Aarhuus Stifts-Tidende, 1842-11-30
Under den foreløb. Behandling i Stænderforsamlingen af Sagen angaaende Flytningsfrihed for Værnepligtige yttrede Ole Kirk blandt Andet: "Den saakaldte Mønstring af Forstærkningens Fastmandsclasse, antager jeg, er til aldeles ingen Nytte, og da jeg selv har været Lægdsmand i mange Aar, troer jeg, at jeg her kan tale af Erfaring. Det eneste Spørgsmaal, der bliver gjort Mandskabet af denne Classe paa Sessionen, er: Er Du gift, og hvor opholder Du Dig, og naar det Spørgsmaal er besvaret, hedder det: "Gaa hjem!" Det forekommer mig, at Lægdsmanden, naar han holder sine Lister i Orden, ligesaa godt kan besvare hiint Spørgsmaal." Lüttichau kunde heller ikke finde nogen Grund til at uleilige henved 10,000 Mennesker hvert Aar fra deres Hjem til Sessionsstedet, for at udtale, hvad Lægdsmanden og Lægdsforstanderen ligesaagodt kunne sige. Referenten (Hjort, har formeent, at der kunde indløbe Feil i Rullerne, og at det derfor ikke gif an at undlade Mandskabets Afmønstring hvert 3die Aar. At der kan indløbe Feil i Rullerne vil han (L.) ikke modsige; men han formener kun, at der ogsaa kunde indløbe Feil, om end Mønstringen foretoges hvert 3die Aar, og han kan derfor ikke i hiin Omstændighed see nogen Nødvendighed for, at Mandskabet skal møde paa Sessionen; thi Rullerne være saa vigtige, som de være ville 4 Landets Velfærd beroer dog ikke paa disse Ruller." Som Exempel paa, at Mandskabet ofte har en meget lang Vei til Sessionsstedet, anførte han, at en Teglbrænder ved Veile i 4 Aar aarligen maatte gaae 15 a 16 Miil frem, og ligesaa langt tilbage, for at møde ved Sessionen i Ringkjøbing og svare paa det Spørgsmaal. om han var gift. Black beklagede sig ogsaa over Mandskabets Tid- og Pengespild ved at vandre til Sessionen. Efter hvad den høitagtede Vicepræsident har yttret – tilføiede han – er der 10,000 Mand af Forstærkningens Fastmandsclasse, der hvert Aar ville komme til at møde paa Sessionen; og naar man nu blot regner, at Enhver af dem, ved at blive hjemme, kunde spare 14, der dog altid let kan medgaae, vilde der paa denne Maade ialt blive sparet 10,000 28, og dette er dog ikke Ubetydeligt for den mindre formuende Classe." Tang bemærkede, at det i den Egn, hvorfra han er, ofte er Tilfældet, at Forstærkningsfolk, som have Tjeneste i den Slesvigske, maae møde ved Sessionen i deres Hjem, og at de saaledes maae gjøre en Reise af 20 til 30 Miil frem og tilbage. En saadan Reise koster ikke Lidet, og er til Skade for dem i flere Henseender. Ogsaa Sognefoged Jacobsen stadfæstede, at Forstærkningsmandskabet har Reiser, Tidsspilde og Udgifter ved at skulle møde til Mønstring paa Sessionen, og at han ogsaa anseer deres Møde for at være aldeles til Unytte. At saadanne Møder ved Sessionen hvert 3die Aar skulde, saaledes som af Referenten i denne Sag i den Roeskildske Forsamling er bleven anført, bidrage til at vedligeholde den militaire Aand, troer han ingenlunde; men - tilføiede han med Jovialitet – snarere skeer det Modsatte; thi naar gamle Selskabsbrødre samles paa Sessionssted, friskes de lettelig til, i den Ventetid, som ved slige Leiligheder, ikke kan undgaaes, at deele adskillige Snapse med hinanden paa ærligt gammelt Kammeratskab, og derved tabes vistnok stundom den militaire Aand, istedetfor at vedligeholdes." Lydersen tiltraadte ganske de foregaaende Taleres Yttringer om det Besværlige og Ubehagelige for Mandskabet, at skulle møde paa Sessionsstedet, især naar dette ligger langt borte og man først skal gaae overSundstedet; thi da maa man reise flere Dage før, for at være viis paa at kunne komme saa betids over, at man kan være paa Sessionsstedet til rette Tid. – Denne Sags Behandling afgiver atter et Beviis paa den jydske Bondes sunde og praktiske Sands og joviale Discussionsevne.