Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-01-14
Jndsendt. Til Nykjøbing Byes eligerede Borgere. Var den første Følelse, der opsteeg hos mig ved Synet af Deres Jnserat, Glæde over at De, som jeg da troede, bragte den offentlige Stemme et Offer ved at gjøre Deres Anskuelser, til Gjenstand for en offentlig Discussion, da maa jeg tilstaae, at denne Følelse snart blev forvandlet til en harmfuld Jndignation over Indholdet, og da jeg derfor havde gjennemlæst hele Deres Svar, troede jeg sikkert, at De ikke selv kunde have forfattet dette uheldige, Deres Medborgere i høi Grad fornærmende Product. Dog, denne Troe maatte jeg snart forandre, da jeg ved atter at gjennemlæse Stykket fandt Dem at tale om "und Logik, medens Stykket heelt igjennem var fuldt af Synder mod denne Videnskabs første Grunde. Som en Følge heraf kunde jeg gjerne spare enhver yderligere bemærkning og roelig overlade Deres Svar til den Skjæbne, den offentlige Stemme alt har fordømt det til, men da De af minTaushed letteligen kunde ledes til at troe, at have frembragt noget Ypperligt, og derfor fremdeles følge de af Dem udtalte Grundsætninger, anseer jeg det dog rigtigst, at gjøre nogle Mod bemærkninger. Hvad Deres Yttringer og Raadmænd angaae, da indskrænke de sig ganske til at De ikke ansee saadanne som et Gode, men hvorfor De tvertimod Stænderne og Lovgiveren, have denne Anskuelse, derfor ere De endnu blevne Publicum Beviset skyldigt, og jeg maa derfor atter henvise Dem til de Dem sikkert aldeles ubekjendte Stænderforhandlinger denne Gjenstand betræffende. For Deres Mening om at Byen kun skal have 6 Repræsentanter og en særlig Skatte=Ligningskommission have De dog anført nogle Grunde, og skjøndt de ere saa som saa, vil jeg dog lade dem urørte og overlade det til mine Medborgere at dømme os imellem. J det jeg derfor med Hensyn til denne Deel af Deres bemærkninger kun vil gjøre Dem opmærksom paa, at det intetsteds er befalet, at dertil de af Dem nævnte Bestillinger, saasom SkatteligningsCommissionen &c. &c. skal ene vælges valgbare Borgere, kan jeg ikke andet end her yde Dem min fulde Beundring for den Selvtillid hvormed De tillade Dem at sige, at det vil være vanskeligt at finde et større Antal, end det af Dem bestemte, der med fornøden Værdighed (1) og Sagkundskab forDe maae at udfylde deres Plads udi Forretningerne. J Sandhed, det kan man kalde at forstaae at hædre sig selv, thi det er jo dog ei andet end at sige, at blandt Byens henved 22 Kjøbmænd og end flere Haandværkere, er ingen dygtig som De, de indtage den første Plads, og hvorved mon De have erhvervet Dem denne. Maaskee derved, at Borgemesteren, det er een siger een Mand, har troet Dem dygtige, mine Herrer, til den Post De nu beklæde, eller maaskee ved Deres evig mindeværdige men rigtignok bram frie Fortjenester ved Kirkeskatten, som Byen blev paalagt, Dog jeg vil ikke indlade mig paa en Undersøgelse, der kun kan lade mig finde – et Jntet, og i det jeg derfor springer de Meget over, der kun indeholder de ærede Herrers egen Roes og Deres ypperlige statistiske Bemærkning, der formodentlig ikke passer paa Danmarks mindre Kjøbstæder, gaaer jeg nu over til at omtale Kæmneriet. Saaledes som de ærede Herrer nu sige at De have tænkt sig Kæmneren, thi Regulativet indeholder Jntet om de mange Kæmneriet uvedkommende Forretninger, der skal paaligge ham, men kun at han kan faae apparte Betaling til Skattekræveren, er der virkeligt noget for, at han faaer fast Løn, men gjør man ikke Kæmneriet vidtløftigere end det nødvendigt bør være, behøves ingen lønnet Kæmner; thi hans Forretninger bestaae da kun i een eller to Gang om Fjerdingaaret at erholde udbetalt en bestemt Sum af Byens lukkede Kasse, for derefter strax at udbetale største Delen til Fattige og Skolekassereren og Resten til de løbende Kæmner-Udgivter, hvorover han har at afgive Extracter til de Tider, som bestemmes, følgelig om fornødent gjøres, hver Maaned. De 7000 Rbd. Byen antages at svare aarlig Skat, opkræves, som bekjendt, flere Gange om Aaret, og indkomme da ikke paa engang, men successivt. Var man derfor ikke bange for at følge noget Nyt, men tog Exempel af andre Communer, kunde man, ved at bestemme, at Skatterne betaltes eengang om Maaneden til den eligerede Borger, der da tilligemed Kæmneren var tilstede paa Raadstuen, undgaae at Kæmneren fik nogen betydelig Oppebørsel, og Spørgsmaal om Caution bortfaldt saaledes, ligesom ogsaa Skattekrævere bleve overflølige, hvilke, om de opfyldte deres Forretninger saaledes som de eligerede Borgere ville have det, snart vilde blive en utaalelig Byrde for Borgerne, der jo intet Øieblik vare sikkre paa, at blive forstyrrede af slig, maaskee paatrængende Person. Af en ikke lønnet Kæmner, kan efter Frd. 8 24 ikke forlanges Caution og følgelig kan ingen af denne Grund undslaae sig for denne Bestilling som Ombud. De til Kæmnerens Løn bestemte 300 Rbd. udgjøre pr. Jndivid circa 18 s. medens Udpantningsgebyret kun er 32 s., (jeg tillader mig endnu at regne pr. Jndivid, og tænker de ærede Herrer ikke denne Gang have noget mod Beregningen, der jo, om jeg regnede efter Familierne eller Skatteyderne, vilde blive endmere i Deres Disfaveur) og antager man tillige, at der for Tiden skeer Udpantning hos Deel af Byens Jndvaanere, men senere kun hos 1/2 Deel, saa faaer man det Resultat, at alle Byens Jndvaanere betal 300 Rbd., for at den for Udpantning forskaanede 1/2 Deel kan spare 58 Rbd. 4 Mk., eller at en Familie regnet til 2 Jndivider (altsaa det mindste Antal en Familie kan bestaae af) betaler 36 s. for maaskee at spares for en Udgift af 32 s. Om de eligerede Borgere kunne finde sund Logik i et saadant Resultat, skulle i Sandhed undre mig, thi jeg maa tilstaae, jeg formaaer det ikke; men, vil man maaskee sige, alle de øvrige Forretninger Kæmneren skal overtage, skulle og betales. Heelt vel, min Herrer, men maae vi først faae Beviis for, at det er nødvendigt at han overtager dem; det skal dog vel ikke findes i at Fattigregnskabet endnu ikke er aflagt, Giv kun Tid, mine Herrer, det er endnu een af Levningerne af den gamle Suurdeig, der vel ikke kommer oftere, og noget Tab har jo Communen her aldeles ikke at frygte. Caution mener De, er nødvendig, da Control ikke kan sikkre for Tab; meget rigtigt naar Controllen er af den Beskaffenhed, som blev brugt mod Printzlau i sin Tid, og skulle De virkelig troe ikke at kunne gjøre det bedre, da skal dette første Exempel paa Mistillid til egen Værdighed og Sagkundskab ikke forurolige Dem, thi vi andre skulle vel finde Folk, der forstaae at controllere, især da De dog maa indrømme mig at det hidtil var uhørt at nogen Borger heri Byen løb bort med Communens Penge, skjøndt vi desværre have flere Exempler paa, at sligt er skeet af Embedsmænd og Fuldmægtige, og det uagtet de have stillet Caution. Vel er Nykjøbings Commune ikke riig, men at den har flere Jndvaanere, hvis Retskaffenhed alene er Borgen for at Kæmneriet kan betroes dem, vil dog vel de eligerede Borgere, ikke nægte. At 1610 Jndvaanere betale 7000 Rbd. i Skat, eller over 4 Rbd. pr. Jndivid, kan afgive et Beviis paa hvorledes Byen er beskattet, og dog tager man ikke i Betænkning endnu at foreslaae en aldeles unødvendig Udgift. Hvad Deres Slutnings=Tirade angaaer, om Deres egen Værdighed og om at De ikke have skrevet af Agtelse for mig, da vil jeg tilgive Dem samme, ligesaavel som det øvrige Umotiverede Deres Svar indeholder, men da det synes, som disse Slutningsord ere beregnede paa et andet Publicum end de heri Byen, maa jeg dog tilføie, at ligesom De neppe er uvidende om, at den, der skrev hine bemærkninger, virkelig er Borger heri Communen, saaledes veed jeg ogsaa at flere af mine Medborgere have sagt Dem, at de billigede hvad jeg skrev. En Borger.