Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1820-06-16
Storbrittannien. Jmod al Forventning har Dronningen udført sin Beslutning at vende tilbage til Engelland. Endnu paa fransk Grund havde hun i St. Omer modtaget Hr. Broughan- og Lord Hutchinson, hvilken Sidste var sendt hende imøde med Budskab fra Kongen, der efter Begjæring blev hende skrivtlig meddeelt, og gik ud paa, at Hs. Majestæt skulde for Livstid faae en aarlig Appanage af 50,000 Pd. St., naar Høisamme for bestandig vilde renoncerpaa Rang og Titel af Dronning af Engelland, som overhovedet enhver Benævnelse, hentydende paa nogen Forbindelse med den Kongelige Familie, og aldrig betræde Engelsk Grund. Saasnart et saadant Besøg maatte finde Sted, vilde Følgen øieblikkelig vorde et Budskab til Parlamentet og Underhandlingernes aldeles Afbrydelse; ja efter, en Skrivelse fra Lord Liverpool, som laae til Grund for disse Negociationer, skulde det endog være Regjeringens fastBesluming, at anlægge Proces mod Dronningen, saasnart hun satte sin Fod paa brittisk Grund. Og saa bad Hr. Hutchinson, lige ivrig for at efterkomme sin Pligt og handle overeensstemmende med den muligste Delikatesse, Hs. Majestæt at tage disse Forslag under nærmere Overveielse og for alting ikke gaae for overilet tilværks i en saa vigtig Sag, som havde sat ham selv i saa megen Uroe, at han maatte lade dette Brev skrive af en fremmed Haand. Men Dronningen gjennemlæste det med største Foragt og erklærede (efter Broughams Raad ikke at antage disse Betingelser), at hendes Beslutning var fattet, at reise til London, det koste hvad det vilde, da London var det eneste Sted i Verden, hvor hun vilde tag Kongens Forslag under Overveielse. Jfølge heraf forlod Dronningen strax St. Omer og ankom til Calais, hvorfra Overfarten til Dover blev noget forsinket ved Modvind, saa at hun først indtraf sammesteds, den 5 Juni om Middagen Kl. 1, og fortsatte Dagen derpaa Reisen til London, hvor hendes Ankomst, som begribeligt, opvakte stor Sensation. Endnu samme Dag begav Hs. Majestæt sig, under noget stærkere Militærbedækning end sædvanlig, til Overhuset, og efter at han havde i sanktioneret den af begge Huse bevilgede Civilliste (som Skik og Brug er med den første Bill efter Kongens Tronbestigelse), overgav han et Budskab til Parlamentet, hvilket derpaa blev forelæst af Lord Liverpool. Kongen erklæret deri, at han med Hensyn til Dronningens Ankomst finder det fornødent at forelægge Overhuset visse Papirer, som angaae Dronningens Opførsel siden hun forlod Engelland, hvilke Hs. M. anbefaler Huset til ufortøvet og ali vorlig Overveielse. Vel havde han ønsket at undgaae slig Yderlighed, men det Skridt Dronningen havde foretaget, lod ham intet andet Valg tilovers. J øvrigt stolede Hs. M. paa, at Huset vilde indlede saadanne Foranstaltninger, som Sagens Retfærd og hans Krones Ære og Værdighed fordrede. Lorden androg derefter paa en Takadresse til Kongen i Anledning af dette Budskab, og foreslog, at overgive en hemmelig Kommittee de bevidste Papirer til Undersøgelse. Et lignende Budskab blev samme Dag forelæst af Lord Castlereagh i Underhuset og en Takadresse derefter foreslaaet. Er det muligt, sagde ved denne Leilighed Hr. Bennet, at Ministrene have drevet Skjændig heden til at ville bestikke Dronningen, og byde hende en Sum Penge for at aflægge Titelen af Dronning, en Titel, hvorpaa hun har ligesaamegen Fordring, som Kongen paa Kronen 36. Man seer derfor med spændt Forventning de vigtigste Optrin imøde, og overalt i London taler Man ei om andet end Dronningens Hjemkomst. Tronens og Fædrelandets sande Venner, siger et Ministerialblad, maae beklage hvad der er skeet, da sammes Følger aldrig kunne vorde glædelige, skjøndt Jngen endnu kan beregne dem.