Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1784-03-26
(Jndsendt.)¬ Et Stykke, oversadt, af Deutsches Museum, for Novbr. 1782. Qvo vilde ikke erkiende det, som et Fortrin, hos vore Tider, og glæde sig, derover, at velsindede patriotiske Skribentere frimodig erindre Regenterne. om deres Pligter, og lærer dem bædre at kiende Menneskelighedens ofte, desværre, alt for meget miskiendte Rættigheder. Men hvo kan billige det, naar, iblandt Os, opstaae unge raske Skribenter, som dyppe deres Pen, imod vore Førster, i Galde, og med den største Ubeskedenhed, larme, over et hvert Paalæg, enhver Forordning, som har den Ulykke, at mishage deres Viisdom. Man mærker det, paa desse unge Mænd, at Blodet kaager dem, i Aarene; det maatte snart briste ud, af Hoved og Hierte, saa stærk er det, i Valling. De have Vemmelse for enhver Lov, som et Menniske af sin Siæl, skal underkaste sig, for hver borgerlig Orden, hvori, et Genie, som foler sine Kræfter, skal tvinge sig. Deraf, deres Enthusiasmus, for Eiendom og Folke=Frihed. Som, om ikke ogsaa frie Folk maatte lade sig mangt et svært Paalæg befalde, hvilket enhver Misfornøyet kunde erklære, for et Rov, af sin Eiendom. Deraf den Grille, at det kunde ved være billigt at de ogsaa havde Deel, i den lovgivende Magt, og ikke behøvede, at underkaste sig Indretninger i Landet, uden dem, hvortil, de selv havde givet deres Stemme. Da nu Regenterne, med deres Ministre, vel ikke for det første, agte, at tage dem med, i Deres Raad, saa maa, de derfor føle deres heele Fortrydelse. Enhver Første, der ikke taxerer sine Undersaatte, efter deres Sind, er en Usurpateur, enhver Minister, som holder, med sin Herre, en nedrig Træl og Slave. De lade ikke utydelig forstaae, at Folket vilde giøre vel, om det, uden mange Omstændigheder, afsatte Herren, tilligemed Tieneren. Det kom ikkun an paa, at der fantes Folk, som havde Lyst, til Oprør: Jeg troer de satte sig, i Spidsen, af dem, og begyndte Revolutionen. Saadanne Folk skikke sig, saalidet i Republiker, som i Monarker, de høre allevegne hen, hvor der findes indvortes Krig og Oprør. Og da dette altid vil findes, paa et eller andet Sted; saa kan de vandre om, paa den viide Jord, fra en Zone til en anden; de ville dog, et Sted, finde Leilighed til at udføre deres store Projecter, og med patriotisk HælteMod, at udgyde deres hidsige Blod, fortilkompet Folke-Frihed. En koldblodig Mand, der ogsaa har tænkt, over Regierings Forfatningen, over hvad, som deri, er godt, eller ikke godt, bedre, eller lettere, over et Folks Frihed og Trældom, over Love, Orden og Lyksalighed. i adskillige Stater, over Førsternes og Undersaatternes Rættigheder, kan intet have, at sige saadanne politiske Sværmere, hvis flygtige Ungdoms Jld først maa dæmpes, med Aarene. Det er smukke, prægtige Ord, naar een, af de nyeste Skribenter, af dette Slags siger: O J, som ikke engang hemmelig, end sige, aabenbar, trøste Eder til at tale, imod Tyraniet, naar ville J opløfte Eder, til at føle en frie Mands Verdighed, som føler sig en Deel, af den lovgivende Magt." (1) Men, hos visse Folk, er den mindste Jndskrænkning, som en noksaa viis og billig Regiering giøre, Tyranie, og Ryggesløshed Frihed. Lad den første, anden, tredie Aristoerat trykke Folket, saa meget han vil; Lad ham begaae nok saa mange store og smaae Tyranier, naar han kun ikke er Monark, er han dem dog en ærværdig Mand, og ikke mindre er den uværdigste Demagog, i deres Øyne. (?) uber Nordamerika end Democratie. Kobenhagen 1782, S. 34.