Berlingske Tidende, 1827-08-10
Bladet Dagen meddeler Følgende: Velmeent Forslag til Landmanden angaaende den i Aar saa tidlig indtraadte Høst. de nordlige i Jordbundens Rigdom og Frugtbarhed, saa har og Ligesom alle sydlige Lande indtil Æqvator have et Fortrin for det sydlige Tyskland allerede et betydeligt Fortrin for det nordlig Tyskland derved, at man i det sydlige Tyskland sædvanligviis fra vinder Jorden en halv Høst mere end i det nordlige. Thi de Juli, saa pleier man, saasnart den er endt, strax at pløie og Høsten der, i det mindste Rughosten, allerede indtræder tidlig i gjøde Ageren, og saae hvide Roer i den, hvilke omtrent 14 Dage gyndelsen af October har naaet en Størrelse af 1 Fods Længde 6te eller 9de Tomme een Plante bliver staaende, der da i Be efterat de ere opkomne, blive stærkt lugede, saa at kun paa hver og 2, 3 til 4 Tommers Tykkelse i den øverste Ende, og nu, naar Frosten nærmer sig, optages, og bruges Vinteren igjennem til Næring saavel for Mennesker som især til Foder for Malkeqvæget. Denne visselig meget betydelige Bi-Jndkomst af en Mark kunde i Aar vist ogsaa hos os erholdes, om end ikke gandske i samme Grad som i det sydlige Tyskland. Jndsenderen holder det for en patriotisk Pligt, at gjøre sine Danske Landsmænd, opmærksomme herpaa, og troer, at dersom de gaae forstandigen tilværks ved denne Forholdsregel, saa ville de kunne høste denne nok vilde det være daarligt, nu at dyrke Roer, og derved berøve Vinding uden nogensomhelst anden Skade. Vist sig Muligheden af den næste Vintersæd, da Roerne først optages ved Frostens Begyndelse. Men det er jo let gjørligt at ombytte Markernes Orden, saa at man strax benytter den Mark, som nu har baaret Rug, til Rodyrkning, og altsaa til næste Sommer kun kan anvende den til Sommerkorn. Skulde nu, efter den hidtil brugte Drifts=Orden, en saadan Mark, der i Aar har baaret Rug, endnu engang have baaret Vintersæd, saa tage Landmanden i dette Aar til sidstnævnte en Mark, som nu er dyrket med Sommerkorn, da i Aar ogsaa Sommerkornet uden al Tvivl vil være tidsnok bortbragt fra Marken, til at man endnu gjerne kan dyrke Vintersæd paa samme inden den kolde Aarstid indtræder. Naar en Landmand anvender denne lille Klogskab ved Roe dyrkningen, saa vil han ikke tabe noget i sin Høst næste Aar, og den betydelige Bi=Indtægt af Roerne i denne Høst vil han kunne tage med. Rigtig nok maa han underkaste sig det nye Arbeide, at pløie paany, derpaa at luge, og endelig at indhøste; men uden Arbeide er der jo dog overhovedet ingen Vinding. Ogsaa er det vel at mærke, at Roerne kræve en god Gjødning; men den Formindskelse i det sædvanlige Gjødnings-Forraad for Sæden i næste Aar, som derved opstaaer, vil Landmanden jo let enten selv kunne erstatte, (i det han strøer stærkere, holder et Qvæghøved mere, taget Grønsvær af Lyng o. des. til Hjælp o. s. v.) eller han vil kunne kjøbe den fra Byen, hvortil han for Roerne vinder overflødige Penge. Naar man i de følgende Aar forud vilde speculere sen Smul paa denne anden Benyttelse af en Deel af Agrene, saa vilde denne Benyttelse maaskee kunne blive af nogen Betydenhed for Landet; - bedst ere naturligviis de afmeiede Rapsæd-Marker skikkede hertil, fordi denne Sæd først modnes; paa Rapsæd=Marker vilde denne anden Benyttelse vel i enhver ikke altfor kold Sommer være mulig. Kjøbenhavn, den 7de August 1827. D.