Aarhuus Stifts-Tidende, 1833-11-02
J Anledning af den her i Jylland projecterede Tontine, samt hvad en Sandhedsven og senere Hr. Prokurator C. Jngerslew har ladet indrykke i Randers Avis, tillader jeg mig at gjøre Publikum opmærksom paa følgende: Jeg har ifølge Skjøde af 8de September 1808 og 5te April 1825 Ladeplads paa Rugaards Eiendomme, samt Vei over samme, og har jeg pr. Commission, da Rugaard efter Overkrigskommissair Jngerslews Død skulde sælges, buden paa samme, og boer kuns en Miil fra Gaarden, hvorfor man ei kan paatvivle jeg jo kjender Eiendommene, jeg har ogsaa efter mine Forældre havt Eiendomme i Frankrige og havt Penge der paa Rente, og da jeg i over 3 Aar har opholdt mig i Engelland, i det sydvestlige samt sydostlige Frankrige som og i Paris, vil man vel og troe jeg kjender Rentefoden der. Da nu Hr. Prokurator Jngerslew i Avisen No. 133 ligesom opfordrer Andre til at berigtige den af ham projecterede Sag, foranlediger dette mig til at berette: Da Rugaard var til Auction blev den nedreven, ja uden at erindre hvem der var den afdøde Eier, og de Trudsler som fandt Sted ville Tilstedeværende kunne erindre. Prokurator Jngerslew blev høistbydende med 28,000 Rbd. Sølv, og ved en Skiftesamling den 22de Juni f. A. blev Hr. Prokuratorens forhøiede Bud af 32,000 Rbd. antaget, og Grunden hvorfor Paastand om en 4de Auction blev forkastet var den, at Prokurator Hansen erklærede, at Vurderingssummen ved 3die Auction var dækket. Anden Prioritets Panthavere erholdte af et Tilgodehavende 26,400 Rbd. Sv. ei meget mere end hvad de resterende Renter udgjorde. Første Prioritet var Laanefondet med 20000 Rbd., hvorledes det gik de øvrige Creditorer, kan man tænke sig. Da Vurderingen 1830 blev tagen til Regel, er der Grund til at spørge, hvad har, da Kornpriserne ere lavere nu end den Gang, foranlediget Rugaards Stigen; er det Skovoplysningen og Rapsæds Dyrkning, Første fandt, som bekjendt, og Sted i forrige Eiers Tid, og Rapsæden har man stundom vel antaget for indbringende, men ei til Jordernes Forbedring. Afdøde Overkrigskommissair Jngerslew var bekjendt som en virksom og god Landmand, og hans kort før afdøde Frue som en vindskibelig Huusmoder, dog tiltog deres Gield, vel blev han svagelig, men hans Svigersønner, som nu have Frydensberg og Rugaard i Forpagtning, ere jo de samme som den Gang vare det, Første som Forpagter, Sidste som Forvalter, altsaa under samme Bestyrere; ved hvilket Underværk er efter 3 Aar denne Eiendom, naar man foreslaaer et Art Laan, stegen over en halv Gang i sit Værd, Skatterne vare i Fjor og i Aar større end 1830. Naar Hr. Prokurator Jngerslew siger, at i Frankrige og Engelland ere saadanne Jndretninger meget almindelige, tillader jeg mig at forsikkre (opfordrende Andre, der og har reist i disse Lande, som Vidner) de ere i Engelland yderst sjeldne, og i Frankrige, hvor Revolutioner i saadan Grad have funden Sted, speculeres ei i saa lidet indbringende Lotterier. Man udlaaner vel i Frankrige Penge a Fond perdue, men disse ere stedse rentebærende, og give da 5 og 6 PC. Lovlige Renter ere jo saavel i Frankrige som i Jtalien og en stor Deel af Europa 5 PC., ja jeg troer det er kuns i Hamborg, Mecklenborg og Holstein, hvor Penge oft kan erholdes imod 3 PC. De lovlige Renter ere imidlertid paa disse Steder 4 PC., og at 2 Godsbesiddere i Mecklenborg i sidste Decenvirum foruden et sikkert og godt Pant har svaret at Umyndiges Midler 4 1/2 PC. og Een endog 5 PC., kan Undertegnede og beviisligen dokumentere. Den handelspeculative Engellænder udlaaner ei gjerne sine Penge i faste Eiendomme, Frankrige har jeg erholdt 5 PC. og Jngen vægrer sig ved at give disse, og imellem 1802 og 10 ere der de som have fortalt mig at have givet 10 og 12. At erholde 5 a 6 PC., naar man ved sin Død taber saavel Capital som Renter, var virkelig ikke formeget, og der vil vist findes Mange der gjerne gave 5 PC., naar de kunne erholde en uopsigelig Capital, der ved Udlaanerens Død ophørte. Om 80 a 9 Aar var dog sikkert hele Capitalen hjemfalden til Hr. Prokuratorens Arvinger. Hvad Prokurator Jngerslew i 3die § omtaler angaaende Provisioner og Porto, dette ere jo Udgifter som Enhver der søger et Laan maa bære, ligesom og de Omkostninger der ere en Følge af, om Den der eier Skove vil benytte Nogen af Forstvæsenet for at erholde lovlig Ret, endog naar man strax efter 10 Aars Eie vil hugge i sine Skove. Hr. Prokuratoren omtalte ved Auctionen den 4de Mai 1830 en skjærpet Anordning der vilde udkomme, og som det forekommer mig blev sagt var under Pressen, angaaende Skovhugst, maaskee naar denne forlader Pressen, Tilsyn af Overførstere ei mere fornøden gjøres. Directeurens Lønning veed jeg ei heller hvorfor Jnteressenterne skulle betale. Jeg istemmer gandske Hr. Prokurator Jngerslews Formening, at der er Jngen, som offrer a 300 Rbd. paa et lignende Forsøg, uden at de finder Publikums Bifald, og troer desaarsag ei, at Nogen entrerer i et saadant Jnteressentskab, uden det er af Venskab for Proponenten, eller om en Mand skulde gjøre det, der havde Pengene tilovers, af Føielighed for et forfængeligt Pigebarn, som baad om at faae en Actie med, og hvis Moder sagde hende, om Du bliver gammel og kan over leve de andre Jnteressentere, saa kan Du, mit Barn, om vi ogsaa Jntet efterlade Dig uden Gield, dog maaskee i et Aarstid komme til at kjøre i Wienervogn med Fire Jeg formoder Sandhedsvennen svarer for sig, min Tid tillader mig ei at give nøiere Oplysninger eller andet Svar, om jeg og dertil opfordres; men Beviserne for hvad jeg har skrevet, kan Enhver som maatte ønske saadant, erholde til Eftersyn hos mig. Høgholm, den 1ste October 1833. Emil Baron af Adeler. Pyt! sagde Peer. Og kunde Peer sige det til Kongen, kan han jo sagtens sige det til en Beværtningsmand, især naar denne er en Tydsker, som efter min Mening bør beverte gratis her i Landet, og Peer ovenikjøbet er den største Tydsker og Engelskmand hertillands og den klogeste Kjøbmand NB. uden Kjøbmandskab, ligesom Johan uden Land. Saaledes er min Mening. Men min Broder, Skolemesteren, er af langt anden Mening. Viis mig Din Tro af Dine Gierninger, siger han, thi Diævelen har sendt saa megen Logn ud i Verden, at man slet ikke maa tro sligt, om man og selv siger det. Der hører meere til Ploven end Hov." Og Jngen kan udgive sig for Professor primarius i Tydsken fordi han kan disputere og Sie og Jhnen, hvilke Ord begge paa dette Sted er Fyldekalk, siger min Broder. Til at være den klogeste Kjøbmand i Riget, siger han, hører noget gandske andet end at kunne det italienske eller engelske Bogholderie, og vide at Hamborg ligger et lille Kiende fra Altona. Men naar En selv siger det, mener jeg maa det være sandt, og en saadan Karl, der kan oversee Goldkalb og Rothschild, maa være en Fandens Karl. Nu mener min Broder, Skolemesteren, at var nu Peer en saadan, paa hvem al Verdens Viisdom var fløiet som stegte Duer i Munden, behøvede han ikke at lade sig tractere gratis, men kunde leve som en sand Overkjøbmand, med mindre derved er en Lukas. Saadan Lukas var for nogle Aar siden ved En der i A. vilde holde Forelæsninger i det Engelske, og der læstes saaledes for ham det bornholmske Fadervor, at han tøflede af, ikke som Professor, men med Titel velmeriteret Trompeter." Saadan Lukas er der og naar En har slugt alVerdens Viisdom i et Pælemaal, og er en selvklog eller indbildsk Nar, en Klammeriesbroder, Vrævler eller noget sligt, som Jngen kan omgaaes, taale og sig, tillade at være i sit Huus &c. Lad ham æde alle sine indbildte Kundskaber og forsøge om det mætter hans sulte Mave saameget som en Kartoffel. – Da nu min Broder, Skolemesteren, og jeg ikke kan blive enige om den Punkt, ønskede jeg gjerne at hvem som forstaaer sig derpaa vilde sige mig deres Mening derom. ærbødigste Tjenerinde. Tabitha Snorrotting.