Aalborg Stiftstidende, 1835-04-18
Den directe londonske Post af 10de bragte den vigtige Efterretning, at det Peel=Wellingtonske Ministerium har resigneret. I Underhusets Møde den 8de tilkjendegav Premierministeren, at han og hans samtlige Colleger samme Morgen havde anholdt hos Kongen om deres Demission. Saa vigtig denne Efterretning end er for England, ja for hele Europa, saalidet vil den overraske Nogen, for hvem det var klart, at et antiliberalt Ministerium, enten det saa kaldte sig Torysk eller Conservativt, eller, vel endog reformerende, ikke mere kunde bestaae ved den nu i Storbrittanien vakte Aand. Endnu den 7de havde en ny Kamp funden Sted i Anledning af det sidst omtalte af Lord Russell gjorte Andragen, de, Tiendevæsenet betræffende, og efter nogle Debatter kon det atter til en Afstemning, i hvilken Majoriteten imod Ministeriet var 30. Om Morgenen den 8de tog Rober, Peel da til Kongen, og allerede om Eftermiddagen skiftede de hidtilværende Oppositionsblade, Coureren og the Globe, Farve, antoge en officiel Tone og forkyndte, at Tor=Ministeriet var faldet, endnu for dette om Aftenen af R. Per selv var anmeldt i Underhuset. - Den samme Anmeldelse skeete fra Lord Wellingtons Side ligeledes samme Aften i Overhuset. Robert Peel forlader iøvrigt Administrationen med alle Partiers udeelte Agtelse. Af hans Afskeedstale til Underhuset udhæve vi enkelte Momenter, som berøre Grundene, til hans Resignation. Naar en Statsmand i en vigtig Crisis paatager sig den Ansvarlighed, der følger med Landets Administration, er det, efter min Overbeviisning, tillige hans Pligt, at holde ud paa sin Post, saalænge som muligt Jkke Mangel paa Jnteresse for Statens Anliggender, ikke Ulyst til det besværlige Arbeide, ingen personlig Tilbøielighed, ingen private Forhold, ere istand til at retfærdiggjøre den høie Statsembedsmand, naar han af uvæsentlige Grunde opgiver den Post, hans Souverain har betroet ham. Men paa den anden Side er det ligesaa fordærveligt, naar Regjeringen maa vise Landet, at den savner den Understøttelse fra Underhusets Side, som alene kan sætte den istand, til hensigtsmæssigt at forvalte de offentlige Anliggender, og til at føre den forfatningsmæssige Control med Underhuset, som kun kan opnaaes ved dettes fuldkomne Tillid. Naar jeg overveier Alt, hvad der er skeet siden Sessionens Begyndelse, naar jeg kaster Øiet paa de ringe Fremskridt, vi vare istand til at gjøre, eller endog kun paa, hvad der har tildraget sig i de 4 sidste Møder, naar jeg betænker, at vi ved hver Afstemning have havt den Ulykke at befinde os i Minoriteten, at denne Minoritet endog i Aftes beløb sig til 30, altsaa var forholdsmæssig større, end i Sessionens Begyndelse, uagtet vi have havt Understøttelse af Partier (Stanrulley og Graham, hvis Tillid til os iøvrigt ikke er ubetinget: naar jeg tager alt dette i Betragtning, saa maa, efter min Mening, det Øieblik være kommet, da det bliver os til ufravigelig Pligt at unddrage os den Ansvarlighed, som under saadanne Omstændigheder hviler paa et Ministerium. Afstemningen i Aftes maatte bringe denne Bestemmelse til Modenhed. - Jeg har affattet denne min Erklæring saa kort som muligt, og saaledes, at den hos Jngen skulde vække Fortrydelse eller Forbittrelse (bifald fra alle Husets Sider). Mit hele politiske Liv har været Underhuset helliget; Resten deraf skal ligeledes blive det; hvorledes end Partiernes Forhold kunne blive, jeg for min Person skal stedse bestræbe mig for at staae mig godt med Huset, hvad enten Majoriteten eller Minoriteten befinder sig paa min Side. Om Sammensættelsen af et nyt Ministerium er endnu lintet Definitivt bekjendt. At det ikke meere kan blive et Torycabinet er klart; den korte Episode, som begyndte med den 15de Novbr. f. A. og endte med den 8de April, har afgivet Beviis for, at selv Robert Peel ikke er istand til at holde noget andet end et Reform Ministerium ved Roret. Tornerne, Kirkens Prælater, Drangisterne, de Conservative eller hvad de ellers hedde, maae nu opgive Haabet om igjen at opnaae den Magt, som Reformbillen engang har fravristet dem. Den 9de blev Grev Grey kaldet til Kongen, og havde siden i sin private Bopæl en Conferents med Lorderne Lansdowne, Melbourne, John Russell, Holland og Hr. Ellice. Dagen derpaa, den 10de, holdt Greys Vogn atter for Kongens Pallads, og man saae Lord Melbourne stige ud med ham. Nogle Minuter sildigere indtraf ogsaa LordLansdowne, og efter 2 Timers Ophold forlode alle 3 Lorder igjen Palladset. Hertil indskrænker sig alt det Factiske, man hidtil har kunnet bringe i Erfaring, hvoraf man kunde drage Slutninger. At Grev Grey selv skulde træde i Spidsen for Cabinettet, er ikke sandsynligt, alle de Aarsager, som foranledigede hans frivillige Udtrædelse, ere endnu forhaanden og gave ham dengang en forønsket Leilighed, efter en 50aarig politisk Løbebane, at nedlægge dette besværlige Embede. Hvad man derimod med Rimelighed, kan antage, er, at Lord Russell vil blive Ordfører i Underhuset.