Berlingske Tidende, 1805-04-01
Napoleon. Derpaa oplæste Statssecretairen det keiserl. Decret, som bestemmer, at Førstendømmet Piombino og Førstens Dominial=Etendom skal forblive arvelig i Prindsesse Elisas af dre Linier, de yngre Linier skulle ikkun have Fordring paa retmæssige Livrenter. Arveprindsen af Piombino kan ikke suceedere, uden han beskikkes af de Franskes Keiser. Prindsesse Elisas Børn maae ikke formæle sig uden de Franskes Keisers Samtykke. Skulde Prindsesse Elisas Stamme, uddøe eller tabe sine Rettigheder ved at overtræde de foreskrevne Forpligtelser, saa skal de Franskes Keiser bestemme, hvorledes der skal forholdes med Førstendømmet PlombinoFørsten af Piombino skal nyde de samme Rettigheder, som de franske Prindser. Førsten skal holde Batterierne i god Stand og have et bestemt Antal Tropper. Han skal aflægge følgende Eed: "Jeg sværger Hs. Majestæt Napoleon, de Franskes Keiser Lydighed og Troskab. Jeg lover at understøtte den franske Garnison paa Øen Elba af alle min Kræfter og at bidrage saa meget, der staaer i min Magt, til at proviantere denne Øe, og jeg erklærer, at jeg aldrig vi ophøre, at opfylde alle de Pligter, jeg som en god og troe Undersaat skylder Hs. Majestæt de Franskes Keiser". Efterat Statssecretairen havde oplæst dette Decret, besteeg Ministeren Talleyrand Tallestolen og oplæste en Beretning til Keiseren, hvori han anførte, at Antallet af de Folk, der beboe Jtalien, deres Forskjellighed, Skinsyge, Svaghed, Skikke og Meninger havde gjort det arvelige Systems Oprettelse nødvendig. Keiseren havde villet sikkre, disse Folk en uafhængig Existence, og saaledes var det italienske Monarkie blevet grundet. Den af Keiseren besluttede Adskillelse af Frankerigs og Jtaliens Troner havde de italienske Undersaatter maattet underkaste sig, men de havde lydelig bedet, at opsætte Udførelsen deraf og derhos sagt: "Vi ere et nyt Folk og De er et stort Riges Souverain. Dersom De i Dag vilde adskille begge Kroner, hvad vilde der da blive af os, som ere saa langt borte fra vor Stifters umiddelbare Blik, forladte, uden Understøttelse og Fører Hvo vil beskytte os mod Uroligheder, Hvo vil tage os i Beskytrelse mod Uretfærdighed?" - Da Ministeren Talleyrand havde endt denne Rapport om det italienske Monarkies Indretning, holdt Hr. Paradist, Medlem af Statsconsultaen, en Tale, hvorpaa alle Medlemmerne af Con sulten og de andre italienske Deputerede aflagde TroskabsEed til Kongen af Jtalien. Hs. Keiserl. Kongel. Majestæt holdt derpaa en lang Tale, hvori følgende Steder forekom: "Vi har erobret Holland, tre Dele af Tydskland, Helvetien og hele Jtalien. Af saa mange Provindser har Vi ikkun beholdt de, som vare nødvendige, for at vedligeholde den Grad af Agtelse og Magt, som Frankerig stedse har nydt. Polens Deling, de Provindser, Tyrkerne have mistet, Ostindiens og nesten alle Coloniers Erobring havde skadet den almindelige Ligevægt. Vi har tilbagegivet alt, hvad som ikke var nyttigt til sammes Tilveiebringelse. Tydskland er rømmet og sammes Provindser ere givne tilbage til Førsterne, som for bestandig havde været ødelagte, dersom vi ikke havde skienket dem en ædelmodig Beskyttelse. Vi har ophiulpet dem, befæstet dem, og de nyde nu størn Lykke og Glands, end deres Forfædre nogensinde have nydt.