Berlingske Tidende, 1762-06-18
London, den 8de Junii. Da Hs. Majest. vor Konge havde forkastet de sidste Franske Forslage, har Høysts for alle Ting forlanget en almindelig Vaaben Stilstand, og tilligemed paastaaer at Spanierne skulde holde op med al Fiendtlighed imod Portugal. Man forsikkrer at der foruden den med Rusland og Sverrig sluttede Fred arbeydes stærkt og med meget Haal paa et Forlig imellem Kongen af Polen, Churfyrsten af Sachsen, og Kongen af Preussen. J Dag er et af alle vore Regimenter udtrokke Corps Cavallerie til Forstærkning for den Allierede Armee indskibet paa Themsen. Fra en god Haand fornemmer man, at de Franske skulle allerede have bemandet 200 platte Fartøyer til en Landgang, men imod disse have vort Admiralitæt de tienligste Midler i fuld Beredskab. Som det forlyder, skal Kongen være autoriseret at betale en Subsidie til Kongen af Preussen af den Million Pund Sterling, som er bleven Hans Majestæt bevilliget til en særdeles Understyttelse, og at bringe det til Regning ved første Parlaments=Sæde. Krigskibet Esser, som i disse Dage er ankommet fra Lissabon til Plymouth, bringer den Efterretning, at Lord Tyrawley og den brave General Crawford ere med en skiøn Armee i Marsch til det Spanske faste Land, og er af den Meening, at de, om Portugiserne ere saa godt afrettede som de Storbritanniske Tropper, kunde byde det Spanske Cavallerie og Jnfanterie Trods uden ringeste Standselse. J Løverdags ankom her en Expresser fra Petersborg til den Russiske Legations=Secretair med den Efterretning, at der var allerede virkelig givet Marschh-Ordre til 30000 Russer, som skulde foreene sig med Preusserne. J Søndags Morgeden 6te hujus døde Hr. Georg Anson von Soberton, første Lord af Admiralitetet, Admiral af det hvide Flag, Vice, Admiral af Storbrittanien pludselig paa sit Gods i Moor Park i Hertfordshire. Beslutningen af den Russiske Keiserlige Befaling til Senatet. See No. 42 44. 47. og 48. 10) De Privilegier, som blive Grændse Stæderne meddeelte skulle derfore ikke allerneste trykkes, men og oversættes i fremmede Sprog, og i Særdeleshed bekiendtgiøres, saavidt mueligt er i de Lande, som ligger i Nærværelsen. Der skal ufortøvet gives os en skriftlig Rapport om alle de ovenmelte Puneters virkelig Opfyldelse. Nu vil vi undersøge Schemakins og Jacowlews Bønskrift. Da ingen af Landets Jndkomster kunde saa beqvemmeligen bortforpagtes som Tolden, og Kronens Jnd komme ere ikke lidet blevne formeerede i de 5 Forpagtning: Aar, og man har ingen Klager hørt af Kiøbmandskabet, derimod er ogsaa dette vist, at Krigen som har vedvaret i denne Tid har gjort et temmeligt Afbræk i Handelen og Told=Jndkomster nes Formeering, saa behager det Os, at den skal blive dem efter deres Ansøgning, bortforpagtet, dog under følgende Betingelser. som: 1) Endskiønt Schemakins og hans Compagnons Termin er ikke forløben, men han har formedelst den Jldebrand, her skeedte i forrige Aar, gjort Ansøgning om, at Forpagtningen maatte ham fratages, hvorpaa dog ikke er fulgt nogen Resolution, saa skal den gives dem, Schemakin og Sama Jacowlewmed deres Børn paa 10 Aar, regnet fra dette Aars Begyndelse, og til samme Dato skal der giøres en billig Afregning. Den er dem og tilladt at tage deres forrige Compagnous, eller hvilke de ville, og med hvem de derom kunde blive enige, i Compagnie med sig. 2) For al Told, som de hidindtil have havt i Forpagtning, skulde de betale den selvsamme Summa, ligesaa høyt som den har været hidindtil anregnet. 3) Den Lief landske, Estlandske og Finlandske Grændse=Søe- og anden Told, hvad Navn den have kan, skal man ligeledes fra dette Aar regnet give dem, dog uden at skade og trykke disse Førstendømmers bekræftede Privilegier. Der skal giøres Proportion af 5 Aar, og derefter skal Beregningen giøres og fastsættes. Det som kommer Stæderne til skal Schemakin og Jacowlew herefter betale dem, men hvad der hører Kronen til, betale de til Kronen, Herved bliver Snig Handelen, og den Skade Kiøbmandskabet. derved lider, desto bedre, forebygget, og Stæderne faae deres Jndkomster uden nogen Sorg og Bekymring. 4) Den Siberiske og Orenburgske Told skal paa ligesaa lang Tid gives dem og i Proportion af de forrige Aar anregnes dem. Herved har Kronen den Fordeel, at den ikke har nødig at anvende nogen Omkostning paa Toldens Jmodtagelse, men sparer disse Penge. 5) Skulde det befindes, at Schemakin og Jacowlew med deres Compagnons vare formedelst et eller andet Tilfælde ikke i Stand, til at betale Forpagtnings=Pengene paa de fastsatte Terminer, saa skulde de uden Ophold giøre Anstalter til dem, men Os skal det hver Maaned rapporteres, hvor promte de hver gang have været i deres Betaling. 6) Ligeledes befale Vi vort Senat, om en eller anden vigtig Artikel i Handelen skulde aldeles ophøre, eller Tolden af andre anseelig nedsættes, ved saadan Leylighed at forelægges Os, om og hvormeget derfore skulde efterlades i Forpagtningen. 7) Det er en bekiendt Sag, at Kiøbmandskab bet, Tolden maa være saa stor som den være vil, da aleneste lider en uoprettelig Skade, og Handelen kommer paa Knæ, naar den utilladelige Snig=Handel ikke tildørligen hemmes: thi ved den vinde ikkun Bedragere og ærlige Folk lide, og komme til kort. Derfor besale Vi, paa det at saadan Snig=Handel desto bædre kan udryddes, at visitere enhver Reysende, hvosomhelst han er, uden Undtagelse, saavel til Vands som LandsPaqvetter med Breve og Skrifter undtagne, og ingen under Tab af sin Ære maae sætte sig derimod, men dersom en befindes med indstiaalne og uangivne Vahre, saa skal Vahrene confisqveres, og en Deel udleveres til Angiveren men det øvrige til Toldforpagteren. 8) Tolden saavel af indkommende som udgaaende Vahre, skal i alle Toldhuse tages efter Tariffen, og hverken høyere eller lavere. 9) Der er befalet at tage ringere Told af de Vahre, som ere ladede i Russiske Skibe. Denne Forordning er ikke alene illig, men og meget berømmelig. Men da hidindtil lidet, eller næsten slet intet, er blevet ladet i Skibe, som ere herfra, og man kan formode, at fremmede kan føre sig vore Kiøbmænds Navne til Nytte. San befale Vi for at forklare det forommældte, aleen at fordre en ringere Told af de Vahre, som ere ladede i Skibe. der ere virkelig byggede i Rusland, og paa hvilke den hele Takkelage, i det ringeste den halve er Russisk Eqvipage. 10) Der ere endnu nogle Vahre, af hvilke Kronen og ikke Forpagterne have taget Told, men at og denne Forskiel kan ophøre, befale Vi ligeledes at betale den til dem, efterat der i Forveien er neveen Beregning i Proportion af 5 Aar. 11) Paa Afslag i Forpagtningens Udbetaling skal de hver Maaned betale saa meget, som de have i Cassen, og efter et Aars Forløb, i det høyeste efter de tvende første Maaneders, skal der holdes lovlig Afregning i den hele Forpagtnings=Summa. 12) Om alt det forommældte skal der med det allerførste sluttes en Contract med dem i Senatet. Petersborg, den 27de Martii (7de April ) 1762. Er underskreven: Peter.