JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Da det i Rigerne ved Pløining, Grøftning, Veies Anlæg eller paa anden Maade fundne Dannefæe kunde udbrede et stort Lys over danske og norske Oldsagers Værd og Beskaffenhed, samt lede til deres Tilværelses Historie, saa besluttede Commissionen i dens første Møder at anmode det kongel. Rentekammer om derfra at blive meddeelt de, i saa Henseende, dertil indkomne Rapporter, og man har, i den Anledning, fra velbemældte Kammer modtaget nogle Saadanne, med Løfte om at blive tilsendt flere. Man har ligeledes senere anmodet Kammeret om at paalægge samtlige Veibetjentere, ved Jordgravninger i Anledning af Veiarbeidet, at vaage over, at forekommende Gravhøie ikke sløifes, førend derom er gjort Jndberetning til Commissionen, samt at alt jordgravet Gods behandles forsigtigt. Ved at tilsende den kongl. Gesandt og Commerce-Jntendant i Jtalien, Hr. Kammerherre Schubart, de af Commissionen udfærdigede Jndbydelses Skrivelser til dens i Jtalien værende valgte Medlemmer, har man anmodet ham om at medvirke til Sagens Fremme, og til den Ende, ved sine lærde Venner i Øvre Jtalien, søge at forskaffe Commissionen Efterretninger om der maaskee i de Egne, som vare Skuepladsen for den cimbriske Krig, fandtes Levninger efter Cimbrerne, f. Ex. Spoer af deres Leire, af den Kanal, hvormed de afledte Erschflodens Vande, Gravhøie og Urner, Steen eller Metal=Vaaben og Smykker, da deslige Oldsager unægteligen vilde være de ældste Levninger af nordiske Folk, man kunde haabe at finde, hvorom den blotte Efterretning endog vilde være vigtig, og endnu mere, naar man, 1 Mangel af Originaler, kunde deraf erholde nøiagtige Tegninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Justitsraad Hedegaard har nu udgivet en meget nyttig lille Lommebog under Titel, Enkelte historiske Reminiscencer for det Tidsrum fra Constantin den Store til den Franske Revolution. Den anden og tredie Afdeling, som bliver langt større, leveres i næste Uge til Trykken.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Den nylig afdøde Prof. Børge Risbrigh var født i Veilby i Fyen 1781, hvor hans Fader var Sognepræst. Han var den ældste af 12 Sødskende, hvoraf kun den yngste, Fru Justitsraadinde Thorlacius, endnu er i Live, Han blev 1749 demitteret fra Frederits Skole til Academiet, hvor han en Tidlang levede i meget trængende Omstændigheder. 1768 tog han theologisk Embedsexamen, blev derpaa Decanus paa Klosteret, og holdt i denne Egenskab Forelæsninger over Philosophien. 1762 fik han det Lassenske Reisestipendium og reiste til Tydskland, og igjennem Holland til Paris. Han hørte Crusti, Gellerts, Ernestis, Fischers og Reiz's Forelæsninger. J Leipzig lærte han det Nygræske, Arabiske og Syriske. Ved sin Hjemkomst til Kjøbenhavn levede han i to Aar af Jn formationer, men ved Grev O. Thotts Anbefaling blev han 1767 ansat som Prof. extraordinarius Logices & Methaphysices med 400 Rdlr. aarlig. Den Gang vovede han ikke at givte sig, da han desuden havde en bedaget Moder i Huset; siden, da hans Jndkomster forbedrede sig, var han 50 Aar, og nu ansaae han det for sildigt. 1775 blev han Prof. ordinarius, og 1777, fik han Sæde i Consistorium. 1803 søgte og erholdt han sin Afskeed, paa Grund af Alders Svaghed og Tunghørighed. 1806 fik han et Anstød af Strangurie, som forbittrede hans Livs Aften, J Kjøbenhavns Bombardement bleve alle hans Manuskripter og hans kostbare Samlinger et Offer for Luerne. Alt hvad han reddede var Oversættelsen af Lartius. J det sidste Aar var han næsten blind, men vidste ved sin Philosophie ogsaa at formilde denne Tilstand paa en for en Philosoph og Christen lige værdig Maade. Ved sit Testament har han refunderet til Walkendorphs Collegium 600 Rdlr. og til det Lassenske Reisestipendium 1000 Rdlr. Risbrig havde i adskillige Henseender stor Lighed med den berømte Kant. Lige og som denne var han i sin hele Vandel et Mynster paa Moralitet, ligesom denne havde han aldrig været givt og ligesom denne opnaaede han en høi Alder. Risbrighs Huus stod aabent for de Studerende og den største Deel af sine Jndkomster anvendte han deels til de Fattige, deels til Bøger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Under d. 15 April er fra det Kongel. Slesvig Holsteenske Sanitetscollegium i Kiel udkommen en Bekjendtgjørelse af følgende Jndhold: Sanitetscollegiet har, efter allerhøieste befaling, i Kiel anlagt et Depot af 23 indiske Lægemidler, for derfra at forsyne alle Apotheker i Hertugdømmene med de fornødne Lægemidler. Hvert Apothek, der vil forsyne sig derfra med samme, henvender sig til Directionen for Depotet under Adresse: Til Administrationen for indiske Lagemidler i Kiel, og opgiver nøiagtig i sin Skrivelse den Qvantitet af enkelte Lægemidler, som det ønsker. Priserne paa de enkelte Artikler ere uforanderlige saaledes som de findes anførte i Bekjendtgjørelsen. Den forlangte Qvantitet emballeres omhyggelig og afsendes paa den Bestillendes Bekostning. Efter Varenes Modtagelse, betales Regningen strax, og hverken Credit eller Rabat finder Sted. Alle Apothekere opfordres til i Fremtiden at forsyne sig med de indiske Lægemidler, de behøve, fra dette Depot, og at benytte sig af en Anstalt, hvorved vor landsfaderlige og aarvaagne Regjering har attraaet i hvert Tilfælde at sikkre Apothekerne Forsynelsen, med de nundværligste indiske Lægemidler af ægte Godhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Krigsefterretninger. Endelig haves nu den første Efterretning om en stor Seier, som den Bayerske Armee, under Keiser Napoleons umiddelbare Anførsel, har til fegtet sig over Østerrigerne d. 20 April. Førsten af Neuschatels Generaladjutant har bragt den til Dillingen i Schwaben. 10 til 12000 Fanger ere Frugten af denne Seier. Den Østerrigske Armee er kastet tilbage fra den ene Stilling til den anden, og man venter med det første et afgjørende Slag. Men da ikke Stedet nævnes, hvor denne Seier er bleven vundet, saa bør man opsætte sin Dom over det Hele indtil man faaer omstændeligere Efterretninger. – J Hannover har den Franske Øvrighed ladet d. 20. f. M. bekjendtgjøre, at Hertugen af Auerstadts Corps har i enkelte Fægtninger havt betydelige Fordeele over Østerrigerne, og at paa der i Jugolstadt, 3 Mile fra Mivichen, er indbragt 3000 Fanger. Ved Paffenhofen, 3 1/2 Mile fra Jngolstadt, ventede man d. 20 er afgiørende Slag, da hele den Franske Magt havde fra alle Sider trængt sig hen til denne Punct. - Kongen af Bayern har d. 17 f. M. udstædt en Proclamation, mod Østerrige, hvori det hedder, at hans Stater uden foregaaende Krigserblæring eller Gjenmæled. 9 ere blevne fiendtlig angrebne, og Kongen selv nødsaget til at forlade sin Hovedstad, som er bleven besat af Østerrigske Tropper; at RhinforbundsFørsterne ville hevne denne Overtrædelse af Folkeretten, at Østerrige, under Paaskud af at befrie Bayern, vil tilintetgjøre dets Uafhængighed, ødelægge dets Kræfter og forringe dets Omgang, men at Bayrernes Anstrængelse og Troskab ville i Forening med deres store Allierede tilintetgjøre denne Plan. – D. 21 f. M. kjendte man i Augsburg endnu ikke den Franske Armees Bevægelser og Stillinger. Enkelte Saarede og Fanger vare bragte ind der, og især skal ved Freysing og Paffenhofen være forefaldet levende Fægtninger. Ved Kaufbayern, 7 Mile fra Augsburg, har man seet Østerrigske Forposter, der ere komne fra Tyrol. De Allierede have trukket sig tilbage fra Schøngau og Landsberg ved Lech og kun ladet enkelte CapalleriePikets blive tilbage. De i Tyrol indrykkede Østerrigere commanderes af Feldtmarchal Jellalich.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Engellænderne have med 12000 Mand angrebet Martinique. General Capit. Villart-Joreuse har med en Garnison af 1800 Mand trukket sig tilbage til Fortet Bourbon.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Den Fransk-Jtalienske Armee er henved 100,000 Mand. Vicekongen commanderer den, og under ham staaer General Madonald. Generalerne Baraquey dHilliers, Broussier og Vialere blandt andre ansatte ved denne Armee. Fra Paris afgaae endnu bestandig mange Tropper paa Vogne til Rhinen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
J nogle Egne af det forrige Hessen har der yttret sig nogen Urolighed. J Wolfshagen sammenrottede en Hob Urolighedsstiftere, og stiftede der og i Omegnen meget Uvæsen. En Oberst v. Dørnberg, som nylig havde ledsaget Kongen af Westphalen paa hans Reise, stillede sig i Spidsen, for dem. Dette har foranlediget en eftertrykkelig Proclamation fra Kongen til Garde-Jægerne og Jæger Carabinerne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Udenlandske Efterretninger. Den Østerrigske Ambassadeur ved det Franske Hof har faaet Befaling at forlade Paris inden 2 Timer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Det Franske Senat har antaget Forslaget, at tage 40,000 af de sidste Classers Conscription.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-04
Krigersang. Af N. T. Bruun og C. Du Puy. Deelig er Krigerens Færd. Misundelse værd! Det lynende Sværd Over Voldsmænd han svinger! Til elskede Mo Han Hæder hiembringer! De hellige Pligter, Et Krigeren svigten. Nei, for vil han døe. Trofast mod Konge og LandEr nordiske Mand! Ei bryde han kan Nogen Eed, som han sværger! Om Fædrenekyst, Han sønligen værger, Til Kampen han iler, Ad Døden han smiler, Og bløder med Lyst Pryde ham Skrammer og Ar Sin Løn han da har! Thi hvert af dem var Ham en hæderlig Vinding! Hvert Ar er en Krands Om Krigerens Tinding! Hans Mødet henrykker, Og mere ham smykker End Ordeners Glands Rækker hans Konge ham Haand, Da hæves hans Aand! Hengivenheds Baand. Slynges fast om hans Hierte, Sit Fødelands Held Var hvad han begierte, Hans Daad det erkiender! Taknemmelig brænder Hans mande Siel Tapperheds hellige Rd. Straal herlig og mild! Du lyse os vil Paa vor Bane til Hæder! Ved Daad kun og Mod. Vi vinde Fredsglæder; For dem vil vi lide, For dem vil vi stride, Og offre vort Blod!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Kyeste Skilderie af Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Sjette Aargang. No. 60. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Løverdagen den 6 Maji, 1809. Om The Jngen Drik er bleven almindeligere i hele Europa end Thee. Den er bleven til en Fornødenhed for hver Stand og hver Alder. Jntet Sladderselskab kan komme sammen, intet Besøg aflægges, ingen Spadseretour gjøres, uden at strax en snurrende Theemachine maa præsentere sig paa Bordet, og hielpe at myrde Tiden, der, medens vi troe at myrde den, myrder os. Det vilde være ubegribeligt, hvorledes en Plante, der først i nogle Aarhundrede har været bekjendt i vort Europa, er kommen saa almindelig i Brug, dersom man ikke vidste, at store og berømte Mænd have givet sig al muelig Umage for at anbefale den. Tulp, en meget lærd Læge og Borgermester i Amsterdam, udgav i Aaret 164, en Beskrivelse over Theen hvort han siger: "Jntet er sundere end denne Drik. Den bidrager saavel til Livets Forlængelse som til enhver Skades Afværgelse. Den skal fordrive Steen, Modighed &c. Søvnen undertrykker den sikkert; thi man seer skundom, at Folk, der drikke megen Thee, tilbringe hele Nætter med Arbede og undertvinge den ellers uovervindelige Trang til at sove. Jonquet, en Fransk Læge og Botaniker, tillægger i hans Explicationibus stirpum fra 1657. Theen ligesaa stor Berømmelse: denne guddommelige Urt, siger han: som i Caspar Bauhins Tid endnu ikke var bekjendt, kaldes Solens Yndling, som den har lagt saa ambrostalske Lægekræfter, i, at den, der nyder den, har Aarsag til at troe, at han har taget en Livsbalsom til sig. Siden løftede Lægerne, især de Hollandske, Theens Dyder op til Skyerne, og lagde en Physiologie til Grund, som de ansaae for uomstødelig rigtig. Livet, sagde de, bestaaer i Blodets Kredsløb; jo finere og tyndere Blodet kan gjøres, des lettere vildet trænge igjennem Smaakarrene og deres i hinanden løbende Grene, følgelig kan intet være sundere end at fortynde Blodet ved Hielp af Thee. Afdenne Theorie er opstaaet den Vildfarelse, at tykt Blod er usundt og at det tyndere derimod er sundt; endskjønt man daglig seer, at de stærkeste Folk have tykt, og andre, som ere beladte med Vandhævelser, og Blegsyge, derimod have tyndt Blode, 3 Bontekoe, en Nederlænder, er i sin Afhandling om det menneskelige Liv endog gaaet saavidt, at han anmodede enhver om, at drikke dagligen saa meget Thee, han kunde, at gjøre Begyndelsen med orte til ti Kopper, og blive saa længe ved dermed, som hans Mave kan taale det, baade om Morgenen, Middagen, Aftenen og Natten. Ogsaa Wall schmid har i sin Beretning om Theen skildret dens gode Egenskaber med høist overdrevne Farver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Naar saa mange lærde Mænd, det være nu af virkelig Overbeviisning eller egennyttige Hensigter, med saa stor Jver anbefalede denne Plante, som et reent Universalmiddel til at forlænge Livet og befordre Sundheden, saa er det ikke at undres over, at menig Mand med begge Hænder greb af og ter denne ubetalelige Livsbalsom. Men undersøger man denne Urts sande Egenskaber, saa finder man, at Naturen langt fra ikke har bestemt den til daglig Nydelse, og at det er ligesaa ukogt at drikke den hver Dag, som det er upassende for et iøvrigt sundt Menneske, at tage hver Dag China-Mixtur ind, naaret ingen kan negte Chinabarkens styrkende Kraft. Theen saaledes som vi faae den fra China, har ingen synderlig flygtig Lugt, og kan af den Grund kun virke svagt paa Nerverne. Dens kryderagtige Smag er ikke synderlig stærk, og dens Saft er arromatisk og sammentrækkende. Naar derfor pulveriseret Thee kommes i en Opløsning af Kobbervand eller mineralsk Brøndvand, farver den Blandingen sort. Denne Theens sammentrækkende Egenskab er Aarsag i, at den er nogenledes styrkende, at den udtørrer Legemets Fibre og snarer uddrives fra Legemet end Vand uden Thee. Naaden nydes ofte, men uden Sukker og Melk, giv den næsten samme Nytte som blødrensende Drikke, i det den gjør Fibrene snævrere og tykkere. Lægerne tælle den derfor blandt fortyndende Midler. Fortykke og fede Mennesker er den altsaa gavnlig, men for magere og tørre derimod skadelig, thi naar de nyde alt for meget deraf, faae de ubehagelige Tilfælde. Hermann og Grimm have i Ostindien gjort den Erfaring, at de, som drak alt for megen Thee, fik tilsidst Svindsot, hvilket noksom beviser denne Urts fortyndende og tørrende Kraft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Jnden- og udenlandske Efterretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Jndenlandske Efterretninger. Allerunderdanigst Beretning til Hs. Majest. fra Commissionen til Oldsagers Opbevaring. (Fortsat, s. forrige No.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Blandt andre Commissionens Foranstaltninger bør ogsaa nævnes den, at man har anmodet Hr. Provst Wilhelm Cornisch Lassen i Norge, der boer i Nærheden af den gamle Kjøbstæd Hammer, om at lade undersøge denne Byes Rudera, hvilket Hr. Provsten, velvilligen har lovet. Commissionen har endvidere, efter de til ult. Oct. 1808 indkomne Beretninger og Teninger, forfattet en Udsigt over de Monumenter som den formener burde reddes fra Undergang, og tilstillet Cancelliet Samme til fornøden Foranstaltning.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
De lærde Mænd, som Commissionen, i Overeensstemmelse med den kongel. Tilladelse, har valgt, til dens corresponderende Medlemmer, ere følgende: 1) Greve Vargas, Præsident for det italienske Academie, hvis Hovedsæde er i Pisa, og Medlem af det kongelige danske Videnskabers Selskab, han er selv født i Holsteen; 2) Ridder Michael Calcagni i Palermo; 3) Don Fr. Daniele, bestandig Secretair ved det Herculanske Academie i Neapel og Kongerigets Historiograph; 4) Professor A. L. Millin i Paris, Forstander for det keiserlige Mynteabinet; 5)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Efter at denne Beretning, igjennem det danske Cancellie, har været Hs. Majestæt forelagt, har det behaget Allerhøistsamme, under 8de April d. A., allernaadigst at resolvere saaledes: "Commissionen til Oldsagers Opbevaring tilkjendegives, at Vi, af den allerunderdanigst fremlagte Beretning, med allernaadigst Velbehag have bragt Commissionens nidkjære Virksomhed og heldige Bestræbelser i Erfaring."J Zeitung für Lit. n. Kunst in d. Kon. dan Staaten, for April, recenseres den hos Brummer udkomne Samling af Øhlenschlægers Digte meget fordeelagtigen. J No. 30 sluttes Recensionen og siges om St. Hans Aftenspillet: "Blandt de skjemtsomme Digte ville vi kun nævne: St. Hans Aftenspil, som vi allerede ovenfor korteligen have omtalt som en Efterligning af Göthes Jahrmarkt zu Plunderweilen, ikke for at sønderlemme det, thi Plaisanterier maa man - som Lessing meget rigtig anmærker – ikke sønderlemme, men blot for at paatale den Kortsynethed, hvormed nogle for vel eller ildevillige Læsere troe at kunne udspeculere af de Jndfald, som Digteren har lagt Jnterlocutorerne i hans Dukkespil i Munden, hans hele æsthetiske moralsk poetiske Troesbekiendelse. Er det overalt en sand bemærkning, at den Gave at skjemte godt kræver en ikke almindelig Aandsfiinhed og Aandsdannelse, saa er det vel ikke mindre sandt, at ligeledes den Gave at forstaae Skjemt langtfra ikke er saa almindelig, som mangen en Skoggerleer indbilder sig. Ogsaa har mangen en af disse Herrer maaskee gjort store Øine, da han fandt det, som han troede beleet og forkastet af Digteren, i hans senere Arbeide, især i den med den sandeste Følelse for sin Konsts og sit Kalds hele Værdighed skrevne Fortale til den senere Samling, forkyndt som ægte og skjønt, og overtydedes om, at Digteren i andre Aandsværker, har hyldet samme.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Aalborg d. 30 April. En Fægtning skal have fundet Sted paa Jyllands vestlige Kyst, med en Engelsk Fregat og et Detachement af vore brave Tropper under Lientenant v. Suhr. Fregattens Baade søgte at bemægtige sig tvende Skibe, men bleve saa alvorligen modtagne af ovennævnte Mandskab, at de saae sig nødsagede til at flygte med uforrettet Sag. Den forbittrede Engelske Chef skal derpaa have begyndt og vedholdt en uafbrudt Bombe Kasten, som varede i 2 Timer, dog uden at anrette nogen Skade. Tre, fire Canonbaade vilde formodentlig have gjort ham kjed af disse Unoder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
En Norsk Styrmand fra Østerriser med 2de andre Nordmænd, som var i Svensk Fangenskab, har i Marstrand bemægtiget sig en Norsk Jagt, kappet Ankertouget og ført Jagten hertil, efter først i Fladstrand at have afgivet 2de ombord værende Engelske Matroser, som Krigsfanger. Bemeldte Jagt, som har inde en Slump Dansk Rug og Byg, var ladet i Løken, og af Engellænderne taget og indbragt sammesteds, hvor den laae under Udlosning. – Ligeledes er af Caperfører Juul hertil indbragt en Svensk Hukkert Gallease, kommen fra London og bestemt til Stokholm; den skal iblandt andet mere indehave 50,000 Pd. Caffe. Begge disse Priser ankom d. 24 April.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Nyeste Efterretninger. Ankomne med Estaffetten i Morges.) Fra Amsterdam skrives under d. 28 April, at Marquis Wellesley er, efter Forlydende, d. 20 afgaaet fra Portsmouth med en Transportslaade, som man troer, til Portugal.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
J Egnen af Marburg a. have nogle Fiender af den ny Orden i Tingene oprørt Folket mod Embedsmændene og udøvet adskillige Voldsomheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Fra Leipzig hedder det under d. 26 April, at den Russiske Armee af 45,000 Mand, under General v. Korsakow, er i Bevægelse og truer Gallizien. Bøhmen ere kun faa Tropper; Grændserne ere besatte af Landværnet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
D. Maj. maa ikke atter bringe Ting paa Bane, der allerede ere afgjorte ved 15 Aars Krig. De maa forbyde hver Proclamation, hvert Skridt, der opfordrer til Krig. Det sidste Opbud i Masse havde foranlediget Krig, dersom jeg havde kunnet befrygte, at det skede i Forbindelse med Rusland. Jeg har ladet Rhinforbundets Leire gaae fra hinanden. 100,000 Mand af mine Tropper gaae til Bologne for at fornye min Anslag paa Engelland. D. M. afholde sig fra enhver Rustning, der kan opvække Bekymring hos mig og kunde være en Diversion til Engellands Fordeel. Da jeg havde den Lykke at see Deres Majestæt, og da jeg sluttede Freden i Presburg, havde jeg Grund til at troe, at vore Anliggender for bestandig vare bilagte, og at jeg kunde overlade mig til Søkrigen, uden at foruroliges eller afholdes. Maatte D. M. sætte Mistillid til dem, der tale om Deres Monarkies Farer og saaledes forstyrre Deres Families og Deres Folks Lykke. Disse ene ere farlige, disse ene tilveiebringe de Farer, de give sig Mine af at befrygte. Ved en fri og aaben Fremgangsmaade vil D. M. gjøre Deres Folkeslags lykkelige, og selv føle den Lykke, hvis Nod vendighed De efter saa mange Uroligheder maa indsee, og De kan være viis paa, at finde i mig en Mand, der har fast besluttet, aldrig at gjøre noget imod Deres Hovedinteresse. Maatte Deres Skridt vidne om Tillid, da vil De indgyde Tillid. Den bedste Politik er nu til Dags Simplicitet og Sandhed. D. M. anbetro mig Deres Bekymringer, opvække man Frygt hos Dem, skal jeg strax adsprede den. D. M. tillade mig et sidste Ord, lyd Deres egne Meninger, Deres egne Følelser; de overgaae Deres Conseils. Jeg beder D. M. at læse mit Brev i en god Forstand, og at finde intet deri, som ikke sigter til Europas Vel og Rolighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Udtog af en Skrivelse fra Hertugdommet Slesvig, af 1 Mai. Vinter=Rugen staaer her fortræffelig og Landmanden er allevegne beskjæftiget med at saae Sommerkornet, hvortil nærværende Veirligt især er gunstigt. Endnu stedse hersker Koldfeberen meget stærkt paa de fleste Steder. Ligeledes døe i dette Foraar flere end ellers. Saaledes er i disse Dage den i Holland fødte Doctor Jan de Vieg Tholen, en af de første practiske Læger i Hertugdommene, død i Husum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Hs. Durchl. Hertugen til Brunsvig-Lüneborg Bevern, som for 40 Aar siden var Gouverneur i Rendsborg, og i den senere Tid har opholdt sig i Glüksborg, er d. 27de i f. M. ogsaa afgaaet ved Døden i den høie Alder af 80 Aar. Hans Død er et føleligt Tab for Glüksborg og for mange Fattige, som i ham fandt en ædelmodig Velgjører. – J alle Amter og Districter i Hertugdommene ere i de senere Aar mange Personer, baade Voxne og Børn, blevne vaccinerede med Held.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-05-06
Blandt de Læger, som have udmærket sig ved deres Virksomhed i at fremme dette almeennyttige Foretagende, fortjener især Etatsraad Suadican i Slesvig at nævnes. Antallet paa de Personer, som han allene i Aaret 1806 har vaccineret, beløber sig til over 3000. Den Tydske Statscalender er endnu ikke udkommen hos os. Adskillige have derfor kjøbt den 1 Kjøbenhavn af Cancellieraad Frost udgivne Danske Hof= og Statskalender. J denne finder man allerede Kammerherre og Amtmand v. Døring i Segeberg anført som Amtmand i Flensborg, og Kammerjunker W. S. v. Staffeldt derimod som Amtmand i Segeberg, omendskjøndt dette ikke er bekjendt her, og endnu ikke har staaet i Collegial=Tidenden, saa at man med megen Føie maae paatvivle Rigtigheden heraf. Afdøde Consul Pingels Gaard er i disse Dage bleven kjøbt af Capit. Kroyer for 40,000 Rdlr. - Afdøde Sukkerraffinadeur Ladiges forrige Gaard paa Gammeltorv er solgt til Justitsr. og Raadmand Hammerich for 38,000 Rdlr.