Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-06-22
Nyeste Post-Efterretninger. Det er interressant at sammenligne Bevægelserne af den Expedition, som nu afgaaer imod Algier, med den som Bonaparte og AdmiralBrueix i Aaret 1798 anførte for at angribe Ægypten, og som bestod af 35,000 Mand. Den Ægyptiske Expedition havde de Vanskeligheder at overvinde fremfor den Algierske, at Veien imellem Toulon og Alexandria er omtrent tre Gange saalang, som den imellem Toulon og Algier, at den skulde erobre Malta underveis og at den maatte befrygte et Angreb af den Engelske Flaade som var i Middelhavet; men den havde det forud, at den bestod af krigsvante Soldater, at Cheferne besad deres fulde Tillid og at Ægypten blev aldeles overrumplet, saa at der vare ingen Forberedelser gjorte til Modstand; 4300 Mand bleve kastede i Land i et Øieblik, og paa een Dag var Alexandria erobret, hvorpaa hele den øvrige Expedition kunde udskibe sig i al Magelighed. Expeditionen afseilede den 12te Mai 1798 fra Toulon og den 1ste Juli havde den Alexandrig i Øiesyn, som er et Tidsrum af 7 Uger. - Den Franske Expedition til Algier afseilede den 18de Mai. De nyeste Efterretninger man har fra Paris ere fra d 12. Juni, Var Expeditionen kommen til Algier d. 6 Juni, eller blot afseilet fra Palma, eller efter 19 Dages Forløb, saa kunde man ved Dampbaade i Toulon og ved Telegraphen i Paris have Efterretning derom. Men man har kun Efterretning om at den befandt sig i Palma paa Den Majorka den 2den Juni, eller saa omtrent lidt over Halveien til Algier; dette er ikke heldigt. Moniteuren har endelig brudt sin lange Taushed og indeholder en telegraphisk Depesche fra Toulon af 8de Juni, Kl. 5 om Eftermiddagen, hvori meddeles at Corvetten Capricieuse havde forladt Palma den 2den, da den afseilede derfra blev Flaaden opholdt i Bugten formedelst Modvind; den var forsamlet der i den bedste muelige Orden. - Depeschen indeholder intet videre, men af Beretninger, som Coffardieskibe have medbragt, som ere ankomne den 5te i Toulon, vil man slutte sig til, at Flaaden har allerede været i Farvandene ved Algier; men er bleven dreven tilbage til Majorka. Jfølge Udsagn af Skippere skal den d. 1ste Juni have været opstillet i Slagtorden foran Torreta Chika. Ved Stranden, hvor Landgangen skulde skee, havde man i det mindste observeret 100,000 Mennesker; men Vinden havde ikke været gunstig forat giøre Landgang, og Flaaden havde, fuld af Mistillid opholdet sig i den høie Søe. Journal du Commerce bemærker, at Depeschen ikke omtaler at Flaaden er løbet ind i Palma med noget Havarie, hvoraf, især Transportskibene, skulle have lidt. Vi troe, tilføier dette Blad, at Efterretningen er paa denne Maade kommen til Regieringens Kundskab. Nogle Timer, hvori Vinden blæste stærk, overbeviste Admiral Du verre om, at han kunde bedre recognoscere den Algierske Kyst uden at risikere noget, naar han ikke havde hele Flaaden med sig. Han havde derpaa begivet sig hen til Kysten, og indseet at at Vinden var imod Udskibningen, hvorpaa han gav Ordre til at Flaaden skulde forsamle sig i Palma, og trak sig selv tilbage dertil. – Den Franske Reservearmee under General Fezenzack samler sig ved Toulon, for at kunde indskibe sig Armee bliver der bestandig forøget. Kongen, paa første Ordre. Depotet for den Afrikanske af Spanien har tilskrevet Kongen af Frankerige, for at underrette ham om, at alle østlige og sydlige Spanske Havne skulle, saalænge Expeditionen staaer paa, være til de Franskes Disposition. - Der er lagt Beslag i Toulon paa alle Exemplarene af den Arabiske Proclamation. - Man siger, at Admiral Duperre, da han krydsede foran Algier, skal have afsendt en Parlamentair til Deyen, og forespurgt om Mandskabets Skjebne paa de to strandede Brigger Silene og Aventure. Deien skal have svaret: at han beholdt dem i Fangenskab som Gidsler; men man har en Skrivelse fra Blokade Escadren, som indeholder følgende: at da Stormen havde lagt sig den 18de, saa kunde Flaaden komme nær nok til Kysten for at bemærke at Beduinerne havde bemægtiget sig Mandskabet paa de strandede Skibe. Beduinerne affyrede endog Flinteskud efter de Franske, som krydsede ved Kysten, men uden at træffe dem. Men to Dage derefter meldte et Engelsk Skib, som havde forladt Algier, at 60 Mand af de Skibbrudne vare blevne nedsablede paa Kysten. 45 andre vare blevne bragte til Staden, hvor man mishandlede dem paa det græsseligste og derpaa skar Hovederne af dem. Kun 11 bleve reddede og opholde sig i den Engelske Consul Capitain Brugts Huus; men man frygter for at han ikke kan frelse dem. (Det er vel dem som Deyen har beholdt som Gidsler). De Franske Soldater brænde af Begiærlighed efter at hævne deres Kammeraters Død; men Sagen har unægtelig store Vanskeligheder, og Ønsket og Expeditionens Held er større end Haabet; thi Landgangen er vanskelig og ifølge Efterretninger, som man har over Livorno fra den Afrikanske Kyst, saa har Deyen giort de største Forberedelser til at modsætte sig Angrebet. Han skal endog være forsynet med flere hundrede Kister Congreviske Raketter, som skulle fordeles paa forskiellige Punkter af Kysten. Fra Kysten bliver alt Qvæg, alle bevægelige Eiendomme, som kunne være Land gangs Expeditionen til Nytte, bragte ind i Landet. Alle vaabendygtige Mandfolk fra 17 til 50 Aar blive bevæbnede. Deyen udviser megen Sindsroe i sin Condulte, megen Regelmæssighed i Forretningernes Gang. Ved Dagens Frembrud er han paa Benene for at øve Tropperne og ved Solens Nedgang tager han Batterierne paa Kysten og Fæstningsværkerne i Øiesyn, og han lader det ikke mangle paa Belønninger og Løfter, (Det er Skade at Commanden over Expeditionen ikke er bleven betroet til en af de berømte Mænd fra den Ægyptiske Expedition f. Ex. Gen. Belliard eller Reynier som endnu skulle være i Live, og at man ikke har lagt an paa at overrumple Algier, f. Ex. ved en fingeret Strid. med Tripolis, hvormed Frankerig desuden er nenig.) Det er en slem Omstændighed at imedens dette store og tvivlsomme Foretagende staaer paa, at det da er nær ved at komme til indvortes Krig Frankerige selv, hvor Regieringen anvender alt mueligt for at lede Valgene til de nye Deputeredes Kammer efter sin Jnterresse. Saaledes er i Ministerconseilet den 10de Juni de ivrigste Ultras blevne valgte til Præsidenter for Valgcollegierne; f. F. Hr. Villele, Hr. v. Corbiere, Hr. v. Labourdonnaie o. s. v. Men Kongen har dog selv valgt nogle Personer af moderat Tænkemaade, til disse Funktioner f. Ex Hr. von Martignac og Kanzleren Pastoret o. s. v. - Præfecterne og dehøie Embedsmænd giøre alt muligt for at bringe Valgene i Regieringens Magt; saaledes har Generalforstdirekteuren, Greven af Berthier udstædt en Circulaire, hvori han paalægger Forst embedsmændene ikke allene at stemme overeensstemmende med Jnstructionerne til Præfecterne; men ogsaa lade deres Slægtninger og Venner stemme saaledes, og truer dem med Afskedigelse, naar de ikke nøie efterkomme disse Jnstruktioner. Han forlanger endog Beretninger om enhver Persons Opførsel ved Valgene. (Hvorfor afskaffen man ikke hellere hele Constitutionen end at gaae tilværk paa denne Maade?) De Kongelige Tribunaler ere for nærværende Tid opfyldte med at afgive Kiendelser paa indgivne Reklamationer, over Jndgreb i Valgene; disse Kiendelser faldt næsten bestandig ud til Reklamenternes Fordeel.