Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-01-27
Det er interressant at erfare, hvorledes man i et saa fjernt Land som Nordamerika, og hvor man bedømmer hvad der passerer i Etropa med saamegen Aandsfriehed, tænker om de store Begivenheder som for nærværende Tid ere i Gang i Europa. Det hedder saaledes: Traktaten af 6te Juli blev anseet af alle aandrige og følsomme Mennesker, som meget ærefuld for alle de Magter, som toge Deel deri, og hvoraf man kunde vente de lykkeligste Følger. Naar man betragter den med Hensyn til Grækernes Skjebne, saa maae den og altid ansees derfor, men en nøiere Betragtning vil maaskee retfærdiggjøre den Slutning, at man ikke kan vente at den vil svare til de Hensigter, hvori den blev afsluttet, og at den maae betragtes som upolitisk og som en deplomatisk Feil, naar man betragter den som en Brittisk Forholdsregel. Siden Begyndelsen af den Græske Revolution var det den store Opgave for den Brittiske Regiering at hielpe Grækerne, uden at udsætte sig for den Fare, at forstørre den Russiske Jndflydelse; men nu maae blos Formindskelsen af den Tyrkiske Magt som bliver en nødvendig Følge af Grækernes Friehed, af sig selv frembringe negatio denne Virkning, imedens det befriede Grækenland, under hvilken Form og Navn det saa vil finde Sted, vil Gierningen, i det mindste for nærværende Øieblik, ikke blive meget andet end en Russisk Provins, (men for at forhindre dette, er det, at de Franske og Engelske have occuperet Morea og ville besætte Candia) og ved sin sydlige og maritime Beliggenhed maae den blive af stor Vigtighed og hø Værdie for dette uhyre Rige. Disse Resultater have Omstændighederne medførte, og de ere ganske uafhængige af alle Forudsætninger og ærgierrige Hensigter hos den Russiske Regiering. Dette Problem lod sig øiensynligen derfor ikke opløse paa denne Maade, og naar den Brittiske Regiering havde fra Begyndelsen af betragtet det fra denne Synspunkt, saa havde den aldrig fattet den Beslutning at understøtte Grækerne; men Hr. Canning har maaskee ikke tænkt derpaa og er udgaaet fra den Forudsætning, at den Russiske Magt ikke kunde formeres uden ved at en Provins blev lagt til dens Distrikt. (Det er utroeligt, at en Mand som Canning, ikke skulde kunde have indseet dette Han har vel snarere betragtet Sagen saaledes: Tingenes Gang er ustandselig: den Russiske Keiser vil ikke at Grækerne skulle ligge under, og at de skulle overgives til deres barbariske Herrers Grusomhed. Storbrittannien maae derfor tage Deel i Sagen baade for at kunne faae en Andeel i dens Følger, og for ikke at tabe Grækernes Hengivenhed.) Hans Fremgangsmaade i denne Henseende er saameget mere paafaldende, som at den Form hvori Conventionen blev afsluttet maatte have opklaret ham om den omtalte Fare. Det var iøienfaldende at Grækenland maatte under Greven af Capodistrins Regiering blive egentlig til en Russisk Provins; men da han, som det er bemærket, aldeles ikke tænkte derpaa, og kun ansaae den virkelige Territorialforstørrelse af Ruslands Magt, som en sand Fare, og som allene kunde finde Sted i Tilfælde af en Krig, saa synes han at have gjort Regning paa at den mægtige Modvægt af alle store Europæiske Magter neppe kunde feile i at frembringe et lykkeligt og fuldkomment sikkert Resultat; eller dersom dette ikke skulde blive Tilfældet, at da Forholdene imellem Rusland og de andre Magter, ved det saaledes fælles aftalte System kunde sætte dem istand til at forebygge alle Misbrug, som Rusland kunde giøre af sin Magt om den endog skulde komme i en speciel Krig med Tyrkiet. Af disse to Beregninger har allerede den første udviist sig at være falsk, og man maae tilføie, at den er tildeels bleven tilintetgjort ved Slaget ved Navarino, og hvad den sidste angaaer saa omtvivle vi at de andre Magter ville være istand til med Magt at sætte en varig Skrankfor Ruslands Forstørrelse; men vi troe, at det Maadehold, som dette Riges Regiering i saa lang Tid har udviist, og som er bleven et charakteristisk Træk hos den til dens egen Ære og sande Fordeel, vil sikkre imod alle Farer af denne Natur. Vi troe derfor, at Rusland vil i denne Krig ikke forlange mere end en passelig Andeel af det fælles Bytte; men om dette nu ogsaa bliver saaledes, saa ville dog Grækerne under ethvert Tilfælde komme til at staae under Russernes Protektorat, og derved, ligesom ved det Tyrkiske Riges forholdsmæssige Svækkelse vil denne Storbrittanniens frygteligste Medbeilers Jndflydelse blive formeret. (Men derfor er der vel ogsaa, at Frankerige og Storbrittannien have paataget sig Protektoratet.) Saa glædeligt derfor denne Traktat maae være for Menneskevenner, som ikke bekymre sig saa meget om enten England eller Rusland beholder Overvægten, som at deres undertrykte Medmennesker, som vare bragte paa Randen af deres Undergang kunne blive frelste, saa er det dog et Spørgsmaal hvorvidt denne Forholdsregel kan betragtes som volitisk hensigtsmæssig naar man blot vil betragte den som en Brittisk Forholdsregel. (Det var den vist ikke naar man havde troet Mueligheden af det Tyrkiske Riges Vedvarenhed og man havde isinde at holde det opret; thi for at opnaae dette Formaal havde det unægteligt været det bedste at hielpe til at faae den Græske Jnsurrektion undertrykket, eftersom Grækernes Befrielse vil tidlig eller sildig have det Tyrkiske Riges Undergang til en uundgaaelig Følge; men dersom den Mand som dengang stod i Spidsen for de udenlandske Anliggender i Storbrittannien begreb, at det Tyrkiske Rige var ved sin nærværende forfaldne Tilstand og ved Stemningen i Rusland til Grækernes Fordeel, alligevel ikke til at holde opret, saa var vist Tractaten af 6te Juli et politisk Mesterstykke baade for at erholde Jndflydelse paa de Christnes Tænkemaade i Orienten og for at blive en medvirkende Part i det store Sørgespil, som vil drage saa vigtige Følger efter sig, og man maae meere erkiende deri Hr. Cannings Genie end man maae dadle han derfor. Hans Efterfølger erkiender ogsaa i den Grad Rigtigheden af hans Jdeer, at han lader Engelske Krigskibe og Engelske Søefolk og Soldater, fægte ved Siden af de Franske for at exeqvere Tractaten) Af den Hurtighed hvormed denne Tractat blev sluttet og af den Jndiscretion hvormed den blev for tidlig bekindtgjort, kunne vi maaskee antage at den var afsluttet for rask og for hastig af Hr. Canning, og under Jndflydelsen, af en intellektuel Feber, hvoraf han synes at have lidt i nogen Tid og som udentvivl var Aarsagen til hans Død og som gav alle hans sidste Forholdsregler og Taler et Anstrøg af extravagant og inflomatorisk Farve. (Man maae betænke herved at Hr. Canning var slet ikke godt lidt i Nordamerika. Han indsaae meget vel hvad der var til Hinder for Storbrittanniens Vel paa hiin Side af Havet, og hans bestemte og energiske Fremgangsmaade behagede ilte ved de politiske Forhandlinger. Der vare ellers Grunde nok til at denne store Mand paa sit Livs sidste Dage kunde komme i en overordentlig Sindsbevagelse; han maatte idelig kiampe imod det saa mægtige Tory Partie, Landets indvortes Forfatning var forviklet og foruroligende ved Misforholdet imellem Fabrikarbeidernes og de store Godseieres modstridende Jnterresse og ved den tiltagende Concurence af Udlandet i Henseende til Handel og Jndustrie, som udkrævede ganske nye Forholdsregler; de politiske Forhold vare overmaade vanskelige og indviklede, og udkrævede et overskuende Blik og en kraftfuld Resolution og som dog maatte forbindes med en klog politisk Taushed; og hvad der var det værste, Pluraliteten af hans Landsmænd syntes ikke at fatte hans Jdeers Storhed og Rigtighed; men havde, som de have endnu, deres øieblikkelige Jnterresse til et kortsynet Formaal. Store Canning, hvilket Held var det ikke for Dig at Du aftraadte fra den politiske Skueplads og forlod det jordiske Liv til den Tid da det behagede (Forts.) Albestyreren at kalde Dig herfra.)