Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1826-07-04
Tirsdagen den 20de mødte Amtets høie Øvrighed, Hr. Kammerherre v. Lorenz, samt Bye- og Herredsfogden i Lemvig, Justitsraad Schønau, ved den nordlige Kanal. i Agger Sogn, Thisted Amt, for der at modtage Hs. Maj. og ledsage Ham over alle 3 Kanaler, hvortil de beqvemme 1ste Foranstaltninger efter Omstændighederne vare trufne. Efterat Hs. Maj. havde overbeviist sig om de ved Havets Oversvømmelse anrettede Ødelæggelser, fortsatte Allerhøistsamme Reisen over Harboer til Lemvig, hvortil Han an som Kl. 8 3/4 om Aftenen. Byen var overalt illumineret og paa enkelte Steder smukke Transparenter og Æresporte anbragte. Den følgende Dag behagede Hs. Maj. om Morgenen Kl. 7 i Forening med sit følge, samt Amtmanden og Herredsfogden, at foretage en Reise til Havet fra Mærskgaardene i Fjaltring Sogn langs med Strandveien til Bovberg, hvor et Monument med Jndskrift var opreist. Efterat Hs. Maj. havde taget Alt her i i Øiesyn, begav Allerhøistsamme sig til det Punkt ved Ferring Fjord, hvor Havet for nyligen var indbrudt i Fjorden, herfra fortsatte Hs. Maj. Reisen igjennem Ferring, Vandborg og Engberg Sogne, hvorfra var Udsigt til Havet langs ud over Harboer. Til Lemvig ankom Hs. Maj. igjen Kl. 1 1/2 Eftermiddag. J Holstebroe, hvor Hs. Maj. indtraf den 21 om Aftenen Kl. 9, behagede det Allerhøistsamme at aftræde hos Hr. Amtsforvalter Skierbek. Om Aftenen var hele Byen smukt illumineret. Paa Torvet, ligeoverfor Hs. Majestæts Sovegemak, var opreist en 30 Fod høi Støtte med Transparent, hvori en Engel forestilledes at svæve ned af Skyerne, i Haanden en Krands, der omslyngede tvende for Danmark kjære Navne Frederik og Vilhelmine. Ligeledes var ogsaa Amtsforvalter Skierbeks Have, der her i Egnen formedelst sin Størrelse og Skjønhed ansees som en Sjeldenhed, meget smukt illumineret. Jsær udmærkede sig en meget lang Linde=Allee, behængt med 3 Rader kouleurte Lamper, ved Enden af hvilken paa en Forhøining var anbragt et Alter med Dø MM. Kongens og Dronningens forenede Navnetræk i Transparent. Under Taffelet næste Dag tillod Kongen af en af Hr. Pastor Hasle forfattet Sang blev afsjunge, med Akkompagnement af Harpe. Strax efter Taffelet Kl. 12 Middag fortsatte Hs. Maj. Tilbagereisen til Viborg, hvorpaa han ogsaa behagede at besøge Daubergs Kalk, grube, og uagtet den meget besværlige Nedgang, at stigened i samme. Ved Jndgangen til Schachten hilseder Hs. Maj. med følgende Ord, fremsagte af Pastor Friis's Datter: Frygt ikke, dyrebare Konge, ved mit Møde, thi her regjere ingen Aander fra de Døde; men Kristne Folk sig her har gnavet ned, og slikke Jordens Støv i Ansigts Sved. Velkommen her til os i underjordisk Rige! At vise Vei sig drister saare frygtsom Pige igjennem Sneglegang til Schachtens Dyb hvor Flagermuus er enest synligt Kryb. Hist staaer en Mand, som hugger løs af alle Kræfter, han ei Metaller af de ædle søger efter, af dem der ingen gives i vor Kreds men med den hvide Jord er han tilfreds. Ved den staaer Kongens Borg, og Armods ringe Bolig saa fast, at hver i sin kan sove rolig: den og til Lægedom anvendes kan, naar den er rafineret med Forstand. Kort sagt: den hvide Jord kan ogsaa give Brødet, for mangen fattig Mand, som har kun smalt af Kjødet. J denne Mine voxer meer end Guld, skjøndt der ei graves i den sorte Muld O gode Konge! Du for os en Soel skal være, som her i Gruben Solens Straaler maae undvære. Og naar vi op paa Jordens Grønsvær gaae, vi signe Dig, som naadig til os saae. Endnu et naadigt Blik, o Konge, paa Din Pige; thi hun fordrister sig endnu et Ord at sige: Torædle Sjele elskede, og fik Dit Kongeord. O Gud, sign Frederik hele Schachten var oplyst, og Præstens Døttre bare Lys foran Monarken. For at gjøre Drivtsmaaden saameget mere anskuelig, befandtes Huggere ved Schachtens Ende i fuldt Arbeide, og Bærere vare paa adskillige Steder fordeelte. Saavel ved Nedgangen i, som ved Opgangen af i Gruben hilsedes Majestæten med den forsamlede Mængdes glade Jubel. Derpaa begav Kongen sig til en i fuld Brænding værende Kalkovn, og behagede derfra paa Hjemreisen, til Viborg at bestige Daubergs Aas, eller, som den kaldes, Dois, et af de høieste Punkter i Jylland, samt ved Agerskov at tage i Øiesyn en betydelig Besætning af Geeder, hvilke ere eiendommelige for denne Landsbye, der er det eneste Sted i Danmark, hvor disse Kreaturer findes (Fortsættes). i saa stor Mængde.