Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-10-13
Blandede Efterretninger. Blodbadet paa Manilla 1820. (Fortsat, see forr. No.) - Jmidlertid var Hr. Godefroy den yngre, fransk Læge (der med sin ældre Broder, Prof. i Naturhistorien, kort i Forveien var ankommen til Manilla, sendt did af den franske Regjering for at gjøre en Samling), gaaet hen for at besøge nogle syge Jndianere i Subonen, et Qvarteer i den til Sante Cruz stødende Forstad, hvilket han havde gjort uden Betaling, den hele Tid Cholera rasede; han blev anfaldet i et Huus, medens han var i Færd med at skrive foreen af dem en Recept, af et Antal Jndianere, bevæbnede med Bolos (store Øxer i Form af Knive, Knipler, Lantser &c., i det de raabte: her er een af Fangerne, her er een af dem, &c. Han blev kastet til Jorden, stærkt saaret, og tilsidst ført til Tribunalen, eller de Jndfødtes Politiekammer, og lagt i Bolt; derfra blev han igjen ført til Corrigidorens eller Politieøvrighedens Huus; her, skjøndt bedækket med Blod og Saar, Hovedsaarene uforbundne, lagt i Lænker, kastet i et fugtigt Fængsel, hvor han maatte blive til om Aftenen, og hvor den, der skulde bringe ham Mad, benyttede sig af denne Leilighed til at slaae ham umenneskeligen. Hans Lommer bleve plyndrede af Hoben, og i denne fandtes en Medicinflaske med Landanum, som han førte med sig, for at blande Lægemidlet efter den Syges Kræfter, denne øste de paa noget Riis, som de lode en Hund æde, der paa Stedet fik Krampe. Dette var disse Elendig et uomstødeligt Beviis paa, at de Fremmede forgiftede dem, Rygtet herom udbredte sig vidt og bredt, og deres Antal voxte hurtigen. - Efterretning herom bragtes den ældre Godefroy, der boede i eet Huus med Supercargoen for det franske Skib Eglantine, og bekymret for sin Broders Skjebne, kjørte han hen til Gouverneuren, for at bede om en Escorte til Corrigidoren og en befaling at see sin Broder; men dette blev ham nægtet. Han gik nu med fire Capitainer og en Midshipman hen til Corrigidoren, for at faae see Godefroy den yngre, og erholde Beskyttelse. De havde ingen Forestilling om Farens Overordentlighed paa den Tid, og neppe vare de komne ret langt, førend de bleve adskilte af Hoben; te af Captainerne, Belstons og Warrington, reddede sig ind i en persisk Kjøbmands Huus, efterat de vare blevne mishandlede af Pøbelen; de øvrige 4 naaede Guillots Huus; de søgte at befæste Dørene, men Huset blev angrebet fra alle Sider med stærke Steenkast, Døren aabnet med en anden Nøgle (som de efter Sigende havde faaet af Huuseieren), og efter faa Minuters Forløb bleve de myrdede, deels af Pøbelen paa Gaden, deels af et Partie Soldater, som vare blevne opirrede ved, at Guillot havde saaret een af deres Sergeanter med en Pistol, uagtet man vil have lagt Mærke til, at Troppen først skulle have fyret paa Huset, efter en fransk Sergeants Befaling, hvilket maa have været en Misforstaaelse, da Fleerheden af Tropperne opførte sig vel. Legemerne, bedækkede med Blod og Saar, bleve slæbte igjennem Gaderne; de to Capitainer bleve skjulte i den persiske Kjøbmands Huus, som næsten er ligeover for Guillots, denne Kjøbmand fortjener den høieste Roes, fordi han bragte begge hine Mænd til et sikkert Sted, ved at skiule dem i en Sluse, og derpaa aabnede sine Døre for Pøbelen, og lade den søge selv, da mange af den havde seet Capitainerne gaae ind i hans Huus, og det uagtet han havde i et aabent Værelse staaende 50,000 Dollars i rede Penge, og i sit Vindue, været Vidne til, hvorledes de fire andre vare blevne dræbte og deres Huus plyndret. – Gouverneuren fik nu Efterretning om Opløbet, og S., som i dette Øjeblik var hos ham, havde forlødt sit Huus, ledsaget af adskillige Soldater og en Escorte Cavallerie, og kom til Corrigidoren, der selv var til Fods; Veien gik igjennem den Gade, hvor de første Offeres Legemer laae; han standsede ved dem nogen Tid, og holdt en Tale til Hoben, som med lydelige Skrig og paa den meest uforskammede Maade fordrede "Retfærdighed af ham mod de Fremmede, der forgiftede Jndianerne; han lovede dem det gjentagne Gange, og gik nu til Corrigimiento (Politiekamret), hvorfra han, efterat han havde confereret med Corrigidoren, en svag enfoldig gammel Mand, der frygtede endnu mere end han selv, vendte han tilbage, og kom forbi de 4 døde Legemer. Da Hoben begyndte at mærke, at han var bange for den, blev den yderst uforskammet, løftede deres Spyde, Hænder &c. lige op imod ham, og en Qvinde med en Stok i den ene Haand og en Kniv i den anden stillede sig adskillige Gange henved hans Side. Jmidlertid havde mange af hans Officianter, baade civile og militaire, bedes ham om, at tillade Tropperne at handle, med han blev stadig ved at afslaae det, uagtet de, som bade ham derom, ikke allene vare Officierer af Rang, men Mænd, saare velskikkede til at bedømme Troppernes Sindelav, og mange af dem tilbøde sig med 40 eller 50 Mand at adsprede Hoben. - Han gik nu til Anloaque, passerede paa faa Skridt nær Adgangen til St. GabrieStræde, paa hvis Hjørne det Huus var, hvor Capit. Nichols, Warrington og Hr. Wilson vare, og i Gaden vare to Huse, hvor de Franske fra Skibene Leman og le Cultivateur befandt sig. Hoben angreb nu disse Huse, uden at den brød sig om ham eller han om den, men han gik ned af Gaden Anloague. Pøblen vedblev at angribe Husene, tre af dem, hvor de forhen nævnte Personer befandt sig i, bleve aldeles udplyndrede.