Berlingske Tidende, 1796-04-11
Contantinopel, den 28de Februarii. Paa nærværende Tid ere vi nu komne til den Tidspunct at man med temmelig Vished kan sige, at Krigen, i Fald den ikke allerede er, snart skal blive erklæret. 40000 Mand hvoriblandt 20,000 Arnauter, ere i fuld March til Adrianopel, under Commando af 8 Pachaer, fra vore europæiske Provindser. Den nye Beglerbeg af Rommelien, Mechmed, Ahir Pacha har ligeledes, i Spidsen af 3000 Mand, begivet sig paa Marchen. Denne Commandeur en Chef skal forblive i Adrianopel indtil alle Tropperne, som skulle trække Leir i Egnen af denne Stad, ere komne sammen. - Nogle Dage for disse Troppers Afreise saae vi et talrigt Corps Spahisfra Asien ligeledes at marchere her igiennem til Adrianopel, og næsten paa samme Tid 4 Compagnier Artillerie med 30 Kano. ner. Andre Troppecorpser fra forskjellige Dele af Riget ere ligeledes i Bevægelse derhen, og man bringer i største Hast anseelige Transporter af Krigsmunition og Provisioner af alle Slags tilsammen. - For at skiule Hensigten med disse Dispositioner, foregiver man, at de ere stillede mod Rebellerne i Bulgarien; men man veed, at Pachaen af Widdin har underkastet sig, og lovet, at Jndbyggerne i hans District skulle betale de nye Paalæg, som de hidtil havde vægret sig ved, og beløber sig til 350,000 Piastre. Man taler ogsaa hemmelig om, at russiske Corpser i Podolien ere i Bevægelse, og at alle rede 30,000 Mand ved Strandbreden af Dnister ere marchen, te til Choczim og Bender. Der siges desuden, at begge de berømte Commandeurer over de russiske Eskadrer i det sorte Hav, Mordinoff og Ribas, ere afreiste til Petersborg, for der at afhente Jnstruxer, i Tilfælde af et Feldttog; og end lig er det og bekiendt, at der i nogen Tid ere blevne gjorte Forberedelser i adskillige russiske Havne i det sorte Hav. Eftertænker man derhos, at der fra vor Side ere blevne føiede lige Anstalter i Havnen af Sinopee, Travejunt, Varna og andre flere i benævnte Hav, og at desuden Fæstningsværkerne Brailow, Jasse, Choczima sove ere blevne formerede og forbedrede, samt efterhaanden forsynede med Tropper og Munition, saa kan man med Vished paastaae et Fredsbrud. Ved synes Porten ikke at ønske Krig, men hellere at frygte for, at den dog til Slutning skulde komme til kort; dog troer den, at den dog i det mindste maae være beredte paa alle Tilfælder. J Besynderlighed har vor Regiering i nærværende Øieblik, ef er den russiske Acquisition af en stor Deel af Pohlen, Alting at frygte af Ruslands Keiserinde, der, som man vil paastaae, har i Sinde at krone sine lykkelige Foretagender med Tyrkernes Uddrivelse af Europa. Man venter ogsaa hvert Øieblik af den russiske Minister det Spørsmaal, hvad Hensigter disse Portens store Rustninger have, Denne skal derpaa give Spørsmaalet tilbage, og erklære Krig. Det som sætter noget Mod i Tyrkerne, ere Persernes Bevægelser, der, som man siger, staae med dem i hemmelig Forstaaelse, og med Magt trænge ind i det russiske Georgien. Man taler ogsaa om et Forbund med Frankrige og en anden Magt, som endnu ikke offentlig er traadt frem. Samme Forbund skulde, som man troer, trække efter sig et Fredsbrud med Østerrige; men dette Rygte, som har faaet nogen Sandsynlighed ved Baron von Herberts Gemalindes forestaaende Afreise, er ikke bleven bekræftet. Jmidlertid ere de fremmede Ministre, i Besynderlighed de coaliserte Magters; meget opmærksomme paa disse Tilrustninger. En anden Omstændighed, som ligeledes giør Opsigt, er denne, af den nu værende venetianske Minister Toscari har udvirket Tilladelse, at alle Skibe under venetiansk Flag maae frit indløbe i Kanalen.