Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-08-04
Under Forhandlingerne af det af det vestlige Lollands Deputerede, Procurator Christensen, indbragte Andragende fra Stokkemarke Sogneforstanderskab om Ligningen af Communendgivter, som ikke kom under Commiteebehandling, blev Producenten paa en characteristisk Maade angreben af Professor Ussing, der med indbildt Overlegenhed og, som det forekommer os, aldeles ubeføiet væltede sig ind paa ham. Andragendet gik nemlig ud paa, at Forsamlingen vilde indstille til Hs. Maj. Kongen at ophæve den ved Placat af 5te Decbr. 1815 § 2 givne Bestemmelse, og derimod allernaadigst forordne, at i Fremtiden Enhver maatte blive at ansætte til Bidrag til Communeafgivter efter Formue og anden Leilighed, for enhver Slags Eiendom eller Jndtægtskilde paa det Sted, hvor Eiendommen er beliggende, uden Hensyn til og Eiendomsbesidderen boer i Communen eller ikke. Hertil bemærkede Procurator Christensen, at han ikke kunde erkjende Rigtigheden af alle de af Petitionairerne udtalte Anskuelser, men dog maatte understøtte deres Andragende, som gik ud paa at enhver Commune skal tillægges Ret til at paaligne de Bidrag, som til dens Fornødenheder skulle opkræves, paa al den Formuenhed, som virkelig er tilstede i Communen selv. Dette forekommer mig at være en fuldkommen velgrundet Begjæring, og aldeles at stemme med de Principer, som i vor Tid ansees for de rigtige med Hensyn til Skatternes Fordeling." Senere tilføiede han, aldeles i Overeensstemmelse hermed, paa given Anledning: Forsaavidt det af tvende foregaaende Talere er blevet gjort gjældende, at jeg skulde have gjort en væsentlig Jndskrænkning i Petitionairernes Andragende, maa jeg tilstaae, at jeg, ved hvad jeg har sagt og navnlig ved det Udtryk Formuenhed, som jeg har brugt, kun har betegnet, hvad der, saavidt jeg skjønner, virkelig er Petitionairernes Mening. Petitionen er fremkommen ved og er heelt igjennem rettet imod det Forhold, at den Godseier, der har sine Jntrader fra f. Ex. 10 Communer, nu kun svarer Bidrag i den Commune, hvori han boer, medens Petitionairerne formene, at hans Bidrag rettere svaredes ikke ene til den Commune, hvori han boer, men til alle de Communer, hvori han har sine Jndtægter, og denne Anskuelse kan jeg ikke negte, at jeg maa ansee for velgrundet." Hertil var det nu, at Prof. Ussing bemærkede: Det forekommer mig at Producenten nu giver Petitionen et ganske andet Jndhold end tidligere, selv med den da af ham tilføiede Jndskrænkning. Petitionen gaaer, saavidt jeg forstaaer, ud paa, at de Paagjældende paa hvert Sted, hvor de have Eiendomme beliggende, skulle ansættes til Bidrag efter deres hele Formue og Leilighed. Producenten har indskrænket den derhen, at de skulde svare Bidrag til hver Commune efter den Formuenhed, hvoraf de paa hvert enkelt Sted maatte være i Besiddelse; men nu vil han, hvis jeg ikke misforstaaer ham, at de under Eet skulle ansættes til Bidrag til samtlige Communer, og dette da fordeles imellem disse. Men dette vilde være en Forandring af det hele bestaaende Lignings=System, og der maatte da tilveiebringes en Forbindelse imellem Landet og Kjøbstæderne, ja endog med Kjøbenhavn, saafremt der, som i Andragendet feilagtig forudsat, virkelig paa sidstnævnte Sted fandt nogen Ligning Sted paa Formue og Leilighed, og man vilde da erholde et ganske andet System, end der hidtil har været gjældende. Dette er slet ikke Petitionairernes Mening. Denne gaaer upaatvivlelig ud paa, at Enhver, der besidder Eiendom i en Commune, i denne skal sættes i Bidrag efter hans hele Formue og Leilighed, hvorpaa man aldeles ikke vil kunne indlade sig. Saaledes, som Producenten tidligere har indskrænket Andragendet, vilde det imidlertid dog erholde en saadan Betydning, som ved første Øiekast kunde synes rimelig, skjøndt dens Virkning, efter den af mig tilføiede yderligere Jndskrænkning, vilde blive saa ubetydelig, at jeg med en foregaaende Taler, maa antage, at der ikke er Anledning for Forsamlingen til at foretage Noget i denne Sag." Vi troe, at de Fleste, som opmærksom have fulgt disse For handlingers Gang, ville være enige med Proprietair Hansen, som erklærede: Jeg kan aldeles ikke begribe, hvorledes den sidste Taler har kunne tillægge Producenten en saadan Formening, som han har tillagt ham. Det forekommer mig, at det af Producenten senest Fremførte er saa aldeles klart, at man ei lettelig derom kan nære en saa vrang Anskuelse, som den sidste Taler. Jeg maa have taget meget feil – og jeg er dog vant til, at være særdeles opmærksom paa, hvad her foregaaer - naar Producenten har meent Andet, end blot at hver Commune skulde kunne opkræve Bidrag af den Jndtægt, en uden for Communen boende Eier har af den i Communen beliggende Eiendom, hvilket jeg vilde finde ligesaa retfærdigt og billigt, som jeg vilde finde en saadan Ligningsmaade, som den sidste Taler har formeent at være foreslaaet af Producenten, høist urimelig."¬