Berlingske Tidende, 1836-05-16
Det maa i denne sidste Anledning bemærkes, at en Sammenligning imellem de i Danmark paabudne Skibsafgifter og de lignende i de fleste europæiske Lande, hvorom de danske Consuler have meddeelt Oplysning, har godtgjort, at Skibsafgifterne her i Landet udgjøre en lav Middelstørrelse af Afgifterne i Rusland, Preussen og i Hamborg, at de ere noget høiere end i Norge og Sverrig, men Frankrig. lavere end i Holland, England og og at saaledes Handelen og Skibsfarten, forsaavidt Forbrugs-Jmport=Handelen angaaer, ikke kunne ansees formedelst Skibsafgifterne, at være mere betyngede i Danmark end i andre europæiske Lande. Da derhos Skibs afgifterne (der udgjøre en betydelig Jndtægtskilde for Statskassen, i det de efter Middeltal af 10 Aar fra 1823 til 1832 have udgjort 238,000 Rbd.) væsentligst erlægges af Jmport- og Export-Handelen og ere ubesvigelige, saa har Commissionen ikke dristet sig til efter de Lettelser, som denne har bragt i Forslag for Transithandelen og den, som den haaber, hensigtsmæssige og billige Regulering af Jndførsels- og Udførselstolden, at foreslaae nogen egentlig Nedsættelse i Afgifterne for de Skibe, som indføre Vare til Forblivelse her i Landet eller udføre Landets Producter, da saadant formeentlig maatte fremkalde Nødvendigheden af at indemnisere Finantserne for de derved opstaaende Tab, hvilket neppe vilde kunne skee uden ved andre, lettere besvigelige og meere byrdefulde, Paalæg Her bliver nu særskilt at handle om: Lastepengene. De Lettelser, som i Henseende til Lastepengene efter Commissionens Formening bør tilstaaes Transitvarerne derved, at de ved at udgaae aldeles fritages for samme og desuden erholde Godtgjørelse for de ved Jndførselen, erlagte, er foran omhandlet ved Transittolden. Med Hensyn til Reguleringen af Laste pengene maatte der tages særskilt Hensyn tilLastepenge for den indenrigske og den udenrigske Fart. Hvad de første angaaer, da har man allerede tidligere udviklet de Grunde, hvorfor de i al anden indenrigs Fart, end Farten imellem Kjøbenhavn og Provindstæderne, ere ansatte til 8 sk. pr. Commercelæst, og i Farten paa Kjøbenhavn til 16 s. ligesom de for sidstnævnte Fart foreslaaede Lastepenge, i Lighed med hvad nu er anordnet, ogsaa ere ansatte for Farten paa Jsland, Grønland og Færøerne. Ved Lastepengene for den udenrigske Fart har det været taget under særegen Overveielse, hvorvidt der maatte være Anledning til at ophæve den nu stedfindende Forskiel i Lastepengene, hvilken er begrundet i Reisernes forskjellige Længde, altsaa hvorvidt det er hensigtsmæssigt igjennem denne Afgift at beskatte de længere Reiser høiere end de kortere. Da imidlertid Laste pengene, især siden de ved Forordningen af 10de August 1824 alene lagdes paa den be stuvede Drægtighed, efter Commissionens Formening, ikke kunne betragtes anderledes end som en, Skibsrhederne paalagt Præstation til Statskassen af Fragten, som deres Skibe fortjene ved den Fart, de paabegynde eller fuldende her i Landet, har Commissionen anseet Reisernes forskjellige Længde som den hensigtsmæssigste Maalestok, retfærdigste og for Afgiftens Størrelse. At en saadan Afgift paa Skibsfragterne, især under ringe Søgning af disse, kan have Jndflydelse paa deres Størrelse, er unægteligt, men hvad enten man betragter denne Sag fra Retfærdighedens eller den commercielle Jnteresses Side, synes Afgiftens Størrelse at maatte rette si efter den forskjellige Veilængde, som maatilbagelægges for enten at hidbringe eller at bortføre Varerne. Ansees nemlig Lastepengene som et Paalæg paa den fortjente Skibs g efter dennes præsumfragt, bør den rette i tive Størrelse; men Maalestokken for denne er i det Hele taget Reisens Længde eller den Tid, som i Gjennemsnit maa antages at medgaae paa samme, da Skibsrehderne i et givet Tidspunkt maa beregne sig den samme Nettofortjeneste af sit Skib, hvad enten det gjør flere korte eller en enkelt lan Men heraf følger, at Lastepengene, naar de skulle staae i et rigtigt Forhold tilden beskattede Gjenstand, nemlig den fortjente Skibsfragt, maae være større for den længere og mindre for den kortere Reise, og da nu ingen absolut Kundskab om Fragter nes Størrelse kan søges i de enkelte mødende Tilfælde, maa der sættes visse Grændsepunkter for de Veilængder, der faae Jndflydelse paa Afgiften. At disse Begrændsninger i de nærmest til hinanden stødende Punkter nødvendigen maae medføre nogen Ubillighed, er en Ufuldkommenhed, som en Tarif for Skibsafgifter maa deele med alle andre Tariffer. Ogsaa med Hensyn til Varehandelen synes Paalæg paa Skibsfragterne at maatte rette sig efter de forskjellige Reisers Længde; thi, forsaavidt det maatte antages, at et saadant Paalæg kommer som en Jndførsels- eller Udførselsafgift til at hvile definitivt paa Varerne, saa vilde disse, ved en for alle Varetransporter ansat ligestor Afgift, forholdsviis besværes mere, naar de hidbragtes fra eller udførtes til de Danmark nærmere beliggende Steder, end naar de indførtes fra eller bortførtes til fjernere Steder. Naar Paalægget nemlig betragtes som en Vareafgift, maa det ansees at hvile paa den Difference i Prisen, som existerer paa de tvende forskjellige Steder, hvorfra og hvorhen Varerne føres. Jo nærmere disse tvende Steder ligge hinanden, des meere maae ogsaa Priserne nærme sig, og, da Priserne stedse antages høiest paa det Sted, hvorhen Varerne bringes, er det egentlig denne Differents, hvori den Handlende maa søge sin Fortjeneste, og som bliver Gjenstand for Beskatning Altsaa ligger ogsaa heri en Grund for at beskatte de kortere Reiser lavere end de længere, hvilken end mere forøges, naar der sees hen til, at Skibssamfærselen med de Danmark nærmest liggende Lande fører Varer af ringe Værdie, medens Skibsfarten paa de fjernere og navnligen paa de trandatlantiske Lande i Almindelighed fører mere værdifulde Gjenstande, som altsaa langt mindre end hine ville fole en Afgift, der er reguleret efter Skibets cubiske Jndhold. De senere Tiders Erfaring har i alle de større handlende Stater noksom godtgjort det uhensigtsmæssige i at forunde Forbindelser med fjernere Lande særegne Begunstigelser fremfor den med de nærmere beliggende, og saaledes indirecte at besværlig jøre Samfærselen med Nabo-Staterne. Ved en, efter de forskjellige stedfindende Forholde rettet, ligelig Beskatning af at Samfærsel overlades Handelen, en ønskelig Frihed til at hente sine Varer, fra, eller for de indenlandske Producter at søge sin Afsætning til de Steder, hvor den finder sit fordeelagtigste Marked.