Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1795-06-19
Odense, den 19 Junii. Af en Skrivelse fra Kiøbenhavn, dat. 15de Junii. Synet af det Afbrændte er over al Forestilling sørgelig. Tænk Dem, den hele Række fra Kongens Nytorv til Vester og Nørrevold; alt er en Steenhob, ingen Bielke, ingen brugelig Muur tilbage. Paa Hiørnet af gammel Torv og Nørregade staae 3 Huse og Gaarde, da en der boende Hørkræmmer gav 1000 Rd. til dem der reddede hans Gaard. Justitsraad Uldalls Gaard i Vimmelskaftet blev reddet veden Artillerie=Lieutenants gode Foranstaltning. Etatsraad Seidelin havde nylig kiøbt en Gaard ved Kanalen for omtrent 14000 Rd., og den afbrændte. Professorernes Kratzensteins og Kalls Gaarde, Walckendorphs Collegium, alle Nicolai og Holmens Præsteresidencer og Petersens Kloster ere ligeledes afbrændte; J Bisperesidenen brændte Bag husene; Biskop Balle var da paa Visitatz. Paa Østergade ere kuns brændte de 3 Gaarde op til Hiørnet af AmagerTorv. Paa gammel Holm, hvor Jlden begyndte, er brændtDælehaven (et Sted, hvor Flaadens Tømmer for en stor Deeler oplagt), Tiæremagazinet, endeel Material=Skure og to Trediedele af Hovedmagazinet. De 400 Mennesker, som vare posterede paa Frue Taarn, lovede Kronprindsen, 4000 Rdlr. for at redde Kirken og Taarnet; det er ubegribeligt hvorledes det blev befriet, thi det er ganske for sveden af Heden. At Jlden standsede ved Teglgaards strædet, tilskrives ogsaa hans Besluttehurtighed, i det han viseligen gav Ordre til endeel der staaende smaa Huses Nedrivning. Under Branden have mange 3de Gange maattet flytte deres Gods, Vognmænd og Bønder have benyttet sig af Leiligheden, og taget 10, 15, ja 20 Rdlr. for at kjøre et Læs; Slotspræst Koefoed, hvis Residence ogsaa er afbrændt, var iblandt deres Tal, der saaledes flyttede 3 Gange. Midt i Ulykken er det en Lykke, at Branden ei skeete mod Vinteren, thi da havde denne Ulykke været dobbelt. Landsoldaterne, som til Lykke vare inde, giorde stor Nytte ved at redde, slukke og sløife, og Regieringen før gede ikke allene for, at de nærmeste Bønder strax indkom med Vogne, men endog satte egne og Artillerievognene i Bevægelse, hvorved der blev sat Grændser for Kiørselens høie Priis. Ligesaa faderligen udrakte den sin villige Haand til de Nødlidende ved at give Brød og Øl, og at forskaffe samme til Salg fra Landet af. Ja her bliver ogsaa utrætteligen virket for den gode Ordens og Vindskibelighedens Fremme. - Den berømte danske Tilskuer giver os idag en behagelig Afhandling i No. 43, jeg vil hist og her afskrive noget deraf: Endelig kan man da haabe, at hine græsselige Rædsels seener ere til Ende, at det frygtelige Uveir er med al sin Ødeleggelse draget hen over vore Hoveder. Men er end, med den Høiestes Bistand, Faren nu overstanden, den er dog langt fra ikke forvunden. Endnu fare vi gysende op ved hver uvant eller uventet Lyd, og troe deri at gienkiende Flammernes Bragen, eller de Brandlidendes Jamren; endnu svæve Ild= og Rogstøtter for os, hvor vi vende vort Øie, endnu forfølge de vor matte Hviles uroelige Drømme. Endnu daares og skræmmes vildelig, snart at virkelig Brandlarm, snart af frygtelige Rygter og Syner. Vi haabe til Himlen, at vi nu ere sikkre, men trygge ere vi ingenlunde, og kunne heller ikke være det, saalænge vi endnu see vor glubende Fiende umættelig lure bag de dampende Ruiner, bag hvilke han efter en saa langvarig og haardnakket Kamp omsider maatte drage sig tilbage, og hvorfra han ved det første ubevogtede Øieblik, synes rede at fremspringe paa ny, for at kaste sig over det ham med saa megen Møie frarevne Bytte. O. men naar nu Faren, og Frygten aldeles ere ovre, naar nu Rædslen drager sin nedtyngende døvende Haand bort fra vore Siele, vil da, da er det først, enhver kan ret begynde at føle sit Tab og sit Savn; da er det først han kan vende sit Øie hen over den skumle Fremtid. a. Men - Maaskee behøvede Kiøbenhavn at luttres med saa voldsom en Jld, for at ophøre, at være Tvillingrigets Lazareth, det Sted, hvorfra Overdaads, og Qvindagtigheds og Vellysters Smitte udbredde sig over tvende Kongeriger. Frugtesløst blev det Stød, os f. A. 26de Febr. blev givet; som Røgen af det brændende Christiansborg bortviftede det Glimt af Almeen= og Borgergand, denne Tildragelse havde fremlokket; vi behøvede en ny, en eftertrykkeligere Mindelse, for at vækkes af vor Dvale, for at afryste de Klæder, vi holdtes i. O at denne dog maatte hielpe; at Over daadens Templer maatte lukkes, dens Orgier forstyrres, dens en anden. Dyrkelse afskaffes, dens Følge forsages, og at i dens Sted Vindskibelighed, og Tarvelighed, og de huuslige Dyder i hvert Borgerhiem maatte finde sin Helligdom; og da, da var der for Danmarks Held, endog blot for dets national Velstand, ved denne Jldebrand vundet uendelig mere, end der nu synes at tabes. A. Blandt andet haaber Tilskueren, at man dog engang maa blues ved at have Sal, og Spisestue, og Cabinet, og Spillestue, og ubeboelige Stadsværelser i Dusinviis paa Rad, medens tusende og atter tusende af vore Medborgere ikke have det Sted, hvor de kunne hælde deres Hoved; a. og ønsker, at man ved denne Leilighed vilde blive kiendt med Rigdommens hele Intet, dens fulde upaalidelighed, og lære at indsee, at Duelighed og Nøisomhed, ere de eneste sande og uforkrænkelige Skatte; at vi med eet Ord blive Nordboer, Mænd, og Borgere. Mange, saare mange have ved denne Leilighed allerede viist sig at være dette, viist det ved deres kjække, utrættelige, selvopofrende Virksomhed i Nodens og Farens Dage, viist det siden ved deres ædle uegennyttige, menneskekierlig. Hielpsomhed mod de Ulykkelige; mere end eet Navn er der mellem disses der allerede længe ved Borgerdyder var Fædrelandet og Menneskeligheden helligt og kiert; mere end eet har tilvundet sig et høit Sted paa de gode Borgeres Liste, ol men desværre, desværre maa Tilskueren tilføie, at ikke lidet er Tallet paa dem, som ved denne Leilighed giøre deres Fædreland, gjør selve Menneskelighed Skam. Endnu gyser hans Hierte tilbage for at troe, hvad der saa hyppig fortælles om umenneskelig Mordbrand; endnu vil han haabe, at Ulykke eller i det høieste Uforsigtighed var Jammerens Ophavn o. men sørgeligt er det, at han, som Øievidne, maa til føie, at megen Søvnagtighed, Trevenhed, Vrangvillie, viistes ial dens Standsning og Lindring; med hvormegen Ligegyldighed mangfoldige, som et andet Skuespil, betragtede deres Brødres Elendighed; hvor ublue, hvor umenneskelig Egennytten var i at lade sig sin Haandrækning, sin Bistand, sin Færsel betale; hvor ugudelig den troede at kunde nytte Leiligheden til at fordyre Livets Nødvendigheder, for de ulyksalige, der havde saa retfærdig en Fordring paa alle gode Menneskers Medynk og Hielp. Vel har Regieringens priisværdige Forsorg gjort meget for at lindre de Ulykkeliges Nød, for at udrive dem af Ransmænds og Blodsueres Kløer; men dog fremture disse endnu at nytte enhver given Leilighed; trods Magistratens Opfordring, ja trods den kongelige befaling, f. Ex. at opskrue Huses og Værelsers Leie til en Priis, som ingen, uden Eierens Gierrighed kan finde billig. Tilskueren ærer den findige, den milde Aand, der besieler vor Lovgivning; han veed ikke engang, om han, saa meget end Øieblikkets Tarv berettigede dertil, vilde have ønskeet, man havde grebet til meere kraftige Forholdsregler; men dette kan han dog f. Ex. ikke undlade at ønske, at et af vore mange periodiske Skrifter vilde engang længere henne i Aaret levere en navnlig Fortegnelse paa alle de Huuseiere, der havde forhøiet deres Værelsers Priis en tredie Deel og derover. Viist noere de, der allerede i deres saa nylig reddede og endnu ikke fuldkommen betryggede Huse have kundet begaae denne Skiændighed, unægtelig Mennesker, der ere vante til at bære, og haane den offentlige Foragt, og alle gode Menneskers Afskye, men i det mindste vilde da ikke denne deres Lumpenhed blive Exempel; vilde ikke hielpe Egennyttens Røst hos mange bedre men skrøbelige Mennesker at faae Magt over Menneskelighedens, Af udenlandske Aviser, fra Kiøbenhavn, d. 9 Juni, 4000 Md. af de Nationale have alt faaet befalintil, at begive sig Hiem igien, da de sædvanlige SommeManocuvres i Anledning af Jldebranden nu ikke bliv holdte. J Henseende til Søerustningerne skeer der den imod ingen Forandring. Paa et af Linieskibene udbrøder i Gaar, formodentlig ved Uforsigtighed, en Jld hvilken dog strax igien blev slukket, og giorde slet inge Skade. - Efter denne Skrivelse taxeres nu Skæderpaa de afbrændte Huse paa over 5, og paa Vare og Effecter paa mere end 10 Millioner Rdlr.