Viborger Samler, 1848-12-28
Fra Sønderborg, den 21de Decbr.: Jgaar var Hertugen af Augustenborg igjen heelt nede ved Færgestedet, efter Sigende for at see, om Vandet ikke begyndte at blive tykt og stivt. Den 26de agter han at reise fra Gravensteen, formodentlig for at tage Sæde i den insurrectionelle Stænderforsamling. Hertugens Broder, Prindsen af Noer, er kommen tilbage fra Berlin med en lang Næse. Kongen af Preussen vilde ikke engang lade ham faae Audients, men lod ham sige, at han Jntet havde at tale med ham om. General Bonin var ankommen til Frydendal, en Kro i Nærheden af Dyppel, hvor Hertugen vilde lade ham afhente med sin Vogn. Men da Vognen kom, var Generalen forsvunden og ikke at finde. Hvorledes det nu hænger sammen hermed, vides ikke. (Ah. A.)"Dannevirke, meddeler følgende Correspondentefterr., dat. Haderslev Fjord den 16de Decbr.: Hvilken Skræk maa ikke den stakkels Herredsfoged Thomsen Onsdags (d. 13de De,) have udbredt inde blandt sine Venner og Veninder. Jeg har endnu ikke hørt, om hans Forskrækkelse gav Anledning til Nogens øieblikkelige Flugt eller om man troede at turde afvente nærmere Bekræftelse af hans mysterieuse Beretning. Historien er denne: Han var om Morgenen kjørt til Aller, som ligger kun 2 Miil fra Kolding, for her i Thyrstrup Thinghuus, der ligger ved Landeveien, at foreskrive de her sammenkaldte Bønder, hvormeget hver havde at betale i Jndkomstskat til den gottorpske Regjering. Neppe var denne Forhandling kommen godt igang, førend en Rytter i en stor blaa Dragonkappe, med Militairhue og dansk Cocarde, kommer ridende i fuld Carriere fra Kolding Kant hen for Thinghuset og raaber: om Sognefogden ikke er tilstede. Denne løber strax ud af Forsamlingen, fulgt af alle Bønder, som nysgjerrige omringe Rytteren. Denne bringer Sognefogden den Ordre, at da den danske Armee er i Begreb med at rykke frem, saa har han at stille 12 Vogne ved Byen, for at deeltage i flere Jægercorpsers videre Transport sydpaa. Derpaa spørger Rytteren Vei efter Fielstrup, Sogn, der, som han forklarede, ligeledes skulde stille et Antal Vogne, og forsvandt. Fuld af Glæde over den danske Armees Ankomst vendte nu Bønderne jublende hver til Sit, især for at skaffe de forlangte Vogne tilstæde; men Sognefogden maatte først ind i Thinghuse, efter sin Kaskjet; her stod Herredsfoged Thomsen med et Ansigt saa blegt som en kalket Væg. Sognefogden siger: "Ja nu ere vi vel færdige?" Thomsen svarede: "Det ere vi sagtens", ilede bag efter Sognefogden ud af Thinghuset, kastede sig i sin Vogn og kjørte ind til Haderslev som om Fanden var efter ham. Naturligviis var det hele en Comoedie, anlagt paa at skræmme den listige men halvblinde Kjøter bort, og Hensigten lykkedes overmaade vel. – – De veed, at der i den samme gode By Aller findes en tydsksindet Kromand, fordi han i sit tidligere Liv har været Skriver og Fuldmægtig paa et Herredscontoir i Haderslev. Nu begav det sig, at Byens eller Sognets Drenge, et Antal af 30 til 40 Stykker, i den senere Tid havde anskaffet sig Træbøsser, en Tromme og en Dannebrogsfane og øvede sig hermed i den militaire Exerciis, saa godt det vilde gaae. For omtrent en 8 Dage siden trak de frem for Kroen og opstillede sig he med deres Tromme og danske Fane i to Geledder. Nogle slesvigholsteenske Dragoner rede i det samme forbi, men troede ingen Notits at skulle tage af disse krigerske Anstalter. De ærgrede derimod Kromandens Kone, som lø ud og skjældte Drengene Huden fuld og frabad sig deres Honneur for hendes Dør. Dette hialp imidlertid ikke det ringeste, og derfor kom Kromanden selv ud og læste alvorligt op for dem. Da han omtrent ikke havde meere at sige, traadte en af Drengene ud af Geledden og idet han vendte sig mod sine Kammerater, siger han til dem Hvad er her at gjøre, jeg mener, vi maae løbe Storm Alle raabte "Ja!" fældede deres Træbajonnetter og stor mede frem mod Krommanden og hans Kone, der forvirrede flygtede ind og fik tilnød Døren smækket i efter sig. Efterat Fienden saaledes havde kastet sig ind i Fæstningen, satte Drengene en stærk Vagt udenfor og marscherede videre paa nye Eventyr. Men Kromanden skrev et strængt Brev til Byens Skolemester (Degnen M. Sørensen) og det er at vente, at denne anseer det for sin Pligt, at anvende al mulig Jndflydelse for at undertrykke Drengenes krigerske Uvæsen. Men det er ikke alene Ungdommen, som pønser paa krigerske Bedrifter; de Voxne synes hist og her ogsaa at faae Lyst til disse. Beboernes Bedrift i Medolden og Reisby, at de joge i hver af disse Byer med væbnet Haand en slesvig-holsteensk Patrouille paa Flugt, er vel bekjendt. Mindre bekjendt er det, at man forrige Aften paa Gram hørte flere Geværskud falde udenfor paa Veien, og at idetsamme en af de derværende slesvigholsteenske Dragoner (Gensdarmer) kom jagende dødbleg ind i Byen, idet der i Mørket fra Siderne af Veien var bleven affyret 6 Skud paa ham, som, hvorved de ikke havde truffet, havde forskrækket ham i den Grad at han ligger tilsengs – en Historie, der vil give den "Nordsl. Tid." Anledning til at skraale endnu heftiger over den danske Propaganda. – – Endelig berettes der, at tre i Haderslev boende Slesvig Holstenere, Alle anseete Familiefædre, men som dog ikke stode i Oprørets første ledende Række, i denne Tid ere gaaede fra Forstanden, og at den Ene af dem allerede er ført til Daareanstalten.