Berlingske Tidende, 1835-07-24
Messager indeholder følgende Erklæring fra de 28 undvegne Anklagede. Undertegnede April Anklagede vide, at de ere den offentlige Mening Regnskab skyldige over deres Forhold, og de give derfor følgende Erklæring. Unddragne deres naturlige Dommere, havde de længe haabet, at den politiske Discussion for Pairs=Retten skulde byde dem Lejlighed til, højtideligt at fremlægge deres politiske Anskuelser, og til at angribe deres Fjender i Fronten. Da de saae sig skuffede i dette Haab, meente de, at Voldsomhederne, med hvilke man truede dem, i det mindste skulde give dem Lejlighed til at lægge deres Beslutningers Fasthelfor Dagen. Nu har alt dette forandret sig. Aristoratiet er hævet tilbage for en alvorlig Discussion; den uretfærdige Domstol vover ikke at lade det komme til en Kamp med raa Kraft. Vor Sag er blevet skilt fra Lyonesernes og opsat. Vort, allerede femtenmaanedlige Fangenskab skal endnu vare længer. Aldrig har man mere umiskjendelig Foragt for al Retfærdighedsfølelse til Skue, end som nu skeer mod os. Aldrig drev man et uforskammet Spil med den personlige Frihed videre end med vor. Allerede for længe siden istand til, selv at hielpe os til vor Frihed igien, have vi indtil nu ikke villet betjene os deraf. Men Pairs Rettens sidste Beslutning, angaaende vore Sagers Adskillelse fra Lyonesernes, har givet de Signalet. Vi brøde op Vi brøde op, uden at befrygte nogen Mistydning af dette vort Skridt. Nationen veed, at vi overalt ville være at finde, hvorhen vor Sags Jnteresse kalder os, skulde det endog være i Fængslet; vi ville vende derhen tilbage, saasnart vore bedste Venners, Gidslerne fra Lyon, St. Etienne, Luneville og de øvrige Pariseres Jnteresse, kalder os. Det er paa Tiden, at i et Land, hvor man taler saa meget om Modstand mod Undertrykkelse, Mænd af Hjerte give Exemplet paa en saadan Modstand, idet de gjøre Undertrykkelsen latterlig og forgjeves derved, at de med personlig Fare, unddrage sig samme. St. Pelagie, den 12te Juli 1835. Undertegnet af Jmbert, Granger, Crevat, A. Guinard, A. Rosieres, Armand Marraft, P. Konet, C. Pickonnier, G. Cavaiguar, Napoleon Lebon, J. J. Vignerte. P. S. Da denne Erklæring er afsattet i Hast, faa Øjeblikke for Flugten, have de andre Fanger ikke kunne undertegne sig med. Reformateur indeholder følgende Artikkel, der dog af "Journal des Debats paa det bestemteste modsiges: April Fangerne i St. Pelagie ere i Søndags Aftes uden den ringeste Hindring undkomne gjennem en underjordisk Aabning, som de i dette Øjemed have anbragt. Politiet kjendte denne Plan; thi Rygtet om samme var i Forveien udbredt i Staden. Dette er en Forlegenhed mindre for April Processen, og Adskillelsen er saaledes af sig selv gaaet for sig. Levende beklage vi, at de Anklagede ikke have havt noget Rys om denne, for dem lagte Fælde, og at de ved dette ubetænksomme Forhold have banet Veien for Recriminationerne fra Statsmagtens Side, der har givet dem alle Midler til Flugten. Vi indrømme, at en voldsom og vilkaarlig Procedures Uvished ganske retfærdiggjør vore Venners Beslutning, naar Justitien har sine Fanger til Bedste, tør de Fangne atter have JuKilien til Bedste. Jmidlertid kunne vi ikke nægte, at Kersaustes, Saurias og Beaumonts 4de bleve i Fængslet) Opførsel synes os roesværdigere og værdigere den, af dem repræsenterede Sag. De ere blevne i deres Fængsler og have ikke villet give Statsmagten den ringeste Grund til at bagtale deres Mod og Udholdenhed; at ville flygte, naar Partiet staaer saa skjønt, er at opgive det for let, Den uafhængige Presse paastaaer, at de tilbageblevne Fanger ingenlunde ere blevne hindrede i Flugten af Politiet, som man almindeligt troer, tvertimod skulde disse, hvis de havde villet, med Lethed kunnet undflye. Den underjordiske Gang skal have været saa snever, at en meget corpulent Anklaget, Jubert, blev siddende fast der og først ved den smærkre Medslygtning Fournier, kradset løs med Reglene. J Gaden Copeau holdt Flygtningernes Lrnner en Mængde Vogne og Gigger i Beredskab for dem. J denne Gade er der kun liden Færdsel; det var endnu lyst og de fleste Beboere støde udenfor Dørrene; Optrinnet maatte derfor vække stor Opsigt. Jmidlertid forstyrrede Beboerne, saasnart de havde faaet Sagens Sammenhæng at vide, aldeles ikke Flygtningerne, men lod dem roligt drage afsted. Kort efter Midnat bragdes Lagnange og flere, i et Sygehuus værende Anklagede en Seregade, hvorved Marseillaisen, der blev accompagneret indenfra, gjuled. Men Lagrange og Consorter bleve snart efter bragte tilbage til Fængslet.