Den Vest-Sjællandske Avis, 1839-08-30
Dr. Pariset har forhen opholdt sig i Ægypten, hvor Vicekongen har viist ham stor Fortrolighed, hvorfor nærværende Brev af Journal des Debats tør gjøre Fordring paa Jnteresse, omendskjøndt Forfatterens partiske Forkjærlighed for Mehemed Ali lader sig spore der.) Opfordret til at tilkjendegive mine Anskuelser over, hvorledes Mehemed Ali under de nærværende Omstændigheder vil forholde sig, maa jeg gjentage min tidligere yttrede Overbeviisning derover, at man kan vente, at han vil opføre sig saaledes, som det sømmer sig for en stor Mand. Jo seierrigere han er, desto billigere vil han være i sine Fordringer. Tilfreds med den Lod, som hans høie Aand har erhvervet ham, vil han endnu mere udelukkende kunne henvende sin Villies hele Kraft, sin Aands hele Forskerblik paa sit Folks Lykke. Magt og Herredømme, Seier og Erobringer fremstille sig ikke som Øiemed for hans klare Blik, men kun som Midler til Opnaaelsen af et høiere Øiemed. Besværet, saaledes som han var, i Norden af en ligesaa snæverhjertet og iversyg, som troløs Stolthed, og i Syden af en stor og umættelig Begjerlighed, maatte han vel med Sværdet bane sig Vei igjennem saadanne Omgivelser. Men nu, Herre over sin Stilling, vil han kaste sig Civilisationen i Armene, som hidtil udgjorde hans Yndlingstanke, om hvis Realisation han saa varmt og saa inderligt underholdt sig, saavel med Alle, der stode ham nærmere, som ogsaa med mig. Hvad Mehemed Ali har gjort for Krigen, derom er Europa underrettet; men hvad han har gjort for Agerdyrkningen, Haandværksdriften, Handelen, Kunsterne og Videnskaberne, hvad han har gjort for sine Arabers Opdragelse, hvilket kun er til at ahne, er langt fjernet fra Europa. Han veed, hvad han har sine Arabere at takke for, han veed, hvad han er dem skyldig, og han vil betale denne Gield, idet han fører dem tilbage fra deres sidste Ubetydeligheds Dybde til Høiden af deres gamle Roes. Allerede har han gjort dem fortrolige igjen med Seiren, og Seiren vil lære dem, at det kun afhænger af dem, at lade deres ærefulde Ahner langt under dem og træde i Vedde kamp med Nutidens meest civiliserede Folkeslag. Den Fordeel har nu engang Despotismen, at den bringer Menneskene til Lydighed. Optræder derfor en stor Aand iblandt saaledes disponerede Folk, saa finder den dem beredte til at hengive sig for dens Impuls og under dens Veiledning at gjøre Underværker. Men derpaa bliver der den Opgave at omdanne hiin blinde Lydighed til en forstandig Lydighed, og af det bøielige Hverdagsmenneske at gjøre en Selvtænker. Mange store Mænd ere strandede paa denne Opgave, men Mehemed Ali vil løse den; han vil betjene sig af Circes Tryllestav til Opnaaelse af et saadant Øiemed. Omendskjøndt han, ligesom han ikke uden en bitter Følelse beklager sig derover, staaer alene, og er den eneste Jndviede i sine Conceptioner, saa vil han alligevel vide at lade sit Folk begribe, at hans og dets Jnteresser ere identiske, og at det derfor, naar det seirer for ham, fremfor Alt ogsaa seirer for sig selv. Seirens Frugter ere Uafhængighed og Frihed, Arbeide og Huuslighed, Oplysning og Retfærdighed, Lov og Velsignelse, og Mehemed Ali er Symbolet paa alle disse Ting. Gid derfor vorDiplomaties Vise ville aflade at anvende deres Combinationer paa Mehemed Ali. Gid de maae holde op at attraae hans Skatte, Man give ham Tid til at forøge og frugtbargjøre dem, og han vil vide at ombytte og dele dem med vore. Denne saakaldte Tyrk og Barbar besjæles af en saa rigtig og høimodig Takt, at han vil gjøre mere for os, end vi selv kunne indsee. Han har seiret, ikke for at undertrykke, men for først og fornemmeligen at lykkeliggjøre sit Folk og dernæst Alt, hvad der kommer i hans Nærhed. Jkke hans Villie alene, men ogsaa hans Stilling borger os for, at han vil handle saaledes. Thi kun i en viis og menneskelig Politik er Held for ham; hans Stilling har det Eiendommelige, at han kan være hele Verden nyttig, men ikke saa let skade Nogen. Gid derfor Mehemed Alis stærke og tillige uskadelige Magt maa mere og meere udvikle sig imellem Syden (England) og Norden i Orienten. En saadan fri og homogen Magt vil tillige tjene som Ruslands Grændse, som Persiens Støtte, som Europas Ven og som en Beskyttelse imod England. – Drømme, vil man udraabe. Nei, lykkelig og nødvendig Virkelighed! Det er maaskee den første Gang, at i Verdenshistorien en Situation fremtræder, hvori den Nødvendighed ligger for hele Verden, at ville og at fuldbringe det Gode.