Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1842-05-26
Nykjøbing den 26de Mai. Vi have liggende for os nogle Numere af "Almuevennen eller Belysning af Fortid og Nutid for den danske Almue, som udgives med et Halvark ugentlig af R. Sørensen og J. A. Hansen i Kjøbenhavn, og erholdes for 2 Mk. 4 s. hvert Qvartal hos alle Boghandlere. Efterat have gjort os bekjendte med dette Blad, troe vi med fuldeste Ret at kunne anbefale det som en underholdende og nyttig Læsning ikke alene for selve Almuen, men ogsaa for alle dem af de høiere Stænder, hvem Almuens Oplysning og Forædling ligger paa Hjerte; thi det forekommer os, at dette Blad mere end noget andet af de ikke faa Forsøg i samme Retning og med samme Formaal, som den nyere Tids Bestræbelser for Almuens Udvikling har fremkaldt, har været heldigt i at træffe den rette i Sandhed populaire Tone og Fremstillingsmaade, saa at det behandler vigtige almeennyttige Gjenstande i et Sprog, der er fatteligt uden at være lavt og er vel skikket til efterhaanden at drage den mindre dannede Læser op til en høiere Forestillingskreds, og saaledes at forædle og forskjenne hans Liv, medens det yder hans Aand en sund og nærende Føde. En særegen Jnteresse har dette Blad faaet derved, at det af Sogneforstanderskaberne i Kjøbenhavns Amt er valgt til Organ for Offentliggjørelsen af deres Forhandlinger, som skeer i Følgeblade under Titel af Kjøbenhavns Amts Landcommunal-Tidende, der leveres Bladets Abonnenter for 1 Mk. qvartaliter, og tillige vil indeholde de Forhandlinger i gamle Roeskilde Amts Sogneforstanderskaber, som maatte blive offentliggjorte i andre Blade. Det maa for alle Sogneforstander skaber, hvem vort unge Communalvæsens Udvikling til Velsignelse for Landboerne ligger paa Hjerte, være overordentlig vigtigt at blive bekjendt med Forhandlingerne i andre Forstanderskaber, hvorved alene Eensformighed og kraftig Samvirken vil kunne opnaaes, da Communalanordningen i mange væsentlige Puncter er saa ubestemt, at Meget vil beroe paa den Stilling, som de, der første Gang ere kaldede til Sogneraadene vide at indtage. J denne Henseende have allerede de i Almuevennens Følgeblad offentliggjorte Forhandlinger i Frederiksberg og Hvidoure Sogneforstanderskab stor Betydning, da dette, som har det Held at tælle saa kundskabsrige og frisindede Mænd som Rentekammerkomiteret Etatsr. Povelsen og Stænderdeputeret Proc. Balthazar Christensen iblandt sine Medlemmer, allerede er kommen i en heftig Strid mod forældet Embedsmyndighed og Vilkaarlighed, en Strid, som det har ført med al den Værdighed og Kraft, som man kunde vente af saa udmærkede Mænd, der vare sig bevidste, at de ikke alene forsvarede deres egen Stilling og deres Vælgeres Ret, men det hele begyndende Communallivs Selvstændighed. Lignende Conflicter kunne vistnok opstaae flere Steder omkring i Landet, maaskee oftere mod herskesyge Gods eieres Anmasselser end imod misforstaaet Embedsmyndighed, og det maa da meget bidrage til at styrke de Mænd, som kaldes til at føre en saadan Strid, naar de see, hvorledes den paa andre Steder er bleven bestaaet, især da man naturligviis ikke overalt kan forudsætte den samme Kraft og juridiske Dygtighed, som Sogneforstanderskaberne i Hovedstadens umiddelbare Nærhed ere i Besiddelse af. Naar vore Sogneforstanderskaber omsider beslutte sig til at give efter for den, som det synes os, retfærdige Fordring af deres vælgere og af den nyere Tids hele Aand og Retning, og offentliggjøre et Uddrag af deres Forhandlinger, vil Kjøbenhavns Amts Landcommunaltidende ogsaa være dem et vistnok kjærkommet Mynster for slige Beretningers Affattelse. Fædrel meddeler en udførlig Fremstilling af Justitssagen mod Hans Pedersen Virket af Kraghauge, som d. 3die Oct. f. A. ved et Skud dræbte Røgter Lars Olsen fra Budderupgaard. Da denne Sag, som har vakt saamegen Opmærksomhed, efter vore tidligere Meddelelser vil være i frisk Minde hos vore Læsere, hidsætte vi alene følgende Oplysninger og Motiverne for Overretsdommen, som i en saa mærkelig Grad afviger fra den ved Falsters Birketing d. 6te December afsagte Dom. Efter samtlige Sagens Omstændigheder, og naar in Specie hensees til de Forhold, hvorunder Gjerningen skeete, og de nærmest forudgaaede Begivenheder, saavelsom til hvad under Sagen er oplyst om Arrestantens Characteer og Gemytsbeskaffenhed og navnlig om den spændte og ængstelige Sindstemning, hvori han i Gierningens Øieblik maa antages at have befundet sig, skjønnede Overretten, hvortil denne Sag har været indanket, at der ikke var tilstrækkelig Føie til at forkaste den saaledes af Arrestanten afgivne Forklaring, hvorefter han vil have udøvet Gierningen i en formentlig Nødværges Tilstand, ligesom de fremkomne Oplysninger ei heller fandtes at give Anledning til at antage, at han, ved at affore Geværet paa den Fremmede, skulde have været sig bevidst, at Saadant i alt Fald under de forhaanden værende Omstændigheder maatte ansees ufornødent til hans Forsvar. Overretten fandt derfor at det maatte misbilliges, at han ved Underretten var funden strafskyldig efter Lovens 661 fr. Frd. 24de Sept. 1824 § 1 og Frd. 4de Octbr. 1833 § 10, hvorimod han, der ikke blot ikke for har været straffet, men endog er meddeelt særdeles fordeelagtige Vidnesbyrd om sin tidligere Vandel, dog ikke fandtes at kunne undgaae Ansvar for ved den af ham udviste høist fremfusende Adfærd at have afstedkommet den indtrufne Ulykke, for hvilket Forhold, der saameget mere maa lægges ham til Last, som han, hvis han ikke havde handlet aldeles uden Besindighed, med Lethed vilde være kommet efter sin Feiltagelse, - idømtes en efter Analogien af Frd. 4de October 1833 § 29 lempet arbitrair Straf af 4 Gange 5 Dages Fængsel paa Vand og Brød.