Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-12-13
Jfølge Constitutionens Bestemmelse har jeg kaldet mine troe Stænder sammen til Landdagen, som jeg erklærer i Dag for at være aabnet. Ved denne høitidelige Leilighed er det mig behageligt at kunne fornye Forsikkringen om min vedvarende Velvillie og om min Kongelige Hengivenhed, Paa dette Sindelag have De erhvervet sig en grundet Fordring ved den troe Opfyldelse af deres Pligter, som De hidindtil have udviist og jeg er vis paa, at De ogsaa i Fremtiden ville forblive i Besiddelsen deraf. Er det først lykkedes mig at erholde den sikkreste Støtte for min Regiering, nemlig mit elskede Folks Tillid, saa vil det ogsaa blive min Bestræbelse at bevare mig dette kostbare, Gode. Jeg er ogsaa gaaet ud fra denne Synspunkt ved de forskiellige Lovforslag, som mine Ministre skulle i det nærværende Møde meddeele Dem for at erholde Deres constitutionsmæssige Medvirkning: Nogle iblandt disse angaae vigtige Gienstænde og Lovgivningen; Ved andre af dem f. Ex. den om Valgordenen til Stændernes Forsamling skulle de Løfter blive opfyldte, som ere givne i Constilutions-Dokumenter. Andre Lovforslag ere fremgaaede af de Ønsker og Bønner, som De selv have foredraget mig i Deres forrige Sessioner. Ved Forhandlingerne dertil ere Deres Sindelag og Jndsigter mig Borgen for at kun Hensyn paa Borgernes sande og almindelig Vel ville lede de Beslutninger, som De ville forelægge mig og som jeg derfor tillidsfuld seer i Møde. Jeg betragter ikke uden Bekymring den trykkende Forfatning hvori Landvæsenet og andre Haandteringer befinde sig; vore forenede Bestræbelser kunne ikke tvinge Forhold, under hvilke alle Stater i vor Verdensdeel lide; imidlertid maae vi ikke opgive Haabet om en tilkommende gunstig Forandring deri, og jeg vil være villig til at befale alle de Forholdsregler, som kunne lede til at formilde det Onde. Det er en Trang for mig ogsaa at berøre en Begivenhed, som har opfyldet mit Hierte med Glæde, Gud har nemlig skiænket mig en Søn og mine troe Würtembergere har modtaget ham som en Gave fra Himlen. Alle have med en Deeltagelse, som inderlig har rørt mig, celebreret denne min Lykke, og de have givet mig Beviser paa Hengivenhed, som stedse vilde blive uforglemmelige for min Hukommelse. Modtag derfor værdige Repræsentanter for mit troe Folk den fulde Taksigelse af mit faderlige Hierte. Det skal blive min største Omsorg, at indpræge min Søn de Grundsætninger, som kunne giøre ham værdig til at erholde ligesaadanne Følelser, og naar han har opnaaet dette Formaal saa maae han blive Arving til min Throne og Arving til Eders Kiærlighed. Præsidenten, Fyrsten af Hohenlobe=Ochringen, besvarede paa en ærefrygtsfuld Maade denne Lands faderens skiønne Tale, som havde rørt alles Hierter. Prins Gustav, Søn af den forrige Konge af Sverrig er, ledsaget af Kammerherre von Polier- og Ritmester von Straus afreist til Jtalien, hvorhan vil tilbringe Vinteren. – Paven vil i Vintermaanederne bebøe Vaticaner; dette uhyre Palads, som i 8 Aar har været ganske ubeboet, og som endeel af Sommeren ikke kan beboes formedelst den usunde Luft, som omgiver Rom fra alle Sider. J de første Dage af November har i Rom viist sig det der overordentlige Natuophornomeen, at alle staaende Vande vare om Morgenen overtrukne med Iis. –