Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1810-03-10
Engelland vedbliver imidlertid endnu bestandig at stride mod Frankriges overlegne Magt og Europas forenede Villie, men, med afmægtige Vaaben; Rænker og Bestikkelser. De faa endnu oprørske Spanske Provindser ere dets eneste og sidste Støtte, som saare snart maa falde. Keiser Napoleon søger med den ham egne Eftertryk, at udføre sin store Jdee, at bloquere Engellænderne paa deres Øe og stoppe Hovedkilden til deres Magt, deres Handel. Om en føle Tid vil det blive lige saa stor en Sieldenhed at see paa Fastlandet en ikke krigsfangen Engellænder, som en Chineser eller Japaneser. Naar først Spanien og Portugal ere fuldkommen undertrykte, og man fra enhver Havn har bandlyst enhver Brittisk Frembringelse, vil Engelland, med en Gield af sex hundrede Millioner Pund Sterling, hvis Renter allene fortære Statens bedste Kræfter, ikke kunne undgaae at kjøbe Freden, hvor dyrt den end maatte komme til at staae. Men skjønt det er aabenlyst for hele Verden, at den Engelske Handel nu ikke er mere Skyggen af hvad den har været, søger Ministerialpartiet dog at sætte Mod i det lidende Folk, der seer sine Fabricanter brødløse, sin Handel forstyrret, sin Skibsfart standset. Vel har man i Parlamentet nyligen villet godtgjøre, at Handelsballancen i afvigte Aar har været saa fordeelagtig, at Udførslen af Engelske Manufacturvarer, om man kunde regne det hele Aar, har oversteget Jndførslen 12 Millioner. Men ikke at tale om, at man, som Porchester nylig har viist, umuelig kan stole paa Rigtigheden af de Documenter, som Ministerialpartiet fremlægger i Parlamentet, saa har Parlamentslemmet Rose, der fremførte Beviserne for hiin Paastand, dog selv maattet tilstaae, at det hverken var Europa eller de forenede Stater, men blot de øvrige Dele af America, som Engelske Manufacturvarer udførtes til, og at altsaa den vigtigste Afløbskilde har været stoppet. Mr. Rose har imidlertid forbigaaet den vigtige Omstændighed, at Hollænderne i afvigte Aar, ligesom bestandig forhen, have søgt at begunstige den Engelske Handel, men at de senere fra Fransk Side trufne Foranstaltninger have fuldkommen tilintetgjort Engellændernes Snighandel, paa Holland. Dette sidste Stød er denne Handels Banesaar. Kun som Handels- og Manufacturstatkan Engelland bestaae, og kun som en saadan Stat maa det bekriges. Med dets Handel og Manufacturer maa den hele konstige Statsbygning, der desuden hviler paa svage Støtter, falde sammen. Dette indseer Frankriges store Keiser, og derfor sender han ikke Armeer til Engelland, men Douanierer til alle sine Kyster. Kun i Engelland maa Engelland finde sin Grav. Men om man end uberinget vilde antage, at i afvigte Aar Udførslen af Engelske Manufacturvarer virkelig har oversteget Jndførslen af andre Landes Varer 12 Millioner, saa beviser dette endnu intet. Hvad udkræves ikke til saa uhyre Krigsrustningers Bestridelse? Hvad har det frugtesløse Schelde-Tog ikke kostet, Og dersom denne foregivne Overballance virkelig har været af saa stor Vigtighed, som Ministerne ville tillægge den, hvi klagede da Horner nylig i Underhuset over Sølvets saa høie Priis, over de mange Papirpenge, som Londons Banque sætter i Omløb, hvorved deres Værd mod Contanter forringes, og hvi paastod han, at Engellands Handelstilling bidrog saa meget til den saa høie Priis paa Guld og Sølv - Men med Føie anmærkede ved denne Leilighed et andet Parlamentslem, Hr. Baring, at Jndførslen af Marinenødvendigheder fra Østersøen i afvigte Aar har været ganske overordentlig stor, og at disse tilhøye vare blevne betalte med klingende Mynt, at Engelland ikke faaer meer Sølv fra Brasilien, men endog maansende meget derhen, at det istedet for tilforn at kunne hente sin Bomuld fra Nordamerica og betale den med Varer, nu maa kjøbe den for rede Penge i Brasilien. Den Handel, Engelland i dette Øieblik driver paa Europa, kan dog ikke kaldes andet end en Snig handel, og enhver Snighandel er underkastet alt for stor Fare og Uvished til at en Regjering skulde kunne gjøre nogen sikker Regning paa de Jndkomster, den nyder deraf. De Engelske Assurandeurer vilde bedst kunne sige os, hvor mangen en kostbar Ladning af Engelske Manufacturvarer, der i de senere Aar ere af Capere blevne opbragte og paa anden Maade bleven et Bytte for andre Nationer. - Saa dybt er Engelland siunken fra den mercantille Side. Fra den politiske har det selv i sine svageste Tilhængeres Øine tabt al Tillid nu, da den ulykkelige Gustav den Fjerde er et sørgelige Beviis paa, hvorledes Engelland lønner de Konger, der opoffre deres Krone, deres Politik, deres Undersaatters Blod og Formue for det, i det Øieblik det seer, at det ikke meere kan have nogen Nytte af dem.