JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
Gaardmand Laurs Hansen i Vester tørslev fandt i Foraaret, ved at udgrave Steen til et Dige af en Høi paa hans Mark, et lille steensat Rum, hvori stod en Leerurne. Da den var bragt for Dagens Lys og Jndholdet undersøgt, fandtes der, at Been, der endnu ere aldeles kjendelige som brændte, laae paa Bunden. Det Øvrige af Urnen var fyldt med en feed, sort Jord, iblandt hvilken dog opdagedes to Stykker grønt Metal, der var guldfarvet i Bruddet. Det ene havde omtrent Skikkelse af en Fiskerkrog med et bredt Skaft paa, af enfjerdedeel Alens Længde; det andet var mindre og saae ud som en Sukker=Niptang. At disse Sager imidlertid neppe kunde være Guld, (som Rygtet har udgivet dem for) lader sig slutte deraf, at det ene Stykke gik itu under Hænderne paa Finderne, og det andet allene ved at falde paa Gulvet. Urnen har en temmelig sy metrisk afrundet Form, er af rødt Leer, omtrent en Alen høi og smuk glat afdreiet. Den var belagt med et fladt Laag, som passede i en False til Mundingen og tilklinet. Metallet er indsendt til Kommissionen for Oldsagers Opbevaring; men Urnen henstaaer endnu hos Herredsfogden, Hr. Krigsraad Schiøtz i Mariager, der, formenende at man har Mængde af saadanne Urner, har villet svare Kommissionen for Oversendelsens Bekostning, indtil han modtog dens bestemte Yttring derom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
Blandede Efterretninger. Alle Tidender ere i denne Tid fulde af Beretninger, bemærkninger osv. om den nyligen afdøde engelske Premierminister Canning, den største Statsmand - siger The Times – som Storbritanien har ejet, næst efter Chatham og Pitt. J engelske Blade findes engelske, franske, latinske Digte, ja endog et græsk Digt over hans Død, der, som det af alle Beretninger fremlyser, i hans Fædreneland betragtes som en National-Ulykke, og har opvakt en saa dyb og almindelig Sorg, som man vel næppe ved nogen foregaaende Ministers Bortgang har hørt omtale. Vi ville i dette Blad, der ikke beskjæftiger sig med politiske Gienstande, blot anføre at den Forevigede, efter Jndskriften paa hans Ligkiste, var fød d. 11te April 1770 og døde d. 8 Aug. d. Aar. Den engelske Tidende Courier fortæller, at der er en gammel Bog, trykt i Aaret 1701, under Titel af: "Robert Nixons Spaadomme, hvori findes følgende Forudsigelse, der kun er altfor træffende, og vist nok saa mærkelig, at den i høi Grad maa opvække Læserens Lyst til ved eget Øiesyn at overbevise sig om dens Tilværelse. "J Aaret 1827, hedder det, vil en Mand ved sin egen Klogskab opsvinge sig til den høieste Post i Staten. Kongen vil, for at belønne ham for hans Jver, betroe ham en stor Magt. England vil derover høiligen glæde sig. Et mægtigt Parti vil forbinde sig imod ham, men dets Had og Misundelse vil intet udrette. Guds Magt, som hersker over os alle, vil bortrive ham midt i hans Triumf, og hans Tab vil opfylde hele Nationen med Smerte og Sorg. O England, tag dig i agt for dine Fjender, Du taber i denne Mand en stor Ven! Det eneste Uforanderlige. En engelsk Tidende bemærker, at Hr. Canning i de sidste Maaneder af sit Liv bevirkede en Forandring selv i det, Lord Byron har beskrevet som det eneste Uforanderlige i vor Tid – at nemlig de Whigs aldrig bleve ansatte i nogen Embeder. Strofen fortjener at anføres, den staaer i Don Juan, Canto XI. 83 og lyder, som følger: Talk not of sevnty years of age; in seven Tve seen more changes, down from Monarchs to The humblest individual under heaven. Than might suffice a moderate cenry through. 1 skuew that nought was lasting, but now even Change grows toochangeable, without beingnewNought's permanent among the human race, Except - the Whigs not getting into place(Tal ej om halvfjerdesindstyve Aar af Alder; i syv har jeg seet flere Forandringer, ned fra Monarken til den ringeste Stodder under Solen, end nok var et heelt Aarhundrede igjennem. Jeg vidste, at intet var bestandigt, men nu blive Forandringen selv altfor foranderlig, uden at være ny. Jntet er uforanderligt iblandt drig komme i Embede.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
at det herlige lille Skrift: "Imitatio Christi Det har længe været en almindelig Tro, (hvoraf der, i Forbigaaende, nylig er udkommen en nydelig lille Udgave i England) var forfattet af Thomas a Kempis, en tydsk Munk. Ja denne Antagelse er bleven saa almindelig, at Bogen ligesaa ofte kaldes ved hans Navn, som ved dens Titel. Mr. Languinais, en Pair af Frankrig, har nylig udgivet en Memoire om dette Verks sande Forfatter, hvori det bevises, at Imitatio Christi er skreven omtrent i Aaret 1240, ved Abbate Gersen, en Jtaliener og en Benedictiner Munk, hørende til et Kloster i Verceil i Lombardiet. De Tydske syntes først at have trykket Verket, efter en Copie, der var skrevet af Thomas a Kempis, som, efter de Tiders Sædvane havde sat sit Navn derpaa, ikke for at udgive sig selv for Forfatter, men blot for at vise, hvo der havde afskrevet Manuskriptet. Franskmændene vare de næste, som udgave Skriftet, men isteden for Thomas a Kempis's, Navn satte de Gersons, den lærde og udmærkede Cantsler for Universitetet i Paris, da de antoge, vildledede ved den store Lighed i den uberømte Jtalieners Navn, at der ikke kunde havde været meent nogen anden, end deres egen berømte Landsmand. Men dette er nu erkjendt at være en simpel Vildfarelse og alle indrømme, at den Autor. fossile Knokler og Tænder af et Dyr fra den antediluvianske Tid, som har haft Lighed med Elefanten, blevne opgravne. Naturforskerne kalde det Mastodon angustidens. De fundne Nyligen ere i en Sandgrube nær ved Wien (Monthly Rey. Aug.) ringe Benedictiner i Verceil var den virkelige Menneskeslægten, undtagen - at de Whigs al første udkomme i Trykken. Been danne næsten hele Pandeskallen, og skulle optages i det keiserlige naturhistoriske Museum En Afhandling om denne Gjenstand vil med det Kongen af Bayern har bevilget 3000 Gylden til et Mindemærke for Albrecht Durer, i Species 224 Hamburg 2 M. og dandsede endnu Nytaarsdagen 1825. Navn John Macdonald, i en Alder af 107 Aar. skes. fundet en ny Methode, hvorved Dampskibenes 6te April næste Aar. Nürnberg, hvortil Grundstenen skal lægges de Hr. John Lee Stevens i Plymouth har op Hurtighed forøges, og Kraften desuden formindNylig døde en Skotlænder i London, ved Han drev Snedkerhaandværket til sit 97de Aar,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
Kjøbenhavns Børs, den 31 August 1827. a vista 22 Specier solgtes til 13 Rbmk. 7 s. Bank-Disconto 5 pCt. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R. 84 - Rbd. Sedl. Dito Dito. . . . . . . . 75 3/476 i Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
Nationalbank Obligationer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-01
6 pC. norsk Laan, Renter pr. 6 Januar Dito Dito. . . . . . . .(af Laanet 4 Febr. 1820) 102 102 1/2 Rbd. r. S. Sedler 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Rbd. r. S. ved Hambro & Søn. i Banco. 4 pC. Dito nye . . . . .- i Banco. 3 pC. nye danske Oblig. 60 1/2 Asiatiske Comp. Actier, i Sedler. L. Sterl. pr. Rdlr. Rigsgjeld. Svenske Sedler. pr. 100 Specier. Norske Speciessedler. Rbd. Sal. Rbs. Tegn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Nyeste.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Vor juridiske Literatur er nylig bleven beriget med et Skrift af Hr. Justitsraad og Borgemester J. A. Stenfeldt i Helsingøer, med den Titel, som Overskriften over dette Stykke bærer. Jkkun 1ste Afdeling er endnu udkommet af denne for Embedsmænd og Kjøbstædsborgere vigtige Haandbog. Den faaes hos Kapt. Seidelin, store Kjøbmagergade Nr. 65, for 10 Mk. S. o. T. Af Fortalen have vi, ved at ville henlede Opmærksomheden paa Skriftet, optaget forestaaende bemærkninger. Chomas Ringo.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Om denne som dansk Digter, især Psalmedigter, bekiendte Mand kan man med Nyerup sige: "at han i dobbelt Henseende aagrede med sit Pund; thi baade gjorde han en temmelig stor Hoben Vers, og hans Poester indrentede ham ikke lidet; han skrev sig ikke blot en Bispestol til, men ogsaa en Doctorhat, Adelskab og Formue. Han var født 15 Dec. 1634 i Slangerup, hvor hans Fader var Borger og Linned væver. Hans Farfader var af skotsk Herkomst, kom som Tapetmager herind i Kong Christian 4des Tid, og blev bosat i Helsingøer. Vor Thomas Kingo blev Student fra Frederiksborg Skole, da han var tyve Aar gammel, efterat have fuldendt sin Studeringer ved Kjøbenhavns Universitet, og 1658 taget Attestats, blev han i sit 28 Aar, 1662, ordineret til Personel-Kapellan i Kirke-Helsinge i Sjælland. 1668 blev han Sognepræst i sin Fødebye, Slangerup. Tog Aaret derpaa Magistergaden; 1677 beskikket til Biskop i Fyen, 1682 af Kongen (per bullam regiam) udnævnt til Doctor i Theologien, 1683. optaget i Adelstanden, med en Pegasus og tre Stjerner i Vaabenet. Han døde 1703 uden Børn, uagtet han havde været trende Gange gift, med sin sidste Kone blev han Eier af Fraugdegaard i Fyen, og i Fraugde Kirke er hans Grav. Det første ved Trykken bekjendtgjorte Digt fra hans Haand er fra 1665, og er af det lave burlesque Slags. Som Psalmedigter begyndte han 1674 med sit Synge-Chor, og siden udkom hans Psalmebog, som holdt sig i vore Kirker næsten i et heelt Aarhundrede, er utallige Gange oplagt, og endnu bruges mange Steder baade i Jylland og i Norge. Man maa her iøvrigt henvise til de Efterretninger, der om Thomas Kingo findes i Blochs fynske Geistlighed. 1 H. - O. Wolf Ordbog VII. Danske Digtekonsts Historie III. 170260. Literat. Lexiconnet og Fortalen til et i disse Dage udkommet Skrift: Psalmer og aandelige Sange af Thomas Kingo, samlede og udgivne af P. A. Fenger, Sognepræst til Slots=Bjerg bye og Sludstrup Menigheder. Forlagt af den Wahlske Boghandel. XX og 532 S. 8. Det koster 13 Mark, for Subskribenterne 10 Mark Tegn. Digterens Portrait, stukket af Bagge, medfølger. Melodierne til nogle af Sangene ere omsatte i de nu brugelige Tonetegn, og saaledes meddeelte.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Indenlandske Efterretninger. J et af de kjøbenhavnske Tidsskrifter ansees det at ville være en interessant Beregning, en Filosofisk Statistiker værdig, der vilde vise hvormeget Jern der indførtes til Danmark i Aaret 1767, og hvormeget er hidtil indført ved Ud"En saadan gangen af indeværende Aar 1827.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Statistikers Kundskab om Landskonomien vilde let sætte ham istand til af denne Hovedberegning at udlede Landmandens særlige Forbrug af Jern nu i 1827 og før i 1767. Skulde dertil behøves nogen Filosofi, Er det mere end et simpelt Taalmodigheds Arbeide for et Tabelkontoir, men til hvilken egentlig Nytte? Hvor er Grændsen for Spørgsmaal af lignende Natur, og overhovedet hvor har vi Tabelkontoirer, Statistikeren bør ei ændse minima. Det er bekjendt at Pram gjorde mange lignende Beregninger over Forbrugen. af vigtige Artikler. Ogsaa har man enkelte Olufsenske Beregninger; men disse sidste betyde ej meget; vare temmelig løse og upaalidelige Mechanikus Hr. Benj. Schlick har opfundet to Maskiner, der sigte til at lette Hattefabrikantens Arbeide. Den ene er bestemt til at skjære en Hatteskygge med den største Nøiagtighed, hvilken ikke opnaaes ved at klippe Skyggen, som Hattemagerne nu gjøre paa fri den anden er bestemt til at skiære Haand; Hattens Læderfoder. Disse Maskiner ere af Hr. Professor Torkel Baden beskrevne i Handelstidenden d. A. No. 70 og 71. De skal have havt stærk Afsætning i Frankrig. Prisen er 45 Specier. "Konstneren har overladt de to Maskiner, han bragte med sig, til vor driftige Hattefabrikant Hr. Lavignery, som allerede nu gjør en baade for sine Kunder og for sig selv meget lordeelagtig Brug deraf." Hr. Lavignery har nylig i Dagen No. 207 bekjendtgjort, at han alt mere og mere erkjender Fordelene af disse to ved Økonomie, Nøiagtighed og Tidsbesparelse fortrinligen udmærkede Maskiner. Maaskee ved denne Leilighed maatte blive efterseet hvad af Nollet, hvad i Dingles's Journal, hvad i Dictionaire technol. o. fl. St. er bemærket om Forbedringer i Hattefabrikationen. (Cf. Thaarups Veil. om Fabrik. 2 H. S. 192.) Taarn=Uhret til vor Frue Kirke, et af de store mekaniske Arbeider som i de senere Aar herer udført, vil om en kort Tid blive bragt til sit Bestemmelses Sted og sat i Gang. Det er forfærdiget af Mechanikus Friis, gaaer i aatte Dage imellem hver Optrækning, viser Timer og Minuter til hver Side, er omtrent 4 Alen langt, 2 Alen bredt og 3 1/2 Alen i Høiden. Alle Hjulene ere af Messing, drevne af Staal, alt gaaende i Metal Bøsninger paa Staaltapper. Arbeidet er udført med Nøiagtighed, og udmærket sig fordeelagtigen fremfor Flerheden af de i Hovedstaden værende offentlige Uhre. Jsæt fortjener at bemærkes en sindrig Mekanisme, hvorved Pendulen uden at standse Uhrets Gang kan forlænges og forkortes. Konstneren erholder for sit Arbeide 3200 Rbd. rede Sølv. En Beskrivelse over Uhret, med en stannograferet Afbildning er givet i sidste Nummer (73) af Handelstidenden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Under 21de Juli d. A. er Commerceraad, og Dannebrogsmand Marstrand givet kongelig udelukkende Bevilling til i ti Aar i Kongeriget Danmark at forfærdige og bruge den af ham opfundne Maskine, hvorved Villedhugger-Arbeide afkoperes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Odense, d. 31te August. Ved at omlægge nogle af Byens Vandrender, og grave en Brønd i en Brændeviinsbrænders Gaard, beliggende paa det Strøg, som fordum har været, og endnu tildeels bærer Navn af: Sortebrødre Kirkegaard, har man fundet endeel Menneskebeen, Hovedskaller, ja endog et temmeligt fuldstændigt Beenrad, saavelsom Stykker af Liigkister; de Pladsen ikke i mindelig Tid har været brugt til Liigs Begravelse, seer man heraf, hvorlænge de Afdødes Been kunne behøve, og da vel ogsaa gjøre Fordring paa, at hvile i Fred inden man bestemmer de for dem helligede Pladse til andet Slag Brug.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Blandede Efterretninger. Exempel paa tyrkisk Uvidenhed, Engellænderen Dodwell kom saavel paa sin første Reise (1801) som paa sin anden (1805) gjennem Grækenland og sysselsatte sig, som ved hans Besøg i disse classiske Egne overhoved, med at optage Tegninger af Oldsager. En Dag, fortæller han, i Anledning af sit andet Besøg i Athen, var jeg i Færd med at tegne Parthenon (paa Akropolis) ved Hjelp af mit Camera obscura, da Disdar, Gouverneuren i Athen, der over det nye Syn var meget forundret, spurgte mig med et Slags hastig Urolighed; hvilken Troldom jeg med denne ny Maskine agtede at udøve? Jeg gav mig den Uleilighed, at tydeliggjøre ham denne Sag ved at lægge et reent Ark hvidt Papir under og lade ham see Maskinen. Da han nu paa Papiret blev Templet med alle dets Omtids vaer, indbildte han sig, at jeg, formedelst en magisk Proces, havde bevirket alt dette. Hans Forundring derover syntes parret med nogen Frygt, i det han strøg sit sorte Skjæg, raabte han den ene Gang efter den anden: Allah, Mash, Allah!" (Det har Gud gjort.) Med en sky Mine saae han atter ind i mit Camera obscura, og da i samme Øieblik endeel Soldater droge forbi Reflectionsglasset, saae den forfærdede Disdar dem ogsaa trække forbi paa Papiret. Dette bragte ham i Harme; han følte sig fornærmet, og, efterat han havde kaldet mig et Sviin, en Diævel, en Bonaparte (den Gang i Tyrkiet det samme som Troldmand) erklærede han mig: Stene, Tempel og Alt paa Borgen kunde jeg borttrylle, men aldrig vilde han tilstede, at jeg manede hans Soldater i min Casse. Da jeg fandt, at det var ganske forgjeves, at befrie ham for hans Uvidenhed ved forstandige Forestillinger, forandrede jeg Tonen, og erklærede ham bestemt, at jeg uden videre Omstændigheder vilde putte ham i min Casse, hvorfra han vanskeligen skulde slippe ud igien; han forføjedde sig strax bort og saae altid med en Blanding af Frygt og Forvirring paa mig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Peter den Store spiste paa hans Reise med Churfyrste Friedrich III. af Brandenburg i en Sahl, hvis Gulv var belagt med Marmor, hvor en Tjener lod falde et Porcellainsfad, der skingrende gik itu. Fuld af de sørgelige Erindringer fra hans ved skrækkelige Erfaringer betegnede Ungdom, sprang han op, trak sin Sabel og satte sig i Forsvarstand. Hans Tolk og Churfyrsten havde stor Møje ved at berolige ham og han gjorde Paastand i det mindste paa den uforsigtige Tjeners exemplariske Afstraffelse. Da der netop fandtes i Fængslet en Misdæder, der skulde kagstryges, saa maatte denne passere for hans Tjener og lide Straf i hans Navn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Paa Spørgsmaalet; hvorledes man i det Preussiske straffede Misdædere, var Svaret, at Straffene rettede sig efter Forbrydelserne og at man f. Ex. hængte Tyve og radbrækkede Mordere. Da han endnu aldrig havde seet nogen radbrækkes, saa forlangte han, at en saadan Execution skulde fuldbyrdes for ham, og paa den Jndvending, at der ingen Forbryder, der var dømt til en saadan Straf, gaves, befalede han kort og godt, at tage den første den bedste af hans Folk. Det holdt meget haardt, siger Pöllnitz, der tidt havde seet Czaren med egne Øjne, at faae ham til at afstaae fra denne bizarre Phantasie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
J Skilderiet Nr. 65 have vi omtalt det af Jngenieuren Vallance foreslagne Middel til let og hurtig Befordring. Det er saa overordentligt, og Udførelsen syntes saa umulig, at man troede at maatte henregne Opfindelsen til de chimæriske Projekter. Men da man nylig har anstillet Forsøg dermed i det Smaa, og snart vil give Sagen en større Udstrækning, turde det have sin Jnteresse, at læse nogle Notitser derom, som skrive sig fra Øjenvidner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Opfindelsen beroer paa den Fordeel, som lader sig drage af Benyttelsen af det atmosphæriske Tryk, der bevirkes af det tomme Rum, som danner sig ved en Pompes Spil. Denne Pompe sættes i Bevægelse ved en, ved Enden af et stort Rør eller en cylindrisk Gang opstillet Dampmaskine. I Gangen eller Røret løber paa en Jernbane en Vogn, ved hvilken en Skjerm eller et rundt Bræt er befæstet, som tillukker Gangen, og paa hvilket Luftens Tryk virker. Man seer let at Vognens Hurtighed i en saadan stor Vindbøsse kan være ganske overordentlig, da den bevæger sig med Luftens Hurtighed, blot Frictionen og Opholdet i Hjulenes Omdreining fraregnet. Opfinderen paastaaer, at de cylindriske Blæsebælge i visse Verker drive Luften ud af Rørene med en Hurtighed, der afvexler imellem 50 og 200 Lieues om Timen, og han holder det for muligt at give de Vogne, der løbe i de store Cylindere, en Hurtighed af 30 Lieues om Timen, hvis man anvender Dampmaskiner af behørig Kraft dertil. Muligheden af et saadan Resultat blev heftig bestridt, og Vallances Opfindelse syntes at være glemt, indtil man endelig i Brighton gjorde et Forsøg dermed i det Smaa. Opfinderen lod bygge en omtrent 200 Fod lang Cylinder, i hvilken en Mængde Nysgjerrige, iblandt andre Hertugen af Bedford, og Lord Holland, kjørte. Cylinderen havde ved dette Forsøg 9 Fod i Gjennemsnit, Kjøretøiet bestod i en Vogn paa 3 Hjul, forpaa denne var anbragt et Bræt eller en Væg, der ganske udfyldte Cylinderen, og forden Luft, der stræbte at udfylde det foran ved en ved Enden af Gangen anbragt Pompe dannede tomme Rum, frembød en Modstand, og saa at sige, et Seil. Paa den anden Ende var en anden Pompe anbragt, saa at man efter Godtbefindende kunne kjøre fremad eller tilbage. De Kjørende, som sadde bag ved Brættet, mærkede ikke den mindste Trækluft.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Denne Indretning har imidlertid langt fra ikke ydet de Fordele, som Opfinderen lover sig deraf, da man derved kun tilbagelægger 2 Lieues om Timen. Men man maae bemærke, at Cylinderen blot bestod af Bræder, overtrukne med Lærred, og derfor ikke kunde være saa lufttæt, som om den havde været bygget af Muursteen, samt at det runde Bræt i hele Omfangen lod en Tomme fri, og at Baromotret ved Luftens Fortyndelse ved Pompen kun faldt en Tiendedeel af en Linie. Vallance vil nu lade bygge en større Gang, der skal strække sig fra London til de store Bassins, Øst= og Vestindias=Docks kaldte, omtrent 3 Mile langt; da her alle fremmede Vare blive udlossede, saa vil her en uhyre Mængde Baller, være at befordre, og dette kan give et Begreb om Nytten af denne Opfindelse med Hensyn til Hurtighed og hvad der ved samme spares. J England ere Meningerne om dette nye Kommunkationsmiddel og Muligheden af at drage Nytte deraf, endnu meget deelte. I Almindelighed holder man det for umuligt at udføre samme det store, imidlertid har den af den russiske Regiering til England sendte Jngenieur, Coulin, for kort siden bekjendtgjort en Beretning, der ytrer sig meget gunstig for denne ny Opfindelse. Han paastaaer, at det vilde koste mindre at anlægge en Vei eller Gang af dette Slags end Anlægget af en Kanal; da Luftens Tryk virker i enhver Retning, behøvede Rørene ikke at være horizontale, de kunde følge alle Jordbundens Fordybninger og Skraaninger; man kunde ligesaa godt reise deri om Natten som om Dagen naar Vognene bleve oplyste ved portabelt Gas, man kunde let efter Behag standse, naar man vendte Skiven og gjorde et Tryk paa Hjulene; de kunde ikke vælte; ved Forøgelsen af Dampmaskinernes Kraft vilde Hurtigheden tiltage i det Uhyre og bringes flere end 30 franske Mile i Timen endog ved Transport af betydelig Vægt, fordi Lufttrykket i Cylinderen, end- ogsaa forudsat, at Rummet var blot ufuldstændigen lufttomt, vilde stige til en uhyre Kraft; kort sagt, man burde ikke saa hurtig fordømme et Project, som ikke er meer overordentlig, end Krudtets, Luftballonens, Telegraphens, Gasmaalerens, Dampmaskinens og Dampskibets Opfindelse i Begyndelsen var. En Audients hos Storsultanen. " Aaret 1813, fortæller en Englænder, som længe har opholdt sig i Tyrkiet, nød jeg en Lykke, som de ældste fremmede Beboere af den tyrkiske Hovedstad skulde have misundt mig, nemlig at have en Privat-Sammenkomst med Sultanen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
En Mand fra Genf var med en emailleret Vase af Guld omtrent en Fod høi og forholdsmæssig bred, paa hvis Laag var anbragt en meget kunstig Mechanik, ankommen til Konstantinopel forat sælge den der. Ved Berøring af en paa Laaget anbragt Fjeder, reiste et Træ sig hurtig i Veiret og udbredte sine Grene, og paa een af disse sadde to Fugle, der bevægede Vingerne og sang. Ved Foden af Træet sad en gammel Kone, som spandt, og en Mand, som blæste paa Fløite, efter hvis Melodi en Pige dandsede ikke langt derfra, og i hvis Nærhed en Gjed gik paa Græs. Da den for denne Vase fordrede Priis var for stor til at at man kunde gjøre Regning paa at nogen Privatmand nogensinde kunde kjøbe den, saa besluttede man at falbyde den til Sultanen, og denne lod sig overtale til i det mindste at see den og fastsatte Tid og Time dertil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Da en Strid var opkommet mellem Schweizeren og hans Kammerat angaaende den udelukkende Eiendomsret til Vasen, saa blev af den Embedsmand, som man overlod Sagen til Afgjørelse, bestemt, at man foreløbig skulde nedlægge den i et eller andet Gesandtskabs Kancellie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-09-04
Directoren for dette Bureau erholdt nu den Forretning, at overbringe den omtalte Vase til Sultanen og vise ham dens kunstige Indretning.