Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-06-10
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Den Fred, som Europa nyder; den Eenighed, som hersker imellem Regenterne, og som er Borgen, for dens Varighed; Betryggelsen for Landenes indvortes Rolighed; Handelens Oplivelse med alle Slags Fabrikater, den større Frihed, som man har begyndt at forunde den i England og Aftagelsen af Speculationer i Coursen har man angivet som sikkre Forbud paa den bedre Tid, som Europa gaaer imøde; kun for den vigtigste Stand i Staterne, for Landmanden, have Udsigterne hidintil kun været maadelige, (Klagen over denne Gienstand er saameget meere almindelig og billig, som den i dette Foraar almindelig opvakte Forventning om bedre Tider for Jorddyrkerne og om Kornprisernes Stigen, en Formodning, som Storherhertugen af Baden nyelig har yttret i sin Tale, slog for det første feil ved Landpartiets Overvægt i Parlamentet) man har omstændeligen undersøgt Aarsagerne til denne almindelige Nød og gransket over Midlerne til at hæve dem; men de bedste Midler dertil ville fremkomme af sig selv, ved Tingenes naturlige Gang og de Forandringer, som Tiden fører med sig; ogsaa disse Klager ville om nogen Tid høre op og komme til at give Plads for andre; det hører til Jordlivets Beskaffenhed at en vis Masse af Sorg og Glæde, ligesom af Kulde og Varme er fordeelt paa denne Klode og at dets Forandringer bestaaer fornemmelig deri at hiine ligesom disse, nu yttre sig paa et Sted og i en vis Skikkelse, og nu paa et andet Sted og under andre Former. En Udsigt for Kornhandelen har i det mindste bestemt viist sig, nemlig at det Qvantum Kornvarer, som laae oplagt i England under Toldvæsnets Segl, og som bliver anslaget til 4000,000 Qvarteers (850,000 Danske Tdr.) ville blive tilladte at sælges i Landet; og naar dette Qvantum først er afsat, saa vil der aabnes et nyt Rum for Speculationen. Hvor let en Speculation kan opkomme sees af den temporaire Speculation i Colonievarer, som fandt Sted i Aar, og Kornvarernes Afsætning lider fornemmelig under Mangel paa Speculation, og meere derunder end paa Overflødigheden af de opdyngede Kornforraad; thi saalænge Landmanden skal bestandig søge om Afsætning for sit Korn og dette ikke skal søges hos ham, saa kan det ikke komme i Priis. – Den stedse tiltagende Søgning efter Uld og Fedevarer viser at Landmanden har blot nødig at rette sin Produktion noget meere efter Tidsomstændighederne, for igjen at hielpe sig paa Fode. Paa den sidste Frank forter Messe, som i det heele roses, antager man at Uldpriserne vare omtrent gaaede 30 til 40 PC. i Veiret. - Hvor vigtig Uldproduktionen er i andre Lande giver sig tilkiende af følgende Exempel: en Uldhandler i Vien havde sluttet en Kiøbekontract med en Østerrigsk Godseier og at indkiøbe hans heele Uldproduktion; til Contracten var der føiet den Betingelse, at dersom Sælgeren kunde inden Afleveringstiden faae en høiere Betaling for sin Uld, saa skulde det staae til ham at hæve Contracten, dog under den Forpligtelse at han skulde deele Avancen med Uldhandleren; dette skeete og denne sit 92000 Keisergylden i Erstatning for sin Halv vart. Læder er ogsaa een af de Artikler, som gik meget i Veiret paa den sidste Messe. Dog er ingen Artikel meere steget i Prisen end Bomuld, hvis Priisforhøielse siden dette Aars Begyndelse anslaaes til 100 PC. Man bemærker forresten paa Messerne i mange Henseender de store Fordeele af Amerikas Emancipation, og det i mangehaande Henseender og ved de forskielligste Konstprodukter; paa den sidste Frankforter Paaskemesse havde saaledes en Kiøbmand fra de foreenede Stater Commission paa at opkiøbe 12000 Schakspil; en anden Amerikaner skal have opkiøbt for 20000 Gylden af Glasperler, strikkede Punge og allehaande andre Smaating; i Amerika har man Mangel paa Menneskehænder og vil derfor ved mangfoldige Artikler længe komme til at trænge til Europa. – Den stærke Forbrug af Jern i England og deraf følgende tiltagne Afsætning af Jern i Sverrig, har opvakt Jnterressen for at drive Jernproduktionen med en større Kraft; men den Svenske Frieherre von Manner heim har nyeligen i et Skrift erklæret sig imod denne Udvidelse fordi Skovene blive derved alt formeget medtagne. – Redacteuren af dette Blad har havt Leilighed til at see en Tegning med Forklaring over de Jernbaner og Dampvogne, som nu komme i Gang i England og er derved bleven istand til at giøre sig et Begreb om deres Jndretning: Jernbanerne bestaae af to Jernrender, som blive gjorte af flade Jernstykker med en fremstaaende Rand, saa at Hiulene ikke kunne glide ud; eller de ogsaa sættes sammen af convere Jernstykker, da der saa maae være Render i Hiulene selv. Et saadant Stykke, Jern er sædvanlig to til tre Fod langt, og der hvor to Stykker blive foreenede med hinanden lader man dem hvile paa Blokke af Jern, Træe eller af Steen; Tykkelsen af disse Stykker maae rettes efter den Last de skulle bære; de convere maae altid være stærkere end de flade; men for ikke at giøre Vægten for stor, saa fordeeler man den paa flere Vogne, som man spænder den ene bag efter den anden med stærke Jernlænker; den forreste af disse spændes til Dampvognen, som kiører foran, og i Almindelighed kan slæbe med sig en Række af 30 Steenkuls vogne, hver beladt med 10 Centner; med dom kan den kjøre 3 1/2 Engelske Miil (eller ligesaa mange Danske Fierdingvei) i en halv Time, naar en Dampvogn har kun en let Fragt at slæbe, saa antager man at den kan giøre 10 Engelske Miil eller 2 1/2 Dansk i Timen; altsaa en Reise fra Kiøbenhavn til Hamborg, naar Belterne ikke vare, i et Dagn. Dampvognen seer ud som en lang Tønde, med to Skorsteene, een til at lade Røgen og een til at lade Dampen gaae ud af, som hviler paa Fadingen af en Vogn med et Hiul til at drive Maskineriet paa hver Side imellem Vognhiulene. Formodentlig vil denne Jnvention gribe stedse videre omkring sig og den Tid komme, at man vil finde det fordeelagtigt at anlægge Jernbaner paa hver Side af de store Landeveie, og finde det fordeelagtigere at transportere Kornvarer og andre Varer til Lands end at betiene sig af den altid usikkre Kystfart; naar et Compagnie foretog sig en saadan Entreprise og holdt Dampvognene, og Folk havde Vogne, som passede til Jernbanerne, saa kunde de maaskee for en Bagatel faae deres Varer transporterede til og fra Hovedstaden. Mange Heste ville i Fremtiden undværres, og fleere Menneskeer finde deres Underholdning i Stedet (saaledes raisonnerer man i det mindste nu i England, hvor man anseer Jernbanerne at være fordeelagtigere end selve Canalerne; om det vil holde Stil vil Tiden lære.)Et Engelsk Gascompagnie, som er bestemt til at udstrække sig til alle Europæiske Nationer (European international Gas Company) som er forskielligt fra det Congreviske Gaskompagnie, har bekiendtgjort sine Hovedbetingelser i sin Plan til at oplyse Stæderne med Oliegas, som det har forelagt fleere Regieringer. Dets Agenter skulle i enhver Stad, hvor de ville foreslaae Gasoplysning, andrage paa at oprette et aldeeles nationalt Compagnie, som skal levere de fornødne Fonds til et saadant Foretagende, i det høieste vil det Engelske Compagnie levere dertil den fierde Deel af Capitalen og tillige giøre Forskud til at forskaffe de fornødne Forskud i de Stæder, hvor ellers Gasoplysningen vilde gaae i Langdrag. Ethvert Selskab, som oprettes paa Fastlandet vil udgiøre en Deel af Compagniet, som har sit Sæde i London, og erholder Ret til at giøre en proportioneret Fordring paa den heele Masse af dettes Gevinst af alle dets Gasoplysnings Foretagender. Enhver enkelt Person kan blive Actiehaver og Kompagniet har til dette Formaal holdet 10,000 Actier paa 50 Pd. St. af dets Capital af 2 Millioner Pd. St. tilbage for at uddeele blandt de forskiellige Europæiske Stæder. Enhver Actiehaver, som har underskrevet sig for 20 Actier til 50 Pd. St. erholder Rangen af en Direkteur for Selskabet, og vil nyde de samme Fordeele, som en Direkteur i London; disse bestaae i foruden den alle Actiehavere fælleds Jnterresse af 3 PC. i en fast aarlig Gage af 150 Pd. St. og Ret til enten personlig eller ved en Fuldmægtig at bievaane Forsamlingerne angaaende Gas oplysnings Jndretningerne i hans Fædreland ligesom Kompagniets Generalforsamling i London.