Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1746-07-01
Jeg haver i Overgaars bekommet den Skrivelse, hvormed Deres Excellenz den 2 hujus behagede at beære mig, hvormed tillige fulgte Hr. Marqvis d'Argensons Skrivelse af 26 Maji. Jeg bragte saadant strax indholdet. paa Timen for Kongen, som i høyeste Grad forundrede sig over af samme, saavel i Henseende til Sagen i sig selv, hvorom det handlede, som ogsaa i Henseende til den Maade man brugte, som er saa meget imod Hans Majestæts Ære og Hans Crones Værdighed, at Hans Majestæt finder sig alt formeget fornærmet, at Han skulde give det ringeste Svar derpaa. De vide, min Herre, og de Herrer Ministri af Frankrig vide iligemaade, med hvad for Accuratesse og Omhyggelighed Hans Majestæt iagttager det Cartel, som er oprettet imellem Høystsamme og Hans Allerchristeligste Majestæt, ja, at alle Officerer, som ere i Fransk Tieneste, og ere gjorte til Fanger i disse Rigers Grændser, og ikke vare Hans Majestæts Fødde Underdanere, ere løsgivne paa deres Parole, endskiønt den Tieneste, hvortil de bleve brugte, med all Rett kunde befrie Hans Majestæt derfra. J Følge af alt dette kand nan umuelig tvivle paa Hans Majestæts oprigtige Jntention at opfylde alt det, som Folke-Retten kand fordre af Puissancer, som ere udi Krig med hinanden, ja at giøre meere end ellers sædvanlig pleyer at skee. Men hvad Hans Majestæts egne Underdanere angaaer, da berettiger hverken Folke-Ret len, eller Cartellet, eller Brung, eller Exempel af noget Europæisk Land en fremmed og fiendtlig Magt til ukaldet at blande sig derudi, og derover forde det ringeste af Hans Majestæt. Den Allerchristeligste Konge veed alt for vel den Rett, som enhver Souverain Pulssance haver, end at han skul" formode, at Hans Majestæt kunde tænke anderledes. Jeg kand ikke File for Deres Excellenz, hvor saare Hans Majestæt undrer sig over at see, For Julii Maaned Aar 1746. see, at en Ambassadeur fra en Pussance, som saa nøye er forbunden med Han Majestæt, og tager en saa væsentlig Andeel i Hans Majestæts Ære, og Han Persons og Regierings Sikkerhed, haver kundet paatage sig at lade et saauchorligt Forlangende komme for Hans Majestæts Øyne. Det gjør mig en Ont, min Herre, at jeg maa sige, at Hans Majestæt ikke andet haver kund end i det Fald besvære sig hos Deres Høymægtigheder, de Herrer General Stater, Hans Herrer. J det øvrige haver jeg den Ære at være &c. (var undertegnet) Whitehall, den 14 Junii 1746. Holles Newcastle Høye og Formuende Herrer, Den hermed følgende Copie af det Svar, som Hertugen, Newcastle efter Kongens Ordre haver givet, kand underrette Deres Høymægtigheder om den Opførsel imod mit Hof, hvortil Deres bemeldte Ambassadeur haver taget sig den Frihed, som ogsaa om den billige Misfornøyelse, som Hans Majestæt haver fundet derover. Hans Majestæt haver i høyeste Grad forundret sig over, at en Ambassadeur fra Deres Høymægtigheder saa meget forglemmer sin Characteer, og saaledes sætter sine Principalers Sind udaf Øynene, at Han lader en Puissances, som lever i aabenbare Krig med Stor Brittannien, dens Minister Bøn formaae saa meget hos sig, at Han paatager sig at bringe et saa u-forsvarligt og uhørt Forlangende for Hans Majestæt, ja understaaer sig til, ved Hans Forbøn for et Hovet af Rebeller og dets Medskyldige at understytte saadan Begiering. Hans Majestæt befaler mig, udi de alvorligste Expressioner at tilkiendegiHans Majestæts Klagemaal for Deres Høymægtigheder over en saadan Opførsel, hvorved Hans Majestæts Souverainitæt bliver fornærmet, som en saa præjudicerlig for den Forbindelse, som befinder sig imellem Hans Cro- og Deres Høymægtigheder, og (som Hans Majestæt troer) saa stærk løbe imod denne Stats Grund=Love. Hans Majestæt befaler mig tillige at fordre af Deres Høymægtigheder en eftertrykkelig Satisfaction, som komme overeens med den Forargelse, som denne Opførsel haver givet alle sande 6 skere og Venner af Ære, Frihed og begge Puissancers Religion. Angaaer hvori denne Satisfaction skal bestaae, frygter Hans Majestæt ey at tabe noget derved, om Han overlader samme til en Stats Venskab og Jver, og er fri, Protestantisk og med Hans Majestæt allieret, og som i det ovr denne Retfærdighed sig selv og sin egen Empfindelse skyldig.