Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-10-01
Nederlandene. Den Brüsseler Opstand tog en Ende med Forfærdelse. Staden Brussel er den 25 Septbr. indtaget med Storm at de Kongelige Tropper under Prinds Frederiks Anførsel. Kanonaden begyndte Kl. 5 om Morgenen og Kl. 11 bemestrede Tropperne sig Schaerbecker=Porten. Da de trængte ind i Gaderne, bleve de beskudte fra Husene, og Stene, Jldbrande, kogende Vand og Olie kastede ned paa dem og først Kl. 5 trængte de frem til place royale, hvorfra Skytset fremdeles maatte bruges til at erobre den nedre Deel af Staden. Efterat en stor Bygning, hvori Oprørerne, havde posteret sig, var indtaget, bleve de Kl. 11 om Aftenen saaledes bragte mellem to Jld, at de forlangte at kapitulere, hvorpaa Kampen ophørte. De retsindige Borgere have holdt sig neutrale, og Prinds Frederik er særdeles vel tilfreds med Troppernes Forhold. Prindsen, som holdt sit Jndtog om Eftermiddagen gjennem Schaerbecker=Porten, havde forud ladet udstæde en Proklamation til Jndvaanerne, dateret Antverpen den 21 Septbr., hvis væsentlige Jndhold er følgende: "Medens Kongen og Nationens Repræsentantere tage Eders Ønsker i Overveielse, bliver Eders Fred uophørligen forstyrret. En lille Hob Partiegjængere, som holder sig skjult iblandt Eder ophidser Pøbelen til Plyndring, Folket til Opstand og Hæren til skjændigt Frafald. Kongens Hensigter blive bespottede og miskjendte, Anthoriteternes Magt lammet og Friheden undertrykt. Efter Hs. Majestæts befaling ville Vi, paa det at Eders Stad atter kan blive et Opholdsted, for ham og Tronarvingen, gjenoprette den lovlige Orden, De Officerer og Soldater, som ere forsamlede under Ærens og Fædrelandets Faner, ere Eders Medborgere, Venner og Brødre, de medbringe ikke Hævnlyst, men kun Rolig hed og Orden. De Forseelser, som ere foranledigede ved Omstændighederne, ville blive ædelmodigen forglemte, og allene Hovedmændene for de forbryderske Foretagender og de Fremmede, som have misbrugt Gjestfriheden, skulle føl Lovenes hele Strænghed. Vi befale derfor, at National tropperne skulle vende tilbage til Briissel, alle Hindinger for deres Jndtog skulle ryddes af Veien; alle af Borgergarden besatte Poster skulle overgives til Nationaltropperne. De Bevæbnede, som ikke høre til Byen, skulle ubevæbnede vende tilbage til deres Hjem, og enhver bevæbnet Hob, som maatte begive sig til Brussel, skal opfordres til at trække sig tilbage, og hvis det gjøres fornødent, adspredes med Magt. De af Borgergarden antagne Farver skulle aflægges, og Byens Øvrighed, Sikkerhedskommissionen og Borgergardens Anførere drage Omsorg for, at alle disse befalinger efterleves, og blive fra dette Øieblik af ansvarlige for al den Modstand, som maatte møde den offentlige Magt, saavel som for enhver ulovlig Brug af Landets og Stadens Penge, Vaaben og Krigsfornødenheder. Besætningen skal, saasnart muligt, blive indlagt i Kaserner, for ikke at give Jndvaanerne Anledning til Klage, og den strængeste Krigstugt skal blive lagt taget. Al Modstand vil blive bortryddet med Vaabenmagt, og de Skyldige overleverede til vedkommende Dommere til forporlig Afstraffelse. Dette blev saaledes Udfaldet af den indbyrdes Partie kamp og bekræfter den gamle Sandhed, at hvert Rige, som bliver ueens med sig selv, maa falde. Allerede den 18 Septbr., efterat de tvende til de sydlige Provindsers Deputerede afsendte Kommissairer vare komne tilbage til Brussel, erklærede det revolutionaire Partie sig, som sidst meldt, imod Sikkerhedskommissionen og dens Præsident Grev v. Merode. Den 19de indløb Breve fra Haag om, at det hollandske Partie havde Overhaand i Generalstaterne, og at Belgierne maatte berede sig paa Kamp eller Slaverie. Men forgiæves formanede den nederlandske Koureer til Enighed, som det eneste Middel til Frelse. Nu var det, at to bevæbnede Hobe begave sig ud paa Rekognoscering mod Vilvoorde og Cerveren, hvilket Sikkerheds kommissionen i en Proklamation misbilligede, og erklærede, at ville i en Skrivelse til Prinds Frederik fralægge sig Deel der. Natten forløb under de heftigste Optrin; om Morgenen den 20de Kl. 10 stormedes Raadhuset af Pøbelen, og tvende Kister fulde af Orangekokarder, som den her blandt andet forefandt, bleve kastede ud paa Gaden, og siden opbrændte. Folket fik omsider Overhaand i Kampen mod Borgergaarden og afvæbnede en Deel af samme. Herpaa udstædte Sikkerhedskommissionen den befaling, at de bevæbnede Lüttichere skulde drage bort; men dette blev Signalet til en Opstand, hvorved en Folkeregjering indsattes Anført af Lütticherne og en Elev fra den polytechniske Skole i Paris, som bar Æreslegionens Kors, seirede Pøbelen, atter over Borgergarden; den forrige Regjering afsattes og en ny Bestyrelse dannede sig under Navn af Central Foreningen. Efter Legionernes (saa kaldte Man de Kompagnier, hvori Folket havde deelt sig) befaling, skulde Hr. de Potter og de Stassart (Begge fraværende) staae i Spidsen for denne, dog har Man intet Beviis for, at de øvrige Udnævnte skulle have modtaget Valget, eller Borgerskabet billiget det. Den Næstkommanderende for Nationalgarden, Major v. Smissen, blev afsat, og den Høistkommanderende, Baron v. Hoogvorst, som var beklædt med en Civilgouverneurs Myndighed, havde Stemningen saa meget imod sig, at hans Huus nær var blevet plyndret. De Medlemmer af den forrige Regjering, som havde stemt mod Lütticherne, bleve kastede i Fængsel. Jmidlertid begyndte de under Prinds Frederik staaende Tropper, omtrent 30,000 Md., at rykke imod Brussel, hvorom han endog var anmodet af en Deputation fra Brussels anseeteste Borgere. Da der den 21de i Brussel blev ringet med Storm klokkerne og slaaet Generalmarsch, greb en utallig Mængde til Vaaben og drog ud af den lakenske, lowenske og namuske Port imod Nationaltropperne. Fægtningen begyndte, snart paa den hele Linie, og varede indtil Solens Nedgang, da Brusselerne trak sig tilbage; dog fornyedes Striden atter, især ved den namurske, den flanderske og schaarbeckske Port, Nye Barrikader bleve oprettede og Steenbroen optaget. Den 22de drog en stor Mængde med Lütticherne i Spidsen atter ud, men bleve adspredte med Kartætsker; Grev v. Meeren kommanderede udenfor Byen, og Baron Hoogvorst beholdt Anførselen i Staden. Medens Mændene droge ud, slæbte Koner og Børn Stene fra Gaaden op i Husene. Endelig blev, som ovenmeldt, Kampen Udfald afgjort den 25de. En Deel af Borgergarden kjæmpede endogsaa imod Oprørerne. Ducpetiaux, Præsident i Centralforeningen, og hans Medredakteur i den nederlandske Koureer, som havde vovet at begive sig ud til Hæren for at underhandle, bleve grebne og førte til Antwerpen. Jøvrigt raser Borgerkrigen fremdeles ogsaa i andre af Rigets Egne. J Mons har Borgerskabet grebet til Vaaben, og aftvunget General Duvivier det Løfte, at intet Militair skulde rykke derind. Men den 19 Septbr. havde Pøbelen, angrebet de bevæbnede Borgere, afvæbnet dem og opløst Stadens Bestyrelse, og efter forgiæves at have anvendt alle Overtalelsesmidler, maatte General Duvivler med Magt adsprede Oprørerne. Generallieutenant Howen, Fæstningens Overkommandant, har derefter udstædt en truende Bekjendtgjørelse til Jndvaanerne. J Ninove erklærede Jndvaanerne, at de vilde dræbe enhver Soldat, som blev indqvarteret hos dem, og de dertil bestemte Tropper bleve derfor forlagte andensteds hen. Ophidsede over, at en Skildvagt havde ihielskudt en ung Mand, Hr. Wibrin, have Borgerne i Lüttich stormet og indtaget det ene af de Citadeller, som beherske Byen, og en Fane med Stadens Farver blev strax der opplantet. Generallieutenant v. Geenhar erklæret Namur i Beleiringstilstand, fordi nogle Rolighedsforstyrrere og Bladsmørere, der prædike Oprør, og søge at forføre Soldaterne til Ulydighed. Siden er Alt blevet roligt. J Lowen har Frihedssværmeriet lagt sig, og Frygten var traadt i dets Sted.