Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-06-15
Den franske Læge Dellons, som sad 2 Aar fængslet at Jnqvisitionen i Goa, beskriver den portugisiske Jnqvisitions Auto-da sees saaledes: Efterat Alcaden havde udført Fangerne af deres Huller og opstilt dem i Gangen, fiienhver et Voxlys og en Klædning af guult Tøi; bag paa denne var malet et St. Andreas Kors; denne Klædning hedder San Benito. De tilbagefaldne Kjættere fik derimod en graa Klædning, Samaras, bag paa var den Poeniterendes Portrait malet paa et Baal, omringet af Luer og Diævle. - Nu gav Klokkernes Lyd Jndbyggerne Signal om Togets Afmarsch, for at ret Mange kunde gotte sig ved dette Syn. Fangerne bleve førte ind i en stor Sal, hvor Jnqvisitor sad med sin Sekretair ved Døren og overleverede hver Fange til en Person, der skal ledsage ham som Vagt ligetil Brandstedet. Disse Personer kaldes i Pfaffensproget Faddere. Deellons var en Skibskapitain. Strax satte Processionen sig i Bevægelse, Dominikaner=Munkene udgjorde Fortroppen; hvilken Hæder tilkom dem, fordi den hellige Dominikus var Jnqvisitionens Stifter); Fangerne fulgte i Rad, hver med sin Fadder ved Siden og et tændt Voxlys i Haanden. De mindst Skyldige gik forrest. Alle vare barføddede, hvorover Fødderne snart bragtes til at bløde paa de spidse Broestene i Goa; thi Toget maatte passere igjennem Byens folkerigste Gader, for at de ved Jnqvisitionens Foranstaltning indkaldede Tilskuere fra hele Jndien ret kunde fornøie sig derved. Endelig naaede de Franziskanerkirken, der den Gang var bestemt til at høitideligholde den saakaldte Troesakt. Paa den ene Side af Alteret var Storinqvisitor med sit Raad, paa den anden Vicekongen med sit Hof. Alle Fanger maatte siddende høre Prædiken; sidst i Processionen saaes de, som bare den frygtelige Carrochas. En Augustiner=Munk prædikede et Qvarteer. Efter Prædiken besteeg 2 Forelæsere Prædikestolen og oplæste de Ulykkeliges Dom. Fortællerens Glæde var stor da han erfarede, at han var saa heldig at slippe med 5 Aar. paa Galeierne. Nu opraabtes de Ulykkelige, som den hellige Jnqvisition havde bestemt til sine Slagtoffere, paa samme Tid frembragdes de i Fængslerne døde Kjætteres Portraiter, deres Been gjemtes i Kister, der vare bemalede med Diævle og Luer. En Rettenstjener gik frem og bemægtigede sig de Ulykkelige, efterat Alcaden havde givet dem et Stød for Brystet, for at betyde dem, at de vare forstødte. - Derpaa bleve de førte til Strømmens Brede der, hvor Vicekongen var med sit Hof, og hvor Riisbaal vare opreiste Dagen forud. Saasnart de Dødsdømte naae Stedet, spørger Man dem: i hvilken Religion de ønske at døe, strax efterat de have svaret, tager Bøddelen dem og binder dem til en Pæl midt under Baalet. Dagen efter Henrettelsen blive de Dødes Portraiter bragte i Dominikanerkirken. Der gjemmes de Flestes meget lignende Portraiter omgivne af Luer og Diævle; thi Jnqvisitionen holder sig hertil ypperlige Portrait-Malere; neden under staaer den Brændtes Navn og Forbrydelse. (Og til slige Rædselseener maa Religionen lade sig misbruge. Slige Kannibaler i Menneske-Skikkelse ville gielde for Hans Tjenere, der var Fredens og Kjerlighedens Forkynder. Hvad ere de hedenske Menneskeofringer imod disse udtænkte Piinsler, hvorved den blodtørstige Hierark troer sig berettiget, paa Guds Vegne og i GudsNavn at straffe sine Medmennesker, naar de blot vove, selv at tænke over deres Sallighedssag?) Nogle asiatiske Regenteres Tiller klinge heel poetisk. Saaledes benævnes Alt, hvad der tilhører Kongen af Birma, gyldent. Det er kommet for de gyldne Ører, hedder det, naar han erfarer noget og, Han har ligget ved de gyldne Fødder, naar Nogen har havt Audients. Kongen af Siam finder det opløftende at kaldes Eier af den hvide Elephant med den røde, runde Hale. Keiseren af China kalder sig den gyldne og kronede Løve. Kongen af Bisnayar kalder sig de lykkelige Folkeslags Behersker, Lykkens Brudom, de mægtigste Kongers Konge, 3 Keiseres Keiser, de Stummes Lærer og Mester o. s. v. Den lille Konge af Atschien, paa Øen Sumatra, kaldes hele Verdens Konge, hvis Legem skinner som Middagssolens Straaler, en Konge, som Gud har dannet ligesaa fuldkommen, som den fulde Maane o. s. v.