Berlingske Tidende, 1820-05-01
Stockholm, den 12te Marts. (Fortsættelse af den Kongel. fornyede Seilads-Forordning.) 111 Art. Hvad Skippere og Godseiere have at lagttage, naar Gods føres Udenrigs. 16. En Skipper, som agter at afseile til en udenrigs Plads, er forpligtet, enten han indtager Gods eller Baglast, forinden med Jndladningen giøres Begyndelse, at anmælde sig i Stockholm og Gothenborg hos Broe=Jnspectionen og paa andre Stæder ved Søe toldkammeret, imod en Mulkt af Halvtredssindstyve Rigsdaler, hvorefter Jnspectionen eller Toldvæsenet drager Omsorg for Tilsynet ved Jndladningen. Hvo som da med Skipperne vil afsende Vare, bør til sammes Jndladning forsyne sig med Frieseddel, hvori Varene ere benævnte efter deres særskildte Slags, Stykketal, Maal eller Vægt, og skal over de veiende Vare ligeledes indleveres Veierseddel, som udstædes af dertil ansatte Jnspektører eller Opsynsmænd, eller hvor saadanne ei findes, af Stedets Veierbetiente, efterat Varene ere blevne veiet i Overværelse af en Toldbetient; hvilke Sedler tilstilles de vagthavende Betiente, og kan derefter Jndladningen tage sin Begyndelse, Jndlader nogen Vare, forinden han har efterkommet hvad som nu er foreskreven, da er Godseieren ansvarlig for alt saadant ude hørig indladet Gods, enten det er tilladt eller forbuden at udføres, som for Smuglerie og Toldsvig. Skipperen, eller om han ved Jndladningen ei har været tilstæde, da Styrmanden, om en saadan findes, eller i andet Fald, den som Skipperen har sat i sit Sted, for dermed at have Tilsyn, skal desuden i det ene eller andet Tilfælde bøde et hundred. Rigsdaler. Har Skipperne, hvor ingen Styrmand findes, ikke sat nogen anden i sit Sted, da er han underkastet samme Ansvar, som om han havde været tilstæde ved Jndladningen. Jmedens Jndladningen skeer, og naar Gods skal indtages paa flere Stæder, maae Skipperen ti forinden gjort Anmældelse hos Jnspectionen eller Toldstedet forhale med sit Fartøi fra en Ladningsted til et andet, mod Mulkt af ti Rigsdaler. 26. Det som i 8, 9 og 10 C. C. af 2den Art. angaaende Løsningstiden, samt Stykportenes Aabning og Forseglinger paa Fartøier er foreskrevet, skal ligeledes iagttages ved Tillastning, paa samme Maade, og under lige Vilkaar og Ansvar, som nævnte C. i en og anden Henseende bestemmer. 36. Naar Jndladningen er tilendebragt, indgiver Skipperen, sin Rulle eller Fortegnelse paa samtlige i Fartøiet indtagne Vare, og indleverer Godseieren tillige sin Angivelse, indholdende Skipper rens og Fartøiets Navn, Godset, dets Slags og Beskaffenhed Stykketal, Maal og Vægt, samt Stedet hvorhen Fartøiet skal af gaae, hvorpaa Toldafgivterne erlægges for Ladningen, og for Fartøiet de særskildte Angelder, og skal derefter Toldstedets Pas med deles Skipperen uopholdelig. 15. Forinden det derefter tillades Skipperen at afseile, skal Visitering slutteligen skre efter Passets Jndhold af vedkommende dertil ansatte Betiente. Seer Skipperen sig siden efter nødsaget, at forblive liggende længere formedelst Modvind eller anden gyldig Aarsag, da forbliver Fartøiet under Toldvæsenets Opsyn, indtil det afgaaer. Afgaaer Skipperen uden Pas, og forinden Tolden samt øvrige Afgivter ere erlagte, straffes han tilligemed Rhederen eller Gods eieren, om det er skeet med deres Vidende og Villie, paa samme Maade, som 1ste Art. 3die ; om lovstridig Lysning er bestemt. 56. Ved Udførselen af saadanne Producter, hvortil Ridderskabet og Adelen i Kraft af deres Privilegier ere berettigede, forholdes, hvad Told=Indtægter og Opsynet derved angaaer, paa samme Maade som i denne Art. er foreskrevet. 6 s. Har et Fartøi ikke faaet fuld Ladning i Staden, og at Resten skal indtages i Skargarden eller nogen anden Havn, da er Godsets Eier forbunden til, at anmelde saadant i Stockholm hos Over-Directeuren og paa mindre Steder hos Søetoldstedet, som de udnævner de Betiente, hvilke ved Indladningen paa Godseierens Bekostning skulle have Tilsyn. 7 s. Angives det, at enten ufortoldede eller til Udførsel forbudne Vare ere indlastede, og Unosningen paa Grund heraf forlanges, der skal, for alle de Omkostninger og Skaden som deraf kan flyde, stilles sufstant Caution, og siden Toldvæsenet gaaes til Haande ved Ladningens Jværksættelse, som Skipperne ved en Mulct af to Hun mee og Halvtredssindstyve Rigsdaler ei maae hindre. Naar da findes Vare, som overstiger den skeete Fortoldning, eller ere forbudne at udføres, da drages Godseieren og Skipperen til An var derfor i Medhold af denne Art. 1ste C., og erholder Angiveren da i saa Fald den ham tilkommende Andeel i Beslaget, og med 6 den eller de Toldbetiente, som have havt et saadant Fartøi under 10 yn, skal da forholdes efter 2den Art. 9de H. Bestemmelser. Antræffes ingen Vare, som enten i den ene eller anden Henseende er underkastede lovlig Tiltale, da erstatter Angiveren, eller naar har det ikke formaaer, hans Cautionist den Skade samt de Omkostnil jer, som er bleven foraarsaget ved Losningen og Fartøiets Ophold. i inder Toldvæsenet sig foranlediget at skride til saadan Løsning, og naae ei heller nogen Vægring finde Sted, mod den Mulkt som i denne §. allerede er fastsat, og forholdes da med alt ufortoldet eller forrudet Gods som antræffes, paa den i allerede heri foreskrevne Maade. Viser det sig, at Toldvæsenets Forstandere i saa Fald har misbrugt sin Myndighed i Tienesten, da staaer han derfor til Ansvar og Godseieren, Rhederen eller befragteren skal da nyde Erstatning af Kronen for al den Skade og Bekostning, som maatte kunne bevises, at slig Lysning har foranlediget dem; hvorimod vedkomme de Toldbetiente skulle staae Os og Kronen til Ansvar for saadan Ern atning. (Fortsættes.)