JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
De her til Contoiret anmeldte mindre og større Huus leiligheder, meublerede og umeublerede Værelser, som ere at erholde til Leie strax og til førstkommende Paaske Flyttetid, henligger her en Liste over til Enhvers behagelige Eftersyn.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
En Eiendom paa Frederiksgade, Studsgade, Middelgade, Skolegaden og ved Mindet anvises tilkjøbs. Ludv. Fr. Bloch. Tilkjøbs i Par brune Klapheste, 5 Aar, særdeles skikkede til daglig Strabads. Hvor, anviser Hr. Hammershøi.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
Frisk Peberrod samt store gode Spegesild faaes billig hos H. W. Secher.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
Natten imellem den 31te Januar og 1ste Febr. d. A. er fra min Have bortstiaalen 2 B. Horgarnstraad samt noget Blaargarn. Den som herom kan give mig nogen Underretning, der kan lede til Gierningsmandens Opdagelse, loves en Douceur af C. F. W. Leverkhuusen.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
Fra Skroget af Jagten de 2de Venner, beliggende ved Meilgrundene, er bortstiaalet et Roer, en Deel Tougværk og Blokke, og noget af Skandsklædningen. Til Den som kan give Oplysning om Gierningsmændene, udloves en god Douceur af Eierne. Udkommet er, og faaes i enhver Boglade:
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
1) Lærebog i Danmarks Historie, udarbeidet nærmest efter Allens Haandbog til Brug for Almueskolerne af G. Strøm, Adjunkt. Priis indb. 20 s. (6 for 1 3). – Første Oplag, 3000, udkom i Foraaret 1812, andet Oplag, 4000, i Efteraaret samme Aar. Tredie aldeles uforandrede Oplag er nu under Pressen. Omrids af Geographien, beregnet paa Almue skolernes Tarv, af A. Krogh, Sognepræst. Priis indb. 1 (paa 12 en frit. – Første Oplag, 2000, udkom 1842, andet forøgede og forbedrede Oplag 1843. Kort Udtog af den bibelske og Kirkens Historie af N. F. Rønne, Sognepræst. 3de Oplag. Priis indb. 18, (pr. 100 i Materie 124). De tre første meget store Oplag udsolgtes i et Par Aar.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
Udvalg af danske Psalmer, besørget af L. C. Müller, Sognepræst og Seminarieforstander i Snedsted. 4de forøgede Oplag. Jndb. 12 s. Thomas i Kempis og Christi Efterfølgelse. Oversat af Licent. theol. Pastor J. A. L. Holm. Med Jndledning og Forfatterens Levnetsløb af Biskop Dr. Rudelbach. 16 Ark, smukt udstyret 4 A. - Indbundne Exemplarer haves til 4 12, 5 s.M. 7 s. 2.6) Morgen og Aften=Bønner for hver Dag i Ugen samt gudelige Tanker og udvalgte Tankesprog. Efter C. F. v. Salza. J Lommeformat. Jndb. 1 s. (105 Sider.) Guds Børn daglige Adgang til Naadestolen, eller udvalgte Morgen og Atten Bønner samt Kingos Sange til hver Dag i Ugen. Nyt og forbedret Oplag. Jndb. 243. 8) Biskop Brorsons Svanesang, indb. 24 s. 9) Luthers Postille 4 1 (indb. 5 3). 10) Grundtvigs Prædikener 4 28 (indb. 5 35). 11) Biskop Boisens Udvikling af Lærebogen, indb. 4 s. Clausens Portrait 4 A. Regentsen med Randtegning &c. 2 Rd. Herlof Trolle og Birgithe Gjøe, 2 Rd. Tidens Strøm, 4 F. W. Müllers Melodier til sex Sange, 2 A. To nye Valtse, 24 s. Pastor Hasse's Portrait, 4. Samling af Criminalhistorier, 1 Rd. Aglaia, Eventyr og Fortællinger, 4 F. Wolffs Vademecum, 4 A. Todes Anekdoter, 4 J. Winther's Folke-Eventyr, 2 s. Politisk Visebog, 3 4 8, &c. Wahlske Boghandel, store Kjøbmagergade No 4 i Kjøbenhavn. Endvidere har jeg modtaget følgende Gaver til de ulykkelige Sømændsfamilier i Oxby Sogn. Fra en Ubekjendt. . . . . . . . . . . . . 10 3 – K. M. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 2 T. i Callundborg . . . . . . . . . . . . . 2 Jalt 2503 hvorfor takkes paa de Ulykkeliges Vegne. A. F. Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-02
Prædikanter paa Søndag SeptungesimaHøimesse, Domkirken Hr. Pastor Fonss; Frue Kirke Hr. Consistorialr. Brix; Hospitalskirken Hr. Pastor Jahnsen. Aftensang i Domk.: Hr. Pastor Fonss¬
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
No 22. den 3die Februar. Løverdagen. med Brevposterne. Den til Forsendelse alene privilegerede Kongelig allernaadigst Stifts-Tidende. Aarhus
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Redigeres og udgives 4 Gange ugentlig af Overkrigscommissair A. F. Elmquist.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Blandinger. Den russiske Fyrste Trubetzkoi var endnu et ungt Menneske, da han, indviklet i den bekjendte Sammensværgelse mod Keiser Nicolaus, blev dømt til Arbeide i de uralske Qvægsolvbjergværker. Frivillig steg hans ædle Gemalinde ned med ham i det underjordiske Fængsel, deelte hans Lidelser og Anstrængelser, og her, midt i Qvægsølvminernes pestilentialske Dunster, fødte og opdrog hun fem Børn. Da den bestemte Straffetid var udløben, blev Fyrsten forviist til Kysterne af det siberiske Jishav. Ogsaa derhen fulgte hans Hustru ham med sine Børn. Som Børn af en Domt betragtes de ikke som ægte Børn; de have, efter den russiske Lov, intet Navn; de ere, i Straffecoloniens Registre, kun betegnede med Rum mere. Da disse Børn, der straffes saa grusomt for deres Faders Brøde, bleve syge, vovede man i St. Petersborg at overrække Keiseren et Bønskrift fra den høihjertede Moder, hvori hun, efter femten Aars usigelige Lidelser, bad og Naade for sine Børn og om Tilladelse til, at sende dem til Moskau, for her at helbredes. Czaren skal have svaret: "Endnu stedse vover man at erindre mig om en Familie, hvis Overhoved har conspireret imod mig!" Nu gaaer Ordet, at en høi Person vil indlægge Forbøn for Fyrstinde Trubetzkoi. Dermed menes udentvivl, at Kriserinden af Rusland vil bede om Naade for den Ulykkelige. Ved denne Handling vil Hs. Majestæt i høi Grad hædre sig selv. Ved en Træfning, som, for ikke længe siden, fandt Sted i Africa, blev Hesten skudt under en fransk Captain. Han var saaret og kunde ikke røre sig tilfods. Da steg en Trompeter af Hesten og overgarham den med de Ord: "De kan samle Eskadronen igjen, jeg ikke." Capitainen undkom, men den vakkre Trompeter blev tagen tilfange. De Franskes Konge har befalet, at han skal smykkes med Æreslegionens Kors, saasnart han bliver udløst. Nytaarsdag, mellem Kl. 2 og 5 om Eftermiddagen, blev der gjort Jndbrud i den russiske ColoniAlexandrowka's Capel ved Potsdam. Tyven havde borttaget ti russiske Sølvmedailler og adskillige Ordensgarniturer; men Kirkens Sølvkar og øvrige Kost, barheder havde han ikke rørt. To Dage efter fik det kgl. Politidirectorium et ufrankeret Brev fra Berlin, de ti stiaalne Medailler laae indeni. Skrivelsen var affattet i den dybeste Ruelses Udtryk, Brevskriveren, erklærer, at det ikke er Nød, som har forledt ham til denne Gierning, men at det er Satan, som har forblindet og bedaaret ham. Skrivelsen angav et Sted i en nærliggende Skov, hvor man kunde finde Ordensgarniturerne, og virkeligen fandtes de ogsaa ophængte i et Træ. Tyven beder til Slutning: "at man vil lægge Alting paa sit Sted igjen, og ved lægger en Daler til at bestride de mulige Omkostninger derved.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J England er der en Sekt, som kalder sig Dommedagshelgene." Deres Præst er en Smed ved Navn Cartwright. Een af disse Helgene var gift med en ærbar Kone, som saae sin fjerde Nedkomst imøde og som, efter mange Vægringer, omsider gav efter for sin Mands Ønske, at hun skulde lade sig døbe og optage i Sekten. Afklædt paa en Flonels trøie nær blev hun, i en kold, stormende Vinternat, dukket ned i en rivende Flod. Præsten, som forrettede Daabshandlingen og holdt hende i den høire Arm, var ude af Stand til at holde hende – Strømmen rev hende med sig. Hendes Ægtemand gik ganske rolig hjem, og sagde: "Det maa have været Guds Villie, eftersom hun ikke stod fast nok udi Troen, De engelske Liigsynsmænd have imidlertid udlagt Sagen paa en anden Maade, og begge de hellige Mænd, ere nu anklagede for Mord. For kort siden indsattes i Soldaterfængslet i Paris en Hr. Leuven, en Officier, som havde gjort sig skyldig i en Subordinationsforbrydelse og kunde vente at vorde dømt fra Livet. Han havde Kone og Børn, og der forefaldt mellem dem og ham de meest gribende Scener. En Nat træder Fangevogteren indtil ham. "Min Herre!" tiltaler han ham – "forlad øieblikkeligt Deres Leie og følg mig; jeg vil befrie Dem! De har intet Bedrag at frygte; jeg gjør kun Gjengjæld. For tyve Aar siden har De frelst mit Liv. Jeg var dengang Soldat i Deres Regiment, og da jeg, paa Grund af Desertion, skulde skydes, ynkedes De over min Ungdom og lod mig flye. Skynd Dem, at jeg kan betale denne gamle Gjæld. Officieren indvendte, at Fangevogteren vilde være ulykkelig, naar hans Flugt blev opdaget. Nu, min Hals vil det ikke koste mig, svarte han: "og alt Andet er mig ligegyldigt, naar jeg blot kan vise Dem min Taknemmelighed." Officieren flygtede; Fangevogteren mistede sin Post, og maa nu arbeide et Aar i Jern.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Redacteuren af en Pariser-Journal er bleven indstævnet for Retten af en ung Skuespillerinde, fordi han har sagt, at hun ikke er i Besiddelse af de Egenskaber, der udfordres for at kunne optræde som Orleans's Mo. Kunstnerinden lod fremstille et Vidne i sin Faveur. "Er De beslægtet med Klagerinden? spurgte Præsidenten. – "Nei, Hr. Præsident," Kjender De hende?" – "Ja, Hr. Præsident; jeg har i fem Aar været hendes Elsker." Vidnets uventede Oprigtighed frembragte et Jndtryk, som ikke kan beskrives.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Dronning Victoria har ladet sig forfærdige et prægtigt Billard. Tømmeret dertil er hentet op fra Havets Bund og har tilhørt Skibet Royal-Georger, som, for 62 Aar siden, midt under et Bal, sank med alle sine Gjæster.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Hertugen af Wellington bliver nu gammel og svag. Juleaften sov han ind ved det kongl. Taffel, medens der musiceredes, og Dronningen, der sad ved Siden af ham, vaagnede ham blidt ved at holde ham sin Blomsterbouquet under Næsen, hvorpaa hun tog ham under Armen og ledsagede ham ind i et Side kabinet, hvor han uforstyrret kunde sove ud.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Den lille Greve af Paris begynder tidligt at regjere. Han har overtaget Protectoratet af en Asylskole i den elsassiske Flække Schirmik, og foræret den en heel Mængde Legetøi som han nu selv havde afbrugt.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Journal des Debats" fortæller med den alvorligste Mine af Verden: "Forrige Maaned fuldførtes der, i en Anberge i Lyon, en lykkelig Operation i en stor Mængde Nysgjerriges og Reisendes Nærværelse. Kokken havde nemlig havt den Ulykke, at skjære Næsen af sig med en nyssleben Kniv. Man hidkaldte strax Doctor X. Den unge Chirurg erstattede strax det afskaarne Organ ved en græst Næse af udmærket Profil, som var udskaaren af en Kalkunvinge. Kokken befinder sig meget vel derefter. Den eneste Uleilighed, den nye Næse fører med sig, bestaaer i, at man fra Tid til anden maa plukke Dunene af den, alt som de skyde frem J Hospitalet i Ger vaagnede i f. M. et Menneste i Liigkisten, i det Øieblik, han skulde begraves, og bankede fortvivlet paa Laaget. Man aabnede Kisten, og den af sin Dødssøvn Opvaagnede steg ud. Den største Æggehandler i Verden findes i Liverpool, han handler slet ikke med Andet end Æg, men i denne tilsyneladende ubetydelige Artikel omsætter han aarligt en Capital af 150,000 Daler.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Hertug Carl af Brunsvig har nylig været for Retten i London i Anledning af een af sine mange foldige Kjærlighedshistorier.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Ved Rotterdam styrtede en Vogn med fem Personer forleden ned i en Kanal. Med stor Møi lykkedes det, at redde Fire af de Forulykkede; en ung, frugtsommelig Kone stod ikke til at frelse.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Det er strækkeligt, hvorledes Svindsot i de sildigere Aar har raset i Storbrittannien. Statistikere have godtgjort, at ikke mindre end 173,507 Personer, i de sidste tre Aar, ere blevne et Bytte for denne grusomme Sygdom. Dette uhyre Tal udgjør netop Sjettedelen af alle de Dødsfald, der, i det anførte Tidsrum, have fundet Sted i det forenede Kongerige.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J det geistlige Rom har det hidtil været Balletdandserne tilladt, at optræde i det muligst transparente Costume. Regjeringen har nu ophævet denne Velanstændigheden saarende Frihed og befalet Balletpersonalet at anlægge grønne Tricets. Herover er det romerske Publicum bleven stærkt allarmeret, saavel i som udenfor Teatro Apollo have Tilskuerne, som paastode sig krænkede i deres Ret, givet sig i Slagsmaal med det vagthavende Militair, og endnu er Roligheden ikke gjenoprettet.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Krigsminister von Boyen har givet de preussiske Jøder en anseelig Nytaarspresent. Han har nemlig tilladt dem Allesammen, at blive Soldater. J Moldau og Wallachiet chicaneres Jøderne derimod paa alle mulige Maader. Man vil ikke, at de maa formere sig i Landet, man jager dem over Grændsen, stikker dem i Saltbjergværkerne osv.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
I Nærheden af Cölln er der i denne Tid bleven ført en sælsom Proces. Man havde fundet et Hittebarn udsat i Communen og bragt det til Stedets Borgmester. Denne, en barnløs, riig og velgjørende Mand, ynkedes over Barnet og paatog at sørge for dets Opdragelse, som om det kunde været hans Eget. Kort efter fandt man nok et Hittebarn, som man iligemaade bragte til Borgemesteren. Ogsaa over dette forbarmede han sig og lod det opdrage paa sin Bekostning. Nogen Tid efter indtraf et tredie Tilfælde af samme Art. Borgemesteren frygtede, det skulde blive saaledes ved; han nægtede derfor at ville have med flere Hittebørns Opdragelse at gjøre og tilholdt Communen at forsørge dette Barn. Men nu faldt det Communen ind, at ville tvinge Borgemesteren til denne Kjærlighedsgierning; man beraabte sig paa det forudgangne Tilfælde, og paastod, at eftersom han havde paataget sig at forsørge de to Børn, maatte det ogsaa paaligge ham at forsørge det Tredie osv. Dette var vistnok meget naivt, men blev naturligviis ikke taget til Følge af Retten.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
De tydske Sladdersøstre agte iaar at holde en Jubelfest til taknemmelig Erindring om Caffeens Jndførelse i Tydskland for hundrede Aar siden. 1744 blev Caffeen først bekjendt i Tydskland; et hundrede Aar tidligere bleve de første Caffebønner bragte fra Africa til Frankrig.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
En ung Døgenigt i Berlin havde giftet sig med en gammel, meget riig Enke, og nød, paa hendes Bekostning, sit Liv i fuldeste Maal. Den gamle Dame følte sig dybt saaret ved den uværdige Behandling, han tillod sig mod hende, og følte sig endogsaa tilsidst foruroliget af den Tanke, at han stræbte hende efter Livet. En Dag følte hun sig, stærkere end sædvanligt, ængstet af denne Frygt, og da hun, efter Maaltidet, fik ondt, raabte hun: "Jeg er forloren Jeg har faaet Gift!" – "Gift, spurgte Manden forbauset: af Hvem da? – Af Dig!" skreg hun med forstyrrede Træk. - Hvad siger Du foer han bestyrtet op. Jeg skulde være en Giftblander, Bi! Jeg gaaer til Doctoren; jeg forlanger, at Du øieblikkeligen skal aabnes!
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J en schlesisk Landsby vilde et traarigt Barn, som var løbet ud i Gaarden, lege med Hanen. Men denne blev vred, foer løs paa Barnet, kastede det om, og hakkede det i Ansigtet. Var ikke Bedstefaderen kommen til og havde frelst det, havde det rimeligviis mistet sine Øine.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Et mærkværdigt Optrin forefaldt for nogle Dage siden i en preussisk Provindsialstad. En af de første preussiske Magnater, en Fyrste, passerede Byen i sin egen, temmelig simple Eqvipage, og forlangte Post heste. Men Borgmesteren, som tillige er Postmester, troede i ham at gjenkiende en berygtet Eventyrer, og lukkede ham, i sin Tjenestevers Hede, inde i et Slags Arresthul, indtil en Godseier, som tilfældigviis var i Byen, bekræftede Jdentiteten af Fyrstens Person.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Fra en Mølle ved Berlin opdagede man forleden Nat en liden Jld ved den ottomanniske Ports her for ikke længe siden afdøde diplomatiske Agents Grav. Man gik nærmere, og saae en Mand hænge paa Grav Gitteret. Han var allerede død, og hans Klæder stode i los Lue. J den ene Haand havde han et Knippe Svovlstikker. Man skjar ham ned og slukkede Jlden. Det er sandsynligt, at den Ubekjendte, for at tilintetgjøre ethvert Spor, selv har stukket sine Klæder i Brand.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Et Pigebarn i Berlin, elleve Aar gammelt, som frygtede, at man vilde straffe hende, fordi hun ikke havde faaet sine Skoleferie-Arbeider færdige, fattede for kort siden den Beslutning, at berøve sig Livet, og svælgede til den Ende en liden Qvantitet Vitriol, som hun havde vidst at forskaffe sig. Lægen haaber imidlertid, at redde hende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Med afvigte Aars Slutning - hedder det fra Dresden – er, ifølge kongelig befaling, her gravlagt en Jnstitution, der, allerede efter Navnet at dømme, var forældet, nemlig Kammerjunkernes. Denne Charge skal nu i Sachsen reent ophøre. Pietisterne i Bremen have lyst Probenreuternes Bakkenbarter i Band. I deres Øine ere de Satans Gjerninger. En pietistisk Kjøbmand sammesteds har erklæret, aldrig at ville indlade sig med nogen Handelsreisende, som bærer et moderne Skjæg tilskue.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J Berlin begynde nu ogsaa Fruentimmerne at agere Røvere. Politiet har nylig grebet tre unge Piger, som om Aftenen, paa en offentlig Promenade, havde overfaldet og plyndret en spadserende Herre.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J et Viinhuus i Frankfurt om Main vare endeel lystige Brødre forsamlede nysafvigte Juleaften. Een af dem tilbød, at ville drikke otte Flasker Pfalzerviin i korte Pauser, naar man blot vilde betale Vinen. Den første og den anden Flaske gled godt ned; men pludseligt blev Drikkebroderens blussende Ansigt dødsblegt. Man fandt det meget moersomt, lavede et Leie tilrette for den drukne Mand, og forlod ham. Dette skeete Kl. 8 - Kl. 11 var den Ulykkelige et Liig.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J Bayern er udkommet andet Oplag af en Bonnebog, som, skjøndt den synes anlagt paa at profanere det Hellige, finder rivende Afsætning. Her forekommer Bønner, bestemte til at fremsiges, naar man vasker sig. – "naar man aftørrer sig" – "naar man skyller sin Mund, – naar man kæmmer sig naar man trækker sit Uhr op. – "naar man lader sit Vand osv.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Hvor strængt det Hamborger Politi straffer de Forseelser som foregaae ved Bygningsvæsenet, kan især erfares deraf, at Mulcterne for deslige Forseelser allerede ere opløbne til 6000 Rdr.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Formedelst det indtraadte Frostveir blev der næstsidste Løverdag i Hamborg afskediget af deres Mestere over 200 Tømmersvende.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Den berygtede Qvindesperson som var i Ledtog med Kammerjunker Lagersträhles Mordere hedder Lovisa Julin, og er den Samme som for nogle Aar siden blev dømt fra Livet fordi hun midt i Politiretten havde givet Politimesteren i Stockholm et Øresigen. Men Kongen benaadede hende med et Aars Forbedringshuusstraf. Een af Morderne, der Samtlige vare Haandværksdrenge, har hængt sig i Arresten.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
J forrige Ugge, skrives fra Lyngen (i Norge), fandtes en død Hvalfisk i Storfjordbunden. Dagen forud gik den ganske rolig derinde, levede fredelig og nærede sig af Rov, men med Eet blev den noget urolig og gjorde hurtige Bevægelser fra det ene Land til det andet i den smalle Fjordbund. Finnerne derinde bleve opmærksomme herpaa og studsede over hvad som kunde være Aarsagen. Ved at see nøiere efter bleve de vaer 4 Vagnhunde (Eenhjørninger) næsten en halv Miil ude i Fjorden, 2 paa hver Side, omtrent tvende Bøsseskud fra Landet, kommende ganske sagte, stedse ligeoverfor hverandre, som efter Aftale, og lagde sig nu og da ovenpaa Vandet, som for at lytte. Jmidlertid blev Hvalen alt hurtigere i sine Bevægelser og pustede stærkere, jo meere disse 4 Gjæster nærmede sig. Da de kom den paa omtrent 1/2 Miils Distance, gjorde den et frygteligt Spring, saa den faldt ned med stærkt Brag. J Øieblikket skjøde de 4 Reisende afsted med Lynets Fart, og i et Nu huggede den Største af dem i Hvalen, hvorpaa denne gjorde paany et Spring og sprudlede Vand og Blod himmelhøit iveiret, strax derpaa blev den omringet af alle 4, og nu slap den hverken frem eller tilbage. Kampen varede endnu et Par Minuter, og derpaa sank Hvalen under Vandet tilligemed de ubudne rovgjerrige Gjæster, og kom ikke mere tilsyne; men Kamppladsen vistes længe efter blodig og Søen i bølgende Bevægelse. Dagen efter fandtes den flydende paa Søen, død og ilde tilredet af dens grusomme Fjender. Den skal være 13 Alen lang, og den største af dens Banemænd havde Udseende af at være næsten ligesaa stor.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Sundhedsapostelen Professor Ernst Mahner er nu paa Reisen til Kjøbenhavn, for ogsaa der at holde Forelæsninger over den menneskelige Ur Sundhed og sammes Gjenoprettelse. Forlangte Jndrykkelser. I en lang Række af Aar har jeg faret paa de Aarhuus nærliggende Kyster og Kjøbstæder; men hvis ikke ædeltfølende Mennesker nylig havde ydet mig deres Hjelp, vilde jeg neppe igjen have seet mit Skib, min eneste Erhvervskilde. Den 3die f. M. seilede jeg herfra og naaede samme Dags Efterm. Rolsevig, hvor jeg lagde mig for Anker. Jeg gik i Land; men ved tiltagende Kuling af S. S. V. drev Fartøiet med de ombord værende 4 Mand i Land, udenfor Rolsegaard, hvor Gaardens Eier, Hr. Proprietair Poulsen, viste os al mulig Menneskekierlighed. Uagtet flere Ganges Forsøg, faaes dog i samfulde 10 Dage ingen Udveie til at faae Fartøiet af Grund med de Remedier, som der vare tilstede. Jeg tog da ved Hr. Poulsens Assistance over Land til Aarhuus, for der at søge Hielp og Redning, hvilket lykkedes mig, ved min Ankomst dertil, at erholde, og gik strax tilsøes; men neppe vare vi komne paa Halvveien, førend vi vare saa uheldige at miste Roret, og maatte altsaa vende om igien. Jeg søgte nu paany om Hjelp, der ogsaa blev mig lovet. Men aldrig saasnart det hørtes at jeg var bleven skuffet i min sikkre og glade Forventning derom, førend dHrr. Skippere, Kraiberg, Marchmann og Rainald Johnsen tilbød sig at seile med mig tilbage, hvortil vi i Hast benyttede en liden Seilbaad, der lykkelig og vel førte os til Bestemmelsestedet, hvor det endelig efter 4 Dages Forløb lykkedes at faae Fartøiet i Søen, ved hvilken Leilighed Hr. Poulsen fremdeles ved sit ædle Forhold viste det værdigste Exempel paa Velvillie, Uegennyttighed og Gjæstfrihed. O. J ædle Mennesker, hvad vilde der vel have blevet af mig gamle Mand, naar jeg ikke, næst Guds Frelse, ved Eders ufortrødne, med Anstrængelse og Opoffrelse forbundne Uleilighed og Hjælp, havde seet reddet min, for mig og Mine, til Livets Underhold uundværlige Eiendom. Jkke har jeg for, formedelst Upasselighed, seet mig istand dertil; men nu, jeg befinder mig bedre, beder jeg dem Alle, Enhver især, der saa velvilligen have staaet mig bii Nødens Stund, herigjennem at modtage min hjerteligste og forbindtligste Tak, der er det Eneste hvormed jeg kan bevidne mine Velgjørere min Erkjendtlighed; men Gud, der vender Sorg til Held og mager Alting godt, vil belønne Eder for den imod mig viste ædle og menneske kierlige Handling. Aarhuus, den 1ste Februar 1844. A. Michelsen, Skipper.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Ved Stud. theol. Lauriz Johansens Død den 13de Januar 1844. Der var en Stund, for mange Aar tilbage, Da vi paa Bænken sad med Bog i Haand; Jeg mindes tidt de mange, skjønne Dage Naar gamle Steffen" talede med Aand Om Flid, Beskedenhed og skjønne Sæder, Og meget Meer, som Skolepogen klæder. Du var saa god, og virksom var Din Jd. Du hialp mig, naar jeg manglede paa Flid, Og naar hvi smaae fik frie; det var en Glæde At slippe bort fra haarde Bænke-Sæde. Nu er det jo forbi, Din ædle Sjæl gik bort Til hine Kloder, som vi ikke kjende; Din Flid og Virken her var alt for kort, Men den var skjøn, og Jntet lod Dig blænde, Thi Du stod fast, naar Verdens Lyst og Tant Med lyse Farver venligt bød Dig komme; Du vidste, at et ædelt Maal Dig bandt, Og ahned ei, at Tiden den var omme. Der stod saa mange tause Lærde ved Din Baare, Der faldt fra gamle Faders Øie mangen Taare, "Ol Herre, giv Dem Kraft, som forrigfuld ere!" Det er saa tungt at miste alle sine Kjære,
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Bekjendtgjørelser. Verdens- og Metamorphosen Theater.
Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-02-03
Mandag Aften Kl. 7 opføres, med fire Fod høie Figurer: Forvirring paa Forvirring, Lystspil i 2 After. Jmellem hver Act nye Metamorphoser. Derefter: Diorama og store protechniske Transparentforestillinger. Til Slutning: Frederik den Sjettes Liigbegængelse.