Ribe Stifts Adresseaviser, 1834-02-07
Udenlandske Efterretninger Portugal. Siden det sidste Skibs Ankomst fra Lissabon til Engelland begynde de portugisiske Anliggender atter at vinde Jnteresse, i det man endelig synes at have besluttet ved kraftige Forholdsregler at bringe Striden til Ende. Efterat man nemlig i flere Maaneder havde ladet Tropperne ligge uvirksomme i Hovedqvarteret Cartaxo og imidlertid spildt Tiden med unyttige Underhandlinger med Fienden i Santarem og fordærvelige Stridigheder med Undersaatterne i Lissa hon, bleve endelig i Begyndelsen af dette Aar Underhandlingerne formelig afbrudte, og de misfornøiede Pairs bleve tilfredsstillede derved, at man overdrog Overcommanden til Hertugen af Terceira. Dette, saavelsom Saldanhas paafølgende Afsendelse med 5000 Md., have vi allerede tilforn anmældt og bemærket, at det tydede hen paa en forandret Krigsplan, og en kraftigere Fremgangsmaade. Med at afsende Saldanha, uden Tvivl den bedste General i den pedroitiske Hær, havde man, som det synes, den dobbelte Hensigt, deels at afskiære D. Miguel fra Kysten og dermed tillige fra den Understøttelse, som fra Engelland tilflyder ogsaa ham, deels at tilveiebringe en fuldkommen Forbindelse mellem Lissabon og Oporto. Den første Frugt, som Saldanhas Expedition har baaret, er Jndtagelsen af den befæstede Stad Leiria, af hvis hele Garnison, omtrent 1500 Md., kun 3 Officerer og 6 Cavallerister undkom; de Øvrige faldt tilligemed Stadens Commandant og hele Bagagen i Pedroiternes Hænder. Miguelisterne maae have forsvaret sig slet; thi i Beretningen til Krigsministeren angiver Saldanha, som sit hele Tab, kun 1 saaret Underofficeer. Stemningen hos Stadens Befolkning var D. Pedro meget gunstig; Forbittrelsen mod D. Miguels Embedsmænd var stor, især var Corregidoren yderst forhadt og blev under Saldanhas Jndtog, slæbt igjennem Gaderne af Folket, mishandlet og tilsidst myrdet. Jndtagelsen af denne Stad havde paany oplivet det noget funkne Mod hos Dronningens Venner og desuden medført den vigtige Fordeel, at Lissabon, hvor Mangelen af Levnetsmidler begyndte at blive følelig og vakte store Bekymringer, nu kunde blive forsynet med Fornødenheder fra Leiria, hvor de miguelistiske Gueriller havde deres Oplagsted. Paa samme Tid, som Saldanhaldtog mod Leiria, fik Tropperne i Peniche og Alcobaca Ordre til at rykke frem mod Figueira, om hvis Jndtagelse man hver Dag ventede Efterretning i Lissabon, da Besætningen kun var 800 Md. og Befolkningen pedroitisk findet. Ved Figueira skulde dernæst begge Corpser forene sig, for samlede at rykke mod Combra, som, man ventede, vilde blive let at indtage, da denne Stad allerede fra Begyndelsen har lagt et constitutionelt Sindelag for Dagen. Efterat have efterladt en tilstrækkelig Besætning i Combra, vilde man vende sig mod andre Puncter, indtil det hele Strøg fra Lissabon til Viana de Minho var besat af Pedroiter, og saaledes intet engelsk Skib i Fremtiden kunde bringe D. Miguel Tilførsel til nogen, mellem disse to Puncter beliggende, Havn. For Saldanhas Foretagender i Landets nordlige Egne venter man saameget mere et lykkeligt Udfald, som D. Miguels Krigsmagt sammesteds kun udgjør lidt over 2000 Md., hvilke ville komme mellem en dobbelt Jld, da Besætningen i Oporto rimeligviis vil agere i Forbindelse med Saldanha. Fra Santarem kan D. Miguel ingen Hjælp sende; thi hans Tropper der ere reducerede til et temmelig ringe Antal, som daglig formindskes ved Hunger, Cholera og Desertion. Det seer saaledes ud til, at han snart maa bukke under, dersom han ikke forinden maaskee reent aftræder fra Skuepladsen, da der fra flere Sider berettes, at han ligger meget syg. Efterretningen om hans Søsters Død har stadfæstet sig: hun døde den 5te og blev begravet d. 7de Januar.