Berlingske Tidende, 1763-10-07
Paris, den 19de September. J et Skrift, som har erholdet Prisen i Academie Francoise, forfattet af Hr. Thomas, Secretair hos Hertugen af Praslin, yttrer Forfatteren sig saaledes: "Den Frihed at udføre Korn, stod i den nødvendigste Forbindelse med Hertugens af Sully Systema. J Aaret 1607 blev en Dommer i Saumur, som havde forbudet at udføre Meel, truet med haard Straf derfor. Alleting synes nu at opvække os til at tage disse vise Begreber op igien. Kommer det an paa Vidnesbyrd, da have vi det af Sully. Forlanges Grunde, da halve vi sortreffelige Bøger, i hvilke Nytten af dette Systema er lagt for Dagen. Men enhver kan vel, dem foruden, indsee, at Handelen med fremmede, i det at den skaffer os en sikker Gevinst af vore Kornvahre, og forekommer at deres Priis ikke ganske falder, formerer Jndkomsterne, opmuntrer til Arbeydsomhed, befordrer Agerdyrkningen, og Folke=Formerelsen, som dermed staaer i Forbindelse. Behøve vi Exempler, da have vi dem af Engeland, saavelsom af vore egne Erfaringer. Da Sully var Minister, oplivede han Agerdyrkningen igien, hvilken, under de indvortes Krige, var ligesom hensovet. Frankrige blev da Korn landet for Europa, hvilket Fortrin det beholdt under Henrich den 4de, Ludvig den 13de, og i i det første Aar under Ludvig den 14de. Overflødigheden og Prisen paa Kornet, vedligeholdt Nationes Rigdom; thi den almindelige Priis paa Meelet, var i de Tider ofte 25 Livres og høyere, efter vore Myndter at regne, hvilket forskaffede Riget en aarlig Skat af flere end 12 Millioner i de Tiders Myndt, hvilken Skat i vore Tider er falden til en sietendeel Part. 1661. ville Colbert ophielpe Manufacturerne, og lod forbyde Kornets Udførsel, paa det af Haandværksfolk kunde have deres Underholdning lettere, og følgelig sælge deres Arbeyde for lettere Priis, end det kunde haves udenlands. Prisen paa Kornet blev da gemeenlig 7, 8, 9 til 10 Livres, Strax faldt Lysten til at anvende nogen Flid paa Agerdyrkningen; thi hvad man kunde avle af en maver Jord, var ikke no til at oprette de Omkostninger som skulle anvendes paa at dyrke den, altsaa lod man den ligge udyrket. Tid efter anden komme da saadanne Marker ganske af Brug, og Frankrige, som tilforn gav af sig en 70 Mill. Septiers Korn, giver nu neppe de 40. Engeland derimod, førend Kornets Udførsel der blev frit tilladt, var ofte nødet til at kiøbe Korn udenlands, saasom det ikke avlede saa meget selv som behøvedes for dets Jndvaanere. Just da vi frafaldte vore Grundsætninger, tog Engeland dem op; det lovede 1689 Belønninger til dem, som solgte Korn til Fremmede, og Agerdyrkningen tiltog særdeeles inden en kort Tid. Nu kan en god Høst føde Engeland i nogle Aar, og det er derhos i Stand til at overlade andre Nationer med sig. Maaskee er det fra den Tidspunct af, at det regner sin Magt. Det er kort siden at en Beregning blev gjort, hvorefter det havde i 4 Aar indbragt 170 Millioner og 330000 Franske Livres af deres Korns Udførsel. Den eeneste fornuftige Jndvending, som kunde giøres imod dette Systema, er: At man maatte frygte for Mangel i ufrugtbare Aaringen. Mendet er en Sandhed, at i de Lande, hvor Kornets frie Udførsel opliver Agerdyrkningen, indfalder ikke dyr Tid saa ofte som i andre. 1709 galt en Septier Meel i Frankrige 100 Livres, og paa samme Tid kostede den i Engeland ikkuns henved 43 Livres, hvilket var omtrent dobbelt den Priis, som ellers i de Tider var almindelig. Udi den dyre, Tid i Aarene 1793 og 94 kostede Kornet i Engeland nesten det halve mindre end i Frankrige, da dog dets Udførsel havde da allerede været 3 til 4 Aar frie i Engeland. Jmod disse Tildragelser lader sig intet indvende; de ere hverken opdigte de, ey heller Beretningen om dem overdreven. Endeel af Nationen har undersøgt denne Materie og fundet den rigtig. Altsaa rester os ikkuns at anvende vore Jndsigter i Udvelsen. Der ere visse nyttige Fordomme, som man i en Sta bør vedligeholde; men der ere andre, som geraade den til Fordervelse. Vi beskæftige os i vore Tider med fast intet andet, end Agerddyrkningen, vi tale stedse om Midler til at opmuntre Landmanden, og til at giøre Jorden frugtbarere; Men saa længe vore Havne ere tilsperrede, vil det øvrige blive forgieves. Hvortil behøve vi Avlen, og hvortil nye Oprødninger eller Bebyggelser, Vores overflødige Avling ville ikkuns tiene til ganske at nedsætte Kornets Værdie, saa at Frugten ikke ville gotgiøre Bekostningerne, og Jorden, saavel i Henseende til Eiermanden, som til Regenten, blive ufrugtbar, i al sin frugtbarhed.