Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-08-16
De Petersborgske Blade indeholde følgende officielle Efterretninger om den Caucassiske Armees Operationer daterede Leieren foran Kars den 2den Juli. Efterat den Caucasiske Armee havde trukket sig sammen ved Landsbyen Comey ved Floden Arparschau, saa ankom Armeens Chef Greve Paskevitsch Erivansky til den. Den 26de tidlig om Morgenen opstillede hele Armeen sig i sluttede Colonner for at holde en høitidelig Gudstieneste og for at udbede sig Forsynets Velsignelse til det forestaaende Feldtog; efterat Gudstienesten var tilende defilerede hele Armeen forbi Overgeneralen i Parademarsch. Tropperne udviiste den fortræffeligste Holding og især tildrog sig to nye Slags Tropper sig den almindelige Opmærksomhed, nemlig det Tatariske Linieregiment og det frievillige Tatariske Corps fra Provinserne Schirvan og Schepin. Derpaa gik Armeens Avantgarde, som bestod af en Brigade Doniske Kosakker under Oberste Sergejevs Commando strax overFloden Arparschal, og saaledes vare Fiendtlighederne begyndte. Efterat hele Armeen var gaaet over Grændsen marscherede den i lige Linie løs paa Fæstningen Kars. Hele denne Egn, som beboes af Armenier, saae i dette Øieblik aldeles øde ud, da den Tyrkiske Regiering havde ladet Jndvaanerne drage ud til de meest bortliggende Steder. Ved Landsbyen Meskov opdagede man først Fienden den 29de. Hans Rytterie havde i et stærkt Antal begivet sig ud af Fæstningen i en Strækning af 16 Verster, og angrebe vore forreste Piketter; men bleve drevne tilbage saasnart Forstærkningerne ankom. Dette Rytteries Dristighed i at vove sig saalangt bort fra Fæstningen ligesom ogsaa de Efterretninger man havde faaet ved Spioner, bebudede at Garnisonen i Kars var talrig og bestod af fortrinlige Tropper. Rytteriets Antal, som var sammensat af Delibescher, Pophraner, Kurder og Karapascheer beløb sig til omtrent 5000 Mand; Fodfolket bestod af alle vaabendygtige Jndvaanere i Fæstningen og udgjorde omtrent et ligesaa stort Antal. Overgeneralen besluttede nu at omgaae Fæstningen ved en Sidebevægelse, ved at forlade Landeveien fra Gomry, i det han marscherede ud af Landsbyen Meskov, og drog af den store Landevei der fører til Erzerum, for at afskiære Communicationerne imellem denne Fæstning og Kars, og for saaledes at berøve den første Fæstning de Forstærkninger, som kunde forventes, da man havde Formodning om, at Seraskieren i Erzerum vilde med 20,000 Mand begive sig paa Marschen for at undsætte Kars. Denne Sidebevægelse blev foretagen i fuldkommen Orden og i Fæstningens Paasyn uden at blive foruroeliget af Fienden. Noget fra Landsbyen Azarev, som var bestemt til Natteqvarteer, stødte de forreste Kosakker paa Fienden og fordreve ham ud af en Defilee, hvorved nogle af Fiendens Tropper bleve drabte og fangne. Den 1ste Juli marscherede Greve Paskevitsch med den største Deel af sine Tropper lige løs paa Kars for at foretage sig en forceret Recognoscering. Neppe havde Tropperne opstillet sig i Slagtorden paa de yderst liggende Høie, som gaae ned i en skraae Linie til Fæstningen, førend et talrigt Cavallerie styrtede sig ud af denne og angreb de førreste Kosskregimenter med stor Heftighed, da Overgeneralen indsaae Mueligheden af at kunne levere en Bataille, saa besluttede han at fierne Fjenden saa langt fra Fæstningen som det var mueligt, hvorfor han befalede Kosakkerne Skridt, for Skridt at rømme Fronten af Positionen og at foretage en Vending til den høire Flanke. Fienden, som formeente han havde vundet Seier, forfulgte Hosakkerne; men i det Øieblik fik Che sen for Generalstaben Generalmajor von OstenSacken Ordre til at afskiære Fienden fra Fæstningen med Uhlanregimentet, Linieksakkerne, det Tatariske Corrs og to Kanoner ridende Artillerie. Rastheden hvormed dette Angreb blev fuldført, og som blev foretaget mod Fiendens Flanke og lige under Fæstningens Jld, giorde ham bestyrtet og bibragte ham et omfindtligt Nederlag. Jmidlertid blev den 8de Pionerbataillon med 4 Kanoner af Liniekosakartilleriet afsendt under Oberste Borzovs Commando, for at understøtte Cavalleriets Angreb. Dette bemægtigede sig i Stormstridt en Høi, som ligger 200 Skridt til venstre Side fra Fæstningen, og syrede paa Fienden, som trak sig tilbage til samme Ved denne Maneuvre leed Fienden et Tab af 100 Døde og 200 Saarede. Jmedens dette Angreb stod paa sloge Kofakregimenterne fra Don paa vor venstre Fløi tillige med den Grusiniske Adel paa den høire de Hobe, som vare udsendte fra Fæstningen imod dem, og dreve dem ligeledes tilbage ind i denne. J denne Fægtning have vore Tropper udviist en exemplarist Standhaftighed. Vi havde paa denne Dag 12 Døde og 42 Saarede, hvoriblandt 3 Officere. Om Aftenen begav Chefen sig paa hiin Side af Floden for at fult ende Fæstningens Recognosering; den er meget stærk især med Hensyn til sin Beliggenhed. 3 Rader af tykke Steenmure med Taarne paa i Skikkelse af Bastioner omgive Staden og en Deel af Forstaden som ligger under Veskyttelse af et Castel, som er opført paa en høi Klippe og under et befæstet Bierg, som kaldes Karadag. En Mængde Artillerie, som man anslaaer til 100 Kanoner bestryger Omegnen til alle Sider; den overordentlige steenfulde Jordbund rundt omkring er meget hinderlig for Beleiringsarbeiderne; men Stadens Hovedstyrke bestaaer i en talrig Garnison. – Fra Tiflis er under 10de Juli følgende Efterretning indløben. J dette Øieblik bliver indberettet, at Fæstningen Kars er indtaget med Storm, under Stormen toge vi 1250 Mand til Fange; Castellet med 5000 Mand overgav sig noget derefter. Jblandt Fangerne vare Mehmed Emin, Pascha af 2 Hestehaler og Veli Aga Chef for Rytteriet tilligemed flere andre Embedsmænd. AfDøde og Saarede have Tyrkerne tabt 2000 Md.