Berlingske Tidende, 1834-11-19
Grækenland. Nauplia, den 22de Septbr. – Uvillien, ja Hadet mod alt det Fremmede tiltager her i samme Grad, som Agtelsen tager af, og Grækerne ville for Øjeblikket ikke vide af Andre at sige, end Kongen og nogle Enkelte, der ere meer Grækere end Tydskere, og deres Mening er nu af Vægt; thi man kan ingenlunde dølge det længer, at den fremmede Magt, eller meget meer, den nye Magts fremmede Element er brudt, og at den helleniske, den nationale nu er den fremherskende. Dette er af Vigtighed, og Følgerne ville snart vise sig. J den indre Forvaltning fortsætter iøvrigt Alting sin gamle Slendrian. Den almindelige Lov, det vil sige, Udførelsen af dens forviklede Bestemmelser gaaer ikke fremad, og aflader man ikke snart fra dette System, da vil Grækenland blive forvandlet til en uhyre Rede for Jntriger, Partieaand og Lidenskaber. Skoler, Kirker, Marinen, Tribunalerne, Alt staaer endnu paa det samme Punkt, har ikke gjort et eneste Skridt fremad, og efter to Aars Regjering er Landet endnu uden Civilret eller Civilretspleie. De naturlige Følger heraf ere: Aldeles Mangel paa Credit og Eiendomssikkerhed, Standsning i Handel og Agerdyrkning. Statsindtægterne for første Aar ere allerede sjunkne til 6 1/2 Million, istedetfor at stige til 10 eller 12 Millioner, som man roeste sig af, og desuagtet nærme Udgivterne sig til 15 Millioner. Med Hensyn til Finantserne udkom en Forordning, hvis Hensigt var, at forskaffe 2de elskede Undersaatter, en Lettelse i de frygtelige Udpresninger, som de maurokordatiske Tiendeforpagtere og Tiendetagere havde paabyrdet dem – og en ny Toldforordning skal udstedes. Alt dreier sig nu og Residentsens Forlæggelse til Athen. Den 1ste Januar vil man bryde op. Det hedder, at de Herrer von Ko bell og von Klenze have bidraget det Meste til at faae denne Sag afgjort. At Athen maatte være Grækenlands Hovedstad, det var en geographisk og politisk Nødvendighed; men allerede nu, Er det allerede den 1ste Januar paa Tiden, at forlade Peloponnes, hvor man dog maa søge Grækenlands egentlige Hovedbefolkning og tillige Stillingens egentlige Vanskeligheder; hvor Partierne nu ere langt meer i Bevægelse, end nogensinde før, hvor Lidenskaberne ere mægtige, Uvillien stigende – og det, for at begive sig til Athen, der er overfyldt af Phanarioter, Chioter og Speculanter af alle Folkeslag og Farver, og som er saa fjerne fra Landets egentlige Magt? Man forlader en Søstad og en god Fæstning, for at sætte sig til Ro i en Landstad, paa en aaben Plads, medens de offentlige Sager endnu ere uordnede. Der er meget Uklart, for ikke at sige Smudsigt i denne Overilelse, og de architektoniske Sager, Propylæerne, Parthenon have udøvet end større Jndflydelse end de burde. Gid hine Skygger af de store Atheniensere, der, efter Hr. von Klenzes Mening, hvile under Gruset, og som ville komme frem, forskyttende at udbrede Armene over Ruinerne, ogsaa vilde frede om de Jndbyggere, der med ædel Tillid drage ind mellem dem. Det havde vistnok været klogere, om man for det første var blevet bag Nauplias Mure, under hiin kyklopiske Fæstnings Kanoner, hvor man havde fundet Beskyttelse hos Sømagternes Flaader med et Ord, hvis man i Magtens Hjerte og Middelpunkt, havde fæstet Fod mod de kommende Begivenheder, dette, sige vi, havde vistnok været klogere, end nu allerede at tænke paa æstetiskarchæologisk-architektoniske Promenader til Parthenon, Lyceum og de hensmuldrede Helleners Academie. Til Lystigheder og Feste kunde man dog bestandig komme tids nok. Den 2den October. - Det her udkommende Blad Sotirvar Organet for Regentskabets faldne Majoritet, og siden den Tid er det blevet Regjeringens heftigste Modstander; det angriber ethvert af dens Skridt, og dadler især dens Mangel af Agtelse for Ministrenes Raad. Dette Blad blev hidindtil trykt i Regjeringens Trykkerie, og Regentskabet havde abonneret 50 Exemplarer, uden dog at modtage mange af disse. Men en, nylig indrykket Artikkel var saa grov, saa bitter, at Regentskabet strax forbød Bladets Trykning i sit Trykkerie, afsagde Abonnementet og fordrede sig udleveerte de hidindtil ikke modtagne Exemplarer. Jkke desto mindre agter Sotir at vedblive sin Opposition, og, besynderligt nok, "Minerva, "Sotirs- ivrigste Modstander, har tilbudt, at stille sit Trykkerie til dets Disposition.