Politivennen, 1808-01-01
Et Forslag til en Gravning om Kbhvn. (efter Jndsendt). Den nuværende Brændemangel har frembragt mangt et følgeværdigt Forslag desangaaende, men Jndsenderen troer det derfor dog ikke overflødigt, at meddele sine Tanker, dels denne Artikel, og dels Stadens Befæstning og Vandvæsen angaaende. Den lave Grund, som strækker sig fra Stranden bag Hr. Professor Moldenhavvers Lyststed i en halv Sirkel om Staden, forbi Vognmændenes Vangehus over til Damhussøen og derfra om Valby til Kallebostrand, bestaaer formodentlig for det meste af Tørvegrund. Vilde det ikke være til tredobbelt Nytte, naar den hele Strækning blev udgravet til en Sø med Øer deri, hvorpaa der kunde anlægges Batterier og smaae Havne til Kanonbaade, for det første til Stadens Defension, for det andet til Vandvæsenets Tarv og for det tredie til Brændematerialiers Formerelse? Sagkyndige maae kunne be vare dette - jeg giver kun hermed mine Tanker løselig tilkjende, da det er Pligt for enhver, som troer at være falden paa noget Nyttigt for Staten og sine Medmennesker, at gjøre det bekjendt; er det og ikke alletider udførbart, kan der dog alligevel blandt Mængden findes noget Nyttigt, og er det derfor ikke alletider fornuftig handlet, naar man strax Udskriger sligt for tomme og vindige Prossekter. Jeg er ikke bekjendt nok med Landvæsenet, for at bedømme mit eget Jndfald om Jordens Beskaffenhed, ikke heller i Fortisitation og Vandvæsenet, men jeg troer, at det var gavnligt og nyttigt for Staten, om det kunde udføres, da der dog skal anlægges Batterier, købes Bygninger til Nedbrydelse og Grunde; og synes det mig destomere muligt, naar alt dette blev anvendt paa dette Forslag, saa kunde vore Forstæder igjen komme i deres forrige Flor og nyde Sikkerhed, samt Staden vinde i Værdien af Ejendomme, naar den Rige og Vindskibelige saae sig sikker inden dette Bolverk. Jeg maa alligevel tilstaae, at dette Stykke Arbejde vilde blive et uhyre Værk, (det behøvedes dog ej hel udført i eet Aar) ikke uværdigt at sættes ved Siden af gamle Romerske; men vi have jo Krig; og Udsigten i Fremtiden spaaer os ikke saa langvarige fredelige Aar, som vi have havt, hvo ville da ikke med Fornøielse tage Spaden i Haanden og Trillebøren, og vise sig værdig vore Forfædre under 3die Frederik. Endelig maae jeg bede dem af mine Læsere, som kunde falde paa det Spørgsmaal, hvortil et saa uhyre Værk skulde, da det vel aldrig vilde møde København igjen, som vi har oplevet forrige Sommer. Jeg svarer; at bevist Sikkerhed er uendelig bedre end Uvished, og hvo der noksom overvejer Vigtigheden af København som Fæstning, hvor der bevares alt hvad Landet er gavnligt og dyrebart, vil vist bifalde mit Ønske, at det maatte befindes mueligt at udføre; og at der med Vedholdenhed kan udføres store Ting af Menneskene, derpaa er mange Exempler, som Trolhættekanalen og mere saadanne i andre Lande. Udgiveren har ikke villet nægte ovenstaaende Plads, deels i Betragtning af dets umiskjendelige Velmenthed, dels og fordi det pæger hen til en vigtig, men forsømt, Skat af Tørv, som Kbhvns Vandvæsen ejer i den Strækning af helt eller halvt fortørrede, helt eller halvt til Tørvland forvandlede Søer, der netop ligesom udgjøre den hele i Ovenstaaende paapægede Strækning. At udvirke deraf Brændsel i Nærheden af det Kbhvn, hvor Brændeprangere forlange 30 Rdlr. for en Favn, Brænde, og Bønder 8 Rdlr. for et maadeligt Læs Tørv, var sikkert en herlig Sag.