Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-01
Der er i den senere Tid oprettet saa mange nye Pigeskoler, at Man skulde troe, det for nærværende Tid maatte være meget let for uformuende Forældre at faae deres Børn vel opdragne og underviste, men Erfaringen lærer dog, at ingen af Deelene skeer i vore Pigeskoler. Jkke destomindre seer Man dog endnu stedse nye Pige instituter fremstaae, som i Jntet ere bedre, end de gamle, i Meget endog slettere, fordi Mangel i Almindelighed er deres Moder. Mange oprette Skoler, ikke fordi de føle Kald og Ævne dertil, men fordi de ingen anden Udvei see, og dette er vistnok især Tilfældet med Pigeskoler, som Enhver troer sig i Stand til at holde. Det kunde derfor maaskee ikke være upassende, at gjøre opmærksom paa nogle af de almindeligste og værste Feil ved vore nærværende Pigeskoler, og anstille nogle Betragtninger over, hvorledes de maaskee kunde indrettes bedre, for at baade Forældre kunne see, hvad de vove ved at sende deres Pigebørn i en Skole, og Bestyrerne eller Bestyrerinderne lære at forbedre deres Skoler, eller indrette dem efter en bedre Plan, om de ville oprette nye. Opdrage kunne Pigeskoler i Grunden slet ikke, med mindre Man vil ansee den, ofte maadelige, Skoletugt for Opdragelse; men da bliver ogsaa Soldaten opdragen paa Exerceerpladsen. At opdrage er, efter min Mening, at uddanne Barnets Ævner, overeensstemmende med dets Bestemmelse; men ved Bestemmelse forstaaer jeg da ikke blot den Stand, som ethvert enkelt Barn er bestemt for, eller alle Børns almindelige Bestemmelse her i Verden, men ogsaa det evige Maal, de skulle stræbe efter. Kan nu nogen Pigeskole opfylde disse Fordringer til en god Opdrager, Nei, hele Planen i enhver Skole gaaer blot ud paa at undervise, at berige Børnenes Forstand med Kundskaber, hvorved de siden sættes i Stand til selv at stræbe efter Dyd og Fuldkommenhed; men dette er ikke nok, for at danne dem til gode og lykkelige Mennesker. Bliver Dyden ikke fra den første Barndom indplantet i det unge og bøielige Hjerte, er det forgjeves, at Barnet siden, i en modnere Alder, indseer, at det er paa uret Vei; det vil vanskeligt kunne vende tilbage, endnu mindre indhente det Forsømte. Dog, det behøver jeg ikke at vise, at Opdragelse ei bestaaer i blot Underviisning, altsaa heller ikke kan findes i vore Pigeskoler. Det kan Jngen med Rette fordre, at Skolen skal opdrage deres Børn, det maae Forældrene selv gjøre; men, hvorvidt det er mueligt, at Børn kunne opdrages hjemme, og undervises i Skolen, med andre Ord, hvorvidt Underviisning og Opdragelse. kunne skilles fra hverandre, det bliver et andet Spørgsmaal, som jeg her ikke kan indlade mig paa at undersøge, da jeg ei vil vise Fordelen af Pigebørns private Underviisning for deres Underviisning i Skoler, men blot, hvorledes disse Skoler kunde være bedre. Dog, førend jeg kan begynde derpaa, maa jeg først tale et Par Ord om Qvindens Bestemmelse. Naturen har ustridigen anviist ethvert Kjøn sin Virkekreds, og Qvindens er da bleven den, som falder mindst i Øine, da den er indskrænket til hendes huuslige Stilling; men derfor er den dog ingenlunde uvigtig eller ringe. Qvindens Bestemmelse er vistnok ikke blot den, eengang at blive sin Mands Huusholderske, skjøndt ogsaa det, i Ordets vidtløftigere Betydning, ikke er nogen uvigtig Forretning. Hun skal og være hans Medvandrer igjennem Livet, deele dets Byrder med ham, trøste, opmuntre og styrke ham i Udøvelsen af hans Kaldspligter, formilde hans Characteer og forsøde hans Fritid; hun skal være hans Børns Moder, altsaa sørge for deres første Underholdning og Dannelse, vogte dem for Alt, hvad der kan skade enten deres Siel eller deres Legeme. Faderen hindres i Almindelighed ikke blot af sine Forretninger i at omgaaes saa meget med sine Børn, som en Opdrager bør, men og ofte af sin strengere og alvorligere Characteer i at erhverve sig sine Børns fulde Tillid, uden hvilken ingen Opdragelse kan finde Sted. Qvinden, derimod, er ved sin Blidhed, Ømhed og Overbærenhed ret skabt til at bære den første Omsorg for sine Børn, og hendes nøie og idelige Omgang med dem, lige fra Vuggen, til de sendes ud i Verden, sætter hende ogsaa ret i Stand, dertil. Qvindens Bestemmelse er altsaa vist ikke ubetydelig, men, naar hun vil opnaae og opfylde den, maa hun dog stedse virke i Løn, aldrig hige efter at gjøre Opsigt. Det er altsaa stridende imod hendes Bestemmelse at ville udmærke sig ved Talenter, da hun derved, uden dog ret at kunne naae denne Hensigt, gjøres uskikket til og taber Smagen for den stille Virkekreds, hun egentligen er bestemt for det er stridende imod hendes Bestemmelse, at hun bliver for meget bekjendt med Verden, og det baade fordi hun derved faaer Smag paa de offentlige Forlystelser og Adspredelser, og saaledes forspilder sin huuslige Lyksalighed, og fordi hun derved bliver for meget bekiendt med det Onde i Verden, hvorved hun taber sin Siels Reenhed og Uskyldighed. Hendes Dyd er altfor svagt befæstet til at hun bør blive bekjendt med Lasten, meer end hun nødvendigen maa blive, og hendes Fald er for stort til at hun bør udsættes derfor. Den huuslige Opdragelse modarbeider vel ogsaa ofte denne Bestemmelse; men det er dog fornemmeligen Pigeskoler, som i denne Henseende ere skadelige, da de hindre Pigen fra at blive bekjendt med det stille huuslige Liv fra Barnsbeen, og derimod gjøre hende altfor tidligt bekjendt med Verden. Dog, det er ikke saa meget det, jeg her vil vise, thi det kan ei ændres, saalænge Man beholder Pigeskoler, som at Det, som læres i Pigeskoler, ikke altid har Hensyn til Qvindens Bestemmelse; men tvertimod ofte skrider derimod.