Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1834-06-02
J Liigfølget faaes endnu Marskallerne Gerard, Clauzel og Groucht, Hertugen af Broglio og Statsraad Mignet, men ingen af den Kongelige Familie eller Ministrene. Dog bemærkedes tree tomme Eqvipager og Ministrene havde Dagen for aflagt Kondolationsbesøg hos Familien. J det egentlige Tog befandt sig omtrent 10,000 Borgere og efter det kom en Masse af 250,000 Mennesker. Af Tropper vare henved 10,000 Md. paa Benene, og imellem Folket herskede en paafaldende Ængstelighed, da Enhver ved den mindste Tumult frygtede for at vorde grebet af Politie=Soldaterne. Den poLytechniske Skoles Elever torde under hele Liigbegjængelsen ikke forlade deres Lokale. Om der holdtes Taler paa Bastillepladsen, har Man endnu ikke erfaret; det skal imidlertid ikke have været Tilfælde, som det overalt var en heldig Omstændighed, at Piepus=Kirkegaarden ikke er rummelig nok til der at holde nogen Liigtale, hvor meget National end beklager, at Frankerigs ædelste Borger skulde stædes taus til Graven, hvilket ei engang var Tilfældet med Mannel, For o. Fl. under Restaurationen. De ministerielle Blade kunne ikke nok rose den militaire Pragt, Sll. som Oppositions=Journalerne tilskrive en ganske anden Bevæggrund, end at bevise den Afdøde den sidste Ære, og Koureren trøster sig med det Haab, at Amerika vil yde sin Helt en værdigere Sørgefest. Paa virkelige Deeltagelses=Attringer fattedes det heller ikke. Koureren udkom paaa Begravelsesdagen med sort Jndfatning. Alle i Havnen ved Havre liggende amerikanske Skibe heisede Sørgeslag ved Tidenden om Lafayettes Død, og Amerikanerne, som opholde sig i Paris, have vedtaget at bære Flor og den venstre Arm i 3 Maaneder. En gammel Invalid, hvis grændseløse Ærefrygt for den Afdøde har skaffet ham Tilnavnet "Lafarette, er bleven usynlig, og Man formoder, at han frivillig er fulgt sin Afgud i Døden. Derimod er et Forslag til at udsætte en Præmie for en Elegie over Lafarette faldet igjennem i det franske Akademie." Det skal have været den bekjendte Rimer Hr. Viennet, som meente, at Laanettes Berømmelse endnu ikke har udholdt Jldprøven, Lafayette opgav Aanden i sin Læges Arme uden kjendelig Dødskamp, og hans Træk antog snart igjen det forrige venlige Udseende af en blidt Sovende. Af hans Levnet her blot saa meget: han var født til Verden den 1 Septbr. 1757 efter sin Faders Død, som faldt i Slaget ved Rosbach, og hørte til en af de ældste adelige Familier i Anvergne. Efter at have kjempet for den amerikanske Frihed, vendte Lafalette tilbage til Frankerig, blev 1787 Medlem af Notablernes og siden af den konstituerende Forsamling, hvor han var en af de første Adelige, som forenede sig med den tredie Stand og foreslog Menneskerettighedernes Erklæring og Ministrenes Ansvarlighed. J Aarene 1791 og 1792 forfulgtes han af Jacobinerne og undgik allene deres Hævn ved at flygte til Udlandet, hvorhan blev grebet af Østerrigerne og fem Aar holdt fængslet, i Ollmütz, indtil Bonaparte i Campo=Formio=Freden udvirkede hans Løsladelse. Under Konsulatet og Keiserdommet levede han indgetogent, men blev 1818 valgt til Deputeret for Meaux. Hans Rolle i Juli Revolutionen og Lønnen, som han derfor høstede, er i frisk Minde.