Aalborg Stiftstidende, 1837-04-17
udgivet af J. Chr. Borch & N. P. Ries Enke. – Redigeret af Capitain v. Bøderberg, Pd. af Øs. Aragos Tale. (Sluttet.) Han søgte endvidere at godtgjøre, hvorlede den umaadelige lange Tid, der anvendes til grundigen af lære de gamle Sprog, forstyrrer en stor Mængde unge Menneskers Løbebane; man kommer i to Aar ligesaavidt i Tyst som i otte Aar i Latin, hvortil Grunden rigtignok ma ligge i Underviisningsmethoden (!). Det er heller ikke rigtigt, som man gjerne pleier at anføre, at de gamle Sprog ere den Læregjenstand, som Børnene lettest fatte; det et Tilfælde med de levende Sprog, der læres ved Conversation men ikke med Grammatikens aandsmyrdende Regler, der end- og vanskeligere lade sig indprente end de allervanskeligste Sætninger i Algebra. Man kunde endnu indvende, at den gamle Methode har stadfæstet sig, ved at frembringe Tusinde udmærkede Lærde, medens man endnu ikke veed, hvorledes det vil forholde sig med Frugterne af det, for den foretrukne, Underviisningssystem. Men der gives overmaade mange, med de classiske Sprog fortrolige Personer, der ikke destomindre i alle andre Ting staae under det Middelmaadige, og paa den anden Side taler Erfaringen, som man har gjort i Pigeskoler, for dette System. De unge Piger, som man dog hidtil har skaanet for at lære de gamle Sprog, tale og skrive, i Almindelighed, bedre fransk, end mange unge Mennesker, som have faaet deres Dannelse i Gymnasierne, og, naar man vilde nummerere de meest udmærkede Forfattere i vor Tid efter deres Fortjeneste, fik en qvindelig Autor, under alle Omstændigheder, et af de første 5 Nummere. - Taleren gaaer nu over til at anbefale de mathematiske og physiske Videnskaber til fortrinlig Opmærksomhed. Den eneste Anerkjendelse, siger han, man skjænker disse Videnskaber, er den, at man indrømmer dem, at de ere gavnlige for de materielle Jnteresser. Denne Anerkjendelse er imidlertid tvungen, thi man kan rigtignok ikke med Alexandriner drage Saltet ud af Kilden. Det er netop disse Videnskaber, der have gjort Ende paa de fleste og fordærveligste Fordomme. Havde Astronomien ikke gjort saa uhyre Fremskridt, saa vilde Folket i den gode Stad Paris ved Hundedagenes Begyndelse, ligesom de gamle Romere, i høitidelig Procession bringe den store Hunds Stjerne en lille, Hund til Offer, for noget at formilde den store Hunds Raseri, og ved den næste Maaneformørkelse vilde der i alle Templer blive opsendt brændende Bønner til den kjære Maane om, at det dog maatte behage den, ret snart igjen at lade sig see. For to Aar siden vilde man have ængstet sig for Commeten - dog hvad siger jeg – man vilde have gruet derfor; jeg har jo selv seet Mennesker, som hverken frygtede for Kugler eller Andet, være bange for den truende 6 Commet. Det var rigtignok ikke Physikere. Ja, jeg er at fuldkommen overbeviist om, at, hvis Astronomien ikke havde gjort hine Fremskridt, vilde vort allerede saa svært belæssede Budget, foruden de mange andre Hof=Embedsmænd, blevet alnødt til endnu at lønne en Hof=Stjernetyder. Hvis de omtalte Videnskaber endog blot fremmede de materielle Jnteresser, saa laae der allerede Grund nok der til at skjænke dem al mulig Opmuntring. Forelæg Chemien den Opgave, at tilberede simple og ligeartede Medicamenter; forlang af Physiken, at den skal beskjæftige sig med Jordens Indre og den Jndflydelse, som electriske Phænomener der har, for at der kan frembringes noget Nyttigt for Jndustrien. Lad den studere de meteorologiske Phænomener, ikke blot for at forudsige de Ødelæggelser, de ville medføre, men for at kunne forebygge disse. Lad Astronomien trænge ind i de længst bortliggende Stjerneregioner, for at Søfarten kan drage Nytte deraf. Byd endelig Mechaniken at gjøre Anvendelsen af Naturkræfterne fuldkommen, for at Millioner af vore Medmennesker ved disse Kræfter kunne see sig befriede for Arbeider, der nedværdige dem til Dyr, og styrte dem for tidligt i Graven. Opbyd især Alt, for at gjøre Dampmaskinerne meere simple og fuldkomne, da de ere den nyere Tidsalders herligste Opfindelse. Naar de omtalte Videnskaber have løst disse Opgaver, saa ville de vistnok have gjort sig fortjente af Menneskeheden, iberegnet endog de Personer, som have nedsat deres Værd, saa vil ingen Digter længere vægre sig ved at forherlige dem i sine Sange og der vil ogsaa da findes Digtere, naar der bliver lært noget mindre Græsk og Latin og noget mere Mathematik, Physik o. s. v.