Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1812-10-19
Krigs-Efterretninger. (Af Hamborger og Altonaer Aviser samt Dagen.) Ogsaa den 21de Bullettin fra Storarmeen, dateret Moskau den 20 Septbr., omtaler endnu kun denne Stads Brand og det sammesteds gjorte Bytte, og gjør derhos den bemærkning, at Manufakturerne, som just havde begyndt at blomstre i Moskau, nu ere tilintetgjorte ved hiin Katastrøfe, hvorved Rusland sættes 100 Aar tilbage. - Veiret truede med Regn og Tropperne vare derfor for største Deelen lagte i Kaserner i Moskau Fra Armeen har man i øvrigt egentlig slet Jntet, saa at Efterretningerne hist fra blot give adskillige Tillæg til det tidligere Ommeldte, nogle russiske Proklamationer og Seirstidender, af hvilket Alt Følgende er det Vigtigste, En Privatskrivelse fra Moskau af 17 Septbr. forklaret den vilde Glæde, hvormed hine Mordbrændere ødelagde ligesaavel deres Landsmænds som de Fremmedes Eiendom, saaledes: dette skeete af et noksom bekjendt Had mod alle Fremmede og hiint havde uden Tvivl sin Grund i et Slags Skinsyge mellem Rigets nye og gamle Hovedstad, og en Antipathie mellem de fleste Mænd i Embeder og Moskaus Jndvaanere. Ogsaa skal iblandt Brand stifterne have været Kosakker, hvilken Nations Ha til Moskoviterne skal have været saa yderligt, at nogle Engellændere, som i Aaret 1802 reiste gjennem deres Land, bleve modtagne med den smukke Hilsen: "Moskanske Kieltringer, blot fordi de kjørte i Vogne, der vare gjorte i Moskau. Gouvernøren, siger hiint Brev videre, havde indjaget en saadan Rædselstroe paa Russernes Seire at den mindste Tvivl i denne Henseende, endnu blot 2 Dage førend de Franske rykkede ind i Staden, vilde have udsat Tvivleren for Folkets Raserie. Et Pariser Blad bemærker, at da Overgeneralen for den russiske Armee havde ved en Parlementær anbefalet Moskau til de seirende Franskes Naade, bliver det et levende Beviis paa den i hiint Rige herskende Uorden, at en Gouvernør genmægtigen tør væbne Røvere og Mordbrændere og ved en Haandfuld Mordere søge at forsvare en Stad, i hvilken en heel Armee ikke kunde holde sig. Samme Blad fremstiller det som en af den nyeste Histories meest forhausende Begivenheder, og som det Overordentligste i Keiser Napoleons underfulde Historie, at see denne Monark plante sin seierrige Ørn paa Carernes gamle Residents i Ruslands store Centralstad, hvis Afstand fra Paris er næsten den samme som Persiens Hovedstad fra Alexander den Stores, og i et for europæiske Armeer næsten utilgjængeligt Klima, at udføre en Plan, paa hvilken en stor Krigers Dristighed strandede. Hvilken Forandring! for faa Aar siden truede russiske Armeer at lægge Frankerig under et barbarisk Aag og nu hævner en fransk Armee i Ruslands gamle Hovedstad hine Vanheld ved Trebia og Novil - To Proklamationer og en venskabelig Skrivelse til Moskaus Jndvaanere fra Gouvernøren Rostopschin af 11 og 12 Septbr., indeholde blot, Opfordring at væbne sig, saa got de kunde, for at hindre Fjenden fra at trænge ind i Staden; Gjendrivelse af det Rygte, at han havde forbudt Udvandring fra Moskau, der i al Fald ikke kunde gielde Damerne, men kun Mænd, der handlede derved slet, hvis der var Fare, og skammeligt, hvis der ingen var. Forresten satte han sit Liv til Pant (samme er altsaa forbrudt.)at de Franske ikke vilde rykke ind i Staden; thi Armeen havde 130,000 Mand Kjerntropper med 1800 Kanoner, under Fyrst Kutsow; Tormassow og Tschitschagow stod i Ryggen af Fjenden med 85000 Mand Kjern-Infanterie; General Miloradowitsch var til Mosaisk ankommen med 30,000 Mand Infanterie og 3800 Mand Kavalleri, efter hvem Marcow vilde følge med 31000 Mand, og endelig, hvis dette endnu ikke skulde være nok, saa vilde han samle 100,000 Moskoviter, og ved disse tilligemed den hellige Jomfruels Billede og - hvilket nok var lidt vigtigere - 150 Kanoner, vilde det da være ude med Fjenden, som i Alt og Alt kunhavde 150,000 Mand deels afegne, deels af Sammen skrab fra Andre, der allesammen levede af Hestekjød. -