Politivennen, 1804-01-01
Et Par Ord til Fordeel for Ridende og Kørende. (Efter Jndsendt.) Der er i den senere Tid sagt og skrevet saa meget om Kørendes og Ridendes uartige Fremfærd, at man kunde gjøre en lille Dog deraf; men andiatur et altera pare; har end en Springfyr paa sin Rosinante, eller en Jean de Prande i Kabriolet, forstyrret rolige og fredelige Fodgængere, saa har i Sandhed ogsaa grove og ubehøvlede Fodgængere forstyrret rolige og fredelige Ridende og Kørende. Jndsenderen har lagt Mærke til, at der gives Mennesker som ret ordentligen synes at have en Antipathie mod Heste og Vogne; de kan slet ikke taale at see nogen ride eller køre, uden at lade enten deres indbildte Vittigheder eller plumpe Grovheder høre. Det morsomste imidlertid er, at Jndsenderen har seet nogle af disse Herrer, som naar de selv engang kommer til Hest, eller faae Tilladelse, at køre Hestene for en Kildevogn, ride og køre som besatte Mennesker, uden at agte paa de kjere Fodgængere. Skulde maaskee eene Fodgængere have Rettigheder? Ridende og Kørende eene Forpligtelser? eller ere baade disse og hine fælles for begge? Skal en Mand, fordi Skæbnen har sat ham i Stand til at holde Hest (det være nu for sin Sundhed, sine Forretninger, eller blotte Fornøielse han benytter sig heraf) derfor og eene derfor taale Pøbelens og deres Fornærmelser, som Tilfældet ikke har sat i denne Stand? Ved flere Lejligheder har Jndsenderen, hvis Alder, og han tør føje til, Tænke- og Handlemaade, sikkert adskiller ham fra Byens Kulbutenrs, erfaret Folks Uvillie til at vige, skjøndt midt ad den bredeste Vej, for hans Hest og Vogn, uagtet han kom saare langsomt frem, de have fundet sig fornærmede ved hans høflige Advarsel: "tag Dem iagt, og til andre Tider taget ham det ilde op, at han ikke, som de sagde, varskuede, uagtet der var meer end en Alens Frastand mellem dem og hans Hjul. Man har engang, ved en Folkestimmel paa en Vej, hvor han nødvendig skulle forbi, taget hans Hest i Tøjlerne, befalet ham at stige ned, og trække den, om han ikke vilde rives ned; man har slaget, sparket og stukket hans Hest, og siden taget han det tide op, om den blev urolig ved denne Behandling. Han har mødt Mennesker, som Arm i Arm have spændt Vejen i Porten, og dog raabt: "rid af Vejen. Han red, forleden Aften, Fod for Fod, ind ad en af Stadens Porte, da et Menneske kom løbende, seende sig omkring efter nogle Fruentimmer, rendte lige i fuld Fart Panden mod hans Hest, og under de groveste SkjeldsOrd bandte ham, fordi han ikke havde redet af Vejen for ham; han har seet Fodgængere finde en sand Fornøjelse i, at gjøre Heste skye, og naar de have opnaaet deres Hensigt, da ved Svingen med Hatte og Stokke, samt Skrigen, at faae dem til at rende, for ret at have deres Glæde, om den Ridende eller Kørende kunde komme til Ulykke. - Jeg vil troe, at Ubetænksomhed, Kaadhed, Mangel paa Opdragelse, vel ogsaa stundom den pøbelagtige Hang til at trodse Fornemmere, snarere end Ondskab, er Grunden hertil; men Følgerne, de uberegnelige Følger, denne Adfærd kan have, ere i sig selv de samme. Derfor staaer jeg i den fulde Formening, at den Ridende og Kørende, naar han holder sig paa de ham bestemte Veje, naar han i Byen og paa dens saakaldede Broer, hvor der er flere Mennesker spadserende, rider eller kører langsomt, bør ligesaalidet udskjældes og taale Uartigheder af Fodgængeren, som denne i de modsatte Tilfælde bør taale det af hiin, og at man ikke kan fordre af den Ridende eller Kørende, at han stedse skal fare frem i Slangelinier, for at krydse sig op mellem de Gaaende. Man vil sige: ja det er tydeligt; men da man imidlertid, saavidt jeg erindrer, idelig har fundet noget at udsætte paa de Ridende og Kørende, men aldrig paa de Gaaende, saa kunde de af disse, som blot havde hine Historier for Øjnene, og som desuden vare forsynede med et svagt Begreb, letteligen forføres til at troe, at de eene som Fodgængere vare Vejens Politi og Herrer, og som saadante, troe sig berettigede, til at udøve Kommando, over alle stakkels Ridende og Kørende, baade Sindige og Vildhoveder, Rolige og Urolige, som dog neppe er Lovgiverens Hensigt, eller overeenstemmende med Menneske- og Borger-Rettigheder.