Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-07-10
Den 26de Juni afholdtes i Ribe en Raadstuesamling, hvorved 115 af Byens Borgere og Grundeiere vare tilstede, for at afgjøre det i den senere Tid saameget omtvistede Spørgsmaal, om Kæmnerkassen skulde garantere eller ikke for et Laan af 11,200 Rbd., der skulle anvendes til Gravning af et nyt Løb i den saakaldte Skjogum Bugt, vesten for Nibsaaen, for at skaffe Byen en bedre Seilads. Forhandlingen blev ledet af Stiftamtmanden som hvem vi forresten ikke forstaae, hvorledes han faaer Deelagtighed i en communal Samling, der kun kan have Magistratens første Medlem til retlig Præses) og Spørgsmaalet bejaedes med 99 imod 16 St. Af Byens Borgerrepræsentanter vare 6 tilstede, af hvilke kun een stemte for Garantien. For at kunne dømme om Grunden til denne tilsyneladende Kulde hos Borgerrepræsentanterne ved et Spørgsmaal af saa stor Vigtighed for Communen, bør man kjende en Erklæring, som disse under 1ste Juni have givet i Ribe Avis med Hensyn til dette Anliggende. Jo mere Borgerrepræsentanterne granske over denne Sag - sige de – desto meere styrkes de i den Overbeviisning, at de have gjort vel i, ikke paa Communens Vegne at garantere for det til Arbeidets Udførelse foreslaaede Laan af 11,200 Rbd., eftersom der ved denne Jdees Realisation i det allerheldigste Tilfælde dog kun vilde være vundet Lidet ved Jndseilingen. At det imidlertid ikke er Mangel paa Jnteresse for selve Sagen, der holder dem tilbage, søge dHrr. Repræsentanter derimod at lægge for Dagen ved at fremkomme med følgende storartede Forslag, der forekommer dem at være det eneste Middel til at opnaae et saa fuldstændigt Havne anlæg, som Omstændighederne tillade. Jfølge samme skulde der nemlig, saa nær Jndseilingen ved Skjøgum som muligt, anlægges og bygges et solid Dige, der maatte række fra Vestervedsted til Darum, og som naturligviis maatte gives en saadan Høide, at ingen Stormflod kunde overskylle det, og forsynes med de fornødne Sluser. Naar dette Værk er fuldsort, da er Jntet videre til Hinder for Udførelsen af den omtalte Canal fra Skjøgumbugt, der da skulde fortsættes lige til den i Diget værende Hovedsluse, hvorigjennem de ind- og udgaaende Skibe maatte passere. Her er nu ved dette Foretagende rigtignok ikke Spørgsmaal om kun 11,000 Rbd., men om nogle Hundrede Tusinde, og dog er det en bestemt Overbeviisning hos Repræsentanterne, at naar ellers Sagen maa møde den Velvillie og Jnteresse, som der er Grund til at vente, vil selv denne store Capital være betydeligt lettere at tilveiebringe, end den lille. Ved det foreslaaede Dige opnaaes nemlig ikke alene Det, man nærmest har for Øie: en god Jndseiling og en tryg Havn, ogsaa for større Skibe, men Ribe By og omliggende Landsbyer, der saa ofte have været truede med Undergang, ere derved tillige frelste; ligesom og det uhyre Areal af Mark og Eng, der ideligen hjemsøges af det fraadende Hav og paa Grund deraf er uskikket for en høiere Cultur, derved vilde faae en, man tør vel sige dobbelt Værd. Lægger man hertil de flere Tusinde Tønder Land, som formedelst Digefravindes Havet, og som om føie Tid vilde forvandles til græsrige og værdifulde Enge, da vil allerede dette, uden videre at antyde de øvrige vidtforgrenede Fordele, som ere knyttede til denne Plan, være nok til at give et Overblik over de mangfoldige Goder, som, foruden det egentlige Formaal, vilde vindes. Angaaende Tilveiebringelsen af den Capital, som dette overordentlig vigtige Anliggendes Realisation vil gjøre Krav paa, da mene dHrr. Repræsentanter, i denne Henseende at kunne være ubekymrede; thi ikke blot frembyder Ribe By, formedelst den heldige Beliggenhed, Fordele, som neppe nogen anden Plads paa Jyllands Vestkyst, men det Udbytte, som Sagens heldige Udfald lover, er saa stort, at der saavel fra Byens Commune som fra en stor, heri interesseret Omegn vil vorde tilbudt den kraftigste Understøttelse; ligesom der vel heller ikke kan næres mindste Tvivl om, at Regjeringen jo vil finde Opfordring til at gribe ordnende og virksomt understøttende ind i et Foretagende, som det nærværende, der selv fra Statens Side turde have Krav paa særdeles Opmærksomhed. Det er bekjendt, at der er opstaaet Strid mellem Kieler Corresp Bl." og Selskabet Harmonien, i Kiel paa den ene Side, og Censoren sammesteds, Politimester Krohn, idet nemlig Redacteur Ohlshausen, naar Censor har strøget Steder i hans Blad, har tilladt, at det strøgne Censur-Ark er bleven fremlagt i Harmonien. Det er ligeledes bekjendt, at saavel Red. Olshausen som Harmonien, have vægret sig ved at efterkomme Politimesterens Befaling, at afholde sig derfra, og at Redacteur Olshausen til den Tilkjendegivelse, at han, i OvertrædelsesTilfælde, kan vente, at hans Blad-Privilegium vil blive inddraget, har svaret, at han ikke paa Grund af denne Trusel vil lade sig afholde fra at gjøre, hvad han anseer for lovtilladt. J "Kieler Corresp-Bl. Nr. 75 for Løverdagen den 26de Juni er nu atter Halvdelen af sidste Side strøgen af Censor, og man vil saaledes nu faae Leilighed til at erfare, om det kun var en Rodomontade af Hr. Ohlshausen, eller om han virkelig for en lovstridig Caprices Skyld (thi lovstridig er den utvivlsom, hvad Mening man forresten kan have om Censuren) vil opoffre sit Privilegium. (O. Th. Av.)