Viborger Samler, 1841-08-24
Udenlandske Efterretninger. Orienten. Fra Constantinopel meldes under 29de Juli, at Efterretningerne fra Trebisond ere foruroligende. Røverierne vedvare i Kurdistan og Diarbeir, dog er en formelig Opstand ikke udbrudt. J Syrien formørkes atter den politiske Horizont, idet Maroniterne reiste sig imod Porten og fordreve Tyrkerne endnu førend de havde erholdt det nyeste Ferman, der tildeeler deres Patriarch saa store Rettigheder. Den nye Gouverneur i Jerusalem, Tayar Pascha, skal have modtaget meget forsonende Jnstructioner. Jøvrigt indsee Tyrkerne tydeligt, at den sidste Jntervention i Syrien har tilføiet Jslamismen et hjærvere Slag, end om Mehemed havde erobret Constantinopel. Her vilde det i det høieste have været Spørgsmaal om et Dynastieskifte, og det vilde have været uden Forskjell, om Mehemed Ali eller Abbul Meschid herskede i Constantinopel, saafremt kun Riget var opretholdt; men Julitractaten har aabnet de store Magter Veien til en uafladelig Jndblanding i Jslamismen, og tilføiet denne Lære det djærveste Slag, der maa have til Følge dens Forfald som Statskirke. Mange Tyrker ansee Mebemed Alt for Rigets Frelser og Opretholder, og alle Ulema's og Mollas som det eneste Redningsmiddel at slutte sig til Mehememed Ali. – Fra Alexandria ere atter Foræringer fra Vicekongen ankomne Sultanen. Den hedder, at Jbrahim sysselsætter Soldaterne med Fuldførelsen af de paatænkte Canaler. Den Modtagelse, Mebemeds Søn havde hos Storherren, var kun kold. Said Bei, der præsenterede sig i tyrkisk Statsuniform, havde kun en kort Audience, og man forsikkrer, at der intrigue res stærkt i Paladset for at gjennemkrydse Sultanens Stemning for Mehemeds og Grev Pontois's Planer og Hensigter. At Lord Ponsonby ogsaa har en virksom Haand i det Spil, der drives, er begribeligt, den ædle Lord opbyder Alt, for at ikke Mehemed her skal fæste fast Fod, Frankerig. Sagen imod Ledru-Rollin skrider frem denne Deputerede har allerede maattet underkaste sig et Forhør for Jnstructionsdommeren. Ledru har vel erklæret sig at være Forfatter til den i flere Journaler indrykkede Tale, men tillige yttret, at han ikke vil give yderligere Tilsvar paa nogetsomhelst andet Spørgsmaal, der maatte forelægges ham. Som Motiv har han til Protocollen afgivet følgende Erklæring: "J mine Øine er Candidaten, der foreslaaer sig for Vælgerne, disse Sandhed skyldig, i modsat Tilfælde handler han uredelig: kun da, naar han har udviklet dem sine Principer - de være gode eller slette – kunne Vælgerne dømme med Sagkundskab, kunne de antage eller forkaste ham. At ville bedømme Candidatens Stilling fra et andet Synspunct, vilde være at gjøre hans Stilling til en Fælde, og at stille ham enten imellem Frygten for Straf eller for at handle imod hvad hans Samvittighed tilsiger ham. Da den indledede Anklage har til Hensigt, direct at stille den Deputerede, indirect Valgcollegiet for Juryens Domstol, fordi de begge have opfyldt en Pligt og udøvet en Ret, saa indeholder denne Forholdsregel, efter min Anskuelse, en Krænkelse af et Moralprincip, der ingensinde kan frahævdes, samt af Valgsouverainitetens constitutionelle Princip. Jeg nødes desaarsag til, i alle franske Vælgeres Navn, i alle Candidaters Navn, til hvilket Parti de end høre, at nedlægge Protest imod denne retlige Forfølgelse og erklære, at jeg ikke kan svare paa nogen Jnterpellation, der muligviis kunde forelægges mig, uden at jeg derved vilde foranledige en Discussion om Principer, om hvis Rigtighed Jngen har Ret til at opkaste Spørgsmaal."