Berlingske Tidende, 1833-06-29
Aalborg, den 22de Junii. Med Hensyn til Temperaturens og Soelvarmens Jndvirkning paa Vegetationen, da afgiver Sidste saare mærkelige Beviser paa hines store Uregelmæssigheder i Maanederne April, Mai og Juni, da Middel temperaturen om Dagen har været fra - 10 til - 200 R., og derimod om Natten - 2 til 50 R., hvilken Afvexling, i Forening med Mangel paa Soelvarme, især i Slutningen af Mai og den første Halvdeel af Juni, saa kjendelig har viist sig paa Vegetationen i Almindelighed; meget paafaldende var især den høje Temperatur om Dagen i Mai, ofte indtil - 270 R., og den meget lave om Natten - til 17 R. At denne pludselige Forandring af Varmegraden har havt den meest skadelige Jndflydelse, sees overalt paa Markerne og i Haverne, da Kornet og Græsset i Almindelighed er saa langt tilbage i Sammenligning med foregaaende Aaringer, uagtet dette Aars milde Vinter, ligeledes ere Haveværterne meget sildigere end sædvanligen, naar undtages enkelte Slags, hvis yppigste Væxt og Blomstringsperiode indfaldt i de første smukke Dage af Mai, som f. Ex. Jordbær og Stikkelsbær, da Førstnævnte alt begyndte at modnes og sidste havde længe været brugbare. At skadelige Jnsecter under saadanne Omstændigheder (mod den almindelige Mening) faae Overhaand, indsees deraf: at de ved den høie Temperatur om Dagen lokkes frem for at iværksætte deres Parring og Formering, og mod de kolde Nætter søge Beskyttelse i Jorden, hvorimod Planterne, der ogsaa ved den forhøiede Varmegrad om Dagen, sættes i Virksomhed, men uden Skjul ere udsatte for den pludselige Nattekuld, derved bringes i en svagelig Tilstand, og ere desaarsag saa meget lettere at øde lægge, Af slige skadelige Jnsecter have især heri Egnen Jordlopperne og Snarormene huseret i høi Grad, førstnævnte Slags bedækker Planterne og Jorden i Myriader, og fortærer næsten alle de forsblomstrende Væxter, og de sidste have afædt Løvet paa de fleste Æbletræer, saaledes at disse see ud som de vare afsvedne, og følgelig kan af denne Frugt ikke ventes synderlig. Den saakaldte Stikkelsbærorm (Larven til Phalæna grossularia) har ogsaa iaar indfundet sig, og i nogle Haver opædt hvert grønt Blad paa Stikkelsbærbuskene. En Omstændighed, der hyppig indtræffer heri Egnen, og er den egentlige Aarsag til Misværten af Træfrugter, især Æbler, er meget mærkværdig, saameget meere som samme kun er bemærket af Faa, og, saavidt vides, ikke bekjendtgjort af Nogen, nemlig de i Maanederne Marts, April og Mai indfaldende vestlige Stormvinde; disse medføre en saltagtig, bidende Vædske, som kaster sig paa Træerne og overtrække saavel Stammen som Grenene og Knopperne ligesom med en Fernis, især paa Vestsiden, hvilket er den egentlige Aarsag, hvorfor her i den nordlige Deel af Jylland alle fritstaaende Træer og Buske helde mod Østen, da hiin Vædske, naar den bliver tør, hindrer Træets Uddunstninger igjennem Spaltaabningerne i Barken, og derved sætter det i en sygelig Tilstand; da nu Planterne ligesom Dyrene i en svagelig Forfatning, stærkere søges og angribes af Utøi, er det saa meget mere indlysende, hvorfor Væxterne under fornævnte Omstændigheden maa lide, og det i en saa meget høiere Grad, naar Veirliget, som foranført, ogsaa bidrager til Svækkelse af det ellers frodige Planteliv. Hiint Onde, som vi have Vesterhavets Nærhed at takke for, hæves ikkun ved indfaldende Skylregn, strax efter Stormens Ophør, da denne afvadsker hiin skadelige Vædske.