Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-16
Da Vicekongen ventede os, saa førte man os, saasnart vi vare ankomne, ind i Divanet. Det er en uhyre Sal, rundt omkring den langs med Væggene staae Ottomaner. Mohammed Ali sad i et Hiørne paa et Tæppe af Guldbrokade, røgede af sin Pibe og talte med Stadens Kommandant, som han lod gaae bort da vi traadte ind. Vi hilsede paa ham paa europæisk Viis; Han besvarede vor Hilsen med at lægge sin Haand paa Hiertet, og ind død os ved et Tegn til at sætte os; hvorpaa den østerrigske Generalkonsul Acerbi, som forestillede os, tog Plads paa den venstre Side af ham og jeg paa den høire Side af ham. Hans Tolk stod foran ham, General=Konsulatets bag ved mig. Vi havde knap sat os ned førend der blev baaret Kaffe omkring; hvorpaa Mohammed Ali begyndte en Konversation med os, fuld af sukkersøde Ord og Talemaader, som varede i tre Timer. Han vedblev at udspørge mig om Europa, og syntes at være meget opmærksom paa mine Svar. Derpaa kom han, som han pleier, til at tale om sit Levnetsløb, anførte især de Karakteertræk deraf, ved hvilke han troer at have udmærket sig, og prisede sin uhyre Hukommelse, hvori Jngen i hans hele Rige, undtagen hans Finantsminister Ghalv er ham overlegen. Jeg havde sat mig for aldeles ikke at ville omtale den Krig, som han paa den Tid førte med Sultanen; men han begyndte selv at tale derom, og udbredte sig vidtløftigt om de Bevæggrunde til den, hvilke, som han sagde, imod hans Villie havde ført ham ind i den, og som giorde hans Hierte saa ondt. J disse Fortællinger indbragte han hyppigt Guds Navn, som han udtalte med alle udvortes Kiende, mærker paa en dyb Ærefrygt, og hvorved han aldrig forsømte at prise hans Storhed. Han foregav at han aldrig havde foretaget nogen vigtig Handling, uden at forberede sig til den ved Bønner. Jmedens han saaledes yttrede sit gudelige Sindelag, erholdt hans hele Physiognomie, hvis Majestæt blev forhøiet med et sølvhvidt, langt og tykt Skiæg noget Helligt ved sig; hans Øine bleve fulde af Liv og han henvendte et brændende, giennemtrængende Blik mod Himlen. Var dette nu en sand muselmansk Gudelighed, eller forestillede Vicekongen sig kun saaledes, fordi en frankisk Præst sad ved ham, jeg vil lade dette Spørgsmaal være afgjort. Saameget kan jeg sige at Mohammed Ali besidder en uforlignelig Takt til at giøre sig yndet hos Europæere af Anseelse, og at jeg endnu aldrig har seet noget Menneske, som saa mesterligt har vidst at paatage sig Skinnet af Aaben hiertighed og Oprigtighed, som Vicekongen af Ægyp een. Jmedens han saaledes talte og gebærdede sig, qvælede mig uophørligt den Tanke: Den Mand hos hvilken du sidder, hvis Klæder røre ved dine kan uden nogen anden Bevæggrund, end hans Luner, lade saa mange Mennesker henrette som han vil, og hverken Enken eller Oldingen, eller det fader- og moderløse Barn vilde driste sig til at spørge hvorfor han har berøvet dem en Mand, en Søn eller en Fader. Herved erindrede jeg mig om, at denne samme Mand havde ladet nedsable henimod 500 Mennesker, som han havde indbudt til en Fest og derved misbrugt Giæstfrieheden, som dog er saahellig for Orientalerne, alene for at forskaffe sig Herredømmet; og nu kom det mig for som jeg saae Blodpletter paa hans Klæder, og som at Navne Nero var med brændende Bogstaver indgravet i hans Pande. - Af og til bleve dog disse piinlige Jndtryk og Fornemmelser svækkede ved de Beviser paa Agtelse, hvormed han udlod sig mod mig, ved den venskabelige Tone i hans Tale, og den Tillidsfuldhed mod mig, hvortil han overlod sig. Min Samvittighed greb mig i Yttringerne af nogle forbindtlige Ord til Giensvar, og nu blev jeg pludselig overfaldet af en Anger, saa at jeg maatte bevogte mine Gebærder, at de ikke skulle forraade mine Tanker. Mohammed Ali udviser en enthusiastisk Forkiærlighed for alle Nyeheder i Politik, i Statsbestyrelsen og især i Jndustrien; han griber dem med Jver, og for det meeste uden foregaaende Overveielse og Prøvelse. Jmedens vi talede sammen erholdt han det Budskab, at Telegraphen signaliserede Ankomsten af en Koureer fra Prins Jbrahim i Syrien. Hans Ansigt blev nu i et Øieblik forlænget; han syntes beskjæftiget med vigtige Tanker; men han fortsatte snart Samtalen med samme Velvillighed, med samme tilsyneladende Hiertelighed. Mohammed Ali røger ikke som alle andre Muselmænd, men han bruger kun Snuustobak. Hvert Qvarteer træder en af de opvarteende Kammerherrer, ind i Divanet og præsenterer ham med den underdanigste Mine en Guld Tobaksdaase, hvoraf han tager sig en Priis. Kammerherren bukker sig ud at sige et Ord, og begiver sig bort med lige saamgen Ydmighed, som den hvormed han er komme Denne Ceremonie fandt vel 12 Gange Sted undAudiencen.