Berlingske Tidende, 1803-11-07
Skrivelse fra Kiergaard ved Aalborg d. 26 Octb. 1803. Efter saa lang en Skilsmisse vil det interessere dig at erfare hvorledes det gaaer mig, som Landmand, i det nordlige Jylland, et Land, som man hidtil for det meste har anseet og behandlet som udueligt til Dyrkning. Det er dig bekiendt, at jeg for omtrent halvandet Aar siden af Hr. Justitsraad Lange til Kastrup forpagtede et Par Bøndergaarde paa Godset Brat skov paa den nordre Side af Liimfjorden. Uagtet jeg i Fior tog stort Tab ved Oversvømmelse i det vaade Veir, og i Aar ved alt for megen Tørhed, saa indseer jeg dog, at jeg her med Tiden kan have meget godt Udkomme; thi saavel de af mig forpagtede Gaarde, som den største Deel af Godset, er ved Hr. Justitsraadens patriotiske Jver, for at fremme Almeen vel, i dette sidste Aar saa godt som bleven gandske omskabt ved de betydeligste og nødvendigste Forbedringer. Ved en fra 10 til 12 Alen bred og 4 1/2 Al. dyb Hovedkanal paa over 1 Miil Længde og ved en Mængde Bikanaler, har Hr. Justitsraaden forsøgt at udtørre en Jndsøe paa 12 til 1400 Tdr. Land Talte store Foretagende har lykkedes saa vel, at allerede over tre Fierdedele af Søen nu er tør Bund; ja endogsaa Resten kunde alt været det, naar man ei havde frygtet for at sætte Alting nedenfor under Vand, ved med eet at skiere Søen ud. En Aae, som før løb i Søen, er ved en Bikanal ledet uden om Søen ned i Hovedkanalen, og forsyner os tillige paa den Maade med det skiønneste Vand, som her forhen var stor Mangel paa. Kort sagt, naar Værket bliver, som jeg med Grund haaber, fuldført efter Planen, som det er begyndt, saa vil det blive et af de skiønneste Mindemærker en privat Mand nogensinde har efterladt sig, i det Godset og hele Omegne derved forbedres for flere Tdr. Guld. Over 10,000 Tdr. af vore Jorder, der før laae som Morads og uduelige til Pløie, land, kunde vi nu ved Trækgrøvter til Kanalen giøre tienlige til al Slags Sæd, og 3 til 4000 Tdr. Land, som før bestandig stod under Vand, blive tørre og dyrtbare. Foruden Søens Udgravning henhører nemlig ogsaa til Planen, at en Veile paa et Par Tusinde Tdr. Land inddæmmes fra Liimfjorden. Dæmningen ved den ene Ende er alt færdig, den anden skal begyndes med til næste Foraar, og da skal ogsaa fra Hovedkanalen drages en Bikanal ned til Liimfjordens Seil dyb, som giør det mueligt med Baade at gaae lige fra Skibenes Ladeplads en heel Miil op af Kanalen, for at hente Tørv i Bratskovs uopskierlige Mose. Otte til ni Kiøbstæder og en stor Deel Landsbyer kunde derved paa en beqvem Maade for synes med Tørv, som Omegnen har stor Mangel paa J hvor slet end Jordbunden her er udskreget at være, saa fortiener den dog virkelig, og vil i sin Tid rigelig belønne disse Forbedringer. Vel sandt, Overfladen bestaaer af ufrugthar Strandsand og Bindeklug; thi i det saa kaldte Kiær, hvoraf der ved Liimfjorden findes mange Tusinde Tønder, vidner Alting om, at det en Gang i den fierneste Oldtid har altsammen været oversvømmet af Havet; men tæt under Overfladen findes en meget feed blaae Leer eller Mærskkleg, som ved Opkastning meget vil kunde bidrage til Jordens Frugtbarhed. Jeg har allerede gjort et betydeligt Forsøg dermed, og indsaae, at jeg med Tiden vil deraf kunne høste de bedste Frugter, ved paa denne Maade at danne Jorden til Rapsaat og Hvede. Og kan du vel troe, at dette Hr. Justitsraadens skiønne Foretagende blev, især i Begyndelsen, af mange anseet for daarligt og undførligt, af andre fundet latterligt, at han, der er behøvede det, vilde derpaa anvende saa store Summer; jo man har ikke ladet sig nøie med blot at dadle det som daarligt, man har endog, af indgroede Fordomme, eller Gud veed hvilke Hensigter, søgt at lægge det hindringer i Veien, som at standse det, og har og derved, desværre, bidraget til at giøre det noget mindre Almeennyttigt.