Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-04-20
Jndtil Tirsdagen den 10de April var der, ifølge de ofsicielle Anmeldelser (og disse skulle dog langtfra ikke være paalidelige), alt angrebne deraf 5998 Personer, og døde 2334. Hvorledes den tager til kan sees deraf, at der fra Fredag til Løverdag Middag vare døde 203 Personer, fra Løverdag til Søndag 295, fra Søndag til Mandag 385, og fra Mandag til Tirsdag 455, altsaa omtrent 100 Personer flere hver Dag. J de sidste 24 Timer var over 1300 Personer blevne angrebne deraf Skrækken er uhyre stor. Efter Kl. 9 om Aftenen seer man næsten ikke noget Menneske meere paa Gaden. Maag foldige flygte bort, og daglig bestilles der over 200 Post heste. J alle Gader sees sort overtrukne Liigvogne, der kaldes tapissieres, af hvilke enhver indeholder 6 Liigbaarer. Mange fornemme Personer vare alt bortrevne deraf, blandt hvilke nævnes, Pairen Monville, den Deputere. de Hr. v. Chauvelin, Divisionschefen i Krigsministeriet Hr. Pathey, Hr. Royer=Collard, D. Chef i Handels ministeriet, og Vizille, En af de øverste Embedsmænd i Jndenlandsministeriet, Baronesse Varanze, Oberstinde Chateau, En af Parises rigeste Boghandlere Hr. Fan tin, Ministeren Perriers Broderkone, o. m. Fl. Men at Hr. Perrier selv ligger haardt angreben deraf, er noget som volder allermeest Bestyrtelse, Først havde hans Kudsk faaet den, derpaa hans Privatsecretair, og endelig han selv. Der udstædes hver Dag Bulletiner om hans befindende, og Rygterne sige, at hvis hans Sygdom bliver langvarig, vil Kongen selv i hans Sted præsidere i Ministeriet. Da han blev syg faldt Coursen, og lige tre som hans Sygdom bliver værre eller bedre, saaledes gaaer den hver Dag op og ned, saa hans Befindende er for Øieblikket Parises Børsbaromether, hvisaarsag de med stor Ængstelighed spørges til ham. Ogsaa den russiske Ambassadeur, Grev Pozzo di Borgo, har været angreben af Cholera, men er bleven reddet ved Blodigler paa Brystet. J Gaden l'Auxerrois er en meget fornem Dame og en tydsk Adelsmand, som vare reiste til Paris for at undgaae Cholera, blevne dens Offere. Mange Soldater og ikke faa Officerer af Garnisonen ere døde i Cailleau-Hospitalet, hvor Soten ligeledes griber stærkt om sig. Forhandlingerne i de Deputeredes Kammer gaae i Staa, Skuespilhusene ere tomme, og hvad der er det Bedste, Pøbelen begynder at gaae i sig selv og indsee, at det dog nok alligevel maa være en Sygdom, som Gud hjemsøger Staden med, og ikke Menneskeværk. Jstedet for Raserie og Vantroe bemægtiges den nu, da den seer Offrene falde rundt om sig, af en dump Bedøvelse. De arme Læger havde især været udsatte for dens Raserie, og havde under alleslags Forklædninger maattet besøge deres Syge, især havde Fruentimmerne, og fremfor Alle de bekjendte Hallens Damer (Fiskerkjerlingerne) været deres værste Forfølgere. En Dag fik de fat paa en Læge og vilde kaste ham ud i Vandet, saa han maatte forsvare sig med sin Amputeerkniv, og slap lykkelig fra dem. At man virkelig har villet benytte sig af denne Leilighed til at vække Oprør og fornye den almindelige Skræk, erfares af flere Omstændigheder, saasom at man virkelig havde gjort Forsøg paa at forgifte nogle Melkehandleres Kar, saa Enhver maatte tillaase sine Brønde og Melkekar; de skjændigste Proclamationer, hvori Pøblen opfordredes til Oprør og Plyndring, og hvori de afskyeligste Bagvaskelser opdigtedes om Kongens Person, bleve satte i Omløb. En Aften fik Politiet Nys om, at man Natten efter vilde sætte Jld paa Deputeretkammerets Forsøningssal, hvorover Tropper og Politie maatte sættes i forøget Activitet. Regjeringen er derfor i en slem Forlegenhed: at beholde 30,000 Md. liggende inde i Staden er farligt med Hensyn til Cholera, og forlægge dem udenfor, saa har man dem ikke strax ved Haanden. En Dagmarsch fra Paris ligge desforuden endnu 20,000 Md. Men desværre griber nu ogsaa Cholera om sig i hele Omegnen af Paris, og det ligeledes paa en meget voldsom Maade. Allerstærkest raser den i Grenelle. Den er udbrudt i Versailles, Beauvais, Orleans, Chalons, Calais, Rouen, o. m. fl. St., ja saagar Toulouse nævnes som anstukken.