Viborger Samler, 1810-01-04
Jndenlandske Tidender. Separat-Artikel af den i Jønkiøring den 10de December sluttede Fredstraktat: Da begge høje kontraherende Parter i den 9de Artikel af denne Fredstraktat have forpligtet sig til, ved en Separat-Artikel at bestemme de Grundsætninger, som skulle følges, i Henseende til den giensidige Udlevering af Desertører og Forbrydere, som, efter at have krænket den ene af disse Staters Rolighed, offentlig Sikkerhed eller Credit, unddrage sig for Lovenes Strenghed, ved at flygte til den andens Gebret, er man bleven enig om, at lade saadanne Forbrydere paagribe og respective lade dem udlevere til deres retmæssige Regiering, saasnart Reqvisitionen. desangaaende er bleven gjort, for at de kunne blive dømte og straffede efter det Lands Love, hvor Forbrydelserne ere begaaede. 5 1. Denne Udlevering skal finde Sted i Henseende til alle de Personer, som beskyldes for crimen læsæ Majestatis eller Landsforræderie, Mordere, Røvere, Mordbrændere, Falsknere, Tyve, svigagtige Fallentere, falske Vidner og Deserteurer. 6 2 Jhenseende til falske Myndtere er man bleven enig om, at den, som, efter at have gjort sig skyldig i den Forbrydelse at eftergiøre den ene af disse Regieringers Mynt, enten virkelig eller repræsentativ, findes at være i den andens Stater, skal, hvilket endog Stedet maatte være, hvor Forbryde sen er bleven begaaet, udleveres til den af disse Regieringer, hvis Mynt eller Papirer der gielde som Mynt, han maatte have eftergiort, det eneste Tilfælde undtagen, hvor det reclammerede Jndivid maatte befindes at være Undersaat af den Regiering, til hvilken Reqvisitionen skeer, i hvilket Tilfælde han bør vorde dømt af hans egen Souverain og straffes efter hans Lands Love. 5 3. Enhver Person, som begiver sig fra det ene Land til det andet, uden at være forsynet med et anordningsmæssigt Pasfra det Steds Øvrighed, hvorfra han kommer, eller som ikke paa en authentisk Maade kan giøre Rede for Bevæggrunden til sin Ankomst, skal blive anholdt og fastsat saalænge, indtil tilstrækkelige Oplysninger i Henseende til ham kunne blive indhentede. Dog skal Virkningen af denne Bestemmelse ikke udstrækkes til de rolige og umistænkelige Beboere af de respective Grændser, da begge Regieringers Hensigt ingenlunde er, at underkaste den Handel eller Samfærsel, som finder Sted i mellem disse, nogen Tvang eller Afbrydelse. 54. J de Tilfælde, hvor Personer, som enten ere Forbrydere eller mistænkte derfor, blive paagrebne, skal Øvrigheden paa det Sted, hvor Anholdelsen maatte være gjort, følge for den Fangnes Underholdning; men naar Udleveringen paafølger, skal Omkostningerne erstattes af den Regiering eller Øvrighed, som modtager ham. 15. Under Benævnelsen af Deserteur forstaaes ethvert Jndivid, som, tjenende i den ene SonverainsArmee eller Flaade gaaer over paa den andens Grund for at unddrage sig fra sin Tienestes Pligter. 56. Alle de Love og Anordninger, som angaae Paagribelsen og Anholdelsen af det ene Lands Deserteurer skulle ligeledes tiene til Regel for det andets Deserteurer. Følgeligen skulle disse paagribes overalt, hvor de forefindes og blive udleverede med alt det, som de have taget med sig. De Civile eller Militaire Embedsmænd, der hvor Anholdelsen harfundet Sted, skulle derom i den mueligst korte Tid underrette Øvrigheden eller den militaire Commandant i det nærmeste Sted i det Land, hvorfra Deserteuren kommer, og dertil føje de Efterretninger, de have kunnet forskaffe sig, enten ved den Anholdtes Forklaring eller paa andre Maader. 57. For at lette Udførelsen af Bestemmelserne angaaende denne Artikels Gienstand, er det bleven fastsat, at begge Hofferne nærmere ville blive enige om, at indrette en dirette Corespondence imellem deres respective Staters civile og militaire Øvrigheder, raadet, at det ikke maatte være nødvendigt, for at udvirke en Forbryders eller Deserteurs Paagribelse eller Udlevering, først at skride til ministeriel Reqvisition, hvilken, med Hensyn til begge Landes ge- ographiske Beliggenhed, ofte ville foraarsage et stort Tidspilde. 5 8. Da de Grundsætninger i de foregaaende H. kunne ved Tiden og Omstændighederne være at underkaste nogle Modificationer, saa skulle Bestemmelserne angaaende Forbryderes og Deserteurers Udlevering ikke forblive i Kraft længere end i 15 Aar, og Haar dette Tidsrum er forløbet, skulle begge Regieringerne atter blive enige om, enten at forlængs Virkningen af de nu tagne Bestemmelser, eller at med ficere dem.