Berlingske Tidende, 1774-10-14
Slutningen af Freds=Artiklerne som ere sluttede imellem Rusland og Porten. (See No. 81.) 24) Strax efter disse Artiklers Underskrivning og Bekræfse skal alle de Russiske Krigshære, som befinde sig ved den tyre Strandkant af Donau i Bulgarien, tiltræde Tilbage, karchen, og inden en Maaneds Forløb efter skeete Underlivning begive sig til den venstre Strandkant af bemeldte od. Naar alle Krigs=Tropperne ere passerede Donau, skal an anvise de Tyrkiske Tropper det Slot Hirsowa, og selv lade det, dog ikke anderledes, end førend alle de Russiske opper ere komne over til den venstre Strandkant af Donauernæst begyndes med at forlade Wallachiet og Bessarabien, i samme Tid, i hvilken en Termin af 2 Maaneder er fastsat, efter at alle Tropper først ere dragne ud af disse tvende Procer, da skal man anvise de Tyrkiske Tropper paa den ene de den Fæstning Giurgewo, og paa den anden Side den lad Jsmail, den Fæstning Chilia, dernæst Ackerman, ef at de Russiske Garnisoner have forladt disse Pladser, for følge efter de øvrige Tropper. Til at rømme disse tvende lovincer har man berammet en Tid af 2 Maaneder. Efter Tid skal den Russiske Krigshær forlade Moldau, og gaae lage til den venstre Strandkant af Dniesteren, og herefter alle disse Stæder og Lande rømmes inden 5 Maaneder ef denne evigvarende Freds, og imellem begge disse contra ende Riger fastsatte Hvilestands Undertegnelse. Og naar heele Russiske Armee er kommen over til den venstre randkant af Dniesteren, da skal de Tyrkiske Tropper anvide Fæstninger Choczim og Bender, dog allene med det Vil er, at i bemeldte Tid det Slot Kinburn, tilligemed dets besvne Territorio, samt den Vinkel, som de Ørkener imelBog og Dnieperen, efter som i den 18 Artikel er stipule1 udgiøre, ere blevne anviste det Russiske Rige til en uimodlig ævig Eiendom. Hvad Øerne i Archipelago angaaer, kal samme af den Russiske Flode og de Armeer, som befinde der, restitueres, saaledes som de først upaatvivlelig have et under Portens Herredømme, og det saasnart som be fedte Russiske Flodes egne Indretninger og Anordne, er tillade det, da det ikke vel er mueligt, herved i Henseende til sammes Fraliggenhed at bestemme Tiden; og den høye Port forbinder sig, som en nu venskabelig Magt, for at befordre bemeldte Flodes Afseyling, at lade samme forsyne med alt hvad den behøver. Saa længe de Russisk Keiserl. Krigs=Tropper endnu befinde sig i de Provincer, som skal restitueres Porten, skal sammes Regiering forblive saaledes, som den har været og endnu er under den da værende Besiddelse, saa at Porten inden den bestemte Tid, da samme ganske forlades af alle de Russisk Keiserl. Tropper, ikke har at blande sig i bemeldte Provincers Regiering, ligesom og de Russiske Tropper til den sidste Tid skal vedblive at forsyne sig med alt hvad de behøve til deres Underholdning, og fremdeles at bruge alle de Beqvemmeligheder, lige som de nu virkelig giøre. Portens Tropper have ikke Magt og Ret til at sette Fod i de restituerte Fæstninger, og langt mindre skal den indføre sin Autoritet i de den overladende Lande, førend den Russiske Armees General har givet de af Porten dertil bestemte Commendanter Efterretning om enhver Fæstnings Overladelse. De i Fæstningerne og Stæderne forefundne Mund- og Krigs=Magaziner skal de Russiske Krigshære efter eget Behag føre bort med sig, og allene overlade den høye Port det Tyrkiske Skyts, som nu findes der. De Jndvaanere, som have taget Russisk Keiserl. Tieneste, af hvad Slægt og Land, som er afstaaet til Porten, de endere, og de, som desuden udi den i Art. 16 og 17 bestemte aarlige Termin til med deres Familier og Gods følge med de Russiske Tropper, og begive sig andensteds hen, skal have Frihed til at giøre saadant, og det i Kraft af forommeldte Artikler, hvortil den høye Port nu og da, udi det heele Aar forbinder sig ey i nogen Maade at handle derimod. 25) Alle Krigs=Fanger og Slaver, af hvad Værdighed, Anseelse og Land de end maatte være, som befinde sig i begge Riger (de undtagne, som ere under Mahomedanerne i det Russiske Rige, og for længe siden have antaget den Christelige Religion, og under de Christne i det Tyrkiske Rige ere gaaet over til den Mahomedanske Religion), skal, efter at denne Tractats Ratisication er udvexlet, være ganske frie, lige som og alle andre Christne, som ere faldne i Slaverie, nemlig Polakker, Moldauer, Wallacher, Peloponeser, Øernes Beboere og Georgianer, alle i Almindelighed uden ringeste Undtagelse, saavel som Russer og Tyrker, som befinde sig i saadanne Omstændigheder, skal løsgives. 26) Generalen over den Russiske Krigshær i Crim og Gouverneuren i Orzakow skal strax lade sig give Underretning om de Ting, som angaae dem, udnævne paalidelige Personer i Henseende til Slottet Kinburns Overgivelse, og give Deres Excellencer Feldtmarechallen og Storvizieren Beretning om Freds=Artiklernes Fuldførelse. 27. For at gjøre denne Fred og dette oprigtige Venskab desto kraftigere imellem begge Hoffer, skal de sende hinanden overordentlige Gesandtere, som skal bekræfte den fastsatte Freds Tractat og de Keiserl. Ratificationer, og med begge Hoffers fælles Samtykke skal Tiden til saadanne solenne Ambassader bestemmes. Begge Gesandtere skal paa den Tid møde hinanden ved Grændserne, og modtages med alle de Skikke og Ceremonier, som ere brugelige mellem Portens og de Europæiske Magters Gesandtere. 28) Efter at disse en ævig Freds=Artikler ere underskrevne af forommeldte Fyrst Repnin &c., samt Nissange, Resmi Achmet Effendi og Jbrahim Munib Reis Effendi, skal alle Fiendtligheder imellem Hoved Armeerne og alle andre respective separerte Corps til Vands og Lands ophøre, og des aarsag skal strax afsendes Courierer til behørige Stæder. - Og ligesom Foreningen og Bestemmelsen af denne imellem begge souveraine Magter sluttede Fred er bleven betroet de øverste Anførere for deres Krigshære, nemlig Fildtmarechallen GrærRomanzow og Storvizieren Moussun Zade Mehemed Bassa, saa have velbemeldte Feldtmarechal og Storvizier, efter den dem af deres Souveraine givne Fuldmagt, med deres respective Underskrift og Segl i det Russiske og Jtalienske Sprog, bekræftet alle i dette Freds Jnstrument forsattede Artikler, ligesom de virkelig i deres Paasyn og Nærværelse vare sluttede. Dateret i Leyren ved den Stad Chiuseine Cainardi den 10de Julii gammel Stiil i Aaret 1774.