Berlingske Tidende, 1832-05-26
Paris, den 16de Mai. Frankriges nys afdøde Premierminister Casimir Perier var født den 12te October 1777 i Grenoble. Hans Fader var Claude Perier, Kjøbmand sammesteds og Eier af Slottet Vizille, der ligger nogle Mile derfra og hvor i Aaret 1789 den sidste vigtige Forsamling af Dauphines Generalstænder holdtes. Sin første Opdragelse nød han i Oratoriets Collegium i Lyon; endnu meget ung traadte han ind i Krigstanden. Som Adjoint ved Ingenieur-Corpset gjorde han Feldttogene med i Jtalien i Aaren 1799 og 1800; hvorpaa han, efter sin døende Faders Ønske, traadte over i Kjøbmandstanden. Allerede 1802 etablerede han i Forening med sin Broder Scipio (død 1821) et BanqvierHuus i Paris. Dettes Bestyrelse gav hans virksomme, klart, skuende Aand Leilighed til at erhverve sig de Kundskaber, som siden satte ham i Stand til, med ligesaa megen Klarhed som Snildhed, at behandle sit Fædernelands meest indviklede og vigtige financielle Anliggender, især forsaavidt de angik Statscreditten. Med sit Banquier=Huses Operationer forbandt han de meest udbredte industrielle Foretagender. J Paris, Chaillot, Passy, stiftede han industriøse Indretninger, som gave tusinde Arbeidere Brød; de af ham anlagte Steenkulsværker i Anzain, i Departementet du Nord, leverede aarligen fire Millioner Centner. TrodsAlt dette vilde han dog neppe have opnaaet nogen anden Berømmelighed, end den, som Agtelse for hans Vexler kunde forskaffe ham, dersom ikke en constitutionel Regjering, og med den Publicitet i alle Fag, fornemmelig i Finantsvæsenet, var bleven indført i Frankrige. Offentligheden i Statens Anliggender, som allene eller i det mindste fortrinligviis er i Stand til at gjøre Talenter gieldende og føre dem paa den Plads, hvor de henhøre, gav ogsaa hans omfattende Aand Leilighed til at gjøre sig bemærket. Et Skrift, som han udgav 1816 mod den daværende Finantsminister Corvettos System, der fornemmelig afsluttede Staatslaanene i Udlandet, henvendte den almindelige Opmærksomhed paa ham. Neppe havde han opnaaet den lovbefalede Alder af 40 Aar, førend et af Parises Valgdistricter valgte ham til Deputeret. Det engang erhvervede Sæde i de Deputeredes Kammer nødtes han, den Eneste foruden Royer-Collard, aldrig siden, end ikke for en kort Tid, til at forlade. Hans mangeaarige Erfaringer i financiel og industriel Henseende, hans naturlige og mangesidigt dannede Forstand, Letheden i Udtrykket, den Snildhed, hvormed han forstod at give Discussionerne om de tørreste Talrækker Jnteresse og at oplive dem, gjorde ham til en ligesaa farlig Modstander for Ministrene, (der dengang endnu ikke ved Begyndelsen af Raadslagningerne om Budgettet vare saa øvede i Grupperingen af Talstørrelser), som hans varme Fædernelandskjerlighed og hans altid forrige Jver for den constitutionelle Friheds Opretholdelse og Sikkerhed erhvervede han alle Veltænkendes Kjerlighed og Agtelse. Corvetto saae sig især ved ham nødsaget til at lade Franske Banqviers participere i de Laan, som Regjeringen afsluttede; under RoysFinantsbestyrelse 1820 angreb han især Laanene paa det synkende Fond som fordærvelige. - Da Justitsministeren Deserre engang beskyldte Medlemmerne af Oppositionen for at ophidse Folket til Oprør, og ved deres Taler at have anlediget Urolighederne i Juni 1820, gjendrev Casimir Perier ham i en af sine meest glimrende Taler. Nei. - sluttede han - blandt os gives der ingen Sammensvorne. De eneste sande Skyldige ere de, som ved deres Undtagelseslove angribe den med Eed bekræftede Nationalfrihed. Dersom vi have stiftet en Sammensværgelse, hvorfor drager man os da ikke for Retten, Maaskee fordi vi ere Deputerede, Gjerne vil jeg frasige mig denne Charakteer, dersom den er forbunden med et exclusivt, odigst Privilegium. befaler kun eders Bødler - J Ministre. - at gribe os inden vi forlade Forsamlingen. Der maa gjøres en Ende paa disse evige Beskyldninger. Er det nødvendigt i Eders Øine, at vore Hoveder falde, velan, lader dem afhugges, men dette skee paa den lovlige Maade. (Fortsættes i næste No.)