Norske Intelligenssedler, 1792-12-19
Helligen, odler. NorFe No 51. Onsdagen den 19 December 1792. TTE CHRISTINE GERNER fød ANGELE. Hendes Liv er Hendes Lovtale. Hør Du som bygger Dine Hensigter paa et tilkommende Maaske sover paa et Vrag midt i Evighedens Ocean! Bliv Klog ved Erfaring, lad dig vække ved Exempler Livets Haab er en Forræder - derfor midt i Haab og önsker visnede disse Been som giemmes heraf den i Livet fordum Velædle Kiøbmand Hr. JENS SCHRIVER föd paa Kongsberg den 30te Novbr. 1754, gift i Christiania med MAN MAHEA FRIIS den 5te December 1783, hvormed Hen avled en Datter den er fore Ham i Evigheden : Døden slog Ham med et overillende Slag den 11te December 1792. Död - Dom - Evighed O skielv Læser! Hvo skal aabne dig alt dette, Maaske et Øjeblik (Efter besynderlig Forlangende indrykkes følgende.) Sidste og sørgeligste Pligt, i korte Afskeeds-Tanker over nu hos Gud salige Ole Holter, indsendt Alssen. Ar, Døer Du, Guds og Dydens Ven! Og det i al hast vi see med Smerte, Du har dog aldrig Himlen fortørnet med forsætligt Hierte, Hvor kan Du findes smillende - Du døende frimodig svarer Min Vandel for Guds Ansigt var - En god Samvittighed jeg har Og deraf flyder Trøst, som Siælen nu erfarer. Nu er Du død, Ak Ven! Farvel Vor Sorg for Dig saa stor bør være - Min sidste Pligt mod Dig, o Sallige skal være At vidne ved Din Grav om Din fortience Ære, Den Du af Kiendere ved Egenskaber fik J hvilke Du Dig selv bestandig overgik. Jg intet Vidnesbyrd har derom i min Ævne Som større er end det, Dit Gode Navn at nævne J dette gode Navn Du overlever Dig og der til min Død skal æres højt af mig Jeg som en Ringe Ven af Dig, Din Død beklager, den Drammens Byer, med mig sig nær til Hiertet tager Jndtil de store Arbejds Flokke der dumdrede med Dine Tømmerstøkke, Gav Ekko i begge Byers Biergetoppe naar Kanthugget bielke faldt i Vandets Skorpe Hvem, Huggere staae J saa fortabte forSee Din yndling Deres Tolk - udstønner Taarer. er mere ej vores Principal - død er vores Holter Rørt af det store Tab ved Din fraskillelse de sukke ved Din Urne som i fortvistelse. Men see Du har i Eje det som kan Salliggiøre Den Himmel Du er udi kan ei ophøre Dermed lykønskes Da til Evig tid af mig Det er den sidste Pligt som jeg kan vise Dig Dig som fortiener det, naar mand Dig mest berømmer Dig og hvem alle vel og ingen ilde dømmer Fordi Du var den æhrekiære Borger ManEt Ord af Dig var nok, om ej Bevis og Nan man spørge skulle - Hvoraf Du efter Døden har det beste Navn. For Din Godædighed, blev ej paa Jorden spare. derfor var Du Tusindfold Vederfaret, Til de armes Nød og Trang den uddeelede med Rund og gavmild Haand af Guds Velsignelse Vel det derfor gaae, Din Elskede og Dine 3de smaae umyndige Du Naade Løn i Himmelen - nu nyder og vist Velsignelse til Dine deraf flyder, Endnu engang Farvel vor Ejegode Holter, vil komme Dig ihue - indtil vii døe Giv Gud, Saa Sallige som Du Af samme Forfatter ved Hr. N. O. og Jomfrue M. v. C. - Bryllup. Hør meg Niels, æg glommet i Gaaer, Din Veine Maren. Stundum loup, æg qvar i Brude=Skaren, og Qvad utaf hiartens grund, Goed løcka raacke Deeg, i Feegra aar, som Allfars nye, fremtitet Vaar Jmse Skaatted æg, uppaa de mange gilla Vogne, Jae! Kor alle, Feynstre, for Deeg glymtamedens loup æg, uppaa den, Høge Skoelle Trappaurpaae æg staae, Rosse Bye Svend var, udpropamed Høige minner, og Blyant paa Papiir at tegne Kor mange Huusar, paa Huer sinde, Gatan until Fahr Bye-Skoelemæster, Han kunde regna af hver Feynster, det jyste nettop Trøds Skoelemæster, torde Færlen vogaThi det for Ham, just ej var, Skole Poge P. M. et bekiendtgjøres herved de Herrer Handlende, saavel inden, som udenbyes, at Tugt- og Manufakturhuusets nærværende Vahre-Beholdning, som efter S. T. de høie Herrer Directeurers Foranstaltning stykkeviis er taget i Öyesyn og derpaa bestemt en passende Priis, kan blive dem overladt for samme, og at de for Eftertiden kan, efter indsendende Prover, blive forsynet med uldene Vahrer.