Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-12-13
Videnskabelighed. Om det i Skibet Sogn fundne Liig(S. 794) oplyser Hr. Registrator N. M. Petersen, i sin Afhandling i "Dagen," at det var pælet ned i Jorden, idet baade Hænder og Fødder vare befæstede ved Trækroge, der vare tilspidsede i Enderne, og Pæle vare ligeledes lagte tværs over Liget; Jndvoldene og Kjødet vare fortærede, saaat Ligget kun bestaaer af Knokler og Hud, hvilken sidste er saa haard som Pergament og ganske fortebruun; Haaret, var gaaet af, men laae ved Siden, og om det var der et tykt Baand; Dragten, en stor Skindtrøie, er ligesom Liget sortebrun af Mosevandet. Fremdeles: at den Mose, hvor dette Liig fandtes, der paa Egnen endnu er bekjendt under Navnet Gunildsmose o. s. v. Alle Omstændigheder synes at bekræfte at det er Liget af den norske Dronning Gunhild Kongemoder, hvem Harald Blaatand lokkede til De Danmark, under Paaskud af at ville ægte hende, men i den Hensigt at lade hende myrde, for at bortrødde enhver Hindring for at vinde Norge. De gamle Beretninger, at Kongen, da hun var landet, lod hende sætte i en prægtig Vogn, hvorpaa man foregav at kjøre hende til Kongen; men da det var blevet mørkt, trak hende af Vognen, handlede ilde med hende og nedsænkte hende i den Mose, som da fik Navnet Gunildsmose, - antoge Suhm, Langebek, Münter o.Fl. for historisk sand, hvorimod Torfæns forkastede dem. Men ved det fundne Liig træffe alle Omstændigheder sammen med de gamle Beretninger til at bekræfte Harald Blaatands Udaad. Hvilket Beviis" – siger Hr. Petersen -er ikke da dette Liig paa Historiens Nemesis, som efter næsten ni hundrede Aars Forløb bringer det Skjulte for Lyset. Uden Tvivl vil det Offentlige allerede have draget Omsorg for, at der er ydet et i ethvert Tilfælde saa mærkeligt Liig den Opmærksomhed, det fortjener, og der maa have skinnet en sand Ulykkestjerne over denne Dronning og Kongemoder, hvis hun, efter et stormfuldt Liv og en saa skrækkelig Død, endnu i vore Dage skulde gives til Priis for uværdig Behandling." – (Om det af Hr. Petersen omtalte Liig, der er fundet herved Odense, meddeelte Hr. Cancellieraad Hempel i sin Tid i denne Avis (1818, No. 83, af 16 Juni) følgende Oplysning: "Ved Torvegravningen i Odense Byes Mose fandtes den 13 Juni (1818) Beenraden og Huden af et Menneske, hvorimod alle de øvrige Deele, af et menneskeligt Legeme vare aldeles opløste. Hovedet af denne naturlige Mumie er endnu saa heelt og konserveret, at man tydelig seer Næsen, Ørerne og enkelte Haar, ligesom og Fingrene paa den ene Haand. Ved disse Levninger, der af Benenes Proportion og Tændernes Udvisende sluttes at have været et Fruentimmer af nogle og 20 Aars Alder, fandtes et Faareskind, hvorpaa Ulden endnu var ganske kjendelig, sammensyet paa flere Steder med Tarme eller Sene traad. Rimeligviis har dette Legeme i flere Aarhundreder, ligget i denne Mose, hvor Luften ikke har kunnet gjennemtrænge og forraadne de tilbageværende Levninger. Tørveskjærerne vare saa betænksomme, strax at gjøre Anmeldelse herom til Politimesteren, som foranstaltede de forefundne Dele med Varsomhed optaget. Paa Stedet, hvor det fandtes, har man ikke kunne erindre, at der for har været gravet Tørv." Dette Liig er siden blevet indsat i St. KnudsKirke).