JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal til Politievennen. Da jeg har mødt den Fornærmelse fra Adresseavis-Udgiverens Side, at et Avertissement som var lovet Jndrykkelse og hvorfor Penge alt vare betalte, efter 8 Dages Nølen, tilsidst maatte tilbagetages, saa spørges om ikke Politievennen vil modtage de saaledes forskudte Bekjendtgjørelser, thi haardt synes det dog om hin Udgiver skulde efter sit Tykke kunne afbryde al Ens Meddelelse til Publikum. Jkke heller ere, saavidt jeg veed, andre end Bogtitelavertissementer beliggende i den Provinds, der er underlagt Avisudgivernes Censorsepter? Svar. De forskudte Avertissementer indrykkes, naar de angaae Politie, og ere skrevne i en anstændig Tone.
Politivennen, 1801-01-01
Spørgsmaal om Besøg til Huslejere. Om Hunsbeboere, som betale deres Leje i rette Tid, haver frie Adgang til deres lejede Værelser, for deres Fremmede og Bekjendtere, og samme Magt (i den Begivenhed) som Verten i Stuen?
Politivennen, 1801-01-01
Svar. Dette er saa ligefremt et Spørgsmaal, at det neppe er fremsat blot for at faae det Ja, som Spørgeren altfor vel vidste maatte paafølge. I den Formodning altsaa, at Spørgerens Ønske snarere er, at vide Vertens Ret saa maae svares, at et Ærende til en Lej2406 ende ikke fritager fra Værtens Paaanke, naar Ærendegængeren enten fører utilbørlig Støj eller gjør Uroe om Nattetider eller beskadiger og bemaler Vægge eller Trapper, o. dl. Imod en urimelig Vert maa derimod den Lejende beskytte sine Besøgere.
Politivennen, 1801-01-01
Den seje Forbedring. Dette er den niende Gang det i disse Blade paaankes at Flisestenene udenfor Traktør Nøllers Gaard paa Kongens Nytorv ere saa overmaade skævtliggende, at de snarere synes at være lagte til Anstødsend til Fortogstene. Denne Uorden skal nu herefter hvergang vorde paanket i Politivennen, for at dog endelig engang et Nummer maatte falde Vedkommende i Øjne.
Politivennen, 1801-01-01
En tilraadelig Forsigtighed paa vore Krigsskibe. Rimeligen er den Mistanke endnu i friskt Minde, som man ved Slottets og Byens Brand havde kastet paa formodede Emissarer fra en Regiering, hvis ønsker Fredens Kristian ikke paa sit Folks Bekostning havde villet opfylde. En Mængde mindre ædle Handlinger fra fjærnere men især fra nærmere Tider syntes at retfærdiggiøre Mistanken, hvis almindelige Udbredelse i alle Provintser var ligesaa hurtig, som dens Virkninger mangesteds vare latterlige.*) Ved imidlertid at *) Udgiveren vil blot anføre et Exempel: Kort efter Branden var han tilligemed et Par gode Venner gaaet fra Mariebo i Lolland til Rødby, for at see denne lille Stad. Efterat have beseet Kirken inden i, steg vi op i Taarnet for at tage Omegnen i Øjesyn. Af en Hændelse falder en af os paa at see ned i Byens Gader, og nu faldt vi alle i Forundring ved at see alle Døre og Vinduer fulde af Folt, som syntes at betragte Taarnet og os med den største Oxmærksomhed. Vi kunde ikke Udgrunde Aarsagdn, da hverken Taarnet var nyt eller vor Nærværelse i Byen kunde være noget vigtigt. Da vi kom ned, erfarede vi, at hele Byen var i Allarm over erindre denne Mistanke troer jeg det paa nærværende Tid Pligt, at gjøre vort Admiralitet opmærksomt paa en Forsigtighed, som paa vore Krigsskibe for Fremtiden burde iagttages, hvis Undladelse hidtil ikke rejste sig af Skjødesløshed, men af den ærlige Godtroenhed, som er saa naturlig hos det Folk, af hvis Historie det ikke er muligt at fremtrække et eneste Najionalkarakteren skændende Træk. En Ven af mig har givet Anledning til det her Skrevne, og jeg vil bruge hans egne Ord: e Jeg var for nogle Aar siden tillige ved flere taget ombord paa et af vore paa Rheden udlagte Orlogskibe for baade at besøge en Ven ombord, og at tilfredstille vor Nysgjærrighed efter at see en saa kunstig og majestætisk Menneskehaands-Bygning som et nogle Engelskmænd, som skulde være ankomne ganske nylig for at stikke - Rødbye i Brand. I vort Logis erfarede vi, at Byfogden havde erkyndiget sig hos Verten om de Fremmede, og forstode nu først, hvorfor man saameget havde begabet os i Taarnet. Linieskib er, en Nysgjærrighed, der er endnu naturligere for en (min Ven er født i Tydskland) paa et stort Fastland født Mand. Iblandt det meget andet vi besaae var ogsaa Krudkammeret, hvor Død og Ødelæggelse saa rolig hviledet jeg gysede ved den Tanke, at imellem dem, som tillodes at see dette Sted kunde være et underkøbt Menneske, der blot havde saa meget physisk og kemisk Kundskab, at han kjendte de ved Gnidning, Varme eller ved Luftens blotte Paavirkning antændelige Materier, og vilde gjøre sig den lette Umag at anvende den. Jeg troede at det slet ikke burde være tilladt Fremmede at besee dette Sted, og ikke engang, uden med fornøden Forsigtighed, den øvrige indvendige Bygning, allerhelst i Krigstider."
Politivennen, 1801-01-01
On Landværn. Da Udgiveren har fremsat i disse Blade Andres Forslag og Tanker om vort Landværn, og selv for en 8 Aars Tid siden gjort et Udkast til et for Lolland og Falster, og da denne Gjenstand for nærværende Tid beskæftiger saa mange Medborgere, troer han ikke afvejen at fremsætte kort nogle almindelige Grundlinier af et Landværn, saaledes som det, efter hans Tanker, bedst til Virkning kan indrettes. Til ethvert Krigsvæsen, altsaa ogsaa til et Landværn, høre følgende fem væsentlige Gjenstande: Folk. Vaaben. Underhold. Anførsel. Vaabenøvelse. Betragte vi disse Rekvisita med Hensyn til et Landværn, det vil sige, til et fra den staaende Hær eller Statens sædvarlige Krigs, forsvarsvæjen afsondret overordentligt Forsvarsmiddel i Landets samtlige vaabendygtige Mænd, saa sees at: 1) Folk ikke kunne mangle, da alle Vaabendygtige bør høre under Landværnet. Og her troer jeg det maatte tilraades alle Stats, styrere, ikke at gjøre nogen Undtagelse, uden den, som Statens Tjeneste gjor nødvendig. Til Indskrivning som Landværnere ere altsaa at binde alle 10 eller 18 aarige Mandspersoner, som ikke ere ansatte ved Landets sædvarlige Forsvarsstand, som ikke ere i gejstlige eller verdslige Embeder, og endelig som ikke ved Vanførhed ere gjorte ubrugbare. De Embeder, som kunde taale Opsættelse, maatte ikke engang fritage fra Indskrivning. Ved den fritagende Vanførhed maae kun forstaaes den, som gjør det umligt at bære et Gevær, lade det, sigte og afskyde det. Den Pukkelryggede, den Halte, den Skævbenede, Firefodsmanden kunne altsaa ikke ansees som fritagne fra Landværnstjeneste. 2) Allerbedst synes næsten, for at forebygge alle ulovlige Fritagelser, og for at kunne ved Jævnsøring med Mandtalslisterne kontrollere Landværnslisterne, at alle Mandspersoners Navne uden Undtagelse fandtes i dem, men at to vedstaaende Rubrikker udviste, den ene, om den Indskrevne var virkelig Landværner, den anden, paa hvad Grund han ikke var det. Herremænd, Forpagtere, Forvaltere, Ladefogder, Ridefogder, Skytter, Gartnere, Præster (een hvor der var to), Degne bleve alle virkelige Landværnere, og med største Billighed, da de alle havde mere at tabe ved Fjendevold, end Bønderne. At jeg bruger det Ord fritage her, som om det supponeredes, at Ulyst til at være Landværner vilde være almindeligere, end Dagens Erfaring (see sidste Kollegialtidende) giver Ret til at antage, vil man ikke fortænke mig i, da jeg sætter saamange Personer hen i Listerne, som ikke vare der før. (Fortsættes.
Politivennen, 1801-01-01
En nyttig Politilov i Paris. Politipræfekten i Paris har forbudet al hurtig Faren med Vogne igjennem Gaderne. Det samme er forbudet her. Men der er det tillige paalagt alle Hyrekudske at anbringe stærke Bjælder paa deres Seletøjt en Forsigtighed som her ikkun er paabudet ved Slæder og Kaner om Vinteren, men som virkeli for døve Personers Skyld var at ønske paalagt alle Vognes Ejere, da den stærke Kørsel, uagtet de idelige Straffe, synes at behage vore Køresvende altfor meget.
Politivennen, 1801-01-01
Bøn for Kultorvet og Frederiksborggaden. Beboerne her ere ikke de eneste, som ønske at dog engang her maatte blive et passende bredt og med Fliser forsynet Fortog. Alle Københavns Indvaanere ønske det, da der neppe er nogen, som jo en eller anden Gang maae gaae denne Vej, og fuldkommen føle Savnet. Allermest bliver en saa billig Fordrings Opfyldelse ønsket af de Stakkeler, hvis Sag det er, daglig at maatte passere Nørreport. At der imidlertid dog maae hidtil have været nogen, som ikke ønskede denne Forbedring, synes klartt kun maatte man gjerne vide deres gode Grunde.
Politivennen, 1801-01-01
Komedier i Helsingør. At det ikke var saa daarlig en Spekulation for en Dansk Entreprenør, at skaffe Helsingør et Dansk Theater vil man kunne slutte, hvis efterstaaende af en Helsingører meddelte Beregning over den derværende Svenske Theaterdirektørs Indtægter er rigtig. Til ult. Fbr. skal nemlig være spillet omtrent 80 Gange. Hver Aftens Indlægt kan uden Overdrivelse ansætes til 150 Rdlr. Altsaa total Indtægt til bemeldte Tid cirea 13000 Rdlr. Det synes, som om samme Penge til sikkrere Forblivelse i Staten og til mere Nydelse for Tilskuerne, kunde været tagne for danske Vare.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. 1) Den i Politivennen No. 148 paaankede skrigende Loftvinde er nu bleven smurt. 2) Et Udgiveren tilsendt Brev undertegnet S., B., D. C. - af Indhold om nærværende Udrustninger, og Danmarks retfærdige Sag, samt Forslag til en Premies Udsættelse for bevislig Opdagelse af enhver (om nogen saadan udansk Handelsmand existerede) der ved at have overtraadt Reskripterne for de Handlende af 22 og 25 Fbr. 1793 maatte have skadet Flagets Tillid o. s. v. kan ikke indføres med mindre det forsynes med Navn.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Uden for sjællandske og fynske Herberg i store Larsbjørustræde, ligger et Fortogsdret overmaade farligt for Fodgængere. 2) Begge Hjørnehusene af st. Fiolstræde og Rosengaarden mangle Gadenavne paamalede. 3) I Kompagnistræde uden for Gaarden No. 64 ligger et stort Rendebræt saaledes opkastet med alle sine Jernfangere, at det ikke kan andet end gjøre Fodgængere Skade i Mørke. 4) I Knabrostrøde maae man forundre sig over, at det kan være Ejeren af Gaarden No. 65 tilladt, at lade sine Porte aabne sig udad, hvorved Fortoget betages et stort Stykke. Denne Uskik kan jo umlig tillades i en Stad, da Fodgængere, som rolig gaae i deres Ærender, kunne, inden de veed deraf faae siig en Port eller Dør i Nakken. Nødvendig er heller ikke slig Indretning, da man ved at brække hver Fløj i to, meget mageligt kan aabne dem indad. Endnu en Ulovlighed ved udad aabnede Porte og Døre er, at de betage Udsigten til Gaden for de paa samme Side i de underste Etager Boende.
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal til Politiemesteren. J en Deel af de afbrændte Gader seer man Tomter, hvorpaa ikke bygges, ligge uindhegnede; er dette ikke uret, da det kan have skadelige Følger om Aftenen, naar Gadelygterne ikke ere tændte?
Politivennen, 1801-01-01
Studentervæbning. Et af de tidligste Exempler paa den Tapperhed, der sædvarlig findes hos Minervas studerende Sønner, blev givet af Københavns Studentere i Stadens Beleiringer under Frederik den tredie. Det er al Verden bekiendt, at Danmarks Frelse fra Undergang i hin kritiske Tidspunkt skyldes ikke mindre Hovedstadens akademiske, end øvrige Borgeres Kækhed. Ikke allene ved Voldenes Besættelse, men idelig ved de langt farligere Udfald, vare Studenterne alletider med de første, og ikke saa af dem havde saa fortrinlig udmærket sig, at det, da Kongen efter Belejringens Ende takkede samtlige Studentere for udviist Daad, og bad dem nu vende tilbage til Videnskaberne, blev disse betydet, at Kongen, i Betragtning af deres militaire Genie, overlod til deres Valg, enten at forfremmes i Armeen eller i Kirken. I den nærværende Krig har man paa mange Steder i Tydskland seet Studenterne væbne sig til Landværn med den største Beredvillighed og Kækhed især i Vien og Prag. Den som skriver dette er Borger, og som saadan har han sin Post naar Fjenden er der, men han er ogsaa Studentt ham vil det derfor haaber han tillades, at tale i de akademiske *) Udgiveren har dette af en i hans Slægt havende Efterretning, da to af hans Forsædre vare i disse Udmærkedes Tal, hvoraf dog ingen vilde forlade Bogen, men modtog i dets Sted to fordelagtige gejstlige Befordringerden ene Holmens Kald, og Den anden Skanderborg Sloiskald. Borgeres Navn, og ikke blot efter indvortes Følelse, men og efter mange ham bekjendte Studenteres Yttring, erklære for hven det maatte synes underligt, at de ikke allerede havde væbnet sig, at Faren aldrig skal komme dem for tidlig, at deres Mod altid skal voxe med Fjendens Anfald, og at Eftertidens Skribentere ikke skulle betænke sig paa, at sætte dem ved Siden af hine deres berømte Forgængere.
Politivennen, 1801-01-01
Ønske ved Kanalen. Da Husejeren ved Holmens Kanal, ligeover for Magasinet nu for største Delen have fuldfærdiget deres Bolværksparter, saa maatte man ønske at Vedkommende snarest muligt vilde anordne Gadens Opfyldning og Brolægning, som man her meget trænger til, hvor Færselen er saa stærk.
Politivennen, 1801-01-01
Et Ord om Kallebostrand isdtil videre. I Efteraaret anstilledes af kyndige Mænd en Undersøgelse af Kalleboløbet, hvorved Anmælderen selv var tilstæde. Da imidlertid ikke hele Løbet ud til den aabne Søe blev giennemforsket, tilbageholdt man forsætlig al Offentliggjørelse, indtil Undersøgelsen, ved nye Forsøg i Sommer, kan endes. Det er derfor blot fordi et Ugeblad, sikkert i bedste Mening, har sagt en Ting om Kalleborenden, som strider imod den allerede skete Undersøgelse, og for at forekomme enhver urigtig Mening om dette saa vigtige som forsømte Løb, at det her foreløbig bekiendtgiøres, at der imellem Tømmerpladsen og Amager er en Rende med dagligt Vande af cirea 8 Fod.
Politivennen, 1801-01-01
Gade Patrol paa Amagertorv og Vimmelskaftet. Gaarden No. 3, som man kalder Dyvekkes Gaard, er til stor Bedrøvelse forsynet med *) Kjøbenhavnsbladet som i No. 49 for 1801 siger. Overalt er Vandet saa fladt, at kun Baade ofte med Vanskelighed kan gaae der, (nemlig imellem Tømmerpladsen og Amager.) tre afskyelige Tagspøjter, som nu i mange Aar under forskjellige Husejere, have overskyllet de stakkels Forbigaaende. Gaarden No. 4 har en fra sin Gaard over Fortoget tverløbende Rende, som er meget urigtig og sikkert ulovlig dannett den ligger nemlig, fornemmelig ved Fliserne, hvor den største Passage er, over 5 Tommer over Fortogets Overflade. Dette er oftere paaanket, men uden Frugt. Vinkælderen! im Veinstok, hvor man har meget gode Vine, burde vist nok forsynes ved sin Nedgang med 2 Rekværker. Derved vilde ikke allene Nedgangen lettes for Besøgerne, men hvad der var til større Gavn endnu, de paa Fortoget Gaaende sikkredes imod at falde uforvarende ned i Kælderhalsen. Fortoget uden for Helliggejstes Kirke trænger til at omlægges, da der for nærværende paa mange Steder hvor forhen have ligget af de firkantede Fliser nu ikke er andet end store Huller i Tørrevejr, og dybe Vandpytter i Vaadt. Nummer 10, 17 og 18 have allesammen af de saa fordømmelige Tagspøjter, som man dog engang maae vente forandrede. Efter Anmælderens Tanker udfordres blot for at bevæge Husejerne, at de hvergang det regner sætte sig for Vinduet for at see, hvor mange vaade Rygge og Hoveder det koster, at de vedblive den gamle Skik. Paa den afbrændte Side af Amagertorv og Vimmelskaftet kan man til sin største Glæde ikke see en eneste af disse vederstyggelige Tagspøjter, uden een, paa det lille Huus No. 58, som man ikke kan andet end fortænke Verten desmere for, da Husets Lavhed vilde gjøre Bekostning paa en Tagrendepibe yderst ubetydelig. Bagerens Gaard paa Hjørnet af Hyskenstræde har vel ingen Tagspøjter, men heller ingen Tagrender, saa at Vandet neddrypper af Tagskægget, paa smaae Købstad Maneer, som dog er ubekvemt, saavel for Forbigaaende, som for Indog Udgaaende, ligesom sligt Tagdryp af Vinden føres ind paa Muren o Vinduerne. For den, som søge Løveapotheket vilde det være til god Vejvisning, om det Ord! Apo-thek saaes kjendelig paamalet Hr. Prof. Manthejs skjønne Gaard paa den Side ud til Vimmelskaftet, ongefær hvor før Indgangen og Skildtet var. Uden for No. 4 paa Amagertorv og Petersens Kloster ligge løse Stykker af Jernkæder, som ikke ere til Nytte, men gjerne kunne gjøre en gammel eller syg Fod Smærte. Bedst derfor at de borttages. Uden for Hjørnegaarden af Amagertorv og store Købmagergade er en stor Steen ganske optaget af Fortoget, og saaledes et farligt Hul og undertiden en vandfuld Pyt foraarsaget.
Politivennen, 1801-01-01
Et Sundheds Raad. I Anledning af den fortjente Stadsfysikers Dr. Mangors dødelige Afgang maatte det maaskee ikke uden Nytte foreslaaes, istedet for atter at beskilke en enkelt Mand til dette Embede, at oprette et i Forbindelse med Universitet, det medesinske Fakultet, det kirurgiske Akademie i mere eller mindre Forbindelse staaende Sundhedsraad, og henlægge Stadsfysikatets (langt udvidende) Forretninger enten samlede under samme eller departementsviis. Til at afridse dette Raads Forretningskreds hører mangfoldige Kundskaber, som mangle Anmælderen, derimod troer han at man med ham vil finde rigtigt, at ingen af dette Raads Lemmer tillige maatte være praktiserende Læger,
Politivennen, 1801-01-01
Forslag til alle patriotiske Danske, Norske og Holstenere. Næst Menneskelighedens Stemme, der taler i enhvers Hjerte baade som enkelt Mand og som Een af et helt Selskab, gjør Fædrelandskjærligheden sine Bud gældende og uovertrædelige. Altid føler det ufordærvede Hjerte for Fædrelandet, allevegne føler det derfor. yderst levende og behagelig er denne Følelse, naar dette Fædreland er lykkeligt og hædret, dog end mere levende og fuldt saa behagelig, skjøndt blandet med Smærte er den, naar det elskede Fædrelands Lykke og Hæder trues af en overmægtig, overmodig, Ret og billighed under Fødder trædende Fjende. Modig væbner sig hver Fædrelandssøn og vover den sidste Blodsdraabe for dets Vel. Men ofte er der endnu flere Midler, end Vaabnene, hvormed man kan tugte Voldsmanden. Er denne en fabrikerende Stat, der trækker store Summer aarlig for Fabrikvare ud af den insulterte mindre Nations Land, trues endog dennes Haandværkere med Undergang ved Indførselen af Forhaanerens Fabrikatat hvad er da retfærdigere, billigere og tillige kraftigere Tugtemiddel, end at afskære ham denne Adgang til vor Pengepung, end at uddrage denne givtige Braad afvore Haandværkeres og Fabrikanteres Arbejdshænder? Dersom den forhaanede Nations Regjering, dreven af den prisværdigste og viseste Moderavion, ikke selv finder tjenligt ved Lov at sætte dette Middel i Virksomhedt sikkert vil den med Tilfredshed see Folket, besjælet af den fornærmede Fædrelandskheds Iver selv at anvende dette kraftige Middel, ved frivillig at paalægge sig et fuldkomment Afhold fra den overmodige Fornærmers fabrikerede Vare. Elskte Landsmænd, kække og fædrelandske Danske, Norske og Holstenere, til Eder er dette talt, dersom I følge det! K. H. Seidelin.
Politivennen, 1801-01-01
Bekjendtgjørelse. Paa Magistratens Forestilling er det af Kanselliet approberet, at Fribagerne og Frislagterne herefter ved bemeldte Ord, malede paa et Skildt for deres Boder, angive sig for Publikum, som deraf kan vide at aftrække dem det lovlige i Prisen. 2) De i Politivennen paaankede Tagspøjter i Nygade ere forandrede tilnedgaaende Tagrendepiber. Det Rendesteensbret i Springgaden uden for No. 11, som var paaanket, er forbedret.
Politivennen, 1801-01-01
Uordener. 1) Uden for Traktør Møllers Gaard ligge de flade Stene endnu gandske utilbørligen skæve. Man ønsker at Vedkommende engang vilde see medynksfuld dertil. 2) Da Svmneriet, bag Sisebod og Hovedvagt ved Toldboden, endnu vedbliver at være en Vemmelse for alle de smukke Folk, som spadsere i Plaseren (saaledes have Nyboders Folk bekvemt nok omdøbt vore elyseiske Marker) eller tage Udsigt paa Esplanaden, saa ombedes Stadens Guvernør, der formoDentlig er den rette Vedkommende, og i Nødsfald Gen. Toldkammeret tillige, ved at indrette Gaarder med Lokum for Vagten og Betienterne, samt et offentligt Lokum for Almuen, at afskaffe en Uskik, som vanærer Najionens Renlighed i Fremmedes Øjne. 3) I Krydset af Brolæggerstræde og Knabrostræde ere Gadernes Navne kun paa. malede to af de fire Hjørnebygninger. 4) Fortoget er i den elendigste Stand saavel i Knabroog Badstustræde, som især i Brolæggerstrædet uden for den store blaa Hjørnegaard ud til Knabrostræde er i Brolæggerstræde Flisestene, som ere ganske vendte op og ned, og som ingen Mand om Aftenen uden Fare kan passere.
Politivennen, 1801-01-01
Tanker om Flytningen, fra den ene Deel af Staden til den anden. Det heder, at Stadens højeste Familie flytter ind i Staden, længer fra Reden, og intet kan mere stemme med Nationens kjærligste og omhyggeligste Ønsker for dens bedste Velgaaende og Sikkerhed. Men saa ønskelig denne Flytning, saa urigtigt troer Anmælderen det vilde være, som Bosiddende i den østlige Deel af Staden, vilde, ved i Hobetal at flytte mere vestlig paa, allarmere den Deel af Indvaanerne, som kan allarmeres af sligt. Baade de Betragtninger, der foraarsage saadan utidig Flytning af Medindvaanere, og de Tanker, som foregaae hos de derved Allarmerede, rejse sig ligemeget af Ukyndighed om Krig, om en angribende fiendtlig Flodes, og om vor Desensions Natur. Ingen, som veed, at man endnu ikke har tordet anbringe paa Skibe Indretninger til at gjøre Kugler gloende, som veed at de Mørsere, der bruges til Søes, ikke ere af det største eller længstrækkende Slags, ingen, som veed hvad det betyder for en Flode, at ligge udsat for vore mange, af dulige Artillerister og kække Landtropper bestyrede, faste Batteriers i et betydeligt Antal Ovne glødede Kugler, for vore Blokskibes, flydende Batteriers og Skytprammes svære Kanoner, for de paa Voldene plantede Nørsere, som kjende Redens og Rendens Beskaffenhed, dens Fordelagtighed for os og Ufordelagtighed for vore Fjender, som indseer, at alle Fordele af Vind og Strøm umlig lade sig forene for dem i den smale Rende, som veed, at vor Defension er noget langt andet end den Ting, som lagdes til Pris for Nelson ved Abukir, at det Flag, som vajer paa denne Desension, er hæbret ved langt større Sejre end dem Britter nogensinde vandt, Sejre, som man kun i Ruyters og Tromps Dage saae Mage til, at vor Fjendes sædvanlige (og kun ved de hidtil mødte Modstanderes Uerfarenhed lykkelige) Manøvre, at brække Linien, her er den ugjørligste Ting af Verden, som af Historien mindes, at en langt svagere Defension, i Friderik den fjerdes Dage, holdt den forenede hollandske, svenske og engelske Flode i Respekt. Ingen som veed dette, vil troe at Fienden, om han endog vilde vove sin Flodes totale Ødelæggelse, fik Tid til, eller var saa daarlig, istedet for at beskyde de faste og flydende Batterier, at kanonere eller bombardere Staden, hvoraf ikke ringeste Frugt kunde høstes. Vor nye Brandforordning forbyder viselig, at vige for en Ildebrand, førend paa den bestemte Tidt skulde det ikke være ligesaa passende, at forbyde Flytning for at undvige nogle saa forfløjne Kugler, førend dette efter højere Anordning tillades dem, hvis Boliger derfor kunde være udsatte. En total Flytning eller Folkeløshed er i ethvert Tilfælde farligere, ihenseende til Ildebrand, end Kugler eller Bomber.
Politivennen, 1798-01-01
Spørgsmaal om Fiskerkonerne. Hvorledes gaaer det til, at Fiskerkoner nu omstunder kunne raabe om Morgenen tidlig med levende Fisk? Spørgeren ønskede gjerne at vide om denne Mulighed kan have mere end to Aarsager: enten at Fisk nu længer end før kan undvære deres vaade Element uden at døe, eller at der sees igjennem Fingre med at Fiskehandlerinderne kjøbe tidligere end de bør?
Politivennen, 1801-01-01
Ønske fra Helsingøer. Af Frygt for det Tilfælde, at Kronborg Fæstning skulde blive bombarderet af den engelske Flaade, og man tillige kunde befrygte at Helsingøer kunde blive sat i Brand paa flere Steder, og Indbyggernes Huse og Ejendomme blive et Rov for Luerne, have allerede mange Familier søgt at bringe deres betydeligste Effekter i Sikkerhedt men Vognlejen, endog ved Bønder, er for dem, som ikke selv eje Heste og Vogn, overmaade dyr, som ikke kan være andet, naar mange paaengang ile med at flytte. Kunde man derfor ikke haabe, at de nærmeste Herredsbønder bleve tilsagte, at møde visse Dage i Helsingøer, og hielpe at flytte Indbyggernes Gods imod en bestemt Betaling, dog ej over Vognmandstaxt.