Berlingske Tidende, 1829-06-10
I de Deputeredes Kammer forefaldt den 25de dennes, forinden Forretningerne begyndte, en meget levende og heftig Samtale imellem Hr. v. Martiignae, der holdt en Avis i Haanden, og de fire Secretairer, især Dhrr. Pas de Beaulien og v. Chateaufort. Denne Avis var le Courier des lecteurs, hvori stod følgende Artikel: "Da Bureauet for det Deputeredes Kammer, ledsaget af Ministeren for det Indre, overbragte Kongen det antagne Lovudkast til Pairs=Dotationen, blev det imodtaget med den hjertelige Velvillie, som H. M. ved enhver Leilighed viser Sit Folks Befuldmægtigede. J Løbet af Samtalen om Lovudkastet sagde Monarken, at han indsaae vel, at, saaledes som Sagerne nu stode, var det ikke muligt, at bevillige Dhrr. Deputerede Indeminteter, men at han beklagede meget, at en saadan Indemintet ikke var bleven fastsat, da hans ophøiede Broder gav Frankrig Charten; thi tilføiede Kongen, 1000 Fr. i Afgifter repræsentere i de sydlige Departementer ikke meere end 6 til 6000 Fr. Renter, og vanske ligen kunne Deputerede, som ikke have nogen større Jndtægt, have Raad til at bestride Udgifterne ved et fem til sexmaanedlig Ophold i Paris og paa samme Tid sørge for deres Families i Underholdning. Og de, Royer Colard! - vedblev Kongen - ere vel de 100,000 Fr., som ere blevet dem tilstaaede, tilstrækkelige til den Repræsentation, der paaligger dem som Kamrets Præsident? – Ja Sire. - svarede denne men Sessionen maa da ei vare hele Aaret - Herpaa bestræbte de tilstædeværende Deputerede sig for at rose den Gavmildhed, hvormed den agtværdige Præsident gjør sin Postes Honneurer, og fortærer den ham af Staten tilstaaede Erstatning. Kongen vendte sig nu til een af Secretairerne ved Bureauet og sagde: Hr. Pas v. Beau lien, hvor meget maa vel en Deputeret fortære maanedligen under sit Ophold i Paris, Sirl, svarede denne, med Orden og stor Sparsomhed kan han komme ud med 500 Fr. "De er for beskeden, gjentog Kongen, han bruger idet mindste 1000 Fr., jeg ved det, thi nogle Deputerede, hvem jeg bevilligede denne Sum, klage dog endnu. Journal des Debats siger: "Det er ganske naturligt, at Kjendsgierninger af dette Slags, der fortælles saa omstændeligen have gjort stor Opsigt, ja vi begribe ikke, at de ei have ført til Erklæringer i Kamrets offentlige Møder. Aftenen efterat denne Samtale var forefalden i de Deputeredes Kammer, hedte det i alle Salons, at den havde været meget levende. Secretairerne bleve opfordrede til at aflægge Vidnesbyrd; Hr. v. Lastours var fraværende, Hr. v. Burmont havde furt hørt, Presammen. Hr. Royer-Colard ligesaalidt. Hr. Pas v. Beaulien bekræftede, paa nogle Ubetydeligheder nær, Fortællingens Rigtighed, men Hr. v. Chateaufort vilde vide det ganske anderledes. Journal du Commerce, langt fra at ville tilbagetage det Sagte, fortæller nu videre : "Hr. v. Chateausort skal have tilkjendegivet sin Beslutning, at ville gjendrive Beretningen i Courier des flecteurs, hvorpaa Hr. Pas v. Beaulien erklærer, at dersom dette skeer offentligt, maa han ansee sig forpligtet til, at lade Sagens sande Sammenhæng udgive i Trykken. Det er umuligt, at Sanheden i en Sag af et saa vigtigt Jndhold ikke snart skulde blive bragt for Dagen. Vore Blade havde alle, mere eller mindre nøiagtig, givet dette Factum efter Courier des lecteurs. Journal du Commerce tilføier; Hr. Royer-Colard har ikke hørt Kongens sidste Ord, fordi han da allerede stod for langt borte o. s. v. Le Messager fandt for godt, at meddele Kongens Samtale efter Bladet Quolidienne som om dette Blad var dens første Kilde, hvorved le messager vilde vise, at Fortællingen hører til det Slags Nyheder, hvormed dette Blad saa ofte opvarter sine Læsere. Quotidienen, der imidlertid har indseet, at man under de af Hoffet understøttede Deputerede, vil forestille sig blot royalistiske, har desuden tilføiet følgende bemærkninger, som af Messager kaldes Aviser: Hvad skal man tænke om denne Historie, Paa hvilke Mænd skal Mistanken falde? Hvilken er den salarerede Side i Kamret: Er det Sandhed eller Bagvaskelske, Ere H. M. fortrolige Or offentlig Eiendom, som tilhører Aviserne og bør gives til Priis, til Partiernes Bagvaskelse, Er det Ærbødighed for Kongeværdigheden, Agtelse for Kamret? Sandelig, disse Spørgsmaal ere vanskelige at besvare, og Anekdoten er saa lidt ærefuld for de Deputeredes Kammer, at det ikke er uden Uvillie at vi gjentage den. Desværre, takket være vor politiske Pesectionering, mangler det os ikke paa Exempler for at bevise dens Sandsynlighed. Journal des Debats siger: "Vi ventede en formelig Gjendrivelse i Messager eller Moniteur, deres Taushed maa sætte os i Forhauselse. (Vore Læsere ville erindre sig at le Moniteur af 30te Mai har givet den forlangte Erklæring i denne Sag, see vort No. 91.)