Aalborg Stiftstidende, 1842-12-07
Exam. jur. Worm: Det kan vel ikke nægtes, at Nationen følte sig skuffet ved at erfare, at Hans Majestæt, istedetfor at gaae ind paa Petitionen af 1840, har indskrænket sig til, ved den kgl. Commissarius at lade antyde et Grundrids, hvorefter stænderske Committeer skulle være at oprette. At disse ikke have fundet Sympathie hos Folket, er ofte udtalt, ligesom dette er vedkjendt i det af mig indgivne Andragende fra mine Vælgere, som indeholder en Protest imod de stænderske Committeer, idet de antage disse for skadelige og Stænderinstitutionen hæmmende, hvis de oprettes paa den af Regjeringen foreslaaede Maade. Dette har jeg ogsaa fundet bestyrket ved Commiteebetænkningen, til hvis Yttringer imod den kgl. Commissarii Meddelelse jeg ikke kan andet end henholde mig. Derhos maa jeg imidlertid ogsaa erklære, at jeg ved det Afslag, som Folket erholdt paa de i 1840 indgivne Petitioner og Stændernes Forening og en friere Udvikling af Samfundsforholdene, finder mig foranlediget til at gribe ethvert lovligt, om end nok saa ubetydeligt Middel, hvorved man kunde vente noget udrettet i den constitutionelle Retning. Saaledes som Committeen har fremsat sit Forslag, troer jeg, at Stændercommitteerne netop kunne virke i den af mig nævnte Retning, og da jeg tillige venter, at der skal tillægges dem Jndflydelse paa Finantsernes Bestyrelse, samt da de herefter kun skulle indføres provisorisk, troer jeg, at en saadan Jnstitution er det Bedste, som man fortiden er istand til at opnaae. Jeg tiltræder derfor Committeebetænkningen, dog med det Ønske, at Godseier Nyholms Yttring om en fri Constitution maa optages paa et passende Sted i denne. Jøvrigt skal jeg blot henstille til Committeen, om den ikke, idet den yttrer Haabet om, at der ikke vi blive fordret kgl. Approbation paa Valget af de Deelegerede, maatte finde Anledning til at udtale, at Opfyldelser, af dette Haab maa ansees for en ufravigelig betingelse for den nye Jnstitutions Jndførelse. J fornødent Faldmaa jeg i denne Henseende forbeholde mig et Amendement, Schou stemte for Committeens Betænkning og Wandborg derimod. Qvist stemte for provisorisk Jndførelse, af Stændercommitteer. Grønbeck stemte ogsaa for Committeforslaget. Wulff meente, at man først kan fælde en rigtig Dom over de stænderske Committeer, naar et Lovudkast forelægges. Fraraade de stænderske Committeers provisoriske Jndførelse vil Forsamlingen vel neppe, ei heller antage dem for Endemaalet for Nationens Ønsker, men snarere ansee dem som et Led i Skjæbnens Kjæde, der vil hæfte sig til det bestaaende og senere knytte sig til det Attraaende, til en friere Udvikling af Statsforholdene, og vil Hs. Majestæt i sin Viisdom vistnok finde Udvei til at føre sit Folk en lykkelig Fremtid imøde." Forøvrigt sluttede han sig til Commiteebetænkningen, saavelsom til de Flere, der have udtalt sig for en Tidsbestemmelse for Stændercommitteernes provisoriske Varighed. Kofter: Jeg maa i det Væsentlige tiltræde Committee betænkningen, men nærer dog en Betænkelighed, som jeg har dvælet med at fremføre, og som jeg nu maa frygte for er mindre velbegrundet, eftersom den ikke er bleven udtalt af nogen Anden. Det forekommer mig nemlig, at Committeerne ikkun bør være specielle for visse forud opgivne Øiemeed, naar Stændercommitteerne skulle behandle enkelte vigtige Sager, maatte Stænderne ved hvert Valg af Delegerede underrettes om, hvilke disse Sager vilde blive, for at derpaa ved Valget kunde tages Hensyn. Naar her i Forsamlingen vælges Medlemmer af Committeer, da vælger man ikke udelukkende dertil saadanne Mænd, som ere udmærkede ved Kundskaber eller Talenter, men ogsaa saadann, som efter deres tidligere Uddannelse maae antages at være meest inde i den Sag, hvorom der handles, og istand til herom at fremsætte en Anskuelse, som Forsamlingen kan tiltræde. Det Samme maatte vist være Tilfældet, naar Hs. Maj. ønsker at høre Stændercommitteernes Raad over saadanne Sager, som kunne angaae de vigtigste Statsforhold. Forsamlingen maa først vide, til hvilket Øiemeed den har at vælge sine Deelegerede, og først naar dette er givet, vil den med Ti id see hen til de Udvalgte. Det skulde glæde mig, dersom jeg ogsaa kunde see denne Betænkelighed hævet, da jeg saa saameget villigere kunde slutte mig til Committeebetænkningen i dens Heelhed. Jeg veed vel, at Committeerne ville blive at vælges til visse staaende Anliggender, som bestandig ere tilstede, saasom Finantsanliggenderne; men der vil ogsaa blive forelagt omvexlende Sager, der ikke igjen komme tilbage. Jeg har troet, at der maaskee kunde være en staaende Finantscommittee og specielle Committeer til andre Sager. Om denne min Anskuelse skulde kunne underordnes og optages i Committeens Forslag, maa jeg henstille. Jmidlertid maa jeg, idet jeg iøvrigt henholder mig til Committeen, navnlig hvad Forslaget angaaer, at det nye Jnstitut ialtfald kun skal være provisorisk, tillade mig at yttre, at jeg har tænkt mig et Amendement, omtrent af følgende Jndhold. At det maatte behage Hans Majestæt til Betænknings Afgivelse over sær vigtige, hele Staten eller flere Provindser vedkommende, og ialmindelighed ikke under Stændernes Ressort hørende, men hvergang for Forsamlingerne opgivne Anliggender, at befale Stænderne at udvælge Udskud af deres egen Midte, som i saadant Øiemeed have at træde i Virksomhed i en vis Periode af Tiden, indtil den næstpaafølgende Stænderforsamling sammentræder." Betzer erklærede at ville tiltræde Committeebetænkningen med det af Nyholm stillende Amendement, at efter visse Aars Forløb en fri Forfatning maa indtræde. "J modsat Fald – sagde han troer jeg Forsamlingen handlede rigtigst i, ganske at fraraade de stænderske Committeer, og derimod tilraade, at Hans Majestæt lod sammentræde en Commission bestaaende af saakyndige og fædrelandssindede Mænd, ligemange fra Holsteen, Slesvig, Østifterne og Jylland, hvis Bestemmelse maatte være at undersøge, hvorledes de uheldige Forhold, som for en Deel fjerne Hertugdømmene fra Kongeriget, samt andet, der staaer i Veien for Hans Majestæts landsfaderlige Hensigt at føre Jnstitutionen en friere Udvikling imøde", snarest kunne fjernes eller udjævnes. Paa denne Maade troer jeg, at Kongens Hensigt snarest og sikkrest naaes, og der behøves saaledes ingen Forandring i Stændernes nærværende Jndretning, forinden dette kan skee til det Bedre; jeg maa desaarsag forbeholde mig, om fornødent i denne Retning at stille et Amendement." Dalgas vilde kun tilføie, at de Fordeele og Goder, som han har ventet sig af Stændercommitteernes Jndførelse, ere blevne ham mindre klart, efterat den kgl. Commissarius har yttret Tvivl om at der iblandt de Delegerede skulde findes et tilstrækkeligt Antal Mænd med den Dygtighed, at de skulde være istand til at ordne Forholdenne mellem Statens forskjellige Deele. Jmidlertid opgiver han ugjerne den Tanke, at saadanne af Folket valgte Mænd, naar de bleve indviede i Statens Hemmeligheder, hvilket jo maatte skee, vilde være istand til at udfinde de Midler, som kunne føre os til det attraaede Maal. Med saadan Fortrøstning vil han slutte sig til det af Nyholm stillede Amendement, og, hvis dette antages, stemme for Committeebetænkningen. Jensen holdt sig til det afKøfter stillede Amendement. Commissarius forbeholdt sig de saa bemærkninger, han endnu kunde have at gjøre, i Anledning af hvad der er fremkommet under Forhandlingerne, til den endelige Behandling. Ogsaa den nye Eier af Heiselt i Vendsyssel, Hr. I. U. Pape, har gjort sit Godses Bønder til Selveiere og det endog paa de særdeles billige Vilkaar, at de aldeles ingen Udbetaling behøve at gjøre, ligesom de ogsaa have faaet deres Gaarde til billige Priser og nu ere løste fra det strænge Hoveri, der tidligere hvilede paa dem.