Aalborg Stiftstidende, 1834-05-12
Da Armengrube, under afdøde Directeur Baumans Bestyrelse, viste sig fattig paa Malm, og Kongsgrube laae saa nær, var det i Følge de senere ovenanførte Observationer, nemlig: at to nærbeliggende Malmgange afvexle skifte. viis i Rigdom, at man ansaae det for rigtigt at undersøge, om ikke den Sidste skulde indeholde Sølv længere ned mod Bunden. Directeur Bauman lod derfor optage en Grube aabning i denne Malmgang, men fandt den tom paa Sølv det var i en allerede aabnet dybere Grube at man fandt de første Spor til de rige Aarer, som senere viste sig der Efter at man havde arbeidet sig ned i Malmgangen, lige indtil at Arbeidet befandtes at være alt for besværligt, lod Bergraad Collet, som da var Directeur, optage en endnu dybere Grubeaabning, hvoraf de uhyre Malmasser bleve optagne, af hvilke man hovedsageligen fik forrige Aars rige Afkastning. For at gjøre sig et Begreb om de særskilte Grubeaab, ningers Retning, bør man forestille sig, at den dybest optagne Malmgang i Armengrube gaaer perpendiculairt og paralelt med den i Kongsgrube, som blev optaget til henimod en Trediedeel af den Førstnævnte, men siden opgaves. Fra den halve Aabning i Armengrube lod Directeur Bauman gjøre en horizontal Sideaabning henimod KongsgrubeAaren, for at opsøge Malmgangen i denne Grube. Jnd under denne Sideaabning gjordes en lignende endnu dybere, horizontal Aabning fra Armengrube, Skollenborgorten kaldet i henimod Kongsgruben og under denne Sidste endnu en Anden, kaldet Bergraadorten, i samme Retning. Fra begge disse sidstnævnte Steder fandt man omsider den dybe perpendiculaire Malmgang i Kongsgrube, som fornemmelig indeholdt det Sølv, man har erholdt. Det var herfra, at næsten uden Undtagelse hele Sølvproductionen i Aaret 1832. optoges. (Udbyttet i Aaret 1832 indbefattes ikke under de 40000 Mark Sølv, ) hvortil forrige Aars Production opsteg.) Man kan saaledes beregne, at denne Deel af Malm aaren, hvis Grændse kun ubestemt kan angives, men som fra sit høieste til sit laveste Punkt den nærværende Dybde) sandsynligen har en Strækning af 12 Favne, og fra den østre til det vestre Punkt 14 Favnes Længde, med en Middeldiameter af en halv Alen - indeholdt omtrent 25000 Mark fiint Sølv, hvoraf 2000 Mark var i den Grad 1) En Mark fiint Sølv, collask Vægt, udgjør i (norske, Specier. samlede paa eet Puukt, at den Steenmasse, som indeholdt Metallet, løsnedes i en eneste Sprængning, hvilken ogsaa paa samme Tid bevirkede denne Grubeaabnings Communication med Bergraadorten. Den i hele sin Strækning endnu ikke optagne Malm gang viser sig fremdeles rig paa Sølv, og giver endnu grundet Haab derom, idet den gjennemskjærer de saa kaldte sædle Band. J afvigte Januar Maaned fandt man paa det nyt Punkt en Masse Sølv paa 50 a 60 Mark, og paa denne Maade vedbliver Aaren at vise sig rig paa Sølv, deels i Dybet, deels paa Siderne i Øst og Vest. J samme Maaned fandt man en anden rig Aare, som i een Sprængning gav en Masse af 30 Mark fiint Sølv. Paa Grund af det rige Udbytte, som Sølvværket afgav forrige Aar, og da der fremdeles findes de bedste Kiendetegn, troer man at kunne antage, at de allerede bearbeidede Aarer endnu længere mod Bunden vil blive tilfredsstillende, og man venter sig en rig Afkastning idet mindste endnu i to Aar. Hvad Aaren i det laveste Dyb angaaer, saa er det naturligviis endnu ikke muligt, derover at fremstille nogen Beregning; men da Kongsgrubeaaren alt mere og meere synes at nærme sig sit Foreningspunkt med Malmgangen i Armengrube, saa har man det bedste Haab om, i denne Retning at erholde et godt Udbytte. Malmgangen i Armengrube er meget fattig, hvilket dog ikke bør opvække Bekymring, da den Mening ikke synes utrolig, at Kongsgrubens Rigdom netop foraarsages ved Armengrubes ringe Afkastning paa samme Dybde. Saaledes kan man haabe at drage Fordeel af denne Omstændighed, da den samme Dybde, hvortil man har snaaet i Armengrubes nærværende Aabning, vindes formedelst de verticale Sprængninger i Kongsgrube.