forklaringer over et og andet: saaledes har Taleren en skjøn Leilighed at rette Almuens Begreber om Troskab. De staae i Almindelighed i den Tanke, at de ere troe Tienere, naar de lade Penge og Gods prørt liggende, men Troskab er af en langt mere udstrakt Natur, thi derhen hører især at man paa alle mulige Maader søger at befordre sit Herskabs Vel, at man staaer dets Ære, at man holder de Ting vel til Raade som man har under Hænder paa det at Jntet forkommer eller ødelægges: til Troskab regnes billig ogsaa, at en Tjener ved Jndkjøb for sin Huusbondes Regning søger at betinge Alt paa det Nøjeste; at være efterladen i disse Pligter er sand Utroskab endskjønt Statens skrevne Love ikke straffe den, men den straffer sig selv. Om man end ikke kunde regne paa patriotiske Medborgeres frivillige Gaver til en saa veldædig Jndretning, saa er det dog vist, at de udfordrende Penger alligevel ville kunne frembringes. Fordelene af dette Forslag ere umiskjendelige og de velgjørende Virkninger skal ikke udeblive: de skal igjennemstrømme det Hele og naae til de sildigste Slægter, derfor kan man ikke tvivle, at ikke Enhver som holder Tienere med Glæde skulde yde Bidrage. Naar enhver Huusbonde betalte aarlig 1 Rdlr. for enhver Tjener han holder, saa vilde den Summa som derved tilvejebringes er allene være tilstrækkelig til Præmiernes Udbetaling men der vil endog findes et Overskud. Man betragte kun denne aarlige Udgivt som et Tillæg man giver en Karl eller Pige til sin Løn og Udgivten bliver ikke i mindste Maade følelig: deruden kan 1 Rdlrs Udgivt om Aaret neppe være trykkende for den der er istand at holde en Tjener til sin Opvartning. Jeg nedlægger dette velmeente Forslag i de Trondhjemske Tidender med det inderlige Ønske, at dets Vigtighed maatte af Alle erkjendes, thi da tør jeg haabe at Almeenaanden vil vise sig virksom til at udføre det; en nye Udsigt aabner sig da i Fremtiden, moralsk og physisk Elendighed skal vorde formindsket, særre Forbrydelser og færre Straffe. Jeg øiner en forædlet Art af Medborgere. Naar dette engang bliver virkeliggjort, saa torde maaskee en eller anden af de Mennesker som da skal leve, med Ømhed tænke tilbage paa ham, som ikke kjendte større Glæde end at see lykkelige Mennesker og som ansaae sig selv mindre lykkelig, fordi han allene ikke kunde udføre det Gode, hvortil han opfordrede Andre. M. C. P. Med de smertefuldeste Følelser har jeg erfaret, at Nogle staae i den Tanke, som om den i den forrige Uges Avis indførte moersomme Bekjendtgjørelse om en Pige der havde tabt Noget og - for at faae det igjen - tilbød Finderlønnen for Brudeskammelen, skulde for Alvor gielde en eller anden Pige, ja man skal endog have kastet ubehagelige Sideblik til gandske uskyldige og i enhver Henseende agtværdige Fruentimre. Denne for mit Hjerte og min Maade at tænke og handle paa saa yderst ubehagelige Omstændighed paalægger mig den Pligt, som retskaffen Mand hermed offentligen at deklarere, at hiin Bekjendtgjørelse ikke var mere eller mindre end noget i mine Tanker, uskyldigt Spøg, skrevet i et Anfald af Lune, uden Hensigt til noget Fruentimmer, ved hvilket Spøg altsaa Jngen kan eller bør lide. M. C. P. lænAmbassadeurernærme, actur22. Søndag efter Trinitatis.