Aarhuus Stifts-Tidende, 1813-06-04
Keiser Napoleon har forslaget, at en Kongres skulde samles i Prag for at underhandle om en alminlig Fred. Fra Frankrigs Side skulde til denne Kongres indfinde sig de befuldmærtigede Gesandter fra Frankrige, fra de forenede Stater i Amtrika, fra Danmark, fra Kongen af Spanien og alle allierede Fyrster; og fra den modsatte Side de fra England, Rusland, de spanske Jnsurgenter og de andre Allierte af denne krigførende Masse. J denne Kongres skulde Grunden vorde lagt til en langvarig Fred. Men det er tvivlsomt om England vil underkaste fine ecoistiske og uretfærdige Grundsætninger Verdens Meninger og Dom: thi der gives ingen Magt, den maa være nok saa liden, som jo frem for alt reklammerer de Privilegier der ere forbunden med dens Souverainitet, og som ved Uttechter-Traktatens Artikel over Søfarten ere saactionerede. - Naar England af slig egeistisk Tænkemaade, hvorpaa dets Politik er grundet, vægrer sig ved at medarbeide til dette den almene Freds store Værk, da det vil udelukke hele Verden af det Element der indtager de tre Fierdedele af vor Jordklode, saa foreslaaer Keiseren desuagtet alle de krigførende Magters befuldmægtigede Gesandters Forening i Prag, for at fastsætte Kontinentets Fred. Hs. Majestæt tilbyder sig endog at slutte en Vaabenstilstand mellem de forskjellige Armeer, for at standse Blodsudgydelsen, fra det Øieblik af, da Kongressen skal formeres. Disse Grundsætninger ere overeensstemmende med Østerrigs Hensigter. Det beroer nu altsaa derpaa hvad Hofferne i England, Rusland og Preusen ville giøre. - Man har ingen Grund at udelukke de forene. Stater af Amerika for deres fierne Beliggenheds Skyld. Kongressen skulde stedse kunne vorde aabnet, og de forenede Staters Deputerede ville have Tid at ankomme før Anliggendernes endelige Afgiørelse, for at underhandle om deres Rettigheder og deres Jnterisse. Over hiin ved Bausen den 20de og 21de Ma staaende tvende Dages Kamp leverer flere tydske Blad følgende officielle Beretning: "Keiser Napoleon har den 21de Maj tilkiempet sig hiinsides Bautzen en glimrende og afgiørende Seier. Den russisk preusiske Hær forsvarede en frygtelig Position, hvorpaa den allerede længe havde sat store Forhaabninger; i det Øieblik da Keiseren, angribende med alle forenede Armee-Korpser, til Høire overfløiede, saae hine sig nødsagede til at rømme alle fine Forskandsninger. Mod Aften var Fienden afskaaren og paa alle Kanter i fuld Retirade. Denne glim ende Seier er saameget desto mærkeligere, da den franske Armees Tab er meget ubetydeligt, og da den ikke har mistet en eeneste Person af Udmærkelse. Derimod har den gjort flere Tusinde Fanger. Hs. Majestæt Keiseren er ved den fuldkomneste Helbred." - Allerede paa Slagets første Dag om Efterm. Kl. 4, afsendtes fra Valpladsen følgende Skrivelse fra Hs. D. Prinds Major Generalen (Neuschatel). Min Hr. Prinds af Eckmühl. Jeg iler at melde Dem, at Keiseren af Rusland og Kongen af Preusen havde forenet deres Hære i den allerede i Krigen bekiendte og navnkundige Stilling ved Bautzen. Generalerne Tollys, Langerons og Sackens Korpser, saavelsom de Reserver, der befandt sig ved Weichselen, vare stødte til disse Hære. De vare desuden blevne forstærkede ved Alt hvad der var i Preusen og i Schlesien. De af Flinden anlagte betydelige Værket havde forøget Stykken af denne alle tede ved Naturen meget stærke Stilling. Ved Daggey i Morges led Keiseren Stillingen angribe, og i nærværende Øieblik trækker Fienden sig allerede tilbage paa alle Punkter. Overgangen over Spree er iværksat og Staden Bautzen i vor Besiddelse. Vi forfølge Kien den, og Keiseren er allerede halvanden Lieue paa hinSide af Valpladsen. Hs. M. befinder sig vel; Vort Tab er ubetydeligt især med Hensyn paa Begivenhedernes Vigtighed. Alexander. Hertugen af Bellund, General Bebastiani og GeneralRegnier marschette mod Berlin. Hvad man havde forudseet er indtruffen. Ved Farens Nærmelse have Preuserne spottet over Forordningen om Landstormen. En Proklamation har tilkiendegivet Jndvaanerne af Berlin, at de vare dækkede ved det blowske Korpe; men i ethvert Tilfælde, naar Franskmændene maatte ankome, skulde Man ikke gribe til Vaaben; men modtage dem efter Krigsgrundsætningerne. Jngen Tydsker lyster at opbrænde sine Huse eller morderisk at overfalde Nogen, hvo han endog maa være, hvilken Tænkemaade geraader den tydske Nation til Ære. Naar Rasende uden Ære og uden Grundsætninger præke Forviering og Mord støder dette gode Folks Karakteer dem fra sig med Foragt. Schlegelerne, Kotzebuerne, og andre ligesaa strafværdige Skribentere maa gierne forvandle de brave Tydskere til Giftblandere og Snigmordere, men Efterverdenen vil bemærke, at de ikke have forleedt et eneste Jndivid til at overskride Pligts og Retskaffenheds Skranker.