Politivennen, 1805-01-01
Om nogle Byrder, som ønskedes Herremændene paalagte. Anmælderen nægter ikke, at disse Ord klinge slemt. Herremanden har ved vor Regierings Retfærdighed seet sine Byrder forøgede, fordi den viseligen vil at en større Ligelighed i Skatter efterhaanden skal træde istedet for hin uretfærdige Ulighed, hvorved de to mægtigere Stænder havde unddraget sig selv for Statens Byrder, for at lægge dem paa Borgerog Bondestanden, medens de selv nøde de Fordele, som Samfundet yder, i langt større Grad end hine. Hvorfor da gjøre Forslag til endnu større Byrder for Herremændene og for dem allene, vil man spørge. Men naar disse gode Mænd have læst det Følgende, troer man at de ikke ville vredes. Dersom det er en Sandhed, at Agerdyrkningen i Danmark har gjort betydelig Fremskridt i de sidste Tider, ved bedre Sædskifte, Kleverens og Kartoflers Jndførsel og fornemmelig ved Udskiftning af Fælleskab og Hoveries Ophævelse, saa bør det vel ligesaa villigen tilstaaes, at Agerdyrkningen, om den end opnaaede, hvad vel ikke bør ansees umuligt, det Tredobbelte af hvad den nu er, manglede en betydelig Hielp, saalænge dens Søsterkenst, Fædrivten, saa aldeles forsømmes, som det desto værre maae bekjendes om Danmark og Norge. Naar man undtager hvad Regjeringen med prisværdig Opmærksomhed, har gjort for Hesteavlen og for Anskaffelse af spanske Faar, og hvad Landhusholdningsselskabet med indskrænket Fond har kunnet gjøre til Faareavlens Forbedring i Norge - tør man vel sige, at næsten intet er gjort til vore Husdyrs Forædling. Det er Englands evige Hæder, at have været den første Nation i Verden, der har viist, hvilke over al Forestilling store Forædlinger Oxen, Faaret, Svinet, og slere Dyrearter, ved Menneskets Behandling, kan modtage, og hvor stor Velstand slig Forædling tilbringer Landmanden og den Stat han er Borger af. Ja, dersom den Aand, der besjæler Englands Godsejere, af hvem disse Gjenstande drives med sand Virtuds-Enthustasme, ogsaa viste sig hos vore Jordrokter *); da vilde det vist nok være, ikke blot overflødigt, men endog højst ubilligt, at optænke noget Paalæg paa dem, hvorved hin Forædling tilsigtedes. Vel kan man sige, at Tiden ogsaa hert vil sikkert medføre Forbedringer. Men hvor Langsomheden er saa stor, og det Maal, der skal opnaaes, saa vigtigt der kan vel ønskes, at man ikke blot overlader sig til Tiden, men ved en Tvang, der gavner endog den Tvungne meest, fremskynder den gode Sag. Vore Bønder forstaae ikke, formaae ikke, og hvad være er, ville ikke om de end formaaede, at tilvejebringe sig ædlere Dyr, for at frembringe bedre Raser. For Herremanden gælder dette derimod ikke ganske. De have i det mindste Epne til at bekoste slige ædle Dyrs Anskaffelse. Og fra deres Avl kunde igjen Bønderne og andre mindre Landbrugere forsynes. Naar det paalagdes enhver Godsejer, at have i det mindste eet Par spanske Faaret Par engelske Sviin, en bedømt god Hingst, og en ligeledes bedømt god Tyr; saa blev det gjort muligt for Regjeringen, til den første Anskaffelse af slige Dyr, til deres hensigtsmæssige og ublandede Fremavl i dertil anlagte kongelige Stutterier Hollænderier Skæferier og Svinerier, at anvende endnu langt større Summer, end hidtil, fordi den da var vis nok paa Omkostningernes sikre Tilbagevinding, ved den visse Afsætning af de Dyr deri fremyngledes. Og var end Afsætningen til frivillige Købere ligesaa vis, maatte dog den her foreslagne, saakaldelige tvungne, Afsætning foretrækkes, da ikke blot Nabodistrikter, men hele Landet, snarere kunde vente de fordelagtige Følger af ædlere Kreaturers Opdræt. Ogsaa vare disse Følger sikkrere; thi Godsejerne burde det tillige paalægges aarlig at gjøre Jndberetning om de af Dem ankøbte ædlere Dyrs Tilstand og Formerelse, samt om Afsætningen af Pugelen til Omegnens mindre Jordbrugere. Nu omstunder er der mangen Bonde omkring i Provindserne, vel ogsaa mangen Præst, som gjerne ønskede sig Lejlighed til en saa nyttig Forædling, men Omkostningerne ere for dem for store Jeg troer derimod ikke, at man vil finde det her Foreslagne en Byrde for en Herremand, og snart vilde Udlægget rigelig indhentes, og med Tiden vilde hele Godsets Forbedring, ved en ædlere Fædrivt, lade ham eller hans Børn velsigne Paabudet.