Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-01-04
Nyheder fra Udlandet. General Chasse til Krigsministeriet i Haag. 24 Decbr. 1832. "Det var mig ikke længer muligt at forsvare den mig anbetroede Post med Ære, imod min Villie nødtes jeg til at træde i Underhandling med Fjenden. De Savn og Møisommeligheder Soldaterne havde udholdt i 3 Uger, overgaaer al Beskrivelse, og udtømte aldeles Garnisonens Kræfter. De to sidste Vandbrønde vare den forgangne Nat blevne ødelagte af de fjendtlige Bomber. Alle de saakaldte bombefrie Lokaler vare sammenstyrtede, saa at Soldaterne under det frygteligste Bombardement hverken havde Ro eller Ly. Det bombefrie Lazareth, der er opfyldt med Saarede, truer hvert Øieblik med at styrte sammen, hvorved disse Ulykkelige Alle tilsammen ville blive knuste og begravne. J den venstre Side af Bastionen No. 2 har Fjenden skudt en Bresche, der er 80 til 100 Alen bred, og næsten har fyldt den halve Deel af Graven. Veien herned er istandbragt, og Fjenden behøver kun at lade sine Miner springe, forat styrte Voldskandserne i Graven, og derpaa udføre Stormen. Formedelst alt det Heranførte har jeg, indseende Umuligheden af at afslaae en Storm, foreslaaet Marskal Gerard at jeg vilde rømme Citadellet, naar han vilde give mig frie Afmarsch. Da han afslog dette, har jeg endelig, med Forsvarsraadets Overeenskomst, stuttet en Kapitulation, hvoraf jeg herved har den Ære at sende en Afskrivt. Jeg har tilbudt min Person og nogle af mine Officerer som Krigsfanger, under den Betingelse, at lade den øvrige Besætning uforhindret vende tilbage til de nordlige Provindser; men forgiæves. Den udenfor Staden, liggende Flotille, under Capt. Koopmanns Komando, er bleven tilintetgjort, for ikke at falde i Fjendens Hænder. Saaledes er denne Dag den ulykkeligste i mit Liv, Gjerne havde jeg her endt min Løbebane, ved en hæderlig Død; men det kunde ikke lade sig gjøre. Ved Leilighed skal jeg have den Ære at gjøre min Konge bekjendt med dem som have meest udmærket sig ved denne ulykkelige Beleiring." Krigsministeren til Chasse i Kongens Navn. 26 Decbr. 1832. Kongen indvilliger ei Kapitulationen som en saadan; dog har Hs. M. overdraget mig, at give D. C. den høitidelige Forsikring, at De og hele den tapre Garnison har Kongens ubegrændsede Tilfredshed. Og for at give D. E. selv og hele Citadellets Besætning i Deres Person, et foreløbigt Beviis derpaa, har Hs. M. behaget, at udnævne Dem, Hr. General, til Storkors af den kgl. militaire Wilhelms orden. Og upaatvivlelig vil denne høie Udmærkelse endnu faae et større Værd for Dem naar De erfarer, at Hs. M. i min Nærværelse aftog sin egen Ordensdecoration, som han ved sidste Høitidelighed havde baaret, og bød mig tilstille D. E. den. Endvidere har jeg den Fornøielse at melde D. C. at Kongen bevilger samme Ordens Ridderkors til enhver af de blandt Deres Officerer som De selv finder at have gjort sig fortjent dertil. Kunde det lykkes D. C. at bringe de Saarede hertil, vilde det være Hs. M. særdeles behageligt. Slutteligen har jeg den Ære at underrette D. C. om, at min Adjutant, Capt. Ver horst, er afsendt til de franske Forposter for at erfare hvad der forlanges, men den Forsikring kan jeg foreløbig give D. C. at Forterne Lillos og Lieskensboets Rømning vil fra vor Side ingenlunde blive indvilliget."