JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Det Blaataarn, hvori Eleon. Christ. Ulfeldt sad fængslet, maa have været paa det gamle Kjøbenhavns Slot, hvor et Taarn af den Benævnelse tjente til Arrest for dem, som hørte Amtet eller Hoffet til (vid. Pontop. Orig. Hafn. Pag. 335.). Det synes ogsaa rimeligt, at det nuværende Blaataarn først blev brugt til Arrest, da Christian Vl. nedbrød Kjøbenhavns Slot, for at opbygge Christiansborg, og da er Stokhuset. ældre end Blaataarn, som Fængsel. Det er mærkeligt nok, at ingen af alle de Forfattere, der have beskrevet Kjøbenhavn, ligefra C. Pontoppidan indtil de Allernyeste, have givet os mindste Oplysning om, naar det nuværende Blaataarn egentligen er blevet opført. Alle lade de sig nøie med at fortælle, at dette Arresthuus er opkaldt efter et Fangetaarn paa det gamle Kjøbenhavns Slot, som førte hiint Navn. Spørgsmaalet bliver altsaa nu har Eleondre Ulfeld siddet paa Slottet saakaldte Blaataarn, eller i det nuværende Blaataarn, – Jndsenderen af ovenanførte Berigtigelse til den i Skilderiet No. 2. f. d. A. indførte Artikel, antager med alt for megen Bestemthed det første, og støtter sin Mening paa den Omstændighed, at paa den i Pontopp. Ong. Hafn, indførte Grundtegning af Kjøbenhavn, kort før Beleiringen, 1658, var det hele Stykke af Byen imellem Frederichsholmscanal og Philosophgangen, indtil det Kgl. Bryghuus, aaben Strand. - Men denne Omstændighed beviser dog i det Hele intet; thi efter Holberg (see Danm. Rig. Hist. T. 3. S. 687) blev Eleonora Ulfeld først den 8 Aug. 1663 ført til Blaataarn, men allerede 1660 befalede Frederik den Tredie, at den hele Strækning fra Hjørnet af Vandkonsten, langs med Kallebocanalen, lige ned til Langebro, skulde kaldes Frederiksholmscanal, og lod denne Strækning med stor Bekostning ved Dæmninger og Opfyldelse indtage inden for Stadens udvidede Volde, og Aar efter Aar bebygge. De tre Gader: Storm, Vigants- og Prindsensgaden blev i denne Konges og hans Efterfølgers Tid bebyggede. (S. Jonges Kbh. Beskr. S. 79.) Da man sandsynligviis allerførst begyndte med offentlige Bygninger, saa er der ingen Tvivl om, at Blaataarn var een af de første Bygninger, der opførtes paa den opfyldte Plads ved Langebro, under Frederik den Tredies Regjering; at det blev færdigt fra imellem 1660 til 1663, og at det blev udseet til Eleonora Ulfelds Arrest, ligesom det hos Holberg hedder (T. 3.), og i et Manuskript hedder det, at Otto Sperling blev d. 9 Maji 1664 bragt til det blaa Taarn. Til et Fangetaarn var Stedet saa meget mere beqvem, som det laae lige ved Vandet og indenfor Fæstningsværkerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
At der paa den bag Blaataarn liggende Steen staaer Christ. Ves Navnechiffre, beviser endnu ikke, at jo Taarnet allerede kan have været færdigt førend 1663, thi deels kan Stenen, som saa ofte er Tilfældet, være opsat senere, deels i et andet Øiemed end Bygningen oprindeligen havde. Anmelderen troer saaledes at have godtgjort, at det nuværende Blaataarn ret godt kan have været til førend 1663, da Eleonora Ulfeld blev arresteret. Hvad det Spørgsmaal angaaer, om det var dette Blaataarn, hvori E. Ulfeld, som hun selv bevidner, arbeidede paa det Alterklæde, hun forærede Mariboe Kloster, at hun tilbragte 23 Aar, saa, ei at tale om, at det Sagn, der nu i saa mange Aar er gaaet fra Mand til Mand, at Eleonpra har siddet der, maatte gjendrives ved antagelige Modgrunde, førend det saa ligefrem kan eller bør forkastes, maa her lægges Mærke til, at man finder hos Holberg (T. 3. S. 588): " hun intet andet Lys havde i sit Fængsel, end ovenfra et Vindue i Loftet, som man lukkede op for at lade Røgen gaae ud, efterdi der var intet Rør paa Kakkelovnen, hvilket ret godt kan passe paa Fængslerne i det nuværende Blaataarn, saaledes som dette var førend dets Forandring ved Til- og Ombygning 1802, da de vare næsten ganske mørke ligesom de forrige og nu ikke meere brugelige Arrester i Kielderen, som faae deres Lysning igjennem en liden Aabning med Jernstænger for. - Jøvrigt er det sandsynligt, at C. Ulfeld, først har siddet i det gamle Slots Blaataarn, og derfra er bleven forflyttet til det ved Langebro.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Anmelderen har sagt, at dette Blaataarn har arvet sit Navn efter et andet Taarn af samme Navn paa det gamle Steilborg Slot. At Slottet i Almindelighed kaldtes ligefrem Kjøbenhavns Slot, er vist, men Stegel eller Steilborg, var dog dets første og ældste Navn fra Absalons Tid af, og da den søndre Deel af denne ældgamle Kongeborg, blev staaende lige indtil 17731, eller det Heles Nedbrydelse (see Jonges Kbhavns Beskrivelse, S. 412), saa kunde man med saa meget større Grund sige, at det gamle Blaataarn fandtes paa Steilborg Slot, som dette Taarn allerede omtales i Christian den Andens Breve. Læseren vil tilgive denne Udførlighed angaaende en Gienstand af saa tilsyneladende Ubetydelighed. Men man betænke, at det er en vigtig Bygnings hidtil ubekiendte Oprindelse, som Talen her er om, og at det næsten er utilgiveligt, at være født og opdraget i en Stad, der dog just ikke er saa meget gammel, uden at vide, i hvilken Tid en saadan Bygning egentligen er opført, eller at være i Tvivl om, hvor en saa historisk mærkværdig og ved sine Hændelser saa høist interessant Person, som Elconora Ulfeld, har tilbragt 23 Aar i Fangenskab. De Lærde bryde deres Hoved med at udfinde en forslidt Jndskrivt paa Liig stenen over en Person, om hvem der maaskee ikke kan siges andet, end at han fødtes, levede og døde, man undersøger gamle ægyptiske, græske og romerske Mindemærker - men det, som ligger os selv og vor Nationalhistorie nærmest, er os ofte ganske ligegyldigt. Vi have Statistiker i flere Bind, vor Ungdom kan fortælle os, hvor mange Jndbyggere Seringapatnam har, men spørger man den hvor mange Jndbyggere har Kjøbenhavn, saa veed den ikke, om den skal svare 100,000, eller 110,000, eller 120,000 – Som det er i Statistiken, saaledes er det i mange andre Deele. Vore offentlige Tidender, som i denne Tid ivrigen kappes om at bringe os Nyheder saa friske og varmbagte, som den pluskjæftede Fama udblæser dem, kunne fortælle os syv lange og syv brede om, naar Napoleon staaer op og lægger sig paa St. Helena, naar han har Snue og naar han mangler Brænde, naar en Storsultaninde har gjort Barsel, og naar Keiseren af Hayti har givet et Hofbal, men om det, der foregaaer ligefor vore Øine paa vore Gader og Stræder, det tie de, og det gaaer os med vore Nyheder, som med vor Uld, før vi kunne nytte dem maa de først gjøre en Reise til Tydskland, og forskrives derfra tilbage. Næsten skulde man troe, at de Stykker, Fama blæser paa sin uhyre Trompet, tage sig, ligesom al blæsende Musik, bedre ud i en lang Frastand, end i Nærheden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Om Klædefabricationen i Danmark. At Fabrikers og Manufacturers tilbørlige Drift, er en sand Veigierning og Jndtægtskilde for et Land, det er en almindelig antaget og beviist Sætning, og en Ulykke bliver det altid for et Land, naar det udfører sine egne Producter raae, og igjen indfører dem forædlede ved Udlændingens Flid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Medens Arbeidsdygtige hjemme hendysses i Dovenskab og Ørkesløshed, strømmer Sølvet og Producter af Sølvværd, ud af Landet for Artikler, som vi gjerne kunde undvære, eller i det Mindste selv forfærdige. Saadan Handel kan ikke andet end være ødelæggende for Landet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Endnu meere krænkende er det for enhver Patriot, at see, at vi f. Ex. udføre vor indenlandske Uld, og indfører fremmed Klæde, og det saameget mere, som Forholdet i denne Handel bliver omtrent som følgende. Sæt, at man udfører blot f. Ex. 10,000 Pd. jydsk Uld, og faaer, efter nuværende Priis, omtrent 12 s. Bco. pr. Pd. udgjør og Bcomk. Bcomk. 10,000 Al. Klæde (udenlandsk), som heraf kunde forfærdiges, bliver indført til 3 Mk. 8 s. Bco. pr. Al. Heraf faaer Kongens Kasse. Told, circa 12 pCt. . . .(Naar paa Tolbodauct, udenlandsk Klæde er bleven tilslagen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Jndforskriveren for 1/4 af Klædernes Værdie, eller til noget over det Halve, saa kan man antage 12 pCt. istedet for 30 af det fulde Værd.) Landet taber da virkeligen ved denne Handel pr. Saldo. 23300 Ballance Bcomk. 35,000. 35000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Jndenlands fra kunde vi forskaffe os næsten alt hvad vi behøve til godt Klædes Forfærdigelse, nemlig Machinerne, og Jnventarium til Fabricationen forfærdiges her. Hvad Ulden angaaer, da kan den indenlandske bruges, saavel til Mellem klæder, som til temmelig fine, f. Ex. jydsk Uld.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Spansk Raceuld, som er forplantet i de fleste Danske Provindser, og endelig naturlig Holsteensk, Fyensk og Siellandsk. Endvidere, Rocolie, Marv olie eller Fidt, saaog Fiske og Hornliim. Kardeboller til Appreturen voxe ogsaa her. Overskierersaxe indforskrives nu, men forfærdiges ogsaa her, saavelsom Prespapirene. Heraf sees, at Landet ei er ubeqvemt til saadanne Fabrikers Drift, saameget mere, som der gives Arbeidere nok blandt den lave Klasse, der langt hellere burde fortjene deres Brød ved Fabrikerne (naar disse vare i god Drift), end ligge Staden til Byrde, ved at trække Fattigvæsenets Almisse, uden at bestille noget. Vi behøve kun at gaae tilbage til Krigens Tid, hvormegen Gavn blev ikke dengang stiftet ved vore Klædefabriker!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Da Handelen med Udlandet var os afskaaren eller vanskeliggjort, bleve vi forsynede med Livets Nødvendighed, Klæde, til een efter vor maadelige Cours, billig Priis. Armeen klædtes, og saavel Danmark som Norge følte Gavnet af, at Regjeringen havde bidraget saa meget til at ophielpe Jndustrien, deels ved de vise Opfordringer, som Hs. Maj. d. 14 Oct. 1808, gjorde til sine Undersaattere, for at opmuntre samme til Fabrikers og Manufacturers Anlæg, deels ogsaa ved den store Lettelse, Fabrikanterne fik, ved den gjennem Commerce-Collegiet foranstaltede vise Jndretning, at mechaniske Redskaber for Kgl. Regning bleve forfærdigede og overladte, mod en vis Afbetaling, til de Fabrikantere, som ønskede at benytte disse Machiner. Man saae og da aarligen nye Fabriker at anlægges, og de dengang værende Væve stoles Antal var næsten steget til 490 Stole i Aarene 1813 og i en Deel af 1814. Efter denne Tid rammede adskillige Uheld vort Fabrikvæsen, hvoriblandt kan regnes, at da Fabrikanterne i Krigens Tid havde leveret betydeligt Klæde til Armeens Brug, foraarsagede Nødvendigheden af at modtage i fuld Betaling, Bons og Committeesedler, som kun faa Fabricanter havde Raad til at lade ligge, en Dimination af 20 til 40 pCt. - mod Contant – naar de strax skulde sælges. Just paa denne Tid udkom 8 pCt. Afgiften af Vare, samt Jldsteds- og Mobilie=Skatten, hvilke sidste, formedelst det store Locale, som behøves, vare især trykkende for Klædefabrikanten. Freden kom, og dens Jndflydelse paa Fabrikerne var ei gavnlig, da udenlandske Klæders Jndførsel blev tilladt, ihvorvel under Betingelse af at erlægge en vis Told. Det blev mueligt, med Fordeel at indforskrive fremmed Klæde, som formedelst Coursens Dalen blev lettere end vort eget. Kiøbenhavn lev altsaa snart opfyldt med udenlandsk Klæde, og vore egne Fabriker solgte med Tab og maatte Fandse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Jndtil nu existerer Jndførselen af udenlandsk Klæde, hvilket kan ansees som een af de betydelige Aarsager til vore egne Fabrikers Ruin, da Tolden, som erlægges, i Almindelighed, ei er betydelig, og der i flere Stæder i Udlandet godtgjøres Fabrikanterne 10 pCt. Udførsels Præmie. Endelig have vore indenlandske Fabriker, vor ustadige Pengecours at kjæmpe imod, da Priserne paa raae Materialier, saavelsom og paa Klædet, temmelig bestemt stige og falde i samme Forhold, som Vexelcoursen, hvorved Udlændingen intet vover, da han lader sig betale i Sølv; desuden kan den, som indforskriver, passe sit Snit ved Coursen, naar denne er lav. Hvormeget Klæde kan der desuden - da ingen menneskelig Jndretning er fuldkommen, ikke blive indsmuglet fra Udlandet? J Holsteen findes næsten intet andet end udenlandsk Klæde, og er alt Klæde hvad der i denne Provinds, eller i Jylland, er indført, fortoldet? At af Holsteens Forsyning med Klæde, Hamborg eller Tydskland, og ikke Danmark, trækker Fordeel, synes i det mindste rimeligt. Selv i Kjøbenhavn har man jo flere Gange confiskeret ufortoldede Klæder, og har man da faaet fat paa Alt? Baade i England og Frankerig er udenlandsk Klæde paa det strængeste forbuden at indføres, for at ophielpe den indenlandske Jndustrie; i Sverrig er samme Forbud i Kraft. Man har derfor Grund til at haabe, at ogsaa Danmark snart maatte see sig befriet fra den Tribut, vi yde Udlændingen, i det vi kjøbe hans Klæde, som vi selv kunde forfærdige. - Jndvender man, at Udlændingen sælger sine Varer lettere, og at man kjøber, hvor man faaer bedst Kjøb, saa svares: at i Førstningen Udlændingen ikke bryder sig om, at undersælge vore Fabrikantere, men naar disse først ere ruinerede, vil han snart foreskrive os andre Varepriser, hvilke Borgeren da vil komme til at betale; thi er Concurrencen engang borte, saa ere vi da ganske i Udlændingens Vold. Derimod, naar udenlandsk Klæde er forbuden at indføres, saa behøve vi ei at frygte for, at Priserne skulde desaarsag stige, thi der bliver da bestandig en Kappelyst blandt Fabrikanterne indbyrdes, og den, der forfærdiger de bedste Varer til billigste Priser, vil blive søgt fremfor den, som producerer mindre gode Vare. Endelig, er det ikke enhver Patriots Pligt, heller at favprisere den indenlandske end den udenlandske Fabrikflid, om det endog skulde skee med en liden Opofrelse? Den første og temmelig vigtige Hindring for vor indenlandske Fabrikflid er her anført, imidlertid gives der udnu flere Aarsager, som vi nu komme til.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Som ufordeelagtig for vore private Fabriker maae det ansees: 1) At de Kongelige Fabriker, paa Usserød og Brønsholmsdahl vedblive at drives, og at man der ei alene er i fuld Beskjeftigelse med at forfærdige Klæde til Militairets Brug, men endogsaa betydelige Partier af Klæder til Salg. Mange, og det næsten de fleste private, Fabrikantere have Beholdninger af Klæde, som de ei kunne sælge, og det naturligt, jo flere Vare der blive sammeddyngede, jo vanskeligere bliver det at finde Afsætning. J Aaret 1814 blev f. Ex. paa de Kgl. Fabriker forfærdiget 1500 Stkr. Klæde a 60 Al., som solgtes til Private (hvoriblandt og til Fabrikantere, for 21 a 24 Rbmk. pr. Al. paa en Tid, da jydsk Uld betaltes med 12 Rbmk. pr. Pd. - Stadens Beholdning af Klæde blev paa denne Maade forøget med 90,000 Al. Klæde, som underhaanden bleve solgte til Priser, hvorved der neppe synes at kunne være vundet meget. At Fabrikanten lider Afbræk ved hiin Forøgelse af den sælgelige Klædemasse, synes vist, og et Spørgsmaal bliver det, om Staten, vinder ved at lade forfærdige Klæde til Salg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Omkostningerne ved den Kgl. Klædefabrik paa Usserød, ere ei ubetydelige, da ugentlig 6 a 8000 Rbd. skulle medgaae alene til at bestride de løbende Udgifter ved Arbeidslønnen, ei at regne Uld indkjøbet. Ved en nøiagtig Balance-Opgiørelse bliver at tilføie følgende Udgifter eller faste Omkostninger: Renterne af den i Værket staaende Capital, Renter af Pengene, som medgaae til Fabricationen, fra den Tid Ulden kjøbes, til Klædet bliver solgt og betalt, Bygningernes Reparation, samt Pleieanstalton, Directionens Lønning, Administrationen af forskjellige Mestere, betydelig Kjørsel, Transport af Materialierne fra Kjøbenhavn, Machinernes Drift med Haandkraft eller Hestekraft endeel af Aaret, naar Vandet udebliver. Contoirhold, hvortil mange Skriverfolk, Casserer, Pakhuusforvalter &c. &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Det fortjente sikkerligen den nøiagtigste Overveielse, om det ikke baade vilde være langt nyttigere, og tillige mere besparende for Kongens Kasse, om det til Militairets Brug fornødne Qvantum Klæde blev besørget leveret af private Fabrikantere, og al Fabrikdrift for Kongelig Regning nedlagt. 2) Er Pengevæsenets Ustadighed saavel hinderligt for Fabrikanten som for Kjøbmanden, og den deraf flydende konstige eller naturlige Pengemangel og høje Disconto, er alt for overdreven, for at samme kunne udbringes ved Fabricationen, og næsten enhver foretrækker nu for Tiden at anvende sin Formue paa andre Veie, end den hæderligste og gavnligste af alle, til nyttige Fabrik= og Jndustrie=Anlæg. Uldens og øvrige raae Materialiers Priis retter sig efter Vexelcoursen. Sæt at Fabrikanten har gjort Jndkjøb af Uld til en Cours af 700 pCt. forrige Aar. Til Klædets Forfærdigelse medgaaer circa 6 Maaneder, og saa kommer det endda an paa, naar samme kan blive solgt. dette Mellemrum falder Coursen til 400 pCt. Herved lider altsaa Fabrikanten et Tab, som den undgaaer, der har sat stille med sine Penge. Fabrikanten er altsaa i en værre Stilling end Kjøbmanden, thi om denne kjøber Vare til en høi Cours, kan han strax sælge samme, for at undgaae Tab ved Coursen. Derimod, har Fabrikanten indkjøbt raae Materialier, da kan han ei afhænde disse, førend efter det Tidsrums Forløb, som medgaaer til Fabrikationen, og det kommer endda an paa, om Conjuncturerne ikke ganske forhindre Afsætningen. Da Crediten reent er forsvunden, og Fabrikanten maa betale alt contant, bliver det saameget mere trykkende for ham, at lade sine Capitaler staae saa lang Tid, deels i Fabricationen, deels inden Klæderne kunne blive solgte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
J Udlandet, f. Ex. i Frankerig, har Fabrikanten mange Lettelser, som vi her maa savne, da Crediten er svækket. Af Uldhandlerne kjøbes der Ulden paa 12 a 18 Maaneders Credit, hvilken ogsaa tilstaaes for Farvningen. Fabrikanten har altsaa kun Arbeidslønnen at betale contant. Klæde handelen mellem Kræmmeren og Fabrikanten lettes ogsaa, da den første, i Almindelighed, betaler med flere Maaneders Vexler, Anfordringer eller Reverser, hvilket ere lovlige antagne Betalingsmidler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Den Bankeur, som er i Mellemregning med Fabrikanten, besørger denne i Almindelighed de til de løbende Udgifter medgaaende Contanter, og beregner sig selv ubetydelig Provision for Uleiligheden, han har med at forhandle eller indkaffere de Vexler, som Fabrikanten tilstiller ham. Kunde en lignende Handelsmaade finde Sted hos os, og det blev den Handlende, saavelsom Fabrikanten, tilladt, at betjene sig af den Rettighed, at udstæde eller lade trække flere Maaneders Vexler paa sig, eller og hielpe sig med Anfordringer og Reverser, da vilde det vist formere og bringe Liv i Handelen, og tilintetgjøre for endeel Pengetrang og høi Disconto.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Jndenlandske Efterretninger. Eierne af Stedet Ratzenborg, eller det saakaldte gamle Pesthuus, her ved Stadens Vester fælled, have fattet den heldige Jdee, at lade deres deri anlagde Lysestøberie drive paa samme Maade, som de paa Christiansfeld, ved Folk, der ere oplærte paa det sidste Sted. De Lys, som de levere, ere, som Anmelderen af egen Erfaring kan bevidne, i alle Henseender saa gode, som de saakaldte Christiansfelder. Anmelderen har selv prøvet dem, og befundet, at de brænde baade klart og stadigt. Tællen er saaledes behandlet, at Lysene baade vinde derved i Drøihed og Klarhed i Branden, og, da de tillige ere fuldvægtige, saa vil ingen finde det ubilligt, at Prisen for det første er bestemt til 4 Rbmk. 8 s. for Pundet. Spede= og Natlys sælges til sædvanlig Priis. Til Forsendelse kunne de ogsaa faaes i Casser paa 2 a 3 Lispund. De udsælges i større og mindre Partier i Brolæggerstræde No. 79. En Sammenligning imellem Laugenes Jnteressentere, Mestere og Svende i Aaret 1816 og i Aaret 1817 viser, at i det sidste Aar Tallet, af Mestere i følgende Lauge er aftaget saaledes: af Bogbindere vare i særre, Bødkere 3, Dugmagere 12. Grov- og Kleinsmede 1, Guldsmede, 3, Hjulmænd 2, Lygtemagere 1, Malere 2, Naale magere 2, Nagelsmede 1, Posementmagere 1, Remmesnidere og Sadelmagere 1, Silke-, Ulden og Lærredskræmmere 26, Skippere 20, Skrædere. 7, Slagtere 4, Snedkere 97, Stolemagere 4, Tømmermestere 3, Uhrmagere 2, Urtekræmmere 4, Viinhandlere 3. - De Lauge, som have tiltaget i Tallet, vare nemlig: Garverne, som vare 1 flere af, Glarmestere 1, Handskemagere 1, Kobbersmede 1, Malere 2, Møllere 1, Skomagere 13, Vognmænd 31. - De øvrige, som ikke ere anførte her, bestaae endnu af samme Antal Medlemmer, som i Aaret 1816. J det Hele tælle nu Laugene kun 3816 Jnteressentere og Mestere, istedetfor at de 1816 talte 3897, altsaa 81 færre. Regner man de hos dem i Arbeide og Tjeneste værende Spende og Drenge, samt andre aparte faste Arbeidere med, saa har den arbeidende Classe i Kjøbenhavn, i det Hele, formindsket sig fra 12,017 til 11, 146, altsaa 871, en Formindskelse, der viser, at Jndustrien er gaaet tilbage, istedet for fremad. Gjennemgaaer man imidlertid med Opmærksomhed den Af- og Tiltagen, som Listerne fremvise, saa finder man, at de Lauge, der have meest aftaget, ere de, der virkeligen havde for mange Medlemmer, f. Ex. Silke=, Ulden- og Lærredskræmmere, Snedkere o. s. v., hvis Tal saa uforholdsmæssigen var voxet under Krigen. Derimod vare af Vognmænd indtil forrige Aar virkeligen alt for faa, nemlig 21, hvortil Aarsagen var, at Forringen under Krigen var saa dyr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Nyborg, den 7 Jan. Formedelst stormende Veir og lavt Vande afgik Brev- og Pakkeposten først fra Slibshavn i Mandags Morges. Jgaar afgik en Smakke med nogle enkelte Reisende og 24 Stkr. Kreature. J Morges var Slibshavn tilpakket med Driviis, og ingen Fart kan derfra indtil videre skee med Smakke. - Den 9 Jan. Den forventede Kjøbenhavns Post vil ved nærværende Vind og Veir neppe kunne komme hertil, hverken idag eller imorgen, da hele Sjællands Kysten, Korsøers Havn indbegreben, er, formedelst den vestlige Vind, tilsat med Driviis, hvorover ingen Smakke kan komme ud, og til at afbenytte Jisbaade, blæser det tildeels for stærkt. Kl. 12 Middag skrives dette, og endnu er ingen hverken større eller mindre Fartøier at see fra Sjælland. Hamborger Brevpost afgik i Morges Kl. 7 fra Knudshoved med Jisbaad. Den ventes at kunne naae Sprogøe til i Eftermiddag.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Da Slibshavn nu ogsaa er fuldpakket med Jis, saa har Man, for at gjøre alt Mueligt til Over fartens Fremme, idag begyndt paa at brække Jsen i Havnen ind til Skibsbroen, for at forsøge Fart herfra med Smakkerne, naar Korsøer Havn igjen bliver aaben og Vinterfølgerne ville tillade det. – E. Sk. Efterat Brevet var sluttet, er følgende Forandring skeet. Jsen er nu, Aften Kl. 4, gjennembrudt og altsaa Seilads med Smakker fra Skibsbroen gjørlig. Formedelst at Vinden er gaaet noget sydlig, har en Jisbaad fundet Leilighed til at afgaae fra Halskov Rev, formodentlig med Kjøbenhavns Brevpost. Baaden er i dette Øieblik Knudshoved nær paa 3/4 Miil, og der tvivles ikke om, at den jo naaer Landet. Fra Telegrafen meldes og nu, at Hamborger=Posten, som afgik herfra i Morges, naaede Halskov Rev Kl. imellem 11 og 12 Middag. - Den 11 Jan. J afvigte Uge er ingen strømtoldpligtige Skibe passerede Storebelt. Søndag og Mandag var Vinden Syd og Sydost med Strøm, fra Syd. Det Øvrige af Ugen afvexlende mellem Sydost ret omgaaende til Nordvest med Strøm fra Nord. Af og til opdages Driviis i Beltet; men formedelst det milde Veir er samme meget svækket og derfor ei til Hinder for Seiladsen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Det stærke Tøeveir vedvarer endnu med daglig Regn og Slud, som snart vil gjøre Veir ne ufremkommelige. Aaen her ved Odense er oversteget sine Bredder; men Gud skee lov, at Oversvømmelsen kun strækker sig til den saakaldte Filosophgang og omliggende Enge, hvorved begge Aarenderne ere sammenfludte og danne en lille Søe. (S. Bl.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Aarhuus. Jfølge Breve fra Kjøbenhavn skal Skipper Anders Søe fra Aalborg være forliist paa Sjællands Kyst og Vraget drevet iland i Norge. Han var fragtet fra Løgstøer til Kjøbenhavn for Grosserer Vibroe, havde forliist flere Gange, men denne blev den sidste. Passagerer og Mandskab ere alle omkomne. (Aarhuus Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-01-17
Viborg, d. 10 Jan. Den stærke Frost har i Mandags forandret sig til stærk Toe, der med noget Nattefrost har vedvaret siden og borttaget meget af Sneen.