Corsaren, 1844-02-02
Herr Redacteur! J den fuldkomne Overbeviisning, at De indrømmer Rigtigheden af Schillers: "Dem Verdienste seine Kronen" og af det ligesaa berømte Wesselske Sprichwort om "den Prosit, der kom seent", vil jeg udbede mig lidt Plads i Deres ærede Blad for følgende literaire Anmeldelse: Orangetræet, paa Dansk efter J. S. Welhavens norske Original af H. P. Holst. Et Supplement til de i sin Tid i forskjellige Tidsskrifter indrykkede Anmeldelser af "Ude og Hjemme." Blandt alle Menneskeracer er vistnok ingen af Naturen mere uretfærdig end Recensenterne, der fra gammel Tid af have havt den slemme Vane at ville rive ned paa Alt, i Forbindelse med en ligesaa slem Lyst til at skjule en Forfatters gode Sider ved at lade dem være uomtalte. Rigtigheden heraf faldt mig først ret klart i Øinene for nogle Dage siden, da jeg ganske tilfældigt kom til at blade i Holsk's,Ude og Hjemme", og deri blandt andre Ting fandt en meget god dansk Oversættelse af et norsk Digt. Det Sublime i denne ganske nye Jdee slog mig paa Bieblikket, og en simpel Retfærdighedsfølelse bragte mig til at gjennemlæse alle de mange Anmeldelser, der ere leverede over Hr. Holsi's omtalte Bog, for at see, om man ogsaa i denne Henseende havde givet "Fortjenesten sin Krone." Men nei, intetsteds sandt jeg endogsaa blot en Stavelse om denne Hr. Holsk's sidste geniale Opfindelse, hvad der saa meget mere fortjener at paatales, som Oversættelsen er af den Beskaffenhed, at man, for at gjøre Læseverdenen opmærksom paa dens Fortrin, blot havde behøvet at lade den aftrykke tilligemed Originalen. Det er dette, vi nu ville gjøre. J. S. Welhaven: Blandt alle Træer i den lige Have jeg har til Yndling Pomeranzen kaaret; mens Livet vexler, aldes gjennem Aaret, den bringer trøstende dig Vaarens Gave. Naar Hostens Aande suser i dens Grene, og Frugtens Fylde dem mod Jorden lynger, udspringe atter blandt de gyldne Klynger de hvide Blomster, duftende og rene. Jeg hørie grant den smillende Dryade i Løvets Hvislen sagtelig forkynde: "Mit Væsens Guddom er en vaarlig Inde; den maa florere mellem visne Blade." Med dette Billed hilser jeg min Sommet; jeg vil bevare Vaaren i mit Hjerte, at den kan dufte gjennem Tidens Smerte, og smykke Frugterne, naar Høsten kommer. H. P. Holst. Et Træ har her jeg til min Yndling kaaret, Et smult Orangetræ, der venligt slygger For mine Vinduer, og mig betrygger Mod Solens Piil, der ellers lidt mig saared. Ei nok, at Frugt det bærer hele Aaret, Men selv, mens Frugten Grenene nedtrykker, Endnu i Host med Blomster det sig smykker, Og tidt rets Foraarddragt har mig bedaatet. Du stjønne Træ med dine rige Klynger i Af Blomst og Frugt, der venligt mig indbyde, Du styrker Tanken, Kraften Du forynger! O gid, som Du, mit Liv maa Frugter yde, Og gid, naar Aldrens Byrde paa mig tynger, Det endnu foraarsfriskt maa Blomster styde! Hr. Holst er ikke alene her fremtraadt som en smagfuld Oversætter, men han har tillige viist en Begeistring for den skandinaviske Jdee, der ikke noksom kan paaskjønnes, da vore Digtere ellers i Almindelighed ere ganske uberørte af Tidens Bevægelser. Slutteligen ville vi endnu kun tilføie, at vi ogsaa have sølt os opfordrede til at fremkomme med dette lille Supplement, fordi Hr. Holst, naturligviis ved en reen Forglemmelse, er kommet til at udelade Ordet "oversat" over det omtalte Digt og saaledes maaskee igjen kunde blive Gjenstand for de gamle beskyldninger om Plagiat, Digtning paa anden Haand og Gud veed hvilke andre Anklager, en ondskabsfuld og borneret Kritik pleier at anvende for at gjøre Fortjenestens Krone til en Tornekrone.