Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-04-05
Jfølge en Beretning, som er forelagt Underhuset, have private Personer i England fra Aarene 1809 til 1822 testamenteret over 60686 Pund Sterling tilat afbetale paa Nationalgielden dette er vel kun lidet; men et følgeværdigt Exempel, som de rige Englændere burde have for Øinene og hvori deres Patriotisme burde vise sig; da dette vilde være det væsentligste Middel til deres Stats Vedligeholdelse og deres Nations Frelse. Overhovedet kan ikke Patriotismen i vore Dage vise sig paa en meere velgjørende Maade i noget Europæisk Land end ved at hvert Lands Rigmænd vilde sammenskyde til den store Gields Afbetaling, som de mange Krigsaar have paadraget Staterne. At den Engelske Regiering forbeholder sig et saa stort synkende Fond, troer man at komme deraf, at den føler Nødvendigheden af, at have et stort Penge forraad i Beredskab for at giøre Brug af, dersom Krigen ikke kan undgaaes. – J Underhusets Møde den 18de fremtraadte Hr. Canning med tvende Forslag til endnu mere at forhindre Slavehandelen, hvoraf det ene gik ud paa, at naar der blot fandtes en eneste Slave paa et anholdet Skib, saa skulde det være nok for at condemmere Skibet og at desuden mundtlige Udsagn skulde være tilstrækkelige dertil; det andet indeholdt, at det blotte Beviis at et saadant Skib var udrustet til Slavehandelen skulde være en gyldig Grund for at condemnere det. Han anmeldte, at Kongen af Nederlandene og af Spanien vare villige til at ratificere disse Forslag; men det giorde ham overmaade ondt, at han maatte tilstaae, at Portugal ikke havde antaget nogen af disse Artikler. - J dette Møde var det at Sir James Mackintosch henvendte sig til Ministeren og tilkiendegav ham sin oprigtige Fornøielse over, at han nu igien kunde see den høitagtede Statssecretair for de udenlandske Anliggender paa sin Plads, hvorved han vilde tillade sig at giøre et Spørgsmaal om de udenlandske Forhold, hvilket Spørgsmaal blot var bleved udsat formedelst den høitagtede Herres beklagelsesværdige Sygdom, og at han maatte erklære, dette for at vise, at denne Forfatning var ikke en Mangel paa en bekymrende Deeltagelse i den store og vigtige Crisis, hvori Europa befinder sig eller i de store Jnterresser, som derved ere udsatte for Farer. Tillige maatte han erklære, at han saavelsom de Herrer, som vare af samme Tænkemaade som han, vare tillige meget omfindtlige og yderst bekymrede for at de skulde forstyrre den Kongelige Regiering i den Underhandling, som den, efter Angivelse fører, for at forebygge en Krig imellem Frankerige og Spanien og hvorved Ministerne ere satte underen saa alvorlig og vigtig Ansvarlighed for om mueligt at vedligeholde en Fred, hvis Afbrydelse i dette Øieblik maatte være mere farlig for Brittaniens Rolighed end for nogen anden Europæisk Magt og meere nu end under nogen anden Omstændighed. Han og andre havde som sagt afholdet sig fra at forstyrre Regieringen ved specielle Spørgsmaal i en Underhandling, som i den høieste Grad er vovelig og delikat; men de haabede imidlertid, at deres Tilbageholdenhed skulde være til Nytte og at Underhandlingerne bleve førte efter de Grundsætninger for den nationale Uafhængighed, som sømmer sig for den Brittiske Characteer lydelig Raaden: hør,) efter Grundsætningerne for Vedligeholdelsen af hiin store Ligevægt af Magten i Europa, som er om ikke den eneste saa dog den værentlige Betryggelse for den nationale Uafhængighed, Han haabede tillidsfuldt, at disse Grundsætninger ville blive fulgte, at der vilde blive drevet paa Troeskab mod Tractaterne og at de gamle Grundsætninger for den Brittiske Politik vilde blive uforanderlig igientagne, som ere uadskillelige fra den nationale Ære og som nøie adskille den bedste Tidsrum af vor Historie, nemlig Elisabeths og Wilhelm den 3dies Regieringer fra Jacobs og Carls Hør, Hør Af disse lod den første Protestanterne i 30 Aars Krigen i Stikken og den anden Hollænderne ved deres Opstand imod Spanien, Han vilde spørge og han giør det med en Følelse af ængstelig Bekymring; om den høitagtede Herre endnu har noget Haab om, til ved Hs. Majestæts Regierings Mellemkomst at kunde afvende dette aldeles uforanledigede Angreb som Frankerige har begyndt imod Spaniens nationale Uafhængighed, og dersom Svaret skulde falde benægtende ud, om den høitagtede Herre da vil beqvemme sig til at forelægge Afskrifterne af den Correspondence, som er ført ved dette Lands Mægling. Han haaber derved, at Papirerne maae blive trykkede og at Huset maae erholde den fornødne Tid til at tage dem i Overveielse og efter en tilstrækkelig Forberedelse at kunne med Jndsigt og Viisdom fælde en Dom om Regieringens Forhold i denne store Crisis, som er udenfor al Exempel Hør, Hør!