Aalborg Stiftstidende, 1845-02-14
Udlandet. J Schweiz fortsættes de folkelige Agitationer og Beslutninger imod Jesuitismen med al Kraft. J Canton Bern er samtidigt med den Züricher Folkeforsamling paa forskjellige Steder afholdt tre Folkemøder, der tilsammen vare besøgte af ca. 18,000 Personer og fornyede de ved det første store Møde i Frauenbruun tagne Beslutninger om Jesuiternes Uddrivelse og Organisering af et Folkeforbund og væbnede Frivillige til dette Øiemed. J Canton Bern er Stemningen imod Jesuiterne endnu heftigere end i Zürich, af den naturlige Grund, at Folket der daglig har de ulykkelige Følger af Jesuiternes Grundsætninger for Øie. J Landcantonet Basel og Canton Aargau ere tagne samme Folkebeslutninger som de ovennævnte. Endvidere har Centralcommitteen for den schweizeriske Forening imod Jesuiterne udstædt et Manifest til Forbundsregjeringen og Folket, hvori den høitideligt for Gud og Verden proclamerer, ikke at tilsigte ringeste fjendtlige Forholdsregel imod Chatolicismen eller de, enkelte Cantoners Souverainitet, men at den af al Kraft vil kjæmpe mod det høiforræderiske Attentat imod den siden 1818 bestaaende Forbundsforfatning, der er indeholdt i Jndførelsen af Jesuiterordenen, – en Orden, hvis aabent besværgede Øiemed fra dens Oprindelse og til denne Stund har været: Bekjæmpelse og Tilintetgjørelse af de protestantiske Confessioner, – en Orden, der aabent udtaler ikke at være bunden til Landets Love, men kun at ville handle efter Ordensreglerne, – en Orden, der saaledes ikke lyder Landets Love og Øvrighed, men kun har tilsvoret en fremmed Øverste, Jesuitergeneralen i Rom, ubetinget blind Lydighed, – en Orden, der, efter at have befudlet den nyere europæiske Historie ved Udøvelsen af sin verdensberygtede antichristelige, forbandelsesværdige "Moral med Forræderi og Mord, af en klartskuende Pave, Clemens XIV (Hæder være hans Minde!) vel paa evige Tider er bleven opløst, men dog snigende i Mørket vedblev at friste sin banlyste Tilværelse, indtil det lykkedes den, hos en aldersvag Pave (Pius VII) at opnaae sin Gjenoprettelse mod hin øverste Grundsætning i selve den romerske Catholicisme, ifølge hvilken Pavens Udsagn, som indgivet af Gud, skal være igjenkaldeligt. – Jdet Manifestet fremdeles viser det Ugrundede og Taabelige i den af Jesuitervennerne og de tilslørede Fædrelandsforrædere forsøgte Hovedmaneuvre: at stille fremmede Magters Jntervention i det frie Schweiz's Anliggender, saafremt Jesuiterne forjages, i Udsigt, slutter det saaledes: "Nei, ingen Monarch vil læsse den Skjændsel paa sig, at paatrænge Forbundet en Orden, som den christelige Verden allerede eengang har udspyet som et Afskum, og for hvilken ogsaa endnu alle Jordens oplyste Nationer grue som for et Spøgelse fra Helvede. Op da, frie Schweizerfolk, ryst det rædselsfulde Aag fra Din Nakke! Op indtil den sidste Mand Op til Beskyttelse af Din Broderpagt, Din Ære, Din Tilværelse blandt Europas civiliserede Nationer!" Denne kraftige Proclamation, hvis Forfattere have vidst at tage Bladet fra Munden, er dateret Bern i Januar og underskreven af: J Obersteg, Overdommer, Medlem af det store Raad; Hauselmann, Capitain og Politidirecteur; Karlen, Cavallericapitain, Medlem af det store Raad; Dr. Lehmann, Forbunds=Divisionslæge og Medl. af det store Raad; Ochsenbein, Stabscapitain, Køhler, Oberstlieutenant, og Kistler, Major.