Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1786-03-24
Wien, den 12te Martii. For nogle Uger siden blev her begaaet et skrækkeligt Mord. En i en lille Betiening staaende, Mand, navnlig Zahlheim, havde fortroelig Omgang med et allerede noget aldrende Fruentimmer, som understøttede ham med sin Formue. Da han merkede, at hun paa nogen Tid havde været kold. sindig mod ham, lokkede han hende i sit Huus, ombragte hende med mange Stik, skar Kroppen i Stykker paa Gulvet og forvarede Stykkerne i en Kasse. Derpaa gik han i den myrdede Persons Huus, og tog Bankosedler for 1700 Gylden og andre Kostbarheder. Derpaa anvendte han Pengene paa at forskaffe sig Fornøielse og besøge Baller og Masquerader. Men Søsteren til den Dræbte lod anstille Undersøgelser, da hendes Søster paa ingen Maade var at finde, og da Mistanken faldt paa Zahlheim blev hans Huus visiteret, det istykkerhuggede Legeme funden, og Zahlhelm sat i Forvaring, som og strax tilstod denne grusomme Gierning. Keiseren skal, da det blev ham forebragt, derover være blevet meget bestyrtset og opbragt Der bliver meget talt og dømt om denne Sag blandt Publicum, hvilken Straf der skulle blive tilkiendt denne Misdæder; Nogle mene, at Dødsstraf skulle med dette Exempel igien blive indført, og andre, at Næse og Øren skulle blive skaaret af Morderen, og dømt til Fæstnings Arbeide paa Livstid; men igaar blev Morderen, uagtet den nye Criminal Forordning, hans af Monarken confirmerede Dødsdom for denne hans ganske overordentlige Forbrydelse aabenbare bekiendtgjort, som han ganske stum anhørte. Han skal paa Fredag paa 2 Steder her i Byen knibes med gloende Tænger, derpaa neden fra radbrækkes, Kroppen legges paa Steile, og Hovedet settes paa en Pæl Slutning af Cagliostro's Levnetsbeskrivelse. (See No. 23. Uagtet man raadede mig at blive i Mecca, vaag nede dog Lysten til at reise, igien ophos mig. En Dag kom Scheriff ind til mig, omfavnede mig ømt, formanede mig aldrig at ophøre troligen at tiene Gud, og sagde endelig med taarefulde Øine til mig: Jeg anbefaler dig til Gud, du Naturens ulykkelige Søn. Disse Ord, den Lyd, hvormed de bleve udtalte, skal evig blive i min Hukommelse. - En for mig istandsat Caravane ventede paa mig, og jeg tiltraadde min Reise til Egypten. Jeg besaae de berømte Pyramider, gjorde Bekiendskab med Præsterne af forskiellige Kirker, som førte mig til de Steder, hvor de Reisende sædvanlig aldrig kom. Derefter besøgte jeg i en Tid af tre Aar de fornemmeste Rige i Asien og Afrikas Det er her ikke Stedet at give Publikum Underretning om de forskiellige gjorte Observationer, og de mig tilstødte virkelig overordentlige Begivenheder, men jeg vil gjemme dem til en lykkeligere Tidspunkt. Jeg vil kun tale om mine europæiske Reiser, og nævne saadanne Personer, som have kiendt mig. De, som toge Deel i min Skjebne, kan seer overbevises om Sandheden af den største Deel af mine Handlinger, som jeg vil fortælle. J Aaret 1766 kom jeg til den Jnsul Rohdus. Min Hovmester og mine 3 Domesikker vare endnu hos mig Derpaa gik jeg paa et fransk Skib til Maltha. - Uagtet den paabudne 40 Dages Quarantaine fik jeg dog af Stormester Pinto Tilladelse til at komme i Land. Jeg maatte boe i hans Pallais, og Ridder Aquino af det Prinzelige Caramaniske Huus maat, te paa Stormesterens Befaling ledsage mig allevegne om. Der anlagde jeg først europæiske Klæder, og lod mig kalde Greve af Cagliostro. Althotas klædte sig som en Geistlig, og fik Ordenskorset.