Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-02-23
da Vognmandstaxternes idelige Forhøielse har været en bydende Nødvendighed, som følgende Sammenligning vil bevise: 1807 kostede 1 Lpd. Høe 10 sk., 1 Lpd. Halm 12 s., 1 Td. Havre 2 Rd.; 1813 koster 1 Lpd. Hør 15 Mk. (gl. Penge), 1 Td. Havre 36 Rd., o. s. v., hvortil kommer alt Smede-, Hjulmands=, Sadelmager Arbeides steegne Priis, den forhøiede Kostbarhed af Heste, Tjære, o. s. v., samt Folkelønnen; deels er jo alle Postvæsenets Embedsmænds og Betientes Lønninger, der nu skulle udbetales i Rbp. S. V. Daler for Daler, ved Forordningen forhøiede til det sexdobbelte, og disse Udgivter bestrides af Postintraderne, som altsaa nødvendig i samme Forhold maatte forhvies, at ei Statskassen skulde bære Byrden; deels er paa mange Siderouter (der dog ere til saa stor Beqvemmelighed for den indvortes Korrespondence i hele Fædrelandet, Brevvexlingen ikke af saa stort Omfang, at det kan betale sig, men Udgivterne maae dækkes ved Hovedronternes Overskud, deels er Portoen i Hertugdommene og paa Udlandet dog egentlig nedsat ved Forandringen; deels endelig - som næsten er det Vigtigste - falder Overskuddet af Postintraderne til velgjørende offentlige Stiftelser, nemlig Frederiks Hospital og Postpensionskassen, hvorfra saa mange Enker og Faderløse hente deres Forsørgelse, og som nu maa udbetale Understøttelser og Pensioner i Rbpenge Daler for Daler, og det er aldeles ikke at antage, at nogen honet Mand kunde ville forlange, at det Tab, disse velgiørende Stiftelser formedelst Pengenes forringede Nominalværdie have liidt, skulde saaledes vedblive til evige Tider. Tænkeren, Menneskevennen og den ægte Kristen, Etatsraad C. A. Fabricius, har med sin sædvanlige Hjertelighed i Kbhvns Skilderie viist, hvor velgjørende Forordningen om vort Pengevæsens Forandring vil blive ogsaa fra den Side, at Aagerkarle, Pugere, og Opkjøberderved ere standsede i deres ødelæggende Fart. Men saalænge indtil en bedre moralsk Stemning og større Religiøsitet bliver udbredt, anseer han det kun for en Levning af hine sværmeriske Jdeer, om overdreven Frihed, at den ingen Taxt eller Maximum burde finde Sted paa det Uundværligste til Menneskenes Tilværelse og Ophold. "Alt hvad derimod - siger denne ædle og skarpsindige Forfatter - endog i disse Dage, formedelst blotte Slutninger og Sandsynligheder, er sagt og skreven om Koncurrencens Virkninger, om de Mange, der ville sælge i Dyrtid, det Meget, der af al Slags strax vil fremkomme, og foraarsage de letteste Priser, saa at ingen Taxter og Maximum behøves, og hvad mere der anføres, for at forsvare en ubunden Frihed, er bygget paa løs Grund, som den største Enfoldighed allene kan fæste Tillid til. See vi det ikke, at Rugen, Hveden, og alt øvrige, som Menneskene ikke kunne undvære, endnu dagligen op drives, og at Mange, som kan gjøre det, oplægge deres Vare, og hellere lade en Deel deraf fordærves, end give efter i deres vindesyge Spekulationer. Naar en Ting er stegen til høieste Priis, saa komme de med Noget; men naar det falder igjen, saa holde de tilbage, hvorpaa vihar Exempler nok. Saaledes kan det umuelig vedblive. Man kan derfor med velgrundet Haab trøste sig ved, at vor Regjering, der paa saa mange Maader har viist største Omhu for det Almindelige, og vedbliver at sørge for hver Mands Tarv vist nok paa det ivrigste vil være betænkt paa, ved Taxter, et Maximum, ved Love, og sammes strængeste Paaholdenhed, samt ved andre passende Foranstaltninger og kraftige Midler, at indskrænke og styre overdreven Vindesyge, saa at Hvermand kan bestaae derved. Thi det er alt for indlysende, at skal Rugen, Hveden, og alt øvrige, som er ligesaa fornødent for Menneskenes Ophold, vedblive at stige, som vi see det skeer, og Enhver i saa Henseende styre sig selv, allene ledes af sin Fornuft, der saa øiensynligen allene anvendes til at pleie Egennytte. Egenkjærlighed, og andre smudsige Begjerligheder, paa deres Medborgeres Bekostning, saa er det forgiæves, at vente almindelig Velstand. Saa maae Fattigdom og Armod tiltage hos den største Deel af Almuen, saa maae den tiltagende blomstrende Jndustrie, og de mange betydelig gjorte Anlæg i Landet, gaae tilgrunde, da ingen Priis kan holdes med Udlandene, hvor de første Fornødenheder ere lettere, en tarveligere Levemaade iblandt den arbeidende Klasse den almindelige Mand, er indført, og mange andre Fordele findes, der lette Afsætningen.