Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1835-11-25
Frankerig. J. des Debats indeholder en Tale, som Keiser Nicholaus ved hans seneste Gjennemreise gjennem Warschau, skal have holdt til en Deputation fra denne Stad den 10de October, det Vigtigste deraf, er følgende: "Jeg veed, mine Herrer, at De har ønsket, at tale til mig, Jeg kjender endog Jndholdet af Deres tilsigtede Tale, og naar jeg har tilkjendegivet at samme ikke maae forebringes mig, saa er det for at spare Dem for en Usandhed, ja m. H. for at spare Dem for en Usandhed, thi jeg ved at Deres Følelser, ere anderledes, end De have villet afmale mig dem i Deres Tale. Hvorledes skulle jeg og saa kunne yde Eders Udsagn Tiltroe, da de have talet paa samme Maade til mig, kort for Revolutionen, Er det ikke Eder, som talte til mig for 5 Aar og for 8 Aar siden om Troskab og Hengivenhed, og som vidste at indklæde de foregivne Følelser af ærefrygtsfuld Hengivenhed i de meest velklingende Udtrykke; nogle Dage sildigere brød J Eders Eed, og begik de skjændigste Forbrydelser. J have lønnet Keiser Alexander, der gjorde meere for Eder, end nogen russisk Keiser burde have gjort, med den sorteste Utaknemmelighed. Aldrig have J været tilfreds med Eders Stilling, hvor fordeelagtig den ogsaa stedse har været, J have stedse baaret Eders Lykke til Graven. Jeg siger Eder reent ud Sandhed, fordi at der i vore giensidige Forhold intet Skjult skal være, og fordi J kunne vide, hvad J have at holde Eder til; da det er første Gang efter Urolighederne, at jeg seer og taler med Eder. Jeg behøver Handlinger m. H., ikke blotte Ord; Anger maae komme fra Hjertet, jeg vil ikke tale lidenskabelig med Eder, J seer meget mere at jeg er ganske kold, jeg nærer intet Nag, og vil selv mod Eders Villie gjøre Eder godt. Marskalken, som De her seer for Dem, opfylder mine Hensigter, understytter mig i mine Planer, og er ligeledes betænkt paa Eders Vel, (ved disse Ord bukkede Deputationen sig for Fyrst Paskewitsch.) Sig mig dog, (vedblev Keiseren) hvad skal denne Bukken betyde, Frem for alt skulle J gjøre Eders Pligt, skulle opføre Eder som honette Folk, J have at vælge m. H., om J ville fremture i Eders Drømme om et uafhængigt Polen, eller om J ville leve rolig, som troe Undersaattere under min Regjering Hvis J haardnakket fremture i Eders Jllussion om en afsondret Nationalitet, om et uafhængigt Polen, og slige Chimærer, saa ville J giøre Eder ulykkelige! Jeg har her ladet bygget Citadel, og erklærer Eder hermed, at jeg vil skyde Staden sammen ved den mindste oprørske Bevægelse, at jeg vil ødelægge Warschau, Og Sandhed, jeg lader ikke Staden bygge op igjen Det er piinligt for en Souverain, at maatte behandle sine Undersaattere paa en saadan Maade; men jeg gjør det til Eders Bedste, Det staaer til Eder m. H. at erhverve Eder Tilgivelse for det Forbigangne, kun ved Eders Forhold og Hengivenhed for min Regjering kunne J erhverve Eder den. Jeg veed, at man endnu staaer i Correspondence med Udlandet, at man lader slette Skrifter komme hertil og søger at lede Gemytterne vild. Vil J slaae ind paa den rigtige Vei, saa maae J opdrage Eders Børn godt, og indpode dem religiøse Grundsætninger og Troskab mod deres Souverain, See kun, hvorledes midt under alle Uroligheder, som have rystet Europa, og alle vrange Lærdomme, som have rystet den selskabelige Bygning, staaer kun Rusland alene stærk og urokket. Troe mig, det er en stor Lykke at tilhøre dette Land, og at kunne glæde sig ved dets Protection, naar J opføre Eder godt, og opfylde alle Eders Pligter, vil min faderlige Naade ogsaa udstrække sig til Eder, og min Regjering vil drage Omsorg for Eders Vel. Tænk vel paa Alt hvad jeg har sagt Eder!"(Neue Zeitung.)