Aarhuus Stifts-Tidende, 1829-03-24
Russernes Stilling imod Tyrkiet. Det første Felttog har forskaffet Russerne den hele Strækning af Donaufloden med alle Tyrkernes Fæstninger indtil Silistria og bragt dem langs med det sorte Havs Kyster til Besiddelsen af Varna, et Punkt hvortil Muselmændenes Fiender endnu aldrig ere fremtrængte. Et uhyre Resultat naar man sammenligner det med Russernes Fremskridt mod Tyrkerne i de forrige Krige, med Hensyn til deres Nærmelse til Constantinopel. Man kan vel ikke nægte, at dette Resultat er tilveiebragt med en stor Opoffrelse af Mennesker og Materiale, ikke heller er det vanskeligt at udfinde Aarsagen til disse Offere, og det kan vel ikke holdes for overflødigt at berøre nogle af dem, for rigtig at fatte Tingenes Tilstand. Det hører til de russiske Armeers væsentlige Beskaffenhed at deres effective Tilstand aldrig svarer i det første Felttog til de i Cabinettet anstillede Beregninger; hvorfor ikke heller Operationerne kunne blive i den Grad fuldførte, hvori de bleve udkastede. Keiser Alexander kjendte meget godt disse Misforhold, og for at afhielpe dem anlagte han militaire Kolonier, fordi han haabede derved at kunne forskaffe sit Rige en stedse parat Militairmagt. Man vil ikke her paatage sig at afgiøre, om denne Plan hav ge de naaet den Modenhed, at man ved det sidste Felttog kunde forudsætte en bedre effectiv Tilstand. Man kan imidlertid antage, at den første Armee, som var bestemt til Krigen mod Tyrkerne, ikke har været saa talrig, at Forpleiningsmidlerne ikke have været saa sikkrede, at mankunde foretage de Operationer, som man vilde fuldføre; dette havde ogsaa det besynderlige Phænomen til følge, at Armeens Elite, at Garden blev i det første Felttog brugt til at bestorme en Fæstning. - En anden Egenskab ved den russiske Armee, men som den har tilfælles med andre og maaskee med alle Armeer som ere organise m. rede paa gammel Fod, er at Cheferne i alle Grader rykke frem efter Ancienniteten, hvoraf følger, at naar der har været Fred i nogle Aar, saa ere de Alle blevne gamle, Jfølge denne Anciennitet er nu den Mand, som i den sidste Krig havde udviist Duelighed og Mod i en subaltern Post, bleven en kraftesløs General eller Chef for en Korps, til hvilken Post han maaskee saa aldrig har været skikket; thi den Talemaade passer allerbedst i det militaire Fag: at Den som har glimret i den ringere Post, taber sin Glands i den høiere; det samme er Tilfældet i Administrationsfaget, ved Armeen og ved dens Medicinalvæsen. Planen for det første Felttog maa ogsaa herved have lidt Modificationer, om den ogsaa fra Begyndelsen af har været rigtig beregnet og nøie bestemt. Russernes Hovedmagt syntes i Begyndelsen af være bestemt mod Schumla, og Varna kun at have været en Bihensigt; hvorfor dette blev saaledes bestemt, kunne allene Sagkyndige, som have opholdet sig paa Stedet selv, afgjøre. Vi kunne ikke for vor Deel antage at Schumla, som efter de bedste Beskrivelser ikke kan betragtes som en Fæstning, men blot som en stærk Position, er ubetvingelig. - Jndtil Erfaringen har overbeviist os om det Modsatte, holde vi os til det Axiom i den nyere Krigskonst, at en Fæstning eller Position som ovenfra staaer aaben, er ikke ubetvingelig, naar kun den Angribende har nok af Folk og Krigsforraad. De sidste Krige i alle europæiske Lande have bekræftet dette, og naar Positionen ved Lissabon var herved en Undtagelse, saa kom det af at de Franske havde ikke det fornødne Antal af Mennesker og Krigsforraad, og det samme har vel ogsaa været Tilfældet ved Schumla. Sikkert havde Felttoget faaet et gandske andet Udfald, og havde ikke været ledsaget af saa store Uheld, naar man fra Begyndelsen af havde gjort Varnas Erobring til et Hoved formaal og tidligere begyndt paa at beleire Silistrig. Men efter at det første Felttog er forbi, ophøre sædvanligen de omtalte Misforhold. Den opererende Armee bliver organiseret paa en kraftfuld Maade, bliver talrigere paa Mandskab og Krigsforraad; de Udduelige blive bortfjernede uden nogen Skaansel; de brugbare Mænd have udmærket sig og blive befordrede; man er bleven bedre bekjendt med det Terrain hvorpaa den skal opereres, og man rykker mere bestemt og nærmere mod sit Hovedformaal. Naar dette saaledes forhold sig i de forrige Krige, da de russiske Armeer kun stode under afsendte Feltherrer, som undertiden ikke vare de meest duelige, saa kan man for nærværende Tid vente sig noget langt større, da den høittænkende Keiser seer og leder Alting selv. Derfor maae ogsaa Politikerne, ved at bedømme Tingenes Tilstand, kun see paa Resultatet af det sidste Felttog, og ikke paa den Maade hvorpaa det blev ført. (Minerva, Jan. 1829.)