Viborger Samler, 1846-11-10
Hertugen af Augustenborgs Constitutionsforslag i den slesvigske Stænderforsamling, der blev antaget med 39 Stemmer mod 2, indeholder følgende Hovedpuncter, 1) at Hertugdømmerne Slesvigs og Holsteens Landsrettigheder i tidssvarende Form udvikles dertil, at Hertugdømmernes Stænder erholde en besluttende Stemme saavel ved Paalæggelsen, og Anvendelsen af Skatterne, som ogsaa ved Lovgivningen; 2) at Hertugdømmernes Stænderforsamlinger til den Ende, efterat de næste Valg ere skeete, sammenkaldes i Forening, og at der forelægges denne fælles Stænderforsamling, – i hvilken dog det slesvig-holsteenske Ridderskabs Corps, i Stedet forden hidtilværende Delegering af enkelte af dets Medlemmer, repræsenteres efter en mellem samme og Regjeringen truffen Overeenskomst, der dog bliver at antage af Forsamlingen i dens nuværende Sammensætning - et til ovenstaaende Grundsætninger svarende Constitutions=Udkast, om hvilket den saaledes fuldkommen constituerede Forsamling vilde have at komme overeens med Regjeringen." – Dette Forslag, der, som man seer, ikke mangler sin aristokratiske Reservation i Overeensstemmelse med Hertugdømmernes gamle Landsprivilegier, motiverede Hertugen ved at henvise til, hvorledes alle fire Stænderforsamlinger siden 1838 i hver Diæt have attraaet en Udvikling eller Forandring af den bestaaende Stænderinstitution, deels ved at andrage paa Udvidelsen af deres Virkekreds og paa deres Forening, deels ved at behandle de indgivne folkelige Constitutionsandragender. "Disse mangfoldige Andragender i de forskjellige Stænderforsamlinger siden Aaret 1838, vedbliver Hertugen, ere efter min Anskuelse et meget mærkeligt Moment og afgive Beviis for, at den intelligente Deel af Folket har den Overbeviisning, at Stænderinstitutionen i sin nuværende Skikkelse hverken svarer til Fornødenhederne eller tilde Ønsker og Forventninger, man har næret om den. Hos Mange kunde vel en vis Nyhedssyge foranledige Ønsket om Forandring af det Bestaaende; imidlertid gielder dette sikkerlig ikke og Fleertallet, og det er ogsaa her saameget mindre at antage, som der blandt dem, der have erklæret sig for en Udvikling af vor Stænderinstitution, findes en stor Deel af de meest intelligente Mænd i Danmark saavelsom i Hertugdom merne. J den slesvigske saavelsom i den holsteenske Stænderforsamling har man næsten været eenstemmig i det Ønske, at Hertugdømmernes Stænderforsamlinger maae blive forenede; ogsaa i de danske Stænderforsamlinger var dette Tilfældet. De tvende Mænd, som der have andraget paa en Forening af de danske Stænderforsamlinger og en videre Udvikling af Stænderinstitutionen, nemlig den forhenværende Stænderdeputerede og nuværende kgl. Commissarius Bang og den nuværende Cancellideputerede Algreen-Ussing, høre vist til de intelligentere Mænd af det danske Folk. Men det ligger ogsaa meget nær, at naar man seer hen til de hidtilværende Resultater af Stænderinstitutionen, maa hos Enhver, hvem Landets Vel ligger paa Hjertet og som er i Stand til at danne sig en Dom over Stænderinstitutionens hidtilværende Udvikling; det ligger nær siger jeg, at hos enhver Saadan maae opstaae den Overbeviisning, at Stænderinstitutionen i sin nuværende Skikkelse er forbunden med mange Ulemper. Hvor ofte have ikke Stemmer reist sig om at Regjeringen ikke fulgte Stændernes Raad, J mange Tilfælde ligger Grunden hertil ikke hos Regjeringen, men i Jnstitutionen selv; Jnstitutionen er af den Art, at det for Regjeringen undertiden er umuligt at gaae nærmere ind paa Stændernes Raad og Andragender. Ogsaa give de kgl. Kundgjørelser et tydeligt Beviis herom. Dette forklarer sig meget let, naar man gaaer noget nøiere ind paa Forholdene. Stændernes Opgave er nemlig nærmest en dobbelt, deels at raadslaae over de dem forelagte Lovudkast, deels at gjøre selvstændige Andragender. Stænderforsamlingerne have tildeels at beraadslaae Love, som ere fælles for Kongeriget og Hertugdømmerne, dernæst have de ogsaa at raadslaae om Love, som blot udstedes for Kongeriget eller for Hertugdømmerne alene.