Aalborg Stiftstidende, 1838-07-14
Af Discussionerne om Budgettet for 1839 i Pairskammeret udhæve vi nogle enkelte Yttringer, forsaavidt de omtale de politiske Forhold til Udlandet. Pairen Marquis de DreuxBreze forlangte Erklæringer og Troppe-Bevægelserne mod Norden. Han spurgte, om man ved disse Demonstrationer havde til Hensigt, endnu engang at staae Belgien bi mod Holland. Belgiens Gjæld til Holland er uhyre og vil skille det ved Fjerdedelen af dets Jndtægter, saaledes at Antagelsen af de 24 Artikler fra Belgiens Side maa medføre denne Stats Ødelæggelse. Desuden skal det miste Limburg. Belgiens Vægring ved nu at antage Tractaten er en Lykke for Kong Wilhelm, som, væbnet med en ratificeret Tractat haaber at gaae seierrig ud af Kampen. 8 Aar, som ere anvendte paa at tæmme den revolutionaire Aand baade i det Indre og med Hensyn til Forholdene med Udlandet, maae have modificeret Magternes gjensidige Stilling og deres Poli lik. Det er ei Frankrig, det tilkommer at foreskrive Europa Love; denne Forblindelse, som Juli=Revolutionen avlede, er nu forsvunden. Rusland, som ved Familiebaand er knyttet til det oraniske Huus, men dengang havde nok at gjøre med den polske Revolution, tiltraadte da et midlertidigt Forlig, men nu er det ikke meere lammet ved lignende Forlegenheder. Man tor neppe tvivle om, at dets Sympathi for Holland, vil være vakt paany, og, hvis ogsaa Østerrig erklærer sig for de 24 Artikler, er Tilfældet vist ganske anderledes med Preussen. Det staaer under Ruslands Jndflydelse osv. Grev Montalivet bemærkede, at han ei vilde gaae tilbage til Kongeriget Belgiens Udspring; ikke heller til dets tidligere Underkastelse under Huset Orannien; han betragtede kunde 24 Art. som en Tractat, Jngen har alvorligt havt isindat fuldbyrde. Han vilde erindre om, at Kongen af Holland, efterat Conferentsen først havde bestemt de 18 af dem, pludseligt, uden at opsige Vaabenstilstanden, havde overrumplet Belgien. Kong Leopold havde kun overtaget Belgien efter de 18 Artikler; at han senere havde antaget de øvrige 6, var skeet ved Tvang. Dengang havde det været at ønske, at Kongen af Holland ogsaa havde antaget dem, men han vægrede sig, og nu, efterat en Tid af 7 Aars rolig Besiddelse ligesom har sauctioneret Limburgs Forening med Belgien, nu vil han antage dem. Efter slige Luner kan man ikke føie sig. Retfærdighed fordrer, at Kongen af Holland lider Straf for at have forregnet sig og at Belgien høster Fordeel af den Fred, den Orden, den materielle og moralske Fremskriden, som det har vidst at grundfæste og fremme under saa store Vanskeligheder. (Hermed endte Debatterne ved Postens Afgang.)Man læser nu Beretninger fra Toulon om Kronningsfestens Høitideligholdelse paa den der liggende engelske Flaade og om den saare venskabelige Modtagelse, som er bleven den engelske Admiral og hans Mandskab til Deel. Man giør ved den Leilighed opmærksom paa Contrasten mellem Modtagelsen dennegang og ved den Flaades Ankomst, som i 1793 besøgte Toulon. Siden har der ingen været. Dengang vaiede Blodflaget fra Skibe og Fæstning; nu lyde Sangene, Marseillanerhymnen, Parisennen og God save the Queen, imellem hinanden ved det festlige Maaltid. Marschal Soults udmærkede Modtagelse i London sættes i Forbindelse, hermed, om hvilken franske Blade udtale sig med saamegen Glæde.