Aalborg Stiftstidende, 1843-06-19
Undertegnede har paataget sig at virke for Sagen i Hjørring og Thisted Amter. For at bidrage til at Jndbydelsen der maa finde velvillig Modtagelse, tillader jeg mig at yttre et Par Ord om Sagens store Vigtighed. Naar den mandlige Linie af den oldenborgske Stamme uddøer, ville privatretlige Fordringer paa forskjellige Deele, af Holsten, uanseet Patent af 1806, søge at gjøre sig gjældende til disse Deles Adskillelse fra Kongeriget, da ifølge Familie-Arvestatuter Foreningen synes betinget af den mandlige Linies Vedvaren. Derimod er ved den slesvigske Hylding af 1821 en varigere Forening imellem Slesvig og Danmark begrundet, idet at Kong Frederik den Fjerdes Arvinger efter Kongeloven derved ere tilsikkrede Successionen i Slesvig, og Arvinger til Kongeriget efter Kongeloven er siden 1660 Spindelinien, naar Mandslinien er uddød. Men denne formedelst fælles Arvesuccession bestandige Forening ansee et i Hertugdømmerne mægtigt Parti for en Ulykke, og uskjønsømt nok til at miskjende alle de Fordele, disse have havt af Foreningen med Danmark og paaskyldende denne ethvert Onde, de have gjennemgaaet, har det alt tidlig rettet dets vedholdende Virksomhed derhen, at naar det Tidspunkt maatte indtræde, at Holsten skulde skilles fra Danmark, Foreningen mellem samme og Slesvig lige til Kongeaaen da skulde være saa inderlig og Stemningen mod Danmark saa fjendsk, at med Holsten ogsaa Slesvig skulde falde fra. Da fælleds Sprog er fornøden Betingelse for Sympathi mellem et Riges forskjellige Deele, har man ad forskjellige Veie søgt at fortrænge det danske Sprog og med samme danske Jnteresser, og har i disse Bestræbelser været saa heldig, at naar man fremdeles ligesaa uforstyrret og begunstiget af beklagelige Forhold, maatte fortsætte dem, det slesvigske Folks Ønsker neppe ville være tvivlsomme, naar engang det oldenborgske Huus's Agnater uddøe. – (Vedkommende Embedsmænd bidrage og dertil ved partisk Udøvelse af Censor=Myndighed.) - Skjøndt nu Arvesuccessionen har en i Historien, begrundet Ret, som er garanteret af England, Frankrig, Rusland og Østerrig, og Danmarks Svækkelse ved Tab. af Hertugdømmerne ikke stemmer med rigtig Politik, saa tilraader dog Klogskab de Danske Syd og Nord for Kongeaaen at slutte sig vel tilsammen, thi Danmark har den sørgelige Erfaring, at meget Uventet er skeet. Om vi end antage, at Hovedformaalet for det fjendlige Parties Machinationer vil være uopnaaeligt, hvad enten disse Schleswig Holsteinere tilsigte Oprettelse af et særskilt Nordalbingien eller en Forening med – Hannover (!) eller Gud veed hvad, saa fravendes dog Danmarks Sprog og derved Danmarks Jnteresser flere og flere Venner, og deres Stilling, som blive Fædrelandet troe, bliver meer og meer betrængt og vanskelig. For Hjørring, den 31te Mai 1843. danske Børn skeer Underviisning paa Tydsk; danske Mænd skulle høre tydsk Prædiken; man vil at dansk Almue skal lade deres Retssager, hvis Gjenstand kan være deres Velfærd, føre paa Tydsk o. s. v. Sandelig en tung Skjæbne for et selvfølende Folk. Tydsk faaer Navn af Jntelligentsens Sprog og flere og flere skamme dem ved at tale Dansk, ja vel og ved det kjære Fædreland. Jndbydelsen har gjort opmærksom paa, og dette tillader jeg mig at udhæve – at det danske Sprogs Fortrængelse fra mange danske Districter i Slesvig er en Følge af, at Skolelærere, Borgere og Landmænd, mange theologiske og alle juridiske Embedsmænd modtage deres Dannelse i det tydske Seminarium i Tønder, i lærde Skoler, hvilke alle ere tydske, og ved det tydske Universitet i Kiel; og naar de, skjøndt fødte af dansktalende Forældre, derved ere blevne fremmede for det danske Sprog, opstaaer beklagelige Forhold i de aldeles eller tildeels dansktalende Districter, hvor Virkekreds anvises den. Saalænge disse og flere for Fortydskningen heldige Forhold vedvare, vil denne fremdeles tiltage; men heraf bliver det indlysende, at dansk Seminarium i de dansktalende Districter, danske lærde Skoler og Realskoler, og Lærestol ved Universitetet i Kjøbenhavn for den slesvigske Ret ville betrygge den danske Nationalitet, sætte Dæmning mod Tydskhedens Jndtrængen, ja muligen tilbagevinde det tabte Terrain, ligesom Tid efter anden tydsktalende Lærere og Embedsmænd afløses af dansktalende og dansksindede.