Aarhuus Stifts-Tidende, 1828-01-03
Fra Udlandet. Det engelske Linieskib Genua er kommet til Plymouth med Capitainens Liig. Med dette Skib har man erfaret mange interessante Omstændigheder fra Navarinoslaget. En uhyre Mængde Mennesker var strømmet did, for at see det Skib og dets Mandskab, der saa hæderligt havde taget Deel i Slaget, og lidt meer end alle øvrige. Alle talte med Beundring om Admiral Codrington, der under hele Slaget var paa Dækket, og svingede sin hvide Hat; det var et Mirakel at han undgik den frygtelige Kanonade. Capt. Bathurstiblev allerede saaret i Begyndelsen af Slaget, og fik senere endnu et Kartætskskud midt igjennem Livet, og dog levede han i 11 Timer. Kort før sin Død fik han et Besøg af Admiralen, der sagde til ham: "Nu, Bathurst, hvis De døer, da døer De hæderfuldt!" Hvorpaa han sagde: "Jeg døer, og det snart, det føler jeg, men, Codrington, jeg haaber, De vil tænke paa mine Officerer. Det lovede Admiralen, til den Døendes store Glæde. Han vilde gjerne været begravet paa Malta, men Admiralen holdt det for bedre at sende hans Liig til Fødelandet. Capt. Moore, af Marinerne, begroves ved Ætnas Fod. Capt. Bell blev under Slaget kastet overborde. Af de Kugler som Tyrkerne affyrede paa Skibet, faldt der blandt andre to paa Dækket, som vare af Steen, hver paa hundrede Pund. De to tyr, kiske Linieskibe som kom i Fægtning med Genua og Al bion, havde hver 800 Md. ombord, som næsten All. enten vare omkomne eller saarede. Det Skuespil som viste sig efter Slaget, beskrives af En af Officererne som frygteligmajestætisk. Kl. 6, 20 Minuter var Kanonaden ophørt, Fjenden var slaget paa alle Kanter, og med Undtagelse af hine to Linieskibe, en Fregat og nogle Smaafartøier, var hele Flaaden drevet paa Strand, arrettet. sænket, brændt eller endnu brændende. Natten skjulte Synet af flere tusinde Døde og Saarede. Der var indtraadt et aldeles Vindstille, og der lod sig ikke høre en Lyd, naar undtages nogle enkelte Skud fra Fortet, hvilke endnu forøgede Skuespillets Høitidelighed. Havnen, som endnu for nogle Timer siden havde været munter og levende, viste nu kun Spor af den Ødelæggelse, som fra Tid til anden blev synlig ved de brændende Ski des opblussende Flamme. Af de mange heltemodige Træk som man havde lagt Mærke til, meddeles herved nogle: Hr. Grey, en Midshipman, fik sin ene Arm knust, og maatte lade den tage af i Skulderledet. Da Saarlæggen kom, raabte han til ham: "Hug til, Broder, skynd Dig Kommercen er først halvt forbi, jeg maa endnu engang op og klapse de Tyrkehunde!" Men man lod ham naturligviis ikke komme meere op paa Dækket. - En Matros mistede sit ene Been, en Anden kastede det overbord, hvorpaa den Første raabte: "Saa skal da ogsaa Fanden annamme Dig, Hvem har givet Dig Lov til at kaste min Støvle overbord!" - Adskillige Koner som vare ombord paa Genua, viste Saarlægerne megen Bistand. To Grækere vare lænkebundne til en Kanon paa et tyrkisk Skib som sprang i Luften, hvorved de bleve frie og svømmede over til Genua, betjente, dette Skibs Kanoner paa det virksomste, og bleve landsatte i Navarino. Aftenen førend Slaget var Alting, saavel forberedt paa den engelske Flaade at de fleste Officerer gjorde deres Testamente førend de laa sig til Hvile. Da havde ogsaa ethvert Skib faaet sin Jnstrux af Codrington, hvori de Slutningsord især vare mærkelige: Skulde det komme til et almindeligt Slag, og Forvirring, som en naturlig Følge af sligt et Sammenstød, opkomme, da kalde man sig Lord Nelsons Ord i Minde: "Jntet Skib kan være bedre paa sin Post, end naar det har et fjendtligt Skib ligeover for sig.