Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-08-17
J Lyon og Toulon varer allerede den trefarvede Fane. General Valage Overbefalingsmand for den algierske Expedition, var ankommen til Toulon, lig om ogsaa Genera Archard med 5 Mill Fr. fra Algier. Den franske Hær i Algier lider meget ved Hede og Blodgang; 2de Regimenter skulle tage Bona og Calle i Besiedelse; 2000 Mand vare marscher de til Oran Huset Orleans, eller Bourbon Orleans, blev stiftet af Philip af Frankerig, Ludvig Aldes en ste Broder. Den nærværende regjer ude Hertug, Ludvig Philip. Søn af den i Revolutionstiden 1793 guillitinerede Borger Egalite, er født den 6te October 1773 og i Aaret 1809 formæle med Marie Amalia, Datter af Ferdinand den VI., Konge af begge Sicilierne. Af dette Ægteskab ere 8 Børn levende, 5 Sønner og 3 Døttre, Den ældste Søn, Ferdinand Philip Ludvig Carl Henrich Joseph, født den 3die Septbr. 1810, forer, ifølge Vedtægten, Titelen: Hertug af Chartres. Efter det nærværende bourkonske Dynastie ere Hertugerne af Orleans de nærmeste Arvinger til Frankerigs Trone. Den nu regierende, Hertug, Ludvig Philip af Orleans, som, efter Begivenhederne af 27, 28 og 29de Juli sidstl., af Frankerigs Pairs og Deputerede er udkaaret til Rigets Generallieutnant, har nødt en fortræffelig Opdragelse af sin brave Moder, Marie Adelade af Bourbon Penthierre. Hans ædle Egenskaber og exemplariske Opførsel gjøre mægtigen Fyldest for hans Faders, Borger Egalies, Feil. J sit 17de Aar var han General ved den franske Armee, og samlede Tropperne tre Gange i Slaget ved Ge mappe, under Commando af Dumoirier; og i Urolighedernes Periode i Frankerig var han følgelig en af det bourbonske Huses Proscriberede. 1793 vandrede han, som Emigrant, imellem Alperne, i personlig Fare og udsat for alle Savn. J denne Trængsel henvendte han sig, berøvet Venner og Tilstød, til et Opdragelses-Jnstitut i Nærheden af Corre, i Schweitz, for at erholde en Post som Lærer i Mathematiken. Efter en Competition imod adskillige medbeilende Candidater, erholdt han, i sit 20de Aar, Ansættelse for sine Fortjeneskers Skyld; thi hans Rang abnede Jngen. J otte Maaneder var han her Skolemester, og skilte sig med megen Held ved sin overtagne Function. Fordreven ogsaa herfra ved de samme uophørlige Forfølgelser, begav han sig til Amerika, hvor han igjen antog sit høie Navn. Da han siden opholdt sig i Avickenham, i Aaret 1816, blev han engang indbuden til et Middagsmaaltid paa den aarlige Stiftelsesdag for Skolelærernes Selskab; men undskyldte sig skrivtlig, idet han tillige sendte Cassereren en rund Gave til Understøttelseskassen, med den bemærkning: "at da han, i et Tidsrum af haard Modgang og Forfølgelse, selv havde været saa heldig at blive ansat som Lærer i et Jnstitut, haabede han, at Selskabet til trængende Skolelæreres Bedste vilde tillade ham, ogsaa at yde sin Skiærv som Skolelærer." Der var Høimodighed i denne Tilstaaelse. Han undsaae sig ikke ved Nød og Trang; han havde Grund til at være stolt af de Fortjenester, som de udviklede. Frankerigs Krone er bleven tilbuden Hertugen af Orleans to Gange af et talrigt, mægtigt og virksomt Partie; men han afslog den med Uvillie, og forblev sin legitime Souverain og Frænde tro. Siden Restaurationen har han levet i Paris et privat, men meget glimrende Liv. Hans herlige Vaaninger i Palai-Royal og Neuilly støde, uden Forskjell, aabne for de Ypperste af alle Partier. - Saaledes er den Mand, hvem de nyeste Begivenheder i Frankerig have kaldet til en høist vigtig Post, bedømt i the MonthleyMagazine for Juli 1829.