Berlingske Tidende, 1803-02-11
Ved det af afg. Boghandler Johannes Boppenhausen og ligeledes afg. Søster Engelke Marie Boppenhausen under 7de Maji 1764 oprettede og den 17de Junii næstefter allernaadigst confirmerede Testamente er det fastsat, at der af deres efterladte Kapita er skal oprettes et Legat og Renterne af samme uddeles til fattige Fader= eller Forældreløse Børn, saaledes at enhver nyder 3 Mk. om Ugen eller 26 Rdlr. om Aaret, samt at de af Testatorernes Families Børn, som ere Fattige, nærmest skulle være berettigede til at nyde Deel i dette Legat. De den fra Testatorernes Boe tilovers blevne Formue som os fra Kiøbenhavns Hof= og Stadsrets Skiftecommission under 18de August 1801 er vorden tilstillet, ikkun udgjorde en Summa af 921 Rdlr. 2 Mk. 3 s., saa kan der af dens Renter ei heller uddeeles mere end en Portion, hvilken Udde ing nu kan tage sin Begyndelse, efteraf disse 921 Rdlr. 2 Mk. 3 s. siden herfra ere gjorte frugtbringende. De, som altsaa troe sig berettigede til at nyde denne Pension, i Overeensstemmelse med forannævnte Testamente, ville derom henvende sig til os med skrivtlige Begierninger, forsynede med behørige Beviser inden næstkommende medio Marts. Kiøbenhavns Raadstue den 28de Januar 1803. Overpræsident, samt Borgemestere og Raad Fra den 1ste til den 29de Januar ere her i Stadencopulerede 49 Par, fødte Drenge 131, Piger 132, tilsammen 263, døde Mænd 68, Qvinder 46, Drenge 25, Pige 13, tilsammen 165, ere altsaa 162 flere fødte end døde De Døde ere bortrykte af følgende Svagheder: Alderdom 17 Barselseng 2, Betændelsesseber 2, Brok 1, Brysttrampe 1, Brystsyge 40, Druknet 1, Dødfød 4 Feber . Forraadnelsesfeber 6, Forstoppelse 2, Galdefeber 1, Gig 3. Halsyge i Hastig død 2. Jndvortes Svaghed i Kighoste 3, Koldbrand, Krampe 5, Meslinger 1, Nervefeber 1, Nervesyge 1, Nyesød 9, Skæver 1, Slag 20, Sting i Svindsot 24 Trødske i, Tænder 2, ulykkelig Hændelse i, Vattersot 9, uanmeldte Sygedomme 3 Udi Friderichs Hospital ere fra den 4de til den 29de Januar af Patienter indkomne 151, udgaaede 111, døde 17. Billige Tanker vedHANS HERICh MüLLER S Grav. Med rört Hierte og taknemlig Erkiendtlighed erindrer jeg mig det Sted der skiuler Støvet af mine Velgiørere, saavel den første for 9 Aar siden, som den sidste for faa Dage. - Tak fra første Dag da jeg lærte at kiende deres Huus, der var mig en Begyndelse til min Udgang i Verden. Velsignet være gode, ædle og retskafne Mands Minde, ja for hver en Sandhed de plantede i mit unge Hierte, ofte har jeg siden den Tie erfaret Trøst af samme i mange af Livets Gienvordigheder og dog Haabet var det sidste de her fremsatte for os hvad andet skal dog vel troste os i alle Livets Omvealinger - ja selv Haabet skal ledsage os til en Udödelighed, for hvilken Fornuften tegner, Fred være med deres Stør Ved Budstadet om Hans Henrich Müllers, den bedste Broders Bortgang. Liig den lyse, blide Lære, Saae man dig bestandig være Kierlig, hielpsom, blid og god; End til Ungdoms første Dage. Kunde Du see frøe tilbage; Al din Lyst til Dyden stod. Min Broder blev først kaldet til residerende Kapellan for Horbeløv og Fielcherslev Menigheder paa Falster ; men efter 10 Ugers Ophold der, blev han af sin store Velynder N. Skov Harboe, kaldet til Sognepræst for Brønshøy en Rodaure Menigheder i Sielland. Først dit Brød blev knap tilskaaret: Men Du var af Gud udkaaret Til at faae Velsignelsen, Og dit ædle fromme Hierte Nu er større Lyst begierte. End at lette Kummeren. Ja Du levet har til Glæde, Derfor saare mange græde, Høit beklagende din Død. Nu ei meer din Røst opliver, Nu er meer Du villig giver, Føler, lindrer Armes Nød Tak min ædle, ældste Broder, Os forlod vor Fader, Moder: Men Du styred Brødres Fied: Os velsignet er dit Minde, Hiertet bløder - Taarer rinde, Ved vort Savn, din Kierlighed; Du hans hulde, tro Veninde! Vi ei glemme nogensinde. Hvad Du vores Broder var! Tak for Du ham Hiertet bragte, J det Du ham Haanden rakte Og hans Byrde troelig bar! Trøst Dig! nu ei meer han lider, Trøst Dig, hvo som han her strider Vinder sikkert Himlens Roe; Lad og i hans Fodsportræde! Snart vi samles da med Glæde. Der hvor Fromme evig boe. Høibye Præstegaard den 27de Januar 1803. M. C. Müller.