Den Vest-Sjællandske Avis, 1834-12-06
Da de Hollandsk Belgiske Anliggender ikke ere afgjorte, da en saa stor Giæring hersker paa den Pyrenæiske Halvøe; da Frankerigs Besiddelse af Algier er ikke erkiendet af nogen Magt; da Grækenland er en nye Planet paa den politiske Himmel, hvorom det først skal afgiøres, fra hvilken Sol den skal laane sin Glands; da det Tyrkiske Rige er blevet et Sæde for den farligste Rebellion og for de heftige personlige Lidenskaber; og da det Persiske Rige, Mellemlandet mellem Rusland, og det Engelske Ostindien, venter paa den 80aarige Feth Ali Schas Død, for at opløse sig i det vildeste Anarkie, saa bliver det det første historiske Spørgsmaal, ved Wigh=Partiets Fald, og den Engelske Regierings Overdragelse i de Torys Hænder, hvilke ville de politiske Følger blive af denne store Forandring, Spørgsmaalet er vigtigt; thi følge de nyeste officielle statistiske Beretninger som man har fra Storbrittanien befaler Hs. Brittiske Majestæt, naar alle Coloniernes Folkemængde medregnes, over 108 Millioner Mennesker, vist imellem 1/2 – 1/6 af alle Jordens Beboere, Storbrittanien er saaledes den folkerigste Stat paa Jorden efter China. Man kunde bedste besvare dette Spørgsmaal, naar man kunde spørge Hertugen af Wellington selv derom, hvilket et Engelsk Blad Morning Herald vil vide, at en Deputeret fra Stockbørsen allerede skal have giort. Hertugen, skal først have trukket sig tilbage, uden at ville indlade sig derpaa; men da den Deputerede sagde til ham, at man vilde betragte hans Taushed som en Erklæring for, at en Forandring vilde finde Sted, skal han have sagt: at han ikke kunde have nogen Mening om den almindelige Politik førend Kabinettet var blevet formeret; men saavidt han kunde skue ind deri, saa troede han ikke, at der vilde foregaae en væsentlig Forandring i den nærværende Politik. Bladet Times som er fremtraadt, som en Forsvarer af det Wellingtonske Ministerium under den Forudsætning og det Haab, det ikke vil træde i Opposition med de hidintil fulgte, og af Folket billigede Principer for den udenlandske og indenlandske Statsbestyrelse, fremsætter det ogsaa som sin sikkre Formening, at Hertugen ikke vil bryde de indgaaede Garantier; det skildrer Hertugen som Fredens Ven, og troer at alle Rigets udenlandske Gesandte have faaet Ordre til at tilkiendegive de respective Hoffer, at Storbrittaniens Forhold til de udenlandske Magter ville blive uforandrede. Desuagtet ere i denne Henseende, især med Hensyn til de Hollandsk Belgiske Anliggender, Foruroeligelserne ikke udeblevne. Hertugen af Oraniens pludselige Reise til Berlin havde især fat Gemytterne i Bevægelse. (Han er nu tillige med Prins Alexander reist tilbage til Haag.) De Belgiske Blade ville vide, at Kongen allerede ruster sig; at i Fæstningen Herzogenbusch blive Magaziner af Fourage og Provisioner anlagte, at alle de Hollandske Grændseregimenter erholde hver en Forstærkning af 800 Mand, og at der hersker en almindelig Bevægelse i den Hollandske Armee. -J Paris havde man det udsvævende Rygte, at Regieringen vilde lade udtage en Reserve Armee paa 400,000 Mand, for i fornøden Fald at dække Belgien. Et saadant Rygte var ikke let at troe, og har ikke heller bekræftet sig; men Forholdene ere altid critiske, og man erfarer, at den gamle Fyrste Talleyrand begiver sig paa Konge Ludvig Philips udtrykkelige Forlangende tilbage til sin Ambassadeurpost i London.