Berlingske Tidende, 1798-04-09
Slutningen af Fortegnelsen paa de Priismaterier og Premier, som det Kongelige Danske Landhuusholdings=Selskab udsætter for Hans Kongelige Majestæts Riger og Lande udi Aaret 1798. (See No. 27. Beredningen af Huusblas kan ikke have store Vanskelig beder, naar man først veed, at Luftblærene i Fiskene ere de Materialier, hvoraf de forfærdiges. J Rusland tilberedes den af Luftblæren i Fisken Hausen (Accipenser klusad og i flere Fiske, som henhører til Størens Slægt. Denne Luft blære ligger paa langs op til Fiskens Ryg; den er forbunden, og fæstet til Rygsenen, og har Figuren af en afrundet Regle, hvis drede Ende ligger imod Fiskens Hoved, og den smale imod dens Hale. Efterat Fiskens Bug er aabnet, og de øvrige Jndvolde ere udtagne, maae man med Magt rive Blæren løs fra Rygsenen. Blodet og anden Ureenlighed at vaskes. Man skiær den og efter Længden, og aftager den yderste Hud eller Hinde, som er fortagtig paa den Side, der har lagt imod Jndvoldene og gaaer let af. Den Deel af Hinden, som vender imod Ryggen, er hvidere, men er tillige vanskeligere at aftage, og gaaer lettere i Stykker. Af den saaledes behandlede Luftblære beredes Huusblasunder tvende Former. Blæren lægges, imellem rene og vaade Klæder, saalænge i Solen, indtil den bliver saa blød at den ganske let lader sig sammenrulle til en rund Stang, hvilken enten sammenbindes med begge Ender, eller undertiden, formes med en Bugt i Midten, saa at den erholder Dannelsen af et Øierte. Derefter giennemstikkes begge Enderne med en Snor, paa hvilken flere saadanne Huusblas Stænger ophænges for at seitørres, hvilken Tørring paa ingen Maade maa skee i Solen, da Huusblasen ellers springer. Den paa forbeskrevne Maade behandlede Blære kan man og lægge i et reent vaadt Klæde, og ælte den tilsammen med Hænderne, indtil den bliver blødagtig som en Deel, da den foldes over hinanden og lægges sammen som Papiir og kaldes. Bog Huusblas. Disse Kager giennemstikkes med en Snor og ophænges til Tørring i Stygge. Premien æskes til Udgangen af Aaret 1799. 36. Selskabet har i nogle Aar udsat Premier for Sælhundefangst i Dannemark. Det vedliver og udsætter endnu For den eller dem som selv, eller i sluttet Selskab beviisliggiør for Selskabet, paa een eller anden Maade. med Garn, Harpuner eller andre Jnstrumenter, at have fanget eller dræbt de fleste Sælhunde, enten i aabent Vand eller paa deres Baad, eller paa Jsen omVinteren, at regne fra denne Premie Listes Bekiendtgiørelse til midt i December 1798, udsætter Selskabet. følgende Premier: For et Antal, ikke mindre end 60 vorne eller store Sæl bunde, eller 100 smaae og unge Dito 30 Rdlr. For den næste Mængde, ikke mindre end 40 store eller 70 smaae, 20 Rdlr. For den næst største Mængde, ikke mindre end 25 Stykker, store eller 40 smaae, 10 Rdlr. Paalidelige Attester maae medfølge Premie=Æskningen, at den angivne Mængde er fanget af Vedkommende efter Premie Materiens Forskrift, og ikke af andre de Premie Æskende overladt, forsat vinde Premie. Selskabet vil tillige tage i Betragtning, hvorledes enhver veed at benytte sig af sin Fangst, deels ved at bevare og forhandle de Skind, som falder af Sælhunden, deels ved at vinde den største Mængde Tran mueligt i Forhold til Sælbundenes Antal, Størrelse og Egenskab, til hvilken Ende enhver, som æsker bemeldte Premie, desuden maae angive og beviisliggjøre, hvad Tran han haver vundet, eller hvormange Skind han enten haver vel bevarede i Behold, eller afsatte, samt hvorledes og for hvilke Priser begge Deele ere solgte, hvortil desuden vil føles af hvad forskjellig Art Sælbundene ere, da nogle, skiønt deres Størrelse er lige, giver ulige Mængde af Tran, paa hvilke samtlige Omstændigheder, Selskabet vil see ved Premie=Tilkiendelsen. Disse Premier kan af een og samme Person ikke vindes oftere end 3de Gange, og ingen, som eengang har vundet nogen af dem, maae indfinde sig til Samæstning, med mindre han har et høiere Antal Sælhunde at æske Premie for enddet Antal var, hvorfor samme Person tilforn er bleven giver Premie. Æskningen med tilhørende Beviser og Anmeldelser maae i Følge foregaaende, indsendes til Selskabet til Midten af December Maaned 1798, eller i det seneste inden samme Maaneds Udgang. 11. Erfarenhed har alt for ofte lært, hvor mange ulykkelige Ildsvaader der i Landsbyerne ere opkomne af Maltgiøren og Hørrens Tørring. Disse Farer og de Jldsvaaders Antal vilde formindske, naar en Landsbye paa fælleds Bekostning og til fælleds Brug paa Marken i den behørige Afstand fra Byen, lod opføre en liden Bygning, i hvilken var indrettet Bagerovn og Kølle. Selskabet udsætter derfor for den Bye, som først, efter Bekiendtgiørelsen af dette, opfører Bagerovn og Kølle paa Marken, en Premie af 20 Rdlr. Dersom flere Byer paa engang have opført saadanne Ovne og Køller, saa vil den største Bye erholde Premien, dog vil Selskabet være betænkt paa, at give de andre Gratificationer efter Byernes Størrelse. Flere enkelte og udflyttede Gaarde, som forene sig om en saadan Bygning, kunne og vinde Gratificationer. Premierne maatte askes inden Aarets Udgang, og dette maatte desuden bevises, at Ovnen af samtlige Deeltagne har været brugt i det mindste i to Maaneder. 58. For den Bye Aastrup Sogn, under Carlfelts Gods paa Falster, hvis Rugsæd hidindtil merkelig hav været befængt med de saakaldede polske Vikker (en Art. meget skadeligt og der i Landet mere og mere overhaandtagende Utrudt), og som herefter saaledes legger Vind paa at udrydde samme, deels ved at anskaffe sig reen Sæde rug, deels ved at udluge det Ukrudt af Agrene, ifald det enten skulde have indsneget sig i Sædekornet, eller ligge forborgen i Giødninden eller Jorden, at der i den hele Byes Rugmark ikke findes nogen polsk Vikke.