Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-09-05
Da jeg i 1821 Intet havde at bestille med Godsbestyrelsen, og jeg endog var fraværende i Udlandet, saa ere de nærmere Omstændigheder mig ubekjendte; men for at sætte Forsamlingen istand til at bedømme Klagens Sandfærdighed, skal jeg dog bemærke, at der i 1821 paa Tølløse, Søggaards og Sonnerup Godser aldeles ingen Fæstehuse fandtes, hvilket Factum var, saa at sige, ethvert Barn der i Egnen bekjendt, saa at ingen fornuftig Mand blandt de Omboende kunde staae i den Formening, at han kunde fæste et Huus. At det har været vægtige Grunde, hvorfor Klagens Forfatter er bleven sat fra Huset, derfor borger mig min afdøde Faders almindelig anerkjendte Humanitet og Retfærdighed, som Godsbestyrer. Jeg skulde ikke have taget nogen Notits af Klagen, hvis den var bleven fremført i et af de Blade, som have gjort sig det til Opgave at vildlede den uoplyste Deel af Landalmuen, ved at fremstille i et forhadt Lys det, om hvis Gavnlighed for Almuen de hellere burde oplyse denne - især da Klagen angaaer et Factum, som skal være passeret for 25 Aar siden men det forekommer mig, at Sagen har faaet større Betydenhed, og Vægt, idet det høie Præsidium har kjendt den værdig til at bringes til Forsamlingens Kundskab paa den Maade, som skeet er. Jeg troer derfor, at enhver ærekjær Mand vil billige, naar jeg af Præsidenten udbeder mig Oplysning om, hvad der har bevæget ham til at skjænke en Klage fra en, som jeg maa troe, ham ubekjendt Person, og som indeholder fornærmelige Beskyldninger imod en afdød, almindeligen, og det med Rette, agtet Mand, saa megen Opmærksomhed. Præsidenten: Det forekommer mig, at den ærede Deputerede meget let selv maatte kunne besvare det opkastede Spørgsmaal. Den omtalte saakaldte Klage eller Fremstilling af Omstændigheder, hvis Grund eller Ugrund jeg saa lidet som nogen Anden har kunne bedømme, er stilet – ikke til Præsidenten, men til Forsamlingen, og fremsendt til denne, adresseret til mig. Jeg veed nu ikke, hvad der skulde hjemle Præsidenten Ret til at udøve Censur over de Skrivelser, som indsendes til Forsamlingen, eller til at bedømme, hvorvidt de enten maatte ansees værdige til at fremlægges eller skulle holdes tilbage. Jeg troer, at forsamlingen, om Præsidenten vilde tiltage sig denne Myndighed, vilde have den største Føie til Besværing. Efter den sædvanlige Forretningsgang vilde jeg have foreslaaet, at den Skrivelse, hvorom her er Spørgsmaal, maatte afleveres til Comiteen i Huusmandssagen; men da Skrivelsen kom mig tilhænde og blev fremlagt den selvsamme Dag, Commiteebetænkningen indkom, saa var der intet Andet at gjøre dermed, end, hvad altid uden Undtagelse er skeet med Hensyn til de Skrivelser, som ere blevne tilstillede Forsamlingen, at fremlægge den i Læseværelset. Forøvrigt er Skrivelsen bleven anmeldt af mig, og saaledes ogsaa anført i Stændertidenden, som angaaende Huusmandsforholdene, uden nogen videre Opgivelse af Jndholdet. Forsaavidt det indeholder urigtige Data, er der jo givet al Anledning til at berigtige disse. Jeg troer saaledes fyldestgjørende at have besvaret det til mig rettede Spørgsmaal. Baron Zeuthen. Jeg kan ikke Andet end beklage, at jeg ikke kan deele den af den ærede Præsident udtalte Anskuelse, da det ifølge denne var muligt, at endog rene Skandskrifter kunde blive fremlagte i Forsamlingens Læseværelse. Kammerherre Neergaard. Jeg maa ganske være af den ærede Deputeredes Mening, og formener det urigtigt, at det Bord, som er bestemt til Fremlæggelse af de denne Stænderforsamling vedkommende Sager, skal kunne misbruges til derpaa at fremlægge Skandskrifter, og derved skal blive en Kilde til Jnjurieprocesser. Overretsprocurator Christensen. Og jeg maa tilstaae, at Præsidenten vilde forbryde sig imod Alt, hvad han skylder Forsamlingen, naar han tiltog sig en saadan Censurmyndighed, og stal Noget tilside af, hvad der maatte blive fremsendt til Forsamlingen. Jeg maa ligefrem protestere imod, at en Præsident kan tiltage sig en saadan Ret. Naar forresten Baron Zeuthen har troet at burde give Explicationer over denne Klage, som destoværre endnu er mig ubekiendt, saa skal jeg dog rette det Spørgsmaal til ham, om han ikke maatte have andre Oplysninger at give, end den, at hans Fader efter hans Yttringer var en redelig og human Mand, thi den forekommer mig dog at være temmelig utilfredsstillende. Baron Zeuthen. Det er mig desværre for Øieblikket ikke muligt, da Klagen først igaar blev mig bekjendt; iøvrigt skulle de fornødne Oplysninger ikke udeblive, hvis jeg, som jeg haaber, kan erholde dem hos den daværende Godsforvalter. Præsidenten: Der vil, efter den hermed sluttede Discussion være at gaae over til Dagens Orden. For mit Vedkommende har jeg aldeles Intet at tilføie til, hvad jeg allerede har erindret.