Politivennen, 1800-01-01
Til Præsten i Kirkehelsinge. Ved Forsøget paa at gjendrive det af Præsten Alexander Holm til Kirke Helsinge, i Politivennen No. 112 og 11Z fremsatte Svar, har jeg kun til Hensigt at oplyse og bevise min i samme Blad No. 110 indrykkede Anmældelse, der ene foranledigedes af inderlig, billig Fortrydelse og Uvillie over den der tilsigtede, i mine Tanker saa umoralske Handling. At den omflakkende Uhrmager var af den romerske chatolske Religion, vidste Præsten ligesaalidet før Begravelsen, som nogen anden i Sognet, da ingen der kjendte ham; og af mig som commiteret Skivteforvalter, den eneste, der havde den Afdødes Papirer i Hænde, og følgeligen kunde give Oplysning herom, havde han ikke rekvireret den. Paa den blotte Formodning altsaa, siden den Syge nu og da raabte paa Maria, kunde vel Præsten ikke nægte den forlangte Jordpaakastelse? - Mangel paa saadan Vægring bliver altsaa ingen Fortjeneste af Præsten.. Om Uhrmageren døde Torsdag eller Fredag gjør intet til Sagen, da det er bevisligt at Ligkisten ej blev færdig før Søndag Aften hvorfor og Nøllerens Bekvemmelighed, det er: at denne ansaae sin Altergang vigtigere end Begravelsen, ligesaalidet kan ansees som nogen rimelig Forsvarsgrund. De der kjende Landsbykirkegaardene veed, at der paa de fleste ere Gjennemgange, hvorved Dørene ofte komme til at staae nabne, saa at baade Svin og Hunde indfinde sig der. Hvor upassende altsaa at anvise Liget sin Plads i den aabne Grav. Ligbærerne vare af samme Tanker; og sendte derfor Bud til mig med Anmodning om at maatte hensætte Liget i Kirken, hvilket gav Anledning til at jeg blandede mig i denne Begravelses Sag. Jeg troede at burde afværge fra Godset alle mulige ubehagelige Følger af skadelig Uddunstning, og afsendte i den Anledning Godsets Forvalter med min nævnte høflige Anmodning, der, som Præsten selv siger Pag. 1790 vtil største Forundring for Godsejeren ikke blev opfyldt,2 hvilket deels skulde være Gjengjeld, fordi jeg ikke, efter hans Anmodning, lod Annexvejen istandsætte, deels og, ifølge Pag. 1796, 3fordi det havde sin gode Rigtighed, at han hverken en Søgneller Helligdag var forpligtet til denne Forretning., Det første var privat Animositet, det sidste en uforklarlig Underlighed; thi efter min Formeening, var det mindre secterisk Had ganske at nægte Jordspaakastelsen ifølge Embedspligt, end at lade den Afdøde, for sin Religions Skyld, staae i Graven utildækket samfulde otte Dage. Med Ringeagt for sine Medmennesker kunde man i det mindste benævne den Handling at lade Liget saa lang Tid henstaae aaben i Kirken. Hvorvidt en i Norge brugelig Sædvane at opsætte Jordpaakastelse til næstfølgende Søndag, der maaskee finder sin Undskyldning i besværlige Fieldveje, stundom endog i lange ubehagelige Søerejser, er lovlig, og hvorvidt dette kan anvendes paa Danmark, og iy specie paa Helsing og Drøselbjerg Sogner, mellem hvilke neppe er en halv Miil, en om Sommeren særdeles jævn og godVej, skal jeg ikke afgjørende kunne bestemme, kun synes mig Aarsagens Ophør burde være Virkningens. Den Sognevej, Præsten trækker ved Haarene ind i sit Forsvar, er en af forordningsmæssig Brede indgravet Vej; den har ved at beskrive en lige Linie forkortet den gamle Annexvej. God kunde den i forbigangne Vinter, - da endog Kongevejene ikke vare det, - saameget mindre være, som den først midtsommers blev indhegnet, uden at man formedelst det regnfulde Aar kunde blive færdige med dens Istandsættelse. For at Præsten og andre ikke deraf skulde tage Anledning til Anke, og tillige have den fornødne Sikkerhed lod jeg paa Agrene langs med Vejen henligge et bredt Stykke Jord til Færselen, ja lod endog nogle Steder Grøfterne gjenskyde til Overgange; men at denne Vej kunde være Aarsag til Udeblivelse fra Jordpaakastelsen er aldrig gældende, da Bisættelsen blev foretaget d. 24 April paa en Tid, hver Mand veed, at alle, endog de sletteste Veje vare ved den lange Tørke blevne særdeles gode og tilkørte. End staaer Præstens Andragende tilbage: aat Godsejeren fjelden eller aldrig kommer i Kirken, - hvorved naturligvis de pag. 90 anførte visse Aarsager maae forklares - og. at det var noget uventet for Bønderne at see dette Beviis paa hans Omsorg for deres Sundhed." Det første, skal jeg villigen indrømme, dog med den Forklaring, at jeg fjelden, naar Lejlighed gives, forsømmer nogen Agteds Foredrag ifær naar jeg veed en bestemt Tid til Prækenens Begyndelse; det sidste gjendriver et fra Hr. Eskadrons Chirurgus Petersen i Slagelse erhvervet Attest, som beviser at jeg i 3de Aar har lønnet Læge for Godsets uformuende Bønder, samt uddelt og betalt de fornødne Lægemidler. d. 11 Juni 1800. von Deurs. Ejer af Bøttrup.