Aalborg Stiftstidende, 1836-02-08
Nr. 28 af Jtzehoes Stændertidende indeholder (foruden Slutningen af Beretningen om Discuteringen af Offentligheds=Spørgsmaalet) Meddelelser og Forhandlingerne ved de foreløbige Discussioner; 1) af den Lockske Proposition om Ophævelsen af BeFregningen efter Rigsbankpenge. Committeen havde efter Undersøgelse af Forslaget afgivet den Betænkning, at Andragendets Antagelse turde vise sig saameget desmere hensigtsmæssigt, som med Ophævelse af Beregningen efter Rbkpenge Erindringen, som de sørgelige Tider Anno 1813 mere og meere vilde forsvinde. - Etatsr. Donner foreslog at affatte Petitionen paa følgende Maade: "at for Fremtiden i Hertugdommet Holsten alle offentlige Kasser, Toldsteder og enhver anden Oppebørselsbetjentskulde tilholdes at udstede en Regning paa de Betalinger, de fordre, og at notere disses Beløb baade i Rokpenge og slesv. holst. Cour., hvorved det hvergang skulde overlades til Debitor paa hvilken af disse Maader han vilde præstere Betalingen" Motiveringen af dette Amendement ønskede han forbeholdt sig til den formelige Behandling. - 2) Af v. Halems Proposition og Revision af Brandforsikkringsanstalternes Statuter og Indretninger. Committeen havde foreslaaet en Petition til Hs. M. om, paa Grund af Brandforsikkringsanstalternes nærværende mislige og mangelfulde Tilstand, at lade dem underkaste en opmærksom Undersøgelse, og forelægge de holstenske Stænders næste Forsamling Forslag til Manglernes Afhjælpning. Da Committeen ei i sin Beretning selv havde meddeelt saadanne, Forslag, hvilke den havde anseet at ligge udenfor sin Opgave, foresloges det at remittere Beretningen; men da Forsamlinger fandt Gienstanden behørigen forberedet til den formelige Forhandling, bortfaldt dette Forslag. (Om Offentlighed. Fortsat.) Disse sidste (hvilke Advokat Lock, af Grunde, som nærmere i det følgende ville blive anførte ikke havde bitraadt) vare følgende; 1) Kun et bestemt Antaaf Mænd kunde og skulde tilstedes Adgang; fortrinsviis de valgte Suppleanter, i Henseende til andres Adgang lod her sig ikke udføre anden Modus, end at hver Deputeret paa hver Sessionsdag erholdt een billet til Disposition; men den kgl. Commissarius og Præsidenten et vist Antal af Entreebilletter; 2 Offentligheden torde kun finde Sted ved de formelige (endelige, Forhandlinger, og var udelukket saavel ved den foreløbige Discussion som ved Afstemningen. Dog var det, som Referenten ved Beretningens Foredrag udtrykkeligen tilføiede, en Selvfølge, at Propositionernes Motivering og Oplæsningen af Committeen Beretning hørte med under Offentligheden. Den foreløbig Discussion var nemlig, efter sin Natur, intet Andet, end bloen Forberedelse, og skulde nærmest tjene til Medlemmernes Jnstruction for den formelige Forhandling; den var intet Andets end en Art Committeesession, for hvilke Sessioner ogsaa i England sædvanligen bruges det ovenanførte Udtryk. Men Offentlighedens Udelukkelse ved Afstemningen syntes i og for sig selv naturlig. En sund Takt havde allevegne erkjendt, at ogsaa der, hvor den fuldkomneste Offentlighed finder Sted ved Retsforhandlinger, Retsmedlemmernes Votering dog ikke skeer offenlig. Men disse Bestemmelser turde ogsaa være at anvende med Hensyn til de stænderske Forhandlingers Offentlighed. Den for talte ogsaa in specie den i 840 af Anordningen inde holdte Bestemmelse, at den kgl. Commissarius ikke skulde være tilstede ved Afstemningen efter den formelige Forhandling. En ter endt Afstemning kunde Bekjendtgjørelsen af dennes Resultat ligesom en Doms Publication ikkun skee i offentlig Session, 3) Endelig kunde Gienstandene, som vare under Omhandling, som f. Ex. Takadressen, fordre Jndskrænkninger af Offentligheden. Det lod sig imidlertid øiensynligen ikke gjøre, iforveien nøie at bestemme disse Tilfælde, og der blev intet andet til bage, end at overlade det til Stænderforsamlingens Skjøn, enkelte Tilfælde, efter Forgodtbefindende, at forvandle Møden til en hemmelig Session. Som Begyndelsespunctet for Sessionernes Offentlighed angives hensigtsmæssigen ved Andragende, Aabnelsen af den tredie ordentlige Stænderforsamling. Den maatte tilstedes og reguleres ved en Lov, der, i Overeensstemmelse med den bestaaende Orden, forinden Emanationen, vilde være at forelægge Stænderforsamlingen. Saaledes vilde for Øieblikket Andragendet kun være at stile saaledes, at Hs. M. ville behage at lade den næste ordentlige Stænderforsamling forelægges Udkastet til en Forordning og Jndførelsen af Sessionernes Offentlighed. - Slutteligen tilføier den i denne Henseende af derr. Grev v. Reventlow=Criminil og Statsr. Falebestaaende Majoritet endnu den bemærkning: at et Hovedmoment for eller imod Offentligheden maatte antages at ligge is Forsamlingens virkelige Synsmaader og Ønsker, hvisaarsaaStænderforsamlingens Pluralitet kun skulde beslutte en Petition i det Tilfælde, at Majoriteten var en overveiende og noget betydelig. Men følte en betydelig Minoritet sig maaske i een eller anden Henseende generet (beengt), saa turde allerede der ligge en tilstrækkelig Grund for Regjeringen til endnu forTiden ei at tilstede Offentligheden. - - Med Hensyn til de saaledes foreslaaede Jndskrænkninger bemærkede imidlertid Advokat Lock at han ligesaalidet havde kunnet underskrive dem som i den sexaarige Udsættelse af den kgl. Tilladelses Jværksættelse, man vilde anholde om. Hvad der efter hine Jndskrænkninger endnu blev tilovers af den Offentlighed, hvorom man vilde pe e titionere, forekom ham ikke meere værdt at bede om; men Udsættelsen at være aldeles fornøden. Naar Forsamlingen besluttede Petitionen og Hs. M. dernæst vilde bønhøre sine tro Stænders Andragende, saa var der ingen Grund til endnu i saa lang Tid ei at lade det, man havde erkjendt for godt og tilnyttigt, komme til Udførelse. Hs. M. vilde da ikke nægte sine troe Stænder den Tillid, at de selv vilde være istand til at fastsætte, efter Tid og Omstændigheder, de fornødne Bestemmelser for Undtagelser fra den som Regel tilstedede Offentlighed. Dette Punct angik blot Haandthævelsen af Ordenen i Sessionerne, og maatte reguleres af Præsidenten og Forsamlingen, efter Tid og Omstændigheder. Disse sidste kunde alene afgjøre det, da det hverken kunde bestemmes i Almindelighed eller i Forveien. Angaaende Slutnings=Bemærkningen i Særdeleshed, saa var det rigtignok udenfor al Tvivl, at Propositionen var har ansee som afviist, naar Stemmefleerheden erklærede sig derimod; men ingenlunde var den Slutning rigtig, at et ugunstigt Votum ene kunde motiveres af den angivne Grund: Sky for at tale offentlig. For ei at tale om, hvad der allerede herimod ger bemærket i Beretningen ved Gjendrivelsen af de tænkelige Jndvendinger, sub Nr. 3, saa kunde ogsaa ganske andre Gruntil de have foranlediget Minoritetens Stemmer, hvorved da den til Slutningen anførte Grund bortfaldt. (Fortsættes.)