Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-03-31
Fædrelandet. J No. 17 af Hr. Cancellieraad Hempels Alvis, findes om "Veiarbeidet i Fyen blandt Andet Følgende anført: "De sædvanlige Klager imod denne Deel af Statsbestyrelsen, gik stedse ud paa slette Veie, forsømt Arbeide og et sløvt Vei-Politie, disse i Almindelighed og stundom med Grund yttrede Besværinger traf imidlertid ikke hos os, Regjeringen; da denne allerede for mere end 40 Aar, siden ved en omhyggelig Lov havde befalet, at ille Veie skulde, til Beqvemmelighed for den Reisende og til Fordeel for Landbrugerne ved disses Producter= og Vare=Forsendelser, sættes et god og brugbar Stand, hvorom Anordningen findeholder lige saa hensigtsmæssige som detail berede Forskrifter, og hvilke, ved at overholdes, maatte frembringe de tilsigtede Resultater; men naar, hvad Fyen angaaer, undtages Post Chausseen imellem Nyborg og Bøyden, samt Hoved=Routen fra Nyborg til Middelfart, erdet en bekjendt Sag, at Anordningens for de mindre Landeveie givne Bestemmelser, i mere end 30 Aar i større eller mindre Grad forbleve urealiserede, og hvorom flere Veistrækninger her i Landet den Dag i Dag bære Vidnesbyrd. Ved Gouvernementets priselige og gjennemgribende Foranstaltninger blev imidlertid denne vigtige Deel af Provindsens Cultur bragt Liv, Energie og Virksomhed, idet en Grundforbedring paa alle de mindre Kjøbstæd=Landeveie og paa andre for Landbruget vigtige Vei linier i de senere Aar og i Følge et Kongeligt Reskript er iværksat, og med en saadan Kraft, og Fremgang, at næsten alle Hoved-Routerne fra Odense til de mindre Kjøbstæder ere fuldførte. Og da saamange Arbeidsteder ere anlagte og saaledes fordeelte, at hele Provindsens Hartkorn i de lovbefalede Circumferencer af 1 1/4 Miil kan deeltage i Arbeidet, og hvorved henved 5 Miles Grundforbedring aarlig kan fuldføres, saa vil i en langt kortere Tid end i nogen anden Danmarks Provinds, Vei-Culturen i Fyen i faa Aar være fuldført, og hvortil det meste og vigtigste Arbeide, som bemærket, allerede er udført. At iøvrigt disse betydelige Veiarbeider ikke iværksættes efter en eensidig vilkaarlig Villie, men i Medfør af en, Aaret for tud foretaget omhyggelig Undersøgelse, Opmaaling og Beregning paa Aastederne, samt efter sen motiveret igjennem flere Jnstantser drøftet og af det Kongelige Rentekammer approberet, Plan, er en Selvfølge, og bemærkes ikkun fordem, der ikke kjende Maaden, hvorpaa den offentlige Veibestyrelse er organiseret. - Qvantiteten af det Grundforbedringsarbeide, som i æskes af de Veipligtige, er regelmæssig 3 Fod at eller 1 1/2 Alen af hver Tønde Hartkorn. Hvis denne Qvantitet overstiger det Lovmæssige, saa kunde dog dette ikke gravere de underordnede Opsigtsførere, der ikkun fuldføre de høiere Authoriteters Foranstaltninger; men vi kunne ikke antage, i Følge en fleeraarig og prøvet Erfaring, at ovenmeldte Basis overstiger den i Lovgivningen antydede Qvantitet og Arbeidsværdie, naar Hartkornsbrugerne sende arbeidsføre Folk, og naar disse arbeide med den Flid og Kraft, Huusbonden er berettiget at kræve i sit eget Landbrug; at paasee dette, samt at straffe de Dovne og Forsømmelige ligger imidlertid uden for Veivæsenets eller Opsigtsførernes Competence, hvilke, hvis de tillode sig at udøve den Disciplin, Huusbonden er berettiget at bruge over sine Tyende, vilde komme i Ansvar og Straf. Sognefogderne modtage derimod den ethvert Sogn efter sit Hartkorn tilkommende Veistrækning, og repartere denne paa hver enkelt Hartkornsbruger; og da det ligger i Dennes egen Jnteresse at fuldføre sin Anpart det snareste muligt, saa bliver ogsaa hiin Mangel af Competenre hos Veibetjentene herved forklarlig; at indrømme Opsigtførerne Disciplin over Arbeiderne, turde vel ofte synes hensigtsmæssig, og var sikkerlig ofte fornøden; men da Veibetjentene derved ville kunne komme i den Nødvendighed at bruge Huustugten imod selve den Hartkornsbruger, der ved Løgn, Rabulisterie eller Dovenskab søgte at eludere sin Lydighed mod Loven, og hvorved man i nærværende Frihedsvindel vilde høre forøgede Lammentationer og Krænkelse af den personlige Ret, saa kunne vi ikke engang ønske saadan Authoritet, ogsaa i Betragtning deraf, at den Veipligtige ved at vise Dovenskab og Gjenstridighed straffer sig selv, og ligger paa sine egne Gjerninger. - Hvad det specielle Tilsyn med disse Grundforbedringsarbeider angaaer, da har en Hartkornsbruger i disse Aviser No. 183 for 1834 og 39 for 1835 i Almindelighed beskyldt Opsigtsførerne, at disse ved det groveste Underslæd, Bestikkelse, aabenbar bedragerisk Forhold, Drukkenskab, Ukyndighed og Uvidenhed bortødsle Landmandens Kræfter. - Disse Beskyldninger staae i Sammenhæng med en Klage over det Denuncianten vedkommende Veiarbeide paa 11 Favnes Strækning ved Odense Kanalbassin pro 1834 og i hvilken Klage han ligeledes og for sin egen Veipart har fremsat graverende beskyldninger mod Veibestyrelsen. J 1833 skulde han af samme Hartkorn i Forening med Byens øvrige Hartkornsbrugere deeltage i en simpel Reparation paa den store Chaussee tæt uden for Odense, hvilket Veiarbeide var meget moderat og bestod næsten alene i, at der skulde leveres omtrent 2 1/2 cubik Favn Gruus til Veiparten, men han udeblev aldeles fra det ham tildeelte Arbeide og staaer endnu til Restance med sin Andeel, saa at han ei heller i 1833 har forrettet Veiarbeide. - Det tilmeldte Hartkornsbruger ved Lodkastning tilfaldne Arbeide ved Odense Kanalbassin og Veivæsenets derunder udviste Forhold, er saaledes det første Grundlag for den imod Opsigtsførerne fremførte skriftlige Klage qv. og som senere i de offentlige Blade med forøgede gravamina er gjentaget. Endskjøndt det nu er beskylde rens Pligt at bevise sine Jnjurier, og hvorfor den Paagieldende in cast ikke vil blive fritaget, saa trøste dog undertegnede Veiopsigtsførere, som havde Opsynet ved disse Klagerens Veiparter, sig til ved tilstrækkelige Beviser at godtgjøre, hvad allerede ved Tingsvidne til stævnet er, at Klageren ikke under disse ham selv vedkommende Arbeider er forurettet ved nogensomhelst af de Forbrydelser eller Feil, han paakaster Veivæsenet, og hvoraf vil fremgaae, at hans Forsømmelse af Arbeidet var lovstridigt og hans Jnjurier imod Opsigtsførerne uden Hjemmel i hans egen Retsstilling. - Da iøvrigt de af Hartkornsbrugeren saavel for hans eget Vedkommende som i Almindelighed imod Veibestyrelsen gjorte beskyldninger, selvfølgelig vil blive drøftede for Lov og Ret, saa vil det være baade overflødigt og upassende, i disse Blade videre at drøfte Sagen, før Dom er faldet, til hvilken Tid offentlig Kundgjørelse af Sagens Udfald vil opfylde Regelen: sat sapientii. - Vi have saaledes ikkun den sluttelige bemærkning at tilføie, at man i en Affaire, hvis Spørgsmaal er, om vi høre til Udskuddet eller til den bedre Deel af Borgersamfundet, ikke lader sig bruge som Figurantere af høiere Foresatte, men at vi derimod, af egen Drift ved Domstolene fremædske dens alvorligste Prøve af vores Ære og Retskaffenhed, og ville der med Rolighed lade Enhver, der antaster den, prøve at rokke den, eller i andet Fald, da at lide efter Loven. Odense den 20 Marts 1835. Jantzen. Heilmann. Stegmann. Bonde. N. Petersen. pr. Heilmann.