Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1798-02-28
Dersom nogen til førstkommende 11te Junii skulle begiere til Laans en Kapital af 20,000 Rdlr., een paa 5000 Rdlr., een paa 1000 Rdlr. og een paa 500 Rdlr. Ligeledes, om nogen maatte have 3000 Rdlr. at udlaane til bemeldte Tid, alt imod sikkert Pant, derom bedes Efterretning meddeelt til Birkedommer Toftgaard i Svendborg, Ligesom tilforn er skeet, bekiendtgiøres herved atter, at da det ofte indtræffer ved de offentlige Markeder her i Byen, at endeel ubekiendte Personer, især Jøder og Omløbere, uden Pas og Beviis gaae omkring i Folkes Huse under Paaskud at handle, skiønt adskillige Exempler haves paa at endeels egentlige Ærinde er at stiæle, naar dertil sees Leilighed, hvoraf følger, at saadanne Omløbende enten ved deres Smughande, fornærme de lovlig Handlende i deres Næringsvei, eller og deres Tyverier og Bedragerier skade andre af Byens Jndvaanere; Saadan Omløben i Folkes Huse er ikke allene forbuden i Kiøbmændenes Laugsartiler af 5 Aug. 1724, hvis 9de Art. befaler: "At dersom Mands= eller Qvindesperson i Odense Bye løbe omkring med Kramvare til Salg, da ere Varene forbrudt m.v. Men Forordningen af 13de Febr. 1775 befaler endog i 1ste Art. At ingen under hvad Paaskud end optænkes kunde, maae med Kramvare i Danmark omreise til Falbydelse paa Landet eller i Kiøbstæderne uden for Markeds Tider; ei heller maae nogen paa Markeder falholde slige, Vare, uden de ved Privilegier, Friheder, Laugs. eller Borgerskabs=Breve dertil ere berettigede, og endda skal disse til hver Markedsreise have vedkommende Øvrigheds=Pas og Attest; i hvis Mangel Varene efter den paafulgte 4 Art. ere forbrudte. Hvoraf det altsaa er klart: 1) at enhver som er berettiget til at komme til Markedet, offentlig maae udstaae med sine Vare til Salg, men ei gaae omkring, med dem i Folks Huse. 2) At de, som ei bevise at være Vor gere eller paa anden Maade berettigede til at handle, aldeles ikke maae udstaae eller falbyde deres Vare til Salg, og 3) af den største Deel af de mangfoldige Jøder og Omløbere, der indfinde sig her i Byen ved Markedstider under Paaskud af handle (og som for det meeste hverken ere Borgere eller forsynede med Markedspasser eller Attester) paa ingen Maade har mindste Ret til deres hemmelige og farlige Smughandel. For altsaa saavidt mueligt at forebygge, at de retmæssig Handlende ei ved en aldeles utilladelig Handel af uberettigede Personer skal tabe deres lovlige Næring, agter Kiøbmandslauget, ved Øvrighedens Asistence, paa det nøieste at betiene sig af de Rettigheder, som Loven, Laugsartiklerne og de Kongelige Anordninger give dem til deres lovlige Nærings Conservation og Smughandlerens Afstraffelse; hvilket saaledes herved offentlig bekiendtgiøres til Advarsel for enhver Uberettiget, paa det disse ikke skal beraabe dem enten paa Uvidenhed, eller at man tilforn med Taushed har overseet deres ulovlige Handel. Vi bede tillige og vores Medborgeres Hielp til vores Hensigts Opnaaelse i Overeensstemmelse med den 32 die Art, i den allegerede Forordning, som udtrykkelig befaler: At naar nogen som reiser omkring med Vare, kommer i Kroe eller Borgerhuus, skal Verten strax lade sig forevise det anordnede Pas, og haves det ikke, da at anholde den Reisende, og angive det for næste Øvrighed, samt derfor nyde Belønning som Angiver; men hvem der derimod dølger en saadan uden Pas Omreisende, eller huse ham uden at æske hans Pas bøder derfor 10 Rd., Og naar vi saaledes alle sammenige sigte til eet Maal, kunne vi altid være vis paa vi en forfeile vores Hensigt, især i en Bye, hvor Øorigheden saa virksom understøtter enhver retfærdig Sag. B. Nees, Odense den 8 Febr. 1798 Oldermand for Kiøbmandslauget.