Berlingske Tidende, 1832-11-17
Under denne Rubrik indeholder Journal de Frankforfølgende Udsigt, som i flere Henseender er mærkelig. - (Deer ogsaa af hiint Frankfurter Blad optagen i Ostreichisch, Beobachter.) - "Tænker man sig to Aar tilbage i Tiden, og mindes Tildragelserne i disse, saa vorder man lettelig vaer, at de saakaldte "liberale J deer", uagtet ingen særdeles Anstrængelser ere skeete til deres Undertrykkelse, ikkun have grebet lid omkring sig. Begivenhederne i Jtalien og i Polen forbigavi med Tavshed, thi de Revolutionære i begge disse Lande havde mere grundet deres Forhaabninger paa Frankrige end paa de Nationer selv, hvis Gjenfødelse, de vilde udvirke. Da denne haabede Bistand ikke blev dem til Deel, saa maatte de snart erkjende deres Afmagt. - Den Vending, som Krigen i Portugal har taget, beviser tydelig nok, at Don Pedros Sa ikke er national; denne Fyrstes Haab grundede sig ligeledes paa en fremmed Magt. Don Pedro stolede nemlig paa England, ligesom Polen og Jtalien paa Frankrige. - Belgier fremstiller et lignende Skuespil. Dette Land forsikkrer, at det Revolution har været national, og - Folket vil ikke lade sig føre mod Hollænderne. Det halvrepublikanske Belgien, det er det Hollandske Monarchie, i Henseende til materielle Kræfter langt overlegent, opfordrer ikke destomindre Frankriges Bistand, saa stor er dets Mistillid til Folkets Aand. - Allerede det Overblik beviser, at Liberalismen" er afmægtig, ligefra det Øjeblik, den ikke meere kan regne paa en fremmed Magts Bestand. Den revolutionære Aand mægter kun at seire, dersom de Europæiske Magter vorder indbyrdes uenige, thi Krig og Uroligheder vilde i Særdeleshed nære den. J dette Øjeblimaa den Europæiske Freds Vedligeholdelse være al Politi Formaal; i Frankrige og i England, begge disse Revolutionsmændenes Hovedsæder, bliver Liberalismen nu blot en Gjenstand for den indenlandske Bestyrelse. Frankrige har ved sit Juliirevolution, England ved Reformbillens Antagelse, troet af maatte slutte et Forlig med den demokratiske Aand, for at at værge en anarchisk Tilstand. Stort var det Offer, som beg Magter have bragt. Nu spørges om det har været tilstrække ligt til at dæmpe de demokratiske Storme, og om den dem kratiske Graadighed, efterat den i Frankrige har opslugt en Thron og i England Privilegier, der ere Aarhundreder gamle, omsider tilfredsstillet, eller om den ikke meget mere hungrer efter nu Næringsmidler. Dette Spørgsmaal nærmer sig sin Afgjørelse denne vorder vigtig for hele Europa. Vi ville nu erfare, hvor ledes det aristokratiske Princip i England og det monarchiske Frankrige vil forsvare sig. J England mægter Adelen og de høje Clerisie ikke længere at bestyre Parlamentmedlemmernes Valg : en anden Magt, nemlig den demokratiske, faaer nu Overmagten i denne Henseende. J Frankrige har Regjeringen at kæmpe med Folkeherredømmets Princip. Var Folket berettiget til at proclamere Ludvig Philipp som Konge, til Trods for Loven om Thronfølger, saa kan det ogsaa med samme Ret udelukke hans Eftermand fra Thronen, og atter begynde en politisk Omvæltning Hiint farlige Princip maa enten tilintetgjøres eller man maa underkaste sig det. Vi tvivle ingenlunde om, at den Fransk Regjering jo ved sin Fasthed i denne Henseende vil retfærdiggjøde Forventninger, som alle de, der ere Venner af den offentlige Rolighed og almindelige Fred i Europa, nære. - Denne er de politiske Anliggenders sande Beskaffenhed. I ethvert politisk Samfund indeholdes det monarchiske, det aristokratiske og det de mokratiske Element, meer eller mindre udviklet. Det demokratiske tager i dette Øjeblik mægtigt Overhaand i England og Frankrige, hist paa det aristokratiske, her paa det monarchiske Elements Bekostning. Alt beroer nu paa: om og hvorledes begge disse (fra hinanden saare væsentligen forskjellige) Elementer kunne forsvare sig!