Aarhuus Stifts-Tidende, 1846-09-21
Orlogsbriggen "St. Croix, der ankom fra Jsland i Torsdags, indtog i Fredags Munition, og er idag afgaaet til Kiel. Præsidenten i det slesvig-holsteen-lauenborgske Cancelli, Hs. Excellence Grev Reventlow Criminil, er, som bekjendt, efter Ansøgning i Naade entlediget fra denne Post, og 1ste Deputeret i Rentekammeret, Grev Carl Moltke til Nütschau (en fjern Beslægtet, saavidt os bekjendt, Næstsødskendebarn til Finantsministeren, Grev Wilhelm Moltke), udnævnt til hans Eftermand. Denne Afskedigelse kom noget uventet. Man var vel forberedt paa, at GrevCriminils) ikke vilde fungere som Commissarius i den slesvigske Stænderforsamling, og man har vel ogsaa mumlet Noget om, at han vilde gaae af som Præsident i Cancelliet; men det ansaaes dog som et løst, ubegrundet Rygte. Hvad der nu egentlig kan have bestemt Hs. Excellence til dette Andragende thi vi antage temmelig vist, at det er udgaaet fra ham selv – er vanskeligt at sige, men det har dog sin forklarlige Grund i den skjæve Stilling, hvori han er kommen til sine Slægtninge, Venner, Landsmænd, og til tidligere Anskuelser. J ældre Tider har nok Grev Criminil, ligesaalidt som de allerfleste Andre, været paa det Rene med Hertugdømmernes Forhold til Kongeriget; ved sin første politiske Optræden forholdt han sig derfor, som en god Diplomat, for det meste passiv, men i de senere Aar skal han have overbeviist sig om, at der ikke existerer nogen statsretlig Forbindelse mellem Hertugdømmerne, og som en klog Mand har han forudseet, at, saaledes som Forholdene have udviklet sig, vil Følgen deraf blive, at ogsaa den administrative Forbindelse efterhaanden vil blive løst, hvormeget man end krymper sig derimod; til dette Værk har han ikke villet række Haanden. Lægger man nu dertil, at Mødet i den sidste holsteenske Stæn*) Criminillerne ere af fransk Herkomst, men have giftet sig ind i den reventlowske Familie. derforsamling sikkert meget maa have afficeret en Mand af Grev Criminils fredelige, gemytlige Characteer, saa forekommer det os meget forklarligt, at det Ønske kan være opstaaet hos ham, at trække sig tilbage fra Stats tjenesten. Af sine Undergivne i Cancelliet var han almindelig elsket som en mild, godmodig, fordringsløs Foresat. Hans Eftermand, Grev C. Moltke, er en Mand paa omtrent halvthundrede Aar, med et klogt, livligt Ansigt og megen savoir vivre; han blev i en meget ung Alder Deputeret i Rentekammeret, og er bekjendt som en Mand med Hoved, Kundskaber og en energisk Villie, der ikke taaler mange Jndvendinger. Han er født i Hertugdømmerne, vi antage i Slesvig hvor Godset Nütschau ligger, men han skal ikke bekjende sig til den slesvig-holsteenske Lære. Til Præstdent i den slesvig-holsteenske Regjering er Amtmand i Hütten og Gottorff Amt, Kammerherre Scheel, udnævnt, og han skal ligeledes fungere som Commissarius i den slesvigske Stænderforsamling, et Hverv, der i og for sig ikke hører til de behagelige, og for ham vist vil blive endnu ubehageligere, da han ikke er personlig yndet af Slesvigholstenerne. Vil man troe deres Referater, skal han være en meget slem Mand; men netop det, at de ere saa vrede paa ham, turde være hans bedste Anbefaling. Jøvrigt give selv hans Modstandere ham det Vidnesbyrd, at han er en klog og bestemt Mand. Sex Regjeringsraader i den slesvig-holsteenske Regjering ere afskedigede, og andre udnævnte, blandt hvilke vi ville fremhæve, som et mærkeligt Avancement, Kammerherre Scheels Amtssecretair, Höpiner. Det er et pænt Spring fra Amtsfuldmægtig at blive Regjeringsraad. Han maa sikkert ikke være nogen Slesvigholstener. (L. F. Av.) Ved Landsoverrettens Dom af 25de Aug. 1845. blev Grovsmedmester Mikkelsen tilpligtet inden 8 Uger efter Dommens lovlige Forkyndelse, enten at tage Oline Frederikke Philipsen til Ægte, eller give hende en hæderlig Hjemgift efter hans Formue og uvillige Mænds Skjøn. Denne Dom gjorde naturligviis en Deel Opsigt, og man fortalte ifjor i Bladene, at Vielsen havde fundet Sted under Anvendelse af Lovens Tvang. Dette maa imidlertid dog ikke have været Tilfældet, da man nu seer, at Dommen har været appelleret til Høiesteret, ved hvilken Domstol Landsoverrettens Dom under 30te f. M. er kjendt ved Magt at stande. - Den gode Hr. Mikkelsen maa altsaa nu enten bide i det sure Æble thi suurt maa det ventelig smage ham, da han har kæmpet saa drabeligt for at blive fri for det – eller ogsaa give en hæderlig Hjemgift efter Formue og uvillige Mænds Skjøn. Sandsynligviis ville Parterne forenes om det sidste Alternativ, som det, der convenerer den Begge bedst. (L. F. Av.)