Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1839-08-16
Nykjøbing. Med ikke liden Forundring, erfare vi at Eieren af Gammelgaard paa Lolland, Hr. Trummer, i den Grad har misforstaaet vor Jnteresse for Hoverifriheden, at han i en Artikel i Kieler Correspondenzblatt har anseet det muligt, at vi af smaalig Nationalstolthed har forbigaaet at nævne ham blandt de Mænd, der her i Stiftet have frigivet Natural=Hoveriet, – fordi han er en Udlænding. Skjøndt vi hellere havde seet at Hr T. havde aabenbaret sine Følelser for os selv, erdet os dog alligevel kjært, at han har givet os Leilighed til at forsikkre ham om, at den eneste og sande Grund hvorfor hans Navn er fortiet, er den, at det var os aldeles ubekjendt at han havde indgaaet Forening med Bønderne paa sit Gods om Hoveriets Ophævelse. Vi troe os forøvrigt berettigede til at fordre, at Hr. T. burde have forudsat dette istedet for at tiltroe Redactionen en forsætlig Tilsidesættelse af saa simple Bevæggrunde, hvilket vi ikke bedre kan gjendrive end ved at henvise til vort Referat i Stiftstidenden No. 83 hvor vi blandt de Forpagtere, der have bortaccorderet Hoveriet, ogsaa have nævnet en Udlænding, nemlig Hr. Forpagter Scheel paa Kirstineberg, der omtrent samtidigen med Hr. T. kom til Stiftet. Vi ville ikke beskylde Hr. T. for at Egoisme har ledet hans Pen, men snarere antage, at en i sig selv agtværdig Selvfølelse har forledet ham til at overskride Besindighedens Grændser, men forvente og, at han efter nøiere Overlæg, vil erkjende at han har havt Uret i uden videre at mistænke os for borneerte Hensyn, som om vi vare i Stand til at tillægge Medvirkningen af et stort nationalt Værks Fremme mindre Værd af en Fremmed end af en Jndfødt. Af Hr. T. Artikel i Kieler Correspbl. erfare vi nu først, at han oprindeligen har frigivet Hoveriet temporairt paa 4 Aar, for at Bønderne først selv kunde overbevise sig om Hensigtsmæssigheden heraf, men at Frigivelsen ifølge Pl. af 9de Marts 1838, nu for bestandig er gjeldende. For 7 Tdr. Hartkorn give Bønderne paa Gammel gaards Gods 5 Tdr. Hvede og 5 Tdr. Byg, efter Middelansættelsen af Capitelstaxten fra 4 og 2 1/2 Rbd. pr. Td., altsaa 5 Gange 6 1/2 - 32 1/2 Rbd. eller omtrent 4 1/2 Rbd. pr. Td. Hartkorn, hvorhos de vedblive den sædvanlige Udkjørsel af Gjødning og nogle smaa Bikjørseler. Er Kornprisen høi, saa bliver denne Afgift Bønderne dyrere, men de foretrække den dog i det Hele for Erlæggelsen af Penge. Saaledes har jeg, siger Hr. T., som Udlænding strax indført det, hvorpaa mange af de Jndfødte endnu længe betænke sig." Alligevel have vi den Forvisning, at Friheden om kortere eller længere Tid vil blive almindelig, uden at man behøver at tage sin Tilflugt til forkastelige Jnsinuationer for at aftvinge Eieren sin lovlige Ret, Kunstgreb, der snarere modarbeide end fremme en Sag, der efter Sagens Natur og Lovgivningen, bør være grundet alene paa frivillig Overeenskomst. Vi benytte denne Leilighed til foruden de af os tidligere nævnte Forpagter ogsaa at nævne Hr. Kammerraad Nyholm og Hr. Forpagter Fibiger, der for deres Forpagtningstid have paa moderate Vilkaar afsluttet Foreninger med de hoverrigjørende Bønder til Carlsfeldt og Berritzgaard Hovedgaarde, om den væsentligste Deel af Hoveriet.