Aarhuus Stifts-Tidende, 1835-07-10
Efter en lang Pause har Forfatteren af Stykket: "Og saa en Mening om Huusinquisitione (vide Aarh. Av. No. 79) som kalder sig Benthin taget til Gjenmæle mod min Gjendrivelse af hans nævnte Product. (vide Aarh. Av. 83) Sit sidste Jndsendte begynder Hr. Benthin med høitideligen at opfordre mig til at navngive mig, samt sige om jeg er Kjøbmand, Mosait eller Christen, Thi saa længe som jeg er Anonym, siger Hr. B., kan min Hensigt med at undskylde Smugleriet ikke være ædel! (Da det dog kunde være tænkeligt, at man ikke behøvede at være Den, man udgav sig for, saa burde Hr. B. have forlangt min Døbe, Comfirmations= med flere Attester, samt Borger=Brev o. s. v., thi i saa Fald maatte Hensigten, efter Hr. B's Maalestok, være overmaade meget ædel.) Hvad iøvrigt mit Navn, min Stand og Tro vedkommer nærværende Strid, maa vor Herre og Hr. Benthin vide. Slige Oplysninger kunde da hverken skabe en god Mening i det af mig Skrevne, hvis denne ellers ikke ligger deri, eller ophæve den, hvis den ellers findes deri. For imidlertid dog at berolige Hr. B., har jeg denne Gang navngivet mig, eller rettere sagt givet mig et Navn, som jeg imidlertid er villig til næste Gang at forandre, hvis Hr. B. ikke skulde finde det godt nok. Efter at have fremsat nærværende Opfordring, har Hr. B. gjort sig den Uleilighed at afskrive en heel Mængde af Viborg Samler, som jeg i nævnte Blad ikke har læst in extenso, og som jeg altsaa ikke kan indlade mig paa at bedømme. – Min Gjendrivelse af hans ulogiske Slutninger, og af hans prange Dom over den offentlige Mening, har Hr. B. ladet ubesvaret, hvilket ogsaa unægteligen var det klogeste, han kunde gjøre. Hvad Angiveriet angaaer, da haaber jeg, at enhver Retsindig indseer det Uædle og Umoralske derved uden at behøve min nærmere Drøftelse. Det er jo bekjendt, at Angiveren kun ledes af de meest smudsige Motiver, saasom: Had til Personer, Ondskab o. s. v., og Jntet kan vel siges at være mere skadeligt for Moraliteten, Hvad Smugleriet angaaer, da tillade man mig at dvæle lidt længere derved, for at bringe denne hersens Hr. B. paa bedre Veie, og finder jeg det meest passende at henvende mig, med hvad jeg derom har at sige, i directe Tale til dets Antagonist: Hr. Benthin. Jeg sagde i mit sidste Stykke, at det Høieste man kan beskylde Smugleren for, er, at han handler ulovligt, men ikke, at han handler bedrageriske o. s. v. De mener derimod, at det sidste kuns er en naturlig Følge af det første. Efter samme Maalestok maa Den der f. Ex. har skrevet en Opsigelse paa stemplet Papiir efter fjerde istedetfor tredie Klasse være en Bedrager, og Den, der f. Ex. har underskrevet en Ansøgning ærbødigste istedetfor underdanigst et Umenneske; Begge have handlet ulovligt. Med smukke, effectfulde Ord (altsaa paa samme Maade, som Hr. B. skildrer Smugleren) kunde man skildre saadanne tvende Ulykkelige, saaledes: "O tempore! o mores, saaledes at bedrage Kongens Kasse og gjøre det stakkels Danmark til en Røverkule o. s. v." Det er Fordømmelsen over den første Ulykkelige; den anden, der har forseet sig med Ansøgningen, er naturligviis et Umenneske, en Revolutionair, der har opfordret Folket til at rebellere mod dets retmæssige Hersker, til at rase i dets egne Jnd volde, til at sønderslide sig selv o. s. v." Jeg haaber nu, at denne Lignelse i dette Punct, har bragt Dem til bedre Overbeviisning, og i dette Haab vil jeg nu gaae over til at undskylde Smugleren eller blot nærmere udvikle de Ord lidt mere jeg sidst anførte af Hr. Joh. Hage, som jeg, skjøndt Deres Paastand, dog anseer for en fortrinlig Autoritæt. Jeg beder Dem saaledes betænke den mislige Stilling for den Kjøbmand, der ikke vil smugle Hvad er der for ham at gjøre, naar Naboen sælger under den Priis, som Varerne oprindeligen koste med Tolden? thi Dennes Avance ligger netop i den besparede Told. "Han maa ophøre at handle med disse Artikler, men paa andre Artikler er der ogsaa Told, følgelig smugles der ogsaa dermed, og Smuglernes Avance ligger som sagt i Tolden. Hvad skal den Fabricant gjøre, der har anvendt sit Livs hele Tid til at lære en Jndustriegreen, ja endog derfor har reist mange Aar udenlands og derved sat sig i Gield, som han vil afbetale, naar han faaer sin Fabrik i Drivt, hvilket imidlertid forbydes ham af Een, der indsmugler de raa Materialier, naar han ikke ogsaa vil smugle, Desto beklageligere er det, naar slig en tung Lod falder paa en Mand, der ved sin Vindskibelighed ellers vilde være Fødelandet til usigelig meget Gavn. De betænke dog dette, De betænke hvor mange redelige og retskafne Mænd, der nødes til at smugle, hvis de ville existere, hvis de ville ernære deres Familie hvis de ville betale de Skatter, der kræves, hvis de ikke ville falde det Offentlige til Byrde eller ikke være unyttige Borgere for Staten; De betænke dette, og De vil sikkert betænke Dem, ved at sætte slige Overtrædere af Loven anneveau med den frækkeste Tyv, den værste Stratenrøver, Beklage maa jeg, at det ofte beroer paa et Puds, et Fi eller en behændig Maneuvre, om det skal lykkes en Mand at smugle, eller om han skal miste mere, end han i Aaringer fortjener, Beklage maa jeg at Fru Fortuna skal have saa stor en Jndflydelse paa saa utallige Familiers Velværen, Ønskeligt var det derfor vistnok, at Tolden nedsattes og Straffen for Smugleriet meget forøgedes, (som Nathansen, J. Hage og Fl. have foreslaaet) saa kunde Kjøbmand den existere uden at smugle, og Statskassen vilde snarere vinde, end tabe. Men indtil dette skeer, saalænge som Lovene heri Landet ingen corporlig Straf sætter for Smug leriet, saalænge kan De, i det mindste efter min Mening, ikke erklære Smugleriet her i Landet for Bedragerie, Tyverie o. s. v., uden at erklære Lovene for uretfærdige, idet disse, i saa Fald jo straffer den ene Bedrager med en Mulct og den anden med sit hele Livs Frihed, (Rigtignok antager De, at Straffen er eens for Smugleren, som for Tyven, fordi hiin ikke slipper med at betale Tolden og denne ikke med at tilbagelevere det Stjaalne. Dette hidrører imidlertid kuns af Deres Mangel paa Logik; thi hvis Smugleren kun skulde tilbagebetale Tolden, da kunde dette umuligen kaldes Straf. Og desforuden forøges jo Straffen for Tyven, ved gjentagen Tyverie, men ikke Smuglerens ved gjentagen Smuglerie. Confiskationen er kuns at betragte som en Slags Mulct.)