Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1840-07-08
Indenlandsk. Den 2den De indfandt sig for Hs. M. Kongen paa Amalienborg den Deputation, der som Communalbestestyrelsens Afsendinge havde overværet Kroningshøitidelighederne. Den vedtagne Lykønsk ningsadresse blev af Borgerrepræsentanternes Formand oplæst for Hs. M. Kongen og Allerhøistsamme overrakt. Deriblandt forekomme følgende Udtrykke: "Den dybtfølte Trang til Kræfternes friere Udvikling, som Tidsalderens Begivenheder have maattet opfostre, den stigende Oplysning og den klarere Anskuelse af Forholdet imellem Konge og Folk, som, udgaaende af Civilisationens Skjød, i de sidste Aar ogsaa hos os ere blevne almindelige, gjøre en Forandring af forældede Former, der nu ikke staae i Harmonie med Folkets Tænkemaade og Anskuelser, paatrængende nødvendig, og Jngen kan være bedre skikket til at opfylde den nuværende Tids Krav i denne Henseende, end en Fyrste, der med vor Tidsalders frisindede Jdeer forener et stort og modent Overblik over Verden og dens Begivenheder. En saadan af reen Kjærlighed til Folket udsprunget, over alle andre Hensyn ophøiet Handling vil skjænke Deres Majestæts Regjering en forhøiet moralsk Kraft, der vil gjøre det let for Dem, understøttet af indsigtsfulde og frisindede Mænd, at gjennemføre de Reformer i Bestyrelsen, hvortil Nationen saa høit trænger, og som D. M. i Deres Viisdom upaatvivleligen allerede har paatænkt. Den vil skabe et vigtigt Foreningspunct for Statens nu adsplittede Deele, og derved sammenknytte dem til et selvstændigt og kraftfuldt Heelt. Den vil give Folket en Bevidsthed og Selvfølelse, der vil hæve det ud af den nedtrykte Stilling, hvis Tilværelse ikke vil være undgaaet Deres Maj. skarpe Blik. Folket vil derved see de mørke Skyer forsvinde, som nu omhylle dets Fremtid. J Følelsen af sin Kraft og i Erkjendelsen, af sin Lykke vil det ogsaa føle sig stolt af den Konge, der skjænkede det Frihed og Selvstændighed og dets stedse stigende Kjærlighed vil for dets Velgjører flette en Krone, endnu skjønnere og betydningsfuldere end den, som nu pryder D. Maj. Hoved. Lykkeligt det Land, hvor, som i vort elskede Danmark, Fyrsten og Folket ved Forhandlingen af de vigtigste Statspørgsmaal med gjensidig Tillid komme hinanden imøde. J heldbringende Harmonie løse sig der de vanskeligste Opgaver og Revolutionens Torden, kan der kun høres som et Drøn fra fremmede Lande. Det behagede Hs. Majestæt herpaa at svare: "Jeg har Aarsag at takke Kjøbenhavns Repræsentanter for de Lykønskninger, de bringe mig, og forden Taknemmelighed, de yttre mig i Anledning af den Gave, jeg har skjænket Byen i den nye Communal-Lov, men, naar de benytte denne Leilighed til at indblande politiske Betragtninger og til at andrage paa Forandringer i Statsforfatningen, saa turde de vel gaae udenfor hvad deres Committenter, Kjøbenhavns gode Borgere, kunne ønske af dem: jeg har i dette Øieblik modtaget en Adresse fra et stort Antal af Kjøbenhavns bedste Borgere, og Jndvaanere, affattet i en ganske anden Aand. Jeg har i mit aabne Brev af 3die Decbr. f. A. udtalt mig om de Forbedringer, som jeg først og fremmest ville foretage i Forvaltningen, men disse kræve Tid og Overveielse. Jeg veed, at der i og udenfor Borgerrepræsentanternes Kreds ere Jndivider, der ideligen klage over, at Jntet skeer, at Statens Finantser ei ere ordnede; sligt tjener kun til at svække Tilliden mellem Kongen og Folket; Gud skee Lovat det ei har havt megen Virkning; men jeg maae ønske, at Borgerrepræsentanterne ville gjennemtrænge sig af den Sandhed, at Tillid til Kongen er nødvendig, og at alle ønskelige Forbedringer kræve Tid. Det glæder mig, at jeg har fundet den beleilige Stund til at give Kjøbenhavns Commune den friere Forfatning, og De ville personligen være forvissede om min Hyldest og Naade.