JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Danske Mercurius, 1689-08-01
Kiøbenhavn 14. et tegn paa Solens vej, som Krabben plejer hede, Af tørst er tvungen til om lædske saft at lede Og derfor med sin klo har kramet jorden hart, Hvorfor vort agerland i landet vorder bart. Ja al den syntis og at vilde blodet kramme Af Tvilling tegnets hæl Det tegn er seet at ramme Paa Stadens kiere børn, hvis liv der klemmis ud Ved børnekoppe-soet, som plager deris hud: Og hvad den ikke giør, det seer mand Solens Løve, Heel førstig glubsk og heed med sine rammer prøve: Hans blege-gule glands beguelner mangt et straa Og mangen rosens kind for hannem falme maa Deraf er tilig høst saa vel paa jordens grøde Som paa det unge kiøn; Det giver suk i mode, Ja væder mangen kind, for Jomfrutegnet har Sligt hastverk udi aar at giøre høsten klar. Hun udi Bondens loe indhøster straa og vippe, Hun binder ungis liv ind i de levend knippegeg nep tor sige hvem hun end ei sparet har Prinz. effe, ædelt bløb, og anden stamme rar. Ach. AUGUSTIMERCURIUS. Ach Christian Charlot, vor Arve-Printzeffinde, Sig og har ladet ind i livsens knippe binde Hun høstedis saa snart til ævig himmel-fryd, For hun var tilig mod i Førstelige Dyd See Anna-Christian, høibaarne Gyldenløve Jædeel Moenhed og har standet livets prøve Og gik den samme ve, i sin fuldkommen gang, At frydis hos sin Gud med ævig Engle-sang. Stokhausen, Barones, som var Hovmesterinde fik døden og at finde
Danske Mercurius, 1689-08-01
Hos hendis Majestet, Med en og anden fleer af allehonde stand Og føris alle bort til livsens skiønne land. Den Solens Jomfru dog har vægten alt i hænde At passe rigtig af hvor mange hun maa sende Af allehonde frugt hver til sin rette stæd Mand derfor haabis, at det blive skal her ved. Saa de, som savnis meer skal ej saa hastig flytte, Gud selv om hver i sær med sine Engle skytte Ja meest om vor Monark og Kongelige huus For ellers falt vi slet i aske og i gruus. Hans Høje Excellentz er kommen hid fra Norge, Og kand for Rigets stat hos Kongen sikker borge; Ti hand det helle verk har ført i saadan stand At alt er saare vel til baade land og vand. Til Frue-Kirken op mand udi aftis førte Den Frøiken Gyldenløv til graven, hvor mand hørte Parentation hvor dydig at hun var, Da udi blodet net den høje gave bar. Be AUGUSTI MERCURIUS. Begængelsen var net, den pryded alle store Hvert huus var som en dag, hvor de med liget fore: Grevinde Alefelts det hele huus og hiem Sær som en Stierne-borg gaf sine straaler frem. Frideriksborg. Bartholdmæi Dag.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Det Kongelige Hof befinder sig her ude Hvor Hjort og Jæger-horn imod hinanden tude, For begge elske ferskt, og er det Hoffets lyst At see den delig jagt saa artig rende dyst.
Danske Mercurius, 1689-08-01
en Gottorfske Gesant til Hove sees at kiøre Sit ver for vor Monark rydmyghed at føre Og faar hand snart beskeen, gaar derfor fort igien At see, om Tønnings vold skal byggis atter hen Hr. Erenskilt hand og udi Monarkens fore Til Hamborg stunder hen, dog kand mand ikke spore Hvad ærindet formaar. Den Englisk Envoye, Til Hove flittig og sig gierne lader see.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Sverrig. Riga i Lifland 23.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Det tegner ikke til, vi her vil blive rige, Mens brand i høje loft saa jevnlig ind vil stige er hundred huus omtrent nu atter gik i brand, Og svier denne ild til mangen fattig mand. Tydsland.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Berlin 6. Nu døde salig hen vor Enke-Churførstinde, Hvis Førstelige hæld staar ævig udi minde: Og AUGUSTI MERCURIUS. Og laver mand nu paa en herlig jordefærd Som hendis høihed var al ros og ære værd. Lejven for Bonn 24. Paa Fransk er Bon nok bon, og sagte vi her ude Med ild og bombekast paa hende ind at sprude, For somme gaar for Meintz, og somme mødig er; Dog holdis den berent, og ængstis her og der. Leven for Meintz 20. Her baade Stad og Lejr staar ligesom i flamme Og ingen af os skal af nogen vinding bramme: De kaste ild her ud og store udfald giør De ogsaa fra os ind all feidis ene spør. Nederland. Printz Valdet og Humier hverandre jevnlig gickke Med driven fra og til, dog tør de ikke brekke Ret paa hinanden løs, foruden udi gaar, Da nogle tropper gaf hinanden skiønne saar. Londen 20.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Engeland.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Paa Jrland Skomberg alt er kommen til at lande Ved tyve tusind sterk, saa det i mangens pande Vil prime her og der, og lader sig ansee, At Kong Jacobus er vil gierne der ad lee.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Rom. 2.
Danske Mercurius, 1689-08-01
Jtalien. Vor hellig Fader her, vor Rommer-hellig Pave Som længe fundet er paa gravsens bred at rave Har nu alt lagt sig need, og efterlod det navn, At hand med Rommer-tro har fremmet Kirkens gavn.
Danske Mercurius, 1689-09-01
SETEMBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXIX. SEPTEMB. ERCURIUS Danmark. hand spaade seenist sant skee Himlens Herre ære s At mand vor ungdom ej saa yppig skulde bære, J denne maaned bort, som det forhen er skeet, Gud sundhed givet har og naadig til os seet. Mand hæderlig i dag en qvinde lader jorde, Som otte gange net har siddet Brud for borde, Den som har syv mænd haft, hvorom i Skriften For hende muligt rang i ævigt ikke faar. staar. Frideriksborg. 10.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Nu kommer Kejser-bud-Monarken at forkynde At Tyrker, som sig har ved Morav vildet lynde: Er jaget bort af skrek for Printz af Badens hær, Som slog saa nær en stol, der kom ham alt fornær. Hand den forløben Lejr tog snarlig ind til bytte Med meer end hundret Skyt, som kom ham vel til nytte, Saa gaar det, naar som Gud med blindhed Fienden slaar, Hand krebsgang kryber og i dødsens mørke gaar. Det SEpTEMBER-MERCURIUS. Det samme bud fra Mejns skal ogsaa lade vide, At den i Kæjser-magt omsider maatte skride; Den Nød var saare haard at bide udi tu Ti Franske ikke let lar tage sig med tru Grev Alefelds Gemahl, den høje Gyldenløve Maa ikke længer her i Verdens ære tøve Men brød nu livets traad, som blev os alt for kort Det var en hierte-forg hun gik saa tilig bort Monarken reiser nu til Jydlands Koldinghede, At see et antal Folk, som stander der til rede til Ribe ud at gaa, og saa til Engeland At hielpe mandelig Kong Vilhelm udi stand.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Kiøbenhavn. 23. Trompet og paaken skrald sig flittig lader høre for mand i højest Ret skal lade Sager føre At hænde naadigst Dom, som udi Retten staar Retfærdig Herrens frygt den billighed formaar. Kolding 28. Vor Hertug udaf Pløen sig hos os lader finde At see hvor kiet vort Folk er udi mod og sinde Til Engeland at gaae; hand al den anstalt giør, Som dette store tog ved Kongens naade bør.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Øresund 26. Den ædle Skovtbynakt, von Støkken med en Flode Paa meer end hundred Skib giør bølge-brud for fode Langs ud af Vestersøe til Ribe om at gaa, Og der syv tusind Mand til lading ind at faa Der SEpEMBER-MERCURIUS. Dermed hand da gaar fort til Engelsk grund at lande, Jeg ønsker Herren selv til roers for dem vil stande: Hver dyre-kiøbte Siæl, som inden borde gaar Er meget mere værd end Verden vel formaar. Den Vyrtenberge-Helt skal al Armaden føre, Den mægtig Gud i strid vil selv hans hierte røre, Og styrke vel hans arm til gode raad og sejr J hvor hand dagis op med denne Helte-lejr. Tydsland. Leyren for Bon 30. hvad mand perser paa, saa bliver Bon den samme, Og lader ikke af med helte-mod at bramme Vi og her uden for som Løver gaa oppaa, J god forhaabning dog en blodig ser at faa Chur-Pfaltz 17. Vor daglig jammers graad kand ikke noksom give Af væde i vor pen til voris nød at skrive, See Frankendal, Lambsheim med Kreusenak, AlzeiMed mange flere alt i aske gaar sin vej. Ei Fæstning eller Stad, ei Bonde-bye, ej grøde Paa mange mile staae, men alle ligge øde Ved Franskis ny allarm, hand handlersom hand vil Mens alle venners magt for Bon maa sætte til. Det SETEMBER-MERCURIUS. Det beste stød mand har paa fienden at formode, Er at i Piemont er kommen op paa fode Af det landflygtig folk mod nogle tusind mand, Som vel tør finde hielp udi hans eget land.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Augsburg 28. Den glæde er endnu fra Ungeren at høre, Hvor Printz af Baden har holt Tyrken udi øre, Den anden gang paa ny og slaget al hans magt, Saa hand maa tænke slet at vorde nederlagt. Dog er ham nogen trøst at hand forleden hørte, Hvor sterk at Caminiek med slag paa Polen korte, Da den for nylig sterk blev greben an paa ny Saa Polen ikke der tor meget meere kny.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Engeland. Londen 26. For Skomborg alt som før i Jrland gaar at øde Alt hvis Kong Jacobs er og kommer udi møde, Kong Jacob rygger alt, den anden gaar oppaa At møde ham til Slags omsider dog at staa.
Danske Mercurius, 1689-09-01
Den redelige Præst som udi nød sig tede En mandig Commendant udi den Feidis hede, Som paa Londondere, forleden var saa stor Er der nu bleven Bisp udi det hellig Chor
Danske Mercurius, 1689-10-01
OcTOBER-MERCURIUS. ANNOM. D. LXXXIX. OBER.
Danske Mercurius, 1689-10-01
ERCURIII. Danmark.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Kiøbenhavn. 1. for store Krone-Printz og unge Herskab mere, Sig naadigt hid igien begynder nu at kere Fra Fredriksborrigs lyst, nu sommer-luft forgaar Og ungdoms koppe-sot her mere ej formaar. Monarken, som var reist til Ribe, der at syne Sit folk ved Lister-dyb, som ligger under bryne Til Engelands behov til Skotland fort at gaaJnaade hiem ad sees at lade til os staa. Jmidlertid er det i arbed for de store At lade drive vel paa denne mægtig fore, Jndskibningen er gjort og ventis nu paa vind Saa de for strygend segl kand hente landet ind Vor Gud, som true kand de største bruse-vinde, For hvilken stolte vand sig lydige maa finde, Du bane deris ve, og styre deris roer Saa skal du have lov, som i det høje boer. Det CTORER-MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Det Majestete par paa hiemvej en nats leje Paa Agers-øe tog an, den naade kom i eje For dette lidet land, som før vel neppe barDen re, at derpaa en kronet Konge var Fra Holsten Lili-Kron og andre flere store Sig finde flux her ind med deris verk og fore, Og troer jeg Lilli-Kron Gesant af landet gaar, J slige store værv, som tiderne formaar.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Gottorf 29. Her maa det staa saa til, at vi ved Kongens føje Maa underdanig knæ for Førster atter høje Hvorfor det Herskab alt hid flytter ind igien, Gid det og fredeligt maa herske immer henTydsland. Lybe 21. Ach vee det slot Eyttin gaar op i ild og lue Det førstelige slot nu ligne maa en tue, Den naadig Første selv med fleer, som inde var, Nep deris blotte liv fra denne fare bar. Saxen Lavenborg 24. Vor Første himlet har, det maa vel kinder væde dette hele land, hvor fremmede de træde Saa flittig ind om arv, at den er tæret snart, Før skiftet huldet er, her giøris meget bart.
Danske Mercurius, 1689-10-01
De Lyneborger alt har Raseborg i hænde, Chur-Saxen visse bud hid ogsaa lader sende, Chur oc TOBER-MERCURIUS. Chur-Brandenborg og meen, at vi hør Anholt til, Og fleer et ord der i vel ogsaa have vil. Bon 6. Jeg stod mig som en Helt og fegted, som en Kæmpe, Hinds ende holt jeg ud, og lod mig ikke dempe Før et ulykkis skud min Asfeld gjorde qvest, Da mand et got fordrag i tide holte best. Den stolte Commendant med døden snart i hænde Derom i lefven lod de visse bud udsende, Saa jeg blev tydsk igien og Franske afskeed tog Og op til Mont Royal med spil og fane drog. Den gode Asfeld dog til Achen maatte give Sit sidste gode nat, dog efterlod i live At hand af tro forstand, af mandighed og mod Var ret en god Soldat udi sin hierte-rod. Vi Tydske neppe meer mod vinter forretage, De Franske og vel gaa i vinterlejr tilbage Dog lade de ej af at giøre for os bart Hvor de i troppeviis kand brænde med en fart.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Augsborg 14. Her er mand udi ver en Romer-Kongis Krone Kong Joseph at formaa, om alle Førsters tone Vil stemme til det val, som det vel gierne skeer Til Kæjserens fordeel og Rigets store heer. Vi haaber og hand skal sit Ungerland beholde Ti Tyrken lidet der nu haver udi volde Det oc TORER-MERCURIUS. Det lidet hand og har det agter hand forliist, For Printz af Baden nys har ham af marken viist. Dybt ind i eget land hand stikker nu sin pibe, Og nyner suk om fred, fordi hand er i kibe Derom tractater alt skal være paa tapet. Og vil hand give os hvad billigt er og ret.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Paris 12. Vor flode gaar nu hiem, vort folk i vinterleje, Og bringe vi til vaar en større magt til veje, Forresten frygtis ej saa saare hart endnu, Om fienden tog end Meintz og Bon fra os med tru Det farligste det er i Piemont til syne Foront exempel skyld, der vil vi nu og lyne At kyse dennem bort ved Førsten af Savoi, Som for sin egen skyld ei heller findis lo.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Jrland.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Londondere, 5.
Danske Mercurius, 1689-10-01
Et stort Forræderi paa Skomborg var i veie Hvorfor en deel med ret for sverdet maatte neie For resten staar det alt udi den gamle stand, og styrker vi os vel fra Skot- og Engeland. Om ei Kong Jacob faar fra Frankerige penge Med mere krigs behof, da vil ei vare længe For hand maa nødis til at byde os et bud Ti mangel sigis alt at giøre paa ham brud.
Danske Mercurius, 1689-11-01
NOVEMBER MERCURIUS. ANNOM. DC. LXXXIX. NVEMB. ERCURIUDanmark.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Lister i Jydland 5. u hidsis anker op, nu gaar for delig vinde Syv tusind mand til seils, som stadig har i sinde deris Engelsk tog at lægge ære ind Gud staa ved styret selv og giv i seilet vind, Kiøbenhavn. 7.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Den skiønne Gyldenløv, Grev Alefelds man-inde, Hvis Siæl i livsens baand Gud haver ladet binde Himlens knippe ind, i Frue-Kirke her Nu skrinlagt sættis ned en tid at hvile der. Vor Dronning Majestet, mens Verden er i live Kand ej ophøjet nok i mande-minde blive For frugten af sin Tro, som saadan moenhed faar At mand en Kirke og af blomsteret formaar. Det hendis Trois folk flux over Himle føre, Lykønsker bære de for hende Gud i øre: Jeg ønsker og dertil i vis og stadig Troe, At Himlens Konge vil hos hende evig boe Nu viis Kirken ind, og Musculus maa tale J al sin andagt højt om dette verk at prale, Og NOVEMBER-MERCURIUS. Og hendis Majestet fornøjer sig der Jeg ønsker Herrens Aand staar hende altid bi Heel stille er vort Hof, en Bal vi dog fornemme J aften at gaa an til tidsfordriv at fremme: Mand ellers flittig er i Statens store raad At alt maa vel slae ud til lykkelige daad. Nu kommer Posten ind om voris Folk og Flode Som nys til Engeland af haver stande lode, At de har landet vel, dog stormen den var stor, Og giente dennem ind i een og anden stor. De fleerste hul i Hul dog lykkeligen funde Der er den beste stæd, hvor landing tiene kunde Gid de giør ogsaa hul i Fiendens lejr og vold At hand ej meer formaar end mindste tue-knold. Den Dyd bekronet mand vor Lilikron lar stande Som synderlig Gesant ud til de Kæiser-lande J Rigets store værv Monarkens bud at gaa Gid os maa lykkis vel alt hvis hand slaer oppaa. Lykstad 25.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Den vit berømte Siæl, Estats-Raad Marqvard Gude, Hvis Dyder skinte her, dog meget meer der ude J alle Verdens land ved lærdeste forstand, morgis reiste af til Evighedens land. Blant andre store ting der om hans Dyder vinde, See og hans Bibletek, ti neppe er at finde Dets lige nogenstæds, sær udaf skrevet rart Hvad viisdom der er i er uskatterlig snart. TydsNOVEMBER MERCURIUS. Ratzeborg. Tydsland. Til ont jeg nødig troer det hos os skulde rase for de som pasen har sig gierne selv vil pase: Til mølle hvo er først, først malet have vil, Af hvad for hiørne end at vinden blæser til. De Lyneborgers magt har passet det saa lige Naar de har vist saa vel til denne stæd at sige, før andre sig saae om. Saa mister ikke den Som udi deling faar det første stykke hen. Men see, de tar det alt, og slutter det herinde, Ved volde og ved magt, dog dragis vel til minde At sande Arvings lod ved Kæiser-Ret vil udOm den end pillis skal af baade haar og hud. Cøln 23.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Den ganske Rigets magt er udi vinterleje, Men i vort eget land, dog var det vel i veje Paa Fiendens grund at gaa det staar saa hen i aar Og haabis at vi skal ham klemme meer til vaar. Paa grensen midlertid Partier flittig møde seer mand af og til dem paa hinanden støde Og Nu vinde de, nu vi, og hænge Franske ved Som borrer, hvor de kand det komme vel afsted, Paris 22.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Frankerig.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Endnu gaar skelligt til forinden voris grændse for Fienden, ingen skat os nøder til at hændse, Som vi tør byde paa af Frankfurt, Meins og fleer, Enge Som paa vor dristighed med skeele øine seer. NOVENBER MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Engeland. Dundalke i Jrland 16.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Kong Jacob bryder op og gaar i vinterleje, Saa hand ej meer i aar skal bringe sig til veje, Hans magt udmattet er, og hvile er ham best, For vinters rendedyst vel trettede hans hest. Viselv, og gierne ej forsage rolig hvile, Paa det vi vel til vaars disbedre kunde ile. At jage hannem ud, des sige vi hielp Gud, Sterk sygdom midlertid har jevnlig hos os bud.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Ausborg 18. Vor store Kæjsers Søn nu snart paa Romer-trone Skal prægtig sættis op med Romer-Kongis Kroner eg troer Apollo selv med Mars i forbund staar, At fordre denne saa, som store tin formaar. Ungeren.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Belgrad 6.
Danske Mercurius, 1689-11-01
De Tyrkers Maane maa i sidste korter være Men den kand intet lys i landet længer bære Formørkelse jeg troer den ganske overgaar Saa ej Evropa meer den udi syne faar. et ind til Macedon og Gaarderigis grendse Printz Lovis høris alt paa Fienden digt at lentze; Servia endeel, endeel i VallakiAf hans Armade alt har vinterleje fritalien. Rom 2.
Danske Mercurius, 1689-11-01
Ny Pave har vi valt af Ottoboners stamme, Deraf i lyst og fryd Venetianer bramme, Hand er saa vel til aars at hand ej længe skal En anden holde fra at naae til samme val.
Danske Mercurius, 1689-12-01
DExAREs-Mæncurius. ANNO M. DC LXXIX. DEMB. URIUS Danmark.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Kiøbenhavn 9. t Skib paa mange skytt som regnis med de beste Der udi Floden er, nu løsner udaf fæste Og gaar af banke-stol, Tre-Løver er dets navn Gid det med løve-magt maa byde feide stavn. hvad end væjr og vand og Himmel-Skytten stridde, J hvad Stenbukken sprank, og vilde slae og bidde, Gik dog vor Flode fort med Engelske transport, Og atter med behold er kommen hiem til vort. Den dle Skoutbinacht, von Støkken, som den førte, Vi med den sidste rest i aftis frydig hørte, At hilse Chronborg-Slot. Den pust hand her ud Var nok at ligne ved at byde fiender fod. stod, Hr. Land-Raad Alefeld Monarken høris kejse Til Extra Envoye til Engeland at rejse Hand ufortøret og sin reise sætter fort, At fremme vore ver paa denne mægtig ort. En Hollands flode her, imod to hundert skibe, Af øster Kiøbmands fart har vinter haft i knibe En DEc MBER MERCURIUS. En stund i Øresund, den derfor fik behag At komme her i havn og giøre vinter-lag.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Trundhiem i Norge 14. Et skreckeligt Guds væjr ved en Orcan at agte Saaledis vore Huus og Kirker nylig tagte At opringer gik bort, og spirene falt ned Saa jorden syntis slet at runge af sin led Dom-kirkens skiønne spir, hvis lige her i lande Af aar og skiønhed ej befunden er at stande Gik ogsaa udi qvas, og nogle mil her fra Lod denne bruse-vind end mere nederslae. De gnister bølge veld paa Munke-holmen kaste, Lang oppaa land et skib, for det har kundet haste At støde hav-bred an, og skove gik fra rod. fød. Alt høit, som forrestod, har maattet holde Det underligt er og, at Stykker der om volde Sig ei mod dette væjr i stand har kundet holde, De jo kuld-bøtter slog, og vente op og ned Saa mand af lige pust nep nogen sinde veed. Rageborg 20. Tydsland. Vort Saxenlavenborg end ej er gaaet i skifte, Og meen mand i den sag at vilde roligt stifte Til krigen ende faar; Men Lyneborger vil Paa vare midlertid sig holde landet tilAusborg 24. Det Romer-Konge-val imod vil ingen tale, J hvad der under end maa ligge udi dvale. Der Dn. Men MERCURIus. Derfor det vel gaar fort, som Kæjseren hand vil, Hans lykke nu i krig gier meget sit dertil.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Belgradr. Ungeren. Her lettis krigens last, for den er lenger fremme Mod Thracien og der, hvor Skyther have hiemme, Ja ned mod Macedon, saa Tyrkens maane nye Jnæde synis længst bag al ulykkis skye.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Paris 22. Frankerig. Mand seer at krigen sterk imod os samler lykke, Hvorfor vor Konge sig fornøden lader tykke J marken selv at gaa, og meen det hele land, At hand allene staar for hundred tusind mand. Londen 18.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Engeland. Vor krig i Jrland seis kun saare lit at frugte, Hvorfor det Skomberg navn begynder lit at lugte, Dog skyder hand oppaa at nogle landets Raad, Har hindret hannem til i mange gode daad. Rom 2.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Jtalien. Ei ligere er hørt, vi Pater Peter høre (knap Om Cardinale-hat, at hænge udi øre, Dog hand har meer fortient, at kneppis paa hans Fordi hand voldte det Kong Jacob kronen slap. Aarets DEck.RER. MERCURIUS.
Danske Mercurius, 1689-12-01
Aarets Slutning. zu aaret tilbage er skreden af dage ved tidernis bud Da lad dig behage med takken at tage, at evigheds Gud Tak! tak for din Lære, hvormed vi dig ære, har tak for din Søn For du gaf at tære og daglig os nære, hav hæder til løn Du Døden lod hakke med segel og pakke det unge kiøn an Dog bør vi dig takke, hand maa nu bort lakke, og giør ej saa ran Krig lader du føre, og daglig vi høre alt rygte om strid Her ingen for døre har sværd dog maatt røre, hav tak for den tid Monarken i naade du rolig lod traade paa Tronen hver dag, Du vilde det raade, hav tak uden maade tilevig behag Du lykke lar bære og kroner med ære vor Dronning og Prinds, Hav hæder og ære, for du vil saa være i naade til sinds Den Kongelig Stamme, du veed og at ramme med Kongelig got, Du og for det samme vor tak maa annamme paa Himmerigs slot, Vi ferner og bede, lad fare alvrede, dig naadig lad see, Vi banke vi lede, og hænder udbrede, din mildhed bete, Lad vaadeild ej brage, lad sverdet ej drage tilkommende aar, Ja ikke en plage til forrig os nage, Din magt det formaar.
Danske Mercurius, 1690-01-01
IANUARII. MERCURIUS. ANNOM. DC. X. ANIARII.
Danske Mercurius, 1690-01-01
Danmark. lant tusind rare aar nep dragis et til minde, om det der sidst forløb, ti neppe nogensinde Stod Herskab saa i hveg for Lykkens drist og gang, Hvor ved saa store ting er kommen udi svang. J Sønder, Øst og Vest, ja Verdens fire dele Har Oprør, Krig og Død, gjort Lykkens øjne skele Til det den før var blind, derfor ej under er At den saa løber an paa Stater her og der. De Konger af Algiers og Siam derom vinde Ja Tyrken, som var selv saa højt paa Lykkens tinde Lod see sin nædrig gang, de Moskoviter og om Buxemand og Spog. Har deris lykke seet om de i Jrland føre, Mand i den avindskiold. som neppe var at høre. Har ogsaa læst de ting, ja Kæjserdommet med Christenheden før Velsk Spansk og Franske land tog sønderlig afsted. Allene stod det vel i Norden denne sinde Til verre give Gud vi aldrig skulde finde: tid JANUARII MERCURIUS. Tid Danmark stædse sig maa dannis lade see, Saa Himlen derved kand i naade immer lee. Kiøbenhavn 15. Trompet og Paukenskrald os siger udi øre, At voris Konge-Hof i Kane ring nu føre: Hvert øje og sin lyst af dette have vil, Hver derfor høj, og lav, sees vel at skue til. En Fridrichsborge-færd Monarken og vil giøre Udi en Lyste-jagt for sundhed sig at røre, Princessen af Tarant til Hove kommer og, Fra Oldenborg jeg troer er dette hendis tog.
Danske Mercurius, 1690-01-01
Tydskland.
Danske Mercurius, 1690-01-01
Augsborg 20. Den store Kronnings pragt for voris Kæjserinde, Hvis lige ej er seet hos os i mande-minde, Gaar for sig udi dag heel lykkelig og vel, Al ære lyst og fryd giør hende fulde skiel. End mere Kæjser-lyst, Kong Joseph har den lykke, At Rommer Kongis spir med alt sit hele smykke J det Chur-Første Val er hannem falden til Og Kronningen derpaa i morgen følge vil. Det gaar og an i dag med den processis maade Som efter Rigets Lov i saadant plejer raade, Saa Kæjserdommet er saa nær udi hans haand, bud sin Aand.