Ribe Stifts Adresseaviser, 1804-05-28
I Viborger Samler læses følgende: Efter et virksomt Liv, efter en Appetit der ofte gjorde Jndgreb i Eiendomsretten og efter en Pillegrimsgang af noget over 2 Aar, adskilt fra Familien og ganske blottet for Venner, er da den berygtede og fra Elven til Vardøehuus omtalte Ulv i Viborg Krat gaaet al Kiøbs Gang. Bonden Niels Agerskov førte denne Tyrans Liig hertil i Torsdag og han er baade den og følgende Dag beseet og befølt af nogle hundrede Menneskeer, der da nu have endt deres mangehaande Tvivl om dette saa ofte omtalte Dyr. Da Samlerens Redaktør har været eet af de mange Øienvidner, er det ham kiert at kunne offentlig berette dens udvortes Form; thi dens indvortes Sindeelag er Egnen alt for tydelig bekiendt og N. Agerskov har blandt andre Skadelidte mistet under hans Ophold her i Krattet: 8 Faar og Geeder, en Stud i 3die Aar og et Stykke Kiød af Laaret af en Koe, der dog blev lægt og lever. J Fior rev han 2 Køer ihiel paa Viborg Mark, der altid vare 500 Rdlr. værd, og fra enkelte Omegnens Beboere har han nu og da ranet baade Ungqvæg, Faar, Sviin og dræbt Hunde. Det er en Han=Ulv med følgende Kiendemærker: Farven lys guulbrun med iblandet sortegraat paa Haarspidsene, Bugen mere graa, sort Stribe langs af Ryggen, Hovedet mørkebruunt; lang haarrlig og meest fore Hale med brusende Haar som Rævens, fem korte stærke Hundekløer, hvoraf den ene sidder høiere oppe paa Benet, under Foden fem sorte Baller eller Tæer, bred Pande, smaa skævestaaende Øine, lodretstaaende mod Enden spidse, 6 1/2 Tomme lange Øren (der have Huulheden vendt foran og ei syne saa lange, da Kiævens og Halsens Haar ere lange og brusende) spids Snude, Kæf ten forsynet foruden stærke trekantede tetstaaende Kindtænder med 4 i Over= og Underkæbens Udside siddende lange fladrunde mesten svidse og paa hinanden passende Hugtænder; mellem disse 4 lange sidde i Overkiæben 6 og i Underkiæben 6 nærsiddende, lige lange, korte meere flade Fortænder, paa Siden af den viide Kæft nogle Kuurhaar; Halsen tyk, meget haarriig; Brystet bredt, og stærkt, kraftfulde Been, tynd Mave, store udstaaende Sidebeen, lange magre senede Baglaar, dens Længde, Halen uberegnet, var i død Tilstand 1 Alen 22. Tommer, Høiden regnet fra Ryggen over Forboven 1 Alen 8 Tommer, (levende har han synet meget høiere naar Hald, Hoved og Ører regnes hertil, Skabningen. ligner forresten en stor dansk Hunds og Hovedet Spitsernes. Uagtet man har tillagt ham saa godt et Spisekammer, var han dog maver efter Ulvenaturen; den maae man og tilskrive en modbydelig suur og stram Lugt, der og skal volde Hundenes Frygt for ham. Denne med Sandheden overeenstemmende Beskrivelse, har jeg troet nødvendig, deels for deres Skyld der ere Naturkyndige, deels for den overtrotske Hob, der omformede den til en Varulv (Diævel i Ulvefigur der ei kan dræbes) eller som alt for undertroiske lode den blive en Hynne, Satire eller opdigtet Fabel. Hvorfra den er kommet, er ikke udfundet (sin Historie fik den ikke Tid til selv at skrive) men rimeligst er det, at den fra Tydskland har sneget sig igiennem Holsteen herhid. De sidste Ulve her i Jylland bleve - saavidt jeg veed - skudte i Thiele Skov ved Viborg, for omtrent 26 Aar. siden. Endelig er det værd at erindre, at man i Frankrig for en 35 Aar siden var saa ildeplaget i Provindsen Gevandan af en saa glubsk Ulv, at man og antog den for en Hyæne og fortalte underlige Fabler om den. Kongens Livkarl Antoine fangede den omsider. Som Almuens Ven ønsker Anmelderen, at denne Bekiendtgiørelse maatte komme til Almuens Kundskab, og advare den imod alt for gjerne at troe Varalve og slige opdigtede flaae Historier, som dette Dyr gav Anledning til; og derimod, med den Mennesket egne Klogskab, Overlæg og Kraft, opmuntre til at oplede og fælde slige Skrækkebilleder.