Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-02-11
Der meldes fra Rotterdam under 5te Februar: at en Storm, som varede 48 Timer, har sat de tre Fjerdedele af Staden under Vand. Den Skade, som er anrettet paa Tobak, Sukker, Bomuld og Kløverfrøe, er enorme. J de sidste to Dage er der ikke bleven tænkt paa Handelsforretninger. Flodden har den 3die Februar naaet en Høide paa de Hollandske Kyster, som overgaaer enhver anden som man hidintil kan erindre sig, det store Dige ved Helder har lidt en ubeskrivelig Skade, og et Brud blev kun forhindret ved det meest anstrængede Arbeide, og hvori heele Folkemængden maatte tage Deel. Et Batterie er næsten aldeles tilintetgjort: Men de sørgeligste Efterretninger lyde især fra Hamborg og Elbegnene. Paa den Holsteenske Side ere alle Diger brudte lige indtil Glückstadt. J Kirk vorder er Diget brudt igiennem og 1500 Tønder Land af Vierlænder Marsken ere blevne oversvømmede. Sørgelige ere de Klager at læse, som man hører fra Amtet Ritzebüttel: heele Landet blev sat under Vand; alle Pakhuse ere svømmede bort; Skibene ere enten kastede paa Strand eller aldeles bortrevne. Badehusene ved Curhaven ere blevne ødelagte. Man veed endnu ikke hvor stor Skade, der er anrettet paa Landet. Skrækkeligt have alle Egne lidt, som ligge langs med Elben; mange Huse ere blevne omstyrtede af Bølgerne; mange Mennesker og meget Qvæg ere druknede; man er endnu bestandigen beskiæftiget med at afhente Mennesker, som ere flygtede op paa deres Lofter." J de store Marskstrækninger ved Kirchverder er al Vintersæden bleven fordærvet, og Jorden gjort ubrugbar til Vaarsæden. Man kunde tydeligt see i Hamborg hvorledes Skibe fra Harburg søgte at redde Marsklands-Beboerne fra deres Huuse. Ulykken er i det Hele ikke saa meget bleven foraarsaget derved, at Digerne vare for svage, som derved at de vare for lave. Det er endnu ikke til at beregne hvor store Ødelæggelserne ere, dog veed man at de ere saa betydelige at Statskassen ikke formaaer at afhielpe den; men det Hamborgske Senat har nedsat en Kommission af 3 Senatorer for at indsamle frivillige Gaver til de Ulykkelige. Saadanne Ulykker kunne ikke blive uden Jndflydelse paa Kornpriserne, og man forventer i Hamborg at de ville stige betydeligt til Foraaret, hvilket ogsaa maae blive en naturlig Følge af de i fleere Maaneder vedvarende Regnskyld. Thi foruden de store Ødelæggelser, som ere blevne foraarsagede paa Vintersæden i de oversvømmede Egne, saa er det en gammel Erfaring, at naar Vinteren har været saa mild og dertil saa vaad, saa bliver ogsaa Markernes Dyrkning til Vaarsæden ufuldkommen formedelst den alt for store Fugtighed, og fordi Vandet har udfuget og bortsvømmet alle Giødningsdeele, hvilket især maae finde Sted i Biergegnene; dertil kommer at meget betydelige Kornforraad ere ødelagte, deels ved Oversvømmelse og deels ved Jldebrand. – Handelsbreve fra England vedblive at paastaae at der bliver foretaget en Forandring med Kornbillen, endskiøndt man nu i London lige for Parlamentets Aabning begynder ligesom at yttre Tvivl derom, men Kornforraadene i England skulle være saa svage, at man troer at der sikkert maae blive en stor Afsætning af Hvede og Byg til Foraaret. Desuden ere Udsigterne for næste Aars Høst i Holland selv meget slette; thi en stor Deel af Vintersæden kunde ikke bringes i Jorden formedelst det vaade Veirlig, og desuden staaer en Deel af de tilsaaede Marker bestandig under Vand; det samme finder Sted i mange Egne, ved Rhinen og paa andre Steder; desuagtet staaer Kornpriserne paa Fastlandet meget lave, og de ere ikke stegne i England; men man forklarer det første af Landmandens Trang til at sælge paa en Tid da Handelen endnu ikke ret er i Gang, og det sidste af at den Engelske Landmand skynder sig med at sælge inden Kornbillen lider en Forandring ved Parlamentets Aabning.