JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Corsaren, 1843-08-18
Brev fra Fribert. Ny York den 16de Juli 1843. Høistærede Hr. Corsar! Endelig efter en temmelig besværlig Reise er jeg da ankommet her til Landet, og griber Pennen for at underrette mine Venner i Danmark om, hvorledes jeg egenlig har det her. De studser, min gode Corsar, ved at jeg skriver til Dem, som saa ofte har havt mig til Bedste, men Grunden hertil er saare naturlig; thi jeg skal sige Dem, jeg er ikke meere conservativ og hvorfor skulde jeg være det? Man faaer jo ikke noget for det her. De kan da ellers troe, at jeg i Førstningen især gik meget igjennem, inden jeg fik aflagt min gamle conservative Spændetrøie; men nu gaaer det saamæn ret godt. De er vel nysgierrig efter at vide, hvad jeg foretager mig, og jeg skal stille Deres Nysgjerrighed. Jeg er Redacteur for et Dagblad som kaldes: "the night", og udkommer hver Morgen. Det er ellers mærkværdigt nok: Da jeg var i Kjøbenhavn redigerede jeg, "Dagen", og den udkom hver Aften, og her redigerer jeg "Natten", der udkommer hver Morgen. Bladet er af politisk-æsthetisk Jndhold. Min Gage er 1500 Dollars om Aaret foruden Sportler, derved forstaaes af den nuværende Præsident 300 Dollars om Aaret (De kan nok vide hvorfor), og desuden af en Anden, som gjerne vil vælges til Præsident, 200 Dollars, saa at jeg kommer ganske godt ud af det, da Levnetsmidlerne ikke ere saa dyre; thi her er Overflødighed af dem, især af Smør. Her skulde Nathanson være, her er noget at anstille Beregninger over. Hvordan har han det? Har han anmeldt Kongens Reise i Provindserne smukt? De veed nok med: "Jubel, Glædesyttringer, ustrømtet Hengivenhed etc." Det havde jeg egenlig min Force i, og jeg troer knap, uden at rose mig selv, at han heri har naaet mig. De kan nok vide, at jeg ofte tænker paa Eder der hjemme, og jeg havde saamæn aldrig reist fra Danmark, naar det ikke havde været for den forbandede Kasses Skyld; det var da ikke saa forfærdelig Meget, der manglede, men jeg kunde ikke faae Dem til at betale Kasse-Mangelen. Det kunde de saamæn gjerne have gjort; thi 600 Rbd. om Aaret, var ærligt talt, et slet Honorar. Skriv mig nu snart til og fortæl mig alt Nyt der hjemme fra. Hils Gjødwad og Lehmann, hvis han er i Kjøbenhavn. Hvordan gaaer det med scandinavisk Samfund? Det har vel god Fremgang; jeg troer, Kongen kan godt lide den Jdee (der skulde nok egenlig staae Hans Majestæt Kongen, men herovre glemmer man alle Titler eller rettere sagt man har ingen). Levvel og lad mig snart høre fra Dem. Deres hengivne Fribert. P. S. Unter uns gesagt: hvem bliver nu holdt i mit Sted?
Corsaren, 1843-08-18
Vi aftrykke her: Den russiske Gesandts Note betræffende Ophævelsen af den patriotiske Forening for Polens Selvstændighed og Udelelighed, indgivet til Polens Regering d. 4de April 17917). (som hvilken Forening er talt i næstforrige Nummer af "Corsaren"). Der udbreder sig alt mere en foruroligende Aand, ja formelige Acter udstedes, sigtende til at oprøre Nationen imod den Venskabsforbindelse, som bestaaer mellem den kongelige og den allernaadigste russiske Regering. Ophavsmændene have ladet Jndbydelsen trykke og sende omkring overalt fra deres Samlingsted, Krakau. De strafværdige Forfattere af dette Skrift have uden Hensyn til det Passende og Anstændige ikke engang skammet sig ved ligefrem at undertegne det med deres Navn! Den Forbrydelse, som i dette Document begaaes, tor ikke blive uændset. Min durchlauchtigste Regering, hvem Polens Skjæbne ligger saa meget paa Hjerte, befaler, at dette Selskab eller denne Horde skal adsplittes. - - Undertegnede vil sluttelig erindre om den af hans durchlauchtigste Regerings hidtil viste Opmærksomhed og Omhyggelighed for, at Polens indre Fred og Ro kunde blive uforstyrret. Han gientager den allerede oftere givne Forsikkring, at alle Midler skulle være beredte og i Nødsfald blive anvendte, for at den retfærdige Sag kan blive sikkret. Ophavsmændene til hine foruroligende Symptomer kunne vel i det høieste opvække Ringeagt, og ikke egenlig fornærme Nogen, eftersom det er vist, at de i Grunden savne alle Midler til at oprøre Folket. Anledningen til Undertegnedes *) Historisk Document, som vi dog kun levere i Udtog. Det findes i "Versuche einer Geschichte den polnischen Revolution vom Jahr 1794". Opfordringer er derfor ene og alene Ønsket om at forskaffe og bevare Polen den Rolighed, uden hvilken dets Heelhed og Udelelighed ikke kan blive garanteret. Warschau den 4de April 1794. Jgielstrøm.
Corsaren, 1843-08-25
Særstildte Bekjendtgjørelset. Vesterbroes nye Theater. Jakten opfører det tydske Skuespilselskab: "Enten elskes eller døe" hvorefter Selskabet ogsaa strax reiser bort.
Corsaren, 1843-08-25
Da en Hr. Folket offenlig har annønceret, at han paa Veien fra Skandinavien gjennem Cancellibygningen til Cancelliforsamlingsværelset har tabt en Associationsfrihed og samme senere ikke er oplyst at være funden i bemeldte Gange ei heller i bemeldte Værelse, saa troer man at skylde Personalet i ovenbemeldte Bygning, for at ingen Skygge for mislig Omgang med Hittegods skal kastes paa det, at opfordre Hr. Folket til at documentere, at han nogensinde har eiet oftmeldte Associationsfrihed, hvoraf kan sees, at han virkelig har været istand til at tabe den. A. S. Ø.
Corsaren, 1843-08-25
Reiseselskab. Et Reiseselskab til Moen af omtrent en Snees Personer ønskes. Billet Mk. "20 Soldater" bedes afleveret til een af Skildvagterne paa Amalienborg.
Corsaren, 1843-08-25
Manuduction. Undertegnede tilbyder at manuducere unge Studerende i den danske practiske Proces. Det første Cursus vil omfatte Læren om Asviisnings-Paastande, hvori jeg især smigter mig med at have meget Kundskab. Ærbødigst Schrader. Undertegnede skulde ikke undlade at underrette det ærede Publicum om, at jeg har knyttet en Forbindelse med et Huus i St. Petersborg, som sætter mig istand til at levere adstillige interessante russiske Sager til en meget billig Priis, hvilke Sager vistne ville finde et æret Publicums bifald. Jblandt andet forefindes for Naritets-Elskere et lille Parti Knuttampe, (med trykt Anviisning om sammes Anvendelse), et Parti Jern af fortræffelig Qualiti (paa Grund af dets Godhed anvendes det i Slaverierne i Rusland til Halsjern og Lænker), endvidere Reisekort over Siberien, for de Herrer, der ønske at gjøre sig bekjendt med dette Land, samt et lidet Skrift over Ruslands fortræffelige (berlingsk: mageløse) Trykkefrihed. Sluttelig et lidet Parti russiske Varbeerknive, der ved at stryges paa Herr Goldschmidts preussiske Strygeremme opnaae en saadan Skarphed, at de næsten tage Huden med. J Kjøbenhavn har min Fader, Herr W. Raupenheim, lovet at give enhver fornøden Underretning, ligesom der hos ham ere nedlagte nogle Prover af Tampene, og vil han med Fornøielse give Enhver Underretning om sammes practiske Brug. Det danske Folks bekjendte Hengivenhed for og Lyst til at opmuntre unge Begynderes Virksomhed, er mig Borgen for at dette mit Establissement vil blive mødt med Velvillie. Ærbødigst Fr. Raupenheim.
Corsaren, 1843-08-25
Efterlysning. En stor Sum Penge er tabt af en Reisevogn paa Veien fra Kjøbenhavn over Møen, Falster, Lolland, og videre fort. Finderen bedes mod en god Douceur, at aflevere den til Thomas Finantskasse, Addr. "Corsarens" Contoir. J en af Gangene i Cancellibygningen er for nogen Tid siden fundet et dødt, mandigt Foster, med tydelige Spor af at være ombragt ved Vold. Jfølge den foretagne Obbuctionsforretning antages det strax efter Fødselen at have været fuldvoxent og at have talt Dansk, Norsk og Svensk. Hvo, der kan give fuldstændig Oplysning om den rette Morder, bedes at henvende sig til Hr. Skandinavien.
Corsaren, 1843-08-25
Kundskabsvæsen. 300 Grunde for Retmæssigheden af det skandinaviske Samfunds Oplysning, opfundne og ordnede af A. S. Ø, med Motto. "Det er Mængden, der skal gjøre det," faaes paa den Berlingske Tidendes Contoir.
Corsaren, 1841-02-12
Frimurerlogen og Trykkefrihedsselskabet. Alt holdes hemmeligt hift, og taust, for lukkede Døre; Dog er Intet deri længer en Hemmelighed. Her derimod, hvor Alt er offentligt, bliver en evig Hemmelighed for Enhver, hvad der er Selstabets Maal.
Corsaren, 1843-08-25
Tilkjøbs ønskes en herskabelig Gaard til en Priis af omtrent 4600 Rbd. Billetter Mrk. "meer Boeuf" modtages paa Sparekassens Contoir i Odense.
Corsaren, 1843-08-25
Plandede Bekjendtgjørelser. Et udvalgt Parti friske, dygtige Flensburger Filialbanks-Næser haves hos Walier & Consorter i Flensborg og omliggende Stæder. En Stok er glemt.
Corsaren, 1843-08-25
Hs. M. Kongen har ladet salig Bestyrelsen for salig det skandinaviske Samfund tilkjendegive, at Han efter modtaget Betænkning fra Cancelliet har fundet sig foranlediget til at stadfæste det af bemeldte Collegium gjorte Forbud mod Samfundet. - Godt! Men det er dog besynderligt, at Cancelliet skal afgive Betænkning i sin egen Sag. Ved en saadan Leilighed kunde dog Betænkningen komme fra en tredie, for ExUdenrigsministeren.
Corsaren, 1843-08-25
J Anledning af, at det hamborgste Politi med Magt bortforte det Jastram-Snitgerske Manuscript fra et Trykkeri i Tønning, er Politimesteren i Tønning, Justitsraad Wolfhagen bleven afsat. - Saadan skal de hale det, de hovne Hamborgere!
Corsaren, 1843-08-25
Hør, Mads Hansen, hvad er det, Du tager Dig til? Hvorfor prygler Du Din Kone? Mads Hansen. Det skal jeg sige Ham: Herre- manden gaaer og smidsker for hende, det Skarn. Hvorfor banker Du saa ikke hellere Herremanden, Mads Hansen? Mads Hansen. Det skal jeg sige Ham: Det tør jeg ikke.
Corsaren, 1843-08-25
"Forposten" mener at den i Frankrig gjorte Opfindelse: at fabrikere Papir af Kartoffelmeel, ogsaa kunde faae en uheldbringende Jndflydelse paa vor Presses Tilstand, idet Vedkommende istedetfor at beslaglægge og actionere blot spiste et Stykke af et Blad. - Gud give, at det først var kommet dertil! Saa skulde vi snart komme til at gaae stadig frie. Vi skrev paa Kartoffelpapiret med americansk Olie.
Corsaren, 1843-08-25
En høistaaende Embedsmand, der i denne Tid lever et eller andet Sted i Holsteen, var forleden i et Selskab, hvor man blandt Andet fordrev Tiden med at drikke Thee. Ved en Forglemmelse havde Værtinden, ingen Kop givet den omtalte Embedsmand, som derfor fortørnet udbrød: "Warum habe ich denn keinen Kopf bekommen". "Dat weet ick nicht", svarede Værtinden, "ick bin Jhr Vater nicht."
Corsaren, 1843-08-25
Skizzer. Det Kneps, Hr. Folket slog i Lommen ved Efterretningen om skandinaviske Samfunds Ophævelse. Samme Hr. Folket, gjørende Cuur til den norske Constitution. "Jeg er en Skandinavs.
Corsaren, 1843-08-25
En Spaadom. Til Trøst og Beroligelse for det danske Folk og for Alle, som med bange Forventning imødesee Danmarks Fremtid, bringe vi her en Spaadom for Dagens Lys, som ved Jubelfesten i Aaret 1749, da Frederik den Femte, den tolvte Oldenburger, beklædte Thronen, er fremsat i en Prædiken, afholdt af Sjællands Biskop, P. Hersleb. Den lyder, som følger: "Der tales i Viblen sidste Cap. om et Træ, Livets Træ, som bar tølv Slags Frugt, og bar sin Frugt hver Maaned (Apoc. 20). Nu, saa vidt dette forstaaes om Christo og hans Evangelio, kommer det ikke herved, men det giver os kun Anledning at ansee den Kongelige Oldenburgske Stamme som en Træ, der nu har baaret 12 Gange Frugt, og hveri Maaned af Aaret har givet os Frugt af det Træ Ret mærkeligt, at alle Aarets Maaneder har givet os en Konge af denne Stamme: J Januario er det store Rigernes Haab fød, som i sin Tid skal hedde Kong Christian VII, i Februario er Kong Christian I fød, i Martio baade Kong Frederik III, og vor store Konge Frederik V, i April baade Kong Christian IV og Kong Christian V, i Majo KongChristian II, i Junio er Kong Johan fød, i Julio Kong Fredrrik II, i Augusto Kong Christian III, i Septembri Kong Fiederik I, i Octobri Kong Frederik IV, i Novembri Kong Christian Vl. Den sidste Maaned i Aaret har endnu ingen Konge givet os til et godt og glædeligt Omen, at den sidste Konge af denne velsignede Stamme ikke endnu er fød, og den sidste Konge ikke skal fødes, forende Verdens Aar ere mod deres Ende." Jfølge denne Spaadom ere alle Underhandlinger med Stormagterne, alle Beslaglæggelser i den Anledning, al Frygl for Fremtiden overflødig. Thi enten fodes der en Descendent af det oldenburgske Huus, og da gaaer Landet ikke over til Fremmede, eller der fødes ingen, og i saa Fald skal Verden forgaae, da skulle vi have "en ny Himmel og en ny Jord, hvor Retfærdigheden boer."- - Saaledes ere vi for alle Tilfælde rolige, og, naar vi ikke ere det, vil det kongelige danske Cancelli have den Godhed at sorge for vor Rolighed.
Corsaren, 1841-02-12
Man blev almindelig overrasket, da man forleden saae det offentlig bekjendtgjort, at Dhr. Becker og Trojel vare opkjøbte til "Dagen" for en aarlig Sum af 1000 Rbd. Den, der imidlertid syntes at blive meest overrasket, var  Dagens ansvarhavende Redacteur, Hr. Fribert. Af hans nærmest paafølgende Artikler i Bladet kunde man see, at han nu ikke vidste, om han selv var kjøbt eller solgt.
Corsaren, 1843-08-25
Erindringer fra en Reise i Udlandet, af A. V. Læssøe. Man har hidtil kun pittoreske, sentimentale, statistiske og politiske, humoristiske, prosaiske og poetiske Reisebeskrivelser. Vor Tid er, som bekjendt, philosophisk, hvorfor skulde den da ikke have philosophiske Reisebeskrivelser? Det var et sørgeligt Hul i Reiseliteraturen; men det eristerer heldigviis ikke længer. Det var i Nationernes Nække forbeholdt Danmark at fylde dette Hul, og i Jndividernes Række var det forbeholdt A. V. Læssøe. Verden har altsaa nu en philosophisk Reisebeskrivelse, ovenikjøbet en hegelsk. Der staaer nu intet Andet tilbage, end at den skal læse den. Forsk's Reise bestaaer naturligviis i Grunden. itte i Andet end en uendelig Reflecteren. Han synes selv at have staaet stille og Omverdenen reist forbi ham eller, rettere sagt, igjennem ham; thi den er gaaet igjennem hans philosophiske Reflexions Valkemølle. J de Øiebikke, da Omverdenen holdt Natteqvarteer eller af andre Grunde standsede med at drage igjennem ham, drog hans eget Selv igjennem den philosophiske Reflerion for ikke at lade Værket staae stille, og det har han gjort saa mange Gange, at han snart kunde blive stampet saa flad som en Pandekage og komme aldeles flad hjem. Der skal nemlig et overordenlig righoldigt og stærkt Judre til at ud- og vedligeholde en saadan Operation. Naar nu det af Omverdenen, der drog igjennem ham, egnede sig til Maling paa Philosophiens Molleværk, saa gik Alt godt af. Værkets Kræfter bleve ikke overanstrængede og heller ikke misbrugte til deres egen Skade som Tænderne, naar man vil tygge Luft. Derfor frembringe "Malerierne i St. Veitskirken" og "Kunstvirksomheden i München" et gavnligt og behageligt Jndtryk. Men, naar Forfatteren ligeledes bringer det Gjenstande, som for Andre speile sig i Poesiens eller Phantasiens Huulspeil, ind i sit philosophiske Reflexionsværk, saa udkommer for Ex.: "Naar det almindelige Seilskib staaer paa Umiddelbarhedens eller Naturens Standpunct, staaer Dampskibet derimod paa Selvbevidsthedens, Aandens Standpunct." - "Ak, hvo der dog laa i Ranzelen! I have det godt, mine Strømper, Kraver og Sko, og kunne sagtens gjøre Commerce derinde: har jeg for beklaget Eder, at J maatte ligge inde i det sorte Hul uden at faae Noget af de Egne at see, J ganske incognitv reise igjennem, misunder jeg Eder nu." (Strømper! Kraver! hvor uphilosophisk! Hvad hedder Strømper paa philosophisk, Hr. Læssøe?) Forf. "pladsker med sin Stok 1 Flodens Vande, som syntes at ville begynde en Dands med den." (Er en ved møisommelig Reflerion tilveiebragt "poetisk" Lignelse. Endnu mere Slutningen, hvorved man næsten kan beregne, hvor mange Hestes Kraft hans philosophiske Maskine har:) Ligesom Hesten "pleier at lukke Tænderne til, naar man vil stikke dem Bidslet i Munden, saa lukkede han sig inde i sin "Kappe" (!), blev "losset om paa et Dampskib", derfra i en Droske, "og endelig fra Drosken væltet ind i Stuen". Men uden at lade "sine Kjære" mærke det, "opsøgte Forf. et ensomt Sted, for at græde et Par Taarer paa sin Reises Grav." Han ender med det Ønske, at hans Bog maa være hans "Reises Opstandelse". - Vi tillade os at besørge Gravmælet.
Corsaren, 1843-09-01
Ved det Auctionscatalog over Friberts Efterladenskaber, som er blevet forfattet og trykt med en mærkelig Ustaansomhed, ligge salig "Dagens" inderste Mysterier aabne for Publicums profane Blik, alle dens Mekanismes Dele ligge kraft- og bevægelsesløft ved Siden af hinanden; thi akl borte er Aanden, der besjælede dem. Saaledes er et mennesteligt Øie at skue, naar Livets Glands har forladt det - saaledes og ikke anderledes. Men bort med disse melancholske Tanker! Lader os med Mængden træde ind i Auctionssalen og see, siden der nu engang kan sees. Nr. 1 er, mærkeligt og betydningsfuldt, en Sukkerskaal vog 14 Lød. "Dagens" egenhændige Sukkerskaal! Fra Nr. 31-41 indeholdes lutter Lysekroner, Lysestager o. dsl. Hvilken overflødig Mængde Jndretninger til Lys; thi blandt hele Personalet i "Dagens" Redactionsbureau var, som bekjendt, intet Lys. Nr. 65, en Jernpande. Her have vi da liggende for os Friberis saa ofte omtalte haarde froms! Nr. 73, en 2 Lpd. Bismer. Og paa denne veiede Fribert fyldige, velnærede Regeringsmænd! Hvor naturligt altsaa, at af ham Jngen blev veiet og fundet for let! Nr. 87, et Hakkebrædt. Nr. 115, en Penneholder. Her have vi maaskee Ugjerningsmanden, hvis Skyld det var, at Friberi skrev med paaholden Pen. Nr. 114, "et stort Fæhaars Gulvtæppe". Nr. 169-171, ikke mindre end 10 Vidskestykker, formodenlig i Brug ved de mange Vidskere - man. husker nok. Nr. 288, en Jldtang. Det var sandsynligviis den, Fribert brugte, naar han skulde rage Castanierne af Jlden. Nr. 311, en Brændekasse med Adskilligt. - Modsætning til den foranske Kasse uden Adskilligt. Blandt Bøgerne : Nr. 89, leges Canuti, paa dansk: Kuut-Lovene. Af Portraiter var foruden Prof. Madvigs kun Prof. Schouws. Naar det Billede kunde tale! Vi haabe imidlertid til Ære for Fribert, at han ikke har villet gjøre samme Experiment dermed, som hiin engelske Troldmand vilde gjøre med Warwicks Figur, afbildet i Vox. Han troede, at, naar han stak en Knappenaal i hvert Øie paa Warwicks Vorbillede, saa blev Warwick blind. Men; siden vi ikke see Hr. Folkets Portrait, saa er vel Experimentet gjort dermed.
Corsaren, 1843-09-01
J Sangen, der blev afsungen i Søndags ved Hr. Lehmanns Ankomst, hedder det elsteds : "For Dannemark, vor Moder, og for hende i Vor Oldemoder, Skandinavien." Jfølge en simpel Beregning er altsaa Skandinavien Vedstemoder til Danmark. Vi tillade os at spørger den ærede Genealog, hvem der er Bedstefader?
Corsaren, 1843-09-01
Som et ikke umærkeligt Træk kan maaskee anføres, at i Bekjendtgjørelsen om de augustenborgste Væddeløb er Løbet om Hertugens Præmie sat foran det om Kongens.
Corsaren, 1843-09-01
Practisk Svar fra den danske Regering paa Sporgsmaalet, om det burde tillades alle Blad at skrive om Politik: Lad dem skrive, J kunne jo forbyde det at komme ind hos Jer.
Corsaren, 1843-09-01
"Det er en i den Aand, hvori Danmark i en saa lang Aarrække har været styret, aldeles uhjemlet panisk Frygt, man har eller yttrer for, at Regeringen, fordi den har Myndighed til at opløse Selskaber, som den finder farlige, skulde være tilbøielig til at trædet i Veien for gavnlige eller ufarlige Samfund" - siger den utrættelige Hr. A. i "Berl. Tid.", Forsvareren for skandinaviske Samfunds Oplysning. - Hvilken Jver den Mand han viser! Og tænk, hvad I der faae at vide til Regeringens Berømmelse og Trost for Folket: Naar et Samfund er aldeles ufarligt og uskadeligt, vil Regeringen ingen Mistro have til det og ikke lade Politiet opløse det. Saa bør J da videmere: Det er en i den Aand, hvori Danmark i en saalang Aarrække har været styret, aldeles uhjemlet panisk Frygt, man maaskee har eller yttrer for, at Regeringen kunde være tilbøielig til at lade en Døvstum faae en Talefrihedsaction.
Corsaren, 1843-09-01
Man siger, at Goldschmidt, der i disse Dage vil være aldeles færdig med sin Straffetid, flittig over sig i at lære af Pastor Visbys "Bønnebog til Brug i Arrester og Straffeanstalter" Bønnen for den, "som efter udstaaet Straffetid udtræder af Anstalten". Den er saaledes lydende (vide S. 128): "Herre! disse tunge i Dage ere nu endte. Jeg skal igjen tiltræde Nydelsen, af min Frihed: jeg skal ikke mere regnes blandt de Dømtes Tal. Men hvor langt er det ikke fra, at jeg kan kaldes fuldkommen fri, og hvor mangen Dom vil der ikke endnu fremdeles udgaae over mig fra dem, den kjende min tidligete Skjæbne. - Mangen en Sorg, vil først nu ret begynde. Jeg har hidtil ikke havt nodig at spørge: "Hvad skal jeg æde og hvad skal jeg drikke? og hvad skal jeg iføre mig?" Jeg har ikke behøvet at bekymre mig for det timelige Livs ringere Fornødenheder"...o. s. v.
Corsaren, 1843-09-01
Adelsmand og Borger. i en sær Conslict. (Brudstykke af en ung Adeligs Dagbog, uvist fra hvad Tid.) Den 17de. Kom hjem inorges Kl. 8 fra --. Fortræffelig Indretning, dette Establissement. Der kan man dog faae Tiden til at gaae paa en fornøielig Maade. Jgrunden meget morsommere end Hofballerne: man er som cher soi. - Har som Følge heraf sovet den hele Dag. Skulde egenlig iaften have Rendezvous med den lille Skræderyndighed. Troer ikke, jeg gaaer. Begynder at blive gruelig kjed af den lille Skræderyndighed. Er saa væmmeligt at høre hende tale om "Kjærlighed" og "Opoffrelse" og "Trofasthed" og meere saadanne Karagtigheder. Det klinger, som om det var mig, der skulde være trofast. Fy, for en Ulykke! Den 18de. - Fik idag Brev fra den lille Skræderyndighed. Har den Frækhed at gjøre mig. Bebreidelser, siger, at jeg ikke elster hende mere og har glemt mine Lofter. Bub! . .. Sendte min Tjener, med 5 Rbd. og Anmodning om for Eftertiden at være: fri for Paahæng. Dermed har jeg da den Ting af Hovedet. Den 19de. - Nu er da Fanden løs. Har man kjendt Mage til Uforskammethed? Det Bedste er, at lingen af Hofetaten vil troe det. Jmorges, som jeg laa i min allerbedste Søvn, buldter det ude paa Gangen. Jeg kunde tydelig høre min Tjener faae Progl. Af et Slags Jnstinet puilede jeg mig ned under Dynen. Lidt efter rev det i min Dyne. (Da denne Artikel blev sidst færdig, og der ikke ex Plads, bedes Læseren undskylde, at Slutningen først kan komme i næste Nr.) . - I Fædrelandert Nr. 1336 indeholdes et Brev fra Flensborg, hvilket vi tillade os at illustrere med Tegninger. Der berettes nemlig, hvorlunde Byens Borgere under Hs. Majestæts Ophold hos dem vilde bringe Ham et Fakkeltog, og hvorlunde da tre schleswigv holsteinske Herrer, blandt hvilke en Seminarist Hestermann, ved den destnitive Efterretning om, at Byen stulde have en Filialbank, søgte at formaae dem til at opgive Fakkeltøget. Men Borgerne, som nu engang havde anskaffet Faklerne, vilde ogsaa brænde dem og gik. Da de raabte Hurra for Kongen, vidste nævnte Hestermann (cui nomen et omen) ikke nogen bedre Maade at dæmpe Raabet paa, end ved at beholde sin Hat paa, vende Ryggen til og tie bomstille. Ved samme Leilighed berettes om det "Hoch" Borgerforeningen vilde bringe Agent Jensen. Den chleswigeholstrinske Politimester Riemann vilde see at forhindre det og sendte derfor Bud efter de to Directeurer. Da Politibetjenten kom tilbage og meldte, at de ikke vilde komme, bad Niemann ham i den største Befippelse om blot at skaffe den ene Directeur. Heller ikke denne vilde komme, og Hr. Niemann maatte nu see paa, at Toget gik for sig.