Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1836-12-26
Marskal Clauzels Beretning, dateret Bong den 1 Decbr.,er nu offentliggjort. Af denne seer Man, at der alt laae 2000 Syge i Bonas Hospitaler, førend der begyndtes paa Expeditionen. Den 13 Novbr. begyndte Toget med 7000 Md.; ligetil den 17de fandt Man paa Veien idelige Levninger af romerske Bygninger, Taarne og forhen glimrende Palladser. Den 19de stødte de paa Bjergets Fod og nu begyndte Hærens Moisommeligheder; der faldt Regn, Snee og Hagel, saa at de gamle Officerer kom til at tænke paa den russiske Vinter og de polske Sumpe. Den 20de naaede de til Monumentet ved Constantine, men Kulden tiltog, Hænder og Been frøs paa Soldaterne og Mange døde om Natten; med uendelig Besvær satte Man over en Arm af Wad=Rammel, hvorved mange Heste omkom, og nu holdt Man stille udenfor Murene. Bagagen blev en halv Time bag efter, da den var bleven siddende i Dyndet. Constantineh er, med Undtagelse af et eneste Punkt, iøvrigt til alle Sider befæstet af Naturen, og Fortropperne fik Ordre til at angribe, men nu saae Man først, at det var umuligt at faae Skytset bragt derhen, hvorfor Man begyndte Jlden med to Ottepundinger, hvilket Araberne besvarede med Fireogtyvepundinger. Achmet Beys Statholder, Ben Hassa, kommanderede i Byen og stolede især paa 12 til 1500 Tyrker og Kabyler, som han havde kastet ind i Staden. Fortropperne fordreve Kabylerne fra deres Post og Marskallen beskjød den 22de Porten El Kantarah; paa at blokere Byen (der nok har 40,000 Jndbyggere) var ikke at tænke, da der nu kun var 3000 kampdygtige Mand tilbage. Jmidlertid plyndrede det 62de Linieregiment Hærens Forraad og slog Viin= og Brændeviinsfadene istykker: bestandig sneede og frøs det stærkt. Kun langsomt kunde Oberst Lemmercier med Jngenieurkorpset og fem Elitekompagnier udføre befalingen, at sprænge Porten El Kantarah; thi Jngenieurkorpset havde uden Jld og Hville staaet i 36 Timer i Morads. Medens Kanonerne den 23de tordnede mod Byen, angrebes saavel Marskallens Hovedkorpssom Avantgarden af en overstrømmende Mængde Tyrker, og Arabere; dog tilbagedreves Fienden og General Trezel, beskyttede Hovedqvarteret. Om Natten angrebes Porten El Kantarah af General Trezel med to Regimenter og Lemercier med Jngenieurkorpset; de Angribende lede et stort Tab og flere af Anførerne faldt, saaledes styrtede Trezel midt i Jlden, ramt af en Kugle i Halsen. Oberst Lemercier erklærede, at det var paa høie Tid at trække sig tilbage, og Marskallen bifaldt hans Erklæring. Ogsaa ved den anden Port gik Stormen ulykkeligt af; Jngenieurkapitain Grand og Kommandant Richepanse faldt. Ved Daggry gik Hæren tilbage over Wad=Rammel, men nu overfaldtes den af hele Garnisonen og talrige Skarer, Arabere; her udmærkede det 2det lette Jnfanterierregiment sig især under sin Kommandeur Changarnier, næsten ganske omringet af Araberne, kommanderede han under Udraabet: "leve Kongen!" Araberne vege lidt tilbage, Regimentet fyrede en Salve med to Geledder og bedækkede Pladsen med døde Legemer. Endnu den 27de forfulgtes Hæren af Araberne, men nu naaede den Passet RaselAkbar, hvor Kabylerne med Magt maatte kastes tilbage. J Guelma lod Marskallen de saarede blive tilbage og beredte sig til stærkt at befæste dette Sted. Marskallen har frelst Artilleriet og de Saarede, roser Tropperne, og mener, at det slette Veir har skadet ham langt mere end Kabylerne.