Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-04-19
Nyheder fra Udlandet. Tyrkiet. Fredsudsigterne ere forsvundne, meldes fra Alexandrig: Vor Vicekonge forlanger de 4 syriske Paschalik og nogle Districter af Kysten Karamanien; Frihed til at holde saa stor en Søe- og Landmagt som han vil, Regjeringens Arvelighed og Anerkjendelse af Jbrahim Paska som sin retmæssige Efterfølger. De Betingelser, Admiral Roussin havde gjort ham i Frankrigs Navn, for at afvende Ruslands Jntervention, har han gandske forkastet. Han havde svaret, det gjorde ham meget ondt at Engelland og Frankrig, med hvilke han hidtil havde staaet i den venskabeligste Forbindelse, nu behandle ham saa fjendtligt, at de ville tvinge ham til at antage Betingelser som ere ydmygende for ham som Seierherre, at han vel erkjendte deres Overlegenhed, men havde besluttet, ikke at give efter. "Mit Liv - have de han sagt: var ærefuldt, ogsaa min Død skal være det. Jeg er gammel, men har dog Kraft endnu tilat døe med Vaaben i Hænderne." – De sidste Efterretninger fra Tyrkiet melde, at Jbrahim befandt sig ikke langt fra Scutari, at han allevegne modtoges med Glædesraab af Folket, og at Jndbyggerne i Constantinopel ere tilbøielige til at gjøre Opstand i Faveur af ham. Og fra Paris berettes: "Aldrig var her saa stor Bevægelse i det diplomatiske Korps som nu. Vist er det, at Underhandlingerne med Pasken af Ægypten ere strandede, og at vor Generalconsul har tilkjendegivet ham, at alle engelske og franske Undersaatter ville faae Ordre til at forlade Landet, og at en fransk engelsk Eskadre vil tvinge ham til Eftergivelse. Da han imidlertid er saa langt fra at lade sig skrække derved, at han tvertimod har givet selv de i hans Tjeneste værende Franskmænd og Engellændere Ordre at holde sig parat til Afreise, saa var der sendt Telegrafdepescher fra Paris til Brest, Toulon og Cherbourg for at paaskynde den franske Flaades Afseiling. Admiral Villeneuve var afreist til Toulon for at overtage en Kommando i Levantens Farvande. Ogsaa de til Toulon indløbne Efterretninger vidne om den store Forvirring, som hersker i Østen baade tilsøes og tillands, og endmere forøges ved de hinanden krydsende Koureer-Sendelser. Depescher vexles, uden at give noget Resultat, og befalinger udstædes, uden at fuldbyrdes. Tre Ting synes visse: 1) Mehemed Alis og Jbrahims Hensigt at forfølge deres Erobringer saavidt muligt; 2) Ruslands faste Villie at vedblive sin væbnede Mellemkomst og besætte Constantinopel, under Paaskud af at beskytte Sultanen imod hans rebelske Undersaats lykkelige Vaaben, og 3) det franske Kabinets Afmagt, ikke at drage Fordeel af Admiral Roussins udviste Energie. At Mehemed Ali, efter et seierkronet Feldttog, og efter forhen at have faaet gandske andre Løfter af den franske Regjering, ikke vil indgaae de i den franske Konvention opstilte Betingelser, er gandske i sin Orden. Jmidlertid synes man at være kommet til den Overbeviisning, at Alt nu kuns gielder om, enten Russerne eller Ægypterne skulle seire; thi med det tyrkiske Riges Selvstændighed er det nok forbi, siden Sultanen er bragt i den Knibe, at maatte frygte lige meget for en fransk Gesandts eller en russisk Flaades Afreise. Allerede den Omstændighed, at han behøver en fremmed Armee til at holde Fjenden fra Døren viser, hvor ulægelig Skaden er, og at Keiser Nicolaus med al sin Høimodighed neppe formaaer at redde den hendøende Stat fra Undergang Fra Wien meldes: en fransk Koureer er ilet herigjennem til Constantinopel, og strax har der udbredt sig det Rygte, at han bragte Admiral Roussin nye Jnstructioner, hvori der var anbefalet ham den største Forsigtighed ved Underhandlingerne. Sultanen skal udtrykkeligen have opfordret den russiske Gesandt til, ikke at lade den russiske Flaade forlade Bosphorus førend Freden med Pasken af Ægypten er gjenoprettet. Han synes især at frygte for Hovedstadens Rolighed. Saasnart Sultanen havde faaet Efterretning om, at Mehemed Ali havde forkastet Adm. Roussins Forslag, skal han paany have erklæret ham og Jbrahim for Rebeller. Den russiske Flaade laae endnu bestandig i Bosphorus, 6000 Mand russiske Tropper vare landede ved Sizopolis. Fra Lemberg meldes: at to Divisioner russisk Jnfanterie, som vare paa Marschen til Silistria, for at ile Porten til Hjelp, havde faaet Ordre til at gjøre Holdt.