Berlingske Tidende, 1799-01-28
Livorno, den 4de Januar Siden de ulykkelige Udfald paa de neapolitanske Krigsoperationer var man her almindelig bekymret for, at den franske Regiering ikke vilde taale den herværende neapolitanske Besætning, og at en fransk Troppe Expedition i det Toscanske var derfor uundgaaelig. Ved denne Bekymring laae Handel og alle Forretninger her stille. Den 31te December blev Angesten større, da man erfarede, at General Serrurier, stod med en Division i Pistoja, og havde sammesteds ved et Manifest forkyndt sin Jndmarch i Toscana og Republiken Luceas Gebeet. Vor Storhertug, som befandt sig med sin Familie i Pisa, begav sig under saadanne bedrøvelige Omstændigheder den 1ste Januar derfra til Florenz, efterat han foriveien havde sendt Marchese Manfredini til General Serrurier i Pistoja, kaldet den neapolitanske General Naselle herfra til sig, og forlangt af ham, at han ufortøvet skulde forlade Livorno med de neapolitanske Tropper. Da Naselle indvendte, at han ikke kunde giøre dette, uden sin Konges udtrykkelige befaling, og heller vilde forsvare sig til det Yderste, igientog Storhertugen sit Forlangende paa det eftertrykkeligste, og gav, som Souverain af Toscana, behørig Ordre til at forlade samme, med den Tilsætning, at han skulde staae Kongen af Neapel til Ansvar, General Naselkom den 1ste tilbage igien fra Storhertugen, holdte et Krigsraad, og Neapolitanerne besluttede endelig at forlade vor Stad, hvilket temmelig beroeligede Jndvaanerne, da den skrækkelige Syn derved forsvandt, at det her skulde komme til en Fegtning imellem de Franske og Neapolitanerne. J midlertid bragte adskillige Expresser den 1ste og 2den Januar den Efterretning, at de franske Tropper virkelig vare i An march mod Livorno, og allerede havde besat Lucca; at de franske Hovedqvarteer skulde komme til Pisa; men Livorno for at undgaae Blods Udgydelse, først blive besat, efterat Neapolitanerne vare trukne bort. Uroeligheden steg nu he til det Høieste. De herværende engelske og andre Kiøbmænvare beskieftigede med at pakke ind, og lode deres Effecter bringe til Stibene. Neapolitanerne beredte sig tillige til at trække bort, og alle her i Havnen værende Skibe bleve satte i Reqvisition til deres Bortskaffelse. En nye Vanskelighed opkom derved at Capitainerne paa det her i Havnen liggende portugisiske Linieskib og den engelske Fregat, erklærede det neapolitanske General, at de ikke vilde lade hans Tropper af seile, men give Jld paa Transportskibene, og ikke tage ombortnogen Neapolitaner, end ikke Generalen selv. General Naselli og vor Gouverneur sendte strax en Coureer til Florenz Denne kom i Gaar tilbage, og bragte Capitainen paa den engelske Fregatte den Ordre fra den engelske Gesandt Wind ham, at ikke allene lade Neapolitanerne frit afseile, men endog escortere dem indtil Porto Excole. Den engelske Capitain erklærede herpaa, at han vel ikke uden sin Admiral udtrykkelige befaling kunde forlade den herværende Rhedemen forresten ikke vilde sætte sig imod Neapolitanernes Afseling og deres Escortering ved det portugisiske Linieskib. - Strax derpaa blev gjort Begyndelse med Neapolitanernes Jndskibning paa keiserlige, ragusiske, toscanske og andre Fa tøier, og endnu førend i Nat ville de alle være under Seil for at begive sig til Excole og derfra til Orbitello, hvorhen 7000 Neapolitanere ere retireerte fra det romerske Gebeet. - Allerede i Gaar Morges var man beroelige over vor Skjebne. Efterat mange Expresser Natten forhen vare ankomne, blev følgende Skrivelse fra vor Plads major, Passerini, bekiendtgjort: "Med Fornøielse berer ter jeg Dem, at ikke allene Livorno, men endog Toscana er sikker for de Franske Jnvasion. Den franske Division, som var i Pistoja trækker sig andensteds hen, og de øvrige Divisioner, som vare paa Marchen have saaet Contraordre. Man har al Aarsag til at troe, at Keiseren, som garanterer Toscana vil tage en lige Jnteresse i Neapels Anliggender. Livorno den 3die Jan. Kl. 6 om Morgenen. Tre andre officielle Breve, som ere blevne bekiendtgjorte herom, ere næsten ordlydende af samme Jndhold, og forøgede den almindelige Glæde over, at Bekymringen var endt. 1) Statssecretair Seratte skrev allerede den 2den til den engelske Gesandt i Florenz: "Jeg giør mig en Fornøielse og Pligt af, at give Dem tilkiende, at ikke allene Livorne men selv hele Toscana er sikker for de franske Troppers Jndfald. 2) Gesandten Windham skrev herpaa til den engelske Consul i Livorno. Ved en Erpresse lader jeg Dem vide, at Levorno og Toscana aldrig have været sikrere endnu. Keiseren og det fuldbyrdende Directorium i Paris have garanteret den ne Stat &c. – Giv De Medlemmerne af det engelske Facto rie i Livorno Underretning derom. En lige Efterretning gar vor Gouverneur Vilette det herværende Kiøbmandskab, hvorpaa de engelske Kiøbmænd holdte inde med deres Afreis- og lode deres Effecter igien udlosse.