Aarhuus Stifts-Tidende, 1814-01-04
(Ved Udgiveren.) Af den høistkommanderende General i Nørr jylland, er udstædt følgende Proklamation. En overlegen combineret fiindtlig Armee, under den svenske Kronprindsts Anførsel, er trængt frem i den Holsteenske, ja og tildeels i det Slesvigske. Alle Forholdsregler ere tagne, for at afværde siendtligt Jndfald i Nørrejylland, til hvilken Ende her paa Grændsen vil komme til at staae et betydeligt Troppekorps; men skal dette kunde virke med Kraft, maae det ikke adsplittes over Landet for at forhindre Streiskorpsers Omvandring og trykkende Udskrivninger og Plyndringer, men det maae holdes samlet. Alligevel bør saadanne Plyndringer forebygges, og de Ulykker for Landet, som deraf flyde, standses. Det er derfor Hs. Majestæts allerhøieste Villie, at der vieblikkeligen organiseres nogle frivillige ridende Korpser, som kunde forebygge slige Ulykker, medens Armeen er i Slagtorden, for at møde Fiendens store Hov, da let slige Strelskorps kunde komme ind i Landet, og, skiøndt aldeles ikke farlige, med Hensyn til egentlig Erobring, saa dog anrette store Ulykker, til enkelte Byers og Familiers Ødelæggelse, hvilket, ved Siden af Landets Forsvar, er Vor saa ædeltænkende og landsfaderlige gode Konge særdeles vigtigt at forebygge. Længe har Landet, ved Regieringens vise Foranstaltninger, været befriet fra Krigsskuepladsens Ræsler. Denne er nu indtruffen paa Grandserne; at fierne dens videre Udbredelse; er Hs. Majestæts allerhøieste Formaal. J Hs. Majestæt Kongens Navn opfordrer jeg derfor enhver retsindig brav Jyde til at vedligeholde den Hæder, dette Navn prunker med i Historiens Aarbøger, og at fortiene den Tillid, som Hs. Majestæt sætter til deres Klækhed, Mad, Standhaftighed og redelige Troskab imod elskte Konge og Fædreneland. Ol brøve Jyder, skal noget stort udrettes, maa det skee med Kraft, der allent fremvirkes ved Enighed og Tillid. - At Regieringens Planer kan være overeensstemmende med enhver Undersaats Dom, er umueligt; altsaa vil der maaskee findes enkelte Uværdige, for hvilke ingen Stat er fri som kunde vilde dadle Foranstaltningerne, som kunde vilde dadle Forsparsplanen. Men, Medborgere, Lukker Eders Ører for disse, foragter dem, som de, hos hvem egen Jnteresse er Grunden for deres Dadel. Hø ter Kongen, der intet andet formaal har, end troe Undersaatters Bedste; høre mig, som taler i hans Navn, og mener det vel. Træder frem, hædrefuld. Adels mænd, træder frem, brave Medkrigere; som, af en eller anden Aarsag, ere traadte ud af den militaire Bane, og som endnu have Kræfter til at føre Vaaben. Trædet frem, J unge raske Mænd af alle Stander, der ere boelede af Fædrenes patriotiske Aand. Træder frem og pr svarer Eder imod Voldsmænd, der ikke som Krigere, møde deres Modstandere i anden Mark, men der som Røvere, liste sig frem, for at plyndre og øbelægge. Det er kun mod saadanne Stetiskorvser jeg opfordree Eder til al virke, og troe mig, jeg kiender dem, de ere ei frygtelige naar de finde Modstand, og personligt Mod og Kraft have, og kunne de ei have saameget som Vi, der stede for Landets Forsvar, for Kone, Børn, Eiendomme, Venner og Alt hvad Os kiert er: "Landets Vel. - Af Hs. Majestæt er jeg allernaadigst betroet, Provindsens Forsvar; pligtskyldigst skal jeg ofte Liv og Blod for at forsvare Eder imod, og befrie Eder fra Fiendens Overlast, men jeg fordrer enig Virksomhed overalt. Mine høistærede Madarbeidere, i hvad som tiener til Landets Vel og Kongens Villies Udførelse - Stifts= og Amts=Overøvrighederne - har jeg anmodet om at ville, med deres Kundskab, Jndsigt og Jndflydelse, med mig virke til Sammenbringelsen af større eller mindre Korps til Hest, der kunde anvendes til Beskyttelse mod Plyndringer af Streifkorpser. - Til Amtmændene melde sig da hver brav Jyde, der vil vise, han som Forfædrene, hvis Heltebedrifter Fortidens Historie, er fuld af, ogsaa har Mod og Mandshierte i Brystet. Kiendte man, saa nøie som jeg, hvad der med saadanne Korps kan udrettes, der ikke have andet Formaal endat afholde Voldsmænd, da er jeg vis paa, at Mængde af modige Mænd vilde træde frem, for personligen at virke til dette store Maal. Jeg tør altsaa haabe, at Vor allernaadigste Konge snart vil see et Ønske opfyldt, der sigter til saa ædel en Hensigt; og hver den, som saaledes træder frem, vil sikkert tildtage sig Hs. Majestæts allernaadigste Opmærksomhed og nyde de Fordele, som en sand Hædersmand kan have Krav paa; og ikke mindre vil Mødborgeres inderligste Agtelse og Tak være en vis Løn for saa æde Bestræbelser, hvis Virkninger først nøie vil skiønnes, naar Eders Hiemstavn ved Eders Mod er reddet fra Fiendens Ødelæggelse. Da vende J igien tilbage til Eders fredeligt Sysler og velsignes af Nutid. og Efterslægt. General Commandoen i Nørrejylland. Colding, 24de December 1813. Wegener, kommenderende General i Nørrejylland.