Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-11-03
Samme Dag blev Jubelfesten afholdt ved Odense Kathedral Sne stole, i Anledning af det tredie Aarhundredes Udløb siden den lutherske Reformations Jndførelse i Danmark, hvortil forud var indbudet ved et Program af denne Skoles Adjunkt Hr. C. Paludan=Müller, der indeholdt en Levnetsbeskrivelse af "Jens Andersen, Beldenak kaldet, Biskop i Fyen. Først udførtes en Kantate, hvortil Texten var af Skolens forrige Overlærer, afdøde P. Bergenhammer, Musikken af Phanty. Derpaa holdtes en Tale af Skolens Rector, Hr. Professor Saxtorph, Ridder, som afhandlede den til Opnaaelse af Menneskets høieste Maal. nødvendige Forbindelse imellem Religiøsitet og Oplysning, og denne Forbindelses Væsen og Virkning." En hjertelig, med dyb Følelse fremsagt Bøn for Lysets vedvarende Seier, det elskede Fædreland og Konge sluttede Talen, efter hvilken udførtes en Sang, hvortil Texten var af Th. Thaarup og Musikken af Professor H. C. Zinck. Festens tredie Dag høitideligholdtes atter ved Gudstjeneste i alle Byens Kirker, hvorved de befalede Texter lagdes til Grund. J Vor Frue Kirke holdt Hs. Høiærværdighed Hr. Biskoppen til Høimesse den anden Reformations=Tale, hvori han fremstillede den rigtige Forskjel paa Hierark og Geistlighed." Hiint viser sig som en Stræben efter at benytte det Hellige som et Middel: a) til at hæve den geistlige Stand over alle andre Stænder i udvortes Glands, Anseelse, Magt og Myndighed; b) til at samle Rigdomme og saaledes sikre sin almindelige Jndflydelse og c) til at beherske Andres Tro, ved at binde den til Lærdomme, Formler og Bogstaver, opstillede uafhængigen af den hellige Skrift. En evangelisk christelig Geistligheds Kald bestaaer derimod i at slaae et fast Værn om Guds Ord, hellige sit Liv til Granskning i samme, for af det at hente Kundskab om Guds Raad og Villie. Den kalder sig ogsaa en luthersk Geistlighed, ikke som om den vilde hævde hvert Ord, hvert Bogstav, Luther har talet og skrevet; thi da satte den Luther i Christi Sted, da satte den Luthers Ord i Stedet for Bibelens Ord, da blev Lutherdom et aandeligt Pavedømme, reist i Menigheden, og Hierarkiet, havde atter reist sin Trone i vor Midte. Mod saadan Adfærd protesterer Luther selv paa det Udtrykkeligste; men den kalder sig luthersk, fordi den vedkjender sig og med Liv og Blod vil hævde og forsvare den Grundsætning, paa hvilken Luther opførte Reformationens Bygning, den Grundvold, paa hvilken de Geistlige, der ville med Rette kaldes lutherske, fremdeles i al Evighed skulle bygge Menighedens, Kirkens Reformation og bestandige Fornyelse, nemlig Guds i den hellige Skrift aabenbarede Ord, og den Fortolkning af Samme, der af selve dette Ord hentes og øses. At Luther selv kun vedkjender sig en saadan Geistlighed, bevises derpaa med hans egne Ord, f. Ex. "Lader Eder paa ingen Maade trække ud af Skriften; thi naar J træde ud af den, saa ere J fortabte, saa fore og trække de Eder, ligesom de ville; men hvis J blive i Skriften, saa have J vundet Spil og ville ikke bryde Eder mere om al deres Larmen, end Klippen bryder sig om Havets Bølger og Brusen." "Jeg beder først og fremmest for det Første, at man vil lade mit Navn udenfor og kalde sig ikke luthersk, men Christen. Hvad er Luther, Læren er jo dog ikke min, saa er ei heller jeg korsfæstet for Nogen. Jkke saa de Bo mine Venner: lader os tilintetgjøre Partienavne og hedde Christne efter ham, hvis Lærre vi have."J St. KnudsKirke holdt Hs. Høiærværdighed Hr. Stiftsprovst Ortwed en udmærket skjøn og til Festens Anledning særdeles passende Tale, hvori ham fremstillede Kirkens Reformator, Martin Luther som et Sandheds=Vidne efter Herrens eget Forbillede." Gjerne ønskede Udgiveren ved velvillig Meddelelse af de øvrige Herrer Geistlige at sættes istand til at anmelde de Emner, hvorved Enhver især af dem stræbte at forherlige Reformationens Minde. Festdagene selv ere saaledes forbi, men Hvo ønsker ikke, at Virkningen aldrig maatte ophøre, at et christeligt Sind- og en christelig Vandel stedse meere maatte befæstes i Landet, og den aandelige Sæd, der saa rigelig udsaaedes, maatte bære velsignede Frugter for Tid og Evighed!