Berlingske Tidende, 1818-07-17
Octroy for Nationalbanken i Kjøbenhavn paa 90 Aar. Vi Frederik den Sjette af Guds Naade Konge til Danmark, de Venders og Gothers, Hertug til Slesvig, Holsteen, Stormarn, Ditmarsken, Lauenborg og Oldenborg, gjøre vitterligt: Ved Vort aabne Brev, af 30te Juli 1813, have Vi kundgjort, hvorledes det var Vores Hønske og Villie, at see den, ved Rigsbank=Fundatsen af 5te Januar s. A., tilsigtede Orden og Fasthed i Statens Pengevæsen fremvirket med endnu flere og kraftigere Midler, og til den Ende tilsagt, at Rigsbanken, som er grundfæstet paa Statens faste Eiendomme, skulde gaae over til at blive Kivat, under et nationalt Jnteressentskab af Stadens Grundeiere, som HovedActiehavere. Dette Vort allernaadigste Tilsaan ville Vi nu sætte i Udførelse, efterat det fornødne Forberedelser dertil ere gjorte, i Overeensstemmelse med de, i Vor aabne Brev af 6te April d. A., givne befalinger. Til den Ende give Vi herved den nationale Bank sin Octroy, hvilken skal være dens Grundlov, og indeholde ligesom dens Forpligtelser, saaledes ogsaa dens Rettigheder, Friheder og Øenaadninger; thi byde og befale Vi, som følger : 1ste Afdeling. Bankens Grundforfatning, dens Rettigheder og Forpligtelsen, i Almindelighed. S. 1. Banken, som fører Navn af: National-Banken i Kiøbenhavn, skal ansees som et privat Jnteressentskab, der, adskilt fra Vore Finantser, bestyres af Mænd, hvilke, paa den Maade, som i den følgende 2den Afdeling ommeldes blive at vælge og ansætte. De Embedsmænd, som saaledes tiltræde Vankbestyrelsen, skulle, hvad enten de staae i Vor Tieneste, eller ikke, til Banken aflægge deres Eed: at de, efter deres bedste Jndsigt, ville med Troskab og Nidkierhed forestaae deres Embeder og Forretninger, i nøie Overeensstemmelse med dens Octroy, Reglement, og andre dens lovlige Regler og Forskrifter ; og skulle de, i alt hvad Banken og dens Forretninger angaaer, en og alene være bundne ved denne Eed. Vi give derhos, for Os og Vore Efterfølgere i Regieringen, det Kongelige Tilsaan, at ingen Befaling fra Os eller Dem, skal nogensinde middelbar eller umiddelbar indvirke i Bankens, alene ved dens Octroy og Reglement, lovbundne Bestyrelse; eller nogensinde tilstæd des Jndgreb, af hvad Navn nævnes kan, i Midler og Penge, som Banten hos sig har i Forraad eller Bevaring. s. 2. Nationalbanken træder den 1ste August d. A. ind i Rigsbankens Sted, og overtager fra den Tid af alle Rigsbankens Actida og Passiva, Valuta og Eiendomme, samt alle dens Rettigheder og Forpligtelser, saaledes som de ved denne Octroy og det Reglement, som dertil føier, ere og vorde bestemte, ligesom og alle dens Forretninger saaledes, at enhver, som for det Offentlige, eller det Private, har Pengesager, eller andet, af hvad Navn være kan, at afgiøre med Rigsbanken, have, fra 1ste August d. A., at henvende sig til Nationalbanken, ligesom denne til dem. . 3. Bankens Første Bestemmelse er og skal være: at virke frem til at befæste et sikkert Pengevæsen i Landet. Til den Ende skal den 1) søge ved alle de Midler, som staae i dens Magt, at fremme og vedligeholde de nu circulerende, af den fra Rigsbanken overtagne, Rigsbanksedlers og Rigsbanktens pari Værd. 2) drage Omsorg for at samle og opbevare en Fond af rede Sølv, i Mynt, Barrer eller Banco, ved hvilken Fond den kan opretholde dens circulerende Sedler i deres Værd, og paa hvilken Fond den kan grunde Anviisninger og Sedler, som vexles paa Anfordring med Sølv. At paa det at rede Sølv, eller Vantsæller, der paa Anfordring vexles med tede Sølv, kunne saasnart mueligt blive de eneste giængse og gieldende Betalingsniidler i Landet. b. 4. Bankens anden Bestemmelse er : at forrente og afdrage den paa samme hæftende Obligations=Gield, være sig til Staten eller til Private, samt at tilsvare dens Seddelgield i den Orden, som det Følgende viser. s. 5. Bankens tredie Bestemmelse er: ved Udlaan og ved Discontering, at fremme Penge=Omløbet, til Lettelse for Production, Handel og Omsætninger, samt, ved Foliers Aabning, og Depositers Modtagelse, at holde betroede Midler i sikkert Gjemme og Tilsvar, saaledes, at Vedkommende der lover til alle Tider kunne have fri Raadighed, efter de Regler som nærmere vorde foreskrevne. J. 6. De Midler ved hvilke Nationalbanken have at virke til disse Øiemeed, ere: A. Dens Grundsond, som bestaaer i følgende : 1) Samtlige Rigsbanken i Danmark tillagte Behæftelser i Kiøbsted Bygninger, samt de Bygninger paa Landet, hvilke, i Følge Forordningen 1ste October 1802, med disse ere satte i lige Klasse, 2) Den 1/2 Deel Behæftelse af Jorder og Tiender i Danmark. 3) De af Rigsbanken, deels ved Indbetaling af Hæftelser, deels paa anden Maade, erhvervede Activer og Tilgodehavender, Bankens Bygning og samtlige dens Jnventarier. 4) Alt hvad til Banken indkommer ved frivillig Subscription. 5) Bankhæftelserne fra de af Vore Undersaatter i Hertugdommene Slesvig og Holsten, hvilke i Overeensstemmelse med Vort Patent af Dags Dato, erklære sig for at ville vedblive som Jnteressentere i National-Banken. 1) En aarlig Jndtægt 3/4 Dele af Hæftelses=Renternes Beløb for Jorder og Tiender i Danmark, saalænge indtil alle nu courserende Rigsbanksedler derved kunne blive inddragne. 2) Hvad der maatte indkomme fra Hertugdommene af dem, som paa en afde ved Vort Patent af Dags Dato foreskrevne Maader udløse sig fra deres Forpligtelser til Rigsbanken. s. 7. For den i faste Eiendomme, Banken forsikkrede, Capital, saalænge, den hos Debitor er indestaaende, som og for sammes Rente, 6 1/2 pCt. aarlig, samt for de i foregaaende §. 6. Litr. B. 1 og 2 benævnte Bidrag, har Banken, umiddelbar, i Følge denne Octroy, første Pridritets Panteret fremfor al Gield, som paa Eiendommen er hæftet eller herefter hæftes, endog fremfor alle Kongelige Skatter og Afgifter. Capitalen kan fra Bankens Side ikke opsiges, men derimod af Debitor til alle Tider afbetales, heel eller for en Deel, efter Fierdingaars Opsigelse, naar Afbetalingen skeer med rede Sølv eller hvad Banker, vil modtage som Valuta mod rede Sølv. Saalænge, og forsaavidt Capitalen ikke er indbetalt, svares deraf ovenmeldte aarlige Renle 6 1/3 pCt. i tvende Terminer, den ene fra 1ste April til 1ste October, den anden fra 1ste October til 1ste April, for hver Termin med 3 pCt. tienten erlægges i rede Sølv eller i Sedler efter den Qvartals-Cours, som i Følge Vort aabne Brev af 6te April d. A. vil blive sat. J. S. Banken er berettiget til, naar den finder det ønskeligt eller tilraadeligt, at fordre Udstædelsen af en formelig Panteobligation for den HæftelsesCapital i de danske Kiøbstedbygninger paa Landet, som ere satte i Klasse med Kiøbstedbygninger, samt i de Eiendomme i Hertugdommene Slesvig og Holsten, hvis Besiddere, i Følge H. 6. Litr. A. No. 5, erklære sig for at ville vedblive som Jnteressentere i Banken; ligesom og for 12 Deel af dens Hæftelse i Jorder og Tiender i Danmark. Ligeledes skal enhver Besidder af saadanne Eiendomme være beføiet til at forlange, at Banken, for bemeldte paa hans Eiendom hvilende Hæftelse, skal modtage formelig Panteobligation, med særdeles Hensyn til, at naar Eiendoms=Besidderen indfrier Hæftelsen, bør Banken ikke blot qvittere men og, istedet for Qvittering, naar han forlanger det, formeligen cedere Obligationen, saaledes, at han selv, eller den, han lovligen transporterer den til, bliver i Besiddelse deraf, med samme reelle Rettighed, hvormed Banken førend Jndfrielsen eiede den. b. 9. Banken skal være berettiget til at pantsætte, og at afhænde disse sine Fordringer. De private Creditorer, som, i Tilfælde af Afhændelse, træde i Bankens Sted, skulle dog hæve deres Renter og Afdrag i Bankens Casse. s. 10. Til Banken kan subscriberes for Summer ikke mindre end 100 Rbdlr. rede Sølv, eller hvad Banken vil modtage som Valuta mod rede Sølv. Subscriptionssummerne erlægges strax ved Subscriptionen eller i det seneste til 11te Junii næste Aar. Enhver som subscriberer, og derefter indbetaler den Capital, han har tegnet sig for, erholder fra den Tid Jndbetaling skeer, en aarlig Rente af 4 pCt. rede Sølv, hvilken Rente ingensinde kan formindskes, men derimod ikke heller forøges, førend Bankens øvrige Jnteressentere erholde ligesaameget i Udbytte, efter hvilken Udbyttet beregnes i lige Forhold for alle Bankens Jnteressentere, hvorimod Renten da bortfalder. s. 11. Bankens Grundsond er fordeelt i Actier, hver Actie paa 100 Rigsbankdaler; og som Actiehavere deeltage deri følgende : 1) Alle Besiddere af Kiøbstedbygninger og af de Bygninger paa Landet i Danmark, som efter Forordninger af 1ste October 1802 staae i Klasse, med Kiøbstedbygninger, for den Sum af deres Hæftelses=Beløb til Banken, som udgjør eet eller flere hundrede Rigsbankdaler rede Sølv; og det, hvad enten de have indbetalt dette deres Hæftelses=Beløb, heelt, eller for en Deel, eller og de vedblive at skylde samme; og da at forrente Beløbet med 6 1/2 p. Ct. aarlig, indtil Capitalen er indbetalt. De ere berettigede til, at modtage Udbytte af samtlige til deres HæftelsesBeløb svarende Actier, saasnart Udbytte kan gives. De, som have indbetalt Hæftelsens Capital, erholde dette Udbytte fuld udbetalt, i Forhold til den indbetalte Capital. Med dem, som endnu skylde Hæftelses=Capital, og forrente samme, liqvideres Udbyttet i deres Bank=Renter, indtil Rente og Udbytte ere lige. Kommer Udbyttet over Renten, erholde de Overskuddet. 2) Alle Besiddere af Jorder og Tiender i Danmark for den 2/3 Deel af deres Hæftelser, hvilken de selv, uden Godtgiørelse i Skatter, forrente eller have indbetalt, og nyde de for denne 1/2 Deel lige Ret og Vilkaar med Besidderne af Kiøbstedbygninger. Men forsaavidt de 2/3 Dele angaaer, hvoraf Bank=Renten, i Følge Forordningen af 9de Juli 1813, godtgiøres i Skatter, kan dem ingen Actier tildeeles, da de for disse i Dele hverken indskyde Capital ei heller betale Rente, uden fuld Godtgiørelse; derimod ophører deres Rente til Banten, saasnart Godtgiørelsen fra Finantserne ophører; og da træde de, forsaavidt disse 3 Dele angaaer, aldeles ud at Forbindelse med Banken, med mindre de have indbetalt deres Hæftelses. Capital ogsaa for de 3/2 Dele. J dette Tilfælde gives dem, naar Godtgiørelsen fra Finantserne ophører, Valg imellem enten at erholde tilbage, fra Banken i contante Penge, hvad de have maattet indbetalt mere end den ene slette Deel af deres fulde Hæftelses=Beløb, eller, at modtage for dette Beløb Bank-Obligationer lydende paa 6 1/2 P. C. Rente, hvilke Obligationer blive uopsigelige fra begge Sider, eller og, at indtræde for denne Sum, som frivilligen subscriberende Jnteressenter, og da at erholde lige Vilkaar med disse, efter foranstaaende 10. 9.3) Alle de af Vore Undersaateer i Hertugdommene, som have betalt deres Hæftelsers Beløb til Banken, saavelsom de af disse, hvilke efter det dem ved Patent af Dags Dato givne Valg erklære, at ville vedblive, at være Jnteressentere i Banken. 4) De, af fornævnte faste Eiendommes Besiddere, hvis enten betalte, eller endnu ikke indfriede, Hæftelses=Beløb er mindre end 100 Rigsbankdalet Sølv, naar de ville tillægge indtil 100 Rigsbankdaler, da ingen kan blive Actiehaver for enten det hele eller nogen Deel af hans Hæftelse, som ikke udgiør fulde 1000 Rigsbankdaler. 5) De, som med flere mindre Summer, for hvilke de hafte, ville forene sig til en saadan Sum. Dog bliver at lagttage, at de under No. 1 til 5 inclusive nævnte Vedkommende, som enten tildeels eller ganske have indbetalt deres Hæftelser, maae, for at erholde Actie=Breve meddeelte, for saavidt de i øvrigt hertil ere berettigede, være i Besiddelse af de dem for Betalingen til Banken givne Qvitteringer eller cederede Obligationer; da i modsat Fald som Actionairer i deres Sted ansees: 6) Alle de, som ere i lovlig Eiendoms Besiddelse af bemeldte cederede Obligationer eller meddeelte Qvitteringer. 2) De, som, uden at skylde efter Hæftelser, frivilligen have indskudt, eller indskyde efter Subscription. 3) Enhver, som har skiænket nogen Sum til Banken, naar han forlanges derfor at have Actier, og Summen er 100 Rigsbankdaler og derover, eller den dertil forøges ; og bliver han da at sætte i Klasse med dem, der have betalt deres Hæftelser. s. 12. Paa Nationalbankens Grundsond og samtlige dens øvrige Activer hæfter som Gield: 1) Den ved Rigsbank Fundationens §. 6 til Vor Stats=Kasse henlagte Reserve=Fond i uopsigelige Obligationer, senere nedsat til 7 Millioner Rigsbankdaler Sølv, hvilke forrentes og afdrages aarlig med 420000 Rigsbankdaler Sølv; Renten ansat til 5 pCt., det øvrige til Afdrag 2. De Obligationer, som af Rigsbanken, i Følge dens Fundations H. 1, ere udstædte, eller fremdeles af Nationalbanken i Rigsbankens Sted, i Følge det udstædende Proclama maatte være at udstæde til Jndfrielsen af den halve Deel af de forhen circulerende Slesvigholstenske Species=Vank sedler de paa 20 Ridsdaler Slesvigholstensk Courant lydende Skatkammer=Repræsentativer, og de, i Følge Patent af 19de December 1810, udstædte Assignationer, hvilke Obligationers Forretning med respective er, 4 og 5 pCt. i det høieste kan beløbe sig aarlig 350,000 Rigsbankdaler Sølv. 3. Alle de i Omløb værende Rigsbanksedler og Rigsbanktegn. Hvilken Gield, saaledes som den staaer i enhver Green til 1ste August d. A., skal til den Tid nøiagtigen efter Bøgerne opgiøres. Derimod tilsige Vi allernaadigst, at den Forpligtelse til Statsgieldens Afbetaling, som, ved Rigsbankens Fundation af 5te Januar 1813 s. 10, var samme paalagt, skal i Henseende til Nationalbanken være hævet. s. 13. Obligationsgielden haver Banken at forrente og tilsvare saaledes, som for ethvert Slags af Forskrivningerne er bestemt, ligesom og samme, efter dens Leilighed, endvidere at formindske. s. 14. Seddelgielden, som Nationalbanken overtager i Rigsbank=Repræsentativer, maae ingensinde forøges, men skal derimod aarligen ved Jnd dragning formindskes. Til denne Inddragning skal Banken, naar og saalænge Rigsbanksedlerne staae under pari med rede Sølv, afginde, foruden de 2 Dele af Bank-Renterne fra Hæftelserne i Jorder og Tiender i Danmark, sin hele overskydende Jndtægt efter at Udgifterne til Renter og Administrations=Omkostniger ere fradragne. Naar derimod og saalænge Coursen er pari skal til Jnddragningen allene anvendes de ovenmeldte 3 Dele af Hæftelses=Renterne fra Jorder og Tiender. De øvrige Indtægter, efter at Renter og Administrations=Omkostninger ere fradragne, kunne anvendes, efter Bestyrelsens Skiønnende, deels til Udlaan, deels til at forøge Bankens Sølvsond, indtil denne staaer i Forhold til de circulerende Sedler. Alle Rigsbanksedler, som saasedes inddrages, lade Banken, under behørig Opsigt, offentligen ved Forbrænding tilintetgjøre, og hver Gang, saadan Forbrænding har fundet Sted, bekiendtgiøres, hvor stor Sum er tilintetgjort. d. 13. Rigsbankpenge i Myndt eller Sedler skal være den Pengesort som Banken bruger i sine Omsætninger, og hvori dens Bøger føres. J. 16. Rigsbankdaleren skal være udmyntet efter Myntfod 18 1/2 Rigsbankdaler af een Mark fiint Sølv, collisk Vægt. A. 17. Banken anseer de nuværende Rigsbanksedler og Rigsbanktegn, som af den selv udgivne, og bruger dem saalænge de ere til. Jmidlertid vedblive de, ved Siden af Sølv, at være almindeligt lovbestemt Betalingsmiddel i Landet, hvor de circule, deels efter Summerne, hvorpaa de lyde, deels efter Qvartals-Coursen. s. 18. Banken skal være bemyndiget til, ogsaa at udstæde paa sig selv Anviisninger paa Sølv, eller og Sedler betalbare paa Anfordring til Jhændehaveren med Sølv=Mynt eller, om han det frivilligen vil modtage, med stemplede Barrer eller anden Valuta. Saadanne Anviisninger, eller Sedler kunne til alle Tider gives enhver Hænde, som indsætter Sølv i Mynt, Barrer eller Banco til et Beløb, der svarer til de forlangte Anviisninger eller Sedler. s. 19. Det skal staae Banken frit for om den, naar den har det fornødne Forraad af Sølv til at vexle paa Anfordring enhver Seddel, som tilbydes, der vil erklære de endnu circulerende Rigsbanksedler saaledes realisable, eller den vil sætte Sedler som de i d. 18 nævnte, paa eengang i deres Sted, og saa ledes inddrage dem alle. Skulde den finde det tienligt, forinden at benytte dette Slags Sedler, maae den, naar, og saa længe Rigsbanksedlernes Cours er slettere end pari, ikke have flere deraf i Omløb, end at deres Beløb svarer til Summen af det Sølv i Mynt, Barrer og Banco, som den hos sig har i Forraad eller til Disposition Som saaledes disponiddelt kan ikke det rede Sølv ansees, som er indkommen ved Jndløsning af Hæftelser. Bemeldte Sedler skulle gaae og gielde i og igiennem Vore Kasser, lige med rede Sølvmynt; men imellem Mand og Mand efter frivillig Overeenskomst. Sedlerne skulle udfærdiges i den Form og paa de Summer, som Vi nærmere ville approbere. s. 20. Naar den Tid kommer, da rede Sølv og Bankens Sedler som paa Anfordring vexles med Sølv, blive de eneste gænge og lovbestemte Betalingsmidler i Landet, da ville Vi, paa Bankbestyrelsens allerunderdanigste Forestilling, bestemme, i hvilket Forhold de i Omløb værende Sedlers Sum maa staae til den Sølv=Valuta, som Banken har i Eie til Vexlingen paa Anfordring, saaledes, at denne Vexling er sikkret. s. 21. For den som eftergiør eller forsalter Bankens Sedler, fastsætte Ve samme Straf, som for at eftergiøre eller forfalske Vor Mynt. Ethvert Sted Øvrighed skal være forpligtet til, paa Embeds Vegne at vaage imod deslige Forbrydelser, og at lade anholde enhver, som heri maatte befindes skyldig, til derfor at undgielde. s. 22. Banken udlaaner af de Capitaler, som den til Udlaan bestemmer, i Tid fra 1 til 6 Maaneder, og mod saadan Sikkerhed, som agtes betryggende for den udlaante Capitals skadesløse Betaling til den Tid, som for Laanet bestemmes, saafremt Banken ikke kan og vil fornye Laanet. Med Laanerne forener Banken sig om den aarlige Rente, dog maae samme ikke overstige 6 pCt. s. 23. Til Udlaan igjennem Laanesønden, eller til hvilke Omsætninger Banken finder tienlige for sig, og for det Almindelige, maae Banken optage Aler imodtage Capitaler i Sølv, saaledes som Bestyrelsen i Henseende til Tid, Renter og øvrige Vilkaar, sig med Jndlaanerne kunne forene. s. 24. Banken kan af dens Laanesond ogsaa discon ere Vexler og Vexel obligationer, lydende paa Rigsbankpenge Sølv, naar de ansees sikkre. Hvorvidt den vil indlade sig paa Discontering af Vexler, stillede paa andre Sorter Penge eller Pengevaluta, overlades til Bestyrelsen at bestemme. Tiden kan være kortere end een Maaned. Renten eller Discontpræmien beroer aldeles paa Overeenskomst med de Vedkommende. s. 25. Det skal være alle og enhver Indenlandsk eller Udenlandsk, Kongelige Undersaatter eller Fremmede tilladt at indsætte, eller nedlægge i Banken, til Bevaring, saavel Rigsbanksedler, saalænge disse ere i Omløb, som Rigsbankdalere i Mynt, og rede Valuta med disse, samt for det saaledes Jndsatte at erholde Folium i Banken, hvorpaa kan tilskrives og fraskrives, efterhaanden som den, der har indsat, anviser til sig selv, eller andre. Alt efter de Forskrifter, som i Reglementet nærmere fastsættes. For denne Bevaring m. v. betales intet til Banken uden de Foliopenge, Reglementet bestemmer. s. 26. Banken maae ikke alene have Tilladelse til at modtage Midler og Penge som nogen vil betroe den in deposito, men den skal endog være det eneste rette anthoriserede Sted, hvor saavel offentlige, som private Deposito Midler og Penge af vedkommende Rettens Betiente eller andre, saavidt skee kan maae og bør indsættes til Bevaring og Gjemme. De, som med Vank=Recipisser, eller paa anden Maade godtgiøre at saadanne Midler og Penge i Banken ere indsatte, skulle være angerløse i Henseende til Sikkerheden for samme, saalænge de i Banken hvile. Af det Deponeredes Værdie erlægges for Modtagelsen og Opbevaringen, Betaling efter Reglementet. s. 27. Ved forestaaende §. 14 er bestemt, at, og hvorledes, samtlige Bankens Jndtægter af dens Hæftelser og ellers, skal, efter Fradrag af Renter og 1. Administrations=Omkostninger, anvendes til Seddelinddragning alene, eller i denne Inddragning og til Udlaan og Sølvs Anskaffelse tillige, saalænge ind Bankens Sølv=Forraad staaer i det, efter H. 20, nærmere bestemmende Forhomk. til de i Omløb værende Sedler. Naar disse Øiemeed ere opnaaede, kan Ulm. bytte af Bankens Overskud aarligen gives og bliver da, efter hvert Ba 10, Aars Slutning, naar dens Bøger og Ballancer ere afsluttede, og Regnskab live revideret og decideret, af Repræsentanterne at bestemme. 2den Afdeling. Om Bankbestyrelsen. s. 23. Nationalbanken skal bestyrres af 15 Repræsentantere, og Directeurer. d. 29. De første Repræsentantere ere allerede valgte af Valgmænd som dertil af Os have været udnævnte. Herefter, naar nogen Repræsentant af gaaer, vælge de øvrige Repræsentantere hans Eftermand. En Fratrædende kan ikke vælges paa ny, førend efter 2 Aars Forløb, L. 30. De, som ere Repræsentantere den 1ste August d. A., naar Nationalbanken aabnes under sin ny Bestyrelse, vedblive samlede i 3 Aar, saafremt ingen imidlertid ved Døden afgaaer, eller af anden Aarsag fratræder; dette Fald vælges en anden eller andre paa foranførte Maade, i hans eller deres Sted, for den Tid af de 3 Aar, som den eller de Aftrædende havde tilbage. Dernæst skal hvert Aar, efter Lodkastning, i det første Aar imellem dem alle, dernæst imellem de ældre, som endnu ere vedblevne, 3 aftræde, indtil de sidste 3 af disse, hvorefter de ældste 3, uden Lodkastning, aarligen afgaae. d. 31. Repræsentanterne vælge af deres Middel, eller uden for samme, 4 Directeurer. De førstvalgte vedblive, tilligemed den Directeur, som i Overeensstemmelse med paafølgende s. 32 af Os udnævnes, i deres Embede i 5 Naar de første 5 Bankaar ere forløbne, afgaaer den af Os ansatte Bankdirecteur; i hvert af de paafølgende 3 Aar udtræder en af de af Repræsentanterne valgte Directeurer efter Lodkastning; siden aftræder altid aarligen den ældste blandt samtlige 5 Directeurer. En fratrædende Directeur kan umiddelbart vælges paa ny og bliver da den yngste. Dersom nogen Directeur ved Døden afgaaer, eller fratræder førend hans Betieningstid er forbi vælges til den ledig blevne Plads. Den valgte trædet ligeledes ind som yngst; dog skal han lodkaste med de øvrige, saalænge Lodkastning finder Sted. s. 32. Da under Bankbestyrelsen er henlagt en betydelig Deel af Stats Eiendommens Værd, og da Banken, tilligemed at paasee dens Actiehaveres Tarv, som Actiehavere, har vigtige Forpligtelser at opfylde med Hensyn til Staten, saa ville Vi, at der altid skal være en Embedsmand, som fører Navn af Kongelig Bank=Commissair, og som saadan staaer Bankbestyrelsen ved Siden; hvorhos som ufravigelig Regel fastsættes, at denne Embedsmands Forretninger skulle altid være forenede med Vor Justitsministers Embede. Ligeledes have Vi og besluttet, at der stedse skal være en af Os, og i Fremtiden af Vore Efterfølgere i Regieringen, udnævt Directeur som tilligemed de af Repræsentanterne valgte, udgjør det bestemte Antal af 5 Directeurer. Naar denne af Os udnævnte Directeur fratræder, kan han, i Overeensstemmelse med foregaaende §. 31, paa ny beskikkes, og indtræder da som den yngste. s. 33. Repræsentanterne, som forestille hele Jnteressentskabet, føre, paa dets Vegne, Overtilsyn med og Overbestyrelse over Banken og alle dens Anliggender. Af deres Middel vælge de sig en Formand, som ordner og ledes Forretningernes Gang i Repræsentantskabet. Formanden aftræder efter 1 Aars Forløb; men kan vælges paa nys. 34. Repræsentanterne forsamle sig, førend den nye Bankbestyrelse indtræder, saa ofte, som fornødent giøres, for med Directeurerne at overlægge, beslutte og afgiøre det Fornødne til at sætte Indretningen i Gang, men fra den Tid af da Nationalbanken er aabnet, i det mindste hvert Fierdingaar og ellers, naar de dertil finde Anledning, saavelsom og naar enten Vor Bank Commissair eller Directionen det begiærer. s. 35. Vor Bank=Commissair har at paasee, at de Banken med Hensyn til Staten og det offentlige Pengevæsen paalagte Forpligtelser opfyldes, og især : at Jnddragningen af Rigsbanksedlerne skeer efter de bestemte Regler, og at de dertil henlagte Jndtægter anvendes efter deres Bestemmelse; at i sin Tid Bankens Sølv=Fond holdes i det af Os anordnende Forhold til de i Omløværende Sedler, samt at Sagerne angaaende Bankhæftelserne, behandles saaledes, at Banken faaer deraf sine Jndtægter og at enhver Yder skeer sin Ret. Han skal have Forsæde i alle Repræsentantforsamlinger. Han skal have Adgang til Directions=Forsamlingerne, saa ofte han vil, samt være bemyndige til der at lade sig forelægge Bankens Bøger og Documenter; men derimod skal han ingen Deel tage i den daglige Bank=Administration, eller derfor staae til Ansvar. Naar han maatte formene, at noget af Directeurerne foretages, som kunde stride imod Bankens Octroy og Reglement, skal han foranledige, at Repræsentanterne med ham derom deliberere, ligesom han og, naar Repræsentanterne ikke med ham vare enige, skal kunne gjøre paaanke mod den tagne Beslutning, og foranstalte Qvæstionen paakiendt ved Vor Høiesteret. Naar Banken har noget fra sin Side at ønske Os allerunderdanigst foredraget, skeet dette Foredrag fra ham. s. 36. Directeurerne skulle forestaae, og udføre de daglige og løbende Forretninger, forvalte og omsætte Bankens Midler og Penge, beraadslaae og be beslutte om alt, hvad disse Forretninger vedkommer; alt efter de Grundsærninger og Regler, som denne Octroy, Bankens Reglement og andre dens løv lige Forskrifter bestemme. J vigtige Tilfælde, som ikke der findes bestemte, henvende de sig, naar dertil er Tid, til Repræsentant=Forsamlingen, for med den derom at overlægge, og derfra at modtage Beslutning. Er Sagen derimod paatrængende, tage de Beslutning efter bedste Overlæg og Stemme=Fleerhed, i Vente af Repræsentantskabets bifald, hvorom i næste Repræsentant=Forsamling andrages. s. 37. Den første Directeur, som Vi udnævne, har Forsædet i Directionen. Naar derimod hans Plads igien af Os besættes, skal den Tilkommende tage Sæde efter sin Anciennetet. J øvrigt ansees den, af Os udnævnte Directeur, i Henseende til Forretningernes Bestyrelse, Pligter og Ansvar, lige med de øvrige 4 Bank-Directeurer. s. 38. J Repræsentant-Forsamlingerne have Directeurerne Sæde og Stemme i alle Sager, hvor Beslutninger ere at tage i Henseende til Regler og Forskrifter for Bank=Bestyrelsen, og de tagne Beslutninger have de derefter at følge og udføre saavidt dem er vedkommende ; ligeledes have de der Sæde og Stemme, i alt hvad angaaer underordnede Embedsmænds og faste Betiente Antagelse, Jnstruction, Lønninger, Pensioner, Gratificationer og deslige. Men naar Sager maatte forekomme, som angaae deres Embedsførelse og Ansvar, saasom ved Regnskabernes Decision og deslige, deliberere og beslutte Repræsentanterne alene, uden at de ere nærværende. s. 39. Bankens Casserer, Bogholder, Contrabogholder og øvrige faste Betiente antages ved fleste Stemmer i Repræsentantskabets Forsamling; men samtlige disse Betiente staae umiddelbart under Directeurerne, og modtage fra dem, som deres Foresarn, de Befalinger og Anviisninger, efter hvilke de have sig at rette. S. 40. Bankens Repræsentantere og Directeurer skulle alle bære Actie Eiere førend de kunne tiltræde nogen saadan Post, enhver for 5 Actier i det mindste. Directeurerne skulle desuden være bosatte i Kiøbenhavn, og Repræsentanterne i Kiøbenhavn eller denne Stad saa nær, at de til alle Tider, naar de kaldes, kunne komme tilstæde, følgeligen ikke uden for Sielland. s. 41. Bankens aarlige Regnskaber skulle, naar de ere deciderede, ved Trykken offentlig bekiendtgiøres. 3die Afdeling. om de særdeles Friheder og Beenaadninger, som forundes Banken, H. 42. Nationalbanken skal være og forblive det eneste i Danmark deres Ugede Jnstitut til repræsentative Betalingsmidlers Udgivelse; og gientage desaarsag Vi, for Os og Vore Efterfølgere i Regieringen, til Betryggelse for Nationalbanken og Jhændehaverne af dens Sedler, det Rigsbanken ved Fundation af 5te Januar 1813 givne Kongelige Tilsagn : at der ikke, saalænge denne troy er gieldende, skal fra Statens Side blive udgivet, eller tilslædes at udgives noget repræsentativt Betalingsmiddel, men at derimod Nationalbankens Sedler skulle være det eneste, der, som saadant, skal kunne være gieldende, imellem Mand og Mand, og modtages ved Vore og andre offentlige Kasser, Derimod skal Nationalbankens Bestyrelse, under Æres og Embeds Fortabelse være ansvarlig før, at der ikke udenfor de foreskrevne Regler udgives Banksedler eller andre Repræsentativer ; ligesom det og skal være dens hellige Pligt, at paage for, at de udgivne Sedlers Credit ved de befalede Midler opretholdes. S. 43. Da Bankens Fond, som en Capital, der ene og allene er bestem til Sikkerhed for dens udstædte Sedler og Forskrivninger, samt øvrige den Bestemmelser, ikke til andet Brug maae kunne anvendes, saa skal den derfor ikke heller nogensinde med nogen Slags Afgift i Fredstid eller Feidetid vorde betynget eller formindsket. s. 44. J de Midler, Penge eller Effecter, som i Banken indsættes, maa i intet Tilfælde Arrest giøres, hvorimod, hvis nogen, som har Penge, Midler eller Effecter i Banken staaende, vorder uvederhæftig, eller forfalder under saadant Ansvar eller Forfølgning, at hans Midler efter Lovene maae hæftes, eller Nam og Execution der skee, da have Bankens Directeurer, efter Vedkommendes paa lovlig Maade reqvirerede og effectuerede Forbud, den Anstalat føie, at hans Tilgodehavende i Banken bliver af ham indtil videre urørt saaledes, at det kan komme hans Creditorer eller Sagsøgere, efter lovlig Omgang, tilgode. b. 45. Saafremt Midler og Penge udenrigs fra indkomme, og i Ban ten indsættes, skulle de saavel i Krigs, som Fredstider være aldeles fritagne fra hvilketsomhelst Slags Sequester eller Confiscation; samt hvis de igien efter kort eller lang Tid, ønskes udførte af Riget, frit uden nogen Slags Ophold, Hindring, Afdrag eller Afgift, af hvad Navn nævnes kan, kunne uddrages. d. 46. Alt hvad Vankens Debitor til den have overgivet, som haandsaae Pant, og er taget under dens Lukkelse, skal, fra det Øieblik at, ikke kunne den fravendes, enten for Mangel af Hjemmel, eller formedelst nogen Confiscations=Paastand, eller anden Fordring fra Os eller andre, men det skal være og blive den til ufeilbar Sikkerhed for sin Fordring. Dog haver Banken at iagttage, at de Varer, hvorpaa Oplag er tilstaaet, eller tilstaaes, ikke paa anden Maade af nogen kan eller maae pantsættes, end at de creditterede Told- og Consumtions= og andre dermed forbundne Afgifter hæfte paa disse Varer og af dem, uden al Forvending, forlods udredes. 5. 47. Endskiønt de Varer, hvilke i Eierens egne eller andres Pakhuse som stillet Pant, tages under Bantens Laas, ei mindre end de, som maatte indleveres i Bankens egen Forvaring, i alle andre Tilfælde bør betragtes, som haandsaaet Pant efter Loven, skal dog Lovens 5 - 7 - 1 ikke, hvis de ved ulykkelig Hændelse maatte forkomme, være hinderlig i Bankens Ret imod Debitor efter hans udgivne Forskrivning. S. 48. Vexelobligationer, som Banken disconterer, eller af dens Debito, rer antager, maae ligesom Vexler, endoseres af adskillige Personer, uden at Forordningen af 26de November 1731, eller andre Anordninger, der skulle være hinderlige, og maae Banken, naar saadant skeer, have samme Krav og Tiltale til Endsenten eller Endossenterne, som til Obligationernes Udstædere saa at den, uden at tabe sin Ret til nogen, kan holde sig enten til hver især alene, eller til alle tillige, først eller sidst, som den finder for godt b. 49. Jngen Moratorier som saadanne nogensinde gives) ei heller Protectorier eller deslige Befrielser, af hvad Navn nævnes kan, skulle i noget Tilfælde, med mindre Banken dertil har givet udtryktelig Samtykke, gielde mod dens Fordringer, eller hindre deres Jnddrivelse, hos hvem det end være maatte. s. 50. Det skal være Banken tilladt til dens Sedler, Bøger, Assignationer samt alle Slags Forretninger og Forskrivninger, som fra den og i dens Navn afhandles og udfærdiges, at bruge ustemplet Papir. Ligeledes maae de Beviisligheder, som Banken har modtaget, eller herefter maatte modtage, forde samme givne Fordringer af 6 pCt. i rede Sølv af alle faste urørlige Eiendommes Værdi, udstædes, samt stedse kunne transporteres, uden stemple Papirs Brug. Fremdeles maae og de Forskrivninger, hvorved noget overleveres Banken, som haandsaaet Pant, udstædes paa ustemplet Papiir. Og endelig tillades det, at de Forskrivninger, hvorved for bevilgede directe Laan paa faste Eiendomme, saafremt saadanne nogensinde skulde finde Sted, gives Pani disse, maae, i Betragtning af den bestemte tørte Laanetid, udstædes paa stemplet Papiir af 2den Classe; dog skal Banken i det seneste inden et Aar efter ung blev min Lod, da Døden den 6te Juli berøvede mig min inderlig elskede Mand Johan B. Førster, Organist og Stadsmusicus, i sin Alders 66 Aar. Smertelige vare de Lidelser, hvormed han kiæmpede i det sidste Halvaar af sin Levetid, dog midt under denne Kamp bevarede han til sin Dødsstund den samme standhaftige Taalmod og det Gud hengivne Sind, som han under Livets mangehaande Omvexlinger havde viist. Ved hans Bortgang tabte jeg en og Ægte fælle og Forsørger, og mine Børn en kiærlig og retskaffen Fader. Dydt føle ved hans Savn, og kuns den Tanke, at han vandrede til det Bedre, og at hans Lidelser ere ophørte, formaaer at trøste vore forgfulde Hierter. Forsikkret om Venners og Bekiendteres Deeltagelse frabedes skriftlig Condolence. Callundborg, den 10de Juli 1818. Paa egne og Børns Vegne, Frederikke sal. Førster, fød Keiser.