Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-06-26
Man skriver fra Maynz under 3die Mai, at siden Foraarets Begyndelse vare over 10,000 Mennesker, passerede ned af Rhinen, denne Stad forbie, forat gaae til Amerika, alle fra det sydlige Tydskland, det vestlige Frankerige og Schveits, og iblandt disse vare 235 würtembergske Separatister, eller Qvækere. Mangfoldige ere siden bortdragne heele Mai og Juni igiennem; mange ere ogsaa kiørte af Landeveiene, uden at have taget Farten ned ad Rhinen. Fra den 1ste til den 15de Mai, passerede saaledes atter 5,50, Udvandrede paa Rhinen, forbi Maints, paa Landeveiene ved Rhinen kan man ikke gjøre et Skridt uden at overtrygles af Fruentimmer og Børn; i Storhertugdømmet Baden, har i 14 Dage 4000 Landbeboere faaet Passer, til at reise ud af Landet, og i dette Aar ere fra dette Land allene 20,000 Mennesker vandrede ud, hvoraf 2000 til Polen, og Resten til Nordamerika, ogsaa fra tydsk Lothringen og Frankerigs østlige Provinser, vandre hele Skarer til Antverpen og de nederlandske Havne. Alle de Udvandrede som seile ned af Rhinen, begive sig til Holland, for der at søge Skibsleilighed til Amerika, men da denne enten ikke er strax at finde, eller da disse fattige Mennesker mangle Penge til at betale Overfarten, saa kom ne mange af dem i den største Nød, og de hollandske Søestæder blive opfyldte af forsultede og tiggende Mennesker. J Amsterdam har man været nødt til, at bygge Barakker til disse ulykkelige Mennesker, uden for Byens Porte, og deres Antal var voxet op til 30,000 Personer; man kan forestille sig hvor stor en Elendighed her fandt Sted; en fattig Dagleier fra Overrhinen, bragde 13 Børn med sig, og hans Kone nedkom paa Skibet med det 14de; den nederlandske Regiering har nu befalet, at ingen Udvandrende mere herefter modtages i Riget, naar de ikke bringe saa mange Penge med sig, at de kunne betale for deres Ophold og Fragten for Overfarten. Mange af disse Ulykkelige bleve nødte til at vende tilbage igien, og man fandt Mennesker paa Landeveiene døde af Sult, med Græs i Munden. Kommer ogsaa disse arme Mennesker til Amerika, saa maae de ogsaa der lide megen Nød; Overfarten skal betales, og de maae da leie sig bort paa haarde Vilkaar, og undertiden paa fleere Aar; Amerika kunde vel modtage heele Europas Folkemængde; men ikke paa eengang; der maae skee først en Deel Forberedelser, og Jndretninger dertil; og naar saa store Udvandringer skeer paa eengang, saa finder altid megen Elendighed Sted derved. Hvor meget Nordamerika tiltager ved saadanne uhyre Jndvandringer er let at begribe. Gandske nye Efterretninger over Holland, angive Fristaternes nærværende Folkemængde til 14 1/2 Million Mennesker, som vel ikke i sig selv er utroeligt, men dog afviger meget fra de Beregninger, man hidindtil har havt; men det kan være bygget paa en nye Folketælling. – Den nordamerikanske Regiering søger især at befordre Colonie=Anlæggene ved Missisippi Floden og ved den store Missouri Flod, som kommer langt indefra de vestlige Kyster af, og det af den vigtige politiske Bevæggrund, for at tage de uhyre vestlige Lande, som strække sig imod det store Verdens Hav, i Tide i Besiddelse, forinden Russerne fra Norden, og Mexicanerne fra Syden kunne faae Tid til at udbrede sig over dem, og for at kunde komme i Forbindelse med hiint umaalelige Verdens Hav, hvorpaa den Nordamerikanske Republiks Storhed i Fremtiden vil beroe. Derfore hører man ogsaa nu, at den amerikanske Regiering har Overdraget et Selskab af franske Udvandrede, hvortil høre de bekiendte: Laconal, Garnier de Saintes, Brødrene Lallemand, Generalerne Desnouettes, Clauzel og fleere, 200,000 Tønder Land ved Tinibechy i Districtet Missisippi, for 2 Dollars eller Specier pr. Tønde Land, saa at Summen først skal betales efter 14 Aars Forløb, og i den Tid være rentefrie, dog under den Betingelse, at de skulle indføre Viinavl, og Plantning af Olietræer paa disse Jorder. Over 300 udvandrede Franske, have allerede nedsat sig her, og her bliver et Tilflugtsted for de mangfoldige Elsassere og andre franske Udvandrende, som ovenfor ere omtalte. – Der fortælles ikke i Aar, saa meget som i Fior, at der vandre saa mange Mennesker ud fra England til Amerika, men da Nøden er saa overvættes i Fabrikstederne, saa kan der ingen Tvivl være paa, at jo mangfoldige forlade Landet. Det værste erat den meeste Nød hersker i disse Fabriksteder, og Manufactoristerne ere ikke godt skikkede til at ernære sig med Jordbrug. Meget tillokkende maae det forresten være for Englands Jndvaanere, at drage til Amerika, naar Cobbets Beregning er paalidelig, at i England maae der af hvert Menneske betales 10 Gange meere i Skat end Fristaterne, for at dække Renterne af Statsgielden. Det er forresten begribeligt, at den engelske Regiering søger at trække saa mange af sine udvandrende Jndvaanere som mueligt til sine nordamerikanske Colonier, og især til Ganada, som ogsaa idelig fremblomstre mere, og hvor store Pengesummer anvendes paa den indenlandske Skibsfart, paa Landeveiene o. s. v., til Landets store Opkomst.