Aalborg Stiftstidende, 1828-03-13
Vi ville her ikke historisk bevise, hvor sjeldne disse Ulykker ere i England, hvor lidet de gribe om sig, naar hist og her den Fattige ved Voldsomheder søger at forbedre sit Udkomme, og hvor lidet disse Voldsom delige Betragtninger. Enhver Engellænder, til hvilket Parti han end hører, har et Punkt, hvori han stemmer overeens selv med sin ivrigste Modstander; thi fælleds for Alle er Nationalaandens Kilde og Grundvold, den Alle medfødte, paa mange Maader udviklede og dybt rodfæstede Kjerlighed til Landets Grundlove og Forfatning. Man afviger fra hinanden ved enkelte Deele deraf, og deres Anvendelse, men ethvert Forsøg paa at rokke eller kuldkaste det Hele, vilde finde alle Partiers forenede Modstand. Der er ingen Englænder, der jo veed, at hans Lands Forfatning er det faste Skjold, under hvilket han, hvad enten han er seirende eller tabende, strider for sin Overbeviisning, og sin og Medborgeres, efter denne Overbeviisning beregnede borgerlige Virksomhed og Lykke. Men da Omstændighederne sjelden ere saa gunstige, og Bestyrelsen sjelden saa genial, at det lykkes at bruge Partiernes Planer og Fordele i Overeensstemmelse med hverandre, maa da ikke, som vi ovenfor spurgte, denne almene Deeltagelse i de borgerlige Anliggender, i Forening med den Publicitet, som disse have ved deres offentlige Forhandling og Skrivefriheden, let kunne bringe den offentlige Rolighed i Fare, og fremkalde Mytteri og Oprør, Vi troe ikke at behøve at tilføie mere til det, vi allerede have sagt om denne Gienstand, end at netop denne Offentlighed, og den uindskrænkede Frihed, med hvilken enhver Sag forsvares og angribes baade i Tale og Skrift, er fremfor noget andet det sikkreste Middel imod Partistridig hedernes Udartelse til Brud paa den offentlige Ro og Sikkerhed. Ved Publiciteten forekommes den Eensidighed, der saa let vænner sig til at see enhver Sag kun fra en enkelt Side, fra den, der stemmer med Enhvers Sind og Fordeel, og derved leder til Jntolerance, Forfølgelse og Vold, alle ægte Afkom af Uvidenhed og Halvviden. Ved Publicitet lægges enhver Sag saa aabenbar for Alles Øine, at det sees klarligen, hvad der kan siges for og imod enhver af de Maader, paa hvilken den kan opfattes og udføres; derved befordres Enhver i sin Jndsigts Klarhed, i sin Overbeviisnings Fasthed, og styrkes til kraftigen at udføre sine Forsætter; men han lærer tillige rigtigen at vurdere sin Modstanders Sag, den fremtræder for ham med alle de Grunde, der kunne understøtte den; han gjør den enten til sin egen, idet han forener sig med sin Modstander, eller dersom Kampen fortsættes, see vi dog ikke, under hvilke andre Forhold dens Misbrug og Udartelse er mindre at befrygte end under de her beskrevne. Den, hvis Sag er den seirende, har havt Leilighed til at gjøre sig bekjendt med Alt, hvad der kan indvendes og foretages derimod, han overseer klart sine Forhold, forudseer det Forestaaende lettere, og gaaer ofte ud af Kampen med forøget Agtelse for sin vigende Modstander. Han, som viger, har lært at kjende alt det som hindrede ham fra at gjøre sin Sag gieldende, hans Lidenskab formildes derved, han veed, hvad det er, for hvilket han viger, og han kan, dersom han vil fortsætte Striden, lettere, end under andre Forhold, beregne Kraft og Modkraft; han følger opmærksom sin Modstanders Fremfærd; han venter det beleilige Øieblik, han tør forlade sig paa, at det, der er godt i hans Sag, vil seent eller tidligt seire, og selv paa den svagere Side finder han megen Leilighed til at befordre det Gode, deels ved dets umiddelbare Jværksættelse, deels middelbart ved at sætte Grændser, for Magtens Misbrug. Ogsaa paa denne Side, hvorfra mange aarvaagne og skarpe Blik stedse ere fæstede paa den udøvende Magts hele Adfærd, for ved enhver Leilighed at lade Oppositionens Stemme hæve sig imod Magtens virkelige eller formeentlige Misbrug, ogsaa der finde til enhver Tid mange talentfulde og ædle Mænd i England, endskjøndt udelukte fra den regjerende Magts Udøvelse, en vigtig, velgjørende, kjer og agtet Virkekreds for deres Talent og Duelighed.