Ribe Stifts Adresseaviser, 1843-07-19
J visse Henseender staae vi Danske dog ikke tilbage. for andre Nationer, der er nu f. Ex. Brolægnings væsenet. Hvem skulde troe, at man kunde drive Tyveriet af Brostene til den Fuldkommenhed, at der i et Oplag af disse kunde mangle for imellem 2 og 3000 Rbd., og dette Deficit har dog i Virkelighed, viist sig ved Eftersynet af den Beholdning, der skulde have været paa St. Annæ Plads i Kbhvn. (Fædrl.) Carstensens Tivoli er nu allerede fremmet overordentlig meget, og allerede har der været Reisegilde paa de forskjellige Bygninger, hvoraf Tivolien vil bestaae. Kun Haveanlægget kan ikke blive færdigt, og er derfor heller ikke paabegyndt, men iøvrigt kan man med Vished sige, at hele Arrangementet vil blive fuldendt d. 1. August. Efter Alt hvad man kan skjønne, skjøndt Jntet endnu er fuldendt, kan man dog retvel indsee, at det Hele vil blive meget smagfuldt og sikkert vil erholde et talrigt Besøg. Af Actierne skulle kun et temmeligt ringe Antal være tilbage. og disse kan man sikkert gjøre Regning paa at see afsat, naar det Hele er færdigt. Forstanderskabet har allerede begyndt at engagere Kunstnere til at give Forestillinger i Tivolien, saaledes har det engageret de tvende til Kbhvn, ankomne Bellmannssangere tilat give Soireer, under den Betingelse, at de ikke forinden lade sig høre andetsteds. (Aalb. A.)"Corsaren" er ikke lagt under Beslag, men det for Fredag d. 7. ds. bestemte Nummer først udgaaet Løverdag. Det indeholder et Fængselsbrev fra Hr. Goldschmidt, hvoraf vi hidsætte Følgende: Hvad det angaaer at sidde paa Vand og Brød, da kan jeg af min praktiske Kundskab dertil forklare, at det er en Straf, der bedst passer sig for Kammeler. De kunne forsyne deres Maver for hele Uger, det kan et Menneskee ikke. Men det er kun en Overgang, som Ræven sagde da de slaaede ham. Jeg kunde have stor Lyst til at see den Efterretning gjendreven, der staaer i flere Provindsaviser, at jeg nemlig skal have ansøgt om Benaadning. Jeg vilde saa nødig have, at Folk skulde troe det. For det Første vilde det være grue lig dumt; thi jeg mistede saa min Hævn. Jeg revancherer mig nemlig som Konen, der sagde: "Jeg har faaet Hævn over min Fader; den Mand, han tvang mig til, prygler mig. Jeg sidder til Hævn, paa det Vand og Brød, Høiesteret har idømt mig. – For det Andet vilde det være overmaade dumt, fordi jeg, selv om jeg blev benaadet, formodenlig skulde sidde 4 Gange saalænge i simpelt Fængsel. Jeg vilde tvertimod, hvis jeg var dømt i simpelt Fængsel istedet derfor vælge Vand og Brød, kort og kraftigt; jeg tager ligesom Fængselstraffens Kraft-Essens, hvilket dog ikke maa forstaaes i samme Betydning som Biskop-Essens, Kaffe=Essens o. s. v. Jeg faaer imidlertid meget bestilt herinde; jeg skriver f. Er nogle Betragtninger over Fængselsvæsenet, som De engang kan faae til at lade trykke. Hvis jeg ikke vilde være Andet i Verden end Journalist, burde jeg virkelig, for ei at mangle Stof og Otium, sørge for altid at være i et eller andet Fittefad. J mit nærværende Fittefad forbliver jeg. Deres o. s. v. p. S. Den Fløite, jeg hørte forleden Aften fra Nabolauget, lader sig iaften høre igjen. Det er Marseillaisen, der spilles. Er Fløitespilleren leiet dertil af Cancelliet for min Skyld, Eller er det Skjæbnen, der har sin Fornøielse af at lade mig høre: Marchen, hvorpaa jeg ikke kan svare: "MarchonsEn Pige i Nyborg fik for kort Tid siden en holden Finger, og for at faae denne cureret henvendte hun sig til sin Madmoder. Denne, som just af en Veninde havde erfaret et probat Middel mod slig Daarlighed, men ei rigtig kunde erindre sig det, raadede Pigen at henvende sig til hendes Veninde, som hun navngav hende, for at faae nærmere Underretning, hvilket Raad Pigen ogsaa fulgte. Denne var meget beredvillig hertil, men sagde dog, at hun vilde faae bedst Underretning hos en gammel Kone nede i Byen, som hun nævnte hende, af hvem hun havde erfaret Middellet. Pigen takkede for Efterretningen og begav sig til den omtalte Kone, af hvem hun ogsaa uden mindste Betaling erholdt en fuldstændig Underretning og Anviisning paa Noget fra Apotheket, og som ogsaa efter nogle Dages Forløb yttrede sin velgjørende Kraft. - Ovennævnte simple Historie fik Doctor L., tilfældigviis at høre, og hvad tænker vel Læseren han gjorde, Jkke mindre end anklagede dem alle tre, baade Konen, hos hvem Pigen tjente, og hendes Veninde, samt den gamle Kone, for -man tænke sig - Qvaksalverie. – De maatte nu møde i Retten, men bleve naturligviis frikiendte, og - hvad der var det bedste af det – Doctoren idømtes Sagens Omkostninger. Da nu den samme Doctor ved denne Leilighed fik en dygtig lang Næs og han forresten i sig selv er dygtig lang, saa kan man nu ret have Aarsag til at kalde ham for Doctor lange. (Hp. A.)