Berlingske Tidende, 1767-07-06
Fortsættelse af det Svenske Rigen Stænder Beretning om Kigets Tilstand, &c., dateret 2den Oct. 100. Det Tidenden Nr. 53.) Udi en saaden Rigets ulortelige Bestadelse, have Hielpenderes varet saa Fornødvendige, som vanskelte at ud nade. Standerne havde ønsket at himne opgive disse saagraadte og tilfortabelig, som ovenmeldte Beretning giver tu rigtig Kundskab om den Trængsel og Fordærvelse, hvor Riget ver straadet, men saadant er vorden overladt til Rigets Standers egen Offorg, efterat Mlytten er vorden beredt, med deres Agt en Tanke, formebelden overaler Krig og andre ikke lykkeligere Anstalter, samt Tilstanden, daglig forvaret. Uagtet alt utrætteligt Overlæg og redelibaandenne Hindringer og leyltabeber atort Rigets Stænders Arbeyd end mere befarligt. Deere bleve ne vaer, at naar en indgreet Danart skal andres, forer det Menniske og Misfornøyede, og at man saa hørt efter sine egne Alstater, at man gierne opofver større Fordele, For at opnaae et ringere Maal. Rigets Stander be høye ikke her at melde om den Jld, som blev dampet i sin mykkede Begyndelse, hvorfore Undersøgningerne ey heller bleve henstrakkede til fremmede og opsøgte Materier: Tysendfold andre Vanskeligheder have været i Beyen, men have dog ikke formaaet, udi ringeste Maade at komme deres giør hed og utrættelige Over for Rigets sande Beste til at fale. Her at give en sidstandig Beretning om alle de Traa, som angaae Rigets Forvaltning, og hverved Rigets Stander ikke have sparet deres bemøyelser, det er ikke Henugten med denne Beretning. Stænderne afte al leve at melde om de allerangelegenste Forfatninger til Ri dets Rebolag, paa samme Maade, som Eftets ulykkelige ad der oven for et vorden fortelig viist. - Grunden til et Fortes Fordervelse ligger i fordærvede Sader. Saderes Fortærende tager til, letsom en sand Chraten dom og en alverlig Gudfrygt, som Kilden til alle Dyder, taget af og forspinder. Rigets Stander have derfor ladet deres omhyggelade Omsorg været henvendet paa at beskytte Religionen, som den første Grundpiller, hvorpaa Rigets Bestand beroer, at bevare den Himmelske Lærdom i sin Eenfoldighed og Puurhed, og at udrødde anskikkende falsk Lær dem, som et høystskadeligt Ukrud, hvilket, om det havde langer beholdet Skrul, kunne have qvælet den reneste Sad. Jøvrigt maa Rigets Stænder ønske, at vore Tider maatte udi deres Exempler, som herske over Fordomme og Sædvaner, finde den kraftigste Lærdom, hvilken best kan forbedet baade et Folkes Smag og Levemaade. – Rigets Stænder beraabe sig nu her paa de Anstalter, som de have varet nødsagede til at føye, for at gribe Stats-Værket under Armene. De have ikke seet sig i Stand til at bestride de nødvendigste Udgifter anderledes, end ved en stræng Sparsommelighed og høystnødvendige Jndskrænkelser. Stats Lassen, som er indrettet til at holde Rigets Forvaltning vedlige i sit jevne og uforstyrrede Løb, til at bestride Regentens, Rigets Forsvars og Æres Behove til Embedsmændenes Lønningeret at bestribe mangfoldige andre Rigets Fornødenheder, m.m., den har været lug en Kilde, hvis Forraad har maattet tage af, efterdi dens Aarer enten vare forstoppede, eller ledet hen paa Asveye. – Det forholder sig med Rigets Huusholdning som med en privat Persen, og Gavmildhed er altid ulde afpasset, naar den tilbereder egen Armod. Overflødige Embeder og Forretninger betinge en Stat: De avle snarere Magelighed for de Tinende, end Nytte for Riget. Stats-Værket har ogsaa varet overvældet af utaalelige Renter af dets Gield. For derfor at afværge befrygtende svarere Uleyligheder, hade Rigets Stænder under 4de Febr. dette Aar søyet den Anstalt, at Stats-Contoiret ingen mede Laan imodtager. J Seeden derfor havede, til at see Rigs Gielden efterhaanden afbetalt, baaret Omsorg for at forbedre de Forfatninger derved, som ere vorden misbrugte, og at sætte deres Contoir paa en saadan Fod, som koster Riget mindre, og er det meget fordeelagtigere. – Med alt dette har Mangelen dog ikke staaet til ganske at afvende. Rigets Stænder have maattet vende deres Opmærksomhed derhen, hvorledes Rigets Jndkomster støde til at forøge og realisere: Hvorledes Kronens Godser og det saa kaldede Upsala-Oede maatte bedre handhæves og tilskes: Og hvorledes de, med nye nundgængelige Bevillinger, kunne af yderste Kræfter gribe det udtærede Rigs-Corpus under Armene i dets daglig ny og tilværende Trang. – En ligedan Jndskrankelses GrundRegel har ogsaa maattet solgt, ved at øverste Kries Maa ten og Forsvars-Værket: Udi Anstalterne til et Riges Forsvar og Styrke maa ingen Aarsager til dets Svakkelse findes. Alligevel have Rigets Stænder ikke forsømt at sørge saaledes for Rigets Krigs-Flede, at den, ved nødvendige Midler, skal vorde sat i en bedre Stand. De have anseer Docquen for en Jndretning, som er Riget til Ære og Gavn. De have ikke vovet at lade Rigets Fæstninger ganske og aldeles hielpeløse; men de have afpasset Planerne til saadanne Bygninger efter Formuen, hvilke Planer indtil videre skal følges: de have sat Opvartningen derved under den Opsigt, hvor den forhen har varet, og hvorhen den egentlig hører, for ogsaa derved at vind baade et beqvemmeret Regnskab, og en paasigtet Besparing. Opsigten over Armeens Fløde have de betroet udi i gesaa erfarne Hænder, som den før har været udi; og de Forretninger, som udi een Anfortroedes Hander kunne, under Overvældelse af dem, vorde forsømte, dem have Stænderne deelet iblant flere værdige Medborgere.