Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-07-11
J det Hele har Productionen stedse været i Aftagen lige til 1807. Men da efter Krigens Udbrud al egentlig Handel og Skibsfart standsede, og Pengevæsenet tog en uheldig Gang, saa begyndte Konstfliden, men især Klædefabricationen, at leve op igien. Aarsagerne dertil var meget simple. Mange Handlende vidste ikke hvorledes de skulle anbringe deres Capitaler med nogen Fordeel, endeel Næringsveie vare ved Krigen ganske standsede, den slette Cours gjorde de uden noske Varer dyre i Numerair. Derimod stige de raa Materialier, hvad enten det nu var Landets egne Frembringelser, som Uld, eller uden ske Artikler, som Kjøbmændene havde liggende bedre Tider, aldeles ikke i Forhold til Cour a. Heller ikke var den Tid endnu kommen, da enig Mand saa meget vragede vore Repræsentativer, og beregnede sin Arbeidsløn efter Sølv, eller at Landets egne, til Livets første Fornødenheder henhørende Ting, vare blevne saa meget Gjenstande for Speculationsaand, som siden efter. Jntet Under altsaa, at Mange nu anlagde Fabriker, og især Klædemanufacturer. J en Tid af tre Aar – fra 1809 til 1812 – steg de sidstes Tal fra 25 til 54. Man saae Folk forlade de Næringsveie, som de vare oplærte og opvante i, men som for Øjeblikket vare gaaede i Staa, anlægge Fabriker, til hvis Væsen de intet kjendte, og hvis hele Drivt de maatte overlade til en Mester. "J Betragtning af Tidsomstændighederne understøttede, Regjeringen Fabrikerne paa det kraftigste; Fabrikanterne overlod man Maskiner, paa særdeles billige Vilkaar, der vaagedes ivrigen over fremmede Klædevarers Jndførsel, den inden landske Uld blev monopoliseret, og Fabricanterne tillodes det at udsælge deres Varer en detail, Under disse Omstændigheder blev det mueligt, at vore Klædefabriker saaledes stege i Flor, at de 54, der gaves 1812, tilvirkede 137,399 Alen Klædevarer, istedet for at de 15, der gaves 1807, kun leverede 19,304 Alen. Fabricanternes Tal var saaledes steget 3 1/2, og Productionen endog omtrent 7 Gange. Nye Fabriker anlagdes uophørligen og de gamle udvidedes. En Lykke for Staten var det, at under Krigen saa mange næringsløse Hænder bleve sysselsatte ved denne Jndustrie, og de af Fattigvæsenet Understøttelse nydende Lemmer bleve med hverDag færre, uagtet Tidsomstændighederne dog havde givet grundet Anledning til Fattigdommens Forøgelse. Men denne stedse stigende Afsætning paa indenlandsk Klæde, der satte saa mange Mennesker i Virksomhed, laae i Omstændigheder, der, fremkomne med Krigen, maatte her, som paa andre Steder, ophøre med Freden. Man formodede ogsaa allerede den Gang, at naar Krigen var tilende og Danmarks Pengevæsen var igien blevet til det, som det var før Ufredsdagen, maatte denne Fabrikflor aftage. Den store Mangelpaa Klæde i Almindelighed gjorde, at det indenlandske søgtes meget, og da ingen indenlandske Artikler i de første Aar af Krigen stege i samme Forhold, som Coursen forværredes, og de fleste endog stode langt under deres sande Værd), saa var det naturligt, at Klædefabrikørerne, hvorledes end det Klæde ofte var, de leverede, maatte finde fordeelagtig Afsætning. Jkke faa af dem saae nu mere paa Varernes Mængde end Godhed, og af de i Aaret 1813 hallede uldne Varer havde kun syv faaet Characteren extra gode Varer, 2990 Characteren forsvarligt Kjøbmandsgods, derimod 51. Charact, maadeligt Gods og 156 Charact, ei kjendt for dygtig. Nogle af Klædemanufacturerne vare allerede den Gang fortrinligen indrettede, og alle deres hallede Varer fik ogsaa gode Characterer; Andre derimod fik paa det Halve af de Varer, som de leverede, Hal-Stemplet: ei kjendt for dygtig. Det er indlysende, at saavel de, der begyndte med mindre betydelige Capitaler, som de, der til deres Fabrikers Drivt ved Mestere, Fuldmægtige, Contoirbetjenter, vidtløftige Boliger trængde til store Jndtægter, maatte være betænkte paa at faae mange Varer færdige til at stoppe Udgivterne med, og ikke altid kunde bære den omhyggeligste Omsorg for, at disse Varer baade i Godhed og Priisbillighed vilde holde Skridt med de 2) En af de Artikler, som lige indtil Pengeforandringen i urimelig Grad betaltes langt under deres gamle Priis i gode Penge, vare Bøger og periodiske Skrifter. Saaledes solgtes f. Ex. de da udkomne 17 Bind af Holbergs udvalgte Skrifter, lige indtil 1813. for 17 Rd. De., eller 17 Rbmk. udenlandske, naar engang Tidsomstændighederne gjorde det mueligt, igjen at forskrive samme. (Fortsættes.) En Drøm. Det forekom mig, at jeg havde været borte i 50 Aar fra mit kjere Fædreneland Dannemark, uden at have i den Tid hørt det Mindste derfra, og nu var paa en Reise igjennem Landet.