Norske Intelligenssedler, 1807-09-11
Christiania den 11te September 1807. Wetlesen. Nielsen. W. Egeberg. Lie Haar kumsk og voldsom Fiende anfalder et fredelskende Land, der stedse bortfjernede endog den mindste Anledning til fiendtlig Sindelag; da opstaaer, ikke blot den egentlige Vaabenpligtige, men og frivillig enhver der føler Mod og Lyst, til at kæmpe til Forsvar for Konge, Stat, Huus, Familie, Eiendom og sig selv. Mange af disse Brave falde og efterlade Enker og Faderløse - Atter Mange miste Lemmer og Helbred, og kunne saaledes ikke forsørge deres Familier. De faldt, de saaredes! - men Mange af os sadde trygge - Vi frygtede, maaskee alt formeget, men vore faldne, vore saarede Brødre, tilfægtede os Sikkerhed og Fred. Hvo skulde ikke nu ligesaa ædelmodigen som i Anledning af hiin 2den April 1801, bestræbe sig for at yde en Skjærv til de Faldnes Enker og Børn, og de Saarede og deres Familier, Men ere disse de eneste der lide ved Krigens Redsker, O, nei, uden at tale om at vi alle lide, ville vi erindre os, at mangen Mand der nu er i Feldten eller rede til at gaae derhen, har efterladt, eller efterlader sig Kone og, Mange, en Flok Børn, der sandelig lide megen Nød, om end ikke Krigen havde forøget de allerede kostbare Tider. Skulde disse, ikke blot sørge ved Tanken om at miste elsket Mand og Fader, men ogsaa lide af Sult og Kulde, Nei, nei, vi ville, vi som sidde rolige i vore Huse, og ikke kunne deeltage i det hæderfulde Forsvar, hver efter sin Evne, ogsaa afhielpe Disses Nød. Lad os i den ne Henseende ogsaa tage Exempel fra de tapre og ædelmodige Kjøbenhavns Jndvaanere (see Dagen No. 139 og Hr. Pastor Wulfsbergs Blad No. 2) der fra Begyndelsen sørge for de uformuende Landsforsvareres Koner og Børn. Og nu, atter en stor Mængde udenfor disse, der tildeels allerede, og endmere til Vinteren, om de endog, hvad vi haabe og ønske, Freden snart opnaaes, vil lide jammerligen under Krigens Ulykker - de Huusarme, de Syge og de andre Fattige der ikke kunne fortjene til Livets første Nødvendigheder, saameget mindre som de fleste af disse daglig stige i Prisen - Ogsaa Disse bør ikke glemmes af os. - Ogsaa Disse bør vi velvilligen komme til Hielp. - Mange af dem have sikkerlig Mod og Lyst, men ikke Helbreed eller Kræfter at deeltage i Landets Forsvar. Der ere mange Maader hvorpaa vi, uden synderligt Savn, kunne aflægge Noget til Disse. Vi have ofte i disse mange Krigsaar, seet Efterretninger og ædelmodige Opofrelser til de Fattige, fra Lande og Byer, midt under Krigens Trængsler - Ogsaa hos os have vi seet og see Prøver herpaa. Saaledes læses i Christiansands Adresseavis No. 35, følgende skiønne Opofrelse for de Fattige, der, udentvivl, ik de vil blive ubetydelig, siden Kilden maae være interesserende for Mange: Den almindelige Jnteresse, hvormed naturligviis enhver Nyhed, Fædrenelandet betræffende, i nærværende Tidspunkt modtages, gjør disse Blades Udgiver til Pligt at lade dem oftere udgaae om Ugen, alt efter Omstændighederne; hvad disse extraordinære Blade, som betales i Forhold til deres Størrelse, indbringer over Tryknings Omkostningen, skal tilhøre de Fattige. Lignende finder man af Hr. Auditor Mariboe i Kiel (see Jversens Fyenske Avis No. 136. hvoraf denne Extract: Saa ofte interessante Efterretninger indløbe, udgives Bladet, (Danmark i Aaret 1807) som da kan faaes hos den academiske Boghandler Schmidt i Kiel for 4 s. og i de øvrige Kjøbstæder for 5 sk. Skulde Jndtægten af denne Tidende overstige Omkostningerne, bestemmes Overskuddet til Bidrag til Understøttelse for vor Medbrødre, som ved ærefulde Saar, dem de fik i det ædle Kald at kjæmpe for Fædrelandet, kunne gjøre en ligesaa billig Fordring paa vor Hielp, som paa vor Agtelse. Det er ligesaar lidet at tvivle om, at der vil findes Mange der vil bidrage til at lindre enten enkelte eller alle af de foranførte Trængendes tunge Skjæbne, som at der vil findes ædle Mænd der ville paatage sig Subskriptionen, og for det Samlende aflægge offentlig Regnskab.