Norske Intelligenssedler, 1794-04-09
Messell. Efterat et Selskab i Christiania forrige Aar 1793 havde opkastet det Spørgsmaal Hvorledes et Universitet i Norge kunde indrettes til størst Nytte for Landet, med Hensyn til Tidernes Cultur og Videnskabernes Tilstand, og udsat tvende Præmier, en paa 200 Rd., og een paa 100 Rd. for de bedste Afhandlinger over denne Materie, ere i alt 14 Afhandlinger, som egentlig skrevne for Prisen, til Selskabet indkomne. Omendskjöndt nu vel ingen af disse har været ganske fyldestgjörende, eller saaledes affattet, at Selskabet drister sig til i alle Henseender at gjöre dens Meninger til sine, saa have dog især tvende deriblandt saaledes udmærket sig ved Fuldkommenhed i Plan, Udførelse og Foredrag, at Selskabet ikke tar taget i Betænkning at tilkjende dem Prisen. Den ene af disse med Devise, in Fabrica si falsa det regula Prima Normaqve i fallag rectis regtonibus exit, Et libella obliqva, si er barte clandicat bilam, Omia mendola fieri, atqve obskida necessin eft, Prava, cubantia, prona, supina at ve absona tecta Jan ruere at qvæddam videntur velle, uantave Prodita judiciis Fallacibus ommin primis. LERET. har forekommet Selskabet at være den, hvori Spørgsmaalet grundigst og udførligst er bleven besvaret. Ei alene har Forfatteren sogt at gaae de Tvivl og Indvendinger i Möde, som kunde gjöres imod hans Meninger; men han har ogsaa med megen Fliid opsøgt og fremsat de Grunde, hvorved samme kunde bestyrkes. Med et granskende Öje har han overskuet sin Materie, og en vis philosophisk Aand synes at have styret hans Pen i dens Udarbeidelse. Og det, som egentlig er denne Afhandlings Fortrin Almindelig videnskabelig Cultur har ved den Indretning, som derudi foreslaaes, været det, hvorpaa Forfatteren især har rettet sit Öie, som en Hovedsag. I Betragtning heraf har Selskabet tilkjendt denne Afhandling sin første Præmie, eller 200 Rd. Ved den medfølgende Seddels Aabning befandtes dens Forfatter at være Hr. CHRiSTEN PRAM. Secreteer og Archivar ved General Land-Oeconomie og Commerce-Collegium i Kjöbenhavn. Den anden med Devise, Amicus Plato, amicus Socrates, magis amica verskas, contrasterer i adskillige Henseender med den foregaaende, men saa, at Contrasten selv ofte geraader den til Fordeel. Man synes ved dens Læsning strax at spore en Forfatter af megen Kundskab og Erfarenhed. Gavnligheden af hvad han foreskriver synes han længe siden at have afgjort hos sig selv; thi han er grundig uden at være vidtløftig, han foreskriver mere end han raisonnerer, og hans Forskrifter, synes at have en Paalidelighed, som man ikke kan undslaae sig for at overlade sig til Paa Grund heraf har Selskabet tilkjendt denne Afhandling sin anden Præmie, eller 100 Rd. I den medfølgende Seddel fandtes skrevet: Med inderlig Glæde skjænker, Forfatteren til denne Afhandling, CHRISTIAN UERICH DETLEv von EGGERS Doctor og Professor i Lovkyndigheden ved Kjöbenhavns Universitet, det Kongel. Norske Videnskabers Selskabs Medlem, den af ham mueligen vindende Præmie til det Norske Universitet, saaledes, at Pengene strax indsættes i den Kongelige Caffe og gjöres der frugtbringende til Universitetets Bedste, indtil Capitalen med Renterne kan udbetales, naar der gjöres Begyndelse med Bygningerne. iblandt de øvrige Afhandlinger ere der vel adskillige, som indeholde mang meget gode og brugbare Ideer, hvorved især udmærke sig den med Devise, Apost. E. 5, 38, 39. i hvilken er sagt meget ypperligt om Videnskaberne selv, og hvad deres Tarv udfordrer, samt om Maaden at foredrage og studere dem paa; den Tydske med Devise, Vite, non Jebole discomas, hvori vigtige Grunde anføres, hvorfor Universitetet burde anlægges i Christiania, og som i et skjönt og concentrerer Foredrag fremsætter flere nyttige og til Sagen egentlig henhørende Forslag, end dens Størrelse kunde synes at love; den med Devise: Sic vos, non vobis, hvori giver mangfoldige nyttige Vink, og hvormed fulgte en smuk illumineret Tegning til Model for Anlægget af Universitetets Bygninger og øvrige Tilliggende efter Forfatterens Plan, den med Devise, Magnis kammen excidit auses, hvis Fortjeneste især synes at bestaae i det, den indeholder om Universitetets Oeconomie- og Finantsvæsen, om kilderne til dets Indkomst, og Maaden at hæve den paa; den med Devise, Nid utile est, qvod agimes, Jalsa est glovia, som udmærker sig ved grundige Forslag om hvad for Videnskaber der med Hensyn til Nationens Tarv ved en Norsk Høiskole bør dyrkes og læres, og i hvad Orden, samt om Bibliothekets Anskaffelse, Indretning, Bestyrelse og Anvendelse, og endelig den med Devise: Glovia er af more patrid, hvori Grundene for Universitetets Anlæg i en middelmaadig stor Bye meget godt ere udviklede. Men i Sammenligning med de tvende belønnede Afhandlinger har dog, efter Selskabets Skjönnende, ingen af disse kunnet komme i Betragtning til at erholde nogen af de udsatte Præmier, hvorudover Forfatterne saavel til disse, som de øvrige ubenævnte, kunne, hver efter sin Devise, lade deres Afhandlinger tilligemed de forseglede Sedler tilbagehente. Hvorhos dog Selskabet maae yttre det Önske, ogsaa at kunne beholde de 6, som foruden Priis Afhandlingerne her ere anmeldte, for at lade dem paa sin egen Bekostning trykke, med eller uden Bekjendtgjörelse af Forfatternes Navne, ligesom Forfatterne selv behage at fastsætte. Iøvrigt vilde det højstærede Publicum, saavelsom Forfatterne, undskylde, at man ej til den i Indbydelsen bestemte Tiid har kunnet blive færdig med Bedømmelsen, hvortil deels Afhandlingernes Mængde, deels andre Forretninger og indtrufne Forhindringer har været Aarsagen De Debitorer til Christianiæ Latinske Skoles og Communitets Caffer, som endnu restere med Renter til sidstafvigte Nyeaar, erindres ufortøvet at betale samme paa sædvanligt Sted; ligesaa maatte alle de, hvis Taxationer over Pandterne ere 9 Aar gamle, nu indsende nye i disses Sted. J Mangel af Opfyldelse maae Capitalerne ventes indsøgte. Christiania den 7de April 1794. Kaas. N. D. Osterhaus. Lumholtz. Larsen. Moestue.