Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-05-19
Krigsskuepladsen i Spanien. Hertugen af Angoulemes Hovedqvarteer er den 7de ankommen til Briviesaa kun 4 Miil fra Burgos) og Spaniernes Enthusiasme, hedder det, tager stedse meere til- maa altsaa endnu ikke have naaet sit Høieste. General Molitor havde den 4de en Division paa Veien til Daroca, og Ballasteros fortsatte sin Rettrade over Terruel og Molina. Om Østpyrenæer=Armeens Operationer til den 3 Mai meddeler Monitøren nu og en Beretning af følgende væsentlige Jndhold: Den 18 April trængte Armeens 4de Korps igjennem Passet du Perthus ind i Spanien; den 21de bleve Figueras og Rosas indsluttede og førstmeldte Stad uden Modstand taget i Besiddelse Natten til den 25de, efterat Fortet den 22de var bleven opfordret til Overgivelse, men af Gouvernøren givet et utilfredsstillende, Svar. Grev Curial var beordret at rekognoscere Fjendens Stilling, og fandt, at den høire Fløi under Milan, støttede sig til Fluvia, den venstre under Llobera havde besat Tortella og Minas Division var opstilt som Reserve i Castelfollit. Den 28 April trak Fjenden sin venstre Fløi tilbage til Bealu, den største Deel af hans Tropper, gik over Fluvia og posterede sig paa de næsten utilgjænglige Høider paa den høire Bred. Formedelst de med et Angreb forfra forbundne store Vanskeligheder besluttede Marskal Moncey at manøvrere og kombinere sine Bevægelser med General Donnadieus, som den 11 Mai havde lovet at indtræffe til Campredon. Man lod slaae to Broer overfor Crespia, og medens Vasserots Brigade samt 3 spanske Regimenter gik over Fluvia og rykkede imod Bennolas, forblev Curials Division paa venstre Bred og rykkede frem bag Bascara. Der var givet befaling til at angribe Fiendens Stilling paa høire Fluvia Bredder, 1 Mai, og Baron Eroles og General Vasserot skulde imidlertid nærme sig St. Pau, for at true Fjenden paa hans Rettrade over Mieras og Stor-Olot; men Natten før blev Regnen, som siden den 27 April uophørlig havde vedvaret, saa overordentlig stærk, at bivouakerne oversvømmedes, Geværerne kunde ikke give Jld, Broerne vare i Fare og Veiene ufremkommelige, hvisaarsag Marskallen maatte udsætte Operationerne. samme Øieblik, da han den 1ste om Morgenen Kl. 7 vilde gaae over Fluvia, bleve Broerne bortrevne af Strømmen; men saasnart Overgangen den 2 Mai igjen var mulig, begav han sig til Bannolas, hvor han da erfarede, at fjenden, af Frygt for at tourneres af den venstre Fløi og Don i nadieus Division, Natten forud havde forladt sine Stillinger og trukket sig tilbage, Milans og Llobera overMieras til Amer og Mina selv over Olot til Vich. Som en Følge begav Marskallen sig strax til Girona, hvorfra Jndvaanerne havde sendt ham en Deputation imøde, og Biskoppen i Spidsen for Geistligheden samt Øvrigheden, 1 og næsten hele Folkemængden modtog ham ved Porten. Stadens Nøgler, som overraktes Marskallen, lod han igjen Regidoren tilstille i Hs. Katholske Majestæts Navn, og om Aftenen vare alle Huse illuminerede. Her skal oprettes Magasiner for Armeens Proviantering, og med liden Umage haaber Man at sikkre denne Stad for et Coup de main (der vel ikke kan være at befrygte ved de Konstitutionelles Retirade og Jndvaanernes grændseløse Enthusiasme !). Som denne Erhvervelse i militær Henseende er vigtig, saa har den gode Modtagelse især virket fordeelagtig paa de franske Soldater. Baron Eroles er beordret at forfølge Milans Kolonne og Grev Curial at besætte Castelfollit og forene sig med Donnadien, medens Vasserol bliver i Bannolas. Denne Minas saaledes officiel stadfæstede Fordrivelse fra hans første Position var forud anmeldt af Stjernen, 3 der (som dens Navn da og bebuder) seer Alt fra en høiere Standpunkt end selv Monitøren, og lægger til, at han siden har kastet sig ind i Barcellona. Hvorvidt ellers hine de Franskes Operationer og Overgang over Fluvia er løbet af uden Blodsudgydelse, omtale Beretningerne ikke. Besværligt kan det overalt ikke have været, hvis det forholder sig som en Privatskrivelse fra Armeen melder, at Minas Magt neppe beløb sig til 8000 Md. og at det vilde være ude med han, saasnart Man først var stødt paa ham. Fra andre Sider vil Man vide, at Mina slet ikke har villet bifalde Ballasteros Plan, at marschere til Saragossa, for her med forenede Kræfter at modsætte sig den franske Armees Fremtrængen, da han paa ingen i Maade vil forlade Colonien, men har ifinde, naar han ikke længer kan modstaae Molitor og Monceys samlede Magt, at opløse sine Tropper og Militsen i Guerillas, som bedst skikkede til at trække Krigen i Langdrag.