Viborger Samler, 1842-10-22
The Standard af 14de Octbr. meddeler et Udtog af et Brev, der i største Skynding er skrevet den 27de Aug. d. er den Dag, da den sidste Overland Mailafgik fra Bombay. Brevets Forfatter er Major Messiter, af det 28de kgl. Jnfanterieregiment og Brevets Jndhold har paa ny, skjøndt kun for et Øieblik, fremkaldt Bekymring og Ængstelse for den anglo-indiske Hær i AfghanstanDet hedder nemlig i dette Brev: "Obersten for vort Regiment skal overtage Commanden over en Brigade; mig tilfalder altsaa Commandoen over Regimentet. Vi rykke ufortøvet i Felten. Særdeles nedslaaende og sørgelige Efterretninger ere ankomne fra det Jndre. Det 41de Regiment er nedsablet".... Standard gjør mange Undskyldninger for Publicationen af en saadan Efterretning, der maa vække Angst og Bekymring hos Mange, og hvis Bekræftelse eller Gjendrivelse ikke kan ventes førend den næste Overland Mails Ankomst. Standard omtaler derefter de Grunde, der tale for og imod Efterretningens Sandhed, og kommer derefter til det Resultat, at Brevets Concipist enten har været aldeles urigtig underrettet, eller at Fama har overdrevet de Kjendsgierninger, der ligge til Grund for Majorens Beretning. The Standard gjør fornemmelig opmærksom paa, at Brevconcipisten er bekjendt som en tapper, talentfuld og erfaren Mand, og at Fiendens numeriske Styrke langt overgaaer de engelske Stridskræfter; men da intet af Bombay-Bladene omtaler et lignende Uheld eller Nederlag, da der hverken hos Overmilitaircommanden, eller hos Directoriet for det ostindiske Compagnie er indløben nogen Beretning, der i fjerneste Maade kunde stadfæste Major Messiters Efterretning - saa maa man drage det i Brevet berettede sørgelige Factum i Tvivl, saa meget mere som "Børsenhalles Londonercorrespondent melder under 15de October, at den af Standard meddeelte Efterretning fra Bombay aldeles ikke finder nogen Tiltro i London, da der i London ere Breve fra Gouverneuren i Bombay, Sir Georg Arthur, hvilke Breve ere skrevne den 28de Aug. (altsaa een Dag nyere end MessitersBrev) og ikke med et eneste Ord berøre nogensomhelst sørgelig Begivenhed. – Saaledes nødes man da til at lægge særdeles Vægt paa den Omstændighed, at Major Messiter først for kort Tid siden, ja maaskee kun faa Timer for Postens Afgang, er ankommen til Bombay med sit Regiment fra det fjerne Sidney (Ny Holland), saa at hans Ukjendskab med Forholdene kunde forlede ham til i hans Oberst Udnævnelse til en Brigadecommando, og i hans egen Forfremmelse til Regimentscommandeur at finde en Bekræftelse paa ugunstige Rygter om de Tropper, der escortere Artillerieparken, hvilke Rygter maaskee netop ere fremkaldte ved et mislykket Angreb af Afghanerne paa den britiske Convoi. Leeds Mercur, vil vide, at man til næste Aar kan af direct Vei vente fra Danmark en meget stor Qvæg tilførsel, og at der allerede ere trufne Forholdsregler fortil denne Handelsgreens Fremme at organisere en Dampskibsfart imellem en schleswigsk, som og imellem en jydsk Havn og London eller Hull. Leeds Mercury mener, at paa denne Maade vil det fra Schleswig og Jylland til Hamborg forsendte Slagteqvæg størstedeels vandre til England, som den bedre Markedsplads. Striden og Fordeelagtigheden eller Ufordeelagtigheden. af den sidste, med Nordamerica afsluttede Tractat har atter i de engelske Blade fundet nye Næring ved en Tale, Featherstonhaugh har holdt i Cornvallshires polytechiske Selskab i Staden Falmouth. Denne Mand har tilligemed Oberst Mudge været sendt som kgl. britisk Commissair til America for at optage det omtvistede Terrain og om muligt udfinde den i Tractaten af 1783 angivne Grændse. Denne Mands fordeelagtige Dom om Tractaten fortjener desaarsag Opmærksomhed, og det er begribeligt, at Lord Ashburtons Forsvarere ikke lade denne Roes gaae unyttet hen; men med Ret udhæve ogsaa Lordens Modstandere, at den Mening, der næres af en Officiant, som kun har medvirket i en underordnet Stilling, kun forberedende og kun med Hensyn til en Deel af Tractaten, ei kan være af synderlig Vægt ved Bedømmelsen, af den afsluttede Tractat. Taleren yttrede, at de britiske Ministre stedse havde havt for Øiet under Underhandlingerne Storbritanniens Jnteresser og Ære. Derefter fortalte han, at han og hans Collega havde ved Undersøgelsen af Grændseterrainet fundet en Linie, som de maatte antage at være den ved Tractaten af 1783 omtalte Grændselinie, og hvilken Linie laae Syd for den Grændselinie, som de nordamericanske Stater reclamerede; at det imellem disse Linier liggende omtvistede Terrain ei alene har havt et betydeligt Omfang, men at ogsaa, saafremt man havde villet lade den americanske Grændselinie gielde som den rigtige, Communicationen imellem Canada og de øvrige britisk americanske Colonier vilde være bleven spærret for England: en Spærring, der aabenbar var stridende imod Tractaten af 1783. Under disse Omstændigheder havde den engelske Regjering kun Valget imellem tre Beslutninger. Enten kunde England paastaae sin Ret indtil det Yderste, hvilket da letteligen havde kunnet føre til en almindelig Krig, eller man kunde paa ny henvise Sagen tilVoldgiftskjendelse, eller endelig ved et Forlig eller Overeenskomst bilægge Sagen paa en mindelig Maade. Strax efter det nye Ministeriums Jndsættelse havde han (Featherstonhaugh) anbefalet Lord Aberdeen det sidste Alternativ til Antagelse, saa inderlig overbeviist endog han for sin Person var og Englands Ret til den af det fundne sydligere Grændselinie. Forliget var nu afsluttet, og naar man vilde abstrahere fra alle Partianskuelser, saa maatte man finde, at England ikke havde bragt for stort et Offer; thi de forenede Fristater havde opgivet deres hidtil med saa megen Haardnakkenhed forsvarede Fordringer; det omtvistede Territorium var saa meget som muligt deelt i to lige Halvdele; England var i Besiddelse af den Halvdeel, hvis Besiddelse var væsentlig nødvendig for dets Coloniers Vel, da den unddrager den frie Forbindelse imellem Colonierne fra alle fiendtlige Jndgreb og indrømmer Storbritannien alle militaire Positioner paa de Høider, paa hvilke Fristaterne gjorde Fordring. De forenede Stater havde man cederet den for disse vigtige, men for England ikke særdeles vigtige sydlige Halvdeel af Territoriet samt Skibsfarten paa St. John, hvilken Afstaaelse ingenlunde saaledes som man har paastaaet indrømmer Americanerne nogen udelukkende Ret til at befare hiin Strøm, ikke tilstaaer dem nogen større Ret for deres Flag end den hvoraf de hidtil have været i Besiddelse, men kun giver Beboerne af det til Floden grændsende Territorium Ret til at bringe deres Producter toldfrie til Markedet i New¬Brunswick til stor Fordeel for denne engelske Colonie. Til Slutning udhævede Featherstonhaugh den Fordeel for Storbritannien, at dette store Rige ved at ordne sine Forholde til de nordamericanske Stater saae sig istand til paa en mere afgjørende Maade at gjøre alle sine Rettigheder gieldende ligeover for de øvrige store europæiske Magter.