Københavns Adresseavis, 1762-10-15
Vexel=Rente regnes fra Forfalds=Dagen Een Pro Centmaanedtlig, det er foruden Vexelens Lage, som maae betales eftersom Coursen er paa Betalings Stedet af Udenlands Vexler, og den Lagie maae den, der kiøber Vexler til Holland, Frankerig a. betale. Herforuden Vexelens Summa, og naar den bliver protesteret: Endnu skal betales Provision, Postpenge, Protest, hvortil en halv pro Cent af smaa Summer ikke forslaaer. Nok, alting skal skadesløs betales. Dog gotgiøres ikke Vexel=Rente længer, end til Dom er gaaet i Sagen, og i det længste ey længer end i det første Aar, da Processen bør være endt; thi ellers, naar der var at betale af, skulde vel Creditor gjerne see, at det varede længer, naar han kunde faae 12 pro Cent af sine Penge aarlig, og alle Omkostninger skadesløs. Vexler og Vexel=Penge, som ere i sin Cours, maae ey med Arrest belegges, hvem de og tilhører, om det end var Landets Fienders Penge i Krigs=Tid. Det er at forstaae om de Vexel=Penge, som skal transporteres, og ere fra fremmede Steder indkomne, at sendes ud til et andet fremmet Rige; men om en Dansk var en af Landets Fiender, Penge skyldig, havde han i Feyde=Tid ey nødig at give ham Vexel, med mindre at hans Negotie ikke paa anden Maade kunde conserveres; ligesom om en Summa Penge udenlands fra blev her indsendt ved Vexel til en Mand, som enten havde arvet dem, eller havde dem til gode, og samme Penge skulde blive her, saa maatte jeg, naar han var min Debitor, arrestere dem, dog ikke førend de vare betalte til ham; thi ellers extraderede han ikke Vexelen, og der blev saa ingen Penge betalte. Men saasnart de vare i hans Hænder, maatte de arresteres, og kunde ikke være frie, fordi der var intet Advis=Brev, at de skulde remitteres andensteds hen. - Moratorium frier ikke for Vexlers Betaling, saa fremt han er enten Trassant eller Acceptant; Men naar Vexler trekkes paa ham, har han ey Behov at acceptere dem, uden for at faae Credit, som saadanne ey nyder uden paa Vexel. - Naar nu baade Trassant og Acceptant ere saa haardt forbundne, saa er ligesaa Tredie Mand, som Pengene betales til, under lige Ret forbunden, om Vexelen er ham crediteret enten til hans Reyse eller Negotie at fortsette, saafremt han ikke holder Rigtighed med sin Creditor. Thi med den samme Force han tog Pengene, bør han og betale, og det ham overbevises at være crediteret ved Vexel, bør han og betale efter Vexel Ret. Cabala eller Jødernes geheime Videnskab. Møderne paastaae at denne Cabala eller høye Videnskab længe for Jernsalems Forstyrrelse allerede har været bekiendt, og at den samme af en vis Rabbiner ved Navn Simmeon Benjohai allerførst er opfundet og sammensat, hvilken siden udi en egen Bog, som paa Hebraisk kaldes Zaar, fra først til sidst har optegnet og beskrevet den hele Cabala. Denne Bog Zoar er i saa mørke og forblummede Tallemaader forfattet, at den uden de Commentarier el ler Udlegninger som andre Rabbiner efterhaanden derom har udgivet, umuelig af noget Menneske kand forstaaes; Hebræerne foregive ellers, at den ved Tidens Længde var tabt og bortkommen, og ikke førend lang Tid efter Jern salems Forstyrrelse igien fundet udi en Hule i en Klippe. Jmidlertid er denne Cabala en særdeles høy og ædel Viidenskab, som igiennem gandske lette Veye fører Mennesket til den allerdybeste Sandheds Kundskab. Den er derfor saa meget meere nødvendig, saasom den hellige Skrift, uden den, ikke var at skille fra andre Profan eller verdslige Bøger. Cabalisterne inddeles gemeenlig i 5 Classer. Den første beflitter sig paa at udforske Naturen med alle sine Hemmeligheder, som samtlig udi det Hebraiske Alphabets Bogstaver er indfattet og begrebet, og er det som ellers kaldes den naturlige Cabala. Den anden Classe bestaaer at dem som udstudere den Sammenbinding og Underkastelse (subordination som Gud har stiftet og sat imellem og iblandt alle Creature, ved hvilken Videnskab de med alle disse skabte Tings adskillige Sammenføyelse og af Skaberen selv forordnede foranderlige Samling, ere gode for at giøre Miraler og underlige Gierninger. Den tredie er den allerfuldkommenste, og befatter det Slags dybsindige Cabalister i sig, som sige at det er ikke nok at Sielen allene arbeyder og altid er beskeftiget med de himmelske Sandheders vigtige Betragtning og Undersøgning, men forlange at Sindet og Legemet skal giøre det samme. Den fierde kaldes den astrologiske Cabala, som tilskriver Stierner, Planeter a. og i Særdeleshed Maanen, store Jnfluencer. Den femte Classe er hos ærlige Folk ilde udraabt, i Henseende til at de fleste har dem fortænkt for Troldom; ikke desto mindre legger Jøderne frem for andre Nationer sig meget sterk derefter og studerer denne Videnskab med stor Jver. skal rette sig efter. Herudi bestaaer da egentlig den saa kaldede Cabala. Jeg for min Deel finder den fuld af høye Ting, og formedelst dens herlige og fortreffelige Inventioner fast forunderlig, desuagtet holder jeg det dog for raadeligst, ved at vogte sig, ikke at forstige sig eller at gaae for vidt derudi, saasom ofte med at ville udgrunde alt for høye og vigtige Hemmeligheder, Hiernen og Forstanden kand blive saa forrykt og forvirret at man tilsidst ikke selv veed, hvad man Solelysningens Forskiel. Saa mange 15 Grader den ene Plads ligger østerligere, end den anden, saa mange Timer tidligere faaer den Lyset, saavidt Ledningens Høyde det tillader; og saa mange 15 Grader den ligger vestligere, saa mange Timer sildigere faaer den Lyset. Om end nogle Steder langt Nord eller Sønder paa, kort før eller efter Soelhvervet, faaer Lyset sildigere paa eet Sted, som ligger østligere, saa varer dog sligt kun stakket, og foraarsages af Ledinge=Høydens Ulighed. Det følger af Solens Omgang, at naar man paa eet Sted har Nat, er paa et andet Sted Dag, og at hvert Sted derover har ikke paa samme Tid den samme Sole=Time. Saa at naar Klokken er tolv om Dagen i Kiøbenhavn, saa er det hos dem, som ligger 30 Graden østligere, saasom i Archangel i Rusland og Cairs i Ægypten, Klokken to Slet Eftermiddag, o. s. v. Af saadan Solens Omgang kommer og, at de som seyler fremad, Verden om, har mistet en Dag, naar de kommer til det Sted, hvor de seylede ud fra, og har ikke havt saa mange af Aarets Dage, som andre, der enten har været stille, eller ikke saaledes reyst med Solen, hvilket vederfaredes FerdinandiMagellanici Staldbrødre, da de komme hiem igien fra deres Seylads den 7 September, og efter deres Regning ikkun skreve den 6 September. Hvor Svalerne bliver af om Vinteren. Det er bekiendt nok, at Svalerne mod Vinteren forla- der deres Sommer=Herberge, og flyver bort; men det er ikke vitterligt eller afgjort hvor de flyver hen. Den almindelige Meening er, at de ikke flyver langt bort til andre Lande, men naar man mod Vinteren seer dem i Hobetal at flyve til Havet, udover Søer og Floder, at de da falder ned derudi og synker til Bunden, hvor de bliver uden Liv og Aande beliggende, indtil Vaaren kommer, da Vandet begynder at blive mildt igien, og Kulden og Frosten gaaer bort, da skulle de ogsaa begynde at komme sig igien, og kryber saa lige hen til Bredden, hvor de tørrer deres Fiedre og flyver op i Landet. Dette skal undertiden ogsaa være befundet af Fiskere, der og Vinteren tillige med Fiske tidt har optrakt mange Svaler, som syntes at være gandske døde, men ere komne til Live og har fløyet omkring, naar man har bragt dem ind i en varm Stue og ladet dem ligge en Tidlang ved Kakkelovnen. Men saadant deres Liv varer ikke længe, thi de døer strax igien, efterdi de i Utide og imod deres Natur ere blevne levende. Dersom det forholder sig saaledes, da er det noget besynderligt i Naturen, at et fuldkomment Dyr, som Svalen, kand leve i saa mange Maaneder nede i Vandet, uden Aande og Luft, uden Hiertets Bevægelse, og uden al anden levende Virkning, da dog samme er fød udi Luften, og om Sommeren ikke kand leve en Time uden Luft.