JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Den første Mærkværdighed, som trækker den Fremmedes Øie til sig, endnu førend man betræder Staden, er Hyginias Tempel. J mange Cascader styrter Leith ned af Klippedalen mod Forthbugten, med den forener sig en Kilde, som besidder Lægekraft og over hvis Bækken, Bernhards Badet (Bernhard's Wells), hæver sig, saaledes kaldes en Bygning, som man har beæret med et Tempels Navn, sandsynlig fordi deri er opstillet et collossalsk Standbillede af Sundhedens Gudinde. Rundt om Havnen gives der meget skjønne Græssmarker, som danne et offentligt Fornøielses sted (kaldet Lincks), hvor den trætte Verden underholder sig med Spadsereriden og Boldspil af om Festdagene med Hestevæddeløb og deslige, alle fra den gamle og ny Stad strømme sammen der hen. J Havnen ligge ofte mere end 100 Skibe. Leith er ligesom Forstaden for Edinburgh; der boe næsten blot Kjøbmænd og Cavdis, d. er en Art offentlige Factorer, som strax tilbyde enhver Fremmed deres Tjeneste; de ere forenede i et regelmessigt Laug og høist paalidelige Folk, hvem man kan anbetro, hvad man vil, hvorved man er sikker paa, at de hurtigen besørge enhver dem overdragen Sag, da de kjende alle Gader i Edinburgh og selv de ubetydeligste Huse og Familier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
En betydelig slem Omstændighed i Edinburgh, er den relative Vandmangel, hvilken man igjen maae tilskrive Mangelen paa Renlighed, en Dyd som ellers hos Beboerne af de brittiske Øer strækker sig til det allerubetydeligste. For Nødvendigheden har man dog sørget. Vandet bliver ved Damme ledet fra et nærliggende Bjerg til Slottet i en stor Eisterne og herfra fordeelt i Stadens forskjellige Egne ved underjordiske Canaler. Ogsaa gives der en Mængde Vandbærere, som bære Vandet i smaa Tønder paa Ryggen op i de øverste Etager. Men hvad i anden Henseende gjør Opholdet i Edinburgh meget behageligt, er den gode Maade, man der lever paa; Forth Bugten leverer Fiske i Overflod, især paa den Aarstid, da Træk fiskene fra Norden komme til Kysterne af Skotland; Hjorderne paa Bjergene levere fortræffeligt Hornqvæg, og hver Dag bringe Bønderne fra Naboskabet Kjøkkenværter i Mængde paa Torvet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Det engelske bliver i Edinburg talt med en Blanding af Provindsialisme, som Skotlænderen saa meget desto mindre vænner sig fra, som hans Nationalstolthed ikke tillader ham, at optage det Fremmede uden det ham eiendommelige Præg Edinburg Review, Walter Scotts Romaner foredragne med deres Forfatteres raa Accent, vilde i England ingen Lykke gjøre. Sagen lader sig afhielpe; man turde kun kalde Professorer fra London til Skotland – men hvilken en Tanke – det lærde Edinburg og fremmede Lærere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Siden begge Kongerigernes Forening bestaaer samme Lovgivning i dem. Den edinburghske Domstol nyder en høi Agtelse; den juridiske Stand, spiller Mester i Edinburgh. De skjønneste Hoteller i den ny Stad tilhøre Advocater; de gjøre Selskaber og Baller, oprindeligen de skotske Lairds Forretningsmænd ere de fra Intendanter og Forvaltere blevne Herrer. Disse Advocater beskjeftige sig med Literatur, Chemie, Physik og Geologie; (Edinburgh Review og Blackvoods Magazine blive for størstedeel skrevne af dem, derfor en vis pedantisk Selskabstone, som ikke er fremmet for selv det smukke Kiøn. Alle Damer ere Philosoph inder, hver har sin Theorie om Jorden, sin Kosmogonie; og mangen Ægtemand kunde klage over, at hans Kone forstaaer sig grundigere paa Planeter og Polarstjerner, end paa visse almindelige Ting. Til alle Tider have Edinburgherne været berømte Controversister; i Stedet for de religiøse Stridigheder træde nu de videnskabelige; System og Theorie styrter Dogmatikkens, Presbyterianismens og Anglicanismens Trone; kun hos de lavere Stænder kan man endnu høre at de stride om Calvin's og Luther's Meninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Som en Fremmed gjennem Livets Vrimmel Vandrer Skialden, – peger til sin Himmel, Viser Phantasiens BlomsterstiMængden rastløs stormer kold forbi, Thi saa Faa forstaae det Sprog, han taler, At saa ukjendt er det Land, han maler, Dog, naar stundom Harpens sagte Røst Finder Gienklang i et ædelt Bryst, Naar paa Tonens Vinger Aanden svæver Bort fra Jordens Harm, naar stille bæver Vemodsperlen i det rørte Blik, Ej beklager da det Kald, han fik Skialden, ej sin Virken han vil bytte Med hvad Mængden ene kalder Nytte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
En Formælings Høitidelighed i Kong Christian 4des Tid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Den 5 October 1634 begav Ambassadeurernes Følge og den danske og tydske Adel sig over Kiøbenhavns Slotsgaard (der var opfyldt med Stadens fornemste Borgerfamilier) til Riddersalen, som paa det rigeste var behængt med Tapeter, og efter at de her havde samlet sig, gjenlød Slottet vidt og bredt af Paukers og Trompeters Lyd. Damerne vare placerede paa Gallerierne og Forhøiningerne. Jmidlertid indtraadte Kronprinds Christian imellem sin Fader, Kongen, og sin Broder, Hertug Frederik, der Begge vare eens klædte, nemlig i Sølvmoor, rigt besat med gyldne Blomster. Kronprindsen har en endnu kostbarere Klædning. Paa Hovedet havde han en med Diamanter og Perler besat Krone. Hans gyldne Sværd fæste og Sporer vare tæt besatte med Diamanter. Halskraven, der ellers pleier at være af Lærred, tilligemed Armbaanden, vare ligeledes gjennem vævede og gjort stive af Perler. Efter Prindsen fulgte den keiserlige, franske og polske Ambassadeur. Da disse havde taget Plads, ankom Bruden. Foran hende gik 24 danske Adelsmænd, der bare Kjerter, omvundne med gule og purpurfarvede Silkebaand, og om Halsen havde de lignende Baand, som de lode hænge ned over deres Kapper. Ogier siger: det var et behageligt og forlystende Skue, at see disse Hymens udvalgte Præster, ikke een af dem vanziredes af Bleghed eller Magerhed. Da de kom i Salen, stillede de sig i to Rækker, igjennem hvilke Prindsessen gik, ført af hendes Broder. Derpaa fulgte hendes Moder, Churfyrst inden og hendes Søster, Hertuginden af HolsteenGottorp, og efter den Kongens naturlige Døttre der næsten ansaaes som retmæssige. For at vide hvilken Orden, der efter saamange Stridigheder, iagttoges, bemærkes det, at Kronprindsen stod paa det fornemste Sted i Salen, midt imellem Kongen og sin Broder. Paa sin høire Side havde han den keiserlige og polske Ambassadeur, og tilvenstre stod Prindsessen imellem begge hendes Brødre, den franske Ambassadeur og Churfyrstinden. Disse ti benævnte Personer stode altsaa i en Linie. Alle de øvrige fyrstelige Personer vare stillede lige over for hinanden i to Rækker. Rigsraaderne stode ligefor Brudeparret og Ambassadeurerne, saaledes, at en stor fiirkantet Plads blev ledig imellem dem, over hvilken en Himmel blev baaren af de tre sønderborgske Prindser og Greven af Mansfeld. Der blev imidlertid musiceret nogle af Davids Psalmer, som bleve sjungne paa Latin, iblandt andre den, lovpriser Gud, vor Herre &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Doctor Christianus Mathias, Professor i Theologien, ved Sorøe Academie, traadte derefter under Himlen, hvor Brudeparret ligeledes stillede sig, idet han i en lang tydsk Tale formanede til Ægteskabspligternes Opfyldelse, hvorefter han udtalte de sædvanlige høitidelige Ord, ved hvilke Musikken, paa det livfuldeste lod sig høre. Bruden og Brudgommen satte sig derefter hver paa sin Side af Brudesengen, der stod i Salens øverste Ende. Efter en kort Stilhed fremtraadte en sachsisk Adelsmand, til hvem Churfyrsten havde overdraget denne Forretning, stillede sig ved Sengens Fod, og formanede Brudgommen ved en Tale, hvori han opregnede alle sin Herres Titler og Navne, at være Bruden huld og tro. Paa denne Tale svarede Kronprindsens Marschal med lige Alvorlighed, og med iligemaade at nævne sin Herres Titler og Navne, lovende, i Høisammes Navn, den forlangte Huldskab og Troskab, ja endnu langt mere, hvis det var muligt. Der blev da, ligesom sædvanligt, frembaaret Confecturer og Viin i gyldne Skaale.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Paa et fra Slottet givet Signal bleve 700 Kanoner affyrede fra Stadens Volde og Flaaden; for Slotsporten vare de kongelige Liv-Compagnier opmarscherede, der gave 9 Salver. Jmidlertid opløstes Forsamlingen, og Enhver begav sig til Kl. 6 bleve Ambassadeurerne og Prindserne samt øvrige fyrstelige Personer samlede til Tafsels, under Paukers og Trompeters Lyd. Man kan let tænke sig den Overflødighed, som her fandt Sted saavel af de udsøgteste Spiser, som de kosteligste Vine; dog med alt dette, manglede Taflet sin fornemste Prydelse, Kongen, der, formedelst Rangstridighederne om Sæde, denne Gang spiste alene. Til Haandvadskningen rakte Rigs kantsleren den keiserlige Ambassadeur, Rigsmarschallen den franske og Rigsadmiralen den polske, Klædet. Præsten holdt Bordbønnen. Øverst ved Taflet sad Brudgommen og Bruden, med deres Krone paa Hovedet; efter gammel Skik havde Bruden sit Haar hængende ned af Ryggen. Hendes Klædning var af Sølvmoor gjennemvævet med gyldne Blomster, den var desuden fra øverst til nederst smykket med Spænder og Ædelstene. Paa høire Side af Taflet sad den keiserlige og polske Ambassadeur, begge de sachsiske Prindser, de trende Prindser af Sønderborg og Greven af Mansfeld. Paa den venstre Side sad den franske Ambassadeur, Churfyrstinden af Sachsen, hendes Datter Hertuginden af Holsteen Gottorp, Hertug, inden af Glücksborg, Johan Biskop af Lyneborg og Prindser af det holsteenske Huus. Jntet skeete med flere Ceremonier og saamegen Opsigt, som Drikken paa Kongers og Fyrsters Sundhed, hvilket kundgjordes saavel inde i Salen, ved Paukers og Trompeters Lyd, som udenfor paa Volden og Flaaden ved Kanonernes Torden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Efter endt Taffel begave alle sig til Balsalen, hvorved Bruden atter havde sine Kjertesvende foran sig. Da enhver havde indtaget sin Plads opfordrede de fire Hofmarschaller Kronprindsen til Dands, som derpaa aabnede Ballet med sin Brud. Foruden Marschallerne bare og fire Prindser Kierter, som med de anførte dandsede en Fakkeldands efter Pauker og Trompeters Skrald; thi den Tid vare Violiner og andre Strænge-Jnstrumenter kunfor den simple Mand. Den anden, som dandsede paa denne Maade, var den keiserlige Ambassadeur, den tredie, Kongen. Den franske Ambassadeur vilde ikke være den fjerde, da han stedse havde sagt, at Jngen torde indføres imellem ham og den Kejserlige. Derefter kom den polske Ambassadeur og Prindserne, som efter deres Orden dandsede med Prindserne. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Jndenlandske Efterretninger. Altona. De Misligheder, som fulgte af de forskjellige Jurisdiktioner i det Nabostaden umiddelbart omgivende Landdistrikt, ligesom og den hyppige Afverling af Landherrer bleve der længe følte; men der var meget at tage under Overveielse og mange Vanskeligheder at bortrydde førend en forbedret Indretning lod sig udføre. Denne er nu i forrige Aar af Raadet og Borgerskabet besluttet og vil i dette Aar træde i Udførelse. Jurisdictionerne, som de geistlige Stiftelser, St. Johans hellig Geists, og St. Georgs have havt skulle ganske ophøre, og det hele Distrikt deles i tre Underafdelinger, Geestlandet, Marschlandet og Forstæderne, og hvert af disse skal forestaaes af en af Senatets Medlemmer dertil valgt Landherre paa 6 Aar. A. M. 1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Blandede Efterretninger. Champollion og Rosellini. J en Skriv. fra Alexandrien af 23 Octbr. skrives om dem følgende: J de sidste Dage af Septbr. kom begge de to videnskabelige Expeditioner, den franske og toskanske, tilbage hertil, efterat de herfra vare udreiste for over et Aar siden, paa Gjennemforskningerne af Egypten og Nubien. Begge Expeditioners Førere, de Hr. Champollion og Professor Rosellini, modtoges hos deres Nationers Consuler her, hvor de erholdt Besøg af Stadens meest udmærkede Personer. Porteseuillerne, som indeholde deres Udbytte, bestaae i omtrent 4000 Tegninger, som fremstille det gamle Egyptens hele borgerlige og religiøse Organisation, ligesom og det offentlige og private Liv. Ingensinde har en videnskabelig Reise været saa rig paa vigtige og oplysende Materialier. Den toskanske Kommission medbringer desuden en udvalgt Samling af Oldsager, som Følge af Professor Rosellinis's paa hans Regjerings Bekostning anstillede Eftergravninger i Theben. Denne Kommission beklager Tabet af den Lærde og Naturforskeren Det. Rad di, der blev ført syg tilbage hertil, for at prøve Havluftens veldædige Indvirkning, og siden døde d. 6 Sept. paa Øen Rhodus, hvorhen han lod sig bringe, i Haab om at faae sin Sundhed under dens skjønne Klima tilbage. Den af ham foranstaltede righoldige Samling af naturvidenskabelige Gjenstande har den toskanske Generalconsul Hr. Rosetti taget i Forvaring. Et fransk Skib skulde komme hertil for at bringe begge Kommissioner tilbage til Europa, men da det udeblev gik den toskanske Kommission den 17 Oct. under Seil til Livorno; og den franske vil indskibe sig til Marseille om faa Dage. Vicekongen gav de Hrr. Champollion og Rosellini flere Privataudientser, og modtoge dem paa det venligste; ligesom han og gav enhver af dem, til Tegn paa sin Agtelse, en med Guld indlagt Sabel. De lærde Reisende bevidnede Vicekongen deres Taksigelse for den Beskyttelse han havde beviist dem, at de med den største Sikkerhed kunde bereiste de forhen saa utilgjengelige Egne, hvorfor Hans Høyhed kunde betragte Expeditionens saa lykkelige Udfald som sit Værk. Vicekongen svarede: at hans Lands Bedste, saavelsom den Høiagtelse han skyldte de Mænd, venskabelige Stater sendte ham, forpligtede ham til at handle saaledes som han havde gjort.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Begge Reisende besøgte ogsaa den egyptiske Armees General, Osman Bey, en meget oplyst Mand, der taler det italienske og franske Sproreent, og paa sine Reiser i begge disse Lande har erhvervet sig de fornødne Kundskaber for at understøtte Vicekongens Planer. A. M. 1.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Kongsbergs Sølvværk. J November eller formodentlig den 12te Bergmaaned i dette Aar (man lægge Mærke til, at Bergfolk have 13 Maaneder i Aaret) har den eneste i Drift værende Armen Grube ved Kongsberg ydet henimod 400 Mark (Mærker) Sølv; thi i de 2de Uger fra 16de til 29 November gav den omtrent 232 Mark, Marken a 16 Lod funt Sølv, og i den første Uge i December havde man Udsigt til at vinde endnu langt mere, end i nogen af de foregaaende Uger, nemlig efter en Gisning 150 Mark, da man paa 2 a 3 Dage allerede havde faaet over 600 Mark.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Et af de større gedigne Stykker, der nylig ere udbrudte veiede alene 60 Mark. Herved maa bemærkes, at det fornemmelig er den gamle Kongens Grube=Gang, som for Nærværende giver det meste Sølv; thi man har taget denne Gang under Armen Grubes Drift, da der er Gjennemslag imellem disse Gruber, og man fra Armeen gaaer ind paa Konge-Gangen, der stryger paa Nordsiden i Nærheden, nogle faa Lagter fra Armen. Kongens Grube=Gang er, saavidt vides, noget mægtigere, den er bredere end Armen Grubes, og man har ikke der fundet nogen ny sølvrig Aare. Hele Grubens Belæg, eller det arbeidende Mandskab, skal kuns være lidet over 60 Mand. Man har den, for et Par Aar siden ansatte, nye Stiger Hans Eidsvold meget at takke for hans gode Orden, vedholdende Iver og udmærkede Drift. Synken i Kongens Grube staaer under Vand, men man gaaer dog Strosseviis ned paa Gangen udenfor Vandet i Gesenket. - - Nu er der truffet den mere hensigtsmæssige Foranstaltning, at Ledescheiderne faae 1/2 Spd. for Loddet af det Sølv de finde og udrense fra Gruset og af Hallerne; men denne Scheidning tager nu naturligviis noget af N. M. 365.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Kjøbenhavns Børs, d. 15 Januar 1839. Hamburg 2 M. - a vista 208. Species 288. Specier solgtes til 12 Rbmk. 7 3/4 s. Bank-Disconto 4 pCt. Norske Speciessedler - Rbd. Sl. pr. 100 Specier. Svenske Sedler. 49 1/2 Rbs. Tegn. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 97 1/2 Rbd. Sedl. 4 pCt. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . ........ 93 3/4 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-16
Nationalbank-Obligationer. Rbd. r. S. (af Laanet 4 Febr. 1820) i Sedler. Dito Dito. ..... 4 pCt. uopsigel. Rigsbkobl. 101 1/2 – r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pCt. norsk Laan, i Banco. ved Hambro & Søn. 4 pCt. nye norske Obligat. ved Dito lydende paa r. S. r. S. 4 pCt. Dito Dito. . .... 100 i Banco. 3 pCt. uopsig, norske Statsobligat. Rd. Banco. 4 pCt. nye danske Obligationer L. Sterl.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
Literairhistorien være det overladt at tælle Arbeiderne. Anthropologen vil ikke højt nok kunne prise de store Velgierninger denne menneskelige Opfindelse ydede; hvorved den Vise og Daaren paa engang og lige højt kan tale til Tusinder; derhos erindrer han, at Bøger giver Lærdom, ikke Viden 7). Denne Lære har givet os mere Stof og at vide meget, men den skabende humane Aand maa bestemme hvad den vil vide? Den er det Liv som giver denne guddommelige Skat momentan Begrændsning, Jndividualitet og derved Existents for os. Jo mere Stof den har, jo sikrere og fuldstændigere kan den fremstille Enheden, naar den ei lader sig forføre til at opføre Grushobe istedetfor Palladser. Jkke undre vi os naar vi see den i Kunst og Videnskab ofte i Mangel stor og livlig, i den høieste Rigdom hensigtsløs 2) Af næsten alle latinske, og de fleste bekiendte græske Skribenter, med Undtagelse af Plato, der først ved Mediceernes Understøttelse i Begyndelsen af det 16de Aarhundrede fremkom, havde man, allerede førend det 15de Aarhundrede henrandt, forskjellige Udgaver; saaledes af Plinii histor, naturalis fire Udgaver i Folio; af Aristoteles i det ringeste fire, foruden mange Udgaver af de enkelte Skrifter, af de fleste Kirkefædre, af de vigtigste Arabister, af Skribenterne om den romerske og kanoniske Ret o. s. v. A. Dante divina commedia tælle vi 16 Udgaver, allerede fra det 15de Aarhundrede, af hvilke de to første ere besørgede 1472 i Bologna, og Foligno ved tydske Trykkere; (per Georgium & Paulum Teutonicos den første, og Neumeister den anden.)**) Hi sunt magistri, qui nos instruunt sine vir gis & foralis, sine cholera, rine pecunia; ei accedis non dormiunt, si inquiris non de absondunt; non obmurmurarnut ei oberres, cachinnos nesciunt vi ignores, Richard de Borg Philobiblion. og vaklende men ei heller lade vi os skrække ved Mængden af Stoffet, ved det store Antal af Talende, ligesaa lidt som Skipperne ved den store Mængde af Vand; han benytter enhver Bølge der fører ham til sit Maal; – Jkkun i Storm ønsker han fast Land. Denne Art af Viden kunne vi vel kalde litterarisk Videnskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
En anden tydsk Opfindelse, Schaffers Kunst at stikke i Træ og Kobber, formerede denne Skataf det Vidbare næsten lige saameget som Bogtrykkerkunsten. Enhver begrændset Gjenstand kunde derved fremstilles for Øjet paa et Blik. Den blev i Tydskland først benyttet til Forestilling af naturlige Legemer), og Conrad Gesner forbandt den nøie med det videnskabelige Studium; Naturrigdommene fra begge Indierne bleve ved den sand seligen gjorte beskuelige; Handelen, forhen mere fremmed for Videnskaberne, bestræbede sig for at formere disse Rigdomme; det blev Gjenstand for Regjeringerne at lade dem opsøge i alle Verdens deele. J Jtalien bleve de først ogsaa anvendte til Fremstilling af Dyrs og Menneskets indre Dannelse; Michel Angelo, Raphael, Giulio Romano, o. fl. bleve Anatomiens Restauratorer. Ogsaa bleve Kunstens Sønner paa denne Maade Almeen gods. Saaledes erholdt Humaniteten en langt større Mængde sandselige Anskuelser, let tilgiengelige for Enhver at kunne med et Blik oversee og sammenligne; fremfor hvad Grækerne og Araberne ved Levetids Opsøgen vare istand til at haabe opnaaet. To og halvtredsindstyvetusinde forskjellige Arter af Planter *), de fleste af Alderdommens og nyere Tiders Kunstværker ere for nærværende Tid det Udbytte man har, og med hvert Aar formeres disse Rigdomme. Chemie, Anatomie, derved de mekaniske Kunster, gjorde, i Forhold til det mangfoldige Stof, som de lærte at kjende, ligesaa store Fremskridt. Den meest paatrængende Fornødenhed blev nu at faae disse Rigdomme ordnede, saaledes at de sikkert kunde adskilles og paa r) J Skriftet: "Das Puch der Natur, som udkom i Wien uden Aarstal, men sandsynligen ved Aaret 1475 med Afbildninger af Planter og Dyr. 27) Decandolle syetema plantarum. T. I. letteste Maade opfindes, at benævne enhver Substants, at føje det Lignende til det Lignende; at systematisere. Linndes Skarpsindighed har i denne Henseende erhvervet sig en udødelig Hæder; og indtil den Dag i Dag vedblive lige Forskere at systematisere alt Begrændset paa Jorden og paa Himlen, saa vidt kunstigen skærpede Sandser kunne naae. Man behøver ikke at bevise, at Mennesket derved destomere er bleven Skabningens Herre. Denne Viden kunne man kalde Videnskab.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
Ligesom Aristoteles betragtede Viden absolut, og hans Categorier fremgik fra denne Betragtning: saa kunde vi betragte enhver Viden som en særskilt Substants, og kunne af enhver danne en Videnskab, som vi give et Navn med det tilføiede lidet græske Ord 20705, og derefter ordne dem efter deres Lighed, ligesom Lince har ordnet Naturlegemerne; vi kunde fremstille enhver Videnskabs Hovedindhold med eller uden Beviis og saaledes fremstille al menneskelig Viden, som alle Naturlegemer for et Blik. - Den encyclopadiske Videnskab. Vanskeligheden bestaaer kun i, at vore Adenskaber ikke ere nogle i det Begrændsede sig manifesterende Substantser med en Natur=Hensigt; men de ere det enkelte Menneskes Tanker, udtalte med mere eller mindre Omfatning af alt Vidbart; men dette Enkelte staaer stedse i Fare for at sammendrage sig i sig selv, og at blive et Væsen der ikke staaer i nogen videre Forbindelse med den øvrige Humanitet. En Dipterologie, som beskriver os 3000 tovingede Jnsekter, Fluerne, maa vel have kostet Forfatteren meget Arbejde, men dens Sammenhæng med den øvrige menneskelige Viden er dog vanskelig at udfinde. Saaledes ere vel Theologer, og Retslærde, Statsmænd og Læger fremkomne med Dipterologier. (Af Hr. Conferentsraad og kongl. dansk Livlæge M. Dr. J. Dietr. Brandts's interessante Skrift: Ueber humanes Leben. Schleswig 1825.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
En Formælings Høitidelighed i Kon Christian 4des Tid. (Sluttet; see forr. Nr.) Brudegaverne. Den 6te October, Kl. 3 om Eftermiddagen, begav Kronprindsen, Ambassadeurerne og de andre fyrstelige Personer sig til Riddersalen. Prindsessen (Bruden) blev ført af Kongen og Prinds Frederik. J Salen stod 2 Baldachmer, under den tilhøire satte Kronprindsen sig med Ambassadeurerne, og under den tilvenstre satte Bruden, Kongen, Churfyrstinden og Hertuginden af HolsteenGottorp sig. Efterat alle Herrer og Damer havde taget Sæde fremtraadte Doctor Christianus Mathias, og holdt en Tale over Hoseas 2det Capitel "Jeg vil trolove mig med Dig i Evigheden &c. Da Talen var endt, reiste Kronprindsen og hans Brud sig, og knælede paa en gyldenstykkes Skammel, idet Doctoren lyste Velsignelsen over dem.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
Da denne Ceremonie var til Ende begave de sig til deres forrige Sæde, hvorpaa Kronprindsens Marschal overgav Prindsessen hendes Morgengave, en sachsisk Adelsmand fremstillede sig derpaa for Prindsen og takkede ham. Et Bord var imidlertid fremsat, hvorpaa Brudegaverne skulde lægges.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-01-19
Ved den tydske Kantsler lod Kongen frembære sin Brudegave. Dernæst overgav den keiserlige, den svenske og den polske Ambassadeur deres. Den Franske var ikke tilstede; thi hans Konge, hvem denne Skik var ubekiendt, da den blot i Frankrig, England og Jtalien brugtes ved simple Folks Bryllupper, havde ikke bestemt nogen Gave. Derpaa bleve Gaver frembaarne paa Churfyrsten og Chur fyrstinden af Sachsens, samt paa Hertug Frederiks og Churprindsernes Vegne. Ved hver Gaves Overlevering blev der holdt en Tale, og efterat Alle saaledes havde nedlagt deres, skeete, i Prindsens Navn, en almindelig Taksigelse. Prindsessens Klædning var ved denne Leilighed overalt besat med Perler. Efter alt dette blev der Kl. 8 holdt Taffel, og derpaa dandset indtil Kl. 3 om Morgenen.