JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Den birmaniske Religion er Buddhas, som de kalde Gaudamah; den kjender ingen blodige Offere og er yderst tolerante. Birmanerne have kun en i Klostere boende Munke= og ingen Secular Geistlighed. Alle Geistlige leve ugifte og spise kun eengang om Dagen. Sandselige Udsvævelser blandt dem have til følge, at de udstødes af Geistlighedens Classe med al Offentlighedens Skam. Alle Geistlige ere Lærde og nyde megen Agtelse for deres Sædelighed og Kundskaber, De alene tør male og forgylde. Fordum gaves der og Præstinder, men man har afskaffet dem, fordi det blev befundet skadeligt for Befolkningen: en Gjenstand, der meget sysselsætter den birmanniske Regjering, for at kunne vedligeholde Statens Uafhængighed mellem Britternes Rige ved Ganges og det chinesiske. Alt for stor Befolkning frygter man ei i nogen Deel af det østlige Asien, og taaler derfor heller ikke i China Fruentimmers Udvandring. Det hirmanniske Rige kjender ingen arvelige Embeder, men har en meget fornuftig Civil- og Criminallovbog, hvori Lovgiveren først yttrer almindelige Retsgrundsætninger og derpaa nærmere anvender dem paa Privates Retsforhold. For Tyverie er Dødsstraf kun fastsat, naar Værdien er meget stor eller det er forbundet med Omstændigheder, som forøge Brøden. Dødsstraffen udføres sædvanligt ved Halshuggelse, og træffer ogsaa dem, som nyde Opium og overhovedet Drukkenholdte. Jmidlertid har Øvrigheden en stor Magt til yderst at formilde de lovmæssige Straffe, og faa Straffelove fuldbyrdes i deres hele Strenghed. Den staaende bevæbnede Magt er meget ringe i dette Rige. En Hærs Udskrivning skeer ved Conscription, da et vist Antal Huse stiller en Kriger med fuld Udrustning eller maa betale en betydelig Pengestraf. For alle Subordinationsfeil bøder enten den Conscriberede personligt, eller hans Familie, hvor uskyldig den end er. Det meste Landmilitair tjener paa Kronens store Søbaade, som kun stikke tre Fod dybt og ere forsynede med Skyts. Statsindtægt er Tiende af ethvert Jord product og hver Jndførsel. Skatten er rig og enhver Regent anseer en stærk Handel for Jndkomsternes sikkreste Grundvold og kalder sine store Toldindtægter Fremmedes Tribut.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Indenlandske Efterretninger. J Aaret 1823 fremstillede kun tre Jndivider sig til den fuldstændige juridiske Examens practiske Prøve. J den Anledning hedder det i det nyligen udkomne 34 Hefte af Efterretninger om Kjøbenhavns Universitet o. s. v. Grunden til, at denne Gang, ligesom den forrige, Antallet af dem, som indstillede sig til den fuldstændige juridiske Examen, var mindre end sædvanligt, uagtet det forholdsmæssige Antal af dem, som dyrkede det juridiske Studium, ikke er betydelig formindsket, ligger deri, at efter den forbedrede Indretning, som det juridiske Studium ved Universitetet har faaet ved Fdn. af 26 Jan. 1821, udkræves nu større Fuldstændighed og Grundighed i Kundskaber, og saaledes en længere Forberedelsestid end forhen. Om en føie Tid vil det sædvanlige Forhold igjen indtræde. Ved deres Capitalers Omskrivning 1813 have de lærde Skoler ialt tabt 99,808 Rdlr., eller henimod 1/2 Deel af hele Capitalbeløbet, som oprindeligen var 538, 111 Rdlr., og omskreves til 438,303 Rbd. Sølv. Mindst tabte Odense Communitets Eiendomme, som udgjøre en Deel af den almindelige Skolefond. Deres Capital, 159,058 Rdlr., blev omskreven til 155,271. Størst Tab led Aarhuus, Slagelse og Viborg, Skole.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Odense. J Kjertinge, Kjølstrup Sogn, er en Bondekone den 26 f. M. ogsaa nedkommen med Trillinger, en Dreng og 2 Piger, som alle 3 bleve levende fødte og hjemmedøbte, men siden ere døde, Drengen 8 Timer, den ene Pige 11 Dage og den anden 20 Dage gammel. Moderen befinder sig temmelig vel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Aalborg, d. 19 August. Skonneren Hermoder, Capt. Sammel Nielsen, af Svelvigen, som udclarerede herfra den 10de Dennes til Drammen med Korn og Fedevarer, er kommen ind til Frederikshavn under Havari, efterat have stødt paa et Nev ved Læss, og maa losse hele Ladningen. - Kuffen Avantura, Capt. Haagen Sommer, ankom til Lissabon den 22de Juli, og Jagten Tvende Sødskende, Capt. Otto Pallesen, til Cronstad den 26de Juli, begge fra Aalborg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Blandede Efterretninger. De franske Skuespildigteres Frugtbarhed, overgaaer at Forestilling. Mr. Scribe har i Aaret 1821 ladet opføre sexten Stykker, 1822. sytten og 1823 atten, altsaa i tre Aar 51. Af disse er kun et eneste, Borgeren i St. Denis gaden, faldet igjennem. Mr. Carmouch har i afvigte Aar faaet spillet 17 Stykker, Armant Dartois 13, Mr. Francis 10, Mr. Frederic de Courcy og Mr. Brazier hver 9, Mr. Dessaugiers, Melesville, Henri Dupin og Theaulon hver kun J hele Frankrig ere i afvigte Aar 209 nye Stykker blevne opførte, og Landet tæller ialt 360 nulevende dramatiske Forfattere; 161. af samme have i forrige Aar ladet opføre Stykker i Paris. J Aaret 1822 have 161 Digtere, men i Aaret 1821 derimod kun 129, leveret Arbeider. Af nye Værker ere i Frankrig trykte i afvigte Aar 6007, altsaa 185 flere end 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Af musicalske Arbeider udkom 1822 kun 229 nye Værker og 1823 derimod 365.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Den bekiendte Orientalist Klaproth, der, paa den preussiske Regjerings Bekostning, befinder sig i Paris, hvor han især er sysselsat med at udarbeide en chinesisk Ordbog, har i det franske Sprog udgivet et Skrift angaaende Asien, indeholdende historiske, geographiske og philosophiske Undersøgelser over Orientens Folkeslag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
Kjøbenhavns Børs, d. 24 Augusti. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer, (uden Renter, 91. Nationalbank-Obligationer, (af Laanet 4 Februari 1820, uden Renter) 100 1/2 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 97 1/2. Dito 4000 Bcomk. 97. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 a 104 3/4. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 15 3/5 a 16. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier . . Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-24
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoiret. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Enkelte Numere overlades ikke Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 69. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 August 1824. Formeentlige Midler mod Mysticismens og Pietismens Udbredelse. Af en dansk Geistlig. (Vogter Eder, at J ikke blive til et Bytte for Nogen ved en forfængelig og forførende verslig Viisdom, som hører til Menneskenes Traditioner, til Jøde dommets Skikke, men ikke til Kristi Lærdom; thi i ham boer virkelig al Guddommens Fylde! Paulli Brev til Coloss., 2 Kap. 8 og 9 V.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
(Slutningen i næste No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Indenlandske Efterretninger. Af Doctorringe ere i denne Tid fjorten i Arbeide. Hver Ring veier omtrent 2 1/2 Qvintin i Guld; Pladen omtrent 1 1/2 Qvintin. Paa samme sees Minervas Brystbillede, omgivet af en Laurbærkrands, præget med et dertil forfærdiget Stempel. J Ringen selv læses Doctorens Navn og naar han blev promoveret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Søndagen den 8de August sidstleden jordedes paa Nørre Høyrup Kirkegaard i Fyen Almisselem og Enkemand Clemen Larsen, som opnaaede en Alder af 100 Aar. Han var født i Dronninglunds Sogn i Jydland, den 5te August 1724; har staaet i Handskemager-Lære i Odense, hvor han blev gift for 64 Aar siden; 1816 døde hans Kone, som da var 91 Aar gammel. Samme Efteraar som hun døde om Vente ren, kunde de endnu begge gaae til Odense Marked fra Høyrup, omtrent 2 1/2 Miil. Clemen Larsen nød næsten uafbrudt Sundhed, kunde lige til det sidste høre meget grandt, derimod har han i nogle Aar været ganske blind; i de sidste 20 Aar har han været Almisselem der i Sognedistrictet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Blandede Efterretninger. For at give Gaden Maidenlane i Newyork et regelmæssigt Udseende, var det nødvendigt, enten at nedrive et Huus, eller rykke det 21 1/2 Fod tilbage. En Hr. Simon Brown, som allerede forhen havde aflagt Prøver paa sin Konst, at flytte Bygninger, paatog sig at flytte det, og det gik saa fortræffeligen, at det hele af Muursteen opførte Huus, hvis Vægt ansloges til 7000 Centner, blev inden to Dage, ved Hielp af et velanbragt Maskinerie, uden at lide mindste Skade, rykket tilbage. Vinduer, Dørre, Røgfange alt blev i den bedste Stand og man var saa sikker paa Sagens gode Udfald, at ikke allene Eieren blev i Huset, men ogsaa et Selskab af 150 Nysgierrige strømmede til, for at være Vidne til dette Underværk. Bekostningerne udgjorde omtrent en Femtedeel af Husets Værdie. De vilde ikke have været saa store, dersom Terrainets Vanskelighed ei havde gjort det nødvendigt, at hæve Bygningen to Fod over sid Niveau. Maskineriet blev sat i Bevægelse blod ved ni Mennesker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Directeuren for Observatoriet, i Neapel, Prof. Brioschi, har nyligen opdaget med en fortræffelig Tubus af 9 Fods Brændvide og et 72 Tomme stort Objectivglas paa Solens Skive, af den østlige Rand til, en Plet (macula sola ris), som er i Gjennemsnit over tre Jordhalvdiametre. Den saae ud som en uregelmæssig Forhøining med tagget Rand og en i det Jnderførende Fordybning, hvori uhyre Jldmasser syntes at styrte sig. Næst denne store Plet dannede der sig snart endnu adskillige smaa, og den hele Solflade lignede et af Storme bevæget, i en Frastand seet, umaaleligt Jldhav.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Om Spanien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
J Briese aus Spanien von Leucadio Doblado, Hamb. 1824, beretter Forf. (som antages. at være H. M. Quin), at Jntolerancen har fordrevet ham fra Spanien, hvor han har tilbragt sin Ungdom og endeel af sit Liv. De bigotte og fanatiske Fordomme, som endnu beherske en stor Deel af Folket, siger han, udgjøre een af de fortrinligste Gienstande for hans Værk. Overalt har han ikke allene til Formaal, at skildre de sidste Aars politiske Begivenheder, men ogsaa Folkets Characteer, dets selskabelige Liv, de forskjellige Stænders Sæder og de mærkværdigste Scener, hvori Spaniernes Eiendommelighed afpræger sig. Hovedtrækkene af dette Malerie ere noksom bekiendte. Overtro og hiin falske Andægtighed, der hader og forfølger Anderledestænkende, ere altid Uvidenhedens Ledsagere. Den almindelige Spanier hører til de vankundigste Mennesker i Europa. Alligevel var dette fordum ganske anderledes. Jntet Land havde saa talrige lavere og høiere Skoler, som Spanien, men de sank dybt i Munkenes Hænder. Scholastiske Spidsfindigheder er det eneste, hvori Disciplene opnaae nogen Færdighed, og endskjøndt Carl III. oplyste Ministere gave sig stor Umage for, at forbedre Universiteternes og de høiere Skolers Tilstand, saa vare disse velgjørende Bestræbelser dog kun af ringe Held. Enkelte gode Hoveder trænge vel ogsaa her frem; men Jnqvisitionen lægger dog næsten uoverstigelige Hindringer i Veien for saadan Fremstræben, da selv Regjeringen ikke har været istand til at beskytte ansette Statsembedsmænd imod den. Uden Jnqvisitionen havde det ikke været mueligt, at bringe et kraftigt og talrigt Folk fra den Velstand og Culturs (?) Høide, hvorpaa det i det 15de Aarhundrede befandt sig, til dette Trin af almindelig Forarmelse, Dovenskab og Uvidenhed, og ved alle disse Onder tillige at berøve Landet Halvdelen af sine Indbyggere, som det i Spanien i to Aarhundreder, det 16de og 17de, har været Tilfældet. Om end Jnqvisitionen siden en rum Tid ikke har turdet brænde sine Slagtoffere, saa har dog dens Virkning ikke været mindre fordærvelig for Folkets videnskabelige og moralske Opdragelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Spanien er et evigtalende Beviis paa, hvormeget Despotismen, ledet af Munkeaand, kan bringe endog den meest blomstrende Stat til at synke. Under Carl V. og Philip II. drev dette Rige den største Handel i Ostindien og i Europa. Dets Konstflid var saa stor, at det, efter Don Geronimo de Ustariz's Beretning, talte i en eneste Stad, Sevilla, 60,000 Silkevæverstole; Klæderne fra Segobia og Cataluna vare de skjønneste og afsætteligste; dets Markeder bleve besøgte af alle Kjøbmænd i Europa, paa en eneste Messe i Medina blev, saaledes som man seer af en Indberetning fra Ludvig Valle della Cerda, overfor 150 Mill. Scudi i Vexler negotierede. Men tre Ting styrtede Spanien fra den høieste Velstand i den største Elendighed. Fanatismen, hvorved de vindskibelige Maurer bleve fordrevne og Jnqvisitionen indført; adskillige af dets Regenters Erobringssyge og Pragtlyst, og endelig Americas Opdagelse. Ved Maurernes Fordrivelse mistede Riget paa eengang en Million flittige og arbeidsomme Indbyggere. Carl V.,der altid laae paa Reiser og stedse var indviklet i Krig, forødte uhyre Summer i Tydskland, Jtalien og Africa. Hans Ødselhed overgaaer al Forestilling. J sin Regjeringstid gjorde han halvtredsindstyve Reiser. Da han sendte sin Søn til London, for at ægte Dronning Maria og antage Titel af Konge af Engelland, tilstillede han Banken i London syv og tyve store Kister med Sølv i Stænger og hundrede med præget Guld og Sølv belæssede Heste. Philip Il., hans Søn, var ikke mindre ødsel. Han førte paa een Tid en Landkrig mod Prindsen af Oranien, mod Henrik IV. af Frankrig, i Genf og i Schweiz, og en Søkrig mod Engelland og Holland. Hvilket Forlis for Nationen var ikke det af 150 Seilere bestaaende og aldeles mislykkede Tog mod Britterne? Hans Despotisme i Nederlandene og hans Ærgjerrighed i Frankrig kostede ham over tre Tusinde Millioner Liver rede Penge. Vel opdagedes i Slutningen af Carl tes Regjering (1545) Potosis berømte Miner og fra den Tid indtil 1638 ydede de Spanien et Udbytte af 395 Mill. 619,000 Piastre. Men netop denne lette Maade at komme til Penge paa, dræbte al Flid og Stræbsomhed, Jstedet for, at dette Rige forhen forsynede de fleste andre Lande med sine Konstflidsproducter, maatte det siden, nedsjunket i Ørkesløshed og Dovenskab, hente sine fleste Fornødenheder udenlands fra. Dets Guld og Sølv gik ud af Landet, dets Fattigdom og Usselhed bleve tilbage. Saaledes har det nu i en Tid af tre Aarhundre. der befundet sig i en uophørlig Kamp mellem Fortvivlelse og Afmagt. J den nyeste Periode har, som det i hine Breve fra Spanien hedder, Geistligheden været den egentlige Aarsag til alle de Bevægelser, der hæriede Landet. Dens Jndflydelse paa Regjeringen grundede sig paa den Omstændighed, at Tronen blev angreben fra samme Sider, som ogsaa maatte blive farlige for Præsterne: af Frankriges daværende Behersker og de republicanske Jdeers Tilhængere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Kjøbenhavns Børs, d. 27 Augusti. Cours. Hamb. 2 M. 233, a vista 236. Spec. 238. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 4 1/2 s. Disconto 5 pC. - 4 pCt. Kongl. Obligationer (uden Renter) 91. Nationalbank-Obligationer (af Laanet 4 Februari 1820, uden Renter) 100 1/2 Rbd. r. S. eller 120 Rbd. Sedl. pr. 100 Rbd. r. S. Hamborger Laan af 1819: 3000 Bcomk. 97. Dito 4000 Bcomk. 96 1/2. - 6 pC. norske Obligationer ved Hambro & Søn 104 1/2. - Norske Speciessedler pr. 10 Spec. 16. - Svenske Sedler 55. - Asiatiske Actier 87.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
J disse Dage er udkommen: Riimposen af T. V. Heegaard, Klokker og Cantor til Domkirken i Viborg, med Forfatterens Portrait i Steentryk, 80 S. 8vo. Autor har forsynet sin Bog med det Motto: "Min Ven, stil din Haand i min Pose, Tilgiv om dig træffer en Glose. Anmeld, har været saa heldig, ikke at træffes af en eneste Glose, uagtet han dog har stukket Haanden temmelig dybt i denne Pose, og han kan derfor saa meget trøstigere anmelde den her. Hr. H. har tilegnet Musernes Sønner, sin Bog, og Forerindringen er et Slags Formaningstale til denne. Han beder den modtage taalmodigen den nok saa strænge Dom af Critikens alt corrigerende Haand, da dette vil vise ham, som Fader, at den ikke sættes i Classe med Maculatur, hvilket vilde være ham det allerhaanligste. Forerindringen er Prosa. Den poetiske Deel af Skriftet aabnes med en Prolog, der begynder saaledes: Thalia, Gudinde, ol skjænk mig dit Blik, Jeg ønsker i selve Henrykkelsens Hik, At offre dig Myrrhe, en Røgelse fiin, Og skjænke dig Lædske af Lacrymæ-Viin. Men da jeg har hørt, at du taer til Tak Med Riim, Pasiar, ja stundom med Snak: Saa tyer jeg Gudinde til Fødderne dine Og beder dig lytte til Digten mine, Ja beder, du naadig vil høre en Mand Som beiler om Gunst, men mangler Forstand, Til sig at udtrykke i Værs, Poesie Og derved see Kummer at svinde forbi." Bogen faaes hos Boghandler Reitzel, paa store Kjøbmagergaden No. 1. Seraphen og Krigerne. (Efter B. Franklin.) Oh, Caracalla, though thy heart was steel, Welve men like thee, who long have ceased to seel (Skjøndt Staal dit Hjerte, Caracalla, var, Dig ligner mangen christelig Barbar!) Byron." (Parga.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
En ung Seraph, som, for første Gang, ned sendtes til Jorden, med et Budskab fra den Evige, fik Aanden af et gammelt Statsbud til Veiviser. De svævede ned over Havet, der ombølger Martinique, i Middagsstraalerne af hiin lange Dag, da Rodneys og Grasses Flaader udkjæmpede den rædsomste, meest haardnakkede Ødelæggelseskamp. Jgjennem mørke Røgskyer saae de Jldsvælgenes Luehav - Skibenes Dæk opfyldte med Dynger af sønderslidte Lemmer, af Døde og Døende - synkende, brændende, eller i Luften flyvende Seilere kort al den ubeskrivelige Ødelæggelse og Jammer, hvilke rasende Krigere saa mordisk udbrede, oftest kun foren Bøddelære, som er Menneskeslægtens dybeste Skjændsel. Da brusede Seraphens Vinge, da lød hans Tordenrøst til Veiviseren: "Elendige, hvor fører du mig hen? – Du skulde ledsage mig til Jorden, og har bragt mig til Helvede "Nei!" svarede Statsbudaanden: "dette er virkeligt Jorden, og disse Myrdende ere Mennesker. Diævlene behandle hverandre aldrig saa grusomt, dertil have de for megen Aand og Følelse! O. Chios! Jpsaral Helvedforbund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Blok Tøxen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-28
Rettelser. J No. 62, S. 987, Lin. 19, for den gule læs: det gule - Lin. 32, forend i læs: som i Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-31
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Enogtyvende Aargang. No. 70. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 31 August 1824.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-31
Reisen til Hamburg. (Fortsættelse; see No. 67.) Værten i dette Gjæstgiversted var ikke af de Mennesker, der ønske at kaste et Slør over deres Herkomst eller Byrd, og havde han været i Napoleons Sted, saa vilde sikkert ikke hiin Marschal, der over Taflet mindede Keiseren, at have som Cadet i Brienne yndet en vis Ret, der just blev fremsat, neppe være falden i Unaade. Det glædede ham tvertimod, at kunne tale om det Held, han havde havt, og han fortalte mig i een af vore første Samtaler, hvorledes han tilforn havde tumlet sig i Verden. Ogsaa erfarede jeg siden, at han skal have bearbeidet sine Ungdoms Hændelser i et Drama, under Titel af der Handwerker auf Reisen, der skal være blevet givet paa Hamburger Berg, med udeelt bifald, endskjønt hans Beskedenhed ikke tillod ham at nævne sig som Forfatter. Som Musernes Vært har jeg ikke havt Leilighed til at lære at kjende ham, men som min Vært fandt jeg ham yderst beleven, forekommende, paapasselig, og jeg tør frit anbefale hans Huus til Enhver, som ønsker et godt og beqvemt Herberg. Opvarterne vare to. Den ene, en født Hamburger, som førte Titel af Taffeldækker, med et grønt Forklæde for, havde aldrig været fire Mile over denne Stads Grændser; den anden, en født Engellænder, havde været i Kjøbenhavn, ja endog adskillige Aar i Moscou. Hamburgeren var en ægte Patriot, der hang med Liv og Siel ved sin Fødeby; Engellænderen en Cosmopolit, der meente, at Fødelandet var overalt, hvor man fødes godt. Hjertet hoppede i den første, naar han berørte Hamburg og Alt hvad der var Hamburgsk. De Franske gad han ikke høre nævne; med spartansk Stolthed, talte han om, hvorledes Hamburgerne havde jaget disse slemme Gjæster paa Flugten. Overalt ere de Franske endnu meget forhadte her.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1824-08-31
En af Gjæsterne ved Table d'höre fortalte mig, at han, skjøndt meget phlegmatisk af Natur, dog bliver yderst cholerisk, naar han hører Napoleon roses eller Hamburg lastes. Ved saadan en Leilighed var det ham umueligt, sagde han, at betvinge sig selv. Han tager da strax sin Hat og gaaer sin Vei. En gammel Bedstemoder forsikkrede mig i sin Lænestol, at hun, hver Gang hun faae Emuhl kjøre i sin Cabriolet, kunde læse i hans Øine, om han havde noget Ondt i Sinde, eller om han næste Dag vilde lade nogle af de skjønneste Stæder i Omegnen afbrænde, for at stille sin Tigerharme. Taffeldækkeren talte med den inderligste Henrykkelse om de mange Franskmænd, der druknede i Elben. Han meente, at de Tider, som Hamburgerne oplevede under Napoleon, aldrig kunde komme igjen, mindst nu, da de talte 10,000 Mand Borgergade, foruden en Hansetisk Legion paa - 1500 Mand, og Tydskerne vare saa nøie og mægtigen forbundne, at de, hvilket Øjeblik det skulde være, kunde stille 800,000 Mand i Marken. Foruden disse to Opvartere var der endnu en tredie - i dobbelt Forstand en Janus, hvis ellers den Hypothese er rigtig, at Janus kommer af Janu og Jani, (Huusdørre og Indgange). Neppe vil Læseren kunne gjætte hvo hiin Person egentlig var, og jeg selv fandt i de første Dage Gaaden temmelig mørk. Denne tredie Opvarter indfandt sig sædvanligen om Aftenen. Ansigtet var mig meget bekjendt, men til hvilken Krop det egentligen hørte, vidste jeg ikke strax. Han var klædt i en grøn Trøie og mørke Beenklæder, ligesom hans Medtjenere, men af Figur var han høiere. Med lidt mere Skarpsindighed havde Gaaden snart været løst; thi naar jeg om Aftenen gik ud, fandt jeg altid i Gadedøren - en Defect. Omsider faldt det mig ind, skulde den gallonerede Schweizer og den tredie Opvarter ikke være een og samme Person? Jeg undersøgte, sammenlignede og fandt, at han var ganske den samme. Da Mennesket mere stod i Gadedørren for Stads, end for Nyttens Skyld, saa var han kun Portier, saalænge Solen kunde bestraale hans gallonerede Liberie og store Sølv knap, men neppe havde dette herlige Verdenslys begivet sig bort fra Forbundstaden Hamburg, førend han kastede den Schweizerlarve, han hele Dagen havde været indsvøbt i, og, ligesom forvandlet til en vinget Sommerfugl, fløi op og ned af Trapperne. Saaledes var dette Subject om Dagen Portner, og om Aftenen Opvarter.