Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-09-06
Blandede Efterretninger. Fra Horten i Norge skrives under den 26de August. - Jgaar nøde vi det stolte Skue, at see den første her byggede Fregat løbe af Stablen. Den erholdt Nav et Freya. Vi havde det skjønneste Veir og aldrig før og maaskee aldrig meere faae vi en saa stor Folkemængde at see. Fra Landdistricterne var hidstrømmet en stor Mængde Mennesker, og Dampskibene Constitutionen og Prinds Carl havde 235 Passagerer ombord fra Christiania, hvoriblandt hans Excellence Rigets Statholder, Grev Platen, og flere af Statsraadets Medlemmer med Fruer. Paa Hidreisen blev Passagerernes Antal forøget med over 200. Endnu langt betydeligere var det Antal, som ankom med forskjellige Smaafartøier, saa at denne skjønne Act bivaanedes af flere Tusinde Tilskuere fra Landets forskjellige Egne, og Fiel denne gjenløde af deres eenstemmige Jubelraab, da Norges første byggede Fregat kyssede Vigens Vover. (1) Den 23 f. M. døde paa sit Landsted Mont rouge, i Nærheden af Paris, den berømte Stifter af Hjerneskallæren, Dr. Joh. Jof. Gall. Han var født 1768 i Tiesenbruun, en Flekke. i det Würtembergske, hvor hans Fader var Kræmmer. Allerede som Barn lagde han Mærke al, at de af hans Skolekammerater, der havde store udstaaende Øine, havde en god Hukommelse, og hans Omstreifen i Skove og paa Marker satte ham tidligen istand til, at giøre sig bekjendt med Dyrenes især Fuglenes Natur og Levemaade. Han studerede Lægevidenskaben og levede siden i Wien som practiserende Læge. Der udgav han allerede 1791 et Skrift: Philosophisch medicinische Untersuchungen uber Natur und Kunst im kranken und gefunden Zustand, der Menschen, der vakte de fordeelagtigste Tanker om hans Jndsigter. Først siden begyndte han offenligen at foredrage sine anatomisk physiologiske Undersøgelser af Hjernen og dens Nerver. Han gjorde dette paa en meget klog Maade. Da han vidste, at det store Publicum ikke bryder sig meget om saadanne Gjenstande, men han dog tillige ønskede at drage dette til sine Forelæsninger, hvoraf hvert Cursus, der varede fra 8 til 14 Dage, kostede otte Specier. saa indrettede han disse paa saa populair og indbydende en Maade som mueligt. Han havde anskaffet sig de fornødne Apparater af Elfenbeen og en Deel Hjerneskaller hvoriblandt adskillige berømte Mænds f. Ex. General Wurmsers, Digternes M. Denis's, Altingers, Blumauers &c. Han aabnede sine Forelæsninger med at fremsætte en ny Theorie af Hjernens Bestanddele, som han paastod ikke, som man hidtil troede, bestod af en grødagtig Masse, men af lutter Nerver. Ved utallige Undersøgelser af Hjernen var han trængt saa dybt ind i denne specielle Deels Studium, at han kunde tale derom med en Jndsigt og Erfaring, der satte de ældste og lærdeste Læger i Forundring. Selv de, der, ikke vilde antage hans Theorie for rigtig, kunde dog ei andet end beundre den dristige og originale Tænker. Herved indtog han de egentlige Lærde, for sig; det øvrige Publicum fulgte da af sig selv efter, og uden at kiende det mindste til Hjernens Anatomie indfandt der sig Tilhørere i Hobetal, som det blot var om at gjøre, at lære af fremstaaende Bugler paa Folks Pandeskaller at kjende deres Sindelav, Lidenskaber &c. Endog Damer besøgte hine Forelæsninger, uagtet Gall selv forsikkrede, at Organlæren var kun en Bisag, og at Hovedgjenstanden for hans Forlag ninger var den nye Theorie af Hjernens Antomie. Han havde nu erhvervet sig en almindelig europæisk Navnkundighed at han sluttede, i Selskab med sin Ven Dr. Spurghuat besøge de største Stæder i Europa. Handgyndte med Tydskland, og blev allevegne me tagen baade af Læger og Jkkelæger med sten Enthusiasme. Alle vilde see og høre den Mader kun behøvede at føle et Menneske paa Pe den, for strax at sige, hvortil det havde nu Anlæg, om der kunde blive en Schinderharis eller Alexander Magnus, en Rafael Sanzio ik Mozart af det &c. Man lovede sig ikke ring Fordele af en saadan Opdagelse og haabede til denne i Fremtiden at kunne sætte Enhver re sin rette Hylde. Stor Opsigt gjorde Gall Kjøbenhavn, hvor han holdt tre Gange sine Forelæsninger, der især første og anden Gang vare stærktbesøgte. Man førte ham ogsaa omkring Fængslerne, hvor han aflagde paafaldende Pis ver paa sin Lærres Ufeilbarhed ved at kjende Ty fra Mordere og omvendt. Jsær blev mani Forbauselse, da han om den saakaldte Absalons, Hjerneskal paa Kunstkammeret sagde, at fandt Tapperhedsorganet udviklet derpaa in Grad. Efterat han havde samlet sig en god Epital ved sine Forelæsninger gik han til Partii Aaret 1807, men uagtet han fandt der man og store Modstandere, fandt han dog Behag at forblive i denne Stad, hvor de Franskes Omgang hvede ham godt. Jndskrænkende sig til en ubetydelig Praxis især hos Corps diplomatique, sysselsatte han sig her med Udarbeidelsen af sine Værker om Hjernelæren. J Paris sell beboede han herskabelige Værelser, men til skjønneste Tid af Aaret tilbragte han paa si Landsted. En Dansk Reisende, som besøgte har i Aaret 1824, fandt ham da meget munter i rørig. En Efterretning om hans Læres Skjedi Frankrig og Engelland læses i Skilderiet Ne 54 for d. A. .¬