Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1847-05-28
Boghandler Vogler fra Brussel, hvem tydske Blade have kaldet dansk Undersaat, er i Aachen, hvor han for nogle Uger siden blev arresteret, uagtet han var forsynet med Pas fra det preussiske Gesandtskab i Brussel, af Landretten bleven dømt til en Maaneds Fængsel for Udbredelsen af oprørske Skrifter. Den 8 Octbr. 1845, om Morgenen tidlig, fandtes Selveiergaardmand, Lægdsmand og Sogneforstander Rasmus Larsen af Albjerg, der Dagen forud var kjørt til Svendborg og ikke senere havde været i sit Hjem, livløs henstrakt ved Siden af Veien, tæt udenfor et Led sted, der fører ind til hans Gaard paa Albjerg Mark, medens hans Heste og Vogn, hvormed han om Aftenen forud var vendt tilbage fra Svendborg, fandtes i en nærliggende Skovlykke. Efter den af vedkommende Distriktslæge afgivne og ved den senere optagne Obductionsforretning stadfæstede Erklæring, fandtes paa den Afdødes Hoved flere betydelige og absolut dødelige Læsioner, som maatte antages forsætligen at være ham tilføiede af Andre og sandsynligviis med en paa Stedet forefunden kantet Flintesteen, der var blodig; ligesom den Afdøde endvidere maa antages at være berøvet en Tegnebog med nogle Penge og flere forskjellige Papirer, samt et Uhr. For det saaledes formeentlig begaaede Mord faldt Mistanken paa en berygtet Person, Peder Jensen med Tilnavn, Quæk, som paa den Tid boede hos sin Stedfader, der havde et Huus i Fæste paa den Afdødes Gaards Lod, og skal have baaret Nag til denne fra den Tid, Rasmus Larsen for flere Aar tilbage fungerede som Hjælpesognefoged, og som saadan søgte at tilveiebringe Oplysninger i en Tyvssag, hvori Peder Jensen, med Stedfaderen var indviklet. Peder Jensen og hans Moder Birthe Marie Hansdatter, der ligeledes skal have været fjendtligt stemt mod den Afdøde, bleve derpaa arresterede og actionerede, den Første for Mord og den Sidste, som Medviderske heri. Da de Paagjældendes fjendtlige Sindelag, selv om det kunde ansees tilstrækkeligen constateret under Sagen, imidlertid ligesaa lidet som den Omstændighed, at Arrestanten ikke tilfulde saae sig istand til at bevise sit alibi, kunde afgive nogen grundet Formodning for, at de Tiltalte skulde have gjort sig skyldige i de Forbrydelser, for hvilke de sigtedes, og der forøvrigt Jntet under Sagen var fremkommet, der bestyrkede den mod dem opstaaede Mistanke, er Overretten, der for nylig har paadømt Sagen, kommen til samme Resultat, som Underdommeren, nemlig at frifinde dem Begge, saaledes at Actionens Omkostninger, hvilke Arrestanten i første Jnstants var tilfunden at udrede, ere paalagte det Offentlige. Samtidig hermed har Overretten deels anseet Herredsfogden i Sunds og Gudme Herreder, Cancelliraad Bruun, der har optaget de foreløbige Forhører i Sagen, med en Mulkt af 10 Rbd. til Svendborg Amts Fattigkasse og ligesaa meget til Justitskassen, for aldeles feilagtigen, at have anvendt det i Restriptet af 23 Octbr. 1795 omhandlede Tvangsmiddel af Fængsel paa Vand og Brød, hvilket han, - endog uden at give den i samme foreskrevne foreløbige Behandling. - har bragt i Anvendelse paa tvende ikke sigtede Personer, der ikkun fremstode som Vidner, deels udtalt sin Misbilligelse af Sættedommeren, Kammerjunker, Byfoged Jessens Forhold, fordi han har ladet tvende tidligere for Tyveri straffede Personer beedige deres afgivne Forklaringer. (Juridisk Ugeskrift.) - Høiesteretsdommen i denne Sag er meddeelt i sidste Løverdagsnummer at denne Avis under "Dagsposten".