Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1766-04-28
Udgangne Skippere. Den 12te April Jsak Sunde af Stavanger til London med Bord, Vin, Brændevin; Lorenz Asmundsen af og til Kiøbenhavn med Fiske Varer, Birke-Ved, Brændevin; Donald Morison af og til Skotland med Bord, Jern, Vin, Brændeviin. Den 16de Rasmus Jensen af og til Nykiøbing med Fiske-Varer og Bord; Mogns Thomæsen af og til Karmsund Baglasted og med Bødker-Tønder; Laurids Brandt af og til Ærøeskiøbing med Fiske-Varer, Bord. Den 17de Christian Hansen Bekker af Sønderborg til Aarhuus med tør Fisk, Tran; Christen Lauridsen af Ærøeskiøbing til Dantzig med Fiske-Varer; Alexander Souter af og til Skotland med Bord, Bielker, Brændevin, Bertel Larsen af Nyborg til Lybek, med Fiske-Varer. Den 18de George Setter, af Skotland til Holland med Bord, Salt, Tobak, Vin, Brændeviin. To Fortsættelse om Rose-Skolen ved Jena see No. 16. Herpaa fortæller H. O. Skolens indvortes Indretning, og hvad der i alle Stykker blev foretagen - Ved fem Slæt maatte Børnene staae op, og paa een Gang klæde sig, toe sig og sætte sig Orden. Fra sex til halv som holdt HofMæsteren Bøn. Fra halv syv til syv spisede man Frokost, som oven er meldt. Fra Klokken 7 til 9 fik de, som endnu ei kunde læse, Underviisning, og deres Hierte blev ved Samtale opmuntred til Kiærlighed mod Gud. De øvrige Børn maatte i den Tid spinde, strikke og giøre detslige Arbeide. Nogle gik i den mathematiske Classe. Fra Klok sen til underdnede Skole-Forvalteren dem, om Undellæse, at skive. De øvrige maatte arbeide. Fra Klokken 11 til 12 blev der spised, som oven er meldt. Fra Klokken 12 til 1 var en Spille-Time, hvori enten Hof-Mæsteren eller Skole-Forvalteren var tilstæde. Fra Klokken 1 til 3 bleve de Drenge-Børn, som kunde læse, af Hof-Mæsteren undervisede i Christendommens Grunde, De øvrige maatte arbeyde, Fra Klokken 3 til 5 besøgede nogle den Mathematiske Klasse, og de øvrige bleve holdte til Arbeide. Onsdag og Løverdag efter Middag bleve alle Børnene rensede, og nogle Drenge Børn gik til Paryk Mageren. Frans til 6 arbeidede alle Børnene, Fra 6 til 7 blev der spised, som oven meldt. Fra 7 til 8 var en Spille Time og fra 8 til 9 BedeTimen. Derefter rensede Børnene deres Klæder og gik til Sengs. Om Søndagen, saavel Formiddag som Eftermiddag, gik Børnene parviis med Skole-Forvalteren i Kirke. Efterat GudsTienesten var til Ende, igientog Hof-Mæsteren Hoved-Jndholden af Prædiken. Derefter havde Børnene deres Frihed. Disse vare Sporene af den Guddommelige Forsyn og Hjælp i det første Aar, hvori Krig og dyr Tid ødelagte alle Ting. Af Herrens Godhed havde Stifteren ved Guds Venner med Tak modtagen i sin Skole-Boget Tilskud af 2269 Rdlr. 16 Sr. i saachsiske Entredie Deel Stykker. Han var forsikred paa, at de ellers forladte Børns Bør til Gud for deres Velgiører, vilde giøre dem Frugterne af Menneske-Kiærligheden følelige Han levede og i det visse Haab, at Gud vilde ikke forlade ham i dette hans Foretagende. Efter dette Haab gjorde han og Anstalt til at opføre en op dentlig Skole Bygning. Der blev alt brudt Stene til Kalk og til Mur, og denne Skoles velsignede Vext skulde med Tiden videre berettes. Dette Vidnesbyrd om Guds Kiærlighed til fattige Børn skal endnu give os Anledning til folgende Lærdomme. 1.) Den sande MenneskeKiærlighed er en guddommelig Gierning; Thi den fordrer Fornegtelse af sin egen Fordeel. Stifteren af Rose-Skolen frasiger sig sin egen Giæstgiver-Rettighed, og giør et stærkt Forskud for fattige Børn. Hans Forvalter lader sin orpagtnings Fordeel fare og bliver en Skole Forvalter. Sandelig! Den, som vil udøve en sand Kiærlighed mod Elendige, den maa staae i Selv-Fornegtelse. Ædelmodighed kand giøre meget. Men dens Kilde er til ureen og bliver mart forstopped. Hvo ikke, bevæged af sand Medlidenhed, heller afbryder for sig sels og meddeler de Elendige, den er endnu hverken en sand Christen eller en Menneske-Ven. Hvad siger Paulus 1 Cor 133. 2.) Naar et redeligt Forehavende til Guds Ære og Næstens Velfornuftig overlægges med Guld, og begyndes med Tillid til Guds Hjælp og Anraabelse om hans Velsignelse, saa paafølger altid en lykkelig Frem. gang. Men hvor disse Forsætninger feile, der gaaer gemeenligen det bedste Forsøg til Grunde. Stifteren af Rose-Skolen lagde den gode Grund, følgelig maatte hans Kiærligheds Verk lykkes. Ach, hvor til begynde vi noget uden Herrens Samtykke, Vi trodse og pukke paa vore Kræfter og Klogskab, som hine i Babel; Men hvor snart forvirrer Herren Sprogene, 3) Alle Herrens store Gierninger have en liden Begyndelse og voxe endeligen til alle Mennisker Forundring. De ere de store Floder, som have Kilder et Spand store, og endelig udflyde i det store Verdens Hav. Rose Skolen fik kun 1 Rdlr. til begyndende Grundfæstelse, end og af slige Personer, som selv vare fattige og ubemidlede, og seel i et Aar voxer Tilskuddet til 2269 Rdlr. 9 Børn bleve i Troen antagne, og Aaret endedes med 30 forsørgede. Kun en Begyndelse! De Herlige Anstalter med det Halliske Waysenhuus grundede sig paa 4 Rdlr. 16 Sr. Nu kand man neppe oversee dets vidtløftige Udstrækning. Den berømte Real-Skole i Berlin, Kiærligheds-Skolen i Hertugdommet Wallis, og andre Exempler paa den Guddommelige Forsyn bevise det samme. Det giør nu Herren. Af intet en heel Verden. Af to Mennesker Millioner af Siæle, En Noah med tre Sønner befolker den gandske øde Jord.