Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-10-08
Herredømme. Vel bleve Negerhøvdingerne Tons saint, Christoph og Dessalines, efter den skrækkeligste Modstand, tvungne til at underkaste sig, men da de Sorte langt overgaae de Hvide i Trædskhed, saa brød Krigen snart ud igjen. Toussaint, forraadt af Dessalines, som vilde tilrive sig Enherredømmet, blev af den franske Overgeneral sendt til Frankrig, hvor han siden døde (1803) i sit Fængse paa Slottet Joux ved Besancon. Dessalines svingede nu paa ny den luende Morderfakkel, og hans Mod opflammedes endnu mere, da han erfarede Lecleres Død. Roseriet blev almindeligt, da Efterretningen om Brudet mellem Frankrig og Engelland naaede St. Domingo, og den franske Regjering tillod det høist ukloge Skridt, at sætte den skjændige Negerhandel i de franske Colonier paa samme Fod som 1789. Rochambean fik efter Lecleres Død befaling over den franske Armee; men angreben i alle Stillinger maatte de Franske trække sig tilbage i de faste Stæder. Blottede for al Hjelp, hjemsøgte af den gule Feber, maatte de snart bukke under for 60,000 rasende Negere. Efterat 40000 Franske, som man efterhaanden udarmhiertigen havde sendt til St. Domingo, vare hensmeltede til 8000, og Krigen med Engelland gjorde endog Tilførselen for denne Haandfuld vanskelig, maatte de slutte en Capitulation med Dessalines og rømme Øen. St. Domingo til sit gamle Navn Haity igjen, og den ny Generalsouverneur Ret til at begynde Krig og slutte Fred, og at udnævne sin Efterfølger. Ogsaa her svor Folket at ville blindt hen adlyde de fra sin ny Herskers Autoritet, den eneste, det erkjendte, udgaaende Love. Paa den første Dag af Haitys Uafhængighed lod Negerhøvdingen udgaae en Proclamation til sit Folk, hvori man kun behøvede at forandre Ordet Franske til Engelske, for at have en indisk Oversættelse af de tordnende Udtryk, hvormed de Franske overøste de Engelske i Europa. Han endte denne Proclamation med: "Fred med vore Naboer, men Forbandelse over det franske Navn! Evigt Had mod Frankrig være vort Losen!" Et Blodbad fulgte oven paa denne Proclamation, og over 4000 Hvide gaves til Priis for de Sortes Mordlyst. Mænd og Børn myrdedes, pintes ihiel og lemlestedes, Qvinderne lod man leve, men mishandlede dem i Lænker og plagede dem med Trældomsarbeide. Da Sorres Medlidenhed han reddet nogle faa Hvide, saa befalede Dessalineat henrette som Mortere alle dem, der havde være Skyld i de 60,000 Negeres Mord ved de Franske. Saaledes flød det franske Blod ikke blot for at mætte den første blandt de Hvides, men og saa den første blandt de Sortes" grændsel, Herskesyge. J engelske Blade spottede man Nepoleons Uheld i Vestindien ved bestandig at ladNegerhøvdingen efterligne hvad han foretog Snart hedte det, at Dessalines havde oprettet en Livgarde, snart at han havde stiftet en Ære legion &c., og da man omsider berettede, hvad de siden virkelig stadfæstede sig, at Dessalines, und Folkets almindelige Jubel havde ladet sig udratil Keiser af Hary, under Navn af Jacob antog man ogsaa denne for Napoleon saa krænkende Sandhed – for brittisk Spot. Verden havde saaledes, for at blive sig selv lig baade i det Politiske og i det Physiske, en ny hvid og en ny sort Keise der, skjøndt ganske forskjellige i Magt og Aand gaver, dog lignede hinanden fuldkommen i Mi den, hvorpaa de vare blevne deres Folks En herskere.