Berlingske Tidende, 1796-09-23
Jndsendt fra Kongavinger. Udtog af Diario, holden i Kongelig Majestæts Justits Revisions Expedition, den 13de August 1796. "Samme Dag er Major Gustav Kiellerbergs underdanige Ansøgning indleveret, at paa Kongelig Majestæts naadige Leide i Riget kunne fra Norge tilbage. komme, hvorhen han sig har begivet. Rigtig uddraget vedgaaer. A. Schultin. Expeditions=Secretaire. Stormægtigste Allernaadigste Konge! Saa elsket, saa dyrebart er et Fædreneland under det. Deres Kongelige Majestæt helligede Scepter! Ogsaa jeg, uskyldig lidende Flygtning, som deri har forløret den betydeligste Deel af Lykke, Hæder og maaskee Haabet selv, efter samme endog sukker. - Min Skjebne, Allernaadigste Konge, har været: jeg, uden Bevidsthed at have begaaet mindste, ligevel er paa en med vore oplyste Tider aldeles upassende Maade høist fornærmet uden foregaaende Undersøgning eller Dom til det gyseligste Sted henkastet. Omstændelig er min forunderlige Tildragelse denne: Anden Paaskedag, 28 Martii dette Aar, da jeg glad ved en elsket Ægtefælle uskyldig tilbringer Tiden med nogle Beslægtede, besøger mig gandske uden tet Politiemesteren i Stokholm, Laugmand Carl Ullholm, af tvende Betiente ledsaget, under et Tilkiendegivende, at jeg skulde til Danvits Daarhuus henføres og indtil videre derunder strængeste Bevogtning bevares. Med største Frimedighed, Uskyldighed giver, lader jeg Politiemesteren forstaaer min yderste Forundring over denne saa selsomme Betydning : saa meget mere, saasom et mildt og velgiørende Forsyn ikke har skilt mig ved Sinds og den givne Forstands fuldkomne, Brug, i øvrigt mig intet strafværdigt Forhold i Staten bevidst. Følgelig at Politiemmesteren, som Embedsmand, aabenbar ei allene mod Svea=Konge-Forsikring, men og modden almindelige Lov i 20de Capitel, 2de 5 Misgiernings Balken handlede. Dette uanseet paaskyndes jeg : Hastigst at være ham til benævnte Sted følgagtig, hvilket jeg da og uden videre Betænkning efterkom. - Tre Maaneder af min Tid i dette Uselhedens Boelig tilbragt, paa een Dag nær, uden at være, efter flere til Politiemesteren gientagne Erindringer om min formeentlige Sags Undersøgelse og Ende paa denne Forfølgelses Periode, heldig at ser mit Begier eller Ønske i mindste Henseende opfyldt, beslutter jeg endelig, for at komme i en mere menneskelig Forfatning, at søge Kongeriget Norge, hvor jeg nu for Tiden opholder mig. - Jeg i denne Stilling, Allernaadigste Konge, hvis Aarsag er mig endnu er bekiendt, ulykkelig, og tanhænde, forfulgt, tager jeg min Tilflugt, til Deres Kongelige Majestæts uskatterlige Mildhed og Naade, ansøgende i dybeste Underdanighed Deres Kongelige Majestæts allernaadigste Leide at faae til Fædrenelandet vende, der under Lovens Beskyttelse mod Politiemester og Laugmand Ullholm i Henseende til mit Lidende og den mig viste Vold giøre de Paastande om Ansvar og Oprettelse, hvortil jeg kan finde mig beføiet. En Naade, for Deres Kongelige Majestæt er Ord, værdigt en Majestæts store Hierte, det Tusinder til bede for mig den eneste Redning i Tiden J allerdybeste Underdanighed og Troeskab henlever, Stormægtigste Allernaadigste Konge Deres Kongelige Majestæts Kongsvinger i Norge, underdanigste samt troe. Junii 30te 1796. Tiener og Undersaat. B. Kjellerberg. Ligelydende med Originalen, attesteres efter Begier H. J. Grundt, Capitaine, Vagtmester Lieut., Garnisons Auditeur og Postmester ved Kongs vinger Fæstning.