Ribe Stifts Adresseaviser, 1813-05-07
Maribo, den 25de April. J Aaret 1800 blev der skudt ind igiennem Vinduerne paa Ødegaarden; 1806 blev et Menneske skudt i Nærheden af Berritzgaard af en tæt bag ved gaaende lumsk Morder; i samme Aar blev den skiønne grundmurede Koelade paa Berritzgaard et Rov for Luerne; og efterat Rasmus Hemmingsen som Udflyttergaardmand fra Rørbech adskillige Aar havde udmærket sig ved Modtvillighed i at istandsætte sine Veiparter og derfor ved 2 Politieretsdomme var mulkteret; men uden at Sognefogden, af Frygt for Hævn turde fuldbyrde dem, saa at vedkommende Birkedommer selv maatte inddrive den første Mulkt, endelig fik han Sognefogden til at efterkomme sin Pligt med den anden Dom, men strax derefter bleve Benene overskudte i Marken om Natten paa 2 gode Heste, som tilhørte Sognefogden og den ene ved Udpantningen nærværende Gaardmand. Uden at det efter anvendt yderste Flid har været muligt, under de optagne Forhører at faae Gierningsmændene opdagede, er endelig ovenmeldte Rasmus Hemmingsen, næste Naboe til Berrizgaard, den 17de d. M. funden liggende næsegruus død omtrent 200 Skridt fra Berritzgaard, med en Hasselkiep i Haanden, paa hvis øverste Ende var fast sømmet smaae beggede Reeb og Snorer, der tillige vare ind smurte med Talg og Svovl, der fandtes ogsaa hos ham et lidet Krudthorn med Krudt og 2 Kugler. Skuddet er skeet bag fra igjennem Ryggen i en skraae Direktion og gaaet ud igjennem Halsen, tæt under Adams=Æblet Deraf sluttes at det blot maae være skeet af Vanvare af en bag ved ham gaaende Assistent; i det at denne muligen i saa nær Afstand fra Gaarden har havt Hanen optrukket, i Fald nogen af Gaardens Folk imidlertid skulde komme og røbe den attraaede Mordbrand, at denne da strax kunde skydes. Efter de nøieste Undersøgelser og optagne vidtløftige Forhører er dog slet intet videre oplyst: end at begge Rasmus Hemmingsens Bøsser ikke ere fundne hverken den 17de April eller siden efterat han ikke har været til Sengs og Natten forud, at han har været meget berygtet for et meget ondt og farligt Menneske, som alle Egnens Folk skiælvede for, at han har en Kammerat, der er Jndsidder, som var der i Huset, spiste og drak Brændeviin med ham den 16de April til langt ud paa Aftenen, efter at alle de øvrige Husets Folk var gaaede til Sengs. Om denne Jndsidder, som boer i Nærheden, enten er gaaet hiem, eller han har været i Følgeskab med Rasmus Hemmingsen til Berritzgaard, det er aldeles uvist, da kun hans Kones Vidnesbyrd om det første haves. Denne Jndsidder siges at være en saa øvet Skytte, at han i en lang Afstand kan sætte sin Kugle paa en liden Prik. Aalborg. Græsrødder som i denne Tid pløies og graves op, er af gode Kaffeelskerinder befunden, som et meget tilfredsstillende Drøielsesmiddel mellem Kaffebønner. Til en Kande Kaffe blev taget halvt saa mange Bønner som sædvanligt, og af Græsrødder dobbelt saameget som af Bønnerne. Fordi Græsrødderne vare tagne ganske friske, syntes i Smagen at være lidet af det, der lader mærke den friske Grøde, 3 som man pleier at kalde grødagtigt; men det vilde udentvivl svinde bort, naar Rødderne bleve noget ældre, og giertes no ger, efterat være vel tørrede. Heller ikke var husket, at lade ved deres Brænding tillige komme Bønner i Panden; thi derved indsuer Rødderne ellers endeel af Uddampningen fra Bønnerne, i det der uden dette tabes, men saaledes benyttes for nogen Deel. Rødderne vare ganske simpelt rensede, paa skede, noget smaae skaarne, tørrede, brændte som Kaffe, og derpaa malede. Til meere Lighed endnu ville uden Tvivl det bidrage, dersom Rødderne, efterat være først smaae skaarne og vel tørrede, blandes mellem Bønnerne, naar disse begynde at svede, og da ved at brændes med dem, kunde drage disses Uddampning i sig, samt derpaa ogsaa males tilligemed disse.