Københavns Adresseavis, 1802-11-10
Jnteressenterne i det almindelige Brand=Assurance Compagnie paa Vare og Effecter, indbydes herved til at bievaane en General=Forsamling, som er berammet at holdes Torsdagen d. 25 Novbr. d. A. om Eftermiddagen Kl. 5, i Compagniets Værelser paa Børsen, for at foretage Valg paa trende Repræsentanter, i Hr. Conferenceraad Colbiørnsens og Hr. Bank=Commissair Damkiærs Sted, som i Overeensstemmelse med Octroien 19de C. i Aar fratræde Repræsentantskabet, og isteden for Hr. Agent Zinn, som ved Døden er afgaaet. - Sammenkaldelsessedler og trykte Fortegnelser over alle Jnteressenter, som kunne vælges til Repræsentanter, kunne 8 Dage i Forveien, fra Kl. 10. til 2 hver Sognedag, afhentes paa Compagniets Contoir, og bedes de Herrer Jnteressenter, som stemme for fraværende, derved at lagttage Detroiens fornævnte 19de s. - Ved denne General=Forsamling uddeeles tillige blandt Jnteressenterne en trykt summarisk Underretning og Compagniets Fremvext og dets Tilstand ved Slutningen af dets 4de Assurance=Aar, den 30 Sept. sidstl. Kiøbenhavn i Directionen for det almindelige Brand=Assirance Compagnie paa Vare og Effecter, d. 30 Oct. 1802. Haagen. Hammerich. Falbe. I Bolgvarn. Borgerlig Artillerie Major Andresens Minde; sadt af hans Vaabenbrødre. Slumre trygt Du Ædle, flumre stille Hvilens Søvn i Gravens tause Favn, Veemods Taarer paa Din Urne trille Venskab klager ved sin Yndlings Savn. Røde Lyn i mørken Skye sig tændte, Stormen fine Lænker søndersled, Dødens Engel hurtig Faklen vendte, Høie Bølger bare Dig til Fred. Alle, som Dig kiendte - Alle klage, Dannemandens ægte Præg Du bar; Borgersind fra Oltid stungne Dage, Borgerværd Din lyse Hæder var. Blid Du stod ved blege Armod Side, Var den Svages Støttestav i Nød; Enkens Taarer randt da ei saa stride, Og de Spædes Jammersuk ei lød. Glad Du dvæled der hvor Froesind smilte Glædens Mand i skyldfrie Glædes Lag; Men - naar Pligter kaldte - troe Du ikke Dierv og virksom for den gode Sag. Kiæk Du stod, da trint og Faren trued, Kiæk paa Danmark store Hædersdag, Og da Faren steeg, Du rolig skued. Kampens Lynild og det nære Slag. Sandhed lyder gjennem Harpens Tone, Sandhed ene skildrer Mandens Værd, Sandhed fletter denne Borgerkrone, Sandhed flynger den og Urnen hen. Hædret, mindet, elsket skal Du være, Ædle, sieldne, hedenfarne Ven! Medens Borgerværd er Danskes Ære, Medens ædel Daad grundfæster den. En ringe Blomst. paa min Vens Andresens Grav, den 11 November 1802. Første Gang Du letted mig min Kummer, Da min Reises Maal var Konstnernavn, Nu Du hviler sødt i Gravens Slummer, Alle vi beklage her Dit Savn. Aldrig skal jeg glemme da Du rakte, Mig Din Haand, som Fædrelandets Ven, Da paa Qvintus Du saa troefast sagde: Knudsen, bliv, og lad os staae som Mænd, Nyelig lød ved Modergrav min Klage, Nu jeg sukker ved en Vens Forliis: Ak! Andresen kommer ei tilbage, Flyder Venskabs Taarer ham til Priis. H. C. Knudsen, Kongelig Skuespiller. Ved Frue Luders's Grav. Ædle, hvorfor ei længer. Var Dit Ophold her, Dine, nu grædende Venner Du jo var saa kiær. Di denne Din Bortgang har gjort dem bedrøver Hr. Carl Ludvig Thombson. Jomfrue Kierstine Marie Hemmert, paa deres Bryllupsdag, den 8de Novbr. 1802. Til Lykke ædle Ven! Med Din udkaarne Mage, Hun vist forsøde vilDen Tid Du har tilbage; Gid længe ved hinandens Bryst De nyde Livets sande Glæde. Og huuslig Fryd og Enighed, Omstraale Dem i hvert et Fied. N. S....