Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-01-07
1. Aarg. A v i S No. 2. t i for t er, Kø Korsøer, Kallundborg, Holbek, Slagelse, Sorøe, Ringsted, Vordingborg og deres Omegne. Nykjøbing, Restved, Skjelskjør, Redigeret af Dr. Dampe. Trykt og forlagt af Peter Magnus. Slagelse den 7de Januar 1815. det fjerne Land, Monomotara, hvis Jndbyggere ikke leve i synderligt Samqvem med andre Nationer, havde man i mange Aar ikke seet nogen Fremmed. Det hændte sig endelig, at en fremmed Gjest besluttede at besøge dette Lands Jndbyggere, og man forkyndte dem i Forveien hans Ankomst. Hvilke Forventninger gjorde man sig ikke. Den Fremmede var en Nyhed for alle Jndvaanerne. Han kom, og han havde besluttet i alle mulige Henseender at rette sig efter Jndvaanernes Skik og Ønske; thi han vilde gjøre sit Ophold der ret behageligt og nyttigt. Men det vilde ingenlunde lykkes ham at blive tilpas for Jndvaanerne. Han maatte da ikke alene have kunne forandre alle sine Siels- og Legems Beskaffenheder, men forandre dem paa alle Maader paa eengang. Kritikerne strømmede over ham fra alle Kanter. Fruentimmerne nedrecenserte hans Krop, og Mandfolkene hans Siel. Den fortøiede dadlede ham, fordi han var blaaet; den Lave, fordi han var høi; den Lærde, fordi han var Digter; Digteren, fordi han var lærd, kortsagt, Enhver dadlede ham, fordi han ikke var, og handlede, som han selv. Hvad gjorde saa den Fremmede, han blev nøiagtig den, han var, og undte ret hiertelig Andre den Fornøielse at sidde paa Forundringsstolen for dem et Øieblik, menende, at Forundringen, ligesom enhver anden Syge, har sin Tid. Jmidlertid stræbte han, ubekymret derom, blot at anvende sin Ophold saa vel og nyttigt, som muligt, og var dermed aldeles vel tilfreds. Nærværende Tidende kommer ligeledes med det nye Aar, som en ganske fremmed Gjest, til sin Kreds. Det vil gaae med den, under Kritikernes Byrde, ligesom med hiin Fremmede. Den vil betragte dem, som han. Jkkun dette her: Ligesom Manden i Komedien maatte høre ilde for, at han havde taget sig den Frihed at hedde Korfitz, saaledes har nærværende Tidende, endnu før dens Begyndelse, ihenseende til sit Navn, maattet friste lignende, eller endnu værre Skjæbne; thi hvad kan være grusommere, end at blive dadlet, for man man bliver til! Den skylder altsaa det høistærede Publicum sin Undskyldning for, at den hedder saaledes, som den hedder, og anfører strax, under Rubrikken, ulykkelige Begivenheder, Aarsagen til dette Navns Opkomst saaledes: Som saa mange andre indenlandske Tidender, er den oprindeligviis bestemt for en vis Deel af Landet, hvis Jndvaanere ogsaa ved den skulle bringes til nærmere indbyrdes Kjendskab med hinandens Anliggender, uden at dens Bestemmelse for de øvrige Deele af Landet derved kan blive udelukket. Som saa mange andre, har den da ogsaa taget Navn efter denne Deel af Landet; og denne Deel er Vestkanten af Sjælland; man har ladet gjelde, som Grændse derfor, den lige Linie, der gaaer mellem de Byer, Holbek, Ringsted og Vordingborg. At man nu benævnede denne Deel efter dens Kjøbstæder, syntes hverken at være noget, saa overordentlig absurd, ikke heller noget, der kunde udelukke dens Bestemmelse for Landet i Almindelighed. Og hermed være den, anden Gang, Gud befalet,