Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-06-12
J Henhold til hvad jeg i denne Avis 104 for d. A. har tilkjendegivet, kan jeg, foranlediget af de 7 Sogneforstandere for Veilby Sogn, deres i No. 94 indrykkede Forsvarsgjenmæle for Formanden Hr. Pastor Ascanius, - da nu al Udsigt til Opnaaelse af et Forlig, hvis Bekjendtgjørelse vilde have gjort det overflødigt, er forsvunden - ikke undlade herved at tillade mig nærmere at belyse den omgjældende Forstanderskabssag. Af de 7 Forstanderes Product aabenbarer sig hvad jeg allerede, da jeg skrev mit i No. 76 Jndrykkede, anede at vilde skee, at Sagen formedelst det ved Formandens vrange Forespørgsel foranledigede Amtsraads=Responsum, har vendt sig: man erklærer sig nu enig med Formanden om Mødestederne for Forstanderskabet, og slutter sig til Formandens i hiin Tid, efter at den mundtlige Forening, som jeg i min Annonce ommelder, havde fundet Sted, ikke i eller af Forstanderskabet besluttede Henvenden til høiere Sted, som forstyrrede Enigheden og havde de videre Ubehageligheder til Følge. Naar man vil behage at betænke, at Landcommunalanordningen bestemmer, at forsaavidt Sogneforstanderskabssamlingerne ikke kan holdes i Skolerne, eller andet Locale ikke kan erholdes uden Godtgjørelse, maa der leies for Communens Regning; at jeg ikke havde indgaaet nogen Forpligtelse om Omgangsmøder hos Forstanderne, og at det er en velbekjendt Sandhed, at en hos mig værende krampe svag Søsters Tilstand ikke taaler en saadan Commerce, som et Forstanderskabsmøde medfører; - saa vil det befindes i sin Orden, at jeg ikke var pligtig og at jeg ikke billigviis kunde tilstede Forstanderskabsmøde i mit Huus. Det vil iligemaade findes i sin Orden, at saasom Omgangsmøder hos Forstanderne er forbunden med Beværtning, og at det ikke harmonerer med Selskabslovene, at møde og gjæstes hos Andre, uden at gjøre Gjengjæld, kunde jeg ikke bifalde at udelukkes derfra eller af Omganget; men jeg maatte ønske at gjøre Gjengjæld paa den efter Omstændighederne gjørlige Maade, nemlig paa et andet Sted, for min Regning." At jeg besluttede mig dertil, istedetfor udelukkende at holde mig til, at Mødested efter Anordningen afgaves af Communen eller leiedes for dens Regning, var – som vistnok vil være Enhver indlysende alene for ikke at gjøre Brud paa den eengang i de forrige Forstanderes Tid indførte Skik, som et Parti i Forstanderskabet, navnlig Formanden, endnu ønskede bibeholdt, at have Omgangsmøder hos Forstanderne, hvilket efter Omstændighederne burde have været imødekommet med Velvillie. Naar saadant imidlertid ikke blev Tilfældet, men man derimod stillede saa urimelige Paastande, som at jeg enten skulde have Møde i mit Huus, eller, da man ikke kunde fornægte mine Mod grundes Gyldighed, finde mig i, at udelukkes af Omganget og at møde og gjæstes hos de Andre uden at maatte gjøre Gjengjæld, da kan jeg, siden man ikke kunde udsætte Noget paa det af mig leiede meget ordentlige og passende Sted hos en Broder til en af Forstanderne, ikke forklare det, uden i det somme Mennesker egne: "absolut at ville, hvad de ville", hvilket med Hensyn til Formanden synes ret vel at passe med hvad et andet Medlem her af Menigheden tidligere i dette Blad har yttret: "mon samme Præst troer, at hele Verden skal rette sig efter hans Compas." Forelægges Spørgsmaalet: hvorfor veed man ei heller at svare; thi der var virkelig ingensomhelst Grund til at modsætte sig mit efter Omstændighederne passende, billige og endog med unødvendig Opoffrelse forbundne Tilbud, for egen Regning at leie et andet Sted, eller at ville indskrænke Samtykket til een Gang, ved Mødet hos Hans Jørgensen, efter at man først (ikke i, men udenfor Protocollen) havde givet det uforbeholdent ved Mødet hos Jørgen Hansen, hvilken Jndskrænkning var saameget mere urimelig, som man endog yttrede Formening om, at det ikke vilde tilfalde mig oftere i den Tid jeg som Forstander havde tilbage, og Forstanderne vare ogsaa ved det stedfundne Møde paa det af mig leiede Sted, hvor jeg til Gjengjæld ydede Beværtning, meget fornøiede og bevidnede mig i en lang Toast, som en af dem fremsagde, deres Tilfredshed, ligesom de overalt ikke syntes at have Noget imod, at jeg for min Deel leiede Mødested, hvilket den Omstændighed, at de tang og ikke vilde gaae ind paa Formandens Opfordring, at være med at andrage Sagen paa høiere Sted, ogsaa bekræftede. Hvad de 7 Forstandere skrive i deres Avisartikelcharakteriserer en Sindstemning imod mig af en saadan Beskaffenhed, som jeg ingenlunde tiltroer Forstanderne i Almindelighed, men fornemmelig maa tillægge Concipisten. Det synes forøvrigt ikke i den bedste logiske Orden; thi det vil vistnok befindes, ingenlunde at kunne fortjene Navn af Føielighed fra deres Side, naar man seer hen til, at jeg istedetfor udelukkende at holde mig til, at der forholdtes efter Anordningen angaaende Mødesteds Tilveiebringelse. af Communen, for muligst efter Omstændighederne at rette mig efter Ønsket og Bibeholdelse af Omgangsmøder hos Forstanderne, for min Deel vilde leie for egen Regning, og man vil have modtaget dette mit med Opoffrelse forbundne Tilbud, først med Vægring, dernæst med Betingelse af, , at det maatte kun være for een Gang, og endelig med Stutterigaarden den 28 August 1847. Følgeblad til Fyens Stifsavis No. 107. var et Par Sersebesoverve seve ær den just ikke humane Tilføining: "at jeg ikke oftere skulde være uleiliget med at leie Locale til dem, hvilket jeg forresten, til Ære for dem, maa bemærke, ikke mig vitterligt blev talt. At Anordningens Bestemmelse med Hensyn til Mødested, forsaavidt vi ikke atter maatte komme overeens, vil blive Reglen i Fremtiden, er forøvrigt en Selvfølge. Dette er hvad jeg for Tiden har at svare til Berigtigelse af mine Antagonisters i og for sig kun lidet talende Product. Hvad det i samme brugte ærekrænkende Udtryk, usandfærdigt, angaaer, da vil man vist efter Omstændighederne finde samme høist upassende og uforsvarligt, og at der var al Føie til den Beslutning, jeg efter forgiæves Forligsprøve har iværksat, at søge samme ved Dom mortificeret. J. Hviid. For de Mange, der interessere sig for dette vigtige fædrelandske Anliggende og som i Anledning af den til Løverdag Middag berammede Forsamling paa Komediehuussalen i Odense kunde ønske større Oplysning, navnlig ogsaa om Banens Rentabilitet, meddeles efter, Dannevirke, følgende udførligere Prospektus: Anerkjendelsen af den store Vigtighed, som en, de ovennævnte Steder forbindende Jernbane maatte have for Landets vigtigste Jnteresser, gav Anledning til, at patriotiske og sagkyndige Mænd forberedede dette af største Nødvendighed anseete Foretagende saa vidt, at de første Skridt til Planens Fuldførelse kunde paabegyndes Foraaret Anno 1844. Efterat Allerhøieste Tilladelse til Actietegning var erholdt, den anslaaede Bygningscapital 900,000 Specier ved 9000 Actier a 100 Spec. samlet deels i Flensborg, og Tønningen, deels i Udlandet, samt Selskabsstatuterne af Actionairerne antagne i en den 1 Juni afholdt Generalforsamling, udkom den 19 August den Kongl. Stadfæstelse af Statuterne og den Allerhøieste Bygningsconcession. Tillige kom en Jnstruction fra den Kongelige Jernbane-Commission i Kjøbenhavn for den Allerhøist udnævnte Commissarius ved Flensborg-Husum Tønninger Jernbane-Foretagendet. Som Kongl. Commissarius udnævntes Kmherre v. Krogh i Husum. Det bestemtes efter Fuldførelsen at give denne Bane, Navnet "Frederik-Carl-Christians-Bane. Selskabets fælleds Jnteresser bliver varetagne 1) ved Actionairernes Generalforsamling, 2) ved Udskuddet, 3) ved Forretnings=Directionen. Udskuddet bestaaer af 15 Medlemmer, hvoraf 8 maae være bosiddende i Flensborg og 5 i Tønningen; dets Møder holdes regelmæssigen i Flensborg. Directionen har ligeledes sit Sæde i Flensborg, og bestaaer af 5 Medlemmer, af hvilke 3 maae være bosiddende i Flensborg og 2 i Tønningen. Den første Jndbetaling af 25 pCt. udskrives af Directionen til den 11 November, og er i Flensborg og Tønningen, med faa Undtagelser, ogsaa skeet paa de tegnede Actier. Derimod vægrede flere Hamborger Actionairer sig for Betalingen, under det Paaskud, at man havde gjort dem ganske usandfærdige Tilsikkringer og Løfter. Det er imidlertid uigjendriveligt beviist, at hverken den tidligere Comitee eller den senere valgte Direction har gjort noget Løfte, som ei var overeensstemmende med Sandheden, og vi tvivle ikke paa, at der til sin Tid vil blive offentliggjort det Nærmere, denne Sag betræffende. Den virkelige Aarsag til den omtalte Betalings vægring turde man vel søge i de bekjendte Begivenheder, i Preussen, hvorved Udsigten til - understøttet af Børs operationer - strax at kunne sælge de tegnede Actier med Gevinst, blev betagen Actionairerne. Vi ville ogsaa hellere see Aarsagen til Vægringen heri, end nære den Anskuelse, at Undertegnelsen og Vægringen var en forud beregnet Plan, for paa denne Maade at henholde Udførelsen af Værket i det Uendelige, og saaledes undertrykke det i Fødselen. Vi ville lade det uafgjort, hvilken Anskuelse der er den rigtige, den umiddelbare Følge af hiin Vægring var, at man ikke kunde begynde paa Arbeidet, og saa længe den imod de vedkommende Actionairer indledte Proces var uafgjort, kunde Directionen ikke gjøre noget Forsøg paa at anbringe Actier andre Steder, fordi der indtil Dommen i sidste Jnstants var fældet, ikke vare nogle at betragte som vacante. Overappellationsrettens Dom i Lübeck har, ubegribeligt nok, befriet de Undertegnede fra Opfyldelsen af deres indgaaede Forpligtelser, og først efterat denne mærkværdige Dom var fældet i Lübeck, kunde Directionen begynde at sørge for Anbringelsen af de vacant blevne Actier. Naar den Flensborg-Husum-Tønninger Jernbanes Vigtighed og den forventede Rentabilitet almindelig er bleven anerkjendt, tvivle vi ikke paa, at Jndlandet kraftig vil befordre Værket ved Actietegning, og derfor være det os tilladt, grundigt at undersøge hele Foretagendet. Det af Jngeniercapitain v. Rücker under Oberst v. Prangens Overopsyn udførte Nivellement har beviist, at Terrainet imellem Flensborg, Huusum og Tønningen, overalt egner sig til Anlægget af en Jernbane, og ikke frembyder betydelige Vanskeligheder. Banens Længde er fra Flensborg til Tønningens Havn 8 Miil 197 Roder, (Milen til 12,000 danske Alen eller 1643 Hamborger Rode, pr. Rode 16 Hamborger Fod). Grundlæggelsen, Expropriationen, Overbygningen, Baneindhegningen, Banegaarden og Sidebygningerne, Transportmidlerne, sædvanlige Udgifter og Renter under Bygningstiden udfordre en Anlægscapital af 1,000,124 Rdlr. Courant og 71. Men da 9000 Actier indbringe en Capital af 900,000 Spec., saa bliver tilbage for ikke forudseete Tilfælde og extraordinaire Udgifter, eller og saa som Reservefond 424,875 Rdlr. 9 s. Cour. Beregningerne ere foretagne med den størst mulige Sikkerhed, og staaer et større Omkostningsbeløb ei at forvente. J dette er nu beregnet 9 Locomotiver, 34 Personvogne og 176 Fragtvogne, og i Henseende til Banegaardens Bygning har Directionen besluttet, kun at see hen paa det Nyttige og Nødvendige, og mindre tage Hensyn til Elegance og Pragt. - Ved Renteberegningen i Løbet af de to Bygningsaar er i Gjennemsnit antaget 1 Aars Renter for hele Actiecapitalen efter 4 pCt. Naar nu Nivellementet og et samvittighedsfuldt Omkostningsoverslag bevise, at hverken særegne Vanskeligheder eller usædvanlige Omkostninger træde hindrende i Veien for Udførelsen af den projecterede Jernbane, saaer Planens Realisation med Hensyn til Anlægget fuldkommen retfærdiggjort, og vi have nu den anden Hovedsag at betragte, som vi ville henføre under Spørgsmaalet: Kan og vil en Flensborg=Husum=Tønninger Jernbane opnaae en saadan Frequents, at Renter og om muligt en Dividende ville kunne tilveiebringes, Efterat have underkastet alle væsentlige Omstændigheder, som kunne have Jndflydelse paa Jernbanens større eller mindre Frequents, en nøie Overveielse, maae vi besvare ovenstaaende Spørgsmaal med "Ja, og ville nedenstaaende bemærkninger fuldkommen bevise vort Svars Rigtighed.