Aalborg Stiftstidende, 1845-08-02
Om det omtalte Angreb af tyrkiske Rebeller paa den østerrigske Grændsecordon, er der givet følgende officielle Beretning: "Den 8de blev det meldt Oberst Jellachich, at en Østerriger var bleven dræbt ved et Skud ikke langt fra Grændsen af Beboerne af det tilgrændsende Pozwizder District, og det paa keiserligt Gebet. Obersten fordrede med Alvor og Eftertryk ufortøvet fuldstændig Satisfaction og Paagriben af Gierningsmændene med den Trudsel, at, hvis hans Begjæring ikke blev fyldestgjort inden samme Dags Aften, vilde han selv forskaffe sig denne Satisfaction med væbnet Haand. Han beordrede til samme Tid 8 Compagnier af sit Grændseregiment til Cordonnen. Da Terminen udløb ganske frugtesløst, opstillede Obersten sine Tropper i 3 Colonner og førte dem den 9de om Morgenen imod det 5 Fjerdingvei paa den anden Side af Grændsen beliggende, af et befæstet Slot beherskede Sted Pozwizd. Bosnierne vege overalt og bleve drevne ud af Husene og Gaardene, som de forstørstedelen forsvarede meget haardnakkent med den dem egne Stridbarhed, ved hvilken Leilighed mange Bygninger bleve et Rov for Luerne. Da Tugtelsen var fuldbyrdet paa denne Maade, tiltraadte man Tilbagemarschen, i streng militair Orden, alligevel i stadig Kamp med de Bosniere, som ilede Pozwizd til Hjælp fra de Røverslotte, der bedække andet. Disses Antal steg efterhaanden til henved 3000 Mand, men ved Østerrigernes velrettede Skud bleve 60 dræbte og imellem 70 og 80 saarede. Henimod Kl. 9 om Morgenen vare samtlige Tropper igjen i bedste Orden vendte tilbage til Cordonslinien, hvor de toge en militair Stilling, for hvilken Bosnierne tilsomst vege tilbage, da de med stort Eftertryk bleve beskudte fra et der en reserve opstillet Skyds. Saaledes var der i en Tid af 5 Timer, og inden 24 Timer efter Udaaden, udført en Repressalie, som ventelig i lang Tid vil leve i disse vilde Horders Erindring. Østerrigerne havde 40 Døde, hvoribl. 2 Officerer, og 2 svært og 23 let Saarede." For kort Tid siden blev en meget rig Borger i en polsk Provindsby arresteret og under militair Escorte ført til Warschau og derfra sendt til Siberien, fordi han i flere Vidners Nærværelse yttrede, at han hellere selv vilde kaste sine Sønner i Vandet, end lade dem tjene i Armeen. Hans Formue blev ogsaa confiskeret, saaledes at hans til Velstand, vante Familie er bleven bragt til Tiggerstaven. Dog saadanne Scener skee daglig og vække næsten ikke meer Op Den nuværende Marschal Bugeand, Hertug af Jsly(Thomas Robert Bugeaud de la Piconnerie) er Sønnen af en Adelsmand fra Perigord. Hans Moder stammede fra en af de anseeligste irlandske Familier. Naturligviis bleve hans Forældre ikke skaanede i Revolutionen, især da de to af deres Børn vare udvandrede. De bleve forfulgte og fængslede. Mærkeligt nok, nærede den unge Thomas slet ikke sine Forældres og Brødres Anskuelser, og han besluttede derfor at knytte sig til Folkets Sag. En Morgen indfandt sig en stor, kraftig ung Knos i Lemoges hos Obersten for et Jnfanteriregiment og bad om at optages som Simpel i Regimentet. Deres Navn, spurgte Officeren ham. - "Jeg hedder Bugeand, Marquis de laPiconnerie." - Der existerer ingen Marquis meer, unge Mand. - Det veed jeg, men De vilde jo vide mit Navn, og jeg siger Dem det. De kan gjerne udslette Marquien; thi jeg vil ikke være Andet end Franskmand. Godt, svarede Officeren, men heller ikke Navnet de la Piconnerie behager mig; det klinger djævelsk aristoratisk. Ved De hvad, antag et andet Navn. – "Om Forladelse, jeg vil nok nøies med det, min Fader har ført." "Som Devil," sagde Officeren, idet han indførte Recruttens Navn i Listen: "Ved Regimentet vil man kun kalde Dem Buggeand, især da det er Navnet paa en tapper Corporal, som vi nylig have mistet. Følg hans Exempel, saa kan De snart faae hans Plads." – Den tilkommende Marschal gjorde altsaa sine første Felttog som simpel Grenadeer. J det blodige Slag ved Austerlitz blev han, paa Grund af sin Tapperhed, Corporal; et Aar senere blev han Lieutenant, og saaledes steeg han til Oberst. Som Saadan erholdt han sin Afsked i 1815, og dengang var han kun 31 Aar gammel. Den største Kikkert, der vistnok nogensinde har existeret, findes i Jrland. Den tilhører og er bleven forfærdiget af Greven af Rose, en stor Ven af Astronomien, der i en lang Tid har anvendt store Summer paa Teleskopernes Forbedring. Det her omtalte er et Speilteleskop af 54 Fods Længde, og fra 6 1/2 til 7 1/2 Fod i Diameter. Det colossale Rør er forfærdiget af Planker, og dets underste Deel danner en Kubus af 8 Fod, hvori Jnstrumentets vigtigste Deel, det store Metalspeil, har sin Plads. Speilet bestaaer af en Blanding Kobber og Tin, er 6 Fod i Gjennemsnit, 5 1/2 T. tykt, og veier circa 9,800 Pd. Hele Kikkertens Vægt er omtrent 39,000 Pd. Dette uhyre Jnstrument er opstillet imellem to, 50 Fod høie og 71 Fod lange Mure, som ere opførste i Retningen fra Nord til Syd, 23 Fod fra hinanden. Det sættes i Bevægelse ved Mechanisme, som gjør det muligt, at to Mand med Lethed kunne bringe det i enhver Retning. J otte Minuter kan det føres fra Syd igjennem Zenith og Polen mod Nord, og kan følge Stjernerne omtrent 40 Minuter paa hver Side af Meridianen.