Aalborg Stiftstidende, 1836-10-15
I Kjøbenhavnsposten læses blandt Andet endnu Følgende som Morderen Worm, Kort efter den sidst meddeelte Beretning fragik Worm paa eengang alle tidligere Forklaringer, erklærede sig uskyldig i Mordet og angav sin Fader som Gjerningsmanden. Selv havde han blot staaet ludenfor, for at passe paa medens Mordet blev begaaet, og den tidligere urigtige Forklaring havde han blot afgivet forat redde Faderen, der ogsaa havde modtaget alle de paa Navn lydende Obligationer. For disse Opgivelser kunde han imidlertid intet Beviis fremskaffe, og senere tilstod han, at have Morgenen efter Mordet brændt hine Obligationer i Kjøkkenet i Gjæstgivergaarden Stadt Lauenburg, hvorfor ogsaa en Forklaring af en Tjenestepige, der saae ham brænde adskillige Papirer, synes at tale. Faderen nægtede enhver Deeltagelse, og der forekom intet bestyrkende Datum; men da hans Alibi ikke juridisk strængt kunde bevises, blev han, efter at have erklæret sig villig dertil, paa Politiets Bekostning hentet til Kbhvn. og confronteret med Sønnen. Denne syntes vel ikke at føle noget synderligt Jndtryk herved, men frafaldt dog strax ved den første Confrontation sin Beskyldning mod Faderen, og angav som Grunden for Samme, at han ved denne oprørende Krænkelse af ethvert Pietetsforhold vilde gjøre sig saa sort og afskyelig for Familien, at den ikke skulde sørge over hans Død. Efterat han saaledes atter havde erklæret sig skyldig, optog han hurtig af Vestelommen et Papiir, hvori var noget Hvidt og slugte dette. Man anvendte de sædvanlige Midler ved Forgiftninger, men uden Virkning. Ligesaa lidet sporedes nogen Birk ning af Giften; et Par Dage derefter tilstod Worm, at det blot havde været noget Sukker, som han havde gjemt fra sin The og pulveriseret og sammenblandet med nogle smaa Stykker Glas, Med Hensyn til Mordet har W. blandt Andet forandret sin Forklaring derhen, at, saafremt Opiumer, i Kagerne ikke skulde virke eller Tønder vægre sig ved at modtage dem, havde han, forinden han gik til T., besluttet at dræbe ham, ved at qvæle ham med Hænderne. Den eneste Egenskab, W. besidder i nogen mærkelig Grad, er Evnen til at lyve, og dog har han ogsaa den kun i extensiv Grad. Dersom han havde begaaet alle de Forbrydelser, som han har paaløiet sig selv i det ene Forhør, men fragaaet i det andet, for i det næste igjen at komme fremmed nye, da vilde han være en ganske overordentlig Skark, men det er han ingenlunde: han er kun en simpel Morder, af Vindesyge. Det fortjener ligeledes at bemærkes, at V.er meget belæst i Romaner. Hvad hans Helbred angaaer, da har han paa den senere Tid befunden sig fuldkommen vel, og der er al Grund til at antage, at flere af hans Fra Fredericia skrives under 1ste Ds. Vi have idag høitideligholdt en af de skjønneste Festligheder, som noget Borgersamfund lettelig kan feire, nemlig Jndvielsen af den betydeligt udvidede og meget forskjønnede Michaelis Borgerskole. Den talrige Forsamling af deeltagende Tilhørere, den smukke Sang af Skolens Børn, det hjertelige, oploftende Foredrag af Taleren, bidroge lige meget til at frembringe den høitidelige Stemning, som giver en Festdag sin Betydning, idet Siælen, ved Sammenligning mellem for- og nu, fyldtes med levende Taknemmelighed over den bedste Konges uafbrudte Bestræbelser for Almueskolernes Tarv, at de inderligste Ønsker for hans store Hensigts Opfyldelse og høi Glæde over, med Tillid at kunne hengive sig til dette Haab. Trinitatis Borgerskole er ligeledes nu næsten fuldendt og ligesaa skjøn, ligesaa hensigtsmæssigen udvidet; saa at faa Byer i Landet kunne fremvise tvende lignende Skolebygninger. Men idet vi indeklig glæde os herover, erindre vi tillige med dyb Erkjendtlighed, at begge disse Arbeiders Fremme for en stor Deel skyldes den Mand, hvis Udlæg og Opoffrelser ogsaa, for et Par Aar siden, gjorde Michaelis Sognekirke til en af de smukkeste i Provindsen, Hr. Pastor Gude har herved sat sig et Minde, som, saalænge offentlig Gudsdyrkelse holdes i Ære, og Ungdommens Underviisning og Opdragelse bliver et af Statens vigtigste Anliggender, i Fredericia altid vil vorde uforglemmeligt. Ved at henlede Tanken paa den første October, som den første Stænderforsamlings Aarsdag, har Fædrelandet Nr. 105 grebet Leiligheden til at anstille nogle læseværdige Betragtninger og vise, hvorledes denne Dag, der fører og tilbage til Udgangspunctet for et nyt Folkeliv i Danmark, altid maa være os i glædelig Erindring. Det vises tillige, hvorledes den Sandhed, at Fædrelandskjærlighed, Jndsigt, Frimodighed og Sindighed i det Hele gaaer igjennem den første Provindsiallanddags Virksomhed, skyldes det aandige og videnskabelige Liv, som hersker hos os, den almindelige Oplysning, for hvilken Danmarks Konge har gjort saa Meget, Erkiendelsen af en lovbeskyttet Presses Tjenester, og endelig den Tillid, som Stænderne satte til Jnstitutionens Skaber og den Overbeviisning, hvoraf de vare besjælede, at Kongen, som forlangte Folkets Raad i Statens vigtigste Anliggender, ogsaa virkelig ønskede at høre, hvad de Deputerede efter deres bedste Overbeviisning troede at burde raade og foredrage Kongen. "Saaledes er denne Glædens Dag ogsaa en Haabets Dag, idet vi tør haabe, at naar Stænderne paa Kongens Bud atter samle sig den første October i det kommende Aar, de da ville fortsætte deres Virksomhed ligesaa hæderligen, som de have begyndt den, at Stænderinstitutionen stedse mere og meere vil vinde i Kraft og Udvikling, i Almeeninteresse og i Folkets Kjærlighed, for at den stedse mere og meere maa tjene til at befæste Baandet mellem Tronen og Folket, mere og meere maa tjene til Landets Gavn og til Kongens Ære."J Anledning af den af Committeen for moralsk fordærvede Personers, men især den opvoxende Ungdoms Forbedring, yttrede Trang til et Selskab, der skulde fortsætte og fuldende, hvad den kun har kunnet begynde, indbyder Hr. Professor C. N. David til sligt et Selskabs Stiftelse, der skal paatage sig Patronatet over de fra Straffe, anstalterne og Committeens Forsorg udgaaede unge Mennesker. Anmeldelse om Tiltrædelse modtages hos Fædrelandets Redaction, og, saasnart et passende Antal Deeltagere have tegnet sig, skal det vorde bragt til offentlig Kundskab, hvor og naar Forsamlingen holder sit første Møde. Skjøndt Committeen har yttret den Mening, at der aldeles ikke kan være Tale om noget aarligt Contingent, formenes dog, at Selskabet ikke ganske kan undvære Pengebidrag.