Aalborg Stiftstidende, 1838-06-02
Journal des Debats bringer ogsaa Veterandiplomaten sin Tribut. Artiklen er aandrig, men desværre for vidtløftig for et Blad som dette, men at afholde sig fra at meddele i et Brudstykke er vanskeligt. Hele Talleyrands Liv, nemlig fra den Tid Manden egentlig begynder at leve, var knyttet til vort Olds Revolutioner. J en Tid som vor, hvor Begivenhederne ere saa store og Menneskene saa smaa, var det en sjelden Fortjeneste at besidde en personlig Storhed, der kunde holde sig ved Siden af enhver anden, og denne Fortjeneste var hans, thi selv ved Napoleons Side faldt han ei igjennem. J den Grad som hans Navn har ingen Andens været sammenblandet med vor Tidsperiodes Bevægelser, og dog tabte han sig aldrig i Virvarret, blev aldrig forvexlet med nogen Anden og aldrig glemt, naar det gjaldt. Selv naar Røret var allerstærkest, tænkte man paa ham og mindedes ham, for at erfare hvad han vel meente, hvad han gjorde, hvad han vilde. Han var en Magt for sig, skjøndt han hverken var Hoved for et Partii, eller General, 1 Spidsen af en Armee, hverken Taler eller Skribent og i egentlig Forstand Jntet besad af det, hvad der i vore Dage pleier at forlene Magten. Det Mærkelige ved denne Magt var, at det lod, som om den fulgte Begivenhederne, medens den dog egentlig ledede dem. Da Talleyrand havde forberedet eller forudseet alle indtrædende Begivenheder, var han stedse tidligere færdig end de Andre, og hans politiske Overvægt beroede fornemmelig paa, at der for ham ikke gaves noget Uforudseet. Det være ikke hermed sagt, at Alt indtraf netop saaledes, som han vilde, eller at han aldrig har forregnet sig, men han fortvivlede aldrig og tabte aldrig Modet, fordi hans overlegne Forstand stedse endnu viste ham en Udvei der, hvor Andre endnu saae Vanskelighed, og fordi efter hans Mening een Vei stedse er den bedste, og det Vigtigste kun bestaaer i at finde den (Forstandens Sag, og at følge den (Caracterens Sag. De fleste Mennesker savne snarere det Sidste end det Første. - Han bukkede ikke under for Forholdene, men han bøiede dem under sin Villie. Han blev sig i Lykke og Ulykke stedse liig. Han traadte op i Wien, da Napoleon var faldet fra sin Lykkes Spidse, med samme imponerende Værdighed, som i Erfurt i Keiserdømmets blændende Glandsperiode. Man veed, at Keiser Alexander, den Dag, da de triumpherende Allierede den 31te Marts 1814 holdt deres Jndtog i Paris, tog sin Bopæl hos Talleyrand i Gaden St. Florentin. Keiseren boede i 1ste Etage, Talleyrand i Stueetagen. Han var dengang aldeles ikke andet end aftakket Minister; han havde intet Hverv fra Bourbonnerne til at underhandle om deres Gjenindsættelse paa Tronen; han havde heller ikke Frankrigs Fuldmagt til at betinge det en vis Regjering. Han var kun, som hele Frankrig dengang, en Overvunden, og dog følte Enhver, ligesom instinetmæssigt, at han var den Mand, der havde Fremtidens Nøgle i sin Haand. Stueeetagen blev ogsaa meget mere besøgt end Etagen ovenover, og om Morgenen (hvad her følger, er fortalt med endnu stærkere Udtryk, naar Hr. v. Talleyrand ligesom i Ludvig den 16des Tid gjorde sit Toilet for aabne Døre og for Alles Øine og lod sig puddre af sin Kammertjener, saae man den Ene efter den Anden indtræffe i dette Toiletværelse, en Resselrode, en Metternich, alle de seierrige Monarkers Ministre, for, staaende foran den Beseirede, at underhandle med ham, indtil han reiste sig, gik ind i sin Salon og bad sine Gjæster følge sig, og hans Gjæster - d. v. s. det seierrige Europa - fulgte og fandt alt dette ganske naturligt og ganske simpelt, fordi det Alt fra Talleyrands Side var ganske naturligt og ganske simpelt, og i Salonen talte man da videre over Europas, Skjæbne, over Kongerne, der skulde udnævnes eller afsættes, og i alle disse vigtige Samtaler var Talleyrand den, der havde den afgjørende Stemme, ligesom det ikke havde været russiske Soldater, der havde besat hans Trapper, og som om den Vaabenlarm, der af og til lod sig høre, endnu stedse hidrørte fra Napoleons gamle Garde, der i Bivouaken i Schønbrunn, i Potsdam eller i Moskou præsenterede Geværet. J denne Stueetage i Gaden St. Floren tin blev Restaurationen besluttet og Tall. der tog denne Bestemmelse. - J Historien vil Talleyrand indtage en stor Plads; i Europa indtog han den største. Hans Navn styrede den europæiske Politik og gav Frankrig betydende Kraft.