Viborger Samler, 1832-07-15
Adenlandske EfterretAllg. Zeit, indeholder følgende, rigtigt nok ældre, men dog høist mærkelige, Artikel fra St. Petersburg, af 20de Junii. De parisiske Uroligheder af 5te og 6te d. M. ansees her som Forbud paa en stor Catastrophe, hvilken Frankrig snart vil have at bestaae, og som kunde drage Proclammeringen af en Republik efter sig. Desaarsag skal der være afsendt Jnstructioner og befalinger saavel til vore Missioner i Udlandet som til de forskjellige Corpscommandanter. Førstnævnte skal det være paalagt, ved alle de Hoffer, hvor de ere accreditterede, at gjøre opmærksom paa de Farer, der atter fra Frankrig af true Europa, og der allerede nu gjøre det nødvendigt, at tænke paa Sikkerhedsforholdsregler, for at man ikke skal blive overrasket af Tildragelserne, men være rustet i ethver muligt Tilfælde. Ja selv vor Ambassade i Paris skal have erholdt befaling til, at erklære sig for det derværende Ministerium, og indgyde det en større Tillid til de andre Magter, saa at Frankrig kunde beskjæftige sig mindre med de udvortes end de indvortes Anliggender, og saaledes muligen reddes fra en ny Revolutions Rædsler, der ikke alene ikke vilde blive mindre blodig men ogsaa meget fordærveligere i sine Følger end den i 1793. Virkeligen ønsker man her, at det maatte lyktes Kong Ludvig Philip, at befæste sin Throne, og at holde de stedse paa ny opbrusende Partier i Tomme; thi man synes at indsee, at hans Fald kunde give Europa til Priis for de frygteligste Convulsioner; men man frygter og maaskee ikke med Uret, for, at Gemytterne i Frankrig ere altfor ophidsede, og at han ikke føler Kraft til, at besværge Stormen, og under saa vanskelige Omstændigheder at redde Statskibet fra Undergang. Saaledes - forsikkrer man - skal Grev Pozzo di Borgo bedømme Frankrigs Stilling, og ifølge hans Forsikkring skal den største Forsigtighed være nødvendig, for ikke at blive overfløiet af Tildragelserne. Vor Armee bliver ogsaa anderledes opstillet, og organiseret saaledes, at den hurtigt og let kan bevæge sig i enhver Retning. - Enhver beundrer her det dristige i Hertuginden af Berris Foretagende, skjøndt man ikke skjuler for sig selv, at det ikke var rigtigt beregnet i Henseende til Tidspunctet for Udførelsen. Hertuginden skal en Dag for sin Afreise fra Massa have skrevet til Keiseren, for at gjøre ham bekjendt med sit forehavende. J denne Skrivelse skal hun med saa megen Tillid have talt om Udfaldet, at man maatte formode, at hun virkeligen var kaldet af Pluraliteten af det sydlige Frankrigs Beboere, der sandsynligviis ogsaa havde erklæret sig for hende, dersom Virkningen af hendes Ankomst ikke øieblikkeligen var bleven paralyseret af Regjeringens kraftige Foranstaltninger. Herfra har hun ingen Understøttelse erholdt. Over 6000 Geværer og Pistoler ere allerede afleverede i Vende; imidlertid skal Antallet af skjulte Vaaben endnu være meget stort. Conscriptionen og Skatteopkrævelsen gaae temmelig godt fra Haanden, i Vesten. Hist og her vise sig endnu smaae Hobe, dog næsten kun af Flygtninger; ogsaa finde endnu stedse Fængslinger Sted. Man seer mistænkelige Skibe at krydse ved Kysterne, formodentligen for at begunstige Hovedmændenes Flugt. Nylig indstillede en Dame sig hos General Solignac, for at giøre ham Forslag i Hertuginden af Berris Navn. Han lod hende indspærre i et Værelse; men hun undkom, formodentligen i Forstaaelse med Tjenerskabet. Manhar siden erfaret, at det var en Grevinde Carolyde Blanches de Mothes hendes Pas er tilligemed vigtige Papirer fundet i et Huus i Nantes. Hvad Hertuginden angaaer, saa forsikkres der, at hun den 25de Juni har indskibet sig i St. Bricuc og nu befinder sig hos Ludvig N. III forrige Favritinde, Madam Ducaila paa den britiske Øe Guernsen. Den franske Regjering har, efter Forlydende tilsendt den britiske en Note, hvori den frabeder sig Hertugindens længere Ophold dersteds.