Københavns Adresseavis, 1765-07-10
Ausidsung. der, von den fingirten Neden=Schulhalter Brison, proponirten Aufgaben: 1. 3. 5. 7. 9. 11. 13. 15. 17. NB. Da 289 ein Qvadrat Zahl ist, ist ohne Noth die Regul zu adhibiren; sondernes kan, um die Factores zu erhalten, sofort die Quadrat Wurtzel extrahiret werden. 1. 3. 5. 7. 9. 11. 13. NB. Umb den anden Factor 23 zu finden, darf bekanntl. 293. nur durch 13 gedividiret werden. 5. 7. 9. 11. 13. NB. 1. 3. 5. 7. NB. Die andern Partes zu erhalten, dividire man 847. durch 7. und continuire allenfals die Regul. 11. 13. 15. 17. NB. 21. 23. 25. 27. 29. NB. 7. 9. 11 NB. 5. 7. 9. 11. NB. 61 NB. Es wird sonsten hieher referiret, was bey Bekanntmachung der Regul, wornach disses zu solviren verlanget ge vorden, angezeiget ist; mit dem Anfügen: das ich nicht weniger vermogend hin nicht nur eine sondern verschiedene andere Regul vorzuzeigen, welche alle Zahlen expedirensøllen. Die nene Zahlen Qvæstionis wovon Proponentetwas anzuflicken beliebet, sind sub Conditione versprochen, menn vorher meine kleine Aufgabe aufgeløset worden; da nun dieses bis hieru nicht geschehen; soderachte auch nogpenhagen den 2 Julii 1765. zur Zeit nicht schuldig zu seyn, damt aufzuwarten. Co P. N. Svensen, Schreb und Rechenmeister, auchbestallter Ober=Schulhalter der. St. Petri Deutschen Haupt. Schule. Paa No. 75, 1) Spørsmaalet indeholder 2 Stykker: 1) Om Ludvig, som har en Vexel i Hænder, der er for hans Protest imod Peter, som havde accepteret den, tilbage til den 8 Martii 1765, kand efter den Tid endda søge falden den 11 December 1764, efter at han havde holdet sin Regres hos Jacob og Nicolaus, som boer i Rouen, 30 Mile fra Paris, Svaret paa dette Spørsmaal maae unægtelig falde imod Ludvig; thi den Kongelige Forordning af 1673. fastsetter den Termin, i hvilken man kand tage sin Recours til Endosseurerne, paa 15 Dage fra Protestens Dag af at regne, naar Personerne boer 10 Mile fra hinanden. 2) Om Jacob og Nicolaus ere pligtige til at bevise, om Peter, som accepterede Vexelen, havde Penge i Hænder fra Carl, Dette er ligeledes ugrundet; thi i Forordningerne af 1673 og 1707 er befalet, at Regres til Endosseuren da ikkun skal finde Sted, naar den, paa hvilken Vexelen er trekket, ikke accepterer den, og erklærer sig, at han er intet skyldig til den, som har udstædet Vexelen. Derimod staaer det Ludvig frit for, at fordre dette Beviis af Carl, og da denne er gaaet Fallit, saa har han, efter Forordningen af 1706, som en af hans Creditorer, Deel i hans Formue. Derhos har han sig sin Ret foran imod. beholden imod Peter, som han kand anklage og legge Sag Raad mod Tandpine, som er omspurgt i disse Efterretninger for 1764, No. 40. Tandpine er undertiden cureret ved et sympatetisk Raad, som bestaaer deri, man tager et spidst Som, og stanger den ømme Tand med, indtil den begynder at blode sterk. Naar man da har faaet Sømmet saa blodigt som muligt er, holder man det ved en maadelig Jld, at Blodet, som er paa Sømmet, kand komme til at størkne, derefter lader man en Dreng eller Karl slaae dette Søm i et frisk Aspe=Træ eller andet Træ, paa et Sted, hvor Patienten veed, at han ey nogensinde kommer eller har at bestille. Sømmet slaaes saa langt ind i Træet, at Blodet vel kand forene sig med Træets Saft. Mange har befundet dette Middel probat. - Man kand og kiøbe Franzosenholtz, for 1 Sk. og skiere samme gandske smaat; dette kommer man i et Viinglas, og helder derpaa en god Dosis Fransk Brændeviin, hvorefter man dekker Glasset vel til med Papir, og setter det hen i Solen eller paa et varmt Sted, at trekke sig vel ud i 1 a 2 Timer. Derpaa tager man saa meget af disse Spaaner og Brændeviinet, som man kand holde i Munden, og fører til den Tand eller Side, hvor Pinen er, holder det saa længe i Munden, som man er i Stand til, og continuerer dermed om fornøden giøres. Det har hiulpet mange. - Men er Tanden huul, da kiøber man renset Mastix for 2 Sk. paa Apotheket, slaaer lidt kogende Vand paa Mastixen, at den kand blive blod, som strax skeer, og derefter giør man en Prop deraf, som man trykker ind i den hule Tand, saa den bliver vel opfyldt og tilsponset, at ingen Luft eller Mad kand trænge derind. Dette giør hverken Ondt, eller hindrer i noget Tilfælde. Man lader Proppen sidde saa længe i Tanden, indtil man merker, at den begynder at løsne af sig selv, da man med en Knappenaal tager den ud, og skal see, hvorledes den har renset Tanden. Man tilsponser den da paa nye igien, og holder dette enten bestandig ved, eller saa længe man synes, hvorefter man skal befinde sig vel.