Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-05-12
J nogle Skoler er Tegning bleven indført, og Erfaring har lært, at den hele Underviisning derved er oplivet J Svendborg var det en heldig omstændighed, at den due, lige Skibsbygmester Richardt fik indført Skibsbygningstegning i Søndagsskolen; den maatte ophøre ved hans Bortflyttelse; men Skolen beholdt dog i Maleren Hr. Fogh en nyttig Lærer i Frihaandstegning At Borgerne af alle Klasser formaaedes til at overvære Søndagsskolernes Øvelser som Opsynsmænd, efter en imellem dem selv vedtagen Orden, har ikke endnu allevegne havt de gode Virkninger, Man haabede deraf, fordi Borgerskabet ikke endnu allevegne har Sands for Oplysning. Men det har dog paa ethvert Sted, hvor det indførtes, bidraget Meget til at vække denne Sands og at frembringe den Stemning, Skolevæsenet som Almeensag behøver. J Assens har især denne Borgerskabets Deeltagelse i Søndagsskolen ikke været frugtesløs. Vanskeligheden i at bringe Haandværksmestere og Svende til ogsaa at benytte sig af Søndagsskolernes Underviisning, som tildeels har været grundet i en vis Undseelse, har Skolelærer og Dannebrogsmand Hr. Niel, sen i Hjerteminde med Held søgt at hæve, ved uden Gotgjørelse at holde en særskilt Skolestue varm til deres Brug. Den største Hindring, Søndagsunderviisningen hidtil har havt at bestride, er Ustadighed i Skolegangen. Man har modsat den: Opmuntringer og Formaninger ved alle passende Leiligheder, endog fra Prædikestolen, Bestyrernes stadige Nærværelse i Skolerne, Lærernes ufortrødne Vedholdenhed, endog naar Lærlingerne vare faa, og blid Omgang under Underviisningen. Hvor Grunden til Skoleforsømmelse er Søndags arbeide paa Værkstæderne, paaligger det Politiet at hæve denne hindring. (fortsættes. Franciskanermunken Johannes Capistranus, som levede i det 15de Aarhundrede, er især berømt af sine sønderknusende Poenitentsprædikener. Saasnart han kom til en Stad, var hans første Bøn, at man vilde udlevere ham alle Brætspil, Kort og Terninger; Damerne maatte ligeledes ofre ham deres deilige lange Haarfletninger, hvilket da tilhobe efter endt Messe blev høitidelig brændt. Ved Capistrans Ophold i Augsburg hørte ogsaa Slæder til de syndige Redskaber, der overgaves til Jlden. Næsten alle udmærket store Mænd, især Regentere, der have vundet Navn af store, havde en sørgelig og stormfuld Ungdom. Ulykke og Farer maatte udvikle deres Gennie, give dem den Aandsnærværelse, det Mod, den foretagende Aand- og Udholdenhed, hvorved de siden bleve store. Saaledes maatte Moses drage 40 Aar omkring som Flygtning i Ørken; Muhamed henlevede sin Ungdom i Trang og ved Karavanreiser; Corus blev efter sin Bedstefader Astyages befaling udsat i Ørken og reddet af Hyrder; Pompeius levede alt som Dreng imellem Krigsfarer; Julius Ca sar blev endog bestemt til at henrettes, benaadedes og faldt i Hænderne paa Søerøvere, hvorfra han maatte løskjøbs sig; Constantin den Store og Theodosius udstode i deres Ungdom mange Forfølgelser; om Carl den Store er det samme at formode; Peter den Store levede i sin Mindreaarighed i de farligste Forhold, hans egen Søster var sammensvoren imod ham, og adskillige Gange maatte han søge Tilflugt i Klostere for Strelitzernes Mordanslag; Henrik den fjerde havde en haard Opdragelse, ved Rochelle var han i Fre for at drukne og ved det græsselige Blodbryllup for at myrdes. Med hvad Strænghed Preussens Frederik den Store blev opdraget, hans Stridigheder med sin Fader, hans Flugt til England, Katts Død o. s. v. er bekjendt. Bonapartes saa navnkundige Tog til Ægypten, som kostede Frankerig over 80 Millioner Livres og 40,000 af dets beste Krigere, var ingen fransk Jdee. Det var egentlig Leipnitz, der i Aaret 1672 foreslog den erobringssyge Ludvig Riv. den, for at angribe de den Gang uovervindelige Hollændere, som vare Datidens Engellændere, i deres ostindiske Besiddelser. Som bekjendt blev Bonaparte efter dette mislykkede Tog modtaget med Jubei Frankerigs Hovedstad, og lagde strax Haand paa Værket at omstyrte den Regjering, der var berettiget til at fordre Regnskab af ham som General. Det Fredstilbud, han efter sin Udnævnelse gjorde Engelland, blev ikke antaget at Ministrene, som paastode, at den ny franske Regjering ikke ydede nogen tilstrækkelig Garantie. Mærkelig er Pitts ved denne Leilighed for 13 Aar siden forudsagte Yttring: Fred er ikke Bonapartes Jnteresse, i det mindste ikke Fredens Vedligeholdelse. At skille Os fra vore Allierede, at lamme Ruslands Magt, at trække Alle omkring, det er hans Jnteresse, ligesom det er vor Jnteresse og vor helligste Pligt at forhindre det af alle Kræfter. Krig allene lover hans Magt Vedvarenhed. Sværdet erhans eneste Fordring paa Frankerig; har er en Fremmed paa Frankernes Bund, en Fremmed i Frankernes Hjerter. Blandt alle Regjeringer er den militære Despotismus den mindst varige?