Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-04-07
Om Literaturens mulige Jndflydelse paa Bondestanden. nu ikke mere er, som den var i fordums Dage raae og uvidende, skjøndt Skolevæsenet paa Landet er gaaet heldigen frem til det Bedre, har viist sin Virkning og Jndflydelse paa Bonden, især i Skrivning og Regning; saa kan man dog ikke endnu andet end henregne Bondestanden, blandt udannede Stænder. Man træffer maaskee meppe nogensteds saa lidet Kultur blandt Bondestanden, som hos vor sjællandske Bonde; nogensteds Bonden med saa sløvet og døsig Aand som her, thi at den fyenske og jydske Bonde staver langt over den sjællandske, bevise de noksom ved deres Flid og Vindskibelighed, og det er disse der mangler den sjællandske Bonde. De mange Kroer vi have her i Sjælland, den megen Flakken paa Landeveien imellem Hovedstaden og Hjemmet, gjør vistnok betydeligt til at vedligeholde Bondens raae Sæder her i Sjælland. Men skulde der da ikke findes et Mid Endskjøndt, Gud være lovet, Bondestanden, deel som skunde virke paa Bondens Forædling; Jo sikkert rigtignok siger et tydsk Ordsprog; ein Bauer ist ein Bauer und bleibt ein Bauer, so lang er ledt!" - Man finder det vel under igjen Literaturen; de have gaaet Skridt om Literaturen, tiden bestyrket, men man har ogsaa funden, at idet ikke var saa. En Bondes Aand er ogsaa i modtagelig for Følelser, der maae altsaa ogsaa kunne virkes paa den, og den maae kunne forædles; kun at man vælger de passende Midler dertil, og skulde dette ikke muligt kunne blive Literaturen befordrer Oplysningen; og denne Skridt med hinanden, og alt som de have gaaet frem, have Dumhed og Overtroe maattet vige; den gamle Taage er svunden og en herlig Soel beskinner os, hvor velsignet da om den skinnede for Alle! – Skulde man ikke troe, at Literaturen maatte kunne virke paa de endnu udannede, ligesom den engang virkede og fremdeles virker paa de dannede Stænder, Upaatvivleligt Læsning virker paa ethvert tænkende Væsen; være sig nu i mere eller mindre Grad, paa denne eller hiin Maade; hos samme svage Hoveder virker den jo og Galenskab; skulde man nu ikke iblandt uddannede Stænder kunde finde mange tænkende Mennesker, hvis Aand og Tænbekraft, naar man kom den til Hjelp, maatte kunne uddannes og forædes. – og vilde en saadan Forædling ikke have en heldig Indflydelse paa deres Sprog og Sæder. - At Bondens Dannelse endnu staaer paa det Trin som den staaer, skulde det ikke være Mangel paa Literatur iblandt dem: Vi ville undersøge, det, og muligt bevise, at det er saaDen Tid Bonden meest bruger Bøger - er hans Skoletid, naar den er ophørt seer han sjelden meer nogen Bog, og seer han nogle, hvilke ere det da? Han gaaer ikke sjelden med Læselyst ud af Skolen, men hvori skal han tilfredsstille den? Den Skilling han kan afsee til Læsning, den anvender han til Godtkjøbs-Piecer, hvori ikke findes sund Sands og Samling. Kige vi ind i en Bondes Hængeskab, der og er Gjemmestedet for hans Bibliothek, da finde vi deri; en gammel støvet Bibel fra Bedstefaderens Tider, som nu sjelden eller aldrig oplukkes, en Psalmebog, som udtages de Søndage naar Moler gaaer til Kirke, en Almanak som Bonden studerer tidlig og sildig, en gammel Drømmebog, som hver Morgen maa udtyde Bondens natlige Drømme; dernæst findes nogle gamle Soldaterviser. See dette er Bondens Bogsamling, finde vi den rigere, da bestaaer Rigdommen i flaue og dumme Pjecer f. s.:"Skytten Bryde", "Peter med Sølvnøglen", Ugelspils og Holger Danskes Historier", disse sidste ere især hans kjereste Lecture, i disse læser han den ene Vinter efter den anden, indtil de tilsidst falde sammen i Laser. Enhver der har levet noget paa Landet veed, at dette virkelig er Tilfældet. Hvis nu derimod Bonden eiede, eller kunde faae Leilighed til at læse Bøger s. s.: Saxo Gramatikus, Munthes vigtigste indenlandske Begivenheder, Mallings store og gode Handlinger, Landhusholdnings