Berlingske Tidende, 1832-05-01
Paris, den 21de April. Et herværende Samfund har udgivet en statistisk Tabel over de Deputeredes Kammer, grundet paa dets Medlemmers politiske An kuelser, ifølge hvilken 156 Deputerede i Slutningen af denne Session hav, stemt imod Ministeriet, 41 snart for, snart imod Ministerie, 3 Deputerede, med legitimistisk Tendents, for Ministeriet og 7 aldeles for Ministeriet. Hr. Basile, Deputerer for Departruentet Cote d'Or, som aldeles ikke har siddet i Kammeret, og Hr. Berryer, den eneste, som aabenbart har opponere, for det fortige Dynasties Jnteresse, ere ikke medregnede. St. Simphismen synes at være bestemt til en blid Død til Døden under Fruentimmers Hænder, om end imod fine elske værdige Morderskers Villie. Det smukke Kiøns Forhold kastede, som bekjendt, først Eris's Æble ud blandt St. Simons Discipler den derved opvarte Kamp har allerede for afstedkommet et dog trinairt, ligesom nu et financielt, Schisma imellem dem, hvis Virkninger tile med at vorde den ny Lære saa meget desto fordærveligere, som den skyldte sine gavmildt anvendte Pengeres soureer en stil Deel af dens hidtil havte Fremgang. De for Retten indledede Forhandlinger give følgende Detail om den umiddelbare Anledning til deres Tvistigheder. St. Simonisterne vare paa en terimelig uoverlagt Maade blevne enige om visse almindelige Grundsætninger, hvoraf Enhver, netop paa Grund af deres Almindelighed, kunde vælge sig, hvad han fandt, der især passede sig for ham. Da f. Ex. den Sætning proclammeredes, at særskilt Eiendom var en sand Svøbe for det menneskelige Samfund, vare Alle enige om, at Bestyrelsen af al Privat, Eiendom burde overdrages til St. Simons Disciple, som de meest moralske og dueligste Personer. Ligeledes om det Princip, Fruentimmerne bør, fra deres hidtil saa underordnede Plads i Borger, samfundet, hæve; op til Frihed; men hvorledes denne Frihed, skulde forstaaes og realiseres, derom begyndte Meningerne at deele sig. Vel indrømmede man dem saare gjerne den Rettighed, de jure at tale med om alle Ting, enten de forstaae sig derpaa, eller ikke, en Rettighed, hvoraf de dog allerede de facto ere i Besiddelse. Men Fruentimmernes nøiere Forhold til Mandfolkene opfattedes ganske anderledes af den ærværdige hav, Enfantin - en ugift, meget velskabt Mand, hvis skjønt malede Hortrait anprises af Globe, som et tilstrækkelige Middel til at omvende sig til den ny Lære - end af de til Familieglæder, i Ordets sædvanlige Betydning, vante Expaver Rodrigue; og Bazard. - Pav Enfantin skjelnede nemlig imellem to Classer af Mennesker, dem, der fole dybt, og dem, der føle livligen. De Første syntes ham kun lidet skikkede til Fremskriden, hans Læres Schiboleth, desto meere derimod de Sidste. Naar altsaa to dybt følende Mennesker havde indgaaet Ægteskab med hinanden, saa maatte Ægteskabet være uopløseligt for dem; anderledes forholdt det sig derimod, naar to Personer, som havde livlig Følelse, eller en livlig Mandsperson og et dybt følende Fruentimmer, eller omvendt, havde indgaaet en lignende Forbindelse; thi saasnart i dette Tilfælde den Ene eller den Anden følte, at Trangen til Fremskriden, rørte sig hos ham eller hende, saa burde efter St. Simons, med Forsynets Love overeensstemmende, evig Fremskriden fordrende Lærdomme, denne mobile Stræben ikke paalægges standsende Lænker, men tvertimod paa lovlig Maade sættes i Stand til en fleersidigere Udvikling. Jkke heller kunde fordres som en uundgaaelig Nødvendighed, at den, som vilde skride til et andet Ægteskab, skulde være tvungen, til at opløse det Første; thi den, som besjæles af en fremskridende Kjerlighed, maatte altid kunne vedblive at uddanne sig ved en anden Kjerlighed, medens han eller hun paa sin Side med Nytte kunde fortsætte sin første Kjerlighedsgienstands Dannelse. Paa den Usikkerhed, som i visse Maader ville opstaae heraf, og som i Almindelighed ansees for skadelig, kunde med Held raades Bod ved den ovenanførte Sætning, at Konen ikke behøver at tage i Betænkning, at modtage og give Oplysning om alle Ting. - Hr. Enfantin gik endnu videre; han opstillede det Princip: "Paven eller Pavinden ere bemyndigede, ja endog forpligtede til at indlade sig i et inderligt Kjerlighedsforhold med deres Underordnede, naar de troe, derved at kunne væsentligen bidrage til disses fremskridende Dannelse. Han saae heri tillige det sindrigt Middel for de Underordnede, til at bevise deres Foresatte en taknemmelig Ærefrygt, og til at indvies af disse i en høiere Viis at elske paa end den, de vilde finde, dersom de indskrænkede sig til deres Lige!! Jsær det sidste Slags indbyrdes Underviisning, i hvis Realisation Hr. Enfantin ikke skal have været uheldig, har især fjernet de reenere Gemytter fra ham og i Begyndelsen anlediget en Mængde energiske Protestationer mod denne "nye Christendoms uchristelige Principer, hvorpaa snart fulgte en formelig Liqvidation af Sectens Lærdomme og tilsidst den retlige Liqvidation af dens fælleds Formue.