Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-10-04
Den Engelske Oberste Evans har nyelig London udgivet et Skrift om den Krig, som Rusland fører imod Porten, hvori han opmuntrer til en Coalition for at tvinge Russerne til en billig Udsoning med Tyrkerne. Obersten giør deri følgende Forslag til at angribe Rusland, dersom en Krig med denne Magt skulde blive nødvendig: 1. at spærre dets Handel og derved at brinde Adelens Jnteresser i Uovereensstemmelse med Regieringens, 2 at giøre et Forsøg paa at ødelægge dets store Marinedepotter i Cronstadt, Sebastopol o. s. v., 3 at foretage ødelæggende Jndfald med fornøden Understøttelse langs med dets Grændser, især paa det sorte Hav, paa hvis Bredder og selv i Ryggen paa dets militaire Position en Mængde ubetvingelige og ubetvungne Biergnationer opholde sig, og tillige at ødelægge alle offentlige Anlæg, 4. at hielpe Perserne til igien at erobre de Provinser, som ere dem fratagne, og til dette Formaal at understøtte dem med en Division af de indenlandske Tropper i Ostindien, og med en liden Kierne af Engelske Tropper. Desuden kunde 1500 til 2000 Matroser, tilligemed den fornødne Mængde af Skibstømmerfolk sendes fra Bombay til Asterabad og Balfruch ved det Caspiske Hav for at bygge deren Flotille, som i det mindste paa nogen Tid kunde fordrive Russerne fra dette Hav, 5. at bringe et stort Troppecorps paa en allieret Flaade til den Finske Bugt, for at true Flankerne af de Russiske Reserver i Polen og Finland, 6. at stifte en Opstand og en Slavekrig i det indre af Rusland; 7, om muligt at beskyde Petersborg selv; 8, at sende en bevæbnet Armee til Lands imod Polen og Finland for idetmindste at bringe et af disse Lande tilbage under sin oprindelige Regiering, dog saaledes at Preussen og Østerrig erholdt en Godtgiørelse. – Et Engelsk Blad bemærker i Anledning af disse Forslag: at intet kan bedre tiene til at beviise hvor upolitiske det vilde være handlet af England at indlade sig i en saadan Alliance mod Rusland, for at udføre de her gjorte Forslag, som ville blive nødvendige i deres hele Udstrækning, og maaskee i en større, dersom Krigen virkelig blev besluttet. Expeditionen i det sorte Hav og i Østersøen, en Ostindisk Expedition i det nordlige Persien og ved det Caspiske Havs Bredder, vilde dog ikke være noget videre end et Angreb paa Randen af det store Keiserrige; thi om ogsaa alle disse Operationer forsaavidt som England kunde tage Deel deri, kunde lykkes fra nu af og i ti Aar, saa vilde dog Rusland blive ligesaa mægtig som det fornærværende Tid er (undtagen naar Polen og Finland kunde løsrives); men den Engelske Nationalgield vilde blive fordoblet. Naar Fastlandets Nationer vilde indgaae med hinanden en oprigtig Forbindelse ved en Syg, som angaaer dem saameget, saa kunde de vistnok forhindre Rusland fra at udvide sin Magt mere (at sige høist i Europa, men ikke i Asien) og selv bevirke Polens Uafhængighed, som blev aftraadt til Rusland med disse Magters Samtykke; de kunde oprette et Rige paa Tyrkiets Ruiner, som kunde forskaffe nogle Garantier imod tilkommende Angreb, men alt dette kunde de giøre uden vor Biestand (men saadant et Forbund kan ikke forventes; thi Sverrig og Preussen have de vig ligste Grunde for at vedligeholde en venskabelig Forbindelse med Rusland, og Østerrig vil vogte sig for at giøre sig den mægtige Naboestat til en uforsonlig Fiende. Frankerig er endelig for langt borte til at virke til at operere med Kraft. Dets Jnterresse for at modsætte sig Rusland er svagere, og dets Hielp kunde blive besværlig forde østlige Magter og foraarsage dem Betænkeligheder); men uden et oprigtigt Forbund fra deres Side vilde vi kun forbruge vore Hielpekilder i en Kamp, hvorved vi havde mindre Jnterresse end nogen anden Nation og mod en Fiende hvis Magt vilde stedse voxe. Vor Politik udkræver det ikke af os, at vi skulle søge at opmuntre Fastlandets Nationer til en saadan Conføderation. En Alliance imod Rusland kan allene være Resultatet af en almindelig Følelse hos Fastlandsstaterne for at vaage over deres Jnterresser og modsætte sig de Farer, som true dem. (Man kan antage, at disse Betragtninger ere blevne anstillede i England imellem Talen fra Thronen ved Parlamentets Aabning og den ved dets Slutning.)