Berlingske Tidende, 1835-12-21
J en allerunderdanigst Forestilling af 30te September 1820, forelagde Landhuusholdningsselskabet Hans Majestæt et Forslag til, hvorledes de tabellariske Oversigter over Agerbrugets Tilstand, hvilke fra Aaret 1810 af aarligen fra Øvrighederne vare tilstillede Rentekammeret og fra dette igjen Landhuusholdningsselskabet, kunde hensigtsmæssigere indrettes, ved nemlig deraf at udelukke alle de Materier, som fra eet Aar til det andet ikke eller høist umærkeligen kunne forandre sig og gjøre disses Behandling til Gjenstand for et eget statistisk-oeconomisk Værk. Forslaget, som sendtes Rentekammeret til Betænkning, vandt under 28de Juli 1621 Hans Majestæts allernaadigste Bifald, med det Tillæg at bemeldte Værks Udarbeidelse overdroges Selskabet. At der, al den Umage uagtet, Selskabets Bestyrelse har gjort sig for at faae det fuldført, endnu, efter 14 Aars Forløb, kun er udkommet Beskrivelser af otte Amter (Veile, Randers, Aarhuus, Hjørring, Frederiksborg, Ribe, Aalborg, Ringkjøbing), er en Følge af Vanskeligheden ved at finde paalidelige, flittige og dygtige Mænd, som, mod Tilbud om Godtgjørelse for Tidsanvendelse herpaa, kunne og ville paatage sig dette Arbejde. De Materier, som Selskabet formeente indtil videre kunde blive Gjenstand for aarlige Jndberetninger fra Øvrighederne, vare: 1. Høstens Udfald. 2. Dyrkning af Foderurter og Handelsplanter. 3. Aabning af nye Næringsveie. 4. Udbredelse af Jordens planmæssige Drivt. 5. Staldfodringens og Brakfrugtavlens Fremgang. 6. Agerbrugets Stand i Almindelighed. 7. Hindringer for og Midler til dets Fremme. Om disse syv Puncter have Amtmændene siden den Tid (1822) aarligen indhentet Efterretninger, ladet disse bringe i tabellarisk Form, og dernæst indsendt Resultatet deraf til Rentekammeret, som har forelagt Hans Majestæt en Oversigt deraf, hvilken derpaa er sendt Landhuusholdningselskabet til Afbenyttelse. Denne Afbenyttelse maatte nærmest bestaae i, at kundgjøre de Deele deraf, som kunde have nogen enten almindelig eller local Jnteresse; men Erfaring har viist, at de for det meste ikke egnede sig til at kundgjøres, hverken heelt eller stykkeviis, og det syntes, at det hele paa deres Jndsamling og Afsættelse anvendte ikke ubetydelige Arbeide var aldeles spildt. At slige Aar for Aar gjentagne Rapporter maae have liden Værd, ligger i Sagens Natur. Saa vist som det er, at det maa være det Collegium, hvis Hverv det er at have et vaagent Øje med, og en altid virksom Haand i alt det, der indgriber i Agerbrug og Landboevæsen, vigtigt, at være nøje underrettet om hine Gjenstande, saa vist er det ogsaa, at Forandringerne i de sex Sidstanførte ikke kunne skee med den Kraft eller i det Omfang, at følgerne skulde fra eet Aar til det næste være særdeles mær lige. Efterretningernes Jndsamling kan derfor letteligen blive behandlet med Lunkenhed og Ligegyldighed, og det er altfor rimeligt, at de langsomt fremskridende Forandringer aldeles ikke bemærkes, og kun berøres under en eller anden almindelig bemærkning. Affordredes disse Opregninger derimod kun hvert sjette eller maaskee hvert tiende Aar, saa vaktes Opmærksomheden mere, og Vedkommende vilde da rimeligviis gjøre sig Umage for at faae fuldstændige og sikkre Efterretninger, især naar de saae, at der toges Hensyn dertil, enten ved at denne eller hiin gavnlige Forandring i denne Anledning blev truffen, eller at de offentliggjordes, hvilket ogsaa vilde være en Spore for Vedkommende til at meddele noget Paalideligt og Nyttigt. At der om den første Post: Høstens Udfald, gjøres aarlig og betimelig Jndberetning, er derimod nødvendigt.