Berlingske Tidende, 1795-04-10
Efter at have læst i de Berlingske Tienders Tillæg No. 13. den af Ober=Auditeur Brandt, Politiemester og Raadmand i Bergen, af 24de Januarii udgivne Avertissement i sig selv betragtet fra sin Udgiver, som et utidigt Forster, og den siden derpaa af Politimesteren i Adresse-Avisen Nr. 10 for et Skin saa tverydig offentlige Erklæring, som ei skeede førend de samtlige Profet sionister yttrede sin opmærksomme Fortrydelse, og at lægge for Dagen den af Politiemesteren over al Skrive- og Trykkefrihed ophøiede Tænkemaade, som ingen uden ved indbildt Stolthed kunde troe sig at have Ret til i alt hvad hans medfødte Gemyt og ildeskaarne Pen kunde afmale. Unægtelig bliver denne Sandhed: havde det været ham saa magt paaliggende at forandre, som den var ærekrænkende for en heel Stads Jndbyggere af Professionister at fordøie, havde han i Adresse-Avisen No. 9 igienkaldet sin Feiltagelse, da den var ligesaa indlysende strax som siden. - Nu til Erklæringen: Jkke lumsk Anfald, nedrig Skadelyst, Raserie, o. s. v. Meget rigtig: Politiemmesteren har ei heller derover i mindste Maade at klage, thi alt er gaaet meget fornuftigt og sædeligt til; det øvrige maa ansees som Børneværk. Den i Almindelighed til enhver Haandværker hensigtede Jndbydelse: at være velkommen, har Jndvaanerne i lang Tid haft Prøve paa, endskiøndt de Kommende - budne eller ubudne - ei har manglet Understøttelse, har de med Tiden ei alle viist sig gode og nyttige. Den kunstige Vending fra Professionist til Muur= og Bygningsfolk, siger intet til Godtgiørelse for den talrige Classe henhørende Professionister; men tvertimod bekræfter Avertissementet og tillige indbesatte en heel Flok af vore Bønder (saa kaldede Striler). Dette er indlysende endog for Blinde. Det brugte Udtryk, næsten ingen, bifalder ikke Udgiveren, ei heller nogen fornuftig ærekiær Mand, hvor det da stod: hvilket ene maae tilskrives den liden Tid, jeg da havde at skrive &c. Den korte Tid her saa omstændelig klages over, var ikkun fire Dage fra den ulykkelige Dag til Postens Afgang: beklagelig kort Tid til et saa vittigt Avertissement. - og var selv uvidende om at have betient mig af en saa urigtig Udladelse, indtil jeg læste samme paa Tryk o. s. v. En skien Tilstaaelse fra en Embedsmand, som Politiemester og Raadmand, ei at være sig selv bevidst hvad han skriver førend at see det paa Tryk. Det maatte da herved ønskes og tilraades ham og en hver, som af Mangel paa en god Hukommelse, Haand eller Hierre vilde herefter lade trykke paa Stæder sine Udladelser, sot selv først at see sammetrykt, at det ei siden skulde komme tilbage med Beskiemmelse: at jeg aldrig har paatænkt at fornærme noget Lang eller Haandværk. Ligesaa lidet at noget Laug eller Haandværk skulde paatænkt at kommet ham nær, som Politimester og Randmand, for detslige Bagareller. Den Paaberaabelse: om Laugenes lovlige Rettigheders Haandhævelse og Beredvilligheds aflagte Prøver, troer vi ikke, efter hans Formeening, her kan anføres, som tilstrækkelige Beviser, formedelst de ved Alderdom er bleven saa smu sige, de til kan forevises; og til at hæve al optænkelig Skade af samme for vedkommende Professionister; dette er ikke saalet hævet som lovet, indseer enhver, som er de fremmede Stæders Professionisters Svenne Samlinger bekiendt, og den Letsindighed deslige Udladelser giver Anledning til: haaber jeg med denne Declaration at have efterkommet alt hvad lovlig Ære, kiærhed bør enten tilstaae eller fordre. Om dette bliver en lovmedholdig Satisfaction og fuldkommen fyldestgiøre se for Laugene især, indlades til høiere vidkommende Steder at bedømme. J øvrigt er det enhver ærekiær Mands Pligt, hver i sin Kreds, at stræbe for den offentlige Rolighed, Sikkerhed og Ordens Vedligeholdelse, uden derfra at lade sig hindre eller afskrække. Bergen, den 14de Martii 1795. Paa samtlige Laugers Vegne, Torchel 5 Berg. Andreas Lude. Erich Angell. Ole Johan Steen. Udi det Kongsvingerske Leyr, er i Februarii sidst ved Døden afgaaet, Enken eseer forrige og forlængst afdøde Guarnisons Fældtskiær ved Kongsvingers Fæstning Danies Hull, Madame Hedevig Hyll fød Krenger; hendes efterladte Boe er strax af mig taget under Behandling og ved Auction udbragt i Penge, samt med betydelig Gield findes behæftet; af hvilke Aarsage Boet ikke taaler noget ordentlig Proclama til bemeldte afdøde Madame Hyels Arvingers Jndkaldelse, hvis Opholdstæder ikke har været at faae Underretning om, undtagen allene, at renden Afdødes Søsterdatter er gut i Ringsager Præstegield paa Hedemarken med Klokker von Eisen, og at en den Afdødes Soster, forlængst ved Døden afgaaet, har været gift med en ligeledes forlængst afdød Major Sandberg i Christiansand, der efter Formening skal have efterladt sig en Søn, hvis Opholdsted, ligesaa lidet, som om han endnu er i Live eller har efterladt sig Arvinger vides ikke; thi bliver herved efter vedtagen Maade samtlige afdøde Madame Hylls Arvinger indkaldet inden lovbefalet Tid at melde sig med lovlig Legitimation for deres Arveret, J lige Henseende indkaldes samtlige afg. Guarnisons FældtskiæDaniel Hylls Arvinger, da hans Enke bemeldte afg. Madame Hull, i Følge et imellem disse afdøde Egtefolk oprettet og Kongel. allernaadigst confirmeret reciproqve Testamente af 15de September 1775, er testamenteret det fælles Boe, imod at betale sin afdøde Mands Arvinger 10 Rdlr. til sammes Modtagelse, i Fald ikke samme tilforn skulle være bekommet. Birke, den 14de Martii 1775. Schjermann, Sorenskriver over Soløer og Ondahlen. Afgangne Christen Nissens Enke, Malene Lars Datter, er nyelig ved Døden afgangen her i Bragernes, hvorefter dette Stervboe er tagen under lovlig Skiftebehandling; thi bliver saavel den Afdødes Arvinger, hvoriblant Sønnen Lars Mathia sens Opholdsted vides ikke, som ellers enhver der maatte have noget at fordre eller skylde, herved indkaldede, at indfinde sig inden lovlig Tid, enten hos os som Stedets Skifteforvalter eller under Skiftebehandlingen. Bragernes, den 3die April 1795. Strøm. Winsnes.