Viborger Samler, 1780-02-14
After et Arabisk Manuscript, som findes i Kongen af Frankeriges Bibliothek, og indeholder den ældste Efterretning om Caffee, har i det 15 Aarhundrede Gemaleddin (thi denne fromme Mand fortiener at blive ihukommet) en Mufti af Aden, en Stad. Stad i det lykkelige Arabien, indført Caffeedrikken i Arabien, efterat han havde seet den paa en Reise i Persien. Han bemærkede iblandt andre selv den gode Virkning deraf hos sig, at denne Drik fordrev Sovnen, og derfor anbefalede den de andre Derviser, (Mahomedanske Geistlige) for at tilbringe Natten desto ivrigere med Bønner og andre Religions=Øvelser. Lærde, og i sær de Lovkyndige, som fandt sig besværrede med denne menneskelige Svaghed, fulgte dette Exempel. Tilsidst fandt denne Drik saa megen bifald i Arabien, at den brugtes ved den klare lyse Dag. Jmidlertid skal Caffer, være drukken i Æthiopien i utænkelige Tilder. Fra Aden forplantede de aarvaagne Geistlige denne Smag, lige til Mecca, hvor man dog efterhaanden glemte dens hellige Hensigt paa Religion og Lærdom, og aabnede Caffethuuse, i hvilke man tilsidst begyndte at fornøie sig med Skak, og andre Spil, ja endog med Sang, Dants og Musik, og det i en høiere Tone, end Mahomedanernes ærbare Sæder ville tillade. Efterhaanden drak altsaa heele Arabien, og Ægypten Caffee. Men da man tilsidst troede, at Caffeen havde en Liighed med Viinen i sine Egenskaber, blev den overalt forbuden; Men, formedelst den almindelige Misfornøielse derover, igien tilladt. J Aaret 1554, det er 100 Aar efterat Mufti i Aden havde gjort Caffeen elsket, erholdte den Borgerret i Constantinopel. Den nærede sin Mand i oppyntede Værelser, som i sær bleve besøgte af de Lærde i Almindelighed, og Poeter i Særdeleshed, derefter af andre, endog Seraillets Officianter, og Hoffolket; af nogle vel meere for Spillets Skyld, end for at tale om Ting af Vigtighed. De Geistlige ryste rystede med Hovedet derover, ja nogle Declamerede høit derimod. Men en Opdagelse bidrog meere end dette til Caffechuusenes Afskaffelse; denne nemlig, at Caffee var kuns et Kul, og at Mahometh havde i sin Lov forbudet alt det, som lignede samme. Dette Forbud blev dog ophævet imod en Afgift, og den betingelse at drikke Caffeen inden lukte Dørre, og paa Bag=Sahlene i Vertshusene. Kort derefter var Omgangen dermed ligesaa utvungen, som tilforn, da Storviseren ved stærke Paalæg vidste at gjøre sig Fordeel deraf. Caffeehuusene fik dog et nyt Stod derved, at man mærkede, at man der dømte for frit om Stats=Sager. Derfore drak man den des begierligere i enkelte Huuse, i sær da det blev Mode at give alle Fremmede Caffee, saa mange kunde i een Dag drikke sine 20 Kopper, ja gemeene Folk bade om Penge til Caffee, i stedet for andre Drikkepenge. Hvorledes Caffeen er efterhaanden kommen fra Constantinopel til Europas vestlige Egne, lader sig ikke saa let sige; Men rimeligt er det, at Venetianerne, ved deres stærke Handel paa Levantet, ere først blevne bekiendte dermed. Thevenot bragte i Aaret 1657 ved sin Tilbagekomst Caffee at beværte sine Venner med. Men i Marseille var denne Drik allerede bekiendt 1644. Caffeens egentlige Periode, i Paris kan man regne fra Aar 1669. J London, begyndte en Græsk Tiener 1652 at kaage Caffet; men 1660 kommer den først for i Handels Registerne. 1718 begyndte den Hollandske Colonie i Surinam at plante Caffee, og 1722 practiserede den Franske Gouverneur i Cayenne en Plante ud derfra, som siden formeerede sig i Tusindetal. 1727 begyndte Plantningen paa Martinique. Levanter Caffer har allialligevel Fortrinnet for den Vestindiske, hvormed den ofte i Levantet forfalskes under Navn af den Europæiske, som er der dog forbudet at indføres.