Viborger Samler, 1842-09-26
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Om den imellem England og den nordamericanske Fristat afsluttede Tractat siger Journalen the Globe: "Naar Spørgsmaal, der angaae to store Nationers fredelige Forhold skulle afgjøres, da er det Pligt at prøve med Omhu og bedømme med Forsigtighed. - Den nye Tractaes Stipulationer maae sammenlignes med den oprindelige Tractat fra Aaret 1783 og med Kongen af Hollands, af Fristaterne forkastede, Voldgiftskjendelse fra Aaret 1831. En saadan Undersøgelse, kræver mere Tid og større Omhu end den kan skjenkes samme i det Øieblik, i hvilket det vigtige Actstykke, der ordner det længe bestridte Punct, er indtruffet hertil." Af Torybladene indrømmer Morn. Post, at de af den engelske Commissair Lord Ashburton gjorte Concessioner maae betragtes som meget betydende. Hvad Grændsespørgsmaalet angaaer, da finder Journalen the Times, at man ved dette Hovedspørgsmaals Udjævning er udgaaet fra det rigtige Synspunct: at der aldeles ikke kunde være Tale om at afgjøre dette Spørgsmaal efter den strenge Ret, da Grændsebestemmelsen i Tractaten fra 1783 var afvigende fra Localitetsforholdene, – og at man derfor maatte søge at komme til en mindelig Overeenskomst, hvorved det, hvad den ene Magt synes at vinde med Hensyn til materiel Besiddelse, igien kunde udjævnes ved Concessioner af en anden Art. Desaarsag har Lord Ashburton, da der fra americansk Side bevilgedes en Grændse, fordeelagtigere for England end den af Kongen af Holland bestemte, tilstaaet Fristaten Maines turbulente Befolkning fri Skibsfart paa St. Johnfloden, midt igjennem den britiske Colonie New=Brunswick indtil Flodens Munding. At denne frie Skibsfart er indrømmet Fristaten som en Ret, der troer Journalen at finde Spiren til nye Stridigheder. Artiklen om Slavehandelen finder Journalen mindre vigtig, da Udførelsen af Bestemmelsen vil beroe paa Regjeringens og de paa den africanske Kyst krydsende Chefers meere eller mindre samvittighedsfulde Sindelag. Bestemmelsen om gjensidig Udlevering af Forbrydere er nødvendig. – At Spørgsmaalet om Presningen af britiske Matroser ombord paa ameriricanske Skibe er forblevet in Statu ud, omtaler the Times hverken med Roes eller Dadel. Til Slutning bemærker denne Journal, at Anliggenderne og Skibene "Creole" og "Caroline" ere afgjorte paa en Maade, der ikke compromitterer England, endskjøndt den nordamericanske Statssecretair Wedster i sin Correspondence med Lord Ashburton med Hensyn til Skibet "Caroline" gjør gieldende som Undskyldning, hvad den britiske Gesandt kun har gjort gieldende som Retfærdiggjørelse. (Wedster havde for Opbrændelsen af Skibet "Caroline" forlangt Fyldestgjørelse og Skadeserstatning; men Lord Ashburton udviklede udførligen, at de engelske Auctoriteter havde af Nødværge seet sig nødsagede til at opbrænde Skibet, der tjente til at tilføre Oprørere imod den britiske Krone Forstærkninger, og da de nordamericanske Auctoriteter Jntet foretoge for at standse saadan Ulovlighed. Vel erkjendte Lorden Ukrænkeligheden af de nordamericanske Fristaters Gebeet, men han maatte tillige bemærke, at hiint Tilfælde var saa vigtigt og fordrede en saa ufortøvet Afhielpning, at Skibets Opbrændelse var det eneste Middel til at tilintetgjøre Jnsurgenternes Stridskræfter. Og selv til dette eneste sidste Middel var man først skredet, efterat der - skjøndt forgjeves - var gjort Forsøg, paa at anholde Skibet ved Navy-Island, paa hvilken Øe England troede at burde gjøre Fordring. Vel beklager Lorden meget, at hiin Nødvendighed var indtraadt, men han maatte tillige ved denne Leilighed ikke undlade at besvære sig over, at Militare, som efter den engelske Regjerings Befaling havde deeltaget i Expeditionen imod fornævnte Skib, bleve molesterede saaledes som det havde været Tilfældet med MLeod, saasnart de lode sig see paa de forenede Fristaters Gebeet. Hvad den af Lorden fremførte Besværing angik, maatte den americanske Statssecretair erkjende, at Ansvarlighed for de efter en Regjerings Befaling foretagne Handlinger ei kunde overføres paa de Handlende, men han beraabte sig tillige paa den ved de endnu bestaaende Love begrundede Conflict imellem de enkelte Staters og Foederalregjeringens Jurisdiction, hvilken Conslict nødvendigviis ved Arresteringer af omtalte Art maatte føre til Ubehageligheder. Jmidlertid erklærede Webster i Præsidentens Navn, at den britiske Regjerings Handlemaade var uden Dadel med Hensyn til Skibet Carolines Opbrændelse; men kun, fordi den britiske Regjering var fremkommen med en Undskyldning, fordi ifølge Sagens Natur en bedre Fyldestgiørelse ikke var tænkelig, og fordi den britiske Regjering havde erkjendt sin Agtelse for det americanske Gebeets Hellighed.) Hvad Slaveskibet "Creole angik, da erklærede Lord Ashburton, at han ikke var bemyndiget til at underhandle om dette Anliggende, men han maatte dog bemærke, at efter de britiske Love var enhver Slave er ipso fri, naar han betraadte britisk Grund, at disse Love ei kunde forandres, og at samme Bestemmelser endog være gieldende i den nordamericanske Fristat Massachussetts, hvori ligeledes enhver Slave erholdt sin Frihed, naar han kom paa Fristatens Territorium. Jmidlertid lovede han, at der skulde tildeles de britiske Auctoriteter i Vestindien saadanne Jnstructioner, i denne Henseende – saafremt gjørligt var ei at foretage Noget hvad der kunde skade de venskabelige Forhold til Nabostaterne.