Berlingske Tidende, 1828-07-21
Det er grundet i repræsentative Forfatningers Natur, at fornødne Forbedringer kun gradviis tilveiebringes. Denne Omstændighed have de første Lovgivere som oftest overseet, men en fader, lig Regjering bør vide at benytte det beleilige Øieblik, De tvende organiske Love, Jeg nu har sauctioneret, ville raade Bod paa den Ubestemthed, som i fjorten Aar har fundet Sted. Jeg glæder mig ved det Gavn, Jeg har stiftet, ved at foranledige disse Love. Et endnu længere Savn af den første af disse, eller Valgloven, skulde atter have kunnet foranledige de Friltagelser og formelle Mangler, som, hvis de i sidstafvigte Aar ved Fuldmagternes Revision med fuld Strenghed vare komne i Betragtning, kunde have hindret Eder fra at constituere Eder som Storthing. De nu vedtagne Bestemmelser ville befæste baade den lovlige Udøvelse af Eders Rettigheder og alle Borgerklassers Sikkerhed. Ansvarligheds Loven vil for Fremtiden forebygge Vilkaarlighed, i Beslutninger og Tiltale og i Domme, som afsiges. De Personer, som kunne tiltales for Rigsretten, ere nævnte i denne Lov. Med den bestemte Villie, ikke at tillade, at Regjeringen afviger fra Grundlovens Forskrifter, vil Jeg ogsaa, støttende mig paa samme Lov, hindre personlige Lidenskaber fra at fortolke dens ne efter eget Tykke. J en constitutionel Stat nærmer Organisationen sig sin Undergang, saasnart Vilkaarlighed indsniger sig, og det er til Frihedens eget Tarv, at Lovene sætte Grændser for dens ubillige eller overdrevne Yttringer, fra hvilken Kilde de end udspringe. I have antaget, at tvende Paragrapher i Forslaget til Misvarligheds-Loven indeholdt constitutionelle Spørgsmaal og uagtet denne Mening ikke støtter sig paa Grundlovens 3sta har Jeg, under denne Menings=Forskjellighed, med Hensyn til den sidste af disse Paragrapher troet, at kunne tiltræde Eders 2 Anskuelse. Jeg forbeholder mig imidlertid, at bringe dette Spørgsmaal under Overveielse af kommende ordentlige Stor bing. Hvad den første af hine Paragrapher angaaer, henholdes lig mig til Grundlovens §. 75 Litr. F., som i den Henseende er klar. Den Tillid, med hvilken Jeg har tiltraadt Eders Mening, med Hensyn til den sidste Paragraph, bør gjøre det til Pligt for kommende Storthing, ikke at give Grundloven anden Fortolkning, ud den, hvorom Vi forenes. I have troet, at burde indskrænke den Sum, jeg havde foreslaaet, for at komme de Eiendoms=Besiddere til Hjælp, som lide under den Standsning, der finder Sted i nogle af de vigtigste Grene af vor Udførsels=Handel. Saafremt det Maal, Jeg stadigen har for Øine, derved kan opnaaes, vil dette være Mig saameget mere behageligt; men i modsat Fald maae J forene Ede med Mig, for at vedtage meere omfattende Foranstaltninger. Jmidlertid skal Jeg fremdeles uafladeligen bestræbe mig for, at fremme en fordeelagtig Afsætning af vore Producter. Den Stemning, som Jeg havde Ret til at forvente, og som Jeg med Glæde har bemærket baade hos Eder og hos Folket, med Hensyn til Gienstanden for Min Kundgjørelse af 7de Mai forvisser mig om, at Jeg ikke oftere skal have den smertelige Følelse, som foranledigede dens Udfærdigelse. Mit den 19de Mai afgivne Svar paa den underdanigste Adresse fra Storthinget, som samme Dag blev mig overbragt, underretter alle Statens tro Borgere om, at Jeg stedse paa det Bestemteste vil ansee alle dermed uovereensstemmende Handlinger at staae i Strid med Foreningen, de Kongelige Rettigheder og Grundloven af 4de November 1814. Ved at forelægge Eder Forslag til en Lov om Værnepligten fremsatte jeg de Grunde, som talte for, at dens endelige Afgjørelse kunde udsættes til næste Storthing. J vende nu tilbage til Eders Hjemstavn; medbringer da mine uafladelige Ønsker for Nationens Held og Lykke! Værer selv Exempler paa Tillid til Konge og Broderfolk, I Kraft af Grundlovens §. 70 erklærer Jeg herved det overordentlige Storthing hævet, og gjentager for Eder Forsikringen om min Kongelige Yndest og Naade. Herpaa blev af Storthingets Præsident og samtlige Storthingets Medlemmer udraabt : "Gud bevare Kongen og hans Riger!