Berlingske Tidende, 1768-04-01
Efter en ved deslige Instrumenter brugelig Jndledning til E en ævig Fred imellem Pohlen og Rusland, formedelst det af Rusland antagne Garantie for alle Republiken Pohlens Forfatning, Rettigheder og Friheder, fulgte følgende 9 Artikler: 1) At imellem begge disse Stater skal vedligeholdes en god Samdrægtighed og Naboeskab, at hver af dem skal forblive i Besiddelse af de Lande, som i den 1686 sluttede Tractat ere bestemte, hvilken confirmeres i alle sine Puncter og Artikler, og ansees, ligesom den heri, Ord for Ord, var inddraget. 2) At i Kraft heraf garantere begge Magter hinanden ævindelig deres begges virkelige Besiddelser i Europa. 3) De Rettigheder og Friheder, som paa Hendes Russiske Majestæts, samt Hendes Bundsforvandtes og Venners Jntercession i følgende Actibus ere blevne fastsatte saavel for Riget i Almindelighed, som og for de Gammel Grædske og Dissidentiske Jndvaanere der i Særdeleshed, skal være almindelig hellige og ubrødelige. 4) Ligesom og det, som General-Conføderations=Acten har begiært forsikret i Henseende til Grundlovene i Særdeleshed, (dette er indført i den 2den Actus). 5) Alt dette skal herved formelig og for ævig Tid blive garanteret af Rusland for sig og Thronfølgere. 6) Dog skal den Carlowitziske Tractat og den Oliviske Fred imellem Porten og Pohlen, herved være aldeles ufor nærmet. 7) Jligemaade alt hvad som nu gielder i Henseende til Grændserne med Naboerne. 8) Handelen imellem Rusland og Pohlen skal være fri, og man skal stræbe at lette den paa alle muelige Maader. 9) Og skal Ratificationen paa denne Tractat følge i det seeneste inden 2 Maaneder fra Underskrivningens Dato, og altsammen skrives i baade Russisk og Pohlsk Sprog, samt i 2 Afskrifter, som skal udvexles mod hinanden. - Dette var for sig underskreven af Fyrsten Repnin, Fyrsten Primas, samt alle Republik Commissarierne, og forseglet. Derpaa fulgte ligeledes med en liden Jndledning, den første Actus, som fremsatte den Dissidentiske Sag, som en imellem Rusland og Pohlen, i Med. Medvirkning af de øvrige Protestantiske Magter, afgjort Sag. Den bestod af 5 Artikler, som hver havde sin Jndledning, og adskillige Paragrapher. Den 1ste Ariskerhar de 4 §. 1 C. At den Romersk Catholske Religion skal i alle Lovene og offentlige Acter kaldes den Herskende Religion. 2. At ingen, uden en virkelig Romersk Catholsk, kan være Konge, ja end ikke blive Candidat til Thronen, og ingen Dronning kan blive kronet, som ikkder af denne Religion. 3 §. At Overgang fra den Romersk Catholske Religion til nogen anden er en Criminal=Forbrydelse, og skal straffes med Lands Forviisning, og Processen derom at skee i Retterne ufortøvet. 4 s. At de adskillige Religions Forvandters Fordringer paa hinanden kan ikke oprippes fra længere Tid af end fra 1ste Januarii 1717. - Den 2den Artikel, hvorved i Jndledningen de Dissidentiske Conføderationer erklæres for gyldige og patriotiske, havde 17 Paragraphi15. Om Ophævelsen af de Jagelloniske Statuter af 142. og 1439. og Jani Masuriske Decret af 1525, samt Constitutionerne af 1717, 1733. 1736, 1794 og 1766, saavidt som de ere fornærmelige mod Grækerne og Dissidenterne. 28. Om Protestanterne at benævnes Dissidenter, og hvorledes de, deres Kirker og deres Geistlige skal kaldes og ikke kaldes, hvilket sidste ogsaa angaaer Grækerne. 3 s. Om Dissidenternes nu havende Kirker og Eiendoms Grunde, og hvad de fordre af forrige Kirke=Eiendeele. 4 F. At de allevegne kan bygge Kirker, Skoler &c., og om deres fuldkommen uindskrænkede Religions Øvelse. 55. Om Dissidenternes Frihed at have egne Consistoria, og selv at føre KirkeRegimentet efter deres Grundsætninger. 66. Om Grækernes og Dissidenternes fuldkomne U undergivenhed under alle Romersk Consistoriis og den Litthaniske geistlige Ret. 7. Om Dissidenternes Befrielse fra ald Slags Jus Stolæ- og alt hvad som ligner det, hvilket de hidtil paa de fleste Steder har maattet betale til den Catholske Geistlighed. 85 Om den Gammel=Grædske Bisp af Provincen Rusland, hans ubeskaarne Vedmagtholdelse, af alle de til dette Bispedømme henhørende Kirker, Skoler, Hospitaler og andre Eiendomme, samt om hvad han kan fordre tilbage. 9 s. Om Dissidenternes Frihed at holde egne Bogtrykkerier, 10 S. Om de mellem forskiællige Religionsforvandte tilladt Ægteskaber og Børnenes Opdragelse efter Forældrenes Kiøn. 115. Om Dissidenternes og Grækernes Befrielse fra at lagttage de Romerske Festdage, og de derved sædvanlige Skikke. 128. Om Grækernes Seminarier og Skoler, og de der henhørende Personers Jurisdiction, samt deres Liighed med andre i offentlige Afgifter. 136. Om den sammensatte Ret af Romankatholske, Grædske og Dissidentiske Personer (Judicio misto), hvor alle Sager skal afgiøres, som opkomme imellem geistlige og verdslige Personer, angaaende geistlige Rettigheder, Friheder, løse og faste Godser, Stiftelser og Fordringer. - Denne indeholdt igien 14 Paragrapher. 14 s. Om Jure Patronatus, uden Forskjæl af Religion. 15 §. Om alle seculariserede Stiftelser at forblive i deres nu værende Tilstand. 16 H. Om den Grædske og Dissidentiske Adels Liighed med den Katholske, til at erlange alle Rigs-Land- og Justice-Betieninger og Værdigheder end ikke Raadsherre-Værdighed undtagen; og om Ret til at erholde Jndigenat (Lands Borgerskab) og Adelskab. 17 S. Om lige saadan Liighed imellem Borgere, og Bønder af alle Religioner efter deres Stands Beskaffenhed. Den 3die Art. angaaer de Preussiske Stæder i Synderlighed. J Følge Jndledningen til denne Artikel skal den Evangeliske Religionsøvelse forblive i alle Stæder og Landsbyer i Preussen, efter den Oliviske Fred, samt Grækerne ligeledes ved denne Tractat faae samme Frihed, saa at ingen for Religiones Skyld skal være udelukket fra borgerlige Rettigheder og Betieninger, med Forbeholdenhed af Valg Friheden efter Stædernes Rettigheder, og uanseet Decretet af 1724, for saavidt Staden Thorn angaaer. Denne Art. havde følgende 13 Paragrapher. 1 F. At den Romerske Geistlighed ikke maa blande sig i nogen af Stædernes Sager eller Jurisdiction. 28 At Staden Thorn skal igien erholde sit forhen hafte eget Stads=Consistorium, og at derunder nu skal henhøre alle Dissidenter i det Culmiske og Marien borgiske, saavidt det Culmiske Stift gaaer, samt i det Camin ske Archidiatonat i Pomerellen. 3 s. Alle de Romerske Catholske Bispers Visitationes og Decreter mod Dissidenterne vorde erklærede for null og ugyldige. 45. Alle den Borgerlige Nærings Fornærmere paa Geistlige Godser skal være underkastede Laugene og Stædernes Øvrighed, ta Deel i alle Afgifter og tvinges dertil. 5. Alle Studerende, af alle Religioner i Stæderne skal holde sig roelige, og ved yppende Uordener af Stadens Øvrighed vorde paagrebne, for af vedkommende Dommere at vorde afstraffede. 6 §. Opskriften paa Maria Støtten næst ved Jesuiter Collegiet i Thorn, i Følge Decretet af 1724, skal ved Jesuiterne borttages, og overleveres Stadens Raad, hvilket skal være fri fra Decretet af 1724, dets Forbindtlighed. 7 S. Med Ophævelsen af bemelte Decret, bliver ogsaa Gomastum og Bogtrykkeriet i Thorn igien erklærede retmæstige, og fo ævindelig stadfæstede. 8 s. Det nye opbygte Evangeliske Gudshuus i Thorn bliver fri forsikret fra ald Foruroligelse, og erklæret for en Kirke, hvorpaa maa bygges et Taarn med Klokker. 95. Adelen i det Culmiske Voyvodskab skal af Magistraten i Staden Thorn uden Forskiæl af Religioner vælge Personer til Landsdommere. 105. Jus Patronatus til den Catholske Sognekirke i Thorn, skal ligge til Magistraten der, uden at Jesuiterne deri meere maa giøre den nogen Hinder, og skal af den ved første Vacance øves. 115. Nonnernes Jacobs=Kirke og Bernhardinernes Maria Kirke i Thorn skal tilhøre de Catholske, dog at Staden derfor af Republiken nyder en Skadesløsholdelse. 12. De Catholske Sogne Sognepræster i Elbingen skal til Punct og Prikke opfylde et med den Ermelandske Bisp Rudniki Aar 1616 sluttet Fordrag, og 138. Constitutionerne af 1717, 1733 og 1764 mod Hovedkirken i Dantzig vorde ganske ophævede. - Den 4de Artikel angaaer Curland. Dens Jndledning bekræftet alle Hertugdømmernes geistlige Rettigheder efter Lands Lovene, saa at ingen derimod kan giøre nogen Jndsigelse; dog skal geistlige Forretninger hos Catholske Folk være tilladte at holdes i de Catholskes Huuse. Denne Artikel indeholder 15 Paragraphi. 16. Om Grækernes frie Religions Øvelse der. 25. Om den Misbrugs Hemmelse, at Catholske Geistlige viede Undersaatter og Betientere uden deres Herrers Tilladelse. 36. Om at igiengive Hertugen Godserne, Nyefriedhoff og Rouen, som de Catholske Præster i Mictau- og Goldingen sidde inde med; og om at igiengive de Catholske Kirker, som ikke med alle Vedkommendes Samtykke ere gjorte dertil; om Jesuiternes Vedmagtholdelse, og om alle Evangeliske Kirkers uforanderlige Forblivende i Evangeliskes Hænder. 4 F. Klostere, Capeller eller Kirker maa aldrig uden Hertugens Tilladelse opbygges i Stæderne eller paa Stamherrers Stamgodser, og Geistligheden kan ingen Godser erhverve. 55. Ligesom den Dissidentiske Curlandske Adel nyder alle den Pohlske Adels Prærogativer i Pohlen, saa skal og den Catholske Pohlske Adel have Adgang til det samme i Curland, naar han der er boesat; og skal ogsaa dette gielde om Borgerstanden i Almindelighed, i Henseende til Stædernes Prærogativer. - Den 5te og sidste Artikel indeholder hvad som betreffer den Piltenske Kreds. Jndledningen stadfæster denne Kreds sine Rettigheder efter den Oranenborgske Tractat af 1586. Den bestaaer af 4 Paragr. 15. Den Titel af et Piltensk Bispedømme ophæves, og den hidtil værende Procetz i Relations Retterne casseres. 25.