Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-04-30
Oversigt af Dagens udenlandske Nyheder. Hvorfor skal man altid tale om Mennesker i de offentlige Tidender; bør ikke ogsaa de stakkels Dyr engang imellem faae Lov til at paradere der, saalænge der er Krig, saa staae vist nok hiine øverst; men naar der er Fred og det kommer an paa at moere sig, saa faae ogsaa disse en offentlig Vigtighed. Desuden naar Menneskene ikke foretage sig noget af Betydenhed, saa maae Dyrene for en Dag. Hvad taler man f. Ex. nu om i Vien, naar man er træt af at raisonnere om den nye Finance plan; eller man vil adsprede Sindet fra de forrig fulde Forestillinger og den elskede Keiserindes Død; uden og Fyrsten Wenzeslaus Lichtensteins Ridehest, og om Hunden paa Theatret, Fyrsten havde nemlig gjort et Veddemaal med den Sachsiske Greve Puhkler paa 1000 Dukater, om hvis Hest der kunde løbe stærkest, men tabte det; Veddeløbet blev holdet paa den Simmeringer Heede, Banen var en engelsk Miil i Omkreds og maatte rides to Gange omkring; begge Hestene og deres Jockens eller Ridernægte vare Engelske. Omtalte Hund er traadt frem som Skuespiller i Stykket Skoven af Bondy. dens Rolle bestaaer i at oplede sin Herres Mordere, Hunden skildte sig fra sin Debat som en Mester, og har vakt de bedste Forhaabninger og sine dramatiske Talenter. Den hylte ved sin Værtinde Gertru des Dør, trak i Klokken, nappede hende i Kiolen og slæbte hende rundt omkring paa Skuepladsen, forfulgte Morderne heftigt i Baggrunden deraf, tog siden en Lygte med Tænderne og viiste dermed Veien til sin dræbte Herres Grav. Hunden var i Førstningen lidt frygtsom ligesom alle Begyndere, men spilte siden sin Rolle charmant; Publicum som havde paa Theaterdirectionens Anmodning holdt sig ganske roelig, da Hunden lod sig see for ei at forstyrre dens Concepter, blev saa indtaget af dens Talenter, at det vilde have applanderet den; men man lod det være dermed, da man endnu ikke havde lært den at giøre sin Reverenz derfor. Dette ægte Skuespil blev, som det er begribeligt, modtaget med overordentlig Tilløb og Biefald. – Som Krigen nu hører op i Menneskeverdenen saa udbreder den sig over Dyrverdenen, et Steds skal den herske paa Jorden, saaledes er der nu optraadt i Sachsen en Hr. Anton Fournaise, der udgiver sig for at have tilforn tjent som Ritmester i den Condeiske og siden i den østerrigske Armee, en Person, som taler tydsk, fransk, italiensk, russisk og selv noget engelsk (til 24 Sprog og til Mesopotamisk har han ikke bragt det) og besidder en stor Svada og fører med sig Kone og Søn, tre Tienere, tre Heste og to Vogne; han bærer Titel af badensk og hessisk Kammer jæger og erklærer Krig mod Rotter, Muus, Fluer. Frøer, Væggeluus og andre Luus, hvilke Dyr han citerer at møde paa bestemte Steder, for at giøre det af med dem paa engang; man kan forestille sig at en saadan Krigerklæring maae giøre Opsigt. – Det gaaer saavidt med Dyrerigets offentlige Mærkværdighed i disse Tider, at selv Havets Beboere spille deres Rolle paa Jorden, men det forstaaer sig, først naar de ere døde; saaledes har ingen Gienstand vakt større Opsigt og Omtale i Paris for nærværende Tid efter det nye Skib, Elise, som ved en Dampemaskine er seilet op af Seinefl oden til Paris og derfra igien tilbage, end en overmaade konstig Vogn, som blev seet i Aar paa de sædvanlige Prommenader til Longchamp; hvorpaa alt det som paa andre Vogne er gjort af Træe som Hiul o. s. v., var forfærdiget af stærke Hvalfiske been. - Slæber man saaledes Havbeboerne op paa Landet, saa kommer dog Havet imellem til Regres, saaledes er nyelig en engelsk Fregat strandet i Archipelet ved Tichesme, hvoraf dog den største Deel af Mandskabet er reddet. – J Forstaden Peru ved Constantinopel har været en stærk Jldebrand i Februar, Sultanen, Storviziren og Capitain Pascha vare tilstæde ved Branden, de to sidste steege op paa et Tag, men som gik i Stykker under dem, dog kom de ikke betydeligt til Skade. - For dog at kunde engang fortælle lidt godt fra det ellers saa ulykkelige tyrkiske Rige, saa bør man ikke glemme at berette: at den dristige Pascha i Ægypten, Mehemed Aly, har to vigtige Planer for, at anlægge en Handelsvei imellem de to anseelige Stæder, Rosette og Alexandrien, og at tilveiebringe en nye Forbindelse imellem den gamle og nye Havn i den sidste af disse, saadanne Foretagender, er næsten uhørte i det tyrkiske Rige. – En stakkels portugisisk Pige, som ikke vilde føie sin Fader i at ægte en Mand hun ikke kunde lide, og som derpaa flygtede ud af Klosteret, er kommen til Spanien, hvor hun udgav sig for Konge Ferdinand den 7des Syster, Kongen pardonnerede hendes Daarlighed, men da man siden fandt, at hun var forvirret i Hovedet, blev hun bragt i en Daarekiste. – Den berømte Carnot er endnu i Warschau og venter sin Skjebnes Afgiørelse fra Petersborg. – Den forrige Dronning af Holland, Hortense Beauharnois, er i Constanz, hvor hendes Broder, Prinds Eugen, har besøgt hende. - Hertugen af Wellington har for en Tid forladt sin Commando og har gjort en Reise til Haag og Amsterdam. – Den østerrigske Keiserindes Liig er indbalsammeret, og derpaa afgaaet fra Verona den 13de April, og vil indtreffe i Wien den 26de, ved alle Landsbyekirker paa Veien bliver der læst Velsignelse over det, og i alle Kirker paa Hovedstationerne bliver det om Natten høitideligt opstillet paa en Paradeseng.