Viborger Samler, 1791-04-26
Under Dato Christiansborg Slot den 25 Mart. 1791 har Hans Majestæt allernaadigst udgivet en Forordning, angaaende hvorledes god Orden skal haandthæves ved Hoveriet paa Jordegodserne i Danmark. Lydende saaledes: Ot da vi med landsfaderlig Glæde have seet de første velgjørende i Birkninger af de Anordninger, ved hvilke Vi i Vort Rige Danmark i adskillige Henseender nøiere have bestemt Jordegods Eiernes og Fæstebøndernes giensidige Rettigheder og Pligter, samt løsnet Stavnsbaandet for Bondestanden; saa ere Vi end videre betænkte paa, med lide Hensigt til baade Jorddrotternes og Bøndernes Rettigheder og Fordeele, alt meere og meere at anordne, hvad Vi eragte tienligt til god Ordens Fremme, enhvers Rettigheders Haandhævelse og Agerdyrkningens Forbedring, hvorved Vi under Guds Velsignelse, haabe at legge en sikker og varig Grund til Velstandens mere Udbredelse blant Vore kiere Undersaatter. Vi ville derfor, ligesom Vi under Dags Dato giennem Vort danske Cancellie have tilkiendegivet Vores allernaadigste Villie om adskilligt, Politievæsenet angaaende, herved anordne, hvad Vi til god Ordens Haandthævelse ved Hoveriet ansee fornødent. 5. 1. Naar den hoveriepligtige Bonde tilsiges at forrette Ægt og Arbeide, da skal han forrette det efter sin bedste Evne, i Overeensstemmelse med de Anordninger, som enten ere, eller herefter vorde, udgivne. Han og Tienestefolk bør derved vise sig hørige og lydige saavel imod Jorddrotten, som imod dem, han betroer Tilsynet ved eller Bestyrelsen af Arbeidet. 6. 2. Hoverie=Bønderne bor tilsiges Aftenen for de skulle møde, samt dem, saavidt mueligt, tilkiendegives hvad Arbeide, der skal forrettes, paa det at de kunde belave sig dertil og være forsynede med de til Arbeidet brugelige Redskaber; dog maae det i Høe= og Kornhøsten være Jorddrotten tilladt, allene at advare Bønderne Dagen forud om det Arbeide, som, ifald Veirliget vil tillade det, skal foretages, og derefter samme Dag, Arbeidet skal skee, først bestemt at tilsige dem til samme. Det forstaaer sig, at saadant Hoverie, som ikke af Jorddrotten kan forudsees, naar det behøves, saasom Høets Redning ved hastigen paakommende Oversvømmelser, paa de Steder, hvorTanggierder bruges, Tangens Bierning fra Søen, naar den af samme er opkastet, og hvad mere af lige Beskaffenhed, der maatte forefalde og ei taaler Ophold, maae kunde tilsiges strax, naar det er fornødent. 3. Ligesaa forstaaer det sig, at hvad i denne foregaaende 5. er befalet, alene vedkommer Fæstebøndernes Arbeide til Jorddrotten, og ikke Amts= eller Konge=Reiser, eller andet for det Almindelige fornødent Arbeide, Reiser, Vagthold o. s. v., som det efter Lovene paaligger Vore Embedsmænd og tildeels Jorddrotterne at foranstalte. Saaledes skulle disse, for Exempel, i Tilfælde af Jldsvaade, Qvægsyge, eller andre ulykkelige Tildragelser, være berettigede at tilsige Bønderne, og de forbundne til, uden mindste Ophold, at møde, hvad enten de ere Hoveriepligtige eller ikke, og at forrette det, som dem befales, da denne Forordning ikke maa mistydes til at lægge Vore Embedsmænd eller Jorddrotterne Hidringer i Veien udi Haandthævelsen af Vore Anordninger. 5. 4. Saavel Jorddrotterne selv, som de Betiente, de bruge ved Hoveriet, skulle vise Bønderne og deres Tienestefolk, uden Haardhed, til rette, og søge ved god Begegnelse at opmuntre dem til deres Fæstepligters villige Opfyldelse. §. 5. A.) Ved det Slags Arbeide, som er tildeelt Bønderne efter bestemt Maal eller Andeel, skal enhver have Friehed til at gaae Hiem, naar hans Arbeide er forrettet; dog skal Jorddrotten være berettiget at tilholde Hovbudene at arbeide 10 Timer, om Dagens Længde det tillader og Arbeidet ikke i kortere Tid er bleven fuldført; men ved alt andet Arbeide bør de gaaende Bud, indtil vi bestemme, hvad der skal ansees for een Dags Gierning, arbeide 10 Timer til Hove, saalænge Dagen det tillader, og i øvrigt holde Hviletimer, efter Skik og Brug paa Godset; dog uden Afgang i de bestemte 10 Arbeidstimer. b. Paa den Tid af Aaret derimod, Dagene ere saa korte, at, naar Hviletiden fraregnes, ikke 10 Timer blive tilovers til Arbeidet, fra Solens Opgang til dens Nedgang, bør Hovbudene ikkun nyde 1 Times Hvile, fra Klokken 12 til 1, men dog møde til Arbeidet ved Solens Opgang, og ikke forlade det, førend ved dens Nedgang. c) Finde Bønderne, at de eller deres Folk ved et eller andet Arbeide kunne udholde længere, end 10 Timer, og de, for at fremme samme og spare Tiden, ønske at vedblive Arbeidet, da bør deres Tienestetiende dog ikke i saadanne Tilfælde vægre sig ved at arbeide længere. 5. 6. Den Bonde, som enten selv eller ved hans Hovbud uforsvarligen forretter Arbeidet til Hove, skal Jorddrotten eller hans Betiente være berettiget til at vise ud af Marken eller fra Arbedet. Og dog skal Bonden, saasnart han igien tilsiges til det for ham tilbagestaaende Arbeide, være pligtig til at forrette det, og desudenbooe til Sognets Fattige 1 Mk., for et gaaende Bud, naar Arbeidet ikke har været tilbørligen forrettet, i Hostens Tid, og ellers 8 Sk.; men i Høst= og Pløie Tid, for en Vogn eller Plov 1/2 Rdlr., og paa andre Tider for en Vogn 24 Sk. Endvidere bør den Skyldige erstatte den Skade, som, ved saadan Forseelse, kan være forvoldet Jorddrotte 5. 7. Kommer noget Hovbud for sildig, da skal det, for hver Time det forsømmer, betale 4 Skl. til Sognets Fattige. 5. 8. Udebliver nogen, da skal han tilsiges en anden Dag at forrette det forsømte Arbeide, og desuden, saafremt han ingen uomgiængelig Forhindring har havt, da bøde for et gaaende Bud, som udebliver, 1 Mk., og for en Ægt 2 Rdlr.; men er det i Høsten eller til at pløie, da skal han betale dobbelt. 5. 9. Viser nogen Bonde sig ulydig eller opsætsig ved Arbeidet, da skal han derfor bøde fra 2 Mk. til 2 Rdlr.; men er det en Tienestethende eller en Huusmand, da skal den Skyldige bøde fra 8 Sk. til 1/2 Rdlr., alt efter Forseelsens Beskaffenhed. Forseer sig nogen herudi, i flere, til Arbeide samlede, Bønders eller Hovbuds Paasyn, og derved giver disse et ondt Exempel, da skal den Skyldige s af ses dobbelt. Og dersom han er Fæstebonde eller Huusmand, da tillige have sit Fæste forbrudt, naar han 3die Gang heri forsee sig. 5. 10. Skulde nogen forgaae sig saavidt, at han søger at forføre andre Bønder eller Hovbud til lige Opsætsighed, maa Jorddrotten lade hans Person arrestere, og han dømmes til at bøde fra 4 Rdlr. til 10 Rdlr., men dersom Forbrydelsen er udmærket sto, til at hensættes flere Maaneder eller Aar i nærmeste Tugt= eller Forbedrings=Huus, og i sidste Tilfælde Fæstebonden og Huusmanden til tige have sit Fæste forbrudt. 5. 11. Hvo der ikke formaaer at betale de idømte Bøder, skal afsone dem med Fængsel paa Vand og Brød, efter det, som i Forordningen af 6te December 1743 er bestemt, og i Tilfælde, at noget Tienestetiende er tildømt at betale saadan Mulct, da skal sammes Hosbond være forpligtet at indeholde den, saavelsom Processens Omkostninger, af dets Løn, saavidt denne tilstrækker. 5. 12. Skulde nogen, imod Formodning, vise sig saa opsætsig og dristig, med Ord eller Gierninger, personlig at angribe Jorddrotten, eller dennes Jnspecteur, Forvalter eller Ridefoged, Skovridere eller Skytte, Ladefoged eller Bondefoged, naar disse ere i deres Hosbondes lovlige Ærinde, eller og Forpagteren paa Gaarden, da skal den Skyldige dømmes til en følelig Penge=Mulct, eller til at hensættes i Forbedrings=Huset, eller Tugthuset, eller nærmeste Fæstning, endogsaa paa Livstid, alt efter Forbrydelsens Beskaffenhed, i Hensigt til den fornærmedes Person og Sagens øvrige Omstændigheder, og skal han, om han har forgrebet sig paa Jorddrotten, tillige forvises Herredet. 5. 13. Den i Lovens 6te Bogs 5te Kapitels 5te Artikel tilladte Huusstraf maa aleene udøves af Jorddrotten selv, hans Jnspecteur, Forvalter eller Ridefoged, Ladefoged, og Skovrider eller Skytte, naar og imedens Hoveriet skeer under deres Bestyrelse, saa ogsaa, hvis Gaarden er forpagtet, af Forpagteren, saafremt Jorddrotten overdrager ham denne Myndighed; i hvilket sidste Tilfælde saadant bør bekiendtgiøres for Bønderne paa Godset. Dog ville Vi, at Gaardfæsterne og deres Hustruer herfeter ikke meere skal kunne paalegges nogen Huus=Straf, da saadant strider imod den Agtelse, dem, som selv Huusfædre og Huusmødre, tilkommer. 5. 14. Ligesom Vi ville haandhæve Jordegodseierne og deres Betiente i den Anseelse og Myndighed, som de nøvendigen, naar god Orden paa deres Godser skal vedligeholdes, bør have, saa ville Vi ogsaa: at dersom, imod Formodning, nogen Jorddrot eller hans Betiente, eller Forpagteren, skulde straffe en Uskyldig, eller mishandle nogen, til Skade paa Helbred og Lemmer, da skal den Fornærmede derfor, efter Lovens 6 Bogs 5 Kap. 5te og 10de Artikler, være beføiet til at paale sin Ret, som imod en Fremmed, og skulde den Fornærmede endnu, i Kraft af Forordningen under 20de Junii 1788, være bunden til Godset, da skal Dommeren, foruden anden Erstatning, domme ham til at være strax frie for Stavnsbaandet; og, i Tilfælde, at nogen af Joddrottens Betiente i denne Henseende skulle forsee sig, ham uafvidende, da skal Jorddrotten være berettiget til, uden Opsigelse, at afskedige en saadan Betient, og være pligtig at tilbageholde hans Løn, indtil den Forrettede er bleven tilfredsstillet.