Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-08-08
Det hedder fra Jtalien: at den der udbrudte Revolution synes at være en Følge af en Plan, som i lang Tid har været aftalt; den er egentlig et Værk af de dannede Classer og af Armeen, den laveste Forkeklasse har hidindtil ikke taget nogen Deel deri og holder sig derfore roelig. – Det giver sig stedse tydeligere tilkiende, at den forefaldne Statsforandring i Neapel er et Værk af de Carbonaris Sect; overalt seer man dens Fahner vaie, som ere sorte, røde og blaae; den sorte Farve betegner det slukkede Kul, den røde det antændte Kul og den blaae den sig reisende Flamme. – Da paa Revolutions dagen den bekiendte Kanonicus Minichini reed i Spidsen for de bevæbnede Bønder ind i Hovedstaden, saa raabte den forsamlede Mængde uophørlig, ikke allene: leve Kongen, leve Constitutionen, men ogsaa: de Carbonaris leve! – Bønderne begynde nu at slaae sig fra Politiken og Hobeviis at begive sig fra Hovedstaden til deres Hjemsted. – Den Pavelige Runtius veed ogsaa godt at rette sig efter Politiken, thi da Hovedgaden Toledo blev illumineret den Aften, da Constitutionen blev proklameret, saa var hans Hotel prægtigt oplyst. Jmidlertid kan han dog umuelig være fornøiet med den nye Constitution, dersom det saaledes forholder sig, som der meldes i den Preussiske Statstidende, at den Neapolitanske Constitution er der forskiellig fra den Spanske, at den tilstaaer Folket en ubetinget Religions- og Trykkefrihed. – Som det hedder, vil Øen Sicilien ikke modtage den Spanske Constitution, men den forlanger en Parlamentarisk Statsforfatning, som nærmer sig til den Engelske, hvilken Kongen allerede gav Øen dengang da han forlagde Regieringens Sæde til Palermo. Sicilien vil aldeles ikke modtage Love af Neapel, men betragter sig i mange Henseender som et uafhængigt, og ikke med Neapel forbundet Land, omtrent i samme Forhold som Jrland staaer til Storbrittannien. Jmidlertid har dog en uroelig Aand viist sig blandt Tropperne i Neapel og allerede den 4de Julii havde Garnisonen i Palermo paasat den trefarvede Carbonariske Cocarde, hvoraf man slutter sig til en hemmelig Forbindelse imellem Militairen i hele Riget. Giæringen var steget saa høit i Palermo, at General=Directeuren Nafalli, som Regieringen havde sendt derhen, kom i Fare for at blive bortsendt eller fornærmet, hvilket bevægede Hertugen af Calabrien til snart at forlade Øen. Man veed ikke, om det er med Hensyn dertil, eller til en Flugt som Kongen har havt ifinde, at Roeret er aftaget paa alle Skibe i Havnen ved Neapel; men Kister med Guld og Sølv skulle være bragte i Land fra dem og indleverede i Banken. - Mange Rygter ere i Omløb om hvad der passerer i Jtalien, saaledes hedder det: at Paven er død; at en Revolution er udbrudt i Genua, at store Giæringer skulle herske i Overitalien, at mange Personer skulle være arresterede i Venedig, og at en stærk Militair=Bevægelse finder Sted i det sydlige Frankerige imod Grændserne af Jtalien, men denne Efterretning er befundet at være aldeeles ugrundet; det samme er maaskee ogsaa Tilfældet med de andre Rygter, dog er det upaatvivleligt, at der for nærværende Øieblik hersker store Giæringer i Jtalien. - Selv Murats ivrige Tilhænger Begani, som i 1815 forsvarede Fæstningen Gaeta i nogle Maaneder imod Kongen, og som hidindtil har været forviist, er bleven tilbagekaldt og indsat i sin forrige Værdighed. Rigsstatholderen har udnævnt en Commission for den offentlige Sikkerhed, som bestaaer af 5 Personer; desuden er mange nye Ministre og Embedsmænd blevne udnævnte. Rigsstatholderen har udstædt en varm Proclamation til Armeen. - General Pepe tiente i Aaret 1807 ved den franske Armee ved DanzigsBeleiring og udviste stor Tapperhed. Den nye Krigsminister General Carascossa var tilforn Kiøbmand, og er en Mand af bekiendt Tapperhed. Han er nu 55 Aar gammel. – De øvrige udvalgte Ministre og Medlemmer af Juntaen roses for deres Patriotisme, Jndsigter og Retskaffenhed.