Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-04-04
Konstflidens nyeste Historie. (Fortsat, see No. 30) b) Rusland. Dette Ugeblad har allerede talt meget og Ruslands stigende Konstflid, intet en mere mærkværdigt end at betragte dens Fremgang; thi derpaa beroer iæst Folkemængdens Tilvært i dette uhyre Rige; Fabrikernes Udvidelse skaffer Afsætning for Landvæsenets Produkter, og Jndustrien og Jordbruget understøtte hinanden giensidigt. De nyeste udenlandske Tidender fortælle os, at for 100 Aar siden var der næsten ingen Fabriker i Rusland; Peter den store lagde Grunden til dem, Keiserinde Catharine den anden befordrede deres Fremskridt ved vise Forordninger; og de til toge betydeligt i hendes Regieringstid. Men Keiser Alexander hævede dem især ved sit Manifest af 1ste Novbr. 1810, hvorved fornemmelig Klædefabrikerne fik nye Privilegier og Understøttelse. Ved Branden i Moscau i 1812, som var Hovedsædet forden russiske Konstflid, leed Fabrikerne et stort Tab; men de har siden paa nye hævet sig. Ved Ministeriet for det Jndre, som bestyres af GeheimeraadKofadevlev er et eget Departement for Fabrikerne, dette har meddeelt en Fortegnelse over de russiske Fabriker i Aaret 1812, som viser deres store Fremskridt. J dette Aar var der 2331 Fabriker, som beskiæftigede 112,963 Arbeidere og siden 1812 ere 931 nye Fabriker komne til; man kan vel derfore godt regne at en Million af Ruslands 48 Millioner Mennesker nu allerede finder sin Underholdning ved Fabrikvæsnet. Men uagtet Rusland har 181 Klædefabriker, saa fortælle os dog de offentlige Tidender, at Regieringen har nyelig sluttet Contracter i Engelland om Leverance af Klæde til Gardens Uniformer og paa store Bestillinger i Yorkschire af graat Klæde til den øvrige Armee; Landet maae altsaa ikke levere Klæde nok eller ikke smukt nok. J Følge en anden Beretning skal den heele russiske Armee klædes i indenlandsk Klæde, som skal leveres i 181617 og 18, og hvoraf Fabrikerne kunne slutte Contracter med den Committee for Armeens Beklædning, som er nedsat i Moscou. Forresten ere Silkefabrikerne, hvoraf Rusland har 182, og hvoraf nogle ere meget store, især mærkværdige, i to Landsbyer Kupavno og Frenowa har det ene Silkefabrik 120 og det andet 110 Væver stole, dog avler Rusland endnu selv kun lidet Silke, det meeste kiøbes i Jtalien, Persien, Buchhariet og China, det avler selv kun for 36000 Rubler og indfører for over 2 Millioner. Forresten søger den russiske Regiering at ophielpe sine Fabriker ved at forbyde mange fremmede Fabrikaters Jndførsel. AfWichmanns nye høist vigtige Skildring af det russiske Rige, som udkom i Leipzig 1813, sees at 15 Canaler til den indenlandske Handels Befordring ere allerede færdige; i Rusland kan man seile paa Floderne og Canalerne fra Jishavet og Østersøen til det caspiske og sorte Hav. Han beretter ogsaa at Rusland vandt ved sin Handel i 1802 over 6 Millioner Rubler i 1803 over 11 Millioner, i 1804 over 9 Millioner og i 1805 næsten 17 Millioner. Jndførselen af Bomuldsgarn i Rusland, anslaaes aarlig til en Værdie af 22 1/2 Million Rubler, og Værdien af de Varer, som fabrikeres af dem til 105 Millioner Rubler. Opmærksomheden i den handlende Verden er i øvrigt spændt paa, om ikke det russiske Handelstarif skal blive hævet, som nogle meene, ifølge hvilket Tarif, som forresten har ble draget saameget til Fabrikernes Opkomst i Rusland, Jndførselen af mange engelske og franske Fabrikater er forbudt, ligesom ogsaa Jndførselen af raffinerede Sukkere, hvorved især Hamborg lider betydeligt. c) Engelland. Om Uld- og Bomulds Fabrikerne i Engelland har en Mand, som i 1814 reiste Engelland igiennem, meddeelt en Deel interressante Efterretninger. Uldfabrikerne i Engelland ere meget anseelige og har været drevne allerede i gamle Tider, man anslaaer Værdien af de engelske uldne Varer til en Sum af 14 Millioner Pund Sterling eller omtrent 84 Millioner Rigsdaler, hvoraf den halve Deel forbruges i Landet, og den anden halve Deel udføres. – Leeds i Borkshire og Bredford ere Hovedsæderne for Uldmanufacturerne; i Nærheden af Leeds boe 6 til 8000 Dugmagermestere, de levere Klædet raadt, og Klædehandlerne lade det giøre færdigt. J Bredfort, som leverer det fine brede engelske Klæde, ligesom i de vestlige Grevskaber, Wilt, Sommerset og Glocester shire drives Klædefabricationen i store Fabrikbygninger; alt drives her med Maschiner, som ere meget konstige og meget forskiellige i deres Jndretning. Man har ogsaa Maskiner til at overskiære Klædet, men kun i de største Fabriker i Borkshire, hvor de holdes hemmeligt af Frygt for de talrige Overskiærere, som fordi de derved mistede deres Næringsvei, trængte for nogle Aar siden ind i Fabrikerne, ødelagde Maskinerne og mishandlede Eierne af dem, men i de øvrige omtalte Grevskaber ere de overalt i Brug. Staden Hallifax i Borckshire er Sædet for de øvrige uldne Varers Fabrication; man paastaaer ellers at Uldfabricationen daler noget i Engelland, da Bomuldstøi bruges saameget i Landet selv, og de udenlandske Klædefabriker har arbeidet sig meget frem. - Desto vigtigere og meere indbringende ere Bomuldsmanufacturerne. J 1803 indbragde det Riget over 5 Millioner Pd. Sterl., over 800000 Mennesker ere mere eller mindre beskiæftigede derved. Richard Arkwright, forhen en Barbeer, bragde Maskineriet ved disse Fabriker først til Fuldkommenhed. J Carlisle sætter en Dampe maskine 20,240 Teene i Bevægelse; i Manschester, spindes Tvisten til den Fiinhed, at man kan udbringe af et Pund Bomuld en Traad, som er 156 engelske Miile lang (39 danske). Manchester i Engelland er Middelpunktet for Bomuldsmanufacturerne, men ogsaa til Skotland har de udbredet sig meget, hvorGlosgov er deres fornemste Sæde. Endskiøndt Manchester er Hovedsædet for Bomuldsfabrikerne, saa synes dog det nærliggende Stockport at blive et andet Manchester, en smuk Landevei forbinder begge Stæder med hinanden, som næsten er reent befat med Huuse, hvilke beboes af Vævere. I Hundredeviis seer man Fabrikbygninger paa 5 til 6 Etager, som paa Siderne ere forsynede med Taarn høie Skorstene, der give en sort Steenkuls Damp fra sig, og derved give tilkiende at store Dampe maskiner her ere i Virksomhed. Langt borte derfra kan man see Skyen af Steenkulsdampen, hvoraf Husene blive ganske sorte; den Flod, som flyder igjennem Manchester er farvet af forskiellige Farve materier fra Fabrikerne; det Hele seer melancholsk ud; men overalt seer man virksomme glade og trivelige Mennesker, hvorved Sindet igien opmuntres. Naar man har nogen Anbefaling, saa er det ikke vanskeligt at faae Fabrikerne at see; man har drevet Mechanismen saa vidt, at et voxent Menneske og to Børn kunne holde 600 Spil eller Teene i Gang. Et Barn kan tiene 24 s., et Fruentimmer 3 Mk daglig og en Mand 6 til 12 Rdlr. om Ugen; alt Maskineriet er af Jern; den første OpfindersArnwrigths Søn har endnu et Spinderie og lever i stor Pragt. Man begynder ogsaa at drive Væve riet ved Maskiner, i et Fabrik gaaer 140 Væverstole med en Dampemaskine, fuldkomment er dog ikke dette Maskinerie endnu, da Stolene ofte komme udaf Gang, et saadant Maskinerie er nyelig afbrændt; man formoder, at Væverne har sat Jld derpaa. J Manchester er et bestandigt Marked; Tvist og Bomuldstøier kiøbes og sælges uafladeligt. Varemagazinerne bestaae af lave Sale med Vinduer som ere mere brede end som høie, staaer man stille og seer paa dem, saa kommer strax en Mægler og tilbyder Varer, paa Børsen er der meget livfuldt, den staaer aaben den heele Dag og Fremmede har frie Adgang til den. Uagtet denne store Maskin drift, frygte dog Manufacturisterne i Manchester for deres Fabrikers Standsning og de har nalig holdet en Forsamling, hvori de ere blevne enige om at ansøge hos den engelske Regiering, at den vil give sin Gesandt paa Forbundsdagen i Frankfurt, Lord Clancarty, Anviisning paa at arbeide imod, at ikke Jndførselen af engelske Fabrikater i de tydske Stater bliver besværet med Toldafgifter, men at den forundes al muelig Friehed, af Silkevæverne ere mange ledige, hvorfor man troer at Jndførselen af franske Silketøier bliver forbudt. Engelland har rigtig nok nogen Aarsag til at frygte for sine Fabrikers Flor, da der ligesom i Tydskland, saaledes ogsaa i andre Lande yttrer sig en Modstræben mod den engelske Konstflids Overvægt, saaledes har i Gent i Nederlandene, mange Fabrikantere brændt de engelske Fabrikater og indgaaet med hinanden en Forening om blot at betiene sig af indenlandske Fabrikater; samme Modstand kan ogsaa let befrygtes i Nordamerika, hvor der føres bitter Klage over Fabrikernes Forfald formedelst Jndførselen af engelske Varer. Men endnu ere de engelske Bomuldsfabriker i en stærk Drift, som især sees af at de indkiøbe overmaade megen Bomuld, saa at denne Artikel stiger i Prisen.