Berlingske Tidende, 1772-12-01
Om den Grædske Flodes Operationer ved de Syriske Kyster har man følgende Underretning: Denne Flod seylede den 5te Jan. til Paros under Commando af Georgio Risse, Keiserlig Russisk Capitain og Adjutant hos Græv Orlow. Den bestod af Chebequen St. Nicolaus paa 12 Kanoner og 90 Mand, af Polakern, Madonna de Monte Spileo paa 12 Kanoner og 80 Mand, af en anden paa 16 Kanoner og 90 Mand, en Pink paa 12 Kanoner og 70 Mand, og endnu 3 andre Fartøyer. Disse Fartøyer, krydsede adskillige Maaneder i Vandene omkring Volo Negroponte, Salonichi, og indjagede Forskrækkelse paa de Macedoniske Kyster, lige til Golsen af Smirna. Saasom den formedelst Storm og Uveir ikke kunde lande ved Sanderly og Fochie paa Kysten af Natolien, hvor den udholdt Fæstningens Jld, bemægtigede den sig ved Volo 14 smaae Tyrkiske Fartøyer, som ville gaae til Constantinopel med Kornvahre, og borttog endnu adskillige andre Skibe. Herpaa stødte Chebequen, Grækenland, paa 20 Kanoner og 300 Mand til dem. Dette Fartøy blev ført af Hr. Antonie Pfarro, en Græker, Ridder af St. Georgs Orden, og Lieutenant ved Admiralitetet, som endnu havde en Galioth hos sig. Begge befalingsmænd besluttede at seyle til Damiate, for at giøre Fienden, Skade i sin Handel og Transport af Levnetsmidler. Dermed havde de nogen Tid at giøre, hvorpaa de efter visse erholdte Efterretninger skildtes ad. Lieutenant Parro besluttede at gaae til Scarpanto, for at krydse der, og bedække Øen for de Dulcignottiske Fartøyer. Hr. Risso udvalte Veyen til Syrien, med den forudtagne Beslutning, at angribe Tyrus som nu kaldes Suri. Han landede og virkelig med sin Flode for Staden, og gjorde alt alle Anstalter til Landgang, som skulle understøttes af Flodens Artillerie, da en fra Ali Bey til ham afsendt Felouque ankom med et Brev fra Calfa, hvori Ali Bey bad ham paa det indstændigste, denne gang at skaane Tyrus, og komme til ham, da han vilde med ham overlægge Sager af yderste Vigtighed. Denne Felouque medbragte til lige den Tidende, som han alt forud havde saaet med en Vennetiansk Fartøi, at nemlig Ali Bey uformodentlig var bleven ulykkelig i Egypten, og tvungen til at flygte til Caisa, en Stad, som tilhørte hans allierede Ven, og store Fiende af Tyrkerne, Daher af Omar, hvor han befandt sig med sine Venner og Resten af sine Tropper. Hr. Risse sendte herpaa strax Hr. Gavala, som er Major ved de irregulaire Cretenseer, til ham med en Tolk, for at faae sikker Underretning om hans Tilstand, og hvad Magt han endnu havde i Behold, og opsatte Attaquen paa Tyrus, til han kunde faae Svar herom. Den afsendte Major fandt Ali Bey med 8000 Mand at cam pere omkring ved Caisa, som imodtog ham udi sin Telt med den største Distinction, forærede ham en Castan, og lod see en ubeskrivelig Glæde, at han fra en Seiervindere fik saa uformodentlig en Hielp; sendte ham herpaa strax, ledsaget af en Officier, tilbage til den Russiske General, hvilken han paa det indstændigste bad om hans mægtige Keiserindes Hielp og Bistand, og besvor ham, at afstaae fra Anfaldet paa Tyrus, og med det allerførste komme til Caisa, hvor de med hinanden ville raadslaae, hvorledes de best kunde sætte sig imod Bassen, af Damasco, som med 15000 Tyrker, og ligesaa mange Druser beleyrede Sidon, den eeneste Stad, som endnu fattedes ham. Ved Hr. Gavalas Tilbagekomst overveyede Commandanten, at Ali Bey allerede havde givet Fienden meget at bestille, og kunde giøre det samme. Han besluttede desaarsag at komme ham til Hielp. Da han den 28de April var kommen til Caifa, sendte Ali Bey sin Øverste Ali Aga om Bord, at complimentere ham, som tillige havde 2 Breve med sig, et fra Ali Bey, og et andet fra Daher og Omar, hvorudi de bevidnede deres ubeskrivelige Fornøyelse, at see sig faae Bistand, fra den seierrige Russiske Flode, og bade ham tillige komme i Land, for at raadslaae, hvorledes de best kunde angribe de res fælles Fiende, de til Lands og han til Søes. Just samme Aften kom Ridder Pfarro med sin Fløde paa Rheden af CaffaHan havde ved de Cyperske Kyster faaet at vide Ali Beys Ulykke, og besluttet, at, dersom han ey kunde være ham til Hielp, da at tage ham om Bord og føre ham til den Russiske Flode. Saasnart han efter sin Ankomst havde forenet sig med Hr. Risso, kom Ali Beys første Minister og Dahers Secretair omBord. De medbragte tvende Breve, hvorudi Commandanten blev anmodet at frigive et af Hr. Pfarro borttaget Fartøy, som tilhørte Daher Omar, Ruslands Ven, og hvis Ladning beløb sig til 3000 Zechiner. Dette skeede. Videre bleve de ombedne, at lade endeel af Escadren gaae til Sidon, og undsætte samme Stad, som af Bassen i Damasco fra Søe Siden alt haardere og meere blev indsluttet ved et Skib paa 14 Kanoner og 300 Mand Besætning, tilligemed flere smaae Fartøyer. befalingsmændene afsendte saaledes 3 Fartøyer og 1 Gallioth, som førtes af en Officier ved Navn Walsamacht. Saasnart disse Fartøier naaede Stranden af Sidon, og fik de Tyrkiske Fartøyer i Sigte, angreb Hr. Walsammachi dem strax. Tyrkerne bleve da saa forskrækkede, at de overgave Skibene, og fatte den store Polacre paa Grund, som af Hr. Wolsamacht blev opbrændt, efterat han derfra havde taget nogle Kanoner, og 2 Standarter. Derpaa gav han Jld fra sine Skibs Kanoner paa de flygtende Tyrkiske, som formerede sig udi en lige Linie midt for den Tyrkiske Leyr, og foruroligede den med fin Kanoner saa meget, at de maatte bryde op og drage bort. Daher Omar var imidlertid til Lands med sine og Ali Beys Tropper ankommen for ved Fienden. Saasnart han mærkede Fiendens Uorden, angreb han dem med saadan Eftertryk, at har efter en haard Trefning, som varede i 3 Timer, gandske kastede dem omkuld, og bemægtigede sig Marken, adskillige Heste Rumper, Fahner og andre Seyerstegn. Man regnet Tyrkernes Forliis af Døde og Blesserede til 1000. Seyerherren har ikke mistet over 1000. Den Tyrkiske Armee bestod af 19000 Tyrker, som Bassen havde hos sig, og 15000 Druser. Jmidlertid havde Ali Bey holdt Samtale med Commandanterne paa Floden. Han imodtog dem udi en kostbar Teltuden for Caifa, kom imod dem, forsikrede om sin oprigtigste hengivenhed, og lod dem sidde paa tvende rigelig broderede Stole, tog efter Østerlandsk viis meget vel imod dem, bevidnede sin Ærbødighed for den Russiske Keiserinde, og kaldte Hende en Hævnerinde for de under den Ottomanniske Portes Tyrannie sukkende Nationer. Han takkede dem for de bevist Tienester, talede om Græv Orlow med megen Distinction, og kaldte ham efter Østerlandsk viis Havets Forskrækkelse. Han vilde og lade sin Kammerherre iføre Commandanterne en Sobel Pels; men disse undskyldte sig, at de ikke torde bruge andre Klæder, end deres Keiserindes Uniform. Ali Bey lod derpaa bringe disse Pelser, tilligemed flere til Subalterne Officeererne, om Bord, og bad dem, som et Tegn paa hans Venskab, at overlevere til deres General 2 skiønne Arabiske Heste, en Dromedarius, 2 Bøsser og en Sabel, meget ved gjort. Med disse Sager sendte han tillige sin første Minister, som Sendebud til den Russiske General, hvilken tilligemed sit Følge begav sig om Bord.