Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1845-08-05
Blandinger. Om Bankdirecteur Bangs Udnævnelse til Deputeret og Chef for 2den Section i Rentekammeret, det vil sige til Bestyrer af alle danske Skatte og Landvæsenssager, Vei= og Matricul, samt islandske, færøiske og grønlandske Sager, siger "Fædrelandet" Ved denne Udnævnelse er det heldige Tilfælde indtruffet, som desværre endnu kun er sjeldent i vor Administrations Historie, at Man til en høiere Post i denne har kaldet en Mand, hvis Dygtighed ikke blot er maalt med Collegialroutinens Gradestok, og hvis Grundsætninger og Anskuelser ikke alene gjennem Venners og Undergivnes ofte skiæve Opfattelser og Fremstillinger ere transspirerede til Publikum, men som alt for længe siden af den offentlige Mening er stemplet som fremragende Capacitet, og hvis politiske Liv og politiske Meninger gjennem en Aarrække ligge for Alles Øine. Her behøver Man ikke løse Formodninger og dristige Conjecturer for at danne sig en Mening om, hvad den nye Embedsmand kan og vil; Man veed, hvem Man har for sig, Man veed, hvad Man kan vente sig. Statsraad Bang har siden han ved det første Stændervalg traadte frem paa en større Offentligheds Skueplads, været en af Anførerne for den Fraction af Befolkningen, som vi engang have kaldt det bureaukratiske Reformparti, som nemlig ønsker praktiske Reformer i Statsstyrelsen, uden at dennes Organisation eller Stats= og Borgerlivets Former undergaae nogen Fornyelse. Statsraad Bang hører saaledes, siden paa den ene Side Forvaltningsreformer ere begyndte at indføres, og paa den anden Side den egentlige Opposition har antaget en constitutionel og social reformatorisk Charakteer, til de Conservative, og havde han ikke maattet regnes til disse, havde han vel ogsaa vanskelig alt nu kunnet opnaae en Plads i den høiere Administration. Men uagtet Statsraad Bang er conservativ, er han dog saaledes langt fra at være Systemets tro og nidkjære Tilhænger, istand til urokket og uskrækket at forfølge det trods Tidens Krav og Folkets Ønsker; tvertimod er han i mange og væsentlige Punkter utilfreds med det, og har saa uforbeholdent indrømmet mange af dets Mangler, at hans Jndlemmelse i Regjeringspersonalet næsten maa see ud som en tans Erkjendelse af disse; tvertimod vil det blive hans Opgave i Regjeringen, ligesom i Stænderne, at mægle mellem Systemet og Oppositionen, og han vil være villig til at gjøre denne alle de Jndrømmelser, som han anseer fornødne for at bevare hiint. Det maa endnu henstaae uafgjort, hvorvidt en saadan Mægling vil kunne føre til heldige Resultater. Men dette Spørgsmaal vil først foreligge, naar Etatsraad Bang engang fra den forberedende Plads han nu indtager, træder over i Regjeringens høieste Sphære i Forening med Mænd, der staae ham nærmere end vore nuværende Statsraader; thi hans Jndflydelse som Deputeret i Rentekammeret vil i Reglen være indskrænket til de Sagers Kreds, som ere ham underlagte. Af disse Sager er Skatte= og Landbovæsenet i og for sig den vigtigste, og især paa vor Tid en Gienstand for den største Opmærksomhed og Jnteresse, fordi den soriale Reform maa søges gjennem disse Forholds Ordning. Det, der altsaa nærmest vil være magtpaaliggende at vide om den nye Deputerede, er, hvilke Anskuelser han herom har lagt for Dagen, og hvorvidt han heri er tilsinds at fremme en reformatorisk Stræben. Dette skulle vi i et følgende No. forsøge at oplyse.