Ribe Stifts Adresseaviser, 1846-12-28
J Lollandspst., hedder det fra Maribo Angaaende Ombæren med Provstetasker have vi modtaget følgende Kuriosum, som for nogle Dage siden skal have tildraget sig i Rødby: "En Dag kommer et Bud fra Sognepræsten til den nys beskikkede Kateket og overleveren denne en af de velbekjendte Tasker. Denne troer først, at det er en Taske med Cirkulærer fra Provsten, men ved Eftersyn af et med Tasken følgende Brev bliver han overbeviist og sin Feiltagelse, idet Brevet næmlig indeholdt en Anmodning om at besørge Tasken til Skolelæreren i Ringsebølle Sogn. Kateketen følte sig just ikke smigret ved i Sognepræstens Ærinde at foretage denne Lystreise med Tasken paa Ryggen, og henvendte sig derfor til ham med Anmodning om at blive fritagen for denne for en ordineret Præst høist uværdige Forretning, som han formeente ingenlunde kunde tilkomme ham at udføre, men som alene maatte paa hvileden anden Lærer ved Borgerskolen, der tillige er Kirkesanger; men Sognepræsten var af den Mening, at det var saavel hans som den anden Lærers Pligt, efter Tour at ombære Taskerne, saa at Supplikanten altsaa var nødsaget til for egen Regning at lade Tasken befordre. Efter Forlydende skal Kateketen nu have henvendt sig med Klage til Provsten, og vi haabe i sin Tid at kunne meddele mere om denne samøse Sag. Det har allerede fra forskjellige Sider i de offentlige Blade været berettet om den store Vandmangel, hvori Marskboerne ere stædte formedelst den mageløse Tørke, der herskede i afvigte Sommer og Efteraar - hedder det i en Skrivelse fra Vestkysten i Itzeh. Ugebl. - Det er imidlertid nok næppe muligt, at Nøden nogensteds kan have været større, end paa Pelvorm og de nærliggende Halliger. Ligesom i andre Marskegne have de fleste Skjelgrøfter her allerede i flere Maaneder ikke indeholdt en eneste Vanddraabe meere, og de faa Regndage i November have heller ikke heri gjort nogen Forandring. Den Smule Vand, der paa de laveste Steder endnu kunde være i Behold, har man derfor maattet øse op i smaa Kar og, ved at lade det gaae igjennem Haandsier, saa godt det lod sig gjøre søge at rense det fra de deriværende Ureenligheder, Jnsekter a.,men desuagtet kunde man i enhver Kop Thee eller Kaffe, man nød, finde de væmmeligste Bundfald. Den mere velhavende Deel af Befolkningen lod sig hidtil forendeel tilføre Vand fra Husum; men saasnart Frosten indtraadte, var ogsaa dette Hjælpemiddel, som overhovedet kun den færreste Deel af Befolkningen saae sig istand til at forskaffe sig, ophørt. Bringer Vinteren ikke rigelig Sneefald, seer det reen galt ud Mærkeligt er det forøvrigt, at der endnu ingen Sygdom er udbrudt blandt Huusdyrene. Folkene ere der mod slemt beladte med den saakaldte Stobbelfeber og andre Sygdomme. Fra Midten af Sommeren have omtrent 2000 Personer, eller Halvdelen af hele Befolkningen, været angrebne. Næsten daglig begraves en 2 a 3 Stykker. Blandt de Syge ere ogsaa begge Præsterne, der, som Følge heraf i flere Maaneder ikke have været istand til at holde Gudstjeneste. Vielser og Barnedaab have de maattet fuldbyrde paa Sengen, eller i al Fald i Præstegaarden. Liigprædikener har der ikke været at tænke paa, og naar det skal blive anderledes i denne Henseende er ikke at skjønne; thi, efter Sigende, skal Jngen have været at formaae til at tage herover og prædike saalænge. Ogsaa den, efter Landfoged Jacobsens Død, som Landfoged konstituerede Hr. v. Ahlefeldt, Auskultant i den kgl. slesvigske Overret, blev allerede upasselig i de første Dage efter sin Ankomst, og har, for at gjenvinde sin Helbred, maattet vende tilbage til Slesvig. Tilstanden paa Pellworm er saaledes i Sandhed i høieste Grad beklagelig.