Aalborg Stiftstidende, 1835-06-01
Blandinger. J Randers Avis læses følgende meddeelte Stykke=Cultur. Den saakaldte Menneskehedens Cultur - hedder det i den almindelige tyske Fama - har opnaaet et saadant Culminationspunkt, hvis Høide, virkelig maatte gjøre en gammel Græker og Romer - dersom han igjen kunde komme tilbage til vor Planet - ganske svindel af Forundring. Dens sublimeste Triumph er unægtelig - Dampen; og efterat Menneskene i Aartusinder, paa alle optænkelige Maader have gjort Vind for hinanden, var jo og Jntet billigere, end at Dampen endeligen paa eengang viste sig som Menneskehedens Velgjører. Og saaledes brygge, stege, koge, spinde, væve, trykke, smede og bygge vi nu ved Damp. - Ved Damp fare vi i Luften, under Vandet, paa Jorden og paa Havet, ja selv til Amerika, og det hurtigere, end i den Postvogn med 8 Heste for. Endog med Damp skyde vi nu, vi bade os i Damp, og oplyse vore Huse og Gader (ligesom i Philosophi og Poest vore Hoveder) med Damp. - Men hvor forfærdelig vidt have vi ikke bragt det i enhver anden Cultur, end i den forhansende Damps. Vi indpode Mennesker med Kokopper, sætte nye Næser paa, lære Physionomik af Hjerneskaller, og helbrede ved magnetisk Søvn, Bønner og Undercurer. Vi skue Verden i Kosmoramaer og Panoramaer, gjennem Telescoper, Microscoper og Kaleidoscoper. Vi see Huse bygges i Maanen, gjøre Magneter ved Electriseermaskinen, og tænde vort Lys ved Luften. Vi frembringe JldSmaasol, med Millioner Jndtægter og store Herrer, ja, hele Riger med Millioner Gjæld - Smaa steders Storhanser - unge Oldinger, og store Børn christlige Jøder og jødiske Christne - Hurtigposter, Hurtigløbere, Hurtigskrivere, Hurtigtrykkere; ja Hurtighed af enhver Art, og i enhver Stand. Vil trykke i Træ, Bly, Kobber, Zink og Steen. Vil have flere Tidsskrifter end Tid - flere Bøger, end Læsere - flere Encyclopedier end Encyclopedister - flere Lommebøger end Lommer - Børn componeret Operaer, Gymnasiaster gjøre Revolution, og Fugle Vers - Muus og Lopper exercere; Hunde, Aber og Heste spille Commedie - Spindelvæve, Frøer og Professorer spaae om Veirliget, og Ormene væver Shawler for vore Damer. Jøder bære Korset (som Orden), og vælge (som Godseiere) lutherske Præster, medens den catholske Kirke haaber, at føre den ganske Christenhed tilbage i sit Skjød. Børn paa 10 Aar ere nu klogere, end ellers Mændse paa 50; men vi opleve nu og i 10 Aar meere, end ellers i 100 - og dog har: gamle og ny Tids ædle Sanger Schmidt vel Ret, naar han mener: at det - trods alle de umaadelige Skatte af Erfaringer, Kundskaber, Kunster og Videnskaber i dog, i Henseende til den sande Cultur, ikke er blevet bedre. Mayer Anselm Rothschild, Stifteren af dets berømte Banquierhuus af dette Navn, blev født i Jødegaden i Frankfurt, et Par Aar før Göthe komst til Verden. Havde han fulgt sit eget Hoved, var han enten bleven en meget skriftklog Rabbiner, eller en Antiqvar; men Faderen, der ikke vilde troe, at Handelen med gamle Mynter var en Forretning, sattes ham paa et Contoir i Hannover. Myntstudiumet blev alligevel hans kjæreste Beskjæftigelse, og da Landgreven, senere Churfyrsten af Hessen, deelten, dette Liebhabert med ham, kom de derved i Berørelses med hinanden. Churfyrsten opdagede imidlertid snarts i sin Antiqvar en ligesaa duelig som ærlig Forretningsmand; han begyndte derfor, istedetfor om gammelt Bronce, ogsaa at tale med ham om nyt Sølv, og overdrog ham efterhaanden mangen en liden Pengeforretning, indtil han 1801 udnævnte ham til sin Hofagent, og derved lagde Grunden til Huset Rothschilds Opblomstren. Under Napoleon erhvervedegt Rothschild sig megen Fortjeneste af den churfyrstelige Privatformue og lønnede derved rigeligt sin Velgjører. 1812 døde han, efter at have forsamlet sine Sønner omkring sin Sotteseng og fortalte dem den versiske Fabel om Pillebundtet. Maaske viste hans dem ogsaa en hollandsk fuldrandet Ducat, og badig dem erindre sig Jndskriften paa samme. Kort sagte Mayer Anselm Rothschild døde som en retskaffent Mand, Fader, Lærd og Myntkjender. Hans 5 Søngemner var det forbeholden at bringe i Udførelse hvad en Faderen havde forberedt. Som gode Børn ihukomrygde trolig deres døende Faders Formaning, og arbeia Fdede med broderlig Samdrægtighed til det fælleds til Maal. Anselm, den Ældste, i Frankfurt; Salomortil i Wien; Nathan i London; Carl i Neapel og Jacslaues i Paris. Næsten som en usynlig Genius, der omsvæver de 5 Brødre og knytter dem til hinanden, en kan ansees deres gamle Moder, der endnu lever i le den snevre Jødegade i Frankfurt, og ikke kan skille rilsig fra sit Folks Elendighed. Hun finder sin Glæde og og Stolthed i at være i dette smudsige Qvarteer den et Eneste, som hver Maanedsdag hænger rene Gardiner, nis for sine smaae Vinduer, og forlader aldrig det kjære Hjem, uden naar hun engang imellem besøger sin Førstefødte. Denne Kone har visselig Meget tilfælleds med Lætitia Bonaparte, og dog, hvor kæmoppestor er ikke igjen Forskjellen! Den berømte Dr. Wolfang Menzels Literaturblad anmelder Dr. Fr. Automarchis Værk: Napoleons sidste Dieblikke, paa følgende Maade. Disse Memoirer ville stedse beholde et betydeligt Værd. De udfylde Verdensbetvingerens Bulletins, de vise os Remesis Hersken i den uhyreste Skjebnevexel, man nogensinde saae, og de forsyne, ved det tragiske Billede af den Døende, den Følelse af Afsky som vi nærede for den Levende. Saa væmmelig og i tyske Skribenters Pen nederdrægtig den Hyldest ler, som man endnu stedse affecterer at bringe Tysklands Erobrer, Plyndrer, Foragter og Forhaaner, saa skamløst det er af tyske Skribenter, naar det istemme visse Franskmænds Tone, som nu gjerne vilde gjøre den ubarmhiertige Despot til Frihedens og Folkelykkens Heros, saa vist som Napoleon stedse kun maa betragtes som vor hadefuldeste Fjende, og hans Minde og den Skam, han bragte over os, bedækkes med Afsky, saa ville vi alligevel ikke vanhellige hans Grav, men med Carl den Femte udraabe: Vi føre Krig med de Levende og ikke med 4de Døde. Det gamle historisk mærkværdige Slot Verdenberg, i Canton St. Gallen, den engang mægtige Familie Montfords Stammeborg, hvis Taarn skal være et Mesterværk af Bygningskunst, vil om kort Tid blive bortsolgt til den Høistbydende og følgelig staae Fare for at blive nedbrudt. For at afværge dette, søger der at danne sig et Actieselskab, som vil kjøbe den gamle forfaldne Borg og lade den indrette til en Fattiganstalt. Dan Kanant, De Maltau. Maal, digang. turblad anmelder Dr. Fr. Automarchis Værk: Napoleons sidste Dieblikke, paa følgende Maade. Disse Memoirer ville stedse beholde et betydeligt Værd. De udfylde Verdensbetvingerens Bulletins, de vise os Remesiss Hersken i den uhyreste Skjebnevexel, man nogensinde saae, og de forsyne, ved det tragiske Billede af den Døende, den Følelse af Afsky som vi nærede for den Levende. Saa væmmelig og i tyske Skribenters Pen nederdrægtig den Hyldet, ker, som man endnu stedse affecterer at bringe Tysklands Erobrer, Plyndrer, Foragter og Forhaaner; saa skamløst det er af tyske Skribenter, naar de istemme visse Franskmænds Tone, som nu gjerne vilde gjøre den ubarmhiertige Despot til Frihedens og Folkelykkens Heros, saa vist som Napoleon stedse kun maa betragtes som vor hadefuldeste Fjende, og