Ribe Stifts Adresseaviser, 1801-06-19
Fra det Øieblik, da en Allerhøieste Befaling paalagde mig de, med denne store Provindses Forsvars=Væsen, forbundne, Pligter, haver jeg stedse ønsket offentlig at udtrykke, hvad jeg idelig haver følt og tænkt om disse det bedste Kongehuses saa troe Undersaattere, om disse det ærede Danske Navn saa værdige Mænd. Jeg haver ønsket at bringe til almeen Kundskab det, som er mig bekiendt og Provindsens høie Embeds=Mænds brændende og utrættelige Jver for Kongen i det Almindeliges Tieneste; at bekiendtgiøre det meget og de vedholdende Arbeider; som disse, allerede ved saa mangfoldige vigtige Pligter beskiæftigede første Mænd i Landet frievillig paatage sig for at udruste mig med de Kundskaber, foruden hvilke den mig anbetroende Bestyrelse af Nørre Jyllands Forsvars=Væsen ikke kunde finde Sted. Jeg ønskede at det store Publicum kunde blive Vidne til den ganske mageløse Beredvillighed, den Energie, Hurtighed og Eensformighed, med hvilken de udstædte Opfordringer, og Foranstaltninger bleve udførte, da Fienden nærmede sig; den mangehaande Umage, hvormed de endnu ved blive at uddanne Landets Forsvar. Jeg attraaede at kunne udtrykke, hvorledes disse mange, langt fra hinanden og langt fra mig værende, betroede Mænd hand de som ædle Brødre, der havde en fælles høistvigtig personlig Jnterresse at fremme med mig. Maatte det dog ikkun være mig tilladt at nævne nogle enkelte af de mange glimrende Træk, hvor Tilsidesættelse af Stands eller Embeds Fordom lod allene fremskinne Fædrelands Kierlighed, allene inderlig Attraae efter at opfulde Kongens og vor store Kronprindses Villie og Ønske! Men det er mig alene tilladt at henpege paa alt dette, alene i almindelige Udtryk at sige til hver agtbar Dansk Mand i denne Provinds: Saaledes haver Eders ærværdige Over Øvrighed handlet! Dog - med hvilken Kraft og Drift er ikke deres Exempel ogsaa blevet efterfulgt: Hvilket overraskende Syner her ikke blevet seet paa ægte Patriotisme, Her en Mand, som i to høist tre Dage faaer over 1000 Danske satte i Bevægelse og Orden til Kystens Forsvar, som bevæbner en stor Deel af dem, og besørger alt hvad, der kan gavne. Der en anden, som i ligesaa kort Tid faaer over 400 frivillige Mænd navnlig indtegnede og bekiendtgjorte for General Kommanden til Landets Defension. Her Krud og Bly indkiøbt i Mængde til Uddeeling; der hele Kompagnier bevæbnede med Piker paa enkelt Mands Bekostning; paa andre Steder en ærværdig Borger, som giver nye Mandering fra Hoved til Fod for en talrig Borger=Bevæbning; endnu Andre, som aabner deres Forraad af Korn for dem, der vilde og skulde værne for elskte Fødeland, fra Skagen til Fanøe stræbes og kappes enhver om hensigtsmæssig at iværksætte ethvert foranstaltet Forsvarsmiddel. Saaledes blev det mueligt, at en fraliggende, paa alle dens, henved 100 Mile andragende Søekyster, med fiendtlig Overfald truet Provinds kunde i 9 Dagesaaledes væbnes med Staal og Jern, at en stolt og uretfærdig Fiendes Overmagt ikke meere var at frygte. Paa enhver Punkt af denne lange Linie kunde en Fiendes Komme Dag og Na bebudes i selve Øieblikket. En ordnet og activ Kyste=Milice vaagede allevegne, k et kiernefuldt og vaabenvandt Landeværn var tilrede. Stedernes Jndvaanere streb te at erhverve sig de fornødne Færdigheder for at kunne værne for eget Arnested. Og hiin, den høistvigtige Klasse af Mænd, som besidde Provindsens store Jord=Lodder, som Lykkensgaver udmerke blandt Jordbrugere, nøiedes Mændene af denne Klasse med at see, maaskee med at opmuntre Almues=Manden til at værne for det Land; hvoraf de besidde den bedste 1) Jyllands Kyste=Milice bestaaer af 16516 vaabenføre Mænd, som i 8 Amter og 240 Sogne haver under deres Anførere og Bestyrere frivillig paataget sig Kysternes Forsvar. 3) Lande=Værnet i Jylland bestaaer nu for Tiden af 10200 tiente gamle Soldater, som er inddeelt i 16 Batailloner, samt 4 enkelte Kompagnier. Deel her maatte det være mig tilladt at berøre der stolte Syn, som disse Ædle frembød! Først indgyde de den varmeste Drift til Værn for Konge og Føddeland hos dem, paa hvilke deres Exempel kunde virke, og saa træde de selv frem for at gaae i Spidsen mod den truende Fiende. Havde det allene været Øieblikkets Trang, som saaledes havde opvækket, saa var det ikke uden for Følelsernes sædvanlige Gang; men at see disse Mænd, uden Hensyn til ankommende Alder, til en lang Vane af Roe, til Overflødigheds Nydelse; uden Hensyn til ophøiet Rang og dermed forbundne Fordomme - at see dem med Begierlighed frivilligen at paatage sig Subordinationens strenge Baand; at see dem ved legemlig afmaattende Øvelser at stræbe efter de Færdigheder, som ere fornødne for Anførere, der skal befale over Soldater; at ses den forlade paa lang Tid de største og rigeste Eiendomme, for aldeles i Maanedsviis at opofre sig fra Morgen til Aften til en nye Stand for at lære tilfulde dens Pligter, at see disse Mænd paa den ædelste Maade bevidne sand og varm Erkiendtlighed mod de Militaire, som giør de sig en Ære af at undervise dem i Krigsøvelser: Dette maatte opløfte Hiertet af hver Fædrelands Ven; dette herlige Syn har Aalborg, Aarhuus og Fridericia nydt anden sine Porte. Her kunde hver truende Fiende have lært, at alle Deele af Jylland dannede sig til at være Prøvesteen far Kongen og Fædrenelandet, og imod den uretfærdige Voldmand. Denne Udholdenhed, som er ikke Enthusiasmens overgaaende Virkning, men Frugten af roligt Overlæg og varm ædel Følelse. - Denne er mere endnu end Opofrelsen selv, end Uegennyttighedens altid ærende men ikke trykkende Birkninger. Men - endog med disse Offere paa Fædrelandets Alter nøiedes mine Medborgere ikke. De af Kongen, og - som en af Provindsens udmærkede høie EmbedsMænd siger - af den bedste Mand i Landet, Kronprindsen, anbefalede Forsvars Anstalter vare mange, og Øieblikkets Midler indskrænkede: Det rygtes at man stræber at finde Midler, hvorved de Forsvars anstalter, som nu dannes, de befæstninger, det talrige Artillerie, som anskaffes, med dets kostbare Tilbehør, den store Forraad af Jern, Krud og Kugler, Geværer, og Lædertøi, hvorledes Alt dette kunde ogsaa i kommende Tider erholdes i Provindsen og til dens Forsvar, uden at Fredens blide men hendyssende Virkninger kunde formedelst menneskelige Indretningers naturlige Gang igien berøve os disse i Krigen uundværlige Foranstaltninger: Indretningen af et vel forsynet Provincial=Tøihuus, bestemt allene for NørreJylland, og beliggende, saavidt muligt, i dets Middelpunkt blev anseet som det undvendige Middel for at opnaae denne vigtige Hensigt - dette rygtes og Jyllands første Stad Aalborg, træder frem; dets formuende Jndvaanere overlevere den commanderende, General over 4000 Rd. til disse Anstalters Understøttelse, og i en kort Tid forene Provinsens Amter sig for at aabne en Subskription til lignende Hensigt. J Randers Amt allene levere enkelte Formuende en Summa af 2700 Rd.; en med Lykkens Gaver begunstiget Over=Øvrighed ofter personlig 500 Rd. paa Fædrelandets Alter, og De, mine nye Vaabenbrødre, som allerede personlig have gjort saa meget - De anbetroe Deres Ven og General, som føler den hele Værd af Æren at see sig i deres Spidse, 1400 Rd. til dette almeennyttige Brug. Jeg veed at ogsaa den ærværdige Lære=Stand foregaaer med Exempel og Beviis paa patriotisk Daad, med Opmuntring til Virksomhed mod den Landet truende Fare; Digtkonstens Jld, Tallegavens Kraft anvendes heldigen til at opflamme til Dyd og Tapperhed; og hvor heldigt, at dette svage billede paa vore Danskes Ædelmodighed, kan endnu forskiønnes ved herlige Træk af det blidere Kiøns Fædrelands Kiærlighed, de nedenfor antegnede Opofrelser til dets Forsvar udmærke sig noksom. Heldigt det Land, hvor Forsvaret nyder slig Understyttelse, Allene for hans Kongelige Høihed, Kronprindsen, ere alle disse ædle Træk paa ægte og ædet Fædrenelands Kiærlighed hidindtil bleven udviklede; men denne af Gud givne, ophøiede Beskytter af sine brave Danske, som leder Thronens Kraft til deres Værn og Velsignelse haver nu befalet mig offentlig at bekiendtgiøre, paa hvilken ædel Maade denne Provinds kappes med hver, endog den meest udmyrkede, Deel af Staten. Og dog kan jeg endnu ikkun i det Almindelige udtrykke hvad jeg ønsker; jeg maae endnu afholde mig fra at sætte Navne til disse skiønne Daad. Men Regnskab bør jeg aflægge for et ærværdig Publicums Øine over det som allerede er mig bestemt bekiendt af de til Forsvarvæsenets Understøttelse og navnlig til Provincial=Tøihusets Oprettelse underskrevne Summer. Her følger altsaa disse, og ligesom de efterhaanden blive mig bekiendtgjorte, skal de efter samme hajeste befaling offentlig forelægges, som Gienstande af Fædrenelandets Erkiendtlighed, og af hver tænkende og følende Borgers Hølagtelse. Aalborg den 7de Junii 1801. A. L. v. Moltke. Commanderende General i Nørre=Jylland.