Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-06-02
Nyeste Post-Efterretninger. Den sidste Post fortalte os, at Oprøret i Morea var saa godt som undertrykket og at Grækerne der havde maattet tage Flugten til Biergene, nu derimod berettes det ganske modsatte fra den nærliggende Joniske Øe Zante under 12de April, nemlig at den Græske Revolution udbreder sig overalt og erholder stedse meere Styrke. At Opstanden i Moldau og Vallachiet seer kun ud som at være et forstilt Angreb, for at skiule det langt kraftfuldere som skulde blive gjort i Hellas det gamle Grækenland) at Hele Morea er i Vaaben o. s. v. J Patras, brændte det i 4re Dage og saalænge Korset stod op plantet. Man dræbte alle Tyrker hvor man fandt dem. Tyrkerne beskode nu uophørligen fra Fæstningen den ulykkelige Stad; hvor Blodet af alleSlags Mennesker, af Koner, Børn og gamle Folk flød i heele Strømme. Consulerne, hvortil en stor Deel af disse Ulykkelige havde taget deres Tilflugt formaaede ikke meere at beskytte dem og maatte redde sig selv paa Skibene i Havnen. Endelig holdt Erkebiskoppen Germano eller Gervasius, som havde været fraværende siden den 30te Marts, og som staaer i Forbund med Ali, en Mand af stor Charakteerstyrke, den 7de sit Jndtog i Staden, som Grækernes Skytsherre og udstædte følgende korte Proclamation: "Agtelse for Consulerne, Hielp for de Christne, Død for Tyrkerne." Man erfarer tillige at Slottet i Lepanto bliver beleiret afde Christne (denne Efterretning er vigtig, dersom den er sand; da Lepanto, det gamle Naupartus, ligger norden for Havbugten ved Corinth, og ligeover for Patrasso; hvoraf der da vilde følge, at Oprøret var udbredet til Livadien eller det egentlige gamle Grækenland.) Munken Gregoras har bemægtiget sig Jordtungen ved Corinth og besat den med 6000 Grækere og Albanesere Fæstningen Napoli de Romania, som ligger nær ved det gamle Argos bliver beleiret af Christelige Tropper og er i stor Fare. De frie Mainotter, som ere udbrudte fra deres Bierge i det gamle Lakonien, under Anføreren Kolothran (tilforn Russisk Major og Pozonita, have indtaget Misitra (Sparta) og Bordoni. J Messenien holder en Afdeeling, som bliver commanderet af den ældgamle Familie Capitanacchi, Kakamathon militairisk besat. – En anden Beretning siger: Pelopones er næsten gandske frie. Patras, Neocastro, Tripolizza og alle Fæstninger i Morea (Methone og Corona undtagne) ere allerede indtagne af Spartanerne med Storm. (Man maae dog herved bemærke at denne Efterretning fra Zante er af 12te April og synes derfore at være temmelig gammel, da derimod den Efterretning, at Tyrkerne have samlet sig og jaget Grækerne ind i Biergene er fra Corfu og dateret fra den 1ste Mai. Man har Grund til at tvivle om at det vil lykkes Grækerne med egen Kraft at staae sig imod Tyrkerne; thi man veed, at de tilforn have forgiæves, forsøgt derpaa; nemlig i Aaret 1770 da Russerne vare i Krig med Tyrkerne og da den Russiske Flode var i Archipellet og søgte at sætte Grækerne i Bevægelse; men saasnart Russerne havde forladt dem og de vare blevne overladte til sig selv bleve de strax overvæltede og underknede af Tyrkerne.) En Reisende, som kaldes troeværdig og som er ankommen fra Tyrkiet til Leipsig har der omtrent fortalt det samme og tillige berettet, at den Epirotiske Armee (det maae være de Grækere som have forbundet sig med Ali Pascha) skal være rykket ind i Thessalien, at 3de 30,000 Mand, som Sultanen har under Pascho Bays Commando sendt imod Grækerne ere næsten aldeles tilintetgjorte. At Suli, PargaPrevesa og alle faste Stæder i Eperus ere indtagne af Grækerne. (Man maae ønske, at disse Efterretninger ere sande; men en Reisendes Efterretninger kunde ikke være saa ganske nye, ogsaa kan han let bedrages af falske Rygter.) – Det er derimod mærkværdigt, hvad der fortælles fra Spanien at fleere Græske Skibe ankomme til de sydlige Havne af dette Rige for at opkiøbe Vaaben og Munition. - Ogsaa fra Smyrna skrives under 16de April, at der ere betænkelige Uroeligheder udbrudte og at Directeuren for den Græske Skoleanstalt paa Øen Chios har maattet flygte derfra da hans Liv var udsat for stor Fare. Dette fortreffelige Jnstitut tilligemed det dermed forbundne Bogtrykkerie er nu paa engang tilintetgjort. – Den vigtigste Grund man har til at troe at hverken Alis Oprøeller Grækernes i Morea er dæmpet, er den, at man ikke fra Constantinopel har nogen Efterretning derom; derimod skal denne Efterretning om Grækernes Opstand i Morea have kostet deres Patriark i Constantinopel Livet; thi Biskop Nicolaus af Tripoliza, som staaer i Spidsen for de oprøriske Grækere og Mainotter paa Morea, er en Broder til Patriarken. Denne Olding blev hængt i Stor vezirens Nærværelse: en Hob fattige Jøder, klædte i Pialter, maatte afskiære Strikken og slæbe hans Legeme ved Fødderne hen til Arsenalet, hvor Skarp retteren kastede det i Havet. Det er imidlertid at formode at denne Begivenhed vil tiene til en Fordeel for Revolutionen og at Patriarken kan betragtes som en Martyrer, af hvis Blod den gode Sag vil fremgaae; hvis Henrettelse vil bringe Grækerne til Fortvivlelse og bortvende den hellige Alliances Medlemmers Jnterresse fra Sultanens Parthie og Rolighedens Vedligeholdelse i Tyrkiet. Man taler nu ogsaa i Wien med Afskye om Tyrkernes Barbarie og Grusomhed. De fornemste Grækeres Henrettelse bliver fortsat med en uhørt Strenghed til den Grusomhed; som Porten udviiser, har man i Aarhundrede ikke seet Magen i de Osmanniske Annaler. Den Maade hvorpaa Patriarken blev henrettet, bliver af alle Grækere betragtet, som den meest vanærende, og maae derfore opvække en uhyre Forbittrelse. Alle Erkebiskopper og Biskopper, som just vare forsamlede i Kirken formedelst Paaskefesten, bleve deels fængslede og deels henrettede. Meenigheden, som var samlet i Kirken, flygtede ud af den til de Geistliges Huuse i Naboelauget; men mange bleve dræbte af den rasende Pøbel. Der berettes videre i Wien fra Constantinopel; at i de sidste Dage ere de Christne i hundrede Vis bleven myrdede af det forbittrede Folk. Ja en Efterretning siger, at der er bleven sat Jld paa heele Gader, i Pera, og at alle Jndvaanere, Mænd, Koner og Børn ere blevne der opbrændte; alle Gesandtskaberne fra de christelige Hoffer, have maattet spærre Adgangen til deres Hoteller og det heele christelige diplomatiske Corps er i Døds Angest, for den rasende Mængde af blodtørstige Tyrker. Den Engelske Ministers Gemahlinde Lady Strangfort, skal endog være bleven saaret i Hovedet ved et Opløb, da hun vilde begive sig til et Naboehuus. Kort sagt, de Christne ere der i den største Livsfare, og de Enropæiske Hoffers Gesandteres Bestræbelser, for at tage sig af dem, blive aldeeles frugtesløse. Jmidlertid meldes der dog fra Constantinopel under 2den Mai, at siden den nye Storvizier Benderli Alvar ankommen, var det dog bleven nogenlunde roeligt i Pera, hvor de udenlandske Gesandtere og saa mange Christne boe; da der var bleven tagne meget strænge Forholdsregler, men just denne Strænghed, har paadraget ham Sultaners Unaade; thi paa Grund af, at han havde udviist alt for stor Haardhed i at udøve sit Embede, er han efter ti Dages Forløb bleven afsat og forviist til Cypern. Man meener imidlertid, at den egentlige Aarsag til hans Afsættelse skal være at han var kommen i Strid med Halet Effendi, som skal besidde Sultanens fortriinlige Tillid. Sultanen havde kort tilforn udstædet et Hatti-Cherif, som er fuld af de største Lovtaler, over ham, hvori han just bebreider hans Formand for ikke at have besiddet Fasthed nok, og siger, at han vilde see hvad han formaaer at giøre. Det er mærkeligt nok, at han siger deri, at han maae vaage, ikke allene for Hovedstadens Sikkerhed, men ogsaa for Sikkerheden af Rigets Grændser. Forresten gaaer dette Hatti-Cheris ud paa at opflamme Tyrkernes religiøse Følelser, og Sværmerie. – Fra Ypsilanti og Thodor har man saa godt som ingen Efterretninger, det giendrives blot nu, at de ere uenige med hinanden. Den omtalte Reisende har fortalt; at heele Bulgarien har grebet til Vaaben og at Hovedstaden Ternova er i Grækernes Hænder. Dette er maaskee urigtigt; men dog berettes derfra Viddin under 3die Mai, at den Græske Armee er deelt i 3 Korps og vil søge at trænge frem til det sorte Hav igiennem Bulgarien, og at Thodor ligeledes belaver sig til at passere Donauen for at beleire Nicopolis. Paa den anden Side fortælles der at Tyrkerne have foretaget sig en Recognosering i Nærheden af Bucharest, og overfaldet og nedsablet en Græsk Forpost af 30 Mand, og at Staden skal være i stor Fare. - Den nye Regiering i Moldan underhandler med Paschaen af Jbrailov. Mange Boyarer ere ankomne til Wien, hvor de føre megen Pragt. Fyrste Cantecusen, en Descendent fra den gamle Græske Keiser Familie, har forenet sig med Ypsilanti. - Der meldes fra Constantinopel, under 7de Mai, at man giør Anstalter til at forskandse Staden. Ogsaa meldes der, at Oprøret i Morea griber videre omkring sig.