Berlingske Tidende, 1755-02-03
Donaustrøm, den 5 Jan. Om Store-Sultanens, Mahomet den 5tes Død og Begravelse, samt hans Broders Osmans Ophøyelse paa den Tyrkiske Throne, kand følgende Efterretning meddeeles. Den afdøde Keiser Mahomet vilde, da han i 4 Dage havde været syg og svag, hvilken Sygdom, som der siges, skulde været af en Fistel Skade, som han havde havt i 20 Aar, en 13 Dec., som var en Fredag og følgelig Tyrkernes Sabbath, uagtet all sin Svaghed, i Følge Lovene, giøre sin Middags=Bøn udi offentlig Forsamling i Moscheen. Han satte sig da Klokken halvgaaen 12 paa sin Hest, og under følgeskab af sin heele Hof=Stat reed til den Moschee, som ligger lige over for en af Serailets Løngange. Efterat han havde forrettet sin Bøn, atte han sig paa Hesten igien; men neppe var han kommen til Serailets Port, da der paakom ham saadan Svaghed, at han var færdig, at falde af Hesten, dersom ikke hans Liv=Karl havde taget ham i Favn, i hvis Arme han ogsaa døde, førend man kunde bringe ham til hans Gemak. Janitskarernes Aga, som ved denne Leylighed havde holdt Stiebøylen for Store-Sultanen, forføyede sig, saasnart som han havde fornummet, hvorledes det var fat med Hans Høyhed, hen til Store Viziren, for at give ham Efterretning derom. Denne Minister skyndede sig, det beste han kunde, efter ham til Serailet, og lod ogsaa ufortøvet indkalde Mufti did, hvorpaa disse 3 høye Bestillings-Mænd, da de fandt Sultanen at være død, forføyede sig strax hen til hans yngste Broders Osmans Gemak, toge ham derudaf, og satte ham paa Thronen. Alle Assessorerne udi Høyeste Ræt bleve strax informerede omdenne Succession paa Thronen, med Befaling, at de skulde bevise den nye Sultan deres Underdanighed, hvilket ogsaa ufortøvet skeede. Janitskarernes Aga, efter at han havde gjort sin Troskabs Eed, fik Ordre, at forføye sig ud i Staden, for at forekomme al Uorden. Klokken hen imod 4 Slet om Eftermiddagen, blev Keyserens dødelige Afgang og den nye Keysers Ophøyelse paa Thronen, ved Herolder og formedelst Canonernes Løsning af Serailet givet heele Staden tilkiende. Klokken hen mod 6 Slet saaes Keyserens Liig føre ud igiennem samme Port, i hvilken han var død. Liiget laae i en Kiste, over hvilken var lagt et Stykke Jndiansk Stof i Steden for et LiigKlæde, og blev baaret paa Hænderne af mange Cavalierer og Hof=Betienter. Paa Kisten laae hans Stads Turban, ziret med en sort Algrette. Liig-Comitaten bestod af følgende Personer: 1.) Den Keyserl. Liv-Medicus, 2.) Hof=Junkerne; 3) Liv-Garden til Hest, 4.) Cammer Herrerne; 5) Officererne af Liv=Garden med deres Subalterner; 6.) Generalerne af Cavalleriet; 7.) Jntendanten over Artilleriet; 8) Generalen over Munitionen; 9) General Lieutenanten over Janitskarerne; 10.) Janitskarernes Agamed alle sine Officerer; 11.) Alle Keyserl. Ministrer, som kaldes Regie=Doulet; 12.) De Geheime Ministrer tilligemed Store-Cantzleren, samt alle Assessorer i Høyeste Ret, med Ober=Ceremouiemesteren ved den venstre Side; 13.) Det Ottomanniske Riges Ober=Skatmester; 14. Store-Admiralen med sit Følgeskab; 15.) Store-Viziren med sit følgeskab og ledige Heste; 16.) Endeel af Janitskarerne, hvorefter fulgte en Mængde Hof=Gartnere og andre Hof-Officianter; 17.) De hvide Gildinge af Serai let; og 18.) kom Ober=Jnspecteuren over Serailet og de sorte Gildinge. Liiget var omgivet af en Mængde Geistlige, som paa høyre og venstre Side uddeelede Almisser til Almuen og til de Fattige, at de skulde bede for den afdøde Keysers Siæls Velfærd. En Mængde af Hof-Folk, Officerer, og andre Personer af adskillig Stand, fulgte efter Liiget med saa megen Ærbødighed, at de raabtestændig: Allah, Allah! Allah. Kiøbenhavn, den 3 Febr.