Jyllandsposten, 1838-12-03
Hvad skulle Jyderne nu mellem Øboerne? Det hele Riges Fordeel ligger jo frem for deres Beraadslagning ligesaagodt i Viborg som i Roeskilde; og deres egen Provindses ligger bedre i Viborg end hisset. Thi uden i mindste Maade at fornærme Østifternes Deputerede: da maa den hele Stats Jnteresser være den vigtigere end en enkelt Deels, til hvilken de ordentligviis desuden ingen nøje Kundskab kunne besidde. Manget Forslag af umiddelbar Vigtighed for Jylland, vilde desaarsag lægges tilside, og maaskee, naar Proponenten afgik, reent gaae iglemme. Vi kunne hertil, uden Ved nærværende Afhandlings Optagelse her i Bladet skylde vi at gjøre opmærksom paa, at samme var tilstillet Redactionen endnu forinden den roeskildske Stænderforsamling var begyndt, og at man saaledes endnu dengang ei havde de Beviser hænde, som nu, paa Skadeligheden af Stændernes Adskillelse, hvorom vi tidligere formene tilstrækkeligen at have udtalt os. Sevi blot hen til, med hvor liden Deeltagelse og Jnteresse Folket følger disse vidtløftige, langvarige Stænderforhandlinger, som paa eengang fra Viborg og Slesvig, Roeskilde og Holsteen strømme ind paa os, med hvor lidet Behag man læser disse samme Sagers bestandige Gjentagelse og hvorledes Abonnementet paa Stændertidenderne er indskrænket, maaskee til en Fjerdedeel af hvad det forrige Gang beløb, samt lægger Mærke til, at den 25de August holdt den sidst afholdte jydske Stænderforsamling sit Slutningsmøde, og den 31te Octbr., eller 67 Dage derefter, og 38 Dage efterat den roeskildske Stænderforsamling har begyndt sin Function, er først Slutningen af Forhandlingerne i den egne, dertil bestemte Tidende kommen Publikum ihænde - da kan vistnok intet meere end disse Kjendsgierninger overbevise os om, at Kongens Villie, at knytte de Baand desto fastere, som forene Kongehuset med Folket, og bidrage til Almeenaandens Oplivelse, netop allermeest vil fremmes ved Stændernes Forening, som alene vil kunne tilveiebringe det Liv, den Kraft og den hurtige Tilendebringelse af Deliberationerne, som under nærværende Forsamlinger mere og meere savnes. Red. mindste Maade at fornærme Jyllands Deputerede, bemærke: at hine - om ej mange i Qvalitet, saa dog i Qvantitet ville være disse overlegne i parlamentarisk og dialectisk Dygtighed. Heraf var det ingen umulig Følge: at den locale Forening kunde medføre en men tal Adskillelse; og at her kunde opstaae et activt Bjerg, partie, og et passivt Dalpartie, saa en velbekjendt Mands Amendement til Toasten Stændernes Forening ikke i Stedet, men i Sindet!" vel kunde fortjene at lægges paasinde. Man siger: "Det er dobbelt Umage, det er sin kende, trættende, at foretage de samme Sager to Gange, først i een Forsamling, og saa en anden." Men er det da afgjort: at de i den Første blive saaledes gjennemgaaede, at der for den Anden slet intet er at bestille, Ja, er det sandsynligt, at den Førstes Anskuelser kunne være saa klare, dens Debatter saa gjennemgribende, dens Resultater saa modne som den Andens, Mon ikke den Sidste, ved at gjøre sig vel bekjendt med den Førstes Forhandlinger, og ved den længere og meere forberedte Eftertanke over samme, vilde erholde et endnu klarere Oversyn, skarpere Gjennemsyn, og koldere, grundigere Drøftelsesevne? - Hvorfor har man i Engelland Over= og Underhuus - dog dette Exempel frafalder jeg tildeels; thi det første hedder jo endnu Herrehuus" (house of Lords); det andet Almindelig mandshuus (house of commons), hvorvel Sagerne foretages først i det Ene, saa i det Andet. Men i Frankrig, der har man jo lige siden Terrorismens Ophør, skjøndt under nogle Forandringer i Formen, befundet sig vel ved Tokammerinstitutionen. Her har man altsaa dobbelt Beraadslagning; her har man er heller Eenhed i Sted, thi enten Forhandlingerne holdes i to Huse eller i to Provindser, saa ere de dog adskilte.