Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-19
Oversigt. af Dagens udenlandske Nyheder. Hvorledes seer det ud i det spanske Amerika nordlige Have; en Meening; som allerede er yttret mange Efterretninger og fra forskiellige Sider ere indløbne siden den sidste Oversigt af Begivenheder i disse Kampens Egne blev meddeelt; vi ville sammenligne og undersøge dem og forsøge paa at nærme os den tvivlsomme Sandhed saameget som det er mueligt. Foruden de Tropper, som Spanien har i Amerika, og som ere utilstrækkelige, har Kongen i Sinde at sende en nye Expedition derhen paa 24000, eller i det mindste paa 18000 Mand, men Financernes slette Tilstand forhindrer bestandig dens Afseilling; man skriver fra Cadix, at man derikke seer mange Anstalter til denne Udrustning; nogle tusinde Mand cantonerede rigtig nok i Nærheden, af Cadix, men med Skibenes Eqvipering gaaer det meget langsomt. Dette frygtelige Oprør, som Spanierne ikke kunne betvinge, søge de derfore at giøre latterligt i deres Tidender; det heeder deri, at Jnsurrectionen har kun været nogenlunde organiseret paa Brederne af Plata Floden, at den har været meget svagere i Provindserne Venezuela, Carracas, Nye Granada og en Deel af det gamle Mexico, men at den derimod aldrig har viist sig i Chilli, Peru, Qvito, Guiana, nye Mexico og en Deel af gammel Mexico. At Jnsurgenternes Anførere blot bestaae af Deserteurer og Avanturiers af alle Nationer, at de aldrig vare indbyrdes enige; at Jnsurgenterne ikke nogensinde formaaede at opstille store Troppemasser, og at de blot kunde holde sig saalænge, man ikke sendte Krigsfolk imod dem. General Morillo formaaede med sin svage Hær, at beroelige hele Terrafirma og nye Granada. Den hele frygtelige Jnsurrection i disse Lande og i Me co er ikke bleven til andet end til nogle Gueriller, og Røverbander. J Buenos Ayres er man uenig og kied af Revolutionen, og villig til at underkaste sig Moderlandet; den Kongelige General Pezuela har drevet dens Tropper langt tilbage, Spanierne ere altfor patriotiske til at kunne i Tidens Længde, forfage deres Moderland, og allermindst lade de sig commandere af franske Officerer (at dette dog virkelig finder Sted sees af Krigsberetningerne i de spanske Tidender selv) saa at der er ingen Tvivl paa at Colonierne jo vil vende tilbage igien til deres Forbindelse med Spanien, hvorved de har været saa lykkelige i saamange Aarhundreder. Jmidlertid kunne dog de sparsomme og tildeels ubetydelige Efterretninger man har i de spanske Aviser om Krigens Gang i Colonierne, indgyde en Mistanke om det virkelig er saa let og saa nærved at faae dem bragte til Rolighed. J Følge andre Efterretninger, og det af paalidelige Øienvidner, føres Krigen med en næsten uhørt Grusomhed og Na serie, saa at der maaskee ikke findes i Historien Magen til en saa frygtelig Borgerkrig. Paa begge Sider myrdes Fangerne uden Skaansel; hele Provindser ødelægges af Jld og Sværd, blomstrende Stæder ligge nu i Ruiner og over 200000 Mennesker skulle allerede være omkomne i den græsselige Kamp. J 1810 var den kun indskrænket til enkelte Provindser, nu er den bleven almindelig: Forbittrelsen er tiltaget, siden Kongen af Spanien ikke vil indlade sig paa fredelige Betingelser; man har forlangt en blind Underkastelse. Colonierne ere i samme Forfatning, som fordum Schweits, Holland og Nordamerika vare, og det kan synes tvivlsomt, om de i deres uøvede og uorganiserede Tilstand, især da de ikke kunne blive indbyrdes enige om deres Regieringsforfatning, kunne være i Stand til at modstaae et Riges Magt, som Spanien, da ingen fremmed Magt vil staae dem bie, og da de ere ganske overladte til deres egne Kræfter; men de holde endnu Modet opret, og General Morelos Død, den Kongelige General Penzuelas Seier i PeruCarthagenas Erobring, og de Kongeliges Fremskridt i Venezuela og nye Granada har endnu ikke nedbøiet det. Patrioterne henvende imidlertid deres Haab paa de nordamerikanske Staters Biestand; de formode at et Folk, som engang har giennemgaaet en lignende Trængselsperiode, maae føle Medynk med deres Tilstand og tage Deel i deres Skjebne. Unægtelig give ogsaa saadanne Følelser, sig temmeligt levende tilkiende hos Nordamerikanerne; det halvofficielle Blad, "National-Jntelligencer," holder det ogsaa for rimeligt, at det ved Congressens Aabning kan blive bragt paa Bane, om ikke Friestaterne bør komme de sydamerikanske Jnsurgentere til Hielp. Allerede ved den sidste Forsamling af Congressen blev Spørgsmaalet for skulde hielpe dem, men andre vare imod det, og handlet; en Deel af Medlemmerne vare for at man Sagen blev lagt til Side. En af Congressens Medlemmer, Hr. Rondolph talte med Kraft derimod, og fandt det upassende, at Friestaterne skulde besværes med Udgifter, for at hielpe Jnsurgenterne, især da han holdt det for umueligt, at de kunne modtage nogen fornuftige Friehed, hvad Begreb har Spanierne derom, sagde han, om Rettergang ved Eedsvorne, om Habeas-Corpus=Akten, og om alle andre nødvendige Jndretninger til Friehedens Vedligeholdelse; Tortur, Jnquisition, ere kun Spaniernes Redningsmidler; man kan ligesaa let bygge et Orlogsskib paa 74 Kanoner af Granqviste som at danne Friehed af spansk Blod, Frieheds kampen i Spanien vil ende sig, ligesom den franske Friehed, med et afskyeligt Despotie. (Det kan nok være, og Colonierne blive neppe afhængige af Spanien, med mindre de enten kaste sig under Brasilien, eller det treffer sig, at enkelte Mænd af Mod og Talenter faae Magten i Hænderne og komme til at lede Jnsurgenternes Foretagender.) Unægtelig bestræbe disse sig for at erholde fremmed Understøttelse. Franske Blade paastaae, at de har hemmelige Agentere i Jtalien for at hverve Artillerie og Jngenieur-Officerer til deres Tieneste, og det kan vel ikke paatvivles, at mange af de franske Officerer, som nu i saa stor Mængde udvandre til Nordamerika, og hvoraf i denne Tid en Deel indskibe sig Antverpen og ere i den meest trængende Forfatning; ville søge at gjøre deres Lykke i disse rige Guldlande, hvis indvortes Forvirring tilbyde Udsigter til at berige sig og at svinge sig i Veiret for enhver Mand af Talenter og af Dristighed. (Fortsættes.)