Extraordinaire Relationer, 1721-07-01
Samme Dag er udkommen Hans Kongl. Aabet Brev om en nye Matriculs Jndrettelse i Norge, hvormed Hans Kongl. Maj. Allernaadigst giør vitterligt, at det H. K. M. fra Hans Regienings første Begyndelse ved mangfoldige Klagemaal er forebragt, og desforuden een hver bekandt, hvor stor ulighed og Forandring i Skatter og Udgifter over alt udi Riget Norge findes, og hvorleJulii Maaned hvorledes derved ei alleeniste de Kongl. Jndkomster sættes i een bestandig Uordning og U-vished, men fornemmelig de Kongl. Undersatter holdes i een steds varende Uvidenhed, hvad de Aarlig bør, eller ikke bør betale, hvorved da tillige med lettelig kand aabnes Veien til adskillige for den fattige Almue skadelige forseeller, til Undersaatternes befrygtelig bebyrdelse sig strekkende misregninger, hvorfor H. K. M., efter Sine Glorværdigste Forfædres Høypriselige Exempel og Attraa have agted høylig at være fornøden, og den meenige Mand selv gavnlig at faa een gang een lighed og fast vished udi Skatterne, saa vel som udi Jorde-Godsets Taxt over Riget Norge, saa at lige god Gaard, Jordebrug og Herlighed ogsaa Skatter og skylder lige meget, og den eene bær lige byrde med den anden. Og som det ikke lader sig giøre paa anden maade, end ved Nye og rigtige Matriculers Jndrettelse over heele Riget, saa haver H. K. M. til den Ende allernaadigst beskikked sine Stift Amtmænd, Amtmænd og Laugmænd, med Sorenskrivere og Laugrettes Mænd at forrette denne Matriculering, efter deres foregaaende derover til H. K. Mallerunderdanigst aflagde Eed saaledes som de agter i alle maader for ret og billigt, og siden til H. K. M. ansvarlige at være. Og paa det at H. K. M. kiære Undersaattere disbedre om H. K. M. allernaadigste Jntention og forsæt ved disse Nye Matriculers Jnterettelse maae være forsikkrede, saa haver H. K. M. af een Faderlig Omhue for dennem beslutted herved i Kongelig Naade at give tilkiende. 1. At H. K. M. aldeles ikke ville, at H. K. M. kiære Undersattere efter een saa lang og besværlig Krig, og der i beviiste allerunderdanigste Troskab og berømmelige Tapperhed i nogen maade paa Nye skulle betynges, ei heller nogen nye Skat eller Paalæg af hvad Navn det være kunde ved denne nye Matriculering Riget eller Undersatterne paaføres, eller de gamle sædvanlige Skatter Undersatterne til Tynge eller Be Aar 172. Besværing forhøyes, mens heller agter, saavit skee kand, at skaffe dem i alle maader hielp og lettelse, og derfor alleneste vill, at de hidindtil brugelige Udgifter saaledes skal regleres, og alle undersaattere lige og proportionaliter anregnes, at ingen for den anden kunde bebyrdes, og H. K. M. saavel som den heele Almue nøye kunde viide, hvor høyt alle Aarlige Skatter og Udgifter for en hver sig maatte beløbe. 2. Til den Ende skal de ordinaire Skatter, som Leilændings-Skatt, Proviant-Skat, Odels Skat, og Ros-Tieniste over alt blive i den samme Stand, de nu befindes at være udi, og Munderings Pengene saaledes, som hidindtil er skeed, regleres efter lægdets Storhed og befundene beskaffenhed. 5. Mens som i Ledingen hidindtil har været saa stor een Ulighed, at der befindes at være een Gaard, som ikkun giver i Leding faae Skillinger, og derimod een anden, nesten af samme Taxt og storhed, 12 3 Rdhl.; thi vill H. K. M. til Sine kiære Undersatters bæste samme ulighed have forandred, saaledes, at den som giver formeeged, maae aftages, og den, som giver forlidet, igien at paalegges, saasom det er billigt, at den ene Undersaat bær lige byrde med den anden, og at lige Goeds betaler lige Skat. 4. Og saasom dertiid efter anden ere indkomne til H. K.M. adskillige Klagemaal, hvorudi Almuen besværger sig over den omgang Forpagterne bruge imod dennem ved Tiendens ydelse, og derfore allerunderdanigst til deels have begieret, at deres Tiende maatte regleres, og settes for noget vist, Da for at forekomme alle deslige Klagemaaler og urigtigheder, have H. K. M. allernaadigst for got anseed, at lade regulere Korn-Tienden saaledes, at een hver Gaard betaler sin Tiende med Penge, og derimod selv beholder sit Korn, til hvilken Ende de Kongl. Committerede skal sette den for een vis og taalelig Taxt, saa at H. K. M. og de Beneficerede herefter maae vide, hvad H. K. M. og dennem tilkommer, og Bonden, hvad hand med rette bør betale, hvorved Bon. Julii Maaned Bonden ikke alleneste forskaanes for at føre herefter sin Tiende lange Veje, mens end og bliver fri for den omgang og urigtighed de hidindtil saa meged have besværged sig over. 5. Og saasom de mange Jorde-Bøgernes Species, som Skippund, Spand, Tønder, Huder, Voger, Løber og deslige meere, ligeledes forvolder dennem, som skal revidere Regenskaberne, meegen Tiids spilde, umage og Arbeide, formedelst den ulighed, der er udi bemeldte Jordskyld; thi haver H. K. M. besluttet at reducere alle disse mange Species til Hart-Korn, paa den maade, som her udi Dannemark brugeligt er, dog saaledes, at Proprietariernes Jordebøger ved denne reduction udi deres Valeur, der ved hverkken noget til eller afgaar, mens udi Deres Taxt blive uforandrede. 6. Vil H. K. M. og at Grevernes, Baronernes, Præsternes, Kirkkernes, Skolernes og Hospitalernes, samt Sædegaardernes Privilegier og Skatte Frieheder bliver dennem ved denne Skatte-Ligning udi alt reserverede. 7. Og som H. K. Mallernaadigste henseende i dette Verck ej sigter til andet, end at giøre alle H. K. M. Undersatters byrder taalelige og lige, og derved at lette de, som hidindtil over deres vilkaar kunde være betyngede, saa have H. K. M. allernaadigst fundet for got herved at declarere, at om der skulle ved forrige Matriculers maader befindes at være foregaaet nogen feil eller misregninger, som H. K. M. dog ikke vil formode, H. K. M. allernaadigste Tanke alleneste er, samme ved denne nye Reglering efter denne Tiid at forekomme, og ikke ved Fiskalisk undersøgning imod nogen for de forbigangne feil eller misligheder at lade til een eller andens Ruin og bestemmelse procedere. Hvad sig Jord-Ligningen er angaaende, da haver de Committerede herudinden at giøre een hver Mand lige og Rætt, alt efter den Jnstruction, som dennem af H. K. M. allernaadigst er given: Skulle nogen af H. K. M. Undersatter imod Forhaabning finde sig imod samme af Commissionen i nogen maa Aar 17. maade foruretted, da skal det være samme tilladt at andrage det udi een Memorial, som Stædets Sorenskrivere uden nogen betaling maae skrive og opsette for dennem, og samme til H. K. M. Commissions Directeurer, Friderich von Holstein til Cathrinenberg, Ridder, Hendes Majests Dronningens Ober-Hoff Mæster og H. K. M. Etats-Raad, og Hans Nobel, til Sandholt, H. K. M. Justice-Raad, needsende, da dennem skal vederfares hvad Ræt og billigt er, Mens skulle det derimod befindes, at nogen uden ald Skiel og Aarsage, alleene af Ondskab og fortrædelighed skulle ville angive Commissionen, da skal samme andre til et Exempel, med vedbørlig straf blive andseede. Ligeledes er udstedt H. K. M. aabet Brev, at alle høye og Nedrige, Geistlige, Verdslige og Militaire Betientere udi gandske Norges Rige skulle gaae de til dend Nye Matriculs Jndrettelse Committerede Personer i alle billige og muelige Tilfelde tilhaande af følgende allernaadigste Jndhold, at efterdi H. Kongl. Majestet for Rigtigheds skyld i de Kongl. Jndkomster befinder endelig at være fornøden, saa og den Gemeene Mand selv gavnligt, at lade indrette nye og rigtige Matriculer over heele Riget Norge, og til dend Ende allernaadigst at beskikke sine Stift-Ambt mænd, Ambtmænd, Laugmænd, med Sorenskrivere og Laug Rettes Mænd paa Stæderne selv at forrette denne Matriculering, og her i Kiøbenhavn, Christian Friderich von Holstein til Cathrineberg Ridder, Hendes Majests. Dronningens Ober-Hoff-Mester og H. K. M. Etatz-Raad, samt Hans Nobel til Sandholt H. K.M. Justice-Raad, i een af H. K. M. dertil indrettet Commission at Dirigere samme Matriculer, tillige med fire af H. K. M. selv denominerede gode Mænd udi Norge, som disse bemelte Kongl. Commissarier, med Tilsyn i Districterne selv, og alle andre Efterretninger skal gaae tilhaande; Saa byder H. K. M. hermed og alvorligen befaler alle Sine Høye og Lave, Geistlige, saavelsom Verdslige og Militair-Betientere over gandske Norges Rige, Julii Maaned ge, fornemmeligst Vice Statholderen, Slots-Loven, Stift-Amtmændene, Amtmændene, Laugmændene, Fogderne og Sorrenskriverne, at de alle og enhver gaae ovenbemelte af H. K. M. allernaadigst beskikkede Matricul-Commission med ald Efterretning Kundskab, Hielp og Bistand, som af dennem kunde behøves eller forlanges, frivillig og u-opholdelig tilhaande, i særdeleshed, at de som enten af H. K. M. selv allerede tilforn til Matriculens Jndrettelse ere denominerede, eller af de Kongl. Commissarier i H. K. M. Navn der til kunde vorde udnævnet og befalet, samme deres Matriculering, een hver i sit District, efter deres dennem dertil givne Jnstruction, og til dend Ende aflagde Speciale Eed, med ald optenkelig Fliid, Oprigtighed, Upartiskhed og Nidkierhed for Kongens Jnteresse og de kiære Undersaattere Velfærd og Conservation uden henseende til nogen Jnteresse, Venskab eller Frygt forretter; Til den Ende H. K. M. og herved allernaadigst vill og alvorligen befaler, at de Kongl. Fogder eenhver i sit Fogderie, saa vel som Præsterne, Deignene, Forpagtere og ellers de Landkyndige Mænd af hver Bøygd eller Sogn sig hos de til Matriculen Committerede, naar det dennem tilforn tilkiendegives, paa de Stæder og Tiider, og med de Efterretninger, som efter Leilighed af dennem kunde eskes, uden Commission, og dend af H. K. M. derved Intenderede almindelige Nytte og Rigets saavel som Undersaatternes Opkomst og Conservation i alle optenkkelige maader efter deres beste vidende og Evne ere behielpelige, paa det H. K. M. ikke imod Sin allernaadigste Forhaabning skulle finde Sig tvungen til, de som denne H. K. M. allernaadigst befaling ikke skulle ville efterkomme, med vilkaarlig Straf derfor at lade ansee. Hvorefter alle og enhver vedkommende sig allerunderdanigst haver at rette og for Skade at tage vare. Dend 13 begyndte Orgelverkerne den Første Gang siden dend høysalig Dronnings Død at lade sig høre i Kirckerne. Dend Aar 1721. Dend 14 er Hans Høygrevelige Excellence Greven af Reventlou allernaadigst aflagt af Hans Kongl. Majest. med en med Diamanter besat Guld-Nøgle, til et Tegn, at hand af Hans Kongl. Majest. allernaadigst var beskikket til at være Ober-Cammer-Herre, saa er og dend Guld-Nøgle, der af bemelte Greve, som Cammer-Herre, i mange Aar har været baaret, givet til hans Søn dend yngre Græve af Reventlau, der tillige med Græven af Wedel til Wedelsborg allernaadigst ere antagne til Cammer Herrer.