Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-04-07
Odense, d. 31 Marts. Jgaar holdtes heri Fyen Klapsagt efter Lørgængere, som herefter hendømmes til det i Odense indrettede nye Tvangs arbeidshuus, der vil være af meget velgjørende Følger. - - Jndsendt. Omtrent en kort 2 Miil fra Hovedgaarden Falkensteen, i Aggershuus Stift, Jarlsberg Grevskabs søndre District, i Borre Præstegield i Norge, ligger en Øe - rettere Halve, da den hænger sammen med det faste Land ved en smal Tunge af Sand og smaae Stene, som Tid efter anden ere opkastede af Havet - Løven kaldet. J en snever Dal paa denne Øe staaer en liden grundmuret Kirke eller Capel, Løve= eller Løvekirke kaldet, der er bygget af tilhugne Kampesteene; Bygningens Form bestaaer i en aflang Fiirkant - Paralellopipidum hvis længste Sider optage Dalens Bredde; den har kuns Vinduer paa den søndre Side, der vender ud til det saakaldte Løve eller Løvsesund, ogsaa kaldet Dragsund, fordi man ofte trækker, (drager) Baade tværs over den Tunge, som forbinder Øen med det faste Land, for derved at skyde en Gjenvei, da man ellers maa roe omkring Øen, for at komme ind i Sundet. Ved Kirkens nordre Side er en tyk Skov af Fyr- og Grantræer, der gaaer tæt op til Muren og fylder Dalen imod Norden ned til Søen, hvorfra man har Udsigt til Drammens og Christiania Fjord. Kirkedøren er anbragt i den vestre Ende, Laasen paa denne Dør er plump, og oplukkes med en stor antik Jernusgel, der ogsaa er plump udarbeidet. Da Anmelderen saae denne Kirke, Aar 1778, var Kirkens Vinkeltag bedækket med blaa glasserede hollandske Tagsteene, bekostet af Gaarden Falkensteens daværende Eier, ligesom Kirkens Jndvendige ogsaa af Samme var saa godt vedligeholdt, at Gudstienesten kunde have været forrettet i den. Den var afdeelt med 2de Rader Stole, med en Gang i Midten op til Alteret. J den østre Ende stod det grundmurede Alter med en Altertavle, firet med noget Billedhugger-Arbeide og Malerie. Foran Alteret var en Forhøining af Brædder med en Afsats, som Trappetrin, formodentlig til Knæfald, dog uden Rækværk eller Balustrade. Alteret, mavelsom Altertavlen, stod tæt op til Muren uden nogen Gang bag om samme. Prædikestolen var anbragt paa Muren eller Væggen imellem Vinduerne paa den søndre Side, den var gjort af Træ i Form af en Serkant, malet med Forestillinger, af Apostler eller Evangelister. Ved Siden af Trap gen, som gik op i Prædikestolen, stod en jernbeslaaet Fattigblok, paa hvis ene Side var malet en Kirke med et Taarn; det er uvist om det skulle være en Afbildning af Kirken fra ældre Tider; thi nu har den intet Taarn, eiheller findes der mindste Spor til, at den nogensinde har haft Noget. Det flade Loft, saavelsom Gulvet var belagt med Brædder, som ikke vare malede eller anstrøg ne. Paa den høire Side af Kirkedøren var, i Kirkens sydvestlige Hjørne anbragt en fiirkantet Aabning under Loftet, hvortil man steeg op ved Hielp af en Stige, men Loftsrummet fandtes ganske tomt, uden mindste Tegn til, at der nogensinde havde hængt Klokker. Da denne Kirke ligger, som meldt, i en snever Dal, som paa begge Sider er omgivet med høie Klipper og tyk Granskov, saa kommer man mageligere til den, naar man roer tværs over Sundet i en Baad; thi Veien, som fører derhen, bliver meget umagelig paa Øen selv, efterat man er kommen over Landtungen, formedelst Klippernes Steilhed ned til Dalen hvor Kirken ligger. Saavidt vides, har man ingen almindelig Kundskab om, i hvilket Aar eller ved Hvem denne Kirke, paa et saa afsides isoleret Sted er bleven bygget – naar der er holdt Gudstjeneste, eller paa hvad Tid og under hvilken Konges Regjering den er nedlagt. Om dens Oprindelse har man, blandt Almuen i Norge, fabelagtige Fortællinger. Jmidlertid kunde man, af Kirkens Navn, ledes til en Slags Formodning, at den er bleven opført efter et gjort Løfte (af at love, og at den har givet Navn til Den, thi at Øen, efter Nogles Mening, skal have sit Navn af Løv (Blade), er vel tvivlsomt, da der findes sjelden hist og heret enkelt Løvtræe paa den hele De, men derimod er den tæt bevoxet af Fyr- og Grantræer, saavel i Dalen, som paa dens høie og steile Klipper. Da tidtmeldte Kirke kan betragtes, som et Mindesmærke fra Oldtiden, kunde den maaskee fortjene en nøiere Undersøgelse, om dens Oprindelse og Skjebne, af Oldgrandskerne, da det bekjendtgjørende Resultat deraf, vilde afsløre det Mørke og Hemmelighedsfulde, der i saamange Aar har hvilet over denne Bygning, og være Mange meget kjerkommen. (Jversens Av.)¬