Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1829-09-11
Til London og Paris vare ogsaa Depescher af 8de August indløbne fra Hr. Gordon og Grev Guilleminot som bekræfte Frdshaabet og melde, at det har været Porten umuligt længere at gjøre Russerne Modstand; Gesandterne havde derfor begivet sig til Reis-Effendi og haabede at bringe en Fred i Stand. Grev Guilleminot giver en paafaldende Skildring af den tyrkiske Krigs magts hurtige Forfald, saavelsom om de Farer, der fra de forrige Janitscharers Tilhængere og Efterkommere ere at befrygte. Fra Constantinopel skrives ogsaa under 11te August at Porten endelig seer sig nødsaget til at at forandre sit System, da Russernes Fremrykken have paa Hovedstadens Befolkning og det ottomaniske Ministerium gjort et saa dybt Jndtryk, at en skrækkelig Crisis var at befrygte, hvis Storsultanen længere havde vægret sig for at lytte til de fremmede Gesandteres Forslag. Han har antaget Tractaten af 6te Juli og Protocollen af 22de Marts, med Forandring af Tributen, uden andre Klau suler; og har yttret sig tilbøielig til at tilstaae det russiske Flag fri Gjennemfart gjennem Bosphorns og givet den Forsikkring at ville indlade sig i Fredsunderhandlinger paa Akjermanstractaten; men yttret det Ønske at Underhandlingerne kunne finde Sted i Constantinopel. Siden den Tid er Hovedstaden roligere, men Janitscharernes Tilhængere gjør Stemningen farlig i Provindserne. Man er derfor overbeviist om, at Porten sender Commissairer til det russiske Hovedqvarteer, fortil enhver Priis at søge at erholde Fred, og Personerne ere allerede betegnede, som skulle føre Underhandlingerne. Om den tyrkiske Armee veed man intet, og en Saadan synes ikke meere at existere, da de Tropper, som vare beordrede til Adrianopel, en halv Dags Reise herfra, have vendt om, og forlagdes i Leiren ved Ejub, hvor der omtrent befinder sig 15,000 Md. Fra Asien lyde Efterretningerne meget sørgelige, hele Befolkningen vægrer sig for at marschere mod Fienden, og endeel Rekrutter blive bundne til Kammeler, slæbte hertil. Den 6te Aug. lod et russisk Dampskib sig see ved Jndløbet til Bosporus og sandeerte Farvandet deromkring; Kystbatterierne fyrede, hvorpaa Dampskibet saluterede med 6 Skud! - En græsk Kjøbmand, som forlod Constantinopel den 2den August, taler om den store Uro, hvori Russernes Fremskridt have Constantinopels Beboere: i Gaderne løbe Mennesker frem og tilbage, uden egentlig at vide, hvad de løb efter, i de Fornemmes Huse var man beskjæftiget med at pakke alle Kostbarheder ind for at sendes til Asien, for øvrigt herskede i Stadenselv politisk Rolighed, siden sidste Jldebrand; Authoriteterne havde fordoblet deres Aarvaagenhed, og Sprøiter og Vagter vare fordeelte rundtomkring i alle Stadens Qvarterer. Den Tale som den engelske Gesandt ved hans Tiltrædelsesaudients holdt for Storherren, var følgende: Ophøiede og mægtige Fyrstel overdraget som jeg er, vigtige Forretninger ved den høie Port, gives der intet behageligere for mig, end det jeg er kaldet til i Dag, at kunne glæde mig ved Deres Keiserlige Majestæts Nærværelse. Jeg har fra Kongen, min Herre, erholdt den udtrykkelige befaling, at forsikkre Deres Høihed om, at det er hans bestandige Ønske, at vedligeholde og udvide det Venskab, som gjennem Aarhundreder, har bestaaet mellem begge Kroner. Lykkelig vilde jeg være, hvis mine svage Kræfter maatte være det Værktøi, som befæstede begge Rigers fremtidige Held paa Grund lagene af indre Rolighed og en almindelig europæisk Fred. De overvundne Vanskeligheder og den visse Bestyrelse, som saa udmærket caracteriserer den nærværende Tidspunct af Deres Keiserl. Majestæts Regjering indgyder mig en Tiltroe til at dette dobbelte Øiemeed vil kunne opnaaes. Jeg er stolt af den Ære, som jeg nyder i dette Øieblik at kunne personlig tilkjendegive Deres Høihed de inderlige Ønsker som min Souverain nærer for den lange Vedvarenhed af Deres Sundhed og Deres Held!" - Rygtet gik i Constantinopel, at Porten havde tilbudet Engeland Øer i Archipilaget, ja selv Candien, for at yde den Hjælp mod dens mægtige Fiende.