Viborger Samler, 1846-02-02
Nyeste Postefterretninger. Storbritannien og Jrland. Adressen i Underhuset foresloges af Lord Egerton og understøttedes af E.B. Denison. Sr. Rob. Peel afbenyttede denne Leilighed til at meddele de fornødne Oplysninger med Hensyn til den sidste Ministererisis, og navnligen med Hensyn til de Forhold, der først have tvunget ham til at nedlægge, i Forening med sine Colleger, i Dronningens Hænder de af dem hidtil beklædte Embeder, og derefter atter at optræde som Ministre i Rigets Parlement. Den nærmeste Aarsag til Ministeriets Opløsning var den Calamitet, som ved den mislykkede Kartoffelhøst havde rammet en stor Deel af England, Skotland og især Jrland. Denne Calamitet syntes ham at være af den Vigtighed at en Beslutning ufortøvet maatte tages, ei alene for at bevirke en Afhjælpning ved temporaire Forholdsregler, men endog for definitivt at tage Forholdsregler med Hensyn til en Forandring i de bestaaende Kornlove. Han tog ikke i Betænkning at erklære at han havde forandret sine Anskuelser om Beskyttelsestolden; han maatte hylde Fornuftens og Sandhedens Røst. Mange fandt maaskee at der i denne hans Erklæring laae noget for ham Admygende; han for sin Person formeente at intet Menneske var fri for Vildfarelser, ydmyget vilde han kun da føle sig, naar han af Frygt for at man kunde beskylde ham for en Jnconsequents havde ladet sig afholde fra at give den Erklæring at han havde havt urigtige Anskuelser. Det vigtige Spørgsmaal viste sig saaledes for ham: 1. Er Beskyttelsestolden gavnlig eller skadelig for alle Brancher af den indenrigske Jndustri og navnligen for Agerdyrkningen, og er denne Told beskyttelse nødvendig eller unødvendig for et med Afgifter og Gjæld saa haardt bebyrdet Land som England, forderved at udholde Concurrencen med Udlandet, 2, trues ikke de store Folkemassers Jnteresser, forsaavidt nemlig Daglønnens Størrelse kan afficeres ved den høie eller lave Priis paa Levnetsmidler, 3, er Grundbesiddelsen paa Grund af de paa samme hvilende Byrder ikke berettiget til særdeles Beskyttelse? – Sidstnævnte Spørgsmaal vedkom imidlertid meere Retfærdigheden end Politiken, og det kan afgjøres ved Concessionen af en Godtgjørelse. - Han maatte nu erklære at Resultaterne af Toldreductionerne i de sidste tre Aar væsentligen havde modificeret hans tidligere Anskuelser. Den foretagne Ophævelse af Beskyttelsestolden havde successivt udøvet en meget stor Indflydelse paa Landets sociale Tilstand. Alle de af ham anstillede Jagttagelser gaae ud derpaa at de ældre Argumenter til Fordeel for Toldbeskyttelsen ikke holde Stik han troede fremdeles ikke at lave Priser paa Levnetsmidler nødvendigviis bevirkede en lav Dagløn. Da Lord John Russell fremtraadte i forrige Aar med sin Motion imod Toldbeskyttelsessystemet, havde han Sir Rob. Peel sagt at det ikke var hensigtsmæssigt, letsindigen at forlade Landets gamle Handelspolitik; han maatte nu tilstaae at Resultaterne af de store Nedsættelser i Toldtarisen vare af den Art, at han maatte erklære at en Beskyttelse af den indenlandske Jndustrie ved beskyttende Toldafgifter var urigtig. (Stærkt bifald fra Oppositionens Bænke.) Det Argument at Englands høie Gjælds- og Afgiftsbyrder, forbøde at udholde Concurrencen med andre Stater, havde ligeledes viist sig at være usand; thi Værdien af Udførslen var netop stegen betydelig i de sidste Aar; denne Værdi udgjorde 1842: 47,000,000 Lstl., i Aaret 1843. 52,000,000 Lstl. og var i Aaret 1844 endog stegen til 58,000,000 Lstl., og i denne Regning var Handelen med China ikke indbefattet. Ligesaa gunstigt havde, til Trods for de betydelige Toldreductioner, Statsindtægternes Resultat viist sig, og at Landets sociale Tilstand ogsaa havde erfaret Jndflydelsen af en større materielle Velværen, erfares deraf at Forbrydelsernes Antal havde i de sidste Aar aftaget 21 pe; Generalfiscalens Embede, forsaavidt sammes Forpligtelse angaaer at forfølge for Domstolene de Jndivider, der maatte gjøre sig skyldige i oprørske Foretagender imod Regjeringen, er blevet en Sinecure. Men at selve Agriculturinteressen, som man formeente udsat for Fare ved Ophævelsen af Beskyttelsestolden til Fordeel forflere Agriculturproductioner, ikke har lidt noget Afbræk godtgjøres deraf at trods Frigivelsen af Jndførslen af Hør og Nedsættelsen af Tolden paa Slagteqvæg, har Jndførslen af Hør og Slagteqvæg ikke udøvet noget Tryk paa Prisen af disse Artikler, meget mere ere disse stegne betydelig i de sidste Aar. Lignende Resultater har Frigivelsen af andre Artikler, til Ex. Faareulden, trods den forøgede Indførsel givet. - Han havde ønsket at finde en Leilighed til selv at erklære sine Venner i Parlementet at man ikke turde gjøre Regning paa at han længere vilde forsvare Kornlovene. Men den ifjor stedfundne Calamitet med Hensyn til den mislykkede Kartoffelhøst havde hindret ham i at følge denne Vei. Et hurtigt Afhielpningsmiddel syntes nødvendigt, og han havde desaarsag den 1ste Novbr. f. A. foreslaaet i Cabinettet at suspendere Kornlolden, og baseret dette Forslag deels paa Beretninger fra Jndlandet og Udlandet (af hvilke Sir Robert gav meget udførlige Meddelelser); ogsaa havde han erklæret sig beredvillig til ufortøvet at sammenkalde Parlementet. Men hans Forslag havde kun fundet Gehør hos tre af hans Colleger, og Cabinetsforsamlingerne endte den 6te November uden Resultat. At han dengang ikke indrakte sin Demission, var ene af Hensyn til Statens Jnteresse; tillige forventede han at Begivenhederne vilde omsider aftvinge en Beslutning. Cabinettet samledes atter den 25de Novbr. for at tage under Overveielse de senere indløbne Beretninger, og han havde derefter atter andraget paa Frigivelsen af Kornindførsel, hvad enten ved en Geheimeraadsbefaling eller ved en Parlementsact, endskjøndt imidlertid Lord Russells bekiendte Skrivelse til hans Constituenter var bekjendtgjort, og de af ham (Sir Rob. Peel) foreslaaede Forholdsregler saaledes kunde synes at være Resultater af en fremmed Paavirkning. Men ogsaa da havde hans Forslag ikke kunnet trænge igjennem. Navnligen havde Lord Stanley erklæret, at han ansaae Beretningerne om den herskende Nød for altfor overdrevne. – Saaledes forladt af sine Colleger havde han seet sig nødsaget til at indrække sin De mission, og Dronningen havde derefter kaldet til sig Lord John Russell og overdraget denne at danne et Ministerium. Var dette kommet istand, saa vilde han som Privatmand have understøttet det nye Cabinet i dettes Bestræbelser, for at regulere Spørgsmaalet om Korntolden. Men den 20de Decbr. havde Dronningen underrettet ham om at Lord J. Russells Forsøg vare mislykkede, og at ogsaa hans (Sir Rob. Peels) egne tidligere Colleger havde vægret sig ved at danne et Ministerium, hvis Grundlag skulde være Bibeholdelsen af Beskyttelses=Toldsystemet, af hvilke Aarsager Dronningen opfordrede ham til at tage sin Demission tilbage. Denne Opfordring havde han efterkommet, og hans tidligere Colleger, med Undtagelse af Lord Stanley, havde erklæret sig beredvillige til atter at træde ind i Ministeriet. Hvad nu hans Planer angik, vilde han først den 27de forelægge Huset samme i Detail. Men denne Advarsel vilde han skikke forud Man vogte sig for af Tingenes nuværende Tilstand at øse altfor store Forhaabninger med Hensyn til den nærmeste Fremtid, for saavidt nemlig Priserne paa Levnetsmidler og Forraadet af disse komme i Betragtning Endnu havde man 7 Maaneder at gjennemgaae forinden den nye Høst kommer, og at Priserne paa Levnetsmidler ville stige betydeligt i Løbet af denne Tid, lader sig forudsee med Vished. Med Energie udtalte derefter Sir Rob. Peel sig imod flere af hans Tilhængeres Anmasselser, der havde forsøgt paa at fremstille ham som ved Løfter bunden til deres Privatinteresser. Han erklærede ikke at have overtaget Forpligtelser, der kunde tvinge ham til at følge en bestemt betegnet Vei eller til imod hans Villie at underkaste sig Regjeringsmagtens store Byrder. Han elskede Magten, ikke for den Forret, samme giver med Hensyn til Besættelsen af Embeder og Værdigheder; thi der ligger kun en Kilde til uafladelig Utilfredshed og Misnøie; personlige Hensigter havde han ikke; han havde tjent 4 Souverainer og ikke høstet nogen anden Løn en den rigtignok store at ansees og gjælde for en loyal og tro Undersaat. At han lagde Værdi paa Besiddelsen af Magten skete kun fordi der derved gaves ham Leilighed til i Overeensstemmelse med hans individuelle Anskuelser at yde sit elskede Fædreland Tjenester. Opfyldelsen af hans vigtige Embedspligter oversteg langt Maalet af hans legemlige, og endnu mere af hans aandige Kræfter; men under ingen betingelse skulde man faae ham til at vedblive at være Minister, naar man vilde sønderlemme hans Magt, naar man vilde slaae hans Auctoritet i Lænker. Jkke som Træl, men som fri Mand vilde han føre Statsroret, hvor vanskeligt det endog var at forene til fælleds Samvirken et gammelt Monarchie, et stolt Aristocratie og et reformeret Underhuus. Denne Tale optoges med overordentligt bifald, og den udmærket sig ved sin Bestemthed fremfor Premierministerens sædvanlige Taler. - Lord John Russell gav derefter Oplysninger om hans mislykkede Bestræbelser for at bringe et Ministerium istand. Af disse Oplysninger erfares, at Dronningen havde meddeelt ham fra Sir Rob. Peel et Brev, hvori denne lovede Lorden sin personlige Understøttelse i Anliggendet om Kornlovenes Ophævelse; at han havde havt en mundtlig Conferense med Sir Robert Peel, og af denne erholdt nøiagtig Meddelelse om Sagernes Tilstand, samt at han med sine Venner var bleven enig om at de bestaaende Kornlove strax skulde ophæves; men at tillige de paa Grundbesidderne hvilende Byrder strax skulde lettes. Da nu ogsaa Sir Robert, Deel havde lovet at understøtte denne Plan, havde han af sine Venner dannet sit Ministerium; men allerede Dagen efter havde han erholdt fra Lord Grey et Brev, hvori denne havde udviklet de Grunde, der hindrede ham i at træde ind i Ministeriet. (Hovedgrunden var, som bekjendt, at Lorden, enten af egen Drift, eller efter høiere Tilskyndelse, havde modsat sig Lord Palmersions Ansættelse som Minister for det udenlandske Departement). Han (Lord Russell) havde desaarsag, endskjøndt Lord Greys Talenter og Retsind ikke gjorde det nye Ministeriums Jstandkomst afhængigt af hans Jndtrædelse, troet sig forpligtet til at tilbagelevere Dronningen den ham meddeelte Fuldmagt til at danne et nyt Ministerium; thi Lord Grey var jo een af de første, der havde talt forden frie Kornhandel, og hans Jkke-Jndtrædelse havde letteligen kunnet give Anledning til ufordeelagtige Formodninger. Af Lord Russells ikke indholdsrige Erklæringer synes at fremgaae at den ædle Lord ikke har villet udtale Hovedgrunden til sin Tilbagetræden.