Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1814-04-30
J følge omhyggelige Jagttagelser lever efter 20 Aars Forløb ikke den Halve Deel af de Fødte, følgelig af hine 1,200,000 ikke 600,000, og neppe 300,000 af Mandkjønnet, Ovenstaaende Fortegnelse beviser, at i de sidste to Aar af Classen for 1792: 258,000, af Classen for 1793: 220,333, af Classen for 1794, 233,333, af Classen for 1795. 160,000 Mand ere udtagne, og i Gjennemsnit 72,500 Mand af hver af Classerne fra 1786 til 1791, hvis første Udskrivning i de tidligere Aar ogsaa have udgjort 100 til 120,000 Mand, dersom Totaludskrivningen af enhver af disse 6 Classer ligeledes har udgjort henimod 2000,000 Mand. Hertil maa ogsaa de, i Begyndelsen af forrige Aar saakaldte, frivillige Tilbydelser regnes, som have udgjort over 50,000 Mand, altsaa paa hver af de anførte Classer over 5000 Mand, og fremdeles er at iagttage, at istedet for de undvigte Conscriberede, bestandig andre, som ellers vilde været frie, maatte træde istedet, og at, som følge af den Franske Revolution, Fødslerne i Aarene 1793, 1794 og 1795 have været færre end sædvanlig. Af de i Aarene 1786 til 1795 fødte Mænd ere derfor i det Høieste den Fjerdedeel blevne fri for Krigstjenesteen, og da disse sikkerlig ikke kunne gribe til Vaaben, uden at en fuldkommen Stilstand i alle Forretninger i det borgerlige Liv maa paafølge, saa vil Frankrige, om det ogsaa ellers var istand til at fortsætte Krigen i nogle Aar, dog i det lykkeligste Tilfælde, formedelst Mangel paa stridbare Folk, ikke længe kunne fortsætte den, og skulde det forestaaende Feldttog faae en ligesaa ulykkelig Ende for de Franske, som de to sidste, saa vilde Følgerne blive uberegnelige for Frankrige. (Af Lub. Corresp. for 14de Jan. Følgende er den af Greven af Artois udstedte Proclamation til de Franske: Vi Carl Philip, Søn af Frankrig, Monsieur, Greve af Artois, Kongens Broder, Kongerigets General=Lieutenant Fremsende alle Franske vort Hilsen. Franske! Eders Befrielsesdag nærmer sig; Eders Konges Broder er i Eders Midte. Han er kommen, for igjen at plante de tre Lillers gamle ærværdige Skjold i Frankrigs Hjerte, for at forkynde Eder, at under Lovenes og den offentlige Friheds beskyttende Herredømme Held og Fred igjen ere vendte tilbage blandt Eder. Jngen Tyran, ingen Krig, ingen Conscription, ingen Droits röunis! Nu, da J høre igjen Eders Monark, Eders Faders Stemme, maa enhver Tilbagerindring om Eders udstandne Elendighed vige for nye Forhaabninger, alle Eders forrige Vildfarelser synke tilbage i evig Forglemmelse og alle Eders Tvistigheder opløse sig i hiin rørende Samdrægtighed, for hvilken han selv vil være Underpantet. - Høitideligen fornyer han i Dag alle de Løvter han allerede har gjort Eder, han brænder af Begjerlighed efter at opfylde dem alle, og ved sin Kjerlighed som ved sine Velgierninger, at betegne hine lykkelige Øieblikke, der have tilført ham hans Undersaatter, og hans Undersaatter igjen deres Fader. - Leve Kongen!" (Lüb. Av.) Øen Elba eller Elva, som er anvist Buonaparte til Opholdsted, ligger i det toscanske Hav, lige over for Piombind, hvorfra den skilles ved en 10 Mile lang Canal. J Oldtiden kaldtes den Æthalia. Den tilhørte fordum Fyrsten af Piombino, og udgjorde en Deel af hans Gebet, under Spaniernes Beskyttelse, der besadde her Fæstning gen Portolongone; Fæstningen og Havnen Port og Ferrajo (med 303 Jndbygg.), der i Oldtiden kaldtes Portus Argous, fordi Argonanterne skulle være løbne ind her, tilhørte Storhertugen af Toscana. Den blev tilligemed flere Øer i de nyere Tider henlagt under General=Gouvernementet Toscana, der igjen ophøiedes ved Senatusconsult af 2 Marts 1809 til et Storhertugdømme, og til en af Rigets Storværdigheder, der ved Decret af 6 Marts 1809 blev forundt Fyrstinde Elisa, Buonapartes Søster, og Fyrsten af Luccas og Piombinos Gemalinde. Øen indbefatter 7 1/2 Mile og har 12, 120 Jndbyggere. Den frembringer Jern (hvoraf Jtalien forbruger 2,800,000 Centner), Granit, Marmor, mineralske, jernholdige Vande, Vine, Olie, lidet Korn og Ved, Salt (aarlig 54,000 Centner). Det høieste Bjerg, Capuana, er over 3000 Fod høit. Blandt de mange Forbjerge er il capo illa calamita, Ulykkens Forbjerg, det bekjendteste og i samme findes Magnetsteen. Jndbyggerne i Landsbyerne ere for det meste Fiskere. Fordum har Øen tilhørt Apianernes Slægt, men Keiser Carl V. overdrog den til den medicæiske Familie. Comus 1. de Medicis, første Storhertug af Florenz, byggede paa den nordvestlige Kyst en Stad, som han kaldte Cosmopoli, opførte der et Slot, og gjorde Staden til Hovedsæde for den af ham stiftede Ridderorden St. Stephani.