Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1839-12-14
Indenlandsk. J Anledning af Kong Frederik den Sjettes Død og Hans Majestæt Kong Christian den Ottendes Thronbestigelse, havde en Deel af Hovedstadens akademiske Borgere ønsket ganske i Almindelighed for Hans Majestæt at udtale deres Følelser. En Adresse blev i denne Hensigt den 4de dennes affattet og i de følgende Dage underskrevet af 426 akademiske Borgere. Ved en dertil valgt Deputation bestaaende af Undertegnede, blev denne Adresse idag, efterat medundertegnede, Kierkegaard som Ordfører dertil havde udbedet sig allernaadigst Tilladelse, forelæst og derefter overrakt Hans Majestæt. Den lod som følger: Allernaadigste Konge! Idet et Antal af de akademiske Borgere nærme sig Deres Majestæts Throne for at bringe den undersaatlige Hilsen, da vender Tanken sig først mod det Svundne, og Hjertet gribes af Vemod; thi Frederik den Sjette har i 32 Aar ikke blot behersket, men ogsaa elsket sit Danmark; det bevæges af Taknemlighed; thi, medens han arbeidede som Rigets Styrer i forviklede og farefulde Tider, var han navnlig den danske Students vennehulde Beskytter. Men, idet vi udtale denne Smerte, er det velgjørende for os at vide, at den modes af en lignende i Deres Majestæts Bryst, og saaledes vender Blikket sig mod Fremtiden og mod dens Haab. Om end væsentlig en Udviking af Fortiden, har dog Fremtiden, sine særegne Fordringer. Deres Majestæt kiender disse, det er vort Haabs Grundvold. Hvor Folket bukker paa sin Ret medens Herskeren truer med sin Magt, der har Frygten hjemme; men hvor den retfærdige Fyrste lytter til den frie Folkestemme, der skuer man freidig fremad, og der vil Haabet ikke beskjæmme. Og dette Haab, hvor skulde det boe rigere, end i de danske Studenters Hjerte? Kun den kan i Sandhed elske Videnskaben, som kjender den og har skuet ind i dens Helligdom. Med Tillid og Glæde fremtræde vi da, som Videnskabens Dyrkere, for Deres Majestæt, hvem ikke blot Forsynet gav os til Konge, men hvem ogsaa Aanden indviede til vor Broder. Denne fælleds Aand, der tillige har draget den høie Fyrste ind i vor Kreds, vil ogsaa Fremtiden, henvende Monarchens Øie paa den Stræben, som vi hellige Sandhedens Fremme og Fædrelandets Bedste. Gud beskierme Kongen!" Hs. Majestæt behagede, idet han modtog Adressen, at yttre sig paa følgende Maade: Det glædede Hans Majestæt at modtage fra danske Studerende en Adresse affattet i de loyaleste Udtryk, Hans Majestæt vidste, hvormeget den afdøde Konges Jnteresse, for Videnskaben var bleven paaskjønnet af de danske Studenter; Hans Majestæt for sin Person nærede samme Sindelag. Det er, tilføiede Hans Majestæt, fra de Studerende, at de undgaae, der beskikkes til Embedsmænd, saavel verdslige som geistlige, omkring i hele Landet; fra dem kan altsaa den bedste Aand udbrede sig iblandt Folket. Og naar allerede nu denne Aand er tilstede, iblandt de akademiske Borgere, da kan man med Glæde haabe, at den i videre Kredse vil bære velsignede Frugter. Jeg glædede mig veblev Hans Majestæt, over den Tillid, hvormed De ere komne mig imode, og nedbeder Himlens bedste Velsignelse over Dem, ligesom de have nedbedet den over mig. Bringer dette Ønske til alle dem, fra hvem De ere udsendte Lever vel, og været stedse forvissede om min kongelige Naade. - Den 7de December 1839. P. Chr. Kierkegaard. Rasmus Nielsen. Jakob Stilling. Vilh. Schler. R. Th. Fenger.