Jyske Efterretninger, 1770-03-02
Oversættelse. af det i No. 7, indførte Latinske Vers fra samme Forfatter indsendt. Dag ey umadig op, ol Allernaadigst Konge! . At jeg blandt Hoben mig for Thronen bøyer ned, Som ønsker Lykke, og en Lovsang vil udsiunge, Tillad mig, at jeg og herved istemmer med Din høye Fødsels=Fest os giver Grund at qvæde, Vi, som Dit Folk, det Gud Dig haver underlagt, Vi med Geberder, Ord og Gierning os vil glæde. Ved at betænke, hvad Gud haver os tillagt. Gud, nemlig, gav os af den største Konge=Stamme En Konge, stor af Byrd, men allerstørst af Navn, SomSom er sin Herkomst lig, og hvoraf vi kan bramme, At Han er sammes Ziir, er stor af Navn og Gavn. Ol beste Konge, gid Dit Liv langvarigt blive, At det fremdrages til anseelig Alder maae, Tæl fleere Aar, end som de Høyeste, ved Live, Din Lykke og Dit Liv langt deres overgaae Om Sønberg Kirke i Refs=Herred og de Præster, derved have været Lærere siden Reformationen. Jenne Kirke er takt med Blye, og skal fordum være T kaldet St. Maria Kirke, den haver et Jaarn, hvis Gavle vende i Synder og Nør. Uden for Kirkedøren ligger en stor Graasteen, udhuggen i Form af en Bue, tilat sætte over en Dør. Over Kirkederen er en Steen, hvori er udhugget et Kors, og ved hver Side deraf en Drage. Af visse Gaarders Navne der i Sognet sees, at de Geistlige have der eyet meget i de Catholske Tider. En gammel Tradition siger, at Sønberg skal have sit Navn deraf, at en Herremand i Helleriis, navnlig Jngvor Ingvorsen, havde voldtaget Giøde Lovmandsens Søster, en Nonne, som heedte Frue Haufreed, og siden giftet sig med hende imod Broderens Villie, hvorfore denne med fleere søgte efter at hevne sig paa ham, og slaae ham ihiel; men da Jngvor flygtede med sin Hustrue til denne Kirke, forfulgte han dem, og skiød Jld paa Kirken, uagtet Præsten søgte at hindre og afbede det, Jngvor blev da indebrændt, og Kirken tillige opbrændt; men Fruen blev reddet af Broderen, som tog hende paa sit Glavind ud af Vinduet, da Blyet randt. Hun gik derpaa ned i en Dal, som ligger et par Bøsseskud Vesten for Kirken, og endnu kaldes deraf Qvinde=Dalen, hvor hun fødde en Søn, som hun efter hans Fader kaldte Jnqvor, denne hevnede siden i sit 15. Aar sin Faders Død, da han satte Jld paa Østergaard. hvor Giøde Lovmandsen med alle sine bleve indebrændte; Man har om denne Tildragelse den bekiendte Kæmpe=Vise, som begynder saaledes: Det Aar lokked han Frue Haufreed. Men om Sønborg heraf har sit Navn, er 20de er saa meget uvissere, som det fordum blev skrevet Synbyrky, 1382. Sunderberk 1405. Sundberk 1408. Sønhørigh. 1630. Til denne Kirke er Odbye Annexet, samme har sit Navn deraf, at det er den yderste Bye af Thye og ligger paa Landets Odde, og der er Synden for Seerup Bye i en Bakke ved Liimfjorden bleven en Sundheds Kilde opdaget 1716. af en Qvinde, Johanne Christensdatter, som længe havde været plaget af et ondt Flod, hvoraf og iblant andre en Frue paa Rostrup blev cureret, som til Erindring, derom gav en Lysekrone med 6 Arme til Kirken. J samme Sogn ligger det navnkundige Ottesund, hvis rette og ældste Navn, er uden Tvivl, Oddesund. Sogne Præsterne til disse Meenigheder have siden Reformationen været følgende: 1) Hr. Peder. = = = 2) Hr. Niels. = = = 3) Hr. Hans Lydichsen. J hans Tid har Jegindøelagt til Sønberg Kald, men for Vanskelighed at komme over Fiorden blev det siden skilt derfra, og gjort til et aparte Præstekald. 4) Hr. Jens Jacobsen Hobroe, døde 1571. 5) Hr. Christen Skive døde 1605. 6) Hr. Anders Nielsen Lugge døde 1657. var Præst der i 52 Aar. 2) Hr. Christen Christophersen Flade døde 1673. Præst der 16 Aar. 8) Hr. Knud Nielsen Skytte var Præst i 32 Aar, døde 1705. 9) Hr. Christen Thomesen Hee var fød i NeusllingePræstegaard, først Cappellan i Sæbye, siden Præst der i 25 Aar og Provst i Refs=Herred i 11 Aar, døde 1730. 10) Hr. Erik Christian Grave Hvas fød i Seerup Præstegaard, døde 1743. 11) Hr. Peder Wilse fød i Nyekiøbing, var førsk Collega i 17 Aar i Lemvigs Latinske Skole, blev derfra kaldet til disse Meenigheder i Aaret 1743. og lever endnu. (Fol Følgende er indleveret.) Ju pietas, cui prisca sides, cui mascula virtus, Culqve saalus hominum, cura laborqve fult, Cul dudum in Medicis clarum decus ipsa meddendeArs, non lingva loqvar, magna procarqve, dedit, WICIIMANNUS noster terras linqvebat & urbem, Summi scandebat regna beata Der. Urbis pars melior, vivum mirata, dolebat, VICHMANNO erskinco, slebat & ipsa SalusQviqve viri incolumem virtutem odere, malignos Sublatam er oculis qværere mox vides. Versiculos hosce Manibus BarIHOLDI WICIMA. Medici nuper & Physici Aal burgensis, sacros esse volut J. Gorrs Havn, Con Rector Aalburgens.