Ribe Stifts Adresseaviser, 1835-08-21
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Om Ophavsmændene til Attentatet af 28de Juli har man hidtil ingen videre Oplysning faaet. Medens Journal de Paris vedbliver at paastaae, at Morderen Fieschi er en Republikaner, og at alle de, som hidtil ere blevne mistænkte for Deelagtighed, ligeledes vitterlig hylde republikanske Anskuelser, samt lover, at denne Paastands Rigtighed snart skal blive beviist, holde derimod de uafhængige Blade paa deres Side fast ved den en Gang antagne Mening, at Fieschi er en Legitimist, og at Mordforsøget er udgaaet fra dette Parti. Journal des Debats mælder, at alle i denne Anledning fængslede Personer, over 100 i Tallet, ere igjen løsladte, paa 15 nær, til disse komme endnu 3 Personer, deriblandt en Journalist, som d. 12te d. M. bleve satte i Forvaring. Af de Lovforslag, som hiint Attentat foranledigede, blev det, som angaaer Assiseretterne, allerede d. 15de antaget af de Deputerede. Denne Lov bemyndiget General procuratoren til, uden videre at stille Personer, som forekomme ham skyldige, for Retten; den anordner fremdeles, at gjenstridige Anklagede kunne, alt som man finder for godt, enten slæbes med Magt for Retten, eller, skjønt fraværende, behandles som nærværende, samt at de, som under Rettens Forhandlinger forstyrre Roligheden, skulle, hvad enten de ere Anklagede eller Tilhørere, straffes med Fængsel indtil 2 Aar. Det var i Særdeleshed det første Punct af dette Forslag, som fremkaldte levende Debattet, der baade i andre Henseender vare interessante og tillige frembøde det paafaldende Særsyn, at een af Regjeringens meest hengivne Tilhængere, Hr. v. Schonen, optraadte som Forslagets ivrigste Modstander, over hvilket Phænomen Hr. Persil ikke kunde afholde sig fra at yttre stor Fortrydelse. Forslaget gik igjennem med 212 Stemmer mod 72. Kammeret tog derefter fat paa Lovforslaget og Jurierne, og man drog ikke Tvivl, at dette jo vilde have samme Lykke. Derimod smigrede den dynastiske Oppositionspresse sig med det Haab, at Presseloven vilde strande allerede i Commissionen; ja det hedte endog, at Ministeriet, af Frygt for dette Hoved forslags Skjebne, tænkte paa sin Afsked, og at der allerede handledes om at overdrage Præsidiet til Marskalk Soult, som nogle Dage i Forveien var ankommen til Paris, hvor han, uagtet sine tidligere Tvistigheder med Kongen, var modtagen af denne med Udmærkelse. - Pairsretten har nu fældet Dom overLyoneserne. A. Girard, Poulard, Ravachol, CorreaBerthollat, Cochet, Mercadier, Margot og Grod ere blevne frikiendte; Baune, Martin, Albert, Hugon, Reverchon, Lafond og Desvoys ere dømte til Deportation; de Øvrige ere dømte til Fængsel paa 200, 15. 10, 7, 5, 3 og 1 Aar, og skulle derefter staae under Politiets specielle Tilsyn, de Fleste for Livstid, de andre i visse Aar. Da Dommen blev de Anklagede forkyndt, besvarede de den ved at istemme Marseille visen. Ved denne Dom finder man det først paafaldende, at ikke flere ere frikiendte, da dog deres Antal, mod hvilke Beviserne ikke vare tilstrækkelige, var langt støtte. J Særdeleshed undrer man sig høilig over, at Cartier og Genest befinde sig i deres Tal, som ere straffede med 5aatigt Fængsel. Førstnævnte havde nemlig under Forhøret klarlig godtgjort, at han kun var fremtraadt i Jnsurgenternes Rækker, for at hindre Grusomheder og andre Excesser, som det da og var lykket ham at redde flere fangne Embedsmænd og Spioner; og mod Genest, som desuden lagde for Dagen, at han var Legitimist, havde man ingen andre Beviser, end at han var bleven seet med en Bøsse i Armen. En anden Omstændighed, som man finder ikke mindre paafaldende, er, at den sværeste Straf. Deportation, har forStørstedelen truffet Personer, som ikke havde taget virksom Deel i Opstanden, men vare beskyldte for at have bidraget til dens Udbrud ved Misbrug af Pressen, medens derimod Oprørernes beviisligge Hovedanfører, Lagrange, og dennes utrættelige Medhjælper. Mollard-Leføvre, ere slupne med 20 og 15 aarigt Fængsel. Man formoder, at da Pairsretten nu, formedelst Attentatet d. 28de Juli, er nødt til at forblive samlet, vil den benytte Mellemtiden til at foretage de øvrige Aprilfangers Sag.