JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal, Gartnerkunsten vedkommende. Paa hvad Grund kan en Gartnerdreng kaldes Svend, naar han i 3 Aar har været i den saakalte Lære hos en Gartner eller Gærtner (et Tydsk Ord, som vi slet ikke behøver, da vi har det Danske, og som i Jylland og Fyen er et Provincial Ord, nemlig Urtegaardsmand) og mangen Gang kommer saadan en Dreng strax fra Læren til at være Mester (vel veed jeg at D Hr. Gartnerere ikke gjerne vil kaldes Mestermen Konstuere, men Mesternavnet er dog almindeligst i Provindserne og paa Herregaardene) men spørges v. burde ikke saadan en Dreng i det allermindste lære i 4 Aar, og da kunde de urimelige Lærepenge fra 60, 80 til 100 Rd. bortfalde for Læren, og for Kosten kan de ikke heller regnes, da en Dreng jo strax kan begynde at arbejde i en Hauge, saa maae han jo dog kunne fortjene Føden, især da D Her. Gartnere kun vil have vorne Drenge, som godt kan arbejde, og for det meste maae søge Daglejeren, og paa den Maade kalder jeg Drengene en sand Jndtægtskilde, hvorfore der og immer udlæres saa mange, som man vist kan kalde Halvmestere i Konsten. Men da i ethvert Fag og Stand, lige fra Professoren til Skomageren, enhver maae offentlig aflægge Prøve og Arbejde af, og paa, hvad de have lært, saa synes mig, at en Gartnerdreng ikke mindre burde aflægge Prøve ved en Examen, og det kunde jo skee af tvende Kongelige Gartnere og en Botaniker (for saavidt Botaniken vedkom Gartneriet), dog at ingen af de Gartnere examinerte som selv havde Drenge til Examen; og burde ikke et Par Tegninger, som kunde bevises at Drengen selv havde gjort, ligeledes fremlægges, og om en var af Architecturen, saa var det saameget destobedre. Da kunde han efter overstaaet Examen modtage sit Lærebrev og sit Examensbeviis, som vist altid vilde veje op mod et smukt malet Pergament med Gartnerens Segl paa et forgylt Baand, og naar dette er skeet, da fortjener vist en saadan Person at kaldes Svend, men for nerværende Tid er han hverken Mester eller Svend; thi det synes mig ikke at være nok, at hans Lækeherre siger: kom med dit Lærebrev at jeg kan underskrive det, thi i Dag skal du være Svend, og spise hos mig til Middag. - Kyndiges Svar ventes.
Politivennen, 1804-01-01
Formening i Hensyn til Areal Skattens Oppebørsel i Helsingør. Ved at blive indkaldet til at erlægge denne Skat, hvis Oppebørsel tog sin Begyndelse først i denne (Julii Maaned, kunde man ønsket at blive oplyst, ej alene om hvor meget man i det hele, men ogsaa for hvad man især og stykkevis var ansat for. Det første erfares af en fremlagt Protokol autoriseret af det Kongelige Rentekammer Collegium, men ej det sidste. Om end det Tilfælde indtræffer, og som maaskee allerede er indtruffet (thi ogsaa DHrr. Opmaalings Kommissarier ere Mennesker, følgelig ikke ufejlbare,) at en og anden var sat for højt, hvorledes bliver han derom oplyst og Skatten engang erlagt? hvorledes kan uden Vidtløftighed igjen faaes Oprejsning? Neppe med god Villie lader nogen sig paalægge højere Afgivt, end man nødvendigviis bør og maa betale, saa meget mindre som denne Skatte Afgivt maaskee vil blive varig. En Huus og Grund Ejer er vel, og bør vel ogsaa være berettiget til at controllere med Skattesætteren, og selv nøje undersøge, om han ogsaa efter den Kongelige Forordning bør betale saa meget, og alt hvad som fordres. Man formener derfor, hvad vel endnu kan skee, at det havde været priseligt, om denne Skatte Taration var, ligesom andre Skatteligninger, der aarligen paalignes Byen, bleven en vis bestemt Tid offentlig fremlagt paa Raadstuen til Eftersyn og Efterretning for enhver. Hvo som vilde, kunde da ved nøjagtig Undersøgelse, og ved egen Opmaaling, faae Vished, ej allene om den bestemte Tarasions Rigtighed for hans hele Ejendom, men ogsaa om hans bortlejede Vaaninger, og hvad han for disse havde igjen at fordre. De, som ikke bekymrede sig herom, burde siden tie og betale. Denne Formening drister man sig til at fremsætte til højere Vedkommendes Eftertanke og vise Bedømmelse.
Politivennen, 1804-01-01
Om Badehuse i Stadens Østerende. (Efter Jndsendt.) Mon Hovedstaden snart tør gjøre sig Haab om flere Bade-Jndretninger, end de ved Langebro; hvor ønskeligt var det ikke for den Deel af Stadens Jndvaanere som boer oppe i Byen, og som har følt Søbadets velgjørende Virkning, om der f. Ex. var slige Huse udlagt ved Citadels-Pynten eller længere inde imod Toldboden, uden for Gamle Kvæsthus paa Strømmen; det vilde sikkert ikke nægtes imod Vinterens Komme at faae Dem oplagt paa Holmen. Mange Beboere af Stadens Østerende maae nu lade være at baade sig, eller og for at benytte Badehusene ved Langebroe, som oftest gaae en lang Vej, og kommer da træt og svedig til Badet. En Hoved-Aarsag til at Hypocondrie, Gigt, Lungesyge gastriske Febere og flere Sygdomme nu omstunder have taget saa meget Overhaand hos os, maae vi søge deri, at vi have ophørt med ved Baden og andre Midler, at rense og styrke vor Hud.
Politivennen, 1799-01-01
Jndstændig Begjering om en Skat paa løse Lysthunde i Kjøbenhavn. En Finansjer maae ofte bryde sit Hoved naar han er sat i den Forlægenhed, at opgive Planen til en ny Skat, for at dække et og andet Deficit, og man har altsaa i slig Forlægenhed udtømmet mange Kilder, dog maa man meget forundre sig over, at ingen er faldet paa den billige og ingen trykkende Skat, uden de der godvillig underkaste sig samme, nemlig: en Skat paa løse Lysthunde i Hovedstaden. Man regne kun tre Hunde paa hvert Hus i Kjøbenhavn, saa udgjør deres Antal cirea 15000; hvormegen god sund Mad fortærer en stor Deel daglig af dem? Mad der tilhører den nødlidende Fattige, den Lamme, den Verkbrudne; og hvillen Urenlighed og Stank fører ej denne Mængde med sig. Byen har Huse og Gaarde, hvor der fødes 6 a 8 Stk. paa ethvert Sted og de opæde hele Maaltider. Damen burde derfor lige saa billig udrede et par Rigsdaler om Aaret for hendes Skødehund, Junkeren for sine Pudler, som Herren for hans Lysthest. Enhver Familie i Huset skal jo have sine Hunde, derfor bliver man ofte paa egne Trapper skambidt af dem, og deres Ureenlighed ligger overalt i Vejen. Sjelden er Tilfældet, at man udbeder sig en Skat, men denne var meget at ønske. Hvor let paa denne Maade at forskaffe Almindelig Hospital, Pesthuset de Fattiges almindelige Forsørgenses Anstalt eller en anden saadan nyttig Stiftelse en aarlig Jndtægt af adskillige tusinde Rigsdaler og tillige at befrie Hovedstaden for en alt for stor Mængde af saadanne unyttige Dyr, der daglig fortære mange fattiges Maaltider og vist ej contribuere til Byens Dunstkredses Sundhed.
Politivennen, 1804-01-01
Uorden i Brønshøj. (Efter Jndsendt.) Nogle Bønder fra Husum Bye i Brønshøj Sogn, Kjøbenhavns Amt, have for Skik at de, naar de med deres Møglæs komme tilbage fra Kjøbenhavn, hvad enten det er slet eller godt Føre, aflæsse deres Vogne midt paa Gaden i Brønshøj, tæt ved den nye Landevej. Der ligger da stedse saaledes 617 særskildte Møg Dynger, som da vel tilhører ligesaamange særskildte Ejere. Disse, ofte blandede med den ilde stinkende Ureenlighed, som ligeledes af ovenmeldte Husum Beboere hidkjøres fra Sukkerhusene i Staden, udbrede kvælende Dunst og en pestagtig Stank, der ej maae være lidet modbydelig for de rundt omkring værende Boliger og deres Beboere - f. Ex. Præstegaarden, Skolen, Kroen med flere Gaarde og Huse, ej at tale om, at det Vand der udløber fra dem, fordærver den nylig anlagte Landevej igjennem Byen! - Anmælderen, i hvis Tanker det altid bliver en Uskik at henlægge Skarn af saa stor Mængde og saa slemt et Indhold, som noget heraf sandelig er, paa et offentlig Sted, af blot Magelighed, for at spare en Fjerdingvej, tør yttre det Haab: at disse Moddinger blive afhentede af deres Ejere. De ville vel, som alt andet Skarn, lugte forfærdeligt, naar der da skulle røres i dem; men - den Trøst, at det engang fik Ende, og at - de aldrig kom der meer vilde være en sand Velgjerning for de af Brønshøj Byes Beboere, der endnu kunne og ville bruge den 1ste og 3die Sands: Synet og Lugten, til noget bedre end Møddinger; thi enhver bør jo passe paa sin Ejendom. Til Bedste for Skolebørn i Brønshøj. J Brønshøj er, lidet fra ovenomtalte Møddinger, en meget stor Leer- og Sandgrav i Siden af den Bakke, hvorpaa Skolen er bygget, og som er forfærdelig dyb og stejl. Jmellem denne Afgrund og et Halvgjerde er der en Opgang eller Stie for Børnene fra Vejen optil Skolen, der i det højeste er en god Alen bred fra Gjerdet til Graven. - Man kan ikke noksom forundre sig over: at endnu ingen af de derad daglig gaaende Børn er faldet ned og kommet til Skade, at dette dog desuagtet engang vil skee, synes uundgaaeligt efter nærværende Omstændigheder, thi endogsaa for et voxent Menneske, som er uvant hertil, skal der virkelig lidt Mod til at betræde denne Vej, helst i Mørke, saavelsom naar det har regnet og Jorden er blød og slibrig. Vel gives der en anden Vej til Skolen, men da denne Stie stikker nærmere ligefor Skoledoren, saa vælges denne, for sin højere Beliggenhed i slemt Føre, rimeligvis fremfor den anden - uagtet sin Rædsomhed. - At denne Stie enten blev forsynet med et Rækværk, eller, som nok var bedre, blev gandske spærret, er Anmælderens Bøn til Vedkommende. Dette vil og bør dog engang blive Tilfældet, naar een kommeer til Ulykke her; men den, i hvis Lod dette faldt, vil desværre vist, om han beholder Livet, imod sin Villie komme til at opfylde en Rubrik paa Fattiglisten!
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Det tilsendte Stykke, om en formeent Vandelligelse af det danske Kongeslag ved en Familiefest, kan denne Gang for Rummet ikke benyttes. 2) Tilsenderen af Bidraget underskrevet 8- J underrettes om, at slig Underskrivt ifølge Forordningen ej kan trykkes.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Kastelsgraven findes en stor Mængde raadne Hunde, Katte o. s. v., en stor Ubehagelighed for dem, som passere denne Vej, denne Paaanke ventes afhjulpet snarest muligt. 2) Paa Guldsmed Levys Butikdør i Kronprindsensgade læses følgende Jndskrift: Gbror Levy; da det formodentlig skal betyde Brødrene Levy, saa er Jnskriften tydsk og bør rettes til: Brødrene Levy, thi disse Brødre vil vel ikke blot leve af tydske Kunder. 3) Fortogsfliserne uden for den Gaard i Bredgaden, der kaldes Silkefabrikken, ligge overmaade skævt og farlige. 4) Samme Gaards Ejer bedes om et bedre Bræt over hans Gaardrende. 5) J St. Jørgensgade er fra Hjørnegaarden til Østergade, en Lastud og Vaskerende, som overstyrter Fodgængerne med en højst ubehagelig Regn.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. Rug, Td. 26 a 26 Mk. Byg Td. 20 Mk. Havre Td. 13 a 14 Mk. Ærter, hvide, Td. 24 Mk. Fersk Flesk. Lpd. 9 a 11 Mk. Røget dito. Lpd. 12 a 14 Mk. Æg Snesen 18 a 20 Sk. Smør, Pd. 20 St.
Politivennen, 1804-01-01
Om Vandrendernes Forkulling. Det i Politivennen No. 327 d. 28 Julii anførte nyttige Forslag til Brand- og Vandvæsenets Foresatte, om at lade Vandkenderne ind og udvendig forkulle ved deres nye Nedlæggelse, kunde være af en herlig Nytte, og var at ønske at dette Forslag Tid efter anden maatte iværksættes. Men til at forkulle Renderne indvendig duede neppe en gloende Kugle; denne vilde vel ikke vedblive i sin Heede, ved at løbe Renden igjennem, og brænde dem indvendig saa meget i Kul som gjordes fornødent. Men derimod efter mine Tanker var det vel bedre, naar Renden blev udstoppet løst med Halm eller fine Høvelspaaner og stukket Jld i fra begge Ender, og Rendens eene Ende blev lagt imod Vinden, naar det blæste. Mon da ikke ved Trækken denne Rende skulde kunne udbrænde ligesom et Kakkelovnsrør, og kunde man da ikke ved at opflamme Luen inde i Renden, med en lang Jernstang, opstøde de brændende Spaaner eller Halm, ifald de paa et Sted vare mere haardt indstødte end paa et andet, og derved danne en jevn Lue overalt inde i Renden, og naar dette havde brændt saa meget som gjøres fornøden, da med en vaad Visk at trække Renden igjennem. Til at brænde dem udvendig, var det vel lettest at disse Render bleve omdrøjede paa 2 Jern Bykke med 2 Nøgler, som bleve gjorte faste, en paa hver Ende af Renden, og denne dermed omdrejet ligesom et Stegespid. Til denne udvendige Jld kunde de udborede Spaaner tjene. Rendetræernes Længde kunde, for mere Haandeligheds Skyld, vel bedst bestemmes til det almind. Maal af Su 6 Al. Der vil derved vel foraarsages mere Bekostning af Kobber Bøsninger og Ringe; men alt dette vil indvindes i Tiden ved Rendernes større Vedvarenhed.
Politivennen, 1804-01-01
Spørgsmaal til Politiet i Lyngby. Er det tilladt, at den Uanstændighed foregaaer ved Lyngbye Sø, at nogle Kudske bruge den Maade, at lade en ganske nøgen Dreng sætte sig paa deres Heste for at ride dem ud i Vandet, paa en Tid hvor saa mange Spadserende, især Fruentimmer, gaae der i Skoven for at fornøje sig, og deels sidde at spise til Aften. Da en saadan Kudsk blev foreholdt denne Uanstændighed af et derved siddende Selskab blev der (som man naturligvis ikke kunde vente andet, af en saadan Karl) givet Grovheder til Svar, og siden efter var der adskillige andre, som desuagtet paa lige Maade afbenyttede den samme Dreng.
Politivennen, 1804-01-01
Bøn til vedkommende Øvrighed paa Hirsholms Amt. Den Bro, som ligger over Aaen ved Skjæremøllen, er saaledes forfalden, at man neppe ved høj lys Dag, endsige i natlig Mørke kan passere samme uden Livs Fare for Mennesker og Dyr. En med denne Broes elendige Tilstand ubekjendt Rejsende, kan meget let vælte ud i Aaen og der omkomme. Hvad enten det paaligger Ejeren af Skjæremøllen allene, eller Amtet, eller begge, at istandholde denne Bro, saa tør man dog haabe, at Øvrigheden, saasnart den herom faaer Kundskab, vil paa det hastigste sørge for dens Jstandsættelse, og derved forebygge befrygtende Ulykker!!!
Politivennen, 1804-01-01
Ønske Slotsgruset angaaende. Man maatte ønske, at Frideriksbergallees Sideveje og Rosenborghaves Kavalergang, der som hine i Regnvejr er lidet trøstelig, kunde erholde noget af Gruset fra Slottet; NB. velharpet, at de ikke istedet for at forbedres, gjordes end værre, som dog endnu er muligt. Sidealeerne ved Vesterport have endnu ikke forvundet det Stenlag, der engang paalagdes dem.
Politivennen, 1804-01-01
Om Vejene og Uorden paa samme. Det kan ikke nægtes at det jo synes, som at der nu, mere end tilforn, tænkes med Alvorlighed paa Bivejenes Forbedring, i Nærheden af Hovedstaden København, til megen Bekvemmelighed for de derad Rejsende, og især er for disse vundet meget fra det Ubehagelige, til det Behagelige, ved Afskaffelsen af de mange derpaa forhen værende Lede, og det derved foregaaende Tryglerie. - Saaledes erindres det, at der for nogle faa Aar siden var ikke mindre end 8 saadannne Lede og følgeligen 3 priviligerede Tiggere, paa Hovedlandevejen igjennem Lyngbye og hen forbi Sorgenfri, uden at tale om de øvrige flere Lede, som existerede omkring denne By, der nu alle ere afskaffede. Er dette nu alt skeet, uden nogens Fornærmelse, eller derover er bleven ført Klage formodes det og at saadant kan finde Sted paa andre Steder, og at altsaa de 2de i Gjentofte Bye værende Lede ligeledes afskaffes uden Skade for denne Byes Beboere. - Man opfordrer Vedkommende, som herover fører Opsynet, til enten at afskaffe disse Lede, eller og at opgive antagelige Grunde for sammes Nødvendighed for denne By, fremfor andre Steder eller Landsbyer i Nærheden af Kiøbenhavn, da disse Ledes Tilværelse ellers letteligen kan lede til Mistanke, om Uordenog Uskik ved denne By frem for andre Steder. Ligeledes findes der et Led for den Østre Udkørsel af Ordrup, og et dito paa Vejen ved Grev Schimmelmanns Lyststed ned til Stranden, som og synes at være ufornødne, og til Ubekvemmelighed for de Rejsende, især naar det er lidet over den almindelige Sengetid for Beboerne paa Landet, da disse nemlig de Rejsende, selv maae oplukke disse Lede. Man ønsker og haaber ligeledes disse Lede afskaffede, eller og i andetfald, at Vedkommende, som enten har sat eller tilladt disse Ledes Sættelse, vil fremkomme med antagelig Grund for sammes Nødvendighed. Da det ellers ligesom foran er sagt om Gjentofte, let kan blive anseet for en Uskik, og som stridende mod Anordninger om Veje og Fattigvæsenet.
Politivennen, 1799-01-01
Varsko i Overgaden neden Vandet paa Kristianshavn. J denne Gade, i Egnen af Sølaboratorinmmet, have nogle Gadedrenge en Hest, som de udleje til andre Drenge, (og som vel ogsaa kunde kaldes Gadedrenge, siden de tage Del i Gadedrengestræger) og hvormed de ride saa umanerlig, at Folk ikke gaae sikre paa samme Gade. De ride sildig ud paa Aftenen, især om Søndagen fra Kl. 4 til Kl. herimod 6. At disse Ryttere ike allene i denne Gade, men ogsaa paa andre offentlige Pladse, til Skræk for Fodgængerne mange Gange anstille deres kavalleristiske Øvelser er noksom mange bekjendt. Man ønsker vel med Anmælderen af dette, denne Uorden ophævet. Peer Tilfods.
Politivennen, 1804-01-01
Styg Stank og end værre Syn ved Langebro. En Mand, som, ved at gaae over Langebro, bemærkedes ved Byens Side en utaalelig Stank, fandt at denne kom fra det til druknede Ligs Hensættelse indrettede Hus. Han saae derind og blev med Gysen var to Lig, ikke blot uanstændig blottede, men forbidte af Rotter. Dette fælle Syn, forenet med Stanken og Ligenes af Heden ogsvolmede Skikkelse, opvakte hos ham baade Gysen og Harme. Dette skede d. 3 April. Manden tænkte paa Graverkarlene. Man haaber, at der føjes Anstalt til at have nogle Kister staaende rede, for derved at afværge Rottebid, og at Ligene jordes før Forraadnelsen gaaer saa vidt.
Politivennen, 1804-01-01
En smuk Handling. J Søndags Aftes vare nogle Folk sikkert blevne overkørte i Østerport, naar ikke den brave Offiseer, som sammesteds havde Vagt, selv med et par Mand havde standset nogle Vogne, der kappedes om at komme først ind. For denne ædle Adfærd bevidnes ham herved offentlig Tak.
Politivennen, 1804-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den tydske Jndskrift paa Brødrene Levys Boddør i Kronprindsensgade blev ufortøvet forandret. Det Tiggervæsen ved Vibenshus, hvorover i disse Blade klagedes, har man nu i de sidste Tider ikke bemærket, saa at man formoder, at Anstalt er føjet omod. Med sand Glæde opfylder Udgiveren den Pligt at mælde, at der nylig til alle Amtmændene fra Kanselliet er udstædet Befaling, at holde Øje med de i Landet omrejsende Jøder, og paasee at alle ihenseende til slige Personer givne Love nøje efterleves. 4) Det tilsendte Bidrag om 3 Rejsendes Bortvisning om Aftenen d. 28 Juli af Lyngby Kro, ved Pigen, som sagde at Postmesteren alt var i Seng og at hun ej torde vække ham, kan ikke indrykkes før Udgiveren har talt med Jndsenderen.
Politivennen, 1804-01-01
Uordener. 1) J Springgaden er, ved Posten lige for Brændevinsmanden, et Hul i Gaden, hvilket ønskes Brolægnings-Commissionen vil eftersee. 2) Paa en Spadseretour langs Strandevejen til Helsingør i disse Dage fandt man, saavidt erindres imellem Ringsted og Sophienberg, liggende lige i Landevejen, hvor der var som et findende Vand, en meget stor Steen, som Jorden var fraskyllet, og som gjorde Vejen farlig for Ubekjendte.
Politivennen, 1804-01-01
Dagens Torvepriser. Hvede Td. 5 Rd. a 5 Rd. 3 Mk. Rug, Td. 26 a 26 Mk. Byg Td. 20 a 22 Mk. Havre Td. 13 a 14 Mk. Ærter, hvide, Td. 24 Mk. Fet flesk. Lpd. 9 a 10 Mk. Noget dito. Lpd. 12 a 14 Mk. Æg Snesen 18 a 20 Sk. Smør, Pd. 17 a 20 Sk.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske i Lyngby. Lyngby Sogne Commission, der i øvrigt drager saa vel Omsorg for, at Menigheden. og de Lysterende ere befriede for tryglende Overhæng, vilde tillade, at man pæger paa nogle Uordener i denne Henseende. J Skoden ligeover for Sorgenfrie Slot, findes ofte en Kone med nogle Børn, som ikke allene betle, men endog ere uartige imod Folk, hvorom Slottets Beboere og Mægler Behrend ville kunne aflægge Vidnesbyrd. Dyrehaugen er ej heller fri for Tryglere. Man er forsikret om, at Commissionen, saasnart den vorder vidende herom, vil gjøre alt muligt, for ogsaa at hæve disse smaae Uordener, hvorved den vil vække nye og forøget Velvillie imod sit Fattigvæsen, og endnu see de overordentlige frivillige Bidrag til dets Kasse forstørrede. Kiøbenhavn d. 4 Aug. 1804. Albertsen. Litteraius.
Politivennen, 1804-01-01
Ønske imod etslags Betleri, der ej er forbudet ved Lov. (Efter Jndsendt.) J denne Tid, da der gjøres saa mange ypperlige Jndretninger, Fattigvæsenet betræffende, for, om muligt, efterhaanden at hæve alt Betleri, var det at ønske, at den saakaldede Gang med Bøssen, af de unge Studerende i Vordingborgs Lat. Skole, ogsaa maatte afskaffes; thi, ej allene at tale om, hvor ømfindtligt det maae være for disse voxne unge Mennesker, 4 Gange aarlig at gaae for hver Mands Dør, men de udsætter sig endog for Ubehageligheder og Grovheder af den nedre Borgerklasse, der ej fjelden haanlig bortviser dem. Slig en Uskik tør man ikke allene ønske, men og haabe Vedkommende ville raade Bod paa, ved at lade Borgerne betale en aarlig Kontingent til Skolekassen, der vist vilde langt overstige den paa den gamle Maade indsamlede Pengesum, da der qvartaliter indsamles kun 3 a 4 Rd., altsaa aarlig 12 a 16 Rd.; - og ingen Tvivl kan være om, at enhver ærekjær blandt disse Studerende jo endog hellere ville undvære den ham tilkommende Deel heraf, end nedværdige sig til et for ham i vore Tider saa upassende Betleri. Om sligt finder Sted ved andre offentlige Lat. Skoler, veed Jndsenderen ej; i saa Fald ønsker han ogsaa, det der maa vorde afskaffet.
Politivennen, 1804-01-01
Noget om Holms Legat til Allinge m. f. Byers Skole. J Anledning af Bogen: Endnu lidt om Undervisningsanstalterne paa børnholm. Fornemmelig som Svar paa Hr. Paastor Balles saakaldte Berigtigelser. - Af Elieser Gad, Sognepræst til Røe Menighed, paa børnholm. Underdanigst og ydmygst Promemorig! Udi Allinge Bye, St. Ols Sogn, paa børnholm, er jeg fød. Mine Forældres Uformuenhed tillod ikke at holde mig udi en Skole, hvor jeg kunde have lært til Fuldkommenhed at skrive og regne, med videre et Drengebarn til sin Forfremmelse i Tiden kunde behøve. Det faldt mig derfor meere besværligt end andre, ved min Udflugt at komme frem, dog har Forsynet bragt det dertil, at jeg i det octrøjerede Danske Astatiske Compagnies Tjeneste har ført Skib. For at hielpe paa den Mangel jeg har følt, har jeg betænkt at give en Capital af Ser Hundrede Rixdaler at udsætte paa Rente, og Renten at blive til Løn for en duelig Skoleholder, der kunde, foruden Christendommen, lære de unge Uformuende, i Allinge og Sandvig Byer, St. Ols Sogn, vel at skrive og regne, samt stille et Brev, med videre, der kunde befordre et ungt Menneske til bedre Forfremmelse; dog at bemeldte Allinge og Sandvig Byer kommer til Hielp, at en duelig Person kunde faae frit Huus at holde Skole udi, og tillægges det en Skoleholder efter Anordningen bør nyde, at han med Lyst kunde forrette sit Embede, og have nogenlunde skikkeligt Levebrød; da af mig, saasnart det ved Deres Excellentees og Hr. Biskoppens Foranstaltning og Beslutning er bestemt, og jeg derom erholder Efterretning, de Sex Hundrede Rixdaler til Deres Excellene og Hr. Biskoppen skal blive udbetalte.