Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1829-06-29
Den lange Stilstand er endelig bleven afbrudt paa en for de russiske Vaaben hæderlig Maade, ved en af General Diebitsch tilfægtet fuldstændig Seier over Storviziren selv i Nærheden af Schumladen 11 d. M. - Følgende er det væsentlige Jndhold af hans Beretning til Keiseren af 12 Juni, Jeg iler med at lykønske Deres Keiserlige Majestæt til en over Storviziren i Nærheden af Landsbyen Kulawtscha ved Schumla tilfægtet Seier. Af min Beretning af 4 Juni er den Bevægelse bekjendt, som jeg gjorde fra min Leir ved Silistria med Grev v. Pahlens Korps, deels i den Hensigt at forene mig med General Roth, og deels for at undsætte den befæstede Stad Prawodi, som i 10 Dage havde været indsluttet af Storvizirens Armee. For at opnaae dette dobbelte Øiemed, og om muligt tvinge Storviziren til at indlade sig i et Slag, besluttede jeg som snarest at besætte hans Komunikationslinie med Schumla og brød til den Ende den 5 Juni op fra Silistria, efterat have overdraget Generallieutenant Krassowsky denne Fæstnings Beleiring. Ved den 6 Pionier=Batallions utrættelige Virksomhed i at bane os Vei gjennem den ubeskrivelig vanskelige Jordbund, blev det mig muligt, efter Foreningen med General Roth, paa en natlig Marsch den 10 Juni at besætte alle Difilder og Passer i Fiendens Byg, af hvilke han fik sine Munitioner og Levnetsmidler fra Schumla. Min forceerte Marsch med Grev Pahlens Korps udførtes med den største Forsigtig hed, saa at den blev Fienden aldeles ubekjendt, og den forhausede Storvizir erfarede først vor Fremrykning, da Desileen ved Marda (paa Landkortet Madarda) var besat af vore Tropper. Ei heller anede han endnu den ham truende Fare i dens hele Omfang; men holdt det blot for at være et af General Roth detascheret Korps paa omtrent 10,000 Md., som vilde true hans Kommunikationslinie. Dog sel i denne Forudsætning ansaae han sig nødsaget til at ophævPrawodis Belering og rykke frem med sin hele Hær imod Defilsen ved Kulertscha, forvisset og ganske at kunne oprykke vort svage Korps. Henved 100 af Avantgarden under Baron Kreutz, paa Veien fra Turk=Arnautlar til Jenibazar og Schumlaopsnappede Fanger, bekræftede eenstemmig, at Storviziren, stod rolig ved Prawodi med en over 40,000 stærk Armee, uden i mindste Maade at formode vor Nærmelse. Denne gunstige Omstændighed tillod mig, ved Daggry den 11 Juni at lade alle Veie, af hvilke Storvizirens Retirade lodsig udføre, paa det omhyggeligste rekognoscere, og siden Kl. 9 om Morgenen at foretage en stærk Rekognostering med 10 Batailloner Jnfanterie, 4 Eskadroner og 12 Kanoner paa Veien, som fører fra Monkowtscha over Kopareva til Marasch, hvilken Forholdsregel grundede sig paa Fangernes Udsagn, at Storviziren havde besluttet at vælge denne Vei med Massen af sine Kræfter. J Begyndelsen lod sig paa dette Punkt kun 3000 Fiender tilsyne; men alt som vore Kolonner trængte sig nærmere, udviklede Fienden sine samtlige Stridskræfter i regelmæssige Infanterie=Quarreer og velordnede Kavallerie-Kolonner, ledsaget af et talrigt Artillerie. Efter Fangernes Udsagn bestod denne Hær af 22 Regimenter regulairt Infanterie, nogle Regimenter regulairt Kavallerie og over 15,000 Md. anatolisk Fodfolk og Rytterie. Vore modige Tropper brændte af Begjerlighed efter at maale sig med Fienden, og der begyndte et af de meest mordiske Slag, saa at jeg strax saae mig nødsaget til at lade en Succurs af flere Jnfanterie= og Kavallerie=Regiment Brigader med Artillerie og et ridende Batterie=Kompagnie rykke med i Jlden. Denne Forstærkning gav os en betydelig Overvægt; men desuagtet vedvarede Slaget med lige Haardnakkenhed fra begge Sider, indtil Fienden endelig nødtes til at trække sig tilbage i en fordeelagtig af Skoven beskyttet Stilling og forlade Valpladsen, bedækket med en stor Deel af hans bedste i Træfningen blevne regulaire Tropper. Efter en 4 Timers mordisk Kamp ophørte Jlden, som de aldeles udmattede Tropper ikke kunde fortsætte, ganske fra begge Sider. Jeg benyttede denne Hviletid til videre Forholdsregler for at fuldende Storvizirens Nederlag, og lod til den Ende friske Tropper fremrykke paa hele Linien, ligesom og en Reserve blev tilsendt Baron Kreutz, der var opstilt mod Schumla. Disse nye Tilberedelser og de foregaaende overordentlige Tab bevirkede fuldkommen Modløshed hos Storviziren. Han samlede et Krigsraad og beslutte de sig til et Tilbagetog over Komarevo til Marasch; men medens de fiendtlige Hærførere endnu raadsloge, rykkede vore Kolonner frem fra forskjellige Sider og begyndte deres Angreb. Ved dets to første Skud sprængte vort ridende Batterie=Kompagnie flere fiendtlige Munitionsvogne i Luften. Dette Tilfælde udbredte Skræk i Fiendens Rader og han syntes nær ved at vige, da i det samme vore Tropper nærmede sig i Stormskridt. Dog, Storvizirens Armee oppebiede ikke deres Angreb, men greeb, under sit samtlige Skytses Affyren, en almindelig Flugt, efterladende sig 40 Kanoner med alle Munitionsvogne, Leiren og alt Kjøretøi. Desuden bleve over 2000 Fiender dræbte og 1500 gjorte til Fanger. Dette skeete Kl. 4 om Eftermiddagen. En fangen Bimbaschi og flere udmærkede fiendtlige Officerer, bekræfte eenstemmig, at Storvizirens Armee ei allene kan betragtes for fuldkommen slagen, men ogsaa for ganske opløst da Storviziren selv kuns formaaede at redde sig, ledsaget af et lidet Antal Rytterie, gjennem Skoven, som desuden var fuldkommen spærret af fiendtlige Vogne. Jeg opbryder ufortøvet med alle mine Tropper til Marasch, i Haabom her at træffe Storviziren med Levningen af sin Hær Krigens Gud skjænke os sin Velsignelse til hans fuldkomne Ødelæggelse! "Paa vor Side er Tabet i dette blodige Slag desværre! heller ikke ringe, især i det Murowsche Jnfanterieregiment, det 12te Jægerregiment og Husarregimentet Jrkutsch. Kjække, som det sømmer sig Deres Majestæts Tropper, styrtede de sig i Fiendens skarpe Jld, og med Glæde fandt mange Tappre i hans Rader den hæderfulde Død for Tro, Keiser og Fødeland. Jmellem de Saarede befinder sig Generalmajo rerne Ohostohenke og Glasenapp og imellem de Faldne Oberstlieutenant Remling, som midlertidig kommandeerte det 12te Jægerregiment. Omstændeligere Beretning om vort Tal saavelsom personlige Udmærkelser skal snart følge efter. To Faner, som nylig tilsendtes mig fra General Grev Pahlen, der endnu stedse forfølger Fienden, nedlægger jeg for Deres Majestæts Fødder. - J et Efterskrift meldes, at Man endnu har fundet 16 fiendtlige Kanoner i Skoven, hvorigjennem Fienden tog sin Flugt. Senere Breve over Warschau melde, at Tyrkerne atter ere slagne og have endnu mistet 12 Kanoner. Ligeledes skal et lidet fra Schumla kommende Korps have taget Flugten og Anføreren, en Pascha, være bleven. De russiske Tropper fortsætte med største Jver Forfølgelsen, og Fienden holder ingensteds Stand, men adspreder sig til alle Sider i Bjergene. General Kupryanoff har med Husarerne indtaget 2 Skandser, 1/2 Miil fra Schumla, som ifjor bleve anlagte af Russerne. - J Warschau feiredes ovenmeldte Seier den 21 d. ved Gudstjeneste i Leiren og stor Parade, ligesom og i Hs. Maj. Keiserindens græske Kapel i Berlin den 23 holdtes høitidelig Gudstjeneste og Te Deum samme Anledning. Dagen før var nemlig Grev v. Kusche, bow indtruffet hertil som Koureer fra Keiseren med Depescher til Keiserinden, som strax overbragte sin kongelige Fader samme til Charlottenburg. Kutschuk=Pascha har den 29 Mai gjort et nyt Udfald fra Silistria, hvorved fra begge Sider er fludt meget Blod Ved en Rekognostering den 18 Mai fik Generallieutenant Krassowsky en Kontusion i den høire Skulder af en Kanonkugle og ved det tidligere Udfald den 19 blev den russiske Generalmajor Fyrst Prosowsky, som bekjendt, dræbt. Den 23 afstedkom de russiske Brandraketter en Brand i Staden, som varede hele Natten. Den som fanatisk Muselmand bekjendte Kommandant skal have erklæret, at det er hans faste Beslutning at forsvare Fæstningen til sidste Mand. J Wallachiet synes Sygdommen i de sidste Dage at aftage; ogsaa synes den Omstændighed, at der i Siebenbürgen kuns er anordnet 21 Dages Quarantaine, at modsige de udspredte Rygter; thi ved Mistanke om Pesten anordnes stedse en Quarantaine paa idet mindste 40 Dage. Efter Fægtningen ved Prawodi den 17 Mai er indbragt. 800 russiske Krigsfanger til Konstantinopel, og om de russiske Fangers Udvexling høres ikke mere. Kapudan Pascha har atter gjort et Forsøg paa at udløbe i Sorthavet; men maatte tye tilbage, da en russisk Flaade paa 20 Seilere lodsig tilsyne. Den østerrigske Jnternuntius har ladet 12 øster. rigske Kapitainer vide, at Porten, uagtet hans gjentagne Forestillinger, har, af høiere Grunde, seet sig foranlediget til, ikke meere at tillade Jndløbet i Sorthavet. Jkke desmindre ankom den 6 d. et østerrigsk og sardinsk Skib fra Konstantinopel til Odessa med det sidstmeldte Antal russiske Krigsfanger, som Sultanen har skjænket Friheden, af Erkjendtlighed for de mange af Keiseren høimodig frigivne tyrkiske Krigsfanger.