Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1775-10-30
JæNo. 44. Aar 1775. Aar. ganElledte, No AnNorler No. fra contoiret. se, Nordi Norge. ergen Mandagen den 30te Octobris. To Ober-Commissionen for de Fattigen, Væsen udi Bergens Bye og Stift, Gier vitterligt: At Uddeelingen for October Maaned til de Huusarme, Sengeliggende og Almisværdige af Domkirke Sognet, er berammet i Vores Overværelse paa Manufactur Gaarden at skal foretages Onsdagen den 1ste November, til dem af Nyekirke Sogneden 2den dito, og til dem af Korskirke Sognet den 3die dito førstkommende. Thi indkaldes herved alle Huusarme og Almissøgende af ovennævnte 3de Kirke-Sogner, ey allene de, som allerede nyde af Fattig-Cassen, men end og de, som til samme at nyde ere værdige, at møde ethvert Sogn for sig, til bemelte Tid og Sted om Formiddagen Klokken 9 Slæt, da enhver kand vente at bekomme hvad ret og billigt kand være. Skulde nogen enten være Sængeliggende eller saa skrøbelig, at den ey skulde kunde indfinde sig, maa det vel være en saadan tilladt ved en anden at lade møde, dog at den Mo dende med sig bringer en paalidelig Borgermands Attest, at det er den Udeblivende umueligt, formedelst Svaghed og Skrøbelighed, selv at kunde møde. Hvorimod de, som ere i den Stand, at de kand møde, og dog ey indfinde dem, nyde ingen Uddeeling, omendskiøndt den tilforn haver været dem tillagt. Og paa det at Ober-Commissionen des nøiere kand vorde underrettet om enhvers Trang og Omstændigheder, vilde de Herrer Fattiges Forstandere tillige med Rodemæsterne, enhver i sit Sogn, behage ovenmelte Tider og Steder sig at indfinde; De første med sig tagende en udførlig Fortegnelse over de Fattige, som hidindtil have nydt Uddeeling, da Forstanderne og Rodemæsterne tillige anmodes indtil den Tid nøie at erkyndige sig om de Almissøgendes Tilstand, for at kunde give Ober-Commissionen den fornødne Underretning, paa det at de Almis værdige, som ey formaae at arbeyde, kand efter deres Nødtørft nyde nogenledes Uddeeling. Og tiener i øvrigt til alle Almissøgendes Efterretning, at ingen vorder noget tillagt af Fattig Cassen, førend den med vedkommende Sogne-Præstes Attest godtgiør dens yderlige Fattigdom, og at det er dem umueligt uden Hielp af Fattig-Cassen at kunde fremdrage deres usle Liv, da Ober-Commissionen giør sig forsikret om, at de Herrer Sogne-Præster, ved nøye at undersøge enhvers Tilstand, kommer denne Indretning til Hielp, saa at ingen deraf uden Almisværdige nyde Frugten. Bergen den 28de October 1775. SCHOUBOH. E. HAGERNB. H. MoSSIK. H. H. FORMAN. J. RIEC. S. KAHRS. J. Borring. P. S. End videre bekiendtgiøres, at som Ober Commissionen haver erfaret, at de Syge og Sængeliggende have for de dem paalagde Attester at forfærdige, maatte betale een eller anden; Saa paa det at disse elendige for denne Udgift kand befries, og Placaten des uagtet overholdes, er ethvert Sogns Forstander fra Ober-Commissionen bleven forsynet med saadanne trykte Attester, hvilke den syge og Sengeliggende som ei kand møde, kand hos dennem forinden afhente, for at faae samme med en god Borgermands Underskrift forsynet, og den udi Ober Commissionen lade fremlegge. To Bergen ut supra. Præsident, Borgemæstere og Raad udi Bergen, Giør vidterligt: at da Hr. Stiftsbefalingsmand de Schouboe udi Promemoria af 14de hujus har tilskreved Magistraten paa Grund af det Kongelige General Land Oeconomie og Commerce Collegii Skrivelse af 30te Passato saa lydende: Jøvrigt maa Vi tienstlig anmode Hr. Stiftamtmanden, behageligst at vilde indskierpede Handlende, ei allene i Almindelighed at holde sig den om Rognens Nedsaltning og Udskibning ergangne, og af Hans Kongelig Majestæt approberede Placat for Fremtiden paa det nøieste efterrettelig, men og i Særdeleshed ikke at lade indkomme i Handelen og udskibe nogen Rogn, som engang er passeret, inden at samme af Vragerne er bleven efterseer og cirklet til forsvarligt Kiøbmands Gods, og forsynet med det anbefalede Mærke, samt end lig, at naar de herefter udskibe nogen Rogn de da i Forveien derom underrette vedkommende danske Consul paa det Sted, hvorhen, Rognen afskibes, paa det han ibehøvende Tilfælde kand vide, efter vor derom til vedkommende Consuler ergangne Ordre at tage dem Beskyttelse, at intet dermed egenvillig foretages paa saadant fremmed Sted, til Præjudien. for denne Handels Gren.