Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-03-12
Udenlandsk. Rusland. Der er foreløbigen fra Petersburg talt om adskillige overdrevne Fordringer, som den tyrkiske Gesandt Hall-Pascha skulle have gjort, nu skrives der fra Warschau under 12te Febr.: "Vi erholde nu en Skrivelse fra den tyrkiske Grændse, hvis Jndhold er saa fremmed, at vi kun meddele den med den udtrykkelige Erklæring, ikke i mindste Henseende, at ville indestaae for Sandheden deraf." J de senere Dage, hedder det i dette Brev, er man bleven nøiere underrettet om Hensigten af Halil Paschas Sendelse. Jfølge den tyrkiske Religionslære, har Skjæbnen som underkaster alle Verdensbegivenheder en umodstaaelig Nødvendighed, ogsaa frembragt Krigen mellem Rusland og Porten. Paa denne Grundsætning skal den tyrkiske Gesandts hele Andragende være grundet, han skal have forestillet Petersburger-Cabinettet Ubilligheden af Fuldbyrdelsen af Fredstractaten i Adrianopel; thi da Krigen er udbrudt mod begge de krigførende Magters Villie, og de venskabelige Forhold igjen er tilveiebragt, som dog alene kan bestaae ved giensidig Tiltroe, saa er Porten alt formeget overbeviist om den russiske Keisers ophøiede Sindelav, til ogsaa kun et Øieblik at kunne tvivle paa, at det jo vil lykkes Halil Pascha, af Keiserens Ædelmod at erholde nogle Fordringer i Fredsstipulationerne eftergivne, saaledes formener Porten at den Artikkel ganske skal tilsidesættes, som krænker Sultanens Souverainitet, at den de russiske Undersaattere tilstaaede Godtgjørelsessumma ganske hæves, da Krigen fandt Sted formedelst Underhandlingernes Afbrydelse ved den russiske Gesandts Afreise. Hvad Krigscontributionerne angaae, da er det ikke alene Mangel paa Midler, men ogsaa det usædvanlige i Fordringen selv, hvorved Porten afholdes fra at erlægge samme, og Hali Pascha er bemyndiget til at erklære at den tyrkiske Nation aldrig har hørt tale om Godtgjørelse for Krigsomkostninger, og at i de sidste 6 Aar Sultanens Skatkammer er bleven ganske udsømt, samt at ingen nye Paalæg kunne hæves, uden at sætte den offentlige Rolighed paa Spil; Porten ønsker ogsaa at Gjurgewos Fæstningsværker ikke blive demolerede, Aftrædelsen af de asiatiske Provindser, og i Særdeleshed Ackalzik, synes ogsaa de tyrkiske Ministre umulig, da Ophævelsen af de Forbindelser Beboerne staae i med det tyrkiske Riges Store, kun vil drage almindelig Misfornøielse efter sig. Kort sagt, saaledes ønsker Porten gjerne Ophævelse af alle Forbindtligheder, hvis det kunne lade sig gjøre. For nogle Dage siden vare de fra Storherren til Keiseren og Keiserinden sendte Foræringer offentlig stillede til Skue, og bestod af hvide, røde, lysegrønne tyrkiske Shawl, en engelsk Sadel med Tømme og Bidsel, rigelig besat med Brillanter og Solitairer; 2 Bægere af Porcellain med Blomsterkurve, en pragtfuld tyrkisk Sabel med en Skede, belagt med violet Emaille, og Grebet, som besaaet med Solitairer, og Brillianter, en stor Fermoir af Brillanter med en treeraders Snor af orientalske Perler af sjelden Skjønhed og Størrelse. En Guldkam med et Diadem, som forestiller en Blomsterkrands af Asters, Soelsikker og Jmmorteller, Blomsterbladene ere af Emailler, Kammens Ryg af Brillanter; midt paa dette Blomsterbaand, straaler i nogen Afstand fra hverandre 3 store Solitairer, og paa Diademets 9 Spidser, ligesaa mange Pantelokker.