JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
General=Postamtet den 24 December 1793. Fortsættelse af :De historiske Beretninger og Forklaringer, over de nyeste Begivenheder i Frankerig.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
(See Begyndelsen i næstforegaaende No. Dette Herredømme, som Robespierre dog dengang deelde med Petion, var Begyndelsen, til den anden Periode. Til det tilbageblevne Bundfald af de første Jacobinere slog sig i en meget kort Tid henved tre hundrede af de nye Lovgivere, mestendeels uvidende Folk, vilde Frieheds Jægere, der kom fra Provintserne, have de aldrig tilforn været i Paris, og befandt sig her som paa en dem ubekiendt Øe. De vare, med saare liden Undtagelse, tilsammen smaa Siele, der ikke formaaede selv at tænke og handle, og derfor behøvede Veiledning. Ja cobiner=Clubben tilbød denne Veiledelse, og man betænkde sig ei længe. Provincial=Mændene, Vergniand, Guadet, Gensonne, Ducos, Fauchet og andre, af hvilke nogle ved Veltalenhed og Jndsigter, andre ved Declamationer og Dristighed udmærkede sig i NatinalForsamlingen, vare nedrige nok til at stille sig under en Robespierres Fane, og ved deres Tii trædelse skaffe den dybt nedslunkne Jacobiner Club en Vegt, som siden styrtede disse Tallere selv til Grunde.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Brissot, der som Jndvaaner i Hovedstaaden, og som en Jndviet i den gamle Politie Regiering, kiendte det parisiske Terrain langt bedre, end disse Fremmede, udvirkede ved sine Jntriger og sit Exempel deres Tiltrædelse; og det varede ikke længe, saa fegtede de, i Forbindelse med ham, imod den mægtige Robespierre, som dog, understyttet af sine utallige Tilhængere, der allerede bare det sanseulottiske System i Hiertet, stod ubevægelig som en Klippe i Havet. Med denne Phalang af Talere og Lovgivere for nede sig forgieves herefter imod Robespierre i den tredie Periode, (hvorom siden skal tales) endnu de 2de af Pariserne tilbedete MænPetion og Manuel. Alle deres Forsøg vare kraftesløse; thi de havde alt for meget at bestride hos deres Modstander; ikke hans Genie, ikke hans Talenter, men hans Mord= og Rov=System, der havde ligesaa mange Tilhængere, som der vare Dagtyve og Betlere i Riget. Man bør dog lade disse Oppositions=Mænd, vederfare Ret, ihvor uværdig de endog samtlig opforde sig. Jeg siger uværdig, thi begge ommeldte Magistratspersoner føde ingen Kunst, greb, ingen Jntriger, ingen Nederdrægtigheder blive uforsøgte, for at drive deres republikanske Project igiennem, og styrte Kongen; og i National Forsamlingen stemmede de forbenævnte Girondister i den første Halvdeel af Aaret 1792, af Følelighed mod Jacobinernes Selskab, (rimelig tvertimod bedre Overbeviisning. for alle de infame Decretter paa denne Tid, saa som: at de dødskyldige Galleislaver af Regimentet Chatean vieur tilstodes den Ære at sidde N. Fs. Sal; at Hovedafhuggeren Jourdan og hans Morderbande i Avignon bleve løsladte, og andre flere Decreter, hvorved den lovgivende Nat. Fors, paadrog sig, saavel i Frankerig, som i heele Europa, en saa stor Foragt; indtil den endelig overlod Conventen den Ære at giøre sig endnu meere til Skamme for alle til kommende Tider.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Her er Sted til en vigtig Anmærkning, som fortiener at overveies af de tildeels værdige, tydske Skribentere, der have skrevet over denne store historiske Materie, da den grunder sig paa bekiendte virkelige Tildragelser.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Omendskiønt Jacobinerne i den anden Epoche havde forstærket sig ved Tiltrædelsen af saa mange Lemmer af National Forsamlingen, saa var desuagtet deres Magt i de første Maaneder af Aaret 1792 saare indskrænket; endog deres Jndflydelse, saavel paa National=Forsamlingen, hvor dog Vergniand, Guadet og andre gode Tallere gjorde deres Beste, som paa det parisiske Municipalitet, hvor dog de da værende Er Jacobinere, Petion og Manuel stode i Spidsen, var overordentlig svækket; ja hos Pobelen selv var deres Anseelse sunken i en høi Grad; thi det sanseulottiske System var endnu ikke udviklet, og de siden komne Tyranner, Pache, Danton, Hebert, Chaummette, Bouchotte, Henriot og andre af denne Art vare endnu ganske ubekiendte. Alting frem viisde da Selskabets Afmagt. Her ere Beviserne: Mange Udkast til Decreter, som Jacobiner-Clubben havde gjort, som henhørde til Broderskabets kiereste Forholdsregler, og derfor kraftig understyttedes af de jakobinske Talle re i National=Forsamlingen, bleve af det største Antal Repræsentantere forkastede, og naar nogle andre jacobinske Forslag havde en bedre Skiebne, saa var List og smaa Kunstgreb dertil Aarsag. Man valgde den Tid, naar Modstanderne befandt sig i Committeerne, eller størstedeels vare fraværende; den heele Flok af Jacobinske Lemmer besatte nu i en Hast Forsamlingssalen, og afgjorde Forslagene. Jacobinerne anvendte Alt, hvad deres Kræfter i Forbindelse med de meest udstudeerte Jntriger formaaede, for at giøre Høitideligheden med Galleislaverne af Regimentet Chateauvieur til en National=Fest, men desuagtet mis lykkedes Planen ganske, og intet var meere usselt, end denne Høitidelighed, hvormed den parisiske Pøbel selv offentlig drev Spot. Jacobinerne saae med Forundring denne Omstændighed af deres ringe Indflydelse, som de aldeles ikke havde formodet. Selskabet blev ikke allene i National=Forsamlingen, men ogsaa i offentlige Blade strækkelig angrebet, og det af bekiendte, ligesaa ret skuur, som vel fortiente Mænd, af Andr. Chenier *), Dupont, Roucher, Regnandde St. Jeand Angelp, Liancourt og andre, der dristig undertegnede deres Navn, men som, for disse igientage høistfornærmende Angreb, erfarede end ikke den mindste Uleilighed. Sae lidet og afmægtigt var da dette Complot, der i det det følgende Aar lod endog usle Qvinder, for at have talet frimodigen, guillotinere.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Den værdige Justits=Minister, Duport du Tertre, var Jacobinerne ikke meget gunstig, og endnu mindre var han villig til at være et Redskab til deres Justits=Forvaltning. Følgen heraf var, at Broderskabet opbød Alt, for at styrte ham; han blev i National=Forsamlingen, formelig anklaget, men han retfærdiggjorde sig fuldkommen. En anden Cabale lykkedes bedre, og han mistede sin Post som Justitsminister. Dette gjorde Jacobinerne; men hvad gjorde Folket, Han blev, uden at giøre sig Umage derfor, til Trods for Jacobinerne, faa Dage derefter udvalgt til offentlig Anklager. Hvor viisde sig da deres Jndflydelse, Jacobinerne vilde absolut have Faxette bort fra Armeen; de udskrege ham for en Forræder; men dette Skrig havde ikke den mindste Virkning; Fayette kom til Paris, blev at Folket modtaget og geleidet tilbage med Frydeskrig. Broderskabet indgav til Municipalitetet. et Bønskrift, som Robespierre selv havde skrevet i Clubben, og som under bifaldsraab af e) Denne Anti Jacobiner maa man vide at skille fra hans Broder, den Er Jacobiner og dramatiske Digter Chenier. Den første tilstaaer man overalt i Paris Berømmelse for en meget stor Forstand og meget store Talenter. Si
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
den den 10 August 1792 har man ikke hørt noget om ham. nogle tusinde Rasende 3) blev undertegnet; et Bønskrift, hvori Jacobinerne bade, at Faxettes og Baillys paa Raadhuset ophængte Billeder maatte borttages. Hvor tydelig fremskinner Selskabets da værende Afmagt, naar man seer, at denne af dem saa heftig ønskte, ja af de to fornemste Magistratspersoner, Petion og Mannel kraftigst understyttede Ansøgning, desuagtet blev afslaaet af de øvrige bedre tænkende Municipal=Betiente.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Hoffet i Thuillerierne blev snart om denne Jacobinernes synkende Tilstand saa overbeviist, at Kongen, der var bleven tvunget til at antage Jacobinske Ministre, troede sig nu beføiet til at kunde afskaffe dem, og valgde virkelig andre efter sit Godtbefindende. Disse og mange andre virkelige Tildragelser bevise uimodsigelig, at det da heldede mod Enden med dette Selskabs politiske Magt, og det ikke allene i Paris, men og i Provintserne; thi alting beroede paa Over=Clubben i Hovedstaden, og paa den vigtige Omstændighed, hvormeget eller hvor lidet denne Club kunde virke paa National=Forsamlingen, paa det parisiske Muni og litet, paa de andre Administrationer, og paa Folket i Paris. Det er at beklage, at dette forrykte Selskabs nærmende Undergang, der ikke allene var saa ønskværdig for Frankerigs Velfærd, men maaskee ogsaa til Verdens Beste, blev ved tilfældige Ting afvendt. Jacobinerne bleve i et stort Hofs officielle Noter udtrykkelig fremstille de som Stiftere til alle Uroligheder i Frankerig, og som de egentlige Stytter for Folkefrieheden, til Skade for den kongelige uindskrænkede Magt. Unægtelig tilkom dem den første a) Forfatteren har selv øjensynlig været Vidne til dette Optrin. Benævnelse, men ikke den sidste; thi den heele Nation var den da værende Friheds Stytter, som til sin Tid saa mange tydske Mænd i deres Skrifter forsikkrede, og en blodig Erfaring, siden har stadfæstet. Dette forommeldte Udtryk blev af Jacobinerne mesterlig benyttet. Selskabets Talere i Clubberne og i National-Forsamlingen, tilligemed dets Journalister, bleve ikke trætte af at igientage denne Omstændighed og opløfte Jncobinernes Fortienester af Nationen til Himmelen; da, som det hidder, Frankerigs Fiende selv tilstøde, at Folkets Friehed blev af dette Selskab allene haandhævet. Mange tusinde bleve nu Tilhængere af Jacobinerne, som forhen ikke vare det. Deres Dristighed voxde nu meere og meere, deres Jntriger bleve meere udbredte og virksomme, og saaledes, opmuntrede til forvovne Foretagender, gjorde de først Prøve=Scenen af 20de Junii, siden den af 10de August, hvorefter fulgde andre Gruesomheder. Clubben forbandt sig nu paa det nøieste med den nye Magistrat, der selv ulovmæssig havde indsat sig, og nu beherskede disse Sammenrotede Conventen og Riget, ligesom i det gamle romerske Rige den eneste Stad Rom var Alt, hvis Jndbyggere allene uddeelde de høieste Statsbestillinger, og bestemde alle Provintsernes Skiebne; saaledes, og endnu meere kraft, fuld, skulde, efter de nyere Magthaveres Plan, Staden Paris uindskrænket byde over Alt i den heele Republik. Paa denne Maade blev Sansculotternes System grundet, hvilke naturligviis vare i Paris i størte Antal, end andensteds; herfra kom de parisiske Magistratspersoners besæstede Magt, og deres Foragt for alle andre Stæder. Endog Bordeaux, Marseille og Lyon, som ved deres blomstrende Handel havde beriget Frankerig, bleve af dem tyranniserede som Colonier, der ikke kunde giøre nogen Fordring, paa Rettigheder, men allene paa Gunstbeviisninger.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
De forrige Municipal=Betiente i Paris vare efter den 10de August næsten alle afgaaede, og andre komne i deres Sted. (Fortsættelsen følger.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Subskription paa Bøger. Christian Hornemanns efterladte Enke troer at opfylde en hellig Pligt, baade mod hendes afdøde Mand og mod Fædrenelandet, ved at lade trykke hans efterladte Skrifter. Disse bestaae i de Forelæsninger han har holdt over den kantiske Philosopie, som en Jndledning til den naturlige Theologie, og i nogle andre spekulative Afhandlinger. Da Forfatteren selv havde bestemt disse Arbeider til Trykken, saa kan man være forvisset om, at intet udgives, som han selv, hvis han endnu levede, vilde have undertrykt. Til disse endnu utrykte Afhandlinger skal endnu føies dem, som allerede ere indrykkede i Minerva, og tvende Recensioner i de lærde Efterretninger over Hør broes Jnaugural=Dissertation og over Boies Statens Ven; hvilke, efter Kienderes Dom, snarere bør ansees som Afhandlinger over Philosophiens vigtigste Æmne: Hvilket der er det sande Sædeligheds Princip, end som Recensioner. Paa denne Maade vil Philosophiens Elskere kunde have alle hans philosophiske Skrifter samlede i et maadeligt Bind af omtrent et Alphabets Størrelse. Alle de, som ynde Philosophien, som elske Fædrenelandets videnskabelige Ære, indbydes derfor herved til at subskribere paa denne Samling af Christian Hornemanne philosophiske Skrifter paa sædvanlige Vilkaar, nemlig 3 s. Arket paa Tryk= og 4 s. paa Skrivpapiir. Subskription modtages.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
paa Enkens Vegne hos Professor Schlegel paa lille Kiøbmagergade No. 62 og hos Hofbogtrykker Schulz i Høibroestrædet Nr. 64 i Kiøbenhavn. Paa de samme Steder kan og erholdes Planer af dem som ville umage sig med at samle Subskribentere.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Bekiendtgiørelse. Macob Lund Deres Kongelige Majestæts Raadmand og Byefoged i Ribe, samt Birkedommer til Ribe og Hundrup Birker, og Andreas Hjort Deres Kongelige Majestæts Amtsforvalter over Ribehuus Amt, giøre vitterligt, at os er tilhændekommet Deres Kongelige Majestæts allernaadigste befaling, saa lydende: Christian den Syvende, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmarsken og Oldenborg. Eftersom Procurator Hans Bach, som befalet at udføre en Sag for Mads Jensen, Jacob Thomsen, Mathias Pedersen, Eschild Nielsen, Thomas Jensen, Jacob Pedersen og Niels Thuesen af Stor Darum under Ribehuus, Amt udi Vort Land NørreJylland, imod Arvingerne efter afgangne Oberstlieutenantinde Gersdorff, betreffende den Regres, som formeentlig bør tilkomme de førstbemeldte af de sidste, i Anledning af at Hine, som med fuldkommen Eiendoms Ret have tilkiøbt dem deres Gaarde af bemeldte Arvinger, desuagtet ved Høieste Rets Dom af 31te Januar 1792 ere tildømte at levere aarlig til Darum Kirke 7 Tønder 3 Skp. 2 Fkr. Rug og 8 Tdr. 2 Skp. Byg, foruden det til den Tid resterende med videre, nu for os allerunderdanigst have andraget, at Skiftet efter fornævnte Oberst Lieutenantinde Gersdorff er sluttet, og hendes Arvinger, der for Hiemmels Brøst søges, ere vidtløftig adsplittede under mange Jurisdictioner, deels i, deels uden Provindsen, hvorfor han allerunderdanigst haver anholdt om, at Vi, allernaadigst ville befale Eder, som Commissarier at behandle og paadømme denne Sag imod alle Vedkommende; Saa er hermed Vores allernaadigste Villie og befaling at J rette Eders Leilighed efter som Commissarier at foretage Eder ommeldte Sag, og dermed i alle Maader at forholde Eder efter den fra Vort Danske Cancellie under 14de Junii 1771 udgangne Placat, ligesom J og ved endelig Dom have at tilkiende Eder selv et billigt Salarii hos de skyldig befundne. befalende Eder Gud. Skrevet paa Vort Slot Christiansborg udi Vor Kongelig Residents Stad Kiøbenhavn den 13de Septbr. 1793.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Efter Hs. Kongel. Majestæts allernaadigste C. v. Brandt. befaling. Schov. Colbiørnsen. Reiersen. Til Raadmand Jacob Lund og Amtsforvalter, Andreas Hiørt, anlangende som Commissarier, at behandle og paadømme en Sag imellem Mads Jensen med fleere af Darum under Ribehuus Am og Arvingerne efter neget afgan OberstLieutenantinde Gersdorff m.v. J hvilken Anledning og efter Begiering af fornævnte 7 Bønders beskikkede Forsvar, Procurator Hans Bach i Warde, samt i Overeensstemmelse med Deres Kongel. Majestæts allernaadigste Bevilling, saa lydende: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig og Holsteen, Stormarn, Dytmarsken og Oldenborg, giøre alle vitterligt: at eftersom Procurator Hans Bach, som befalet at udføre en Sag, for Mads Jensen, Jacob Thomsen, Mathias Pedersen, Eschild Nielsen, Jacob Pedersen, Thomas Jensen og Niels Thuesen af Store=Darum under Ribehuus Amt, i Vort Land Nørre=Jylland, imod Arvingerne efter afgangne OberstLieutenantinde Gersdorff, betreffende den Regres, som formeentlig bør tilkomme de førstnævnte af de sidste, i Anledning af at hine, som med fuldkommen Eiendoms Ret have tilkiøbs dem deres Gaarde af bemeldte Arvinger, desuagtet ved Høieste Rets Dom derefter ere tildømte at levere aarlig til Darum Kirke 7 Tdr. 3 Skp. 2 Fkr. Rug og 8 Tdr. 2 Skp. Byg m. v. for os allerunderdanigst haver andraget, at han seer sig i Forlegenhed med at faae Stevning for alle ovennævnte Arvinger, der ere mange og boe adsplittede i alle Provindser, udi Vort Rige Danmark m.v. Da ville Vi, efter bemeldte Procurator Bachs derhos allerunderdanigste gjorte Ansøgning og Begiering, allernaadigst have bevilget og tilladt, saa og bevilge og tillade, at han ved Commissions Stevning, som 3de Gange efter hinanden skal ind fores i de Kiøbenhavnske Berlingske Aviser, Ribe Stifts Ugeblad og den Altonaiske Mercur, maa med den i Loven fastsatte Varsels Tid, indkalde samtlige ommeldte Oberstlieutenantinde Gersdorffs Arvinger, for den i anførte Sag allernaadigst anordnede Commission, og skal saadan Jndkaldelse ansees og være ligesaa gyldig, som om Stevningen tilligemed Forlæggelse var forkyndet for enhvers Boepæl. Forbydende alle og enhver herimod, eftersom foreskrevet staaer, at hindre eller i nogen Maade Forfang at giøre under Vor Gunst og Naade. Givet paa Vort Slot Christiansborg udi Vores Kongelig Residents=Stad Kiøbenhavn den 8de No. vember 1793. Under Vort Signet. (L. S.)
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Efter Hs. Kongel. Majestæts allernaadigste befaling. C. v. Brandt. Schov. Colbiørnsen. Reiersen. Procurator Hans Bach, som befalet Forsvar for Mads Jensen med fleere af Store=Darum under Ribehuus Amt, udi en Sag imod Arvingerne efter Oberstlieutenantinde Gersdorff, Bevilling at indkalde samtlig ommeldte OberstLieutenantinde Gersdorffs Arvinger, for den i anførte Sag allernaadigst anordnede Commission ved Stevning i Aviserne. Jndstevnes herved Sl. Frue Oberstlieutenantinde til Kiergaard hendes Arvinger, nemlig: 1) Hr. Kammerjunker Friderich Gersdorff. 2) Hr. Major Poul Gersdorff. 3) Hr. Kammerherre Christian Christopher Gers dorff. 4) Hr. Kammerherre Holger Sehesteds Børn, nemlig: a) Hr. Kammerherre og Stiftamtmand Niels Sehested. b) Hr. Kammerjunker Christopher Sehested, c) Hr. Lieutenant Jens Sehested, d) Hr. Lieutenant Holger Schested, e) Frøken Elisabet Nicoline Schested f) Frøken Margrette Christopherine Sehested. 5) Hr. Justitsraad Wormschiold paa sin Frue Margrette Mette Teil manns Vegne. 6) Frøken Anne Antonette Gersdorff. 7) Sl. Hr. Etatsraad Teilmanns Enke Frue Sophia Amalia Gersdorff med Arvinger, og 8) Hr. Etatsraad Lassen paa sin Frue Margrette Gersdorffs Vegne, samtlig een for alle, og om nogle af Frøknerne ere gifte da deres Mænd tillige, og ellers med Curator eller Formynder at møde for os i Commissionen, som sættes i Hundrup Birketings=Stue i Ribehuus Amt, Fredagen den 25de April førstkommende Formiddag Kl. 11, for i Overeensstemmelse med forestaaende Commission, Sigtelse og Saggivelse at imodtage, Beviser ved Documenter at overvære, Paastand at anhøre og Dom at lide. Det erindres tillige, til høie Jndstævntes Efterretnirg, at Navne og Characteer ere anførte efter Skifte brevet, holden efter Sl. Frue Oberstlieutenantinde Gersdorff, saa at dersom i Henseende det sidste, siden skulle være skeet nogen Forandring, vedkommende dog ligefuldt efter Jnd stevningen behagelig ville rette dem. Til Bekræftelse under vore Hænder og Signeter. Ribe, den 14de December 1792. Lund. Hjort.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Paa Ellandet Fanøe i Ribehuus Amt er et Skifte begyndt at foretages efter Claus Andersen, der sidst farede som Styrmand med Skipper Niels Nielsen Regis af bemeldte Fanøe, og som druknede paa Hiemreisen fra Hamborg og til Ringkiøbing i sidst afvigte November Maaned. Efter det, som allerede er passeret, beløber den anmeldte Gield sig langt høiere end Boets Jndtægt. Jkke desto mindre bliver alle og enhver, som noget fornævnte Boe maatte have at fordre, herved med 12 Ugers Varsel indkaldet at fremkomme med deres Krav. I det øvrige meldes herved, at den 4de Febr. næstkommende Aar 1794 om Formiddagen Kl. 9, bliver i Stervboet foretaget offentlig Auction over dets Huus, Eiendomme, Skibsparter og Løsøre.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-17
Ribehuus Amts=Contoir, den 25de December 1793. v. Hellfried.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-24
Fortsættelse af De historiske Anmærkninger og Forklaringer over de nyeste Begivenheder i Frankerig. (See næst foregaaende No. 2 og 3.) Petion, denne mægtige Maire, blev nu forvandlet til en afmægtig Convents=Deputered. Den parisiske Pøbel, der hidtil havde forgudet ham, og tillagt ham det ærefulde Tilnavn af den Dydige, ligesom hiin Græker. Avistides, med langt anden Ret fik af sin Tidsalder Tilnavn af den Retfærdige, denne Pøbel vendte sig nu i en Hast fra sin forrige Afgud, der nu efter opnaaet Maal, men forsildig, yttrede sine til Orden hensigtende Grundsætninger. Ligesaa hastig blev nu og hans Sag tabt hos Jacobinerne, som han endnu for kort Tid havde saa meget behersket, men som nu bleve hans ivrigste Forfølgere. Det er vist, at Petion, Stifteren til Skændig hederne paa 20de Junii, og Blodbadet paa 10de August, var uskyldig i de Optrin i September 1792, hvilke i Gruesomhed fordunklede det saa berygtede og hidtil som mageløs betragtede parisiske Blod Bryllup; thi hans nye Municipal-Colleger forlangde aldeles ikke hans Raad, Samtykke og Understyttelse. De af lene gjorde Alting af, og Pøbelen var tilfreds. Den nu fra en mægtig bydende Maire til en declammerende Senator nedsynkne Petion, saae nu med Forskrækkelse, at Jacobiner=Selskabet, dette Uhyre, som han havde vedligeholdt og forøget, og som han maaskee forhen indbildte sig stedse at kunde beherske, nu aabnede sin Strube, for at opsluge ham selv. Forgieves søgde han i denne frygtelige Tilstand, ved Kiertegn og Kunstgreb igien at vinde sin forrige Hiertensen, Robespierre. Men dette Creaturs Tigerhierte var nu ikke at bevæge, og det forfulgde nu sin forrige Orestes, den fortvivlende Exe Maire, sin gamle Medsammensvorne imod Kongeværdigheden, der nu streed imod sit Mord= og Rov=System med samme Hevnelyst og Blodgierrighed, hvormed denne Skielm havde forfulgt en Fadette, en Rochefaucault, en Bailly, en Duport du Ter tre, Ludvig den 16de og andre gode Mennesker. For desto lettere at udføre sine gruesom me Planer forbandt Robespierre sig paa det nøieste med det Skarn, Marat. Begge vare hinanden fuldkommen værdige.
Ribe Stifts Adresseaviser, 1794-01-24
J denne Forfatning knyttede Petion sig desto fastere til Brissot og Girondisterne, der alle, ligesom han, vare proscriberede af Jacobinerne, og havde til Øiemeed et System af Orden og Lemfældighed, hvorfra de ofte afFrygt trak sig tilbage. Saaledes stemmede f. E. Brissot, tilligemed de øvrige Hovedmænd for Girondisterne, samtligen for Ludvigs Død, i det Haab, at det vilde lykkes dem, ved den foreslagne Appellation til Folket, at redde Kongens Liv.