Berlingske Tidende, 1833-01-29
Det Skotske Folk har ved sine Parlamentsvalg beviist, at den har forstaaet at benytte Parlamentets Renselse. J det Hele er Resultatet fortræffeligt; Grev Grey er fuld af Glæde og Tillid. Hr. Manners Sutton, den forrige Speakker i Underhuset, vil, uagtet sin tidligere Afskeed, igjen bestige Præsidentstolen; om end hans politiske Anskuelser ere imod Reformen, saa er dog hans Gjenoptræden som Speaker en meget behagelig Begivenhed for alle Partier; den Paastand er ikke overdreven, at ingen nulevende Englænder kan sammenligne sig med Hr. Manners Sut ton, i Henseende til de Egenskaber, som udfordres hos en Speaker; han forener alle til denne vigtige Post, nødvendige Talenter og Dyder i høi Grad, Egenskaber, som ved et saa aldeles nyt sammensat Parlament er endnu nødvendigere end ellers. Man maa have seet denne Mand i Udøvelsen af sit Embeds Functioner, for at gjøre sig et Begreb om medfødt Værdighed; desuden har Underhusets Speaker i egentlig Forstand ingen politisk Jndflydelse, undtagen forsaavidt han som Parlaments medlem har een Stemme; han er i denne Henseende himmelvidt forskjellig fra andre Kamres Præsidenter, paa hvilke Ministeriet har meere eller mindre Jndflydelse, og som udnævnes af Monarchen efter en Valgliste. (Dette er nu ikke længere Tilfældet i Frankrige.) Det Brittiske Parlament kjender ikke noget til den Skik. Kongens Tilfredshed med Valget af en ny Speaker er kun en tom Formalitet; han er nødt til at antage Husets Valg. Fremstille Partiernes Kamp nogensinde et græsseligt, afskrækkende billede, saa er dette i nærværende Øjeblik Tilfældet i Jrland. Valgene til det ny Parlament have opluet Catholikernes og Protestanternes gjensidige Had, atter paa det heftigste ophidset den beherskede store Masse af irsk og de herskende Faa af engelsk Blod. Med Valgenes Tilendebringelse er Hadet ikke ophørt, den vildeste, blodtørstigste Hevngierrighed har, nu som før, sit fri Løb. - J Dublin ere Listerne paa samtlige Vælgere, tilligemed Navnene paa de Candidater, for hvilke de stemte, bekjendtgjorte, saaledes kjender man nu Enhvers politiske Anskuelser. Begge Partier "Repealers (Anti=Unionister) og Conservative true hinanden, at ophæve al Handel og Vandel med deres paa litiske Modstandere. Omtrent Tolv Hundrede Kjøbmænd og Kræmmere, der vare snilde nok til at forudsee dette, troede at være visse paa at beholde deres Kunder, dersom de aldeles ikke toge Deel i Valgene. Men Udfaldet skuffede deres Forventning; de paadroge sig nemlig herved begge Partiernes Fjendskab. Saadan er Tingenes Stilling i Hovedstaden. - Fra Provindserne ere Efterretningerne skrækkelige. Voldsomheder, Mord og Mordbrand høre til Dagens Orden. Fra gammen Tid har den Skik hersket i Jrland, at Almuen tog sig selv til Rette; denne Justits udøves nu af bevæbnede Bander, der om Natten drage gjennem Landet og betegne deres Vei med Blod og Brand. Disse Bander, der af et Særkjende, som de bære, kaldes Hvidfødder, (white feets), ere nu i fuldt Arbeide, og de fælske Grusomheder, de begaae, overgaae al Beskrivelse. Af bryde ind i en Mands Huus, der har stemt imod en Candidat Valg, som, formedelst sine demagogiske Grundsætninger, er Almuens Yndling, at trække en saadan Mand ud af sin Seng, myrde ham for hans Nærmestes Øine, eller at omringe Huset og give det, med Alt hvad deri er, til Priis for Luerne; - Alt dette er et Øjebliks Sag, Som en Følge af den afvexlende Agitation er Krigen imod Afgifterne til Jordegodsejerne begyndt netop paa samme Maade som forhen den, der yppedes af den catholske Landalmue mod de protestantiske Geistlige, ogsaa i hiin Anledning er det kommet til blodig Kamp imellem Landalmuen og Politiet.