Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-09-05
J mit Riim heder det: Saa toge i Hænde De kjærlige Svende, Det Liig af Kong Skjold, Til Stranden de bare J sørgelig Skare Den Herre saa hold, De Liget udførde, Som selv han befoel, Mens Tungen han rørde Paa Konningestoel, Og styred med Blide De Lande saa vide Saamangen god Dag. Ordret staaer der: De ham da henbare til Havets Bred, de søde Staldbrødre, som selv han bad, mens han havde Ord i sin Magt, den Skjoldungers Ven, den kjære Landsfader, temmelig længe. Er nu dette imodsigelig saa, som det dog visselig er, da er det jo ogsaa vist at Digteren fortæller hvorlunde Skjolds Mænd bar hans Liig til Stranden efter hans befaling i sit Livs Dage, og altsaa er min Oversættelse ikke, som Udg. siger, Galskab, men et frit Udtryk af den gamle Skialds utvivlsomme Mening. Hvad derimod Udgiverens Oversættelse er, maa Andre bedømme, naar jeg nu faaer den anført og gjennemseet; Hirden samledes ved Strandbredden. Sin hulde Staldbrødre havde han selv saaledes bedet. Medens han med Ord styrede Skjoldungernes Venner, var han længe Landets elskede Fader. hine, denne almindelige og klare Accusativ af he han (see Hickesii Litteratur Septentional p. 22) er da gjort til Nominativ. Singul, hine en Tjener, skjønt Verbet ætbæron saa aabenbar er Pluralis og har det tilsvarende Pronomen hi de klarlig foran sig. Fremdeles oversættes ætbæron samledes, skjøndt Udg. selv veed at det aldeles utvivlsom er henbare, (bare ad) thi saaledes oversætter Udgiveren jo selv Ordet S. 41. L. 22. Endvidere adskilles de saa klart sammenhørende Linier: "som han selv had" og "medens han kunde tale ved et Punktum, og den klare Nominativ Wine Ven, gjøres, jeg veed ikke til hvilken Casus for at blive Object til sit eget Object; Verbet weold raadte, skjøndt dette aldrig her kan styre noget andet Ord end wordum Ord ved dets Side, som derfor og staaer i Dativ, den Casus Verba af det Slags almindelig styre, skjøndt wealden som en Undtagelse, ellers helst skal styre Genitiv, (Hickes p. 73). Hvad nu Grammatik og sund Sands siger hertil, behøver jeg ikke at tilføie. Dette være nu nok herom, thi hvad jeg selv har udgivet for tvivlsomt, er jeg ikke forbundet til at forsvare, skjøndt jeg nu seer mig i Stand, dertil, unødvendig Vidtløftighed vil jeg undgaae, og naar det først er vist at her tales om Skjolds Død og Liigbegjængelse, som jeg nu har beviist, naar Udg. selv maae tilstaae at der i det følgende staaer at de førde ham ud paa et Skib, at Skibet gik ud i Havet og at Heltene sørgede over at de ikke vidste hvor den Ladning blev af, da kan der jo ingen Tvivl være om Noget af Det jeg har udgivet for Vist. At jeg mener, ved Hielp af Sagnet om Scef at have fundet Aarsagen, hvi Skjold vilde saaledes bisættes, det er en anden Sag, som jeg vel anseer for vis, og skal i sin Tid videre omtale, men at tvistes med Udg. derom, falder mig vist ikke ind, saalidt som jeg har dadlet ham, fordi han ei havde anmærket Saadant. (Fortsættes.) Noget om Frue Kirkes Klokker. Boruden de to Klokker, som vare i det lille Taarn over Choret, var i det store Taarn fire Klokker. Den største holdt 3 1/2 Alm i Diameter, veiede 37. Skippd. 11 Lispd. 11 Pd., og havde følgende Jnscription: "Denne Kongens Klokke, isteden for den forrige af samme Navn, som med Kirken i Byens ulykkelige Jldebrand forgik 1728, først støbt 1627 under Kong Frederik den Første, og skienket til andeligt Brug af Kong Frederik den Anden 1581, siden, da den brast, blev omstøbt, om en Fjerdedeel større, og given Kirken af Kong Christian den Fjerde 1666, er nu endelig 1747, ved den stormægtigste, allernaadigste Konges, Christian den Sjettes, store Gavmildhed og gudelige Forsorg, tillige med denne Hovedkirkes og Taarnets prægtige Bygning, end meget ypperligere og En trediedeel større af nye støbt, og given til Kirkens Høitids- og Stormklokke, med fem andre mindre Klokker. Gud give den Lykke og Beskiermelse til sin Kirkes bestandige Brug, Kongens Klokke er mit Navn, Gud til Ære og Folket til Gavn. Støbt 1747, i den stormægtigste Monarch, Kong Frederik den Femtes første glorværdigste Regjeringsaar. - Den anden Klokke veiede 18 Skippd. 7 Lispd. 6 Pd., holdt 2 3/4 Alen i Diameter og havde følgende Jnskription: "Aar 1726 gav den gudfrygtige og allernaadigste Konge, Christian den Sjette, mig, som anden Klokke, af nye støbt, med fem andre, til at samle Folket til Gudstjenesten, udi denne efter Byens Brand af nye opbygte Frue Kirke, kaldet Søndagsklokke." - Den tredie kaldtes efter dens Jnskription: "Vagtklokke." Den holdt 2 1/2 Alen i Diameter, og veiede 10 Skippd. II Lispd. 2 Pd. Den kaldtes ogsaa Fredagsklokken. - Den fierde var Middags Bedeklokken, og kaldtes: "Tolvklokken." Den veiere 4 Skippd. 6 Lispd. 13 Pd. og holdt 1 1/2 Alen 4 1/2 Tommer i Diameter. - Støberens Navn stod paa hver Klokke især med følgende Ord: Me fecit Johan Barthold Holtzmann, Hafniæ. Soli Ded Glorial Efter at have forudsendt denne Efterretning, være det mig tilladt ligeledes at berette, at flere særdeles agtværdige Mænd her af Byen forlængst have anmodet mig om, som Kirkens Værge, ved Subskription at forskaffe Kirken en saadan Klokke, som den største. Med Glæde paatager jeg mig dette og ethvert andet Arbeide, som sigter til Kirkens Nytte og Ziir, og derfor gav jeg dem mit Løfte. For at opfylde samme vover jeg nu, da Taarnet snart kan ventes under Tag, at vise, hvor betydeligt et Qvantum Metal der kan bruges til saadan en Klokke. Gjerne havde jeg tillige underrettet om, hvad den vilde koste at støbe; men, skjøndt jeg har talt med Hr. Gamst derom, kan jeg dog ikke give denne Efterretning. Kun dette veed jeg, at Taarnet, hvori Klokkerne skal anbringes, har samme Størrelse og Beqvemmelighed som tilforn, og at Gulvet, som skal bære Klokkestolene, er af dobbelt sammenskruede Bielker, saa jeg ikke tvivler paa, at disse jo kunne bære den Vægt, som dertil udfordres. De ærede Herrer, som, efter ovenmeldte, have paalagt mig dette, skulle jeg herved ærbødigst have anmodet om, at tegne sig hos mig, hvad eller hvormeget enhver vil bidrage dertil. Subskriptionsplanen skal findes hos mig, som er hjemme hver Morgen fra Kl. 7 til 9, og om Eftermiddagen fra Kl. 2 til 4. Men da Klokken vistnok vil koste Betydeligt, med hvad dertil er henhørende, saa kan en liden Summa ikke være tilstrækkelig. Jeg anmoder derfor alle og enhver, tildette gudelige Brug at give noget Bidrag. Der kunde maaskee være nogle, som havde Metaller liggende, og hellere ønskede at bidrage med disse; i dette Tilfælde modtager jeg gjerne saadanne Bidrag, og skal være ansvarlig for samme; ligesom jeg med Fornøielse skal offentliggjøre alt hvad der indkommer. - Kjøbenhavn, d. 1 Septbr. 1818. Friborg, Hjørnet af Fiol- og Skidenstr. Nr. 194 og 68.