Berlingske Tidende, 1790-01-11
Petersborg, den 15de December. (Hofberetning om Overgivelsen af Fæstningen Bender. Generalfeldtmarskal, Fyrst Potemkin, befalede Tropperne at agere offensiv fra alle Sider, og gik selv med 6 Batailloner Jnfanterie og en Deel Cavallerie af Hovedcorpset for at postere sig imellem Ackermann og Bender, hvorhen ogsaa Corpset under Generallieutenant Potemkins Commando, brækkede op. Paa den sidste March blev GenerallieutenanBerling. ten Prindsen af Anhalt=Bernburg detacheret til Kauschan, for at slaae den der staaende Signala, Pacha af 3 Hesterumper, hvilket han og gjorde. J Kauschan efterlod han 6 Bataillioner Jnfanterie samt en Deel Cavallerie, og gik med tvende Jægercorpser samt en anseelig Deel Cavallerie til Akierman, hvilket han indtog og vendte sig derfra til Bender. Ved saadanne Bevægelser af Tropperne blev denne Fæstning afskaaret. fra al Forening med sine. Alle fra samme afsendte Courerer, faldt i Generalfeldtmarskallens Hænder, som fratog dem Bre venne og lod dem befordre til Pachaerne. Fra Akierman sendte han 25 af Stadens fangne Jndvaanere til Bender, for at udbrede den Efterretning, at vi vilde begiægne alle dem, som overgave sig, med Skaansel, og at det altsaa stod til den selv, endten at anvende Hs. Keiserl. Majestæts Menneskekiærlighed til deres Vel, eller at vente den samme Skjæbne, som Oczakow havde fristet. Jmidlertid søgte Armeens Høistcommanderende hver Dag at føie nye Anstalter og at forstærke Tropperne i deres Afdelinger, ved at omringe Fæstningen fra alle Sider, samt at forestille sin Magt større for Fienden end den virkelig var, ved at strække den vidt og bredt ud. 5 Fartøier med Tschernomorskiske Kosakker bleve lagte gandske nær ved Fæstningen og dette nye Syn gjorde et stort Jndtryk paa Tyrkerne. Endelig nærmede Tropperne fra Floderne Byk og Botna sig Staden og opsloge deres Leir et godt Kanonskud derfra. Paa samme Tid indtog Generallieutenant Sammolow med Kosakkerne Forstaden paa høire Haand, hvorfra Tyrkerne toge Flugten, saasnart de saae vore Tropper. Fra alle Fæstningens Sider blev der skudt, men uden ringeste Skade. Den 12te November kom en Aga ridende ud af Fæstningen til Forstaden paa venstre Haand og spurgte en den staaende Piquet af de Bugiske Kosakker, om Generalfeldtmarskallen var ankommen, og da man svarede, at han snart kom, meldte han: at Jndvaanerne forlangte at vide, hvad hans Villie var, og føiede til, at de ankomne Tropper havde besluttet at forsvare sig. Saasnart den Høistcommanderende blev underrettet herom, sendte han strax et Brev til Staden, hvori han formanede Tyrkerne til frivillig Overgivelse, og forsikrede, at saafrem de beqvemmede sig hertil, skulde de med deres samtlige Formublive bragte uskadte, hvorhen de vilde. J Mangel heraf maatte de ikke vente nogen Skaansel. Men da Svaret intet afgiørende indeholdt, sendte han det tilbage med det Budskab at han ikke meere vilde handle med dem, men begynde Beleiringen, dersom han ikke strax fik et afgiørende Svar. For at bebude Angrebet, befalede derpaa Generalfeldtmarskallerdet hele Artillerie, at give en Salve. De Benderske Tropper, som herved bleve satte i stor Angest, sendte ham et Brev, der indeholdt, at de giærne vilde indgaae et Forlig om Overgivelsen. Generalfeldtmarskallen imodtog de Deputerte meget naadig, og overdrog til Fyrst Dolgorucki, at afgiøre Sager med dem. J Samtalen lode de sig forlyde med, at de behøvede 20 Dage til deres Udmarch af Fæstningen, og at vore Tropper saa længe ikke kunde rykke ind; men dette blev den afslaaet, og alting paa nye igien anordnet til Angreb. J Følge heraf bleve Jægercorpserne og Generalmajoren Prindsen af Würtembergs Cavallerie Brigade tilligemed de lette Tropper befalede at rykke frem. De til Generalfeldtmarskallen afsendte Tyrker vendte tilbage til Fæstningen, men bad at man endnu vilde oppebie et Svar. Allerede Kl. 1 efter Midnat kom en Officeer med det Budskab, at Pachaerne og Staden overlode sig uden Betingelser i den Høistcommande, rendes Vold. Man gav dem et anstændigt Svar, og derpaa afsendte Fyrst Dolgorucki Generalmajor Engelhard, for at imodtage Fæstningen, det Catharinoslawske Grenadeerregiment besatte Vagterne og Bombardererne Batterierne. Jægerne posterede sig i Forstæderne og en Deel af Prindsen af Wüttembergs Cavallerie Brigade udgjorde den udvendig Vagt. Paa saadan Maade kom denne betydelige Fæstning uden Mennesketab i vore Hænder. J Hovedmoskeer, blev siunget Takkesange til den Allerhøieste, der havde velsignet vore Vaaben. J Fæstningen fandt man 300 Kanoner af forskiællig Caliber, nemlig 281 af Metal og 19 af støbt Jern, 25 Metal-Mørsere, over 12000 Pud Krudt og en stor Mængde Bomber, Kugler, Granater, Flinter, Sabler, og andre Ting; 220000 Pud Tvebakker, og i Magazinerne over 24000 Tschetvert Korn.