Københavns Adresseavis, 1763-03-07
De Krigsmænd, som skielver ved at see et vredt Ansigt, og som ere alt for bløde, qvindagtige og kielne til at udstaae den allermindste Frost, Hunger eller anden Nød, skulle ved en flittig Legems Bevægelse blive hærdet til at taale disse Ting, - - - Men jeg vil skride til at give de Regler hvorefter en saa nyttig Legems Bevægelse bør foretages. Hertil hører da, at den begyndes langsom og Gradeviis tiltager; - . . Legemets Bevægelse bør fortsettes, indtil man merker en Varme overalt i Legemet, og en gelinde Uddampning frembryder, her bør Bevægelsen modereres, saa at den ey bliver sterkere, end som er nok til at vedligeholde den gelinde Damp- og Varme, saa at den ey bliver til en heftig Sveed, hvilken ingenlunde udfordres til en nyttig Motion. . . . . Da man ved Bevægelse uddunster meere end ellers, saa forstaaer det sig af sig selv, at man og bør drikke meere, naar det ikkun skeer med Forsigtighed. - Den naturlige Ubeqvemhed, man finder hos sig til Bevægelse, naar man nyelig har spiist, synes ligesom at lære os, at vi da ingen bør foretage os, - - - Legemets Bevægelse foretages allerbedst, naar Fordøyelsen er forbie, og Maven er tom, da den hielper Maven til at angribe og udføre det, som endnu maatte være ufordøyrt, som ellers maatte forraadne udi Maven, - - . De Personer, som ere tilbøyelige til Blod spytning eller plagede med Steen, saa vel som ogsaa de, der har eet eller andet Bræk, behøver Varsomhed i at udvælge Legems Bevægelse, og i Almindelighed vogte sig for alle dem, som ere heftige. - . . Næst Legemets Bevægelse er dette at lade sit Legeme daglig rive eller gnie een af de alleruskyldigste og beste, saa vel til alle Tider, som og i Særdeleshed imod Foraars Sygdomme. - . . De for sin Sundhed bekymrede Fruentimre, naar de med Forskrækkelse seer røde Plætter, eller saa kaldede Finner, at bryde frem udi deres Ansigter, veed de at flye til dette Middel, og lade sig gnie paa Ryggen, for at bringe de skarpe Væd skeer og røde Plætter derhen, hvilket ogsaa undertiden meget vel lykkes dem. - . - Podagristern selv skulle finde deres smertefulde Anfald meget formildet, ja nesten gandske hæved, om de paa denne Maade søgte, at skille sig af med den skadelige Materie, som dertil er Aarsag, ja Jndianerne skal have et Ordsprog, at den eller den har ey nødig at plages af Gicht, eftersom han har Slaver nok, der kand gnie ham. - - - Man vælger hertil et fiint ulden eller linnet Klæde eller en fiin Børste, dog allerhelst et blød ulden Klæde, dermed gnier man Legemet indtil man finder Varmen merkelig tiltaget og en gelinde Vaadhed paa Huden, dette bør saa vidt mueligt skee over hele Legemet, dog hvor de tilforn omtalte Tilfælde maatte findes, nemlig en Ømhed udi eet eller andet Lem, Ryg= eller Lænde=Vee, en Mangel af Følelse paa et eller andet Sted med mere, der bør den fornemmelig skee. At Morgen og Aften, som de tvende Tider, paa hvilke man skifter Klæder er hertil de beqvemmeste, item, at man imedens at den skeer, vogter sig for den udvortes Kulde, synes nesten ogsaa ufornøden at erindre. - - . J Almindelighed bør man aldrig begive sig fastende udi saadan Luft, og en Froekost af fede Ting, saasom et Par fede Smørrebrød, skikker sig meget godt, da det Fede indvikler den skarpe Gift, og svækker dens Virkning, en maadelig Portion af en reen og god Bomolie kunde hertil og være meget god, naar man skulde begive sig udi en Luft, om hvis Skarphed og Ureenhed man var overbeviist. - - . Man vogte sig for at opholde sig stille og uden Bevægelse udi den kolde og fugtige Luft: Man tage sig vare for en alt for hastig og ofte Afvexling af Kuld og Hede; Man drikke ey for lidet: Man vedligeholde en jevn og maadelig Varme udi sine Kamre, Man tillade Luften en frie Udgang og Indgang udi den: Man tvinge sin Begierlighed ved sit eget og sine Venners Bord. Man spise sparsom og sielden af salte og røgede Spiser &c. Tiltale til Dandserne. er dette Himlens Vey, o ney, den er for breed. Guds Himmel=Vey er small, man kand paa den ey springe. Vor Jesus satte os langt andre Fødested. Ved Caprioler ey man Kiød og Blod kand tvinge. Her er en Kæmpe=Plads og ingen Dandse=Sahl, En hellig Christen bør ey saa at løbe gal. Er du i Dandsen den, som hører Christo til, Som op til Christi Kors sin Kiøbs=Lyst nagle vil. Faaer Gud vel ved din Dands den allermindste Ære? Langt før du Jld og Blus vil til din Vellyst bære. Kand du i Jesu Navn paa hans befaling dandse? Og skal for saadan Sveed dig slettes Ære=Krandse Kand Hiertet for din Gud ved Dands=Musikken synge? Vil den Allarm ey dig for Øren længe klinge. Og ikkun tiene dig til Sinds Adspredelse? Hvor kand du dog for Gud vel frem i Dandsen træde, Gud jo befaler dig, at du skal stedse bede. Hvad Bønnen hindrer nu, er mod Guds Villie. Hør, beder du og først Gud om Velsignelse? Du svarer: Saadan Bøn kand her just ikke skee. Saa lær: At det, hvorved man ikke Gud tør bede Om hans Velsignelse, maae Synd og Ondskab hede. Du nævner Salomon; men tænk da og derved: Han setter strax forhen, at alt er Daarlighed. Han søger meget meer udi dit Sind at prente, At Sielen ingen Trøst i slige Ting kand vente. Alting vel har sin Tid, endog Misgierninger, Men deraf følger ey, at alting lovligt er. Vor Tid er kort og dyr, vil du den saa forderved Her Sæde=Tiden er. Hvad saaer du vel i den? Hvad vil du ved din Dands for Løn dig hist forhverved Hvad, om at Døden dig i Dandsen rykte hen? Du siger: Lønnen da kun slet vel maatte blive. At Dandsen da er Synd, du selv maae bifald give. Taget af Bogazkys liden Skat=Kiste, indeholdende Tilfældige Tanker til Guds Børns ydermere Opbyggelse og Opvækkelse ved adskillige Leyligheder; saasom: Naar man opvaagner tillig. Naar man toer sig. Naar man ifører sig sine Klæder. Naar man drager sine Klæder af. Naar man gaaer ud Ved Maaltidet. Ved Maden. Ved Giestebud. Naar nogen kommer til os. Brand= og Taarn=Vægteren. Naar Klokken slaaer. Naar Morgen=Klokken ringer; eller Uhret trekkes op. Ved Middags=Klokken. Ved Aften Klokken. Naar det ringer til Prædiken. Naar det ringer efter Prædiken. Naar det ringer for Liig eller Sang=Klokkerne gaaer. Uhrverket. Uroen Uhret. Lodden i Uhret, som et Billede paa Korset. Til en Persohn som vilde løbe af Kors=Skolen. Christne maae lide. Taalmodighed er fornøden. Hør i Heglen, som et billede paa Taalmodighed. Tilskyndelse paa Taalmodighed. Uroens Slag i Uhret. Time Glasset. At kiøbe Tiden. Den noget forskiellige Tidsfordriv. Tiltale til Dandserne. Den malede Love eller Ulv, et Tegn paa et Vertshuus. Et Ord til Drikke=Selskabet. Skiønhed. En Christens Smyk Diamant Kors og andre Smykker. Et Speyl. Unge Menneskers Phantasier og forfængelige Tanker. Hovmod gaaer for Fald. Det almindelige Verdens Levnet iblandt de Rige. Da en Stad brændte af, som bestandig havde holdt Torve Dag om Søndagen. Den Ubarmhiertige, med mange flere saadanne smukke Tanker. Denne Skat=Kiste er oversat i det Danske Sprog, og sælges i den nye Rothiske Boglade paa Børsen, for 8 Sk.