Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1806-04-02
Den 21de f. M. fordedes Levningerne af Professor Tode paa Assistentskirkegaarden. Mangfoldige Ubudne indfandt sig for at bevise hans Minde deres Agtelse. 42 Kareter fulg: te Liigvognen. Kisten blev haaren af unge Medici, Chirurger og andre Studerende, lige indtil Nørreport, ogsaa mange af vore berømte Læger vare med i Følget. Denne høist mærkværdige Mands Levnet er af ham selv beskrevet til Aaret 1801 i den Lahdeske Samling af fortjente danske Mænde Portraiter 3die Binds 3die Hefte med hans særegne Lune. Han var sort den 24de Juni 1736 i de saakaldte Fiirlande, ved Elben. 1757 kom han til Kjøbenhavn til Dr. Wahlert, som tog sig af ham og i hvis Sted han siden fulgte Hof set til Fredensborg, hvor Friderik den 5te lærte at kjende hans Munterhed og yndede den. Berger, ogsaa en af hans Velyndere, skaffede ham et Kongeligt Reisestipendium af 300 Rd. og 1765 reiste han til Holland. Efter 2 Aars, Forløb kom han tilbage igjen efter at have beriget sig med Kundskaber baade i London og Paris. 1772 fik han befaling at følge med Dronning Caroline Mathilde til Helsingøer, men den engelske Kommodore Macbride, som afhentede hende, havde ikke Plads til hendes Doctor paa Skibet. Samme Aar blev han Professor Designatus og først 25 Aar efter, 1797, ordentlig Professor. Siden 1796 havde han et Tillæg af Kongen af 200 Rd. for at læse medicinske praktiske Collegier for Chirurger. Han var en af Stifterne til det medicinske Selskab, og det var ham, der oprettede det chirurgiske Disputerselskab, som varede fra 1772 til 76. Han var Medstifter af Selskabet for Efterslægten, af Døttreskolen i Kronprindsensgade og Drengeskolen i Pilestrædet, hvoraf det Schouborske Jnstitut er en Affødning. Et Sted i denne sin Autobiografie, siger han selv. Mange lærde Feider, har jeg havt inden og udenlands, men ikkun een Proces og den ogsaa i litterair Anledning. - Hans Navn som Forfatter, Omarbeider eller Oversætter, findes paa 127 forskjellige Litt rairprodukter, uden at regne hans samlede Værker eller Fortaler, Jndledninger eller Noter til Andres Bøger. Af disse ere 70 skrevne paa dansk, 33 paa tydsk, 22 paa lotin og 2 paa fransk. J Aaret 1797 fik han et Anstød af Apoplexie, hvorfor dog Callisen og Winsløv saavidt curerede ham, at der blot blev en vanskelig Udtale og en Slags Lamhed i Haanden tilbage. - J Anledning af de andensteds fortalte overdrevne og usande Beretninger om den Afdøde huuslige Forfatning, har hans Søn nu taget til Gjenmæli Dagen, og siger at den for 10 Aar siden var langt meere trykkende og ubehagelig, end den nogensinde havde været eller blev. Han har aldrig uden sit Vidende og Villie underskrevet noget Gjeldsbeviis; heller aldrig har han nydt et Maaltid Mad hos sin Svigerinde Madame Schjønfeldt, førend han kom i Kost hos hende. - J øvrigt overlader han enhver Tænkende at undersøge Hensigten med alle slige Udladelser, samt hvorvidt en saadan Lyst til at drage Sandheden frem for Lyset, stemmer overeens med sand Humanitet og Kultur; thi hvad der angaaer Manden selv bør ene ansees at vedkomme Nationen, ja Verden, og enhver, som har mindste Følelse for Velanstændighed, drager villigt et Slør over sligt Ubehageligt, om det endog var Sandhed, hvor meget mere ikke da, naar det er aabenbar Usandhed, hvorved andre krænkes og fornærmes. Den Afdødes Venner ere i denne Tid betænkte paa at hædre og bevare hans Minde ved at opstille et Monument paa hans Grav, og det er ej at paatvivle at jo baade Høie og Lave Læger og Jkke=Læger ville kappes om at yde deres Skjærn til dette hæderlige Foretagende.