Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-09-25
Den Deputerede Rühl fra Hanau androg paa Parlamentets Opløsning og nye Valg af Deputerede, da Pluraliteten ikke længer havde Nationens Tillid, en anden Deputeret vilde at Forsamlingen skulde suspendere sine Forhandlinger indtil Troppernes Bortfjernelse: men Man gik over til Dagens Orden, om Grundrettighederne, og først ud paa Eftermiddagen, da Kampen, allerede var udbrudt i Gaderne, hævedes Mødet, efter at Præsidenten havde meddeelt den fra den omtalte Folkeforsamling imidlertid indgivne Begjæring om at erklære Majoriteten for Forrædere og bekjendtgjøre denne Beslutning for den tydske Nation. Præsidenten foreslog at overgive denne Petition til Petitionskommitteen, Selve Deputationen, der allerede om Formiddagen havde søgt at tiltvinge sig Adgang til Parlamentssalen, var under en skrækkelig Larm af den forsamlede Folkemasse bleven afviist af Militairet og da ved denne Leilighed nogle af de meest Paatrængende vare blevne saarede af preussiske Bajonetter, reistes hurtig en Mængde Barrikader med røde Faner. Turnere og Friskarere ledede Forsvaret og Kampen, som nu begyndte; de Første, der angreb, skal have været Østerrigere, der forgiæves stormede en Barrikade, senere bleve flere erobrede, Man skjød fra Husene - alt ligesom i Paris. Kl. 2 var næsten hele Staden barrikaderet, ogsaa Mainbroen og det paa den anden Side af Floden liggende Sachsenhausen. J Hanau havde Borgerne tømt deres Tøihuus, og kom af Jernbanen ilende Jnsurgenterne til Hjelp, medens ligeledes haversk Kavalleri og Artilleri fra Darmstadt og flere Preussere og Østerrigere fra Mainz indtraf. Kl. 3 1/2 begav en Deputation af Venstre sig til Rigsforstanderen for at bede ham om Soldaternes Bortfjernelse, og der indtraadte en lille Vaabenstilstand til ud paa Aftenen. Johan skal have villet lade Tropperne afmarschere, men ingen Minister villet undertegne Ordren; Begjæringen til Jnsurgenterne om først at nedlægge deres Vaaben og nedrive Barrikaderne vilde disse ikke efterkomme, og Kampen begyndte derfor paany, men med Artilleri mod Barrikaderne, der nu efterhaanden bleve nedskudte, men dog paa mange Steder først haardnakket forsvarede, saa at Mange faldt paa begge Sider. Blandt de Faldne ere de preussiske Deputerede i Rigsforsamlingen Oberst Auerswald og Fyrst Lichnowsky; den Sidste døde først efter flere Timers Forløb, Jnsurgenterne havde mishandlet ham paa en oprørende Maade. Venstre havde allerede om Middagen forladt Paulskirken og flere Medlemmer af den skulle have været meget virsomme blandt Jnsurgenterne. Først langt ud paa Natten ophørte Kampen; 10,000 Soldater vare rykkede ind i Staden og forbleve om Natten leirede paa Gaden som Seirherrer. Endnu samme Aften blev Frankfurt af Rigsforstanderen erklæret i Beleiringstilstand og alle politiske Foreninger suspenderede. Næste Dag (d. 19de) var Staden "rolig, Barrikaderne bleve bortryddede og Parlamentet fortsatte sine Forhandlinger. Jmidlertid er ogsaa kommen Efterretning om, at i Rhinpreussen er den røde Republik proclameret i talrige Folkeforsamlinger fra Köln og omliggende Stæder, og i Berlin forestaaer ligeledes en alvorlig Kamp, da Kongen har erklæret, at Nationalforsamlingen herefter kun maa befatte sig med Grundloven og ikke interpellere Ministeriet. Jfølge senere Efterretninger ere endnu flere Tropper af alle Vaabenarter rykkede ind i Frankfurt, hvor det vrimlede af Østerrigere, Preussere, Hessere, Bairere og Würtembergere; Roligheden var fuldkommen gjenoprettet: der sammendrages 24,000 Mand for ogsaa at kunne sikkre Omegnen. Militairet skal have 72 Døde og 145 Saarede, Jnsurgenterne 35 Døde og 72 Saarede. De frankfurtske Borgere forholdt sig neutrale og meget saa indfandt sig paa Allarmpladsen, da Generalmarschen sloges den 18de. Hos flere Arrestanter skal Man have fundet Lister over Deputerede, der skulde dræbes, ifald Jnsurgenterne havde seiret. En streng Undersøgelse er anordnet. Parlamentet har i Mødet den 19de dennes antaget et Tillidsvotum for Ministeriet. Venstre var meget spagfærdig. J Preussen er sammensat følgende Ministerium. v. Pfuel Ministerpræsident og Krigsminister; Eichmann Jndenrigs- og midlertidig tillige Agerdyrkningsminister: v. Bonin Finants- og midlertidig tillige Handelsminister: Grev Dönhoff midlertidig Udenrigs- og Understatssekretair Müller midlertidig Justitsminister. Becke rath skal have trukket sig tilbage, fordi Kongen ikke vilde indrømme den tydske Jdee den Udstrækning, han forlangte. Medens Wrangel og Gouvernementet opfordre Soldaterne til ikke at høre paa Agitationer udenfra og alene at holde sig til Officererne, er i Berlin afholdt en stor Forsamling af Folk og Soldater for at aftale en Broderskabsfest. J Naumburg har været republikanske Bevægelser. Kongerne af Preussen og Hannover takke deres fra Schleswigholstein tilbagevendte Tropper for deres gode Tjenester. - Til Wien er en ny ungarsk Deputation ankommen med et Andragende til den østerrigske Nation, at afgive til Rigsdagen; Deputationen er ikke bleven modtaget, men den demokratiske Forening har bragt den et Fakkeltog. - Jellachich gjør vedvarende Fremgang i Ungarn, det Forunderligste er, at Ungarns Statholder, Erkehertug Stephan, Keiserens Fætter, har overtaget Kommanden over den ungarske Armee. Kan og vil han kæmpe mod Jellachich, der kun synes at udføre Keiserens befalinger, J Wien er stiftet en konstitutionel Forening, der har erklæret sig saavel mod Absolutisme som Republik, den tæller alt 24,000 Medlemmer. - Jfølge la Presse have Frankerig og Engelland protesteret mod Venedigs Blokade af Østerrig, der skal være begyndt, og denne Stat derimod sat en Kontraprotest. Den 15de var et fransk Linieskib og en Fregat ankomne for Triest. "Augsb. All. Zeit." vil vide, at Østerrig kun har antaget Mæglingen under den Betingelse, at den alene angaaer Østerrig og Sardinien, men ikke Keiserens italienske Undersaatter. Den 21 ds. udløber Vaabenstilstanden (det synes ikke at Efterretningen om dens Forlængelse bekræfter sig), og baade Østerrig og Sardinien ruste sig af alle Kræfter. Karl Albert skal iøvrigt være i den fortvivlede Stilling, at han for enhver Priis maa søge Krig med Østerrig, hvormeget han end hemmelig er tilbøielig til Fred og hader baade de franske og de italienske Republikanere; sluttes der Fred uden at Lombardiet befries, trues han med Revolution og Afsættelse i sit eget Land; ogsaa i Piemont og endnu mere i Genua bliver det republikanske Parti hver Dag dristigere. Kongen holder hyppige Mønstringer ved Alessandia, men seer ud som et Liig, da, foruden et gammelt Onde, en snigende Feber og de tunge Regjeringssorger tære paa hans Livskræfter. Den franske Alpearmee anslaaes til 65,000 Mand; dens Forposter staae ved den yderste Grændse. I Neapel huserer Pøbelen og raaber: "Leve Kongen, Ned med Konstitutionen!" - Jfølge "Courrier fr." har Keiser Nikolaus officielt anerkjendt den franske Republik. Nationalforsamlingen i Paris har antaget følgende Artikler i Grundloven; "Dødsstraffen er afskaffet i politiske Ting. Slaveriet i Kolonierne afskaffes. Enhver bekjender frit sin Religion og erholder af Staten lige Beskyttelse for Udøvelsen af sin Kultus." - Fra Bern skrives, at den østerrigske Udenrigsminister har udtalt sig bifaldende om den nye schweitzerske Forfatning. Hr. Raveaux har afgivet sine Kreditiver som Centralmagtens Gesandt i Bern. - Cholera er udbrudt i Grækenland. -