JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
J Anledning af Tyverierne i Dithmarsken, har man endelig begyndt med Huusundersøgelser i Heide, og derved fundet en vis Klevenoms Huust opfyldt med stiaalet Gods fra øverst til neders. Meget var nedgravet i Haugen, og i en Storkerede, et Hul under Gulvet, under Taget, kortsagt overalt var meget skiult, blandt andet en ladt Pistol. Man venter, at Politiet nu ogsaa vil see ind til Hælerne, ti uden Hælere kunde Tyvene ikke hæve Hovedet saa kjækt. J Heide ere 100 Mand Jnfanterie og 16 Mand Kavallerie indrykkede, ligesom ogsaa 50 Mand Jnfanterie og 4 Ryttere ere indtrufne i Lunden. Da denne Forholdsregel fra Regieringens Side kun sigter til Jndvaanernes Sikkerhed, fortiene alle Rygter om en Opstand i Heide ikke den ringeste Tiltroe. Jndbyggerne vare vel høist forbittrede over Tyvenes Frækhed; men det var langt fra, at de lagde Øvrigheden noget iveien for at gribe dem.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
(Jndsendt. Nestved. Søndagen den 24de Juli havde Præstøe, Amts Honoratiores foranstaltet et festligt Middagsmaaltid paa Giæstgivergaarden heri Byen, for endnu engang at være forsamlet med Hr. Kammerherre, Amtmand, Greve Knuth, Ridder af Dannebroge, der i 4 Aar har været Amtmand i Præstøe Amt og nu afgaaer i samme Egenskab til Frederiksborg Amt, for at tolke denne ædle Mand deres Tilfredshed under hans Embedsførelse. Om Aftenen havde Borgerne forsamlet sig i det venskabelige Selskabs Lokale, for derfra i Procession, med Fakler og Musik at begive sig til Giæstgivergaarden, hvor de først udbragte et Vivat for Hr. Greven samt ønskede ham en lykkelig Reise, og dernæst, under Musikens Akompagnement følgende Sang blev afsiunget: Du Hædermand forlader. En trofast kiærlig Favn, Hvor som en ædel Fader. Du virked til vort Gavn. Hver Bonde i sin Hytte, Hver Borger i sit Hiem Var Du en trofast Støtte; Du vaaged over dem. Det var din største Glæde. At fremme Retfærds Sag. Og under Fødder træde. Alt Avind, Svig og Nag. Ved Daad Du vandt dig Navnet Af ædel Dannemand; Derfor Du nu bliver savnet J Bye, ved Havn og Strand. Saa drag da bort Du Giæve! Held Dig Du Fredriksborg J Præste Mindet leve Om Dig, Du var dens Borg Drag bort til andre Brødre, Som ogsaa vi har kiær. Af Fædre og af Modre. Dit Navn velsignes her Herpaa udbragtes et tre Gange gietagen Hurra Greven takkede, inderlig rørt, Borgerne for den beviste Ære, og udbragte ligeledes et Hurra. Derpaa begav man sig tilbage til Selskabets Lokale med Greven, som i en Time underholdt sig med de Forsamlede, flere Skaaler bleve udbragte, og derpaa følgende Vers afsiungne: Mel. Dannevang ved grønne Bred. En virksom Daad og blot et Navn, Selv Retten da tilsteder, At den, som fremmer Landets Gavn, Bør nyde Agt og Hæder; Vor ædle Knuth er da den Mand, Vi her af Hjertets Fylde. Ei kiærlig nok bevise kan Den Agt vi Hannem skylde, Som Hædersmand sin Konge troe Vor Amtmand os forlader, Hans Minde skal iblandt os boe; Thi han var Amtets Fader. Han hørte kiærlig og gav Trøst For Gaard, for Huus, for Hytte, Til Armes og Betrængtes Røst Han fadermild mon lytte. Forlad da, ædle Knuthl det Kald Din Konge bød dig vige; Men her fra borgerfyldte HalVor Røst i Skyen stige. Gid Held og Glæde følge Dig! Dit Minde os omsvæve, J Frederiksborg bliv lykkelig, Hurra, Grev Knuth han leve!! hvorefter Greven begav sig tilbage til Giæstgivergaarden og fortsatte derfra Reisen til Lindersvold, ledsaget af Borgernes varmeste Ønsker for hans Fremtids Held og Lykke.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
(Jndsendt.) Til Rehderiet af Dampskibet Løven. Det vilde være særdeles beqvemt for Reisende mellem Sielland, Langeland, Fyen og Kiel paa den ene Side og Øen Als og det Slesvigske paa den anden Side, ligesom det formeentlig ogsaa vilde være fordeelagtigt for Reisende, saafremt Dampskibet Løven paa dets Toure mellem Faaborg og Kiel, hvis det ikke findes hensigtsmæssigt at landløbe Sønderborg, dog i det mindste standse i Forbiseiling og uden at forandre Cours ved Færgestedet Momark paa Als i den korte Tid, som udfordres til Ind- og Udskibning af de Passagerer, som ville reise til og fra denne Øe og over Øen til og fra det Slesvigske.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
AVERTISSEMENTS. Tirsdagen den 2den August, d. A., Formiddag Kl. 9, bliver ved offentlig Auction, som, om fornødent giøres, kontil nuerer den følgende Dag ved samme Klokkeslet, i den Kiøbmand Lorenzen forhen tilhørende Gaard paa Slagelse Kiøbstads Bredegade, bortsolgt en betydelig Deel Løsøreeffecter, bestaaende af Sølv, Kobber, Messing og Jerntøi, forskiellige Slags Meubler, hvoriblandt et Billard, et Stueuhr, Linned, Sengklæder, Mandsgangklæder, Kiøkkentøi, Porcellain og Glas, fremdeles diverse Sorter Handelsvarer, og endeel Vine, bestaaende af Champagner, St. Julien, Graves m.m. Alt tilhørende Stervboet efter fornævnte Kiøbmand Christian Julius Lorenzen her i Staden. Hvilket herved bekiendtgiøres med Tilføiende af, at Vinen ville blive solgte den første Auctionsdag i Middagsstunder, samt at Katolager over hvad, der sælges, ville fra den 27de de af være at erholde paa mit Komptoir. Slagelse, den 18de Juli 1836. Sylow.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
J Sachariaes Gaard paa Slagelse Gammeltorv bliver i Michaeli Flyttetid et Lokale for en lille Familie eller een Person til Leie. Til 1ste November d. A. ønsker en Person, som i flere Aa har tjent som Ladefoged paa en stor Avlsgaard, sig Konditioi samme Fag. Beviser for Duelighed og god Opførsel kan forevises. Bogtrykker Magnus anviser.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
En Leilighed bestaaende af 2 Værelser med Kiøkken og Spsekammer, Loftsrum og Brændehuus, paa Slotsgaden 1 Slagelse, kan til anstundende Michaeli Flyttedag erholdes til LeieAviserpeditionen anviser.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
En Beboelsesleilighed er at faae tilleie til Michaeli Flyttetid d. A. paa Slotsgaden, bestaaende af 3 Værelser til Gaden, et til Gaarden, Kiøkken og Spisekammer hos H. Hansen. Slagelse den 20de Juli 1836.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Hos Agent Laurentius i Ringsted er en pæn Beboelses-Leilighed at erholde til Leie til Michaeli Flyttetid 1836.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Ved Overfarten fra Aarhuus til Kallundborg med Dampskibet Dania, Torsdagen den 7de Juli, er bortkommet en bruun Merinos Kaabe med Fløiels Krave, Silke=Hætte og grønt aldent Foer, den formodes af en Feiltagelse at være komme blandt en eller anden Dames Reisetøi, og bedes i dette Tilfælde aflever etpaa Slagelse Apothek. Et Stykke Hør staaende paa Roden, stærk tilgroet, er tilkjøbs underhaanden strax i Madam Hattings Vænge paa Slotsgaden. Dampskibet Løven. afgaaer Tirsdagen den 2den August om Morgenen præcise Kl. 3 fra Kiel til Karrebek.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Onsdagen den 3die August om Morgenen Kl. 6 præcise fra Karrebek til Kiel. NB. Skibet medtager Passagerer, Heste, Vogne og Stykgods Jndskrivningen skeer hos Hr. Postmester Witte i Nestved Skiveskydning.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Med høie Vedkommendes Tilladelse agter Undertegnede, Onsdagen den 10de August, at afholde en Point-Skiveskydning ve Bisserup Kroe, om 6 Sølv=Gevinster. Der skydes med Re sel paa 130 Alens Distance. Et enkelt Nummer betales m. 1 Rbdlr.; hvorimod tre Nummere ikkun betales med 2 Rbdl. Skydningen begynder Kl. 8 om Morgenen. Bisserup den 26de Juli 1836. Fischer.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Et Hollænderie ønskes i Forpagtning enten til førstkonmende 1ste Rovember eller til 1ste Mai 1837. De Refletrende bedes at aflægge en Billet mrkt. H. P. paa dette BladKotoir, indeholdende Køernes Antal, de billigste Konditionesamt Gaardens Navn.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
En rask Dreng, med gode Skolekundskaber, som har erat lære Handelen, kan strax blive antaget. Bogtrykker Manus giver nærmere Underretning.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-07-30
Ribs og Stikkelsbær sælges paa Charlottende.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
22de Aarg. Alle No. 62. eller: Slagelse Ugeblad. Redigeret af Pastor, Ridder Bastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus Tirsdagen den 2. August 1836. Med Kongelig allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdommene.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Jerusalem. (Sluttet.) Superieuren for Klosteret St. Konstantin, hvori vi logerede, giorde os en Visit, hvorved Hs. Dragoman og nogle andre Personer ledsagede ham. Ved denne Leilihed gik det ikke sparsomt til med Komplimenter, men desto færre Oplysninger erholdt vi at ham, saa at vi ikke toge os det nær da han forlod os. Vi gik endnu engang hen i den hellige Gravs Kirke, for at være tilstæde ved den græske Gudstieneste, som er ligesaa ceremonicus som den latinske Erkebiskoppen af Jerusalem sad paa en Throne (Patiarken var fraværende, Præster og Pilegrimer knælede for ham og kyssede hans Haand. Da den gamle Kirke, som var bygget af Keiserinde Helena, af brændte, saa besad Katholikerne Skibet som udelukkende Eiendom. Men da den skulde bygges op igien saa bidrøge de rige Grækere meest dertil, hvorved det lykkedes dem at fordrive deres Rivaler fra denne Besiddelse, tildeels ogsaa ved Kabaler og Bestikkelser; deraf opkom nu den store Anmositet, Jaleuste og det Had, som finder Sted imellem disse to Menigheder. - En ung neapolitansk Frater kom til os, hvad han sagde var lutter Spot og Dadel over hans Modstandere. Han havde øiensynligen bevogtet os og han giorde os Bebreidelser fordi vi havde indlogeret os i Klosteret St. Konstantin, da de, ifølge en Broders Skrivelse, havde forventet os, og desuden havde faaet Efterretning fra Rom om, at vi vilde besøge Palæstina; et mærkværdigt Beviis paa, at Rom staaer i Forbindelse med hans Partie. Vi anførte Pater Tommasos, i Ramlah, Uhøflighed mod os, som Bevæggrunden til at vi ikke havde taget Logie hos dem; jeg formoder, at han han faaet en Jrettesættelse; vi thi fandt ham meget høfligere paa vor Tilbagereise. Denne Neapolitaner var forresten oprømt og behagelig i sin Omgang, hvorfor vi indbød ham til os. Han vilde gjerne høre Nyt fra Europaa; han havde opholdet sig 3 Aar i Jerusalem, syntes at være kied deraf, og meddeelte os sin Beslutning at ville vende tilbage til det kiære Neapel, naar han havde samlet de fornødne Reisepenge. Munkene have kun nødigt at forblive her i 5 Aar, og maae da vende tilbage til Europa, men paa egen Bekostning; men bliver han afsendt af Klosterets Superior, saa maa Konventet betale Reisen. Vi forærede vor Ven ved Afskeden en Pakke af Avisen diario di Roma, hvorover han blev meget glad.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Gaderne i Jerusalem ere kun for en Deel broe lagte; paa enkelte Steder ere de bare og jevne, og saa smalle at to belæssede Kammeler kunne knap gaae ved Siden af hinanden. Hvert Huus ligner en Fæstning med eet eller høist to Gittervinduer paa den Side, som vender ud til Gaden, saa at man troer at gaae imellem høie hvide Vægge, hvorved de blive dobbelt triste. - Regnen skyllede ned paa denne Dag, hvorover man var meget glad, fordi Cisternerne begyndte at udtørres, og man var bange for Tørke. Der gives vel Brønde i nogle Huse; men for det meeste maa man hielpe sig med Regnvand, sædvanlig har man en Tagrende i den ene Ende af Huset, som leder Vandet i en Brønd, hvoridet holder sig reent og kjøligt. Regnen holdt os hiemme den hele Dag.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Paaske Morgen forlode vi Leiet med Daggrye forat overvære Høimessen ved den hellige Grav. Her fandt nu en Gientagelse Sted af Ceremonier og Processioner, som vilde blive lige saa kiedelige at beskrive, som de vare at see; de varede i to Timer, og jeg var glad da de vare forbi. Jeg har ofte hørt tale om det imponerende Jndtryk, som de romersk katholske Skikke frembringe. Forstaaer man derunder den Andagt, som Tilbedelsen af den Almægtige maa frembringe i ethvert Gemyt, saa har jeg aldrig følt noget dertil, uagtet jeg har seet denne Gudstieneste foretaget paa den meest glimrende Maade og i de smukkeste Kirker paa Jorden; den kunde aldrig forhøie mine religiøse Følelser, men kun giøre dem koldere, denne glimrende Pragt vidner om Mennesket, men ikke om Gud Hvor forskiellig derfra er ikke den simple Ritus i vor Kirkeden engelske, der er riig nok paa Ceremonier forat opmuntre de Troende, og da den bestaaar just i den vigtigste Handling, drager intet Overflødigt det bort fra den store Gienstand for sin Tilbedelse.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Paa den græske Paaskedag, eller rettere Paaskeaften, bliver Taskenspillerkonsten foretaget med den hellige Jld; da Ærkebiskoppen og en Præst, som ledsager ham, stiger ned i den hellige Grav for at forrette det aarlige Underværk, og hvorved alle Lamper blive i Forveien slukkede, ligesom det gaaer til i Neapel med at giøre den hellige Januarii Blod flydende. (Fortiene vel de Kristne Guddommens Beskyttelse med Hensyn til Forholdet mod Bekienderne af de falske Religioner, naar de vanære Kristendommen ved saadanne Bedragerier, hvorved de bære sig ligesaadan ad som de hedenske Præster?)De bruge en kortere eller længere Tid for at iværksætte dette, ligesom det kan passe til deres Plan. Jmidlertid staae Kongregationerne i en ængstelig Forventning udenfor med Voxps i Hænderne, og haabe paa Ankomsten af den fra Himmelen sendte Jld; naar den viser sig finder en almindelig Tilløben, Sted; da Enhver bestræber sig for at faae sine Voxlys tændte derved. Disse Lys gjemmer man omhyggeligt for at svøbe dem ind i Liigklædet; da man formener at de skulle tiene til et Jndladelsespas i de Saliges Boeliger. Men alt dette er endnu uskyldigt imod de nu følgende Skiændigheder: Den paphiske Gudindes Festligheder, for hvilken Keiser Hadrian opførte et Tempel paa dette hellige Sted, for at nedsætte dette Hellighed i de Kristnes Øine, blive af Mennesker som bekiende sig til den kristelige Religion, opført i den levende Guds Huus. Hvilken græsselig Vanhelligelse, hvor dybt saarer den ikke Siælen! Je glæder mig ved at kunne berette, at man tænket paa at afskaffe denne vanærende Skik. Vist nok en det, at Helligdommens Renselse er nu lige saa fornøden med Hensyn til de Kristne, som fordum med Hensyn til Jøderne.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Efter Frokosten gik vi igiennem Porten til Jaffe for at gaae uden om Stadens Mure, hvilke omtrent have 2 1/2 engelske Miil i Omkreds, Gaaer man over en liden Huulvei, som skiller Bierget Tion fra den nye Stad, saa bemærker man tre gamle Mindesmærker, eller rettere Ruiner, hvorpaa der staaer nye Bygninger: Kaiphas Huus, det Sted hvor Jesus indsatte Nadveren og Davids Grav eller Palads. Det første er nu en armenisk Kirke; det andet er en Moschee med et tyrkisk Hospital, og det tredie indeholder Grave med mørkagtige Stene. Den hellige Høi er lige berømt i det gamle og i det nye Testamente, her byggede David en Stad og et Kongeligt Slot; her skiulede han Pagtens Ark i tre Maaneder; her indsatte Frelseren Sakramentet til Minde om sin Død; her viste han sig for Apostlerne paa Opstandelsesdagen, og her kom den hellige Aand over Apostlerne. Kan man troe de første Kirkefædre, saa blev paa det Sted, hvor Nadveren blev indsat, den første kristelige Kirke bygget og Jakob den yngre indviet til den første Biskop i Jerusalem; denne præsiderede i den første Kirke forsamling. Endelig gik Apostlerne herfra ud i al Verden, for at forkynde Kristi Troe.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Ved Davids Moschee er den kristelige Kirkegaard hvor mange Græker, Armenier og Katholiker ere begravede. Paa Grækernes Grave sees en raae Aftegning af de Redskaber, hvormed de Afdøde ernærede sig her i Livet. Jblandt Katholikernes Grave var der een, som opvakte en veemodsfuld Erindring, nemlig en hvori en ung Amerikaner ved Navn Brad fort ligger begraven; hvilken Aaret tilforn døde i Franciskaner=Klosteret, og som paa sin Dødsseng antog den romerske katholske Troe; eller, som Jndskriften pralende siger, gik over fra det lutherske Kiætterie til Kristendommen.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Den sydlige Muur omkring Staden gaaer fra denne Kirkegaard i en uregelmæssig Zicksak hen til Bierget Moriah og har to Porte, da den trækker sig over Bierget i en Høide af 50 Alen. Den var opført af glat tilhuggede Stene af en besynderlig Form, og som mankke finder dem andre Steder; nogle af dem ere 22 Fod lange og 4 Fod høie. Næsten i Midten af den østlige Muur er den hellige eller gyldne Port, som fører til Omars eller Salomos Moschee, og som Muselmændene tilmurede af den Overtroe, at Moscheens Ødelæggelse skal tage sin Begyndelse igiennem denne Port. Det er besynderligt nok, at en Ahnelse er udbredet blandt Mahomedanerne om deres Magt Undergang i disse Egne Over den gyldne Port gaaer en Steen udaf Muren, om hvilken Folket har den Overtroe, at Mahomed skal sidde paa den paa Dommedag, hvilken Mahomedanerne, ligesaavel som Jøderne, forvente at skulle holdes i Dalen Josaphal, og hvorved Kristus, efter Mahomedanernes Mening, skal være en virkelig Dommer. Jøderne tilkiøbe den Tilladelse af Mahomedanerne engang om Aaret af forsamle sig paa dette Sted for at begræde og før ge over Jerusalem Ødelæggelse. Ved Siden deraf er Mahomedanernes Begravelsesplads, Gravene ere for det meeste nette og vel vedligeholdte: de have for det meeste Figuren af en Liigkiste. Ved Hovedet og Fødderne staaer en Pæl, som bærer en udskaaren Turban, hvilken er malet grøn eller rød, eftersom den Afdøde var eller ikke var een af Prophetens Efterkommere.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Jkke langt fra den hellige Port er St. Stephans Port, igiennem hvilken han blev udført for at stenes. I Nærheden deraf er en dyb og vandtom Cisterne, som Konge Hezekia skal have bygget; med den gaaer parallel Bethesdæ Dam; men som ligger indenfor Muren. Herfra stege vi ned til Bækken Kedron, som egentlig er en Biergelv; vi passerede Broen over den; men den var ganske tør. 2300 Aards høiere oppe, staae nogle Træer inden for en Jndhegning, hvilken antages at være Gethsemane, og hvor alle de Steder forevises, hvilke Jesu Lidelse har gjort mærkværdig. Nær derved er et lidet underjordisk Kapel, hvori Jomfrue Marias, den hellige Josephs, Marias Moders og besynderligt nok Kaiphas Grave ere. Man kan næsten ikke begribe hvorledes den Ypperstepræst er kommet i dette Selskab; men Døden og Ulykker bringe de forskielligste Mennesker til de samme Hvilesteder. Grækerne have dette Sted under deres Bevogtning Vi fandt den fungerende Præst at være meget høflig; men tillige at være meget uvidende. Da vi forlode ham forærede vi ham en Piaster (5 engelske Shilling), hvorfor han overøsede os med Taksigelse og Rosenvand. Man gaaer op til denne Grotte af 46 brede og smukke Marmortrin og igiennem en smuk tilspidset gothisk Port, i en liden men smuk Bygning med en Kuppel paa. Ved Foden af Høien og vandrende igiennem Dalen Josaphat, naaede vi de Grave, som ere bekiendte under Navnet af Absalons, Josaphats og Zacharias Grave. I Nærheden deraf er Jødernes Begravelsesplads; hvilken, ligesom alt det, som vedkommer dette ulykkelige Folk, bærer Præget af Ødelæggelse. Hvor sørgelig afstikker ikke mod Mahomedanernes ziirlige Monumenter, mod de fiirkantede polerede Marmorplader paa de Kristnes Grave, den raae Steenblok, med en ussel Jndskrift, som bedækker de Afdøde Jøders Levninger; og dog maae de dyrt betale den Ret at blive her begravet. Jordbunden er saa stenet, at det koster megen Møie for at udhugge en Grav; Gravene vare kun ogsaa det høieste en Alen dybe. Absalons, Josaphats og Zacharias Grave ere rigtige Levninger fra Oldtiden, især den første, dog er det nogen Tvivl underkastet om ogsaa disse Grave virkelig gjemme Levningerne af de Personer hvis Navne de bære.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Nyeste Post Efterretninger. Efterretninger fra Paris af 24de Juli indeholde følgende: Foruroligende Rygter om Opdagelsen af et nyt Komplot mod Kongens Liv have været i Omløb siden i Forgaars; de synes at blive bekræftede ved en Artikel i Moniteuren af 23de Juli, som lyder saaledes: Ministerne have den 22de forsamlet sig hos Konfeils Præsidenten, hvorpaa de begave sig til Kongen i Neuilly, hvor der blev besluttet at der ikke skal afholdes nogen Mønstring d. 29de Juli. Kongen og den Kongelige Familie ville tilbringe den næste Uge i Paris. En Sørgefest skal den 28de Juli om Middagen holdes i Kirken i Jnvalidernes Hotel til Minde for Offerne for Attentatet af 28de Juli 1835. - Om Aftenen læste man i Journal de Paris: Talrige Arrestationer have i denne Morgen, fundet Sted ifølge Efterretninger, som de offentlige Authoriteter have modtaget. En temmelig Mængde af Vaaben, Patroner og oprøriske Skrifter ere blevne borttagne. - Efterretningen om at ingen Revue skal holdes, opvækker en almindelig Forbauselse og Journal des Debats opfordrer Regieringen til, som en bydende Pligt, hvilken den skylder Kongen, Frankerige og hele Europa, saa hurtigt som muligt, at bekiendtgiøre Bevæggrundene til en saa vigtig Beslutning, ellers vilde de Slettænkende bringe de meest foruroligende Angivelser i Omløb og Julii Regieringen vilde efter 6 Aars Forløb første Gang synes at træde tilbage. Dette Blad anmelder nu som Rygte, at mange Exalterede ere ankomme fra London, Belgien og Schweitz, tilligemed nogle Udlændinger, som ville udføre deres Plan paa Julisesten; ogsaa fra Departementerne skulle flere Personer være ankomne med falske Jndbydelseskrivelser fra Krigsministeren, for at optræde som gamle Militaire ved en Triumphbues Jndvielse, som er bleven opført til Festen. J et Konseil, som i Anledning heraf blev holdet i Neuilly, var Kongen og Hertugen af Orleans tilstæde, alle Ministerne vare af den Mening, at der ikke burde holdes nogen Revue. Kongen modsatte sig dette med Varme, som uværdigt for ham; men Ministerne forlangte deres Dimission, naar han ikke vilde give sit Samtykke dertil. Kongen gav da efter, da det for Øieblikker var umueligt at danne et nyt Kabinet. 150 Personer ere arresterede. Der rives allerede ned paa Stellagen omkring Triumphuen de Etoile, ved hvilken en Tribune skulde opføres for den Kongelige Familie. - Det kan ikke hielpe at anføre mere end det her fortalte af denne Sag eller at berøre de utallige Rygter, som ere i Omløb, som f. Ex. af der skal være opdaget et Komplot af Fanatiker paa 1200 Personer, hvilke kalde sig Alibands Hævnere, o. s. v.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1836-08-02
Foruden disse ængstende Rygter er en virkelig Begivenhed forefalden, som har sat hele Paris i Bevægelse, nemlig en Duel imellem den bekiendte Republikaner Hr. Armand Carrell, Redakteur af Bladet National, og Hr. Emil v. Girardin, Redakteur af Bladet Presse, som endte sig med den førstes Død Anledningen dertil var en Strid imellem nogle andre Blades Redakteure og Hr. Girardin, paa Grund af, at han, til de andres Ruin, solgte sit Blad til alt for godt Kiøb. Hr. Carrel forlangte Satisfaction for en heftig Udladelse af hans Modstander. Den 22de Juli blev en Duel afholdet imellem dem Kl. 6 om Morgenen, i Skoven ved Vincennes: De bleve stillede i en Afstand af 40 Skridt fra hinanden, og gik saaledes hinanden imøde med Pistolen i Haanden; Hr. Carrel stod først og gik længere fremad mod sin Modstander, end han var nødt til efter Reglerne for en Tvekamp. Begge afstode nu deres Pistoler og begge bleve saarede; Hr. Girardin i Hoften, hvor Benet skal være bleven beskadiget; Hr. Carrel blev saaret i Underlivet paa samme Sted, hvor han for 3 Aar siden var bleven saaret med Kaarde i en Duel med Hr. Roux LaborieCarrel blev bragt til sin gamle Krigskammerat Peyra til St. Mande. Han blev behandlet af 4 duelige Læger; de haabede at kunne redde ham; men en Feder slog til og han døde den 24de Kl. 5 om Morgenen under de frygteligste Smerter. Der finder megen Deeltagelse Sted ved hans Død, da han var en Mand af Talenter, og hans Karakteer roses uagret hans extravagante Grundsætninger. Han og hans Modstander vare forresten ikke personlige Fiender. Da Girardin laae saaret paa Valpladsen, saade Carrel til ham i det han blev baaret bort: Lide De meget, Give Gud, svarede denne, at De ikke maatte lide meere end jeg. Carrel var 36 Aar gammel og gift, men havde ingen Børn. Han hørte ikke til de overspændte Demokraters Partie, men var en varm Ven af den nordamerikanke Statsforfatning; han havde været en af de ivrigste Deeltagere i Revolutionen af 1830.