Berlingske Tidende, 1762-09-01
Den 3die Sept. er Andreas Madsen Møller allernaadigst confirmeret at være Capellan pro Persona til Wæster Hæsinge og Sandholts Lyndelse Meenigheder i Fyen. Studios. Clemen Kiærulf Pedersen Spliid ligesaa at være Capellan pro Persona til Albech og Woer Meenigheder i Aalborg Stift. Studios. Alexander Leopold Carlhelm ligesaa at være Capellan pro Persona til Holden Præstegield i Aggerhuus Stift. Hr. Niels Bygum Krarup ligesaa at være Sognepræst til Winchel og Rinds Sogner i Wiborg Stift. Hr. Niels Biørn Tydsleufligesaa beskikket at være Sognepræst til Michels Kirke i Slagelse. Studios. Mathias Bech ligesaa til Snodstrup Meenighed i Sielland. Hr. Morten Reenberg Dam ligesaa udi Ringkiøbing og til Annexet Rindum. Hans Jacob Buch ligesaa udi Lemvig og til Annexet Lem. Studios. Peder Steenum, ligesaa paa Hirtzholmen udi Aalborg Stift. Studios. Morten Schott ligesaa til Rygge Præstegield og Moss i Aggerhuus Stift. Carolus Gustavns Schiøt ligesaa erholdet Bevilling at være Procurator ved Ober= og Under=Retterne i Fyen. Samme Dag har Hans Majestæt, vor Allernaadigste Konge, Allernaadigst ladet udgive en Forordning, angaaende videre Anstalter imod den sig i Jylland og Fyen yttrede QvægSyge. Hvorudi giøres vittterlig, at som Hs. Majestat ere kommen i Erfaring om, hvorledes den fordervelige Qvæg-Syge haver indfundet sig udi Colding Amt og paa sine Stæder i Fyen; da har Hans Majestæt, til sammes Udbredelse, saavidt mueligt, ved den Allerhøyestes Bistand at forekomme, foruden de allereede føyede Anstalter, endnu følgende allernaadigste for godt befunden at anordne og befale: 1) At alle Qvæg-Markeder i Danmark paa nogen Tid og indtil videre aldeles skal ophøre. 2) At ingen udi Jylland og Fyen maa omrøyse, for enten smaat eller stort Qvæg at opkiøbe, med mindere han saadant forud sin Øvrighed haver tilkindegivet og derfra forsynet sig med behørig Attest, hvorudi bliver at anføre, hvad enhver vil tilforhandle sig, og at det er til eget Brug, saasom til Slagtning, Foeder eller Græsning, eller og til deres, i hvis Tieneste de virkelig staaer og med hvis Fuldmagt de bør være forsynet, da enhver skal staae til Ansvar for hvem, som de i saa Maade befuldmægtiger; hvilke Attester, førend noget Qvæg vorder tilladt at indkiøbes, forevises og paategnes af Stedets Amtmand, som nøye haver at paasee, at intet bliver kjøbt paa de Stæder nogen Mistanke og Qvæg Syge kunde være. Bortfører derimod nogen, hvor Qvæg Sygen er, sit Qvæg, for andensteds at sælge, eller kiøber nogen anden det, for samme igien til andre Stæder at henbringe, da straffes de derfor med Fæstnings-Arbeyde. 3) Jntet Qvæg maa fra Jylland og Fyen til de andre Provincer i Dannemark overføres, skulle nogen herimod handle, forbrydes ey allene Qvæget, men de, som sig dertil lade bruge, tildømmes end ydermeere at arbeyde i næste Fæstning, dog tillades Slagterne i Kiøbenhavn allerne at maa til Vands overføre Stude fra Jylland, naar de med Amtmandens Beviis ere forsynede om Antallet derpaa, hvor de ere kiøbte, samt hvor de agte samme at indskibe da de, i Fald meere eller andet Qvæg overføres, end det Attesterne lyde paa, skulde undgielde, som ovenmeldt er. 4) Siden der i Almindelighed udi Jylland holdes Hyrder til Creaturernes Bevogtning i Marken, da skal enhver Bye og Sted lade under dessens tilstrækkelige og nøye Opsyn sine Creaturer holde inden egne Grændser og Marke=Skiel ligesaavel Efteraar, Vinter og Foraar, som om Sommeren i Heignets Tid, alt under en anseelig Mulckt, som af Amtmanden de Forsømmelige herudinden vorder paalagt til nærmeste Steds Fattige at betale. 5) For det øvrige bemerker Hans Majestæt ugierne, at Land=Prang ikke, uagtet de derom adskillige udgangne Forordninger og i sær den omstændelige af 25de Aug. 1741 haver været at hæmme, da endeel under Navn af Commissionairer opkiøbe hist og her Hunde, Skind og saadant Qvæg, som en Eiere af Frygt for Sygdommen skiller sig af med for en nedrig Priis, og siden af saadanne vorder omført: Hs. Majestæt igientager derfor ikke allene alt hvad forhen om Land=Prang er publiæret, men endog alvorligen befaler, at saasnart nogen under Navn af Commissionair eller andre andre ubekiendte Personer, streise om, for at opkiøbe Skind, Hunder og Qvæg og ey kan fremvise de udi anden Post forhen anførte Attester, da skulle de anholdes og til Amtmanden henbringes, som efter Omstændighederne lader en Actor imod dennem beskikke og dem tiltale.