Viborger Samler, 1793-08-19
Va TTVIND AAl=ANO. Mandagen den 19de Augusti. Huus Fortsættelse af Nr. 32. Jen anden Grundstytte for vores Statsforfatning, mine Bredre, er Frihed eller Ret til at giøre alt hvad Lovene ikke forbyde. Aartusinde hensvandt inden Menneskeheden kunde opnaae Besiddelsen af denne hellige uafhændelige Rettighed. Tvende frygtelige Kræfter, Fyrsternes Overmagt og Præsternes List havde forenet sig for at smedde Menneskene i evige Lænker, og at beherske dem efter deres egennyttige Hensigter. Lykkedes det undertiden et Folk at sønderbryde Despotismens Jern=Aag, saa varede denne Siels Fasthed ikke længe. Ubeqvem til at nyde en velgiørende frie Statsforfatning svækket ved Yppighed, underkuet ved dristige Tyranner, forblindet ved overtroisk Spilleværk, vendte det tilbage til Slave=Aaget og krummede sig villig under sine Voldsmænds Fødder Jesus kom, og giorde Menneskene bekiendte med deres Værdighed, med deres høie Bestemmelse. Overbeviist om, at ingen Dyd kan bestaae uden Frihed, udslettede han af sine Dissplers Hierter al den slaviske Frygt, som beherskede de sandselige Jøder, og satte Kierligheds Aand og Frihed i dens Sted. Jngen af hans Følge skulde beherske den anden, men den første skulde være som den sidste. Saa ivrigt som han vaagede over Lovenes Jagttagelse, saa eftertrykkelig fordømte han enhver egenmægtig Anmasselse og vilkaarlig Jndskrænkning af andres Rettigheder. Paulus, hans ivrige Apostel, fordrede vel Lydighed af sine Troende, men ingen blind, men fornuftig Lydighed. Naar Petrus skrev til Forstanderne og Lærerne i de Kristelige Menigheder; saa var han især betænkt paa at standse den Geistlige Herskesyge ved en fast Dæmning. maae ikke herske over eders Brødre, men beflitte eder at blive sande Mynstre paa Dyd for eders Hiørd. Gyldne Ord, som enhver Fyrste, enhver Religions Lærer burde indprænte i sit Hierte med undslettelige Bogstaver, men de vare sieldne disse Fyrster, disse Religions Lærere, som giorde dette Defleste betiente sig af den Anseelse, som deres Fødsel eller Fyrste Gunst havde givet dem til at undertrykke deres Brødre; deres Luner, deres Magtsprog maatte gielde for Love. Jngen Ret var saa hellig, at de jo modtvillig traadde dem under Fødder; ingen Eiendom var sikker for deres Begierlighed, ingen Uskyldighed for deres Forførelse, ingen Sandheds Ven var frie for deres Lyn og Bandstraaler. Omringet af krybende Hof=Snoge og egennyttide Slaver, maatte Borgerne trælle for at føde deres Vellye ster og de bekymrede sig ei om deres udsuede Fædrenelands blodige Taarer. Vee den Ædle, som vovede at udtale det Ord Frihed for dem, Uhældig den Viise, der dristede sig til at forfægte Menneskets Rettighed for deres Troner, Men deres Synders Maal blev endelig fyldt, mine Brødre, Nationerne bleve endelig trætte af det umenneskelige Aag, og vores –Ja Held mig at jeg tør sige det - vores blev det forbeholden, at nedstyrte Despotismens Koloss, at løse Tyranniets Lænker, at giøre Fornuftens og Evangelig Forskrifter gieldende, og at vandre i Sandhedens og Frihedens Lys. Nu kan vi først sige at vi ere Kristne; thi nu først begynde vi at blive Brødre. Nu er det først, at hiin Slaviske Frygt, der qvæler enhver Spire til Dyden, viger bort fra vore Hierter; først nu ere vi i Stand til at handle stort og skiønt og ædelt for Verdens Øine. Lader os velsigne en Forfatning, som gav os igien Friheden, det første Gode paa Jorden; en Forfatning, som bandt Hænderne paa Despoterne og deres Leiesvende; der tæmmede Geistlighedens og den ypperste Præstes Stolthed; der sikkrer vores Eiendom, vores Ære, vores Dyd; kort, en Forfatning, der er ganske dannet efter Jesu, hans Apostlers og Evangelii Aand. Skal jeg standse her, mine Brødre, eller vedblive at vise eder vores nye Forfatnings Overeensstemmelse med Kristendommens Grundsætninger, Tager Evangelium i den ene Haand og vort Fædrenelands Lovbog i den anden. Holder begge mod hinanden og J vil blive overbeviiste om, at denne understytter hiint og hiint igien understyttes af denne. Hvorpaa kiender man Evangelii ægte Discipler, Nøisomhed, Arbeidsomhed og virksom Menneske=Kierlighed, ere de ikke de tilforladeligste Kiendetegn paa den sande Kristen, men just de samme udmærke den sande Patriot, og ere de særegne Dyder, som vores nye Forfatning kræver af Frankrigs Borgere, Derfor satte den fornuftige Grændser for hiint Alt fortærende Luxus hos de saa kaldte Store; derfor tilstoppede den alle de Kanaler, hvorved Fædrenelandets Rigdomme strømmede hen til fromme Ledigegiengere; derfor snoede den hiin store Forenings Kiede om vore Hierter, og giorde det til en Hovedgrundsætning, at een skulle svare for alle og alle for een. De har altsaa et Øjemeed med Religionen, lige Grundsætning, lige Forskrifter. Bi handle efter Jesu Plan, naar vi handle efter Fædrenelandets Love; vi ere gode Kristne, naar vi ere gode Borgere. Men hvoraf kommer det, mine Brødre, at en saa viis, saa høi, saa kristelig Lovgivning endnu finder Modstand, Hvorfor lyder endnu Bagtalelsens Stemme mod en Forfatning der saa ganske stemmer overeens med vores guddommelige Religions Stifters Befaling, Lader os ikke længe spørge efter Kilden til denne Modstand. Vores Forfatning har lige Grundsætning med Evangelium: ingen Under da, om den finder lige Hindringer. Giennemblader, omine Brødre, Historien, om Kristendommens Oprindelse; sammenligner den fremspirende Kristendoms Fiender med vores Forfatnings Fiender; og J vil endo fra denne Side opdage den meest paafaldende Lighed mellem begge. Hvorfor kunde Evangelii Sæd ikke allevegne lykkes, hvorfor maatte Jesu menneskevenlige Religion kiempe med saamange Hindringer og Besværligheder, Var det ikke Fyrsterne og Jordens Store, som af al Magt arbeidede mod Kristendommens Udbredelse, Var det ikke Pharisæerne, som sammensvore sig imod Jesum og hans Lærere, Var det ikke sandselige, af Vellyst og Overtroe fordærvede Mennesker, der bleve Forløserens Kors en Forargelse og hans velgiørende Lære en Daarskab, Jesu Religion fordømmer Stolthed, giør alle Mennesker lige, fordrer af dens Tilhængere Selvfornægtelse, Maadelighed, Afholdenhed. Den duede altsaa ikke for hofmodige Tyranner, der nedsaae med Foragt paa deres Brødre, ikke for yppige Fraadsere, der aldrig havde lært at tæmme deres Lyster, ikke for ubarmhiertige Rige, der ei vare i Stand til at føle for Andres Lidelser - Jesu Religion afskyer Overtroe, Egennytte, Folke=Bedrag; den forkaster unyttige Ceremonier og fordrer derimod virksom Menneske=Kierlighed. Maatte den ikke altsaa opirre Pharisæernes og Præsternes Had og uforsonlige Hævn, Maatte den ikke forbittre den giftige Yngel af hine foragtelige Mennesker, der satte al deres Reliligion i at fortolde Kommen og Krusemynten; i at blive staaende paa Gade=Hiørner, for at lokke Folkets Øine hen paa deres hykkelske Andagt; i at blege Ansigtet, for at tilkunstle sig Udseendet af stræng Afholdenhed? – Maatte den ikke mishage et Laug, der fra utænkelige Tider beherskede de Dødeliges Meninger, der vuggede det gode Folk efter deres egennyttige Hensigter, udmærkede sig ved en særdeles Klædedragt, og vidste at tilhykle sig Helligheds Roes, omendskiønt de ubarmhiertig fortærede Enkers Huse og Faderløses Eiendom, - Jesu Religion fordømmer vel ikke Livets glade Nydelse; men paalægger dog sine Disciple strænge Fordringer; den hæver os over Grændserne af vores jordiske Tilværelse; den udvider vore Udsigter i Evigheden; den kræver af os en ophøiet Tænkemaade og ædle Handlinger. Slige Udsigter, slig Tænkemaade, slige Handlinger kunde det dyriske Menneske ikke fatte; det feilede ham paa Kraft og Villie, for at svinge sig op til saadan en Høide; han elskede sine Lænker, havde ingen Sand meere for Guds Børns Frihed; han foragtede altsaa det som han ikke kiendte; han fordømte en Religion, hvis Værd han ikke kunde føle og lukkede sine Øine for Sandheder, der stred imod hans Ladhed, hans Sandselighed og hans Slave=Sind. – Dette mine Brødre var Aarsagen, hvorfor Kristendommen fandt saamange og saa mægtige Modstandere, og just dette er Aarsagen, hvorfor vores Forfatning har med saamange og saa stærke Fiender at kiempe. Just den indskrænker Yppighed og de Stores Stolthed, just den har ødelagt de graadige Pharisæers og forsættelige Folk=Bedrageres Rige; Just den fornærmede det sandselige Menneske, der ikke kan tage mod noget høit, Sving, nogen stor Tanke, just den giør strænge Fordringer til sine Venner; den forlanger Offer for det almindelige Beste og byder Enkeltes Selvfornægtelse for det Heles Vel. Jngen Under altsaa om den møder de samme Fiender som en Religion, med hvilken den har lige Grundsætninger. Jngen Under, om rasende Despoter søge at oprøre Himmel og Jord imod den Jngen Under, om skalkagtige Pharisæer svinge Oprørs Fakkel mellem Folket, Jngen Under, om uvidende, ved Overtroe og Sandselighed bedaarede Mennesker, miskiende dens Værd og støde fra sig de Velgierninger, som den tilbyder dem. Just denne Modstand af den krænkede Egennytte er os en Borgen, for vores Konstitutions Godhed; just det Raserie, hvormed dens Fiender bestorme den, beviser dens indvortes Styrke. Konstitutionen duede lidet, naar den havde faa Fiender; den var intet værd, naar enhver var tilfreds med den. Lader os altsaa takke den Algode af vort ganske Hierte, at han skienkede os en saa fornuftig, en saa kristelig Forfatning; Lader og evig blive en Konstitution troe, som giør os til det første Folk paa Jorden, lader os gribe hvert et Middel, for at vedligeholde den i sin fulde Kraft og Værdighed! J kiende de Grundsætninger, hvorpaa den hviler; J kiende de Hindringer, med hvilke den har at kjæmpe. Det maa altsaa blive eder en let Sag, at lære at kiende de Midler, ved hvilke vi kan seire over disse Hindringer. Heri maae vi og ligne Evangelii første Lærere og Forfectere. Just de Vaaben, som de brugte mod Kristendommens Kiender maae blive vores, Kierlig Underviisning, dydig Vandel og urokkelig Standheftighed; - see her de fornemmeste Midler, hvorved Jesu Discipl triumferede over deres Religions grummeste og mægtigste Forfølgere. Det var deres vigtigste Bag, at foredrage deres guddommelig Mesters høie Lære i sin hele Skiønhed; de bekræftede den med deres Exempel; de værnede omkring den med hiin Uforsagthed, hvormed de trodsede alle Farer, alle Lidelser, selv Døden. Saaledes grundede, befæstede og forsvarede de Evangelii Værdighed; og ligesaa maae vi grunde, befæste og forsvare vores Konstitutions Værdighed. Lader os følge deres Exempel, mine Brødre, lader os med broderlig Underviisning og grundig Jgiendrivelse, vise dem paa rette Vei, der betragte vores fortræffelige Lovgivning fra en falsk Synspunkt. Troe ikke at alle de, som ere indtagne mod vores Forfatning, tillukke forsætlig deres Øine for Sandhedens Lys. Mange blant dem elske deres Fædreland oprigtig; de nægte Tingenes nye Orden blot derfor deres bifald, fordi de enten ikke kiende den, eller og onde Menneskes mislede dem, og misbruge den Jndflydelse, som de have paa deres Forstand, til at skade den gode Sag. Jmod saadanne vil vi handle eftergivende, kierlig, stormodig; vi vil broderlig undervise dem; vil søge at vinde dem ved Sagtmodighed og Kierlighed. Aldrig bør nogen bidende Haan eller krænkende Foragt komme fra vores Læber; derved forbittres kuns deres Hierter og vi skade Sandheden i det vi troe at forsøgte den. Men mundtlig og skriftlig Underviisning vilde frugte lidet, naar vi ikke bekræfte det ved vores Exempel. Hvo som elsker Konstitutionen oprigtig, han vandre efter dens Aand og dens Forskrifter. Lydighed mod Lovene er deres beste Forsvar. Jkke enhver, der siger Herre, Herre, er en Jesu Discipel; men hvo som giør hans himmelske Faders Villie, den beviser sig at være en sand Tilhænger af Evangelium. Just det samme gielder og vor Forfatnings Venner og Beskyttere. Jkke enhver, der raaber Frihed, Frihed, er en god Borger; men hvo som nøie og punktelig følger Statens Love, han fortiener at kaldes en sand Patriot; han kiemper for sit Fædreneland, han kan giøre Paastand paa sine Medborgeres Kierlighed og Agtelse. Naar enhver af os trolig opfyldte sin Stands Pligter, naar enhver villig lagde sit Offer paa Fædrenelandets Altar, naar enhver blev i de Skranker, som Lovene og BroderKierlighed foreskriver ham; da, mine Brødre, maatte vores mange Modstandere snart tie; da vilde alle Jordens Nationer, beundre os, og ingen vilde mere vove det, at anfalde vore Loves Helligdom med røverske Hænder. Men lad dem kuns komme igien, disse bevæbnede Hære af kiøbte Leiesvende; lader kuns alle Jordens og Helvedes Magter drage ud imod os Gud og Sandheden strider for os, hvorledes skulde vi da forsage ved Menneskenes Trudsler, ne mine Brødre, standhaftig vil vi vente paa dem, og modig tage imod dem. Ved Standhaftighed og Uforsagthed seirede Jesu Disciple over Evangelis Fiender; ved Standhaftighed og Uforsagthed vilde vi og seire over Fædrenelandets Fiender. Ere vi ikke frie Mænd, og vi skulde zittre for feige Slaver, Ere vi ikke Borgere i den første Stat i Europa, og vi skulde vige tilbage for fremmede Despoters Hære, Ere vi ikke Franker, og vi skulde frygte at døe for Fædrenelandet, Frihed eller Død, det er vor Eed, det er vor Løsnings Ord. Hvo som Friheden ikke er dyrebarere end hans eget Liv, han er os ikke værd, han blive udslettet af de Ædles Bog, Vores Forfatning har Fornuft og Religion paa sin Side, den grunder vores Velfærd, den befæster vores Dyd. Vi have begyndt at bygge os et Friheds Tempel; vi ville fuldende det, eller begrave os under dets Ruiner. Med saadan Tænkemaade begynder jeg den vigtige Post, som er mig betroet af denne Kirkes værdige Forstandere; med denne Tænkemaade vil jeg leve og døe; med denne Tænkemaade sværer jeg den hellige Eed at blive Nationen og Lovene troe og samvittighedsfuld at opfylde mit Embeds Pligter. At denne Tale er skiøn, kan vel ingen nægte; men at den tillige indeholder den dyrebareste Sandhed er ulige vigtigere. Jeg kiender intet, som bedre kan stoppe Munden til paa dem, der skraale over Religionens almindelige Omstyrtelse, fordi et Lands Jndbyggere fandt det nødvendigt, at alle skulde kunde læse Bibelen, at afskaffe deres bedragerske ypperste Præst og ryggesløse Geistlighed, og at giøre deres Biskopper og Præster til det, de burde være, Lærere i Staten og Mynstere paa Dyd. Af Dato 3de Aucust 1793 har det Kongelige Danske Cancellie paa en Forespørgsel, resolveret saaledes: At Tiendetageren er pligtig at tælle 3de Gange i hver Mack.