Corsaren, 1844-08-09
Man maa unde os den Fornøielse at aftrykke: Udskrivt af Dom-Protocollen i den Kongelige Lands-Overret samt Hof- og Stadsret i Kjøbenhavn. Aar 1844 den 27de Juli blev i Sagen: No 109/1844, Proveprocurator Maag som Actor contra Redacteuren af Bladet "Corfaren" Portraitmaler Louis Touscher. afsagt følgende Dom: Ved med Skrivelse til Retten af 29de Januarii sidstleden at fremsende Nr. 176 af Bladet "Corsaren" for Fredagen den 26de næst forhen, har det Kongelige danske Cancellie beordret Redacteuren for bemeldte Blad Portraitmaler Louis Touscher tiltalt for Overtrædelse af Trykkefrihedslovgivningen med Hensyn til Jndholdet af den med Overskrift "Corsarens Almenak for 1844", paa nysnævnte Nummers Side 1 og 2 indførte Artikkel, saavelsom for det versificerede StykkePag. 4 "Glæde over Fremtiden", den Side 5 under Nubrum, "Ros over Rusland" aftrykte Beretning. og endelig den med "Grækenland i Tydskland" overskrevne Artikkel Side 12-14, ligesom bemeldte Collegiun i Skrivelse af 7de Maii næstefter har beordret Tiltalte under nærværende Sag tillige actioneret for Jndholdet af Nr. 190b af det ovennævnte Blad for Fredagen den 3die samme Maaned at have gjort sig skyldig i samme Delictum. Af de i førstnævnte Stykke anførte Tidsberegninger har Actor som formeentlig strafbar udhævet den Passus, hvori det hedder: "Nærværende Aar regnes - - - - - Jnden Ørnen tager os - - - vil Gud og Folket en Stund endnu, idet han heri vil have fundet - saavel en Fornærmelse mod den russiske og den danske Regjering, og navnlig mod den sidste fordi den i det Anførte, i Forbindelse med hvad der i de øvrige incriminerede Artikler antydes om den danske Regjerings Sympathie for Rusland, skal ligge, at Regjeringen skulde tillade eller give Anledning til at vi bleve tagne "af den russiske Ørn" - som en indirecte Opfordring til det danske Folk, om at sætte sig op imod Regjeringens Tilladelse eller Foranstaltning i denne Retning. Men ligesom det er klart, at en Supposition af den Mulighed, at den danske Stat i Tidernes Løb kunde ved Erobring blive indlemmet i et andet Rige, in Specie det russiske, under Forudsætning af at dette tilsigtes ved Udtrykket "Ørnen" ligesaalidet i og for sig indeholder noget Fornærmeligt for den Stats Regjering, der supponeres at blive den, der vilde komme til at incorporere Danmark, som den mulige Fornærmelse efter den aldeles uforudseelige Fremtid, hvori Begivenheden henlægges, kunde siges at træffe nogen bestemt for Tiden existerende Regjering, - saaledes findes der i de citerede Udtryk end ikke noget Spor til de af Actor iøvrigt paapegede Jnsinuationer. Naar Actor dernæst af samme Stykkes Nr. 2 releverer følgende Sted: "Af Comter, høie, glimrende Gjæster ville vi Jngen faae at see iaar undtagen i Sommer Keiseren af - - - En saadan Gjæsts Ankomst betyder altid Noget, og det er en reen Overtroe af Folket, at dette just ikke er Godt, - og derved bemærker, at det er utvetydigt, at ogsaa her sigtes til den russiske Keiser, at det er soleklart, at der menes at Keiserens Ankomst skal betyde noget Ondt, og at det er upassende at sammenligne en saa høi Person med en Comet, da er det aabenbart, at man, om end Forfatteren maatte have alluderet til oftnævnte Monark, er uberettiget til at lægge den af Actor antydede Mening ind i Artiklens Ord, ligesom der ei heller i andre Henseender findes noget Usømmeligt i denne Sammenligning. Med det nu omhandlede Stykke "Corfarens Almanak" er det Nr., for hvis Jndhold, Tiltalte ved Continuations-Orden er beordret actioneret, og hvilket selv forkynder sig som en Omarbeidelse af den tidligere Artikel, med Udeladelse af de Tirader, som Actor i sit Jndlæg har betegnet som strafbare, aldeles ordlydende, kun at det istedetfor "Jnden Ørnen tager os" hedder "Inden Propheten Habakuks Spaadom gaaer i Opfyldelse", og at det Afsnit, der i Nr. 176 lyder: "Af Commeter, høie glimrende Gjæster osv." er ombyttet med følgende: "Af Commeter, høie glimrende Gjæster, ville vi desværre Jngen faae at see i Aar. Professor Olufsen har ikke Raad til at anskaffe sig et nyt Teleskop til en anstændig Modtagelse. Da imidlertid den førstnævnte Forandring maa ansees som en blot Omskrivning af Attringer, der ifølge det forestaaende ikke ere befundne utilladelige, og der intetsomhelst Strafbart skjønnes at indeholdes i den anden substituerede Passus, ligesom det af den Grund, at Tiltalte ikke kan ansees beordret actioneret fra dette Synspunct, er ufornødent at undersøge, om det, som af Actor formeent, skulde være strafbart, at udgive en Artikel i Trykken, som er lagt under Beslag og gjort til Gjenstand for Action, forinden Frifindelsesdom er falden, - uanseet at de incriminerede Steder ere forandrede - findes Tiltalte ved Jndholdet af det Nr., der er gjort til Gjenstand for Continuations-Ordren, ikke at have paadraget sig Ansvar. Hvad dernæst angaaer Stykket med Overstrift "Glæde over Fremtiden", da er det uden Hjemmel enten i selve Udtrykkene eller disses Forbindelse med Stykkets øvrige Jndhold, naar Actor i første og sidste Vers, der lyder saaledes: "O, hvad vi loves af kommende Tid, (Bare man kunde dertil fæste Lid) Af Løfter man giver os mangen Snees (Men af Opfyldelse lidet der sees)" har villet finde en Allusion til, at Regeringen skulde give Folket gode Løfter, men ikke opfylde dem, eller naar han af 5te og 6te Vers vil udlede et Railleri over, at Folket skulde komme til at betale Hoffester og til Gjengjæld for dets Pengeydelse faae Bank paa Gaderne, ja endog trues med Kanoner efter Regeringens Foranstaltning, ligesaalidet som enten de enkelte Udtryk, hvori eller den hele Maade hvorpaa den i Stykket tilsigtede Begivenhed, og hvad dermed staaer i Forbindelse omtales, skjønnes at kunne paadrage Ansvar efter Trykkefrihedslovgivningens Ord eller Aand. Det samme findes, navnlig i Henhold til Bestemmelserne i Forordningen 27de September 1799 S 8, at maatte statueres om Yttringerne Pag. 5: "Jkke hyppigt gives der Anledning til at rose Rusland osv." efterdi den ialtfald deri liggende indirecte Daddel, selv om samme tages almindeligt, og ikke saaledes som det Følgende, giver Anledning til at forstaaes med den Jndskrænkning, at Bladet "Corsaren" efter dets Tendens sielden finder Anledning til Ros - hverken indeholder nogen Lasten, eller tillægger oftnævnte Regjering uretfærdige eller skammelige Handlinger eller overhovedet kan siges at være ærefornærmende, hvorved bemærkes, at den i Stykket omtalte Afstraffelse hverken betegnes som vilkaarlig eller lovstridig, og da dette ligeledes maa statneres om de af : Actor specielt udhævede Steder af Stykket: "Grækenland i Tydskland", af hvilke desuden det, der begynder med Ordene "en vis anden Konge", allerede paa Grund af sin ubestemte Almindelighed ikke kan paadrage Straffeansvar, - vil Tiltalte som Følge heraf være at frifinde for Actors Tiltale, og Actionens Omkostninger, hvorunder de befalede Sagførere i Sallair tillægges 5 Rbd. Sølv hver, at udrede af det Offenlige. Sagførelsen har været lovlig. Thikjendes for Ret: Tiltalte, Redacteuren af Bladet "Corsaren" Portraitmaler Louis Touscher, bør for Actors Tiltale i denne Sag fri at være. Actionens Omkostninger, hvorunder Actor Prøveprocurator Maag og Defensor, Procurator Baastrup tillægges enhver især i Sallair 5 Rbd. Sølv, udredes af det Offenlige. Udskriftens Rigtighed bekræftes. Justits-Contoiret i den Kongelige Lands-Over- samt Hof- og Stadsret i Kjøbenhavn d. 1 Aug. 1844. (L. S.) Kruger.