Norske Intelligenssedler, 1797-11-08
Norske Jntelliger, Norder. No. 45. Onsdagen den 8 November 1797. Endnu et part Ord i Andledning af Jnskriptions-Feyden. Wir kanst Du den hentigen Tag auf eine edle und nutzliche Art anvenden? - Was kannst Du hente zum Wohl Deines Vaterlandes, zum Nutzen dennes Nebenmenschen, oder zu denner egnen Veredlung thun J: G: Müller. Omendskiøndt jeg ingenlunde benhører til den Menniske Klasse, der har erhvervet sig Ret til at benævnes: Lærde; saa har jeg dog altid troet, det maatte være mig tilladt, baade at tænke, og at yttre mine Tanker, naar jeg, ved det sidste, ikke fornærmede noget Menniske, men meget meere søgte at befordre mine Medmenniskers, og i sær mine Landsmænds, Lyksalighed. Saaledes troede jeg, da jeg, den 11te og 14de i denne Maaned, skrev de Ord der findes indrykkede udi JntelligentSedlerne No. 42 og 43, betegnede med Bogstaverne J: W: - og saaledes troer jeg endnu. Jkkun siælden skrev jeg offentlig, men naar det hendte sig, at jeg lød mine Tanker bekiendtgiøre ved Trykken, da skeede det altid med den Sømmelighed, som jeg troer at skylde Publicum, og hvad jeg da skrev, det var, intet Echo, men mine egne Tanker, hvis Rigtighed eller Urigtighed kunde prøves og paakiendes ved Publici Domstoel, Persifleren, Sarcasmer, Chicaner, holdt jeg det altid upassende at indblande i Undersøgelser, der anstilledes til Almeenvellets Befordring - og i stæden for ubegribelig, sig selv modsigende, Rodomantader, valgte jeg en jævn - for sund Menniskeforstand fat Ved en saadan Fremgansmaade, troede jeg med god Grund, at burde vente Stiil. lig mig befriet for Overlast; men med Forundring finder jeg mig paa den uanstændigste Maade angreben af Herr T..... B., der, i stæden for at holde sig ved den Materie som var Formaalet for hans Undersøgelse, giør nogle besynderlige - som det synes personlige - Udfald mod mig, og i et usømmeligt Sprog bebreider mig Handlinger, som jeg aldrig kiendte og endnu mindre udøvede. - Han maae undskylde, at jeg ikke kan nedlade mig til, at besvare hans Uartigheder i hans eget Sprog; men saafremt han behager at nævne sig - og at godtgiøre, hvormed jeg har fortient en saa skammelig og uretfærdig Behandling - da skal han finde mig færdig til at forsvare mig, saaledes som det kan anstaae en sindig Mand, der er sig intet Ondt bevidst og hvis Grundsætninger aldrig have været saadanne, at han behøvede at blues ved den Tønsberg den 28de October 1797. Jacob Wulfsberg. Endnu en Gang, Ein offener Herz zegt eine offene Stirn. Verring i Fiesko. Krybskytter T. B. veed ikke at skatte en galant Behandling der, hvor han maatte ventet fortjente Børst i flere Henseende. Han overlades til den Obskiritet, han elsker saa meget; Uagtet hans paaberaabte Enighed med (Borgeren) Veidemann at alt, han fremsætter, havde ladet formode, at han m ogsaa havde fulgt Dennes Indladelse til at nevne sig. Dog, en Korsar farer altig trygget under falskt Flag. Bedre Penne vil revse hans underlige Snak om (privilegeret) Stemmeret - Stilling, Normænds Ufare ved (i denne Staternes og Trykkefrihedens Krise) at talt om Norge p. t. hvis saadant behøves. Jeg er aldeles heller ikke af dem, som troe, at dette Land i sig selv er fattigt. - Han fejler, i fald han mener, at jeg er Inskriptionens Ophavsmand. - Det er klogelige handlet, at han bruger Udflugter - søger at adskille Oppositionen, og - trekke sig ud af fortredelig Sag; Dertil Himlen give Lykke, Vildberg Gaard, d. 6 Nov. 97. Vangensten. Optima amica - Veritas patriaqve L. S. Stadseralt for Stadsesal, var en liden Fejltryk i mit forrige Tilsvar. Optima amica - Veritas patriaqve L. S. Stadseralt for Stadsesal, var en liden Fejltryk i mit forrige Tilsvar.