Berlingske Tidende, 1829-02-10
Paris, den 27de Januar. Kongen har idag i egen Person aabnet Kamrenes Session med følgende Tale: Mine Herrer. - Med Glæde seer jeg dem hvert Aar forsamlede om min Trone, for i Forening med mig at varetage min Folks store Anliggender. J Aar er det mig en saameget det større Tilfredshed, fordi jeg har glædelige Meddelelser at gjøre dem, og vigtige Arbeider at betroe dem. Mine Forhold til de andre Magter ere uafbrudt venskabelige. De Forsikkringer, som jeg har modtaget af mine Allierede, ere mig Borgen for, at Freden i det øvrige Europa ikke vil blive forstyrret trods de Tildragelser, som farve Østen med Blod. For at fremskynde Grækenlands Pacification, har jeg, i Overeensstemmelse med England og Rusland, sendt en Afdeling af mine Tropper til Morea. Blot nogle tusinde Franskmænd lode sig see med det faste Forsæt at opfylde denne ædle Bestemmelse, og dette berømte for længe hærgede Land var atter tilbagegive Freden og Sikkerheden. Her som ved Navarin overbeviste Fla genes Forening Verden om den Agtelse, som de tre Kroner bære for Tractaternes tro Opfyldelse, og mine Soldater tale med Glæde om den giæve Understøttelse, som den engelske Søemagt har ydet dem. En formelig Porten notificeret Erklæring har stillet Morea og de nærliggende Øer under de tre Magters Beskyttelse. Denne høitidelige Erklæring vil være tilstrækkelig for at gjøre en forlænget Besættelse overflødig. Jeg vedbliver at række Grækerne en hielpende Haand til deres Ruiners Gjenopreisning, og min Skibe vedblive at føre tilbage iblandt dem de christne Slaver, som Frankrigs fromme Høimodighed har skjænket et Fædreland og Friheden. Saa megen Omsorg har ikke været forgiæves, jeg har Grund til at troe, at Porten, bedre oplyst, nu ikke længer vil modsætte sig Opfyldelsen af Tractaten af 6te Julii, og man tør haabe, at denne første Tilnærmelse ikke vil være uden Nytte (ne sera pas Perdu) for Fredens Gjenoprettelse i Østen. Spaniens Tilstand har tilladt mig at kalde de Tropper tilbage, som jeg havde overladt til H. K. M. Disposition. Mine Soldater ere vendt hjem til Fædrelandet, efterat de overalt af Befolkningen havde modtaget Beviser paa Agtelse og Sorg over deres Bortgang, som de havde fortjent ved deres fortreffelige Disciplin. Betydelige Forskud vare gjorte til den spanske Regjering. Den er undertegnet en Overeenskomst for at anordne disses Tilbagebetaling. Det Haab, som jeg bestandig endnu nærer, at faae en billig Erstatning af Deien i Algier, har forhalet de Forholdsregler, som jeg kan blive tvungen til at tage for at afstraffe ham. Jmidlertid skal jeg ikke forsømme Noget, for at beskytte den franske Handel imod Fornærmelser og Søerøverie; exemplariske Kjendsgjerninger have allerede viist Algiererne, at det er hverken le eller klogt, at trodse mine Skibes Aarvaagenhed. De af en af Frankrigs forrige Colonier overtagne Forpligtelse, vare blevet standsede i deres Opfyldelse. Efterat jeg havde overbeviist mig om, at Grunden hertil laae i Umuligheden af at kunne opfylde dem, har jeg maattet give mit Samtykke til en Underhandling, som vil befordre Colonisternes og Handelens Jnteresse. Flere af mine Undersaattere have lidt ved de Forholdsregler, som Keiseren af Brasilien havde taget i Krigen med Fristaten Buenos=Ayres. Nogle Skibe vare blevet tagne for dem. Den nu af mig ratificerede Convention sikkrer dem deres Eiendommes Tilbagegivelse og en til deres Tab svarende Skades=Erstatning, i det den, med Hensyn til Blokaden, sauctionerer et fast Princip, som Frankrig stedse har overholdt. Ved denne Leilighed, som ved alle andre, skylder jeg den franske Marine, som stedse viser sig sin Stilling værdig, fortjent Berømmelse. De vedvarende Gjæringer i nogle af de nye sydamerikanske Stater have gjort disses politiske Stilling uvis, og Oprettelsen af en regelmæssig Forbindelse med dem vanskelig. Uden Tvivl en det Øieblik ikke fjernt, hvor jeg kan skjænke disse Forbindelser en for mine Undersaattere fordeelagtig Fasthed; imidlertid har jeg ansat Consuler, som skulle vaage over deres Jnteresse. Saaledes, mine Herrer, er den lykkelige Stilling af vore Forhold til de fremmede Magter, Med hvilke Tildragelser end Fremtiden maatte være svanger, saa skal jeg dog aldrig forglemme, at Frankrigs Hæder er mig et anbetroet helligt Pant, og at den Ære, at være dens Bevogter, er min Krones skjønneste Forrettighed. Orden og Fred hersker i det Indre. Den med saa megen Ret høit, agtede franske Jndustrie hædrer sig daglig ved nye Fremskridt. Nogle Dele af vor Agerdyrkning og Handel lide endnu, men jeg haaber at det vil være mig muligt at formilde det Onde, naar det ikke skal være mig forundt ganske at hæve det.