Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1841-07-20
J Foreningens 5te Post hedder det: at Bonden skal afgive 8 Spanddage og 16 Gangdage til Borg- og Ladegaardens Vedligeholdelse. Hertil vare de meget villige; men da de i den senere Tid ere blevne tilsagte at afgive Gangdage til nen ny Bygnings Opførelse, bleve de hjemme, idet de i deres Enfoldighed troede, at der var en væsentlig Forskiel paa en Bygnings Vedligeholdelse og dens Opførelse af Nye. Godseieren er af en anden Formening, da han igjennem Amtet, netop paa Grund af Foreningens 5te Post, har, efter Frong. 25 Marts 1791 § 16, forlangt Bønderne til, under daglig Mulct, at forrette det omtalte Arbeide. Amtet har under 10 Juli indvilliget det Forlangte, imod at Jorddrotten afæsker Bøndernes Erklæring, om de ønske Sagen afgjort ved Domstolene, hvorefter han strax skal forfølge Sagen ved Retten, og forbeholdes Bønderne Regres til ham til lovbefalet Skadeserstatning, hvis Arbeidet er dem uretteligen affordret. Bønderne maae nu gjøre Arbeidet, men forlange, at Sagen strax forfølges ved Retten. Paa denne Maade kan man vel imødesee en lang Række af Retssager ved Hjortholms Hoverie; thi Bønderne ere nu engang komne i den Troe og det vist med Rette, at det er deres allernaadigste Landsfaders Villie, at de ikke skulle gjøre andet eller mere Arbeide, end Foreningen bestemmer, saameget mere som det og i dennes Slutning hedder: at ved den er alt Hoveriet fastsat og bestemt, og at, naar de specificerede Arbeider kunde udføres, med færre Vogne og Folk, da blive alle de tiloversblevne Srand= og Gangdage eftergivne. - Denne første Sag har vakt endeel Opmærksomhed, og den almindelige Mening er naturligviis den: at Bønderne ikke ere forpligtede til Arbeide ved nye Bygningers Opførelse, fordi de skulle afgive Arbeide til de engang opførte Bygningers Vedligeholdelse, da Sligt ikke er omtalt i Foreningen og derfor synes at være nyt Hoverie. - Domstolenes Skjøn i denne Sag skulle vi gjøre os en Fornøielse af at meddele Læserne, saasnart samme kommer til vor Kundskab. - Med alt dette søger den Hjortholmske Hovbonde dog at opretholde Modet; han trøster sig ved sin milde og retfærdige Konge, ved at Allerhøistsamme kjender, hans Sag, og ved den Overbeviisning, at Christian den Ot rende antager sig lige faderligen alle sine Undersaatter. Saare ønskeligt var det, om den for sin mod Mange udviste velvillige Characteer, sin udmærkede Dygtighed som Landmand saa hæderligt bekjendte Godseier, vilde frigive sine Bønder for det forhadte Hoverie imod en Afgift, liig den høieste, der svares af det hoveriegjørende Hartkorn her paa Landet. At indrømme en større Afgift af de tildeels smaae Hjortholmske Bøndergaarde, vilde være en stor Feil af Bønderne. Langeland den 16 Juli 1811. En med Knebelsbart bevæbnet Mand, hvis Navn ikke vides, men som nok skal være Berider, har i den senere Tid gjort Passagen gjennem Odense Byes Gader usikker for Fodgjængere. Anmelderen heraf, der har været Vidne til den Skræk, som denne formeentlige Hestebetvingers Faren gjennem Gaderne har opvakt blandt Gaaende, tillader sig i Anledning heraf at anbefale Forældre, der ikke ville udsætte deres Børns Liv eller Lemmer for Fare, ikke uden en paalidelig Ledsager at lade dem gaae til eller fra Skole, saalænge indtil den omtalte vilde Rytter har den Godhed at ride langsommere. En Den af Veifreden.