JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
Mariboe, den 8 Decbr. Atter har Mordbrænderen eller Mordbrænderne i Herritzlev været paa Spil. – Atter er paa nye Omgang lagt Jld i en Vogn i en Port, som dog, til al Held og Lykke! ikke kom til Udbrud. - Kunde man dog engang faae fat paa slige Umennesker, der afbrænde Folks Eiendomme, slaae Vinduer ind medens man ligger i sin tryggeste Søvn, ride forsætligen en Politiebetjent overende, saa at Hovedet næsten blev knuset paa ham, bortrøve ved Jndbrud igjennem en Mands Vinduer omtrent 500 Rbdlr., og skyde Folk ihiel i Skoven, Smukke Folk – J en Række af Aar har Landmanden ikke ført saa meget Flesk, Koe- og Lammekjød tiltorv som i Aar endog villede, fede Gjæs falbydes, som aldrig tilforn har været Tilfældet. J Nykjøbing paa Falster sælges et Pd. Koekjød for 3 a 4 s. Colding. Vor constituerede Borgermester har udført en for Byen høistvigtig Sag. Jordernes Udskiftning. - Byens Marker indeholdt et Areal af 695 3/4 Tønder Land geom. Maal, eller 4595 T. L. honiteret Maal. Deraf toges 48 Tdr. Land g. M. (31 1/4 T. L. bon. M.) til en Exerceerplads, og 35 Tdr. Land g. M. (15 Tdr. bon. M.) til Magistratsjorder, Resten fordeeltes paa 284 Huse. og Gaarde forholdsviis efter ethvert Steds Grundtaxt, saaledes at den mindste Grundeier (der har 1/2 Grundskilling) fik 3 Fjerdingkar Land boniteret Maal, og den største Grundeier (der har 16 1/4 Grosk.), fik 12 Tdr. 1 Skp. Land ligeledes boniteret Maal. For at forebygge Tvist om hvor Enhver skulde modtage sin Lod, og for saameget som muligt at sætte de mindre Grundeiere istand til at høste den størstmulige Nytte af sin Jord, f. Ex. ved at dyrke Haugeværter, Tobaksplanter &c., fik disse deres Lodder nærmest ved Byen, og saaledes Alle efter Størrelsen af deres Grundskilling, saaledes at de største Grundeiere fik de fra Byen længstbortliggende Jorder. J Vandalls Aalborg Avis af 5 December læses følgende Bekjendtgjørelse: "Da en Herr Boje, som jeg ikke har den Ære at kjende, uden at opgive sin Stand eller Boepæl, i een af den Kongelige General-Postdirection authoriseret Dagbog ved Færgehuset her i Byen, har klaget over Færgevæsenet, og jeg ikke, uden at kjende hans Opholdsted, seer mig i Stand til at erholde de nærmere Oplysninger af ham, som ere fornødne til Sagens Bedømmelse, der paaligger mig som Embedspligt, saa beder jeg at Herr Boje, saasnart mueligt, ville behage at underrette mig om hans Opholdsted. NørreSundbye, den 29de November 1822. - Spies. Cancellieraad og Politiemester." Eidora, Taschenbuch auf das Jahr 1823. erster Jahrgang, herausgegeben von H. Gardthausen, mit Kupfern und Musik (von Weise, Apel u. J. F. Grønland). Schleswig, im Kongl. Taubstummen-Jnstitut, 12., 459 S. Under denne Titel er udkommet en baade indvortes og udvortes lige skjønt udstyret Nytaarsgave for næstkommende Aar. Saare passende har den smaa fulde Udgiver givet sin Bog Titel af Eidora, der, som germanisk skandinavisk Naade, er saa vel skikket til end stærkere at sammenknytte til Folkeslag, der allerede ere forenede ved Slægt skabs og Broderskabs Baand." Eibora skal være den Aands Bro, ved hvilken det poetiske Liv mellem begge Nationer skal fremmes og vedligeholdes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
J det høje Nord, Hæv da Øjet, peeg mod Østerlide, Der er Sværdet, hvormed vi skal stride. Lad i Hedninghøjen. Rustne Thyrfing smuldre, Misteltein selv brister J den store Kamp; Under Golgatha det Glavind luer, Som for evig Midgaardsormen kuer. Kan du det fremdrage, Kan med rene Hænder. Korsets Helteskare Løfte det mod Sky Da, o Skiald, din Røst mod Himlen runger, Sallig Livets Seierssang du sjunger. Viborg Samler har taget til Gjenmæle mod det i Skilderiet Nr. 91 indførte Stykke, undertegnet A., hvori det hedder, at man næsten aldrig seer noget Program fra Jyllands anseelige Skoler, og Samleren forsikkrer, at Skilderiet, selv i de sidste 7 Aar har til sin Tid anmeldt 6 fra Viborg Skole og Bogtrykkerie udgivne Programmer. - Det paaankede Stykke er indsendt fra en i Literaturen bekiendt og som Embedmand høist agtværdig Forfatter, til hvem det maa overlades at forsvare sin fremsatte Menings Rigtighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
Blandede Efterretninger. Kongen af Preussen har nyligen under sit Ophold i Rom besøgt Thorvaldsens Konst værksted, og ladet denne store Konstner vederfares den høieste Retfærdighed. Thorvaldsen ledsagede ogsaa Monarken i sin i en blomstrende Alder afdøde Ven Rudolph Schadows Attelier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
Om det russiske Folks moralskereligiøse National-Characteer. Saa godmodig, veldædig, høflig og menneskekierlig den russiske Folkemasse end er, ja, hvor store end de Prøver ere, paa hvilke man kan sætte deres Redelighed i den største Fattigdom, saa ere dog Jndgreb i fremmed Eiendom ikke sjeldne blandt dem. Man finder den Egenhed hos dem, at der af vildfarende Jdeer og falske Synsmaader gives utallige Mennesker iblandt dem, der ei ansee det for noget Ondt, at tilegne sig hvad der ikke tilhører dem, saasnart de mageligen og uden Møje kunne faae det. Gjør man dem Forestillinger derimod, saa sige de smilende, at Gud selv tilskikker dem det, og han vilde sikkert ikke gjøre det, eller hindre dem deri, naar det mishagede ham. En Hovedaarsag til denne Raahed i Begreber, som man ofte endog hos Vild finder mere luttrede, ligger i den næsten fuldkomne Mangel paa religiøs og moralsk Undervisning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
Foruden det Lidet, den menige Russer lærer som Barn i Skolen, hører han i hele sit tilkommende Liv saa godt som aldeles intet mere derom, og vil dette Folks menneskekierlige Behersker give sit Værk den sidste Fuldendelse, saa kan han ikke gjøre dette bedre og hensigtsmæssigere end derved, at han i de russiske Kirker istedetfor den der stedfindende tankeløse Mundgudstjeneste, indfører populære Prækkener om Søndagen, der endnu ere den saa meget sieldne og i hvilke Folket kunde oplyses af sine Lærere (der rigtig nok først maa dannes) om Ting, som det trænger til at vide. Naar deri Rusland kommer en laset Tigger og falbyder en Sølvskee eller et Gulduhr, saa hedder det vel Du har stiaalet dem, men han svarer roligen og tillidsfuldt, i det han trækker paa Skuldrene, nei, Gud har givet det, d. c. jeg har fundet eller stiaalet det, og dermed er al Forklaring forbi og Kjøbet sluttes uden Betænkning. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-10
Kjøbenhavns Børs, d. 10 December. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Amsterdam 2 M. 236 3/4. London 2 M. 117 Rbd. Spec. 250. - Specier solgtes til 15 Rbmk. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1822. 81 1/2 a 82. Nationalbank-Obligationer (af Laane d. 2den Febr. 1820) 101 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 126 1/2 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rasbksedler 12 3/4. - Svenske Sedler 69 Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Da de egentlige Parter i Sagen have ophørt med at skrive, tør man vel haabe, at øvrige Vedkommende og Uvedkommende ogsaa ville ophøre, og saa meget desmere var dette at ønske, som endeel, om ikke de Fleste, synes at have liden Sagkundskab og Sandhedskjerlighed; saa meget burde de dog betænke, at ethvert Menneske, der, ved at deeltage med Varme i en god og Almeenheden vigtig Sag viser, at han ikke lever for sig selv alene, fortjener Agtelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Misceller.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Da Jslam, siger Goethe i sin westrostlichen Divan, forbød Trolddomskonster, frygtede Muhamed blandt sine Modstandere ingen mere end Digtere, og da den berømte Sanger Asha vilde besynge Propheten, bøde dennes Fiender, Koraishiterne, ham 100 Cameler, naar han vilde opgive sit Forehavende. "Hvor, som at digte vil forstaae, Maa til Digtelandet gaae;
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Hvo, som Digteren vil forstaae, Maa til Digterlandet gaae.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
J vort Norden satte man ogsaa stor Priis paa Skjalde, fordi de i Lande og Tider, da man hverken kunde have Historiographer eller Ligtalere, og Klipperne vare de Steentryk og Sterestyper, hvormed Erobreres Stordaad kunde foreviges, ønskede man sig Skialde til at besynge disse, og belønnede dem Kongeligen. Den Tid var, om just ikke Poesiens, saa dog Poeternes Guldalder. At Hjarne for 8 Vers over Fridleif fik i Honnorar, ikke som nu, en Sølv-, men en Kongekrone, viser noksom, at Gudernes Sprog den Gang endnu ikke var Tiggernes, og deres Opmuntrere ikke forsultne Boghandlere, men mægtige og rige Folkeslag. Alle Lauge have nu deres Formænd, burde det lærde Laug ikke ogsaa have sine Disse maatte vaage over Medlemmernes Tarv, jage efter Bønhaser, paatale Fuskerie o. s. v. Men dertil er for det første ingen Udsigt, thi Spekhøkere, Potte handlere, Brændeviinsmænd kunne finde sig i Subordination, men Forfattere, om de end høre til de allerringeste Classer, ville raade sig selv, og neppe have de faaet sammenskrabet noget Skrimmelskrammel i deres Hjernes Pulterkammer, førend de strax, uden at have taget Borgerskab, opslaae en liden Marchandiserbod, hvor de handle under eget Firma"Den Mildheds og Overbærenhedsaandsiger en Rec. af Dr. A. H. Niemeyers Betragtninger paa hans Reiser i og uden for Tydskland, i geogr. Ephemeriden Xl. B., 1 St., 1822, der yttrer sig her paa hver Side, burde man ønske vor Tids Anklagere, der bebreide den Vantro, Jrreligiøsitet, og hvo veed, hvad alt andet, fordi Kirkerne ikke overalt ere saa besøgte, som fordum, og den humane Forf. maa ikke have forundret sig lidt over en ham nyligen af Diac. Grulich i Torgau tilegnet Bog, der anklager al Kundskab i Tydskland, og leverer et Malerie af vor Tid, der kunde friste til at spørge med Wallenstein, ved Questenbergs Skildring af Tingenes daværende Stilling: Om hvilken Tid mon Talen da nu er, Mar Jeg min Hukommelse har ganske tabt; Beskrivelsen mig kommer til at glemme Den hele Stilling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Jndenlandske Efterretninger. Odense. H. K. H. Kronprindsen af Sverrig er ventendes paa sin Tilbagereise hertil den 13 eller 14 d. M. - J disse Dage fremvises her en Blæksprutte, som er fanget ved Kierteminde, hvor den ved Ebbe blev tilbage. Denne i vore Vande sjeldne Fisk er omtrent 3/4 Alen lang, fladklumpet, med to store Øine paa Hovedet og vortede Føletraade omkring Munden. Ved Ryggen findes en bladet, beenagtig Substants, der ofte sees svømmende paa Vandet, og derfor kaldes Meerskum. Sit Navn har den ellers af en sort Vædske i en egen Kjertel, som den udsprøiter, naar den er i Fare, da den derved bliver usynlig for dens Fiender.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Blandede Efterretninger. Engelsk Sømagt. J det 5te Hefte af Quarterly Review bedømmes Dupins Betragtninger over den storbritanniske Sømagt af en Rec. der har havt Adgang til officielle Kilder. "Søtjenesten, siger Rec., er i Engelland yndet, og man viser dem, der vælge den, stor Opmuntring. Londons Havn er den meest besøgte i Verden, intet uden Søhandelen, har gjort den til den meest befolkede og rigeste Stad i Europa. Derfra Engellændernes Tilbøielighed til Skibsfart. Jkke blot i London seer man Fordelene af Søhandelen, men ogsaa i Edinburgh, Dublin, Queber, Calcutta, Halifax og Capstad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
J Engelland, Skotland og Jrland staae ikke allene Hovedstæderne, men ogsaa mange andre, deels ved Kysterne, deels ved Bredden af seilbare Floder, f. Ex. Bristol, Hull, Liverpool, Dunder, Aberdeen, Glasgow, Belfast, Cork, Waterford, ved Handelen med Manufacturerne i det Jndere af Landet i Forbindelse. Paa denne Maade have Søstæderne og hele Landet een og samme Jnteresse. Jntet Land gjennemkrydses saa meget af Landeveie og Canaler, paa hvilke Mennesker og Varer, kunne befordres med yderst Hurtighed fra den ene Ende til den anden. Der gives intet Sted i de tre brittiske Riger, hvor man ikke i 24 Timer kan naae et af de omliggende Have. Denne Beqvemmelighed ved Samfærslen vænner den unge Britte til Reiser til Vands. Om Sommeren, naar de velhavende Stænder i Frankrig tage paa Landet, begive samme Classer af det brittiske Rige sig til Søbaden paa Kysterne; derfra gjøre de Lystreiser til Søes, der seer man altid Flaader seile frem og tilbage; der lærer man at fatte Forkjerlighed for Søen. Jntet er almindeligere end at høre Folk kalde Marinen Gammel-Engellands Træ Mure. En Howes, St. Vincens, Duncans og Nelsons Exempel beviser, hvor høit Regjeringen veed at sætte Priis paa de til Søes tilfegtede Seire. Man seer overalt i Landet Mindemærker, for Nelson. De Videnskaber og Kundskaber, der have Hensyn til Søvæsenet, har den engelske Regjering altid givet Fortrin. Harrison fik 10,000 Pd. for Opfindelsen af et Chronometer. Forde af Meyer opfundne Maanetavler fik hans Enke en Erkjendtlighed af 3000 Pd. St. For nogle Theoremer om samme Gjenstand fik Euler 300 Pd. St. For Opdagelsen af Nordvestfarten i Sydhavet bød man 20,000 Pd. St. hvoraf Capit. Parry forrige Aar fik 5000 Pd. De Belønninger, som Bumell og Sir Robert Seppings erholdt, ere ligeledes betydelige." (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Digteren Hoffmann har faaet et smagfulde Gravminde paa den ny Kirkegaard uden for den Halliske Port ved Berlin med Jndskrift: C. T. Hoffmann, født i Königsberg i Preussen, d. 21 Jan. 1776,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
død i Berlin, d. 25 Juni 1822; Kammerrets-Raad. Udmærket i Embed, som Digter, som Tonekonstner, som Maler. Af hans Venner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-14
Kjøbenhavns Børs, d. 13 December. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Amsterdam 2 M. - . London 2 M. - Spec. 250. Specier solgtes til 15 Rbmk. a 15 Rbmk. 1/2 s. Obligationer (med Renter fra 11te Juni 1822) 81 a 817. Nationalbank-Obligationer (af Laanet d. 2den Febr. 1820) 101 Rbdlr. r. S. (uden Renter) ell. 126 1/4 Rbd. Sedler pr. 100 Rbd. r. S. Norske Rasbksedler 12 3/4. - Svenske Sedler 59 s. Disconto 5 pC. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. 6000000 og Nittende Aargang. No. 101. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 17 December 1822. Ønske om en Veiviser i Hovedstaden. Hvad ikke allene den Reisende, men ethvert dannet Menneske har Aarsag til at ønske sig, naar han træder ind i en stor Bye, er en Veiviser, saaledes indrettet, at de ved den kunde i enhver eller dog de fleste Henseender finde den fornødne Anviisning, saavel til Byens Mærkværdigheder, som til dens vigtigste Authoriteter og Embedsmænd. Jeg veed ikke rettere, end at man savner en saadan i Kjøbenhavn. Forhen troer jeg man har havt noget lignende; men ingen har været saa fuldstændigt i enhver Henseende, som den kunde ønskes. Jeg formener derfor, at det vilde være et fortjenstligt Arbeide, om Nogen med den fornødne Sagkundskab udgav et saadant Skrivt. Den maatte f. Ex. indeholde Stadens Størrelse, Folkemængde, Gaardes og Huses Antal, offentlige Pladser og Bygninger, Torve, Kirker, Hospitaler, Collegierne og deres Bestemmelse, deres vigtigste Personale, naar Adgang til dem stod aaben, naar vedkommende høie Embedsmænd gave Audients, og hvor, hvad derved var at lagttage; videre, Jndretninger og Foranstaltninger til Videnskabernes Udbredelse: Universiettet, dets Bygninger og Collegier, samt de vigtigste derved ansatte Embedsmænd, deres Bopæle, naar Adgang til dem kunde erholdes; Geistlighedens vigtigste Personale; Skoler, milde Stiftelser, offentlige og private Bibliotheker, naar de vare aabne, hvad iagttaget for at faae Adgang til dem, astronomisk Observatorium, naar kunde tages i Øiesyn, og hvad derved var at iagttage; botanisk Hauge, Naturalsamlinger, Konstsamlinger, Oldsager, Modelkamre, Boglader, Krigsvæsenet, Værfter, Dokker, Arsenaler, Laboratorier; Anstalter til Handelens og Jndustriens Fremme, Børser, Handels selskaber, vigtigste Handelshuse, Fabriker; Jndførsel, Udførsel. Foranstaltninger til Forlystelser, Theater, musicalske Selskaber, Klubber, offentlige Hauger, Spadseregange, Tracteur- og Gjestgiver steder inden og uden for Byen, Lyststeder, Dyrehaugen, Hyrekudske; Haandværkere, Skræddere, Skomagere, Hattemagere, Guldsmede, Modehandlere, Jsen- og Urtekræmmere; Konstnere, de vigtigste af dem og deres Bopæle, og andet mere. Med Veiviseren maatte følge et Register, en god Grundtegning af Byen og dens Omgivelser, med Vind rose, for desto lettere at kunne orientere sig deri; Prospecter af Byen, dens vigtigste Bygninger og Udsigter, trykt i 3 Spalter paa Dansk, Fransk og Tydsk, og udstyret i Alt saaledes, at den kunde vidne om vor Smag og Cultur.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
Den ærede Udgiver af Kjøbenhavns Veiviser, ville ikke ansee disse Noticer, som om jeg kastede Vrag paa hans meget fortjenstlige og møisommelige Arbeide. Vi gaae ud fra forskjellige Synspunkter, og derfor maa og Arbeidet vorde forskjelligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
Den nuværende Kjøbenhavnske Veiviser er fordem, der kjende Byen og dens Jndvaanere, men ikke deres Bopæle, min her foreslagne Veiviser, er for dem, som fremmede ankomme, uden at kjende Byen eller dens Jndvaanere; begge kunde altsaa godt bestaae ved Siden af hinanden. Den ærede Udgiver af nuværende Kjøbenhavns Veiviser, vilde paa disse Grunde ikke tage mit, kun til det offentlige Bedste sigtende, Ønske, ugunstigen op Ønske om en videnskabelig Almanak.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
J en Række af Aar udgav det Kgl. danske Videnskabers Selskab en historisk Almanak, hvori det meddeelte det Offentlige mange og behagelige, især historiske, men dog ogsaa geographiske og astronomiske Noticer, hvormed tillige fulgte Kobbere, og Charter. Hvorfor dette ligesaa behagelige som gavnlige Arbeide nu aldeles er ophørt, vides ikke. Men at vor Tids store Fremskridt i de historiske, mathematiske og physiske Videnskaber vilde give en behagelig Underholdning og udbrede mange nyttige Kundskaber udenfor den egentlige lærde Videnskabskreds, er vel uomtvisteligt. Jeg vover derfor det Ønske, at det maatte behage fornævnte Kgl. danske Videnskabersselskab, eller en anden Forening af vore lærde Medborgere, at fortsætte det nu i omtrent 3 Decennier ophørte Arbeide, og give os en historisk, physisk, mathematisk Almanak i saadant Foredrag, som baade kunde yde den Lærde behagelig Underholdning, saa og forskaffe det ulærde, men dannede Menneske en gavnlig Undervisning, og hvori man kunde finde Resultaterne af de nyeste Opdagelser og Fremskridt i de historiske, geographiske, mathematiske, astronomiske Videnskaber fremsatte i nogenledes populær Stiil, og oplyste med de fornødne Kobbere og Charter. Et formeentlig ikke uvigtigt Ønske om den offentlige Befordrings Forbedring. Ved at tænke paa vor Vognfærsel, og især paa den authoriserede Vognmandsbefordring heri Landet, møder ved første Øiekast det Spørgsmaal, hvorledes man i vort Clima, hvor man aldrig har noget stadigt Veir, endnu ikke har indført bedækkede Agestole, hvori den Reisende kunde sidde baade tørt og luunt, og lægger man hertil, hvor ofte man maa reise om Natten i vort som oftest regnfulde og stormende Clima, om Vinteren i Frost og Sneefog, og det ofte med Posten Nat og Dag i flere Dage, saa føles det let, hvad der savnes, og det ofte med megen Smerte og Helbreds Forliis. Vel har man i sin Tid følt dette og søgt at raade Bod derpaa ved paa visse Stationer at indføre Diligencer og Kalesker. Men saa nyttige de første vare, saa kunde dog de Mange, der fik Plads i Diligencen, af saa forskjellig Opdragelse og Tænkemaade, ikke let enes under eet Tag, og der opstod da Tvist iblandt Passagererne om Aabningerne skulde lukkes eller ei, hvortil Tobaksrøgen oftest var Aarsagen, hvorom man ikke kunde enes, fordi ikke Alle kunde taale den. Med Hensyn til Kaleskerne synes det ikke aldeles billigt, at man, foruden at betale Befordringen, ogsaa skal betale for at sidde tørt og luunt. Desforuden betynger de temmelig svære Kalesker de allerede temmelig svære Vogne. At den Reisendes Tøi eller Gods heller ikke er aldeles vel forvaret, synes at være uomtvisteligt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
J denne Henseende tillader jeg mig, med vedbørlig Ærbødighed, at gjøre følgende Forslag, som muligen et Skridt nærmere mod Maalet; 1) at alle Sæder, som ere bestemte for Reisende, forsynedes med lette Kalesker og fornødent Fordæk og Vognskrin, med smaa Vinduer paa Siderne og i Fortrækket, i hvilke kunde, efter Vognenes Størrelse, være Plads for 1 a 2 Personer, altsaa paa en Vogn 2 Kalesker, og paa den bageste Ka leske Vinduer i Ryggen, saa at fri Udsigt kunde haves til Godset; 2) Vognrummet bag Kaleskerne inddeeltes i 4 Rum, med fornødne stærke Skillerum, beklædte paa alle Sider med gode Siv eller Halmmaatter, hvorved fulgte desforuden det fornødne Straae til videre Jndpakning. Mellem skillerummene maatte være løse, saa at de i fornødent Fald kunde udtages og indskydes, efter Passagerernes Mængde og Godsets Størrelse; 3) over det Hele anbragtes en god Læderpressen, ning, tilsnøret gjennem Jernbøiler med Jernkjæder, for hvis yderste Ende, som anbragtes i Vognen midt bag ved den bagerste Kaleske, en Laas var befæstet, til hvilken Vognmandskarlen allene havde Nøgel, da han i saadant Tilfælde, paa Vedkommendes Vegne, blev og kunde være ansvarlig for Godset. At farlige og let antændelige brændbare Sager ikke maatte være paa disse Vogne, følger af sig selv, ligesom og de Reisende paa Ære og Samvittighed derfor maatte erklære sig fri. Hvis disse Forslag skulde findes værdige til Antagelse, indstilles samme herved med vedbørlig Ærbødighed til høie Vedkommendes gunstige Opmærksomhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-12-17
Hæderværdig Jndustrie. Jo mindre almindeligt det destoværre er, at see enkelt ubemidlet Mand, ved Flid og Nidkjærhed, Jver og Gavnelyst, at bidrage til Almeenvellet og til sin egen Fordeel, ved at afvige fra gammel Slendrian, ved at frembringe nye Erhvervskilder, og ved at hielpe til at kunne undvære fremmede Natur- og Konst-Frembringelser, jo mere er det Pligt at gjøre opmærksom paa en saadan hæderlig Medborger. Man indvende ikke, at saadan Jndustrie af enkelt Mand med liden Kraft af Formue, ei kan være til betydeligt Gavn, at kun en snæver Kreds kan høste Fordeel af den, at det er en ringe Draabe i det store Hav, og saadant; – netop hvad den enkelte Mand uden Understøttelse virker, er til største Gavn; thi derved vises, at enhver Anden, med samme Villie og Lyst, kan gjøre det samme, vilde enhver blot virke til Held for sin nærmeste nok saa snevre Kreds, da vilde Lyksalighed snart udbrede sig overalt, og det store Hav er ikkun idel ringe Draaber; Held og Ære den, som med Lyst og Flid kan lade sin Draabe flyde med deri. J Kiel er bosat Justus Behrensen, han er Bødkermester, og ernærer med sine Hænders Arbeide en talrig Familie, af 15 Børn leve endnu 10 i hans Huus. Der er ialt 8 Bødkermestere i Kiel, som stedse aarligen tilsammen forbruge for omtrent 1200 Rbd. r. S. Tøndebaand af Pile; saadanne kunde de hidtil ikke faae uden fra Holland og Hannover. Dette gav Behrensen Anledning til at tænke paa at spare og fortjene disse Penge, og han foreslog derfor Bødker- og KyperLauget at forpagte et Stykke Land, og selv at avle de fornødne Piletræer. Der blev altsaa i Aaret 1820 forpagtet et Stykke uopdyrket Land, noget over 7 Tønder stort, paa 30 Aar, for en aarlig Afgivt af omtrent 126 Rbd. S.; herpaa sattes i det første Aar 65,000 Planter, i det andet Aar 40,000, og i Aar atter 40,000, hvad der sattes vare ikkun frisk afskaarne Pileqviste uden Rod. Planterne fra det første Aar ere allerede 14 Fod høje og 111 1/2 Tommer tykke; de fra det andet Aar ere 6-7 Fod høie og 1/2 Tomme tykke. Fra denne Plantage er der allerede til Canalvæsenets Brug ved Holtenau leveret 26,000 Vidier til Faskiner, hvorfor man har erholdt 2 Rbd. r. S. pr. 1000 Stk., og efter 2 Aars Forløb vil Bødkerlauget i Kiel af denne Plantage ikke allene have Vidier nok til Kurve og Tøndebaand, men et lige saa stort Qvantum til at sælges, saa at dette Stykke Land vil indbringe over 2000 Rbd. aarligen.