Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-01-04
Odense. "Censurens eller, om man hellere vil kalde den, Trykkefrihedens Historie er et af de sørgelige, men tillige et af de meget lærerige Afsnit af Beretningerne om den menneskelige Aands Udvilling. Den er egentlig en Fortælling om den aabenbare Kamp, som Menneskeaanden i sin fremskridende Udvikling har ført i Skrift imod aandeligt Mørke og indgroede Fordomme, men den er ogsaa en Fortælling om, hvorledes denne Kamp, der ikke sjelden førtes med et dristigt og ubøieligt Mod, dog ogsaa ofte vidnede om Mangel paa den klare Bevidsthed, og den rolige Besindighed, uden hvilke det ofte mislykkes at føre nogen haardnakket og langvarig Kamp til en seierrig Ende. Denne Mangel havde da lige saa ofte til Følge, at ikke Frihed, men Lænker bleve Kampens Løn. Frihed er et Gode, hvorefter Menneskeaanden stræber, og hvorefter den, ifølge det Begreb vi gjøre os om dens Natur, nødvendigviis maa stræbe. Men skjøndt Friheden, som Jder betragtet, er uendelig, maa den dog, naar den skal fremtræde i den endelige Verden, have sine visse Grader, og indskrænkes inden sine visse Grændser, der betinges af Tid og Sted. Ud over disse iler Aanden alligevel ofte i sin dristige Flugt, og vilde gjerne ligesom med eet Vingeslag føre den endelige Verden med sig ind i Jdeens uendelige Rige, men hiin er for tung og for langsom til at følge med i Flugten; altid stille sig Hindringer i Veien for dens hurtige Fremadstræben, og Aanden, som eiheller kan løsrive sig fra Endelighedens Baand, bliver da snart utaalmodig. Da er det, at den med Trods vil betvinge de mødende Hindringer og med Vold gjennembryde de modstræbende Skranker, og dersom da disse for et Øieblik give efter, glemmer den sig letteligen selv og sit egentlige Formaal, og forvilder sig uformærkt ind paa Frækhedens og Ubundenhedens Enemærker. Men ved denne Forvildelse knytter den sig selv de Baand, der atter for en Tid holde Vingen tilbage fra en Flugt, hvortil den ligesom har aflagt et Vidnesbyrd om, at Tiden endnu ikke var moden. Disse Baand ere forskjellige efter de forskjellige Maader, paa hvilke Aanden stræber at vinde Friheden; - i Litteraturens eller Bøgernes Verden er det Censuren." Med denne Jndledning har den folkelige Skribent Pastor Rohmann aabnet en af ham i disse Dage udkommen (i det Hempelske Officin trykt, Udsigt over Trykkefrihedens Historie i Danmark fra Bogtrykkerkunstens Opfindelse indtil Frederik Is Død 1730. Jdet Red. af ganske Hjerte beklager, at Forf. ikke har udstrakt sin Oversigt indtil 1830, tillader han sig at hidsætte Bogens Fortale: "Nærværende Udsigt over Trykkefrihedens Historie i Danmark indtil 1730 har i sin Tid været oplæst i Fyens Stifts litteraire Selskab, og af TrykkefrihedsSelskabet antaget til Fortsættelse og Udgivelse. Da dette Selskab imidlertid efter to Aars Forløb endnu ikke har kunne komme til Endelighed med nogen af Delene, har jeg taget mit Manuskript tilbage for selv at udgive det, hvilket herved skeer. Oprindeligen var det min Hensigt, at fortsætte denne Skildring af Trykkefrihedens Tilstand, og Yttringer i vort Fædreland indtil 1830; jeg begyndte ogsaa at samle Materialier dertil; men mærkede snart, at Udførelsen af et saadaul Arbeide vilde udkræve et stadigt Ophold i Hovedstaden af længere Tid, hvilket hverken min Stilling eller mine øvrige Omstændigheder vilde tillade mig. En Fremstilling af vor Trykkefriheds Historie, bearbeidet med tilbørlig Upartiskhed og fornøden Circumspection, lod sig vel nok levere under vor nugjeldende Lovgivning, og vilde afgive et vigtigt Bidrag saavel til den danske Litteraturs, som til det danske Folks endnu kun lidet dyrkede Udviklingshistorie, men da det af de anførte Aarsager ikke er faldet i min Lod at kunne levere den, og der neppe er Haab om, at vor Litteratur saasnart tør vente et Arbeide af dette Slags fra en anden Haand, troer jeg, det ikke vil være mine Landsmænd uvelkomment dog at erholde en sammenhængende Udsigt over Trykkefrihedens Tilstand og Yttringer i vor Litteraturhistories to første Aarhundreder. Denne Periode er ikke uden vigtige og interessante, skjøndt for den største Deel af Folket lidet bekjendte Phænomener i Aandens Verden, og Skildringen af disse kaster et betydningsfuldt og lærerigt Lys paa Nutidens fremtrædende ligeartede Phænomener. - Rønninge, d. 16 Octbr. 1811. J. L. Rohmann.