Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-10-13
Ælien, den 27de Septbr. Nogle i Gaar og i Dag hertil indtrufne Handelstasetter have bragt den Efterretning, at Freden mellem Rusland og Porten er den 14de Septbr. bleven undertegnet i Adrianopel af begge Ulagters Befuldmægtigede. Om Frersdokumentet, som bestaaer af en Fredstractat i 16 Artikler, en oplysende Convention i 1 Artikler, og en separat Act angaaende Fyrstendom merne Moldau og Wallakiet, erfares, at Rusland slet ikke forlanger nogen Landaftrædelse af Porten i Europa, saa at Pruthfloden bliver som forhen Rigernes Grændse I Asien skulle derimod Fæstningerne Achalzik og Afhalkalak, Poti og Anapa aftrædes til Rusland. J Krigsomkostninger betaler Porten 10 Millioner hollandske Dukater til Rusland, og til Erstatning for de russiske Undersaatters Tab 1 1/2 Million hollandske Dukater. Til sammes Betaling gives Porten 10 Aars Henstand, hvis den ønsker det, men indtil den hele Summa er udredet forbliver Fyrstendømmerne og Fæstningen Silistria i russisk Besiddelse. De 1 1/2 Million skulle derimod erlægges inden et Aar, i 3 Terminer, den første ved Ratificationens Udvexling, den anden 6 Maaneder derefter, og den 3die ved Aarets Slutning. En Maaned efter den første Termins Betaling rømme de russiske Tropper Adrianopel, Kirkilissa, Lule=Burgas, Midia og Jntada; en Maaned efter den anden Termin gaae de tilbage over Balkanbjerget; og en Maaned efter den sidste Betaling rømme de Resten af Bulgarien og Dobrudscha, saanærsom Silistria, og gaae tilbage over Donauen. Silistria og Fyrstendømmerne vedblive at være besat af Russerne indtil de 10 Millioner ere blevne heel udbetalte. De paa den venstre Donaubredde værende Fæstninger: Giurgero, Turno, Kale og Braila, som hidtil vare i tyrkisk Besiddelse, blive lagte til Wallakiet, og Fæstningsværkerne demolerede. Giurgewo, som endnu er i tyrkisk Besiddelse, maa være rømmet 14 Dage efter Fredstractatens Underskrift, og overgives til de russiske Tropper; den tyrkiske Garnison tager sit Skyts, Munition og øvrige Eiendomme med sig; det samme er ogsaa tilladt de muselmanske Jndvaanere. Had Grækenland angaaer, da bliver det bestemt i Fredstractaten, at Porten antager Londonnertractaten og Protocollen af 22de Marts d. A. som Grundlag for det definitive Underhandlinger desangaaende. Moldans og Wallakiets Fyrster skulle fremtidigen vælges paa Livstid, og foruden en Tribut ikke have Andet at svare til Porten. Sultanen skal i sine Samtaler med de fremmede Gesandter flere Gange have erklæret, hvorlunde han nu indseer, at han har feillet med Hensyn til Nationens Aand, og at han anseer det for sin Pligt, at tilkjøbe sig Freden for hvilkensomhelst Priis, idet han sætter sin Tillid til Keiser Nicolaus's Høimodighed. Jsær skal han med særdeles Aabenhjertighed have yttret sig herom til General Muffling, som han ved Afskeden høistegenhændig forærte en meget kostbar Tobaksdaase, idet han takkede ham for den ham beviste Tjeneste, og erklærte ham for en udmærket Diplommatiker. tien, den 28de Septbr. I Dager den officielle Efterretning om Fredsslutningen indtruffen hertil. Alle Venner af den almindelige Rolighed, hvortil alle enkelte Staters Vel er uadskillelig knyttet, maae tage levende Andeel i denne vigtige Begivenhed. Fredsvilkaarene omfatte samtlige de sidste Aar forhandlede Østens Anliggender, og den ved glimrende Krigerheld fremledte Tilendebringelse af en skjebnefuld Kamp spaaer hele Europa en lang Række af Fredsaar.