Berlingske Tidende, 1753-08-17
Directeurerne for det i Trundhiem oprettede og af Hans Kongl. Majestet under dato 29 Decembr. 1747, allernaadigst approberede Pærsions=Societet finder fornøden udi aviserne at bekiendtgiøre. følgende om societetets tilstand og beskaffenhed. Endskiønt bemelte pensions-societet end ikke er complet, men mangler en temmelig deel interessentere, saa dog har man anseet det gavnlig og til soere tetets augmentation at tillegge pensionisterne den dennem ved fundaten belovede pension, efter societetets tilstand, saa snart man havde faaet et nogenledes antall af interessentere, hvilke og har været aldeles villige til at betale hver sin andeel, saa at pensionister ne har fra 1748 af nydt pension aarlig, hvilken har tiltaget ligesom interessenteenes tall efter haanden er forøget, og for sidstafvigte aar 1752, beløb for enhver pensionist 42 Rdlr. 64 s., dog er udgifterne for enhver intet Senne til denne tid kommen høyere, end til 4 Rdlr. 80 s. danske, som var deres tilskud for det fulde aar 1752. Af interessenterne, som tid efter anden har indladt sig i societetet har ingen uden ved dødsfald udgaaet, undtagen tvende, som uden at angive nogen aarsage, skiønt forstanderen saadant skriftlig ha æsket, har forlanget at blive exeluderet, de fleere har til denne til vedbleven, siden udgifterne har været taalelig og man med all flithar seet derhen, at ingen urigtighed ved societetet skulle forløde, og giør man sig nu saa meget større haab om societetets forøgelse, siden det Bergenske pensions-societet er bleven ophævet, og man altsaa venter at endeel af interessenterne, som derudi har været indlemmet, skulle igien entrere udi dette Trundhiemske pensions-societet, hvis indretning man formeener er sat paa den foed, at ingen med føye skal kunde frygte for forietetets undergang; thi her samles inte fond til pensionisterne, men deres pension udredes til de forefatte termmer af interessenterne, hvortil eenhver af dennem betaler aarlig 32 s. danske til hver pensionist, indtil enhver interessentes udgift bliver 10 Rdlr. aarlig, da udgifterne ikke maa stige høyere; saaledes bestaaer da det hvoraf pensionisterne aarlig skal underholdes, udi interessenternes hænder, og er altsaa ingen Capital, som man kunde befrygte paa een eller anden maade at blive spoleret, og da der udi enhver interessents beregning anføres hvor mange pensionister der er, saa kand deraf let sees, hvorudi udgifterne for en hver termin bestaaer, og er foruden pensionisternes genant, intet videre at betale, end allene 48 s. danske aarlig til forstanderen, saa man i henseende til denne simple indretning, ikke vil formode at nogen skulde frygte for underslæb, da man ved at anlegge dette værk ikke har havt andet øyemeed, end til at hielpe nødlidende og aldeles ikke har hensigtet til egen interesse; har derfor ingen frygt for eller tvivl om at jo societetet bliver complet saa og bestandig, hvilket sidste allene ankommer paa at faae expectanter, naar man har opnaaet det fastsatte tall af virkelige interessentere, som man haaber inden føye tid skeer, da allerede nogle har høstet frugten af denne indretning, og hvis trængende vilkaar ikke lidet derved er bleven solageret. Man har ellers til societetets lettelse og for deste meere at befordre det vedvarende, funden nødvendig at beslutte og i verk sætte denne forandring for den følgende tid, nemlig: at ingen efterdags maa udi societetet lade sig indskrive for andre, end fo gifte koner og for vanføre eller vanvittige drenge og pigebørn, der næst finder man og denne forandring tienlig til societetets vedlige holdelse, at ikke efterdags antage nogen som interessent i societetet som maatte være over 5 aar gl., ikke heller andre at antages til interessentere, end (i følge fundatzens 1ste art.) Kongel betientere af Civiles, Geistlige og Militaires, samt graduerede personer og de som ere af den borgerlige stand eller af lige stand med dennem, og det saaledes: at allene Mænd maa indsætte for deres koner, og forældre for deres vanføre eller vanvittige drenge= eller pigebørn, og kand en mand lade sig indtegne baade for sin kone, saa og for sit vanføre barn, og betaler aarlig lige meget for dennem begge, efter det som udi fundatsen er fastsat og forhen benævnt, dog skal et saadan vanfør barn, naar faderen døer, ikke nyde meere af societetet i aarlig pension, end den 4de deel imod hvad en enke efter fundatzen ny der, hvilken pension for een saadan vanfør dens leve tid skal vedvare, saa længe den samme i eenlig stand forblive; med lige vilkaar kand det og være moderen tilladt, efter hendes Mands død, at indsætte for saadan sit vanføre eller vanvittige barn, naar ikke faderen for samme har indsat. De som vil lade sig i societet indtegne, skal vel efter fundagen forskaffe atte af Ministerial bogen om deres alder; men naar det for nogen er umuelig at til veye bringe saadan atten, da kand de skriftlig under eed opgive deres alder, hvilken opgivelse i saa fald kand antages, saa fremt eeden med interessentens præstes attest for de uden for Trundhiem boende) er attesteret saaledes: at præsten haver seet og hørt, at interessenten haver oplæst og underskrevet eden; desuden maa alle fraværende, som anmelde sig til inseription, med vedkommendes attest bevise, ande er ved fuldkommen helbred, ligesom de og maa forskaffe sig en Commissionair i Trundhiem, som til hver termin kand betale indskudet, som meldes til efterretning for dennem som ey er fundatzen bekiendt; og som endeel af de nu værende uden byes interessen ere mangle Commissionair, endeel Commissionairer og bruger den maade, at de afsender beregningerne til dennem som de har Commission for, og lader beroe med betalingen indtil de sender dem penge dertil, hvorover manges indskud ikke bliver betalt førend længe efter den foreskrevne termin da dog kundatzen udi 4de articul tilpligter enhver Commissionair prompte at betale dens indskud, som han har antaget Commission for, og der under executions tvang; saa bliver hermed een gang for alle advaret, saa vel de som mangler Commissionair, at de dermed forinden næstkommende October Maaneds udgang seer sig forsynet, og Commissionairens beviis til forstanderen indsender, i hvis mangel de blive fra societetet exeluderede, som og at alle fraværende interessentere tillegger deres Commissionair ordre at betale indskudet, saa snart de erholde beregningen; thi hvis ikke, bliver een saadan interessent straxen af societetet udeladt, uden at bruge den i fundatsen foreskrevne execution, alt paa det pensionisterne til rette tid kand nyde den pension dennem tilfalder. Som og mange endnu rester med deres tilskud for sidst afvigte aar, det de dog ved Januarii Maaneds begyndelse dette aar burde have betalt, der og ere de som endnu mangle deres indskud for 1751, som forstanderen har maat gjort forskud til, saa advares de samme straxen eller i det seeneste inden næstk. Septembr. Maaneds udgang til forstanderen at betale deres Contingent, i hvis mangel de af societetet bliver udslettet og det resterende paa den maade inddrevet, som fundatzen tilholder, saasom man ikke tvivler om at faae interessentere i steden, i henseende saa vel til dette societets gode indretning, som og til denne nu giørende forandring. Og bliver dette til enhvers efterretning bekiendtgjort, at siden ved dette societet ingen Capital eller beholdning samles, saa bliver ikke de i fundatzen udi 12te articul ommeldte forlods penge til pensionisterne betalt, men allene deres pension udi det aar interessentev døer, ligesom forden følgende tid, og det til de i fundaten foreskrevne terminer, naar societetet bliver complet, og indtil saa skeer, bliver betalingsmaaden ligesom hidindtil, hvilket sin selv dog ikke gjør anden forskiæl, end i steden for at fundatzen tilholder, at en pensionist straxen efter interessentens død skal nyde forlods penge, saa skal de herefter nyde det samme under navn som pension, og det til samme tid som den øvrige pension uddeeles, og anderledes kand det ikke lade sig giøre, efterdi her er ingen Capital, hvoraf saadanne forlods penge kand tages. Sluttelig lader Forstanderen Post-Controlleur Schanch tilkiendegive, at, som han i embeds forretninger maa bortreyse, saa har han overdraget societetets affaires, imedens han er fraværende, til hans broder Sr. Andreas Borchmand, som boer i Trunhiem, og til hvilken vedkommende sig vilde addressere udi hvis som cietetet vedkommer, hvor og interessenterne eller de fraværende Commissionairer kand faae societetets protocoller og brevskaber af see, i fald nogen det behager og vil have nøyere underretning om societetets tilstand, end herudi er meldet, ligesom og saadant sted se har været enhver tilladt, og fra første af udi aviserne bekiendt gjort, at de sig derom til forstanderen kunde addressere, for at betage enhver all tvivl og mistanke. Trundhiem den 19 Mai 1753.