Aalborg Stiftstidende, 1834-02-15
Blandede Efterretninger. Regnskabet over Nationalbankens Jndtægter og Udgifter for Bankaaret fra 1ste August 1832 til 31te Juli 1833 er udkommet. Som man seer af samme, var den circulerende Seddelgjeld den 1ste August 1833 kun17211918 Rbd. 89 s. (1ste Aug. 1820 var den 23895236. Rbd. 33 s.) Den Nationalbanken ved Octroien paalagte Obligations-Gjeld er nu kun 2135820 Rbd. Det fundationsmæssige Kapital=Afdrag paa Finantsernes Reservefond i uopsigelige Obligationer (som oprindeligen var 7 Milioner Rbd.) var i det sidste Bankaar 335681 Rbd. 61. 3. og efter samtlige aarlige Afdrag rester nu kun 1333569 Rbd. 81 s. Sølv. Bankens Overskud i det sidste Bankaar var 602332 Rbd. 32 s. S. og T. Den 31te Juli 1818, ved Overgangen fra Rigsbank til Nationalbank, eiede Banken: Sølv Rbd. s. Sedl. Rbd. s. og d. 31te Juli 1833 3043440. 87. Altsaa mere 1212437. 43. mindre 2475777. 81. Sjette Aargangs første Hefte af Maanedsskrift for Litteratur aabnes med en Anmeldelse af Skriftet: Udvikling af den christelige Religions Troeslærdomme. For oplyste, men ulærde Christne. Af Tage Christian Müller (nu Biskop i Ribe Stift). Andet af Forfatteren gjennemseete Oplag. Odense 1832. Grunden til det bifald, hvormed dette Skrift er bleven modtaget i den danske Læseverden, da det i lidet over 3 Aar har oplevet et nyt Oplag, skyldes, efter Anmelderens Mening, ikke alene den opvaagnende Trang til at sysle med det, der er Gienstanden for de Christnes Tro, men tillige, den practiske Nytte, som det har forskaffet den heel Classe Læsere, hvortil Forfatteren rigtignok ikke erklærer at have taget Hensyn, nemlig saadanne, hvis Kald det er at undervise Andre, navnlig den voxne Ungdom, i de christelige Religionslærdomme. Til denne Anmeldelse, som ikke er sluttet i nærværende Hefte, har en af Redactionens Medlemmer knyttet nogle læseværdige Tillægsbetragtninger som Diævlelæren og Forsagelse af Diævelen. I den af Borgermesteren i Horsens, Hr. Overauditeur, Ræder, ved Raadstuesamlingen den 31te Decbr. 1833. Borgerskabet forelagte, og nu senere trykte, Udsigt over By sens occonomiske Tilstand samt Overblik af det sidste Aars Commune=Regnskaber forekomme adskillige, ogsaa for andre Byer interessante Notitser, som f. Ex. følgende. "Den vigtigste Reform som i den senere Tid er foretaget i Horsens er unægteligen Udskiftningen af Byens Jorder, paa Jndvaanernes eenstemmige Begjæring efter Overvindelsen af mangfoldige Vanskeligheder endeligen bevirket ved vor allernaadigste Konges umiddelbare Resolution. Udførelsen af dette Foretagende har kostet Jndvaanerne meget betydelige Summer, men de gavnlige Følger torde ogsaa være uberegnelige, hvor som selv det flygtigste Blik paa vore Marker vil overbevise Enhver. Saa fortræffeligt imidlertid Flere vide at behandle de dem tillagte nye Jorder, for at trække Nytte af dem, saalidet synes dog endnu Mængden at have fattet, hvorledes Kjøbstædjorder bør og kunne behandles. Sikkerligen vil dette med Tiden blive bedre, og Følgerne af Udskiftningen ville først da vise sig i deres hele Omfang. Hvad Kæmmerkassen angaaer, da har den ikke Grund til nogen Klage, eftersom den, uagtet den renoncerede paa den største Deel af Communejorderne, dog nu har en større aarlig Indtægt af Jorderne end tilforn. Saa rigeligt lønner det sig at løse Lænker, Med det indeværende Aar ere Havnens samtlige indvendige og meget vidtløftige Bolværker alle opførte af Nyt, Reden er bleven opmuddet og sælængt, en De af Havnehuset nyt opbygget, o. s. v. Skjøndt Arbeider af flere Slags forestaae, synes dog Havnen ikke længere at behøve dens hidtil havte Jndtægt af 3 til 4000 Rbd. aarligen, hvorfor det Kgl. General-Toldkammer= og CommerceCollegium ogsaa har givet Haab om, at Havnepengene til Fordeel for de Handlende og Søfarende inden føie Tid ville blive nedsatte." - J Afsnittet og Fattigskatten, der for 1834 er lignet med 4418 Rbd., siger Forf. Sin vigtigste Understøttelse tildeler Fattigvæsenet igjennem Arbeidsanstalten, en Anstalt, der er indrettet fornemmelig til Klædefabrik, og hvori Jngen imod sin Villie optages, naar han kan ernære sig uden Understøttelse af Fattigvæsenet, og som Enhver igjen kan forlade, saasnart han er istand til paa lovlig Maade at sørge for sig selv. Arbeidsanstalten er vel ingen billig Forsørgelsesmaade, men hvorledes skulle Personer, opvoxede i Lediggang, Betleri og Drukkenskab, letteligen forvandles til arbeidssomme Mennesker, der ved deres Hænders Gjerninger skulde være istand til at erhverve Livets Ophold, end- og blot for dem selv. Men er Anstalten i occonomisk Henseende maaskee ikke særdeles fordeelagtig, saa afgiver den den imod andre høist vigtige Fordele, idet den, naar forresten Politiet giør sin Pligt, væsentligen bidrager til at udrydde Løsgængeri og Betleri, idet den sikkrer enhver virkelig Trængende for ikke at blive udsat for Nød, idet den for Fattigvæsenets Bestyrere afgiver en Probeersteen, hvorefter de i de fleste Tilfælde kunne skjelne imellem den virkelige og den forstilte Trængende, og idet den atter herved giver Skatteyderne Tryghed for, deels at Jngen i Communen kan blive udsafor Mangel af Livets Fornødenheder, og deels for at deres Penge kun blive anvendte til sand Lindring af menneskeliNød og Elendighed, og ikke til Understøttelse af Lasten, Skulde der ikke ogsaa være Grund til at nære det Haab, at Fattigdom med Tiden vil blive meere sielden, jo mindre det ved Hielp af Arbeidsanstalten tillades Nogen fra Barns been af at øve sig i Betleri og Lediggang, og jo mere Udsigten ved det samme Middel betages de Dovne og de til Drukkenskab og andre Laster forfaldne Jndividuer i sin Tid at kunne føre et mageligt og forgfrit Liv paa Communen Bekostning: Allerede vor Arbeidsanstalt synes at bestyrke dette Haab.