Jyske Efterretninger, 1769-06-02
Naar man forestiller sig at Venus giør sin Kreds omkring Soelen engang hver 224 Dage, at der gaaer ikke meere, end 1 Aar og 219 Dage forbie fra at Venus er imellem Solen. " og os, indtil den kommer der igien, saa skulle man lette" ligen slutte, at det ikke maatte være saa rart, at faae Veneren. Anerem i Soelen at see, men naar betænkes, at Veneris Bane ikke er i samme Plan, som Jordens, saa skeer det som oftest, at Venus er imellem Soelen og os, uden at den derfor skiuler en Part af Soelen, thi saasnart Veneris Banen viger fra Jordens Bane 16 Min, som er omtrent Soelens halve Diameter, sees Venus ikke i Soelen, men er enten oven eller neden for den; om derfore Venus skal sees i Soelen, ere begge disse 2 Vilkaar nødvendige, først at i Venus skal være under Soelen i Conjunction imellem Soelen og Jorden, og for det andet, at Veneris Bane skal falde enten ind med eller nær ved Jordens Bane, og det lette sidste skeer ikke uden i Førstningen af Junii og Førstningen af Decembr. Maaned, hvorfore Venus kan ikke i blive udi Soelen at see, uden naar den samles med Soelen, imellem Soelen og Jorden, i Begyndelsen af Junio og Decembri, hvilket ikkun heelt sielden treffer ind. Af foregaaende forstaaes da, at det vel ikke er ofte, at man kan vente at faae Vennerem at see udi Soelen, men at det ikke destomindre er vist, at Venus ligesaavel i gamle Dage, som nu, har passeret igiennem den, spørges derfore, om ogsaa de Gamle have seet Venerem i Soelen svares dertil Ney, thi de Observationer, som foregives at være gjorte. af en Planet udi Soelen 778. 807 og siden af Averroe udi tolvte Seculo, kan ikke henføres til Venerem eller Mercutrium, hvilke ere saa smaae, at man med blotte Øyne ikke kan see dem, i det mindste kunde jeg ikke 1761 see Veneren, som er den største af disse 2, udi Soelen, uden Kikkert, da jeg dog vidste, den skulde være der, og det samme tilstaaes, ogsaa af en Mængde af andre, som ligeledes have observeret derefter; denne observerede Planet udi Soelen maae da enten have været en Commet, eller en stor Soelplet: thi endskiøndt der sielden forekomme saa store Soelplette, som med blotte Øyne kunde merkes, saa paastaaer dog Galilæus baade selv at have seet saadanne, og ligeledes at have viist dem til andre. Heraf forstaaes tillige Aarsagen, hvorfore de gamle Astronomi førend det 17de Seculum, da i Kikkerter bleve opfundne, ey have kundet anstille Observationer paa Veneris og Mercurii Gang igiennem Soelen. hvortil kommer endnu dette, at de ikke lettelig skulde falde 20 Rd. " paa at giøre slige Slags Observationer, thi deres Begreom disse Planeters Gang var endnu saa ufuldkomment, at de ey vidste, hvor de skulde giøre af dem, og paa hvad Sted, de skulde sætte dem i Himmelen, da nogle meente, at baade Mercurius og Venus vare Jorden nærmere end Soelen, andre derimod, at de vare længere borte end Soelen, og endelig andre, at Mercurius var nærmere, og Venus længere borte. Endnu mødte de Gamle en Vanskelighed, som gjorde, at de ikke lettelig tænkte paa at observere Venerem og Meercurium i Soelen, om de endskiøndt tænkte, at de vare saa store, at de med blotte Øyne kunde see dem, den bestod derudi, at Planet Tavlerne, som den Tid havdes, vare saa ufuldkomne, at baade kunde Phænomen colestia, som vare efter Tavlerne beregnede, gandske slaae Feyl, og ligeledes kunde det skee, at omendskiøndt de beregnede Phænomena, faldt ind, der dog blev mange Dages Forskiel imellem den beregnede Tid og den Tid, de virkelig indtraf. Men for at komme nærmere til Sagen, saa ansaae Astronomi, førend Halleii Tider, Observationen af VeneriisGang igiennem Soelen, deels som særdeles mærkelig og sielden, i hvilken Henseende den kunde fortiene alle Menneskers Opmærksomhed, og besynderlig deres, som elskede Videnskaberne, og havde dem ret kiære, deels som vigtig og nyttig, efterdi man ved Hielp af den kunde fastsætte adskillige Elementer henhørende til Veneris Theorie langt vissere og tilforladeligere, end ved nogen anden Observation, som man ved andre Leiligheder kunde faae af Venere, Videre sigtede Astronomi paa de Tider ikke, og de indsaae ey at man af det Slags Observation kunde udtrække langt vigtigere Slutninger til Astronomiens Fremvext, og Videnskabernes Forbedring : men da Halley 1677. havde paa St. Helena observeret Mercurium i Soelen, begyndte han at igiennemtænke denne Materie nøyere, og indsaae, at Veneris synlige Conjunctioner med Soelen kunde blive Astronomien til langt større Nytte, end nogen havde hidindtil kundet forestille sig eller vente. Han yttrede først herom sine Tanker i en Afhandling udgivet imellem de Philosophiske Transactioner 1691, hvorudi han bestemmer 20 R. c. 4de Perioder af 8, 235 og 243 Aar, efter hvilkes Forløb, Venns igien bliver i Soelen at see, og melder han alleneste, uden derom at anføre noget Beviis, at ved en ret godt Observation af Venere i Soelen kunde man med største Vished faae at viide Soelens sande Afstand fra Jorden, hvilken ellers er saa uvis og saa lidet bekiendt, fordi Soelens Parallaxis er saa vanskelig at observere. Nærmere forklarer Halley sig i en anden Afhandling udgiven i de samme Transactioner længe, nemlig 25 Aar, derefter, 1716. No. 348, hvorudi han viser, at, om man fik 2de gode Observationer af Venere i Soelen Aar 1761., den cene gjort i Ostindien, og den anden i Grønland ved Hudsons Bay, saa skulde man paa det sidste Sted (i fald Soelens Parallaxis er tolv og en halv Secund) see Venne rem 17 Min. længere i Soelen, end paa det første, hvoraf man igien nærmere kunde slutte sig til Soelens Afstand, fra Jorden paa En fem hundrede Deel nær. Vel er det saa, at Halley tog Feyl i nogle Elementer henhørende til hans Regning, og ligeledes at han ikke var lykkelig i at udvælge Stæderne, hvor Observationerne skulde anstilles for at bestemme Soelens Afstand, hvilket Mede i Isle har viist, men hans Fortieneste bliver dog derfor lige stor, efterdi han er den, som har viist Astronomis, hvorledes de kunde anvende Veneris Observation i Soelen til at finde Soelens Distance paa en langt vissere og sikkrere Maade, end den ellers ved nogen Slags Observation kan findes. Dette Problema om Soelens Afstand fra Jorden er af saa meget større Vigtighed, som af dets Oplysning dependerer alle de Planters Afstand fra samme, det er vel saaat man ikke veed nogen Planets Afstand fra Soelen, men man veed dog, hvad Proportion Distancerne have til hinanden, at f. Ex. Jupiter er lidet over 5 Gange saa langt fra Soelen, som Jorden, at Saturnus er 9 og en halv Gange saa langt borte, og saa videre, hvorfore, naar man en gang vidste, hvor langt Soelen var borte, det da blev let at beregne alle Plancternes Distance, og hvor stort Lys vilde ikke ved denne Opdagelse forskaffes i den himmelske Physique. i Men Aarsagerne, hvorfore man af Observationerne 1763. Roes. ikke fik alt det ud, som man ønskede sig, ere fornemmelig følgende: 1) var ikke Situationen af Venere og Soelen 1761. saa fordeelagtig for Observationerne, som den kunde have været, hvorfore man 1769. kan vente en større Nøyagtighed i Henseende til Soelens Distances Bestemmelse. 2) laae de Steder paa Jorden, hvor de beste Observationer skulle anstilles, saasom Kamschatka i Russiske Tartarie og de ubekiendte Lande Sydvest for Nye=Holland, et saaledes, at man ikke let saae Muelighed at faae sendt Observatores derhen. 3) forskaffede den svevende Krig imellem de 2 store Europæiske Nationer, de Engelske og Franske, ikke de Lærde den Rolighed og Enighed, som udfordres, naar de paa beste Maader skal udvide Videnskabernes Grændser, saaledes veed man for Ex. at et Fransk Skib optog et Engelsk, som skulde transportere en Engelsk Astronom til Ostindien, hvor han med stor Nytte kunde have anstillet Observation, saa han aldrig kom til det Sted, hvor han skulde, hvorfor man ogsaa fattes den Oplysning og Vished, som man ved hans Observationer kunde have faaet.