Aalborg Stiftstidende, 1836-12-24
Foruden hvad dette Blads Nr. 201 indeholder af Hr. det i Bankdirect. Bangs Afhandling: "Stænderforhandlingens Andragender om Danmarks Finantser optage vi endnu en Følgende: Afhandlingen begynder med den Bemærkning, at, om man end skulde antage, at der var indtraadt et Hvilepunct i den almindelige Jnteresse for de offentlige Anliggender efter det ualmindelige Liv, som Stændernes Forhandlinger fremkaldte, saa vilde man dog høiligen miskjende den almindelige Mening hos den oplyste Deel af Folket, dersom man vilde antage, at dette gjælder om alle de Anliggender, som derunder bragtes paa Bane, og navnligen arlsom det, om hvilket de 4 Forsamlinger, alle saa godt som eenstemmigen, have udtalt, at det er det, som fremfor alle ligger Folket paa Hjertet, - om Statens finantsielle Forfatning. Han vidner tvertimod, at de af Folkets Udvalgte eenstemmigen udtalte Anskuelser og Ønsker leve i Folket med usvækket Kraft, ja Længselen efter de saa meget attraaede Foranstaltninger fra Regjeringens Side er endog tiltagen, efterat alle Stænderforsamlinger have sluttet deres Forhandlinger og det Tidspunct er rykket nærmere, da det maa blive vittterligt, hvorvidt Hs. M. Kongen finder at burde gaae ind paa Stændernes Andragender. Han godt gjor derfor først, at Stænderne ikke have overskredet deres lovlige Competence, men efter Pligt have benyttet deres gode Ret, ved at tage Landets finantsielle Tilstand under Overveielse. Derpaa beviser han, at Stænderne ikke have overdrevet Skildringen af det Mislige i denne Forfatning, hvorved han udførligen documenterer, at den egentlige Un is derballance i streng Forstand, d. er den Sum, hvormed Udgifterne overstige Indtægterne uden Hensyn til Afbetalingerne paa Statsgjældens beløber sig til idet mindste 600,000 er 5 Rbd., men at derhos de Summer, der Aar for Aar skulle tilveiebringes for at dække de nødvendige Afdrag paa Statsgjælden, for 1835 961,000 Rbd., kun ere tilveiebragte ved at angribe Statens Capitalformue, saa at det hele Deficit altsaa andrager den store Sum 1551,000 Rbd., som er det Resultat, Stænderne have antaget, imod hvilket det ikke vil kunne komme i Betragtning, at de 820,000, der nu svares til Banken, i Tiden ville hjemfalde til Statskassen, da dette ikke kan forbedre den nuværende sørgelige Tilstand, og da denne Sum i sin Tid visseligen, som Stænderne have antaget, bor conserveres til Afdrag paa Statsgjælden, thi ingen Fremgang i Fredstider er Tilbagegang. Han infisterer paa Nødvendigheden af det af Stænat derne saa instændigen anbefalede Besparelsesystem og viser, at de ved haabent at nævne alle de Gienstande, som efter den almindelige i hele Folket udbredte Mening kunne undergives de saa nødvendige Besparelser, kun have opfyldt deres Pligt og at de ingenlunde ere gaaede Finantsbestyrelsen for nær, men tvertimod kun have understøttet dennes egne Bestræbelser, naar de have andraget paa en Commission til at undersøge Finantsernes og Statsgiældens Tilstand, da kun derved den Modstand vil kunne fjernes, som Finantserne nu ved enhver Besparelsesplan ville støde paa hos alle de Autoriteter, der have en saa naturlig Forkjærlighed for de dem betroede Forvaltningsgienstande. Stænderne have ikke kunnet haabe, at Ligevægten mellem Jndtægter og Udgifter strax skulde kunne tilveiebringes en ved Besparelser; men han paastaaer, at de aldrig have kunne tvivle om, at ikke blot en Reduction af de ovennævnte 600,000 Rbd. strax var mulig, men at der endog til Afdragens paa Gjælden kunde vindes idet mindste noget af de aarlige Indtægter. Men hele Udgiften vilde neppe strax kunne dækkes ved de aarlige Indtægter og derfor have Stænderne da som midlertidige Ressoureer foreslaaet, ikke nye Laan og ikke nye Skattepaalæg, men Salget af de endnu tilbageværende Activer og Inddragningen af de under en kelte Bestyrelsesgrene opsamlede enkelte Fonds under den almindelige Finantsbestyrelse. For en saadan DispositionsLovlighed og for Nødvendigheden af denne Bestyrelses Concentration anfører han de sædvanlige Grunde. Endeligst trænger han paa det Stærkeste paa en fuldkommen Offentlighed i Finantsvæsenet og retfærdiggjør Stændernes Begjæring - ikke om en kort, calculatorisk Oversigts, men om et fuldstændigt Regnskabs Offentliggjørelse, hvis Nødvendighed ikke blot for Folket og Stænderne, men ogsaa for selve Regjeringen, han beviser.