JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
P. H. Schumacher, der havde faaet Kommando over en Transport Kolonister ombord paa Skibet Georg Frederik, ført af Capitain Rosilius, begav sig den 27 Juni 1824 ombord. Her fandt han fem Officierer, en Læge, 399 Mand (Militære, Haandværkere, Kolonister), 32 Fruentimre, 41 Børn, 20 Mand Skibs=Eqvipage. De fleste havde af Major Schæffer faaet Løfte om at erholde Landstykker, eller at blive ansatte i de brasiliske Fabriker. Andre vare afgivne fra Landarbeidshusene i Gustrow og Rostok, efter Underhandling med Greve Osten-Sacken, som befuldmægtiget for det meklenborg sverinske Ridderskab. (Sildigere skete nye Transporter.) Med Gensdarmer bleve disse formedelst Lediggang eller Drukkenskab Jndspærrede afleverede ombord. Grove Excesser forefaldt ikke. Agterdelen af Skibet var for de givte Familier, de store Rum i Lasten for de unge Mennesker, den forreste Deel for de Syge. Skibet var rigelig forsynet med Provision, og denne af god Beskaffenhed. En tredie Deel af Passagererne maatte være Matroserne til Hjelp, og Reenlighed blev ved en god Disciplin overholdt. Klokken otte om Aftenen maatte alle begive sig til Sengs. Den 30 Juli kunde Skibet først stikke i Søen, og d. 17 Aug. naae Cap finis terræ. Den 31 Aug. paa hin Side Vendekredsen steeg Heden, og Skibet havde nu de første Døde. Nu viste sig Børnekopper. Vinden var ofte ugunstig, men der herskede dog ingen Vindstille. Den 26 Septbr. passerede Skibet Linien; 11 Oct, laae det i Rio Janeiro's Havn, og der erfarede Mandskabet, at Capitain Kiesewetter paa det, for kort Tid siden med Passagerer ankomne Skib Germania, havde ladet skyde 8 Oprørere. Kolonisationernes Jn spektør Miranda blev roest som en menneske kjerlig Mand, men man beklagede, at hans Virksomheds Kreds var saa trang. Alt det ankomne unge Mandskab blev indrulleret som Militær, og alle de som vare dertil uduelige, bleve førte langt ind i det Jndre af Landet, og der gav man dem 8 Schill. Hamb. Cour. daglige Underholdnings penge; men iøvrigt maatte de ganske sørge for sig selv. Qvæg og Agerdyrkningsredskaber havde vel Major Schæfer lovet Kolonisterne; men de erholdt Intet. De kunde derfor ikke behørigen bearbeide Jorden, vare ved Mangel paa Kjøretøj satte uden for Forbindelse med andre Kolonier, og desuden alt for fjernede fra Kysten til at kunne blive af med deres Productions Overskud, og for billige Priser erholde Nødvendigheder. Ligeledes gik det i de øvrige Kolonier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
J Ny-Friburg lod Keiseren, medens Forfatteren opholdt sig der, 50 unge Mennesker udtage til Krigstjeneste, saasom han trængte mere til Soldater end til Kolonister. De Militære ere meget utilfredse. Forfatteren erholdt Kommando over en Bataillon, men han vilde ikke i Brasilien tjene med Franske og Jtalienere, som formedelst politiske og Criminalforseelser vare forjagede af deres Fædreneland, og til at opretholde deres nuværende Existenz understøttede alle haarde Forholdsregler mod det tydske Militær, og desuden bedrog dem ved deres ringe Solds Betaling. Disse tydske Tropper udgjorde fire Batailloner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
En Secondlieutenant havde 22 Speciesdaler i Maanedsgage, en Overlieutenant 27, Kapitænen 35. Middagsmad koster Lieutenanten meere end af hans Lønning. Som Gratification til Eqvipering erholde Officererne 80 Spec., men den koster dem 100. - Forgiæves besværede Forfatteren sig hos Krigsministeren over den capitulationsstridige Behandling der blev viist de Militære; han blev anseet mistænkelig, heftet, afskediget. Hans Efterfølger, en Jtaliener, be stial sine Undergivne, og da de truede med at myrde ham, greb han til Flugten. Med Møje erholdt Forfatteren, der var angivet som mistænkt for at hylde republikanske Grundsætninger, at blive sendt tilbage til Hamburg i Aaret Jngen Nation nyder der saa megen Beskyttelse som den engelske, hvis Konsul har vidst at udvirke, at hans Landsmænd ikke, hvad der skeer med Mennesker af andre Nationer, blive pressede som Matroser i Keiserlig Tjeneste. Ogsaa har den preussiske Konsul megen Agtelse hos Regjeringen. Det er vist, at en fremmed Haandværker, naar han kun kunde være sikker for ej at tages til Militærtjeneste, skulde i Rio befinde sig meget vel. Keiserinden vil gjerne vise sine Landsmænd Bistand; men hun har ingen Jndflydelse. Justitien er ganske vilkaarlig, og i Forterne (ikke i Stæderne) ere indspærrede 2000 Fanger. Enhver Beskyldning kan bringe den retskafneste Mand i Fængsel. Jndvaanernes Antal er 4 Millioner, og næsten den hele Befolkning lever kun langs Kysterne. J det Jndre af Landet feile Veie og Forbindelser. Regjeringen har ogsaa sendt tydske Tropper til Monte vide. I Hovedstaden Rio ligge ikkun Depots. 6 Batailloner Milits, næsten lutter Portugisere, forsyne Tjenesten. Pernambue har en Bataillon, tydske Jægere til Besætning. I Asplatina ere Jndvaanerne for det meste antibrasiliansk stemte, og da de ere af spansk Herkomst, mere stemte for Buenos=Ayres. Denne Republik har flere og mere disciplinerede Tropper, og betaler dem bedre end Brasilien. - Sydbrasiliens ved Hav vindene afkjølede Klima er sundt. Den største Hede har December, Jan. og Febr. Slaverne blive meget menneskeligt behandlede, og naar de vise Troskab, da blive Negrene anseete som Lemmer af Familien.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
Guitarre spilles her af alle. Selv Keiseren spiller det, medens han giver Fremmede Audience.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
For begge Kjøns Skole-Underviisning er slet sørget. Blandt Udlændinger ere de Franske de der nyde hos de Jndfødte mindst Agtelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
Naar man kjøber i det Smaa er Kaffe i Rio og i Hamborg lige dyrt; Theen er dyrere i Rio. Brasilianernes Hovednæringsmiddel er Maniocroden. Alle Vestindiens tropiske Frugter modnes vel i Rio, men mindre got. Viin modnes i Brasilien, men Vinavlen kunde ej have Fremgang, da Regjeringen lod de unge Viindyrkere, i Nye-Freyburg udtage til Soldater. Portviin er ringe i Priis. Almuen drikker et af Sukkerdestilleret Brændevin af meget modbydelig Lugt. Guld udvirkes ved Vaskning, ikke i Berg værker. Papirpenge og Kobber er næsten det eneste man i Rio seer i Omløb; i Nordbrasilien, seer man Sølv. Alle engelske Fabrikater faaes til billige Priser. Den østerrigske Keiser har befalet, at af alle de ved østerrigske Naturforskere i Brasilien samlede Naturalier, for i Wien i brasilianske Samlinger ere opstillede, skulle de nye og sjeldne Gjenstande bekjendtgjøres til almindelig Nytte for Videnskaberne. Begyndelsen bliver gjort med den botaniske Samling, og Dr. Pohl, en af de naturforskende Reisende, som hørte til den videnskabelige Expedition der fra Østerrige har været udsendt, er udnævnt til Redaktør derfor, Sachsen hører til de Lande, som ved Kultur, Opfindelser, Beboernes Driftighed &c. udmærke sig. Uagtet dets indskrænkede Areal af kun 280 Qvadratmile, støder man der paa Meget, der virkeligen er høist mærkeligt. Det er et Bjergland af Granit, Sandsteen og Basalt; og har forskjellige høie Bjerge, 40 Floder og smaae Floder, herlige Egne, saasom det sachsiske Sveits, og forskjellige skjønne Puncter i den erzgebirgske og vogtlandske Kreds, 30 Mineral kilder, ypperlig Qvæg- og Biavl, Frugttræer og Viin-Kultur, udmærket Agerbrug, Overflod paa Bjergproducter, Ædelstene. Dets Befolkning er, naar Nederlandene undtages, stærkere end noget andet Lands. 1,299000 Mennesker i 143 Stæder, og 3270 Flækker og Byer, blandt hvilke Ebersbach i Overlausitz vel er den største, med 700 Huse og 5000 Jndvaanere. I Erzgebirge og Overlausits har Riget mange gode Fabriker. Universitetet i Leipzig blev anlagt 1409, Land- og Fyrste-Skolerne i Meissen og Grimma i det 16de Aarhundrede, og det var i det 17de Aarhundrede, at Leipzig, som Middelpunkt for den tydske Boghandel, fik en nye Mærkelighed. Af Statens Jndvaanere er en femte Deel Katholiker. Et af de nyeste og bedste Skrifter, som giver en sammentrængt Oversigt over Staten, og paalidelige Efterretninger er: Vaterlandskunde for Bürgerschulen des Königreichs Sachsen, von Carl August Engelhardt, Kriegskammer, u. Archiv-Secretair &c., 3te verb. Aufl. Dresden 1825. 8. rec. i Erg. Bl. 3. Jen. Litter. Zeit. 1826, No. 25.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
Den af de tydske Stater, om hvis Militærforfatning man har de nøiagtigste Underretninger trykte, er uden Tvivl den Würtembergske. Der er nemlig udkommet i Ulm en Würtembergischer Militaralmanach. Herausgegeben von F. v. Fromm, Oberlieutenant und Brigade-Adjutant. Mit Abbild. 1825. 8. Man læser her om Armeens Organisation, og Styrke, Udskrivning, Befoldning og Forpleining, Disciplinarmidler og Straffe, Enkekasse &c. &c. (Jen. allg. Litt. Zeit. Apr. 76.) En berømt Bønnebog, som har tilhørt Dronning Maria af Medecis, er efter mange Omvandringer endeligen kommen til St. Petersborg, Denne Bog har baade en historisk og konstig Værd. Den indeholder paa 16 fine Pergamentblade Psalmerne, og flere Bønner i det latinske Sprog, er i Octavformat, og indbunden i rød Fløiel, Skriften er i det mindste 400 Aar gammel. Den indeholder 53 større, med beundringsværdig Kunst udførte, Malerier, som man siger af den berømte Maler Hemmelind (1450). Dronningen har formodentlig kjøbt dette kostelige Værk i Bryssel, hvor hun i Aaret 1643 døde. De smaa Forziringer hvormed den er prydet næsten paa hver Side, ere af de mangfoldigste og skjønneste Slags, som man nogensinde har seet af den Art. (Pol. Journ.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
Af de fra Frankrig forjagede Regicider ere nu kun faa tilbage i Live. Blandt dem hører Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
den berømte Merlin fra Duay, den meest udmærkede blandt franske Retslærde. Efter den franske Regjerings Forlangende maatte han og forlade Nederlandene. Han tog den Beslutning, at søge, med sin Søn, General Merlin, sin Tilflugt i de nordamericanske Fristater, og de begave sig derfor paa Skibet Allice, som gik under Seil fra Antwerpen til New-York. J en Storm, som efter 8 Dages Vindstille pludseligen opstod, strandede Skibet paa Sandbankerne for Vissingen, og det var under de største Farer næppe de Reisende undgik Døden. Merlin kom med sin Søn tilbage til Brüssel. Paa nye gjentoges Paastande om deres Forjagelse fra Nederlandene. Men den ædelmodige Monark gav det skjønne og hjertelige Svar: "Stormen har bragt ham tilbage. Jeg vil ikke være grummere end Stormen; han leve da i vore Loves Beskyttelse. (ibid.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-22
Kjøbenhavns Børs den 21 Juli 1826. Hamburg 2 M.a vista 229 Species 229 Specier solgtes til 13 Rbmk. 12 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier. 173 174 Rbd. Sedl. Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 523,58 Rbs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) 821825 Rbd. Sedl. Dito Dito. 215,72 i Banco Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 101 - Rbd. r. S. Dito Dito. 116 1/2 116 Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. 90,91 Rbd. r. S. Renter pr. 6 Januar 6 pC. norsk Laan, 103 1/2 - i Banco. ved Hambro & Søn. 89 1/2 90 i Banco. 4 pC. Dito nye..... i Sedler. Asiatiske Actier...... 3 pC. nye danske Oblig. 541 54 3/4 L. Sterl. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Trykt i L. J. Jacobsens Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Nyeste Skilderie af Kjøenhavn. Homoomsom Treogtyvende Aargang. No. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Om Nationalbankens Obligationer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Det maa glæde enhver, som interesserer sig for Danmarks Bank og Pengevæsen, at lægge Mærke til, at Nationalbankens Obligationer have holdt sig i en næsten uforandret Priis under den sidste Handels-Crisis, som saa betydeligt har nedtrykt Prisen paa de offentlige Fonds i Almindelighed. Fædrelands Vennen bør antage det som et sikkert Beviis paa, at Nationalbanken, hvis Fundation allerede opvakte saa store Forhaabninger, har nu ved en stadig og hensigtsmæssig Bestyrelse grundfæstet i og uden for Landet den gode Mening og faste Tillid, som ere de bedste Støtter for et LandsBankvæsen. Men medens man bemærker en saadan herskende Credit for een Sort af Bankens Gieldsforskrivninger, er det paafaldende, at finde den tilsyneladende mindre herskende med Hensyn til en anden, de af Banken udstædte Obligagationer for indløste Slesvig-Holstenske Skatkammerbeviser, eller de saakaldte Rigsbank-Obligationer, blive nu for Tiden kun betalte med 90 pCt., Tirsdagen den 25 Juli 1826.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
imedens de paa samme Rentefod lydende Nationalbank-Obligationer betales over pari. Da det neppe kan feile, at Capitalisten snart vilblive opmærksom paa, og drage sig til Nytte det Misforhold, som saaledes for Øieblikket finder Sted mellem 2 eensartede offentlige Papirer, saa troer Indsenderen det ikke upassende gjennem disse Linier at pege hen paa den Gevinst, som vilde tilflyde Banken ved at benytte Rigsbank-Obligationernes for Tiden lave Priis til at indkjøbe og tilintetgjøre af samme saa stor en Sum, som under pari Priis vilde kunne anskaffes. Da Bankens Bestyrere, som af de sidste Bank-Regnskaber sees, allerede have gjort sig til Princip at anvende Bankens Overskud fortrinssviis til Formindskelsen af dens Obligations gield, saa kan det ikke feile, at den Deel af Gjelden, som med meest Fordeel for Banken lader sig afgjøre, fornemmelig bliver Gjenstand, for denne Anvendelse af Overskudet. Jndsenderen er imidlertid af den Mening, at de Forholdsregler, som skulle bevirke den paapegede Fordeel for Banken ei taale Opsættelse, da Jhændehaverne af National-Bank-Obligationerne have det i deres Magt at tilvende sig denne Fordeel ved at sælge disse Obligationer til den nærværende høie Priis, og derimod anskaffe sig Rigsbank-Oblig. til 90 pCt., ligesom det overhovedet ei med Rimelighed lader sig antage, at denne Ulighed i 4 pC. rentebærende Obligationer længe kan vedvare. J. F. Til Hr. Professor Kiøbye. Roskilde 1826 d. 10 Juli. Det er nu salænge siden jeg hørte noget fra Dem, min gode gamle Ven, at jeg ej kan nægte mig den Fornøielse, at skrive Dem til igjen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Mine Ungdomsvenner ere nu fare fa. Min flittigste Korrespondent, ham jeg aldrig glemmer, den ædle Wolfrath, er, som De ved, forlænge siden hedengangen. For imidlertid at have noget bestemt at skrive om, vil jeg fortælle Dem Historien om min Retskrivning. Jeg finder det saa meget mere passende, som jeg allerede ved Begyndelsen af Striden og Retskrivning i en Skrivelse til Prof. Nyerup viste, hvor urimeligt det er at ville gore Skrivebrug og Retskrivning til Synonymer, da just derved det forudsættes som rigtigt, hvad der først skulde bevises. Jeg troede, Jngen, som viste en Smule Logik og hvad circulus in desiniende er, kunde for Alvor pasta at Retskrivning bestar i at skrive saledes som Pluraliteten af vore Skribentere skrive. Jeg fandt det underligt, at Skrivebrugen, der hos forskjellige Skribentere er ofte meget forskjellig og meget anderledes end den var i ældre Tider, skulde anses for uforbederlig og gores til Norm for Retskrivning, da vore Efterkommere naturligvis lige lidet ville anse os for ufeilbarlige som vi have anset vore Forfædre derfor, Min Fader lærte mig som Barn at skrive, men naturligvis ikke Retskrivning, sasom jeg blot skrev efter, saledes som han skrev for. Da jeg var kommen i Latinskolen her i Byen, lærte jeg heller ikke enten Dansk eller Retskrivning. Nar jeg imidlertid imellemstunder havde skrevet min Fader til, fik jeg i hans pafølgende Brev Jrettesættelse, nar Noget i mine var urigtigt skrevet. Jeg erindrer saledes, at han engang skrev til mig en Studert bør ikke skrive som en ustudert." Mine Feil ma derfor uden Tvivl mest have været imod Etymologi og Analogi, Min Fader havde alligevel selv ligesa lidet et ortografisk System, som nogen Anden pa den Tid. Han rettede derfor heller ikke ved Magtsprog uden at anføre Grunde; men sa endog med Fornøielse, at hans Sonner sagde ham imod, og nar nogen af os gav Grund for vor Skrive made: sa forlangte han ikke, vi skulde skrive som han. Saledes erindrer jeg, vi vare uenige om allene skulde skrives med et eller to Eller, da det ene El havde Etymologien, de to derimod Udtalen for sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
J Skolen lærte jeg, som sagt, ingen Retskrivning, dog erindrer jeg, at min Rector, Prof. Lysholm ved Stildiktering sagde os, hvorledes forekommende fremmede Ord skreves. Ogsa erindrer jeg, min anden Lærer i øverste Klasse, Konrektor (siden Rektor og Justizrad) Saxtorph engang lejlighedsvis sagde om Ordet Kunst"Jeg skriver det med o; ti saledes lyder det; men man kan og skrive det med u; til det kommer af at kunne Denne Yttring af en saa fortræffelig Videnskabsmand (han var en stor Matematiker og Filosof) gav mig Mod til pa den ene Side selv at have en Mening, og paa den anden Side at være eftergivende mod anderledes Skrivende, der fulgte en anden Regel. Hvilken Forskjel mellem Saxtorph og sa mange nyere Skolemænd, der udgive deres Retskrivningslærer som ufeilbarlige, som deres Disciple ma lære udenad, og tro som et Evangelium, og ikke vige et Strasbredde fra, uden derfor at blive alvorlig vist til Rette *).
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Af en gammel Stilbog under Prof. Lysholm. fra 1770 (som hændelsesviis er undgaet at blive brugt til Krøller) ser jeg med Fornøielse min Retskrivning pa den Tid. Allerede da skrev jeg han, den a. uden d i Enden (tilforn havde jeg ved Forkortning sædvanlig skrevet hd istædenfor hand). Ogsa skrev jeg da bliver uden f. men over istæden for over. Det understøttende e brugte jeg meget, f. C. i Attrae, Fortroelighed, stoer osv. Jeg skrev og i for i i Lejr, Sejr m.m. (men siden har jeg mere brugt i i de samme Ord). Jeg skrev og vi fornøyet, Høyagtelse. Jeg skrev derimod og fortiene. Ogsa fordobblede jeg gjerne Vokaler som Tiid, overbeviist a. Ord af græsk Oprindelse skrev jeg saledes som de gamle Rommere skreve dem. Da jeg endeel Ar derefter blev opmærksom pa, at de nærværende Rommere skrevef istæden for ph, gjorde jeg ligeledes, uden dog at være konsequent i Henseende *) Saledes fik en af mine Sønner engang en alvorlig Erindring, fordi han, ligesom hans Fader (i Jesu Moral og fl. St.) havde skrevet got uden d. Ved din . . . . . . ikke, at det kommer af god, sagde den af sin Sprogkundskab opblæste Lærer. til th. - Af det Anførte ser De, jeg, hvid Retskrivning angar, stedse har været republikansk sindet. Uagtet jeg vel i mange Ar har følt, at Ordenes Lyd var det egentlige, som Skriften skulde tilkjendegive, sa var jeg dog sa vant til tillige at tage Hensyn til Etymologi og Analogi, at jeg ikke ansa den blotte Udtale for tilstrækkelig til fuldkommen Retskrivning, eller til at bygge et System pa. Til Forsvar for min egen Skrivemaade berabte jeg mig snart paa een, snart pa en anden Regl, og ansa ingen for højeste Grundsætning. Jeg bekymrede mig desarsag heller ikke om de flere i de sidste tredive Ar udkomne Retskrivningslærer, da jeg ikke ventede at kunne erfare noget, som jeg ikke iforveien viste. Men da Prof. Molbech i et Angreb pa Prof. Rask i Anledning af Bogstavet at erklærede Skrivebrugen for den ene rigtige Grundsætning for Retskrivning, kunde jeg ikke afholde mig fra at opløfte min Stemme derimod. Ti hvad er Skrivebrug, og ma den ikke være forskjellig hos forskjellige Skribentere, eftersom disse have henvendt større eller mindre Opmærksomhed pa de flere forskjellige og indbyrdes stridende Regler for Retskrivning? Jeg vovede da tvertimod Prof. Molbech at erklære Udtalens Befølgelse for den ene fornødne Grundsætning for Retskrivning. Jeg var sa heldig, at vor største Lingvist og Sproggransker, Prof. Rask, erklærede min Anskuelse for rigtig, og strax efter i hans fuldstændige Retskrivningslære beviste det, jeg ikke uden Frygt havde fremsat.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
(Slutningen følger.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Substituten Mads's Berigtigelser til skjæve Udtydninger af Jesper Degns Anmærkninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
(See Skilderiet Nr. 67. Optaget af Randers Avis No. 85.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Da jeg i Gaar havde faaet mine Børn samlede, og ordnet dem ved Tabellerne med de behørige Hjælpere og Bihjælpere, gjorde jeg en lille Sviptour ind til Randers, og hørte derpaa 3 forskjellige Steder: "det maa vist være Din Præst, Jesper Degn har stiklet i sine Anmærkninger." Jeg søgte, som det anstaaer en brav Substitut, at redde min Præstes Ære, og forsvarede ham stande pede, saa godt jeg kunde; men vil nu herved ydermere tydeliggjøre hvor urimelige slige Beskyldninger ere, og vise, at min Præst ifølge de nedenunder angivne Criterier slet ikke kan henføres under denne Categorie. Min Præstes Taler ere for det første meget forstaaelige, især har han sin Force i at male Helvede med saa levende og klare Farver, at jeg ingen veed, fra hvis Haand man snarere kunde ønske en Topographie over samme Himmerig har jeg endnu ikke hørt ham beskrive; men jeg er vis paa, naar han engang tager denne til Text, vil han gjøre det ligesaa fyndig og bevægelig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
J hans Politik er han saa conseqvent, som Nogen. Han forstaaer ved legitim, at han faaer hans Tiende, Smaarædsel og andre Villigheder over og ikke under, og naar han faaer det illegitim, det er, mindre end han ønsker, giver han Vedkommende en passende Paamindelse i næste Prædiken eller Catechisation; frugte slige indirecte Advarsler ikke, holder han et privatissimum med Delinqventen, hvorved han søger at bringe ham paa den rette Vei, og er dette sidste Middel da uden Nytte, overlader han ham til hans egen Skjæbne, trøstende sig ved "Gud skal betale enhver efter sine Gierninger." Det eneste, der kan have foranlediget denne prange Hentydning paa ham, er maaskee dette, at han har den Vane at sige kjære til en Præst, og han til en Degn; men da han siger "Du til enhver Gaardmand, endog til den gamle Sognefogd, saa har jeg aldrig formaliseret mig derover. Det Eneste, jeg i Førstningen tog lidt ilde op, var at han gav mig Jrettesættelser, naar jeg i Degnens Forfald rakte ham Tillys seddelen. Jesuit kan han ikke kaldes. Det er kun hans Grundortodoxie, i Sammenligning med Tidernes Frivolitet, der giver ham Udseende deraf, endog iblandt hans Embedsbrødre. Nu troer jeg enhver, efter foranførte Kiendemærker, kan være overbeviist om det ikke kan være ham; men at Jesper Degn maa have en anden Præst til Gjenstand for sin Satire, er klart.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Jndenlandske Efterretninger. De store Fremskridt og den heldige Fremgang den indbyrdes Underviisning har i Danmark, ere aabenbare. Nylig er udkommen: Den tredie Hovedrapport, sluttet med 31 Dec. 1825. hvori Hr. Divisionsadjutant, Kammerjunker, Major v. Abrahamson, Ridder af fl. Ord. &c., giver Extrakt af den allerunderdanigste Rapport, som til H. M. Kongen om denne Gjenstand er afgivet. (Det var høist ønskeligt, almeengavnligt, at slige Meddelelser bleve almindelige. Det er Tilfældet i Sverrig, i Norge, i flere Lande; hos os for enkelte Gjenstande, nemlig især de der vedkomme det danske Cancellie, meest i Coll. Tidenden.) Den indbyrdes Underviisning var ved Slutningen af tredie Aar (31 Dec. 1825) i fuld Gang i 1143 Skoler i Danmark, og efter indkomne Erklæringer ventes den i Løbet af Aaret 1826 fremdeles indført i 564 Skoler, saa at Summen af de Skoler, som have erklæret sig for den, udgjør 1707. Det er den Kjerlighed vor ophøiede Monark paa saa mange Maader viser denne Underviisningsmaade, hvorved den er fremmelsket. Om de Naadesbeviisninger som i Aaret 1825 er viist den, maa vi henvise til bemeldte Skrift.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-07-25
Odense, den 21de Juli. Her i Egnen er Rughøsten nu i fuld Gang. Man aander atter friere siden Luftens Afkjøling, der er saa betydelig, at Vi have 6 til 8 Graders Varme mindre end før.