Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-10-04
Odense. Prøvevalget i Rathedralskolens store Sal. (Sluttet. See Gaarsavisen!) Prok. Larsen indledede sit Foredrag med den bemærkning, at han hverken havde overseet Opgavens Vigtighed eller overvurderet sine Kræfter; men troede, at det var Pligt for Enhver, som ikke ansaae sig for aldeles uskikket til at lægge Haand med paa Værket, ikke at holde sig tilbage fra at tilbyde sin Medvirkning. Han haabede derfor at hans Optræden ikke vilde blive betragtet som Ubeskedenhed og ventede, hvilket end Udfaldet af hans Bestræbelser blev, at finde sine Medborgeres velvillige og skaansomme Bedømmelse. - Han udhævede det Glædelige i den Overeensstemmelse om de væsentligste Punkter, der havde viist sig i de her og andetsteds fremtraadte Kandidaters Anskuelser og da han i de fleste Punkter maatte tiltræde hvad de tidligere Talere havde yttret, vilde han for at undgaae Gjentagelser fatte sig i Korthed. - Han betragtede det som liggende udenfor Debat, at den konstitutionel-monarkiske Regjeringsform var den, som burde ligge til Grund for Forfatningen og han maatte for at Regjeringen kunde blive stærk og kraftig ønske Kongemagten udrustet med saa mange Prærogativer, som lade sig forene med Folkets Frihed; han vilde derfor, skjøndt han ikke ansaae det for særdeles væsentligt om Kongens Veto var suspensivt eller absolut, ikke have noget imod, at det blev absolut, hvis Kongemagten derved kunde styrkes. - Om Folkets Deeltagelse i Lovgivning og Beskatning var han enig med de foregaaende Talere; han maatte med den første af disse erklære sig for Valgrettens og Valgbarhedens Udvidelse til alle fuldmyndige Mænd. Folkets Repræsentanter burde efter hans Overbeviisning helst samles i eet Kammer. Ogsaa for udvidet Kommunalfrihed erklærede han sig, og føiede til de tidligere Taleres Yttringer om Folkets Deeltagelse i de offentlige Anliggender, at Borgerne ogsaa burde deeltage i den dømmende Myndighed, hvorved ikke blot Retssikkerheden befæstedes, men ogsaa et af de tjenligste Midler vandtes til at vænne Borgerne til at kjende og agte Loven og til at interessere sig for dens Overholdelse. - Han maatte ligesom de 2 første Kandidater erklære sig for fuldkommen politisk Lighed mellem Borgerne, for Ophævelse af alle i Fødselen begrundede Forrettigheder og tillige af Titelrang. - Som væsentlige Rettigheder, der burde sikkres Borgerne, nævnede ogsaa han Talefrihed, Trykkefrihed og Forenings frihed. Han meente, at den religiense Troesbekjendelse ikke burde have Jndflydelse paa Borgernes Rettigheder, og at nye Religionssamfund burde kunne danne sig under Statens Kontrol, naar de ikke vare farlige for det Almindelige, men at Statskirkens Stilling, saalænge den overveiende Fleerhed af Borgerne havde fælleds religiense Anskuelser, burde forblive uforandret, dog saaledes at Lægmænd erholdt Jndflydelse paa Bestyrelsen ikke blot af Kirkens økonomiske Forhold men ogsaa i dens øvrige Anliggender. - Med Hensyn til Næringsfriheden bemærkede Taleren, at hans Yttringer herom i et offentliggjort Brev nærmest vare fremkaldte ved et til ham rettet Spørgsmaal om hvorvidt han tiltraadte det bekjendte Hippodromprogram, og da det af Forhandlingerne i Hippodromet var ham bekjendt at Man ved Reform i Næringsforholdene havde tænkt sig en Gjennemførelse af de i et meget omtalt Skrift fremsatte Synsmaader, troede han at burde udtale sig herimod. Jøvrigt anseer han det for ønskeligst, at Adgangen til Erhverv blev saa let som mulig, men da Forholdene eengang have udviklet sig anderledes, erkjendte han Nødvendigheden af, at Man med Forsigtighed og igjennem Overgange nærmer sig til Friheden. Det vilde desuden ikke blive den nu forestaaende Rigsforsamlings Sag at ordne dette Anliggende men saadant maatte være forbeholdt kommende Rigsforsamlinger, som da, efter at have indhentet alle fornødne Oplysninger vilde kunne tage Sagen under nøieste Overveielse *). - Prok. Larsen anførte endnu om sin Qvalification til det Hverv, han ønskede at overtage, at han vel ikke havde gjort noget specielt Studium af Statsretten, men at baade hans Fagstudium og Gjenstandens egen Tiltrækningsskraft ofte havde ledet hans Tanker ind paa dette Gebeet. Hans praktiske Virksomhed havde givet ham en Kundskab om vore administrative og judicielle Forhold som han troede at ville kunne være til Nytte. Hans Stilling havde bragt ham i Forbindelse med Mænd af alle Samfundsklasser og derved hos ham næret Lighedsideen, ligesom den havde styrket Overbeviisningen hos ham om at Lov og Orden burde herske og beskyttes ligemeget imod Kongemagtens og Folkemagtens Vilkaarlighed. - Paa Forespørgsel erklærede Kandidaten, at han, naar alle Borgere gjordes ligge deelagtige i Valgret, ikke kunde ansee det for rigtigt at danne særegne Valgklasser af Kjøbstadborgere, heller ikke troede han at Kjøbstædernes Jnteresser vilde lide ved en Valglov som den nærværende. Den eneste Mulighed i at gjøre noget til særskilt Betryggelse for Kjøbstæderne troede han at see deri, at en Deel af Folkets Repræsentanter enten som et særskilt Kammer eller som en Deel af et enkelt Kammer fremgik ved Kommunalbestyrelsernes Valg, hvorved da Kjøbstæderne vilde kunne gjøres til særskilte Valgdistrikter og mulig kunne erholde en noget stærkere Repræsentation end efter Folkemængden. - Endvidere udtalte han sig paa dertil given Anledning for at Kommunalbestyrelserne selv vælge deres Embedsmænd, i alt Fald naar der dannedes større Kommunaldistrikter, samt under Regjeringens Kontrol og mulig Ret for denne til at beskikke det første Medlem af Kommunalbestyrelserne.