Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-03-13
Fædrelandet. Trykkefriheds=Selskabets Skriftcommittee har i N 60 af Folkebladet udtalt sig i Anledning af Kjøbenhavnspostens Beslaglæggelse ifølge en ukjendt kongelig Resolution, og efterat den i dette vigtige Actstykke har bemærket hvorledes det danske Regjeringssystem er nøie knyttet til Civilisationens Fremskridt, og Borgersikkerheden endydermeere er betrygget ved Stænder Jnstitutionen, yttrer den sin Forundring og Bekymring over, desuagtet af en Cancellie=Skrivelse af 27de Febr. sidstl. meddeelt i Kjøbenhavnsposten 61, at erfare, at vor bestaaende Trykkefriheds Tilstand i et vist Punk er forandret ved en Resolution som ikke er bekjendtgjort, og som uden gjennem Stændernes Forhandlinger at have erholdt Lovskraft, udsætter Skribenten og navnligen Journalisten for Tab og Miskjendelse, uden at han har kunnet undgaae det. Vi kunne ikke andet. hedder det videre, end at antage, at en ufrivillig Forvexling af udøvelsen af den lovgivende Myndighed og en administratil Foranstaltning maa ligge til Grund for den her omhandlede Resolution; men vi kunne ikke fordølge, at efter vor Formening, det Collegium, der har det Kald at sørge for Lovenes Affattelse og Bekjendtgjørelse og at vaage over deres Efterlevelse, og som altsaa nøiere end nogen anden maa kjende de Former, som staae i Samklang med Regjeringens Aand og Folkets aandelige Udvikling, at dette Collegium havde den stærkeste Opfordring til at gjøre Hans Majestæt Kongen Forestillinger desangaaende. Thi Jntet kan vel være dette Collegium mere magtpaaliggende, end at forebygge Afvigelser fra det almindelige Lovgivningsystem, hvilke, var det end kun tilsyneladende, staae i Modsætning til Regjeringsmaaden under en Fyrste, i hvis Styrelse Borgerfrihedens og Borgersikkerhedens Opretholdelse udgjør et væsentligt Grundtræk, og hos et Folk hvem det allerede fra Arilds Tid blev indpræntet, at det er med Lov at mar Land skal bygge. Skriftcommitteen har allerede gjort en Erfaring, i hvilken mislig Stilling Tilstedeværelsen af slige skjulte Love sætter en Redaction. Den har fra en navngiven Forfatter modtaget en Artikel til Folkebladet, imod hvis Optagelse der ikke vilde være noget at erindre, hvis den ikke havde berørt den Sag, der, efter hvad flere af Committeens Medlemmer holde sig forviissede om, netop er Gjenstand for det i hiin Resolution givne Forbud. Skriftcommitteen kunde vistnok, uden at handle ulovligt, have optaget denne Artikel; thi kun Bekjendtgjørelsen kan gjøre hiin Resolution til Lov, og den er ikke paa nogensomhelst Maade meddeelt Redactionen. Men da hine Committeens Medlemmer dog paa anden Maade vare komne til den Forviisning, at der om denne Sag existerede en kongelig befaling, saa ansaae Committeen, der er Organet for et talrigt Selskab, det for mest sømmeligt og værdigt at afholde sig fra et Skridt, der kunde lede til Beslaglæggelse af det de af Folkebladet, der indeholdt Artiklen. Men paa den anden Side maatte Committeen, selv uden denne Anledning, ansee det for sin Pligt, aabent at yttre sig om denne Sag i Folkebladet, da dette udgives af et Selskab, hvis Tilværelse er betinget af den vigtige Borgerfrihed, der har givet det sit Navn. Skriftcommitteen.