Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-01-21
Udenlandske Efterretninger. Jndholdet af den Latinske Tale, som Universitets Rector, Hr. D. og Prof. Hornemann holdt den 8de d. M. paa Universitetets øverste Høresal, ved Sørgehøitideligheden over Arveprinds Frederiks Død, var følgende: "efter at have viist, hvor hæderligt det er for Universitetets Lærere og Studerende, at det fra ældre Tider har været vore Kongers og Førsters Villie, at deres Minde efter Døden skulde ihukommes af og iblandt disse, søgte Taleren at vise den vigtige Hensigt af Mindehøitider, over Afdøde. Den bestaaer i at yttre Taknemmelighed for de modtagne Velgierninger og at opmuntre til Efterligning af deres Dyder. Denne Jdeegang banede Vei til Talens Hovedæmne, at yde Arveprindsens ædle og milde Dyder den fortjente Roes, og omtale nogle af hans vigtigste Velgjerninger mod Fædrenelandet og Universitetet. Prindsens Barndoms- og Ungdomsveileder og Ven var Geheimeraad Ove Høgh Guldberg. Selv fortrolig med Videnskaberne indgav han tidlig den unge Første Kierlighed til disse, og gjorde ham fortroelig med den Tanke: at ogsaa Førstens Levned ikke er fri for Menneskehedens almindelige Lod Gjenvordighed. Derved blev denne Første urokkeligere under de Gjenvordigheder, der tidlig mødte ham ved Jndtrædelsen paa den voxne Alders Bane. Han udmærkede sig stedse ved Fasthed i Caracteer, forenet med Blidhed, Naade og Gavmildhed, og ved fortrinligere Yndest for Videnskaberne, de ædlere Konster og disses Dyrkere. Mod sit elskede Fædreneland viste han den ædleste Opoffrelse af privat Fordeel for det almene Bedste ved Frasigelsen af sin personlige Ret til det Lübeckske Bispedomme, hvorved han befæstede Dannemarks Fred og Held. Af H. K. H. mange og vigtige Velgierninger mod Universitetet og dets Lærere nævnedes især følgende, frembragte ved hans Medvirkning: Meddelelsen af Ringen: merito, til den fortjente Ko for Ancher, Jacob Badens Udnævnelse til Professor eloqventin ved Kjøbenhavns Universitet; Stiftelsen af Stip. dom, reg, ved enkelte indbyrdes Sammenskud af de Kongel. Personer kort efter Arveprindsens Formæling; Communitetets og Regentsens nye forbedrede Indretning; det Astronomiske Observatoriums og den botaniske Hauges vigtige og heldige Forbedring; den nye Fødselstiftelses Oprettelse; og de Jægersprisiske Mindesmærker over fortjente Mænd, Frederiks eget Billede forestiltes hensat blandt de af ham hædrede Mænd, omringet, under landlige Fester, af Godsets glade Agerdyrkere, som han havde givet Velstand og Held. Mod Slutning ledtes Talen hen til moralske Betragtninger over det menneskelige Livs Ustadighed endog for de Ophøiede paa Jorden. Ogsaa deres Levned er ikke og kan ikke være fri for Bekymring, den gode Førstes saa meget mindre som hans Hjerte tager Deel i de Uheld, der kunne møde hans Undergivne i Krig og Fred; først i Graven finder Mennesket No. Fra Aandernes Verden skuende ned til os og til Rabolandet trindt omkring os, vil Frederik, Dannemark og Norges Ven glædes ved at see her i sit elskte Fædreneland Fredens Held vedvare og tiltage, hvilket han, blandt os nærværende, utrættet tog Deel i at befordre og at vedligeholde. Talen sluttedes med en Bøn for Kongen og det Kongelige Huus, og Tak til Forsynet for Dannemarks og Norges saa værdigen hævdede Fred og dets voxende Held under den viseste og mildeste Regjering. - Til Jndbydelsesskrivt tjente et af Hr. Prof. Thorlacius i elegiske Vers forfattet Latinsk Sørgeminde.