Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1795-01-23
Odense, den 23 Jan. Under 19de Decbr. 1794 har Hs. Majestet allernaadigst behaget at udgive en Forordning af følgende Jndhold: "Ligesom Vi i Vor Forordning af 28 Dec. 1792 have fastsat den Fortrinsret, som tilkommer Skibsfolk, for tilgodehavende Hyre, samt den Orden, i hvilken en Skipper bør gives Udlæg i Rederens Konkurs Boe, for udlagte Penge, eller trukne Vexler, til Skibets nødvendige Udgivter paa Reisen; saa have Vi endvidere henvendt Vor Opmerksomhed til den Deel af Lovgivningen, som bestemmer Forholdsmaaden i, og Sikkerheden for de Laan, der giøres, enten til en Søefarendes Udredning, eller til et Handels-Foretagende, hvilke iblandt de Handlende gives Navn af Respondentia. Og da Vi have fundet, at Plakaten af 28de Julii 1752, og Forordningen af 18de April 1787, ved at indskrænke dette Slags Kontrakter, til den Ostindiske Handel, og til Laan paa Ladning og Føring, ikke have givet dem den Udvidelse, som Handelens Fremme (der meget beroer paa Letheden i at kunne erholde Pengelaan) udkræver, samt, at bemeldte Anordninger, ved at tillegge disse Kontrakter Benævnelsen af Bodmerie=Breve, (fra hvilke de dog, saavel i Henseende til deres Oprindelse og juridiske Virkning, som i fleere væsentlige Omstændigheder, ere forskiellige) ikke med den fornødne Tydelighed og Nøiagtighed have bestemt deres Natur og indbyrdes Forhold, saavelsom den Grad af Sikkerhed, dem, i Følge heraf, bør tillægges; saa have Vi fundet for got, deels at udvide de, i forbenævnte Lovgivninger fastsatte Bestemmelser deels udtrykkeligere at foreskrive de Forholdsregler, som, i Hensyn til Respondentia, bør iagttages. Til den Ende anordne og fastsætte Vi følgende: 1. Respondentia Breve, udstædte paa Skib, Fragt, Ladning eller Føring, af disses Eiere eller deres Fuldmægtige, bør give Jndhaveren Ret til, næstefter Bodmerie Breve og lovgyldige Panteforskrivelser, at nyde Forlods Betaling af det forsikkrede, saalænge samme er i Skyldnerens Værge. 2. Ere fleere saadanne Respondentia Breve udgivne, paa forskiellige Tider og Steder, kan det ene ei gielde fremfor det andet. 3 Men, dersom nogen, der har forstrakt Penge, til det indladte Gods, derfor erholder et Respondentia Brev med Specifikation paa de indladte Varer, og tillige Konossement paa Varene, da skal saadan Kreditor være berettiget til forlods Betaling i dette Gods, frem for dem der ikkun have almindelige Respondentia Breve paa Ladningen, hvad enten samme er ældre, eller yngere. 4 Dersom fleere Respondentia Breve ere udstædte paa Hau Skib eller Fragt, eller enkelte Dele deraf, da nyder enhver Kreditor Betaling, i Forhold til Værdien af det Gods eller Eiendom, i hvilket ham ved Respondentia Brevet, er givet Sikkerhed. 5. J Tilfælde af, at det ved Respondentia Brev forsikkrede Skib eller Gods, enten ved Salg eller paa andre Maader kommer i tredie Mands Værge, beholder Kreditor sin personlige Tiltale til Skyldneren. 6. Dersom det, der er pantsat ved et Respondentia=Brev, aldeles forgaaer, formedelst ulykkelig Hændelse, da bør Kreditor have tabt sin hele Fordring; men i Tilfælde af Haverie og Søeskade, bør han nyde Betaling i det, som efter Omkostningernes Fradragelse, bliver tilovers af Pantet, uden at have videre Tiltale til Debitor Person. Ligeledes bør de paa det Pantsatte, under Reisen, anvendte fornødne Omkostninger først afdrages, forinden Kreditor, efter Respondentia-Brevet, kan være berettiget til deri at søge sin Betaling.