Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1774-01-07
Nye=Aars=Ønske. Gud Kongen og Hans Slægt omarme: Gud raade Raaderne til Got! Gud være Zions faste Slot, Gud understøtte lovlig Handel. Gud fremme Videnskaberne. Gud være med de Seilende, Gud være med i al vor Vandel Gud styrke hver Arbeiders Haand, Gud qvæge hver vansmægtet Aand, Gud være Børns og Enkers Værge, Gud hielpe hver udi sit Kald: Gud holde hver, som staaer paa Fald Gud Lande=Plager plat afværge! Gud være de Fortrængtes Haab, Gud over Gud høre Syges Suk og Raab. alle sig forbarme. Gud fremme lovlige Attraar! Gud give Et Lyksaligt Aar. Det Kongelige Landhuusholdings=Selskab. I Kraft af det Kongelig Danske Landhuusholdings=Selskabs Love vælges enhver dets Vice=Præsident allene fori to Aar; efter hvis Forløb nyt Valg foretages. J Følge heraf havde Hr. Etats=Raad Hubner, som allerede paa femte Aar, med velbekiendt Nidkierhed og Fliid, og deraf flydende almindelig Agtelse, forestaaet Selskabets Handlinger, i Begyndelsen af December=Maaned tilkiendegivet for Selskabet, at hans Vice=Præsidentskabs Tiid til næste Qvartal=Møde igien var udløben; med Begjæring, at Selskabet vilde være betænkt paa nyt Valg. Dette gik for sig i bemeldte Møde, der holdtes Torsdagen den 23de Decembr. sidstleden; da Hr. Etats=Raaden atter blev valgt til Selskabets Vice=Præsident for de tvende næstpaafølgende Aar. Hr. Over=Landmaaler Bugge, som ved denne Leilighed tog Sædet, for at lade Valget protocollere, takkede Hr. Etats=Raaden i Selskabets Navn for hans retsindige Omhu for Selskabets Handlinger og Nytte, og bad paa dets Vegne, at han vilde imodtage det paa ny skeete Valg, og vedblive dette vel ærefulde, men møisommelige, Embede. Herpaa svarede Hr. Etats=Raaden med en kort Tale omtrent i følgende Udtryk: " Den kiendelige Tillid, som dette anseelige, fri og ind" sigtsfulde Selskab paa ny lægger for Dagen, da Det atter til mig overdrager Dets Handlingers Besthrelse, er et klart, og for mig et behageligt, Beviis paa det venskabsfulde bifald, hvormed det beærer mine Bestræbelser til den offentlige Vinskibeligheds Fremme. Kund De derfor, ædelmodige Medborgere, i dette Øie" blik læse i det inderste af mine Tanker, saa ville De der " finde de dybeste Jndtryk af Hengivenhed, og de tydeligste Betegnelser af en redelig Begierlighed efter, uden al " Egennytte, at være Staten og dens samtlige Medlemmer, ved Selskabets Handlinger, til sand og virkelig Tieneste. Vore Dage ere faa, og vi kan neppe rettelig si" ges at have levet, uden saa længe vi have været nyttige. 1 Dette kan vi, med god Grund og til største Fordeel, sna" rest haabe at blive, naar vi anvende vores Kundskab og Kræfter paa, ved de Leiligheder vi kan overkomme, at " befordre det almindelige Vel, der er Selskabets store og " uforanderlige Formaal, til hvis Opnaaelse vores fælles Nidkierhed og Bekostning sigter. Jeg kan ikke love at for" øge, langt mindre at fordobble, min Jver og mit Arbeide. Mine Hensigter have været rene; mine Fordrag 1 fri for al Partiiskhed, og min Stræbsomhed saa uindskrænket, som det haver været mig mueligt. Men Selskabet kan giøre sikker Regning paa, at jeg, fremdeles " som hidindtil, vil anvende Dagene, og Nætterne med " naar det behøves, til at udbrede Dets Nytte og Berømmelse; saa meget min, ved mange Aars møisommeligt " Arbeide, omsider svækkede Helbred, og Selskabets nu værende Forfatning det nogenlunde vil tillade. Deres kloge Raad, Retsindige Patrioter, og Deres kraftige Understøttelse, som jeg med Vished kan vente, blive mig " hertil fornødne. Selskabets vedvarende Bevaagenhed, " og gode Villie vil være mig til Opmuntring. Derved vil Sindet lindres og Byrden lættes; og den Frugt og Nytte, som de Danske Stater, nu eller herefter, upaatvivleligen vil høste af vore Anlæg og force nede Bestræbelser, anseer jeg som min visse og store Belønning.