Berlingske Tidende, 1828-09-06
Næste Morgen overgave Jrlænderne, som udgjorde den største Deel af den tredie Bataillon, sig, for det Meste uden Vaaben, til de Tropper, der beleirede Kasernen, og bleve strax bragte ombord paa Skibene. Under Angrebet den 11te Juni paa Kasernen paa St. Anna=Plads vare endnu to andre Punkter af Staden blevne indlemmede i Krigsskuepladsen. Ogsaa den fra Pernambuco ankomne, og i Fortet de la Praia vermelha kasernerede, Jæger Bataillon (bestaaende af Tydskere) havde begyndt at reise sig, efterat Major Benedicto var bleven dræbt af Mandskabet. Jrlænderne, over 1500 Mand, som befandt sig i samme Citadel, gjorde Mine til at forene sig med Tydskerne. Ogsaa imod dette Fort blev en Deel af den bevæbnede Magt afsendt, for at holde Oprørerne i Tømme, og forebygge videre Excesser. De af Regjeringen tagne Forholdsregler imod de tre Punkter, hvor Oprørerne havde concentreret sig, bleve om Eftermiddagen den 11te Juni hurtig bragte i Fuldbyrdelse. Men National Troppernes Antal syntes alt for ubetydeligt i Forhold til Oprør rernes Antal. Det blev derfor besluttet at gjøre et raskt og afgjørende Slag, uden at oppebie den yderste Hielp, som kunde ventes af Folkets Forbittrelse, og til den Ende indbød Keiseren Admiralerne af den herværende Franske og Engelske Station til, at stille Marine Soldater af begge Escadrer til hans Disposition. 500 Sø=Soldater af den Franske Station begave sig ufortøvet, under Fregat-Capitain Rabands Befaling, i Land, og bleve stillede til Hs. Keiserlige Majestæts Disposition. Tre Compagnier ankom midt om Natten til Slottet St. Christoph, et fjerde besatte St. Bento-Høiene, og det femte afløste ved Arsenalet Artilleristerne af den Keiserlige Marine. Et Corps paa 300 Engelske Sø=Soldater, under befaling af Commandeuren paa Thetis, landede den 12te om Morgenen ved Arsenalet, og begav sig strax til Slottet St. Christoph, for i Nødsfald at beskytte Keiserens Person. Ogsaa opstillede der sig den 12te tre Kanoneer-Barker ved Strandbredden, i Nærheden af den tredie Bataillons (Tydskernes) Kaserne, hvor Oprøret først havde begyndt. Kl. 3 om Eftermiddagen gav Keiseren befaling til at indslutte den anden Bataillon af Tydskerne, som havde sit Standqvarteeri denne Kaserne. Keiserens Adjutant, Brigade General Lima, fiiCommandoen over Tropperne. Bevogtningen af Slottet blev anbetroet det Engelske Corps og den sædvanlige Keiserlige Vagt, bestaaende af Tydskere, som ikke havde revolteret. De fem Franske Compagnier befandt sig iblandt de Tropper, der vare bestemte til at angribe Kasernen. Førend man skred til Fiendtligheder, blev der afsendt en Parlamentair til de oprørske Tydskere; deres Svar var, at de ønskede at erfare Keiserens Sindelag med Hensyn til dem, og at de udbade sig Betænkningstid, førend de overgave sig. Den forlangt Frist blev bevilget. Da denne var udløben, afsendte Generalen anden Gang Parlamentair-Officerer til dem, med Opfordring til, ufortøvet af nedlægge deres Vaaben, da han i modsat Fald inden et Qvarteer vilde give Tegn til Angreb. Ti Minuter derefter rykkede Bataillonen ud af Kasernen, det lerede forbi i Slaglinie, commanderede af 4 Officerer, præsenterede Gevær for Blokade=Tropperne, under det af hele Bataillonen gjentagne Raab: Keiseren leve, og nedlagde herpaa compagnieviis dens Vaaben. Umiddelbart derpaa blev Mandskabet i ført tilbage til Kasernen, Bataillonens Fane og Casse blev bragte til Slottet, og Vaabnene deponerede i det ridende Artilleries Kaserne.