Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1781-08-17
Den ubekiendte Forfatter af Deification du docteur Arristarchus Masse, maler temmelig heldig endeel Nationers Caracteer og Smag i Videnskaberne. Han forestiller en Mængde Mennesker forsamlede ved Foden af Bierget Parassus. " Her, siger han, sidder en Araber med Benene, i Krydsviis under sig ved Roden af et Træe, og derfra med fyrige Øine og indtagne Sandser betragter alting i Kiempestørrelse. Hist springer en Jtaliener, og giør Ophævelser som en Gøgler, men han giør dem for at et fange Fluer og Sommerfugle - Der spadserer en Engellænder tankefuld og melankolsk, og standser af og til fori at læse et Fransk Skrift, hvoraf han udskriver noget, " og derpaa river det i Stykker. Næst ved ham marcherer en Spanier stiv og stolt med langsomme Trin han i, synes allene blant en Mængde Mennesker, som han ikke værdiger et Øiekast, og paakalder vexelviis Muserne, og St. " Antonius af Padua - Længere borte fradserer en Tydsk, i som har Lommerne og Barmen fulde af Bøger, hvoraf Nr. 520 R. " han gesvindt slaaer og snart i den ene, snart i den anden, " førerede udsøgte Stykker ind i sin Tegnebog, og giør en Mine, naar han faaer den fuld, som en Guier der har e fyldt en Capital. - En Franskmand, som sværmer om ved denne Side med en letsindig og utrungen Miine, " værdes ikke at bryde sig om nogen Bog, han lader kun et halv nysgierrigt Øie løbe om paa enhver af de tilstædeværende, leer en ud, seer en anden over Skuldrene, at og seer medlidig til den tredie, som den der var over dem alle, og behøvede kun at være Franskmand for at have er i alle Ting den sikkerste og beste Smag. Doctor Carl Garcias, en gammel bekiendt Spansk Skribent giver de Franske og Spanske Caracteer i sin Tractat, kaldet Antipathia der Franzosen und Spanier. Einen Franzosen eigentlich zubeschreben, siger han paa 173. findet sich kein dentlichers Wort, als mann man sagt: Es sey ein umgekehrter Spanier. En Franskmand begriber alting lettelig, men kommer ikke til Grunden i Sagen: En Spammer derimod har et meere sangsom Begreb, men kommer tillige dybere i Sagen: J Religions Sager vil en Franskmand mønstre Artiklerne efter Fornuften, og derefter troe eller ikke troe, ligesom det synes let eller vanskeligt forFornuften: En Spanier derimod troer uden vidtløftig at tænke eller bryde sit Hoved; hvorover man seer, at de Spanske vise en meer blind og streng Lydighed imod den Catholske Kirke, end de Franske. En Franzos har saa færdigt Begreb, at han kan afgiøre vigtige Sager i Selskabet, end- og under Maaltidet, uden at forvirres af de tilstedeværendes Allarm: En Spanier kan derimod ikke taale, at en Myg suser ham om Øret, naar han skal beslutte noget, At være elsket af et Fruentimmer er kun en halv Fornøielse for en Franzos, saalænge det ikke ogsaa er bekiendt for alle hans Venner. En Spanier derimod ønsker ikke allene at skiule saadant for sine Venner, men endog, om det var mueligt, for sig selv. En Spanier lider heller Nød, end han vil tabe noget af sin Anseelse, og skulde den høieste Nød drive ham til at sælge sine Klæder af Hunger, begynder han inden fra først med at sælge Skjorten, saa Trøien, saa Kaarden, at han dog kan skiule sin Fattigdom med Kiolen. Ark 521 s. En Franskmand derimod sælger uden Bekænkning baade Kiol, Vest og Buxer, førend han lider Mangel, og begynder gjerne uden fra for at ende med Skjorten. Naar Nøden kommer, er en Spanier en Løve og en Franskmand en Hare: den første taber i Mangel intet af sit Mød; men den sidste endes med Spisekammeret: Naar en Spanter og Franzos skal tigge, ere de vel begge Tiggere, men de har dog begge gandske adskilte Bevæggrunde: En Spanier giør sig al Umage for, at ingen skal merke hans Armod; en Franskmand bruger derimod al sin Veltalenhed for at giøre sin bekiendt for alle. Naar en Spanier tigger, bruger han denne Formular, Min Herre, hielp en ulykkelig Ædelmand med en Tærepenge, saasom en ulykkelig Hendelse har forlaget ham af sit Fædreneland, de vil siden glæde sig over deres Gavmildhed, naar de faaer at vide, mod hvilken Mand de har beviist den; Derimod raaber en Franzos Forbarm eder i Guds Navn over en nøgen Stakkel, der ikke eyer en Skilling til at kjøbe sig Brød for.