Berlingske Tidende, 1833-02-23
Throntalen har aldeles ikke fyldestgjort mange Reformere, der med Reformbillen see et tusindaarigt Rige af politisk Fuldkommen hed imøde, imidlertid have dog nogle af de vigtigste i hiin Talle nu berørte Punkter allerede i nogle Nætter, siden Parlamentet aabnedes, givet Anledning til Debatter. J Overhuset skeete de Hovedangrebet paa Ministrenes udenlandske Politik, især paa deres Adfærd imod Holland. Lord Aberdeen anførte Rækkerne med en mesterlig Tale, der indbefatter Alt, hvad om dette Punkt kunde siges af Oppositionen. Hertugen af Wellington understyttede sin fordums Collega, Exministeren for det uden andske Departement, og de nuværende Ministre havde nok at kjøre med at værge sig imod disse Angreb. Vel blev den at lige Ministeriet foreslagne Adresse, hvormed man besvarede den Kongelige Tale, og der, som altid, var Scho af Talen selv, uden Votering antagen; men desuagtet har Grev Aderdeen, tilligemed nogle andre af de meest anseete Pairs, siden indgivet en formelig Protest imod Embargoen paa Hollandsk Eiendom, Erodringen af Citadellet ved Antierpen og den derværende hollandske Garnisons Fangenskab. - I Underhuset endtes Debatterne med en anden Gienstand, thi her have O'Connell og hans Ledtogsmænd fast besluttet, at gjøre deres grønne O. (Jrlands Tilnavn) til udelukkende Formaal for Opmærksomhed. O Connelkaldte den Kongelige Tale, der nævner Nødvendigheden af strænge Forholdsregler, en blodig Adresse"!! Han slyngede sine Brande til alle Sider, mod det herskende England, mod den protestantiske Geistlighed, mod Whigs i Almindelighed og mod det nuværende Ministerium i Besynderlighed, men fremfor Alt imod Statssecretairen i Jrland, Hr. Stanley, hvis Dødfiende, han er, og som han forfølger med en Kannibals Vildhed. Han foreslog, at Huset skulde danne sig til en Committee, for at undersøge den Kongelige Throntale. Men om dette hans Forslag, end var bleven antagen, vandt han derved dog blot, at han da kunde have talet tyve eller flere Gange i Committeen, over enhver Gienstand; derimod tør han i de regelmæssige Sessioner ikkun tale eengang over eet bestemt Forslag; Men netop hiint synes, at have været hans Hensigt, deels af Forfængelig hed, deels for at trætte Parlamentet, i Haab om, at Storbritannien kunde fristes til, af moralsk Væmmelse, at forsage den Forbindelse med Jrland, som det har besluttet at haandhæve med Sværdet. Dette blev ham tydeligt nok tilkjendegivet, især af Sir Robert Peel, i Parlamentsmødet den 4de Februar. Taleren viiste i dette Foredrag, der fortjente og fandt stor Opmærksomhed, at England, om det endog i gammel Tid kan have forsyndet sig mod Jrland, i den nyere Tid har beviist dette Land idel Velgierninger, og at Jrland altsaa nu ikkun kan tabe ved Skilsmisse. En af de Hovedfordele, som de saakaldte Repealers o: Anti=Unionisterne love sig af hiin Skilsmisse, er, at et særegent Parlament vil straffe de Jordegodseiere, som i sex Maaneder leve udenfor Jrland, - paa Halvdelen af deres Eiendomme, Sir Robert Peels Gjendrivelse af dette voldsomme Forslag var ypperlig. - J Øvrigt erklærede han, at han ikke havde meer Tillid til Ministeriet end forhen, men at enhver retsindig Mand, uden Hensyn til Partie, burde understytte Ministrene, som Constitutionens og lovlig Ordens Beskyttere.