Københavns Adresseavis, 1779-07-20
Paa en Afsats af den stod et Ambolt og en Smedeesse med Blæsebælge, øverst oppe paa den stod 2 Tamburer: 40 Steenhuggere arbeidede underves bestandig paa den; paa begge Sider af Fodtræerne, saavelsom under Stenen, sad i fire Rader 28 Arbeidere, hvilke tillige, bleve slæbede, og holdt Kuglerne i Orden med Koefødder: bag efter Steenen fulgte en Vagtstue, og bag efter denne et Antal Slæder med Redskaber. Hvor Veyene ikke vare dybt nok frosne, der bleve de forbedrede med nedrammede Pæle, og paa de øvrige Steder, med Lav af Gruus og smaa Grannestokke som laae vexelviis. Hvor Veyen tog en anden Vending, blev Stenen løftet op ved Skruerne, og i Stedet for de lige Fod. træer og Slædebommer, bleve to cirkelrunde Rammer underlagte, som vare 12 Fod i Tværmaal, hvilke paa ligesaadan Maade vare forsynede med Metalrender, og 15 derimellem løbende Kugler. Man lod Stenen gaae ned paa den øverste Ramme, og med to lige overfor hiinanden befæstede Løbespil og Kraner dreiedes den om i den nye Vending. Da man efter 6 Uger havde naaet Neva=Floden, hvor der var bygget en 8 Toiser breed og 400 Tolser lang Træebroe, for at kunne, komme ud til den tilstrekkelige Dybde paa Strømmen, blev Stenen bragt paa en 150 Fod lang, 66 Fod breed, og 17 Fod høy Pram, som var gjort stærkere med Lav Tværbielker, og i Midten forsynet med en høy Stillads. Admiralitetet havde ladet bygge den, og paataget sig Steenens videre Transport. Man lod den løbe fuld af Vand, saa at den stod paa Grund. Da nu Steenen var trakt ind paa Prammen ved de paa et Skib befestede Løbespil, og man begyndte at pompe Vandet ud, merkede man med Bestyrtelse, at For= og Bag deelen hævede sig allene, men Midten med Stenen blev staaende paa Grund; Prammen krummede sig stedse meer og meer, trak Vand, og truede at brækkes over. Her tog man igjen sin Tilflugt til vor Forfatter, Han lod legge Steen paa Bag og Fordeelen saalænge, indtil samme stod paa Grund igien. Derpaa hævede han Stenen nogle Tommer i Veyret med Skruer, satte paa begge Sider en Mængde Stiver op til den, som tildeels gik til de yderste Ender af Prammen, og da Stenen derpaa blev nedladt igien, fordeelte dens Tyngde paa den heele Overflade. Nu tog man Ballast stenene bort igien, pompede Vandet ud, Prammenblev fløtt, igjen tæt, og gik gandske lige. Til hver Side af samme fæstede sig et Skib, for at hielpe til at bære den, og betrygge den imod Bevægelsen af Vinden, og Bølgerne, og saaledes foer den op af lille Neva derpaa ned i den store, og ankom lykkelig der, hvor Stenen skulde lande. Her var igien nye Vanskelig heder formedelst Vandets større Dybde; thi naar man trak Stenen op paa Landet, maatte nødvendig ved Tyngden, som kom paa den ene Side, Prammen kastes om og kantre, og Stenen selv styrte i Vandet. For at forhindre dette blev næst ved Strandbredden 6 Rader Pæle nedrammede og Prammen sadt derpaa. Og paa det at Bag= og Fordeelen ikke atter skulde kramme sig, naar man tog Stiverne bort, saa bleve tredobbelte Master horizontal befæstede paa Strandbredden lige over for Stiverne, som gik tvert over Enderne paa Prammen. Endelig maatte endnu forekommes, at naar Stenen ikkun endnu trykkede paa den eene Side, den anden da ikke skulde hæve sig op. Dette skede ved 6 store Master, som gik tvers midt over den heele Pram, og vare befæstede paa den ene Ende paa Strandbredden, og paa den anden paa et tillastet Skib; eller, som begge Figurer forestiller det, ved 6 Master fra Strandbredden af, og ved 6 andre fra Skibet af, hvilke midt i Prammen stødte til hinanden. Hastigheden kunde ligeledes forebygge mange Tilfælde; Anstalterne bleve derfor gjorte saaledes, at man saae Steenen i et Øyeblik gaae over fra Prammen paa Landet; og hastigere, end man formodede det. Thide, som dreiede Løbespillene, og efter det første Angreb ikke fandt videre Modstand, faldt næsten allesammen over Ende. Prammen løftede sig i dette Øyeblik med saadan Magt over Vandet, at 6 Master sprang i Stykker, 2 næst ved Skibet og 4 næst ved Strandbredden. Da nemlig befrielsen fra Lasten paafulgte saa pludselig, saa var Vandets Virkning fra neden af opad imod Midten af Prammen ikke saa meget en Trykning, som meget meere et Stød, og dette kunde de 6 Master ikke saagodt holde ud, som hiin Hertil kom endnu, at de paa Strandbredden befæstede vare ikke forbundne med dem, som vare gjort faste paa Skibet. Derfor stod Pram men nu lige saa stor Fare for at brække paa langs, som tilforn paa tvers, dersom Masterne ikke vare sprunget i Stykker.