Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-23
Her er ingen Almuesmand der har tillagt sig nogen betydelig Formue. Naar undtages Hopsøe, der tilhører Rasmus Parelius, en Gaard, der ligner en net liden Kjøbstad, formedelst Mængde vel forsynede Brygger, Baadenøster, Avls- og Vaaningsbygninger, alt net bygt og vel vedligeholdt, og nogle faa Gaarde paa Øens Sydside, som hist og her ei er fuldt saa meget Ørken, som de tre andre Sider, see alle Almueboligerne høist elendige ud. Fattigdom er her det almindelige; thi af Tiggere, eller Mennesker, hvis Kaar ere saa dybt under Folkemængdens almindelige Kaar, at de leve af disses Gaver eller Sammenskud, er her endda ikke saamange. Ved Folketællingen 1801 beløb Almisselemmernes Antal sig og kun til 49. ei fuldt 1 Tigger mod 75, som ei er det. Her bæres ingen særegen Nationaldragt: Mandfolkene ere klædte som, hvad de ere, Søfolk, Qvinderne som disses i Stæderne. Paa Silketørklæder nær, som de, der kan, have til Stads her, som i og om Thronhjem overalt, svøbte om Hovederne, ere de ei engang net, kun sjelden reenligt klædte. Her hersker ingen Sygdomme. Radesygen skal være den eneste. Ei engang det nat, som i Jnd bygderne er saa saare almindeligt, er det her eller i samtlige Havegne nær saa meget. Alligevel bære alle Mennesker paa et gustent og sygeligt Udseende. - Husene ere her, som paa Ørlandet; dog haves her, i det ringeste for en Deel, at sige paa selve Hittern, Træ til Brændsel, ogsaa til Huus bygning haves noget af Landets Fyrreskove. Den er i Strømfjorden en Sav, som dog kun gaaer en Deel af Aaret, da Vandet efter Midsommer mangler. Uagtet Landets nendelige Moser ere dog Bækkene og Vanddragene her ubetydelige. Moserne ere her synderlig svampige. Det hielper lidet at gjennemskiære dem; de holde ligefuldt paa det Vand, hvormed de ere inddrukne Ved Hopsø og nogle flere Steder viser Exemplet vel, at det gaaer an at tørre dem og gjøre dem dyrkelige; men sikkerligen vil det her fordre megen Møje, dog ei vanskeligere eller anderledes er det her, end overalt i Havegnene, hvor dog saamange Steder Op dyrkningen, endog hvor den ei er sikker for den her aldrig kjendte Bortfrysning, er bragt saa meget videre. - Naar man paa de dertil beleilige Steder, der gives i Mængde, bragte Udtørringen for det første blot saavidt, at der avledes Hø til Vinterfoder, saa vilde meget snart Qvæg- og især Faareavlen her mangfoldigen kunde udvides paa et Land, hvor man er fri for Antallet af de Rovdyr, der ere Hyrdenæringen paa Norges hele Fastland, til saa meget stort Afbræk. Naar man ved dygtig Qvægavl skaffede sig Gjødsel, saa vilde med en langsomme Skridt Kornavlen følge som af sig selv for Landmænd, der lagde an paa at benytte Landets Fordeele. - Men af dette skeer dog intet, eller det gaaer med treven Sneglegang, om det og det mindste gaaer frem, saalænge Næringssyslerne ei ere deelte, ei Landmanden Landmand, Fiskeren Fisker. Det troløse Fisker afbryder og standser hvert Øieblik Landmandsfliden. Det hielper ikke, at Aartusinders Erfaring viser, at fiskeren stedse lever i Usselhed. Solivets dovne Besværlighed, Svinskhed og Tværhed vænner desuden sin Dyrker, af fra den Raskhed, den vedholdende Anstrængelse, den Ordentlighed og Nøisomhed, og dog den Lyst til at nyde Livet blideligen efter Arbeidet, som er Sielen i Landbovæsenet. - Det er dog med alt dette skrækkeligt, at see de mange Qvadratmile, som, skjøndt maaske ei i Stand til nogensinde at vorde saaledes befolkede som Ærro og Amager, dog kunde ved nogen endnu maadelig Dyrkning, komme til at ernære mange Gange flere, end nu, at henligge saa skammeligen unyttede. Af sig selv bliver det neppe nogensinde bedre. Folk, der eie Formue reise med den ikke til Hittern, uden det skulde være for at deeltage i det Landvæsenet uvedkommende Fiskeri. - Det turde være en Operation, der endda ei fordrede nogen meget stor Capital, at kjøbe nogle af de beqvemmest liggende Gaarde, lade sig disses Andeel af det fælles Jndland eller øde Mark udskifte, indfrede den, inddeele det Hele paa beqvemmeste Maade, bebygge det med henligtsmæssigen indrettede Bønderboliger, anskaffe den fornødne Besætning af Kreature, gode Køer, gode Faar, fornødne Heste, anvist Strandsidderne ved Kysten Boliger med det ganske lidet af Jord, som det maatte tillades dem at befatte sig med, men til selve Bøndergaardene at skaffe sig dulige og gode Colonister fra nogle af de Oplandets besværlige Fjeldbygder, hvor dog Kornavl drives, hvor Jndbyggerne ere bekiendte for Stræbsomhed, og de dermed forbundne Dyder, og hvor Landets naturlige Beskaffenhed har gjort dem Nøisomhed saagodt som medfødt, som ere vandte til et haardt, møiefuldt Liv, og hvor Befolkningen jevnligen giver et Overskud, som maa søge Ophold uden forFødebygden, saadan er, især Rennebo Nordenfields, formodentlig og Sundalen, men især nordre Guldbrandsdalen, og vel nogle Bygder af Østerdalen. (Handelstid. Forte,