Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-01-03
Postdagens udenlandske Nyheder. indskrænke sig størstedeels til nærmere Beretninger og Expeditionen imod Abdel Kader. Hele Marschen fra Tielatfloden til Mascara var en næsten uafbrudt Kamp med Araberne, der snart i talrige Rytterskarer foruroligede Armeen fra Siderne, snart i Masse oppebiede deres Angreb. Lige til den sidste Fægtning den 5 Decbr., en Dagmarsch fra Mascara, hvori de maatte bukke under for et heftigt Angreb, sloges de tappert, ligesom ogsaa Abdel Kader i Valget af de Positioner, han indtog, viste sig som en krigs kyndig Anfører. Efter Fægtningen den 5te forlode hans Arabere ham. En af hans Officerer skal have frataget ham hans Solskjerm, Tegnet paa hans Souverainitet, og haanende sagt til ham: "Naar du først atter er bleven Sultan, ville vi give Dig den igjen." - Antallet paa de i de forskjellige Fægtninger dræbte og saarede Araber angives til 860; om Franskmændenes Tab hedder det i den officielle Beretning, uden at opgive noget bestemt Antal, at det har forholdsviis kun været meget ringe. (En pariser Morgentidende anslaaer Tabet paa fransk Side kun til 12 Dræbte og 200 Saarede. J en af de første Fægtninger faldt Lieutenant d'Arnaud, en af Marschal Clauzels Ordonnantsofficerer; han blev dræbt, da han, efterat Tilbagetoget allerede var begyndt, dog trængte frem med en JægerPelotton, for at redde en Officeer, som skulde være falden i Fiendens Magt. Kronprindsen tog personlig Deel i de fleste Angreb. J Fægtningen ved Habrah kastede han sig med Jver og Mod midt ind iblandt Jnfanteriet. Det var ved denne Leilighed, at Hertugen blev truffen af en Kugle i det venstre Laar i Nærheden af Knæet, hvorved han erholdt en stærk Contusion. Paa Tilbagemarschen til Mostaganem, under hvilken enkelte Araberhobe sværmede omkring Hæren, vare Kronprindsen og den ligeledes i Laaret saarede General Oudinot nær faldne i Fiendens Hænder, idet de havde fjernet sig fra Hovedarmeen, for i et nærliggende Sted at opsøge Forfriskninger. Men de bleve lykkeligen frelste ved en Hob tillende Zouavers Paapassenhed. - det første Angreb paa Abdel=Kaders Leir rettedes den første Kanon, der løsnedes, saa godt, at Skuddet saarede hans Secretair, der stod ved hans Side, og dræbte Faneføreren, ved det regulaire Jnfanterie. – Da Franskmændene rykkede ind i Mascara, fandt de, at Abdel=Kaders Tropper Dagen forud havde anrettet Ødelæggelser af alle Slags. Jøderne vare plyndrede; Mange af dem nedsablede. Qvinder og Børn vare myrdede, selv Abdel=Kaders Familie var ikke bleven skaanet. Staden, hvori kun 7 til 800 bestyrtsede Jøder vare blevne tilbage, frembød et sørgeligt Skue. Mange Huse vare allerede i fuld Brand. - Marschal Clauzel overbeviste sig snart om Mascaras ringe Vigtighed og hvor vanskeligt det vilde være, dertil med Beien Jbrahim at vedligeholde raske og lette Forbindelser for Handelen og Krigen, hvorfor han besluttede, at forlægge Beien af Orans Sæde til Mostaganem, en befæstet Stad, hvor man kan inddrømme Jøderne og Tyrkerne fra Mascara, samt Jbrahims Arabere hidtil ubeboede Huse. Herved opnaaes desuden den Fordeel, at Frankerig siden vil kunne spare den Besætning af 800 Md., som det hidtil har holdt i Mostaganem. - Fra Mascara fulgte foruden Jøderne ogsaa Araberne af tvende Stammer, som der havde beboet 200 Huse, hvilke de størstedeels selv gave til Priis for Luerne, saa at Abdel=Kaders Hovedstad, snart var aldeles ødelagt. Tilbagetoget til Mostaganem var yderst besværligt. Efter den første strenge Dagmarsch vare de ulykkelige Jøder, som havde forladt Mascara, næsten aldeles afkræftede, og disse arme Oldinger, Qvinder og forfrosne Børn satte Hæren i stor Forlegenhed. Men Rytteriet tog nu Qvinder og Børn paa deres Heste, selv Jnfanterister lode Børn sidde paa deres Tornistre, og saaledes satte Toget sig paany i Bevægelse. Efterat denne Colonne havde tilbagelagt nogle Miil over steile og slibrige Høie og igjennem dyndfulde Huulveie, begyndte et frygteligt Regn og Hagelveir, hvorhos Taagen var saa stærk, at man ikke kunde see ti Skridt for sig. Ved Trommeslag maatte man søge at holde Colonnerne samlede. Under disse Besværligheder viste netop Troppernes moralske Kraft sig glimrende. Marschal Clauzel udmærkede sig ved sin Koldblodighed og ved at ringeagte de ikke ubetydelige Farer. Hertugen af Orleans, yngre og mindre hærdet i Krigen, viste meere Deeltagelse for de ham omgivende Lidelser. Overalt søgte han at give Opmuntring, og hans Pung stod stedse aaben for de Soldater, som udøvede menneskekjærlige Handlinger. Vadende igjennem Dynd, nedbøiede under deres Byrder og gjennemaade af Regnstrømmene, vedbleve Soldaterne at være muntre, modige og medlidende. Denne Dagmarsch varede saaledes ved til langt ud paa Aftenen. - Man forsikkrer, at Pairsværdigheden er tiltænkt Marschal Clauzel, uagtet han som Deputeret hører til Oppositionen. - Ved Ses Sien stor Lykønskningscour ved Hoffet af meer end 400 Personer, manglede af Diplomaterne blot den russiske Gesandt. - Fra den spanske Krigsskueplads ere Efterretningerne ubetydelige og modsigende.