Aalborg Stiftstidende, 1841-12-02
Kjøbenhavnspostens Nr. 324 indeholder et Jnserat om "Justitsvæsenet i Hiørring Amt, med Hentydninger paa og Yttringer og Amtmanden, Kammerherre Graahs Embedsførelse, som enten maae foranledige Gjenmæle fra denne eller andre Forholdsregler, især da Forfatteren der fremsætter som en Opinion, der i sin Tid skal have været næret: at Kammerherre Graah havde overdraget Constitutionen i det i Aaret 1832 ledigt blevne Byfogedembede i Frederikshavn til Byfoged Heiberg i Sæby, med den Betingelse, at den halve Embedsindtægt skulde tilsalde den afdøde Byfogeds Enke, som var Amtmandens petite Cousine en Jnsinuation, der forøvrigt kommer i Strid med den almindelige Mening om den Angrebnes Redelighed i sin Embedsførelse og som desuden, ved en Embedshandling, der jo maa være foretagen med høiere Approbation, og hvor et privat Motiv i intet Tilfælde kan godtgjøres at have været tilstede, altid hører til dem, som Rygtets onde Tunge lettere kan fremdrage end forsvare. Af Jnseratets øvrige Jndhold hensættes her Følgende: Enhver, som kjender Localiteterne, vil iøvrigt vide, at det er aldeles ugjørligt at beklæde disse 2 Embeder (Byfoged-Embedet i Frederikshavn og det i Sæby) Forening; man kunde bedre forene Tjenesten paa Kjøbenhavns nordre Birk med Frederiksborg Birk. Hvad blev ogsaa Følgen; i de 10 Maaneder, som Embedet saaledes var beklædt af Byfoged Heiberg, fandtes han ikke i Frederikshavn eller i Jurisdictionen uden om Onsdagen (den ordinaire Retsdag) med Undtagelse af nogle enkelte Gange, og de Retshandlinger, inclusive criminelle Forhør, der maatte forefalde paa de øvrige Dage i Ugen, og som ikke kunde opsættes til om Onsdagen, bleve af den afdøde Embedsmands uexaminerede Betjente administrerede, og derefter ved Byfoged Heiberg Ankomst af ham ved sin Underskrift i Protocollen givne et Skin af Legalitet, de i dem selv ikke indeholdt; og disse Retshandlinger forekom i Mængde, og hvoraf dog vel ikke sjelden Menneskers Ære og Velfærd var afhængig. At Jurisdictionen maatte lide ved en slig Forvaltning kunde vel uden Beviis antages, men som Exempel paa Tilstanden i et Par Retninger ved den nye Embedsmands Tiltrædelse ville vi blot anføre: at Pantebogerne ikke vare forte i 3 Aar; at Veiene vare i den Tilstand, at endog paa Hovedgaden, som udgjør en Deel af Kongeveien, kunde man ikke kjøre ved høilys Dag uden stor Frygt for at vælte, og at Behandlingen af den afdøde Embedsmands Skifte, uagtet han var i et betydeligt Ansvar for Skifte og Umyndiges Midler, og den dobbelte Pligt, der altsaa herved var fordet Offentlige, til at drage Omsorg for en kraftig og nøiagtig Omgangsmaade, henhvilede med Undtagelse af den luerative Deel deraf, nemlig Auctionerne. Men de Følger, som saadan Omgang med Embeder medføre uden at lade sig materielt paavise, ere langt større og meere beklagelige; thi hvad Agtelse skal vel Embedet eller den som beklæder det kunne forvente, naar det af de høiere Autoriteter ikke betragtes anderledes end at det kan bestyres som en Bisag at en langtfra boende Embedsmand, som neppe kan overkomme sit eget, eller af nogle uexaminerede, nautoriserede Comptoirbetjente? Hvad Tillid kan der haves til alle retlige Forhandlinger, naar de vigtigste af disse kunne være Fictioner, eller hvilken Aand skal vel herske iblandt Jurisdictionens Beboere, naar de faae Anledning til at antage, at directe eller inddirecte Penge-Jnteresser kunne være Motiverne til en saa mærkværdig Embeds=Besættelse og Forvaltning.