Berlingske Tidende, 1834-02-26
Udenlandske Efterretninger. Savoyen. Courier de Lyon melder Følgende om Begivenhederne i Savoyen. - Complottet var allerede længe hemmeligen spundet; dets Forgreninger strækkede sig til Genua, Chambery, Alerandrig, Grenoble og Lyon. Genf var Middelpunktet for Sammensværgelsen. Jøvrigt var ingen Eenhed i Planen, ingen Enighed imellem de Mænd, som toge Deel deri; tilfældige Omstændigheder fremskyndte Complottets Udbrud, Hovedaarsagen, at det udbrød tidligere var unægtelig den Kundskab man havde faaet om den Schweizerske Regjerings Beslutning, at modsætte sig Flygtningenes Gjennemmarsch paa det Sardiniske Territorium. - General Ramorino, der overtog Expeditionens Bestyrelse, blev skuffet, han regnede paa at et talrigt Corps af Sardiniske Jnsurgenter, Franske og Sweizerske Hjelpetroppers Medvirkning, – men denne udeblev Man havde indbildt sig at Eet Hundrede Polakkers Nærværelse paa Sardinisk Grund var tilstrækkeligt til at opvække en almindelig Jnsurrection og antænde Oprørslen; paa en bestemt Dag skulle Alle i Aine, Jsere- og Rhone-Departementerne adspredte Flygtninge samles paa et af ham betegnet Punkt. De Fleste vare underrettede om den Bevægelse, som man pønsede paa Den 30te og 31te Januar forlyde Mange af dem deres Boepæl og begave sig paa Veien til Genf. Til Trøds for dette For søgs i Dinefaldende Afsindighed stolede Republikanerne i Lyon paa, at det skulde lykkes. Ramorino skulde, efter deres Jndbildning, erobre Savoyen med nogle Hundrede sletbevæbnede og endnu slettere disciplinerede Mand, Man havde bebudet ham Hjelpetropper, men end ikke een Eneste af Annemasses eller BillegrandsBeboere traadte under hans Fane. To Partier tilbøde sig; men begge aabnede kun ringe Udsigt til et heldigt Udfald. Enten maatte Colonnen overrumple Byen Thonon, der ikkun blev bevogtet af 200 Mand Tropper, eller angribe et Compagnie Dragoner, som man havde bemærket i Byens Nærhed, og tilintetgjøre dette, inden det blev til Kjernen i et lidet Armeecorps. Jkkun ubetydelige Sardiniske Peloions kunde gjøre Colonnen Modstand; selv disse kunde den adsprede og sætte sig i Besiddelse af en beqvem Position; men, saalænge den ikke blev understyttet af Landboerne, kunde den ikke foretage Noget. Ramorino gjorde sin Skare opmærksom herpaa; men hans Antoritet blev forhaanet; han talede om Hindringer og nu anklagede man ham for Forræderie. Paa Bestemmelserne fulgte Trudsler; hans Liv var i Fare, en Rasende sat ham sin Pistol for Brystet; det lykkes ham at flygte ind i et Huus tæt ved Grændsen; han blev forfulgt, og vilde forsvare sig, men al Modstand, var unyttig, og, for at undgaae sin Vaabenbroders, GeneralGielguds, sørgelige Skjebne, sprang han ud af Vinduet og frelste sit Liv med Flugten ind paa det Schweizerske Territorium. Flygtningenes Jnvasion i Savoyen havde intet videre Resultat, end et Frihedstræes Plantning, som strax blev omhugget, to Toldembedsmænds og en Kongelig Carabiniers Død, tre Toldbureaners Erobring og de deri værende Papirers Obelæggelse. Ramorino er paa Flugten og hans Tropper adspredte sig, før de havde vexlet et Geværskud med Fienden; Tyve Pirmontesiske Soldater adsplittede hele Colonnen. Jkke paa en eneste Plet af det Piemontesiske Territorium viste sig blandt Landboerne Spor af Tilbøielighed til at gjøre Opstand; og dette skulde jo dog være Hovedsagen. Jkkun Smuglerne have vundet ved denne Historie, man paastaaer, at de deraf have draget uhyre Fordeele.