Kiøbenhavns Maanetlige Postrytter, 1739-08-01
nu Affairerne mellem England og Spanien. Marqvis de St. Gilles har sidstleden, da han meddeelede nogle af denne Staats Membris Jndholden af de fra sit Hof bekomne Depeches, ladet sig forlyde, at Skylden var allerne hos Engeland, at Sagerne ere komne til slig Vidtløftighed, i det denne Krones Forhold, siden Conventionen blev sluttet, har stedse hindret, at det ikke er kommet til noget fuld Forliig; og da samme Krone nu ikke undsaae sig for at true med Repressalier, saa havde han, nemle Ambassadeuren, Ordre at declarere General-Staaten, hvorledes Hans Catholske Majestæt havde besluttet, ved deslige Leylighed, at bruge Magt imod Magt; og, i fald han ikke havde selv Kræfter nok til at forsvare sine Undersaatter, saa haabede han vel at finde Allierede, som skulde giøre ham Bistand. Men imidlertid troede Hans Majestæt Deres Høymægtighed til, at de efter deres sædvanlige Klogskab, betragtende deres egen sande Jnteresse, ikke toge Deel i en Strid, som kom dem intet ved; hvorimod de kunde være forsikkrede, at Hans Majestæt vilde beredvilligst rekke Haand til at faae de Klagemaal og Tvistigheder, som have reyst sig mellem Spanierne og Hollænderne i America, ufortøvet bilagte. Da nu Hr. Horatius Walpole fik strax Kundskab om bemældte Spanske Ministers Forestilling, saa har han ey heller forsømt Tiden, men derimod som snarest givet Herrerne af General-Staaten tilkiende, at denne Republiqve blev af Spanien, jolængere jo meere opholdt med favre Ord, og Udgangen vilde lære, at man ikke kunde giøre noget Facit derpaa. Dernæst har han forestillet Herrerne af General-Staaten at Republiquen satte sig i fremtiden i stor Fare, dersom den ved nærværende Omstændigheder forsømte at agere med Eftertryk. Stor Brittanniens Magt med Deres Høymægtigheders foreened, var endnu stærk nok at skaffe Ballancen igien i Europa, og man maatte ikke lade sig skræmme af Frankriges Truseler, at han vilde rykke med en Armee frem til de Hollandske Grændser: Thi dersom man ved beqvemme Middeler fik Kongen af Preussen paa sin Side, saa vare hans talrige Tropper, samt de Hanoverske og Republiquens, hvortil man endda kunde tage hos andre Fyrster fleere i Sold, tilstræktelige nok til at styre Frankriges Paatrængenhed, og altid afbødeVirkFor August Maaned Aar 1739. Virkningen af hans Truseler, og saaledes torde vel Frankrige betee sig noget spagfærdigere, naar han mærkede en fuldkommen Forbindelse og Standhaftighed mellem begge Søe Magterne Endelig har Hr. Walpole ligeledes taget Anledning af Commercie-Tractatens Fornyelses Forhaling at forestille, hvorledes Frankerige kun dermed søgte at amusere Repupliquen. Men alle disse Forestillinger har Marquis de Fenelon strax derefter søgt at igiendrive da han atter holdt an om et positive Svar: Enten General Staaten, i fald det kom til Krig mellem Spanien og Engeland, vilde blive neutral eller ikke, For des snarere at naae sit Øyemeed, har han foreholdet dem til Exempel Kongen af Portugal, som, uagtet sin Venskab og Alliance med Engeland, havde, ifald det kom dertil, resolveret til Neutralitæt. Denne Neutralitæt er bleven udvirket af Cardinal af Fleury med den Portugisiske Minister i Paris, Don Louis de Acunha; hvorved tillige skal være sluttet en sær fordeelagtig Commerce-Tractat for de med Frankrige handlende Portugiser. Jmidlertid, og uagtet det tegner til at her er en Krig for Dørren, hører man endnu ikke hverken at General Staaten har resolveret til Neutralitæt, ey heller at agere fælles Sag med England.