Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-10-13
- Efterretningen om, at Admiral Parkers Eskadre, der senest har krydset ved Trafalgar, vender tilbage til Cadix, hvor den skal oppebie en Forstærkning af 8 Krigsskibe fra Middelhavet, har ikke undladt at vække nogen, Foruroligelse paa Parises Børs. Prindsen af Joinville er, ifølge en Telegraph=Depesche, med sin Eskadre ankommen til Toulon. Selv var han ventende til Paris. Marokke og Algier. Ogsaa disse Landes Anliggender have taget en noget betænkelig Vending, og det synes næsten vist, at den franske Regjering, givende efter for Marschal Bugeauds idelige Forestillinger og den befordringslystne africanske Armees Ønsker, har besluttet at foretage en Expedition ind paa maroccansk Gebeet; et Skridt, der let kan have de værste Følger, da det muligviis maa ende med hele Maroccos Erobring. Sagernes nyeste Stilling hertillands er Følgende: Begyndelsen af Ramadanen var den store maroccanske Stamme Hallafs deelt i to Partier, hvoraf den ene erklærede sig for Keiseren og understøttedes af hans Søn Muley Mohammed; det andet derimod holdt med Abdeel Kader. Paa dennes Foranstaltning, ved Underhandling derom med Prinds Muley Mohammed, kom der imidlertid en Forsoning istand imellem begge Partierne, og Muley Mohammed besluttede sig derefter til at foretage en Razzia (et Ødelæggelsestog) imod en tilgrændsende, gjenstridig Stamme, hvortil han opfordrede det Parti af Hallafs-Stammen, han hidtil havde skjænket sin Beskyttelse, at følge sig. Stammen kom imidlertid ikke; men Ratzigen blev alligevel udført med Held, og, for nu at tugte de Hallafs for deres Udeblivelse, udførte Prindsen med det samme en anden Razzia imod dem, saa eftertrykkelig, at deres Høvding neppe fik Tid til at redde sig med nogle Tjenere til de Beni-Matars ved den algierste Grændse. Scheich Amdum, Hov ding for Hallafs-Stammens andet Parti, underkastede sig nu Keiserens Søn og blev udnævnt til Overhoved for hele Hallafs-Stammen. Denne Udnævnelse af een af Abdel Kaders Venner og Tilhængere blev af Franskmændene ikke med Uret betragtet som Forløber for en Of- og Defensiv-Alliance imellem Keiseren og AbdelKader, og har i visse Maader vakt stor Opsigt blandt de algierske og maroccanske Stammer; i den franske Hær derimod megen Utilfredshed. Allerede er der i Algier givet Ordre til at holde en Colonne paa 6000 Mand i Beredskab; i Oran og paa de andre yderste GrændsePunkter ophobes uhyre Forraad; Geniecorpset bygger store Baraque-Leire ved Dschemmaa-el-Ghasowat og Lalla-Maghria, og Alt tyder saaledes paa et nyt maroccansk Feldttog, der, efter Sigende, dog skal indskrænke sig til den store Grændsestamme Beni=Senassem, der altid har ydet Abdel Kader den virksomste Bistand. Denne Stamme skal hjemsøges med en Ødelæggelseskrig, alle dens Landsbyer raseres, dens Plantager afbrændes, Kornforraad og Hjorder bortføres, Træer omhugges, og Stammen saaledes, for sin Existences Skyld, nødes til at fjerne sig fra Grændsen. Men et Angreb paa Stammen Beni=Senassem er et Angreb paa selve Marocco, og hvad der var uundgaaeligt i 1840, vil ogsaa være det i 1846. - Echo d'Oran af 18 Septbr. beretter, at Keiseren af Maroccos Søn, Prinds Muley Mohammed, har forenet sig med Abdeel Kader forat styrte sin Fader, Sultanen. Orans hele Garnison var draget ud til Grændsen, og Stadens Beskyttelse ene overladt til Militsen.