Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1830-02-27
Kjøbmand B. i Paris havde en UngdomsVen, Kjøbmand T. i Elsas; begge ønskede deres Venskab forplantet paa deres Børn og aftalte desaarsag en ægteskabelig Forbindelse mellem den Førstes Datter og den Sidstes Søn. Begge Fædrene, vedligeholdt en flittig Brevvexling med hinanden og kom endeligen overeens om, at Kjøbmand, T. Søn skulde reise til Paris, for at lære at kjende sin tilkommende Brud og Familie personligen. Den bestemte Dag til Brudgommens Ankomst indtraf endeligen; Familien B. var just i Begreb at sætte dem til Bord, da et ungt Menneske indtraadte og spurgte om Kjøbmanden. Tjenestefolkene som vidste, at man ventede Brudgommen, tvivlede intet Øjeblik, at den Fremmede jo var ham, og meldte ham strax som saadan Hr. B. ilede ham i Møde, sluttede ham i sine Arme og uden at give ham Tid til at tale, forestillede ham for sin Kone og Datter som den Sidstes Brudgom. Den Fremmede overgav nu Breve fra Kjøbmand T. i Elsas, hvori Overbringeren omtales som hans Søn og blev anbefalet til hans og Families Venskab. Bordet blev dækket, nogle gode Venner i Hast indbudne og den Fremmede fik sin Plads tæt ved Jomfrue B.; denne, som havde hørt meget godt om hendes tilkommende Mand, blev meget henrykket ved det unge Menneskes skjønne, mandlige, blomstrende Udseende. Ved Bordet herskede idel Munterhed; Bruden slog ofte de skjønne Øine rødmende ned, Frieren var yderst galant kjerlig mod den unge Dame, og fuld af Opmærksomhed mod de Gamle, men iagttog dog stedse en vis Alvorlighed i Mine og Adfærd. Efter Bordet blev Samtalen mere fortrolig, man underholdt sig om Huussager, Okonomie, Familie=Indretning o. s. v., da den Fremmede pludseligen tog sin Hat, for at gaae. Hvor vil De hen spurgte Kjøbmand B. Jeg har en Sag af Vigtighed, som nøder mig til at forlade Dem var Svaret. Hvad Sag af Vigtighed kan De have i en Stad, som De første Gang er i, og hvori De endnu ikke kjender et eneste Menneske!" De har Ret, men jeg maae ikke destomindre gaae. Aha jeg lugter Lunten, De har ingen Penge og vil hen til Deres Bankeer min Kasse staaer til Deres Tjeneste, men vil De endeligen henvende Dem til ham, saa giv en af mine Folk Deres Ordre og jeg skal besørge alt, thi vi vil ikke skilles fra Dem saa snart, under denne Samtale var den Fremmede kommen ud i det forreste Værelse, hvorhen Kjøbmand B. fulgte ham. Nu da vi ere allene vedblev den Fremmede, og Damerne ikke ere tilstede, kan jeg nok sige Dem, at der strax ved min Ankomst i Paris tilstødte mig et Tilfælde, jeg blev anfalden af en heftig Kolik og døde deraf; - nu har jeg bestilt min Begravelse til Klokken 6 i Aften og De indseer selv, at jeg absolut maae indfinde mig, da jeg ellers ved min første Entree i Paris vilde blive anseet for et meget letsindigt Menneske, om jeg brød mit Løvte". Kjøbmand B. tabte Næse og Mund over hvad han hørte - Svigersønnen var imidlertid smuttet ud af Døren - da han havde fattet sig og ansaae Sagen for et Spøg endskjøndt han fandt dette temmeligen ilde anbragt, vendte han tilbage til Selskabet, undskyldte Svigersønnen det bedste han kunde, med at denne venteligen havde drukket et Par Glas for meget o. s. v. Man loe deraf og ventede imidlertid paa Personen; da han imidlertid udeblev og det blev sildigt gik Kjøbmanden selv hen til Vertshuset, til hans største Forundring og Skræk erfarede han her, at hans tilkommende Svigersøn virkeligen var afstegen den samme Dag og død nogle Timer efter af en heftig Kolik, samt var bleven begravet Kl. 6 paa en Reisekammerats Besørgelse. Det Indtryk denne Tildragelse foraarsagede var skrækkeligt. den unge Pige frasagde sig alle Livets Nydelser og gik i Kloster, hvor hun døde kort førend Revolutionen i Frankrig udbrød. Hun saavelsom hele Familien og deres Venner troede fuldt og fast, at den unge Hr. T. havde aabenbaret sig for dem som Gjenganger. Sagen hang imidlertid meget naturligen sammen. En vis Hr. St. Andree opholdt sig i Strasborg og reiste derfra til Paris med den almindelige Postvogn, hvor han gjorde Bekjendtskab med den unge Hr. T., denne fortalte ham blandt flere Familie Anliggender Hensigten af hans Reise, nemligen at han tog til Paris for at ægte Kjøbmand B. Datter o. s. v. Saaledes blev St. Andree indlemmet i hans Familiehistorie. De afstege begge i Hotel d'Angle terre i Richelieugaden, neppe vare de der ankomne for den unge T. blev angreben af en heftig Kolik, der uagtet alle anvendte Midler inden to Timer dræbte ham. Hr. St. Andre, der var inderligen rørt over sin Reisekammerats Skjæbne, ansaae det for sin Pligt at besørge hans Begravelse og paa bedste muelige Maade at underrette Hr. B. Familie om denne Ulykke. Han vidste, at den Afdøde blev ventet netop paa samme Dag, han medtog derfor alle de Papirer og Breve han fandt i dennes Tegnebog og begav sig didhen, for at underrette dem om den unge Mands uheldige Skjæbne, men da han af Alle blev anseet for den tilkommende Svigersøn, faldt det ham ind at spille dennes Rolle, for ved denne uoverlagte Spøg at trække sig ud af Sagen. Sagen blev siden oplyst men Følgerne vare uoprettelige.