Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1792-12-29
Tanker i Anledning af nærværende Fester. Her holder man Fester og sig ret fornøier, Man synger og skyder og drikker med Skik: J hver vittig Nordmand sig Hiertet ophøier, Fordi at vor Kronprinds en Prindsesse fik. Man syngende drikker af Oldfædres Kande Samdrægtigheds, Fredens og Enigheds Skaal. Man lærer af Frankrig og Tydsk Nederlande, At see ret Uenigheds breedfulde Maal, Hvor Vand Grave fyldes med dødslagne Kroppe, Jmedens vi synger og drikker her oppe. Derfor bør den Himmelen tusindfold takke, Som her op i Norge sit Rede har bygget; Thi her kan vi handle og synge og snakke, Det Lidet, hver eier, besidder han trygt. Den Oldenborgs Stamme vort Friheds Træer . Dets Frugter er Fred og Lyksalighed her. Næst Gud, som all Jorderigs store Forvalter, Da har vi vor Konge at takke for Fred, For Sandheds Prædiken og fleere Anstalter, Der gavner os meer end vi mangen Gang veed Thi Lov og Religionen ugrundet, Da brister hvert Baand man har bundet. Jeg vover at sige: Paa denne Jordkløde, Er neppe et Folk saa lyksaligt som vi Hvor var det, at Freden saa lang en Tid stode? En Franskmand blier aldrig som Nordmand saa frie. Naar ingen Mand mere gehorsam vil være, Er Meeningen denne: Enhver vil regiere. Gud giv den da Freden, som Freden vil have Gud signe de Mænd, som for Freden er Borg! Gid de faldt i Graven, som Fred undergrave, Gud lindre hvert Menneskes billige Sorg! Gud lyse for dem, som for Lyset skal styre, At de ei optænder Vildfarelsers Fyre! Saa bør vi ret være fornøiet og glade, Og vide, det er vor Lyksaligheds Maal, Saa stode de op, som fornøielig sadde, Og drak med et Vivat Kong Christians Skaal. H. S. Paa Pladen af sal. OLE OSENS Liig; Her under hviler de jordiske Levninger af forrige CoffardieCapitaine. OLE OLSEN fød i Bergen den 2den Augusti 1720. død sammesteds den 18de December 1792, Fader til 10 Börn og 21 Børne-Börn, hvoraf 8 Börn og 12 Børnebörn igienleve, der med den efterladte Enke begræder Tabet, af en kiær Mand, og elsket Fader. Min Læsen. Udmærket Gudsfrygt og Redelighed signaliserede denne Mand, Hans Ærlighed ikke mindre bekiendt i alle Europas og flere Söestæder, end Hans Navn, af hvilke Han, som 40 Aars Skibs-Capitain havde beseilet de fleste; Han var den første, der lod see det Danske Flag i Ægypten, hvor samme for Hans Ankomst var ubekiendt. Stærk af Legeme, sund af Siæl, og hengiven, i Gud, giennemgik Han mange og store Farer, men Hans Haab var altid paa Herren; og denne Hans Tillid til Gud gjorde Ham stærk mod alle mödende Ulykker, og roelig, naar Frækheds Sönner døende skiald ved Hans Side mellem Vrag og Afgrundens Bölger. Det Gode, at være Barn af Ham, byttede jeg ikke mod Rigdom og Vælde; thi Herrens Forsættelser kand ikke svige; Han døede den Gudfrygtiges Död, og vort Endeligt blive, som Hans O! hvad er mod evig Glæde, Denne Tids Pinnagtighed; Venner, lader af at græde; og Du Gamle, hvil i Fred, Thi den Kraft, som vækker Döde, Vist engang vil vække Dig; Christi Blod har skiult Din Bröde, I Ham blier Du Englelig. Som allernaadigst befalede Commissarier til at undersøge Overformynderiets Tilstand paa Bergstaden Kongsberg m.v., er os tilkommen en Kongelig Bevilling af 23de Novembr. d. A., i hvis allerunderdanigst Følge (og i Continuation af en foregaaende lige Bevilling under 9de Augusti 1782) vi herved sub poena præclusi & perpetui silentii med Aar og Dags Varsel indkalde alle dem, som til 1791 Aars Udgang maatte formeene sig at have nogen Fordring til Overformynderiet under Berg Jurisdictionen søndenfields, i Hensigt til faldne Arvemidler ved sluttede Skifter, dermed at fremkomme, og samme inden forskrevne Tids Forløb at anmelde med Legitimation og Beviisligheder af Skiftebreve, Lodsedler eller hvad andet Beviis enhver maatte formeene at grunde sin Fordring paa; Hvorimod de, som ei til den Tid indfinde sig, skal have siden Skade, for deres Udeblivelse, uden at kunde efter samme Tid fordre nogen Reede og Rigtighed af Vedkommende, som derefter for al Ansvar og Tiltale skal være frie, og Udslettelse skee i Overformynder Rullerne. Bragernæs og Aas i Sandsværd den 17de Decembr. 1792. C. C. F. Brandt. J. V. Steenstrup.