Aalborg Stiftstidende, 1838-03-14
Det var at formode, at den i Underhuset tagne Beslutning, at straffe Folkemanden OConne, med en Jrettesættelse, vilde gjøre det næste Møde overmaade talrigt. Dette var ogsaa Tilfældet. Jmidlertid droge Tilskuerne paa de tætbesatte Gallerier og de, i stort Antal, tilstedeværende Toryer næsten i Tvivl, at Daniel O'Connell selv vilde være tilstede, for at modtage den ham af Parlamentet tilkjendte Straf. En dyb forventningsfuld Taushed herskede i Huset, da hans Navn af dets Taler blev opraabt. Paa engang hører man fra hans dybe, Modstanderne kun altfor vel bekjendte, Basstemme Svaret: "Her er jeg, Sir!" Taleren forelæste ham derpaa Husets Beslutning og ledsagede denne Forelæsning med følgende bemærkninger, der vel vare beregnede paa at vække Opmærksomheden paa, hvor fordærvelig denne Beslutning i Grunden var for Husets Værdighed og hvor meget den stred imod den offentlige Mening: "J Almindelighed, sagde han, ger det Husets Mening, at det bedst vaager over sin sande Værdighed, og bedst følger den ægte Viisdoms Forskrifter, naar det, til Beskyttelse og Forsvar mod uretfærdige Anklager og Bagtalelse, søger sin Støtte i Bevidsthed om den Jver og Troskab, med hvilken det opfylder sin Pligt mod Folket, som det repræsenterer; jeg maatte imidlertid være den Post uværdig, jeg her beklæder, naar jeg ikke tog levende Deel i Alt, hvad der angriber, eller angaaer dette Huses Caracteer, og det er mig derfor smerteligt, at jeg er nødt til, i Udøvelse af min Pligt, at dadle et Medlems Adfærd, som har forsøgt at nedsætte Huset, ved at angribe dets Adfærd og en stor Deel af dets Medlemmers Ære. Det bliver mig nu kun tilovers, overeensstemmende med Husets befaling, at tildeele Dem en Jrettesættelse, min Herre, hvilket hermed skeer." Staaende og med rolig Værdighed hørte OConnell Talerens Foredrag og, istedetfor beskæmmet og sønderknust at skjule sit Ansigt i sine Hænder, forblev han staaende opreist og gav paa Stedet, i en rolig og værdig Tone, følgende Svar: "Jeg angrer Jntet, jeg tager Jntet tilbage, det er ikke min Maade at betjene mig af haarde og fornærmelige Ord, hvor jeg kan undgaae dem, men jeg gientager hvad jeg har sagt, jeg vilde ønske, at jeg kunde finde Benævnelser, der vare mindre fornærmelige, men ligesaa betegnende, men det formaaer jeg ikke; jeg føler mig nødsaget til endnu engang at paastaae, hvad jeg allerede har paastaaet." Efter saaledes at have gjort et betydeligt Skaar i Toriernes Overmod og Seiers=Glæde, ved paany høitideligt og lydeligt at forekaste dem Meeneed, sluttede han sin Tale, der ved Sandhedens Magt, ved Folkets og de fleste af Husets Medlemmers Overbeviisning, gjorde en overvældende Virkning, med det Andragende, at der maatte blive nedsat en Committee til at prøve Valgcommitteernes Fremgangsmaade. Tause sad Torierne; Jngen af dem traadte op, med Forlangende om at tage denne nye Fornærmelse til Protocols og andrage paa en ny Jrettesættelse til Straf for den dristige Folke mand. Denne Stilhed blev imidlertid afbrudt paa en for Torverne saare ubehagelig Maade, idet Præsidenten, i en af de Committeer, der var nedsat til at prøve Valgene i London, stod frem og angav, at et Torymedlem af denne Committee, der ellers udmærker sig ved Orden, Regelmæssighed og stræng Moral, efter igaar at have erklæret, ikke at have stemt for en vis Palmer, og derpaa at være udnævnt til Medlem af Committeen, idag havde fundet, at han dog, som londonsk Borger, havde stemt for samme Palmer. Denne Erklæring fuldstændiggjorde OConnells Triumph, hvilken hans dødelige Fiender, ved Lord Maidstones Motion, i Grunden selv, skjøndt vistnok meget imod deres Villie, havde beredt ham. Det fortjener ved denne Leilighed at bemærkes, at ved en af de seneste Audientser hos Dronningen, hvor O Connell, tilligemed flere Parlaments medlemmer, i Anledning af en Adresse, der skulle overleveres, blev hende forestillet, gik Dronningens Oncle, Hertugen af Sussex, hen til ham og trykkede venligt hans Haand. Frankrig.