Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1768-08-22
Mandagen, den 22de Augusti Fortsættelse om Jern Malat, afbrudt i No. 32. Grubernes Vidde angaaende, da har Bunden, som bestaaer af har Jord, ahnindelig en Diameter af en halv Alen, og er Grubens Diameter derimod i Sverste Kant, alt indvendig maaled, een tre fierde Deel til 2 Alen. Ved at lægge en lige Maale-Stok tvers over Gruben, og da med Lod-Snor at maale dens perpendiculatre Dybhed, befindes Dybheden almindelig at være 2 til 2 en fierde Deel Alen. Siderne, eller rettere Grubernes cirkeltunde Omkreds, er fra nederste Bund til øverste Kant gandske omknugsat med en Mur af et dertil udsögt vist flags Graasteen, som taaler sterk Uld, hvilken Mur som er omtrent en halv Alen tyk, synes indvendig i Gruberne at være baade tet og temmelig jevn, uanseed der til dens Sammenföining, ikke bruges mindste Leer eller Kalk. Derimod, da den Jord-Bakke, til hvis øverste Kant og lige Høide med samme man vil aumure Gruben, bliver i Forveien saaledes udgravet (dog ofte saadan Graven formedelst Situationens Fordeel agtighed tilside sættes) at det meste af Grubens Mar er ligesom indslutted og omkring fatted u ken, hvilket alt keer boelse. den til afg. paa det at Muren kand styrke og blive dets tet tere deels og paa det at Varmen kand blive dets sterkere i Gruben; Saa kand man ikke lee meere af Murens udvendige Skikkelse end et gandske lidet Stykke af den ene Side, som staaer lidt ud bøied fra Kanten af Jord Bakken. Paa denne Side af Gruben, omtrent en fierde Deel Alen höit perpendiculair og indvendig Opmaaled fra dens Bund, gaaer et rundt Hul lige ud igiennem Muren. Bemeldte Hul, som men kalder enten Pust eller Blæse-Hullet, er enten boret igiennem en heel Steen, liggende endvendig Muren, eller og ved flere Stenes Sammenföjning saaledes danned, at det indvendig i Gru den har en Diameter af omtrent 2 Tommer, men udvendig meget videre. Og ere de Stene, som ligge nærmest omkring dette Hul, de eneste i den hele Grube, der med Leer er sammenföied, En af massiv Jern ud arbeidet huul Rende af omtrent en Alens Længde, hvis Hulhed indbefatter noget mere end de ere fierde Dele af en Cirkels Omkreds og som i en kleagtig Form er smal til den ene men bred til den anden Ende, kalder Bönderne her en Avel-Skoe, Denne Arel-Skoe, eller Jern-Rende, lægges de uden fra indtil ovenmeldte Blæse-Huls nederske Kant og fastmures med Leer saaledes at den med smaa le Ende, hvis Hæller er aptered efter Blæie-Hullets Størrelse, gaaer et Stykke hen ind i Muren og staaer alt saa med den bredeste Ende noget uden for. Der observeres alene, at Avel-Skoen ligger ligesom efter Vater pas. Bemeldte AvelSkoe gjør den Nytte, at naar man, i det man begynder med Smeltningen, nedlægger i Hul heden af dens udstaaende brede Ende Pust-Röret, Keller, efter Vaasse-Dialect, Avelstaaten) af en ordinaire Smidde-Bælg, som ligger uden for paa en dertii opreist Stilling, da hindrer den Smidde-Belgen til Skade at komme den over maade hede Mur for nær, og imodtager da denne Jern-Rende Blæsten af Blæse-Bælgen saaledes, at den altid med jevn og lige Force fören den ind i Gruben, uanseed at adskillige Personer med forskiellig Styrke vexelviis driver, Blæse-Bælgen. Ifald Chumskhed, Slagge og Skum, som under Smeltninger gierne vil samle og sætte sig fast omkring ved Blæse-Hullet, skulde, Smeltningen til Hinder, ville aldeles tilstoppe Blæse-Hullet, da kand man, ved det man i en Hast dreier Blæse-Bælgen fra, finde Veiledning igiennem atter bemeldte Avel-Skoe eller Jern-Rende, at støde Tilstopningen fra og rense Blæse-Hullene, hvorpaa Blæse-Bælgen strax igien kand tilvendes og Smeltningen, efter Villie fortsættes. Man kand og igiennem dette Hull blive vaer, at Jernet under Smeltningen neddrypper som Id Draaber, af hvis Størrelse og tet paa hinanden Fölgende, man spaaer mere og mindre Jern sammensmelted. Mere skal fölge.