Berlingske Tidende, 1772-04-01
Stockholm, den 6te April. Den Kongel. Haandfæstning, som den 28de Februar. blev underskreven, er af følgende Jndhold. Udi Jndledningen forpligter Kongen sig til at regiere uafbrudt. Dett, Udtryk er med vel betænkt Overlæg indført, paa det at Kongen ikke maaskee efter den afdøde Konges Exempel Aar 1768, da Senatet ikke vilde samtykke udi Rigs=Stændernes Sammenkaldelse, maatte efter Omstændighedernes Beskaffenhed paa en kort Tid nedlægge Regieringen. 1) Forsikrer Kongen, at forblive ved den reene Evangelisk Lutherske Religion indtil sin Død, og at holde alle Rigets Jndvaanere ved den samme. 2) Ska han ikke tillade, at nogen, der bekiender sig til en anden end foromtalte Religion, og endnu mindre den, der offentlig en bekiendt som en Ugudelig, Gudsfornægter eller Fritænker nogen Tid træder i hans eller Kronens Tieneste. 3) Jndeholder en Jgientagelse af foranførte angaaende Religionen. Alle fornemme Betiente saavel civile som militaire, ere forbundne til nøye at see derpaa. 4) Hs. M. forpligter sig til, ey at afhændige nogen Provints, Fæstning, Slot, Gods eller Lehn &c. eller tilkiøbe sig Adelens Grund, Eiendomme eller Godser for sig, sin Familie, Printserne hans Brødre og Princesser, ne hans Systre, hvilke skal lade sig nøye med deres Apanager i reede Penge, og de sidste med Udstyr, naar de blive gifte. 5. Hs Mst. lover for Gud, at lade sig være angelegen i sær Rigets Forvaltning, sammes og Rigs=Stændernes Rettigheders Handthævelse, alle hans Undersaatteres Frihed og Sikkerhed, og at regiere med Mildhed og Retfærdighed, i Følge Rigets Love, Regieringsformen af 1720, og denne Forsikrings=Act. 6) Kongen erklærer den for Rigets afskyeligste Fiende og Fædernelandets værste Forræder, i Følge Stændernes Erklæring, som offentlig eller hemmelig vil indføre Souverainitet, hvilket enhver er forbunden til forhen at afsværge, førend han erholder en Betiening. 7) Angaaer Cabinettets og Senatets Sager, og at Kongen altid vil regier efter Senatets Beraadslutninger, hvorpaa de fleeste Stemmer falde, men aldrig uden sammes Gotbefindende, og endnu mindre tvertimod dets Raad. 8) Kongen forsikrer fremdeles ey at befatte sig med at vælge Rigsdags=Deputerede, Landmarschall og Tallemænd, eller tilstæde at nogen befatter sig dermed. 9) Angaaer Rigs Raadenes Val, som skeer paa RigsDagen, samt de Embeder, som Kongen bortgiver i Sentets Overværelse, og ikke i Cabinettet, nemlig fra Feldtmarschall indtil Oberst, begge inclusive. 10) Jngen skal afsættes uden efter foregaaende Dom, eller mod sin Villie sættes til en anden Betiening. 11) Jngen Privilegium skal meddeele en Rigs=Stand, uden alle 4 Rigs=Stænders Vidende og Samtykke, eller noget deri forandres, uden samtlige Stænders Samtykke. 12) Rigets Jndkomster skal anvendes efter Stændernes Conventioner. 13) Jngen Fremmed, af hvad Stand han endog er, maa naturaliseres uden Senatets eller Stændernes Samtykke, ey heller maae en Fremmed, som ikke er Svensk fød, antages i Senatet eller ved Hoffet. 14, Kongen har ey Frihed til, uden Stændernes Samtykke, at tage ud af Riget, saafremt sammes Forsvar ikke maatte udkræve saadant; Prinzerne have ey heller Tilladelse dertil, naar ey nogen vigtig Sag kalder dem i fremmede Lande. 15) Rigs Raaderne underskrive alle Expeditioner udi Kongens Sygdom eller Fraværelse. 16) Jndholden af Rigs=Stændernes Convention af 23de Junii 1743, angaaende Arve=Ret til den Svenske Krone, i Henseende til de derudi nævnte Arvinger, maae ikke forandres. 17) Kongen vil ingen Krig begynde, er give nye Love eller forandre de gamle, men naar Rigets Grændser foruroliges og angribes, da vil han forsvare dem, og med Senatets Samtykke paalegge Contributioner, indtil Stænderne kunde komme sammen. 18) Kongen vil beholde Guld og Sølv Mynterne efter deres indvortes Værdie, som og ved ligeholde Rigs=Stændernes Forsamling, og bekræfte sammes Privilegier. 19) Hs. Mst. forpligter sig til at handhæve erter Loven den geistlige Stand i Almindelighed, og i sær hvad som angaaer deres Anseelse, Magt, Prærogativer og Privilegier, som og alle deraf dependerende Sælskaber og Corpora 20) Kongen lover at sørge for, at de af Kongerne hans Forfædre eller af Privat=Personer til de Studerendes Beste gjorie Stiftelser, blive efter Stifternes Hensigter og Anordninger forvaltede og anvendte. 21) Alle Rigets Stæder skal efter Regierings Formen forsvares i Henseende til deres Rettigheder, Prærogativer og Privilegier, saavel de, der tilkomme offentlige som private Personer. 22) De nu værende og an læggende Fabriker og Manufacturer skal vedligeholdes og opmuntres med hossøyet Løfte, ikke allene at understøtte Berg værk: værke Selskaberne i Henseende til deres Rettigheder og Privilegier, men og at beskytte Kronens Bønder i Kraft af Stændernes Anordninger til deres Markers bedre Dyrkelse og Byers Jstandholdelse. 23) Paa det de forsamlede Rigs=Stænder, desto mere maa blive overbeviiste om Hs. Mst. uryggelige Forsæt og hans oprigtige Kiærlighed til det offentlige Beste; saa erklærer Hs. M. ganske at fritage Stænderne fra deres Troe skabs Eed, i Fald Kongen forsætlig overtræder sin Eed og Forsikring, eller hvad Stænderne endnu herefter i Henseende til Regierings=Formen og denne Forsikring maatte finde fornødent at beslutte til deres Religions, Friheds og Sikkerheds Haandhævelse. 24) Endelig truer Kongen den med sin Unaade og sin høyeste Ugunst, som skulle være saa forvoven at foreslaae større Magt og Anseelse end denne Haandfæstning indeholder, saasom Hs. M. ikke forlanger mere Anseelse, end paa den ene Side at vinde sine troe Undersaatteres Hierter, og paa den anden Side selv at være deres stærkeste Beskyttere imod alle Indgreb udi deres retmæssige Frihed.