Jyllandsposten, 1841-05-25
Nyheds Post. Medens Norge idag - hedder det i Khvnsp. af 17de Mai hotideligholder sin Formælingsfest med Constitutionen, overveier man i Danmarks Hovedstad, om det er bedst at suspendere den 28de Mais Festligholdelse eller ei. – Det er vistnok kun en ydmygende Sammenstilling, der kan finde Sted mellem Betydningen af den 17de og den 28de Mai, hvis man ene vil betragte den sidstnævnte Dag som en Glædes og Mindefest for de raadgivende Provindsialstænder. Men kan Jndstiftelsen af disse Stænder, ifølge deres hele Organisation, deres Jndvirkning paa Regjeringens Beslutninger, deres Valg og deres Uforkrænkelighed, end ikke i fjerneste Maade ansees som nogen Formælingshandling med Frihedens Jdeer, og gjør end dette, at den 28de Mai maa blegne for den 17de Mai, som et Skyggebillede for en solklar Dag, – saa er det dog frit overladt Enhver, der føler for Sandhed, Frihed og Menneskerettigheder, at trolove sig i Aanden med ligesaa høie og rene Jdeer, som de, der for 27 Aar siden, da vor nuværende Konge besvoer Norges Constitution, bleve satte paa Høisædet over Norges Fielde og Dale – saa er det dog ikke formeent Nogen, at ansee den 28de Mai som Aarsdagen for Danmarks første Daggry, der vil føre, om end langtsomt, den Dag imode, der ikke kan udeblive. - Skulde det danske Folk have tabt en af sine Cardinaldyder, Taalmodigheden, i den Grad, at det ansaae sig bestemt til Nattens tilbagevendende Mørke, fordi det ikke gaaer hurtigere med Dagens Komme, eller skulde det have saa lidet Kiendskab til Livet og Historien, at det ikke vidste og indsaae, at hvad der udvikler sig i Fred og Rolighed, behøver et langt længere Tidsrum og finder en lang seigere Modstand, end hvad en stor Begivenheds Rystelser frembringe og afnøde ved Energi, Selvopoffrelser og Resignation. J Fred gaaer Verdensaanden, langsomt og sikkert; men hvorvel Norge i et Øieblik fandt en herlig Gjenfødelse, som det ikke vilde have fundet, hvis det ikke havde havt ædle Sønner nok, der i Krisens Stund, havde grebet til, for at vende Ulykken til det Gode, – ja maaskee hvis det ikke i Spidsen af disse Sønner havde havt en Fyrste som vor Konge da var, kunde hiint Farens Øieblik have baaret heelt andre Frugter end den Glæde og Lykke, der nu jublende hilser den 17de Mai. Jhvorvel man altsaa seer, at Redacteurerne i Actionstilfælde skulle finde sig i, liig andre Forbrydere, at lade sig forhøre i Criminelkammeret, hvilken Fremgangsmaade nu Høiesteret har stadfæstet i Sagen mod Balthazar Christensen, er det dog glædeligt at erfare, at Redactionen af Fædrelandet ikke deraf har taget Anledning til at hæve dette Blads Udgivelse, som Endeel havde antaget, i hvorvel man nok kunde betvivle et saadant Skridt, da denne Opgivelse af Emnet neppe kunde tænkes mulig af Pressens varme Talsmænd, som nu snart ere de Eneste, der holde ud paa en Tid, da man med Sandhed maa spørge med Bladet: Hvor blive de Andre af:" Tilvisse billige derfor sikkerlig alle Liberale Fædrelandets Yttring: "at maner kommen til den Overbeviisning, at dette under nærværende Omstændigheder vilde være upolitisk uforsvarligt. At vore 13 Dannemænd lode saadanne Ord falde, i Anledning af den forestaaende Maifest: "om virkelig en saadan Jnteresse kan antages at være tilstede m. m., maae vi isandhed tilstaae ere Ord, som ville runge næsten for hver Mødendes Øre paa selve Jnstitutionsdagen, saa man nu ikke rigtig veed, enten man skal glæde sig eller ikke til Maidagen, og tvinge sig til Glæde er unægtelig en vanskelig Sag - dog Skovene bære Haabets Farve, Alt er paa den Tid klædt i Grønt. Det er derfor bedst ogsaa at henstille Alt til Haabet. Det er ganske vist, hvad "L. og F. St. Td., melder om den store Militaircommissions Forhandlinger, at de drives med den største Hemmelighedsfuldhed, hvad der dette uagtet aabenbarer sig for Alle og Enhver, det er, at ligesom disse Forhandlinger ikke i Aaret 1840 bleve tilendebragte i Juni Maaned, uagtet saadant efter kongelig Befaling var bestemt, saaledes ville Forhandlingerne heller ikke blive sluttede i Juni 1841, at sætte Lid til, at Reformer ne derfor skulde træde i Kraft 1ste Jan. 1842, dette er maaskee en Formodning, som ogsaa vil taale en senere Prolongation, da vore seilivede Commissioner engang ei forhaste sig i Landet. Hvilken Forøgelse i Bekostningen denne Forlængelse af Tiden vil udkræve over de 18000 Rbd, som man alt regnede Commissionen havde medtaget ved forrige Aars Slutning, er saaledes ikke saa let at slutte sig til Paa de jydske Torve i alle vore større Kjøbstæder seer man fortsat et Liv og en Omsætning af Landboproducter, navnlig hvad der henhører til Fedevare, imod Colonial= og Manufacturvare, som endog er ganske paafaldende mod den Omsætning, der for en Deel Aar siden fandt Sted. At de senere frugtbare Aar betydeligen have ophjulpet Bondestanden, spores saaledes meget kjendelig, især paa alle Markeds= og Torvedage, hvori Bonden som oftest foretager sig ikke ubetydelige Jndkjøb, ikke alene af Nødvendighedsartikler, men ogsaa af andre Arter, hvilket vidner om en Velstand, man for flere Aar Jntet kjendte tilAt den arbeidsomme Bonde maatte gaae frem i pecuniair Henseende, er ogsaa meget naturligt, da næsten alle Landboproducter og Kreaturer blive godt betalte. Saaledes betales Hestene meget dyrt, gode Kælvekoer endog med 40 Rbd. Stykket og derover, Kjød, Flæsk, Fisk, Æg m. m. rives saaledes bort fra Torvene, at man næsten hver Torvedag seer alt borsolgt. Kornpriserne, skjøndt endeel sjunkne, ere dog meget antagelige. Det er derfor intet Under, at man paa alle Torvedage seer en Tilstrømning af Landbofolk i Kjøbstæderne, som endog er paafaldende, ligesom det er almindeligt, at man i disse Aaringer hører, at Bønderne ikke alene have frigjort sig for alle tidligere Restancer, som isærdeleshed bleve paadragne i Aarene 1834, 35 og 36, men at Adskillige endog samle til Bunke. Dersom saadanne flere heldige Aar endnu skulle bidrage til Bondens Ophjælp, ville disse Conjuncturer meget lette Godseierne Udførelsen af Selveiendoms=Indførelse paa Godserne, da adskillige Bønder alt see sig istand til at udbetale deres ifæstehavende Gaarde; ligeledes skulde man formode, at Hoveriets Afløsning mere og meere vil finde Sted, da Eierne under saadanne Omstændigheder med større Sikkerhed kunne vente Hoveriafgiften udbetalt. Af dette Blad udgaaer to Nre, ugentlig, som betales med 1 Rbdr. 1 Mk. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.