Københavns Adresseavis, 1774-08-31
J Morgen udgaaer den muntra Om Polenta, Jtalienernes fornemste Spise, som bliver tillavet af tyrkisk Hvede. Der wohlerfahrne Landwirth, et ekonomisk Skrift, som er trykt i Leipzig 1764, beskriver meget nøyagtig, hvorledes Polenta tillaves, og en Ven, der ligesom Forfatteren, af bemeldte Bog har været i Jtalien, forsikkrer, at denne Spise er de gemeene Jtalieneres Suppe, Kiød og Steg, og at beskrivelsen i denne Bog over Polentas Tillavning er meget tilforladelig. De egentlige Ord derom af samme Skrifts 1 D. p. 168. ere følgende: Af den eneste Spise, som kaldes Polenta, leve de italienske Borgere og Bønder nesten hele Aaret igiennem, og befinder sig derved friske og stærke. Denne PalentasTillavning, som i Henseende til Navnet er temmelig bekiendt, vil jeg her saa tydelig fortælle, som det er mig mueligt, og saaledes som jeg mangfoldige Gange har seet den at tillaves. Man tager en Kobberkiedel af Størrelse efter Behag, eftersom Huusfamiliens Spisning, eller det Salg, som man giør deraf, udfordrer. Denne Kiedel fylder man tredie Deelen med Vand. F. Ex dersom Kiedelen holder 12 Potter, saa slaaer man 4 Potter deri. Vandet saltes efter Proportion, og Kiedelen hænges enten over Jlden, eller sættes paa en Trefod ved Jlden. Saasnart som Vandet, koger, sætter man Kiedelen ned paa tilstrækkelige Gløder, paa det at den kan holdes i langsom Kogning, siden tager man Karret i den venstre Haand, i hvilket Meelet af den tyrkiske Hvede befindes, og i den høire Haand et stærkt Træe, som neden til er tilskaaret somtrent 3 Finger bredt, Med den venstre Haand kommer man Melet gandske langsomt i det kogende Vand, og med den høire Haand rører, man bestandig og med Træer, og det saalænge, som Vandet endnu kan trekke ind i noget Meel. Derefter tager man Røretræet i begge Hænder, og rører stedse hastigere, og alvorlige Borger Nr. 26. indtil den heele Massa er kogt nok, hvilket man kan kiende derpaa, naar man lugter til Træet eller til Massen, og ikke meere fornemmer nogen Lugt af raat Meel, samt at denne Polenta er temmelig haard og stiv. Men dersom Kiedelen er stor, og man vil have meere Polenta, saa maae ogsaa flere Personer være tilstæde ved dette Arbeyde, nemligen, som med Magelighed kommer Melet i Vandet; en anden, som med begge Hænder omrører med Træet; og den tredie, som holder Kiedelen fast, at den skal ikke styrte om ved dette Arbeyde. Herpaa tager man Kiedelen bort fra Jlden, og tager med det flade Træe Deigen paa alle Sider af Kiedelen saavidt løs og af, som Kiedelen er dyb. Man kan da lade rinde noget lidet smeltet Smør eller Fidt, eller og ikkun koldt Vand paa Siderne af Kiedelen ned til Bunden, og dreye Kiedelen nogle Gange omkring, paa det at Massen kan løsne fra Bunden. Naar det er skeet, saa vælter man Kiedelen og paa et reent Bord eller paa et Brædt, som man kan bære bort, og tager den op fra Polentan, der har da aldeles ligesaadan en Form som Kiedelen, og seer næsten ud som en stor Hollandsk Ost, undtagen at Polen tan har en behagelig guul Farve. Naar den er bleven kold, saa afskierer man de Stykker, som man vil have deraf, med en fiin Traad eller Silketraad, der er spændt ved en Bue. De, som giøre samme til at sælge og at sidde dermed paa Torvene, har deres visse afpassede Øyemaal, hvor store eller smaa de skal skiere Stykkerne. Polenta er vel en haard Spise for dem, som ikke ere vante dertil; men Jtalienerne spise samme heller end vores og deres eget Brød. Jtalienerne bruge ogsaa at stege Polenta nok engang paa Gløder, som giør samme lindere og smidigere. Men man kan ogsaa tillave den ret velsmagende, naar man lader de med Traaden afskaarne Skibe. ristes eller steges paa begge Sider en gandske kort Tiid i en flad Pande i ret heedt Smør, paa hvilken Maade anseelige og fornemme Folk lader den tillave. Møllen paa hvilken den Tyrkiske Hvede skal males, maae man sette saa høyt, at først den yderste Skall eller Bælg bliver afstødt deraf, derefter kan det til Polenta bestemte Meel giøres saaledes, at det bliver smaat. Det øvrige fine Meel pleyer man i Jtalien at bage til Brød, blandet med Rug eller Hvedemeel. Man tillaver Polenta i Proportion af dem, som skal spise deraf i en Huusholdning, ikke for længere Tid end 24 Timer, efterdi den smager altid best, naar den er frisk.