Viborger Samler, 1842-05-24
Ved allerhøieste Resolution af 18de d. M. har Hs. Majestæt allernaadigst tildeelt efternævnte Videnskabsmænd, og Kunstnere Reisestipendier af de dertil i Budgettet for indeværende Aar normerede 10,000 Rbd.: Dr. Theol. Lübkert, Slots- og Garnisonspræst i Glückstadt; Dr.Theol. Kalkar, Overlærer ved Cathedralskolen i Odense Dr. Med. C. Saxtorph; Licent. Theol. O. C. L. Gad. Dr. Philosophiæ F. Sørensen i Kiel; Cand. Juris F.E. Schiern; Dr. Philosophiæ C. W. Nitsch; Cand. Theol. J. B. Sorterup; Overlærer Bendtsen, Bestyrer af det lærde Jnstitut i Fredericia; Cand. Polytechnices C. Carl sen, Konstgartner F. W. Wendt; Bataillonschirurg C. L. Jansen, Cand. Phill. J. J. A. Worsaae og Cand. Theol. Wiborg; endvidere er Bestyrerinden af den i Aaret 1791 stiftede Døttreskole Karen Mammen givet Tilsagne om Reiseunderstøttelse til næste Aar. Foruden til de Nævnte ere ved tidligere Allerhøieste Resolutioner ReiseLivendier bevilgede for indeværende Aar til Licent. Juris Frigger, Cand. Vestergaard, Kammerjunker og Fuldmægtig under Statsgjældsdirectionen Bielke, Musicus Semmer, Licent. Med. A. Buntzen og Cand. Juris Birch. (Da.) 7 En sjelden Fest blev iaar vore Studenter til Deel, hvorved de fik Leilighed til at føre et kort men hjerteligt Samliv med et Antal af omtrent 130 svenske Brødre fra Lund, der i Pintsehelligdagene gjæstede Kjøbenhavn. Søndag Morgen ankom de med Dampskibet Malmøe og inviteredes strax til at deeltage i en Skovtour, der skulde udgaae fra Regentsen. Her ventede Kl. 3 c. 200 danske Studenter paa de svenske, der ankom Arm i Arm fra Hotel du Nord, hvor største Deelen boede. Efter en hjertelig Velkomsthilsen (der bragtes af en Student, der under hele Festen paa forskjellig Maade viste, hvor varmt og hvor sandt han følte for den nordiske Eenhed) og efter flere tordnende Hurraer satte Toget sig i Bevægelse igjennem Nørregade over Fællederne til Charlottenlund. Med Sang og munter Tale havde man forkortet Marschen, der efter et kort Ophold fortsattes til Dyrehaugen. Kilden besøgtes her, og paa den nu tomme "Bakke" leirede den hele store Skare sig i Græsset i en Kreds med den danske og svenske Sagforening i Midten, som begge gave flere vakkre Sange til Priis. Den sjeldne Lystighed havde lokket flere af de Spadserende til, og iblandt disse Balletmester Bournonville. Han hilsedes af de 3 til 400 Deeltagere med et 3 Gange gjentaget Vivat, hvorfor han takkede med Tilføiende, at det vilde være ham en Lykke, hvis han Mandag Aften, naar Napoli skulde opføres, ogsaa kunde vinde deres bifald. Man begav sig derpaa til det nærliggende Skovløberhuus, hvor der forefandtes Forfriskninger. Her udbragtes blandt andre Skaaler ogsaa flere for Skandinaviens Eenhed, som hverken savnede svenske, norske, eller danske Talsmænd, flere Viser bleve ogsaa afsjungne, hvis Jndhold med Rette kunde kaldes skandinavisk. Festen begunstigedes af det herligste Veir, der gav Alle Leilighed til at fryde sig over og beundre den herlige Skovnatur, hvis Yndighed i høi Grad frapperede Svenskerne. At skyldfrie Munterhed, nordisk Jevnhed og den inderligste Sympathie herskede og aabenbarede sig imellem de to Nabolandes vordende Embedsclasse, geraader begge Parter til lige Hæder og er Noget som i politisk Henseende turde tjene som et lykkeligt Varsel.