Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-11-12
Aarhuus, den 12te November. Om Overfarten mellem Kallundborg og Aarhuus, siden Dampskibet "Christian Villes Matheur, læses i Aalborg Avis, en Reisendes Beretning, saalydende: Ved Deligencens Ankomst til Kallundborg, Søndag Morgen den 30te October, bleve vi til stor Forundring modtagne af vedk. Postbetjente, som fortalte os, at der var afgaaet Stafet til Posthuset i Roeskilde for at afværge, at Posterne kom dertil, da Dampskibet var gaaet istykker. Men herom havde man formodentlig ikke fundet det Umagen værd at underrette os Passagerer, og ladet os reise til Kallundborg. Her var nu heller ingen Færgejagt, der kunde overføre de Reisende, hvis Antal var steget til henved 40 Mennesker. En saakaldet Reservebaad, "Maagen", blev stillet til vor Disposition, og hermed valgte da, af Mangel paa bedre, omtrent 20 Passagerer at gaae over. Men efter at vi i godt Seilveir havde krydset frem og tilbage mellem Kallundborg og Samsø i 17 Timer, maatte vi vende tilbage til Kallundborg, thi det viste sig, at Baaden havde kun en Feil, nemlig den, at den ikke kunde seile, idetmindste ikke krydse, skjøndt Veir og Vind vare af den Natur, at hvert andet Fartøi vilde kunne have arbeidet sig frem. Dagen efter blev Vinden god, vi besluttede da igjen at gaae ud med samme Baad, da der til gaves nogen anden Leilighed; vi naaede Samso, men det var os atter umuligt at krydse og Pynten af Øen, og vi maatte saaledes igjen, efter en 8 Timers Fart i et haardt Veir, vende tilbage. Hvad vi Passagerer paa disse 2de Reiser leed, især Damerne, er næsten utroligt; vi manglede hver Beqvemmelighed, thi Baaden gav knap Plads til at staae opret ved Siden af hinanden. Om Tirsdag Eftermiddag Kl. 3 ankom endelig en Færgesagt, der afgik Onsdag Morgen Kl. 6 og først naaede til Aarhuus Torsdag Aften Kl. 5 – og saaledes tilbragte vi Passagerer atter 33 Timer paa Vandet for at komme over. Hvilken Art Beqvemmelighed disse Færgejagter yde, veed Enhver, der har været saa uheldig at gjøre Reise hermed, især naar omtrent 40 Passagerer ere tilstede. Maa man altsaa ikke undres over, at man endnu i 1847, hvor der saa ofte raabes om de Forbedringer, vort Befordringsvæsen har modtaget, at Reisende paa en Aarstid, hvor Naturen ikke endnu har lagt nogen Hindring, og Veir og Vind tildeels var gunstigt, skulle udstaae saadanne Lidelser og tilbringe 4 Rætter og 5 Dage for at komme fra Kallundborg til Aarhuus; og hvorfor udholde Sligt, Fordi den hele Indretning er daarlig. Burde Opsynet ikke sørge for, at der idetmindste paa Bortdagene var en Smakke tilstede, der kunde overføre de Reisende, naar Dampskibet, som saa ofte er Tilfældet, ikke kan gaae ud, Bør man, saaledes som det nu i flere Aar har været Tilfældet, udsætte de Reisendes Liv og Helbred i et usselt Reservefartøi, der aldeles ikke svarer til sin Hensigt, Bør man vedblive, mellem Danmarks to vigtigste Provindser, at soutenere et Dampskib, hvis Maskinværk i høieste Grad er ringe og, som det synes, næsten ubrugbart, og maa man ikke takke Forsynet for, at hidtil ingen Ulykke derved er afstedkommen, Bør vedkommende Postmester, for sin Fremgangsmaade ved ikke at underrette Passagererne om Dampskibets Standsning, ikke have en alvorlig Jrettesættelse? – For ret at befordre Passagen imellem Kallundborg og Aarhuus, har man, endskjøndt der i det Hele kun gives 3 Færgesagter, ladet en Færgesagt afgaae til England efter Kul, saa kun 2de ere tilbage, der, da de høre hjemme i Aarhuus, som oftest ligge der, naar der Jntet er at seile med; altsaa har man i Kallundborg kun det usle fladbundede Reservefartøi, Maagen", som Jngen bør raades til at afbenytte. – Jndsenderen heraf har for meer end 30 Aar tilbage ofte passeret Kallundborg og Aarhuus, men der var dog alletider paa Børtdagene en Smakke tilstede, for at overføre de Reisende. Her er altsaa meer Tilbagegang end Fremgang, hvad Transportvæsenet angaaer.