Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1821-07-06
Naar et Barn er født, bringes det næste Søndag i Forsamlingen, mod Enden af Tjenesten. Faderen eller nærmeste Slægtning siger med lydelig Stemme Barnets Navn, i det han opløfter det mod Himmelen. Lærreen spørger ham: Lover da for Gud og Menneskene at undervise dette Barn i Teophilantropernes Religion, og, saasnart dets Forstand udvikles, at bibringe det Troen paa Guds Tilværelse og Sjelens Udødelighed, samt eftertrykkeligt de overbevise det om Nødvendigheden at ære Gud, elske Næsten og blive sit Fædreland nyttig, Faderen svarer, a og derpaa holdet Læreren en Tale over Forældres og Opdrageres Pligter, Efter det 12te Aar optages Børnene, ifald de icke have skikket sig ilde, højtidesig i Selskabet. J Forveien anstilles Læreren en kort Catechisation efter en bengende Haandbog, gjør dem passende Spørgsmaale efter Selskabets anførte Grunde. sætninges. Naar Barnet derpaa har svaret ja, om favner Læreren det, forærer det en Bog til Opmuntring og endet Høitideligheden med en Kale om Ungdommens Pligter. Naar Ovrigheden har tilladt et Giftermaal møde de Nygifte i Forsamlingen eller Forældres Huse. Baand og Blomster ere flettede om dem, og Enderne holdes af smaae Børn, der staaer ved Siden. Læreren spørger, om de ere traader i Ægteskab de svare da ja, og derefter forelæser Læreren, efter et Formular, dem adskillige meget paa sende lærerige Sentenser og Ægteskabspligter. Døer En af Selskabet, saa findes ved næste Gamling de Ond antegnede; "Døden er Udødelighedens Begyndelse." Læreren siger da; Døden røvede os en Medlem. Denne Tildragelse tjener os til Lærdom, for i hvert Øieblik at være rede til at fremstaae for vore Handlingers høieste Dommer. En beslægtet fortoller da korteligen og beskeden den Afdødes gode Egenskab og opmuntrer Forsamlingen til Efterfølge Var nu uheldigviis hans Liv mede feilfuldt end retskaffent, saa taltes ikke des Ord om ham; thi Agtelse – sige Trophilantroperne skylde vi de Afdøde, og Gud allene tilkommer det at dømme dem, Offentlig tillader jeg mig at bevidne Enhver, den i Trængselens Dage, siden den 24de Juni, har viist mig Deeltagelse, Velvillie og Hielp, min og min Families inderligste Taknemmelighed. Vel har jeg til mine Creditorers Betaling opgives, mit Boe, men opholdes i det Haab, at disse ved at erkjende, at jeg tedeligen har ved Arbeidsomhed stræbt at ernære mig og Mine, og blot ved Tidsomstændigheder og indtrufne Uheld er sat i denne sto gelige Forfatning, ville læmpe Betalingen saaledes. at de selv vorde tilfredsstillede uden at forøge min Families Uheld, Af Tvende har jeg modtaget en ikke i min Forfatning ubetydelig Pengehjelp, men da denne var en Gave og intet Laan, vilde de Ædelmodige ikke vredes over, at jeg har sendt den tilbage. Jkke er des skret af Hovmod; men da jeg har Pension af 500 Rbd. Sølv, har jeg det Nødvendigste til mig og Familie. Hvis den paa min Person intenderede Arrest, formedelst en Sum af 4500 Rbdlr., som jeg ved Høiesteret er tildømt at betale Hr. Baron deSelby, ikke ved Kongel. allernaadigst Protektorium var hindret, vilde den personlige Hæftelse indbragt mig ugentlig 9 Mk. i Sølv, saa at jeg i dette Tilfælde ikke buede ansee mig trængende. Derimod maa dette Tilfælde ufeilbarlig dage min Families Ødelæggelse efter sig, og denne bøde ved Kab 6 Erhvervelsesmidler fordi jeg ikke nu kan udrede en Sum, mine Eiendomme i heldigere Tider Lunde udredet. Saalagis mit undvigte Lune vender tilbage, skal jeg offentlig underrette mine Belyndere om de nærmere Omstændighedes ved den intenderede Arrest, da deri baade findes til Underviisning og Advarsel, især i en Tidspunkt da Ulykkens Haand ture Jange Flectere i neqved superos Acheronta movebo. Christiansminde, den 4de Juli 1821. P. D. Faber.