Berlingske Tidende, 1771-04-01
Under samme Dato har Hs. M. udgivet en Forordning. anlangende hvorledes med de af Supplicantere indgivne. givne Memorialer, og deres Paateigning af vedkommende Øvrighed, herefter skal forholdes. Til desbedre Orden, samt til at forebygge, at Hs. Majests Departemments og Collegier ikke skulle vorde bebyrdede med lovstridige og ugrundede Ansøgninger, men at derimod de Supplicantere, som maatte have noget velgrundet og beføyet Anliggende at forredrage, kunde desto snarere faae Resolution paa deres Ansøgninger, haver Hs. M. funden for got, angaaende de, enten immediate til Hs. M. Selv, eller til Hs. M. Departements og Collegier, indsendende Memorialer og Suppliquen ey allene at igientage det, som, i den Henseende, findes fast sadt i Danske Lovs 1ste Bogs 26de Capitels 1ste Articul, og Norske Lovs 1ste Bogs 24de Capitels 1ste Articul, saavel som Forordningen af 5te Februarii 1685, dens 4de C., men og end videre allernaadigst at anordne og besale: Alle Supplicantere, og de, som for andre forfatter og skriver Memorialer, skal nøye iagttage det, som i Forordningen om det stemplede Papiir, i den Henseende, er anordnet, saa at paa ingen Memorial eller Ansøgning, der enten til Hs. M. Selv umiddelbar, eller til Hs. M. Collegier og Departements, bliver indleveret eller indsendt, skal i mindste Maade blive anseet, eller engang derpaa Svar given, naar til samme ikke er forbrugt den anordnede Sort stemplet Papiir, med mindre Supplicanten belegger sin Ansøgning med en gyldig og troeværdig Attest om sin Uformuenhed, hvilken, uden Betaling, skal meddeeles. Og skal de Ansøgninger, hvortil ikke er forbrugt det anordnede stemplet Papiir, eller med ommeldte Attest ere belagte, tilsendes vedkommende Øvrigheds=Personer, paa det at de Supplicantere, som skulle og kunde have brugt det behørige stemplet Papiir, eller efter Omstændighederne den, som for dem har forfattet og skrevet Memorialen, kunde af dem vorde tilholdte at erlegge en Mulct, første Gang af 1 Rdlr., anden Gang 2 Rdlr., og saa fremdeles, til de Fattiges Cassader paa Stedet. Jligemaade skal alle Memorialer, som, enten til Hs. M. eller de K. Collegier og Departements, indgives, og ere afden Beskaffenhed, at derom behøves nærmere Forklaring fra Øvrigheden, først overleveres til vedkommende Øvrighed eller Betiente der paa Stedet, hvilke, efter derom at have indhentet den fornødne Efterretning og Oplysning, paa Memoria len, førend den afsendes, skal tegne deres Erklæring, og, i fald nogen Memorial, der ikke, som oven er meldt, med ved kommende Øvrigheds Erklæring er forsynet, indkommer, haver Supplicanten sig selv at tilskrive, at hans Ansøgning uden Resolution bliver henlagt. Øvrigheden skal være pligtig, paa Supplicanternes Forlangende, uden Forhaling, og uden derfor enten at fordre eller tage hverken Skriber=Penge eller noget andet, at meddeele Erklæring paa Suppliquen, efter deres Pligt, og som Sandhed medfører, saaledes, som de altid kan trøste sig til at forsvare, samt paa det korteste og uden Omsvøb, dog tydelig, og med de fornødne Omstændigheder, og overalt saaledes, at det ikke skal findes fornøden, at indhente nærmere Efterretning og Oplysning; hvorefter Supplicanten tilbageleveres Memorialen med saadan Paategning, til Befordring. Skulle Øvrigheden finde en Ansøgning ganske lovstridig og ugrundet, skal de fraraade Supplicanten at indlevere eller indsende samme, foreholde ham, at han har Uret, og, ved at advare ham om den Uleylighed og Straf, han, efter Sagens Beskaffenhed kunde paadrage sig, see at formaae han til at holde sig i Rolighed; bliver Supplicanten desuagtet dog ved sit Forsæt, saa meddeeles ham den fornødne Erklæring paa hans eget Ansvar. Dersom Jndholdet af Memorialen er saa beskaffen, at ingen tilstrækkelig eller tilforladelig Erklæring kan meddeeles, forend en Under=Betients Beretning, eller andre Vedkommendes Besvaring, derom er indhentet, da skal Øvrigheden være forbunden, først at indhente saadanne Efterretninger, og samme in originali lade følge med deres Erklæring. Skulle nogen Memorial, directe eller indirecte, være stillet imod Øvrigheden selv, er Supplicanten ikke desto mindre pligtig, hos ham at anholde om den paa Memorialen fornødne Erklæring, og dersom samme skulle blive ham nægtet, skal han anføre paa Rubrum af hans Ansøgning saadan Øvrighedens Vegring, og i dette Fald allene, saavelsom og ellers, naar Øvrighedens eller anden vedkommende Betients Erklæring imod denne Forordnings 2den og 3die C., bliver nægtet, skal det være tilladt, uden Erklæring at indgive Memorialer; men den Øvrigheds Person eller Betient, som det tilkommer at erklære sig paa en Supplique, og saadant nægter, eller Supplicanten dermed utilbørlig opholder, kan vente derfor, efter Fortieneste, at vorde anseet, ja og, efter Omstændighederne, med Embedes Forbrydelse. Paa det og usandfærdige og arerørige Beskyldninger, som i de indløbende Memorialer maatte forekomme, desto vissere kunde blive afstraffede, og i Almindelighed med tilforladelig Vished kunde vides, fra hvem samme ere indkomne, skal Memorialen af Supplicanten, og naar han ikke selv har forfattet Suppliquen, af Concipienten, eller i Fald hiin var fraværende, eller ikke kunne skrive, da af denne, paa egne og Mandants Vegne, egenhændig med hans Navn underskrives. Memorialerne skal, uden unyttig Vidtløftighed og Formaliteter, være forfattede saa kort, som muelig, dog deri anført de fornødne Omstændigheder, saa og være tydelig skrevne, samt tillgemed Øvrighedens eller vedkommende Betients Erklæring, være indrettede efter det denne Forordning vedsøyede Schema. Stedet hvor Supplicanter, hiemmehører. Datum og Aarstal. Kongen. Supplicantens fulde Navn, Embede, Caracteer eller Nærings=Brug, samt kortelig anført hvad der egentlig søges. Vedkommende Kongelig Betient eller Øvrigheds Navn,