Berlingske Tidende, 1834-04-04
London, den 25de Marts. Et Værk, som en her boende lærd Spanier nyligen har udgivet, indeholder en detailleret Sammenligning imellem Productionen af Guld- og Sølv-Minerne i Amerika og af Kul-Minerne i England, af hvilken skjønnes, at den store Værdie af Kulminer nes aarlige Product, der er 18 Millioner Tous, beløber sig til 450 Millioner Fr., indbefattende alle Omkostninger, medens Productionen af Guld- og Sølv-Minerne, indbefattende de samme Bekostninger, blot beløber sig til 220 Millioner, 500,000 Fr.; dette viser et Overskud til Fordeel for England, over Guld- og Sølv=Minerne i den ny Verden, af ikke mindre end en Production, der beløber sig til 227 Millioner, 500,000 Fr. J et nyligen i Madras udkommet Skrift Travels of Rabbi David de Beth Hillel findes følgende Beretning om de hvide og sorte Jøder i Kotschin. Paa den Tid, jeg opholdt mig der, fandtes der omtrent to Hundrede hvide Jøde=Familier, der have en meget skjøn Synagoge, hvis Gulv er belagt med Plader af Chinesisk Porcellain. Hollænderne forærede den en herlig Klokke, til hvilken et særegent Taarn byggedes. Denne Synagoge har en betydelig Grundeiendom i Haugeland; og paa Festdagene bliver en stor Mængde Guld- og Sølv=Kar udstillet til Skue; Nogle af disse anbringer man, naar de føres fra den hellige Lade til Pulten, over de Manuscripter, af hvilke Rabbinerne forelæse og forklare Loven. Paa Hollændernes Tid vare de hvide Jøder store og rige Kjøbmænd, men siden hiin Tid ere de sjunkne saa dybt, at de nu for største Delen leve af at sælge deres i bedre Dage anskaffede Smykker og Kar, og - desværre maa jeg tilføje – af at falbyde deres Fruentimmers Yndigheder. De ere for stolte til at fortjene deres Livsunderholdved Arbeide, og tilbringe hellere deres Tid med at aflægge Besøg, selv Læsningen af den Hellige Skrift er ikke almindelig hos dem. Adskillige Familier besidde imidlertid endnu Grundeiendomme til en Værdie af 2,000 til 10,000 Rupier. Deres Bryllups-Ceremonier ere, ligesom Hinduernes, forbundne med meget kostbare Udgifter, hvilket afholder mange Jndividuer fra at gifte sig. De fordobble det Antal af Bryllupsdage, som den Mosaiske Lov foreskriver Jøderne. Et af de Privilegier, som deres gamle Friebrev har tilstaaet dem, bestaaer deri, at Brudgommen maa, under Bryllupsfesten, som varer i fjorten Dage, bære det kongelige Udmærkelsestegn, en gylden Kjæde, og at det er dem tilladt i denne Tid at turde afføre Kanoner. Dette Fribrev er indgravet i Kobber med Malyalim=Skrift og i dette Sprog. Af fem samtidige Konger, hvis Underskrifter dette Document bærer, havde de Tilladelse til at turde gjøre Proselyter. Jfølge et andet Privilegium skulle de af de Grundeiendomme, som de have arvet efter deres Fædre, aarligen blot svare Kronen Halvdelen af de Skatter, som andre Landeiendomme af lige Omfang have at betale. Vorder en saadan Grundeiendom solgt til en anden indfødt eller fremmed hvid Jøde, da gaaer denne Forrettighed ogsaa over paa Kjøberen, men taber sin Kraft, dersom Nogen af en anden Folkeclasse tilforhandler sig saadanne Eiendomme. Dette Fribrevs Alder kjender jeg ikke, dog har jeg Grund til at formode, at de hvide Jøder kom til Landet kort førend Portugiserne, thi jeg har truffet Personer i Europa, der havde samme Familienavne, som de i Kotschin, f. Ex. Rotenburg, Terfate og Sorgon, o. s. v. De sorte Jøder i Kokschin og omliggende Landsbyer, nemlig i Arnalata, Schynot og Malla, udgjøre omtrent 1500 Familier. De have sex Synagoger; to i Kotschin, to i Arnalata, een i Schy not og een i Malla. De sorte Jøder ere skikkelige Mennesker, og de Fleste af den drive et eller andet Haandværk, men de beskjeftige sig aldeles ikke med Agerdyrkning, ja de lade endog deres Hauger besørges af Hinduerne. De Fleste ere velhavende og man finder neppe nogen Fattig iblandt dem. Yesuni, en Skibsbygger, ansees for at være meget riig, og er en i hver Henseende agtværdig Mand, ligesom ogsaa de sorte Jøder i Almindelighed ere af en bedre Charakteer og vise en mere sædelig Opførsel, end de Hvide. De ere for største Delen velbevandrede i de Hebraiske Skrifter, hvilke de meget flydende oversætte i Malyalim-Sproget; de leve ogsaa, saavidt Omstændighederne tillade det, efter Loven. De have hverken Præster eller Leviter iblandt sig. De hvide Jøder sige om dem, at de ere Efterkommere af hine Slaver, som for nogle hundrede Aar siden bleve kjøbte af en riig hvid Jøde, omvendte til Jødernes Troe, vel underviste og siden satte i Frihed; paa samme rige Mands Bekostning bleve ogsaa alle deres Synagoger opbyggede. De sorte Jøder derimod troe, at de nedstamme fra Jsraliterne under det første Exil, der vare bragte til Jndien, og ikke vendte tilbage med de Jøder, der byggede det andet Tempel. Jeg er meget tilbøielig til at antage denne Tradition for at være rigtig; thi, endskjøndt de kaldes sorte Jøder og ere af en noget mørkere Hudfarve end de Hvide, have de dog ingenlunde samme Farve, som de Jndfødte, ei heller som de, der nedstamme fra Jndiske Slaver... *)