Berlingske Tidende, 1767-01-30
Paris, den 2den Januarii. Da Første Præsidenten den 2de December sidstl. overgav Kongen Parlementets Forestillinger over en Stats-Raadets Forordning af 22de Novbr. forhen, overgav Kongen ham et Papiir, i det Hs. Majest, sagde: Her haver J mit Svarpaa Eders Forestillinger af 30te Aug, angaaende Acterne af Geistlighedens Forsamling. Mit Parlement skal deraf see Anlegget for det Forhold, som jeg har foresat mig; og derfra agter jeg ikke at afvige. Samme Svar, saaledes som det den paafølgende 9de blev oplæst i siddende Parle ment, lyder saaledes: "Jeg befinder, hvor fornødent det er at giøre en Ende paa Tvistigheder, som ikke kunne vedvare uden at undertrykke Religionen og den almindelige Rolighed. Jeg har derfor besluttet at give mit Parlement min Villie tilkiende, paa det at det maa rette sit Forhold deres ter, og at det staaer mig bi i Fredelighedens Opretning. For hvad som tiener til min Myndigheds Bevaring, har jeg sørger ved en Forordning af mit Raad, under 24de May sidstl., i det at jeg tillige har gjort mig en Pligt af at stadfæste den geistlige Magt de egentlige Rettigheder, som den tilkommer. Det samme Sindelag maa herske hos mit Parlement; og man kan ikke bedre, end ved en lige Varlighed for at afværge eller standse Jndgreb fra begge Sider, bevare imellem den verdslige og geistlige Magt den Enighed og Forstaaelse, som ere saa nødvendige til begges fælles Fordeel. – Uagtet at Pave Benedicti IV. Brev er endnu ikke stadfæstet med alle de i mit Rige brugelige Formaliteter, er det dog et fornuftigt og forsigtigt Forhold af Bisperne, naar de forelegge Præsterne dets Tænkemaade som en Regel for deres Forhold, hvortil jeg endog selv har formanet dem. Jeg har tilsagt dem min Kongel. Beskyttelse, som derefter indrette deres Forhold; men det skal være forgiæves at de, som afvige derfra, vente sig noget bifald af min Myndighed. – Jeg vil at Bulle-Unigenitus stedse ansees for en Kirke- og Stats=Lov; og at den Kraft, som den bør have, rettes efter den Grundsætning som BenedictiXIV. Brev indeholder. Jeg vil ikke taale, hverken Opfætsighed som vil unddrage sig fra Kirkens Love, ey heller den overdrevne Nidkiærhed, som ville misbruge dem. Jeg vil med lige Alvorlighed tilrettesætte Jndgreb og Misbrug; og jeg haaber, ved saaledes at standse al Selvraadighed, at oprette Forstaaelse og Fredelighed. – Det er efter saadanne Grundsætninger, at Lovenes Kraft i mit Rige bør bestemmes i denne Materie. Det skulle, saavel fra Geistlighedens, som fra Magistraternes Side, være at fortolke dem imod min Meening, om de første troede sig efter disse Love berettigede til ubetænksom at forurvelige mine Undersaatter, eller de sidste til at beskytte Opsætsighed og Ulydighed imod Kirken. - Jeg tvivler ikke paa, at jo mit Parlement retter sig efter disse mine fredelige og gudelige Hensigter. Det største Misbrug iblant alle, skulle fra den ene eller anden Side være det, som skiuler sig under Dække af Loven; og nogle af de gode Forebyggelser, som min Erklæring indeholder, skulle vorde farlige og skadelige, om den samme Meening, i hvilken de ere paabudne, ikke herskede ved deres Efterlevelse. – Jeg er nu mere end nogensinde af det Forsæt, at bevare i sin ganske Kraft den Rettighed af Henskydelse til Regenten, (vecours an Prince,) som saare fornuftig er tilladt i mit Rige; men mit Parlement maa ikke lade sig det gaae af Minde, at den samme Vey staaer aaben for Geistligheden, imod hvad Misbrug som Magistraterne maatte giøre af deres Myndighed. Jkke uden ved at henvise enhver til sin naturlige Dommer, ved at bevare Orden imellem Værne=Tingene, ved at afværge egenmægtig og overilet Procedure, med et Ord, ved at tage Formaliteterne i Agt saavelsom Lovene, er det, at Retterne kunne forvente at see deres Domme understyttede af min Myndighed. At jeg har forviist nogle Religieuse af St. Mande, er skeet for at afværge større Uroligheder. Det er og for at afværge overilede Domme af nogle iblant mine Retter, og tillige for at undertrykke farlige Spørsmaale, som jeg saae at være færdige til at reyse sig, at jeg iblant har troet mig pligtig til at befrie Privat-Personer fra de haarde Forfølgelser, som overhængede dem. Jntet andet end den strængeste Upartiskhed, ledsaget af Sagtmodighed og Forsigtighed hos mine Dommere, kan giøre, at deslige Ordrer blive mindre nødvendige og sjældenere grebne til; men jeg vil altid ansee det for min Pligt, at afvende det Onde førend det forværrer sig; og jeg vil ikke troe at have undertrykket Retten derved, at jeg, ved at tilintetgiøre dens Forretninger, har standset Uorden i sin Fødsel. Jeg har faldet i Forundring over, iblant Eders Forestillinger at læse en Paastand for min General-Advocat i Provence, ret ligesom hans Retfærdiggjørelse kunne i nogen Maade vedkomme mit Parlement i Paris. Jeg har ikke andet burdet, end afvise hans gjorte Jrettesættelse: Det er ikke ved Forhaanelser, Giennemheglinger, eller ved Mangel af Agt og Undergivenhed for Kirkens ved min Myndighed beseglede Love, at man skal forsvare min Krone ved sine Rettigheder. Jeg har været aarsaget til at forkaste mit Parlementes Forordning af 8de Julii sidstleden, i det at jeg tillige har brugt al den Forsigtighed, som jeg har befundet at udfordres Mit Parlement havde ikke burdet angribe den Forbehold ning, som jeg har gjort mig ved Forordningerne i mit Raad af 15de Septbr. 1760 og 24de Mai sidstl., da jeg ikke taaler at den tilføyes mindste Jndskrænkelse. At holde den øverste Magt i Agt, saadan som den vedbør min Person, derved er det at mine Magistrater erhverve Agt af mine Undersaatter for den Deel af samme Magt, som jeg har anbetroet dem. - Af alt dette som jeg nu har sagt mit Parlement, bør det befinde min Villie, og jeg formoder at sammes adskillige Lemmer skal nidkiær understytte disse Hensigter, hvilke, saa nyttige som de ere, saa fornødne ere de ogsaa til at oprette den offentlige gode Orden og Fredelighed; da det og er derved at de jo længer jo mere skulle giøre sig min Tillid og Bevaagenhed værdige." Marechallen af Conslans ligger dødelig syg. En anden Officier ligger farlig syg anden gang i Smaakopperne. - Her er nylig opfundet en Heste Mølle, som bringes i Gang ved en eneste Hest, og, ved Hielp af 2 Heste at skifte med, kan i 24 Timer male 16 Sakke Meel. Samme Mølle er bygget i en Runddeel, og bevægelig, saa den kan flyttes hvorhen man vil, og ansees derfor af stor Nytte, i sær i Krigstider.