JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1842-11-11
Nu, ja! "Corfarens" Charivari lever af Daarligheder, den giør Løier derover, den giør Løier for Eder. Men vi stulle fortælle Eder et Eventyr (Nogle af Eder kjende det maaskee; men de kunne have betødelig godt af at høre det engang endnu). Der var engang en Keiser, som sad fangen, og hans Nar, Kunz von der Rosen, fordrev Tiden for ham i Fangenskabet. Kunz von der Rosen gjorde Løier for ham. Men en Dag gjorde Kunz von der Rosen ingen Løier længere, han kom med et alvorligt Ansigt og sagde: Nu bliver J fri, min Keiser! Solen staaer op; jeg seer Morgenrøden. "Kunz von der Rosen, min Nar, Du tager feil; en blank Øxe auseer Du maaskee for Solen, og Morgenrøden er intet andet end Blod." "Nei, min Keiser, det er Solen, skjondt den stiger frem i Vesten. J sex tusinde Aar saae man den stedse gaae op i Østen, saa er det vel paa Tiden, at der foregaaer en Forandring i dens Løb." "Kunz vor der Rosen, min Nar, Du har jo tabt Bielderne af Din røde Hue, og den har nu saadant et sælsomt Udseende, den røde Hue." "At, min Keiser, jeg har rystet saa forbandet alvorligt paa Hovedet over Eders Ulykke, at de naragtige Bjelder faldt af Huen. Men den er ikke bleven daarligere derfor." "Kunz von der Rosen, min Nar, hvad brydes og brager der udenfor?" *) hvilket ogsaa "Dagen" senere noiagtig har vist. "Tys! det er Saugen og Tømmermandsøxen, og snart indstyrte Eders Fængsels Døre, og J er fri, min Keiser!" "Er jeg da virkelig Keiser? At, det er jo Narren der siger mig det!" "O, suk ikke, min kjære Herre! i Fængselsluften gjør Eder forsagt. Naar J først er bleven fri igjen, saa vil J ogsaa føle det kjække Herskerblod i Aarerne, og J vil være siolt som en Keiser, og overmodig, og naadig, og uretfærdig og smillende, og utaknemlig som (saamange) Fyrster ere." "Kunz von der Rosen, min Nar, naar jeg bliver fri, hvad vil Du da tage Dig for?" "Jeg vil da sye mig nye Bjælder paa min Hue." "Og hvorledes skal jeg belønne Dig?" "Ak, kjære Herre, lad mig ikke sulte ihiel."
Corsaren, 1842-11-11
Jmod Oliemøller Schythes Andragende i den jydske Stænderforsamling om: at Deelegerede fra alle fire Stænderforsamlinger maae træde sammen for at træffe de indledende Skridt til en friere Forfatning, bemærkede den kgl. Commissarius, at en saadan Forsamling umulig kunde gaae an, eftersom jo derved Stændercomiteerne ikke kunde komme istand. - Det er saagu ogsaa sandt! Det havde vi reent glemt! - Under samme Sags Behandling ansaae Stiftsprovst Schythe det for en hellig Pligte at holde med den kgl. Commissarius og stemme mod en Comitee. - Godseier Lydersen i den jydske Stænderforsamling, der af Præsidenten blev afbrudt i sin vidtløftige historiske Udvikling af den danske Souverainitets Gavnlighed, agter ved Trykken at udgive sin Tale saaledes som han havde villet holde den. For at lette Subskribenterne Anskaffelsen, vil den udkomme i Hefter. De tolv første Hefter ere alt færdige og gaae fra Adam til Noah. - J en saadan Sag maa man tage Alting med, skal Hr. Godseier Lydersen have yttret.
Corsaren, 1842-11-11
Brudstykke af en Samtale. A.... Ja; men selv i absolutt Stater betragter, dog Kongen sig ofte kun som Statens første Embedsmand. B. Ja, som Statens første Kasserer,
Corsaren, 1842-11-11
Theatret. Aarsagen, hvorfor Hr. Mantziiis gjorde saa megen Lykke som Arv i "Jean de France", var, som vi erfare, at alle de tilstedeværende Studenter fra Landet kjendte hver sin Hjemstavns Dialect og bleve saa underlig-vemodigt grebne derved. P. S. Ogsaa de i Kjøbenhavn fødte Studenter.
Corsaren, 1842-11-11
Skizzer. I. (Det franske "Charivari" har indeholdt en Tegning, hvori saaes en Mand, hvis Stilling og Udseende antydede den dybeste Grublen. Gienstanden for hans Grublen var følgende høist vanskelige Regnestykke: Et Skib er udsendt paa en 10 Dages Expedition, men har kun Provision inde for 30 Dage: Skibets Mast er 55 Fod høi - hvor gammel er saa Capitainen? - Vi tillade os at fremstille et lignende Regnestykke:) "Naar en af vore hessiske Prindser ægter en russisk Storfyrstinde - hvad er saa Vinden?" II. Ny Maade at læse Klassikerne paa. 13. "Jaa skjænke vi hinanden begge Noget. J sligt et Bytte jo bestaaer kun Venskab." "Den lille Hyrdedreng." 14. - "Nu seer J ud som Julius Cæsar! J kommer, seer og vinder. - Det er jo Jer gamle Vane. - Ja, med Mænd - Men Fanden staaer i disse Fruentimmer." "Tordenskjold", 1ste Act. Til Dhrr. Cerberus og Carlo er henlagt Breve.
Corsaren, 1842-11-18
Charivari. Hr. F. Bresemann har udgivet en Samling af "Danske Ordsprog og Mundheld", som sælges hos Hr. Universitetsboghandler Høst. Vi have uopfordret paataget os at anskueliggjøre flere af disse ved passende Tegninger og levere allerede idag endeel. Naar vi saaledes stræbe at anbefale nævnte Samling paa det Bedste, ansee vi det dog for vor Pligt at gjøre opmærksom paa to Ordsrpog og bede Læserne være paa deres Post imod dem. Det ene er. "Da Frøerne græd for Konge, fik de en Storke, hvilket vil sige, at, da Frøerne vilde have en Konge, fik de en, som aad dem op. Dette Ordspog maa ikke tages billedligt, det maa kun forstaaes om Frøer. - Det andet er: Blandt hundrede Gale skal man ikke finde een Viis." Dette Ordsprog holder naturligviis ikke længere Stik, siden Ørsted er indtraadt som Medlem af Statsgjældsafbetalingsselstabet. - Efter saaledes ifølge Pligt og Skyldighed at have gjort opmærkom paa de Feil, vi troe at have fundet, levere vi vore
Corsaren, 1842-11-18
Ordsprogs-Tegninger. 1. "Af Kjærlighed til Fedtet slitter Katten Tallerkenen." 2. "At udlægge en Ting paa det Bedste røber et fromt Sindelag." 3. "Credit hjælper Mange op og ligesaa Mange ned." Finantskasse. "Een Gylden svaret, er bedre end hundrede fortært." 4. Vore Læsere kjende denne Tegning af: Statsgjældsafbetalings-Kasserercontoiret. "Naar Gud vil, saa grønnes et Kosteskaft."
Corsaren, 1842-11-18
Paa den Jagttour, Kongen i disse Dage foretager sig, ere Bønder beordrede til med Lygter at lyse for Hs. Majestæt. Det er ikke saa ualmindeligt, at der for Kongerne lyses af Lygtemænd.
Corsaren, 1842-11-18
J den-Bønnebog til Brug i Arrester og Strafanstalters, Hr. Pastor Visby har udgivet (og som vi have helliget en længere Artikel i dette Nr.'s Jndmad), er ogsaa en Bøn, som Hr. Pastoren synes at have strevet til færligt Brug for "Corsarens" Redaction, naar den engang skulde tage Bopæl der. Den lyder nemlig saaledes: "Herre!. .. vi, som vare kaldede til at være Dine Børn, men som istedetfor at sidde tilbords med de Fromme og Lyksalige, have ladet os finde i Spotternes Raad - - Herre, skjænk os Din Naade!"
Corsaren, 1842-11-18
I Jndledningen til sin sidste Theater-Anmeldelse siger "Figaro" og den siger det ganske alvorligt: "Vi vide det i Forveien, Kunstnerne selv, hele Publicum, ja selv den Berlingske og Prof. Heiberg vente nu kun med spændt Forventning paa, hvad "Figaro" vil sige." - Nu, jal det kan have sin Rigtighed ifølge Ordspoget: "Een Abe kan tømme Mange til at gloe og gabe."
Corsaren, 1842-11-18
Dialog. Personerne: En Examinator, som vi for Nemheds Skyld ville kalde V.; og en Examinand - lad ham hedde F. (Handlingen foregaaer paa Normalskolen.) W. (Holder en Bog i Haanden, hvori han stadigt seer.) Har De nu gjort Dem ret bekjendt med denne fortræffelige Bog? F. Jo, og jeg maa tilføie, at dens Gjennemlæsning har moret mig særdeles. W. Nu! det glæder mig inderligt; thi imellem os sagt er Bogen den fortræffeligste i sit Slags, hvilket ogsaa det høikongelige danske Cancelli maa have erkjendt, eftersom det har gjort mig den Ære, og jeg kan vel tilføie den Tjeneste, at sende et Exemplar af den til enhver af Landets Almueskoler til Belærelse for deres Lærere. F. Sikkerlig! W. Det fornøier mig, at De herom deler min Mening. Men nok herom! De vil vist kunne sige mig, hvad Bogens § 7 omhandler? F. (tier.) W. Nu! den taler iblandt andet om Linealer og Vidskere, og den siger om dem? F. At "Linealerne bør være saa lange, som de største Tavler ere brede", og at "Vidskerne kunne være af sammensyet uldent Tøi, og faae da Plads paa Bordene, een ved hver Tavle, eller af et Stykke Svamp, som hænges i en Snor ved hver Tavle". W. Aldeles rigtigt! - Og hvad siger § 9 om, hvorledes det udfindes, hvormange Tabeller der bor hænges paa hvert Søm? F. At "Sømmenes Antal divideres i Pappernes". Men jeg turde maaskee være saa fri at bede Hr. Krigsraaden at oplyse mig om, hvorledes man havde at forholde sig, hvis denne Division gav en Rest; thi herom tier Bogen. Jeg har tænkt mig, at man maaskee kunde forvandle de overblevne Papper til Brøker. V. (afsides). (Jeg troer han bliver næsvis - Hm! men han har dog igrunden Ret i, at § 9 bør suppleres, hvilket maa skee i næste Udgave.) Hm! Hm. - ja De har tænkt ganske Ret. - Men sig mig engang, hvor skal efter § 12 Kassen til Lærernes Spanskrør anbringes? F. Ved Cathederet. W. Galt! Bogen siger: enten paa høire eller venstre Side af Cathederet - Naa! og hvormeget bør Bihjælperne i Geographiskolen gjennemgaae med Deres Elever? F. Saameget som Læreren bestemmer. W. De har ikke læst § 132 med Eftertanke, thi den siger: hverken Mere eller Mindre, end hvad engang er bestemt og de selv have lært." Og hvor skal, ifølge § 135, Barnet begynde, naar det Jntet kan? F. Aldeles forfra. W. Vel! Men hvormeget maae ifølge § 139 Tabellerne beskjæres? F. Saalidt som muligt. W. (utaalmodig). Nei, nei, tvertimod! - De skulle "beskjæres saa meget som muligt, dog uden at deres Rumere eller Text derved beskadiges" - Men, da De har røbet saa stor en Mangel paa Kjendskab til min Bog, kan jeg ingen Attest meddele Dem. F. Ja, ja, Her. Krigsraad, jeg behøver den ikke heller; thi jeg er dimitteret Seminarist, og er alene kommen her for at anbefale Dem, hvis De maatte faae i Sinde at lade et nyt Oplag af Deres Bog udkomme, da at føie til Titelen: Guldgrube for Curiositetsyndere. (gaaer.) W. (yderst opbragt). Hold mig den Karl! (Tæppet falder.)
Corsaren, 1842-11-18
Thifted Avis er under Censur. Aalborg Avis er under Censur. Randers Avis er under Censur. Ringkjøbing Avis er under Censur. Viborg Avis er under Censur. Aarhuus Avis er under Censur. Horsens Avis er under Censur. Veile Avis er under Censur. Ribe Avis er under Censur. Ove Thomsens Avis er under Censur. Hempels Avis er under Censur. Svendborg Avis er under Censur. Lolland-Falsters Avis er under Censur. Lollandsposten er under Censur. Slagelse Avis er under Censur. Roeskilde Avis er under Censur. Helsingørs Avis er under Censur. Adresseavisen er under Censur. Den Frisindede er under Censur. Berlingske Tidende er under Censur. Dansk Ugeskrift for alle Stænder er under Censur. See saa! Nu have vi da ligesaa godt som "Fædrelandet" faaet fyldt en halv Spalte med Noget, som Jngen før har viist.
Corsaren, 1842-11-18
Til Anmelderen af Lægeexamens Udfald. (See "Corfaren" Nr. 111.) Ei Du har nøie udfundet en Sommers Betydning, Derfor om den Du lader haanligen spille Dit Vid; Vinterens Kulde Du elsker: den dysser i Dvale; Ole Lukøie, der fierner alt Liv, er Din Gud.
Corsaren, 1842-11-18
Vi have tidligere leveret en fingeret Adresseavis; idag levere vi Avertissementer, af hvilke endeel næsten ordret findes i Adresseavisen. Dette bemærke vi især med Hensyn til det første iblandt dem, da vi ikke selv ville have Æren for at have bragt den i samme omtalte deelicate Gjenstand offenlig paa Papiret. Kjøbenhavns Borgerrepræsentanters Forhandlinger i Nødet den 6te October 1842. Da Repræsentantskabet i 1810 havde andraget paa, at Natterenovationsbogholderens Embede var lovlig fedt, og at Gagen formeentlig burde nedsættes noget, var Politidirecteuren af den Mening, at en for Staten saa vigtig Embedsmand ikke passende kunde afknappes Noget i sin Gage.*) Ligeledes androg Repræsentantskabet paa, at den paabudne Control med Kostarnets Udførsel maatte bortfalde. Politidirecteuren fandt imidlertid, at det var altfor misligt, da man derved aabnede Leiligheden til en høist farlig Besvigelse af Statsindtægterne. Forsamlingen vovede derefter at gjentage sit tidligere Andragende. - Til Asylerne er indkommet: 1 Rbd. som Ole Fungus erlagde, fordi ban i nrette Tid forlod sin Tjeneste, og af "den lille Ferdinands" Sparebøsse i Mk., som han vandt i Spil. - Gjeldsafbetalingsselskabet afholder i Aften et Møde paa sædvanligt Sted. De, som ikke ere Medlemmer, anmodes om at blive borte paa Grund af de Prygl, de uddeelte i Mødet forleden. Medlemmerne bedes at medtage deres Adgangskort, Selskabets Sange og Piber; Tobak og Punsch forefindes paa Stedet. 8. 9. 8. skjøndt nedrigen tilsidesat den første Opfinder. *) Efter vor Formening vilde dette ogsaa være saameget mere ubilligt, som Stemann nylig har faaet et saa betydeligt Gagetillæg.) Red. Bemærk.
Corsaren, 1842-11-18
Tjenefte anvises. Mærk! En duelig Svend, der forstaaer at flikke gammelt iturevet Tøi sammen, kan faae Arbeide for bestandig. Man henvender sig snarest muligt i Danmark. Nogle Tærskere kunne faae stadigt Arbeide, naar de henvende sig i Stedet paa Hjørnet af Kronprindsessegaden og Gothersgaden; men uden et bistert Udvortes, en grov Mund og et Par gode Næver nytter det ikke at melde sig.
Corsaren, 1842-11-18
"Da flere af vore Abonnenter have beklaget, at "Dagens" tidligere Følgeblad Søndagen ophørte - siger "Dagen" - saa vil dette igjen begynde, og indbydes de Lysthavende til at subskribere. - Da vi vistnok ere dem, der under de stedfindende stoftrange Tidsomstændigheder især have beklaget, at "Søndagen" gik ind, ile vi herved med at subskribere. - Det Klageskrift, Major Magens i sin Tid indgav over Generalgouverneur v. Scholten, vakte - niger "Fædrelandet" - almindelig Opmærksomhed, fordi man antog, at Major Magens kunde tale af dyr Erfaring. - Major Magens har nu endvidere tilkjøbt sig en 500 Rbd. dyr Erfaring om, hvad der kommer ud af, naar man taler om Generalgouverneur v. Scholten af dyr Erfaring.
Corsaren, 1842-11-18
2 er mere end 27. Det er naturligviis "Dagen", der beviser dette. Den siger i sit Nr. 309: Efterat Gaardeierne Lydersen og Ostenfeldt i den jydste Stænderforsamling have erklæret, at ingen Trang længere er til en constitutionel Forfatning, tør det vel antages, at ved disse Yttringer og Vidnesbyrd don postulerede almindelige Trang til en Forandring i Forfatningen er afbeviist, især naar man tager Hensyn til, at Majoriteten, der erklærede sig for Schythes Constitutionsandragende, kun udgjorde 27 Stemmer. - Som sagt, 2 er mere end 27.
Corsaren, 1842-11-18
Dagsliste. Torsdag. "Fædrelandet" under Beslag. Fredag. "Fædrelandet" under Beslag. Løverdag. "Kjøbenhavnsposten" under Beslag. Søndag. Hviledag. Mandag. "Kjøbenhavnsposten" under Beslag. Tirsdag. "Fædrelandet" og "Kjøbenhavnsposten" under Beslag. (Det forslaaer ikke at tage eet ad Gangen). Onsdag. Actioner imod "Fædrelandet og "Kjøbenhavnsposten". Torsdag. Vi skjælve ved, hvad her skal staae. Idag skulle vi til Censor. Foruden de ordinaire billetter er Brev til Dhrr. Jonas og En Skandinav.
Corsaren, 1842-11-25
Charivari. De nordamericanske Fristater ville inden kort Tid være indtraadte i det tydske Forbund! - Der har under allerhøieste Auspicier i Tydskland dannet sig en Forening med Berlin til Middelpunct, hvis Øiemed er at anlægge en Coloni for tydske Udvandrere i Nordamerica, hvilken Coloni skal staae i den "engeste Forbindelse" med Moderlandet. Men det Engeste, der herved kan tænkes, er Jndtrædelsen i det tydske Forbund. - Men, naar nu Nordammericanerne see dette lykkelige Land, mon de saa skulde være mindre kloge end Slesvigerne og ikke ligeledes forlange Jndtrædelsen i Forbundet af deres Konge - Ah, det er sandt, de have ingen Konge - det vil være til stor Hinder for Indtrædelsen i det tydske Forbund.
Corsaren, 1842-11-25
Samtale mellem Schleswig-Holsteinerne i den slesvigske Stænderforsamling og en fornuftig Mand. Den fornufftige Mand.*) Naa, jeg hører, at De har kastet Lorenzen paa Døren. Schleswig-Holsteinerne. Ja, hvad skulde man gjøre? Det var den eneste Maade, hvorpaa man kunde faae ham overbeviist om, at Tydsk er Hovedsproget i Slesvig. - J denne Tid er der blevet holdt Krigsret over en Student, som under Exercitien i Exerceerhuset med sin Bajonnet stak høisalig Kong Frederik den Sjettes Busterned, saa at den beskadigedes betydeligt. Han skal ikke have vidst, hvad Busten forestillede ; men, har han vidst det, er det en stor Skam for ham. En død Konge bør man ære. - Ved at omtale "Dina" kommer Hr. Prof. Heiberg i "Jntelligensbladene" til at vise det Parodiske i at fremstille en Pinebænk som en Bænk; thi, siger han, "en Pinebænk er ligesaalidt indstrænket til at være en Bænk, som Statskassen til at være en Kasse". - Hr. Professoren kunde maaske have valgt, et heldigere Exempel. - "Figaro" yttrer om det sidste (næstsidste) Nr. af Corsarens, at det var tyndt. Hvis dette skal være en Vittighed af FFigaro" (hvilket vi nok troe) saa er det i alt Fald kun en tynd Vittighed. Men, hvad Figaro- maaskee ikke har tænkt ved at nedskrive det, er, at det egenlig er en Compliment til "Corsaren". Man kan ikke sige de øvrige Nr. af et Blad nogen større Compliment end, naar man udhæver, at et enkelt har været mindre heldigt. Vi, som ikke gjerne *) Yndere af "Fædrelandet" kunne antage, at det er dette, der er meent. ville lade os gaae paa, hvad Complimenter angaaer, ile med til Gjengjæld at erkjende, at det femtesidste Nr. af "Figaro" var ret godt.
Corsaren, 1841-01-29
Charivari. Der har i den senere Tid indfundet sig saa Mange paa "Corsarens" Contoir for at see den Kasse fra Hr. Steenmanns Establissement, som vi anmeldte at have anskaffet til vort Juletræ (nemlig en saadan, hvori Folkeønsker kunne nedlægges for at forstenes), at vi for at faae Ro have besluttet os til at lade den aftegne. Dette er skeet paa medfølgende Billede, hvorpaa man tillige seer Folk i Arbeide med at benytte den. - Vi troe virkelig, at af alle Opfindelser, som i de sidste Aar ere stete, er denne den beundringsværdigste og tillige den meest tidssvarende.
Corsaren, 1842-11-25
Theatret. "Dronningens Regiment". Man spurgte den Eneste, der ved den første Opførelse klappede for "Dronningens Regiment", hvorfor han klappede. "Min Gud," svarede han, "skal jeg da hysse for et Stykke, hvori der er saa gode Ting, som for Ex. der, hvor Tjenestepigen kommer løbende og fortæller, at Politiet faaer saa gyselige Bank." Ved den 2den Opførselse rørte sig kun to Hænder for at klappe; men disse Hænder tilhørte een og samme Mand, og denne Mand klappede kun, fordi han var bange for, at der ellers ikke skulde blive pebet.
Corsaren, 1842-11-25
Fra Udlandet. Den nye tydske Blad "Leipziger Locomotive" indeholder følgende Artikel, overskrevet "Danmark": Slesvig sætter sig med Hænder og Fødder mod en national Forening med Danmark. Det har indgivet en Adresse til Kongen, hvori det bestemt erklærer, at det vil høre til Tydskland. - Vare vi Kongen, saa opfyldte vi Slesvigernes Ønske, og det bare til Straf for deres Opposition. - Et mærkeligt Exempel paa en Remesis's Styrelse fortæller Leipziger allg. Zeitg.: Den nylig afdøde Geheimeraad Tschoppe i Berlin, der tidligere viste sig saa særdeles virksom ved Undersøgelserne imod og Domfældelsen af Demagoger og foranledigede mangt et ungt Menneskes Fængsling, var i sine sidste Leveaar betagen af et underligt Vanvid. Han kunde nemlig aldrig finde Døren i det Værelse, hvor han befandt sig, men søgte den i den strækkeligste Angst snart bag Kakkelovnen, snart i Loftet. - Da Kongen af Baiern lagde Grundstenen til den saakaldte Befrielseshalle (til Minde om 1815), udbragte han en Toast, hvori han bl. A. yttrede, at det tydske Fædreland visselig ikke vil lade sig undertrykke af nogen Fremmed.. Nei, visselig ikke, tilføier et tydsk Blad.
Corsaren, 1842-11-25
Ordsprogs-Tegninger. IV. "Faa Love - gode Love." V. "For gammel Gjæld tager man Bønnehalm". VI. "Fandenflyer for Korset" - men jeg ikke, sagde Manden. VII. "Gammel Stik skal man ikke forandre".
Corsaren, 1842-11-25
Et Besøg i Statsgjældsafbetalingsselskabet. Udtog af et Brev til en Ven. Endelig har da ogsaa jeg været i Statsgjældsafbetalingsselskabet. Jeg havde erholdt Adgangskort og mødte præcis derude i St. Kongensgade. Min Ven! Jeg skal aldrig fortryde denne Aften, som stafsede mig næsten enhver Art af Nydelse. Man har en feilagtig Mening om disse Forsamlinger; man troer, at der skeer Albetaling paa Statsgjælden, og derfor vil man ikke gaae derud; men det er langtfra Tilfældet. En saadan Forsamling kan egenlig meest pas sende kaldes en the dansant, med den Undtagelse, at man istedetfor Thee drikker Punsch og istedetfor at dandse declamerer og synger. Foruden Punsch opvartes man med Smørrebrod - Du seer min Ven, at der ikke kan gives nogen behageligere Maade at afbetale Statsgjælden paa, naar man kun ikke vil være al for ubillig i sine Fordringer. Enhver, som vil være Potriot paa en fornuftig Maade, bør virkelig give 1 A om Aaret og spise til Aften her engang om Uger. Man faaer det intetsteds saa billigt, især de, der slet Jntet give, men gaae paa Billet. Det Bespiisnings- selskab, som i foregaaende Vintre er sammentraadt her i Staden for at komme de Fattige tilhiælp i Vinterens Nød, vil ingen fordeelagtigere Entreprise kunne foretage end at opkjobe saadanne Billetter. De Fattige faae en luun Stue, Smørrebrød og Punsch og en Pibe til og have intet Andet at gjøre til Giengjæld derfor end høre paa Lindbergs Taler. Og, Herregud, Noget maa man jo altid døie for det Gode. Du seer paa disse colossale Planer strax, at jeg har været ude i Statsgjældsafbetalingsforsamlingen. Bær over med mig, jeg kommer mig nok, og farer for det Første fort i min Beskrivelse. - Selskabet bestod af circa 100 Mennesker, meest, saa vidt jeg kunde see, Hellige. Jeg kunde kjende dem derpaa, at de drak to Gange til et Glas. De udgjøre Jndbyderne, Ophavsmændene til Planen, og de betale naturligviis Jntet, eftersom deres Hverv er møisommeligt nok: de synge patriotiske Sange for at styrke Andre til Opoffrelser for Fødelandet, og efter min Formening er dette ligesaa godt, som om de selv offrede; thi den Nark, jeg har faaet en Anden til at give, er ustridig ligesaa virksom til Statsgjældens Afbetaling som den, jeg selv har givet. - Efter en saadan indledende Sang holder Formanden en Tale om Statsgjældens fortærende Ulykke og Nødvendigheden af dens Bortskaffelse. Han gjennemgaaer Planen fra først til sidst og beraaber sig paa Enhver af de Tilstedeværende, om den ikke er aldeles fornuftig. De sagde Alle jo, og jeg, som dog paa nogen Maade maatte vise min Taknemmelighed for den gjæstfrie Beværtning, sagde ogsaa Jo. Min Gud! hvilken en Mængde Stemmer kunde dog Selskabet samle for Planens Rigtighed, naar det rigtig vilde anstrænge sig. Det er dog ogsaa et fordømt Tilfælde, at Statsgielden ikke kan afpetales med Stemmer.
Corsaren, 1842-11-25
Til den tydske Herre, der forleden talte Godtom "Corfarens" Redacteur hos Brusch: "Det gjør os Ondt, at vi ikke have en Titel til vor Raadighed. De havde fortjent den"
Corsaren, 1841-01-29
I Anledning af, at det forrige Nummer af "Corsaren" blev opholdt en Dag længere end det var blevet Publicum lovet, kom det i Redactionen under Forhandling, hvilken Undskyldning man skulde gjøre for Publicum, fordi det saaledes var blevet narret; thi det var jo aabenbart, at et Blads Abonnenter, ligesaa godt som andre Mennesker, vare berettigede til at forlange, at man prompte holdt sine Løfter til dem. Efter at adstillige Forslag i denne Henseende vare blevne forkastede, gjorde et Medlem Ende paa Discussionen ved at bemærke: "Det, vi havde lovet, maa kaldes et Løfte, og da det angik Opfyldelsen af Noget, der var vor Pligt, maa det henregnes til de gode Løfter. Lad os gjøre Publicum opmærksom herpaa, saa begriber det strax, hvorfor det er blevet narret.. - Dette vandt Forsamlingens eenstemmige bifald.
Corsaren, 1842-11-25
Hr. -- 15! Hvad vil De sige dermed? Vi ville være "Dagens", om vi forstaae Dem. Foruden de ordinaire Billetter er Brev til Hr. - AP -
Corsaren, 1842-12-02
C. Sk. Da "Corfaren" næste Dag skulde skrives, var Jngen oplagt dertil, og man leverer istedetfor denne Synsforretning, der blev optagen over det Passerede. Kunstnerne kunde ikke være med derved. De havde været for beskjæftigede.