Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-11-24
Det Londoner Videnskabers Academies nuværende Præsident, Sir Humphry Davn, har, som bekjendt, forsøgt at gjøre de i Herculanum og Pompeji fundne Haandskrifter læselige. Om Udfaldet af hans Bestræbelser har han gjort en Jndberetning til Academiet, hvoraf følgende er det Væsentlige Trods den forbedrede Methode at adskille disse gamle oprullede Haandskrifters Blade, der alle klæbe fast sammen, ere de dog alt for skøre, og den derpaa værende Skrift for meget udslettet til, at de ved de mangehaande derpaa anvendte chemiske Hielpemidler kunde gjøres læselige igjen. Manuskripterne ere uden Undtagelse af meer eller mindre mørkebruun Farve, der gaaer over i det Sorte, men dog ere de ikke, som man har antaget, "forkullede, thi i Herculanum bestod, der, hvor de bleve fundne, Jordbunden af "Tuf, der er formeret af Sand, af vulcanisk Aske og Stene, hvilke Bestanddele, sandsynligviis ved sydende hedt Vand, ere blevne forenede til een Masse. Ligesaalidet kunde Haandskrifterne i Pompeji forkulles, thi Vesuv ligger saa langt borte, at den Aske, der fra den faldt paa Staden, nødvendigen allerede maatte være bleven kold. Jkke forstyrret af Jld, men i sig selv, ere disse Haandskrivter sønderrevne og opløste, det ene meer, det andet mindre. De af mørkebruun Farve ere sandsynligviis blevne ube rørte af det indtrængte kogende Vand, derfor lade de enkelte Blade sig endnu skille det ene fra det andet; hos andre derimod, der see ganske sort ud, har det indtrængte hede Vand opløst det Liim, som fandtes i Papiret og Blækket, og de tilligemed Vandet indtrængte Jordpartikler have skudt sig ud imellem Bladene, og Haandskrifter, af den Art ere paa ingen Maade igjen at giøre læselige, omendskjøndt Dunsten af Aether sulphuricus og af Acidum muriaticum og en forhøiet Lufttemperatur med Omhyggelighed var bleven anvendt dertil. Kom end Bogstaverne tilsyne, saa var dog Substantsen af Papiret (Papyrus) saa skjør og fuld af Huller, at Skriften, der ved Opviklingen af en Rolle saae ud som en sammenhængende Text, ved nøiere Undersøgelse befandtes at være lutter enkelte Ord og Fragmenter af Ord, der ikke hørte sammen, men til forskjellige næsten overalt hullede Blade, følgeligen baade vare uden Mening og Sammenhæng. Hele Antallet af de i Herculanum opdagede gamle Haandskrifter beløb sig til 1696. Af disse ere hidtil 431 opviklede, og 1265 endnu tilbage at undersøge. –J de to Maaneder, Sir Humphry Davi i Aaret 1819. tilbragte i Neapel, havde han ved Hielp af sin Methode opviklet 23 saadanne Papyrus-Roller, men i alle disse kun fundet enkelte Phraser læselige. 120 andre Papyrusroller har han undersøgt, men lagt dem tilside igjen, fordi han, efter hans heri gjorte Erfaring, var overbeviist om, at al derpaa anvendt Møje vilde være forgjeves, men han vilde desuagtet have fortsat dette utaknemmelige Arbeide, naar ikke Personer, der misundte ham hver muelig Opdagelse, havde lagt ham de ubehageligste Vanskeligheder og hindringer i Veien. Sir Davy er af den Mening, at i de 60 Aar, der ere forløbne siden deres Opdagelse, disse Haandskrifter i Museet i Portici have været udsatte for Luftens Jndvirkning, denne Luft maa have virket skal deligen paa Papiret og Skriften, og han foreslaaer derfor, at saafremt der ved fortsat Eftergravning saadanne Haandskrifter igjen skulde blive opdagede, man ufortøvet skulde lægge dem i et Kar, fyldt med Kulsyre, og omhyggeligen bevare dem for den ydre Lufts Jndvirkning.