Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1830-02-16
Rusland, Tyrkiet og Grækerland. I Petersburg talede man den 27de Januar om en vidtløftig Note det russiske Cabinet skal have til skikket Lord Heitesbury, angaaende de græske Anliggender. "Vores Regjering, hedder det, vedbliver fast og bestemt at paastaae, at for Tiden ingen Forandring i GrækerlandsRegjeringsform skal foretages; men at dette Lands Bestyrelse for Tiden skal overlades den menneskekjerlige og fordringsløse Præsidents utrættelige Jver. En Præsidents Valg, føier man til, skal frit overlades den græske Nations Ønsker og Villie, uden at en af de store Magter maae blande sig deri. - Man paastaaer endog at Sultanen, skal være af denne Formening. Velunderrettede Personer ville vide, at denne og flere europæiske Qvæstioner ville blive forhandlede i næste Foraar, i en almindelig Ministeriel-Congres, hvortil Forsamlingstedet skal være Berlin. Paa den russiske Hærs Complettering i Orienten bliver uafbrudt virksom arbeidet, Completteringsdetaschementerne og de nye ansatte Officerer maae, forsaavidt den strænge Aarstid tillader det, saa hurtigt som muligt paaskynde Deres Marsch, og man forsikkrer at de commanderende Generaler ikke meddele nogen Officeer Hjemlov. Det er ogsaa sandsynligt at Rusland maae være betænkt paa et tredie Feldttog, da den tyrkiske Armees Organisation, og nye Udrustninger drives i hele det tyrkiske Rige, med den største Jver, og Underhandlingerne ere gaaet reent i Staae, da Porten tydelig lægger den Hensigt for Dagen at ville paa en god Maade søge at unddrage sig de ved Tractaten i Adrianopel indgangne Forpligtelser, og derfor har afsendt, et overordentligt Budskab til Petersburg. Grev Orlow befinder sig derfor i samme Stilling, som ved hans Ankomst, og maa oppebie nye Jnstruxtioner fra St. Petersburg. Den franske Gesandt, Grev Guilleminot har gjort Porten nogle Forslag med Hensyn til Krigscontributionerne til Rusland, og derved tilkjendegivet det Ønske, at alle i det ottomaniske Rige boende catholske Christne maatte stilles under Frankerigs udelukkende Beskyttelse, til hvilken Ende, flere af italienske og franske Geistlige bestaaende Commissioner, skulle nedsættes i Asien. Porten har, som man let kan begribe, afslaaet dette Forslag, hvorved Reis Effendi yttrede, at alle Rajas skulle nyde lige Ret, og at det ikke kunne være ligegyldig for Porten, at see en ny Stat danne sig i selve Staten. Amnestie-Forordningen bliver imidlertid af vedkommende tyrkiske Embedsmænd udfort med den største og roesværdigste Samvittighedsfølelse, selv de tyrkiske Undersaattere, som ere mistænkte for at høre til Janitschar Partiet, blive behandlede med forundringsværdig Mildhed, og al BlodsudgyProvindsens fornemste Stæder havde besluttet, og udstædt en Adskillelses-Act fra Columbien. J Porto Cabello havde General Paes til dette Øiemeed forsamlet Notablerne og dernæst sendt dem en Skrivelse fra Krigsministeren General Urdaneta, hvori det heed, at det var Bolivars Hensigt at lade sig krone og at ægte en Prindsesse af Orleans vistnok et falsk Brev.) J Maracaibovar Bolivar derimod udnævnt til Præsident paa Livstid. Mellem Staterne Buenos=Ayres og Sta. Fee er en Alliants-Tractat afsluttet, om gjensidig at modsætte sig de andre Provindsers Angreb. Efterretningerne fra det Jndre af Republiken ere foruroligende. Ved Mendoza skal en Reaction have fundet Sted, og det skal have lykkedes Føderal-Partiet igjen at trænge indi Staden, at nødsage den nylig indsatte Statholder til at capitulere, og derpaa at lade flere henrette i Mendoza, til Gjengield, som det hedder, for dræbte Føderalister. Den unitoriske Statholder i Provindsen Cordova, General Paes, skal være i stor Forlegenhed, da Provindsens Jnd vaan, ikke ere saaledes stemte for ham, som Stadens Beboere, hvorved det er ham vanskeligt at holde en staaende Hær, som dog er nødvendigt for at holde sig mod hans Dødsfiende Quiroga.