Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1818-09-04
Blandinger. Tydskland. Den kjække russiske Kapitain Schamann har nu i Korrespondenten selv meddeelt en sandfærdig Beretning om sin Befrielse fra de algierske Sørøvere, hvoraf Følgende er det Væsentligste. Den 3 Juli f. A. blev han paa Høiden af Kap Finisterre anholdt af en algiersk Røverbrig under engelsk Flag, uden Modstand taget og Mandskabet bragt ombord paa Røverens Skib, men efter Kapitainens Forestilling, at det vilde være langt bedre for Skib og Ladning, om han selv fulgte med Skibet, saasom Styrmanden var uefterrettelig, blev han, med fem af sin Matroser, bragt tilbage, 63 sat under Bevogtning af 12 Tyrker, og nu skulde Koursen gaae af Algier til. Stedse pønsede han nu paa at befrie baade sig og Skibet, hvorom han og ved Tegn fik sine Folk underrettet, som han, for at gjøre Tyrkerne trygge, behandlede med muligste Haardhed. Derpaa lod han tillave en Sildesalat, hvormed han beværtede Røverne, og fik siden ved sin Snildhed disse fordeelte paa Skibet, for at arbeide ved Seilene. Kort efter gjorde Salaten sin Virkning, Prisemmesteren klagede over Tørst og forlangte Viin, som Kapitainen beklagede ei at kunne opvarte ham med; men bød ham i dets Sted ned i i Kahytten paa et Glas Grog, hvilket han antog, hvorhen og en af Kapitainens Folk, Steffens fra Lybek, fulgte med. Kapitainens Hensigt: at faae Tyrken placeret saaledes, at har kun kunde see den ene, mislykkedes; det faldt ham da ind paa Kortet at vise ham Røversædet Algier, og idet Tyrke bukkede sig for ret at see det, hug Steffens ham i Hovedet med en Øxe, saa han faldt, uden at give nogen Lyd fra sig. Kapitainen og Steffens toge nu hans Pistoler og Sabel, gik paa Dækket, og nedlagde strax de to Røvere. der stode for Kahytdøren og ved Roret. Paa Kapitainens Hurraraab, kom hans øvrige fire Matroser til, og nu blev Kampen med Røverne almindelig, hvorved 9 af disse bleve efter en haardnakket Modstand, dræbte. Da saaledes Alvar blevet stille, fik Man Øie paa en Tyrk, der havde skjult sig i Ruffet, og lagde an paa Folkene med en Muskedonner, der var ladt med 6 Lænkekugler, hvorpaa Kapitainen i en Hast fik Mandskabet skilt ad. Jmidlertid sprang Barbaren frem og skjød efter Kapitainen, hvorved denne blev let saaret i Hovedet; derpaa afforede han to Pistoler, som til Lykke begge klikkede, saa Kapitainen vandt Tid til at 9 gjennembore ham, hvorpaa det obbragte Mandskab hug ham i Stykker, men endnu i Døden udstædte han Trudsler og g raabte ved hvert Hug han fik paa Jtalienske det er got. Den ellevte Røver var under Haandgemænget sprungen loverbord, og holdt sig fast ved et Toug, som en af Kapiuitainens Folk kappede i sin Forbittrelse, uagtet han raabte ne Pardon, og overlod ham til Bølgerne. De øvrige af 1 Stibsmandskabet bleve førte som Slaver til Algier; men ved den svenskmorske Generalkonsul Ankerloos Medvirkning befriede. Dog da en af de fremmede Konsulers Sekretairer begik den Uforsigtighede at meddele den tyranniske Dey de europæiske Avisers Beretning om Tyrkernes Skjebne. paa det russiske Skib, lod han dem atter bringe i Slave lænkerne, hvorfra de dog, sandsynlig efter Keiser Alexanders befaling, og uden nogen Løsepenge, siden bleve frigivne. Storbrittannien. Den 20 d. M. kom Storfyrste Michael fra Skotland til Jrland. Alle Skibene i Havnen slaggede, og paa et af Flagene saaes denne lakoniske Jnskription: "Vær tre Gange velkommen, Deres Keiserlige Høihed, i Kartoflernes Land.