Københavns Adresseavis, 1793-10-14
Corvinus. Casseret stemplet Papiir er nu igien at bekomme til sædvanlig Priis, saavel i Stempel=Contoiret paa Rentekammeret, som i Borgergaden Nr. 132 paa første Sal. Bey dem Grabe des getrenen Hirten und Lehrers Herrn D. Balthasar Münters. Beglukte Anderung der Zeiten. Dort im Genus der Seligketten, Ergtzet Deine Seele sich, Vom Kampe frey und frey von Trauxen Jn Frenden, die unendlich dauren And mit det Kron umkrundt, nach kurgem Kamp und StegVereint mit jenen Engel ChørenLast Du das dreymahl heilig høren, und stimmest Lobgefange an, Jch finge nicht die hohen Freden, Die jegt des Frommen Seele weiden Sie sin so gros, das nicht der Geistste fasen kan. Drum løbe mohl in jenen Höhen, Bis wir dereinst Dich wieder sehen, Bis einst auch un der Lohn erquikt: Ruht ruhl, Ruht sant erblaste Glieder, Ruht ungestort bis Christus wieder. An jenem Tag euch wekt und ungleich beser schmukt. P. N. S..... Am Grade des undergeblichen maal. Herrn Doctor Münter, den Seinen gewidmet. Du starbst - es trauren, die Dich kannten, Dich Lehrer, Freund und Vatter nannten: Sie alle weinen noch um Dich! Der gange Himmel freuet sich Tanker. ved Doctor Pastor Münters Grav. af Een blandt hans Confirmanter. A. C. R. Gud, Du er al min Sang vor Etohim den stærke Allader! Johova, for Engle og for Kræe, Din Skabnings Treds, som er din Almagts Vunderværke, I den du prises skal fra Chirubim til Fær Hvad er, hvad var og hiir, paa Jord, i Hav og Himle, Alt, er det Velbehags og Viisdoms store Værk, De for din Trone staae, de paa vor Klode vrimle, De reises, knuses, red din Almagts Arm saa stærk, Du vil, og vinker kunn, strax Verdener fremkomme, Som om den Majestæt at vidne er hered Du vil, og byder kun, og strax ved dine Damme, Maae Himle falde til sit første Jntet ned, Du er den samme Gud i Engle og i Orme, Du kalder Plager frem, og du udraaber Fred, Du bød Oregner trods, og du opre ser Storme Du sender dyr Tid og du giver Frug harhed! Dit Klædebon har Skin, som tusind Solers Straaler, Din Trone fæstet staaer paa din Retfærdighed! Dit Ansigts Glands er Lys, som intet Øie taaler, Og ald dit Væsen er et Dav at Salighed, Du er og Gud, hos mig, paa Jordens usle Tue, Og om jeg som en Ørn sin Solekredsen næe, Om i Afgrunden Svælg - ja midt i Helveds Lue, Jeg vilde skiule mig, saa er du ogsaa der! Min Med, og Modgang du af Evighed bestemte! Mit Uhr du stilte selv, mit Leyebrød du skar Mit Vee og Vel du saae da Chaos endnu gjemte, Det Støv, hvoraf din Haand, mit Væsen dannet har, Du faae min Graad, førend jeg endnu kunde græde! Met Hierte kiendte du, førend jeg Hierte fik! Du kastet i mit Skiød den Deel af fordisk Glæde! Som du mig tienl a landt, før jeg paa Jorden alt Du gav mig Livet, og du veed min Døds Minute Giør du mit Liv ved Dyd og Gudsfrygt saa bered, At naar mit Lives Løb ved Dødens Lee skal slutte Jeg og ei frygter Død, og ei er Livet kied. Th. naar du Gud kun er men Skjold og min Beskiærmer, Saa spørger jeg et meer om Himmel, Jord og Hav Mit Haab, min Troe bliv stor, jo meer min Død sig nærmer i Saa at jeg trodse tør Død, Dievel, Helved, Grav! Saa tænkte Münter, Han, hvis Aske vi begraver, Hvis hele Levetid paa Dyden bygget var! Ved Gudsfrygt Han sin Hjord i Tiden veiledet haver Og for de Unge Han en Faders Hierte bar. Udsdelige Siel, ak, gid at Tidens Scene Maae bli for dig - som Hans - kun Dydens rene Drift, Hvis Haab stod fast paa Gud - hvis Gravsteen maae fortiene Af hver oprigtig Haand den billigOverskrist. Her gjemmes al den Dyd en fordisk Krop kan pryde! Som er i Tiden rar; men evig i sit Navn! Hist fandt Han al den Fryd en himmelsk Siel kan nyde Her bragte Haabet Frugt, og hisset Troen Gavn. Gaver. Für die von einer bohen Person an die Frelschule der Per Kirche geschenkten 20 Rthlr., statte ich hiemit allerunterthaManthey. nigsten Dank ab. Fra en høi Haand er til Frue Sogns Fattige indkommen den sædvanlige Gave 200 Rdlr., som med allerunderdanigst Taknemmelighed er modtagen. Frue Sogns Pleie Commission den 11 Octbr. 1793. Bast. Læssøe. Hansen. Glassing. Bentzon. Thye. Fra Adressecontoiret er mig tilstillet 20 Rdlr. til Beste for Friskolen i Dronningensgade paa Christianshavn, som til samme fra en Høi Haand var sendt; derfor paa Skolens Vegne aflægges allerunderdanigst Taksigelse. Christianshavn den 12 O. Fabricius. October 1793. Givet til Uddeeling iblandt de meest trængende almindelig Hospitals Lemmer 3 Rdlr. af L. - Hr. Pastor, vær saa god at uddeele til 100de meest Nødlidende de 2 Rdlr 8 s.,at hver faaer 2 s. i Dag, som er Michelsdag. - Jndlagde 5 Rdlr. vilde Hr. Jnspecteuren efter beste Skiønnende uddeele i Morgen, som er min Datters Confirmationsdag, at de, der nyde det, bede Lykke og Held for hende af Gud vor Fader. - Hr. Hangaard behager at uddeele indlagte 5 Rdlr i Morgen den 6 Octbr. iblandt de meest Syge og Sengeliggende, med Bøn, at Gud vil give Lykke til det Forestaaende. H. Gives i Jesu Navn fra J. O. N. 1 Rdlr. til 12 Sengeliggende, som bedes Hr. Jnspecteuren maae uddeeles paa min Geburtsdag den 8 Octbr., at de vilde bede Gud forunde mig min Hilsen. - Af en Ubekiendt er givet 1 Rdlr. til Uddeeling blandt det almindelige Hospitals Lemmer. - Jndsluttede, 5 Rdlr., som ved en Tvistigheds mindelige Afgiørelse blev givet til de Fattige, behager Deres Velædelhed efter eget Forgodtbefindende at uddeele blandt Hospitalets meest Fattige. Deres Ve ærværdighed vilde behage den 6 Octbr. at uddeele denne liden Gave af 1 Rdlr. til Middagsmaaltid for 8 af de meest Trængende, at de bede Gud med mig og mine 2 smaae Børn, at han vil bevare men høitelskede Mand og give ham en føielig Vind, bevare ham fra Storm og føre ham lykkelig tilbage. C. S. - For en Søemands lykkelige Hiemkomst gives 1 Rdlr fra N. B. - Dersom Herren ikke bygger Huset, da arbeide Bygmesterne forgieves. Din Velsignelse, og gode Fader, kan allene lyksaliggjøre vore Bestræbelser; det Ja til vore Ønsker er nødvendig om de skal opfyldes til vor Held, det indsee dine dydige Christne, derfor ile de til dig med deres Bønner for dem selv og dem de elske. Med føelsomt Hierte indsee de, hvad de have, have de dig at takke for, de bringe Gaver til deres lidende Medchristne; thi de vide, du elsker den glade Giver; ærbødighedsfulde nedbede de din Naade over sig og fine. O Algodheds Fader, opfyld deres Ønsker, bevar dem og deres, thi de ere alle dine; hold dem stedse fast ved din Kierlighed, og lad dem, o Fader i hvad enten de leve eller døe, være dine, da ere de sand lyksalige. S. Ament, Svenning Haugaard, constit. Jnsp. constit. Præst.