Berlingske Tidende, 1835-03-17
Den 4de Marts blev i en blandet Forsamling af Stænderne fra Kongeriget Ungarn og de dertil hørende Bilande følgende Kongelige Rescript meddeelt: Ferdinand, af Guds Naade Keiser til Østerrig, Konge til Ungarn, Gallizien og Lodommerien, a., apostolisk Konge &c. a.: Det har behaget den Almægtige, i Dag Morges, henimod Kl. 1, at bortkalde fra det jordiske til det evige Liv Hans hellige Majestæt, Kejseren af Østerrig og apostolisk Konge af Ungarn, Franz den Første, vor inderligt elskede Fader, glorværdig Jhukommelse, til Vor dybeste Smerte, der ikke lader sig udtrykke i Ord. J det Vi kundgjøre Eder, Elskelige, og Eder, kjære Trofaste, denne særdeles sørgelige og for Os, i Kraft af den barnlige Kjærlighed, hvormed Vi ønskede, at han først seent maatte gaae ind i det himmelske Rige, og at han endnu længe maatte forestaae de hans Scepter undergivne Folkeslag, især bedrøvelige Begivenhed, opfordre Vi Eder til at deeltage i Vor Sorg, og tvivle ingenlunde om, at ogsaa I, Elskelige, og J, Trofaste, bestandig med taknemmelig Følelse ville hædre Mindet af den bedste Landsfyrste, hvis Viisdom har grundet hans Folks Lykke midt i Tidens Storme, hvis Retfærdighed var et mægtigt Værn for enhver Ret og et kraftigt Skjold mod enhver Vilkaarlighed, og hvis Dyder lyse som et ophøjet Exempel for alle Tidsaldre. Jdet Vi derfor efter hans Hedengang, med Tillid til Gud, tiltræde Regjeringen ogsaa i Ungarn og de dertil hørende Bilande, som umiddelbar Efterfølger og Arving af Vor salige Herre og Fader, i Kraft af Landets Lov, navnlig den 1ste og 2den Artikkel for Aaret 1723, saavelsom af Vort kongelige Diplom, hvilket Vi i Anledning af Vor højtidelige Kroning og Jnauguration have udfærdiget, have Vi, for at give et desto tydeligere og meer aabenbart Beviis paa Vor, af Vor Fader, udødelig Jhukommelse, arvede Stræben efter, uangrebne og uforstyrrede at vedligeholde Lovene, Rettighederne, Privilegierne, Frihederne og Jmmuniteterne af de troe Stænder i Vort elskede Kongerige Ungarn og i de, med samme forbundne bilande, i Overeenstemmelse med den ovennævnte af Os udstedte Tilsikkringsact, og at befordre den offentlige Velfærd, ifølge den Os tilstaaede kongelige Magt besluttet: at den nærværende Rigsdag ogsaa fjernere skal fortsættes, hvorved Vi ere inderligt overbeviste om, at det er den værdigste Maade at lægge Vor Taknemmelighed med Vor ophøjede, nu i de Saliges Boliger optagne Fader for Dagen, naar der ved vise Love, til hvis Udarbeidelse for det offentlige Vel Han har tilbudt den første Lejlighed, af Os, af Eder, Elskelige, og af Eder, kjære Trofaste, som han ligeledes betragtede, som Sine Børn, sætter efter Hans Død Hans fromme Jhukommelse et Minde af barnlig Kjærlighed. Vi forblive iøvrigt med Vor keiserlig kongelige Huld og Naade Eder vel bevaagne. Givet i Vor Hoved- og Residentsstad Vien, den anden i Maaneden Marts, i Aaret 1835. Ferdinand m. p. Grev Adam Reviczky m. v. Georg von Bartal m. v. Høitidelig Stilhed og den dybeste Sorg herskede ved Oplæsningen af dette kongelige Rescript, ved hvis Slutning de forsamlede Stænder brøde ud i enthusiastiske Raab for den nye Herskers Vel. – De samme Følelser yttredes, da Rescriptet senere oplæstes i det stændiske Møde.