Aalborg Stiftstidende, 1841-03-01
For nogle Dage siden døde i Flade paa Morsø en Katholik, Augustinus Carolus Mononarus født i Piemont 1740, altsaa 101 Aar gammel. Skjøndt han havde levet 50 Aar i Danmark, kunde han dog ikke tale et danske Ord; kun saameget kunde man forstaae om hans Levnetsløb, at han i det 16de Aar rømte bort med nogle Savojarder; blev fanget af Preusserne i Slutningen af Syvaarskrigen, og rømte strax, da han ei skjøttede om Haandværket. Efter megen Omløben kom han til Mors for omtrent 50 Aar siden. Han har bestandig været Almisselem; aldrig gad han bestille Noget, men desivrigere bad han sit pater Nostre og Ave Marie ofte indtil 80 Gange om Dagen; og bevægede blot Munden for at tygge og for at opremse Ringkjøbing, den 26de Febr. Ogsaa vor Byer bleven beæret med Besøg af Emissairer, der havde til Ærinde blandt Vestersyderne at hverve Tilhængere af de Lindbergske Meninger. Den bekjendte Ole Larsen, Skræppenborg fra Fyen, og en Bonde fra Greis ved Veile, skulle nemlig have viist sig i Ulfborg Herred, hvor de, blandt Flere, skulle have gjæstet Stænderdeputeret Ole Kirk, hvem de ikke uden Energie skulle have bearbeidet baade i religicus Henseende og med Hensyn til Reformspørgsmaalene, dog holde de, der kjende Manden, sig overbeviiste om, at de ikke i ham have vundet en Tilhænger af deres Anskuelser. Derimod skulle de have været heldigere paa andre Steder, og i Jdom Sogn ved Holstebro skal deres Besag endog have givet Anledning til Oprettelsen af get gudeligt Samfund hvis helliggjorte Medlemmer allerede skulle have afholdt flere Forsamlinger. Da Magister Lindberg har opholdt sig i Egnen ved Veile i Nærheden af Greis den ene Emissairs Hjemstavn) ledes man let til at sætte Hr. Magisterens Nærværelse i Jylland i Forbindelse med Skræppenborg og Collegas Afsendelse. Aalborg, den 1ste Marts. Læserne ville erindre sig, at, ifølge en Beretning fra Ringkjøbing til nærværende Blad, havde i det Landdistrict, hvor Justitsraad Fielstrup valgtes til Stænderdeputeret, 162 af de Valgberettigede unyttigen bortgivet deres Stemme til Valgdirecteuren, Justitsraad Hertz, skjøndt det, som det i Beretningen heed, turde formodes, at denne tilstrækkeligen havde oplyst Vælgerne om, at deres Stemme saaledes reent var bortkastet. - J denne Anledning er os fra Valgdirecteuren, til Belysning af den brugte Fremgangsmaade, tilstillet os en Meddelelse, hvori det hedder: at Vælgerne ved Valget, ikke alene ialmindelighed, men ogsaa særskilt, hvergang de stemte paa Valgdirecteuren, saavel af denne, som af Committeen, bleve betydede, at de ved et saadant Valg skadede og ikke gavnede Sagen, da Valget var ugyldigt og ikke kunde antages, idet Hr. H., deels som Valgdirecteur i Districtet, ei maatte, og deels som den, der ei var Eier af nogen valgbar Eiendom, ei kunde modtage Valget. Vælgerne opfordredes tillige til, saavel strax, som efter Valghandlingen, istedetfor den ugyldige Stemme, at afgive Stemme for en anden Valgbar for for en Anden, som var valgbar), men kun faa af dem vilde efterkomme denne Opfordring eller agte paa den givne Advarsel, og 162 af de Valgberettigede vare ikke at formaae til at afgive flere end een Stemme, foruden den, der faldt paa Valgdirecteuren. Hr. Justitsraaden formener saaledes, at saavel han som Valgcommitteen samvittighedsfuldt have iagttaget de dem paahvilende Pligter, idet der ved Valghandlingen i ovennævnte District er given Vælgerne al mulig Anledning, Oplysning og Advarsel, saavel til ikke at give Stemme til Valgdirecteuren som til, da de ligefuldt gave saadan Stemme, senere at tilbagekalde, forandte den eller afgive ny Stemme. Af det saaledes Oplyste sees altsaa, at der ved Valghandlingen fra Valgdestyrelsens Side Jntet er undladt for at oplyse de Vildfatende, hvorimod det tilvisse maa beklages, at der i det District, som tepræsenteres af Justitsraad, Ridder Fjelstrup, gives saa mange enfoldige Stemmeberettigede, der saa lidet have kunnet fatte den dem ved rigtig Brug af deres Stemme paahvilende Pligt imod Fædrelandet.