Jyske Efterretninger, 1793-10-25
Fortsattel, lemorien. M. Der gives nu i Frankerig. gen Regiering. der bliver erkiendt; hverken af de Krigiørende Magter eller endog af dem, som ednu hænge ved Neutraliteten Det danske Hof har ingen Minister i Paris, har heller ikke sidden en allerchristeligste Konges bedrøvelige Død antaget nogen ra Frankerige, det har ombygelig vogtet sig for, at erkiende en retmæssig Anthoritets Tilværelse i Frankerige, som der virkelig da ogsaa ikke gives nogen der; og omendskiønt særdeles Aarsager ikke have tilladt det, at indlade sig i Krigen; saa kan det dog ikke ansee Frankerige som en Magt, som det var det muligt, i dette Øieblik at holde de frembragte Venstads og neutralitets Forhold vedlige med. Svar. Dannemark skulle visselig ikke tage det paa sig, at retfærdiggjøre den nærværende Regiering i Frankerige, dens Natur og dens Oprindelse, men det vil heller ikke fælde nogen Dem, og dets Neutralitet tillader det ikke at yttre alle sine Tanker herover Vi endstrænke os blot dertil, at beklage de Uhæld, der have trinset dette Land, og for dette Lands Skold hele Europa, og at ønske, al vi snart maatte opleve Enden derpaa. Deg i dette Øieblik tales der ikke om at tilstaae eller erkiende en Regieringsforms Tilværelse, hvilket sidste vi visselig stedse have nægtet. Nationen er der, og den Autoritet, som den har erkiendt, er den, som man vender sig til i Tilfælde, der angaaer enkelte Jndividner, og Handelsforbindelser bestaae, som de imellem Engeland, og Frankerige, saalænge det sidste har vildet beholde Frei October. den Nationen har ikke ophørt, at erkiende deres Tractater med os. I det ringeste retter den sig hyppig derefter. Ligesom den beraaber sig derpaa, saa beraabe vi os ogsaa derpaa, og det ikke sielden med god Held, saavel for os, som og til Fordeel for de Undersaatter af de Krigiørende Magter, som have anbetroet deres Effecter til vort Flag. J Vegrings eller Forhalings Tilfælde have viote og ugjerne maatte høre, det var kuns Nepressier, i det Nationerne, som de vare i Krig med, viist ligesaa lidet Agtelse for deres Tractater med os, og saaledes blev det neutrale Flaget Offer for Vilfarelser, som det ikke havde sig at bebreide. Retfærdigheds Vei er endnu bestandig aaben i Frankerige. Consuler og Mandatarier fra private Personer blive hørte. Jngen forbydes at vende sig til Handels=Tribunalerne, og det er tilstrækkeligt i de sædvanlige Tilfælde. Til blot at vedligeholde bestaaende Tractater behøves ingen nye Negotiationer. Miner er derved meget overflødig; der gives Dommer, og det er nok. M., Naar i sædvanlige Tilfælde en nentral Magt farer fort at handle med to med hinanden i Krig værende Nationer, der og ere dens Venner, og frembyder saavelNegotiationernes stedse aabne Veie, saavel som og de at alle Retter i Europa erkiendte Skikke, den bestandig Midler, til at forsikkre sig derom, at den at den ene af disse Nationer iagttagne Reutralitet ogsaa maae liagtages at den anden; paa samme Maade kan den ogsaa forsikkre sig derom, at denne Neutralitet ikke af en af disse Magter skal misbruges til den andens Skade, og saaledes det upartiske Venskab fornærmes, som begge med lige Ret fordre af den og naar ved forudseete Omstændigheder, den sædvanlige Maade af de nutrale Handelsprivilegiers Udvelser blev skadelig for den ene af disse Magter i Særdeleshed, og mere end for de andre, saa kunde den ved venskabelig Forestillinger gjøre denne Grund gieldende hos den sidste, og uden Besværlighed afsige en Rettighed, som ikke længere lader sig forene med Neutraliteten. Svar. Disse Betraktninger ere allerede mækkede ved den Bemærkning at vore Besværninger i Frankerige ofte fandt Gehør, og at der ingen Umuelighed er i at giøre den gieldende. Visselig ere Municipaliteterne, som man maae vende sig til, ikke alle lige billige; Handels-Tribunalernes Udsigender berver ikke paa een og de samme Grundsætninger; det sidste Middel, Tilflugt til en Middelpunkt af Magt falder ganske bort, og disse Omstændigheder udsætte undertiden Vedkommende for ubehagelige Uretfærdigheder. Men derunder lider ingen meere end just de Neutrale Magter, og det ville være meget ubilligt endnu at bestraffe dem derfor, fornemmelig fra de Magters Sider, der paa det høieste misbillige hiint Forhold, og dog, i det de efterfulgte det, selv retfærdiggjorte samme. (Meere følger.)