Viborger Samler, 1841-06-24
Udenlandske Efterretninger. Storbritannien og Jrland. Valgene i Landets vigtigere Stæder have for saavidt ingen særegen Betydenhed, at de enten skulde kunne give Udslaget eller yttre en betydende Jndflydelse paa Resultatet af Valgene; den offentlige Mening - saafremt man overhovedet tør tillægge denne den endelige Afgjørelse, da Alt for det meste dreier sig om Virkningen af personlig Jndflydelse, ja endog af Sovereigns og Schillings fremstiller si isoleret i ethvert Valgdistrict, og om enten Ministrene eller Torierne have feiret i London eller Liverpool, udøver et saadant Udfald i Almindelighed ingen mærkelig Jndvirkning paa Valgene i Aorkshire eller Berkshire. Under nærværende Omstændigheder fremstiller Sagen sig imidlertid anderledes; thi det er ikke at negte, at – naar Majoriteten ved de forestaaende Valg atter skulde udtale sig imod Ministrene – turde den herskende Mening i Storbritannien og Jrland definitivt gjøre Udslaget, da Landets store almindelige Jnteresser utvivlsomt danne Hovedspørgsmaalet. J dette Tilfælde vilde naturligviis den Stemning, der aabenbarer sig i de større Stæder, og der isærdeleshed nu vil yttre sig ved Valgene og Forberedelserne til disse, være af største Vigtighed. Tillige tør man ei forglemme, at Kampen egentlig finder Sted imellem de commercielle og industrielle Jnteresser paa den ene Side og Agricultur-Jnteressen paa den anden Side, at Kampen med andre Ord finder Sted imellem Stæderne og Landdistricterne, og at allerede desaarsag Udfaldet af det forestaaende Parlementsvalg for de større Stæder er af større Vægt, end sædvanligt. Af denne Grund tør man vel ogsaa antage, at det liberale Parter temmelig vist paa Majoriteten i det mindste i City London, dette Centralpunct for Storbritanniens Handel thi ellers vilde Lord John Russell – dette vigtige Medlem af det nuværende Cabinet neppe have modtage det ham gjorte Forslag om at fremstille sig som en af Valg-Candidaterne for Citi. - Den Forsamling, for hvilken denne Minister fremstillede sig (den 14de Juni) var talrig besøgt; mange liberale Parlementsmedlemmer vare tilstede, ogsaa Commodore Sir Charles Napier havde indfundet sig. Efterat Forsamlingens Formand havde anbefalet de 4 Candidater af det liberale Parti til Vælgerne, og isærdeleshed udhævet Lord J. Russells Fortjenester og de af Ministrene foreslaaede commercielle Reformforholdsregler, androges der dernæst paa en Resolution af det Jndhold, at Forsamlingen med stor Fornøielse havde erfaret, at Lorden havde modtaget Forslaget. Ministeren erklærede nu, at han - efterat have modtaget den med 5000 Underskrifter forsynede Skrivelse, i hvilken han var opfordret til at fremstille som Candidat vilde have anseet det som feigt, ikke at efterkomme en saadan Opfordring; han havde saameget hellere efterkommet den, da intet Valgdistrict i hele Landet var saa competent til at dømme i de store commercielle Spørgsmaal, der desuitivt skulle afgjøres, som netop Citi. Men til disse Spørgsmaals endelige Afgjørelse havde deels Spørgs maalenes Vigtighed, deels Landets finantsielle Tilstand tvunget Ministrene. Udgifterne vare forøgede, fordi England ikke kunde forblive en rolig Tilskuer med Hensyn til sin Hovedstyrke – sin Sømagt, naar andre Magter forøgede deres Flaader. Frankerig og Rusland havde i de sidste Aar betydelig forøget deres Stridskræfter til Søes; desaarsag havde England ogsaa maattet udruste flere Krigskibe. Men Jngen kunde med Føie paastaae, at den stedfundne Forøgelse oversteg Tidens Fordringer, naar man vilde see hen til, at det britiske Flag vaiede i alle Verdensdeele. For at dække det Deficit, disse forøgede Udgifter havde bevirket, havde man vel kunnet paalægge nye Afgifter, og Underhuset vilde utvivlsomt have bevilget dem; men, ved nøiere at overveie alle Omstændigheder, havde man fundet, at der foruden de allerede sanctionerede Paalæg gaves andre Skattebyrder, der vare til Fordeel for visse privilegerede Classer, ved at formindske saadanne Afgifter vilde man ikke alene kunne skaffe den med saadanne Byrder betyngede Deel af Folket Lettelse, men endog dække Deficitet i Landets Finantser. At de privilegerede Classer ville gjøre store Anstrengelser for at hævde deres Forrettigheder, var ikke undgaaet Ministrene, der imidlertid troede sig forpligtede til hellere at gaae denne Modstand imøde, end afhjælpe Finantsnøden ved det for dem beqvemmere Middel af en yderligere Beskatning. Man turde imidlertid ikke forglemme, at de nu paa Folket hvilende Byrder, hidrørte fra den tidligere Tids bekostelige Krige, der havde foranlediget en stor Nationalgield og dennes ved Tro og Love garanterede Forretning, saa at, hvormeget man endog vilde bestræbe sig for at udrive Folket af det trykkende Skatteaag, vilde denne Udrivelse dog kun finde Sted i en vis Grad, da man ei kunde tilintetgjøre Statscrediten. (Som bekjendt, forlanger en stor Deel af de Radicale en Nedsættelse af den trykkende Statsgield ved et Magtsprog af Parlementet). Ministrenes Bestræbelser, havde derfor havt til Formaal, isærdeleshed at afslaffe eller formindske saadanne Afgifter, der betyngede de vigtigste Livsfornødenheder, og der, som f. Ex. Brevportoen, lagde Hindringer i Veien for en friere Handelsforbindelse. Ministrenes nærmeste Formaal var at fremme Landets Velstand i Almindelighed, for derved at gjøre det lettere forJndividerne at udrede deres Bidrag til Statsafgifterne: denne Stræben havde foranlediget Ministeriets nyeste Forholdsregler, og at disse ikke kunde angribes i deres Principer, saae man tydelig af den Maade, hvorpaa Oppositionen i Underhuset havde forsøgt at begrunde sin Modstand, og af den Taushed, hvormed en stor Deel af dette Parti havde modtaget de fremsatte Forslag. Navnligen med Hensyn til de foreslaaede Forandringer i de bestaaende, Kornlove turde man ikke forglemme, at de, endskjøndt tilsyneladende rettede imod Agriculturinteressen, dog allerede af den Grund ere til Fordeel for denne Jnteresse, fordi den kun kan blomstre, naar en velhavende Handelstand og en stærktbeskæftiget industriel Befolkning, som Consumenter staae ved Siden af den. Desuden vare mange af de største Landeiendomsbesiddere i Riget stemte for en Forandring i Kornloven. Lord John Rus fell sluttede med den Erklæring, at det nu var overdraget Folket ved de forestaaende Valg at bestemme, om England skulde hævde sin ophøiede Plads iblandt Nationerne, eller om dets Dalen skulde være ligesaa vidunderlig som dets Stigen. - Den ovenfor omtalte Resolution, der gik ud paa, at Forsamlingen skulde forpligte sig til at anvende hele sin Kraft, for at sikkre de 4 liberale Candidaters Valg, antoges eenstemmigen. Paa Værftet i Woolwich drives der stærkt paa Linieskibet "Trafalgars's Bygning. Denne Leviathan paa Havet skal føre 130 Kanoner. Det hedder, at Dronningen, til Ære for den forevigede Søhelt Nelson, vil være tilstede naar dette Skib skal løbe af Stabelen, og at hun ved denne Leilighed vil fungere som Daabsvidne.