Aarhuus Stifts-Tidende, 1794-05-24
Udenlandsk. Krigen. Den 10de Maii har været en blodig Træfning i Flandern mellem de Franske og de Østerrigske Engelske Tropper. Efter tydsk Beretning rykkede de Franske om Morgenen tidlig frem fra Ryssel og angreeb alle fra Leers indtil Cisning under Hertugen af Yorck. staaende Engelsk Keiserlige Tropper. Fiendens Plan syntes, at være et Forsøg til at gaae om Corps, som stod ved Marqvain og at enWanchin og Eplachin, han trængte uder hæftig. Kanonade de fiendtlige Forposter een efter anden tilbage og nærmede sig i god Orden. Tillid til hans Magt syntes at lede hans Marsch. De Allieredes fleeste Poster trak sig tilbage, dog langsom og under bestandig Fyr og Fægtning og de forstærkedes ved fremrykkende Artillerie. Jmidlertid vandt Fienden Terrain og var allerede Mester af Byerne Bessieur, Templeuve, Leers, Lamain og fleere. Jmod Cisning giorde de hæftigst Jld, og de Allierede gjorde her Tapperheds Under. General Otto detascherede en Bataillon af Joh. Collorede tilligemed 1 Bataillon Grenaderer til at understøtte Artilleriet og lod det Keiserlige Engelske Cavallerie defilere mod Hertam. Den fiendtlige høire Fløi formeerede sig en Qvarree, i hvilken Stilling Cavalleriet angreeb dem med Eftertryk. Fienden værgede sig tapper og afslog 2 Angreeb, men General Otto, som absolut vilde seire, haranguerede sine Tropper, styrtede paa nye løs mod Fienden, og trængte ind, især med Husar-Regimentet Erkehertug Ferdinand. J kort Tid var heele Sletten mellem Lamain og Camphin og Strækningen fra Bassieur indtil i Epine, Herrain- og Sin skiult med fiendtlige saarede og døde. De Allieredes Jnfanterie kom ikke i Træfning, men blev i Slagtorden fra Blandain til Eplachin. Fienden mistede 1800 til 2000 Mand, 15 Canoner, nogle Haubitzer, og 20 Munitions Vogne. Det 13de fiendtlige Dragoner-Regiment var meest haardnakken, men lidde og meest. De Allierede havde 2 til 300 døde og saarede. Fienderne indfandt sig dog endnu samme Aften ved Leers. Medens denne Træfning varede udbredede GeneralPichegra sine Tropper og sendte Patrouller indtil Møllen ved Espieres og paa Landeveien fra Cortryk. Skiermydsler forefaldt med de Keiserlige Forposter, dog uden noget afgiørende. Oberst von Goutreuil havde nogle Dage forhen aabnet Sluuserne ved Lys, hvorved i denne Flod var blevet saa lav Vande, at de Franske i Cortrykikke kunde faae en Deel Skibe, ladede med røvet Gods til Lille. Den 11te satte General Clairfait sig fra alle Sider i Bevægelse, for at angribe Cortryck og afskiære Communicationen mellem den og Menin. Fra Kl. 4 Morgen begyndte Angrebene og Canonaden, og Clair falt indsluttede Cortryck. Garnisonen gjorde under en bestandig Jld fra Volden af 24 Pundiger 6 morderiske Udfald, men kunde ei fordrive Clairfat, den 12te angreeb derfor Pichegru med flere Colonner, og Træfningen var een af de blodigste i denne Krig. Udfaldet ved ste man ved Postens Afgang ikke fuldkommen, men den sagdes, at Clairfaits venstre Fløi havde maattet trække sig tilbage og at Belerings-Corpset var retireret en Deel til Jngelmünster, en Deel til Wilsberg. Fienderparatto Gange slaaede tilbage af de Keiserlige, me : Gang angrebe de Franske med et græsseligt Stog. eir eller Død, og trængte frem. Dragoner=Regnentet Latour blev uden Ophør angrebet at et fiendtlig Infanterie=Corps med fældet Bajonet og nødsagedes efter stor Forliis at trække sig tilbage. General Wenkheim sagdes og at være blevet paa Pladsen. Grev Clairsait skal derpaa have forenet sig med Hertugen af Yorck og de sagdes, at ville med forenet Magt paa nye angribe. J øvrigt var Rouselger, Cortryck, Menin, Furnes og Dirmude forblevet i de Franskes Magt, og Seiren synes efter dette, afgiørende paa PichegraSide. Der er nu atter kommet officiel Beretning under 2den Maji til London, angaaende Affairen ved Mou cron den 29de April, hvoraf sees, at et Corps af den Clairfaitske Armee er slaget derfra og har med Forliis og i Uorden draget sig tilbage. Clairfalt selv var paa samme Tid fraværende og i Denain. Han vilde draget 6 Batailloner til sig fra Coburgs Armee, men Fienden, forekom ham. Paa samme Tid gjorde og Ardennen=Armeen Demonstrationer mod Charleroy, indtog Byen Thuin, plyndrede og afbrændte en Deel Klostere. Den 11te gik den i 2 Colonner 20,000 Mand stærk overSambrefloden. Da her ei var Tropper nok til at giøre dem Modstand, flygtede Jndvaanerne med deres Gods til Mons og Nivelle. En Colonne rykkede frem til Abbediet Bonne Esperance, men overfaldtes der af Generalerne Kaunitz og Kinsky den 12te, som joge de Franske paa Flugten, nedsablede de fleeste og mange drukne, des i Sambrefloden, da de Keiserlige havde skudt baade Pontons og Skibe i Grund. Nogle 100de gjordes til Fange. Den anden Colonne avancerede til Charlerøy, for at beleire denne Festning. Commandanten befoel Jndvaanerne, som ikke vare forsynede med Levnetsmidler paa en vis Tid, at begive sig fra Staden. Mange flygtede med og uden Effecter til Mons og Bryssel, hvor man meget allarmeredes og begyndte at indpakke Archivet, men Keiseren satte sig i Spidsen af et Corps, for at tilbagedrive dem, som og skal være skeet den paafølgende Dag, da denne Colonne blev viist den samme Vei, som den første.