Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-11-20
Man behøver vist eiheller at bemærke, at der sikkerlig ingen Betænkelighed kan være ved at tilstaae Jorddrotten de omtalte 24 s. og 12 s. Sølv for hver af de rigtig beregnede Pløier, Spand= og Gangdage med Tvangspligt for Bonden at betale Beløbet, da hver den Bonde, der kan indsee sit eget Vel, vist ogsaa maa antages med Fornøielse at ville samtykke heri. At Regjeringen herved ligesom vilde komme til at agere Formynder for den som oftest mindre oplyste Bonde, der ikke altid kan indsee sit eget Vel, er vist ikke at dadle, og det selv om man er enig med os i, at ingen tilsvarende Trang - om man end ellers for det almindelige Vels Skyld aldrig saa gjerne maatte ønske det *) – retlig kan eller bør anvendes imod Jorddrotten til Hoveriets Afskaffelse. Skulde det forresten komme an paa, om alle en Hovedgaards hoverigjørende Bønder kunde blive enige om at iværksætte, var det endog et for dem selv nok saa velgjørende Foretagende, vilde dette vist sjelden lykkes, og at de Fornuftigere, i dette Tilfælde, skulde lide for de Ufornuftiges Skyld, var dog altfor haardt; men netop fordi Regjeringen saaledes maatte blande sig i Sagen, maatte ogsaa det tvangsmæssige Hoverivederlag være saa moderat, at der ikke gaves Anledning til grundet Misnøie. Om Huusmænd, hvad enten de saa ere af de saakaldede Ugedagsmænd til Hovedgaardene eller ikke, kan her ikke være Tale; thi deres Hoveddont er jo netop, forsaavidt de ikke ere Haandværkere, at arbeide for de større og mindre Jordbrugere, isærdeleshed paa de Tider hvor den sædvanlige Tyende Kraft er utilstrækkelig; hvilket er et Gode for *) Behag Hr. Anonymus, hermed at conferere, Læren om Strid imellem Pligterne. En nye Anmærkning. *) Behag Hr. Anonymus, hermed at conferere, Læren om Strid imellem Pligterne. En nye Anmærkning. slige Jorders Eiere efterdi disse ellers vilde komme til at holde flere Tjenestefolk, end de til andre Tider paa Aaret behøvede. Denne Indretning forseiller derfor alene sin Hensigt, naar Antallet af Huusmænd enten er altfor stort i Forhold til dem, som have deres Arbeide behov, eller Huusmændene selv have saameget Jord, at de ikke uden Vanskelighed kunne faae den dreven af hine, som have Arbeidsreqvisiter dertil, eller endelig de, som et mindre Onde, vælge selv at drive deres Jord ved egne Halvingsheste, som det hedder, Køer eller deslige, da de ved denne som oftest slette Drivt og det ringe Udbytte de derved vinde, i Relation tillige til Jordbrugets Ubetydelighed, som oftest forarmes. At Huusmændene, uagtet det Afhængigheds=Forhold, hvori de staae til Gaardeierne, nogensinde skulde blive Slaver, endog ikkun i Ordets egentlige Forstand, af de større og mindre Jordeiere eller Brugere, behøver man vist ikke at frygte for : de leve ofte langt lykkeligere og meere sorgfrit end disse, især de hoverigjørende Gaardmænd, saalænge baade Mand og Kone ikke mangle Arbeidsførlighed, eller de ikke derhos faae for mange Børn at forsørge; i hvilket Fald de have Krav paa og ogsaa vide at finde Hjelp hos Fattigvæsenet, skjøndt det Bidrag, de selv dertil have yde i deres kraftfulde Aar, i Almindelighed har været høist ubetydeligt, saa at man i egentlig Forstand kan sige, at de store og mindre Jordegaardseiere og Brugere have født dem i deres kraftfulde Dage for Arbeide og i deres svage Alder maae føde dem og Børn for Jntet. - Alt dette er vist i sin Orden, og kan eller bør ikke være anderledes. Odense den 4de September 1835. N. A. Holm.