Den Vest-Sjællandske Avis, 1825-05-16
Kornpriserne. Redacteuren af dette Blad er bestandig af den Formeening, at Kornpriserne ville snart forandre sig og komme til at staae i et meere passende Forhold til Omkostningerne paa Productionen og Landmændenes Byrder og Fornødenheder, og det af følgende Aarsager 1) fordi Englands Manufaktur og Handelsforhold nøder det til at give Slip paa sit Forbud mod Kornindførselen hvilket nu ogsaa er offentlig tilstaaet; 2) fordi Folkemængdens overordentlige Tilvært, især i Fabriklandene, vil stedse giøre det vanskeligere for disse Lande at forskaffe sig det fornødne Forraad af Levnetsmidler (hvilket ligeledes nu tilstaaes i England); 3) fordi Hør og Faareavl vil efterhaanden give Productionen for en Deel en anden Retning, og 4) og fornemmelig fordi Jordens Frugtbarhed holder sig ikke bestandig paa den samme Høide; efter mange frugtbare Aar kan man giøre Regning paa at mindre frugtbare ville indtræffe. De jordiske Begivenheder have den Charac er at de idelig forandre deres Gang, hvorfor de dyreste Tider kunne pludselig afløse de letteste, hvilket man saa ofte har oplevet, og som let kan møde i Aar ved det usædvanlige Foraar. Store og formuende Handelshuse handle derfor klogt i og overeenstemmende med Jordlivets Gang, at naar Kornpriserne synke til en saa lav Priis, som de kunne antages at ville falde til med Hensyn til Produktions-Omkostningerne, at de da speculere i Opkiøbaf Kornvarer, sætte deri deres Capitaler, og overlade sig til den sandsynlige Forventning, at Conjuncturerne ville snart forandre sig til deres Fordeel. Jmidlertid kan man ikke nægte, at to Omstændigheder biedrage meget i vore Dage til at nedtrykke Prisen paa Kornvarerne: først den stedse videre udbredte Kartoffelavl, hvorved fornemmelig de nordlige Lande meere betrygges for Misvært og Mangel, og for det andet Nordamerikas stigende Cultur, hvor 12 Millioner Menneskeer (efter Præsidentens Angivelse) dyrke den frugtbareste Jordbund uden at være betyngede med betydelige Afgifter, og derfor kunne sælge deres Kornvarer til en lav Priis, og hvormed de forbinde en overordentlig Handelsdriftighed; Nordamerikanerne begynde allerede at bringe deres Meel til Norge. Oplagene af Kornvarer i Europa maae imidlertid være overordentlige, siden hverken de i Efteraaret forgaaede mangfoldige Skibsladninger med Kornvarer, eller de uhyre Ødelæggelser, som Oversvømmelserne have anrettet, eller Tørken i Spanien, eller Udsigterne til den frie Kornindførsel i England have endnu formaaet i Aar at bringe Kornpriserne i Veiret. Under saadanne Omstændigheder, og da Landmandens Nød og upassende Stilling til de Byrder, han har at bære er almindelig for alle Staterne paa det Europæiske Fastland, saa er det naturligt, at de indsigtsfuldeste Statsoeconomer beskiæftige sig med at undersøge hvilke Midler der kunne bringes i Forslag til at afhielpe dette Onde; en Tilstand, som ikke fortiente at kaldes saaledes, naar ikke de Byrder, som de langvarige Krige og de stedse meere persectionerede Statsindretninger have paavæltet de Europæiske Staters Jndvaanere; og disses egen Hengivenhed til Luxusartikler og udenlandske Fornodenheder, havde gjort det til et Onde; thi i sig selv er en stor Overflødighed af Jordens Frembringelser et Gode, hvorfor man ikke nok kan takke Naturens alvise Aarsag, saalænge den Stilling hvori Landmanden lever ikke nøder ham til at bringe mange rede Penge tilveie, og saalænge han lader sig nøie med de Ting, som hans egen Jordbund tilbyder ham til sit Livs Ophold.