Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-01-14
Om de engelske Journaler. J Engelland gives der næsten ikke en Landsby, hvor en Journals Anskaffelse jo regnes blandt Livets første Fornødenheder, og i America skulle endog Tjenere betinge sig i deres Contracter en Læsning af den Natur. Læseanstalterne i Engelland anslaaes til omtrent Tusind, og ved Siden af disse gives endnu over 300 Foreninger eller saakaldte Bogelubber, hvori almeenfattelige Bøger kjøbes, hvilke gaae omkring blandt Medlemmerne, og i Slutningen af Aaret sælges. Desuden have de saa mangfoldige philantropiske og religiøse Selskaber gjort de første Lærebøger, i Folkeunderviisningen og Opbyggelsesbøger saa almindelige, at uagtet Alt andet er saa dyrt, dog i intet Land saadanne Bøger ere saa godt Kjøb, og blandt saa mange Læsere udbredte, som i Storbritannien. Siden 40 Aar er Journalernes Tal blevet fire Gange saa stort i Engelland; i Aaret 1782 var det 79, i Aaret 1821 derimod 240. Men paa Observer nær, har ingen af disse rigtig nok meget dyrere Tidsblade, saa mange Abonnenter, som Constitutionel eller Journal de Debats i Frankrige, endog af Times, i dette Øjeblik den vigtigste brittiske Tidende, trykkes i det høieste kun 8 til 10,000 Exemplarer, uagtet den dog skal have betalt i et eneste Aar 46,000 Pd. St. i Stempelafgivt. - Journalernes Indflydelse i Engelland er ganske overordentlig, og deres Udgiveres Magt stiger med hver Dag og bliver saa meget frygteligere, som denne Classe Forfattere i Almindelighed ere misfornøiede med deres borgerlige Stilling, hvortil de vel ogsaa have nogen Grund, da den Rang eller Opmærksomhed, de i Selskabet nyde, ingenlunde svarer til den virkelige Magt, som de ved deres Talent eller Farligheden af deres Vaaben virkeligen besidde, en Magt, som i nyere Tider ved Laugsaanden har fordobblet sig; thi uagtet de i deres politiske Anskuelser deele sig i ganske modsatte Partier, saa staae de dog, som Journalister, alle som een Mand, og saasnart En af dem angribes i denne Egenskab, omringe ham strax alle hans Medjournalister, hvor fjendtligen de end ellers maatte være sindede imod ham, som en uigjennemtrængelig Vognborg *). Rigtig nok er Journalernes Magt endnu større i America, og den Frygt, de opvække, afholder 1) Det Modsatte er Tilfældet i Danmark. Jngen bidrager mere til at nedsætte den periodiske Literatur end netop de periodiske Forfattere selv. der stundom Mænd fra at gaae videre frem paa deres politiske Løbebane, hvilke, hvor stor deres Kjerlighed for Frihedens Sag end er, dog frygte for sig eller deres Venner Angrebenes rivende Strøm fra Modpartiets Side. - En brittisk Journal er et Slags Microcosmus, hvori alle de Gjenstande, der kunne fortjene en stor Almeenheds Deeltagelse, findes fremstillede. Man læser deri hver Dag en tro Beretning om Parlamentets Forhandlinger, Advocaternes Retstaler og Tribunalernes Kiendelser, alle Øvrighedens Forordninger og Politiesager, Talerne, som ere blevne holdte i Grevskabernes Forsamling eller i de øvrige Foreninger af alle Slags, det være nu religiøs, philantropisk, politisk eller mercantilsk, fremdeles Forhandlingerne i det ostindisk Compagnies, City Magistratens og de øvrige nogenlunde betydelige Corporationers Møder Regjeringen betjener sig af Tidenderne til at kundgjøre Vilkaarene ved sine Salg, af samme Middel betjene Parlamentets Candidater sig, for at forskaffe sig Vælgernes Stemme, eller til at takke deres Tilhængere for deres Bestræbelser, og overhovedet Rivalerne i ethvert Slags Concurrenz, for at gjøre deres Fordringer og Fortrin gieldende. Fødsler, Ægtevielser, Dødsfald – Alt erfarer man, Alt trykkes, thi intet Baand nedkuer her Offentligheden. Det synes, som hel Storbritannien var hiint Huus af Glas, som den romerske Philosoph talte om. Heraf flyder en Frimodighed, en kraftig, fri Dom i alle muelige Henseender, som man paa Fastlandet ingen Forestilling har om, og som forebygger, at mange Uretfærdigheder kunne udøves i Løndom. Aanderne trænge til Offentlighed, som Legemerne til Bevægelserne i den fri Luft. Dertil er Enhver saa vant, at selv saadanne Personer, der, i Henseende til deres Æresfølelse, ere nok saa prippene, aldrig falde paa, at føle sig fornærmede over en Skjæmt, der forekommer i Tidenderne angaaende denne eller hiin Handling eller dette eller hiint Forslag. Da for ikke længe siden i London et Selskab havde dannet sig under det misbrugte Navn af en constitutionel Forening, hvis Øjemed gik ud paa, at lade alle de Skrifter, man behagede at betegne som Libeller mod Staten eller Religionen, lovligen forfølge, kom det snart i Foragt og vil snart være aldeles glemt.