Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-11-02
Vore Landes forskjellige Egne ere opfyldte med Volde, Grave, Forskandsninger, Borgruiner og alle Slags andre Spor til Fortids befæstning, anlagte saa langt tilbage i Tiden, at hverken Efterretninger om deres Navne, Bygherrer eller Ødelæggelsestid paa Papir eller i Folkes Munde findes bevarede. Allerede Odin siges at have befæstet sine Bygninger i Norden, og det er maaskee blot Tidsalderens allegoriske Sprog, der skjuler os Datidens befæstninger indtil Midten af det 3die Aarhundrede efter C. F., da der atter omtales flere befæstede Pladse i Norden. J det 4de Aarh. omtales saavel befæstede Slotte som en forskandset Havn. Endog Udlændinger anføre Nordboens befæstede Steder og Taarne i disse Aarhundreder, af hvilke nogle vare i Privates Eie. De mangfoldige Borge og Casteller, der paa de nordiske Søtoge anlagdes i det 6, 6, 7, 8 og 9de Aarh. udenlands, give grundet Formodning om, at vore hedenske Forfædre have i samme Aarhundreder anlagt lignende Forskandsninger hjemme. Forf. anfører som Exempel Borgvold ved Viborg, Bratten borg og Visborg paa Samsøe, og Nonneborg i Fyen, hvilke, efter et Øienvidnes Forsikkring, have været af samme Beskaffenhed, som de af Ostman nerne i det 9de Aarh. anlagte Danes Rathes og Mothes. Historien lærer desuden, at Skandinaverne ogsaa siden, allerede førend Christendommens Jndførsel, anlagde forskjellige andre befæstninger, ja endog befæstede Byer i deres egne Riger og Lande. Foruden alle disse befæstede Borge og Steder bør endvidere henregnes til Hedenold, alle Gaarde i Landet, hvis første Eiere eller Bygherrer, siges at have været hedninger og ligge begravede i en Høi uden for Gaarden. Deres Antal er stort. Endelig henhører formodentlig ogsaa til Hedenold en stor Mængde andre Gaarde i Landet, hvis høie Ælde er erkjendt, men hvis Oprindelse er aldeles skjult. Man nødsages til at anføre dem under det Aarstal de i Documenter findes, skjøndt de kunne være Aarhundreder ældre end disse. – Beskrivelsen over Kongeborgene Gamborg og Hinsgavl begynde S. 73. Foruden disse to Vikingeslotte havde Middelfart endnu et andet, Søborg Slot kaldet, hvis Historie allerede i Middelalderen er mørk og uvis. Voldsom Ødelæggelse har været dets Lod, dets Archiv er borte, og de enkelte Data der i Documenter forekomme om Søeborg Slot, synes at vedkomme det Fyenske, men ikke det sjællandske eller skaanske Søborg. Allerede tidlig maae det være ødelagt, og end ikke i Egnen selv har der vedligeholdt sig, mindste Spor om dets Skjebne og endelige Undergang. Efter T. B. Birchereds Beskrivelse over Fyen, var endnu i Enden af det 17de Aarhundrede Voldene og Gravene om Slottet tydelig at see, og i Frederik III Tid skulde paa Spidsen af Odden have været anlagt en formelig Fæstning som blev begyndt paa, men ingensinde fuldført; de opkastede Volde og Grave sees endnu og indslutte et Terrain af samme Størrelse, som det ligefor liggende Frederits. Da Forf. i afvigte Sommer undersøgte Stedet fandt han ingen andre Spor end i en Dal ved Strandbugten en rund Banke, omgivet med tørre Grave, uden for hvilke findes en maadelig Jordvold, over Graven synes to Broer at have været anlagte. Ogsaa Slottets Ladegaard har været omgivet med Grave, men smallere og levere, end de, der omgave Slottet selv. Slotsbankens Overflade er saa ofte pløiet, at det ikke findes mindste Spor til Bygning. J ældre Tider skal man paa Ladegaardsbanken have opdaget og demoleret to af Kampesteen i Jorden opførte Ovne (formodentlig Jettegrave), og af Slots graven have oppløiet en svær Jernlænke med tilhørende Fodsern. (Fortsættes.)