Berlingske Tidende, 1830-12-06
Efterretningen at om Huset Rassau, ved Nationalcongressens, Beslutning, er udelukket fra Belgiens Throne, har paa vor Børs yttret en ugunstig Virkning. Alle Fonds dalede. Den preussiske Statstidende indeholder følgende Artikel fra Paris: "Det sidste partielle Ministerskifte er ikke skeet mod No. gens Forventning. Man vidste allerede længe, at Marskalk Mai son kun interimistisk havde modtaget Portefeuillen for det udenlandske Departement og forbeholdt sig Gesandtskabsposten ved Wiener-Hoffet, hvortil han var designeret. Ligeledes vidste man, at Marskalk Gerard, formedelst hans Øies betænkelige Tilstand, der lod frygte en fuldkommen Blindhed, flere Gange havde ansøg Kongen om sin Afsked, for ved et roligt Otium at undgaae hiin, sørgelige Skjæbne. Om nu, da han har faaet sit Ønske opfyldt, hans Eftermand fuldkommen vil kunne erstatte ham, maa Fremtiden lære. Der er ingen Tvivl om, at Marskalk Soult, som er, erfaren og med Krigsvæsenet fuldkommen fortrolig General vil være den ham detroede Post voxen; som bekjendt, har har jo allerede en Gang før beklædt den, nemlig fra Udgangen af Aaret 1814 indtil Bonapartes Tilbagekomst fra Elba. Derimod er der Grund til at tvivle om, at han i politisk Henseende vil indgyde den samme Tillid, som hans Formand nød i saa høien Grad. - Marskalk Maison har i Grev Sebastiani faaet en Eftermand, som i det mindste overgaaer ham i oratorisk Talent, og man tør derfor paastaae, at Ministeriet har gjort et heldigt Bytte med Hensyn til dets Forhold til Kamrene. Forhen gjaldt Grev Sebastiani hos de Liberale for en Mand, der passede sig for ethvert Ministerium ; i den senere Tid synes man at være kommet tilbage fra denne Mening, ikke fordi Sebastiani har lagt Mange paa Talent for Dagen, eller givet Prøver paa Uvidenhed i noget Bestyrelsesfag, men fordi det er mødt ham, efter hans Jndtrædelse i Ministeriet, hvad der vil møde enhver Liberal, der fremtidigen maatte kaldes ind i Kongens Statsraad, at han nemlig er vorden mere moderat, og helder stærkt til venstre Centrum Er denne Feil, som ogsaa Hr. Lafitte - hvilket man allerede har overtydet sig om - deler med ham, den eneste man kan bebreide disse to Mænd, saa maatte man ønske, at alle udmærkede liberale Hoveder en Gang, om ogsaa kun for en kort Tid, maatte vorde Ministre, at de kunne overbevises om, at Staten ikke lader sig regjere efter deres Grundsætninger. - En Udnævnelse var vistnok Ingen her forberedt paa, nemlig Grev Argouts Udnævnelse til Søeminister. Vel gielder denne Pair for en Mand af Hoved og Talent, vel har han allerede for 15 Aar siden, da han var Præfect, viist Rod og Fasthed og beviist sin Dygtighed som Statsbestyrer, vel har han i det arvelige Kammer stedse holdt sig til Oppositionspartiet og mange Gange ved indviklede Anliggender lagt udbredte Kundskaber og en stor oratorisk Færdighed, for Dagen; - men han var af Dem, som i høi Grad og ligetil det sidste Øjeblik nød Carl X Yndest og Tillid, og allerede paa Grund heraf kunde det ikke falde Nogen ind, at Regjeringen vilde vælge ham, eller at han, dersom dette skeete, vilde lade sig vælge. Offentlige Blade ere i Almindelighed af den Meening, at Grev Argout, under Kabinettets nuværende Sammensætning, er et heterogent Element i samme; dog ville de oppebie Kjendsgjerninger, før de fælde nogen Dom om hans politiske Anskuelser som Minister. Med Vished forsikkres, hvilket ogsaa Debatternes Gang i de Deputeredes Kammer lod formode, at Ministeriet har besluttet, at nedsætte den Eiendomssum, der qvalificerer til at vælge Deputerede indtil 200 Fr., hvilket vil udvide Stemmerettigheden til 320,000 Borgere eller til omtrent Een af hvert Hundrede Mennesker i Frankrige. I det franske Academies sidste Møde, den 23de November forelagde den berømte Humboldt, der i Vinter opholder sig i Paris, dette nogle mærkelige Facta, angaaende Cholera morbus, som han havde samlet paa sin sidste Reise i det asiatiske Rusland. Hans Beretning om denne skrækkelige Smitsoet, som nu i alle Lande opvækker ængstelig Frygt, større end den for fjendtlige Hære, begyndte med Sygdommens Udbrud blandt de i og ved Bombay i det engelske Ostindien 1818, orfra den 1818 forplantede sig til Jsle de France og Madagaskar. J Aaret 1821 sporedes den i Bassora, hvorfra den udbredtes til Syrien; dens Voldsomhed aftog i tre efter hveranden følgende Aar; endskjøndt den udbredtes rundt omkring paa hele Nordafrikas Kyster.