JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1843-03-03
En Medlem-Optagelse i en Adelsforening. Da der heri Staden har constitueret sig en Adels forening *), saa meddele vi til Underretning for den en Scene, forestillende en Mands Optagelse som Medlem af en lignende Forening, - lignende, idet mindste hvad Navnet angaaer. (Scenen forestiller et i gammel-gothisk Smags forziret Værelse, behængt med gamle Rustninger o. s. v. Der har nylig i Salen været en heftig Disput om en af de paa Væggen hængende Beenskinner, idet Majoriteten meente, og fremviste personlige Beviser paa, at den ikke kan have hørt til et adeligt Been og ikke er en Beenskinne, men et Brystpantser.) Præsidenten. Nu Stilhed, messieurs, silence, om jeg tør bede. - Que le novice føres ind! 1) Et Medlem deraf har i Berlingsker leveret et frappant Beviis paa, hvor strengtradelige alle Medlemmerne maae antages at være. Han, som maa antages for den mindst aristocratiske (idet han nedlader sig til at bruge Pressen) siger nemlig, at han ved en Attring af "Fædrelandet" kom til at, "smile hjertelig". Smile i Hjertet er saa fornemt, saa hofmæssigt, saa jeg veed ikke hvad i Forhold til Borgerliges og andre fornuftige Folks Vane at lee af Hjertet, at dette Ene betegner Manden. Novicen føres derpaa ind og bukker tre Gange. Præsidenten. Jngen indtræder i denne Hal, uden at talrige Ahner omsvæve hans Trin. Monsieur le novice! Bringer De Deres Documenter med Dem, Beviser for Deres adelige Nedstammen? Novicen (dreiende sine Knebelsbarter). Parbleu! Min adelig Herkomst er saa gammel, at Møllene allered har ædt den op alsammen. (Mumlen af Beundring i Forsamlingen.) Præsidenten. Tres bien! J Sandhed, tresbien! Tillad mig endnu et Sporgsmaal, der er nødvendigt ifølge vore Statuter: Er De vel seet ved Hoffet? Novicen (snoende sine Knebelsbarter). Om jeg staaer mig godt ved Hoffet? Sporgsmaal bien 6trange! Hr. president! Blot dette til Svar: Min Søster.... (han hvidster det Øvrige til Præsidenten). Præsidenten (træder tilbage med en Mine, der udtrykker Forbauselse og Ærbødighed. Efter en Pause siger han). Ja, saa er det kun en tom Formalitet at gjøre Dem det tredie og sidste Spørgsmaal: De spiller? Novicen. Om jeg spiller? Hør, messieurs! scouten! Jeg spillede engang bort Alt, hvad jeg eiede, Alt, messieurs. Saa satte jeg min Ære ind, og saa vandt jeg tilbage Alt igjen. (Længe vedvarende bifaldsmumlen.) Præsidenten (høitideligt). Han er Medlem! Hr. Secretair! Oplæs nu, sil vous plait, Statuterne for det nye Medlem. Secretairen (læser). "§ 1. Medlemmerne af denne Forening danne en Forening, der har bragt sig selv sammen for at bevare den adelige Aand og Tone, reen til Efterkommerne. - § 2. Selskabet samles, saa ofte det har Lyst, og underholder sig med converserende Underholdning o. s. v. Man har ikke troet det nødvendigt udtrykkeligt herfra at undtage al grundigere, navnlig videnskabelig Discussion. - § 3. Spil bør. formentlig ikke finde Sted. Dog er der indrømmet et Værelse til dem, der ønske at adsprede sig hermed. § 4. Selskabets Locale bestaaer af eet Værelse. § 5. ....." Novicen. Nok, messieurs! Jeg har forstaaet nok, jeg haaber at befinde mig i Selskabets Locale.  Til Hr. Tellemach er Brev.
Corsaren, 1843-03-10
Charivari. Man vil anlægge en Jernbane herfra til Valdby og maaskee til Roskilde, Bravo! Men man vil "for Handelens Skyld" fortsætte den til en Kjøbstad paa Sjællands Vestkyst. Naar der andre Steder er en mægtig Handel og Frequents mellem to Byer, siger man: Her er Handel og Frequents, her er Trang til en Jernbane. Ved nærværende Leilighed vil man komme til at sige: Her er en Jernbane, her er Trang til Handel og Frequents. - "Kjøbenhavnsposten" af 3die ds. indeholder en Artikel om Adelsklubben, hvori vises, hvilken gammel Tid denne Klub i sit Væsen tilhører, blandt Andederaf, at et af dens Øiemed er Afholdelse af ridderlige Ovelser, Noget, der kun kunde have færlig Betydning, saa længe personlig Styrke og Tapperhed afgjorde Krigene, nemlig for Krudtets Opfindelse forandrede hele Krigsvæsenet. Saa mange Ord for at vise, at Adelsklubben hører til Tiden, før man opfandt Krudtet! I Kjøge er en Kjøbmand, der havde handlet med falske Lodder, sluppen med at betale en Mulct paa 20. Rbd. - Saadan kan det gaae med Lodder.
Corsaren, 1843-03-10
Skizzer. Ny Maade at læse Klassikere paa (Ny Nække.) Af "Ørkenens Søn"2222. a. "To Sjæle og een Tanke" b. To Hjerter og eet Slag". "Soudain Paris dans sa memoire A retrouve son cri de gloire." (Pludselig gjenfandt man i Erindringen sin gamle Hæder.) NB. Tilegnet Adelsklubben. "Maa jeg beie, jeg havde Bladet." "Aa, De sad jo og sov." "Jo, men, min Herre .... jeg har ilke udført endnu." "Aftenbladets " Physiagnomi. Vinterdags-Scene.
Corsaren, 1843-03-17
Til Hr. 0-1 er Brev. (Vi have tænkt, at efterstaaende Corpus-Artikel, der ikke kunde afbrydes, meget godt for et enkelt Nr. kunde laane Logi hos Charivari. En anden Gang kan Corpus tractere; thi den ene Villighed er den anden værd.)
Corsaren, 1841-02-05
Charivari. Geheime-Etatsraad Adler syntes ikke om Kassen, da han saae den aftegnet. Han meente, at den var for lille.
Corsaren, 1843-03-17
Et Digt af Geibel. (Frit oversat. Det er i Grunden kun et tydsk Digt over denne danske Tegning.) Den, som i vort gode Tydstland, Skjald og Taler være vil, Han maa være fiin og artig! Maadeholden, tam og mild. Han med Gaaseurt og Roser Gjerne sig bekrandse maa, Muntre Spurveviser qviddre, Lærketriller maa han slaae. Men, naar fra den gyldne Bue, Som af Gud han fik, med Smiil Han et modigt Ord udsender Som en ildrød Flammepiil, Naar som vilden Falk hans Sange. Svinge sig mod Himlens Bryst, Saa at Vingens Brusen klinger Som Propheters stærke Røst See, da mener man, til Intet Nytter saadan Sangerslugt, Og den store Sax sig nærmer, Stækker Vingerne ham smukt. - Saadan Lod erfoer den Digter, Som for Eder træder frem; Af hans Træ de bedste Grene Skar man i hans tydske Hjem. Sangene han gjerne mister, Dog Eet græmmer ham endnu, At man stempler som forbryderst, Hvad der kom af trofast Hu. Derfor Læsere nu banker Sagte han paa Eders Dør, At for det, som han har mistet, I maae troste ham som før. Tag ham mildt i Eders Midte, Skjænk ham villig Eders Gunst, Hvis J fandt hans Ord begeistret, Fandt hos ham en Sangers Kunst. Mangen sød og herlig Sangfugl Har hiin Sax til Taushed bragt; Dog i Hjertets stille Dybder Boer heel underfuld en Magt. Aldrig under den mig Hvile, Og i Elskov, Lyst og Harm, Ja i Smertens Angst den former Sangens stærke Sølverarm. Og jeg føler, hvo som mandig Tør i Dødens Kamp ei gaae, Han vil aldrig vorde værdig Til det Høieste at naae. Frisk da ud i Kampens Hede! Lad den unge Kraft staae til! Som en dristig Argonaut jeg Haabets Seil udspende vil - Hen mod hine Underkyster, Som har tryllet længst mit Sind, Og din Kjærlighed, mit tydske Folk, den er mit gyldne Skind! Lyser gunstig da, J Stjerner, Jævn dig, kampopfyldte So, Bær paa bunkle Purpurbølger Stolt min Snekke under Ø ! Vifter mildt, J Vinde, svangred' Af født duftende Jasmin, Glad om Røret du dig boltre, Lykkevarslende Delphin! O, men Du, azurblaae Himmel, Vidtudstrakte Frihedshegn, Lad paa mine Læber dryppe, Gyldne Melodiers Regn, Saa min Sang som Vaabenklirren. Bruser snart i Chor af Mænd, Snart som Fløitetoner smelter Mildt i Pigehjerter hen! Lad min Daad erobre Maalet, Hvor det staaer i evig Glands, Thi det Høieste, en Digter Ønsker sig, er Ærens Krands!
Corsaren, 1843-03-17
Skizzer. En Ordsprogstegning. Den, som lurer, hører sin egen Skam." En Enthousiast for lad. Jorconi eller hendes Henefice. De har da fort en Einladung til den Forening for gentlemen?" "Nei, jeg har rigtig ikke." "So? So kan jo de andre Officierer ikke med dem dienen."
Corsaren, 1843-03-17
Vi angave ikke i forrige Nr. Kilden, hvorfra vi havde Artiklen: "En Retscene", nemlig Ganette des tribunaux. Dette skete i Grunden for at efterligne, "Ny Portefcuille", der med største Ugeneerthed, oversætter for Ex. "Adrian Brower" af "Zeitung für die elegante Welt" uden at angive nogen Kilde. Hr. H. P. Holst huster formodenlig som Redacteur ikke Andet, end at han er Digter.
Corsaren, 1841-02-05
Jeg beskylder nødig Nogen; men jeg er idag nødt til at komme frem med en beskyldning, om hvis Grundethed jeg efter langvarig Speculation er bleven overbeviist. Det er, at Klubberne, disse Indretninger, som gjælde for saa uskyldige, ere de farligste Fiender af det absolute Monarchi, ja at de have gjort dette meere Skade end alle de liberale Blade tilsammen. Thi, siger jeg, og lægger vel Mærke til mine Ord Alle J, hvem dette kommer for Øie Klubberne have givet sig en til Republicanisme grændsende fri Regjeringsform. J alle Klub-Statuter hedder det: Generalforsamlingen 9: Folket, har den øverste Magt; Directionen 9: Regjeringen, aflægger Generalforsamlingen Regnskab, og Andet Mere, hvoriblandt, at ethvert Medlem har Lov til, frit at sige sin Mening om Bestyrelsen o. s. v. Dette have Folk faaet Smag paa, og deraf al den ConstitutionsLyst, som nu grasserer iblandt Folk. Vi give nu Cancelliet det velmeente Raad, at det ikke tillader Klubberne at beholde en saadan Regjeringsform, men befaler dem alle at vælge en uindstrænket Bestyrer, mod hvem Generalforsamlingen ikke har Lov til at knye, og som bruger Klubbens Penge efter eget Tykke uden at staae til Regnskab eller Ansvar derfor, samt forbyder hvert Klubmedlem at raisonnere om Klubbens Affairer m. M. - Dette vil langt bedre end Næser og deslige hjælpe til at bringe Alt i den gamle gode Orden.
Corsaren, 1843-03-24
Blandinger. Af Collegialtidenden for 18de d. M. sees, hvorledes Cancelliet har modtaget en Betænkning fra den Kongelige vestindiske Regering, hvori nævnte Regering har nyttret den (underdanige) Formening", at den i Forordningen 11te April 1810 § 8 fastsatte Straf, (for Slotstyveri) ikke burde anvendes paa de vestindiske Øer. Hvorfra troer du, Læser, at denne næsten altfor liberale Anskuelse hidrører? Derfra, Læser, at der ikke er noget Slot paa de vestindiste Øer. - Men endvidere formenes heller ikke, samme i Forordnings 531 som ulovlig Skovhugst) at burde komme til Anvendelse paa Eilandene. Hvorfor troer Du nu, at dette er? Fordi - nu, fordi der heller ikke er nogen Skov.
Corsaren, 1843-03-24
En Samtale. A. Naa, hvordan gaaer det med Mathematiken? B. Aa, jeg slider mig saadan igjennem. A. Ja, tag Dig ellers iagt; thi Du har vel nok hort, at en Professor i Mathematiken gik fra Forstanden over, at han ikke kunde udfinde Cirklens Qvadratur. B. Nei, Fanden heller! Og da begyndte jeg netop for nogle Dage siden at speculere paa, hvorledes man skulde quadrere Cirklen. A. Naa, fandt Du da ud af det? B.-Troer Du, jeg er gal?
Corsaren, 1843-03-24
En anden Samtale. A. Hør Du, vil Du være Konge i Sverrig? B. Ja, hilledød! A. Det kan Du blive, naar Du har lært at vente. B. Ja, saa bliver jeg det, sandt for Gud! for jeg har tidt mødt i Blaataarn Kl. 10, naar nordre Birkething holdes. Censuren over Billeder og Carricaturer, der ved et Ministerrescript af Æde Mai 1842 blev ophævet i Preussen, fordi en saadan Censur manglede ethvert retsligt Grundlag", og fordi den "ikke fandt nogensomhelst Stotte enten i Forbundsbeslutningerne eller i ældre og nyere Censuredicter" denne Censurer i Februar 1843 paany bleven indført. En Kammerrets-Assessor Hase i Berlin lod med den Kongelig preussiske Censurs Tilladelse trykke en Artikel i "Centralblatt" imod den projecterede nye Ægteskabslov. Hvad skeer? Kongen befaler ved et allerhøist egenhændigt Rescript, at Forfatteren af denne Artikel og "Centralblatts" Redacteur Dr. Strasf i deres hele Levetid ikke skulde avancere. Dr. Strass vil altsaa for bestandig blive Justits-Kommissair og Assessor Hase stadig Assessor. - "Naar der nu i Consequents heraft", siger "Locomotive", befales, at Censoren, der lod Artiklen passere, i hele sin Levetid skal være Censor, saa ere da alle tre Forbrydere straffede."
Corsaren, 1843-03-24
En Slagtersvend Schneider er i disse Dage af Høiesteret bleven dømt fra Livet for sin temmelig heftige Tilbøielighed til det smukke Kjøn. Rimeligviis, vil han dog slippe med, paa Hs. M. Kongens Naade, at indsættes i strengt Straffearbeide.
Corsaren, 1843-03-24
Dødsfald. Efter længere Tids Lidelse af Steensmerter ere to Medlemmer af Brolægningscommissionen her i Staden afgaaede ved Døden. Kbhp. var i en Artikel af 15de Februar dragen tilfeldts mod Adelsvæsenet. Herimod har "Dagen" taget til Orde for at forsvare nævnte Væsen og blandt Andet til dets Forsvar anført, at uden Adel kan intet Kongedømme bestaae. - Det er netop Sagen. Froken Herbst har modelleret en Hest i naturlig Størrelse, i hvilken Anledning "Dagen" indeholder en Artikel, der bl. A. fremhæver for Publicum "den levende Sjæl, der synes at røre sig i Hesten." - Dette hersens om Sjæl i en Hest .. det har naturligviis, "Dagen" sine Grunde for at paastaae.
Corsaren, 1843-03-24
Skizzer. "Bidrag til Bedømmelsen af vor Retstilstands". Et af Adelsklubbens fornemste Diemed er Afholdelse af ridderlige Ovelser. følger af Vandhuren.
Corsaren, 1843-03-31
Til megen Overraskelse for os indløb i Løverdags følgende Brev. "Til Corsarens Redaction. News Orleans, State of Louisiana. Januar 24, 1843. Corfaren har naaet til denne sydlige Verden. Vi ere begeistrede ved at see vore Landsmænd gaae frem med Kjæmpeskridt til Uafhængighed, Jeg taler i Feertallet; thi jeg bringer disse faa Linier paa Vapiret, ikke for mit eget "Jeg" alene, men for en lille Enighed af Danske, der ved ere Borgere af de forenede Stater, men dog til Liv og Sjæl Danmark hengivne. Skibet "Wodan", Capt. Bendixen afgaaer og faa Øieblikke til Europa, og jeg beklager; kun at have Tid. at fremsende et ufuldkomment Udvalg af Americanske og Havana Aviser, som De, om Deikke selv have Brug for dem, godhedsfuldt ville overgive til en Læseforening. Kunde Corsaren blive sendt med Posten over Liverpol med de britiske Paquetter, eller med enhver anden betvem Leilighed, da ville vi med Glæde remittere Dem et Beløb, tilstrækkeligt til at dække et Aars Subskription." Derefter følge nogle nærmere private Oplysninger, saasom Opgivelse af Adresse, Beslægtede her i Byen o. s. v. J en Efterskriftilføies: "Jeg lever kun faa Dages Reise fra Mexico, Havana, Jamaica o. s. v. Ville Nyheder fra disse Vuncter være Dem velkomne?" Vi commentere ikke videre over dette Breog bemærke kun, at de medfulgte Aviser, hvoriblandt "Diario de la Habanaf", "Noticioso y Lucero", "Deutscher Courier" (New-Orleans),"the Literary Ages (Philladelphia), athe Novascotians (Halifax), "New Orleans Bulletin", ere indlagte hos Boghandler Klein, hvor de, som det maatte interessere, ville behage at modtage dem til Udlaan, ved hvilken Foranstaltning vi have troet, at Afsenderens Hensigt bedst imødekommes.
Corsaren, 1841-02-05
Middel mod Constitutionsfeber. En sand Ven, ikke af det liberale 'Fædreland', men af vort eget gamle, velsignede Fædreland, har længe grublet over at finde et Middel mod den lede Constitutionsfeber, der ikke blot forvirrer Patientens egen Hjerne, men ogsaa som den værste Pestilents griber vidt og bredt om sig, og anfægter baade Unge og Gamle, Høie og Lave, Rige og Fattige. "Corfaren" er jo, som den saa ofte har sagt, den bedste Ven af Kongen, Cancelliet, Trykkefrihed, Politimesterens Medhielp, kort sagt af Alt, hvad der er godt og skjønt i Landet, og jeg vil derfor vælge dette velsignede Blad, til at gjøre mit probate Middel bekjendt for Publicum. Det bestaaer nemlig i at give vedkommende Feberpatienter en god Dosis Udsigt til Professorater, Toldkassererembeder, Procuratorbestillinger, Sysselmandsembeder o. s. v., o. s. v. Medicinen maa naturligviis svare til Feberens Grad og til Patientens stærkere eller svagere Natur; men i Almindelighed viser denne Medicin lykkelige Virkninger, selv om dens Qvantitet er saa ringe, at der kun gives en Theeskeefuld Udsigt hvert Fjerdingaar. Den første Virkning er gjerne den, at Patienten ophører at phantasere om statsretlige Garantier, gjennemgribende Reformer, energiske Besparelser, ansvarhavende Ministre, Civillister ac. Dernæst ligger han en Tid i Dvale og damper al Ondskab ud, og endelig skriver han Lovtaler over det Bestaaende og forbander samt truer med Fjendens Hærskarer Alle dem, der endnu have Feberen, og da er han fuldkommen helbredet.
Corsaren, 1843-03-31
Opfordring til Kjøbenhavns Borgervæbning om at beholde to gule Snorer paa Chacoten istedetfor een. "Det har til alle Tider været et Særkjende for det borgerlige Jnfanteri i Kjøbenhavn, at en agtværdig Ærekjærhed har sammenbundet dets Medlemmer og gjort Hjerterne modtagelige for Alt, hvad der ved forenet Kraft kunde fremvikkes til hele Corpsets Tarv og Hæder." "Snorecommissionen, hvem det paaligger at lagttage Alt, hvad der kan sigte til Snorernes Tarv, har stedse med Glæde bemærket den Jnteresse, de fleste af Corpsets Medlemmer have viist denne Sag, og det er af denne Aarsag og for at bevare Corpset den ene Snor, at vi tillade os at spørge: Om De, saalænge De staaer i Corpset og Deres Evne tillader det, er villig til fremdeles at underholde endnu en Snor og saaledes beholde to. Vi haabe til Deres gode Villie og retsindige Tænkemaade, at De ved denne Leilighed vil række Haanden, til et Foretagende, som i høi Grad bidrager til Corpsets Ære og fremtidige samt forgangne Hæder, og i dette Haab bede vi Dem derfor, her nedenfor at sætte Deres Mening, naturligviis aldeles frivillig. (Forresten skal De skee allandsens Ulykker, hvis de ikke gjor det, og navnlig skulle vi nok engang passe paa at faae dem paa Hovedvagten.) Ærbødigst Elskov. Ravn. Gabret. Peter Chr. Frederiksen. Vi kunne være rolige for Tydskerne vi ville snart ikke lide af deres Nationalitets-Fordringer. "Rusland, hedder det i vore politiske Aviser, der meddele en Noie fra det russiske til det preussiske Cabinet, "Rusland bemærker med Bedrøvelse en Tendentsi til at nære den tydske Nationalaand." Nu kunne vi være rolige for den tydske Nationalaand.
Corsaren, 1843-03-31
Skizzer. Brondbøringen paa Nyholm. Arbeideren. Hør, Deres Høiærværdighed! Jeg er sigu bange for, at det bliver til det bare Vand med denne hersens Boring. Prof. Ak, Gud give det! Studier efter Naturen. Tillader De inte, gode Herre, at jeg maa tænde hos Den. Naa, hvor min Kone vil blive glad! Jeg kan nu blive Brandinspecteur! Dersom De ikke øieblikkelig skaffer den ud af Haven, saa slaaer jeg den ihjel. Vær saa god.
Corsaren, 1843-04-07
De fleste andre Blade undergaae Tid efter anden smaae Forandringer i deres Udstrækning foran deres Læsere ligesom - sans comparaison - Vandet foran Jorden. "Berlingske? bliver bredere, "Dagen" længere (det kommer af Vanen med at blive lang - i Ansigtet), "Kjøbenhavnsposten" lægger sig en lille -Forpost" til, "Portefeuillen" skifter Redacteurer - kun Corsaren" holder sig uforandret. Der ligger en Selvmodsigelse fra Corsarens"Side i saaledes at holde sig conservativ, og Selvmodsigelsen vil synes endnu større naar man erfarer, at ved denne Conservatismus har "Corsaren", det meest liberalistiske Blad, foraarsaget sig selv den største Tvang. Den skulde absolut være vittig i 6 Spalter og grundig, eller hvad man vil kalde det, i 8. Engang imellem (hem! var det maaskee hyppigere?) slog det dog ikke til for de 6 Spalter, der var ikke Nok, og saa maatte der spædes. Men i ethver Tilfælde blive dog Arbeider i Alen- eller Spaltemaal et Slags Maskinarbeide, og - med al Agtelse f. Ex. for Maskinhorspinderiet saavelsom for dets Actier - dette Arbeide er ikke durabelt. Og i yderste Tilfælde selv om vi have tilfredsstillet Publicum ganske fortræffeligt, er det dog altid en Tvang at have det saaledes at faae Bud fra Bogtrykkeren engang imellem: "Til Vittighederne mangle 3 Spalter, det Øvrige er fylet." Det er en Tvang, sige vi. Man vil maaskee hertil bemærke, at vi nu have udholdt denne Tvang saa længe, at vi maae være blevne vænnede dertil. Det er sandt, man holder det ud, men kun indtil man bliver i opmærksom paa, at det dog er en Tvang; vi ere pludselig blevne opmærksomme derpaa, og vi ere ikke saadanne Nathuer, at vi skulde udholde Tvangen, naar vi følte den . . . . vi erklære Revolution . . . . aux armes citoyens! ned med Tvangen! . . . vi støde den fra Thronen . . .. Friheden leve! Som Følge af, at Friheden altsaa lever, kommen Corsaren" til at see ud hver Gang omtrent som idag, Tilfredsstiller den da ikke, da vil det uden Tvivl kun være, fordi Friheden dog ikke lever rigtig.
Corsaren, 1843-04-07
Historiskageographisk-statistisk Beskrivelse af Staden Kjøbenhavn. (Fortsat.) Naar man nærmer sig Kjøbenhavn fra vestre Side, møder Blikket lidt udenfor Byen i Frihedsstøtten. (Fortsættes.)
Corsaren, 1843-04-07
Skizzer. Ny Maade at læse Klassiberne paa Det gaaer med nye Værdigheder som med nye Klæder; de passe først, naar man har baaret dem en Tidlang." Macbeth, 1ste Act, 3die Scene. "Jeg er en Mand, hvem denne Verdens Stød og Slag have medtaget saaledes, at jeg er beredt til at paatage mig Alt. Macbeth, 3die Act, 1ste Scene. Studier efter Uaturen. Troer J, at jeg er Konge, siden J gloer saadan paa mig? Eller vil J gjøre Nar af mig, hvad?
Corsaren, 1843-04-07
Medens "Dagen" anseer det for ikke meere end passende og sommeligt, at den danske Statskasse vedbliver at udrede endeel af den afdøde Enkehertuginde Louise Augustas Appanage for ikke at vise Karrighed mod dem (Storstedelen raske, rørige Folk), hun i levende Live havde i sin Tjeneste eller beviste Naade, har den danske Consul i Lonoon, ifølge"Fædrelandet", maattet Htigge Fyde og Huusly til en syg dansk Sømand af de engelske Autvriteter, fordi han havde Jnstrux fra Regeringen om, ikke efter andre Nationers Exempel at sende alle slige Folt hjem, da det blev for kostbart for Statskassen. - Vi Danske ligne ikke visse fattige Familier med den honette Ambition, som leve tarveligt, ja næsten sulle hjemme for at kunne gaae smukt klædte mellem Fremmede som ligge paa Halm, men have et prægtigt Sengetæppe over Sengen. Vi ligge paa det prægtige Sengetæppe og have Halmen ovenover.
Corsaren, 1843-04-07
Samtale. A. Detter segu dog el betydeligt Gode, vi eie i den nye Commanalbestyrelse, saaledes som vi have den efter Kongens uforglemmelige Gave, Anordningen af 1ste Januar 1840. B. Hvorledes falder De netop nu derpaa? A. Jo; thi var det ikke de ifølge denne Anordning valgte Borger-Nevisorer, der opdagede Underslæbet ved Biolægningsvæsenel? B. De har Reti Veo den opdagede vi, al Pengene - vare borte. Det almindelig udspredte Rygte, at en af Adelsklubbens Tendenser skulde være ridderlige Øvelser (Tournetinger), grunder sig paa en Misforstaaelse. Det er nemlig oplyst, at der herved ikke menes Andet, end at der i dette Selskab vil blive vedtaget at tournere paa Casquen.
Corsaren, 1843-04-07
En Art Anecdote. En fornem Mand, der yndede Frimodighed og gjerne vilde vise det, traf paa en opvakt Dreng, der havde, hvad man kalder "en rap Tunge", og sagde til ham: "Saadant Noget moret mig, selv naar det gaaen ud over mig. Skjæld mig ken dygtig ud, saa skal Dufaae Kage." Drengen lod sig det ikke sige to Gange, men begyndte at skjælde Manden ud for Løst og Fust. Manden lo, saa Taarerne kom ham i Øinene, indtil Drengen sagde: "Skelevippe!" Da foer Manden imod ham og pryglede ham næsten ihjel. Manden var nemligkskeeløiet. - J forrige Uge har som bekjendt Udlastel til Forordningenkomsdet islandske Althing faaet Loskraft, og nu i denne Uge indløber Jslændernes Adresse, hvori de udtrykke deres Misfornøielse med Udkastet og bemærke, at, hvis det faaer Lovkraft, saa vil Jnstitutionen slet ikke forskaffe dem nogen videre Frihed eller Selvstændighed. Hvor det dog er ærgerligt, at deres Adresse skulde komme de Par Dage for sildig, og at Regeringen saaledes ikke fik betids Underretning i om, at Udkastet ikke skjænkede dem nogen videre Frihed, og Selvstændighed. Det var dog ogsaa forbandet ærgerligt.
Corsaren, 1841-02-05
"Dagen" yttrede forleden, at der ikke hører virkeligt Mod til at opponere imod Regjeringen og dens Embedsmænd. Dette har "Dagen" paa en Maade Ret i: Der hører egentlig langt større Mod til at opponere imod Folkemening, Fornuft, Ret, Billighed o. s. v. Derfor have vi heller aldrig nægtet, at "Dagen" har meget Mod.
Corsaren, 1843-04-07
Naivitet. Amtmandsposten over Ringkjøbing Amt er vacant, og Grev Schulin aspirerer efter Sigende til den. Som Grund for, at han ikke skulde faae den, anfører, "Kjøbenhavnsposten" hans Færd og Anstuelser i Stænderne.