Aalborgs Stifts Adresseavis, 1824-11-25
Udlandet. Spanien. Et fransk Blad, Aristarque, haaber, at de 22000 Mand Franske, der endnu skulle blive tilbage i de spanske Fæstninger, snart ville følge efter de Andre, fordi, som det siger, Spanien ikke behøver dem, Kongen og hans Familie har allerede i den kongl. Garde, hvis Organisation snart vil være tilende, og i de royalistiske Frivillige et imposant (!) Troppeantal til deres Tjeneste. Antallet af de royalistiske Frivillige tiltager bestandig; men hvad der endnu er bedre end Alt dette, er den fortræffelige Aand, der besjeler det spanske Folk (!) - Men hvad det angaaer, at Spanien ikke skulde behøve de Franske, da vilde Kongen vel neppe, hvis dette var Tilfældet, egenhændigen, som der berettes, have skrevet til Kong Karl X om at faae Occupationen forlænget; og de mange Conseils, der nu holdes af Ministrene, der i denne Tid blive 3 Dage i Escurial, naar de efter Sædvane ugentlig forsamles derhen, istedetfor ellers nogle Timer, viser, at den franske Regierings Beslutning koster Spanien Uleilighed nok. Jmidlertid, skjøndt der uafladelig gjøres Anstalter til at iværksætte Rømningen, skal dog den franske Gesandt Boislecomte og Gen. Digeon have erklæret Kongen, at 2 franske Schweitzerregimenter kunde blive i Madrid, saa længe Kongen behagede. - Hvad "den fortræffelige Aand" angaaer, der efter hiin Avisartikel skulde besjæle det spanske Folk, da vidne de Uordener, hvorom der hver Postdag fortælles, snarere om det Modsatte. Saaledes fortælles og dennegang om et næsten blodigt Slagsmaal, der har fundet Sted i Slotsgaarden ved Escurial, mellem de royalistiske Frivillige og den kongl. Garde ligefor Kongens Øine, og da denne viste sig fra Balkonen, var det kun med megen Umage, at han kunde blive hørt af begge Partier. Gardisterne havde udskjeldt de Andre for Frimurere og Communeros og sagt, at over Halvdelen af dem vare Liberale, hvilket de Frivillige gave dem tilbage &c. De franske Tropper forholdt sig stille, men traadte dog under Gevær. Nogle bleve ved denne Leilighed arresterede. - Og naar endelig Aristarque siger, at "Kongen har et imposant Troppeantal især af royalistiske Frivillige til sin Tjeneste, da er det vel sandt, at Kongen har royalistiske Frivillige nok, og kan af dem faae, saamange han vil. Kun maa han da heller ikke ville standse deres mange Excesser og Uordener, thi disse insubordinerte Masser bryde sig hverken og Autoritæt eller Love. Men naar Talen er om Recrutering af Linietropper, finder Man overalt Modstand, og det hedder som ved den første Udskrivning: "Vi maae være frie for alle Byrder i Mandskab eller Penge for de Tjenesters Skyld, som vi have viist ved den kongl. Magts Gjenoprettelse. Og saasnart Rygtet om, at Man vilde iværksætte en ny Udskrivning paa 37000 Mand, blev udbredt, indløb der strax Beretninger fra Generalcapitainerne om den slemme Virkning, som det havde frembragt. Og et Beviis paa, at Man trænger til Militaire, er, at Regjeringen har taget det Decret tilbage, der forbød Nogen at blive optaget som Officeer i den kongl. Garde, der havde tjent i den constitutionelle Hær eller staaet i Forbindelse med Cortesregjeringen, nu udfordres der ikke Andet, end Purification, en idet mindste 18aarig Alder, 4000 Realers egne aarlige Jndkomster, og prøvet Adel. Hvor skrækkeligt det forresten gaaer til i Spanien, beviser en Beregning, hvis den ellers virkelig skulde stadfæste sig, at der i de 3 sidste Maaneder deels efter Dom, deels uden at være dømt, er henrettet 3000 Mennesker, og det efter formelig Angivelse, i August henimod 6000, i September 700, og i October 1200, blot ifølge Militaircommissionernes Dom. Da den Frist, der var givet Murerne og Communeros til at angive sig som Saadanne, er udløbet, skrider Man nu til at arrestere dem, Man anseer derfor, og seqvestrere deres Gods, og dette Lod er i Provindserne Leon, Gallicien og Asturien allerede truffe, idet mindste 300 af de rigeste Godseiere og Kjøbmænd. Skjøndt de Constitutionelle efter det bestaaende kongl. Decret kun ere forviste 15 Mile bort fra Madrid, har dog Zarco del Valle, Feldtherre og Krigsminister under Cortes, faaet Ordre at begive sig fra Daimiel (40 Mile fra Madrid) til Sevilla, og saaledes ere Flere i hans Stilling blevne forviste til netop de exalteerteste Steder. Midt under denne grusomme og vilkaarlige Behandling anmelder Hoftidenden, at, for at forhøie det herviske Folks Glæder i Madrid, skal der fra 1ste November og herefter hver Søn, og Helligdag gives - Hanefægtninger. - Til et af Hs. Majestæt nylig udstædt Decret, hvori han erklærer at ville for Fremtiden selv besætte Øvrighedsposterne i Stæderne, findes en meget opbyggelig Jndledning, saalydende: "For at udslette for evig af spansk Grund endog den fjerneste Tanke om, at Souverainiteten kan boe andensteds, end alene i min kongl. Person, og for at give mine Folk at forstaae, at jeg aldrig vil taale, at endog kun det allermindste Skin af Folkemyndighed yttrer sig" &c. - Det hedder, at den kongl. Familie vil flytte til Burgos, hvor der i det biskoppelige Pallads er gjort alle Anstalter til at modtage den.