Viborger Samler, 1847-05-17
General Taylor skal have tilføiet de mexicanske Generaler Urrea og Canales et afgjørende Nederlag og taget begge de mexicanske Feltherrer tilfange. Fra Veracruz meldes, at Gen. Scott stod i Begreb med at bryde op til Jalapa. Hans Troppecorps tæller 14,000 Md.; han vil derfra marschere imod Hovedstaden, Mexico. Efter Beretninger fra denne Stad har Jndtagelsen af Veracruz fremkaldt den Beslutning at fortsætte med Eftertryk Krigen imod Fristaterne. St. Anna har som Præsident overtaget Bestyrelsen af de mexicanske Anliggender. De krigerske Forberedelser uagtet, mener man, at det vil lykkes Gen. Scott at bemægtige sig Hovedstaden uden Sværdslag, understøttet ved en Diversion, som Gen. Taylor skal udføre imod San Luis og Zacatecas. Storbritannien og Jrland. Den første Greve af Mornington havde fem Sønner, af hvilke de tog den afdøde Marquis af Wellesley og den endnu levende bedagede Hertug af Wellington, the conquering hero, høre til de Mænd, som man kalder store. Den afdøde Lord Cowley var den femte eller yngste; han blev født i Jan. 1773, og opnaaede saaledes en Alder af 74 1/2 Aar. Allerede i sine Drengeaar mistede han sin fortræffelige Fader; men hans Moder, en Datter af Viscount Dungarnon, var en ligesaa talentfuld, som energisk og characteerfast Kone. Med beundringsværdig Selvopoffrelse ledede hun sine Børns Opdragelse, og oplevede den sjeldne Lykke at see fire af sine Sønner indtage Sæder i Overhuset – ei ved Kronens Gunst, men som en Følge af deres store Fortjenester af Fædrelandet. Den ældste Marquien af Wellesley har i Indiens Annaler et stort Navn; hertil kommer, at han var een af sin Tids største Statsmænd, den anden var Lord Maryborough; han var Sømand og senere valgte han Civiltjenesteen; den tredie udnævntes inden sit 45 Aar til Hertug af Wellington, den fjerde helligede sig til den geistlige Stand, uden dog endskjøndt han baade besad Lærdom og Fortjenester - at blive Biskop, den femte valgte den diplomatiske Løbebane. J to Aar tjente han som Clerk i det udenlandske Departement, og ledsagede senere Lord Malmsbury som Attache. Med sin ældste Broder, Generalgouverneuren, gik han til Jndien, først som Privatsecretair, derefter udnævntes han til en af de Commissairer, der afgik til Mysore, og erholdt af Compagniet for sine udmærkede Tjenester en Belønning af 4000 Lstl. Som Gesandt hos Naboben af Aud afsluttede han med den rige Fyrste en Tractat, hvorved Fyrsten afstod til Compagniet et stort Stykke Land, som forøgede Compagniets Jndtægter med 1 Mill. Lstl. om Aaret. Da han i Aaret 1800 afsendtes i en fortrolig Mission til London, gav den berømte Henry Dundas, første Lord af Melville, ham et glimrende Vidnesbyrd om hans store Egenskaber som Diplomat. Efter definitivt at have ordnet Staten Aud vendte han i Aaret 1803 tilbage til Europa. Som en ung smuk Mand kom han tilbage, til London, og ægtede Grev Cardigans anden Datter, Lady Charlotte, 22 Aar gammel. Desværre behagede han ikke i Længden sin Udvalgte. Hans Ægteskab var et af ulykkeligste, som de paa ulykkelige Ægteskaber rige engelske Annaler have at opvise. Han blev Fader til 3 Sønner og 1 Datter, den ældste Søn, der er Charge d'affaires i Constantinopel, arver Pairsværdigheden. J 3 a 4 Aar deeltog Henry Wellesley ikke i Statsforretninger. Hans Ærgjerrighed var at blive en stor Diplomat; men dengang, da Napoleons Kanoner tordnede over hele Europa, stode Diplomatiens Konster i lav Cours. Han blev Medlem af Underhuset og kort efter Secretair i Skatamtet under Hertugen af Portlands Ministerium. Krigen udbrød paa den pyrenæiske Halvøe. Med Klogskab understøttede han nu som engelsk Gesandt Juntaen i Spanien, og virkede ved Pennen maaskee ligesaameget som Broderen ved Sværdet. Han var ligesaa sysselsat i Cabinettet som Broderen i Felten. Der udfordredes isandhed udmærket Duelighed til at tumle sig imellem den spanske Juntas Medlemmer. Men medens han saaledes paa Continentet høstede Roes og Ære, havde hans lange Fraværelse eller og andre Aarsager undergravet hans huuslige Lykke. Allerede i Aaret 1807 havde hans Gemalinde fattet Tilbøielighed til Lord Paget; i Aaret 1809 lod hun sig bortføre af denne. Henry Wellesley fordrede en Skadeserstatning af 20,000 Lstl., og Juryen tilkjendte ham denne Sum, da den Tiltalte Jntet kunde anføre til sit Forsvar. En Broder af Ladyen udfordrede Lord Paget, der ogsaa stod for sin Modstanders Skud, og derefter afskød sin Pistol i Luften, i det han erklærede, at han ikke kunde opløfte sin Haand imod et Medlem af en af ham saa haardt krænket Familie. Efter 6 Aars Coelibat ægtede han i Aaret 1817 en Datter af Marquis Salisbury, der skjenkede ham en Datter. Allerede i Aaret 1809 var den fine Diplomat bleven udnævnt til Medlem af Geheimeraadet, og i Aaret 1809 blev han creeret til Ridder af Bath ordenen. Først i Aaret 1822 forlod han Spanien, og var fra den Tid indtil Aar 1831 engelsk Gesandt ved Wienerhoffet; 1828 blev han for sine Fortjenester ophøiet til Pair af England, som Baron af Cowley. Da Sir Rob. Peel blev Premierminister, blev han, der ikke havde været i Statens Tjeneste under Whigministeriet, udnævnte til Gesandt i Paris. Hans Forgænger, Lord Granville, og han have ved deres fine Tact medvirket til den entente cordiale, som nu til stor Skade for begge Magter er forstyrret af mindre kløgtige Hænder. Da Lord John Russell blev Premierminister, gjorde Lord Cowley Plads for Marquis Normanby. Efter et kort Ophold i England, hvis Luft han ikke kunde taale, vendte han tilbage til Paris, endskjøndt det egentlig strider imod Skik og Brug, at en forhenværende Gesandt vedbliver at boe paa det Sted, hvorfra han er kaldt tilbage. J Paris endte han sit virksomme Liv, efterladende sig et meget hædret Navn.