Berlingske Tidende, 1815-09-22
Forordningen om Hegn og Fred af 29de Octbr. 1794 har vel ikke sagt med bestemte Ord: at Ævret ikke mere maatte finde Sted, men at det dog var Anordningens Hensigt at det skulde ophøre, er klar saavel af dens Præmisser, som tilsige Landmanden Fred paa hans Jorder hele Aaret igiennem, som af dens Jndhold, der gaaer ud paa : at hvor Fred ei kan skaffes Paagrændsende ved forsvarligt Hegn, der skal den tiloriebringes ved Tøiring og Vogtning; men denne Forordningens Hensigt er ikke bleven opnaaet, Ævret er vedblevet med alle sine fordærvelige Følger, der ere noksom bekiendte og findes samlet angivne i min. Etatsraad Jeuthens, af Landhuusholdningsselskabet udgivne Anviisning til Opdyrkning af taae Jordlodder. Den 16 s. i Anordningen befalede enhver Jord Eier eller Bruger, aarlig paa Skiellet imod sin Naboe at sætte et vist Antal Favne af var rigt Hegn ; men det er lidet eller intet det Hegn der, især i Siælland, er bleven opført som en Følge af dette Lovbud, og dette lidet opførte er ikke blevet vedligeholdt. Det herved tilsigtede Diemed som var: at alle udskiftede Lodder, under Forudsætning af ovenanførte Grundsætning, skulle, saa hastigt som mueligt, blive indhegnede, er da heller ikke blevet opnaaet. Mangel af Evne og arbeidende Hænder, men især den Overbeviisning: at det var spildt Arbeide at opføre og beplante Jordvolde, som umueligen kunde blive til fredende Hegn saalænge Ævret ikke ophørte - imod Sviin, Faar, Plage og uvane Heste beskytte end ikke Steendiger - vare udentvivl de forste Aarsaget til at Anordningen i dette Stykke hverken er bleven fulgt eller overholdt; senere maaskee for en Deel den Tvivl der er opstaaet især imod levende Hegn; - men hvad end Aarsagen har været, er der Syn for Sagen at hensigten ikke er opnaaet, og at Stillingen i Henseende til Indhegninger er omtrent som den var da Anordningen udkom: derimod har enkelt udskiftet eller Udfløtterlod, som kom at grændse til det gamle Udhegn, hvilket hele Byen for holdt vedlige, paadraget sig en svar Byrde, som hans Naboer ikke ere pligtige at tage Deel i, uagtet deres Lodder henligge aldeles uindhegnede, og Skiellet, som den nærmest paastødende maa vedligeholde, er lige saa godt Hegn for dem som ham ; hvor Byen, som ofte er Tilfældet, før Udskiftningen havde meer end halvt Hegn imod den paagrændsende, er Hegnsstrækningen saa stor, at det er over enkelt Mands Kræfter at vedligeholde, og endnu mere, om den er forfalden og det fordres, af nye at opføre den. Grandsker man videre efter Aarsagen hvorfor Hegnsforordningen ikke har opnaaet sin Hensigt: "uafbrudt Markfred." vil den maaskee findes der: at Anordningen ikke aldeles udelukkende og som eneste Grundsætning har antaget: "at det var en hvers Pligt at skaffe sin Naboe Fred" men at den tillige for en Deel paalægger Agerdyrketen: at skaffe sig selv Fred - thi disse 2de Principer, af hvilket det sidste dog - at dømme efter Anordningens Præmisser, der anprise levende Hegns Opelskning som en forventet Følge af Fred paa Jorden til alle Aarets Tider - skulde være det første underordnet, have virket imod hinanden til Skade for HovedØiemedet. Disse Omstændigheder hentyde til: at lade den 3die og 16de §. i Henneanordningen bortfalde, men derimod at indskærpe og med Kraft at see overholdt den Anordningens velgiørende Grundsætning: at enhver Agerdyrker med eller uden Hegn skal til alle Aarets Tider skaffes Fred. Naar det 1 enhvers fri Villie, at hegne eftersom han troer den 46. Fordeel eller ikke, er det tvivlsomt et om Forordning bør vedblive eller ikke som beroer paa om der. ansees nyttigt at opmuntre til Hegns isærdeleshed le Opførselse; - Meningerne ere herom deelte, - C bedømme og afgiøre Spørgsmaalet efter flere Data Selskabet kan have Kundskab om. - Derimod synes nødvendigt, at hvad Anordningen byder om Vedliget gammelt Hegn (hvortil maatte hentegnes alt Hegn, s. nye Anordnings Bekiendtgiørelse fandtes anordningsmærei allene matte vedblive, men Deeltagelse deri endog forblaat med udvides til dem, som ikkun have opført noget eller aldeles ingo i hele om deres Lodder. samt et Som Følge af disse Forudsætninger give vi os den Frihed, paa Selskabets Vegne og efter dets Befaling, at indstille efterstaaende Forslag til Collegii indsigtsfulde Bedømmelse: 1. At det bestemt befaledes: at Ævret skulde ophøre og til en vis Tid efter Anordningens Bekiendtgiørelse ikke meere maatte finde Sted - herved bemærkes: a) at denne Tidspunkt blev saalægge i Forveien bekiendt, at Vedkommende kunde faae Tid til at træffe de fornødne Foranstaltninger. b) At Bondens Børn, som ere saa voxne at de kunne bruges til Vogtning, saalænge indtil denne er ophørt fritages for Skolegang. c) Det vil blive vanskeligt tildeels umueligt for Brugere af smaa Huuslodder at finde Eftergræsning til deres Kreature paa egen Jord; men disse maatte da see at forskaffe sig denne paa større Lodder imod at tage Deel i Vogtningen, andet Arbeide eller Betaling. 2. At det blev en almindelig Pligt for enhver Eier af Kreature: til alle Aarets Tider, naar han ei havde dem inden for sikkert Hegn, da at holde dem toirede eller under forsvarlig Vogt, og som en Følge deraf: at enhver Avlsbruger, enten hans Lod er indhegnet eller ikke, som finder fremmed Kreatur i sine Marker eller paa sin Lod, har Ret til hele Aaret igiennem at optage det og derved bruge den i Anordningen befalede eller tilladte Fremgangsmaade - herved bemærkes: a) Sviin kunne maaskee erklæres aldeles fredløse eller med disse forholdes i Analogie af Anordningerne af 8de September 1812 og 24de September 1813 om løse unge Hingster og Klaphingster samt løse gamle Vædere. b) Naturligviis vedbliver Skadeserstatning; i øvrigt maatte ved efter dette Princip de i Forordningens 32 s. benævnte Modisicationer af Optagningspenge bortfalde, som ere grundede paa den større eller mindre Fare, Jordbrugerne ere udsatte for at lide ved Ufreden; men derimod bestemmes en almindelig Optagningspenge for hvert Slags Kreature, som i Rbp. S. V. kunde modereres efter Middeltallet af samtlige i Anordningen befalede. 3. Enhver som ikke har indsat sin Lod med forordnet Hegn, eller om noget er opført da i Forhold til det manglende, skulde være pligtig at tage Deel i Opførelsen og Vedligeholdelsen af det Udhegn, i hvilket han for Udskiftningen var lodtagen. bifaldes de anførte Forslag, lede de til Omarbeidelse og Forkortning af den nærværende Hegnsanordning, hvis første Grundsætning i øvrigt enhver oplyst Landmand hylder, ligesom han seer dens kraftige Udførelse med Længsel i Møde. Tilfulde indseer Selskabet, at det, som det her har foredraget, er idel bekiendte Ting for det Collegium, hvorunder Landvæsenets Bestyrelse henhører; men enhver Uorden skal engang finde sin Grændse, og ofte kom det første Stød, fra en aldeles ubemærket Kant. Maatte dette ærbødige Andtagende blot give Anledning til at Sagen kom under collegial Behandling, var vist meget vundet.