Viborger Samler, 1847-05-04
Portugal. Efter de nyeste Efterretninger fra Lissabon i de engelske Journaler har den engelske Gesandt ved Hoffet i Lissabon, Sir H. Seymour, ladet forelægge det portugisiske Ministerium eller maaskee Dronningen selv Betingelser, hvis Antagelse ville gjøre Ende paa Borgerkrigen. Disse Forslag indeholde Amnestie, Chartets Gjenoprettelse, Cortesforsamlingens Sammenkaldelse og Jnd sættelsen af et blandet Ministerium; men de vare ikke endnu antagne af den portugisiske Regjering. Efter Morn. Herald forholder Sagen sig saaledes: "Den 17de Marts anmodede den portugisiske Regjering England om den ved Tractaterne stipulerede Bistand, og begrundede dette Andragende derpaa, at Opstanden havde Don Miguels Restauration til Gjenstand. Den 11te April indløb til Lissabon Lord Palmerstons Svar. Den britiske Udenrigsminister erklærede, at det i Tractaterne stipulerede Tilfælde, i hvilket tractatmæssig Hielp skulde ydes, ikke existerede, da Don Miguel ikke var proclameret, og Juntaen i Oporto, meget mere i alle sine Acter havde erklæret at handle i Dronningens Navn, Opstanden var saaledes kun rettet imod voldsom Misbrug af Magten fra Regjeringens Side, og havde kun til Formaal at gjenoprette Constitutionen. Tillige erklærede det engelske Cabinet, at England - som Portugals gamle og stedse troe Allierede – var beredt tilat yde i Forening med Spanien (efter Morn. Chron. er Frankerigs Medvirken ligeledes uden for al Tvivl) sine bona officia for at ende Borgerkrigen, og for at vise i Gierningen sin Redebonhed fremsendtes herved det engelske Mæglingsforslag. Dette forelagde Dronningen Statsraadet, af hvilket imidlertid kun fire Medlemmer ere i Portugal, disse anbefalede at antage Mæglingsforslaget, dog saaledes, at Hovedmændene for Opstanden: Das Antas, Bomfim, Mello, Sa da Bander og 10 a 12 Andre skulde undtages fra Amnestiet og exileres, og at det fremdeles maatte staae Dronningen frit for først at indkalde Cortes, naar Gjæringen havde lagt sig. Dronningen antog denne Beslutning og meddeelte samme den britiske Gesandt, der imidlertid har tilbageholdt sit Samtykke, indtil yderligere Jnstructioner maatte indløbe fra Lord Palmersion, efterdi de forlangte Modificationer ganske vilde berøve det engelske Forslag Characteer af et Forlig. Paa den anden Side ville de portugisiske Ministre aldeles Jntet vide om det engelske Forslag, og de have derfor indrakt deres Demission. Denne har Dronningen ikke antaget, og da Greven af Tojal med Bestemthed har afslaaet at danne et nyt Ministerium, saa er det ingenlunde usandsynligt, at Ministrene ville trænge igjennem med deres Anskuelser og tvinge Dronningen til definitivt at tilbagevise de britiske Forslag. – Jmidlertid bliver Juntaens Stilling stedse stærkere. Alle kongelige Tropper, med Undtagelse af 600 Mand under Schwalbach, ere vendte tilbage til Tajos høire Bred og have ganske givet Algarve og Alemtejo til Priis for Jnsurgenterne. Sa da Bandeira har iværksat sin Forening med Mello i Evorg, og de staae nu i Spidsen for 5000 Md. Jnfanteri, 300 Md. Cavalleri og 9 Kanoner. Schwalbach har indesluttet sig i Fæstningen Elvas. Hines Hovedqvarteer er i St. Udes; deres Forposter staae i Palmella. Andre Jnsurgentafdelinger holde Evora, Portallegre, Faro og Lagos besatte, og finde i Alemteje, Portugals Kornkammer, rigelige Subsistentsmidler. Desuden trues Lissabon nu ogsaa i Ryggen, dader paa ny er udbrudt en Bondeopstand, som strækker sig fra Cintra indtil Torres Vedres. Jose Cabral, en Broder til Greven af Thomar, har vovet at komme fra Cadiz til Lissabon og tilbyde Dronningen sin Tjeneste. Han skal imidlertid være modtaget paa en temmelig unaadig Maade, og tillige have erholdt Befaling til strax at begive sig til England. Med ham afreiser, som man siger, Diet, endskjøndt den kongelige Familie ugjerne seer hans Bortreise.