Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-31
Efter denne Tale kom Keiseren tilbage paa Feldtogets Forholdsregler og særlige Omstændigheder, og dvælede med Forkjerlighed ved den hæderfulde Begyndelse, og med smertelige Udtryk paa sammes Udfald. – "Alligevel, endte han med, syntes mig Forholdene aldeles ikke at være af fortvivlet Natur, dersom jeg havde fundet den eenstemmige Bistand, jeg burde ventet. Bor eneste Hjelp laae i Kammerne; jeg ilede til Paris, for at overbevise dem derom; men de gjorde strax Opstand imod mig, under det mig ganske ubegribelige Paaskud, som om jeg vilde opløse dem. Hvilken Urimelighed! Fra dette Øjeblik af var Alting tabt."Man kan maaskee, tilføiede Keiseren, ikke anklage Massen af Kamrene; men det ligge i disse talrige Corporationers uundgaaelige Løb, at de af Mangel paa Enighed gaae til Grunde; de behøve Anførere ligesaa godt som Armeerne; hos de sidste finder en Udnævnelse Sted; men ved de første bemægtige de store Talenter, de overlegne Aandskræfter sig det Heles Styrelse og Regjering. Paa alt dette mangler det os nu, og saaledes indfandt sig, trods den gode Aand, der maaskee besjelede det største Antal, øjeblikkelig Forvirring, Svindel hed, Opstand; Troløshed, Bestikkelse banede sig Veien til det lovgivende Corps's Porte; Udygtigheden, Uordenen, stiæve Anskuelser herskede i dets Skjød, og Frankrig blev et Bytte for Fremmede. - Jeg nærede for et Øjeblik den Tanke, at gjøre Modstand; jeg var i Begreb med, omgiven af Ministrene og Statsraadet, at erklære mig i Permanenz; at forsamle de 6000 Mand Garde, jeg havde i Paris, omkring mig, at forstærke dem med den velsindede Deel af Nationalgarden, som var talrig, og med alle For stædernes Fødererte; at adjournere det lovgivende Corps til Tour og Blois; at gjenorganisere Ruinerne af Armeen under Paris's Mure, og paa denne Maade allene og i Form af et Dictatur, at paatage mig Fædrenelandets Redning. Men havde vel det lovgivende Corps adlydt? Vist nok havde jeg ved Magt kunnet tvinge det dertil; men hvilket Scandal og hvilken ny Forvikling var da ikke stødt til det Øvrige, Vilde Folket have sluttet sig til mig, Vilde selv Armeen have lydt mig? Vilde man ikke ved de stedse ny indtræffende Criser være faldet fra mig, Vilde man ikke forsøge at forlige sig paa min Bekostning: Vilde Tanken, at saa store Anstrængelser og Farer kun havde min Redning til Formaal, ikke været en meget rimelig Forevending, Kunde ikke den lette Adgang, som i det forrige Aar Enhver havde fundet hos Bourbonnerne, være blevet for Mange en afgjørende Holdepunkt. Ja, jeg vidste længe ikke hvad jeg skulde vælge; jeg overveiede, hvad der var for og imod, og da jeg seer hurtigen og langt, og tænker med Kraft, saa sluttede jeg, at det ikke vilde være mig mueligt, at modstaae Udlandets Forbindelse, Royalisterne i det Indere, Factio nernes Mængde, som vilde opstaae ved det lovgivende Corps's Ophævelse, og hiin Deel af Massen, som man kun med Magt kan drive paa Banen; endeligen hiin moralske Fordømmelse, som, naar man eengang er ulykkelig, tilskriver hver ny Ulykke den Bebyrdede. Der blev mig altsaa aldeles intet andet tilovers end Aftakkelsen; at denne Aftakkelse ødelagte Alting, det er ikke min Skyld; jeg har seet dette, jeg har forudsagt det; men mig blev intet andet Valg tilovers. - De Allierede havde stedse fulgt imod mig lige System; de havde paa denne Maade begyndt i Prag og faret fort i Frankfurt, Chatillon, Paris og Fontainebleau. De Franske kunde lade sig bedaare deraf i Aaret 1814; men hvorledes dette kunde være mueligt i Aaret 1815 vil Historien engang vanskeligen kunne begribe, den vil ydermere brændemærke dem, der have ladet sig besnære af saadanne Garn, med evig Skjændsel. Jeg havde forudsagt dem deres hele Skjebne ved min Afreise til Armeen: Speiler Eder i det østerlandske Keiserdømmes Grækere, som mo redde sig med at tale om Stridsspørgsmaale, da den fjendtlige Muurbrækker knuste Stadens Fæstningsværker. Jeg havde endnu engang sagt dem det, da de tvang mig til Aftakkelse: Fienderne ville skille mig fra Armeen, naar det er lykkedes dem ville de skille Armeen fra Eder, da ville J kun være en forladt Hjord og vilde Dyrs Bytte, (Fortsættes.)¬