JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-15
Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/2 Rbd. r. S. Sedler 4 pC. Dito nye . . . . . ved Hambro & Søn, 4 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Rbd. r. S. 104 1/2 105 i Banco. i Banco. Asiatiske Comp. Actier i Sedler. 3 pC. nye danske Oblig. 60 1/2 - i Sedler
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Skibscapitainen, som havde været Mester for den glimrende Opfindelse, i Anledning af Trompet-Forfærdigelsen, begyndte meer og meer at vinde Tillid hos Benavides, hvorfor ogsaa et mere udvidet Territorium blev ham overladt til Excursioner, hvilket omsider forskaffede ham den længe ønskede Leilighed til Flugt. Han bemægtigede sig nemlig tvende Baade, som laae nærved Bredden, og bortfjernede sig i disse, tilligemed en Matros af Skibet Occan og 9 Mand af sit forrige Mandskab, efterat han først havde været saa forsigtig at ødelægge nogle andre Fartøier, som man havde kunne anvende til hans Forfølgelse. Uden at vorde foruroliget paa sin Flugt naaede han Øen Santa Maria, førend Benqvides havde faaet Kundskab om hans Forsvinden. Efterat han og hans Ledsagere havde levet der i nogen Tid, med stor Nød og Besværlighed, fandt de endelig Middel til at begive sig til Valparaiso. Her indgav Capitainen en Beretning om sine Hændelser til Sir Thomas Hardy, som strax besluttede, at afsende et Skib, for, om muligt, ogsaa at sætte de øvrige Fanger i Frihed. "Dette Ærinde", siger Capitain Hall, "blev overdraget til mig, og da Chefen for den nordamerikanske Escadre ikke havde noget Skib disponibelt, skulde jeg efinOvereenskomst, ogsaa sørge for Amerikanernes Jnteresse. Capitainen og en Matros fra Husilia tilbøde sig som Lotser, og jeg kan ikke noksom rose deres Jver og Localkundskab." Benavides betjente sig, efter Omstændighederne, af en spansk Officiers Titel og heisede undertiden denne Nations Flag, men i Almindelighed vajede el af hans egen Opfindelse, som Auracanernes Chi og uafhængig af Spanien. Hans Titel som spansk Officier og den Understøttelse, han havde faaet si Øen Chiloe, gjorde det vanskeligt og deelicat som de Neutrale at foretage noget imod ham.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
J Februar Maaned 1822 led han omsider, efterat han allerede havde havt adskillige Uheld, Skibbrud med et af sine Fartøier ved Thopocalmas Havn. Han begav sig forklædt ind i Byen, foregivende at han havde Depescher at afgive til Republikkens øverste Directeur, men han blev kjendt, dømt til Døden, og, den 21de samme Maaned, slæbt til Retterstedet i en Kurv, som var bunden til Halen af et Muulesel, og hængt paa det store Torv. (N. M.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Nogle Henpegninger, i Anledning af de i Hr. Prof. Ursins Magazin, for Kunstnere og Haandværkere d. 15 Jan. d. A.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
No. 20 fremsatte Spørgsmaal, Lysestøberierne vedkommende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Luxophilus.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Jndenlandske Efterretninger. Da Kjøbenhavn efterhaanden bliver alt mere og mere Centralstedet for Dampskibsfart i Norden, saa henstiller man til de vedkommende Dampskibskontoirer og Andre, som i denne Henseende kunde virke til Bekvemmelighed for Publikum og de Reisende, om ikke følgende Jdeer kunne bringes i Udførelse. 1. At der fra Nikolai Kirketaarn kunde ved forskjellige Flag bekjendtgjøres naar ankommende Dampskibe sees, og naar de ere ankomme; f. Ex.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
et hvidt Flag for det der kommer fra Kiel, et rødt for det der kommer fra Lübek, et grønt for det norske, et gult for det jydske, et violet for det engelske, og saa fremdeles. Een Stilling af Flaget kunde betyde at Dampskibet er seet, en anden at det er ankommet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
2. Ved Toldboden pleier at holde Vogne fra de Gjestgiversteder, hvor Reisende fra Udlande, almindeligst tage ind. Særdeles behageligt vilde det være for vel de fleste af de med Dampskibene hertil Ankommende, som her have Hjem om de ogsaa paa Toldboden maatte forefinde Vogne. Skulde Jngen af Hyrekudskene kunne finde Spekulation i at lade nogle Vogne holde ved Toldboden til de Tider, Dampskibene ere i Vente, eller samtlige Hyrekudske blive enige om, efter Tour at udskikke nogle Kareter, Wienervogne a. til Toldboden. Saalænge vi ikke have Droschke=Indretninger kunde Savnet nogenledes i Henseende til de Reisende der komme til Søes, afhielpes, om saadan Holdelse af Vogne fand Sted saalænge Skibsfarten er aaben.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Aarhuus, d. 14de Septbr. Her er idag af see en saakaldet Sværdfisk, som er fanget sidste Nat i et Makrelgarn. Den er 4 1/2 Alen lang og 2 1/2 i Omkreds. Dens Sværd er 5 Qvarteer langt og dannet som en gammeldagtveægget Sværdklinge. Den skal veie 8 Lspd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
i Blandede Efterretninger. Det er bekjendt at de tyske Naturforsker og Læger have i nogle Aar havt en aarlig Sammenkomst i en eller anden af Tysklands største Stæder, som dertil bestemmes i hvert Møde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
For dette Aar er München Samlingsstaden, og Dagen er i Dag, den 18 Sept., en Fyrstes Fødselsdag, der viser udmærket Kjerlighed og Yndest, som for Videnskaberne i Almindelighed, saaledes for Naturvidenskaberne i Særdeleshed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Ved Mønstringen over to fra Ling til Wien, forlagte Dragonregimenter, bemærkede Keiser Joseph den 2den en meget høi, men derhos overordentlig mager og bleg Dragonofficier. "Er De syg?" spurgte Monarken ham. "Nei, Deres Majestæt," svarede Kjæmpen, men saa fattig, at jeg knapt har det Nødtørflige, og følgelig aldrig kan komme til Kræfter. Smilende tog Keiseren en Anviisning paa 100 Gylden ud af sin Brevtaske, og rakte ham den med de Ord: "Dette lade De Dem udbetale af min Skatmester, drik Dem nu og da et godt Glas Viin derfor. Hjertelig glad takkede Officeren allerunderdanigst, og kunde neppe afvente sit Regiments Affærdigelse, for saa hurtig som mueligt at opsøge Skatmesteren. Henimod Middag blev endelig hans inderlige Ønske opfyldt, da han nemlig var færdig med Tjenesten, opspurgte han strax Skatmesterens Vaaning, og gik nu sporenstrøgderhen for at erholde sine Penge. Den første, som mødte Officeren ved hans Jndtrædelse i Huset var Skatmesteren selv i en sid Overkjole. Er Deres Herre hjemme?" spurgte han hurtig. "Det er mig selv lød Svaret. "Nu vel! De er altsaa ham selv. Jeg har en Ordre til Dem fra Keiseren om at udbetale mig 100 Gylden imod denne Anvisning. "Meget vel, Hr. Lieutenant. "Naar faaer jeg dem, min Ven Skatmesteren saae noget forundret paa ham, og sagde kort. Det er Spisetid, De ville behage at vente, til vi faae afspist Vil det vare længe, spurgte den Utaalmodige. "J det mindste 1 1/2 Time, thi jeg har idag Selskab hos mig Ei for Fanden, naar det er Tilfældet, saa bliver jeg her at spise ogsaa med, raabte den lange Dragonofficeer, "De seer, Ven, jeg giør ingen Omstændigheder. Skatmesteren maatte virkelig modtage den pudserlige selvbudne Gjæst, der ikke vilde gaae bort. Næppe vare de komne ind i Spisesalen, før han uden Omstændigheder satte sig ved Bordet og lod sig Alt godt smage. Apropos" sagde endelig den Mættede, efterat han ridderligen havde holdt ud til den sidste Mand;" faaer jeg nu mine 100 Gylden? "Ja, svarede Skatmesteren, og kaldte paa en af sine Contoirfolk, som han befalede at udbetale Anviisningen, men for at drive en Smule Spøg, viskede han ham noget i Øret. - Pengene bleve nu optalte. Officeren regnede dem efter 3 eller 4 Gange, men fandt ikke den fulde Sum og yttrede sin Forundring derover. "Ja, min Hr. Lieutenant, sagde den snu Sekretær, jeg beholder 25 Gylden tilbage for Deres nylig nydte Maaltid. For Diævlen!" tordnede Kjæmpen, 725 Gylden for et Maaltid, Man spiser aldrig for mindre hos Hs. Excellence" svarede Sekretæren, idet han trak paa Skuldrene. "Nu vel da," sagde Officieren trohiertig, saa behold De ogsaa det Øvrige. Det har smagt mig ypperligt; jeg kommer igjen i Morgen, og bringer endnu to Kammerater med, - saa er det qvit. (Af Pappes Læsefr. 3die B. 20de H.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Dr. Adam Ferguson, den berømte Forfatter til History af the Roman Republic, var bestemt til den geistlige Stand, og gik som Kapellan i det 42de høilandske Regiment, da dette Korps første Gang sendtes til Continenten. Da Regimentet rykkede frem til Bataillen ved Fontenoy var den commanderende Officeer, Sir Rob. Monro, forhavset ved at see Kapellanen i Spidsen for Kolonnen, med en uddraget Pallask i Haanden. Han bad ham gaae til Bagtroppen, iblandt Feltskærerne, et Forslag, som Ferguson foragtede. Sir Robert fortalte ham tilsidst, at hans Bestalling ikke berettigede ham til den Post, han for Øjeblikket havde indtaget. "Pokker ta min Bestalling!" raabte den krigerske Kapellan og kastede den hen for sin Oberst, og Roms vordende Historiker delede denne frygtelige Dags Ære og Farer, hvor, efter Franskmændenes eget Udsagn "de højlandske Furier styrtede ind paa dem med større Voldsomhed, end en Sø, dreven af Stormen."¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
J sit 60de Aar havde Adam Ferguson et apoplektisk Tilfælde, og blev fra den Tid en stræng Pythagoræer i sin Diæt, spiste intet uden Vegetabilier, og drak alene Vand eller Mælk. Han levede til 1816, da han døde i fuld Besiddelse af sine mentale Ævner, 93 Aar gammel. Den dybe Jnteresse, han tog i den store Krig mod, Napoleon, havde længe syntes at være det egentlige Baand, der knyttede ham til hans jordiske Tilværelse, og Tidenderne om Waterloo Slaget virkede paa den gamle Patriot, som et nuuc dimittis. Fra den Tid aftog den Følelse, som hidtil næsten ene havde givet ham Kraft, og han tabte aabenbar al Lyst til et længere udstrakt Liv. Det er hans Families Tro, at han kunde være bleven iblandt dem meget længer, hvis han havde ønsket det, og hvis han havde hans Sundhed. plads for hans Venner, især om Søndagen, da de mest udmærkede Literati, der vare tilbage fra den Edinburghske Videnskabeligheds Guldalder, mødtes til et Middagsmaaltid, tilligemed saadanne yngre Personer, som holdtes værdige at nærme sig til deres Cirkel og at lytte til deres Conversation. To stadige Gjæster vare de chemiske Philosopher Dr. Black og Dr. Hutton. De vare meget gode Venner, skjønt de i Ydre og Manerer syntes aldeles at være to Modsætninger, Engang havde disse to Doctorer en Samtale om den Daarskab at afholde sig fra Spiisningen af Land-Snegle, medens de betragtede Sødyr af samme Art som Delicatesser. Hvorfor spiser man ikke Snegle, Det er vel bekjendt at de ere nærende og funde, ja i visse Tilfælde helbredende. Epikuræerne i gamle Dage regnede de Snegle, man fik fra Lucca for de herligste Fergusons Huus var en stadig Samlings fortsat den Levemaade, som hidtil havde bevaret Delicatesser, og Jtalienerne sætte endnu Priis paa dem. Kort sagt der blev besluttet at gjøre en Prøve dermed. Sneglene skaffedes tilveie og stuvedes for de to Philosopher, som imidlertid ikke havde inviteret eller ikke fundet nogen Gjæst til deres sjældne Maaltid. Et stort Fad med Snegle blev sat for dem. Men Philosopher ere Mennesker, naar det kommer til Stykket, og begge Doctorers Maver begyndte at revoltere imod Bank-Disconto 4 pCt. Species 2 Hamburg 2 M. Been. det forehavende Experiment. Jkke desmindre, om de med Væmmelse saae paa Sneglene saa dulgte de deres Modbydelighed for hinanden, saa at hver af dem, troende Symptomerne af denne indre Modbydelighed var egen for ham selv, begyndte med uendelig Anstrængelse at sluge i meget smaa Portioner den Ret, han i sit Jndre afskyede. Tilsidst opstak Dr. Black det hvide Flag, men meget forsigtig, for at sondere sin Kammerats Mening. "Doctor," sagde han, i sin sad vanlige rolige Tone, synes Dem ikke, at de smage en Smule – en lille Smule fersk "Forbandet fersk, forbandet fersk. - tag dem borttag dem bort!" udraabte Dr. Hutton, springende op fra Bordet, og givende sine Følelser af Afsky og Modbydelighed fuld Luft. Saaledes udsluktes alt Haab om at indføre Snegle i Nutidens Kjøkken, og saaledes kan Philosophien ikke læge en naturlig Afsky mere, end Æren et brukket
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Kjøbenhavns Børs, den 18 Septbr. 1827. a vista 218.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Specier solgtes til 13 Rbmk. 5 a 5 1/2 s. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. 159 1/2 160 Rbd. Sedl. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgield. 48 1/248 3/4 Rbs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 83 83 1/2 Rbd. Sedl. Dito Dito . . . . . . . . 113 1/4 113 1/2 Sedler. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 4 pC. Dito nye . . . . . i Banco. 3 pC. nye danske Oblig. 60 60 1/2 i Sedler Asiatiske Comp. Actier, - i Sedler 4 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar. - Rbd. r. S. ved Hambro & Søn 104 1/2 105 i Banco Dito Dito . . . . . . . . i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-18
Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/4 Rbd. r. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 76. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 22 September 1827. Kjærligst Lykønskning til Hans Kongelige Høihed Prinds Christian. den 18de September A. 1827. Tregange dyrebare Aar. Saa sjeldent rigt paa Fryd og Lykke! Deri vor Prinds Dig forestaaer Til Faderbarm Din Søn at trykke; En Søn, som Du og Alle her Ledsage med Velsignelser. Din Frederik den Eneste, Som hele Landet med Dig ynder, Saa dette Fødselsaar begynder: Et Blidere fremlyser ei J Faders Hjem, paa Sønnens Vei. Af Længsel træt Du snart skal see! Det ingen Magt os tør forbyde Jmellem os Du stedse nyde! Al anden Salighed gid heel Af denne vil Enhver sin Deel, Vi Faderen samt Sønnen fro Og frit omfavne Begge To End Et alene staaer tilbage: Det er vor Attraae, er vor Bøn Saavel til Fader som til Søn, Skjenk Forsyn mange Fødselsdage, Og alle disse krone Du Med samme Held og Glands som nu J Alles Navn underdanigst af P. Blicherolsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Over Handels= og Finants=Forholdene i det engelsk ostindiske Rige. )
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Vore Colonier i Vestindien og Amerika, hedder det i Martsheftet af Edindurgh Review) ere ikke af den Grund holdte for uskatterlige, fordi en Overflødighed af Jndkomster fra dem flyder ud til Moderlandet, men blot med Hensyn til de Fordele, som den monopolistiske Han deel paa disse Lande afgive. Anderledes, troer man, forholder det sig med vore ostindiske Besiddelser. Ogsaa her førte commercielle Motiver til Oprettelsen af det første Establissement. J Hindostan lode vi os først see som Kjøbmænd, og mange Aar forløb før vi antoge en anden Rolle. Men lige fra Alexander den Store til Lord Hastings har Landets øiensynlige Rigdomme, stedse vakt Fremmedes Havesyge, imedens de Jnd fødtes Svaghed aldrig var i Stand til at modstaae deres Angreb. Fra Factorier til Fortificationer, fra Fortificationer til Garnisoner, fra Garnisoner til Armeer, fra Armeer til Erobringer vare de europæiske Colonisters gradevise Fremskridt i Østen. Disse Fremskridt vare til en Tid mindre stærke end til en anden, men Gradationerne og, hvis fremmed Magt ej kom imellem, Resultaterne synes visse og uundgaaelige. Erobringerne af Bengalen, Bahar og Ørissa ved Lord Clive hævede Eng*) Af : 1) A review of the financial situation of the East-India company in 1824 by Henry St. George Tucker Esq. 2) Tables with respect to tho revenne, expenditure, dette trade &c. of the East-India company, by Cacaar Moreau. 3) East India annual revenne accounts printed by order of the house of common 9 May 1826. land til en høi Rang iblandt de indiske Magter, og uagtet Lovgivningens høytidelige Erklæring i Aaret 1782, at Erobringer og Udvidelse af Herredømmet i Jndien stred imod den brittiske Nations Ære og Politik, ere vi med Jver og Held skredne frem paa denne Vei, og nu omfatter vort Gebet Stormogulens hele Rige med en Befolkning af 80 til 90 Millioner Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Siden den allerældste Tid gjorde man sig i Europa de mest overdrevne Forestillinger om Jndiens Rigdomme. Englænderne vare længe af den Mening, at deres Rige i Østen vilde aabne dem en uudtømmelig Kilde af Skatte og et saa stort Overskud af Jndtægter skulde sendes herover, at det betydeligt skulde lette deres Byrder. Man vilde næppe overdrive det naar man paastod, at denne Forventning ganske har glippet, og i ethvert Tilfælde ville de Data som her meddeles, bevise, at den kun til en meget ringe Grad er bleven opfyldt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Under Marquis Wellesley's krigerske Administration fra 179798 til 18056 blev det: brittisk indiske Rige igjen meget udvidet, og Statsindtægterne, der 1797, beløbe sig til 8,059,000 Pd. St. steg 1805 til henimod 18 Mill. og 403,000 Pd. St. Men Regjeringens Udgifter og Renterne af Gjælden voxte i endnu større Forhold end Indtægterne, thi samme beløb sig i Aaret 1800 til 17 Mill. og 672,000 Pd. hvilket afgav et Deficit paa 2 Mill. og 269,000 Pd. J det følgende Aar sant Indtægterne næsten en Million, dog Udgifterne bleve omtrent de samme, og i Gjennemsnit indtil Aaret 1811. 12 fandt et bestandigt Plus af Udgifter Sted, der fordrede ny Gjæld. Da Compagniet i Aaret 1813 erholdt, under visse Modificationer, en Fornyelse af sit Charte i Hensyn til Handelen blev en Oversigt over dets financielle Anliggender fremlagt den 1ste Januar 1813, i Følge hvilken Compagniets Kapitalformue beløb sig til 49,093,694 Pd. St. og dets hele Gjæld til 46 Mill. 130, 190 Pd.; heraf skulde det synes som om Compagniets Activ-Formue, skulde næsten med 3 Millioner overstige dets Gjæld, men paa denne Angivelse kan man ikke lægge nogen Vægt; thi en meget stor Deel af de her angivne Active bestaaer i Compagniets udstaaende Fordringer og i tilbagestaaende Tribut, af hvilke en stor Deel aldrig kan blive realiseret, og en anden bestaar i Taxatum for Compagniets Forter, Huse, Vare, Oplagssteder os. v. i Indien og England, hvilke man egentlig slet ikke kan anslaae, thi hvor skulde man vel finde en Kjøber dertil, naar det blev opbudt til Salg, var det endogsaa kuns for Trediedelen af den ansatte Værdie. Af Alt viser det sig nu, at Fordringerne til Compagniet i Aaret 1813 beløb sig allerede til 46 Millioner, imedens det endnu er meget tvivlsomt, om den imodsvarende Activ-Formue har en fuld Værdie af 25 Millioner. - Hr. Moreau, hvis Tabeller, ere Frugten af et stort Arbeide og mange Efterforskninger giver følgende Oversigt over det ostindiske Compagnies totale Indtægt og Udgift. Forskjel. mod mod Aar Indtægt i Udgift i Jndtægten Udgiften. Pd. St. Pd. St. Pd. St. Pd. St.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Efter det ostindiske Compagnies officielle Beretning til Parlamentet den 6te Mai 1826. var 1822 i Jndien realiseret Overskud i Indtægter paa 2,294,600 Pd.; Overskuddet i Aaret 1823 beløb sig kuns til 86,974 Pd; efter Beregningen for Aaret 1824 var et Deficit paa 749,891 Pd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Compagniets Gjæld blev mod Slutningen. af Aaret 1823 efter officielle Angivelser anslaaet til 34,679,498 Pd. og dets Activ Formue til 22 Mill. 440,319 Pd., hvilket gav et Deficil paa 12 Mill. og 239, 179 Pd., men som af de nylig anførte Grunde i Virkeligheden endnu er meget større.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
(Af pol. Journ. Aug. d. A.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Jndenlandske Efterretninget. Den 10 d. M. begyndte Assistentshusets Auktion over uindløst Gods for Tidsløbet fra Jan, til 30 Juni 1826. Katalogets 1ste Klasse, som indeholder Guld, Sølv, pletterede Sagn havde et Antal af 2907 Nummere. Uhrenes Antal var omtrent 500, nemlig 413 Sølvuhre, 54 Gulduhre, Resten Tombaks. Anden Klasse, adskilligt, indeholder 866, Nummere. Skilderiet, har til flere Tider, saasom i denne Aargang S. 693 of. 886 of. hensat adskillige Ønsker denne Stiftelse vedkommende. Den for den nu holdte Auktion udgivne Katalog giver lige Anledning, som de foregaaende, til at ansee det gavnligt at Forandringer foregik. Naar f. Ex. de mange adspredte Medailler (No. 75, 8 Sølvmedaill., No. 76, 4 Sølvmedaill. v. 7 1/2 Lod; No. 87. 5 Sølvmdailler, No. 480 en Guldmedaille, 6 1/4 Lod, og mange flere) vare samlede, og særskilt ved en egen Auktion solgtes, efter beskrivende Katalog, vilde Medailliesamlere kunne ventes at indfinde sig, og saaledes en høiere Betaling udbringes om. Dog det væsentligste er, at Renten maatte nedsættes, og at Assistentshusets Eneret til at laane paa Pant maatte ophæves. (J Skilderiet d. A. Col. 887, 4 Lin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
fra Stykkets Slutning, bedes Trykfeilen "Lovgiverne" rettet til "Lovgiveren.")¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Der er ganske nyligen meddeelt i et af vore Blade et "Bidrag til Reformationshistorien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-22
Det bestaaer i en Beregning over det Offentliges Tab ved Reformationen i økonomisk Henseende" blot for Holbeks Amt, og denne Beregning fører til det græsselige Resultat, at der for Religionsvæsenets, Oplysningens, Videnskabernes og Kunsternes Fremme i Holbeks Amt ved Reformationens Jndførelse er tabt den Summa 204660 Rbd. Sølv i aarlig Jndtægt, foruden hele Kapital-Værdien af Gods og Tiender."Man udregne nu ligeledes Tabet forde andre Amter, og man udraaber da vel: hvilket Tab af Millioner, O! lad os faae hint Munkevæsen tilbage, og hine herlige Dage, da Religionsvæsenet, Oplysningen, Videnskaberne og Kunsterne havde, blot for et Amt, saa store Fordele, som Beregningen har lagt for Dagen at være ved Reformationen gaaet fløiten for samme. Beregningen er af Juni 1827. J Anledning af Stykket i Skilderiet No. 73 om uindløste Breve ved Aalborg Postkontoir læser man i Aalborg Avis No. 113 fra Stedets Postmester en Bekjendtgjørelse, dateret 17 d. M.,at han troede "at Stykkets Stil, Tendents, og med Hensyn til de bestaaende Postanordninger urimelige Forslage skulde have gjort den, ved fleres forunderlige Formodninger ham aftvungne Erklæring unødvendig: at han ikke i mindste Maade har havt Deel i denne Jndrykkelse, ejheller kjender dens Forfatter, hvis Ansluelser og Fremstillingsmaade han ei heller kan deele. J Viborgs Avis læses om bemeldte Stykke følgende: "Det Særsyn om de mange af Kjøbmændenne i Aalborg uindløste Breve, gaaer ganske naturligt til. Dhrr. Collecteurer fra Hamborgs og Lybeks Lotterier, samt enhver Handlende i disse tydske store Handelstæder, der ville anbefale enten Lotteriesedler eller Vahre, lade i Steentryk forfærdige en Mængde Blanketter, som de blot behøve at underskrive og give en Oblat med paa Veien og, ved Hielp af deres om ridende Betjente, vide de altid Navnene paa Kjøbmænd i de danske Stæder. Naar Kjøbmanden til hvem de adresseres, seer, som udenpaa er synligt, Trykkens Skrivt, modtager han naturligviis ikke saadanne intetsigende Brevskaber. Endog til enhver anden skikkelig Mand eller Kjøbmand i andre Stæder, komme ofte saadanne Breve med Lotterisedler m.m. For at forebygge dette Tiggeri, eller Paatrængenhed, var det vel rigtigst: at Postcontoirerne i Hamborg og Altona bleve paalagte, aldeles ikke at modtage slige trykte Breve uden Portoens Erlæggelse. Det er overalt ikke de Tider, hvor hverken Aalborgs eller andre Stæders Kjøbmænd kunde være glade ved at betale deslige trykte Complimenter.