JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Indenlandske Efterretninger. Mariboe, den 14de September. J Arresten sidder her for nærværende Tid en Pige som mistænkt for at have foraarsaget den sidste Jldsvaade i Erichstrup. - Af de i sidstforløbne Aar indkomne Prædikener i Anledning af det evangelisk christelige Prædike=Legat er 2den Præmie bleven tilkjendt Hr. Dalhoff, Sognepræst i Ønslev paa Falster, som har bestemt Pengene til Hjelp for Gjenopreisringen af Borchs Collegium. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Odense, den 15 Septbr. Hr. Secretair, Molbech beklager i sin udgivne Dagbogs Fragmenter den Ubehændighed, hvormed man har flyttet Kong Hans's Monument fra Graaebrødre Kirke til St. Knuds, hvorved samme sloges i Stykker. Hertil haves dog den Trøst, at det ikke gik heel i Stykker, men kun sloges midt over, som er meget behændigen sammensat igien, saa kun Revnen kjendes. Transporten var ikke ubehændig thi den skeete i Sneeføre paa Slæde meget let og lemfældig; men Stenens Sønderslagelse skeete ved Udtagelse af Muren i Graaebrødre Kirke, mueligen ved ikke vigtig anvendt Mechenik. At der i øvrigt ikke kan være sparet noget for at conservere dette kostbare Oldtidsminde, kan sluttes deraf: at sammes Udtagelse fra Graaebrødre Kirke, Transport og Jndsættelse i St. Knuds Kirkes Muur under et Vindue ligefor den nuværende Indgang, skal have kostet 600 Rbd. - Hvad Hr. Secretairen iøvrigt ønsker at erfare nogen Vished om, angaaende det Sagn om de 3 Huller i Konge Hans's Hoved, og hvorledes Omgangen har ved et med de Kongelige Beens Opgravelse i Graaebrødre. Kirke, kan Udgiveren, som Øjevidne tjene med følgende Underretning: Det var overdraget Portneren ved Hospitalet, navnlig Gomard, en født Franskmand og en snild Mand, at besørge dette Arbeide under hans Tilsyn. Af egen Tilskyndelse og af Kierlighed til Oldgrandskning, lod han hver Grav, efter den havende trykte Paaviisning, særskilt opgrave, Kong Hans's først) og hvers Hoverskal med Legemets tilhørende Been, lægge hver for sig samlet paa Alteret, eller paa den store Steen der dannede Alteret, og i denne Orden saae jeg dem, og opdagede de 3 Huller oven i Kong Hans's Hoved, hvorom Hr. Molbech taler. De vare oven i Hjerneskallen saaledes 77, hvert Hul af lige Størrelse, og i Omfang saa store at man kunde, putte Spidsen af en Finger deri; men omde vare slagne deri med en Stridshammer eller et Spiger, lader sig ikke bestemme. Bemeldte Portner, som endnu lever, og flere saae det; og efter fal. Biskop Hansens Forlangende blev da Hovedet med de 3 Huller, ved Stifts Bygnings=Conducteur Hanck, aftegnet og overleveret Biskoppen. - Alle disse Kongelige Personers Hoveder og Deen bleve saa siden pakkede ind i den Blykiste, som Hr. Molbech omtaler, der nu staaer i St. Knuds Kirke, ved Monumentet. Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Viborg, d. 14 Septbr. J nogle Dage har Veiret nu været tørt og særdeles beqvemt for Korhøsten; men Nordvest og Nattefrost har gjort det meget vinterligt. (Viborger Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Kjøbenhavns Børs den 19 September. Cours. Hamb. 2 M. 612, a vig, 620. Amsterdam 2 M. 588. London 2 M. 25 Rbdl., amsta - . Spec. 616. - Specier solgtes til 36 1/4 a 37 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Ring.) 70 pr. 100; Oblig, 300. Norske Sedler 597.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Blandede Efterretninger. Om Berthiers Død meddeler en tydsk Tidende følgende Beretning: "Neppe var Napoleon landet i Frankrig, saa reiste Fyrstinde Berthier med hendes to Børn fra Paris til sin Fader, Hertug Wilhelm af Bayern i Bamberg. Hendes Ankomst der var saa uventet, at Hertugen først ved en Coureer blev underrettet derom paa hans Gods Banz. Den ømme Fader ilede strax næste Dag til sin elskte Datter. Fyrst Berthier levede meget simpelt, spadserede, uden at have nogen Tjener med sig, var høflig, nedladende og forekommende mod enhver; han besøgte ofte Skuespillet, red næsten hver Eftermiddag ud med sin Svigerfader, og aflagde Besøg saavel paa Godset Ban som paa Riddergodset Lahm. - Napoleons Anordning mod alle Udvandrede og deres Eiendom, rammede ogsaa Berthier, som desaarsag vilde vende tilbage til Frankrig. Men forgjeves bad han i Bayreuth, Munchen og Wien om Passe, som kun af særdeles Aarsager meddeeltes Fyrstinden. Disse Passe mødte ogsaa i Kongeriget Würtemberg Forhindring; thi man saae Fyrstinden med hele sit følge efter kort Tids Forløb igjen ankomme i Bamberg. - Jmidlertid blev Fyrsten fra det første Meblik, han ankom, indtil den sidste Uge, førend hans skrækkelige Død, nøie bevogtet af det Kgl. Politiecommissariat, saavidt det ikkun udenfor den hertugelige Borg var muligt. J Nærheden af samme befandt Dug og Nat nogle Politiesoldater sig, og en Officiant til Hest fulgte i Begyndelsen i tilbørlig Erstand efter ham, naar han red ud. - Efterat Fyrstinden var bleven sendt tilbage fra Würtemberg, og Fuldbyrdelsen af det paa Godserne i Frankrig lagte Beslag var blevet bekjendt, begyndte Fyrsten at føie Anstalter til at forlænge sit Ophold. Aabenbar straalede ikke mere den forrige Munterhed fra hans Aasyn, skjøndt han næsten dagligen sundserede med sin Gemalinde i Buger=Skoven, ofte kom i Boderne paa Torvet, red ud, tog Bambergs Mærkværdigheder i Øiesyn, besøgte Theatret o. s. v. Jmidlertid tilskrev man dette kun hans Ømhed for hans Gemalinde, der, efter Forlydende, var frugtsommelig, og begge hans haabefulde Børn. Ogsaa sporede man, hvilken Kamp det kostede ham i hans Jndre, at han, der var vant til saa stor Virksomhed, skulde i saadanne Tider være saa uvirksom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Allerede siden de Allieredes Erklæring af 13 Marti d. A. mod Napoleon gik det Rygte, et et Corps russiske Tropper vilde drage igjennem Bamberg til Frankrig. J Slutningen af Maj og i Begyndelsen af Juni indtraf henved 70,000 Mand, for største Delen Fodfolk, imellem Schweinfurt, Coburg, Eronach, Bayreuth, Nürnberg, og Feldtm. Barcloy de Tolly's Hovedqvarteer blev forlagt til Lystslottet Sechof. Den 1ste Juni trak henved 5000 Cavallerister med prægtige Heste igjennem Bamberg, og i Midten af disse befandt den allerede nogle Dage tidligere indtrufne General v. Sacken. sig med hans hele Stab, for at lade de enkelte Afdelinger ride forbi sig. Neppe var Kl. 12 den sidste Afdeling af disse Ryttere forbi, saa udbredte pludseligen det Rygte sig, at nyligen Fyrst Berthier var styrtet ud af et Vindne i Residentsslottet, og var aldeles knust. Hvor skrækkelig denne Efterretning end var, blev dog enhver, der fæstede mindste Lid dertil, almindelig udleet, og den betragtedes som noget, ørkesløse Mennesker havde opdigtet. Jmidlertid vandre dog mange op til Slottet, for at overbevise sig om Sandheden eller Usandheden deraf, men de vendte bestyrtede tilbage, og stadfæstede Rygtet. Strax strømmede fra alle Kanter Folk af alle Stænder til Ludvigsgaden, for at see den Høide af 65 til 70 Fod, hvorfra Fyrsten var styrtet ned. J den første Bestyrtelse tænkde ingen paa, om det var skeet ved en ulykkelig Hændelse eller frivilligen. Siden overveiede man, hvorledes et saadant Tilfælde kunde indtruffet. Nogle meente, at det stille Liv, under de forhen anførte Forhold, maatte være utaaleligt for en Mand af saa stor Aand, saa meget mere, som de Farer, hvormed hans Nation truedes, maatte virke paa ham; og den bestemte Efterretning om Murats fuldkomne Nederlag endnu samme Morgen var indløbet. Men ved nærmere Undersøgelse af alle Omstændigheder fandtes, at det var et reent Tilfælde. Allerede adskillige Dage forhen klagede Fyrsten over Hovedpine, og havde desaarsag raadført sig med sin Gemalindes Livlæge, der befrygtede et Tilbagefold af hans bekiendte podagriske Tilfælde. Endnu om Morgenen var han gaaet en Spadsepstour, og om Eftermiddagen var Vognen, efter Sædvane, allerede forspændt, da det ved det russiske Cavallerie fremkomne Støv forsinkede ham noget i at tage bort. - Efter et kort Pusterum gik han ind i et Sideværelse, formodentlig, for med egne Øine at overtyde sig om det nu var gjørligt at tage bort. Da Vinduet i det øverste Stokværk er 3 Fod fra Gulvet af, og der, for at gjøre Udsigten til den dybt nede liggende Ludvigsgade muelig, altid stod en Stoel i Vinduet, saa betjente han sig ogsaa deref, tabte ved sin Legemstyngde sandsynlignets Ligevægten, og styrtede pludseligen ned, først paa den høie Balconmuur ved Slottet, og derpaa ned paa Gaden. Han var naturligviis strax død; hans hele Ansigt ligge til Hoven var knust, en stor Deel af Hjernen med Skallen laae omspredt. Ved den Section, som skete næste Dag, skal man have fundet tre Ribbeen indbrækkede, den store Taa paa høire For ligesom afskudt, og det ene Laar brukket: iøvrigt var hans hele Legeme, paa nogle smaa Feil i Milten nær, fuldkommen sundt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
(Wiener Zeit.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Christiania, d. 6 Septbr. J Søndags Formiddag Kl. 11 begav Deres Kongelige Høiheder, Kronprindsen og Arveprindsen, sig paa Veien til Trondhjem, hvorfra de ventes tilbage og 3 Uger. Følget bestod af Rigets Statsminister, Statsraad Motzfelt, Hs. Kgl. H. Kronprindsens Adjutanter m. fl. De høie Personers Afreise forkyndtes ved Canonskud fra Fæstningen. (Norsk Rinstid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Ved det norske Storthings Møde den 15de August oplæstes blandt andet: Skuespiller Kaudsens Skrivelse, hvormed han sender Storthinget et Exemplar af Kobberstikket, kaldet "Fædrenelanders Kirkegaard. Tillige tilbyder han 100 Exemplarer af samme Kobbere. Hvad der ved Sammes Salg maatte indkomme, ønskede han anvendt til Bedste for de Qvæstede og de faldne Krigeres efterladte Enker og Børn. - Ved Storthingets Møde den 17de August blev blandt andet bestemt, i Anledning af Skuespiller Knudsens Skrivelse, at han skulde takkes saavel for det sendte Exemplar af det ved ham foranstaltede Kobber, som for hans Velvillighed i Henseende til de qvæstede Norske Krigere og Faldnes Efterladte. Tillige blev bestemt, at Regjeringen skulde anmodes om at beordre den Commission, som er nedsat for at understotte Qvæstede og de faldne Krigeres Efterladte, til at føie Anstalt til den tilbudne Gaves Modtagelse, at underrette Giveren derom, og i sin Tid at sørge for Gavens Anvendelse paa den med Hensigten meest overeensstemmende Maade. - Ved Mødet den 21 August: Deres Kongelige Høiheder Kronprindsen og Arveprindsen, som snart kunde ventes her til Staden, besluttede Storthinget at complimentere Dagen efter Deres høie Ankomst ved Deputationer. Disse blev nu af Storthingets Præsident udnævnte. Til at complimentere Hs. Kongl. Høihed Kronprindsen blev valgt: Statsraad Aall, som Ordfører, Biskop Krogh, Major Schiøtt, Pastor Normann, Sorenskriver Schytz, Kjøbmand, Konow, Gaardbruger Westrem, Kirkesanger Bjørnsen og Gaardbruger Bierkdahl. J Deputationen til Hans Kongelige Høihed Arveprindsen vare: Biskop Bugge, som Ordfører, Assessor Lange, Capitain Metlesen, Kjøbmand Klerk og Gaardbruger Tandberg. - Den 24de August vare i Storthinget 81 Medlemmer samlede. Ordføreren for den til Hans Kongelige Høihed Kronprindsen afsendte Deputation, Hr. Statsraad Aall, indberettede, at han havde henvendt sig til Hans Kongelige Høihed med følgende Tale: "Det er for Norges forsamlede Storthing vi have den Ære at bringe Deres Kongl. Høihed vore Hjerters oprigtigste Hylding, og at bevidne de almindelige Glædes Ytringer, Deres Kongelige Høiheds lykkelige Ankomst iblandt os har opvakt. - Maae vi end beklage de Hindringer, der have modsat sig Deres Majestæters, vor naadige Konges og Høistsammes ophøiede Gemalindes Forsæt, af det troe Norske Folk villige Hænder nu at modtage Norges Krone, trøste vi os i Nærværelsen af en Prinds, som med alle Heltens Egenskaber foren er Menneskelighedens blideste Følelser, og hvis noksom erkjendte Grundsætninger ere os den sikreste Borgen for Vedligeholdelsen af den Statsforfatning, for hvilken vi ere rede at ofte Liv og Blod. - Værdige os - naadigste Prinds! – at tolke disse voxe Følelser for Hs. Majestæt vor gode Konge, som og for Hendes Majestæt Dronningen, og vær overtydet, at enhver oplyst Normand med Taknemmelighed erkjender Deres Kongl. Høiheds udmærkede Omsorg for vort Fædrenelands Hæder og Held.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
40 Exemplarer af Bibelen og 66 Testamenter er. Alt, hvad der er sendt didhen. - Jeg har ikke kundet opspørge, hvorledes og hvor de ere vordug, fordeelte; - ikke heller har jeg hørt Noget desangaaende. - Med Fornøielse har jeg erfaret dette, og beder, ikke at vorde misforstaaet, naar jeg bruger dette trivielle Udtryk. - Jeg er født i Norge; - jeg er bosat der, og haaber, snart at kunne vende did tilbage, for at tilbringe mine øvrige Dage imellem dets beskyttende Klipper. - Naar jeg sagde, jeg med Fornøielse havde seet, at kun Lidet havde været gjort til Fordeel for Norge, da skede dette, fordi jeg derved forsynes med Leilighed at tilbyde min Tjeneste. - Kan jeg vorde et Redskab til at befordre i det Land Selskabets rosværdige Hensigter, da vil jeg ikke være stolt; thi Stolthed har, efter mit Begreb, Jntet fælleds med religiruse Gjenstande, men jeg vil sige oprigtigt og beskedent, at jeg vil føle mig lykkelig. - Naar Svaghed og Afkræftning blive min Lod, (i min Alder maa Touren snart komme til mig) da skal jeg frimodigen tilstaae min Uformuenhed til at vedblive de Pligter, Selskabet maatte finde forgodt at overdrage til min Forsorg. - Jeg skal da overlevere Forretningerne i dueligere Hænder. - Endelig maa jeg anmærke, at Norge er fattigt, dog ikke ved dets egen Skyld. - Minde, mine Herrer, at Normandene ere Eders Brødre, og jeg tager ikke i Betænkning at bekræfte, uden Fornærmelse mod Nogensomhelst, at der ikke findes noget Land, hvor, i Forhold til dets Folkemængde, der gives saa stort et Antal Jndividuer, saa bestemt hengivne til Storbritannien. - De ere saa endnu, uagtet de sildigere Tildragelser. - Kun vil jeg tilføie, at jeg haaber, den agtværdige Ven, jeg har nævnet, vil borge for Oprigtigheden af mit Tilbud. - Denne Tale skal paa adskillige Steder have været applanderet af Forsamlingen. Da Forretningerne vare sluttede, blev Statsraaden af Selskabets Secretair anmodet om at foreslaae Forsamlingens cordiale Tak til Præsidenten, Lord Trignmouth, for hans utrættelige og forbindtlige Opmærksomhed for Dagens Forretninger. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Hos en Borger i Fürth (ved Nürnberg) udrugedes den 28de Juni en Kylling, som havde 4 Fødder, 4 Vinger, og 2 Gumper, men kun et Hoved. Den var fuldkommen uddannet, ganske regelmæssig af Skabning, og kom levende ud af Ægget. (Freimsthige.)(Af Hamb. Corr.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-19
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Ne Tolvte Aargang. No. 76. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 23 September 1816. Om udbrydende Straffehuusfanger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Man har for nyligen hvor det Exempel, at endeel Lemmer af Streffehuset paa Christianshavn brøde ud og opvakte almindelig Uro. Endog efter at alle disse vare paagrebne brød en af disse Forbrydere ud af Straffehuset, og skjønt han styrtede udfra tredie Etage, og Ansigtet blev aldeles forslaaet paa ham, skiønt han havde et Jern om Halsen og Lænke om Brurt, gik han dog ud til Damhuset, hvor han næste Dag blev paagrebet. Det var fjerde Gang han var brukket ud fra Fængselet. Disse idelige Udbrud fra Fangehusene fortjene Vedkommendes høieste Opmærksomhed, og det er ikke nok, at saadanne Forbrydere paagribes og fængsles paa ny; det er ogsaa nødvendigt, at udfinde Midler, hvorved saadanne Udbrud gjøres saa sjeldne og vanskelige som mueligt, og hvorved Almeenheden betrygges mod de rædsomme Følger, som de for den almindelige Sikkerhed kunne drage efter sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Siden Udgiveren af dette Blad allerede har optaget adskillige bemærkninger af det udkommende Skrivt: Landoeconomiske Tidender, der udgives af et Selskab i Sielland, saa kan Anmelderen heraf, der paa ingen Maade henhører til den saakaldte oplyste eller studerte Classe, dog ikke undlade at fremsætte følgende af Hr. Pastor Rønne i bemeldte Skrivts 2det Bind 1ste Hefte, P. 129. anførte Yttringer, til nærmere Bedømmelse, nemlig om det er rigtigt: "at enhver Mand i Nærheden af Kjøbenhavn veed, at der, i Almindelighed taget, ikke gives drikfaldigere, ladere eller slettere Tjenestefolk, end de, der Aar ud og Aar ind hænger paa en Møgvogn. Anmelderen kjender nogle Bønder og Gaardmænd, baade i Lyngbye (der er Pastorens eget Sogn, Gjentofte og flere Sogne i Nærheden af Kjøbenhavn, som dagligen tilføre. denne Stab Melk og Fløde, og lade deres Vogne tage Møg eller Gjøbning tilbage, og har, ved flere Gange at tale med en eller anden af disse Mænd, ofte hørt dem tale om deres saakaldte Melke= eller Møgkudske, og da hørt disse sige, at denne Kudsk var een af deres vigtigste Tjenestetiende, saasom deres Melkehandel og deres Møgvogn var een af deres Hovedindtægtskilder, og altsaa for dem meget magtpaaliggende, dertil at have et ædrueligt og skikkeligt Menneske. Da det nu forekommer Anmelderen, som at Hr. Pastor Rønne, ved den forbemeldte Yttring i Landoeconomiske Tidender, er allene gjør de saakaldte Melke= og Mogkudske i Almindelighed til drikfældige, dovne og slette Tjenestefolk, men endog derved ligeledes kaster en Skygge paa Gaardmændene eller Landbrugerne i Almindelighed, som lade hente Gjødning fra Hovedstaden, saa synes det ikke ubeføiet, at opfordre Hr. Pastor Rønne til, enten yderligere at forklare sig om Forstaaelsen af fornævnte Udladelse, eller og bestemt at navngive de Gaardeiere i Lyngbye, Gjentofte eller andre Kjøbenhavn nærliggende Sogne, som holde Møgkudske, der ere hengivne til de af Hr. Rønne anførte Lafter, nemlig Drikfældighed, Ladhed, og i Almindelighed slette Tjenestefolk; thi naar en Bonde eller anden Gaardeier, Aar ud og Aar ind, holder til sin Melke= og Møgvogn en Karl eller Dreng, der er hengiven til de at Hr. Rønne anførte Laster, kan man ikke formode andet, end at Huusbonden ligeledes maa være forfalden til samme Laster, og altsaa ikkun være en maadelig Landmand eller Jordbruger, naar han vedbliver at holde saadanne Tienestefolk, allerhelst til Brug i den for ham saa vigtige Deel af hans Næringsvei. Opgiver Hr. Pastor Rønne ikke navnlig de Møgkudske, som have de af ham anførte Laster, tilligemed deres Huusbonder, og det saaledes, at det bliver almindeligt, forekommer det Anmelderen, at det ommeldte Skrivt meget maa tabe i dets Værd, og den ved sammes Udgave tilsigtede Gavn i Almindelighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Indenlandske Efterretninger. J Aftes var den af Hr. Firmenich bebudede Vaurhall i Rosenborghauge. Hovedindgangs=Alleen ligge til Rosenborg Slotsbro, og hele Cavaliergangen, var oplyst med smaa Lamper. Den prægtige Hovedindgang i Kronprindsessegaden, Herkulestemplet, vare smagfuldt oplyste med couleurte Glaslamper. Ved Enden af Cavaliergangen var anbragt et Slags Transparent, og ved Rosenborg, Slotsbro en stærk Belysning med couleurte Glaslamper. De øvrige Gange i Haugen vare svagere belyste. Paa to forskjellige Steder opførtes Mu fik af blæsende Jnstrumenter. Midt i Haugen var anbragt et Telt, hvor der bevertedes med Forfriskninger, ligesom i Herkulestemplet. Tilskuernes Tal var anseeligt, men her var hverken Dans, Sang eller andet sligt, som kan give et Vauxhall Liv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Paa Sorgenfri Slot høitideligholdtes i denne Uge en dobbelt Fest: H. H. Prinds Christians Fødselsdag (d. 18 Septbr. 1786) og det aarlige Høstgilde. Den 18 Sept. var Bal paa Slottet, hvis store Sahl i Hovedfacaden var smagfuldt prydet med Guirlander. Næste Dags Aften feiredes Høstgildet. Den romantiske Bakke lige for Slottet var oplyst med Lamper, og en stor Mængde Mennesker af forskjellige Stænder, saavel fra Hovedstaden som Omegnen, havde forsamlet sig til denne landlige Fest. Der opførtes Musik af blæsende Jnstrumenter, og dansedes i en ualmindelig lang Qvadrille under fri Himmel fra Kl. 7 1/2 til Kl. 2. Paa to forskjellige Steder i Haugen uddeeltes Drikkevarer og Forfriskninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Kjøbenhavn, d. 20de Septbr. Den megen Regn, vi have havt, har paa nogle Steder sinket Høsten, og, paa andre, endog været til nogen Skade for samme; men i det Hele er, i det mindste i Sielland, en tredie Deel mere indhøstet end 6 Fior. Det nu indtrufne skjønne Veir har været Landmanden des kjerkomnere, da han nu ikke allene lykkelig har endt Høsten, men og desuden bjerget meget Ho og Tørv, og Hovedstadens Jndbyggere have søgt at holde sig skadesløse for det Savn, som det ustadige Veirligt saa levende lod dem føle.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Man seer næsten hver Dag Frederiksberg Hauge samt de øvrige Spadseregange i og uden for Staden opfyldte med Mennesker, men især var sidste Søndag Vrimmelen talløs. Allerede om Morgenen tidlig saae man Kareter, Chaiser, Wienervogne, Holsteenskevogne, Ryttere paa egne og paa leiede Heste strømme ud til Dyrehaugen og Charlottenlunds Skov. Men da Vognleiens nærværende Dyrhed ikke er afpasset efter de flestes Finantser, saa tiltræder den største Mængde Touren til Fods, og uden at skræmmes af Veiens Længde eller Besværlighed, vandrer selv mangen ung Pige og Dame kjekt ved sin Elskers eller Mands Side.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
J Skoven fornøier man sig paa mangehaande Maader. Naar det ikke lykkes at finde en Plads paa de Bænke og Borde, der ere hensatte i Skoven, og hvoraf der dog ikke findes faa, saa leirer man sig uden Omstændigheder i Græsset. Paa et Sted drikkes nu Caffe, paa et andet Thee. Hist holdes et rigeligt Aftensmaaltid, her spises en tarvelig Vesperkost. Et Steds er det Viin og Punsch, et andet Øl eller Brændeviin, et tredie maaskee alle disse Drikke tilsammen, som opliver Gjesterne, Først efter Solens Nedgang satte Fodgjængerne, under en munter Sang, sig i Bevægelse hjemad, og den Deel af Strandveien, som er nærmest Hovedstaden, var opfyldt med en uoverslig Række Mennesker, som havde nydt Dagens Glæde og med kjendelig Fornøielse vendte tilbage. til deres Boliger. - Landmanden har lagt Mærke til, at Egerne, Skovmusene og andre smaae Dyr allerede have tilberedt deres Vinterleie og begiver sig til Hvile; hvoraf de, efter en gammel Erfaring, slutte, at vi kunne vente en tidlig og haard Vinter. - Disse Prognostica synes især at virke paa Brændehandlere, der allerede have forhøiet Prisen. paa Brændet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Odense, den 19de Septbr. Høsten er her i Fyen nu, Gudskeelov, ønskelig endt, især for dem, der ikke fra Begyndelsen overilede sig. Rugen er paa sine Steder lykkedes godt, men Hveden fandtes paa de fleste Steder svang og brændt. De, der skynde sig med at faae deres Vintersæd lagt, gjøre uden Tvivl saare vel; thi efter al Sandsynlighed indfinder Frosten sig i November, og paa høie Jorder kan det i October maaskee blive vanskeligt at pløie den tørrede Jord. - Det ustadige Veirligt i Begyndelsen af Høsten gjorde, saamegen Rivt efter arbeidende Hæn a, at Dagleiensteeg langt over Coursens Rimelighed. Man gav her omkring Odense endog til et Fruentimmer for at tage op i denne Høsttid 2 Rbdlr. om Dagen, foruden Brændeviin, Øl og Caffer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Besynderligt er det, at uagtet nu efter Freden saa mange Arbeidere ere tilbagegivne Jorddyrkningen, endda findes Mangel paa arbeidende Hænder. Bønderne angive som Aarsag Skoletvangen af deres halvvoxne Børn, i hvis Sted de nu maa holde flere Tjenestefolk, ogsaa den fravanteArbeidsdrivtighed ved langvarigt Cantonnements Liv hos Mandfolkene. - Den 1ste Septbr. holdt Provsten over Aasum Herred, Hr. L. Langhoff. sit Jubilæum, efter, 50 Aars Præstrembede ved Nørre-Lyndelse Menighed, i Overværelse af H. H. Hr. Biskop Plum og samtlige Aasum Herreds Præster, foruden mange Civile og Geistlige. Den agtværdige Jubellærer prædikede selv endnu med al Siels og Legems Styrke. (Jversens Av.).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-23
Viborg, den 19de Sept. Det delige Veir, som nu i hele denne Uge har gjenoplivet Naturen, kommer ret uventet; men saare beleiligt for de nordre og østlige Egne af Landet, hvor Høsten, ikke endnu er forbi. (Viborger Samler.)