Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-01-04
en 6te Novbr. 1816 er et kongeligt Rescript udfærdiget til General-Gouverneuren for de vestindiske Øer, ifølge hvilket det er bleven ham forbeholdet at udstede Reisepasser til fremmede Havne, hvorimod vedkommende Politiemestere beholde Rettigheden til at udstede Passer til Reiser imellem selve. Øerne. (Colleg. Tid. 1816. No. 53. S. 75960.) Land-Politier der i Danmark har langt mindre at bestille end andre Lande, da der er ingen Stratenrøvere og meget faa Tiggere, i det mindste i Sielland. Dog har den offentlige Sikkerhed ikke været ligestor i alle Rigets Provinser; man tænke allene paa de Natmændsfolk, en egen Landstryger=Classe, søi Jylland har været plaget med, og hvorover der har været klaget saameget i offentlige Blade; et fandt Folkende, men som i den senere Tid skal være standset ved Regjeringens landsfaderlige og kraftfulde Foranstaltninger. Skrælde ere Begivenheder har derimod fundet Sted i visse Egne af Holsteen, som vi blive underrettede om af et tydsk Skrift, som en vis Præst, Peer Jürgensen i Hemme, har udgivet i Aaret 1815, paa 168 Sider, under Titel af: bekiendtgjorte Brandscener og Berøvelser, af Eiendomme i Norddithmarschen, en historisksychologisk Skildring, med Forslag til disses endelige Ophævelse. Han fortæller deri, at man i dette Land saae det ofte brænde i een Nat mod alle fire Verdens Hiørner; at man levede i en bestandig Frygt for at blive bestiaalet; at i Kirkesognet Hemme fandt i eet Aar 19 Jndbrud Sted; at Mord branden blev dreven ordentlig methodisk, og at man maatte affinde sig med Tyvene, som slet ikke vare ubekiendte, for ikke at blive for haardt medtaget. Et saadant Skrift kunde foranledige en offentlig Undersøgelse. – J det fredelige og rolige Sielland, saavelsom i det egentlige Danmark, har Land=Politiet meest at gjøre med at holde Landeveiene vedlige; thi for Sikkerheden paa dem er intet at befrygte. Hr. Jnspecteur Trøiel har i sine bekiendtgjorte bemærkninger paa en Reise igiennem de danske Provinser i Sommeren 1816 omtalt de Forbedringer, som foretages paa Veien imellem Kiøbenhavn og Roeskilde, som man nu søger at give en Forbøielse i Midten ved et nyt Lag Stene. og ved paaførende Gruus; han tilstaaer, at dette er meget nødvendigt, men beklager kun, at det gaaer saa langsomt dermed, saa at Jordveiene paa Siden imidlertid opkiøres og fordærves; her for han tilraader, at man kun skulde tage smaae Stykker for af Gangen, som man skulde strax giør ærdige. Tillige giør han endeel andre Forslag i Veiens bedre Jstandsættelse, som kunne lase i Tagen for 1816, No. 28. J det paafølgende Nummer handler han om Veiene i Jylland, som han i Almindelighed har fundet at være slette, undtagen i Thisted Amt, men han tilstaaer ogsaa, at det er vanskeligt at faae der gode Veie anlagte, da Befolkningen paa saamange Steder er saa ringe imod Veiens Længde, og de gode Veie ikke lade sig anlægge paa fandet Grund eller i Heede Egne, med mindre der er Leer i Nærheden, som kan kiøres paa den, som, naar der siden lægges skarp Steen gruus ovenpaa, bliver saa haard og tæt som en Væg og stoer Vandet. Professor Niemann har i Kieler Blatterittaget over at Veiviserne ikke vedligeholdes paa mange Steder i Holsteen, som dog ere saa nyttige paa Kors- og Tværveie; han forslaaer, at saadanne Veivisere burde være forsynede mod store og langtfra læselige Bogstaver, og at standen fra nærmeste Kiøbstæd og det Sted hvortil der henvises burde være anført paa den; hen tilføier, at det var godt, at der udenfor hver Landsbye fandtes en Støtte, hvorpaa dens Navn og dens Afstand fra næste Kiøbstæd vare angivne, saaledes som det længe har været indført i adskillige Stater i Tydskland, f. Ex. i Bayern og Würtemberg. –J Hempels Avis er indrykket et Brev fra en Reisende, som tilkiendegiver sin Fornøielse over de skiønne Vei-Anlæg i Danmark, især paa Øerne, og hvorved Fyen især udmærker sig; men han dadler, at man taaler her i Landet, at Vognene har smalle Hjul, og at Hesteskoene ere beslagne med Hager og skarpe Sommehoveder, hvorved Veien saameget fordærves; skulle Veiene staae sig, saa maae de første være brede, og de sidste glatte. Ved Cancellie-Skrivelse af 16de November er det bekiendtgjort Bødkommende, at nye Veie og Broer, som i Amterne tiene til Sognenes, Byernes eller Hovedgaardenes Communication, ikke maae anlægges, eller de gamles Gang forandres, uden først at have indhentet General-Qvartermesterens Betænkning, i Overeensstemmelse med Forord, af 20de Jan. 1808, §. 51. (Colleg. Tid. 1816. No. 35. S. 59.) – J Politievennen No. 40, er en Klage indrykket over den slette Vei fra Kollekolle til Farum gjennem Nørreskov, som er til Skade for Hovedstaden, da den meste Transport af Torv skal passere over den. – J samme Rummer besværenman sig ligeledes over visse Bommænd paa Landeveiene, som paastaae, at de Reisende skulle om Aftenen stige af Vognen og betale dem Pengene, istedet for at disse burde komme til Vognen med en Lygte. – Ved kongel. Rescript af 12te Junii ere Bompengene ved Kiøbenhavns fire Porte forhøiede, fra 1ste September f. A., med det dobbelte.