Aarhuus Stifts-Tidende, 1845-06-25
J Eckernforde have Schleswigholsteinerne nylig holdt en tydsk Folke= og Sangfest, der varede i 3 Dage. Byen var i den Anledning festligt smykket: man saa baade Huse og Æresporte omvundne med Blomsterkrandse og prydede med tydske (sorte rødeegule) og schleswigholsteinske (røde hvide blaa) Faner. (Dannebroge saae man ikke noget til.) Midt paa Festpladsen varede den store Festfane med det slesvigholsteenske Vaaben. Paa den ene Side af den høie Fanestang stod Sangtribunen, paa den anden fom Telte med Faner og passende Jndskrifter. Saaledes fremviste et Telt paa rød, blaa og hvid Grund den Jndskrift: Jum Grossherzog, og derunder følgende Linier, Se schollen tosammen blieven Up ewig ungedeelt. Der Herzog hats geschrieben, Den sich das Volk erwählt. Den egentlige Festdag ordnede Sangerne, 220 i Tallet, sig paa Torvet (efter først at have indtaget en god Frokost) og drog med flyvende Faner og klingende Spil hen paa Festpladsen. Hidtil var Alt gaaet efter Ønske; men nu var Vorherre saa ubarmhjertig at lade falde en øsende Regn, der ei alene afkølede Schleswigholsteinernes varme Sang Enthusiasme, men endog foranledigede, at Festtalen, maatte udelades. Den arme Schleswigholsteiner fik saaledes ikke Leilighed til at vise sine Talegaver: Jngen havde Lyst til at blive gjennemblødt for at høre, hvad han havde lagt sit Hoved i Blød for at sige. For dog at trøste sig over dette sørgelige Tilfælde, besluttede man at holde sig til Retterne, og satte sig Kl. 5 til Festmaaltidet, ved hvilket mange Toaster udbragtes. Den første gjaldt Slesvig=Holsteens Hertug, Kong Christian den Ottende." Proponenten, Dr. med. Jager, fremhævede, hvorledes Hs. Majestæt, rigeligt udstyret med Aandsgaver og Kundskaber, havde skjænket det norske Folk den fortrinligste Forfatning, og ved sin Thronbestigelse givet sine nærværende Undersaatter skjønne Løfter, som han vist vilde opfylde. Derefter udbragte Literat Hansen et "Leve!" for det tydske Fædreland, og advarede imod at lade sig bedrage for politiske Rettigheder og Garantier. Kjøbmand Spethmann fremstillede derefter Slesvig=Holsteen som Tydsklands Skildvagt mod Norden; man vilde gjerne rive det fra hinanden, men det kunde man ikke; thi det SlesvigHolsteenske Folk vilde vedblive at være forenet og vilde for Alvor paasee Opfyldelsen af det kongelige Løfte: "ste sollen evig zusammen bleiben ungetheilt." Nu fulgte en Mængde Skaaler og Taler. Seenere afbrændtes et Fyrværkeri, hvor det tydske og slesvigholsteenske Vaaben saaes i Transparent med passende", Jnd skrifter. Et Bal endte Festen. Næste Dag samledes man paa Raadhuset, hvor man, begeistret af Rhinsk vinen, besluttede at yde Bidrag til Hermannssøilen i Teutoburgerskoven, og lovede hinanden at ville virke derhen, at Slesvig=Holsteen, den tydske Grændsevagt mod Norden", kunde give Hermann Sværdet i Haanden. Den 3die og 4de Juni blev i Wilster feiret den nederelbske Sangerfest, hvorved Hr. Tiedemann holdt Taler, som fremkaldte stormende Bifald. J Erkjendelsen af hans Frastløse patriotiske Virksomhed blev der slutteligen bragt ham en Hylding, idet der blev givet ham en Afskeds=Eskorte i en med 4 Skimler forspændt Vogn, som endeel Bønder med slesvigholsteenske Faner rede foran.