Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1813-04-26
Som et hidhørende interessant Artstykke kan endnubetragtes den som Bilag til Hertugen af Bassands sidst meddeelte Deretning (S. 25556), hørende Skrivelse af den preussiske Generalmajor v. Krusemark, dateret Paris den 27 Marts, af følgende Hovedindhold: "De russiske Vaabens Fremskridt i Middelpunktet af Monarkiet tillade ikke længer Preussen at blive i Uvished. Paa den ene Side tilbyder Keiseren af Rusland, forenet ved personligt Venskabs Baand med Kongen, i dette Øieblik Preussen sine Armeers Bistand; paa den anden tildageviser Franzosernes Keiser vedvarende en Allieret, der har opofret sig for hans Sag, og holder det ikke engang Umagen værdt at erklære sig over Aarsagerne til sin Taushed. For lang Tid siden har Frankerig i alle Punkter brudt de Traktater, som knyttede det til Preussen. Efter den saa haarde som ydmygende Tilsiterfred behandledes Preussen, som et erobret Land under et tungt Jernaag. Tvertimod Traktaterne bleve de franske Hære i Landet; ved Bayonne-Traktaten skaltedes med Enkers og Faderløses Eiendom. Kongen sukkede over de uhyre Byrder, som nedtrykte hans Undersaatter; men han smigrede sig med ved Eftergivenhed og Opofrelser at betvinge det Had. hvis Virkninger han følte, uden at kjende dets Anledninger. Sine Grundsætninger tro og villig at opholde Natiionens Existen for enhver Priis, følte Kongen, da mørke Skyer trak op imellem Rusland og Frankerig, at han havde Alt at frygte af det sidste. Han opofrede da sin Tilbøielighed, og sluttede et Forbund med det. Men før endnu Efterretningen om denne Traktakunde være i Berlin, indrykkede franske Tropper i Pommern og Mark. Ængstede af Frankerigs truede Stilling, havde preussiske Agentere i Paris undertegnet Separat Konventioner om Storarmeens Proviantering paa meget trykkende Betingelser. Alligevel stadfæstede Kongen dem imod Forventning, for at skaane sit Folk for vilkaarlige Reqvisitioner. Men forgiæves, Medens Man forlangte de bestemte Forraad til Magasinerne, levede de franske Armeer paa Jndvaanernes Bekostning. Med Magt fratog man dem deres hellige Eiendom, og Preussen mistede ved disse Voldsomheder over 70,000 Heste og 20,000 Vogne. Alle disse Stod uagtet opfyldte Kongen tro sine Forbindtligheder; Frankerig besvarede stedse denne Hengivenhed kuns med nye Fordringer. Jmod den nye Konvention maatte Preussen vedblive at proviantere Fæstningerne Glo gau, Küstrin og Stettin. Pillau og Spandau bemestrede Franzoserne sig ved en Slags militærsk Overrumpling, Mod Slutningen af forrige Aar havde Preussen ei allene betalt sine Kontributioner, men dets Forskud beløb sig endog til 94 Millioner Livres. Enhver Erindring, herom blev besvaret med en foragtelig Taushed og strax paafølgende nye Fordring. Nye Tildragelser oplyste Preussen tilfulde om, hvad det havde at vente sig. Da Kongen faae sine Provindser deels befatte og deels truede af Fjenden, uden Haab om Bistand af Frankerigs Armeer, og desaarsag var nødt til at forstærke sine egne, behagede det Vicekongen at forbyde al Rekruteren i de af Franzoserne besatte Provindser, og at ingen Frivillige maatte afgaae til Breslau, - et Forbud, som udførtes paa det strængeste og uden engang at meddele Kongen det. En Handlemaade, som saa aabenbar nedbrød Souverainens Rettigheder vakte den dybeste Uvillie i Kongens og hans troe Undersaatters Hjerter. Nu fik Kommandanterne i Oderfæstningerne Ordre, tvertimod Keiserens Løvte, at proviantere sig med Magt i en Omkreds af 5 Mile, uden at man holdt det Umagen værdt at meddele Kongen denne Ordre. For at forbeholde sig et Fristed, og ikke sættes i den grusomme Nødvendighed at rømme sine egne Stater, meldte Kongen Keiser Napoleon, at han vilde anmode Ruslands Keiser om, at erkjende den Deel af Schlesiens Neutralitæt, som Frankerig havde erkjendt. Keiseren modsatte sig stolt dette Skridt, og værdigede ikke engang disse Forslag noget Svar. Kongens Beslutning kunde nu ikke længer blive tvivlsom J hele Aar havde han ofret Alt for sin politiske Existenz, som nu sattes paa Spil af Frankerig, der Intet gjorde for hans Beskyttelse. Kongen kan ikke tøve. Sine Grundsætninger og Pligter tro, forenerhansine Vaaben med Keiser Alexanders; han forandrer sit System, men ikke dets Formaal. Ved at bryde med Frankerig og forene sig med Rusland, haaber han, ved en ærefuld Fred eller Vaabnenes Magt igjen at erholde de eneste Gienstande for sine Ønsker, sit Folks Uafhængighed, de Velsignelser samme medfører, og sine Fædres Arvedeel, hvoraf det halve er ham frarevet. Han ønsker alvorlig an Tilstand, hvori en Traktat ikke længer er en blot Vaabenstilstand og hvori Magten beskytter Retfærdighed. Med Forhauselse har Europa længe seet en Nations Resignation, som ved sit glimrende Mod og ædle Standhaftighed havde erhvervet sig et udmærket Navn i Historiens Aarbøger. Ledet af de helligste Bevæggrunde findes Jngen iblandt os, som jo er berede at ofre Liv og Plod og Alt for Konge, Fædreland og Europas Uafhængighed." Til Slutning forlanger Hr. Krusemark Reisepas for Fyrst Hasfeldt og det hele Gesandtskabspersonale. Ogsaa vort fredelskende Danien hvis ædle Regjering, stedse i Gierningen hyldede den skjønne Stats-Maxime: ci at spilde en Draabe af sine Undersaatters Blod for fremmede Erobringer, trues atter med at vorde indviklet i nye Stridigheder, som det, stolende paa Gud og sin retfærdige Sag, relig vil gaae imøde. J Statstidenden læses herom følgende officielle Anmeldelse : Kjøbenhavn den 23 April. - Det svenske Hof har fundet for got at tilbagekalde sammes Charge d'Affaires, som nylig var bleven af samme ansat ved Hs. Majestæts Hof. Den Kongl. Charge d'Affaires ved det svenske Hof kommer derfor ogsaa hid tilbage fra Stock holm. - Omendskjønt saaledes den sædvanlige Vei til at besørge Nationernes Anliggender paa, ikke længer staaer aaben imellem de respective Kgl. danske og svenske Ministerier, saa kunde dog ministerielle Meddelelser ved Brevvexling endnu finde Sted. -