Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-04-24
Den fra Maynz til Vien fløttede Skat bliver bragt videre. En Vogn fra Vien til det 8 Mile bortliggende Presburg betales med 300 Gylden (næsten 150 Rd.) a. a. J Jtalien lade de Viener=Karrespondenter - som og saa begge Hamborger Tidender - et vældigt Uveir reise sig bag Buonapartes Ryg. Jfølge disse ere de fleste Jndvaanere af de venetianske Provindser besiælet af enthusiastisk Patriotisme, for at bevare deres hidtilgieldende (lykkelige!) Konstitution. Allevegne opstikkes den venetianske Kokarde. Antallet af de bevæbnede Borgere og Bønder bliver alt angivet til 60,000 (1) Md. og fra Venedig ere 12,000 Md. regulaire Tropper afgaaede til Verona, for igien at bringe Brescia. Bergammo a. til Orden. Jndvaanerne give deres største Uvillie imod Franzoserne tilkiende, og denne Omstændighed torde have slemme Følger for de sidste, fornemmelig da Venedig ligesom Tyrol nu ligger den franske Armee i Ryggen a. - Af alt dette veed den Altonaer=Merkur, som ogsaa andre Privat=Beretninger ikke eet Ord. Efter disse ere blot nogle Landsbyer opstandne imod Revolutionisterne i Brescia, Bergammo a., blevne slagne af disse, og de Fanger, som de mistede, ere siden vendte tilbage til dem som Apostler, og have ganske udsonet dem med den nye Konstitution. Med den eneste lille Stad Salv ved Garda=Søen, som forræderskviis havde lokket Revolutionisterne midt imellem dem, for saaledes lumskelig at myrde dem, ere de sidste endnu i Strid, som de dog ved Hielp af Maylænderne a. om kort Tid haabe at faae dæmpet. Man seer let, at det heele en intet, uden en modrevolutionistisk Bestræbelse af Herrerne i Venedig hvormed de søge at kuldkaste Buonapartes dybe Politik - som allervissest sikrede sig Ryggen derved, at han gjorte Vennetianerne uenige mellem sig selv indbyrdes - og gjerne vilde give Sagen et Anstrøg af Vigtighed og Sandsynligh., hvilken den i Gierningen selv saa meget mindre kan have, som de trans= og cispadanske Republiker, det af Franzos. besatte Triest og frem for alt Buonapartes Reserve=Armee sidder den gode Stad alt for tæt paa Nakken. Og hvad vilde endelig Venetianerne giøre, naar Buonaparte, i yderste Fald, for hvad det ogsaa maatte koste, gjorte en hastig Fred med Keiseren, for pludselig at kunde anfalde dem med sin ganske Magt og udgyde al sin Hevn over dem - Frankerig. Valgene ere forbi, og man smigrer sig med, at de, trods Royalisternes anstrængte Bestræbelser, dog i det hele ere fald ne got republikanske ud. Boissyd Anglas er igien mellem de Valgte. Saaledes læser man ogsaa imellem disse en Fleuricus, forhen Søeminister under Ludvig d. 16de, Montesquions, Quatremmere de Qvincys, Mürinais, Emmerys, Cambaceres, Lanjuinais, Durand=Maillanes, Defermontsa. Navne. Man venter ogsaa sikkert at finde Pichegru, Admiral Villaret=Joyense, Semonville og andre flere paa denne Liste. Saa roligt i øvrigt disse Valg ere gaaede af i de fleste Departements, saa har det dog paa nogle Steder volde Slagsmaal. J Lüttich bankede Vælgerne hinandens egne kiødelige Armee og Been med Træe=Helgenernes afbrudte Arme og Been. J Spaa Sloges man ligeledes med Fødder af Kirkebænkerne. I Jemappes er intet blevet heelt i Kirken, men alt forvandlet til Vaaben og man tæller henved 200 Saarede, hvoriblant endog Koner og Børn. -