Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-09-04
udgives i Odense 6 a 6 Gange ugentlig, Trykt med Hurtigpresse. H. Wecke. Angaaende Leverance til Kjøbmand Richardt af Foustager til Armeens Brug, afgive vi Undertegnede følgende Erklæring, for at oplyse vore Medborgere om Sandheden, da Kjøbmand Richardt i sit Forsvar i Følgebladet til Fyens Stiftsavis No. 212 fremfører en heel Deel Usandheder. Kjøbmand Richardt siger, for Kjødtønder a 16 Lpd. 8 Pd. forlangte Bødkerne hersteds i Begyndelsen 2 Rbd. 48 s., som han beregnede. Dette er usandt, vi have aldrig givet ham nogen Grund til at føre 2 Rbd. 48 s. paa sin Regning, da vi aldrig have forlangt, eiheller faaet mere end 2 Rbd. 16 s. Det er altsaa Usandhed naar han siger, da vi frembragte Concurrents heri faldt Betalingen til denne Priis, da han ikke har talt til flere end een Mand om disse Tønder, som begjerede 2 Rbd. 16 s., som han strax indrømmede og ikke senere haver forfærdiget flere Tønder af den Størrelse. Da vi fik at vide, at Richardt fik 2 Mk. mere for hver Tønde spurgte vi den Mand, som havde accorderet med ham, nemlig Bødker A. Nielsen, som er hans Haandlanger, hvortil de 2 Mk. skulde være, som Richardt førte i Regning for hver Tønde uden at give dem til Bødkerne, sagde han: "Hvad skulde han ellers have til sine Dagleiere? Naar vi erfare, at han har beregnet sig 3 Rbd. for hver Foustage af Eeg a 16 Lpd. 8, Pd., saa maae vi dertil bemærke: at de kunne leveres til 2 Rbd. 48 s. Stykket, og desuden, at en Deel af de leverede Egefoustager, sandsynligviis endog alle tilhobe, have været gamle, der saavidt vi kunne skjønne, godt kunne leveres for 2 Rbd. Stykket. Richardt anfører ligeledes: da Hr. Jntendant Langeland ikke kunde formaae Bødkerne til at levere 11 Lpds. Kjødtønder ringere end 1 Rbd. 64 s., blev denne Betaling givet; her har han ligeledes sagt Usandhed. Sandheden er denne: Hr. Jntendant Langeland opfordrede Bød kerne til at opgive Prisen paa Kjødtønder af forskjellig Størrelse, hvoriblandt 11 Lpds. ikke var, benævnt, hvilket vi ogsaa gjorde, uden at der blev givet os noget Bud, da de ikke var bestemt paa hvilken Størrelse de vilde have og vi skulde oppebie nærmere Beskeed. Da vi imidlertid kom til Kundskab om, at Richardt havde paataget sig at levere 200 Stkr. 11 Lpds. Kjødtønder til 1 Rbd. 80 s. Stk. og accorderet med 2 Bødkere at levere dem for 1 Rbd. 64 s. Stk., indgave vi skriftligt Tilbud til Hr. Jntendanten, at vi vil de levere gode og forsvarlige Tønder af den Størrelse til 1 Rbd. 48 s. Stk., saa blev Leverancen endda først tilbudt Richardt, naar han vilde levere dem til samme Priis som vi, men han vilde endda ikke levere dem ringere end 1 Rbd. 64 s., saa vilde han træde tilbage, og da først blev Leverancen os overdraget og saaledes kan Richardt ikke forvente nogen Tak for den Besparelse af 2 Mk. paa hver Tønde, da vi og ikke han har Skyld deri, Det er urigtigt, naar Richardt siger: om Meelfoustager concurreredes af 16 forskjellige Bødkere. Ved den første Bestilling henvendte han sig kun til Bødker A. Nielsen og tilbød ham det hele Arbeide; men da han ikke kunde skaffe saa stort et Antal færdig i den givne Tid, saa var han nødsaget til at lade flere Mestere deeltage i Arbeidet, og jeg medundertegnede H. J. Hansen tilligemed A. Nielsen accorderede med Richardt og bleve strax enige om 1 Rbd. 32 s. pr. Styk, som da bleve fordeelte imellem os, senere, da det ikke gik saa hurtig med Bestillingerne, overlod han det hele Arbeide til A. Nielsen alene, som da, naar Tiden var omme paa et Par Dage nær, og han indsaae at det var umuligt for ham at præstere dem, saa fordeelte han det øvrige Par iblandt os Andre, En gav han 6, en Anden 10, en Tredie 15 ligesom han undte os til og selv gjorde han i hundredeviis, og da vi klagede over denne Fremgangsmaade, svarede Bødker A. Nielsen, at vare vi ikke fornøiede med dem, fik vi slet ingen; og for at vise os sin Magt, udførte han sin Trudsel og udelukkede os Alle fra Arbeidet paa een nær, nemlig N. Rasmussen, der tvertimod sine egne Ord dog gav sig i Compagni med ham. Nu gik 2 Mænd til Richardt og forestillede ham det Ubillige i, efter vort Skjøn, at 2 skulde have den hele Fortjeneste, da vi paa en Maade dog antog det for Kongeligt Arbeide og at Enhver kom vel til at tage Deel i Byrderne, saa burde vi ogsaa være lige berettigede til Fordelene, hvorpaa han svarede: han havde Diævlen annamme sig Lov til at lade sine Tønder gjøre hvor han vilde. Vi maae endnu tilføie, at medens den sædvanlige Ugeløn for en Svend er 8 Mk., er den hos de Mestere, som nu arbeide for Armeen hos Richardt, 3, 4 a 5 Rbd., og en Svend, som de andre Mestere neppe ville give 5 Mk., fortjener nu hos A. Nielsen 27 Mk. om Ugen, hvilket lader formode, at de Foustager, som der nu arbeides paa, ville blive meget dyre, ligesom det er os til stort Afbræk i vor Næringsvei, da vi ikke kunne faae de nødvendige Arbeidere, idet de andre nu ogsaa ville have den store Løn; ellers ville de til disse 2 Mestere, da de have havt Brug for flere Svende. Jøvrigt bliver det Arbeide, som nu udføres, saavelsom den Betaling, der derfor gives, behandlet som en stor Hemmelighed for os, og derfor finde vi, at saadant Arbeide burde til Licitation, for at det kunde blive tilgængelig for Enhver, hvorved der vilde spares mange Penge for Landet uden at et Par behøve at arbeide dem rige og tillige skade deres Laugsbrødre. Odense den 3die September 1818. Som Oldermand. Som Lademestere: H. J. Hansen. J. Jacobsen. P. Lehn. Desen Rigarde fulde faae side at tage til Gjennete, da ville vi gjøre han operson paa, at 3. ikke svare ham mere.