Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-06-16
Om den ved Roeskilde-Jernbanen forrige Søndag stedfundne Exces meddeler "Fædrelandet: Søndags Formiddags sad i Rødeveirmøllekroes Kjælderstue et Par tydskalende Jernbanearbeidere ligeoverfor et Par sjællandske. Den ene Tydsker kom i Trætte og Slagsmaal med den ene Sjællænder, men de adskiltes af Eieren Hr. Z. Jacobsen, der betydede dem, at han ikke i sit Huus vilde taale Ufred, og at han, hvis de fornyede deres Strid, vilde vise dem Døren. Neppe havde han imidlertid forladt Stuen, førend han tilbagekaldtes ved ny Støi og da fandt Tydskeren krystende Sjællænderen, op mod Væggen og ifærd med at banke ham. Rask greb han derfor Tydskeren i Skulderen og kastede ham i Gulvet, hvornæst han betydede dem tilhobe strax at forlade hans Huus. De adløde og begave sig bort. Men om Aftenen, da Eieren var gaaet til Sengs, Klokken henved 10, indfandt den tydske Arbeider sig atter i Kjælderstuen, ledsaget af 12 tydske Kammerater. De førte der en ophidsende Samtale og gjentoge oftere, at de burde have fat paa Eieren. Dennes Kone søgte at tysse paa dem og lo naturligviis sin Mand blive, hvor han var, i det Haab, at de af sig selv vilde fortrække. Omtrent Klokken 11 forlode Tydskerne ogsaa Kjælderstuen og gik ud paa Veien, og man troede allerede, at det Hele vilde glide forbi af sig selv, da Madame Jacobsen hørte det Udraab: "er ist todt", og derfor ilede ud med Spørgsmaal om, hvem der var død, En lille, ældre Mand af Gaardens Folk havde de fundet staaende ved Laden og i Forbigaaende kastet til Jorden og mishandlet, saa at han kunde antages for død, men i Virkeligheden, da de vendte sig fra ham, kunde krybe tilside og forsvinde. Nu vendte de sig mod Mad. Jacobsen og forfulgte hende og en ved hendes Side tilfældig værende Kammerat af dem med Steenkast, hvorved deres Kammerat ramtes meget voldsomt. Mad. Jacobsen ilede ind og slukkede Lysene i Gjæstestuen samt skjulte sig og Kjælderpigen, idet hun igjennem et Vindue til Gaarden bød de derliggende Karle ikke at komme frem, men at liste sig bort og søge Hielp i Herstedvester. Under høie Raab og med Steenkast og anden Voldsomhed indsloges imidlertid Vinduerne og sprængtes Fyldingerne af Dørrene. Hoben kom saaledes ind i Gjæstestuen, hvor de i Mørket fortsatte deres Ødelæggelser. Borde, Stole, Skuffer o. s. v. kastedes ud paa Veien. Da denne Bedrift var udført og Mørket gjorde dem det vanskeligt at finde Vei og trænge længere ind i det øvrige omhyggeligt aflaasede Huus, forlode de under fortsatte Truselsudraab Valpladsen og trak mod Glostrup, hvor de logere. Øieblikket efter kom en Snees Herstedere, hentede og anførte af en af Kroens Karle, sprængende i vildeste Gallop, bevæbnede med Sabler, Hotyve o. desl., og det var med stor Møie, at man formaaede dem til at undlade at forfølge, indhente og tugte Voldsmændene. Klokken 2 om Natten sendte Hr. Jacobsen Melding om det Passerede til Politimesteren, Justitsraad Friderichsen, med Anmodning om øieblikkelig Assistance og Undersøgelse. Klokken 10 om Formiddagen kom dennes Fuldmægtig og optog og hjemsendte Rapport, hvorefter han tog videre ud i Jurisdictionen. Om Aftenen kom en anden Contoirbetjent, ligeledes uden Protocol, og optog en lignende Rapport, men man har ikke hidtil mærket til Videre, og Jngen af Voldsmændene er bleven anholdt. Vi lægge Øvrighederne denne Sag paa Sinde, ikke blot fordi her foreligger et Brud paa den Fred og Sikkerhed man bør kunne regne paa i sit Huus, ikke blot fordi Voldsgierningen i dette Tilfælde er øvet mod en Mand, der i en vid Kreds er agtet og anseet som saa, navnlig blandt Bondestanden, som har kaaret ham baade til Sogneforstander og Amtsraad, ikke blot fordi Arbeiderne selv ere bedst tjente med, at de strax belæres om, at Sligt ikke taales her; men fremfor Alt fordi det Offentlige ved ikke energisk at hævde Lov og Ret i dette Tilfælde atter vil udsætte sig for den samme Bebreidelse, som ved Blodbadet i Skjæve, selv ved sin egen Ligegyldighed at have foranlediget Forbrydelser, der blodigt maae afsones tildeels af de mindre Uundskyldelige. Vi haabe, at Amtmand Grev Knuth, og Birkedommeren, Justitsraad Frederichsen, ville erkjende det alvorlige Ansvar, der her paa hviler dem, og vi tvivle ikke om, at Jernbanedirectionen fra sin Side vil gjøre hvad den kan, ved f. Ex. at afskedige disse Tumultuanter."¬