Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-01-04
Hollandsk-belgiske Anliggender. Om Citadellets Capitulation haves nu følgende bestemte Efterretninger. General Chasse overgav sig selv og sine Folk som Krigsfanger indtil Forterne Lil los og Liefkenhoeks Overgivelse. Garnisonen strakte Gevær paa Glaciet. Forterne Burght, Astrumeel og det flanderske Hoved bleve til samme Tid rømte, og de franske Tropper besatte Mandagen den 24de tidlig om Morgenen Portene ved Esplanaden og Halmaanen. Angaaende Lillos og Lieskenhoets Rømning forbeholdt Chasse sig Kong Wilhelm Ratification. Hvis denne indløb, skulde Garnisonen drage bort med militære Horneurs; imodsat Fald skulde den føres, krigs fangen, til Frankerig. Beretningen fra det franske Hovedqvarteer tilføier, at en alvorlig Opsætsighed havde yttret sig d. 22de blandt Garnisonen, og at denne Omstændighed tilligemed Magasinets Brand bestemte Gen. Chasse til Capitulation. Den Haager Statscourant af 29de indeholder Chasses Rapport til Generalditectoren for Krigsdepartementet og Capitulationen. J denne Rapport findes slet Jntet, som kan hentydes til nogen Opsætsighed hos Garnisonen; men Generalen udvikler, hvorledes Omstændighederne (saasom: Soldaternes Udmattelse, Mangel paa drikkeligt Vand, de bombefri Localers Ødelæggelse, Faren for, at Hospitalet maatte styrte sammen over alle de Saarede, den næsten 100 Alen brede Bresche, m.m., gjorde ham det umuligt, længere med Ære at forsvare, den ham anbetroede Post og nødte ham til at indlade sig i Underhandling og afslutte Capitulationen paa ovenanførte Vilkaar. Naar den alderstegne Kriger, nedbøiet af den baarde Nødvendighed, kalder Capitulationsdagen den ulykkeligste i sit Liv og udtaler det Ønske, at det maatte være faldet i hans Lod, i Cadellet at ende sine Dage ved en hæderfuld Død for Fædrenelandet: da maa det vel geraade ham til Trøst, at hans Konge har ladet hans og Besætningens Tapperhed og Troskab vederfares fuldkommen Ret. Generaldirectoren har nemlig i sit Svar, i Kongens Navn tilkjendegivet Generalen, at hans og Besætningens Forhold under hele Beleringen Jntet har ladet hans Majestæt tilbage at ønske, men har aldeles svaret til hans Forventning; at Høistsamme har taget inderlig Deel i saa mange Tappres Skjebne, der have udøst deres Blod for Fædrenelandet, og af Generalens sidste Rapport med rørt Hjærte seet, hvor store Møisommeligheder Besætningen i saa lang Tid har udholdt; at fremdeles hans Majestæt, for at give Generalen et Beviis paa sin Høiagtelse og Erkjendtlighed, ei blot har udnævnt ham til Storkorsridder af den kongelige militære Wilhelmorden, men taget Ordenens Decorationer af sit eget Bryst, for med dem at smykke sin kjekke Feldtherre, samt at hans Majest. endelig har udnævnt alle dem til Riddere af bemældte Orden, hvilke Generalen havde anbefalet til denne Ære. -Men med det Samme har Kongen tillige erklæret, at hanikke antager Capitulationen, da han paa ingen Maade vil give sit Samtykke til Forterne Lillos og LieskenhoeksRømning. J Citadellet fandtes 1 Million Patroner, en stor Mængde Krudt og Levnetsmidler for 6 Maaneder; derimod forefandt man en Ødelæggelse, hvis Lige endnu intet beleiret Sted har fremviist. Da Marskalk Gerard og de franske Prindser besøgte General Chasse, var det næppe muligt at bane sig Ver igjennem Ruinerne til den Casematte, hvori han havde sin Bolig. Det var et rørende Syn, siger en Beretning fra Brussel, at see den gamle Krigsmand, midt i denne Ødelæggelse og dog bekymret for, at han ikke havde gjort nok til Pladsens Forsvar. Marskalken bevidnede ham sin Høiøgtelse og erklærede det ved Eftersynet af Breschen, for umuligt, at have forsvaret Citadeller endog kun en eneste Dag længere. - De hollandske Kanonbaade ved Citadellet, 12 i Tallet, bleve ifølge deres befalingsmands, Capitain Koop mann, indstændige Begjering, ikke indbefattede under Capitulationen. Capitainen søgte at frelse dem og forene dem med de hollandske Krigskibe, som ikke stode under Chasses Commando, men længere nede vedbleve Kampen mod Sebastianis Afdeling; men da Forsøget mislykkedes, opbrændte han nogle og sænkede de øvrige, for at de ikke skulde falde i Fiendens Hænder. Capitainen selv, som var nær ved at undvige i en Chaluppe, blev ved Fortet St. Maria nødt til at overgive sig og er siden ført til Berchem.