JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Fra Midten af November 1807 til Udgangen af Aaret 1808 ere 121 Studentere blevne ansatte som Officierer i Armeen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Et Brev fra Stavanger melder, at en Nordmand, som i dette Foraar er hjemkommen fra Engelland, har strax ved sin Ankomst givet den Efterretning, at Etatsraad Tønder Lund var fra Schotland ankommen til London, 3 Dage førend han afreiste derfra.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Det er blevet Subalterneofficererne ved Kongens Livcorps tilladt, at anlægge Armeens Feldttegn, naar de ville underkaste sig den Exammen, der er paalagt Officererne ved Kbhavns borgerlige Jnfanterie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Ved Kongl. Resol. af 6 f. M. er Rescriptet af 28 Oct. 1786 angaaende Jndskrænkning i Brænderi ernes Drift i Kjøbstæder, Kjøbenhavn undtagen, ophævet, dog saaledes, at intet nyt Brændeviinsbrænderie, i Kjøbstæderne maa anlægges uden Cancelliets Tilladelse. Anledning af en Forestilling fra Directionen for Casserneskolerne i Kjøbenhavn om, at den, istedet for de hidtil indførte Hør= og Uldspind, vil lade Skolebørnene oplære i andre Haandarbeider, og at den til den Ende har begyndt at antage de fornødne Skoemaaere og Snedkere til deres Undervisning, har Hs. Vaj. paa Directionens Begjering allernaadigst bevilget, at det Haandarbeide, som af Casserneskolernes Børn forfærdiges, maa bortsælges til Fordeel for bemeldte Skoler, uden Jndsigelse eller Paatale af noget Haandværkslag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Avancement, Forflyttelse og Afgang ved Landmilitair-Etaten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Under d. 5 Junii er Gen. Maj. v. Evald udnævnt til Gen Lieut. med Anciennetet af 3 Maji d. A.D. 6 Junii er Præm. Lieut. Heramb udnævnt til Reg. Qvarteerm. ved Kongens Regiment i afg. Reg. Qvarteerm. Bruuns Sted. Sec. Lieut. W. F. H.v. Funck til virkelig Præm. Lieut. ved samme Reg. Den ved J. R. uden Anciennetet staaende Sec. Lieut. S. M. v. Myohl forsættes i samme Egenskab til det Slesv. Jnf. Reg, hvor han skal gjøre Tjeneste til 1 October d. A., til hvilken Tid han skal afgaae til Rendsborg, for at fregnentere det Holst, milit. Jnst.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Sec. Lieut. S. F. v. Kindgreen af det Norske Livreg. til Fods forsættes i f. A. til Jngen. Corpset. See.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Lieut. C. F. W. A. v. Aster af det Norske L. R., som nu har taget Offic. Examen ved det Danske Landradetcorps, tillægges Sec. Lieut. Anciennetet af 2 Martii 1808 forved den i f. R. staaende Sec. Lieut. v. Hammer. Sec. Lieut. O. L. v. Munthe Morgenstierne af Kronens Reg. oprykker i fuld Sec. Lieut. Gage. J. G. Bolvig og H. Bering ansættes som Sec. Lieut., den første ved det Fyenske Jnf. R. annecterede Bat. og den sidste ved de annecterede Bat. af 3die Jydske Jnf. Reg. Under 7 Junii, J Anledning af Comp. Chefen i det 2det Aggersh. Jnf. Reg. Major v. Heidemarks dødelige Afgang fors. Maj. F. C. v. Ditten fra hans havende vestre laurvigske til det vacant blevne vestre farlsbergske Compagnie. Capit. S. L. v. Weitzmann, oprykker i fuld nat. Comp. Chefs Gage. Pr. Lieut. P. de Sene udnævnes til Capit. og Chef for det vestre laurv. Comp. paa 180 Rdlr. Gage. Sec. Lieut. G. v. Roll til Præm. Lieut. og Sec. Lieut. J. v. Brytil virkelig Sec. Lieut., den sidste ved de tjenste. Gren Comp. og oprykker Sec. Lieut. P. A. v. Moltzaw til virkelig Sec. Lieut. J Anledning af Capit. v. Reimarus's dødelige Afgang oprykker Capitain T. W. v. Barth i fuld national Compagnie-Chefs Gage caracteriseret Capit. A. U. J. v. Ely udnævnes til Chef for det var. etniske Comp. paa 180 Rdlr. Gage, Pr. Lieut. J. N. v. Hoelfeldt af de Nationale forsættes til de tjenst. Gren. Comp.; Sec. Lieut. J N.v. Eckleff udnævnes til Pr. Lieut. ved de Nat. meden ham reserverede Anciennet af 24 April d. 4 Sec. Lieut. M. D. v. Giessing ansættes i J. C. ved bem. Gren. Comp. og Sec. Lieut. C. T. v. Dietrich indtræder i virk. Ser. Nummer ved de Nattilligem. Sec. Lieut. v. Torp og v. Thillesen i Før ge Kongel. Res. af 2 d. M. samtlige i det vesterlehn ske Jnf. Reg. Sec. Lieut N. v. Sühl og A. v. Hedemann, af det Fyenske Jnf. Reg oprykke i fuld Se Lieut. Gage og tillægges Ancien, som Sec. Lieut. fra d. 22 Dec. 1808. Sec. Lieut. J. v. Unzer af det Slesv. Jnf. Reg. tillægges Sec. Lieut. Ancien af 22 Dec. 1808 og oprykker i fuld Sec. Lieut. Gage. Ritm. a la suite H. R. Grabow v. Juel af Prinds Ferdin Drag. Reg. afskediges form. svageligt Helbred, efter Ans, i Naade af Krigst. J Anl. af Capt. ved Kbh. Brande Gross's Død udnævnes den ældste Præm. Lieut. ved Corpset J. West til Capt. dog under den Forpligtelse, at han inden et halvt Aars Forløb tager den befalede Examen. Sec. Lieut. J. C. Pryjor til Pr. L. og Overbr. Mester A. Magnus til Sec. Lieut., begge ved Kbh. Brandcorps.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Udenlandske Efterretninger. Om den hidsige Fægtning mellem den Franske Al mee og det Østerrigske Armeecorps, under ErkehertuCarl, d. 21 f. M., haves endnu ingen officielle Efterretninger. Det udførligste, om just ikke paalideligste, findes i den Berlinske Tidende og i Journal de Soir, to just ikke saa aldeles rene Kilder. Efter den første begyndte en heftig Forpost-Fægtning d. 21de og fortsattes hele den næste Dag med endnu større Eftertryk. Til den Ende blev der sendt endnu flere Tropper til hiin Side Donau, men ikkun 30,000 Mand kunde komme over Floden, fordi Skibsbroerne, da Vandet steg saa meget, gik itu. Disse 30,000 kjæmped mod den hele Østerrigske Armee, og om Aftenen trak de sig i største Orden tilbage til denne Side Donau, hvor de forsvarede sig paa Broskandsen, Generalerne Car fra St. Cyr og despagne ere faldne paa Valpladsen, blandt de farlig Saarede er Marchal Lannes, som har mistet et Laar, og General Ondinot Keiseren oppebier, for at kunne fortsætte Operationerne, Marchal Davoust's Ankomst, som d. 24 skulde indtræffe i Wien. Prindsen af Ponte Corvo forfølger ved Ling de Fordele, han har tilfegtet sig over General Collowrath. – J Journal de Soir hedder det, at den Østerrigske Armee bestod af 150,000 Mand med 80 Canoner, og Avantgarden af den Franske derimod kun af 30,000 Mand med 25 Canoner, som Erkehertug Carl troede at ville knuse. Men trods denne Overlegenhed tilbagebreve de Franske ikke allene hvert Angreb, men indtog endog de meget faste Stillinger, som den Østerrigske Armee støttede sig til. Hertugen, af Rivoli og General Ondinot bleve kun saa ubetydelig saarede, at de strax kunde stige til Hest igjen. D. 23de bleve Østerrigerne tvungne til at forlade deres Stillinger, men imidlertid var Broen allerede bygget op igjen og den hele af Keiseren anførte Armee passeret Floden. Lannes Liv er uden for al Fare. Uagtet man ved at sammenligne ovennævnte Efterretninger ikke kan bestemt sige hvo der egentlig har seiret, saa seer man dog af en Cabinetsskrivelse fra den Østerrigske Keiser til Erkehertug Carl, dat. Wolkersdorf (3 Mile fra Wien) d. 29 Maji, at Keiseren takker ham for det sidste Slag, og forsikkrer, at han, skjønt han behersker et stort Monarkie, ikke seer sig istand til efter Fortjeneste at belønne sin tappre Broder, hans nærmeste Vaabenbrødre og sin Amee. Han kalder Erkehertugen sin Trones første Støtte og Fædrenelandets Frelser. Ogsaa har Erkehertug Carl i en Armeebefaling af 24 Maji bekjendtgjort adskillige betydelige Forfremmelser ved Armeen. - J Hamborg havde man d. 6 Junii endnu ingen authentiske Efterretninger fra Krigsskuepladsen. Man ved kun, at der indtil d. 28de ingen vigtig Begivenhed var forefalden. – Jmidlertid seer man af en Skrivelse fra Leipzig af 30 Maj, at Alt i Wien var religt d. 24de og at Prindsen af Ponte Corvos og Marchal Davoustes Armeecorpser vare ankomne der.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Om Krigsbegivenhederne i Jtalien leverer Moniteuren officielle Efterretninger. Armeens Uheld i Begyndelsen tilskrives især den Uagtsomhed, som Gen. Sahue, der anførte Avantgarden d. 11 April, gjorde sig skyldig i ved at lade sig overfalde. Keiseren, hedder det, har befalet, at denne Skjødesløshed skal undersøges. En General, der lægger sig til Sengs, istedet for at vaage paa Halm i sin Bivonak, er strafskyldig. Vi have havt den Smerte, at miste 3 Batailloner af det 35 Reg., som næsten aldeles bleve tagne til Fanger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Armeen beklager sig over Husarerne af 6te og Jægerne af 8de Reg., der, forkjelede af Jtaliens Vellevnet, ikke forstaae mere Forposttjenesten. Denne Efterretning gaaer til d. 9 Man, paa hvilken Dag den Jtalienske Armees Hovedqvarteer var igjen i Conegliano. Samme er vedføiet en Proclamation til Bøhmens Jndbyggere fra Erkehertug Johann af 9 April, hvori han paa det bedste søger at opmuntre dem. - Efter en anden officiel Beretning, er d. 17 Maji forefaldet endnu en vigtig Fægtning ved Tarvis, Østerrigerne bleve angrebne i deres skjønne Stillinger af Divinonen Fontenelli og bragte i Uorden førend Erkehert. Johanns talrige Forstærkning kunde ankomme. De Franske toge 12 Canoner, et stort Antal Soldater og Officierer, og mistede selv kun 300 Mand. Natten hindrede dem fra, endvidere at forfølge Fienden. – Fra Mailand hedder det under d. 22 f. M., at et Corps under Gen. Mardonalds Commando har d. 17 f. M. besat Staden Triest, hvor man har fundet 18 Canoner og en stor Mængde Levnetsmidler og Munition. Landværnet har nedlagt sine Vaaben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
J Spanien har Hertugen af Danzig havt en ny Seier over Cuestas Armee. Alancantara er bleven tagen med Storm. Oprørerne i Estremadura er blevne angrebne paa alle Puncter af 3 Divisioner, der ere rykkede ind i denne Provinds, Cursins Hovedqvarteer er i Monasterio, 4 Franske Mile fra Sevilla.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-10
Fæstningen Zamose blev indtagen af de Polske Tropper d. 20 f. M. med Storm. De toge 3000 M. til Fanger og erobrede 30 Canoner. Først Peniarowsen, havde d. 14 sit Hovedqvarteer i Lublin (i det forrige Lille Polen).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Nyeste derie af Kjøbenhavn. Skil For Gas Ras Sjette Aargang. No. 71. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke Tirsdagen den 13 Junii, 1809.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Til Baggesen og Oehlenschlager, Du havde Lov at give Streger, Der vidste du, du kunde staa dig; Men var du ikke slet saa dum, Du maatte vidst, hvordan det vilde gaae dig, Naar du tog fat paa Gundelach, Som timer sig, betænk, med Snak Hvor kunde du dog Andet vente, End at du der fik Snak med Rente? Dog, det ei hielper stort at skende, Jeg altsaa vil mig kont omvende. O store, høie Gundelach, Du selv maa ynkes ved at se mig, Af Usselhed du sikkert sprak, Jfald som jeg du skulde te dig. Jeg stander her med sammenlagte Hænder, Af Ruelse og Anger fuld bekender Jeg at min Synd er skammelig, Jeg ved en Skade ligned dig, Men der er Forskel mellem Fugle Du siger selv du er en Ugle, Og Man bør tro dig paa dit Ord. Er nogen Synd vel mere stor End den en Ugle at bortskræmme, Som røre vil sin søde Stemme? Dog, det er Arvesynden, Kære! Som os Historien kan lære, J Her se Man det første Elsempel paa Hr. Gundelachs og min Muses søsterlige Forening! Thi altid var det Skik hos Fugle At drille, nappe stakkels Ugle, Du kender vist den Elegi Hvor den sin Vaande klager i: Katten er mit Sødskendebarn, Han har gode Dage, Fremfor mig, det stemme Skarn Jeg maa staa tilbage. Gaar jeg ud og gaar jeg ind Alle plukke mig mit Skind, Maa jeg ikke hyle? Jo jeg maa vist hyle. Min Synd forsvarer jeg slet ikke, Thi det kun slet sig vilde skikke, Da jeg for slig en Dommer staar, Jeg mig kun lidt undskylde vil, For om jeg kunde faa dig til Mig mine Synder at tilgive, Saa jeg ilive kunde blive, For Livet giver jeg min Ære, Thi i den lærde Verden maa Som dit Elsempel selv kan lære, Jo Livet dog for Æren gaa Du siger Avind drev mig til At jage dig og Fürst paa Flugten, Men det af dig er ikke smukt, Da selv du siger: efter Frugten, Som Gundelacher og som Fürster Kan finde sød, jeg ikke tørster. Nei, byt den Mening med en anden, Og tro: jeg blev forført af Fanden!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
J Morges reent jeg lod mit Hagehaar afrage, Af Gru sig skjuler nu hver Stump der er tilbage, Og du skal grue med, naar du faar hørt, Hvor skammelig jeg blev forført.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Jndenlandske Efterretninger. J Gaar Middags jordedes Nicolai Abildgaard, Prof. i Modelskolen, Historiemaler, Æresmedlem af Konstacademiet i Berlin, Directeur for Konstacademiet i Kjøbenhavn og Ridder af Dannebrogordenen. Blandt den anseelige Ligskare var Academiets Præses, H. H. Prinds Christian. Abildgaard opnaaede en Alder af 66 Aar. Han var unegteligen den største Historiemaler, Dannemark nogensinde har eiet, og vil, dersom Konsten ikke opmuntres og understøttes mere end i de fleste Aar af hans Levetid, længe blive uopnaaelig. Hans Composition, Tegning og Couleurit vare ligge fortræffelige. Hans vigtigste Arbeider, som vare meest passende til at forevige hans Navn, vare anbragte i Christiansborg Slot, og, paa nogle faa nær, der bleve reddede, brændte med dette Slot. Hans academiske Medlemsstykke, hans Soerates, hans Ossian, og hans Amor og Plyche ere Konstværker, der maaskee om hundrede Aar vil agtes ligesaa høit som i vore Dage mangt et Malerie af Rubens eller Correggis. Men uagtet hans Navn i den Danske Konsthistorie altid vil blive udødeligt, ere hans Arbeider dog for faa til at de ville kunne sikkre ham hos Efterverdenen den Beundring, som hans Værker kunde have forskaffet ham, dersom ikke hans Pensel i de sidste Decennier af hans Liv havde været temmelig ufrugtbar. Naar man undtager nogle Dørstykker paa Sorgenfri Slot, saa veed Anm. intet vigtigt Værk at nævne, som han i den senere Tid har leveret, endskjønt han dog er bleven 20 Aar ældre end Raphael og ligesaa gammel som Rubens. De mange Transparenter, han forfærdigede i Anledning af Jndtoget, vare fortræffelige, men, efter deres Natur, af en ephemerisk Existence, Af Konstacademiet, hvis Hovedorgan han var, har han erhvervet sig store Fortjenester, især ved at hævde Historiemalerie som den vigtigste Green af Konsten i alle sine Rettigheder, men Frugterne af hans Bestræbelser synes ikke altid at have været lige heldige. Kun sjelden oplevede han den for den store Konstner inderlige Glæde, at see nogen fortrinlig Historiemaler modnes ved hans Side, og uheldigviis qvaltes næsten altid i hans Periode fremspirende Genier af udmærket Rang ved ublide udvortes Conjuncturer. Han var ikke allene en stor Maler, men besad ogsaa udbredte Kundskaber i alle de J den lærde Videnskaber, der sloge ind i hans Fag. Verden er han bekjendt af sin Strid med Hviid og T. Rothe.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Capitain Wulffsen har i Kattegattet erobret en af de Engelske udsendt Canonbaad med 2 Officierer og 20 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
Forordning, angaaende Kalds- og Birke-Rettigheder. Vi Frederik den Sjette, af Guds Naade Konge til Dannemark og Norge, &c. &c. Gjøre vitterligt: Skjønt Valget af de Mænd, til hvilke det betroes at være Folkets Lærere og Dommere, kun tilkommer Regenten, er Kalds- og Birke-Rettighed, fra de ældre Tider, jævnligen her i Rigerne bleven tilstædet Private. - Vi ville ei tilbagefordre disse Rettigheder fra de Godseiere, i hvis Værge, de ere komne, men Omhu for Statens og Embedsmændenes Tarv paalægger Os, nærmere at bestemme Rettighedernes Udøvelse, og at standse videre Erhverv deraf. - J Overeensstemmelse dermed, kundgjøres her Vor allernaadigste Befaling, om hvorledes de, som ere i Besiddelse af Kalds= eller Birke-Ret, sig have at forholde; paa det at det almindelige Vel kan fremmes, og at de Embedsmænd, hvis Kaar ere nedsatte, kunne gjengives hvad dem ved Landets Lov var tiltænkt. I. Kalds og Birke-Ret kan, fra den Dag denne Vor Anordning er kundgjort, ikke ventes tilstaaet ved no ger Benaadnings-Brev, eller i Fremtiden erhverves af nogen Kirke-Eier eller Godsbesidder. 2. De Rettigheder af dette Slags, som hidindtil have været forbundne med visse Embeder, eller med Stiftelsers Bestyrelse, forbeholde Vi Os herefter Selv allene at udøve. 3. Vore Grever og Friherrer, samt Adelen, beholde, for dem og deres ægte Afkom, de Kalds- og Birke=Rettigheder, hvoraf de nu ere i Besiddelse. 4. De som beklæde, eller tilforn have beklædet, noget Embede i Rangforordningens 3de første Klasser, saavelsom disse Vore Embedsmænds Hustruer og ægte Børn i første Leed, tilstaaes fremdeles Udøvelse af de Kalds og Birke-Rettigheder, dem nu ere forundte. 6.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-13
De som for nærværende ere lige med Adelen privilegerede, beholde, for deres Personer, de Rettigheder dem nu i denne Henseende tilkomme. 6. Enhver, uden Undtagelse, som i Følge heraf kan tilstaaes Adgang til at udøve Kalds- og BirkeRet, bør, ved herefter indtræffende Vacance i Embederne, bringe trende Personer, som besidde de fornødne Egenskaber, i allerunderdanigst Forslag, af hvilke 3de Vi allernaadigst ville udnævne og beskikke den, Vi finde værdigst til at beklæde det ledige Embede. 7 Skulde den, hvem Udøvelse af Kalds eller Birke-Rettighed, saaledes tilkommer, mangle Kundskab om et saa tilstrækkeligt Antal duelige Concurrenter til det ledige Embede, at han deraf, til den i Loven bestemte Tid, kunde bringe allerunderdanigst Forslag, da har han strax derom at gjøre Inberetning til Vort Cancellie, som foranstalter Embedet, paa sædvanlig Maad skal sammen opslaaet, som vacant; da Vedkommendes Forslags ret, under saadanne Omstændigheder, for den Gang bortfalder. 8. Hvad Udøvelsen af Birke-Rettighed i Særdeleshed angaaer, da paalægges det vedkommende Godsbesidder, i sit allerunderdanigste Forslag til det vacante Embedes Besættelse, tillige at godtgjøre: at den, som dertil udnævnes, kan finde anstændigt Udkomme ved at overtage dette Embede, enten særskilt, eller i Forening med andre passende civile Embeder, hvilke Han allerede beklæder. Til den Ende bør det nøiagtigen oplyses: at den Foreslagne, i Tilfælde at det vacante Embede Ham betroes, med Sikkerhed kan gjøre Regning paa i det mindste 500 Rdlr. aarlig Embeds-Jndkomst i det Heele. 9. Med Hensyn dertil skal det være Birke=Eierne tilladt, ved forefaldende Vacance, saavel at foreene Dommer- og Skriver-Embederne i eet og samme Birk, som og at bringe andre nærboende, af Os umiddelbart beskikkede eller stadfæstede, civile Embedsmænd, i Forslag til at overtage det ledige Embede tilligemed deres eget. Derimod kan ingen, som staaer i privat Tieneste hos Besidderen af Godset, ventes beskikket til offentlig Embedsmand sammesteds, Ligesom det og skal være dem, der udnævnes til Dommere og Skrivere i Birkerne, aldeles forbudet, at indgaae saadant Tjeneste Forhold med nogen Gods Eier i deres Embeds-District. 10. Ved fleere Embeders Forening bør det paasees, at det under een Embedsmand samlede District ikke udstrækkes videre, end til 4 Mile tversigjennem fra enhver af dets Grændser; samt, at denne Embedsmand, paa det nærmeste, boer i Midten af Districtet; Hvorfra allene kan ventes Undtagelse, naar nogen af Voxe egne Justitsbetjente, med hvis Embede Rettens Pleie i Birket passende kan foreenes, vorder foreslaaet og allernaadigst beskikket til Dommer eller Skriver sammesteds. - Hvorefter alle Vedkommende sig allerunderdanisk have at rette. Givet i Vor Kongelige Residentsstad Kjøbenhavn, d. 3 Junii 1809. Under Vor Kongelige Haand og Seigl. Frederik 8. (L. S.) Aars Mosting. saa Cold. Anudsen. Risom, Monrad. MS som om
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-17
Gre Nyeste derie af Kjøenhavn. Vil Ros Res Na Sjette Aargang. No. 72. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Junii, 1802 Løverdagen den 11 hos at Reisen til Birkerød. Pillegrimsvandringen. Reiser betragtes med Grund som een af Livets reneste og høieste Glæder. De styrke vor Sundhed, de berige vor Aand, de udvide Phantasiens kabne den bestandig nye StenerBirketreds der minde os om, at Livet er intet uden en Reise, hvor Sorg og Fryd ere de to store Landeveie, der i tusinde Bugter, mellem Tjørne og Roser, lede til vort fælles Maal. – Graven. Derfor reise hvo som kan og nyde Synet af denne store, skjønne og glæderige Jord saa ofte og saa længe som han kan. Kun stakket er Tiden – den drager forbi og forsvinder, hurtig som Nattens Skygger, naar Solen nærmer sig. Skjebnen har bestemt mig, som saa mange Tusinde Ubereiste, til at tilbringe min bedste, om ikke meste Levetid, inden for Axelstads gamle Volde. Hvor ofte har jeg ikke misundt den mindste Chinafarerdreng, der i sin Silketrøie trippede stolt omkring i vore Gader, Du har dog seet og hørt mere end jeg, tænkde jeg ved mig selv. Hvad ere alle de Kundskaber, der hentes i døde Bøger, mod de herlige Syner, der, endog uden at Du attraaede det, paatrængte sig Din Siel i Virkelighedens levende Rige, Duhar seet Solen bestraale en ganske anden Natur, en ganske anden Verden og en ganske anden Slægt. Hvad jeg kun har kunnet opdaget i Jndbildningens skuffende og taagede Speil, det har Du med Dine egne Øine kunnet overbevise Dig om. Mis Faundelsesværdige Dreng, – saa ung, og Du har allerede seet mere end mangen en sølvgraa Hjemfødning. Ligesom den fangne Fugl dukker og bader sig i den Kop Vand, som den Tyran, der røvede dens Frihed, har sat ind til den, for dog at nyde en Draabe af det Glædesbæger, som den i den fri Natur finder i rislende og blomsterkrandsede Bække, saaledes søger ogsaa jeg hver Sommer, at forlade mit Fuglebuur, og med Vandringstaven i Haanden, at gjøre en Lystreise til en eller anden Egn i Sjælland, for dog at smaae en Draabe – en eneste liden Draabe – af det store Glædesbæger, som den tænkende, følende og skjønnende Reisende finder hensat for sig overalt hvor han kommer hen paa Jorden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-17
Det var i Junii Maaned om Morgenen Klokken fire og en halv at jeg forlod mit Huus. Kun hist og her paa Gaden saae jeg en Pige, komme med Brød fra Bageren, eller en Kieldermand, mere sovende end vaagen, aabne sine Vindues skudder. Men i Naturen var Alting allerede i fuld Virksomhed. Sangfuglene i de gamle Castanietræer paa Kirkegaarden havde allerede istemt deres muntre Morgensang, Svalerne bragte, qviddrende af Glæde og slaaende med Vingerne, Føde hjem til deres spæde Smaa, Spurvene hoppede glade omkring paa Brostenene og opsamlede Smaakorn med deres Næb. - Alting var Liv og Munterhed – kun Skabningernes Konge, Naturens Mesterstykke, laae endnu i den besynderlige Halvdød, vi kalde Søvn, tryg under Morphenss forte Vinger. Ensom vandrede jeg min Vei, men med ganske andre Følelser end paa mine forrige Vandringer. Hvilke dybe Furer havde ikke Tidens hvasse Lee skaaret i mit Hjerte, Et Aar er kun kort, men dog kan der for hele Slægter som for det enkelte Menneske foregaae Forandringer i dette korte Tidsrum, der kunne virke paa vor hele Tilværelse. Med Veemod ilede jeg igjennem de skumle Ruiner, sørgelige Minder om Brittisk Bloddaad. Vor Frue Taarn, hvis tre Kroner pleiede at glimre, Solen, høit fremragende over alle sine Søstre det Taarn, som jeg troede mine Efterkommende endnu i mange, mange Led vilde kunne betragte med Beundring, laae i Gruus. Dets Hoveds Krone var falden - dets stolte Klokker, som høitidsfuldt pleiede at indbyde de Fromme til stille Andagt, var ikke meer. Vinden susede igjennem de sønderknuste Hvelvinger, og ropgjerrige Hage havde deres Rede de store Aabninger af Murene. "Du faldt, herlige Minde fra bedre og fredeligere Dage, ikke forTidens vældige Tand, ikke ved tilstødte Natur uheld, men ved Vandalers, Blodmænd, Vikingers Haand. Jeg skyndte mig alt hvad jeg kunde, for at komme ud af Porten, men ogsaa der mødte mit Øie intet uden Spor af Ødelæggelser – velmeente og ildemeente Ødelæggelser. De Træer i Aleen, som vare voxne op med mig, som jeg havde seet plantes som spæde Poder og blomstre i deres største Kraft, vare fældede og forhugne uden mindste Nytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-06-17
Jnden- og udenlandske Efterretninger. Indenlandske Efterretninger. Legationsraad Kirstein, Medlem af Directionen for den vestindiske Gields Liquidation i Kjøbenhavn, er allernaadigst beskikket til Deputeret i det Kongelige Finants Collegium.