Københavns Adresseavis, 1786-06-06
J Anledning af en vis Omstændighed faldt jeg for nogen Tid siden paa at eftertæle, hvilke der vare de hidtil bekjendte 3de forteste Handlinger, som Mennesket har begaaet, for der ligesom at see Lasternes dybeste Sværte, og at sammenligne disse med de meest skinnende menneskelige Dyder, i Fald man og skulde kunde finde 3de andre saa herlige Handlinger, at de efter deres Naturs Skjønhed kunde modsættes hine. Mi synes da, at de trende fæleste Handlinger ere bedrevne i Sichem, paa Golgatha og i Grækenland, hvorom der tales Sach. 9, 13. At den anden eller mellemste af disse Handlinger, i hvorledes dens Følger end ere blevne i Guds Kirke= og Stats=Huusholding Verden over, har været den allerhæsligste af alle, nægter vel ingen, som paa den rette Maade har betragtet den. Men i Henseende til den første og sidste kan det vel hænde sig, at ikke alle ere ret enige om deres Egenskab, i Fald de og begge ere indseete og kjendte for det de haver været eller ere. For nu herom at faae nærmere Vished, har jeg gjort mig det til en Pligt, i sær for den høy og velærværdige Geistlighed i begge Rigerne, at fremsætte disse 3 Spørsmaale: 1. Om man er bleven vaer, at der paa det første og sidste Sted er mod Kirke og Statbegaaet en saa afskyelig Handling, at ingen af begge (den paa Golgatha altid undtagen) have under Solen Mage; 2. Om det i saa Fald skulde være urimeligt, at de tvende Røvere, der bleve forsfæstede med vor Frelser, bleve derved, og for mere end een Aarsag, typisk betegnede, m.v. 3. Om disse Sandheders Opdagelse og nærmere Oplysning efter deres Natur, Sammenhæng og Følger ikke skulde være af høieste Vigtighed for Kirke og Stat, og det ikke allene for et og andet Rige i sær, men for den hele Verden i Almindelighed, hvor Aabenbaring antages Til rigtig Bestemmelse af første Spørsmaal maae jeg tilføie, at jeg ved den sichemitiske onde Handling hverken forstaaer hvad Skriften fortæller og Hemars Søn og Ding; eller Simmeons- og Levis og deres Brødres derpaa fulgte Handeler; eller Abimelechs og hans Morbrødres Foretagender; eller Borgernes Valg og Manddrab i Følge deraf, eller Jothams Tale; eller Sichrmsternes egne Røverier, ey heller Ahimmelechs Forstyrrelse af Stedet, Antændelse af Taarnet og Opbrændelsen af Folket deri, end ikke Præsternes Mord paa Veien til Sichem: mindre forstaaer jeg derved noget af det Onde, som skede i Sichem efter Jernsalems Ødelæggelse; men en anden endnu mere ond Handling, som fremsættes til Udfindelse. Det Svar, som herpaa behageligen meddeles, maatte enten offentligen bekjendtgjøres under Forfatterens Navn, eller ved Leylighed, eller med Posten postfrie indsendes til mig selv, da jeg ganske frabeder mig al anonymisk Brevvexling. Det efterretlige, som til mig maatte indløbe, skal jeg søger at bekjendtgjøre med mine Tanker føiede dertil. Tiden til de Svar, som længe oppebies, kunde være Aarets Slutning, da jeg vil ansee Spørsmaalene enten som besvarede eller uopløste, eller ikke agtede merkelige nok til Besvaring. Dersom intet Oplysende skulde indkomme, hvilket Sagens Natur neppe tillader at formode, vil Tidens Omstændigheder bestemme mig til at bekjendtgjøre mine egne Tanker i denne Fald, enten strax eller til beleilig Tid. Kjøbenhavn, den 22 April 1786. C. Martfelt, Etatsraad.