Berlingske Tidende, 1829-07-13
udenlandske Efterretninger. Fra den tyrkiskerussiske Krigsskueplads, den 12te Junii. Den østerrigske Jagttager af 29de Juni meddeler følgende Beretning, som en russisk Coureer (der ankom til Wien den 28de Juni) har medbragt og som indeholder de udførligste og paalideligste Oplysninger om det mærkværdige Slag ved Kulewtsch- og om Krigs=Begivenhederne fra den 27de Mai indtil den 12te Junii. Imedens man fortsatte Beleirings=Arbeiderne for Silistria, meldte nogle Fanger, som af Streiscorps, der vare udsendte paa Recognosering, bragtes til Hovedqvarteret, at Fjenden samlede Tropper ved Rasgrad. Den Høistcommanderende, der vilde adsprede disse Forsamlinger, anordnede en Expedition imod Rasgrad, som han betroede til Generallieutenant, Baron Kreutz. Denne General brød den 27de Mai (n. St.) op fra Leiren ved Silistria i Spidsen for 12 Escadroner og 8 Batailloner, med 12 Kanoner, og ankom den 29de meget tidlig om Morgenen til Rasgrad, som han fandt forladt af Tyrkerne, der ved hans Nærmelse have taget Flugten. Alligevel lykkedes det ham, at opsnappe en Coureer med vigtige Depescher fra Storveziren til Hussein=Pascha, der fører Commanden i Rustschuk. Da General Kreutz vendte tilbage til Silistria, tog han Veien over TurtukalDen 1ste Juni om Morgenen stødte en Avantgarde, under Commando af Generalmajor Scheremetiew, imellem Elimil og Turksimil (vestlig for Turtukai), paa et tyrkiske Corps af 1000 Mand Cavallerie og noget Jnfanterie, som under Hussein=Paschas Commando var kommet fra Rustschuk, og angreb det. Fjenden blev uden Møje dreven tilbage, og tabte 250 Mand Døde og 117 Fanger, samt meget Bagage. Storvezierens opsnappede Breve til Hussein=Pascha indeholdt den Underretning, at den første havde i Sinde at bryde op over Praadi og Basardschik, for at undsætte Silistria. Reschid Pascha var virkeligen den 28de Mai brudt op med en Armee af 40,000 Mand, hvoraf 20 Regimenter regulært Infanterie og 6 Regimenter regulært Cavallerie udgjorde Kjernen fra Schumla imod Kosludschi, hvor General Roth havde 24 Batailloner og 36 Escadroner med sig, efterat han havde draget til sig en stor Deel af Fyrst Matadows Detaschement, som stod imellem ham og den Armee, der beleirede Silistria. Storvezieren, som fandt betydeligere Stridskræfter for sig, end han havde formodet, vovede ikke, at angribe General Roth, skjøndt han var ham langt overlegen i Troppetal. Han satte sig da, den 1ste Juni, i Marsch igjennem NewtschaDalen imod Pravadi, og besatte Højene ved Kerivna, lige overfor det Værk, som dækker Pravodi fra Schumla-Siden. Tyrkerne opkastede strax Batterier imod dette Kronværk, og beskjød det heftigt i flere Dage efter hinanden, men uden at kunne skræmme den tappre Besætning i Pravodi, der bestod af 6 Batailloner, under Generalmajor Kuprianows Commando. General Roth ansaa det for raadeligt, at forstærke ham med to Batailloner. Efterat den Høistcommanderende havde erholdt Underretning om disse Tildragelser, besluttede han strax med en Deel af sine Strids krafter at støde til General Roth, for at straffe Storvezieren for hans Forrovenhed, at ville maale sig i aaben Mark med en russisk Armee. Valget af den Vei, man skulde tage, var ikke ligegyldigt. Fra Silistria ere der ikke færre end fire Marscher paa den ligeste Vei til Egnen omkring Pravodi; derimod var Storherren kun een Marsch fjernet fra Schumla, hvorhen han useilbarligen vilde have vendt tilbage, dersom han havde faaet mindste Vink om vor Nærmelse. Det var derfor særdeles nødvendigt, at skjule vore Operationer for ham, om man end maatte udsætte sig for at gjøre een Marsch meer. Der blev besluttet, at tage Veien over Kaurza. De Tropper, som den Høistcommanderende tog med sig, bestod af 24 Batailloner, 24 Escadroner og et Kosakregiment. Gen. Krassowsky blev efterladt for Silistria, for at fortsætte Beleiringen af denne Fæstning med 27 Bat., 8 Escadroner og 3 Kosakregimenter. Den Høistcommanderende satte sig den 5te Juni i Marsch til Kutschuk=Kainardschi med Hovedcolonnen, bestaaende af 20 Batailloner, 16 Escadroner og et Kosakregiment. Den 6te kom han til Bairam=Purarii, og den 7de til Kaurza, hvor han forenede sig med Gen. Kreutz, der med en Colonne af 4 Batailloner og 8 Escadroner, som dækkede Hovedcolonnen hen imod Rasgrad, var rykket frem over Aflotar. Samme Dag blev Gen. Kreutmed en Avantgarde af 8 Escadroner pousseret til Kidschischilar. Jmidlertid vedlev Storvezieren, uophørligen at beskyde Kronværket, ved Pravodi. Gen. Roth forstærkede Besætningen i denne Stad endnu ved to Batailloner og nærmede sig endog selv til den med Hoved massen af sine Stridskræfter, idet han den 5te Juni marscherede fra Kosludschi til Eski=Arnautlar. Den 8de Juni rykkede den Høistcommanderende med Armeen til Kidschischillar og hans Avantgarde, til Milotsch. Den 9de kom Armeen til Tauschan=Kosludschi og Avantgarden til Jenuskiøi. I denne Leir blev det ikke tilladt at tænde Jld. Paa den anden Side lod General Roth Jlden brænde i sin Leir ved Eski=Arnautlar, og drog om Natten imellem den 9de og 10de Juni ligeledes imod Tauschan-Kosludschi, hvor hans Cavallerie indtraf den 10de aarle om Morgenen. Storvezierens Stilling var ene - og meget vanskeligen - tilgængelig igjennem det snevre Pas ved Newtscha. Det vilde have været uforsigtigt, at angribe ham igjennem dets eneste Udgang; om det endog var lykket os, at forcere det, saa vilde Storveziren, ikke desto mindre i al Tryghed kunnet trække sig tilbage over Markovtscha til Schumla, hvor han havde alle sine Proviant og Munitionsdepots. Disse Grunde bevægede den Høistcommanderende til at fortsætte sine Operationer mod Fjendens directe Communicationer. Den 10de Juni brød han op, i Spidsen for Grev Pahlens Corps, der bestod af de Tropper, som vare komne fra Silistria. General Kreuts Avantgarde traf ved Jenizabar paa nogle tyrkiske Cavalleriekorps, som den drev paa Flugten. Tyrkiskt Infanterie, der vilde formene dem Overgangen ved Bulaulik, fristede en lignende Skjebne; General Kreuz drog med sine Tropper over Bækken, og gjorde Front mod SchumlaAllerede ved Marschen til Madara var Storvezierens Stilling, bleven i høieste Grad betænkelig. De snævre Passer - hans Positions egentlige Styrke - vare ligesaa mange Skranker, som han selv ikke kunde overskride. Fra Kermina (hvor Storveziren, stod) føre kun tre Veie; den ene igjennem Byen Pravodi, som var i vor Vold; begge de andre over Newtscha og Tschirkowna, 1 som vi allerede havde spærret for ham. Jmidlertid havde ReschidPascha ikke mindste Anelse om, at det flod saa ilde med hans Sag. Efterat vi vare brudte op fra Silistria, var vor Marsch, bleven ham saa aldeles ubekjendt, at han ikke havde fjerneste Formodning derom; da der fra Schumla meldtes, at et russiske Troppekorps faaes paa Sletten for denne Fæstning, troede han, at det var General Roth, som med en Deel af sit Corps gjorde en Diversion til Fordeel for Pramod ; han besluttede, at ophæve denne Byes Beleiring, for at angribe General Roth og derefter ile Silistria til Hjelp. Derfor ophævede han sin Leir ved Keriwna den 10de Junii, og marscherede om Natten over Markowtscha af Tschirkowna. General Roth, som betimeligen var bleven underrettet om denne Marsch, brød op fra Tauschan=Koludschi, og forenede sig den 11te om Morgenen med Grev Pahlens Corps, saa at den ved Madara forsamlede Armee bestod at 44 Batailloner og 50 Eskadroner. Da General Orotschenko blev sendt ud for at recognoscere, styrtede Fienden ham imøde med talrige Infanterie- og Kavalleriemasser. Her var Storveziren, selv tilstæde med sin hele Armee, som han modigen lod rykke frem, for at bane sig Vei med Sværdet. En frygtelig Kamp begyndte, som varede i 4 Timer ; da maatte de Stridende formedelst Træthed gjøre en Pause. Tyrkerne trak sig tilbage og besatte en stærk Position. Den russiske General benyttede Fjendens nødtvungne Uvirksomhed til Dispositioner til et afgjørende Angreb; han lod de Tropper, der havde været med i Slaget, tildeels forstærkes, og sendte General Kreus Bistand. Kl. 5 om Aftenen rykkede den russiske Kolonne frem; Fjenden, som det Tab, han om Morgenen havde lidt, gjorde modløs, kunde nu ikke meere tvivle om, at han jo stod lige overfor Russernes Hovedarmee, og han var nu ikke saa heftig. Det første Skud fra et russiskt Batterie stak nogle af Fjendens Krudkarrer i Brand. Dette Tilfælde forfærdede Tyrkerne i høi Grad; de forlode deres Position og tra sig tilbage til Desilien. Dennes uformodede Spærring af Russerne opvakte den største Forvirring i dette Tilbagetog. Storvezieren selv tog Flugten, og maatte efterlade sit hele Artillerie og sin Bagage, endog sin Vogn, til Russerne. Hele hans adspredte Armee søgte at frelse Livet ved Flugt paa de Fodstier, der føre end i store Bjerge. Grev Pahlen forfulgte den flygtende Armee, hele Natten igjennem lige til Markowtscha. Saaledes endtes dette mærkværdige Slag, der tilintetgjorde Tyrkernes Armee. De tabte 40 Kanoner, 3 Mørsere, en stor Mængde Geværer og Krigsmunition, omtrent 1500 Mand, der gjordes til Fanger, og 5000, der dræbtes. De, som ved en tilsom Flugt undgik Død eller Fangenskab, ere uden Vaaben og uden Organisation. Vort Tab er 1500 Døde og 1000 Saarede: blandt de sidste ere Generalerne Otrotschenko og Glasenap.