Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-12-27
De franske Anlæg ved Cherbourg ere af af overordentlig Vigtighed. Der er fuldført i meget store Bassiner, med hvilke Beddinger i Dokker ere forenede. Bassinerne ere udhuggede Granitklipper, et af dem er 30 Fod dybt, det andet 60 Fod; Skibene løbe af Stabelen i det mindre, som kan rumme 16 Linieskibe. Det stor Bassin er for Flaaden, naar den ligger seilkla- og i dette kunne 24 Linieskibe mageligen ligge fortøiede ved Ankere fæstede i Granitten, og kun paa faa Timer stikke i Søen. Disse to Bassiner, staae i Forbindelse med hinanden og Havnen. Overbygningerne over Beddingerne og Dokkerne ere udførte i en stor og prægtig Stil, de hvile paa Granitpiller, og Tagene tækkede med Skifer, ibid I Anledning af det i dette Blad forhen ommeldte Skrift af Philosophen, Statsraad Treschows Christendommens Aand har Præsten Wexel udgivet sine Tanker; hvoraf her gives (efter AM.) følgende Uddrag. Disse ere Stemmer hylende fra Oybet. En Paradoxe Pag. 13; "Det er langt var skeligere at redde Fornuften mod Aabenbaringer end Aabenbaringen mod Fornuften." Magtsprog, Pag. 14. Men see, det, saa Mange af allehaande philosophiske Secter hart i Sinde, er hverken mere eller mindre, end at lade deres Fornuft spille Mester i Religionen, og at udstøde Alt, som de ikke begribe, og hvori dog Religionen og Troen alene bestaaer. Ogsaa tage de da Alting til Hjælp, Lærdom og Veltalenhed, Antiquiteter og Sprogbrug, Accommodation og babyloniske Diævle, Folkemening og Pøbel=Overtroe, o. s. v., for at gjøre den hellige Skrifts aabenbare Mening og klare Ord umyndige og for at gjøre Sort af Hvidt. Krigsraab, Pag. 15. "Og det, til hvis almindelige Jndførelse i Europa en Tid af tusinde Aar var fornøden; det, som Konger og Førster have stridt saa meget for og anseet som deres Rigers Lykke; det, hvorfor vore Fædre og Forfædre have lidt saa meget og vovet og hengivet Liv og Alt; det, som vi Alle, Enhver især, med Mund og Haand har lovet at holde helligt og bevare; det, som kan gjøre vore Sjæle salige - det skulde vi, uden Sværdslag, under Skin af Oplysning og en bedre Jndsigt, uformærket og underhaanden lade os berøve og liste af Hænderne? det være langt fra det vil Ingen, som elsker sig og Sine i Sandhed. En Anathema, Pag. 19 og 20: "Det er en gruelig Tolerance og Gudsbespottelse at sige: jeg troer, at det Menneske Christus er den levende Gud, og at intet andet Navn er givet os til Sallighed, men det kan saamen gjerne være, at det ikke er saa; jeg tager muligen Feil; og troer du, at Christus blot er en Skabning, et Menneske, en udmærket Lærer, og at vi kunde blevet ligesaa salige, om han aldrig havde været til, saa er det ogsaa godt, det er muligt, Du har Ret, eller maaskee have vi begge Ret, og i al Fald kunne vi være lige gode Christne for det det er da en anden Christus, Tr. forkynder end den, Bibelen forkynder, det er en Christus, for) Tænkerne, en saadan Christus, som den saakaldte sunde Fornuft vil have ham, som han maae være, for at kunne bestaae for den **) menneskelige Fornufts Domstoel; det er en Christus, *) Hr. W. udtrykker her, som i det Hele, noksom sin Rædsel for Betydningen af dette Ord. *) Efter Vibelen: Guds eget Billede. som den speculerende Fornuft har dannet og som maa synes skikket til at tilfredsstille den Trang, som den speculerende Fornuft kan opdage, nemlig ikke Trangen til en Forsoner, til en Frelser fra Fortabelse, til en Gjenopretter af et forloret Guds Samfund, men Trangen til en forøget, renset Religions=Kundskab, til en høiere Gradaf moralsk Fuldkommenhed, til Bestyrkelse i allerede erkjendt Sandhed o. s. v. Ligeledes Pag. 24 og 25 – – saa er dog Værket (Treschows) i det Hele taget uchristeligt, c. Været, hvori ikke Christendommens, men den menneskelige Viisdoms Aand taler,) Diævelens trofaste Forsvarer staaer Pag. 50. Der bliver da, saavidt jeg skjønner, ei andet tilbage, saafremt man ikke vil antage Diævelens *) personlige Tilværelse og hans Indflydelse paa Menneskene, ligesom ogsaa Virkeligheden af Jesu Forsoning i dette Ords ligefremme og egentlige Betydning - end at troe, at ikke alene Apostlerne, men Jesusselv, have været indtagne af Tidens Fordomme og Overtroe, og virkelig faret vild, i deres Jdeer om vort Forhold til Gud og til det Onde."