Kiøbenhavns Postrytter, 1795-10-26
Vi skylde vore Læsere en udførligere Beretning om de store Begivenheder i Paris, som vi i sidste Blad kun kortelig kunne opgive. Leydens Avis, som denne hele Kamp igiennem kiendelig har hældet over til den anticonventionelle Side, og til den Ende uddraget sine Efterretninger af de ivrigste Oppositionsblade, giver os et temmelig tydeligt Begreb, om de Midler, Nationalsouverainetetens foregivne Forsvarere have anvendt for at ægge Folket til de Skridt, som Pitt, Artois, Doyle o. fl. med en saa aabenbar Utaalmodighed ventede paa. Saaledes fremstiller den fra en meget betænkelig Side, saavel Conventens Anvendelse af Linietropperne, der dog hele Revolutionen igiennem have viist sig Fædrelandets troeste og værdigste Sønner, som især Væbnelsen af dem, der efter første Prairial og Ferraids Mord vare blevne afvæbnede; hvilke den – for at giøre Tingen endnu bevægeligere giver en General Vachot, en af Vendeens Blodmennesker, Carriers Medskyldige, til Anfører hvilket den dog i følgende Blad maae gienkalde. Ligeledes meddeler den og uden just at misbillige det, et meget hæftigt og oprørskt Sted af en af Lepelletier=Sectionens Proclamationer, hvor denne Section – der forresten under sit forrige Navn, Filles de St. Thomas, var tiende August Hoffets og alle Contrarevolutionisters fasteste Tillid - beskylder Conventens Committeer for igien i Samfundet at have udspyet alle Rædselens Haandlangere og Tienere; at have udviist Slagtoffere, fornyet Marats og Bierg boernes Bandlysninger, bedraget deres Committenter, ved at tillægge sig Majoriteten for Decretet om de to Trediedele, og forkyndet Frankerigs Villie, da to tusinde Primairforsamlinger endnu ikke havde erklæret sig. Efter saadant et Manifest, bliver Leydens Avis ved, er det intet Under, at denne Section, der saae Parisers Primairforsamlinger, især den i den franske Theatersal forsamlede Valgforsamling saa alvorlig truede ved Decretet af tredie October, var den første til at tage Vaaben; men snart var den ikke den eneste. Søndagen den 4 October Klokken 9 var det, at Conventen første Gang lod rykke Tropper imod den, som skulde afvæbne den, og bemestre sig dens fornemste Opmænd, og som lykkelig afskar den fra alle de andre Sectioner, især Vilhelm Tellsectionen, der alt havde ladet Larmtrommen gaae; men nu var det, at General Menon var svag, eller skaansom, eller uredelig nok til at capitulere med dem, og tilstæde dem at blive samlede, og raadslaae uden Vaaben. Ved denne Efterretning, der af Laporte bragdes Conventen, yttredes megen Misnøye, og da var det Merlin fra Donai foreslog, og Conventen udnævnte Barras til den væbnede Magts Anfører, og Delmas, Goupilleau, og Laporte (næsten lutter Biergmænd) til hans Medhielpere. Freron - hvem den leydenske Avis fremstiller, som mistænkelig for Royalisme, og beskyldt for, at have sat sig i Spidsen for Sectionstropper - havde tvertimod af Committeerne været sendt til Forstaden St. Anton, hvor han havde fundet Sindelaget Republiken gunstigt, og hvis Section Qvinzevingt han anmeldte at være tilstæde til Conventens Forsvar. Midlertid vedblev de oprørske Sectioner at være i Vaaben, og paa Rygtet, at Conventen ikke stadfæstede Menous Capitulation, samt afsatte ham, tilligemed en General Bar, reiste først Sectionerne Lepelletier, Butte de Moulins, Theatrefrancois, Luxembourg, Paissonniere, Brutus og Temple sig, og siden - paastaaer Leydens Avis – alle de øvrige, meere eller mindre – den eneste Qvinzevingtsection undtagen; General Danican - hvem Camille des Moulins har gjort navnkundig, som een af 14de Juliis Ophavsmænd, men der denne Gang skal være blevet Frieheden utroe skrev Almeenvelcommitteen et Forligelses Forslag til; og paa Grund heraf, var det Gamond i Committeernes Navn foreslog en Proclamation, hvori man lovede at afvæbne Rædselsmændene, saasnart Fædrelandets Fare var forbi, en anden Deputeret tilføyede: at Sectionerne især beklagede sig over, at der mellem de Nyvæbnede havde indsneget sig saa mange Mordere, og at de strax vilde nedlægge Vaaben, naar hine afvæbnedes; Lanjuinais hvem man endog tillige med Rovere og andre beskylder for, om Natten at have havt en Underhandling med Seetionerne, samt have havt for at indkomme med et forslag at give efter satte sig mod Terroristernes Væbnelse, og raabte bestandig (hvori han da og havde Ret) at det vilde komme til Borgerkrig. Men Garrandcoulon, der dog sikkerlig ingen Rædselsmand er, beviiste ham, at Conventen i dette Øieblik trængte til Soldater, og - var der Mordere mellem, kunde man altid afvæbne dem siden; og andre Deputerede tilraabte ham, tie dog just ved dine Grundsætninger vil du jo Borgerkrig. Gammonds især ved de gamle Biergmænds og Forslag blev og Cheniers Medvirkning, siger Leydens Avis – med Bitterhed forkastet. Nu var det, at Artilleriesalven hørtes, at adskillige Medlemmer anmeldte, man sloges i Conventgaden selv, og at Legendre sagde: jeg indbyder alle Medlemmer at blive paa deres Pladser. Med koldt Blod maae man trodse Døden. Det er ærefuldt at døe for Fædrelandet. En Volontair, der bragde en Fane og en Fange, viistes til Sikkerhedscommitteen. Merlin fra Donai kom, og bebudede: at Fiendtlighederne vare begyndte med Forræderie fra Jnsurgenternes Side, da adskillige, hvoraf een havde en Fane, kom til Conventtropperne, lagde Vaabnene ned og omfavnede Conventarenaderernes Capitain; i samme Øieblik blev der skudt paa Grenadererne, og adskillige saarede; men nu dreves Oprørerne tilbage, hvilket og var skeet – meldte en anden Repræsentant - ved St. Roch, hvor de udaf Husene havde skudt paa de Frievillige. Soldaterne havde derpaa vildet storme St. Roch, men vare holdte tilbage.