Berlingske Tidende, 1835-01-30
Alle vore Journaler sysselsætte sig endnu bestandig med General Jacksons Tale. Med Hensyn hertil siger-Journal des Debats, Vi ere langt fra at holde den truende Tone i det Sted af Talen, der har Hensyn til Frankerig, for Udtrykket af den offentlige Mening. Af de tre Statsmagter har en eneste talt, og ovenikjøbet den, der ved Erindringer og ved militaire Sædvaner lettere kunde lade sig lokke bort fra Viisdommens og Fornuftens Grændser. Ved de to andres Tavshed ere vi saa gaar berettigede til at ansee de Trudsler, der paa ingen Maade kunne bringes i Udførelse uden alle tre constitutionelle Magters Jndvilligelse, som hidtil ikke alvorligt meente. Men vi ere derfor ikke mindre levende blevne opirrede ved et Sprog, hvorpaa vi kunde svare meget, hvis vi vilde give Paamindelse mod Paamindelse og Trudsel mod Trudsel. Frankerig har sjeldent seet sin Oprigtighed og Redelighed sat i Tvivl, og dette er, som man veed, ikke den eneste Egenskab, man gjør os stridig. Saaledes som Spørgsmaalet om den americanske Tractat nu er stillet, fordrer det det modneste Overlæg. Underhandlingens indre Væsen har ved den americanske Regjerings dadelværdige Opførsel i ethvert Tilfælde intet tabt i vore Øine; Tractaten er i Dag ikke mindre billig og ikke mindre politisk end den var i Gaar: men et Spørgsmaal af Nationalfølelsen har gjort det politiske Spørgsmaals Løsning vanskeligere. Vi vide ikke, hvilke Skridt Regjeringen vil ansee det for passende at gjøre under saadanne Omstændigheder. Men vi ere overtydede om, at den vil betragte Sagen, fra denne dobbelte Synspunkt, der frembyder sig, og gjøre sig Umage for at bringe Nationens Ære i Samklang med Tractatens Forpligtelser. – J Messager læser man: J Aftenselskabet hos de Deputerede-Kammers Præsident dreiede Samtalen, sig fornemlig om Præsidenten Jacksons Tale, og om den Maade, Regjeringen og Kamrene vilde gaae til Værks paa med Hensyn til Loven om de fem og tyve Millioner. Man har berettet os, at Hr. de Rigny havde sagt, at Lovudkastet vilde og faa Dage vorde Kammeret forelagt; men den almindelige Mening blandt de Deputerede er, at Kammeret, under Jndtrykket af den americanske Tale, Jntet vil bevillige. Personer, som udgive sig for at være vel underrettede, paastaae derimod, at dette Anliggende vilde tage en forud betegnet Gang, som vilde bortrydde de ved Præsidenten Jacksons usømmelige Sprog opstaaede Vanskeligheder. Repræsentant=Kammeret – saaledes forsikkrer man – vil antage de af Præsidenten antydede fjendlige Forholdsregler, men Senatet forkaste dem, og i Følge denne Afgjørelse, der kan være bekjendt i Paris, førend de franske Kamres Møder ophøre, vilde Lovudkastet forelægges Deputerede-Kammeret under gunstigere Auspicier. – Courier francais, meddeler en Skrivelse fra en Americaner, hvori han dadler en Feil i den franske Oversættelse af Præsidenten Jacksons Tale, hvorved Meningen i en Sætning er forandret. General Jacksons Ord: recommend that a law skall be passed authorising reprisals upon french property ere nemlig i franske Blade oversatte ved: "Jeg foreslaaer Antagelsen af en Lov, som tillader Beslaglæggelsen (nogle Blade sige saagar Confiscation) af fransk Eiendom. Almeenheden har herefter troet, at Præsidenten foreslog Beslaglæggelse eller Confiscation af den paa de forenede Staters Gebeet værende franske Eiendom, medens Ordet ereprisals, eller Repressalier har i Folkeretten en vel bekjendt technisk Betydning, og vil sige saa meget: at man giver Tilladelse til, paa Havet at kapre Skibe til et Beløb, som dækker Regjeringens Fordringer paa en fremmed Stat.