Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-10-27
(Meddeelt.) Faaborg den 21 October. Ligesom Vælgerne i Faaborg i sin Tid, strax efter det skeete Valg, foranstaltede et Festmaaltid, til hvilket indbødes den Deputerede, Hr. Agent Voigt, samt Suppleanten, saaledes har et Antal Borgere der, udelukkende bestaaende af dem, som havde underskrevet Petitionen om Skattebevillingsret, foranstaltet en festlig Forsamling, under hvilken de ønskede at lægge deres Hengivenhedsfølelse for den nu hjemvendte Deputerede for Dagen, samt at bevidne ham deres Kjærlighed, deres Agtelse, deres Tak. Det var Aftenen den 18 dennes at Forsamlingen fandt Sted i Gjæstgiver Bøwings Locale. Ligefor Jndgangen til Salen, hvori der var serveret, var anbragt et simpelt, men smagfuldt TransNee. parent, der viste Bogstaverne L. P. V. i en Glorie, omslynget af en Krands af naturligt Egeløv. Redenundervar et passende Vers anbragt. - Ved Bordet udbragtes flere Tvaster, hvoriblandt: for Hs. Maj. Kongen (Agent, Voigt; Taleren sluttede sit Foredrag saaledes: "Det ligger aldeles klart for Dagen, at Ordet i Roeskilde uhindret er talt saa frit og uforbeholdent, som Man vel kunde vente det under en souverain Konge. For denne Frihed bør det os Alle at takke vor ædle ophøiede Monark; Ham, som veed hvad vi ønske, hvad vi haabe: Ham ville vi ønske et langt, et hæderligt, et glædeligt Liv, og at Han stedse maa være i Besiddelse af sit Folks Kjærlighed. - For den Deputerede, Hr. Agent Voigt (Commissionair Larsen, der indledede sin Tale med at tyde, hvorledes ogsaa Kongen kun vilde Sandhed, og at ogsaa Han følte: "at hvor Sandhedens Sol uhindret spreder sine milde Straaler, der trives Lykke og Held, der udbreder Velsignelsen sig til Alle, til kommende Slægter, til Folk, som til Drot." Umiddelbart efter disse Ord blev et fra en velvillig Haand modtaget passende Vers afsjungen af Samtlige, hvorpaa Taleren - efterat have bemærket, hvorledes det var i Erkjendelsen af Sandhedens evige Magt at Petitionen om Skattebevillingsret hos os blev til, at det var Sandhedens Magt, der lod beslægtede Jdeer fødes og komme til klar Erkjendelse trindt i Landet m.v. - henvendte sine Ord til den Deputerede, for at udtale Forsamlingens Glæde over og dens Tak for hans Færd, samt at byde ham det meest hjertelige Velkommen." En Velkomstsang, som til denne Hensigt var forfattet, blev derpaa afsjungen. Da denne Skaal var udbragt, og, ligesom Hs. M. Kongens og samtlige øvrige Skaaler, ledsaget med et gjennem Salen rungende gjentaget Hurra, yttrede den høitærede Deputerede: "at hans ærede og dyrebare Medborgere aldeles overvurderede det Lidet, han havde udrettet i Roeskilde Mødet." Han takkede for deres Overbærelse med hans mindre Dygtighed og fordi de toge den gode Villie for Gierningen. "Stedse vilde han - saa udtrykte han sig - paaskjønne den udmærkede Hæder, den Tillid og Agtelse, som Man viste ham, og han ønskede – som han endvidere yttrede blot, at han havde fortjent en saadan Lykke, men hvilket han ingenlunde kunde indrømme. - For Stænderinstitutionen (Exam. jur. Johnsen); efterat Taleren havde søgt at udhæve, hvorledes en Stænderdeputeret bør være, gik han over til at udvikle Forholdet imellem Regenten og Stænderne, og sluttede derpaa saaledes: Vi ville ønske og haabe, deels at Stændersalen stedse maa vorde besat, med duelige, frisindede og upartiske Mænd, deels at Hs. Maj. Kongen, uden anden Jndvirkning, nøie og samvittighedsfuld vil lytte til Stændernes Raad og Folkets Bønner, thi først da vil Hensigten opnaaes og Baandet imellem Kongehuset og Folket trofastere vorde knyttet. - For Stænderpræsidenten (Agent Voigt), som indledte Skaalen iblandt Andet med disse Ord: "Den Mand, som et af Roeskilde Stænderforsamlings meest talentfulde Medlemmer vurderede for titusende Stemmer, den Mand, som med sin høie videnskabelige Dygtighed forener den ædleste Humanitet, den elskværdigste Beskedenhed og en sjelden, Hjertets Reenhed, en saadan Mand, som vi ville ønske stedse maa lede de danske Stænderforhandlinger - den ædle Schouw." - For de Deputerede, som talte for Skattebevillingssagen og en constitutionel Forfatning (Prokurator Ettrup), der endte sit Foredrag saaledes: "Det er disse Fædrelandets trofaste og ærlige Mænd, vi skylde vor varmeste Tak, og det inderligste og oprigtigste Ønske, at Himlen vil skjænke dem mange glade og lykkelige Dage, saa at Saga, først sildigt, skal nævne deres Navne til Fædrelandets Ære. Hil være da disse gjæve danske Mænd!" Til denne Skaal knyttede Hr. Agent Voigt, en Skaal for de ædle og brave Mænd, som saa djærvt førte Ordet i Forfatningssagen og i Særdeleshed Prof. Clausen, Etatsraad Hvidt, Godseier Tutein, Grosserer H.P. Hansen og Kammerraad Drewsen. -