Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-04
J No. 36 af dette Blad vil Recensenten, kortelig vise den aabenbare Uretfærdighed og det heel snorrige Ræsonnement, Anm. har gjort sig skyldig i. Uretfærdigheden grunder sig, som Rec. anfører paa den urigtige (de anførte Aarsager ere virkelig maadelige) Læsning af Ordet ingenlunde for nogenlunde; da dette imidlertid ikkun er en i dette Blad indløben Trykfeil (hvorom den Jkketroende hos Skilderiets Udgiver, af Manuskriptet kan overbevise sig,) kan Anm. ei andet, end bevidne, hvor ondt det gjør ham, Rec. bortødsler saa megen skjøn Logik derpaa. Hvorvidt iøvrigt denne Logik strækker sig, sees af følgende: Rec. siger selv, han har sagt nogenlunde nøiagtig; Anm. spørger nu enhver, som kan Dansk, og kjender det mindste til Logik, hvad dette Udtryk vil sige, Af disse kan vel ei erholdes andet Svar, end at det betyder, ei saa nøiagtig, som det kunde være, men af Rec. faaer Anm. det Svar, at det vil sige, forsaavidt som dette paa et saa lidet Kort er mueligt, hvilket Rec. videre paastaaer at falde af sig selv. Rigtig nok vil Rec. forsvare sig med, han derefter har anført, at Kortet forsaavidt svarer til sin Bestemmelse; men enhver inseer dog vel at et Ord ei kan ansees at være hensat uden Betydning, og nogenlunde altsaa var overflødigt, naar Floderne vare tegnede saa nøiagtige, som det var mueligt, thi mere kan jo ei gives. Angaaende den følgende Paastand, at Rec. aldrig har seet fortrinlige tydske Kort, vil Rec. atter forsvare sig med sin relative Mening, imidlertid gjør det Anm. ondt, han endnu engang maa bekræfte samme, da Rec., som sagt, aldrig maa have seet de gode Skole-Atlas, som f. Ex. i Berlin, Weimar og flere Stæder i Tydskland ere udgivne. Angaaende den strenge Bedømmelse, hvor Rec. paastaaer endog at have været lemfældig, fremsætter Anm. blot for Ligheds Skyld samme Mening angaaende Meyers Kort. J disse Poster bestaae da Anmælderens Uretfærdigheder. Dernæst fremsætter Rec. sine Aarsager til den, som han selv tilstaaer, brugte ulige Fremgangsmaade, hvilke man finder i No. 37 af dette Blad. Anm. erkjender fuldkommen de Grunde, der tale for, at Fædrelandets Kort bør være fortrinligen behandlede i Udførelsen, men tilstaaer derfor ingenlunde Rec., at de øvrige Lande efter Behag kunne behandles skjødesløse eller ligegyldige. Da Rec. forresten anfører, at Anm. fremsatte Mangler paa Meyers Kort ere ubetydelige, maae Anm. end eengang bede Rec. at bemærke f. Ex. Themsen, (der ikke er en ubetydelig Flod), Spaniens Jndknibning, hvor 2 Graders Gevinst paa 15 Grader er for meget, og flere. - Herr Major Meyer har ogsaa for endeel anerkjendt de fremsatte Feil, og de kuldkastes sandelig ikke ved et saa grundløst Ræsonnement. Specielle Madsigelser vogter Rec. sig overalt for, fremfører blat relative Forsvar, og bliver ved sin Mening, at Skolekorts Nøiagtighed er en Biting. Virkelig en fortræffelig Mening! Tilsidst vil Rec. i No. 38 vise Anm. besynderlige Logik, men da han selv nogenlunde synder imod samme i Begyndelsen af dette sit Forsvar, vil det ei sige stort, som ogsaa korteligen skal vises. Først i Recensionen revser han Loses Kort, især for Utydelighedens Skyld, uden at tale og Rigtighed; nu derimod kræver Beviset den modsatte Mening, og strax er Rec. færdig, i det han siger, at næsten alle de af ham opgivne Feil, (man husker vel, Utydeligheden især) ei kunne skrives paa Steentrykkens Regning. Jmidlertid hidrører dog Landets utydelige Begrændsning o. s. v. deraf, at Steentrykken ei saa fiin, som Kobbertryk betegner Vandet, og altsaa en Samling af Øer med de mange grove Vandstreger løber i eet; her kan da efter Anm. Overbeviisning aldrig blive Spørgsmaal om Tegningen, og Skylden følgelig allene skrives paa Steentrykkens Regning. Betræffende den Syllogismus over Hirsholmen, da erklærer Anm. herved Recensentens Uformuenhed til paa et Kort i den Maalestok, som Danmark, at ansætte den, da omtrent 20 Secunder, den største Udstrækning nogen af Hirsholmene har, ei kan angives. Paa gandske illumineret og ikke gandske illumineret kan Rec. ifølge sin egen Logik ei finde Forskjel, da efter den gandske og ikke gandske, saavelsom nogenlunde rigtig og rig tig ere en betydende Udtryk, hvorimod Aum.