Berlingske Tidende, 1812-09-28
At de ved Auctionen den 16de September d. A. paa Petersværft gjorte et Bud paa Brænde, Egebark og Baand, af Rentekammeret ere bleven g approverede; bekiendtgiøres herved til Efterretning for vedkommende J Kiøbere. Rentekammerets Forst=Contoir, den 24de September 1812. Bedømmelse i Følge Forordningen af 15de Maji 1810 over ten Selskabet Amalthea, forhen kaldet: Huusleie, Assurance, Laane- og Livrente-Sel- u skabet. Medens den af Committeen under 15de Juni d. A. udgivne Bedømmelse over 22 Livrenteselskaber var under Trykken, erholdt man fra Huusleie, Assurance, Laane= og Livrente=Selskabet, hvis dengang gieldende Love under No. 11 er bedømt, et Forslag til Forandring i bemældte Love tilligemed Underretning om, at Selskabet for Fremtiden kaldte sig Amalthea. Da dette Forslag ikkun til en Prøve skal iværksættes paa 1 Aar og ansees som interimistisk gieldende, Lov i Forening med Selskabets saakaldte Grundlov, ansaae Commiteen det rigtigst, først at bedømme Grundlovene i Forening med de andre Selskabers Love. - Den skrider nu til at afgive Bedømmelse over disse nye Vedtægter. Disse Vedtægter medføre ingen væsentlig Forandring. Det aarlige Bidrag er som før 10 Rdlr., Administrations=Omkostningen 1 Rdlr., Bidraget opsamles i 2 Aar. Den Maade, hvorpaa Livrenten fordeles, er noget forskjellig, men den høieste Livrente gives som før til de første Nummere; saaledes erholder 1ste Klasse 500 Rd., og nogle af denne Klasse loves ydermeere om en føie Tid saadant Tillæg, at den første skulde faae 150 Rdlr. aarlig. Af det Oversyn Committeen har givet, vil letteligen kjønnes, at denne Plan aldeles ikke er berre end forrige. Livrenten overstiger langt det, som man i et rigtigen beregnet Livrenteselskab kunde give Nogen, hvilkensomhelst Alder han end havde, og her er intet Hensyn taget paa Alder, saa at de i første tildrager sig al Fordeelen paa de Seeneres Bekostning, saaledes som det er Tilfældet i alle disse Selskaber. Men da man i Adresse-Avisen No. 147 har fra dette Selskab, paa Grund af at man havde erfaret, at endeel af Selskabets Medlemmer var foruroliget over Committeens forhen afgivne Bedømmelse, yttret: at denne Dom ingenlunde træffer Selskabet, fordi de udsatte Mangler allerede ere bemærkede og tildeels afhjulpne i den ny Plan Da Planens Forfatter tillige har yttret: "at Manglerne i Livrente beregningen er ingenlunde den, som offentligen i Blade og ved Udraab er lagt dette Selskab, med alle andre af samme Slags, til Last, nemlig: at det er indrettet uden Hensyn til Alder; at kun der er dette Hensyn nødvendigt, hvor Adgang til Fordeel beroer paa Dødsfald: men ikke der, hvor, saaledes, som i dette Selskab, Dødsfald kun er et uvæsentligt Middel, og Tilgang eller Selskabets vedvarende Fors gelse er det væsentlige Middel, hvorved Fordeelen, for hver Enkel tilveiebringes." - saa anseer Committeen det for Pligt, nøiere at drøfte denne Plan, for at sætte Selskabets Medlemmer i Stand til at see, hvorvidt disse Yttringer ere grundede eller ikke. Den Hovedfeil, som Committeen har bemærket, at disse Selskaber have, er: At der ved Livrentens Uddeeling allene tages Hensyn til, hvad Tid man er indskreven, eller hvad Nummer man har i Rækken, saa at de første Nummere faae størst Livrente, og de paafølgende efterhaanden mindre. Af denne Feil udflyde alle de andre, saalænge den ikke andres, hielper ingen Forandring ved Selskabet, thi denne Feil er Skyld i : at de første Nummere faae en Fordeel, som de andre ikke paa nogen Maade kunne erholde, og at den Fordeel, som de tildrage sig, skeer paa de andres Bekostning; - at der ikke kan tages Hensyn til Alder, som er en nødvendig Betingelse ved alle Livrente=Selskaber; - at Fordeelen for ethvert Jndivid ikke er uafhængig af Selskabets større eller mindre Tilvæxt, eller af, om han tidligere eller seenere er indgaaet i Selskabet. Det er klart, at disse Selskaber have denne Feil i en høiere Grad, jo høiere den største Livrente er i Forhold til Contingenten, eller med andre Ord: jo flere der betale for at de første kunne faae Livrente. I dette Selskab har den, der først har ladet sig indskrive, faaet, efter eet Aars Forløb, et Udbytte, som var større end Contingenten, hvilken siden bestandig er stegen, han vil om faa Aar faae 50 Rdlr. og er givet Udsigt til at erholde 150 Rdlr. aarlig; altsaa, naar Contingenten fradrages, 140 Rdlr. aarlig eller 1400 Procent af den Sum, han han betalt, og dette skal han beholde for sin øvrige Levetid. Den sidste af de nu indskrevne kan det allerhøieste om 2 Aar vent at faae en Livrente af 3 Rdlr., altsaa da slippe med at betale 7 Rdlr. et aarlig, foruden Administrations=Omkostninger; og det vil komme an paa Tilværten, om han skal bie i 10 eller i 40 Aar, førend har ses begynder at faae saa stor aarlig Livrente, at den overstiger Contingertil en de ten; hans Kaar kunne altsaa under ingen Omstændigheder blive lig den Førstes. Og da ingen andre Penge tilflyde Kassen, end de, Medlemmerne betale, saa kan der heller ikke være Tvivl om, at den Første uddrager sin betydelige Livrente paa andres Bekostning. Man skulde neppe troe, at man behøvede at gjøre fornuftige Folk, opmærksomme paa, at det er nødvendigt ved Livrenteselskaber, at tage Hensyn til Alder. Naar den Jndtægt, man faaer, er bunden til Levetiden, og ophører med denne, bør den Ældre gives meere end den Yngre for samme Jndskud, fordi hiin rimeligviis i kortere Tid nyder godt deraf, dette er grundet paa en Naturlop, som alle Mennesker hylde. Den 50 Aarige vilde neppe frydes over en Pension, som han skulde erholde ved en anden 50 Aarigs Død; - men han vilde finde det latterligt, om man henviste ham til at nyde godt af en Pension, som en 20 Aarig allerede var i Besiddelse af. Og naar nu den sidste i et Livreenteselskab er ligealdrende med, eller ældre end alle de, der ere foran for ham, er Tilfældet da anderledes: Endelig er det en vasentlig Feil ved disse Selskaber, at Fordeelen for ethvert Jndivid ikke er afhængig af Selskabets større eller mindre Tilvæxt, eller af, om han tidligere eller seenere er indgaaet i Selskabet. Det er unægteligt, at man kan antage saa stor Tilvext aarlig at den, som nu indtræder, kan faae Fordeel; thi om Antallet af dem, som have Ardeel, ikkun er 1/2 Deel af hele Antallet, saa vilde han dog naar denne, naar der næste Aar indgik saa mange, at Selskabet. blev 10 Gange saa stort, men det er ligesaavist, at Selskabet derved bliver slettere, det er: at Tilstanden for den sidste af det forøgede Antal er værre, end for den sidste fra forrige Aar; thi skal han komme til at faae Fordeel, saa maa atter Selskabet blive 10 Gange saa stort. Om Selskabet f. Ex. første Aar bestod af 1000 Rumere, maae det i næste Aar, for ei at være slettere, bestaae af 10000, og følgende Aar af 100000, og isteden for at 900 i det første Aar betale, for at 100 kunne have Fordeel, saa maae næste Aar 9000, og det følgende Aar 90000, yde deres Skiærv for at de første kunne have ", fuldt op. Antog man, hvad Planens Forfatter, ifølge Overskrivten tilden beregnede Tabel, har antaget, at dette Selskab rekrutteredes aarligen med 5 Procent af det begyndende Antal, saa vilde den Sidste, 6 om Selskabet bestod af 15 Aarige, og rekrutteredes i Giennemsnimed 15 Aarige, i det ringeste ikke førend efter 20 Aar komme i den Klasse, hvor Livrenten er større end hans aarlige Udgivter, og dette 3: er endda i det Tilfælde, at Selskabet er bestandig i Ti væxt. Naar Tilvæxten ophører, og den aarlige Tilgang ikke bliver større end den aarlige Afgang, vil der medgaae 30 til 40 Aar, førend han naar dette Maal, og hvem lover den Jndtrædende hvad der vil skee, Beroer Tilgangen ikke fornemmelig paa det Begreb, man har om hvad til der kan vindes i det, Oplyses man om, at Tab er rimeligere end Fordeel, mon da nogen vil tilgaae. Og naar dette ikke skeer, bliver Tilstanden endnu slettere. Men det er ikke engang tilstrækkeligt til at blive skadesløs, at man faaer større Livrente end de aarlige Udgivter, thi den Kapital, man har indbetalt, med paaløbende Renter, en, skal ogsaa tilbagevindes, siden intet kan komme til Afdrag paa Kapitade len førend Livrenten er saa stor, at den overstiger de aarlige Udgivter og Renter af den Sum man i alt har indskudt mere, end man har faaet de tilbage. Den Jndvending, at man ei bør giøre Regning paa Rente af den indskadte Sum, som nogle have yttret, vilde ligefrem lede til den Urimelighed, at man f. Ex. kunde sige, at den Mand havde Fordeel, som gaaes 4 Skilling mere i Udbytte end hans aarlige Udgivt, at efterat han havde betalt 100 Rd. mere til Selskabet end han havde eise faaet tilbage. Var den sidste af de nuværende Medlemmer 15 Aar, saa vilde han om efter 65 Aar have en Alder af 80 Aar. En Alder, som ikkun faae opnaae. Neppe burde da vel nogen bie længer førend han fik Fordeel- Man maa anstille Beregning med Renter som man bør, og man ere vil finde, at det som Selskabet endog beholdt saa stor Tilgang, at den en, Antal af 1600 Nummere, som det nu har, bestandig holdtes vedlige, saae saa vilde han, langt fra at have Fordeel, have havt et Tab af henved 1700 Rd.; og selv da, naar Selskabet fik efter Planen en stadig Tilgang aarlig af 5 Procent af det begyndende Antal, saa vil han til net, denne Tid have et Tab af over 700 Rigsdaler. - Havde derimod de 10 første Medlemmer, som fra næste Aar skal have 50 Rigsdaler Livrente, eller 40 Rigsdaler reen Fordeel aarlig, enten alle eller nogle af dem en Alder af 15 Aar, saa have de samme Rimelighed for at opnaae en Alder af 80 Aar, som det sidste Medlem; men de ville til den Tid kunne giøre Regning paa at have en Fordeel hver af 11000 Rigsdaler, og naar de erholde det belovede Tillæg en betydelig større Sum. - Man kan ikke undre sig over, at den, der engang har faaet Krav paa slig Fordeel, nødig vil give Slip paa den; men det er vanskeligt at begribe, hvorledes de, der maae yde den, kunne noget Øieume blik betænke sig paa, om de skulle vedblive. - Og saafremt betingelserne for et godt Selskab er, at alle have lige Adgang til Fordeel, gen, kan der ikke være Tvivl om hvad Navn dette Selskab fortiener. Man seer heraf, at de Mangler, Commiteen har oplyst at findes ved disse Livrenteselskaber, hverken ere bemærkede eller af hiulpne i denne nye Plan.