Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1844-07-13
J Veile Av. læses følgende Jnserat: "Den 4de Juli feiredes Folkefesten paa Høi-Skamling. Det var uden Tvivl den meest storartede Forsamling, som i de senere Aar har fundet Sted paa Danmark og Slesvigs Grund, som i Dronning Thyras Dage alle danske Stammer samledes for at reise Grændsevolden til Landets Værn, saa vare ogsaa denne Gang mange Tusinder strømmede sammen allevegne fra, hvorsomhelst den danske Tunge lyder fra Folkemunde, forat reise et aandeligt Dannevirke, for at styrke sig i trange Tider til den ædle Strid for Folkelighedens hellige Sag. Det er ikke vor Hensigt her at beskrive en Fest, hvis hele Jndhold var af en saa gribende Caracteer. Hvem har det ikke glædet, her at hilse de danske Slesvigeres brave Forkæmper, Peter Hjort, Lorenzen, eller den ædle Christian Poulsen, ham, hvem vi skylde saamangen Oplysning om slesvigske Forhold, ham, der arbeidede for de danske Slesvigeres Retsforfatning, førend endnu de fleste af os Andre havde lært at interessere os for denne Sag? Hvo fulgte ikke med Opmærksomhed alle de andre Mænd, som ved denne Leilighed lode deres Stemme lyde for Fædrelandets, for Folkelighedens Sag, Og sandelig, det var ogsaa lønnende at tale i denne Forsamling. Thi 9. der skal kun kunne opvises faa Exempler paa, at nogensinde hertillands en saa talrig Kreds af Tilhørere 3. har fulgt Talernes Foredrag med et saadant Liv med en saa udeelt Jnteresse, eller lønnet dem med et saa levende bifald. Om denne Forsamling kan Man med Rette sige, at Talere og Tilhørere forstode hinanden, det var umiskjendeligt, at hvert Ord øieblikkeligt gik over i Tilhørernes Bevidsthed, og de mange Tusinders bifaldsraab, hvormed Talerne idelig afbrødes, maatte afbrydes, gjorde det Heles Virkning i høieste Grad, gribende; thi enhver følte det umiddelbart, at han her ikke stod overfor de Enkelte, men for den sammenstemmende Folkevillie. Og om nu Nogen vil spørge os, Hvad vi have udrettet ved denne Forsamling, da skal det være vor frimodige Svar til Venner og Fjender, at vi have styrket os i Erkjendelsen om, fra hvilket Synspunct vi bør betragte de slesvigske Anliggender; men at vi ogsaa have aflagt et bestemt Vidnesbyrd om, at ansee Nordslesvigernes Kamp for Modersmaal. og Nationalitet for et Anliggende, der berører det bele danske Folks vigtigste Jnteresser, for et Anliggende, der er saa langt fra blot at have provinciel Betydning, at det tvertimod af hver ærlig dansk Mand maa ansees for en Livs og Æres=Sag for det hele Folk. Men Hvad dem angaaer, som vi saa gjerne ville kalde vore Brødre, de tydske Mænd i Holsteen, og Slesvig, der have saamegen Agtelse for Nationalitetens Berettigelse, at de, medens de selv ville være, Hvad de ere, ogsaa ville lade os være, Hvad vi ere, da maae de vel vide, at om der faldt et haardt Ord imellem om Tydskhedens Jndtrængen, da gjaldt det ikke dem, men kun de Partimænd, der af alt Magt søge at udrydde ethvert Spor af dansk Nationalitet, i det gammeldanske Slesvig. Det er Nationalitetens Ret og Statens Eenhed, vi kjæmpe for, og i det viere os bevidste, at vi i denne Kamp intet Andet fordre af vore Modstandere, end Hvad vi hvert Øieblik skulle findes beredvillige til at indrømme dem selv; Retfærdighed, saa tør vi ogsaa med desto fuldere Fortrøstning overlade os til det Haab, som en bæderlig Bondemand udtalte i Forsamlingen: at den Gud, som holder Folkenes Skjæbne i sin Haand, vil føre vor Sag, frem til Seier, saa vist som den er retfærdig. Den 30te f. M. afholdtes et Møde i Aarhuus af de fra de forskjellige Byer ved denne Leiligheder forsamlede Handlende, ved hvilket det eenstemmig antoges at fremsætte Forslag om i Forening at petitionere Hs. Majestæt, om muligt endnu gjennem den snart sammentrædende Stænderforsamling, om Adskillelsen af Handels- og Fabrikanliggendernes Overbestyrelse fra Generaitoldkammeret og Oprettelsen af et særeget Departement eller Collegium for Handelens og Jndustriens Anliggender, hvori en med Handelsfaget praktisk kyndig Mand maatte erholde Sæde, samt endvidere Oprettelsen af Handelskamre, som skulde dannes ved frie Valg blandt de Handlende i de forskjellige Kjøbstæder og høres, naar Forandringer i Told- eller Handelslovgivningen attraaedes, og som tillige selvstændigen kunde gjøre Forslag til Handelens og Jndustrien, Fremme gjennem det overordnede selvstændige Handels collegium. Endvidere besluttede Man at gjøre en motiveret Jndstilling til Stænderne mod den Placat, der vil blive Samme forelagt om Opkjøb og Handel med Landmandens Producter.