Aalborg Stiftstidende, 1832-10-24
Belgien. Vanskelighederne ved et directe Angreb paa Citadeller ved Antverpen skildter Courier belge saaledes: Vor militaire Stilling foran det antverpenske Citadel er nu vist nok stærk og respectabel; den tilbyder Fordeele baade med Hensyn paa Angreb og Forsvar; med de sydlige Batterier kunne vi eftertrykkelig besvare General Chass's; med de nordlige kunne vi forbyde den i Overschelden for Anker liggende Flaade Jndsellingen i Havnen; med dem i Centrum endelig kunne vi ødelægge Flandrisch=Haugt samt den lille hollandske Escadre og saaledes afskjære Citadellets Besætning enhver Rettrade. Ligeoverfor saa frygtelige Forsvarsmidler kan General Chasse ikke ønske at begynde Fjendtligheder mod Staden; desuden er det ikke i Huset Oraniens Jnteresse at fornye et Forsøg, ved hvilket det allerede har skadet sig selv saameget og som paa ny vilde gjøre dets Tilhængere lunkne, idet alle Landets Jnteresser derved krænkes. Men hvis et Angreb paa Staden fra Citadellets Side er usandsynligt, saa er et Angreb paa dette fra hiin det ikke mindre, thi vi kan ikke nægte, at hvis vor Stilling er stærk, saa er General Chasse's det ikke mindre, og vi tør heller ikke glemme, at han ikke har det Uheld, som vi, at tælle 5000 Huse bag sine Batterier, som ere udsatte for Fiendens Kugler; fremdeles vil ingen erfaren Kriger nægte, at Fienden, hvor udstrakte vore Værker til Citadellets Beskydning end ere, dog meget godt vil kunne holde sig 2 a 3 Dage i denne Fæstning, og man begriber let, hvormeget Sal. naar man erindrer de frygtelige Følger af det første Bombardement, som kun varede 7 a 8 Timer, i hvilken Tid ikke flere end 158 Bomber bleve nedkastede i Staden. Nu mene vi imidlertid, at vore Ministre ikke ere Mænd til at udsætte sig for saadan en Fare, og om de endog havde besluttet sig til at opofre Staden for Citadellets Jndtagelse, vilde de dog ikke kunne blive denne Beslutning tro i 2 Gange 24 Timer. Lad os et Øieblik antage, at de havde foresat sig at vove et directe Angreb paa hiin Fæstning og betragte de uudeblivelige Følger af et saadant Foretagende. Vi antage altsaa, at Fjendtlighedernes Fornyelse er tilkjendegivet General Chasse, fra Taarnet paa Vor FrueKirke er den hvide Fane nedtaget; den sorte vaier paa Citadellets Mure. Angrebet begynder. Vore Batterier aabne deres Jldsvælg mod Citadellet; dette svarer; vore Bomber falde som en Jldregn, men heller ikke paa hiin Side blive Mørserne uvirksomme; een Bombe springer paa Torvet, en anden falder ned i et Huus, som styrter sammen under en Røgsky. Strax kommer Hr. Legrelle, Hr. Allens og deres modige Ven Hr. Verdussen hidilende og kaste sig for Fødderne af Hr. Rogier, Hr. Buzen, kort for Enhver, som i Antverpen bærer Epaulette og Knebelsbart, og raaber: Holder inde, Barbarer, holder inde, skaaner det ulykkelige Antverpen. Fuldender ikke det ulykkelige Antverpens Undergang, Gaae - hvis I endelig ville have Krig - og fører denne paa Dæmningerne ved den venstre Scheldebred, i BrabantsKratskove, men ikke i vore Gader. Ellers gjøre vi Eder ansvarlige, i vor og den hele europæiske Handels Navn, for al den Ulykke, som J nedkalde over det ulykkelige Antverpen. - Slige Bønner kan man ikke modstaae; Jlden hører altsaa op og den hvide Fane kommer atter til Syne paa Taarnet; en Vaabenstilstand sluttes, Flammerne slukkes og angaaende Fjendtlighedernes mulige Fornyelse skrives til Brussel. Her har man imidlertid, ved Gjenlyden af det første Kanonskud, seet Hr. Latour Maubourg, Sir Robert Adair, ja alle Diplomater og Charges d'Affaires i Beenklæder og Skjørter ile til Palladset og Ministeriet, for at bede General Goblet om at stige ned af sin Stridshingst og atter stikke Sværdet i Skeden. At forlange Fred af GeneralGoblet - nu det er jo netop at bede ham vende tilbagetil sit Element. Sagen er altsaa snart afgjort. Kanonerne forstumme, og det Eneste, der kommer ud deraf, er, at nogle Hundrede af vore Kjekke ere blevne lemlæsteste af hollandske Kartescher og en Snes Huse afbrændte, som nu blive at opbygge paa Statens Bekostning, uden det mindste Resultat for Landet.