Extraordinaire Maanedlige Relationer, 1684-08-01
Kongens Forrehafvende Operationes skal allerne være disse, Tartarne nemlig at udeholde, och saa Moldau och Vallachiet at udrense, hvilcket paa den Keyserlige Side endeligen for nock eractis. Saa som fra Dantzig berettis, da skal den Polske Cron-Armee, allerede hafve været ved Tremblova, och den Littaueske Lemberg forbi marcheret, och hafver sig villet conjungere; Begge Armeer skal fast meere end mand hafde troet, være complete, och bestaa udi skiønne stridbare Folck. Gud opholde dennem ved et frit Mod, och gifve, at de Christendommens Hofved-Fiende stor Affbreck kand tilføye, och aff Landet udjage, Hellers vil aff Polen forlyde, ligesom nogle Tartarer skulle for Caminieck være ankomne, och at Tørcken skulle være i Annærming, hvor om mand dog indtil des intet vist hafver erfaret. Hellers beretter Commandanten af Bialocikien, at de Saparaueske Cosacker hafver ladet Kongen tilkiende gifve, at de Dumaiske og Calmucker sig hafver erklæret, sig med Baporotzerne at conjungere, och i Kongens Tieneste at træde, saa hafver de och Han ladet forkundskabe, at saa fremt hand med sin Horde, och Sverm noget fiendtligt imod den Polske Crone skulle ville forretage, de da stode i Beredskab i Krym at indfalde, tilkiendegifvende, at hand enten skulle sidde stille, eller sig och med dennem conjungere. Fra Lyttich hafver mand, at hen ved 10000 Mand Chur-Førstelige Folck ere i samme Stad indmarchePyy i rede, rede, och Borgerne sig icke det allerringeste der imod hafver opponeret, Rytteriet ligger runden omkring uden for Staden, hvilcken dennem deres Fourage maa forskaffe. Jndbyggernes Huse der sammestæds som hafver holdet Prinzens Partie, vorder med Salvaguarder forsynede, men de andre blifver langt slettere tracterede, iblant hvilke ere mange Rebeller, hvilcke vorder kaste udi Fængsel. Tre Borgmestere ere arresterede, men en hafver sig med Fluct salveret. Af Dyringen berettis, at den liden Stad Damback nyeligen saa nær som et eneste Huus er affbrændt, och lagt i Aske, sligt er alt tilforne bevidst, och hafver denne Ulycke siden den Tid de Stæder Jlmenau och Marienbierg betreffet; Men hvor underligen ved samme Brander tilgaaet, kand af effterfølgende Skrifvelse ved Diethartz med meere erfaris: Heel underligen er det ved denne Brand tilganget, saa at Menneskene paa Arme, Been, Hals och Anfict aff Branden ere blefne forderfvede, men intet Klædebon; Paa Kirckegaarden er alt Gresset aff brændt, och intet Kaars af Jlden fortæret, et Epitaphium er aff brændt, och Kaarsset der ofver blef vet uskad; Jern-Døren i Kircken for Sacristiet, er blefven bestaaende. Den inderste Træ-Dør er antændt, och reen affbrændt, et Træ-Sprinkel-Verck for Døren er blefvet ufortæret, och en Kiste samt alle andre Sprinckel Vercker, hvor udi Obligationes hafver været forvarede, er aff ingen Jld Guist blefven anrørt, Vandet er deraff blefvet saa hedt, at Fickene derudi hafver forsmectet. Saa underligen hafver det tilganget, Træerne, som Branden hafver anrørt, derpaa sidder Løvene endnu, men all lefvende och grøn Farfve er borte aff Bladene, och samme Grene aldeelis affbrændte, begynder dog nu icke alleneste at bryde Løff, men end och at blomstris, hvilcket mange hafver seet, at de vorder fuld blomstrende: Sligt vil enten efter den gemeene Tale, betyde en stor Døde, eller och en Trøst, efter Davids Ord i Psalmen den 92. De som ere plantede i Herrens Huus, skulle blomstris udi vor Guds Forgaarde, &c.