Københavns Adresseavis, 1760-07-28
Tieneste. Kiøbenhavns Adresse Tieneste. Men desuden er den Hohenlohiske, den Dierdorfiske, og den Eberfeldiske Sag i de sidste Aar Vidnesbyrd nyk, om Forfølgelses Aanden har afladet: At Nidkierheden ikke meere falder saa i Øynene, det vil jeg vel tilstaae. Men vil man ikkun have Taalmodighed, saa skal man vel blive det vaer. Og er det ikke et og det samme, naar nogen dræber mig, enten han leer derved, eller seer bister udMan har desverre ofte betient sig af det Kunstigreaf Ligegyldighed. Og de Franske Treringe, som paa nogle Aars Tid har saaledes udbredet sig i Tydstland, har ikke vildet bane Veyen nevn, for saaledes først at lokke de store Herrer Vil man derpaa have et gammelt Exempel, saa kand man efterlæse Hr. von Arkenholz i Drønning Christina Historie. Denne Mand var heller ingen Brandenborger - Ere de store Herrer og Adelen først koldsindige, saa er vor Kirkefrihed paa den farligste Pyndt af en steyl Høy, for paa engang at blive styrtet ned i Afgrunden. Men disse Franske Treringe eller snilde Hovede taler jo ogsaa om Frihed, om Samvittigheds Frihed; Det forekommer mig overalt meget forunderligt, naa Mennesker taler om Samvittigheds Frihed, som ingen Samvittighed har, og som ikke selv skammer sig ved, at bekiende dette. Thi de leer af alt Samvittigheds fuldt Væsen; de foragter Guds Tilbedelse, de guddommelige Forsyn, Sielens Udødelighed! deres Skrifter ligger for Dagens Lys. Deres Levnetsvandeel endnu sterkere, og deres saa berømte Philosophiske Menneskekierlighed, brændemmerker sig næsten daglig i det allerskammeligste Forræderie, Dette er de ypperlige Lærde, som betragtede os arme Tydske med saa stort Overseende, som lutter dumme Folk. Gud bevare enhver Protestantisk Prints, at han ikke bliver betienaf saadanne Folk, Men i hvad for en Toue taler det disse Folk om Samvitigheds Frihed? Jkkun derfor, at de kand have Frihed til at laste den Christne Religion, men underhaanden undseer de sig ikke ved, at udraabe de Protestantiske Herrer selv for at beskytte Ryggesløshed! Dette gjor de i Almindelighed da, naar det ikke vil lykkes med de hemmelige Hensigter. Kand da disse Folk sige os noget om SamvittighedsFrihed, naar det efter deres Mening er lige meget med Religionen, saa har Spanierne og Portugiserne Ret at de ladet Jnqvisitionen og Blodretten regiere; thi naar Religionen er ikke meere nogen Samvittigheds Sag, saa kand heller ikke nogen Samvittigheds Tvang finde Sted, men Sagen har ikke nogen anden Forholdelse end at man i Rom klæder sig paa Romersk, og i Paris paa Parisisk. Og meer giør dette Slags Folk heller ikke deraf, thi naar de i de Protestantiske Lande har en Tid lang smældet med paa Paven, saa veed de ret got, naar det er Tid, at seyle ind igien i den Catholske Kirkes Havn med et rigt beladt Skib. Den Samvittigheds Frihed, som vi har at vente af dette Slags Folk, er jammerlig, og Gud bevare os fra dette Slags. Naar man betragter Tiden fra denne Øyepunct, saa vil man nok tænke anderledes, end at Forfølgelsens Aanden er bleven stille. Og land man betragte Tiden anderledes end ved denne Øyepunct, da den saaledes fremviser sig? Men min Betragtning er endnu ikke til Ende, da jeg vil vise den Fare, hvorudi vi for nærværende Tid staaer. Vi vil anhøre alt det, som man siger os og indvender derimod. Saa siger man"Hvad har den nærværende Krig med ReligionsFriheden at giøre, Keiserinde Dronningen vil have Schlesien, og Kongen af Preussen vil ikke miste samme, det er hele Hovedsagen! Der maae vinde hvo der vil, saa er det lige meget for Religions Friheden. Har vel Kongens af Preussens Fiender sagt, at de haver denne Hensigt, at forfølge Religionen, Giver de ikke de største Forsikringer fra sig om det som er nivertimod, (Fortsættelsen følger.)