Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-01-13
Vi havde ikke ventet, at der i Provindsen Danmarks næststørste Stad herskede saamegen provindsiel Smaalighed, og fandtes en saadan Mangel paa politisk Jnteresse og Dannelse, at man i en Tid, der dog af Enhver maa kaldes en høist alvorlig, kunde vælge en Deputeret, uden at bryde sig om hans politiske Anskuelser; vi havde ikke ventet, at see en saadan Comedie opført, at en Mand en Dag opstilledes som Valgeandidat af en vælger, derpaa gjorde en af Alle for uheldig erkjendt Prøve paa at forklare sig ved Prøvevalget, erklæredes for ubrugelig af sin ubesindige Proponent, uden at Nogen turde prøve paa at modsige det, og dog tilsidst valgtes med stor Majoritet. Hansen havde nemlig 108 Stemmer, Abrahamson kun 63.) Og alt dette er skeet. J Sandhed, naar Folket ikke selv vil vise større Jnteresse for Stænderinstitutionen, større Agtelse for sine Pligter mod denne, hvor kan det da vente, at det hele Væsen skal gjælde Noget hos Regjeringen og skaffe sig Jndflydelse paa dens Beslutninger, Valget fremboder iøvrigt den Mærkelighed, at tvende Candidater havde stillet sig selv og derved givet et godt Exempel. Tillige havdes derved det usædvanlige Tilfælde, at Brygger C. H. Hansen har nedlagt Protest mod Valgets Gyldighed, paa Grund af Overtrædelse af nogle af Stænderanordn. formelle Bestemmelser." Nylig afdøde Kammerherre Oberst Joseph N. Benjamin v. Abrahamson var født i Khvn, den 6te Decbr. 1789. Hans Fader var den som Menneske, Forfatter og Digter hæderligt bekjendte Artillericapitain v. Abrahamson. J Aaret 1805 blev han Officier, 1808 Adjoint og Lærer ved Artillericadet-Jnstitutet; 1811 kom han ind i Generaladjutant staben, og blev ansat ved Kong Frederik Viis Geheime-Correspondence. Efter at han 1812 var bleven Capitain i Generaladjutantstaben, gik han 1814, som Souschef for Staben, med det Troppecorps, som sendtes til Rhinen, og efter dettes Tilbagekomst blev han atter udcommanderet med det Corps, der i 1816, 1817 og 1818 i Frankrig udgjorde en Deel af den store Occupationsarmee, og opholdt sig i Wellingtons Hovedqvarteer til 1818, da Tropperne vendte tilbage. 1817 blev han Ridder af Dannebroge, 1819 Ridder af den franske Æreslegion, 1820 Ridder af den engelske Bathorden og af den svenske Sværdorden, og 1825 af den russiske St. Annaorden med Brillanter; 1827 blev han optagen i den danske Adelstand; 1828, blev han Commandeur af Dannebroge, 1829 Oberstlieutenant, 1830 Underviisningsdirecteur ved den militaire Høiskole, og f. A. preussisk Johanniterridder. 1822 blev han Divisionsqvarteermester i Generalstaben; 1835 udnævntes han til virkelig Generalkrigscommissair for Kongeriget Danmark, baade for Land og Sø-Etaten; 1840 fik han Obersts Characteer og blev Commandeur af den graske Frelsersorden. 1842 udnævntes han til Kamme herre. Universitetet i Kønigsberg havde 1830 creeret ham til Doctor philosophæ. Han var En af Stifterne af det kgl. nordiske Oldskriftselskab, hvis Præsident han var i flere Aar; og ved Jndførelsen af den indbyrdes Underviisning i Danmark viste han en betydelig Virksomhed, der paadrog ham stor Uvillie hos mange geistlige Embedsmænd, der ikke vare stemte for denne Underviisningsmethode, eller i alt Fald ikke for den Maade, hvorpaa den skulde indføres. Endog som Stænderdeputeret viste Abrahamson en Virksomhed som Fag, hvorhos han, uagtet hans Embedstilling, dog vidste at bevare saamegen Uafhængighed, at Oppositionen regnede ham til sine gjæve Medkæmpere.