Københavns Adresseavis, 1764-07-30
Hvad som trykker de smaa Kiøbstæder i deres Næring og Brug og Raad derimod. (See No. 82.) Fattige Borger=Folk, som kand sidde med en stor Familie af mange smaa Børn og tillige gamle Forældre, som intet kand fortiene, men dog maae underholdes, trykkes og i deres Næring ved det, at de maae svare lige saa stoer Ac- Dette burde. cise og Consumption, som de rigeste. dem i andre Maader gotgiøres, og hvilken riig Medborger, som rakte den Fattige Haanden, skulle forfremmes til Byens hæderligste Betieninger, om han dertil var duelig, eller i andre Maader paaskiønnes. Saa trykkes og Borgerstandens Næring i de smaa Kiøbstæder, ved det at Skippere og Matroser og andre med dem farende Bønder Karle baade selv og ved deres Handtlangere hos Proprietairer, Præster og Bønder opkiøbe paa Landet Smør, Ost, Flesk, Tællig, Vox, Uld, Fieder, Huder, Skind, Lærret, stribet Tøy, Vadmel, Strømper, &c. og samme bortføre til Kiøbenhavn, Norge og andre Stæder, og derimod til Beboere paa Landet hiemføre Viine, Humle, Hør, Hamp, Jern, Tran og Tiære, ja, vel og Tobak; herover kommer lidet eller intet af disse Vare, til Axel=Torv, og Kiøbstæderne kand ikke sælge, hvad dem For at hindre saadan Land= og Forprang, tilkom. som med Skippere, Skibsfolk og Skibs=Leylighed begaaes, kunde anordnes: at ingen Skipper paa nogen Toldboed, ved Ud- og Indgaaende maatte clareres, førend han under sin Haand og Tilbud af Eed forklarer, at han eller hans Folk ikke indehaver nogen Slags Kiøbmands-Gods uden allene for virkelige Borgere og Kiøbmænd, og naar det ham kunde overbevises, da at tiltales og straffes enten paa hans Formue eller til Arbeyde i næste Fæstning eller Tugthuus. Saa burde ey heller nogen Skipper boe paa Landet; men dem paalegges, ey længer at føre noget Fartøy, uden de virkelig nedsatte sig i en Kiøbstæd, og der holdt Jld og Arnested. De mange Haandværks=Folk paa Landet, være sig Uhr magere, Sadelmagere, Skoemagere, Pottemagere, Tinstøbere, Giørtlere, Reebslagere, Glarmestere, Dreyels Vævere, Malere, Trykkere, Feldberedere, Kleinsmede, Snedkere, og Dreyere med mange flere skader og særdeles Haandværks=Folkene i Kiøbstæderne. - Jngen Haand, værks=Folk, uden de allene Loven tillader, maatte nedsette sig paa Landet; men alle de der værende skulle under vilkaarlig Straf strax flytte til de nærmeste Kiøbstæder, og der nyde Laugs=Rettighed, naar de dertil vare duelige, og skulle ethvert Haandværk i sær have Indseende hermed, og nyde Øvrighedens Assistence. Saavel Kiøbmands, som Haandværks=Standen trykkes og ved den indsnegne Misbrug, at alle maae handle og sette sig ned i de smaa Kiøbstæder. Adskillige saa kaldede Kiøbmænd, som ikke har lært andet, end at sælge en Alen Tøy eller grovt Klæde efter Alen Maal, et Stykke ringe Tømmer efter en vis fastsat Priis, en Potte-Tiære og saadant; en saadan dimitterer af sine Lære Aar en Dreng neppe saa kyndig, som hans Principal, der meget tilig er kommet af Lære med ringe Videnskab. Ligeledes en Haandværksmand, som er forsynet med prægtig Lærebrev fra en anden slet Lærre=Mester, dimitterer iligemaade med anseelig skrevet Lære Brev en endnu mindre tyndig Lære Dreng. Disse nye Svenne opblæste af Hovmod med ringe Videnskab og mindre Forstand, tænker strax at blive selv Kiøbmænd eller Haandværks=Mestere, forlyster dem i en Pige, meublerer Huse og Gaarde, gjør Brylluper med stoer Bekostning, driver deres Handel og Profession paa Credit, mange fortærer og Aftenen og om Søndagene i Kroer=Husene, hvad de den Dag eller Uge har fortient. Hvad bliver Udfaldet, Stæderne opfyldes med Høkkere og Fu- Det burde derfore aldrig nogen tillades at skere. bruge Handling, uden han havde efterkommet det Kongl. Rescript af 13 Dec. 1745, tient som Dreng i 5 Aar og som Svend i 3 Aar; thi vil een ey trolig udstaae sin Lær og giøre sig beqvem til sit foresatte Kald, hvor vil der da ventes, han skal blive en nyttig og troe Borger. Den der troelig udlærer ved Handel og et Haandværk, hvorved han i Tiden kand ernære sig og blive en habil Handelsmand eller Mester, bør efter Guds, Kongens, Natur og billigheds Love souteneres udi det Kald han er udi. Derimod strængelig forbydes, at falde fra eet til andet Haandværk, Handel og Brug eller bruge tvende Haandværker og Brug. Det var ypperligt, om der kunde udfindes et Forslag, hvorledes 2 eller 3 nær hos hverandre liggende smaa Kiøbstæder kunde med Kongelig Tilladelse oprette et Handels-Compagnie, faae en fast Fond, anlagt udi en af samme Kiøbstæders Havn, som var best beleylig til Ind- og Udskibning; troes sikkert, Salt, Jern, Tømmersorter, Tiære Hør og Hamp, som i smaa Kiøbstæder haver meest Afgang, kunde haves fra første Haand. De Kiøbstæders Seylings=Grunde og Lade=Steder, som ere tilstoppede, skulle og opmodres og ryddes. Det var høystpriseligst, om Hans Majestæt allernaadigst ville befale, at i enhver at de smaa Kiøbstæder blev sadt en Commission af de kyndigste, fornuftigste og patriotisk findede Borgere, saavel at Handels som af Haandværks= og Avlings=Stand, der kunde træde sammen, nøye overlegge et hvert Steds Leylighed, og hvad, som tiente til Borgernes Beste, derom indgive deres Tanker, som kunde nærmere examineres af en høyere anordnet Commission til Fuldbyrdelse. Endelig hialp det og meget, naar alle Guds Ords Lærere foregik deres Menigheder med gode Exempler, indskiærpet dem Guds og Kongens Villie, og oplyste enhver Christen om sin Pligt imod Gud, sin Konge, sig selv og sin Næste. (Uddraget af det Oeconomiske Magazins 8de Bind som sælges hos Bogtrykker Sr. A. H. Godike for 5 Mk. paa Trykpapiir, og 7 Mk. Skrivpapiir. Efterretning om den Orden som ved Landemodet, i Roeskilde iagttages.