Københavns Adresseavis, 1793-04-22
Stævning. J Følge nedenstaaende allernaadigste Bev ling af 30te Martii 1793. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug i Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, giøre alle vitterligt, at eftersom Søren Fleischer af Vores Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn, paa Os Elskelig Frue Geheime Coulerenzraadinde bille Brahes Vegne, for Os allerunderdanigst haver andraget, at der ved den af hende til Vores for dette Aar holdende Høieste Ret udtagne Stævning, udi den imellem hende paa denene, og Os Elskelige Doctor Theologi Hr. Tønne Bloch Biskop over Fyens Stift, paa den anden Side værende, samt paa den trykte Orden under No. 167 anførte Sag, skal være indstevnet henved 40 Personer hvilke skal opholde sig paa mange forskiellige Steder Vore Riger og Lande, saasom i Sielland, Fyen, kolland, Jylland og nordenfields udi Norge, og at lovlig Forkyndelse, i Fald den skulde skee for hver især paa lovlig Maade, ville medtage betydelige Omkostninger. Da ville Vi i Anledning af den paa fornævnte Geheimeraadinde bille Brabe derhos allerunderdanigst skeete Ansøgning og Begiering, allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og hermed bevilge og tillade, at naar foremmeldte af hende udtagne Høiesterets Stevning 3de gange er bleven indført udede kiøbenhavnske Berlingske Aviser og Adresse Contoirets Efterretninger, saavelsom udi de tronhiemske og bergenske offentlige Tidender, skal denne Jndvarsling ansees og være lige saa gyldig, som om enhver sær af de Vedkommende paa sit Opholdsted lovligen var bleven stevnet; og skulde end den sidste Jndkaldelse i Aviserne passere saa sildig, at enten nogle eller alle af de Jndstævnte ikke skulde have faaet den Varsel, som dem efter Loven tilkommer, skal Varselen desuantet ansees forlovlig, saa at Sagen efter samme og efter sin Tour udi indeværende Aars Høieste Ret til endelig Paakiendelse maa antages. Forbydende alle og enhver herimod efter som foreskrevet staaer, at hindre eller i nogen Maade Forfang at giøre, under vor Hyldest og Naade. Givet paa Vort Slot Christiansborg ud Vores Kongelige Residensstad Kiøbenhavn, den 30 Mart. 1793. Under Vort Signet. Efter H. K. M. allernaadigste Befaling. Schow. Colbiørnsen. Rejersen. Brandt. Geheime=Conserensraadinde Bille Brabes Bevilling at maae udi en Sag imellem hende og biskop Bloch, i Aviserne lade indrykke den i Sagen udtagne Høieste Rets Stevning, og Vedkommende derved ansees lovlig indvarslede. bliver efterstaaende Høieste Rets Stevning af 6 December 1792. bekiendtgjort: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, gjøre vitterligt: at for Os allerunderdanigst haver andraget, Os elskelige Frue Gehe me=Conferentsraadinde bille Brahee, Enke efter afg. Geheime=Conferenzraad og Stiltsbefalingsmand bille Brahe, hvorledes hun for sit Vedkommende finder sig beføiet, for Os i Vores Høiesteret, deels til Confirmation og deels til Underkiendelse, Forandring og yderligere Paakiendelse, allerunderdanigst at indstævne en af Os elskelige Etatsraad og Landsdommer Hans Kofoed og Landsdommer og Byefoged Lauriz Marten Bendz den 26 April sidstleden, som af Os allernaadigst befalede Commissarier, afsagt Kiendelse i en Sag mellem Citantinden, for saavidt hendes afdøde Mand har været Meddirecteur med afg. biskop Ramus for endeel publiqve Srittelser og sammes Midler, med fl. paa den ene, og Os Elskelige Doctor Theologi og nuværende Beskop over Fyens Stift Hr. Tønne Bloch paa den anden Side, betreffende: 1) om ikke samtlige Stiftelser uden Forskiel, hvad enten samme af afgangne Beskop Ramus har været bestyret som ene Directeur, eller der med ham har været flere Directeurer, bør lige concurrere pro qvora i den fra afgangne biskopens Stervboe indkomne Sum, for hvad Beskopen af sammes Midler var indesadt med ; stem : om kke de Stiftelser hvor der har været flere Directeurer, for den hele Summa, som den afdøde Biskop tilsammen er bleven skyldig, bør lige concurrere pro 9ota; 2) om ikke de Stiftelser, til hvilke, Meddirecteurers Sikkerhed afgangne biskop Ramus under 11 Decbr. 1779 har udstædt en Pantrobligation paa 10000 Rdlr. af de Summer, som for Pandterne ere indkomne, bør nyde forlods Betaling, og for det øvrige skyldige nyde pro qvots Betaling efter den i 1ste Post ommeldte Maade; og 3) om ikke samtlige Stiftelser, bør nyde pro qvat Betaling i de i Boet forefundne Contanter m.v. Thi som ved fornævnte Kiendelse saaledes er eragtet: at alle Stiftelser, som afgangne biskopen har havt i Hænder, enten eene, eller fælleds med andre Directeurer, bør lide goncure re pro qvora udi den af biskopens Stervboes beholdne Midler erholdende Erstatning for den Andeel af Mangler biskopen, som Directeur for hver Stiftelse, sær er pligtig at tilsvare, følgelig bliver nu, for uden den endelige Beregning, i Følge det til os ergangne Kongelige allernaadigste Commissorii 7de Post, kan forfattes, over hvormeget i Penge enhver særskilt Directeur, enten eene, eller een for alle og alle for een, bør at tilsvare Stiftelserne, her Spørgsmaalet: hvad afgangne biskopen, som Directeur, for hver Stiftelse, især bør at til vare, Saavel efter Loven som Tingens Natur, er det uden for al Tvivl, at hvor en Mand efter Fundatsen, ene er anbetroet Bestyrelsen over en Stiftelse, der staaer han og til Ansvar for den hele ved denne Stiftelse befindende Mangel, hvor han derimod efter Fundatsen, tilligemed flere er Directeur, der er han, uden Hensigt til enten han selv eene, eller andre af hans Meddirecteurer have forødet noget af Stiftelsernes Capitaler (naar nemlig hans Boe ikke kan tilstrække til den hele af ham gjorte Gield) jo Stiftelsen alene ansvarlig for endeel af Manglen, lige med enhver af samme Stiftelses andre Directeurer, hvis samtliges Forsømmelse Mangelen bor tilregnes, og denne den skyldende Directeurs Andeel og Gield, tilsvare Stiftelsen især er det den udi den endelige Beregning, bør coneurrere lige pro qvora udi denne Directeurs Stervboe. Hvad en saadan Directeur for øvrigt bliver meere skyldig, fordi han ene har indesiddet med Stiftelsens Midler uden Paatale af sine Meddirecteurer, som have betroet ham paa deres eget Ansvar det hele, er vel virkelig en Gield til de publiqve Stiftelser, som af Stervboen frem for anden privat Gield, bør udredes, men vil i den nærmere ved hver Stiftelse giørende Beregning komme tilgode i den øvrige Stiftelsens Mangel, som de andre Meddirecteurer bør at tilsvare. Hvad ellers ved det her i Commissionen under Litr. M. fremlagde Indlæg, af 8 Febr. d. A. er paastaaet, i Henseende til Forlods Udlæg til nogle af de publiqve Stiftelser, til hvilke afg. biskopen har udstædt sin Obligation af 11 Decbr. 1779 paa 10000 Rdlr. med Pandt udi fine Eiendomme m.v. derudi ommeldte, da kan denne hverken som Panteforskrivning, eller paa anden Maade nu komme i Betragtning, da den ikke er tinglyst, som nødvendig efter Loven udfordres, naar den skal have Panteret, og dens øvrige aarlige Opfyldelse ikke af Stiftelsernes Directeurer er sørget for. Efter at det nu saaledes oven til er oplyst og paakiendt, at udi afganne biskop Ramusses Stervboe, ligesom i andre Concursboer imellem de forskiellige publiqve Stiftelser, som i samme have de her i Commissionen, opgiorte og paakiendte Fordringer tilgode, ingen fortrinlig Ret til forlods Udlæg, den ene frem for den anden haver Sted; saa kommer dog iblant de anmeldte Fordringer i Betragtning No. 44, det Trolliske Skoledeposi um som bestaaer udi 3 Rdlr.,der aarlig hos Tiskoperne i Fyen skal forblive in deposito fori paakommende Tilfælde at anvendes til Skolernes Opbyggelse, hvilket hele Depositum til afg. biskop Ramuses Død, efter den af Commissionen den 19de Martii 1789 afsagde Kiendelse udgjør den Summa 273 Rdlr. No. 5. Den londonske danske Lutherske Kirkes Fordring, som vel for de 5 Aar afgangne biskopen er har gjort Rede derfor, efter Kiendelsen afsagt Commissionen den 2 Apr. 1789, udgiør 478 Rdlr. 5 Mk. 12 s., men hvoraf ikkuns det sidste Aars Contingent, som sædvanlig til Biskop Ramus rigtig var afleveret, men ei afsendt som sædvanlig i 11 Decbr. Termin 1785, hvilken Tid just biskoppen ved Døden afgik, kan ansees udi Boen af samme Natur som et Depositum, og beløber sig for dette Aar til 95 Rdlr. 4 Mk. 12 s. No. 6. Helsingøers Hospitals og Skoles Contingent for det sidste Aar biskopen levede, og som ligeledes paa sædvanlig Maade skulde i Decbr. Termin 1785 have været afsendt, og efter Kiendelsen afsagt i denne Commission den 19 Martii 1789, beløber sig til 350 Rdlr., hvilket blev forsømt, og hvilken til Beskopen afleverede Contingent ligeledes som nest forrige Post bør ansees af samme Natur som et Depositum Da nu alle Deposita allerførst frem for noget andet af en Stervboe bør udtages, saavidt samme nemlig der maatte forefindes og ikke ere forkommede, men det af den her i Commissionen ved Litr. M. frem lande Attest fra Skiftecommissarierne i afg. biskop Ramuses Stervboe af Dato den 8 Febr. d. A. erfares: at ved Stervboens Aabning landtes ikkuns af rede Pengeli alt 4300 Rdlr. 2 Mk. 6 s., saa kan forbenævnte 3de Deposita ikkuns herudi, pro qvora nyde forlods Udlæg, da de i Henseende til det øvrige manglende bør lige at concurrer med de øvrige publiqve Steftelser efter den Maade som ovenanført om disse er decideret. Saaledes bør det udi 6te Post af det allernaadigste Commissorio af 12. Decbr. 1788 befalede, og Udlægget i Beskop Ramases Stervboes beholdne Midler for samtlige publiqve Stiftelsers Mangler at være paakiendt, og saadant ved den nærmere Beregning, for hver særskilt Stiftelse at iagttages. Saa vil Citantinden forvente og for Os Vores Høiesteret pro Fuldmægtig allerunderdanigst lade paastaae, at fornævnte Kiendelse deels skal vorde confirmeret og deels underkiendt, forandret og yderligere paakiendt, alt efter forhen gjorte og nærmere for Os allerunderdanigst giørende Demonstrat on og Paastand. Thi byde vi og hermed allernaadigst befale Eder, fornævnte Commissar er, at J rette Eders Leilighed efter herom at møde for Os i Vores for neste Aar 1793 holdende Høiesteret, naar Sagen der eftersin Tour til allernaadigst Paakiendelse vorder foretaget, Eders Kiendelse at til, og forsvare. Som Hoved Vederpart ind sternes Doctor Theologi og biskop Tønne Woch, for Citantindens Fuldmægtiges Demonstration, Paastand og Jrettesættelse at anhøre, til Sagen med Omkostninger og alt hvad af samme dependerer at svare, og derefter Vores allernaadigste Dom at modtage. Endelig indstevnes Odenle Stiftsprovst og St. Knuds Sognepræst Os elskelige Doctor Theologi og Prosessor Lorenz Ancher, Sognepræsten til Frue Kirke i Odense Hr. Christian Seidelen, Sognepræsten til St. Hans Kirke i Odense Hr. Henrich Michael Achen, de 3de residerende Capellaner i Odense, Hr. Christian Gruner, Hr. Tob as Christian Wirth. og Hr. Lars Christian Dann, Odense Byes Magistrat, Borgemester Michael Seidelin og Raadmand Abraham Biørnsen, saavelsom og forrige Raadmand Mathias Kurrelbaum, Mar gaards Eier Os elskelige Generaladjutant og Major von Scholer, Sognepræsten til Søndersøe Hr. Mathias Jacob Kanneworff, Professores Gymnasii a) nu værende Hr. Christian Gottholdt Seyltz, Ole Nicolai Bytow, Hans Sibbern, b) de forhenværende: Roeskilde latinske Skoles Rector Os elskelige Prosessor Johan Henrich Taaber, afg. Professor og Doctor Theologi Nicolai Engelhardt Nannestads Enke med Langværge, og Arvinger, de Umyndige med Værger og Formyndere, afg. Professor Niels von Havens Arvinger med Værger og Formyndere og afg. Professor og Conrector Povel Holms Arvinger, ligeledes de Umyndige med Værger og Formyndere, Cassereren for den fyenske geistlige Enkekasse Os elskelig Cancellie Assesser Hieronymus Langsted, tilligemed Stiftets Provster, afg. Professor og Rector Søren Anchersens Arvinger, de Unyndige med Formyndere, Roeskilde Latinske Skoles Rector Professor Tauber, Odense St. Hans Kirkes Værge Kiøbmand Rasmus Østrup Odense Frue Kirkes Værge i Kiøbmand Philipsen, Sognepræsten i Rudkiøbing Hr. Jens Grøn, og forrige Byefoged, nu Etatsraad og Politiemmester i Kiøbenhavn, Os elskelig Johan Thomas Flindt, samt Fattiges Forstander Thomas Bøsballe, Provsten over Bierge Herred Hr. Jørgen Rasmussen Fogh. Stiftsbefalingsmanden over Lolland, og Falster Os elskelige Kammerherre og Baron Friderich Kragh. Juel Wind, Sognepræsten Hr. Jørgen Stauning, Byefoged Mathias Reimers Enke og Arvinger, Enken med Langværge, og de Umyndige af Arvingerne med Værger og Formyndere, samt Fattig Forstander Kiøbmand Kroyer, Sognepræsten Os elskelig Consistorialraad Jochum Halling, Byefoged Christian Holm Colding og Kirkeværger Ostenfeldt, Arvingerne efter afgangne biskop over Siellands Stift Hr. Ludvig Harboe, nemlig Os elskelig Amtmand Peter Hersløb Harboe, Kammerherre Johan Friderich de Lindencrone, Hr. Biskop Nicoal1 Edinde Balle og Cancellieraad Arke, og endelig Skiltecommissarierne i afgangne biskop Ramusses Stervboe, Os elskelig Kammerraad og Herredsfoged Hans Holm og Landvæsens Commissair Hans Dreier paa bemeldte Stervboes og Arvingers Vegne, og skulde nogle flere af forbemeldte være døde, da deres Stervboer, Enker og Arvingerne med Værger og Formyndere, for samtlige enhver for sit Vedkommende procedere, Paastand og Dom at høre og modtage. Enhver modtage det fornødne, da herom skal blive kiendt som Lov og Dom medfører. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelige Residentsstad Kiøbenhavn den 5 Dec. 1792. Under Vort Signet. Allerunderdanigst læst af L. M. Bendz. H. Koefoed. Allerunderdanigst imodtaget. Odense Bispegaard den 14, T. Bloch. Decbr. 1792.