Aalborg Stiftstidende, 1833-04-13
Ministeren for Cultus skal ved Valget af de classiske Værker, der gives unge Mennesker i Hænde, føre Forsædet; jeg giver ham det Hverv, at foranstalte udgivet et lidet Bind for hver Classe, bestaaende i Udtog af ældre og nyere Forfatteres Arbeider, der egner sig til at bibringe Ungdommen, Aand og Meninger, som staae i Samklang med Riget nye Love. Forsamling af 26de Februar 1806. Jeg ønsker at der maae være en Corporation for den offentlige Underviisning, som skal udgjøre Planteskolen for Professorer, Rectorer og Studiemestre, og at man paa alle Maader søger at opvække Kappelyst; de unge Mennesker, som opoffre sig for Studeringer, maa have Udsigter til at hæve sig fra det ene Trin til det andet lige indtil Statens høieste Embeder. Fødderne af denne store Corporation maahville paa Skolebænkene og Hovedet maae være i Senatet, Men her maae man indføre Colibatets Grundsætninger, den Betydning nemlig, at Lærerne først tør gifte sig i en Alder af 25 til 30 Aar, naar de have opnaaet en Gagaf 3 til 4000 Franes: dette er ei andet end Anvendelsen af fornøden Forsigtighed og Omsorg med Hensyn til Gifter, maal i alle Classer af Samfundet. Jeg føler at hos Jesuitterne et stort Savn er mærkeligt hvad Underviisningen angaaer; jeg vil ikke restautuere dem ei heller nogen anden Corporation, der er underkastet fremmed Herredømme; men jeg troer at være forpligtet til, at organisere den nye Generations Opdragelse paa denne Maade, for at kunde holde deres politiske og moralske Meninger indenfor deres rette Grændser. Jeg troer derfor, at man i denne Jnstitution maae antage Colibatet (Ugiftstanden til en bestemt Epoke, ikke det absolutte, stedsevarende Colibat, thi Ægteskabet er uden Modsigelse Tilstanden for Borgersamfundets Fuldkommelse. Forsamling af 1ste Marts 1806. Jeg vil danne en Corporation, ikke af Jesuitter, der haver deres Souverain i Rom, men af Jesuitter der ikke besiddelanden Ærgjærrighed end den at være til Nytte og have kuns Jnteresse for det Offentlige og Almindelige. Dette Corps maae have Previlegium, da det ikke bør være afhængig af Ministrene og Keiseren; Cheferne maa f. Ex. være fødte Senatorer; de maa have en Autoritet, der kan give dem Consistents; Keiseren maa kun forbeholde sig at sauctionere de vigtigste Reglements. Der maa dannes to forskjellig Classer, den ene for at danne Eleverne og den anden for at lede den (uddanne den moralsk; dette er to meget forskjellige Talenter. Jeg vil indstifte den borgerlige Orden, Borgerstanden i Frankrig; hidindtil har i Verden kun existeret tvende Magter, den krigerske og den geistlige. Barbarerne, som have oversvømmet det romerske Rige, have ikke kunnet dannet noget fast Establissement, fordi de samtidig savnede et nes Hielp, et Slags borgerlig Orden. Chlodewig har kunved denne Stytte grundet det franske Monarki, foruden denne vilde han ikke have kundet staae sig imod Gotherne. Det opreussiske Monarki er det meest krigerske i Europa, fordi det ingen katholske Præster har. Munkene ere Krigernes naturlige Fjender og have flere end een Gang tjent som Skytsværn imod dem. Naar Julian har været Apostat, saa kom det deraf, at paa den Tid han var Galliernes Gouverneur, da havde Keiseren af Constantinopel, der frygtede ham, stedse sat Borgerstanden, hvis Høvdinger bestode af Biskopperne, imod ham. Munkene ere maaskee ikke saa unyttige som man i vore Dage har troet. Borgerstanden vil ved Oprettelsen af et undervisende Corps (Lærestand, vorde forøget ; endnu mere ved en stor Corporation af Magistratspersoner og Dommere. De som føre Forsæde i de høie Retter maa være udmærkede Mænd; Glandsen af en stor Magt og en høi Agtelse vil forhindre det filosofiske Antipathie, som i visse Lande fjerner velhavende og uafhængige Folk fra Embeder og priisgiver Herredømmet for Taabenakker og Jntriganter, dette er endnu ikke Tilfældet i Frankrig, thi hver Mand vil beklæde Poster, især siden Senatets Organisation; men det er Tilfældet i Østerrig. Jeg troer ikke, at man behøver at foranstalte et Regime for unge Pigers Underviisning, disse kunne ikke opdrages bedre end ved deres Mødre, den offentlige Opdragelse passer ikke for dem, fordi de ikke ere kaldet til det offentlige Liv, Sæderne ere for dem Alt; Giftermaal og Ægteskab er deres hele Bestemmelse. Forhen stod den religiøse Løbebane aaben for dem; de formælede sig med Gud, og Samfundet vandt derved ikke meget; men deres Forældre vandt derved, de spa brede Medgiften: alt dette har taget Forandring. Forsamling af 11te Marts 1806.