Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-10-23
Udenlandske Efterretninger. Den i Spanien udbrudte Opstand til Fordeel for Dronning Christine har i den Grad henvendt hele Europas Opmærksomhed paa dette Land, at alle andre politiske Jnteresser for Øieblikket ere traadte i Baggrunden derfor. Ved Pampelona var endnu den 11te dennes ingen væsentlig Forandring. foregaaet: O'Donnel bestød den 10de og 11te atter Staden og anrettede megen Ødelæggelse, men Mag. kunde dog endnu ikke tvinge den til Overgivelse Bilbao og Vittoria tilligemed flere Landdistrictehave erklæret sig for Opstanden, som strækker sig gjennem det nordlige Spanien fra Saragossa til St. Sebastian, som begge ere blevne Espartero troe, og saaledes for det Første have sat en Grændse for den videre Udbredelse. Om det mislykkede Oprørsforsøg i Madrid haves nu nærmere og paalidelige Beretninger: 88 Officerer af Garden vare blevne afsatte, og da det Rygte var udbredt, at dette Corps ganske skulde opløses, gav dette Anledning til Udbruddet, som forøvrigt var forberedt i længere Tid med saa liden Forsigtighed, at det temmelig nøiagtigt forudsiges i en Skrivelse til Berlin af 3die October. Oprørerne vilde om Aftenen den 7de ved et pludseligt Angreb paa det kongelige Slot bemægtige sig den lille Dronning Jsabella og hendes yngre Søster. Regenten, Espartero, og Dronningens Formynder, Arguelles vare underrettede om Planen og havde fordobblet Vagterne og ladet Kanoner opplante. Livvagten (Hellebardererne), som kun bestode af 7 Officerer og 150 Mand, viste stor Tapperhed og leverede i selve Slottet Garden en formelig Træfning, som blev fuldkommen afgjort til deres Fordeel ved en stærk Afdeling af Stadens Besætning, som, i det Øieblik Angrebet skeete, rykkede frem til Slottets Forsvar. Espartero anførte Tropperne i egen Person og var meget nær ved at blive skudt. Om Natten foretoges en stor Mængde Fængslinger, Portene vare lukkede og saa nøiagtig bevogtede, at neppe Nogen er sluppen bort Blandt de Fængslede nævnes General Diego Leon, men efter et andet Brev fra samme Dag skal han tilligemed en Deel af Hest- og Fodgarden være undflyet for at forene sig med Oprørerne i det nordlige Spanien. Den følgende Dag var Madrid ganske besat af Tropperne, og, som under selve Tumulten, aldeles rolig. J Paris gik det Rygte, at Espartero havde taget en frygtelig Hevn, men de offentliggjorte Breve tale Jntet herom. J det Sydlige synes Narvaez at have villet vente paa Udfaldet af dette Forsøg i Hovedstaden, og endnu var Oprørsfanen ikke reist. Espartero har udstedt en Proclamation til Folket, hvori han erklærer det for Usandt, at Dronning Christine har Deel i Opstanden. J det Hele viser det sig tyde ligt, at det kun er en Militairopstand, fornemmelig bevirket ved Penge, og at Folket ingen Deel tager deri, skjøndt det heller ikke gjør nogen kraftig Modstand derimod. Spanierne have Grund til at længes efter Rolighed; vel er Espartero ingenlunde elsket, og fortjener vist ikke at være det, men Dronning Christine er det ligesaalidet, og dersom det er sandt, at det er Oprørernes Plan at tilintetgjøre Constitutionen og nedlægge en uindskrænket Magt i Hendes Hænder, tør man vel spaae denne Opstand en hurtig Ende. Om den franske Regjerings Forhold til Oprørerne høres intet Nyt, men Regjeringsbladene omtale Sagen meere tilbageholdent efter det mislykkede Forsøg i Madrid, Dronning Christine skal have givet sit Æresord paa ikke at forlade Paris uden Regjeringens Samtykke.