Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1843-11-13
Jndenlandske Efterretninger. Odense den 9de Novdmber 1843. - Da man i Mandags Aftes erfarede, at den nyligen til Kjøbenhavn afsendte slesvigske Deputation, bestaaende af Formanden, Secretairen og Kassereren for den slesvigske Forening, Gaardmændene Hans Nissen, Laurids Skau og Nis Steffensen, næste Dags Eftermiddag vilde indtræffe hertil Odense. paa Hjemreisen og overnatte, for næste Formiddag at søge Audients hos Hs. kgl. Hhd. Kronprindsen, men denne Efterretning først modtoges efterat Byens Aviser for i Mandags vare udkomne, kunde man ikke igjennem disse bringe hine Hædersmænds Ankomst til offentlig Kundskab, men maatte nøies med at gjøre den nogenlunde bekjendt ved paa nogle offentlige Steder at henlægge Jndbydelse til et Festmaaltid for dem allerede Tirsdag Aften strax efter deres Ankomst. Uagtet der nu til samme Tid skulde være Bal paa Slottet, foruden nogle selskabelige Sammenkomster af privat Natur, og det var Markedsdag, ved hvilke forenede Omstændigheder tillige saa Mangfoldige, som havde ønsket at deeltage i et saadant Festmaaltid, afholdtes derfra, fandt dette dog i den korte Tid af faa Timer over 60 Deeltagere, som samledes i Tirsdags Aftes Kl. 7 1/2 i Theatrets Locale, i hvis store Sal Festen skulde afholdes. Ved en Estafette havde man forud sendt den slesvigske Deputation en foreløbig Jndbydelse imøde paa Veien fra Nyborg, og efterat Selskabet nu havde overdraget Præsidiet ved Festen til Redacteur Ove Thomsen, Adjunct Kofoed Hansen og Proprietair Paulsen, (Broder til den af den danske Sag i Slesvig saa høitfortjente Professor Paulsen i Kiel), afsendtes en Deputation, bestaaende af Adjunct Sick, Muurmester Frost og Kjøbmand Richardt til Postgaarden, for i Selskabets Navn at afhente de trende Gjæster. Da man imidlertid havde erfaret, at Danskhedens ridderlige Forsvarer i den slesvigske Stænderforsamling, Peter Hjorth Lorenzen, tilfældigen var kommen til Staden i Forretninger kort forud, blev et Forslag, ogsaa at indbyde denne Hædersmand som Selskabets Gjæst, øieblikkeligen antaget, og da han, netop som man vilde skride til Valg af en Deputation for ogsaa at indbyde og afhente ham, traadte ind med en af Deeltagerne i Festen som dennes private Gjæst, henvendte Ove Thomsen sig strax til ham i Forsamlingens Navn og bød ham velkommen som Selskabets Gjæst, hvorpaa Alle som En udbrøde i et jublende tredobbelt Hurra for den kjærkomne Gjæst, en Velkomsthilsen, der ligeledes jublede den slesvigske Deputation imøde ved dens Ankomst Kl. 8 1/2. - Selskabet begav sig nu strax til Festsalen, hvor Gjæsterne indførtes af Præsidiet, og efterat Forsamlingen var gjort bekjendt med de af dette øieblikkeligen tagne Bestemmelser for Afholdelsen af denne improviserede Fest, aabnedes denne med en af Ove Thomsen udbragt Skaal for Hs. Maj. Kongen, som kraftig Haandhæver af den danske Nationalitet i Slesvig, hvorpaa Paulsen udbragte en Skaal for vor Fremtids Haab og Danskhedens Ven, Hs. kgl. Hhd. Kronprindsen. Efterat Forsamlingen derpaa havde afsunget følgende Vers af Grundtvig: Frit sig løfter Folkets Stemme Nu som Kongens Raad, Aldrig meere gaaer af Glemme Fjerde Fredriks Daad: Tagen op i Adelstanden, Sidder nu hos Herremanden, Slaaer til Lyd i Høielofte, Bonden med sin Kofte. Bondemand, som frit kan flytte, Tale høit sin Sag, Han er Rigets Frihedsstøtte Under Kongeslag, Søile skjøn med Liv og Mæle, Som kan Huus og Hald besjæle. Med Forstand paa Arve=Fæste, Ja, paa fælleds Bedste." fremhævede Ove Thomsen den lesvigske Forenings og dens tilstedeværende Deputeredes store Fortjenester af Danmark, lykønskede Foreningen til Valget af disse dens Embedsmænd, og bragte disse Selskabets Tak og Hilsen, der besvaredes med 9 Gange jublende Hurra. - Paa Deputationens Vegne takkede Laurids Skau og udbragte derhos en med almindelig Deeltagelse modtagen Skaal for Folkeærens Opretholdelse i Staten, navnligen med Hensyn til Sprogforholdene. - Af de ved Festerne i Ballerup og paa den kgl. Skydebane afsungne Sange havde man kort for Festen modtaget et Exemplar og strax foranstaltet Aftryk af Slutningsverset af Poul Rytters Sang, og Grundtvigs for Danskheden. Forsamlingen afsang nu førstnævnte Vers: Og see, - det lysner alt i Syd: Midt paa de Tydskes Thinge Aaa Peer Hjort Lorenzen slog til Lyd Med Modersmaalets Klinge; Og Thyras Vold er reist paa Tryk, Og Slesvigs Bønder, Ryg mod Ryg, Vil slaae en Skandse fast og tryg Om Danmarks nye Rige." hvorpaa Kofoed Hansen med hjertelig Varme udbragte en med nidobbelt jublende Hurra modtagen Skaal for ham, som vedblev at tale Dansk i den slesvigske Stænderforsamling, den fjerde Gjæst, Peter Hjort Lorenzen, hvortil Paulsen, knyttede et Ønske for dennes trofaste Ven, den djærve Nis Lorenzen, der var den Første, som havde talet Dansk i hiin Forsamling. – Efter et foredrag om Slesvigs Forhold til Danmark, udbragte derpaa P. H. Lorenzen en Skaal for at Danmark og Slesvig evig maatte forblive udeelte tilsammen, et Ønske, der naturligviis fandt almindelig og levende Gienklang. – Man afsang nu den gamle Sang Danmark derligst Vang og Vænge med følgende tilføiede Vers af St. St. Blicher: Dine Sønner, elskte Moder! Ofte Sværdet svang. Værnede om Dine Goder. Værged for Din Vang. Enighed gjør Kæmper stærke, Mod er rette Danneværke: Hegnet saa den danske Have, Leddet er i Laven. hvorefter Sick frembragte et Ønske for alle Kræfters Forening til det Maal, at det maa blive en Sandhed: Danmark gaaer til Eideren. Redacteur Carl Bagger henledede derpaa med megen Humor og under almindeligt bifald Forsamlingens Opmærksomhed paa det slesvig-holsteenske Parties Fortjenester - ved at have fremkaldt fire saadanne Kæmpere for den gode Sag, som de nærværende Gjæster, hvorpaa Realskoleforstander Sørensen udbragte en hjertelig Skaal for den danske Bonde, der besvaredes af Laurids Skan med en særdeles godt optagen Skaal for Lærerstanden fra Professoren til den simpleste Almueskolelærer – Jngemanns herlige Sang: Nordens Aand blev nu afsungen, hvorpaa Kofoed Hansen med Begeistring udbragte en, flere Gange med bifaldsyttringer og, med Hensyn til den Stemning, i hvilken Folket seer mod de forskjellige Verdenshjørner, ret characteristiske Bifaldsyttringer, afbrudt og med nidobbelt Jubel ledsaget Skaal for det unge Skandinavien. Derpaa fulgte Skaaler af Sick for den nordslesvigske Bondestand, af Pastor Engelsted for den viborgske Stænderforsamling, der saa varmt havde forsvaret den danske Nationalitet, da den blev angreben i Syden, af Carl Bagger for de tre tilstedeværende Stænderdeputerede af Østifternes Forsamling, navnligen den fremmede, Hr. J. Sidenius fra Falster, som tilfældigen opholdt sig her, for hvilken Skaal denne takkede. – Efterat Grundtvigs Sang for Danskheden, der slutter saaledes: "Dannemark i Alderdommen, Skal forynget staae, Klarlig mindes Vermunds Dage, Klang af Skrep og Sang af Brage, Og med Holger Danske trodse Hver en Barbarosse. var afsungen, udbragte Sick en Skaal for Danmarks aandelige Fremblomstren, dets Literatur, og almindelig Værnepligt, hvortil Sørensen knyttede et Ønske for Landets kraftige Fremgang, og Forsvar for alt Godt i Fred som i Krig. Efterat Forsamlingen derpaa efter Carl Baggers Opfordring med megen Deeltagelse havde mindet den ægte Danneskiald, Steen Steensen Blicher, udbragte Stænderdeputeret J. Sidenius en Skaal for Odense, med der Ønske, at denne Stad snart maatte blive Sædet, ikke foren Provindsialforsamling, men for en almindelig dansk Stænderforsamling, hvilket Ønske besvaredes med et ni Gange gjentaget Hurra, der igeledes led sagede den derpaa følgende, høist lunefulde Skaal af Laurids Skau for Damerne. Endnu engang afsang Selskabet følgende Vers af Grundtvigs sidstnævnte Sang: Gaaer i Bjerge, gaaer i Dale, Det som Bølgeslag, Dansk vi blive ved at taler Det er afgjort Sag, Høit og lavt, som det kan falde, Ja, saalænge vi har Skjalde, Dansk, om saa en Steen vil græde, Sjunge vi og qvæde! hvorpaa Lærer Schønberg udbragte en Skaal foralt, hvad Dansk er. En af Sidenius derpaa udbragt Skaal for Prof. Schouw fandt overordentlig levende Gienklang i Forsamlingen. Efterat Carl Bagger endnu havde udbragt en skandinavisk Skaal, og Sørensen en Skaal for Præsidiet, paa hvis Vegne Ove Thomsen takkede, overdrog denne Slutningsordet til Kofoed Hansen, der sluttede med et varmt Ønske for det frie Ord og for de fire Gjæster som Riddere af det fri Ord. Under hele Festmaaltidet, der varede halvfjerde Time, herskede indenfor Grændserne af den største Orden en livlig, ja man kunde sige beggeistret Stemning, der idelig fandt ny Næring ved de aldeles improviserede Foredrag, af de forskjellige Talere. Endnu over en Time derefter forblev Selskabet samlet, i livfuld Samtale indbyrdes udvexlende Jdeer, hvorpaa det ledsagede de fire Gjæster til deres Bolig og skiltes fra dem med de bedste Ønsker for deres Sag under jublende Hurraraab. Deeltagerne ville sikkert læng mindes denne Aften, som en af de skjønneste Fester, de nogensinde have bivaanet. - Den slesvigske Deputation havde igaar Formiddags Audiente hos Hs. kgl. Hhd. Kronprindsen, og afreiste igaar Middags til Hjemstavnen. (O. Th. Av.)