Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-03-29
Den spanske Dandserinde Lola Montez har tilstillet Redacteuren af Times et Brev angaaende Sagernes sande Tilstand i München, hvori hun beklager sig over Jesuiterpartiets Forfølgelser imod hende, men erklærer, at hun tiltrods for disse dog har besluttet at forblive i München. Af Brevets i det Hele ikke umærkelige Jndhold optage vi Følgende: "Jeg forlod Paris i Juni Maaned f. A. for at foretage en Kunstreise, og besluttede blandt Andet ogsaa at besøge München, hvor jeg for første Gang havde den Ære at vise mig for Hs. Majestæt og modtage bifaldsyttringer af ham, hvilket, som De veed, ikke er noget saa usædvanligt for en Artist at erholde ved et fremmed Hof. Jeg havde ikke været her i 8 Dage, førend jeg opdagede, at der var en Sammensværgelsr i Byen for at faae mig ud af den, og at dette Parti var Jesuiternes. De veed naturligviis, at Baiern længe har været deres Fæstning, og München deres Hovedqvarteer. Dette opirrede mig naturligviis ikke lidet, da jeg fra min tidligste Barndom er bleven oplært og opdragen til at afskye dette Parti og det, som jeg troer De vil finde, med Rette. Da Partiet saae, at jeg ikke var saa let at blive af med, lagde det an paa en anden Bong og forsøgte, hvad Bestikkelse kunde udrette, ja tilbød mig endog 50,000 Fr. om Aaret, dersom jeg vilde forlade Baiern og love aldrig at vende tilbage. Dette aabnede, som De kan begribe, mine Øine, og da jeg harmfuld afslog Tilbudet, har man siden ikke ladet en Steen være urørt for at blive mig qvit, og ikke et eneste Øieblik holdt op at forfølge mig. Til Exempel kan jeg anføre, at da en jesuitisk Professor i Philosophien ved det herværende Universitetet, ved Navn Lassault, var bleven afskediget, leiede og betalte Partiet en Pobelhob til at forhaane mig og at slaae Vinduerne ind i mit Huus samt til at angribe Palladset; men paa Grund af det andet Parties bedre Mening og Soldaternes Hengivenhed for Hs. Majestæt og hans Myndighed mislykkedes dette Complot. Det sidste Ministerskifte, som De omtaler, var en frivillig Handling af Hs. Majestæt, og De gjør mig altfor megen Ære ved at troe, at jeg har havt Deel i denne Foranstaltning; men af det, jeg har seet og hørt af Hs. Majestæt maae jeg troe, at han har havt meget gyldige Grunde til at gjøre det Skridt, han gjorde." Til dette Brev føier Redacteuren af Times følgende bemærkninger: Senhorgens Opnaaelse af den Stilling, som hun synes at tragte efter at pryde, har unegteligt været ledsaget af uforskammede, usømmelige og taabelige Handlinger, som vi vilde raade hende at bringe i Forglemmelse, dersom hun er istand til at benytte sine selsomme Livshændelser, til høiere Formaal. Men hvorledes hendes Opførsel end bliver, vil den dog bedre kunne taale en Undersøgelse, end det den sorte Skinhelligheds Herredømme, som hendes Ankomst fordrev og som afvexlende tilintetgjorde Kongens bedste Hensigter og ikke engang tog i Betænkning at vække Folkets værste Lidenskaber imod ham. Men trods alle Præsterænker har Folket i München ikke ladet sig føre bag Lyset med Hensyn til den sande Beskaffenhed af Forandringen. Det modtog Kongen med Begeistring, da han viste sig første Gang i Skuespilhuset efter disse Uroligheder, og om Verden ogsaa afholder sig fra at drage alle de Bevæggrunde, der have rørt sig i den kongelig Barm, for Lyset, er der megen Grund til at lykønske det baierske Folk til dets Souverains og hans Regjerings Befrielse fra den umætteligste, vilkaarligste og intoleranteste af alle Matresser – den romerske Kirke saaledes som den repræsenteres af Jesuiternes Orden.