Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1800-03-24
Den første Konsul gaaer nu ikke til Rhinarmeen; men til Dijon, hvor der oprettes en Reserve=Armee paa 60000 Md., hvortil den halve Deel tages af den nye Konskription, som han selv personlig vil kommandere. Konsulerne have desangaaende besluttet, at hvilket Departement, der inden Midten af April har betalt meest af sine Kontributioner, skal erklæres at have gjort sig velfortient af Fædrelandet og Hovedpladsen i Paris opnævnes efter samme. Ligesaa skulle de 10 Departementer, som sende det største Antal Rekruter til Armeen, over hele Republiken proklammeres som de der have meest Følelse for Nationens Ære m. m. - Følgende er den Proklamation, hvori Konsulerne (eller rettest Buonaparte) har opmuntret Franzoserne til at fordoble Krigsrustningerne: "Franzoser, J ønske Freden; eders Regiering giør det endnu mere. Dens første Ønske, alle dens Skridt havde samme til Formaal. Det Engelske Ministerium støder den fra sig, det Engelske Ministerium har forraade Hemmeligheden i dets Politik. - At sønderslide Frankerig, at ødelægge dets Søemagt og Havne, at udslette det af Europas Kort, eller forandre det til en Magt af 2den Rang; at nære Splid imellem alle Nationer paa det faste Land, for at kunne tiltrække sig Handelen allene, og berige sig af Alle; - for at opnaae disse Fordeele udstrøer Engelland Guld, og ødsler med tomme Løvter. -Men hverken Engellands Guld eller Løvter skulle lænke det faste Lands Magter til dets Hensigter. De have erfaret Frankerigs Ønske, kiende de moderate Grundsætninger, som nu beherske det; de ville laane Øre til Menneskehedens Stemme, til deres egen Jnteresses mægtige Stemme. - Forholder det sig anderledes, da vil den Regiering, som ikke har taget i Betænkning, at tilbyde og forlange Fred, mindes, at det tilkommer Eder, at foreskrive den. - Til at kunne dette, behøves Penge, Jern og Soldater - Saa kappes da Alle om at betale den Tribut, som J skylde fælleds Forsvar, og J unge Borgere, marscherer, J kiempe ikke længer for Partier, eller for Valget af en Tyran, men for at sikkre det Kiereste af Alt Frankerigs Ære, Menneskehedens og Frihedens hellige Rettigheder. Armeerne have alt igien en Stilling, som lover Seiren. Ved at kaste et Blik paa dem, paa hele Nationen, som er forenet ved den samme Jnteresse og de samme Ønsker, ville J visselig, Franzoser, ingen Fiende meere finde paa det faste Land. Skulde nogen Magt endnu ville prøve Vaabenlykken, saa har den første Konsul lovet Freden, og han skal erobre den i Spidsen for de samme Krigere, som han oftere førte til Seier. Med dem vil han gienfinde de Marker, som endnu bære Mindet af deres Heltedaad, men midt i Træfningerne vil han paakalde Freden, og han sværger, ene og allene at ville fægte for Frankerigs Lykke og Verdens Roelighed. - Ved at vælge Dion, til sit Hovedqvarteer, faaer Buonaparte en Standpunkt. hvorfra han snarest kan tilsende alle Armeer sine befaling ger. Dison ligger nemlig i Middelpunkten, har Schweifor sig, Jtalien paa den høire og Tydskland paa den venstre Side, hvortil endnu kommer, at det ikke heller er langfra Paris. Man haaber saa meget meere at Freder paa det faste Land vil vorde en Følge af disse overordentlige Krigsrustninger, da der i alle Regieringens Acter ikke tales om nogen anden Magt, end om Engelland, der endnu - som det hedder i en anden Cirkulære fra Konsuler. ne - aander Krig og Frankerigs Fornedrelse. Den Stats raad som overbragte Tribunatet hiin Beslutning af Konsulerne, erklærede ogsaa, at dette var sidste Gang at Krigstrompeten lod sig høre. Og da 3 af Tribunatets Lemmer, paa Jenn Debrys Forslag, personlig overbragte Budnaparte Tribunatets Ønske: at den første Konsul maatte vende tilbage som Seierherre og Fredsstifter, svarede han, at endnu var alt Haab og Fred paa det faste Land ikke forsvunden. At han vilde komme seierrig til bage, derfor var Franzosernes Samdrægtighed og Enthusiasme ham Borgen. J Senatet sagde Statsraaden Fourcroy, at Regieringen nu maatte vække heele Nationen til at føle sin Værdighed og Styrke, at den maatte betegne den franske Æresfølelse dens Vei, og vise Nationerne, at Frankerigs Hielpekilder og Mod er undtømmelig.