Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-05-29
J det Øjeblik, da deres ædelmodige Beslutning blev iværksat i Kongeriget Neapel, udbrød i Piemonten nye Opstand, som ifald det var mueligt havde en meere afskyelig Charakteer. Hverken de Baand, som havde foreenet i saa mange Aarhundreder det regierende Huus af Savoyen med sit Folk, eller en oplyst Statsbestyrelses Velgierninger, under en viis Fyrste og faderlige Love, ikke heller den sørgelige Udsigt til de Ulykker, som Fædrelandet derved vilde blive udsat for, formaaede at tilbageholde de Ryggesløses Planer. Planen til en almindelig Revolution var udkastet. J denne vidt omfattende Combination imod Nationernes Rolighed var bleven anviist de Sammensvorne i Piemont deres Rolle. De ilede med at udføre den. Thronen og Staten bleve forraadede, Eeden overtraadt, Krigerens Ære tilsidesat, og Forglemmelsen af alle Pligter førte snart med sig alleslags Uordener tilligemed deres sørgelige Følger. Overalt udviiste dette Onde den samme Caracteer, overalt herskede den samme Aand i disse ulyksalige Revolutioner. Uformaaende til at udfinde en antagelig Grund for at retfærdiggjøre den, eller en National Støttepunkt for at soutinere den, søgte Ophavsmændene til denne Revolution deres Forsvar i at opstille falske Lærdomme, og de byggede et endnu strafværdigere Haab paa deres strafværdige Forbindelser. For dem er Lovenes velgiørende Herredømme et Aag, som maae brydes. De fornægte Følelserne af den sande Fædrenelands Kiærlighed, og i det de sætte vilkaarligen og vaklende Paaskud til en almindelig Forandring af de Grundsætninger, som udgjøre det borgerlige Selskabs egentlige Væsen, istedet for de almindelige bekiendte Pligter, saa tilberede de Verden grændseløse Trængsler. - De allicerede Souverainer havde erkiendt denne Sammenrottelses Farer i sit heele Omfang; men tillige ogsaa igiennem det Skin, hvormed de Sammenrottede omgave sig, og bagved deres Deklarationer erkiendte de deres virkelige Svaghed. Erfaringen har bekræftet deres Formodninger. Den legitime Magt har kun fundet en svag Modstand og Forbrydelsen er forsvundet for Retfærdighedens Sværd. – Den Lethed, hvormed disse Resultater ere tilveiebragte, maae ikke tilskrives tilfældige Omstændigheder, eller de Personer som førte sig saa maadelig op i Kampens Dage. Det lader sig forklare af et meere trøsteligt Princip, som fortiener at betragtes. Forsynet har belagt de strafværdige Samvittigheder med Angest og Nationernes Misbilligelse, hvis Skiebne Uroesstifterne havde sat paa Spil, havde ladet Vaabnene falde af deres Hænder. Ene dertil bestemte at bekæmpe og undertrykke Rebellionen ere de allicerede Magters Stridskræfter langt fra at ville understøtte nogen udelukkende Jnterresse; men de ville blot komme de undertrykkede Nationer til Hielp, som maae betragte Fordeelen deraf som en Støtte for deres Friehed, og ikke som et Angreb paa deres Uafhængighed; fra dette Øieblik af var deringen Krig meere. De Stater, som vare blevne angrebne af Oprøret vare fra nu af allierede Stater med de Magter, som aldrig have ønsket andet end deres Rolighed og Velførd. - Under disse vigtige Omstændigheder og i en saa delikat stilling, havde de allierede Magter i Forbindelse med deres Majestæter Kongen af begge Sicilierne og Kongen af Sardinien, holdet det for uundgaaeligt at tage de Sikkerheds Forholdsregler, som Forsigtigheden betegner og det almindelige Vel har udkrævet. De allierede Tropper, hvis Nærværelse var nødvendig for at bringe Orden tilveie, ere blevne opstillede paa de meest passende Stæder, eene alleene i den Hensigt, for at beskytte den frie Udøvelse af den retmæssige Auctoritet, og at være den behielpelig til under denne Beskyttelse at forberede de Velgierninger, som skulle udslette Sporene af saa store Ulykker. - Den Retfærdighed og Uegennyttighed, som har ledet Monarkernes Raadslagninger, ville ogsaa bestandigen blive en Rettesnor for deres Politik. De ville i Fremtiden ligesom i Fortiden stedse have til Formaal at vedligeholde enhver Stats Uafhængighed, og Rettigheder, saaledes som de ere bestemte og fastsatte i de gieldende Traktater og selv Resultatet af en saa farlig Bevægelse vil igien under Forsynets Beskyttelse tiene til at befæste Freden, som Nationernes Fiender saa gjerne ville forstyrre, lige som til paa en fast Maade at grundfæste den Tingenes Orden, som betrygger Nationernes Rolighed og Velfærd. Gjennemtrængt af dette Sindelag have de allierede Souverainer, i det de have sat en Grændse for deres Conferencer i Laybach, villet forkynde Verden, de Grundsætninger, som have ledet dem. De have besluttet aldrig at ville forlade dem, og alle de Godes Venner ville i denne Forening stedse finde en sikker Beskyttelse imod alle deres Forsøg, som ville forstyrre den offentlige Rolighed. - Til dette Formaal have Deres K. K. og K. K. Majestæter, befalet deres Gesandtere, at undertegne og bekjendtgiøre den nærværende Deklaration.