Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-09-27
Her vare alle Klostrene langs med hele Forsvarlimen, saavelsom og de fleste inde i Staden, forvandlede til Redouter. For at sikkre deres Huse havde alle de fremmede Consuler behængt dem med deres Monarkers Flag og Vaaben. Gjennem Madrid passerede daglig franske Carlister til Bourmonts Armee. Denne General havde erklæret, at han kæmpede ikke allene for D. Miguel, men ogsaa for Henrik V. Frankrige. Midt i Nat meldes der fra Paris den 18de Septbr., kom der en Koureer til Regjeringen fra Madrid, og strax begav Hertugen af Broglie sig til Konseilpræsidenten, som Begge fulgtes ad til Kongen, og da de kom derfra holdtes en diplomatisk Sammenkomst, som bivaantes af Gesandterne fra Rusland, Østerrig, Engelland og Preussen. Der gik det Rygte, at den miguellistiske Jndflydelse havde forledt det spanske Kabinet til at opgive sin hidtil vedligeholdte Neutralitet. Ved samme Leilighed havde Grev Pozzo di Borgo besværet sig over visse Yttringer som Kong Ludvig Philip paa hans sidste Reise skulde have brugt om Keiser Nicolaus. Bemeldte Ambassadeur havde faaet Kourerer, fra Grev Resselrode og Hr. Ancillo, Keiseren af Ruslands og Kongen af Preussens Statsministre ved Kongressen i Bøhmen, tilligemed en Memorandum fra det Petersborgske Hof, der betegnes som et politisk Panorama af det revolutionaire Europa. J Paris gik det Rygte, at Krigsministeren havde bragt i Erfaring, at der havde viist sig preussiske Officerer ved den franske Østgrændse, i Begreb med at optage Planer af de derværende Fæstninger. Men vist er det, at Soissons og Laon blive stærkt befæstede, Paa Efterretningen om, at den østerrigske Regjering vil i Medfør af Tidsomstændighederne indtage en imponerende militairisk Stilling, og at en meget betydelig Troppemagt skal samle sig ved Mantua, (foruden den foromtalte Lystleir paa næsten 100,000 Md.) har den franske Regjering truffet Anstalter til lignende Forsvarsregler. Strassborg forskandses, ved Lüneville staaer 24 Cuirasseer=Eskadroner, og Armeen kompletteres ved Hvervinger af Frivillige &c. Jtalien. J Breve fra Rom kan det nu ikke længere skjules, at det er uroligt i Calabrien og Abruzzerne, og fra Neapel selv berettes, at det ved en stor Maneuvre var kommet til en ordentlig Bataille mellem Schweizerne og de neapolitanske Tropper, saa at Kongen i egen Person havde maattet træde imellem dem med dragen Sabel, for at hindre mere Blodsudgydelse. Til Ancona var kommet et engelsk Dampskib med den Efterretning fra Constantinopel, at deri denne Stad var udbrudt et blodigt Oprør mod Sultanen, der for at sikre sit Liv var flygtet ind til Pera og havde givet sig under Frankernes Beskyttelse, tillige forsikkredes, at han havde sendt et Jilbud afsted for atter at anholde og russisk Hjelp mod sine oprørske Undersaatter. "Men dette – tilføier Beretningen: vil nok den fransk engelske Flaade sørge for, at det ikke skeer." Kort iforveien havde der været en skrækkelig Jldebrand i samme Stad, som havde været paasat flere Steder, og hvorved 3000 Huse vare lagte i Aske. Man havde anseet den som et sikkert Forbud paa et udbrydende Oprør, hvilket nu, hvis ovenstaaende er sandt, er bleven virkelig stadfæstet. Allerede under Jldebranden var Sultanen, flygtet ud til et af sine Lystslotte, af Frygt for sit Liv. At han vil kalde Russerne til Hielp vil opirre Tyrkerne endnu mere, thi deres Had imod dem er undslukkeligt, hvilket de viste dengang de sidst droge bort, thi aldrig saasnart havde Russerne indskibet sig, førend Pøbelen drog ud og opbrændte hele den efterladte Leir, med Alt hvad derudi befandtes.