Berlingske Tidende, 1830-12-14
Grækenland. Et Brev fra München af 27de November melder: "Adskillige af de her studerende Grækere have i Efteraarsferierne gjort Reiser, hjem til Corfu, Zante og Peloponnes, og ere i Løbet af denne Maaned vendte tilbage for at fortsætte deres Studeringer. Deres Efterretninger om Grækenland ere, i det Hele, meget tilfredsstillende. Overalt, saa langt Præsidentens Jndflydelse naaer (og han miskjendes paa intet fra Tyrkerne befriet Punkt), hersker Rolighed og fredelig Virksomhed; Patra, Korinth og de andre Stæder reise sig af deres Gruus, Markerne ere bedækkede med Agerdyrkere, Høsten har været saa givtig, at man har kunnet udføre en Deel af Udbyttet til de Joniske Øer. Hertil have det paa adskillige Punkter efter europæiske Grundsætninger anlagte og drevne Landhuusholdninger ikke bidraget lidet, hvis Eiermænd - Grækere som ere dannede i Gens, Lyon og Paris, saavelsom i Nederlandene og i Tydskland til Velsignelse for deres Fødeland, have hjembragt Kundskab om en forbedret Agricultur. Peloponnesernes Jndustrie udstrækker sig ogsaa til Dyrkningen af Hauge frugter, hvoraf de finere Sorter udføres til Corfu. Desto sørgeligere lyde Efterretningerne fra de Districter, der ere blevne under, eller afstaaede til det tyrkiske Herredømme. J Albanien hører Forvirring, de Christnes Forfølgelse og Mord, til Dagens Ordens Paschaerne i Macedonien fortsætte deres Rædselsregiment, nu som for, og næsten hver Dag falde uskyldige Offere. Resten af Crcias Befolkning har fast besluttet, at forsvare sig med Vaaben, i Hænde indtil den sidste Mand. I et Brev til den franske Capitain Perouel, der havde forkyndt dem de forenede Magters Beslutning, at deres De skulde falde tilbage under tyrkisk Herredømme, tale deres Anførere, B. Chales, A. Maurojannis og G. Zudroos Meget om det Jntetbetydende af alle tyrkiske Garantier, om Umueligheden, at Landet med nogenlunde Haab om Tryghed skulde kunne underkaste sig de vildeste af alle Barbarer, de candiotiske Tyrker, efterat man i en niaarig Kamp, i hvilken man havde modtaget kraftig Understyttelse fra de Magter, som overgave Karabusa til den græske Regjering og føjet Kreta til Grækenland, havde budt dem Trods. Derfor skulde ogsaa deres gamle Eed staae fast og urokkelig ; de segne under Kampen for deres Hjemstavn, da de dog vare indviede til Døden, og Intet blev dem tilovers, uden at tage det græske Folk, de tre forenede Magter og Gud til Vidner paa det uskyldige Blod, der allerede var flydt strømmeviis, og fremdeles vilde flyde efter denne store Forbittrelse. J en lignende Aand er et Opraab til Grækerne og Bistand forfattet af Regjeringscommissionens fjorten Medlemmer. "Skulde den hele Befolkning (saaledes slutte den vorde udryddet og Ingen blive tilbage, saa kunde den dog efterlade følgende Gravskrivt paa Kretas Liighøi: "Dette er Kreta Minos's Kongerige, som bragte de første Spor til Orden og Lovgivning, mange Videnskaber og Kunster, hvoriblandt Skibsfart og selve Krigskunsten til Hellas, al Dannelses Moder, og i meer end Tre Tusinde Aar har vedligeholdt helleniske Navn for sine Børn. Efterat disse i 9 Aar havde udstaaet en Ødelæggelseskrig, for at frelse sig fra det skrækkeligste Tyrannie og tilsidst forlodes af alle deres christne Medbrødre, faldt de som Offer for deres Undertrykkeres Vildhed og for deres eger Beslutning at foretrække Døden med Koner og Børn for Trældom Smyrna, den 26de October.