Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-06-22
En gammel rød Hammer, Talerens hædrede Tegn til Forsamlingens Aabning og Slutning, ligger paa Bordet. Forsamlingernes sædvanlige Tid er Kl. 4 om Eftermiddagen. Man begynder den med lange Bønner, og medens disse holdes træde Medlemmerne efterhaanden ind. Naar deres Raadslage skulle være gyldige, maa i det mindste 40 være nærværende, og naar der under Forhandlingernes Løb ere færre tilstede, saa bliver Forsamlingen, saasnart man lægger Mærke dertil, opsat. Ved vigtige Forhandlinger, især ved Aabningen af de Forsamlinger, hvor begge Parter ville meddele Folket deres Meninger, og de Grunde, hvorpaa de støtte samme, vare Forhandlingerne til langt ud paa Natten, ofte til Kl. 4 eller 5 om Morgenen. Kun først, naar man har hørt de fornemste Taleres Taler og Svar, paastaaer den trættede Forsamling med heftige Skrig, at det skal gjøres Ende derpaa. Stemmerne samles ved Tilraab. Taleren spørger først de, som stemme for Forslaget, og de svare alle paa eengang Ja derpaa svare Opponenterne Nei. Saa ofte Fleertallet er tvivlsomt, eller ogsaa blot kun for nøje at bestemme Partiernes Eftertryk, fordres Deling. Derpaa gaae de for Andragendet Stemmende indi Forværelset, og de, som forkaste det, blive i Sahlen. Antallet i begge Sahlene bestemmes af Medlemmer, der af Taleren vælges af begge Dele, og han giver deres Beretning Udslaget. Sædvanligen sysselsætter man sig i Begyndelsen af Forsamlingerne med Bille, der kun angaae Enkelte eller Foreninger, saavelsom de, der, under visse Betingelser, bevilge Canalers Aabning, Markveies, Anlæg, Mosers Udtørring, Jorders og Heders Opdyrkning; kort, alle saadanne Foretagender, devel ikke gjøres paa Statens Bekostning, men dog maa stadfæstes af Loven. Derpaa følge de til Valgenes Gyldighed sigtende Love, saa endeligen Dagsordenen de er de forhen anmeldte Andragender, som Huset er villigt til at høre. En Gjenstanden vigtig, saa raadslaaer man i en almindelig Committe, fordi denne Maade er den frie Behandlingsmaade gunstigere end Husets gamle Vedtægt, kun at tilstede et Medlem at tale to Gange om et Anliggende. Taleren forlader da sit Sæde; Hammeren tages fra Bordet; en af Repræsentanterne sætter sig paa Skriverens Plads og forretter Præsidentens Embede, indtil efter Stridsspørgsmaalets tilstrækkelige Drøftelse, Forsamlingen igjen har antaget sin forfatningsmæssige Form, hvori den allene kan fatte Beslutninger. - Den Sahl, hvori Underhuset forsamler sig, er et, af Edvard III., til Ære for den hellige Stephan indrettet gothisk Capel, der i Reformationstiden blev taget i Besiddelse af Dom herrerne. Henrik VIII. forærede Underhuset samme, som siden den Tid har beholdt det, og synes at være meget indtaget deraf, thi ved Gjenforeningen med Jrland, da man nødvendigen maatte forstørre Forsamlingssahlen, for at skaffe de ny hundrede Medlemmer Plads, føiede man den besynderlige Foranstaltning, at rykke Sidevæggene længer ud, men at lade Pillerne, der støtte Hvælvingen, blive urørte. J Baggrunden er et Slags gothisk Fordybning i Væggen, hvor Taleren sidder, dybere ind er Protocolførerens Bord. Underhusets Lemmer sidde paa to Rader Stole, som ere overtrukne med rødt Marokin. Men Galleriet, som er bestemt for Folket, der, naar et Medlem forlanger det, ikke tilstedes Adgang, bæres af Jernpiller med forgyldte Knapper. Sahlen er lang, men for snever og liden, især siden Jrlands Gjenforening. Over de for Medlemmerne bestemte Sæder er en Forhøining, hvor der kan rummes to, til tre Hundrede Mennesker. Fruentimmer tilstedes ingen Adgang, og Mylady Salis bury skal engang, for at tilfredsstille sin overordentlige Nysgierrighed, have forklædt sig som Mandsperson, men det skadede hendes Rygte, da Engellænderne ansee Sligt for meget Uanstændigt.