Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-04-23
Udenlandske Efterretninger. Tydskland. Undersøgelserne om de i Frankfurt d. 3die d. M. forefaldne Uroligheder have endnu ikke ledet til noget afgiørende Resultat. Mange ere af den Mening, at der slet ikke er at tænke paa nogen vidtudstrakt Plan; men at det Hele blot var en Studenterstreg, sigtende til at befrie de i Frankfurt for politiske Forseelser fængslede Personer, af hvilke Flere nylig havde hørt til Studentersamfundet; men af hvilke Jngen benyttede sig af den tilbudne Leilighed til at sætte sig i Frihed. Dog synes det, som om den Mening vinder mere og mere Overhaand, at de frankfurtske Uroligheder stode i Forbindelse med en vidt udbredt Sammensværgelse, og at Grunden til, at det fremtraadte saa isolerede var denne, at Forræderi havde nødt Vedkommende til at bryde løs for den bestemte Tid; ligesom og den lykkelige Omstændighed, at den oprørske Hob Landboere ikke kom ind i Staden, tilskrives den Aarsag, at Stormklokken for sildig gav Signal, og Portene derfor vare spærrede og besatte, inden Oprørerne naaede dem. Denne Hob skal især have bestaaet af Beboerne fra Bonames, som hører Frankfurts Territorium, hvor den flere Gange omtalte Dr. Neuhofs Fader er Sognefoged. En Privatmand fra Frankfurt, som har en betydelig Eiendom i Bonames mødte tilfældigviis hele Troppen paa dens Tog, og da han henvendte sig til Føreren og spurgte om Aarsagen til dette sælsomme Optog, fik han det Svar: "vi faae 1 Fl. 30 Kr. hver og derfor kan man jo da gjøre Noget. 21 Personer vare det blevne fængslede; men da en Afdeling Linietropper fra Frankfurt ankom, for at føre dem til Staden, vare 11 undvegne. Dr. Neuhof skal være undkommen til Strasburg, iligemaade den efterlyste Dr. Bunsen, om hvem det ellers var fortalt, at han i Hanau var død af sine Saar. J Sidstnævntes Bolig skal man have fundet en Mængde Redskaber til at støbe Kugler og forfærdige Patroner, endvidere en Deel Papirer, som vel vare revne i smaae Stykker, men af hvis Sammenføielse man ventede at faae vigtige Oplysninger og Planen, Anførerne og Deeltagerne. Der tales endnu stedse om, at Sammensværgelsen havde sit Udspring fra Frankerig og navnlig fra de derværende Polakker, som vilde gribe det nærværende Øieblik, da de orientalske Forviklinger drage Magternes især Ruslands Opmærksomhed til sig, til at udfore en vidt omfattende Plan, som skulde begynde med at sætte Sydtydskland i Oprørstilstand. Mærkeligt nok er det, at flere Hundrede Polakker (rigtignok nogle Dage efter, hvilket vel lader sig forklare af det alt for tidlige Udbrud) brøde op fra Frankerig og begave sig over Grændsen til Baden og Schweitz, og at der fra flere Steder i Polen selv høres om samtidige oprørske Vevægelser, som dog strax bleve dæmpede, og, som det i Beretningen derom hedder, ikke kunde have anden Virkning, end paa ny at oprive Revolutionens Saar og styrte Landet i uberegnelig Ulykke. At man skjønt Roligheden i Frankfurt siden har været uforstyrret, dog ingenlunde troer Freden, kan sees deraf, at ikke blot Naboestaterne i den Anledning have rustet sig, men ogsaa et østerrigsk preusisk Troppecorps, 2500 Md. stærk, har besat Frankfurts Territorium. Senatet underrettede Borgerne om disse Troppers Ankomst i en Bekjendtgjørelse af 13de April, hvori det baade søgte at bevise denne Forholdsregls Nødvendighed, og tillige at betage Borgerne enhver mulig Frygt for, at Stadens Frihed derved kunde trues af nogen Fare. Rygterne om, at Processen imod Oprørerne skulde behandles i Mainz, og at Forbundsdagen selv skulde forlægges til denne Fæstning, ansees for utilforladelige. Til Stutgart ankom faa Dage efter Frankfurter=Urolighederne nogle fremmede Studenter, som strax bleve arresterede og undersøgte, om intet Saar eller andet Mistænkeligt fandtes hos dem; derefter bleve de igjen satte paa fri Fod. Ogsaa i Gottingen ere Undersøgelser anstillede, som skulle have godtgjor, at en rolig og sindig Aand besjæler de det værende Studerende. En ung Theolog, Ebsneer, har udgivet et Skrift om den sidste würtembergske Landdag, hvilket især udbreder sig vidtløftig om Pstzers Motion, Skriftet har han, for at undgaae Censuren, ladet trykke i Strasburg. Et andet Skrift, "Den forgieves Landdag 1833", der er affattet i en ganske anden Aand, sammenligner Oppositionsmændene i det opløste Kammer med unge byggelystne Hetter, som have forgabet sig i franske Palladser, hvorfor de miskjende de fædrenelandske Bygningers Fortrin, og som ere omringede af letsindige eller skarnagtige Drenge, der kun vente paa Signalet til at tænde Jld paa den fædrene Bolig, for enten galende at forlyste sig ved Synet af den skjønne Brand, eller forat plyndre under Uordenen.