Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-01-06
Nyheder fra Udlandet. Nyt Attentat mod Kongen af Frankrigs Liv Atter er der gjort et Mordforsøg mod Kong LudviPhilip, men som Hs. M. ogsaa dennegang paa en forunderlig Maade er undgaaet. Hele Parts var opfyldt derover med Bestyrtelse og Uvillie, og med den spændteste Forventning imødesaae man Følgerne af denne Begivenhed. Det var den 27de Decbr., de Kongen kjørte til de Deputeredes Kammer, for i egen Person at aabne sammes nye Session, ledsaget af sit ne Sønner: Hertugerne af Orleans, Remours og Jon ville. Neppe var Karethen kommet over Pont royal ligefor Thuillerie=Porten, før man hørte et Skud. Kongen havde just bukket sig ud af Vognen for at takke Folkemængden og Nationalgarden, der hilsede Hs. M. med Raabet: "ive le Ror!" Karethvinduet spranstykker, den foranridende Escorte vendte sig øieblikkeliom til Vognen, hele Generalstaben trængte sig om kring den. Kongen reiste sig strax op i Vognen og viste Folket, at han ingen Skade var kommen til Derimod vare begge Prindserne Orleans og Remours blevne saarede i Ansigtet af det søndersprungne Vinduesglas, dog ingen af dem farligt. Der yttrede s. en overordentlig Forbittrelse blandt Folket. Ser Skridt fra Vognen, bag ved Nationalgardens Spalier, der søgte at holde Folkemængden tilbage, havde Morderer, befundet sig. Det var et ungt Menneske paa en Snee Aar, man siger en medicinsk Student, der, indsvøbt en stor Kappe, havde affyrret Pistolen. Han blev gre den tilligemed fire andre unge Mennesker som stode omkring ham, og bragt ind i Slotsvagten. Endnu hidtil havde han nægtet at sige sit Navn. Ogsaa hos en af de andre fængslede Personer havde man funde en ladt Pistol. Da Morderen blev greben var det kommet til Haandgemæng imellem Nationalgarden og en Snees civilklædte Borgere, der ogsaa vilde bemægtiget sig ham, men, som man formeente, for at lade ham slippe bort igjen. Uagtet der alt var bleven holdt flere Forhører over ham, vidste man endnu ikke hvem han var, thi han havde saagar udskaaret Mærkerne af sit Linned for ikke at blive kjendt. Kongen fortsatte imidlertid sin Tour til Deputeretkamret, hvor Hs. M. modtoges med en stormende Jubel. Strax efter indfandt sig Dronningen og Prindsesserne samt de to yngste Prindser, Prindsesserne svømmede i Taarer, og Dronningen var saa angreben at hun formaaede ikke engang selv at bringe et hende overrækket Glas Sukkervand til Munden. Efter at Kongen havde omfavnet og beroliget sin Gemalinde og sine Børn, samt modtaget den hele meget talrige Forsamlings Lykønskninger til den overstandne Fare, besteeg Hs. M. Thronen og holdt, i Begyndelsen med svag og bevæget Stemme, men siden med Kraft og Holdning, en meget lang Tale, hvori Hs. M. ogsaa takkede Forsynet for denne sin atter saa vidunderlige Redning. Da Talen var endt raabte eenstemmig den hele Forsamling vive le Roi, Paa Hjemtouren blev den kongl. Familie ledsaget til Slottet med næsten uophørlige Jubelraab. Alle Vagter vare nu fordoblede og talrige Patrouiller gjennemkrydsede Hovedstadens Gader. (Kuglen skal være streifet tæt forbi Kongens Bryst, og gaaet, imellem Prindserne af Remours og Jonville, ud igjennem Kudskevinduet. Nogle gandske faa Linier nærmere, saa havde Kongen været dræbt.)