Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1825-05-06
Ved en egenhændig Skrivelse fra Kongen er nu de Deputeredes Kammer indbudt til at sende en stor Deputation, for at bivaane Kroningen i vor gode Stad Rheims den 29 d. M., og Ministeren, Grev Corbiere, har underrettet Kammeret om, at der desuden vil blive holdt Logis i Beredskab for 100 andre Medlemmer. De Fester, som Staden Paris i samme Anledning agter at give, skulle tage deres Begyndelse i Midten af Junii. Til Kronnings Historiograf er Hr. Charles Nodier udnævnt. Alle Kniplinger, som bruges til Kronningsdragten, ere bestilte i Brussel, hvorved de derværende Fabriker fortjene anseeligt. Ved overordentlig Leilighed havde Man alt den 2d. Hamborg Efterretning om, at Renteloven den 28 April er antaget i Pairskammeret med en Fleerhed af 42 Stemmer. Et Amendement af Grev Mollien fandt saa megen Deeltagelse, at det kun blev forkastet med 123 imod 103 Stemmer. Den i de Deputeredes Kammer aflagte Kommissionsberetning over Budgetet for 1823 er mærkelig, forsaavidt at Kommissionens Pluralitet, ved at bevilge Udgivterne til Pyrenæerarmeen, tillige protesterede, imod nogen af Kontrakternes Antagelse. Jdet Ordføreren, Hr. Fadatte erklærede, at det ikke vedkom Kommissionen at efterforske Forbryderne, stemplede han disse med en Afskye, hvori hele Forsamlingen deeltog. General=Leverandøren (Ouvrard) havde aldrig opfyldt nogen Kontrakt, og var kun kommet som en Vampyr, for at opsluge Statens Skatte. Da Krigsministeren, ifølge Undersøgelses Kommissionens Beretning havde modsat sig hiint System, kunde Ansvaret, strængt taget, ikke falde paa ham; men der kunde gives en anden Klasse Strafskyldige, som ved Kroglove og i Mangel af materielt Beviis forstod ( og det var ilde, om der skulde gives slige privilegerede i Tyve !) at smutte fra Retfærdighedens Arm. Det var kun en maadelig Trøst Taleren gav, at i saa Fald vilde de i det mindste lide den moralske Straf, at see sig udstødte af alle Retskafnes Samfund og ligesom Kongen i Fablen, for hvem Alt, hvad han berørte, forvandledes til Guld, vilde deres Rigdom blive deres daglige Plage! Endnu alvorligere toges Tingen af General Foy og Hr. v. la Bourdonnaye, hvilke, især den Første, den 26 April næsten formelig androg paa at sætte Minister=Præsidenten Hr. v. Villele under Anklage, som ansvarlig for hiin skjændige Kontrakt. Ministeren viste sig imidlertid uforsagt, yttrende, at Man kun skulde rykke frem strax med Anklagen, og inden een Time skulde han være færdig med sit Forsvar. Overalt har han i denne Tid havt utrolig Anstrængelse, ved saa godt som paa engang at fægte for Renteloven i Pairskammeret og forsvare sig i den Ouvrardske Sag for de Deputerede. De sidstmeldte Optrin i Rouen (S. 245) var mere, end blot Theater=Spektakler, og kan ansees som en Følge af det nye Kirkeregimente. Allerede den første Aften erfarede Publikum, at flere af Skuespillerne underhaanden vare anmodede om at melde sig syge. Næste Aften den 19de blev anmeldt, at Opførelsen af Tartuffe formedelst forrige Aftens Allarm var udsat. Da Dækket gik op forlangte Publikum med stort Skrig, at Man skulde love det Stykket til næste Dag, som den sidste Spilleaften i Aar, og da dette ikke kunde skee, begyndte Allarmen forfra. J Parterret var en Deel forlædte Politiebetjente. En af dem blev kjendt og grusomt mishandlet. Da Politikommissairen ikke kunde komme tilorde, rykkede Gensdarmer ind med fældede Bajonetter. Men nu hørtes fra alle Sider raabe: "Ned med Bajonetterne!" og der blev et Slagsmaal, som varede 2 Timer og nær havde kostet Blod. Ved at gribe en Gensdarme i Armen hindrede Politiekommissairen ham fra at gjennembore en Yngling. Tilsidst lykkedes det at faae Huset ryddet, men siden dannede sig talrige Grupper i Gaderne. Flere Personer bleve hæftede; desuagtet gik det ikke bedre den tredie Aften, og der blev slet ikke spillet. De fleste Skuespilbesøgende, selv Damerne, have siden ved et skriftligt Cirkulaire forpligtet sig til, ei at møde i Theatret, før Tarltuffe bliver opført, hvilket allene de nye Jesuiter modsætte sig. Gjæringen var steget til det Høieste og Alt tilskrives Erkebiskoppens bekjendte Hyrdebrev, hvis Forfatter, Generalvikar Lesure, derfor og skal være afreist til Paris. Hyrdebrevet ivrer ogsaa imod Kjetterie, Sektererie, forbudne Bøger, Signen, Manen og Trolddom, og paalægger de Geistlige, paa deres Visitatser at erkyndige sig om Lærernes politiske Tænkemaade. Selv de fornuftige Geistlige ere ikke mindre end tilfredse med dette, Sprog, paa Marionet=Theatrene gives nu under stort Tilløb udvalgte Scener af Tartuffen, paa Gadehjørnerne findes opslaaet Skandskrifter &c.¬