Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-08-29
J Følge deraf kunde Hs. Majestæt i Overeensstemmelse med hans Allierede kun ønske Halvøen og hans Provindser paa hiin Side af Havet en Regieringsform, som man kan betragte, som den eneste, man kan giøre sig noget Haab om i disse ulyksvangre Tider; men ifølge hans Forpligtelser af 3die til 15de November, maae Hs. Majestæt i høi Grad misbillige de iværksatte revolutionnaire Midler for at give Spanien nye Jnstitutioner. Denne dobbelte Jdee findes udviklet i det vedlagte Svar, som er bleven givet Ridder Zen paa Hs. Majestæts Befaling. Keiseren tvivler ikke paa, at hans ophøiede Allierede ville antage dets Jndhold og maaskee have de selv allerede ladet lignende Svar udgaae til Hoffet i Madrid. Samme Ønsker maae indgive dem et lignende Sprog; og vel overbeviist om, ligesom Hs. Majestæt, at Forbrydelsen kun kan bære urene Frugter, have de udentvivl begrædt det Attentat, som besmitter Spaniens Aarbøger. Vi gientage, det fortiener at begrædes. Spanien skylder Europa og Halvøen, saavelsom alle Nationer paa begge Jordens Halvkugler, at give dem Exemplet paa en forsonende Handling; indtil den Tid kan kun dette Land som en sørgelig Gienstand, for de øvrige Nationers Bekymring, indgyde dem Frygt for at smittes med lignende Onde. Men kan man da omringet af saadanne Elementer til Ulykker, og ved en Forening af saamange Grunde til Uroe for de sande Venner af Nationernes Vel, forvente en bedre Fremtid, Gives der endnu en viis og helbredende Forholdsregel til at udsone Spanien med sig selv og de øvrige Europæiske Magter, Vi vove ikke at paastaae det; thi Erfaringen har lært os at betragte Haabet om et lykkeligt Udfald, som et Blendværk, men naar man torde forlade sig paa Beregninger, som den personlige Jn terrasse synes at betegne, naar det var tilladt at antage, at de Cortes ville følge den Jnterresse, som deres egen Vedligeholdelse udkræver, saa kunde man troe, at de ville ile med at tilintetgjøre ved en høitidelig Forholdsregel, det strafværdige, som den i Spanien paafulgte Regieringsforandring indeholder i Henseende til sine Omstændigheder. Her er de Cortes og Europas Jnterresse den samme. Det misledede Militair, som har beskyttet de Cortes kan i Morgen forfølge det, og det synes derfore, at være deres første Pligt imod Spanien, imod dem selv og imod deres Monark at erklære: at de aldrig kunde holde en Jnsurrection for lovmæssig. Saadanne Forhaabninger synes derfore ikke at være uden al Grund; dog er Keiseren langt fra at nære dem, naar han antager Mueligheden, af et saadant heldbringende Resultat, saa vil han kun bygge det paa de Europæiske Hovedmagters Mening om den Act, hvormed de Spanske Repræsentantere ville betegne Aabningen af deres Raadslagninger. Denne altid saa mægtige Overeensstemmelse naar den antager Characteren af en uigienkaldelig Handling, kan maaskee lede de meest udmærkede Medlemmer af Hs. Katholske Majestæts Ministerium til denne Overbeviisning og de allierede Hoffer synes at besidde et let Middel til at give deres Udtryk denne imposante Eenstemmighed. Deres Ministre i Frankerige have indtil denne Dag i disse Hoffers Navn staaet i Underhandling med det Madridske Hofs Gesandtere. Kunne de ikke nu i Forening med hinanden overgive de bemærkninger hvoraf Hovedindholdet nu skal meddeles, og som kan bringe den Spanske Regiering, de allierede Magters Grundsætninger og Forhold i Erindring. De 5 Ministere ville sige, at deres Monarcher have aldrig ophørt at ønske Spaniens Vel og at de fremdeles ville giøre det. De have ønsket at Jnstitutioner i Spanien som i Amerika, som kunne stemme overeens med Culturens Fremskridt og Tidens Fornødenheder, og som maatte forskaffe alle Spanier en Række af fredelige og lykkelige Aar. Ogsaa dette er endnu deres Ønske. De ønske desuden, at disse Jnstitutioner maae blive en sand Velgierning ved den lovmæssige Maade, hvorpaa de blive indførte; dette ønske de endnu i dette Øieblik. Denne sidste bemærkning vil tiene til at lade Hs. Kongl. Majestæts Ministre kunne gjette, med hvilken Kummer og Smerte Hofferne have erfaret, Begivenhederne af den 8de Marts, og hvad der ergaaet i Forveien for dem. Efter deres Mening udkræver Spaniens og Europas Vel, at denne Forbrydelse ikke bliver erkiendt, at denne Plet bliver afvadsket og denne Scandal tilintetgjort. De Cortes synes at tilkomme den Ære, at give en saadan fyldestgiørende Erklæring. De maae lydelig beklage og misbillige det Middel hvorved en nye Regieringsform er bleven indført i deres Fædreneland, og ved at befæste en viis constitutionel Forfatning, bør der gives strænge Love imod Oprør og imod Revolutioner. Da, og kun da, kunne de allierede Cabinetter, vedligeholde venskabelige og fortroelige Forbindelser med Spanien.