Aalborg Stiftstidende, 1846-03-21
Aalborg, den 21de Marts. Den her igaar feirede hundredeaars=Oldingefest for Sæcularen, Pibefabrikant Christian Bruun i Neufling, var i alle Henseender sin skjønne Betydning værdig. Allerede tidligere paa Dagen modtog den hundredeaarige Gubbe sin nærmeste Egns Lykønskninger og Bevidnelser af den almindelige Høiagtelse og Deeltagelse, hans lange, agtværdige Bane og hans endnu paa Høialderens Tinde ufortrødne Virksomhed har beredet ham, og som et af Beviserne herpaa havde samtlige Beboere overrakt ham en Lykønskningsadresse og med denne tillige fritaget ham i hans øvrige Levetid for alle Afgifter og Præstationer, af hvilketsomhelst Navn, til Communen, hvilke dens øvrige Medlemmer tilfælleds ønskede at bære. Senere paa Formiddagen satte et talrigt Tog af Deeltagere af alle Stænder, paa 28 Vogne med Musik i Spidsen, sig herfra Byen i Bevægelse ud til Jubeloldingens Bopæl, ca. 1 1/2 Miil herfra Byen, hvor Gjæsterne i Stedets Nærhed modtoges af en Escorte ridende Bønder, der anførte Toget til Festens Plads. Ankomne der omringedes Oldingen af alle vor Byes og Omegns Gjæster, og hilstes med en af Hr. Pastor Boesen i Dagens saa sjeldne festlige Anledning forfattet smuk Sang, hvorefter Fest committeens Formand, Bernh. Ree, henvendte sig i en Tale, til den alderkronede Olding og i samtlige Festdeeltageres Navn overrakte ham en smuk antik Sølvdaase (egentlig til dette Øiemeed først anskaffet af 20 Medlemmer af Haandværks standen her i Byen, som Erkjendtlighedsgave for en til den høieste Oldingealder uafbrudt fortsat industriel Virksomhed),med en Jnscription og to korslagte Kridtpiber og et i Daasen indbefattet ikke ubetydeligt Jndlæg for i flere Henseender at berede denne Dag en velgjørende Erindring i Oldingens Hjem. Efter at et tredobbelt Hurra fra den under den fri Himmel forsamlede glade Mængde havde lydt for Jubeloldingen, ledsagedes han derpaa af hele Toget igjennem en af Beboerne reist Æresport til den nærliggende Søndertranders Kirke, hvor Gudstjeneste var anordnet og hvor den Høitbedagede selv havde ønsket paa sin Alders Jubelfestdag for Alteret at bringe Alherren sin Tak. J den af Deeltagende og Tilhørere, tætopfyldte Kirke holdt derpaa, efter stedfunden Communion, Præsten Hr. Bruun Talen over Dagens skjønne Æmne og udbredte sig med greben Følelse over den Alders Jubelfest, der er kronet ei blot med Oldingehaarets Sølverkrands, men ogsaa bærer et hundredaarigt Livs Retfærds Krone. Fra Kirken modtoges derpaa Jubeloldingen og hans 72aarige, men *) Som en mærkelig Curiositet ved denne Leilighed kunne vi ikke undlade at berette, at den oprindelig i Sognets Kirke Neufling berammede Gudstjeneste blev afsagt paa Grund af en Jndsigelse fra Stiftets Biskop, Hr. Øllgaard i Viborg, der, efter hvad vi have kunne bringe i Erfaring, herimod har havt at indvende, at den 100aarige Pibefabrikant ikke var nogen i offentlig Stilling, ansat Mand, Forholder det sig i alle Deele saa, da er det unægtelig et mærkeligt Exempel paa vor forstenede Bureaukratisme, som vi forøvrigt ved Viborg Bispestol ikke havde troet repræsenteret. ikke mindre livsfriske, Hustru atter i Festcommitteens Midte, og ledsagedes saaledes af alle Togets og Festens Deeltagere, med den ridende Escorte og Musik i Spidsen, her til Byen som Gjæst ved et hos Hr. Gjæstgiver Petersen arrangeret Festmaaltid. Ved dette udtalte Skaalerne sig saavel for den ærværdige Jubelolding, hans troe Hustru, med hvilken (hans 2den Kone) han forhaabentlig om 3 Aar feirer sin Guldbryllupsfest, samt i de øvrige Ønsker, en saa skjøn og sjelden Festdag maatte fremkalde og som her i en talrig Kreds paa saa smuk og hjertelig Maade fandt deres Forening. Efter endt Festmaaltid ledsagedes Jubelparret ved en Deputation til Hjemmet, hvor vi ville ønske, at det Livslys, der for 100 Aar siden tændtes og ved Forsynets Naade saa mildt vedligeholdtes, endnu længe maa frede om den stille Arne.