Viborger Samler, 1783-12-01
TrundhiemTrundhiemske Stift, og dog hører man, end ikke der, til nogen saadan Ufrugtbarhed. Overalt er denne formeente Ufrugtbarhed ubeviist, ikke heller kan bevises; Thi daglig Erfarenhed viser noksom det Modsatte. Dersom og saa var at Ægtskabe vare mindre frugbare nu, end for 200 Aar siden: Eller og Folke=Formeerelsen mindre, der og strider mod mange data, Saa ere her andre politiske Aarsager, der sligt kunde forvolde. Jngen Mand i Næringstanden; Jngen Haandværksmand eller Bonde kan opføde Børn, uden af den Fond, som bliver tilovers fra Statens Byrder, fra Renterne af Kapitalen, som staaer i Jorden eller Huset, med Redskaber og Materialier, og fra den naturlige Arbeids=Løn, hvorved jeg forstaar den, hvorved Arbeideren klæder og føder sig selv, thi dette maa han nødvendig kunne, forinden han kan udstaae saadan Bekostning paa andre. Som nu alle disse Artikler maae Forlods ud, forinden Børn kunne opfødes, saa følger heraf, at, dersom alle eller nogle ere stegne, forhindres Folke=Formeerelsen i samme Forhold, Thi ligesaameget som de formeeres, ligesaameget formindskes den Fond, hvoraf Børn skulle opdrages. Som det nu er klart nok, at Statens Byrder ere stegne, saavelsom og den naturlige Arbeids=Løn, jeg meener Livets, skiønt ikke virkelige, saa dog indbildte Fornødenheder. En Haandværksmand eller en Bonde lever og vil leve bedre nu, end for 200 Aar siden, (som formedelst sine Aarsager er godt, da det altid vidner om et Lands tiltagende Velstand) - Saa skulde FolkeFormeerelsen virkelig have aftaget, dersom ikke Arbeiderens Løn, eller Produkterne af hans Arbeide vare steegne meere end Huus= eller Land=Afgivten, nemlig: De forhen omtalte Renter. Dette tilligemed Formerelsen af NæringsVeie, forbedret Agerdyrkning, paa sine Steder i Riget mere re Handel, flere Fabriker og Manufakturer, giør, at i de sidste 100 Aar tilvisse, har Folke=Formerelsen med vore Ekonomisters Tilladelse, meget tiltaget og ingenlunde aftaget, som gamle Mandtaller, Tiende=Registere, Jordbøger, Folke= og Familie=Skats Forpagtninger paa Landet, Konsumtions=Forpagtning og Afgivter i Kiøbstæderne, noksom kunne bevise. Nu i andre Stænder; Ere Ægteskabene der mindre frugtbare end forhen, udledes Aarsagen lettelig af de samme Kilder. Hvorunder dog her fornemmelig kommer i Betragtning, at Livets indbildte Fornødenheder, ere her steegne endnu meere. Arbeids=Lønnen ikke desmindre, for dem som leve af Løn eller Gage, falden; Thi for den samme Gage, for de samme Penge, kan nu ikke kjøbes saa meget af Livets Fornødenheder, som for 200 Aar siden. Det var altsaa ikke sært, om Folk af Middel= eller høire Stand, nu maatte varte længere, forinden de see sig i Stand, til at kunne underholde og forsørge en Familie. Kulden, som i saa Fald hindrer Frugtbarhed, befindes, formedelst tiltrædende Aar, i vore egne Legemer, og ikke i Luften eller Jorden. Et Fruentimmer, som er kuns 30 Aar gammel er allerede ikke det, hun var for 12 Aar siden; Og, om hun end det var, maa hun dog 12 Aar før holde op, at være det. Mandkiønnet ligesaa. - Men jeg hører man svarer mig: Ja, endog ved Landbruget kunde her blive mange flere Nærings=Veie. Bøndergaardene kunde deles til det halve. Herre= og Præstegaardenes Marker besættes med Bønder ..... Alt dette har sin gode Rigtighed, dersom Bøndergaardene ere større, end at de med et Ploug, Spand kunne drives. Og, dersom Herre= og Præstegaar denne nu ligge dyrkede. J andet Fald blive Nærings=Veiene, endnu de samme. Og den deraf dependerende Folkemængde. mængde, den samme; Thi jeg maa troe, man ved Folkemængde fornuftigviis forgaaer en Samling af Familier, hvoraf hver især kan bestaae sig, saavel i Misværts, som gode Aar. Saavel i Krigs, som Freds Tider. Saavel i Alderdom, som Ungdom. Saavel i Svagheds og Skrøbeligheds, som Helbreds=Stand. Alt dette kan ikke siges om Bønderne, saasnart Bøndergaardene smaaligere ud del. Hvortil nytter da et stort Antal af Mennesker, som ikke kunne bierge sig selv, end sige, kaste noget fra til det Almindelige? Det er jo klart, saadan urettelig talt Folkemængde er Staten til Byrde og ikke til Stykke. Nu, Herre= og Præstegaarden; blive de nu drevne ved Folk. Hvorledes kunde da Folke Formerelse ventes, naar de til Parceller bleve uddeelte; Og med Bønder besatte, Nei, skal det endelig saa være, blev her flere Lediggængere; Jngen større Folkemængde. Jeg vil nærmere oplyse dette ved følgende Exempel.