Aalborg Stiftstidende, 1833-05-01
Kjøbenhavn. Hr. Dandselærer Bagges allernyeste (i sidste Avis berørte Aftenunderholdning har nu fundet Sted. En talrig Forsamling havde indfundet sig i Theones og Thalias Tempe, paa Hjørnet af store og lille Kannikestrædet, og snart fyld, tes baade Parterre og Loger med en nysgierrig Mængde Tilskuere. Omsider rullede Tæppet op, og ind treen Her Bagge. Efterat være modtaget med de meest stormende Bifaldshilsener, rectterede Kunstneren det af ham selv forfattede Digt: "Tychobrahesdagen, der optoges med ligesaa mageløs Applaus som hans egen Fremtrædelse. Neppe var Her Bagge, efter Recitationen af dette skjønne Digt, traadt til bage imellem Coulisserne, førend et almindeligt jublende, Bagge frem!" gjenklang fra Alles Læber. Beggeistret ved denne glimrende Anerkiendelse af sine Præstationer, styrtede Hr. Bagge ind og henrev ved Fremsigelsen af Oehlenschlagers Phoenix" paany alle sine Tilhørere. Endnu fortrinligere lagde Hr. Bagge sin overordentlige Kunstner=Virtuositet, og sin fine Humor for Dagen ved Fremsigelsen af hans eget geniale Digt min Hoste, og Abrahamsons: "Min Søn, vil Du i Verden frem, saa buk, hvilket sidste har især foredrog saa karakteristisk, at Publicum ikke kunde undlade, paa forskjellige Maader, at udtale sig til hans Berømmelse, og fra Tid til anden at sende smaa kritiske Kunst notitser og andre Strøbemærkninger op paa Scenen. Herved indtraf det snurrige Tilfælde, at, da en af Tilhørerne i sin Begeistring lod en bemærkning indflyde, svarede Hr. Bagge under Recitationen, med megen Aandsnærværelse, med Digtets egne Ord: "Hold Munden, buk atter og tie- Første Afdeling var nu forbi, og Publicum ventede med forøget Længsel paa den anden, hvori et Brudstykke af Klingemans Faust skulde bringes paa Scenen. Som bekjendt har Hr. Bagge fortrinligt oversat Faust; man maa derfor særdeles meget beklage, at endeel urolige Hoveder iblandt Publicum, efter at Symphonien var endt, fik det besynderlige Jndfald at afsynge nogle nationale Melodier, hvoriblandt Tappenstregen til Texten af Kong Salomon og Jørgen Hattemager. Dette Jndfald havde en uventet og ubehagelig Jndflydelse paa det Følgende. Tæppet rullede atter op- og Publicum, overrasket ved at see Hr. Bagge i en spansk Ridderdragt, grandios trædende frem som Faust, udbrød i en sværmerisk Begeistring: "Bravo, Bravissimo, Bagge leve!" - Saavidt gik Alting godt; men med eet fløi en Par Appelsiner og et andet fra Planteverdenen laant Symbol (Rygtet vil paastaae, en Kartoffel) fra Tilskuerpladsen og paa Scenen, og hvoraf den sidste var saa uheldig at træffe Hr. B. lige paa Maven. Med Rette opbragt over et saadant usømmeligt Forhold, tog Hr. Bagge med megen Værdighed sin castilianske Ridderhat med vaiende Fjerbusk af Hovedet og udbrød. Mine Herrer, Nogle iblandt dem viser mig en Opførsel, som jeg ikke veed, hvorledes jeg har forskyldt ..... De kan faae Deres Penge igjen . . . . med jeg spiller paa ingen Maade længere. - Efter disse Afskedsord styrtede Hr. Bagge i sin jordiske Skikkelse ned til sin Bopæl paa Hjørnet af store Brøndstræde og Slippen, og de rolige Tilskueres Glæde var nu forbi. - Enhver Kunstynder maa harmes over denne Opførsel ved en saa Meget lovende Kunstners Præstationer. Veile Avis.)