Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-08-28
For et Aars Tid siden ankedes der offentlig alvorligt over den maadelige Tilstand, hvori Skolevæsenet, i Kjøge befandt sig. Der var med Grund udhævet det vistnok andensteds Uhørte, at en By med en Folkemængde af omtrent halvtredie Tusinde Menneskeer kun har een offentlig Skole, der paa eengang altsaa er baade Almue- og Borgerskole, skjøndt Canskr. 10de Febr. 1838 har paabudt, at der, hvor det var gjørligt, skulde finde en Adskillelse Sted imellem Almue- og Borgerskolen, en Foranstaltning, som man i Kjøge 1838 udsatte til Byen ved Kjøbmand Tørens Død var kommet i Besiddelse af 15,000 Rbd., som denne Mand havde testamenteret til Skolevæsenet, og som man efter Tørens Død end yderligere har udsat til – Gud veed naar. Skolevæsenets Tilstand er der endnu den samme som for Aar og Dag siden; men et Factum er foregaaet, som afgiver et i hos Grad sørgeligt Vidnesbyrd om det intellectuelle Standpunct, hvorpaa de staae, som skulde foregaae deres Medborgere med et godt Exempel. Borgerrepræsentationen har erklæret, at Skolecommissionen her i Byen har handlet i fuldkommen Overeensstemmelse med vor Anskuelse, idet den har udsat Reorganisationen af Byens Skolevæsen, indtil de fornødne Midler ere tilveiebragte ved at oplægge Rente og Rentes Rente af det toxenske Legat, saa at det fornødne Locale og Jnventarium kan haves gjældfrit, uden at Communen derved yderligere bebyrdes. Ved en saadan Fremgangsmaade vil denne vigtige Sag blive iværksat fra Grunden af, og den vordende Skole erholde sin Hovedstøtte i hele Legatets Rentebeløb, hvilket sikkert bliver fornødent til de aarlige Udgivters Bestridelse; thi Erfaring har saavel her som i andre Communer godtgjort, at et forbedret Skolevæsen, ikke kan bestaae uden et betydeligt Tilskud af dets egne Midler. Jeg skal – siger en Referent af dette Factum i Fædrel." ikke her lægge Vægt paa, at det visselig ikke har været Toxens Mening, da han skjænkede 15,000 Rbd. til Skolevæsenets forbedrede Jndretning, at denne Capital skulde henstaae rentebærende i saa lang Tid, at de uoplyste Kjøgeboere kunde faae deres Børn underviste, uden selv at bidrage Noget; jeg veed heller ikke, om et saa slet Brug af Legatets Midler ikke kunde berettige Cancelliet til at skride ind, hvortil det høie Collegium desuden havde megen Opfordring i den Omstændighed, at Kjøge saa aldeles har oversiddet det Paalæg, der gaves i Cancelliskrivelse af 10de Februar 1838, men hvad jeg især vil udhæve, det er, som sagt, det Vidnesbyrd, som Borgerrepræsentanterne her selv give sig, om Mangel paa Jnteressen, for det Høiere, det Vidnesbyrd om, at ligesom de selv staae lavt paa Oplysningens Trappestige, saaledes mangle de ogsaa i den Grad Erkjendelse af Underviisningens Vigtighed, at de ikke ville offre Noget paa deres Børns Oplærelse og Uddannelse; ligesom de selv ere blevne til hvad de ere med deres tarvelige Kundskaber, saaledes mene de ogsaa, at der er sørget tilstrækkeligt for deres Børns Underviisning, naar de til Nød kunne regne og skrive. Hvis en saadan Aand herskede i alle vore Kjøbstæder, som den, der udtaler sig i Kjøge Borgerrepræsentanters Erklæring, vilde der heller ikke være stort at haabe for deres Fremtid.