Københavns Adresseavis, 1772-01-14
Kongelig Forordning. For dem, som ikke læse Forordningen selv angaaende Inqvisitions Commissionen, følger den her fuldstændig. At denne Inquisitions Commission skal bestaae af en af Assessorerne i Hof og Stats=Retten, (hvilken altid skal være den øverste i Retten, bestyre Undersøgningen i Commissionen, og være ansvarlig for, at Alting gaar ordentlig og vel til 1 Stads Kapitain, 2 Lieutenanter af Søe=Etaten, og 1 Lieutenant af hvert Regiment af Guarnisonen, saa skal der og være 1 Jnqvisitions Skriver, som besidder Færdighed i at skrive baade Dansk og Tydsk, og er i Stand til at give en Rotulum Attestationum beskreven, hvilken maae tilstaaes 1 Copiist, hvorimod han, uden Betaling, skal give beskreven alle de Forhører og Udskrifter, med videre, som Vedkommende maatte behøve og forlange, saasom ved denne Ret ingen Sportler, maae finde Sted, og, ifald der skulle falde nogle, bør de beregnes Sportel=Kassen til Indtægt; hvorimod Skriv=Materialier skal gotgiøres Skriveren af Sportel Kassen; saa skal og Protocollerne af Hof= og Stats=Retten authoriseres. 2) Denne Inqvisitions Commission skal fremdeles holdes paa det Sted og i de Værelser, hvor den hidindtil er bleven holdet, og skal derved en Arrest=Forvarer og et Bud antages. 3) Enhver, som maatte forlange nogen Sag foretagen til Examination udi Inqvisitions=Commissionen, skal først henvende sig med Begiering derom til den Jurisdiction, hvorunder Forbryderen henhører, som, efterat den haver foranstaltet Forbrydelsens første Undersøgning, samt Forbryderens Anholdelse og Arrest, recommenderer Begjæringen til Hof og Stats Retten, som da, efter Omstændighederne og Sagens befundne Beskaffenhed, henviser den til Undersøgning i Jnqvisitions Commissioner Uden saadan foregaaende Henviisning fra Hof= og StatsRetten, maae Jnqvisitions=Commissionen ikke befatte sig med nogen Sag, eller anstille nogen Undersøgning. 4) Naar nogen Sag saaledes er henviist til Inqvisitions Commissionen, skal den have Friehed at lade tillige, hvem som derom enten kunde give nogen Oplysning, eller formodes derudi at kunde være implicerede, og det hvad enten de ere af civil eller militair Etat, hvilke strax bør indfinde sig, og i Mangel deraf, afhentes med Vagt. 5) Jligemaade maae det og være Inqvisitions Commissionen tilladt, naar den maatte finde det fornøden, i de der henviiste Sager, at lade til Stokhuus=Arresten henbringe og der anholde alle dem, som da, efter den første Undersøgning, formedelst det Paaklagede, paa andre Steder, eller i andre Arrester ere hensatte. 6) Saa maae og Commissionen, naar Sagens Vidtløftighed og Omstændighed det udfordrer, i Stokhuus=Arresten lade anholde alle dem, som, under Sagens Drift og Examination, befindes at være medskyldige, saa at dertil haves god Grund, saasom egen Tilstaaelse eller lovlige Beviser, eller i det ringeste store og velgrundede Formodninger. Dog maae ingen arresteres eller anholdes, uden det først i Commissionen er ventileret, og der, efter de fleste Stemmer, resolveret og afgjort. 7) Disse Stemmer eller Vota skulle indføres i en aparte Protocol, som skal have Navn af Voterings og Deliberations Protocol, samt med en Laas forsynes, og maae deraf ingen Efterretning gives til nogen uden for Commissionen, i hvem det end var, medmindre saadant enten af Cancelliet eller Hof= og Stats Retten blev forlanget, i hvilket sidste Tilfælde dog allene meddeles Extract af Commissionens Beslutning, uden at melde, hvem dertil haver concurreret. 8) Dersom Commissionen befrygter, at en eller anden, som af de andre Inqvisiter var bleven udlagt som Medskyldig, skulle undløbe, eller søge at forstikke sig, førend han for Commissionen kunde blev fremstillet, eller naar han paa sædvanlig Maade ved Commissionens Bud blev indkaldet at møde, kan Commissionen forlange saadan Person ved Kongens Foged, Politiet eller militaire Vagt, anholden, hvorefter, naar han er bleven examineret, Commissionen, paa foranførte Maade, haver at paaskiønne, om han i Stokhuset bør arresteres eller ey. 9) Inqvisitor bør i mueligste Maade sørge for at tilveye bringe al den Oplysning, som kan faaes, udi de til Commissionen henviste Sager, samt i Tyvs Sager alle de Jmplerede, Hælere og Kiøbere med videre, opdagede. Dog bør Vidnerne ikke tages i Eed, førend Forhøret er til Ende, ta Commissionen kan indkalde dem, den anseer for blotte Vidner, og lade dem beedige deres Udsigende. 10) Og som der undertiden ved Examination i Commissionen efter Omstændighederne skal være brugt Tvangs=Mid deel ved nogle Slag af en Tamp eller deslige, for at faae den rette Sandhed udledet, og de Medskyldige opdagede: men Vi heller ville, at, i slige Tilfælde, en Skyldig gaaer frie, end at en Uskyldig saaledes skulle lide; saa bliver sligt hermed for Eftertiden aldeles ophævet og forbudet, da en DeelinqventsOverbeviisning allene bør skee ved Vidner og Omstændighedernes Rimelighed, hvorimod den, som angiver den eller de Medskyldige i hans Forbrydelse, maae, ved Sagens endelig Udfald, enten for den fortiente Straf befries, eller i det mindste med en mildere Straf ansees. 11) Dersom en Jnqvisit formeener sig ved Commissionens Behandling at være skeet for nær, maae det være ham tilladt saadant inden 14 Dage, efterat Forhøret er sluttet, ved Klage at paaanke. 12) Naar Forhøret er til Ende bragt, og for Inqvisiten oplæst, saaledes som hidtil brugeligt været haver, indsendes Acterne in forma beskreven til Hof og Stads=Retten, hvorfra de igien remitteres til Vedkommendes Jurisdiction, om Sagen angaaer Militaires, og ved militaire Ret bør paa dømmes, eller, i vidrig Fald, efterat imod og for de Skyldige er beskikket Actor og Desenfor for Hof= og Stads=Retten paa lovlig Maade paatales. 13) Med de civile Inqvisiters Forflegning i den Tid, de i Stokhuus=Arresten sidde anholdte, og ikke af Reqvisiterne eller Klagerne selv besørges, forholdes saaledes, at af Kongens Foged, efter Reqvisition, leveres til Arrest Forvareren, de fornødne Penge, hvorfor han igien til Kongens Foged af lægger Regnskab, som af Jnqvisitions Commissionen attesteres. De Militaires derimod besørges af vedkommende Division, Regiment eller Corp, paa samme Maade, som hidindtil er skeet. 14) Jaqvisitions=Retten bør holdes bestandig, saavel Formiddag, paa samme Tid som Hof= og Stads Retten, som om Eftermiddagen, saa længe der er at bestille. Hvorefter de Vedkommende allerunderdanigst have at rette. Givet paa Vort Slot Frederichsberg den 30te December Anno 1771. Under Vor Kongelige Hand og Signet. Christian. (L. S.) Sernense. Luxdorph. A. Schumacher. Dons. Høyer. P. M. Da efter den, ved den Kongelige Ride=Bane forføyede Anordning, Riide Huuset den meeste Deel af Dagen af de Kongel. Beridere er uceuperet, og det i den Tid aldeles ingen kan tilstædes udi samme at rilde; Saa bekiendtgiøres hermed, at, for at forskaffe dem som enten for deres Sundhed eller Fornøyelse ønskede udi Riiden sig at øve den dertil behøvende Leilighed og som om Vinteren, ikke uden udi det Kongel. Riide Huus kan haves, det fra nu af skal være tilladt Canallererne, caracteriserede Personer som og Borgere hver Mandag og Fredag fra Klokken 2 til 5 Slet om Eftermiddagen og hver Fredag fra Kl. 10 til 12 Slet om Formiddagen udi bemeldte Riide=Huus at riide, dog tilstædes aldeeles ikke nogen Livree bærende Person af denne Friehed at profitere. Kiøbenhavn den 13de Januarii Ad. 1772. Friherre von Bülow. Om Norske Mølle=Steene.