Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1844-08-10
Blandinger. "Dannevirke, har under 7de, fra Haderslev følgende Beretning: Efterat Hs. M. Kongen var indtruffen hertil i Fredags Aftes, behagede det Allerhøistsamme at lade Provstiets Sognefogder, henved 40 Mand, som til den Ende forud vare blevne indkaldte, komme for sig. Hs. Maj. skal ved Samtalens Aabning have yttret, at han var hidkommen for at beseeProvstiets Kirker og gjøre sig bekjendt med Folkets Stemning; da en Reise til alle Sogne imidlertid var for vidtløftig, havde han ladet Sognefogderne indkalde, for saaledes hos dem at komme til den attraaede Kundskab. Der skal derpaa være opstaaet en interessant Samtale imellem Monarken og Sognefogderne. Erich Ladegaard fra Hoptrup skal have takket Hs. Majestæt for Sprogpatentet af 29 Marts. Heri ere vi ikke enige, skal flere andre Sognefogder protesterende have indvendt. Studsende skal Kongen have spurgt: hvordan da? En stor Deel skal derpaa have erklæret, at de med Hensyn til Sprogpatentet af 29 Marts allerunderdanigst maatte bemærke, at de vare Danske, og øn skeede, at deres Sprog maatte nyde den Ret, det kunde tilkomme. Hs. Maj. skal derpaa særdeles naadig have gjort Sognefogderne bekjendt med Allerhøists. Hensigter og Bestræbelser, der, forsaavidt en lige Retfærdighed mod Landets tydske Jndvaanere ikke forbød det, stedse vare gaaede ud paa at sikkre og bevare dansk Sprog og Nationalitet i Hertugdommet, saavidt samme er tilstede, hertil sigtede navnlig Sprogreskriptets Udstædelse af 14 Mai 1840, Patentet af 29 Marts d. A., den kgl. Tilladelse af en Høiskoles Oprettelse i Rødding m.m. Hvor som med Hensyn til de slesvigske Anliggender tillægger mig andre Hensigter, end lige Retfærdighed mod de Danske og Tydske, Ophielpning og Bevaring af det betrængte Danske - skal Kongen have forsikkret - farer med Usandhed. Forresten lovede Majestæten sig meget Godt af Høiskolen i Rødding, beklagede de 4 Deputeredes Udebliven af Stænderforsamlingen; roste A. From Adfærd i Soed ved at være gaaet ind til Stænderne, syntes, paa nogle Sognefogders frembragte Ønske om, at hvert Sogn i Provstiet maatte erholde sin Kirke, ikke at dette kunde gaae an, da ellers flere Kirker, som vare fattige, ikke kunde bestaae, opfordrede Sognefogderne til, stedse af henvende sig til Kongen eller vedkommende Autoriteter, naar der laae dem Noget paa Hjerte, og der vilde blive dragen Omsorg for deres Ønskers Opfyldelse, navnlig burde de ikke taale nogen Skolelærer, som ikke var tilstrækkelig Dansk, iblandt dem, men klage, og en saadan vilde da strax blive bortfjernet. "Jeg veed nok - vedblev Hs. Majestæt – at Reskriptet af 14 Mai 1840 ikke tilfulde er bleven efterlevet, og J ere blevne besværede med tydske Dokumenter; men herefter skal J blive forskaanede derfor." Oplivede ved Majestætens naadige Tale og Forsikkringer i Henseende til det nationale Spørgsmaal, forlode det store Fleertal af Sognefogderne, hvem den danske Sag ligger paa Hjerte, Kongen glade og tilfredse. - Hs. Majestæt gjorde nu tilvogns en Udflugt til Aastrup, Vonsbæk og Hammelev Kirker J Vonsbæk modtoges Drotten ved Markskjællet af Sognets unge Mandskab tilhest, som ledsagede Allerhøist til Kirken. Efterat den her forsamlede Mængde under gjentagne Hurraraab havde udtalt et hjerteligt Velkommen, behagede det Hs. Maj. at høre en i denne Anledning forfattet Velkomstsang afsynges. Efter Besigtigelsen af Templet, yttrede Hs. Maj. til Sognebeboerne: J have en smuk Kirke, men J have jo ingen Præst?""Nei, Deres Majestæt!"Ja, jeg skal sende. Eder en dansk Præst, som J vist ønske. "Ja - svarede en af Sognemændene - vi ønske ikke alene en Præst, som kan Dansk, men som tillige har et dansk Sind. - Den skal J faae!" - var Kongens Svar. Siden - hedder det i en Beretning derfra - spadserede Hs. Maj. længe omkring i den ved Kirken til Haderslevfjord grændsende Skov og i Haven ved Præstegaarden, ledsaget ogsaa af flere af Sognets Beboere, med hvem Allerhøist, havde den Naade at indlade sig i Samtale. Hs. Maj. erkyndigede sig om flere Ting og yttrede sig i Særdeleshed fordeelagtigt om Egnen. Tæt før Afreisen var Hs. Maj. saa naadig i Præstegaarden. at tømme et Glas paa Vonsbæk Sogns Velgaaende, hvorpaa Allerhøists., synligt tilfreds, tog Afsked med Vonsbæk Sogns Beboere, som jublende bragte deres Konge en hjertelig Afskedshilsen." J Hammelev Kirke traadte Bonden Hans Skou og flere af Sognets Beboere en for Hs. Maj. og ankede stærk over det bestaaende Kirkefælledskab, over hvilket den fornødne Kontrol savnedes m.m. Discussionen blev omsider afbrudt derved, at Præsten lyste Velsignelse over Monarken. (?)