Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-10-30
Jndenlandske Efterretninger. Af Dr. og Prof. Vedel Simonsens interessante Skrift: Borgruinerne, er nu udkommen andet Hefte, indeholdende Kongeborgene Gamborg, og Hingsavl i Fyen. Dette Hefte aabnes med en almindelig Jndledning, indeholdende en historisk Skildring af Danske Slottes og Ridderborges Oprindelse, Tilvext og Undergang. Denne Jndledning er udarbeidet med saa utrættelig Flid og ualmindelig Lærdom, at den fædrenelandske Histories Muse kan ønske sig til Lykke med denne sin trofaste Dyrker. Naar Forf. i den med saa megen patriotisk Varme skrevne Fortale siger: at han, for at følge Clios Vink, har givet Slip paa et sorgfrit Liv, et rigeligt Udkomme og et glimrende Haab, saa kan han være forvisset om, at oplyste Medborgeres Høiagtelse og Taknemmelighed vilblive Lønnen for hans værdige Bestræbelse. - Jndledningen søger Forf. at godtgjøre, at Navnene paa Nordens ældste Herresæder forudsætte alle Begrebet om Tryghed, Fasthed og Værn. De kaldtes i de ældste Tider Hoffer eller Gaarde. Det første betegnede et indhegnet eller omgjærdet Sted, og vedligeholdes endnu i Benævnelserne HoffHovborg, Hoffgaard; det sidste af Gard (et indhegnet og ved sit Hegn betrygget Sted), f. Ex. Asgard, Miklegard &c. Derfra de saakaldte Kongsgaarde, f. Ex. Skiveegaard, Kjøgegaard &c. Garde, den Kongelige Livvagt eller Kongens Huuskarle og Gaardsvende, nedstammer herfra. Ogsaa Huse, af hylia og hydda (skjule, bevare, var almindelig i Middelalderen, f. Ex. Hammerhuus, Axelhuus a., hvilket Udtryk har vedligeholdt sig i Ordet Kongehuus. Borge kaldtes disse Boliger, fordi de var Borgen for Jndsidderens Sikkerhed, og Slotte, fordi de, som en Laas, indsluttede Besætningen og udelukkede Fienden; Fæstninger, fordi de vare faste eller befæstede. (Anmelderen troer, at Ordet Fæstning snarere er af samme Betydning som Borg, det vil sige, Løvte om Sikkerhed. Man siger: Haandfæstning, hvilket Udtryk kommer af Haand og fæste (love og indgaae, see: K. Anchers jurid. Skrifter, T. I. S. 618.). Deres poetiske Navne: Ringe, Orme og Drager skulle have Hensyn til Datidens befæstningsværks=Former. Midbelalderens Digtere kaldte dem: Brattenborg, Holen Hald, Birtingsborg og Troiborg, for at betegne deres bratte, høie, faste og trygge Beliggenhed. Med den forandrede Tactik og Angrebsmaade afvexlede ogsaa Borgenes Bygningsmaade. J Begyndelsen udmærkede de sig blot ved en stærkere Væg, en solidere Bygningsmaade og en fastere Structur fra Folkets øvrige Vaaningssteder. Horizontalt paa hinanden sammenføiede Tømmerstokke eller Bjælker, og over dem et Tag af Næver eller Bark, udgjorde selv den ypperste Kongsborgs Bygning. Men efterhaanden forandrede Tingene sig, og Gaarden maatte omgives med Grave og Volde, som kaldtes Drager og Slanger. Da Landet bleve kristner maatte Gravene gjøres beedere og Vol denne høiere, og omsider Borgene forvandles til virkelige Fæstninger. Af Drottesæder og Kongsgaarde, det ældste Slags, vare allerede tidligere en ikke ubetydelig Mængde i Danmark, f. Ex. Asgard, Asborg (Aborre) og Odinsborg i Fyen &c. Vel lærer Historien, at Odin ikke blot indførte Tømmerbygningen, men ogsaa befæstningskonsten i vort Norden, men med nogenlunde Vished kan man først ansætte de egentlige faste og stadige Boligers Alder, da Kongenavnet og Kongeværdigheden indførtes der. De tidligst anlagte Steder vare snarere Offerpladse eller Blothuse end Høvdingssæder. Fra hiin Tidspunct af tiltog derimod de saakaldte Kongsgaardes Tal betydeligen, da enhver Provinds havde sin egen Overkonge (Thiod= eller Stoel-Konge, hvert Syssel sin Underkonge, Syssel eller Fylkekonge) under hvilke igjen stode Hærkonger og Søkonger, hvilke atter vare enten Øekonger eller Næssekonger. Alle disse have deres Boliger og Kongsgaarde i Mængde. J det 5te Aarhundrede skal Kong Ali have overvundet 70 saadanne Konger, og i det 6te fulgte 30 Kong Frode paa et Feldttog, efter hvilket 170 underkastede sig hans Scepter. Hogne og Hedin gjorde sig i det 7de Aarh. 40 Konger, skatskyldige, og i det 8de fulgte 15 Harald Hildetand i Striden, Kong Ring beherskede i samme Aarh. en heel Snees Konger i Danmark. Forf. antager, at Overkongen boede hvor Provindsens fælles Offersted var eller i det mindste i Egnen deraf, da Althinget holdtes der. Den i Bleking har, efter al Rimelighed, havt sin Bopæl ved det nuvæværende Høiby, den i Sjælland paa Lethra (Leiregaard), den i Fyen paa Odinsøe eller Næsbyhovedden i Nordjylland paa Viborg, og den i Sydjylland ved Schlesvig. Fremdeles havde enkelte Overkonger deres Lystslotte, som tjente dem til Natte hold og Herberge paa deres Reiser i Syslerne, f.Ex. Skjoldnæsholm, hvor Kong Skjold skal have resideret. Herfra gaaer Forf. over til Underkongernes, Hærkongernes &c. Boliger, og søger overalt at oplyse dette mørke Æmne, som hidtil af saa saa er bleven undersøgt, med Historiens Fakkel, og at oprødde en Mark, som desværre saa længe har ligget brak. (Sluttes i næste No.)