Kiøbenhavns Extraordinaire Relation, 1737-11-25
Kiøbenhavns Extraordin, RATI Af 25 November. Min Herre! Fa Fra Smirna berættes, at den Tyrkiske Gouverneur og Bassa sommestæds paa sin Herres Ordre lod værve igiennem det gandske Land det stærkeste muligt var, at endeel Fahrtøye udrustedes, endskiøndt mand der ikke vidste, hvortil de skulde bruges, Fra Sau-Strømmen frives, at et stærk Corpo Arnanter og Bulgarier rier faldte nyligen ind i Servien, hvor de brændte og plyndrede over alt; at de Tyrkeske iligemaade havde tænkt at overrumple Usta, mens det ey gik dem an Leyligheden toge de saaledes agt: Der Commendanten i Usitza vilde forbedre noget paa Fæstningens Verker, og forlagde 150 Mænd i den aabne Stad, beholdende 50 hos sig selv i Fæstningen, trækkede Tyrkerne frem derfor, mens der de 150 Mænd, som vare forlagte i Staden, betids marcherede ind igien paa Slottet, og tilsloge Porten, forlod Fienden straxen dette Sted, mens skulde dog for sin Bortmarsch have afbrændt den halve Deel af den lille Bye, der bestod ikkun af 800 Huuse, hvorhos den truede at komme dobbelt saa stærkt bemandet tilbage igien. Fra Corte paa Corsica sees et Brev fra en fornemme Corsicaners Haand udaf saadan Jndhold: Mand seer dagligen her komme baade Tydske og Franske Ædelmænd, forat giøre deres Lykke, og mand venter paa en stor Hob Haandverksfolk og andre, ja kort at sige, Mand begynder allerede at smage den Lyksalighed, som flyder af vores nye Souverains Regiering. Herved oversendes eder adskillige Puncter, som af Kong Theodor ved Stændernes sidste Samling bleve foreslagne, hvilke og af de samme bleve antagne. Jblant andet gaveders oversendte Project, om at bringe Handelen i Flor, Anledning til et Commerce-Collegii Oprættelse, som en ret. den op de som bestaaer af 4re Commissarier, og som endnu med 4re andre Commissarier af fremmede Nationer skulde formeeres. Af saa viselige Ordennancer spaae vi os alt got, og tvivler ey paa, at Verden jo vil forundre sig over, at en halv foragtet Nation i saa kort en Tid har bragt det saa høyt, hvisket den næst Gud ingen uden sin Befriere har at takke for. Ellers continuerer mand fra alle Kanter, at skikke os Tilførsel, og mangler os intet uden gode Officerer og Jngenieurer, hvoraf vores dyreste Lands-Fader har tilbragt os endeel, mens dog ikke nok. Dersom April Maaned var saa nær for Døren som November, kunde jeg tilmælde eder vigtigere Ting, imidlertid leve vi saa rolig, som vi havde ingen Fiender, thi Genuesernes Guarnisoner ere saa svækkede og slette, at de ey meere kunde skade os, de mange Overløbere forsikkre, at alle deres Lazaretter vare fulde af Syge, hvorfore det maatte ynkes os, at fægte imod det Folk, der har Freden meere nødig end vi Høsten var dette Aar saa riig, at Korn, Viin, Olie og alle Træers-Frugter vare fast ikke i nogen Priis, hvilket legger en god Grundvold til vores nye Commerce-Collegium, og opmuntrer de Udenlandske til at kiøbe deslige Vahre. Ellers er Adelen udi dette Rige saa eenig, som neppe nogen Tid før er seet, hvorpaa haves mange Prøver. Jnden gandske kort Tid skal jeg give eder Underrætning om et vis Foretagende, som jeg ikke end endnu tør betroe Pennen, eftersom Brevene ofte blive opbragte udi Jtalien. J Paris gaaer et Rygte om, at en Triple-Alliance skulde være sluttet imellem den Romerske Keiser, Car inden og Republiqven Venedig imod det Ottomanniske Rige; mens at mand meente, det saadant Forbund ikke skulde blive nødigt, eftersom Deres Allerchristeligste Majest. i de kraftigste Maader søgte at mediere Freden imellem Keyseren og det Tyrkiske Hof. Mand meente, at Øen Corsica torde komme i Deres Neapolitaniske Majests. Hænder, og Frankerig altsaa ey meere befatte sig med de Corsicanske Malcontenter for den Genuesiske Republiqves skyld.