Aalborg Stiftstidende, 1836-05-16
Stænderforsamlingen i Viborg. Oberst Brock fremlagde Forslag til en Petition over Reform i Laugsvæsenet og forbedrede Love for Haandværkere. Forslaget gik ud paa at gjøre allerunderdanigst Jndstilling til Hs. Maj. om hidet mindste for hvad Nørrejylland, angaaer, allernaadigst at ville paabyde Udarbeidelsen af et Forslag til en ny Haandværkslov, i den Hensigt, saasnart muligt, at kunne ophæve al Laugstvang, og alt, hvad den medfører uforeneligt med det almindelige Bedste og Tidens Aand; dog saaledes, at Kjøbstæderne og de nuværende Laugs mestre, saalidet som muligt, tabte af de Rettigheder og Fordele, de troe at have i de ved Loven dem hjemlede og hidtil stedfundne Bye og Laugs=Rettigheder. Den kgl. Commissarius yttrede i Anledning af dette Forslag, at da der lidelig fremkomme Besværinger af det meest forskjellige Slags, lover de nu gjældende Anordninger angaaende Næringsvæsenet, og i Særdeleshed angaaende Haandværksdriften, saa kunde det synes, at der var en betydelig Opfordring til en almindelig Revision af denne Green af Lovgivningen, men inden der kan lægges Haand paa et saadant Foretagende, maae det først være bragt i det Rene, i hvilken Retning Forandringerne skulde skee, og herom ere Meningerne ligesaa deelte som Jnteresserne. Saaledes som Laugsindretningen bestaaer hos os, har den ingenlunde alt det Hemmende, som man tilskriver Samme, hvorpaa den kgl. Commissarius anførte flere Beviser, og da Sagen endelig, efterat et Par Medlemmer havde yttret sig om Samme, bragtes til Afstemning, blev det med 32 St. imod 20 vedtaget, at ingen Committee i denne Anledning skulde nedsættes. - Stiftsamtm. Rosenørn oplæste og motiverede derpaa et Forslag som at indstille til Hs. M. Kongen at det maatte behage Allerhøistsamme ved Anordning at befale, at de Jnqvisitioner, som Toldopsynet er berettiget og forpligtet at foretage, forsaavidt de ikke allerede efter de gjældende Anordninger skulde skee i Medfølge af Rettens Betiente, fremtirigen blive at afholde i Overværelse af tvende Vidner, som ingen Deel maatte have i Hvad der confisceres, men blot Betaling efter Sportelreglementet; og Alt hvad der ved en saadan Forretning foregaaer, strax paa Jnqvisitionsstedet bør indføres i dertil autoriserede Protocoller, den Paagjældende gives Leilighed til at faae tilført, Hvad han ansaae tjenligt til sit Forsvar, og opfordres til at underskrive Protocollen, som ved Forretningens Slutning skulde underskrives saavel af Jnqvirenterne, som af de medhavende Vidner, og Forklaring tilføies om Grunden, hvorfor den Paagiældende, hos hvem Jnqvisitionen var skeet, ei havde underskrevet med, 1 det Tilfælde hvor denne maatte nægte Saadant. Et Medlem yttrede i denne Anledning, at der i den hele Lovgivning næppe findes nogen Anordning, som trænger mere til en nøiere Bestemmelse, end Fr. af 2den April 1814 i de Pabragrapher, som angaae Huusundersøgelsen. Saaledes som han havde forstaaet disse, maatte det beroe paa enhver Toldofficiants Vilkaarlighed, saa ofte han fandt for godt, Dag eller Nat, og med saa mange af sine Undergivne, som han fra Overst til Rederst, for at efterspore, om der ikke maattevære skjulte Gjemmer, og at undersøge Hvad disse indeholde.