JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-29
Som man forsikkrer skal Prindsen af Canino, (Lucian Bonaparte) udnæves til Minister for det Jndre, og Carnot til Krigsminister. - Jfølge et Decret fra i Gaar er General Grouchy udnævnt til Marschal. - Den 7de April, Dagen førend Hertugen af Angoulemes Capitulation med GeneralGilly, lod General Ernouf foretage et Angreb paa Gap, som General Prottau holdt besat. Dog blev Angrebet afslaaet. Fienderne efterlode en Fane, hvorpaa fandtes Ordene: "Bourbonnerne eller Døden." - Postfarten mellem Marseille og Lyon er igjen sat paa sin gamle Fod. - J Middags blev den Efterretning, at Marseille har plantet den trefarvede Fane, tilkjendegivet Hovedstadens Jndvaanere ved 100 Canonskud fra Jnvalidhusets Artillerie. - De Nationalgarder, som ere bestemte til at forsvare Grændserne, udgjøre, ifølge en Liste i Moniteuren, et Antal af 3130 Batailloner, hvis Styrke angives til 2 Millioner 225,040 Mand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-29
Frankfurt, den 17de April. Hs. Keis. Kgl. Høihed Erkehertug Carl af Østerrig er i Dag ankommen hertil, og modtoges med de hans Rang tilkommende Æresbeviisninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-29
London, den 14de April. De Efterretninger, vi have fra Hertugen af Wellington, ere meget beroligende. Han skal have grundet Haab om, at Rebellionen i Frankrig ikke vil være af lang Varighed. Man paastaaer, at 10,000 Portugisere skulle føres til Nederlandene. - De americanske Krigsfanger i Dortmon vilde forrige Løverdag sætte sig i Frihed med Magt. De angrebe derfor Vagten med Knive &c., ved hvilken Leilighed 7 af dem bleve dræbte og 35 saarede. - J Woolwich er Drivtigheden meget stor. Over 600 Canoner ere allerede blevne transporterede til Nederlandene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-29
Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-04-29
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. ad Tolvte Aargang. No. 35. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 2 Mai 1818. Et Par Ord i Anledning af hvad der i Skilderiet No. 2 d. A. findes indført angaaende Bibelselskaber. Af Etatsraad C. A. Fabricius.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Hvad det Mørke, det Sære og Utydelige i Bibelen, der er uden for Hovedsagen, angaaer, og som for en Deel Læsere kan behøve Forklaring, hvorover Jngen med Grund kan forundre sig, da Bibelen er skreven for alle Tider og alle Slægter, og Menneskenes, saavel moralske, som physiske og politiske Forfatning har været saa mange Revolutioner og Omvæltninger underkastet, hvorved saameget i Verden har erholdt en ganske anden Skikkelse, og et ganske forandret Udseende, meget Nyt er Tid efter anden opstaaet og fremkommet og meget Gammelt er forgaaet og forsvundet; saa have vi vore Geistlige, vore Præster og Lærere, der bør oplyse og forklare det, og som dertil blive underviiste, og lære at kjende de behøvende Hielpemidler dertil. Disse paaligger det, ved alle Leiligheder, ved offentlig og privat Foredrag, at hielpe og veilede Hvermand til Bibelens rette Forstaaelse og formane dem til dette Guds Ords ivrigste Anvendelse. Naar dette skeer, som det kan og bør skee, og maatte derhos opstaae Selskaber af udmærkede Mænd, der forenede sig til, at bidrage til Bibelens større Agtelse, og flittigste Anvendelse, især ved mere Huusandagts Befordring; saa vil vist Jngen kunde nægte, at Bibelens samlede Jndhold vil være af langt mere velgjørende og udbredt Virkning, end der kan skee ved de bedste Udtog.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Jeg kan ikke undlade her endnu at kaste et Øie paa Erfaringen. Hvormange oplyste, for Sandhed nidkjære og med de største Talenter begavede Mænd have ikke bestræbt sig for, ved de grundigste Skrivter, at oplyse og forsvare Bibelens Jndhold, og derved at ophielpe og stadfæste sammes Agtelse, og en deraf flydende Moralitets Tiltagelse. Hvad har ikke en Mosheim, en Jerusalem, en Less, og især en Michaelis, og hos os en Balle, en Bastholm og Andre, virket dertil, Hvor mange ypperlige moralske Skrivter ere ikke i samme Henseende, i Midten af det forrige Aarhundrede og indtil m., fremkomne, som i visse Henseender kan ansees som Udtog af Bibelen, da det vigtigste deraf er grundet paa Bibelens Sandheder, Hvad har ikke en Gellert, en Weise, en Croneck og Campe, og især i England en Herwey, en Young og mange flere, som ikke her kan opregnes, herudi viist og frembragt. Men hvor meget er vel vundet og udrettet ved Alt dette, Maae ikke Enhver, der hylder Sandhed, endog de ypperligste Forfattere selv, som endnu leve, og som med saa megen bifald og Bestræbelse har gjort saa meget, med Bekymring og Græmmelse tilstaae, at uagtet Alt hvad der er gjort, det Onde, de største Daarligheder og Laster dagligen mere tiltage end aftage, saavel hos de Oplyste som Uoplyste? Hos hvormange vises ikke vedvarende og tiltagende Tvivl om Guds hellige Ord, hvormange af disse Tiders Mennesker trod ikke, at den menneskelige Fornuft er Menneskene allene given for at pleie deres sandselige Lyster og Begjerligheder, og bekymre sig kun lidet om Guds hellige Ord, som de ganske tilsidesætte og foragte, Menig Mand forvildes derved, og misbruger, hvor han kan, den ham medfødte naturlige Frihed, forsømmer sine Pligter, og saaledes maae Ugudelighed, al Slags Laster, og de største, og mange Slags forhen næsten ukiendte Forbrydelser vise sig, som den verdslige Straffe arm nok vanskelig vil kunne styre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Ligesom i Jtalien søger man ogsaa i Frankrig alt mere og meere at opflamme den revolutionaire Aand; det eneste Middel, der endnu synes tilovers, til atter at spænde den slappede Fjeder i denne konstige, ved Militærkraft ene bestaaende Maskine. Midlet kan for Øjeblikket være kraftigt, men det er nok eet af de skrækkeligste, der kunde vælges. Jacobinismen og det napoleonske System ere uforenelige. Længe kunne de ikke bestaae sammen; og det mindste Brud vil have en ny Revolution til Følge. Jacobinerne ønske Constitutionen fra 1792, mueligen vil Bonaparte for Øieblikket indrømme dem samme, men man maatte kjende lidet til hans Regjeringssystem, dersom man kunde troe, at dette vilde vare længer end til en Leilighed tilbyder sig for ham, at afryste denne Byrde. For Bourbonnerne er det en ugunstig Omstændighed, at Jacobinerne ere den nye Keisertrones Vægtere; thi saalænge disses Partie er det herskende, ville de neppe tilstede deres Tilbagekomst. Men deres Trøst bør det være, at Jacobinismen er en Saturnus, der fortærer sin egen Søn, og at Jacobinerne sædvanligen ere deelte i saa mange indbyrdes Partier, at den Trone, som hviler paa jacobinske Støtter, staaer Fare for at falde ved det mindste Vindpust.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
(Jndsendt.) Det er bekjendt, at kun en liden Deel af Kjøbenhavns talrige Jndvaanere kan besøge Skuespilhuset; dets Locale kan kun rumme et med Hensyn til Byens Størrelse lidet Antal Tilskuere, hvoraf mere end 3/4 Deel have abonneret deres Pladse for hele Vinteren. For de Familier, der ikke have Raad hertil, er kun den Udvej tilovers, naar Forrestillinger gives uden Abonnement, at søge for en enkelt Gang at erholde en Loge til deres Familie. Af saadanne Familier vil man dog vel neppe fordre, at de skulle være forud underrettede om et Stykkes Værd, der kun for et Par Dage siden har været eengang opført; de bør have, og kunne ikke have anden Mening end den: at det Stykke, som Theaterdirectionen antager til Opførelse paa Theatret, bør være af den Beskaffenhed, at det hverken strider imod Sæderne eller den gode Smag, dertil maae de være saa meget mere berettigede, som Theatrets Direction tæller flere af vor Litteraturs bekiendte Mænd. J Tillid til denne sikkert ikke urimelige Formening udgives da deres Penge, og da det er ikke mindre bekiendt, hvorledes der ved Beneficer aagres med Billetter til Loger og Pladser, saa berøver maaskee mangen en Familie sig en for dem ikke ubetydelig Sum, for at forskaffe sig en Aftens anstændig Fornøielse maaskee den eneste af dette Slags for hele Aaret. - Er det nu billigt og retfærdigt, at slige Familier skulde forlade Skuespilhuset og ikke faae noget Vederlag for deres Penge, fordi en Snees, ja omdet ogsaa var et halvt Hundrede Mennesker, der have givet nogle Mark ud i den Hensigt, at forstyrre Stykkets Opførelse, kunne faae deres Krig frem Er Stykket virkelig slet og fortjener det ikke at opføres paa Theatret, da har Jndsenderen sandeligen intet imod, at man paa en anstændig Maade giver sin Misnøie derover tilkiende; men dette bør skee paa en Maade, der ikke geraader andre end Forfatteren til Skade og Fornærmelse; kun de, naar Stykket er udspillet og Dækket falden, kunde en Udpibning forsvares; til enhver anden Tid er den strafværdig. - Jndsenderen heraf troer endnu at burde tilføie, at hverken han eller nogen af ham kjendt Familie den Aften har havt Loge eller Pladse i Theatret, og at han ikke har læst eller seet Styk let opføre, ei heller har han nogen personlig Kiendskab til Forfatteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Kjøbenhavns Børs den 2 Maj. Cours. Hamb. 2 M. 682, a vista 691. Amsterdam 2 M. 648, a vista - . London 2 M. 23 Rbdlr. Spec. 690. - Specier solgtes til 41 1/2 Rbmk., for Committeesedler blev givet 60 1/2 a 67 pr. 100; Oblig. 279.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Blandede Efterretninger. (Af Hamb. Corresp., Alt. Merk. og Lüb. Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Wien, d. 14 Marts. Heidenden for i Dag indeholder følgende: Vi Franz den Første af Guds Naade Keiser til Østerrig, Konge til Ungarn og Bøhmen, Lombardiet og Venedig, Gallizien og Lodomerien &c. &c. Erkehertug af Østerrig. Jfølge de med de allierede Magter sluttede Tractater og den med samme indgaaede venskabelige Overeenskomst, ere nu de lombardiske og venetianske Provindser i deres hele Udstrækning til Lago Maggjøre, Floderne Ticino og Po, tilligemed den Deel af det mantuanske Gebet, der ligger paa høire Bred af denne sidste Flod, samt Landskabet Veltlin, Grevskaberne Cleden og Bormio, forenede med den østerrigske Keiserstat, og for evig indlemmede i samme som integerende Deel. Besjællede af det meest levende Ønske om at give disse Provindsers og Districters Jndvaanere et utvetydigt Beviis paa Vor Keiserl. Velvillie og den udmærkede Priis, Vi sætte paa denne Gjenforening, og tillige at opstille en Borgen mere for det snævre Baand, som fra nu af omslynger dem, have Vi fundet det passende at opnaae dette Øiemed, ved at ophøie ovennævnte Provindser og Districter til et Kongerige, under Navn af det lombardiskevenetianske Kongerige, og i denne Henseende at udstæde nærværende Patent, for, som hermed skeer, at bringe denne Vor Keiserlige Villie til Enhvers Kundskab og Efterlevelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Vi erklære tillige: 1) At det nye Kongeriges Vaaben, og dets Optagelse i den østerrigske Keiserstats Vaaben, saavelsom Kongerigets Titels Jndlemmelse i Vor Keiserl. Titulatur, ufortøvet skulle bestemmes ved en særegen Kundgjørelse. 2) At Kongeriget skal have sine egne Kronembeder, hvortil Vi forbeholde Os, at udnævne de ved deres Fortjenester dertil meest skikkede Jndivider. - 3) At den gamle Jernkrone skal vedblive at være dette Kongeriges Krone, hvormed Vore Eftermænd ved deres Regjerings Tiltrædelse skulle krones. 4)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
At Vi have optaget den allerede i Hovedsagen bestemte Jernkroncorden iblandt Vort Huses øvrige Ordener, og at sammes nye Statut allerede af Os er antaget. - 5) At Vi endelig have besluttet, at lade Os repræsentere i Vort nye Kongerige ved en Vicekonge. - 6) At Kongeriget til dets Forvaltnings Bestridelse deles i to Gouvernementsterritorier, som adskilles ved Floden Mincio. Gebetet paa høire Bred af Mincia skal føre Navn af det maylandske Gouvernement, det paa venstre Bred Navn af det venetianske Gouvernement. - 7) Hvert af Gouvernementsgebeterne skal inddeles i Provindser, hver Provinds i Districter, hvert District i Sogne. Provindsernes, Districternes og de dem tillagte Sognes Navne og Grændser skulle siden bekjendtgjøres ved egne Circulairer. 8) J ethvert Gouvernementsgebet er den administrative Forretningsbestyrelse, under Afhængighed af Vore Hofværdigheder, betroet til et Gouvernement og et Gubernial-Collegium, som skal have sit Sæde i Mayland, og ligesaa i Venedig. 9) J enhver Provinds skal den administrative Forretningsførelse, under Afhængighed af Guberniet, overdrages til en Kongelig Delegation. - 10) Hvert District skal, i Afhængighed af den Kongel. Delegation, forestaaes af en Cancelliere del Censo, der besørger Overbestyrelsen af de i hans District værende Sogne af 2den og 3die Klasse, Skatteanliggenderne og det almindelige Opsyn med Efterlevelsen af de politiske Love. - 11) Jndbelingen af Sognene i tre Klasser, og deres Municipalforvaltning skal for Tiden, og indtil desangaaende andre Bestemmelser blive trufne, beholdes paa den nærværende Fod. Paa det venetianske Territorium skulle Conimunaldistricterne gjenoprettes saaledes, som de vare den 1ste Januar 1813, forsaavidt nemlig Forandring er foretaget med dem i denne Mellemtid. Sognene af første Klasse, og de Stæder, som Vi have ophøiet til Kongelige Stæder, samt de, der ere Sæde for en Kongel. Delegation, staae umiddelbart under de Kongelige Delegationer, og ere afhængige af Cancelliere del Censo's Jndflydelse. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Subscriptionen paa dette Blad modtages hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-02
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Nyeste. Skilderie af Kjøbenhavn. pos, Tolvte Aargang. No. 36. Udgivet og forlagt af Boghandler S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 6 Mai 1816.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Om det paa Konstacademiet nyligen udstillede Schubariske Familiestykke af Pietre Benvenuti.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
(Jndsendt.) Sle starret mie der Winter selbst. Jch saa sle an. Mich friert. Kleist.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Anmelderen kan ikke andet end bevidne Hr. Beron Schubart sin varmeste Tak for Udstillingen af det ovenfor anførte Malerie paa det Kongelige Konstacademie. Han har derved sat enhver dansk Konstner istand til at anstille Betragtninger over een af de første europæiske Maleres Arbeide og at sammenligne det med Værker, som den indenlandske Konst har frembragt. Men jo høiere det Triner, Benpenuti staaer paa, desto mere er man berettiget til at vise hans Arbeides sande Værdie, og jo mere hans store Navn mueligen kunde henrivmange til en alt for overdreven Beundring, desto mere har man anseet det for sin Pligt, med Critikens klare og upartiske Fakkel, at oplyse hans Arbeides virkelige Mangler. Derved vil det blive aabenlyst, at vor afdøde Prof. Juels historiske Portraitmalerier, især af den Rybergske og Rabe Lewezowske Familie, kan staae om ikke over, saa dog fuldkommen ved Siden af Benventis Værk, og at der iblandt vore nulevende Konstnere vilde findes den, som, nydende under Jtaliens Himmel en saadan Opmuntring som Benvenuti, maatte være istand, til at levere Konstværker, der sikkert vilde kunde taale Sammenligning med mangen en udenlandsk Konstners Arbeide, hvis Værd som oftest allene bestemmes af Mesterens Navn, uden Hensyn til, hvorvidt det i Hovedtingene kan udholde Prøven. Vore unge Konstnere vilde upaatvivleligen gaae med langt stærkere Skridt frem paa Konstens Bane, dersom deres Kaar i Almindelighed ikke vare saa høist ublide, og dersom de af vore Rige, der ved andre Leiligheder ikke bryde sig om at bortødsle flere Tusinde til udvortes Tant og Glimmer, vilde mindre følesløse for alt hvad der kaldes Konst, understøtte og opmuntre det trængende Genie, der ikke sjelden paa et Tagkammer maa arbeide, for at tilveiebringe Livets allerførste Fornødenheder.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Det Middel, hvorved Maleren først og fornemmelig virker paa Tilskuerne, og af hvilket Virkningen. i hans Værker afhænger, er Lys og Skygge, ere de levende og de saftige Farver. Titian, Poul Veronese og Tintoret have været de første, hvilke egentlig have bragt i et Slags System, hvad man ellers kun blindt hen- og uden bestemte Regler betragtede, og ofte af Mangel paa Opmærksomhed forsømte, fordi man endnu ikke kjendte enhver Grundsætning, som gjør m saadan Opmærksomhed uundværlig. Naar nemlig Skygge og Lys i et Malerie ere urigtig anbragte, naar en falsk Overenstemmelse. støder Øiet, naar Misforhaldenne deri ere store, naar Udtrykkene og Carakterene mangle Sandhed, saakan et saadant Malerie ikke gjøre Fordring paa at vinde Kienderes fulde bifald. Fra denne Synspunkt har Anmeld, troet at burde gaae ud, ved her at fremsætte de Feil, som ved Anskuelsen af dette Malerie først faldt ham i Øie. Han kan saaledes ikke afholde sig fra, at yttre, at den, efter hans Tanker, aldeles urigtige Fordeling af Lys og Skygge, eller, med eet Ord, den Mangel af Total=Harmonie, som deri findes, var det som allerførste stødte ham, og det af den naturlige Aarsag, som er en Følge af hiint, at det ikke gjorde nogen malerisk Jndtryk paa ham; hvilket dog ethvert godt Malerie bør gjøre paa Sielen, saafremt detskal have nogen Jnteresse. Denne Mangel paa fuldkommen Harmonie, hidrører, efter Anmeld. Mening, fornemmelig derfra, at Maleren ikke har concentreret sit Lys paa Hovedpersonerne i Stykket, og underordnet Bietingene saaledes, at disse ikke, som nu er Tilfældet, først tiltrække sig Tilskuerens Øie. Dette kan bedst bevises dermed, at alle, uden Undtagelse, beundrede den, virkelig smukt malte, grønne Kjole, ligesom og det vel malte Klaveer, da derimod næsten ingen omtalte eller beundrede Hovedpersonen i Stykket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Jblandt de Feil, som saaledes i Henseende til Lysets Fordeling i dette Malerie, især er paafaldende, er upaatvivlelig det høie og aldeles falske Lys, som er anbragt paa den fremstaaende Klaverfod, hvorved den springer, saa aldeles ud af Maleriet, at man næsten skulde fristes til at troe, at det havde været Konstnerens Hensigt, ved den at frembringe en tredie Hovedperson i Maleriet. Ligesaa falsk og urigtigen er Lyset anbragt paaden Stoel, hvorpaa Baronen sidder, især bør her fornemmelig lægges Mærke til den falske Belysning, som er anbragt paa Sphiuxen. Om det er en Stoel, af Træs eller af Bronce, Konstneren har villet forestille, lader sig aldeles ikke skjønne. Basrellieffet, efter Thorvaldsens Ampr. og Plyche, er malet med saa liden Sandhed, at Anmelde, en ikke holder det for Umagen værd, her videre at omtale det; thi, efter hans Formening, vil ingen kunde, falde paa, at det skal forestille et Basrelief, men snarere en Statue, eftersom man seer begge Figurerne, fuldkommen at springe udaf Maleriet, istedet for at de, som underordnede Hovedgjenstanden, burde vige tilbage. Seulen, som er anbragt paa Balconen, og hvorved der i Yderkanten af Maleriet fremkommer en lang smal Stribe i Luften, der danner et Huul i Maleriet, er malet uden Relief, og ligner mere et opstaaende Brædt, end en Seule. Anmelderen er af den Mening, at dette Malerie vilde, i Henseende til Luftperspectivet, have vundet betydeligt, saafremt Konstneren havde malet denne Stue med mere Kraft, saaledes at den havde bidraget til at faae den kolde, blaae Luft, saavel som Søen, til at vige bort for Øiet, isteden for at de nu, som her er Tilfældet, springe ud af Maleriet. Som et Beviis paa den Mangel. af Luft perspectiv, der hersker i dette Malerie, vil Anmelderen allene her kun gjøre opmærksom paa den Afstand, som der synes, at være imellem den Arm, som Baronessen lægger paa Klaveret, og Fyrtaarnet i Søen, hvilket, som det er forekommet Anmelderen og sikkerligen flere med ham, ikke kan være længere borte, end at Baronessen, ved at udstrække Armen, kunde gribe fat om dette Fyr, skjøndt dette dog, i Følge Forholdene, skal ligge en halv Miil fra Landet. - Havet og Luften, synes Anmelderen, saavel i Henseende til Valg, som Udførelse, at være mislykkede; da den urigtigen anbragte grønne Horizont og blaae Forgrund af Havet, nødvendigt, maa falde, dobbelt i Øinene, eftersom de udgjøre Farvevergangen fra den grønne Kjole til den blaae Luft. Den Harmonie, som formedelst Luftens Reflection i Vandet, stedse maae være imellem begge, er her aldeles ikke iagttaget, og hvorvidt den horizontale Linie, der tydeligen adskiller Luften fra Vandet, stemmer overeens med Sandheden, behøver ingen Forklaring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Baronessens Klædedragt er smuk og nydelig behandlet. Den grønne Fløiels Kjole og det nedhængende Shawl er malet beundringsværdigt Smukt. Ligesaa er den opstaaende Krave malet med Flid og Holding. Baronens Skilling stødte Anmelderens Øie, da han fandt noget næsthetisk i Fremstillelsen af det skarpe Profil, uden at Hovedet er givet en Bevægelse til een af Siderne, ikke at tale om at det neppe er passende, at male en Person en pro til, naar Maleriet skal gielde for et Portrait. Ved denne Fremstillingsmaade, fremkommer der nødvendigen en skarp Contur, der umuelig kan være behagelig for Øiet. Det har saa meget mere forundret Anmelderen, at Konstneren viser Baronens Ansigt en Profil, som denne udentvivl har et meere malerisk Hoved en fare. Det skarpe Profil danner noget haardt i Udtrykket, som aldeles ikke er Hr. Bardnen egent. Anmelderen er derfor, i Henseende til Ligheden, af den Mening, at Portraitet tildeels er vel truffet; men han finder langtfra ikke den smukke Lighed, som Konstneren stedse bør søge at lægge i sine Portraiter. Behandlingsmaaden i Ansigtet er den samme som i Baronessens; kun findes der nogen mere Kraft deri. Men de mørke og unaturlige Skygger ved Næsen og Munden, contrastere alt for meget mod den øvrige Colorit i Ansigtet. Haanden, som ligger paa Landkortet, er smuk tegnet og modelleret, kun finder Anmelderen at Coloritten ikke er naturlig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Endelig er det besynderligt, at Konstneren har fremstillet Baronen som en stærk, robust Mand, skjøndt han er det modsatte. Portraitmaleren bør ikke allene søge Ligheden af Ansigtet, men han bør ogsaa iagttage den i Henseende til Figuren, naar denne vises i Legemstørrelse. Kjøbenhavn, den 27de April 1815.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Efterskrift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Efterat ovenstaaende Recension var forfattet, der, formedelst indtrufne Forhindringer, først nu har kunne erholde Plads i Skilderiet, har Anmelderen læst en, i Maanedsskriftet Athene indrykket, Bedømmelse over samme Gjenstand, og det glæder ham at see, at Forfatteren, for saavidt Hovedtingene angaaer, er enig med ham; kun kan han ikke nægte, at det forundrer ham, at en Mand, som røber saa megen Sagkundskab, har saa liden Jndsigt i det praktiske af Malerkunsten, at han paastaaer, at der vanskeligen kan anstilles nogen Sammenligning i Henseende til Coloritten, fordi de ypperlige italienske Farver ikke kunne haves her til Almeenbrug. Jkke at tale om, at enhver god Konstner lettelig kan forskaffe sig Farver, fra Udlandet, saa synes ogsaa Forfatteren at troe, at Coloriten bestaar i Farvernes mere eller mindre materielle Godhed, og at der ikke er Forskjel imellem Couleur og Colorit. - Saavidt Anmelderen skjønner, kan kun under Colorit forstaaes, Farvernes rigtige Sammenblanding og deres harmoniske Paasætning med hverandre. Saaledes ere Chinesernes Couleurer, som bekiendte, ypperlige, endskjøndt ingen med Grund vil kunne paastaae, at deres Malerier derfor bære Præg af Colorit Jøvrigt kan Anmelderen ikke nægte, at Farvernes Fortrinlighed kan medvirke noget til at forskjønne Coloritten i et Malerie og give det Varighed. Men det enkelte, materielle Skjønne ligger imidlertid kun i Farvernes Livlighed og Fiinhed. Det, som besseler Konstnerens Værk, og giver det Liv, Natur og Sandhed, kommer hverken fra hans Pensel eller Pallet, men fra hans Siel Derfor spørger Lessings Conti med føie, om ikke Raphael havde været det største maleriske Genie, hvis han ulykkeligviis var bleven født in Hænder,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Om Parterrets Domme over opførte Skuespil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-05-06
Ved Forfatteren af Spørgsmaalene i No. 31.)