Aalborg Stiftstidende, 1835-04-01
I Underhusets Møde den 20de havde Ministeren Henryn, Hardinge nedlagt et Andragende, som angik Tiendevæsenet i Jrland, og gik ud paa, istedet for Tienden, at sætte en Rente af 75 pCt. af dens Værdi, som skulde blive at udrede af Grundeierne i ethvert Sogn, paa hvilken Maade de idelige Stridigheder mellem den geistlige Embedsmand og Menigheden kunde undgaaes og den Førstes Jndkomster være sikkrede. Lord Russell erklærede, at han vel ikke modsatte sig dette Lovudkast, men dog maatte erindre Huset om, sat der ikke var nogen mærkelig Forskiel imellem denne Forholdsregel og den i forrige Aar af Hr. Littleton indbragte og af Huset forkastede Tiendebill. Hr. Hume erklærede derpaa, at han ikke kunde begribe, hvorledes Nogen, i Overeensstemmelse med Ærens Følelser, kunde vove at soArelægge Huset en Bill, hvis Grundprinciper stemmede overeens med dem, som dette samme Jndivid og Medlemmerne af dets Parti i forrige Session havde bekæmpet og forkastet. Robert Peel affordrede strax dette Medlem Erklæring, som han hermed havde villet paastaae, at han (Robert Peel, havde handlet ærestridigt, hvorpaa Hr. Hume svarede, at han intet Øieblik betænkte sig paa at erklære, at Sir Robert Peel, som Statsmand burde have handlet anderledes. Herved forblev det for Øieblikket, men udenfor Huset har denne Debatte foranlediget en Brevvexling imellem Robert Peel og Hume, om hvilken vort næste Blad skal meddele det Nærmere. Denne Motion om den irske Tiendesag vil, efter nogle Journalers Mening, ikke blive optaget saa godt i Publicum, som Billen om Dissenternes Giftermaal, men uden Tvivl foraarsage en ny heftig Kamp melllem Ministeriet og Oppositionen. Disse to Partiers Stil kling mod hinanden er, for Øieblikket, af den Natur, at man umulig kan bestemme, om Regjeringen eller Oppositionen skal triumphere, naar de Hovedspørgsmaale, som angaae Jrland og som nu drøftes i disse Dage, skulle afgjøres. Edvard Sugden skal have udsonet sig med Ministeriet, og vedbliver at være Kantsler af Jrland. Oppositionsbladens mene, at denne Udsoning har fundet Sted, fordi Ministeriet, ikke har villet have Uleilighed med at udvælge en ny Kantsler for 8 a 10 Dage, som vel er den høieste Tid, Ministeriet kan antages at have tilbage at virke i Spanien. Det lader til at være Krigsministeren Valdes Alvor at forstærke Nordarmeen. J de første Dage af Marts vare 13 Regimenter afmarscherede fra Madrid, til hvilke paa Veien endnu skulde støde 2 Regimenter Frivillige fra Valencia og Albuera, og denne hele Division skal da underlægges General Cordovas Commando. Paa fremmed Bistand vil det heller ikke aldeles mangle, hvis det forholder sig rigtigt, at den Høistcommanderende over de portugisiske Grændsetropper af sin Regjering er bemyndiget til, paa de spanske Authoriteters Reqvisition, med fine Tropper at rykke ind i Spanien. Dette portugisiske Corps bestaaer af 4000 Mand Jnfanteri, 500 Mand Cavalleri og 6 Stykker Skyts, og har sit Hovedqvarteer i Chaves. En Deel portugisisk Jnfanteri ligger i Miranda, Braganza og andre Stæder ved Grændsen. Paa Krigsskuepladsen selv har vel hidtil Aarstiden hindret Operationerne; imidlertid har dog nok en Træfning imellem Mina og Zumalacaregun den 12te Marts virkelig fundet Sted. Ved et heldigt Rytterangreb, som Mina selv anførte, blev han Herre paa Valpladsen, og rykkede, uden videre Hindring, ind i St. Estevan, Don Carlos's forhenværende Hovedqvarteer. En Følge af denne Seir har det vel været, at Zumalacareguyst ikke har kunnet undsætte Elisondo, hvis Beleiring nu af Carlisterne skal være opgivet. Da denne Borgerkrig nusk igjen, efter en lang Pause, tildrager sig vor Opmærksomhed, vil det være et, skjøndt ikke glædeligt, Bidrag til Nutidens Historie, at kaste et Blik paa den barbariske Caracteer, hvormed den føres. De carlistiske Blade havde skildret Minas grusomme Adfærd mod Landsbyen Lecaroz og dens Jndvaanere. Man troede sig saa meget mere berettiget til at holde denne Skildring for opdigtet, idet mindste for overdreven, da de franske ministerielle Blade satte hiin Landsbys Afbrændning paa den militaire Nødvendigheds ikke paa Partiaandens og Hevngierrighedens Regning. Men desværre faaer man Troen i Hænderne ved følgende authentiske Proclamation fra Mina selv. Den bekræfter ikke blot den Paastand i de carlistiske Blade, at det var en Virkning af Hevnelyst, at hiin Landsby gik op i Røg, men tillige deres videre Paastand, at Mina har ladet hver femte Jndvaaner i den ulykkelige Landsby springe over Klingen. J Kampens Hede kan et sligt Barbar finde en Slags Undskyldning i særegne Omstændigheder men efter tilkæmpet Seir, vil en slig kold Grusomhed stedse vække Afsky mod dens Ophavsmand. Det sørgelige Actstykke selv vil neppe formindske denne Følelse. Det lydersom følger Jndvaanere af Navarra!