Berlingske Tidende, 1821-06-22
En Helleners Skrivelse fra Triest, den 12te Mai. Det synes, min kiære Ven, som om du ikke har erholdt de omstændelige Efterretninger, som jeg Tid til anden har sendt dig over vore dyrebare Landsmænds Anstrængelser i Pelopones, Ætalien, Spiros og Thessalien, vore brave Søfolk fra Hydra, Para (syra) og Spezia (Spezza), for at hevne vort Fædreneland og vorbellige Religion paa Tyrkerne, for den Skiendsel de have tilføiet os. Du vilde da have vidst, hvor behændig den Ali=Pascha, da han var indsluttet i sit Slot Tepelen, har ved Underhandlingen vidst at bringe Sulioterne, som han i 13 Aar paa det grusomste har bekriget, paa sin Side. Den listige Gamle søgte at undgaae Betingelserne ved den indgangne Accord, ved hvilken han havde loves Sulisterne, at indrømme dem Fæstningen Kiapha; men Sulioterne, der havde et af hans Børnebørn i Hænderne, paastode saa alvorlig den nøiagtige Opfyldelse af Overeenskomsten, at han endelig, omendskiønt med Rød og Neppe, har overleveret Kiapha, hvor, som man troer, en stor Deel af hans Skatte befinde sig, som ville være en betydelig Hjælp for de brave Christne, Sulioterne, der allerede saa længe have været væbnede for vor hellige Religion Snart efter denne Begivenhed imellem Ali og Sulioterne, forenede sig de brave Grækere, Agrapherne - eller bevæbnede Mænd fra dessalien, Phokis, det snevre Pas ved Pindos, Ossa og Olompos - med Sulioterne, for at ødelægge den Tyrkiske Hær fra Rumelien, som havde været der et Aar, for at bekrige Ali Saasnart de forskellige Overhoveder for de bevæbnede Græker, Albaneser og Epiroter, som i Begyndelsen havde begunstiget dette Hærtog af Had med Ali, nu erklærede sig imod samme, blev Tyrkernes Stilling meget betænkelig. Veziren af Morca (Chorschid, Pascha), som havde Overbefaling over denne Hær, erholdt i Marts Fuldmagt af Storherren til at underhandle med Ali. Denne havde just indgaaet adskillige Betingelser med Sulioterne, til hvem han havde overleveret Kiapha, saavelsom med nogle madome danske Beier, som af Nation ere Albanesere, men af Fødsel Grækere og Krisine; disse havde han vidst at faae fra Storherrens Partie. Derfor svarede han Vezieren : "Sultanen, Hovedet for Jslam (den mahomedanske Troe) har villet have mit Hoved; han er intet meere for mig. At jeg endnu seer Dagens Lys, har jeg mine Forbundne, de christne Grækere, at takke for, disse, som kan kalder Dichiaurers Vantroe), have beviist mig mere Troskab end han og hans Vez er." Man siger, at dette Svar var indgivet Alt af vor vakre Landsmand Odessens, som er en af hans klogeste Raadgivere. Fra dette Øieblik af havde Sulioterne ikke mere Mistanke til Ali, bragte deres Operationer i Forbindelse med hans og vore brave Pelsponesieres, og angrebe den Tyrkiske Hær. Efter en herlig Fægtning ved Kiapaa, fratoge Sulioterne dem næsten deres hele Bagage, bestaaende af 1200 Muulæsler og mange Fanger. Meer Bei, een af de Albaniske Formænd, som havde forladt Alts Partie, blev slagen tillige med de Tyrker, som han commanderede. Ogyssens gik til de Thessaliske Anførere ved Pindos, bivaanede Eden, som de aflagde, ikke at lægge Vaabnene fra sig, førend de havde hævnet Troe og Fædreneland, og derpaa get han videre al Anførerne i Pelovnes, som havde forsamlet sig tilmata i det gamle Messenien. Der aflagde de tolv Over er for Halvøen den samme Troes, og Fædrenelands-Eed. blev Miststra og Tripolii indtaget af vore Tapre. Kolskocheren fører Befalingen i denne Hovedstad. Efter Stirken va Napoli di Romania over Tyrkerne, begav Odessens sig over Landtungen tilbage fra Korintz, for igien at støde til Sunioterne og Agrapherne; da han var kommen over Landtungen, slog den, i Spidsen for Grækerne, een af de Paschaer, Beziren havde udsendt som Overbefalingsmand for den øvrige Tyrkiske Hær mod Pelopones. Agraphernes brave Anfører, Jonkos, slog paa samme Tid Tyr terne, under en anden ogsaa til Pelopones afsendt Pascha, og adspredte dem. Ali, for heller ikke at staae tilbage, angred Tyrkerne som han havde for sig, og fordrev dem af det hele Landsen, i Egnen ved Bugten Arta, fra Fæstningen af Trikala, som de før havde frataget ham, og fra alle deres Poster i Epies. Paa skedag leverede han dem et Hovedslag, efterat han med Villie havde udspredt Rygtet om sin Død. Tillige forfulgte Hydristernes Helleniske Flode den Tyrkiske indtil Prevesa, og denne maatte, efter at have mistet flere af dens Skibe, flygte til Havnen Sumeniza, ligefor Corfu. Ogsaa Øerne i Archipelagus ere befriede fra vor hellige Troes Undertrykkere. Chios er fri, det gamle Slot undtagen, som endnu holdes besat af et lidet Antal flygtede Tyrker. De brave Patriot, krydse omkring i Canalen imellem Øen og Lille=Asien. Den største Deel af den Helleniske Fløde ligger ved Dardanellerne, og brænde af Utaalmodighed efter at hævne sig paa Constantinopel for den Skiendsel, der er mødt den Græske Kirke, ved Patriarken af Constantinopel, som tilligemed de hellige Erkebiskopper, der dannede vor Kirkes høiærværdige Syned, er bleven myrdet. Det almindeligste Rygte var, at vor Flode havde allerede tiltvunget sig Giennemgangen ved Dardanellerne.