Aalborg Stiftstidende, 1837-12-07
Til disse Gienstande hører mærkeligt nok ogsaa den almindelige Finantsbestyrelse, som efter Sagens Natur og efter Lovens Bestemmelser er aldeles udelukket fra Provindsialstændernes Competence, men alligevel omstændeligen er drøftet i deres første Forsamlinger. Anledningen hertil gav en kort for disse Forsamlingers Aabning udgiven, men ingenlunde dem forelagt Bekjendtgjørelse af en Oversigt over Finantstilstanden, som var forfattet efter en approximativ (tilnærmende) Beregning over Jndtægter og Udgifter og allerede derfor ikke kunde have den Fuldstændighed og Nøiagtighed, som andre Landes Budgets, fordi her ikke alle Grene af Finantsbestyrelsen staae under Finantsministerens umiddelbare Tilsyn og Ledelse. Denne Oversigt frembød ved en indtægt af 11 Millioner en Underballance af circa 300,00 Rbd. - ved en approrimativ Beregning et Resultat, som ikke kunde forurolige nogen Sagkyndig og Uhildet. Men Oppositionen greb naturligviis dette formeentlige Deficit, gjorde og giør fremdeles dette til Gienstand for bestandigt tilbagevendende Declamationer over en nær forestaaende Statsbankerot og uforsvarlig Ødselhed i offentlige Udgifter. Saameget er vist, at det foregivne Deficit ikke har forhindret Regjeringen i, aldeles at eftergive Undersaatterne ikke blot en betydelig Deel af Grundafgifterne, nemlig Bud,000 Rbd. aarlig, men ogsaa den forbeholdte Repartition af de ved Finantserne forskudte, ved Foranstaltningerne mod Cholera foranledigede Omkostninger, omtrent 1,20000 Rbd. Desuagtet er ikke blot enhver af Finantsernes Forpligtelser opfyldt med den største Punctlighed, men tillige er Anlæggelsen af en Chaussee imellem Lybek og Hamborg iaar bleven halvt fuldendt og de danske Statspapirers kun meget ubetydelige Vaklinger underkastede Cours beviser den offentlige Credits Fasthed, skjøndt Oppositionen uafladeligen bestræber sig for, at rokke i denne. Velunderrettede forsikkre, at allerede efter Resultatet af Finantsberegningerne for Aaret 1835 var det foregivne Deficit forsvundet paa en høist ubetydelig Summa nær og at snart en anden fuldstændig Bekjendtgjørelse om Finantstilstanden vil følge. Jmidlertid arbeides der uafladeligen paa at udfinde Besparelser, og at bortrødde nogle unegtelige Mangler i Finantsbestyrelsen, navnligen dens Organisation. Spørger man nu endelig, hvorfor Regjeringen taaler Oppositionens bestandige offentlige Angreb, saa har dette sin Grund i den her, uden Hensyn til de forbundsmæssige Jndskrænkninger i Hertugdømmerne Holsteen og Lauenborg, bestaaende Trykkefrihed, hvis Misbrug, forsaavidt de ikke berøre den udenlandske Politik, ikke kunne forebygges ved præventive Forholdsregler, men kun revses ved en i sit Udfald altid meget tvivlsom criminel Fremgangsmaade. Ved den i Almindelighed her stedfindende Offentlighed for Høiesteret virker den retslige Forfølgelse af en Presseforseelse aabenbart imod sit Øiemed, forsaa vidt dette gaaer ud paa ei blot at straffe den Anklagede, men ogsaa paa at undertrykke hans Skrift, idet sidstnævnte netor ved denne Procedure erholder en endnu større Publicitet. Derfor undgaaer Regjeringen, saavidt muligt, at anlægge slige Processer og Forfatterne, som vel vide dette, misbruge deres Frihed paa den meest anstødende Maade ikke blot i den inden, landske Politiks Gebeet, men ogsaa i Religionens og den offentlige Morals. For at raade Bod paa dette Uvæsen og at fritage Regjeringen for den Nødvendighed at indblande sig ved præventive Forholdsregler, stiftede flere udmærkede og veltænkende Mænd for omtrent tre Aar siden den bekjendte Forening til Trykkefrihedens rette Brug a. til Forebyggelse af dens Misbrug, hvilken Forening nu tæller næsten oves Medlemmer; men, netop formedelst denne store Udstrækning, har Foreningen ikke blot ikke kunne naae sit Øiemed, men Oppositionen har ogsaa bestandig, om end hidtil formedelst Fastheden hos Fleertallet af Foreningens Stiftere forgiæves, bestræbt sig for, at forvandle den til en politisk Club og at benytte den til directe Jndblanding i Regjeringens Forholdsregler. At Tilværelsen af en slig Forening ikke er uden Betænkelighed, er klart, men beroligende er den Kjendsgierning, at den størstedeels bestaaer af Embedsmænd, og øieblikkeligen maa opløse sig, dersom Regieringen finder sig bevæget til, at give dem Valget imellem at deeltage i Trykkefrihedsselskabet eller at nedlægge deres Embede Samle vi Resultaterne af disse Antydninger, saa finde vi rigtignok her, som i alle europæiske Lande, mange ikke ubetænkelige Sympromer, men, som Modvægt imod samme, Undersaatternes Velstand og moralske og intellectuelle Dannelse, en Lovgivning og Bestyrelse, som i det Hele fremme Øiemedet for det borgerlige Selskab, og i Regjeringens Hænder tilstrækkelige Midler til at aftræfte enhver ildesindet Opposition.