Aalborg Stiftstidende, 1834-10-04
(Af Kjøbenhavnsposten.)¬ Man har i vore Blade gjentagne Gange seet Klager over vor Nations ringe Sands for Provindsialstænderne. Ubilligt vilde det dog være, at beskylde Massen af Nationen for Mangel paa Almeensands, kold Følesløshed i Henseende til det offentlige Vel og Medborgeres Velfærd; thi der kunne gives mangehaande andre Aarsager til denne tilsyneladende Ligegyldighed. Deels har Almeenheden i fremmede Blade læst adskillige Betragtninger over det ringe Resultat, som Provindsialstænder i andre Lande have frembragt; deels er Nationen vant til en mild, for Folkets Vel og den almene Tarv besjelet Statstyrelse, og haaber altsaa ikke synderligt mere af denne nye Indretning, saa længe den ei er forbunden med afgiørende Stemme for eller imod de nye Love, der skulle udgaae, men Forsamlingen maa indskrænke sig til, blot at raadslaae og foreslaae, følgelig ingen indgribende Forholdsregler kunne ventes, til Afhielp af den almene Næringsløshed og Mangel paa Driftscapitaler, til Nedsættelse af de offentlige Byrder, hvilken vilde forudsætte en betydelig Forrinligelse af Statens Udgifter i adskillige af de vigtigste Bestyreltisesgrene, men ogsaa vilde drage de veldædigste Følger efter sig, til Ophielp og Gjenvindelse af vor aldeles sunkne Handel, til forøget Erhverv og deraf følgende Velstand i de fleste øvrige Næringsgrene. En saadan, sikkert høist velgjørende Forvandling af Statens Skikkelse, med forudgaaende Generalrevision af alt det hidtil Gjeldende i alle Bestyrelses grene, kan aldrig ventes af Provindsialstænder, thi det liggenikke i deres Natur, det vilde ogsaa falde temmeligen ubeqvemt for de Mange, som helst blive ved det Gamle, og især ikke unde Foranstaltninger, der gjøre Brud paa Sagernes længe tilvante Gang. Men, om ogsaa Stændernes Bemyndigelse blev udvidet, som den fik Lighed med deres Myndighed i andre Stater, hvor den lovgivende og den udøvende Magt staae fredeligen jevnsides, dog aldeles uafhængige af hinanden - Resultatet vilde dog ei blive synderligen stort, naar ikke Repræsentations maaden blev total forandret. Det er den, som under alle Omstændigheder lammer den hele Jnstitution. De store, heldbringende Arbeider, som vi nys have nævnt, kræve udmærkede Aander, Mænd, som med patriotisk Sind forene moden Jndsigt, og en Vedholdenhed, der ei lader sig afskrække af Arbeidets Vidtløftighed og Vanskelighed, af muligen indløbende hindringer og Chicaner m. v. Saavel hertil, som til at tale, om ikke altid paa en oratorisk smuk, dog i det Mindste kraftig, velordnet og overbevisende Maade, i Forsamlingerne, udkræves et eget Talent, som just ikke hyppigen findes, i det Ringeste vil man forgjeves søge det hos de mange, i deres Fag og Haandteringer agtbare Borgere, der ved Kjøb eller Arv have erhvervet Eiendomme, for største Delen uden at eie Synderligt der. Men selv omde eiede dem fuldt ud, selv om de høie Assurance- og Skatte=Ansættelser svarede nogenlunde til Eiendommenes virkelige Værdi - hvorledes vil man hos Fleertallet af Eierne kunne vente hine Jndsigter og Talenter, der dog i det Mindste hos nogle af de valgte Deputerede bør forudsættes, selv i Frankrig, med en Befolkning af 30 Millioner Mennesker, og hvor parlamentarisk Aand allerede havde faaet Tid til at danne og rodfæste sig, vurderede man en Foy saa høit, at Nationen supplerede det Manglende i hans aarlige Jndtægter, for at han kunde beholde sit Sæde i Deputeretkamret; Holsteen derimod er en Mand af lignende Art udelukket, (see Kiels Correspondentsbl. i Skrivelsen fra de stormarnske Amter), fordi hans Grundeiendom ikke er fulde 6400 Rbdlr. værd!! en anden Hædersmand, som var valgt, har skuffen Nationens Tillid ved at hengive sig til Aristocratiets Aand og Indflydelse. - Man gjennemgaae Navnfortegnelsen over de Valgbare i Kjøbenhavn, og see da, hvor mange blandt dem der kunne formodes at besidde de nødvendige Egenskaber til at være Deputeret. De Færreste kjende vel Anledningen til den Fordring i andre Stater, at en Deputeret skal besidde en vis Jndkomst. eller Eiendom, nemlig at man vilde sikkre sig mod Bestikkelighed. Men hvorfor skal netop den meest dannede Statsborger ansees for den bestikkeligste. – J det Mindste en Fjerdedeel af de Valgte burde være erkjendte Statskyndige, da vil de hiin Grundmangel kunne ansees for nogenlunde afhjulpen Reisende med Dagvognen. D. 2den Octb.: Adjuncterne Arentzen og Edsberg, Hr. Blicher til Aarhuus; Jfr. Plesneer, Student Davidsen til Randers; Kjøbmand Dubbers til Hobro. Den 3die Mo Asmussen, Guldsmed Schmidt, Corporal Maarup, Ad Døde. I. A. Herz, 49 Aar, Brygger og Brændeviinsbrænder Krag fra Randers. C. F. G. Bentzen, forhen Sognepræst i Ny ved Randers Høker G. Wisborg, 57 Aar; alle i Kbhvn. D. L. V. Osten. feldt, 47 Aar, i Ods Herred. C. F. Hasle, f. van Deurs, 1 Faaborg. E. Kjær, f. Hansen, 29 Aar, paa Langeland. E. Honum, 20 Aar, i Nyborg. K. Møller, f. Christensen, 75 Aar, i Thisted. H. C. M. Krarup, 64 Aar, Sognepræst for Veile og Hornstrup. Apotheker C. A. Dahl, 50 Aar, i Grenaa. Gjørtlerm. A. Lund, 58 Aar, i Aarhuus