Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-06-16
Jndenlandske Efterretninger. Blandinger, i Breve fra en Ven i Kjøbenhavn. Du veed, min Ven, at Rogt nyligen kon til vor Hovedstad og udførte sin saakaldte Ascension fra Exerceerpladsen til Rosenborg Slotstaarn paa en Line af 450 Fods Længde og 110 Fods Høide, til alle Tilskuernes største Tilfredshed. J Tirsdags foretog han paa samme Sted atter en Ascension, men med tilbundne Øine, og indhyllet i en Sæk. Han kom lykkelig op til Taarnet, men paa Tilbagegangen, i det samme han raabte, stram Touget, og 36 stærke Karle trak til, brast Linen øverst ved Taarnet, og den Uforsagte styrtede ned fra omtrent 25 Alens Høide og blev paa det skrækkeligste lemlæstet. Han brak en Arm og Rygraden og forslog saaledes Hovedet, at Blodet strømmede ham ud af det ene Øre. Han blev bevidstløs bragt til Hospitalet, hvor han døde omNatten Kl. 12. Du kan let forestille Dig hvilket Jndtryk dette ulykkelige Tilfælde maatte gjøre paa den forsamlede Mængde. Det var en stor Lykke, at ingen af Tilskuerne kom til Skade ved de Stolper, som, da Linen gik itu, faldt omkuld. - Roat var født i Staden Middelburg i Holland. Den bekiendte Equilibrist Parans, som sporede stor Legemsmidighed hos ham, opmuntrede ham til at lægge sig efter Linidandserkunsten, hvori han snart opnaaede saadan Færdighed, at han kunde blive Medlem af Selskabet paa Vesterbro. Han har afvexlende opholdt sig i Danmark og for syv til otte Aar siden været bosat som Giestgiver i Odense. Han havde gjort Konstreiser i Sverrig, Tydskland, Frankrig, Schveiz, Jtalien, Ungern og Holland. Allevegne vandt han udeelt Bifald. J München var han engang nær ved at falde ned fra Linen, men han reddede sig, ved at holde sig ved eet af de anbragte mindre Reb. Han har været to Gange gift og efterlader en Enke med fem Børn. Af Figur var han liden og af Alder ni og kredive Aar. Man beklager almindeligen hans Død, da han i sit Fag maaskee var den første i Europa, og hans Opgang ydede det meest majeslætiske Syn. Det var hans Konsts Triumph, at han blev dens Offer, ikke ved nogen Feil fra hans Side, men blot ved en tilfældig Ulykke. Jmidlertid skal saavel, hans Fader som hans Broder have fundet en lignende Død, og han skal ofte selv have sagt, at han engang, det vare kort eller længe, vilde ende sin Bane paa sammeMaade. Man kan nu sige om Roat hvad Artillerieobbersten sagde, da Carl den Tolvte skjændte paa Arbeidernes Langsomhed ved et Batterie uden for Frederikshald, og i det samme blev dræbt af en Kugle: vil la pide finie, Det indtrufne ulykkelige Tilfælde kunde give Anledning til adskillige Betragtninger. Det er unægteligen interessant at see, hvorvidt et Menneske kan drive det i Legemssmidighed og i den Konst at holde rigtig Ligevægt, forenet med Uforsagthed og Aandsnærværelse. Men naar den Kjekhed, hvormed hiin Konst øves, gaaer for vidt og naar man seer at Mennesker vove Liv og Lemmer, blot for i en Hast at vinde en Deel Penge, saa kan den tænkende og rolige Tilskuer ikke finde synderlig Fornøielse i et saadant Syn. Jeg i det mindste bortvender altid Øinene fra det saakaldte Salto mortale. Allerede den Tanke, at Konstneren sætter sit Liv i Vove for et Springs Skyld, er rædsom. (Meddeelt.)