Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-05-13
Friherre v. Vogth. Denne Hæders mands store Fortjenester af Agerdyrkningen ere almindelig bekiendte og almindelig paaskjønnede, For omtrent fyrgetyve Aar siden oprettede han af tilkjøbte Bøndergaarde Godset Flolbeck, Nærheden af Altona, ved Elhens Bred og lod det paa sædvanlig Viis forvalte. J Aaren 1792 til 1794 studerede han paa hans Reise i Engelland og Skotland det engelske Agerbrug Ved hans Tilbagekomst 1795 medbragte han de bedste den Gang i Storbritannien bekjendt Agerdyrkningsredskaber (og som Friherren selv erklærer for at være de bedste engelske Avls folk og Træskole-Gartnere, til Flotbeck, for at undervise sine Folk i Brugen af Agerdyrknings redskaberne, Saamaskinerne, Tærskmøllerne, Anlægget af bedækkede Afløbsgrøfter, fabrikmæssig Plantning af Træer og Væxter &c. Jndtil Aaret 1803 var han alt for meget sysselsat med sin hæderlige Deeltagelse i Fattiganstalterne i Hamborg, Wien og Berlin, til at han ganske kunde henvende sin Opmærksomhed paa Agerdyrkningen. Men siden 1804, befriet fra alle Forretninger, anvendte han sin Tid ganske paa den practiske Jordavl. Han var den første Oeconom, der søgte at bringe den engelske Agerdyrknings Grundsætninger i Anvendelse i Tydskland, ligesom det i Danmark var Prof. Begtrup, som allerede i Aaret 1800 udgav sine fortræffelige Bemærkninger over det engelske Landbrug, samlede paa en Reise i Engelland. Ugift og i Besiddelse af en uafhængig betydelig Formue, sparede Friherre v. Vogth ingen Bekostning, naar det kom an paa at prøve een eller anden Grundsætning eller ved Forsøg at komme til nye Resultater. Han offrede en Deel af sin Formue, for at undervise sig selv og Almeenheden, Hvad han i saa Henseende har udrettet er noksom bekjendt, og sjeldent besøger nogen videde gierlig Reisende Hamborg, uden at tage Flod beck i Øiesyn, som eet af den nyere Agerdyrkningsvidenskabs skjønneste Mindemærker i Enropa. Krigsbegivenheder tvang Friherre v. Vog til at forlade Flotbeck fra 1807 til 1811. Denne lange Fraværelse, Krigen og de fremmede Tropper virkede høist skadeligen paa hans derværende Agerbrug. Siden, 1814 maatte han næsten skabe Alt af Ny. Jmidlertid havde ved hans lange Ophold i Frankrig, Schweitz og i Jtalien hans theoretisk practiske Kundskaber forøget sig. Naar han tidligere maaskee holdt sig for meget til det, han havde sit i Engelland, saa henvendte han fra nu af sin Opmærksomhed paa Vegetationen, og søgte af Naturen selv at lære, hvorledes og i hvorvidt man kunde komme Udviklingen af dens Kræfter til Hielp og forøge Udbyttet af Grøden, hvilken Grandskning, med stor Anstrængelse, omsidet lykkedes ham saavel, især ved Walffsens Skrift om Agerdyrkningens Statistik, at han i Aaret 1820 kunde meddele Resultaterne af sexAars Undersøgelse i en Afhandling om, hvorvidt Rapsædavlen forbunden med Mergelen for Græsbund af 1ste og 2den Classe kunde blive for udtømmende, besvaret efter statistiske Grundsattninger (indført i Schl. Holst. Landw. Hefte 1820 *). Denne Afhandling foranledigede en livende Brevvexling mellem dens Forfatter og de anseeligste Agronomer i Europa. Han bemærker deri, at den udøvende Agerdyrkning i Engelland og Skotland, men endnu mere i Bra ban og Flandern, har naaet en saadan Fuldkommenhed, at den vanskeligen endnu vil kunne vinde noget ved Theorien. (Mere om denne fortjente Mand i et følgende No.)