Berlingske Tidende, 1782-10-01
- Vore Forfædres Huusholding i de ældste Aarhundrede befordrede hine Tiders Velstand, lette Priser og Livets Beqvemmeligheder. De indskrænkede deres Begierligheder allene til deres Landsprodukter; de behøvede derfor gode Jndavlinger, eller gode Jndtægter af alle Slags Naturprodukter, og saa rede Penge. Og denne Pengemangel var det at tilskrive, at Jordegodser i denne Tidsalder overlodes til Brugelighed imod 10 pro Cent, eller, hvilket er det samme, at 1 Gyldens Jndtægt blev betalt og kjøbt med 10 Gyldens Værdie. J saadanne Tider svingede Kornprisen, sig ofte i saa Maaneder fra det ringeste til det høyeste, som f. Ex. i Aaret 1491 fra 4 til 60 Groschen. J Aaret 1605 blev den dobbelte Afgivt af Drikkevahre forhøyet til 40 Grofchen for hvert Fad, og Paalægget paa Viinen til 5 Gr. af Spanden; og i Aaret 1615 blev en overordentlig Kammerafgivt lagt paa alle inden og udenlandske Vahre, i Særdeleshed paa den, som forsendtes til Leipzig, i Henseende til hvilke der formedelst de Leipzigske Vahre blev truffet en billigere, Accord. Aaret 1624 blev der paa alle udestaaende Capitaler, i ligemaade Viin og Øl, ved Landskylden lagt Skat. Og Aar 1628 paafulgde den sidste almindelige Grundskat af samtlige skatskyldige og i Undersaatternes Eie værende Jorder, som hverken vare Lehngodser, eller hørde til geistlige Stiftelser, eller for Resten vare frie for Skat. Og dette Paalæg tiener for nærværende Tiid til en Rettesnor, og er paa alle følgende Landdage paa saadan Maade bleven vedtaget og confirmeret, at endog Grundenes Værdie ved Kiøb slutningerne i visse Maader derefter bedømmes. Endnu Aaret 1628 opkom Kiødskatten, da der maatte betales 1 Penge af Pundet: og 1641 blev Landaccisen til Lættelse: Krigscontributions Afgifterne, indført. J Anledning af dette Paalæg, som besværede Handelen, gjorde Hansestæderne eftertrykkelige Forestillinger, og der blev i Aaret 1658, i Henseende til de fremmede Kiøbmænd, som besøgte Leipziger, Messerne, truffet en billig Forening, hvorved Hansestæt dernes dernes Besværinger bleve afhiulpne. Vel vilde Churfyrsten, Johan Georg den Første, imodtage et Æqvivalent af 60000 Daler i Stedet for Land=Accisen, hvortil Stæderne vare villige; men Ridderskabet satte sig derimod, og denne Afgivt, som i visse Maader aldeles ikke var Handelen gunstig, vedblev. Jmidlertid er dog dens Forfatning, efter det første Begreb, ganske ligefrem og ukunstlet; en eeneste Sætning til 3 Penge af Dalere er dens hele Tarif, og ved Undersøgelsen selv ere ikke flere end 3 Generalregler. Men da der i den følgende Tiid uden Tvivl indsnege sig alleslags Misbrug ved samme, og de contribuerende bleve ofte meget vilkaarligen behandlede; saa blev, til disse Uordeners Afskaffelse, 1717 en egen Commission nedsat, for at undersøge somme. Man kunde den Tiid ikke treffe nogen Udkomme i Sagen; Besværingerne over Feylene ved Landaccisen kom 1764 atter i Bevægelse, og da Hs. nu regierende Churfyrstelige Durchlauchtighed besteg Thronen, saa var denne Sag een af de første Gienstande, hvorpaa Høystsamme rettede sin Opmærksomhed. Efterat de skadelige Paalæg, som under Administrationen vare blevne paalagte, vare ophævede, blev Revisionen af Land= og General=Accis=Told= og Skyts=Afgivterne overdraget en særdeles Commission. Denne Commission beskæftigede sig med denne overdragne Forretning indtiAaret 1773, arbeydede ogsaa imod alle Forhindringer, og var allerede kommen vidt dermed, da i Aaret 1773 i November Maaned, den almindelige Hoved=Casse blev oprettet, og iblandt andre ogsaa Generalaccisen, Told= og Skyts=Afgivterne inddragne til sammes Cognition. Og fra dette høye Collegium kan man altsaa i upaatvivlet god Udsigt forvente en lykkelig Ende paa dette Arbeyde. Disse vare de forskiellige Perioder af Landaccisen i Saxen. Angaaende derimod hvorledes den almindelige Consumtionsaceise er opkommen, maa vi anføre følgende: J Begyndelsen af dette Aarhundrede, da Saxen endnu stedse følede Saarene af den 30ve Aars Krig, da den havde opbragt store Summer, for at erlange den Polske Throne, og ved de Svenske Udpresninger i Aarene 1705 og 1706 mistet ikke mindre end 23 Millioner, og Kiernen af sit unge Mandskab, var samme aldeles sat ud af Stand til, at kunne tilveyebringe Stadens Fornødenheder efter den hidtil værende Indretningsmaade med Skatternes Paalæg og Hævelse. Kong Augustus den første fattede altsaa, for at lindre Folket Byrden af Skatterne, den Beslutning, efter sin Naboes, Kurfyrst Frederich Wilhelms af Brandenborg Exempel, at indføre den nye Afgivt, Generalaccisen, og lod dermed allerførst i Grevskabet Mansfeld 1701 giøre den første Prøve, fuldkommen efter de Brandenborgske Grundsætninger. Strax derpaa efter en god Fremgang kom i Aaret 1702 Stæderne Zwickau, Torgau, Oschatz, Meissen, Wurzen, Eylenburg, Grostenhavn og flere, og bade om General-Consumtionsaccisens Jndførelse, i Stedet for de hidtilværende ordinaire Skatter og Afgivter.