Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-01-27
Den russiske Depesche gaaer ligeledes ud fra Betragtninger over de Ulykker, som ere en følge af, at nogle meenedige Soldater i Marts 1820 vendte Vaaben, imod deres Souverain og Fædreland, for at paatvinge Spanien Love, som Europas, ved saa mange Aarhundredes Erfaring oplyste Statsfornuft høilig misbilliger. Til samme Tid havde hele Europa tilbudet sin Mellemkomst, for at befæste Moderlandets Anseelse i hine fra liggende Provindser, som nu i dette Exempel fandt det bedste Forsvar for deres egen Ulydighed. Revolutionen skabte Anarkiet med alle dets Uordener; fordærvelige Laan, og stedse fornyede Paalæg ødelagde Statens som den Privates Formue; Religionen berøvedes sine Skatte, Tronen, sin Agtelse, Majestæten fornærmedes, og endelig saae Man hiin 7 Juli Blodet flyde i Kongeboligen, og en Borgerkrig sætte Halvøen i lys Lue. Forgiæves havde Man haabet, at den ædle spanske Karakteer skulde vaagne, for at standse disse Ulykker. Vold og Uretfærdighed har meget mere tiltaget, og alt har Spanien seet meere end een Krigers, mere end om troe Borger ende sit Liv, paa Skaftret. Og midt iblandt dette troe Folk, som i 6 Aar uafbrudt har udøst sit Blod, for at faae sin retmæssige Monark tilbage, holdes denne og hans Familie næsten aledes fangen, Hans Brødre maa retfærdiggjøre, sig, og trues daglig med Fængsel eller Sværd, og ved Magtsprog forbydes det ham og hans dødsyge Gemalinde, at forlade Hovedstaden. Sligt et Forhold maatte naturligviis opvække almindelig Fortrydelse, og gjerne vilde Hs. Keiserlige Majestæt forebygge den befrygtede Strid, med Nabolandet, naar Kongen ved en fuldkommen Frihed blev sat istand til at anvende de passende Midler. Forgjæves vil Ondskaben søge at give disse Forestillinger Skin af en fremmed Jndblanding, for at foreskrive Spanien Love. Nærede Hs. Majestæt slige Hensigter, da behøvede Man blot at lade den spanske Revolution fuldende : sit Værk, og snart vilde alt Held og Velstand være forsvunden af Halvøen &c. - Uden bestemt befaling til at forlade Madrid paalægges det i Slutningen af samtlige Depescher, Gesandterne, paa Forlangende at meddele det spanske Ministerium Gjenparter deraf, og iøvrigt rette sig efter de meddeelte Jnstruktioner og de Svar, de herpaa modtage, hvilke de efter, Pariser Blade have erklæret, at ville oppebie til den 17 d. M. Af hvilken Beskaffenhed dette Svar imidlertid vil blive, har Man alt, ved overordentlig Leilighed fra Madrid af 11 d., foreløbig Underretning om. Den 9de meddeelte nemlig Ministeren for de udenlanske Sager Cortes samtlige 4 Magters Noter, og tilkjendegav derhos, at da de intet bestemt Andragende indeholdt, saa troede Hs. Katholske Majestæts Regjering, ei heller at burde svare kathegorisk paa dette Væv af falske Forudsætninger, Skjældsord og Bagvaskelsern; men vil i et Manifest, fremstille den spanske Revolutions Historie og Regjeringens Forhold. Derpaa oplæste han sine Jnstruktioner til Charges d'Affairerne ved hine Hoffer, hvoraf han havde, meddeelt deres Gesandter Afskrifter, og hvis Jndhold er følgende: Det vilde være under Regjeringens Værdighed, at besvare de tre Magters Noter, som kun indeholde et Vær af Forhaanelse og Bagvaskelse. Den nøies derfor med at meddele Demsit Sindelag: 1) Spanien regjeres efter en af Keiseren af Rusland 1812 formelig gagranteret Forfatning. - 2) Som Fædrelandets Venner proklammerede Spanierne 1812 denne Forfatning, der 1814 blot ved Vold igjen blev ophævet. - 3) Den konstitutionelle Konge udøver frit den ham ved Grundloven indrømmede Magt. - 4) Den spanske Nation blander sig ikke i andre Nationers Jndretninger og Regjeringsform. - 5) Midlerne til at afhielpe de Onder, som maatte trykke den spanske Nation, kan kun søges hos den selv. - 6) Disse Onder ere ingen Virkning af Forfatningen, men Opspind af Fiender, som ville Spaniens Undergang. - 7) Regjeringen afviger ikke fra den samme af Pligt, Nationalære og urokkelig Troskab betegnede Bane. - Dette Cirkulære bemyndiger jeg Dem til, mundtlig at meddele den Regjerings Minister, hos hvilken de residerer, og paa Forlangende give ham Gjenpart deraf. Denne Beslutning fandt saavel hos Cortes=Medlemmerne som Tilhørerne det lydeligste bifald, og Kongressen vedtog strax den høitidelige Erklæring: at ingen anden Forandring skal skee i Konstitutionen af 1812, end efter Nationens eenstemmige Ønske, og i Overeenstemmelse med Grundlovens Forskrifter. Et Forslag af Hr. Galiano til ved et Budskab at meddele Kongen denne Erklæring, med Forsikring: at Cortes vilde yde Regjeringen al mulig Bistand til at afslaae ethvert fjendtligt Angreb, fandt ogsaa almindeligt bifald; men blev dog, efter Hr. Arguelles Ønske, først henviist til den diplomatiske Kommission, allene for at vise Europa, at det ikke var nogen Lidenskabs overilede Jndskydelse. Paa samme Hr. Galianos Forespørgsel erklærede Ministrene: at de fremmede Gesandtere endnu ikke havde forlangt deres Passer, og Forsamlingen skiltes af under de varmeste Ønsker for Konstitutionen og Spaniens Uafhængighed. Med den voxende Fare svinder Partieaanden, og Mænd af de forskjelligste Meninger slaae Kreds om Fædrelandets fælleds Alter, med den faste Beslutning: at ville seire eller døe for dets Frihed, eller som General Alava endnu ved Waterloo Adjutant hos Wellington) nylig udtrykte sig, for at opføre en Granitmuur om den spanske Kongetrone, og atter vise Verden, at der i Spanien ikke findes uden Spaniere, naar det gjelder om at gjendrive fremmede Trudsler og fremmede Angreb. Universal bemærker i Anledning af et Udtryk i den franske Note, at er det Magten, der har skabt Magten, saa var det ogsaa den, der anvendtes af Kongens Raad 1814, til at styrte Forfatningen overende. Selv Statstidenden udbryder i denne Anledning saaledes: "Heller Spanien fra Ende til anden gaae op i Brand, end forandre vor Forfatning! Det vilde være at opofre vor Nationalære, og uden denne gives der ingen Nation. Da i Cortes Talen nylig var om Landeværnets Væbning, yttrede Hr. Arguelles, at endog uden denne Forholdsregel vilde Friheden ikke gaae under, og i Tilfælde af et udenlandsk Overfald, vilde selv Katalonierne vise sig som Angribernes erklærteste Fjende. 28,000 Heste ere i kort Tid leverede for Armeen; med et engelsk Selskab er sluttet Kontrakt og 50,000 Uniformer, og Cortes har eenstemmig besluttet, at den altive Milits uden Ophold skal kompletteres til 87,000 Md.