Berlingske Tidende, 1813-01-01
Jndtil den 6te November var Veiret fuldkommen godt, og Armeens Bevægelser udførtes med største Held. Den 7de indfandt Frosten sig; fra dette Øieblik af mistede vi hver Nat over hundrede Heste, som omkom i Bivouac. Ved vor Ankomst til Smolensk havde vi allerede mistet en stor Deel Cavallerie= og Artillerieheste. Den russiske Armee fra Volhynien stod over for vor høire Fløi. Vor høire Fløi forlod Operationslinien af Minsk, og gjorde Warschaulinien til sine Bevægelsers Støttepunkt. Den 9de fik Keiseren, i Smolensk, Kundskab om denne Forandring af Operationslinie, og formodede hvad Fienderne vilde giøre. Saa haardt det end syntes ham, at sætte sig i Bevægelse i en saa skrækkelig Aarstid, gjorde Tigenes nye Stilling ham det dog til en Nødvendighed. Han haabede at komme til Minsk, eller i det mindste til Beresing, førend Fienderne, afreiste derfor fra Smolensden 13de, og overnattede i Krasnoi den 16de. Frosten, som havde begyndt den 7de, tog pludselig til, og den 14de, 15de og 16de viste Thermometeret 16 til 18 Gunder under Frysepunktet. Veiene skiultes af Glatiis, og nu styrtede Cavallerie, Artillerie= og Trainhestene, ikke i hundrede, men i tusindetal, fornemmelig de franske og tyske Heste Over 30000 Heste omkom i faa Dage; vort Cavallerie befandt sig tilfod, Artilleriet og Transportvognene stode uden Forspand. Vi maatte efterlade eller tilintetgiøre en stor Deel af vore Kanoner, vor Krigsminition og Proviant. - Denne Armee, som den 6te havde saa skiønt et Udseende, var siden den 14de af en langt anden Beskaffenhed uden Cavallerie, Artillerie og Transportmidler. Uden Cavallerie kunde vi ikke recognoscere 1/2 Liene omkring os; uden Artillerie kunde vi intet Slag, vove eller beholde Fodfæste. Vi maatte rykke fremad, for ikke at nødes til en Bataille, som vi af Mangel paa Munition ikke kunde ønske; vi maatte indtage en vis Strækning Land, for ikke at blive omgaaet, og det uden Cavallerie, som kunde recognoscere Fienderne og holde vore Colonner i Forbindelse med hverandre. Denne Vanskelighed, forenet med en overordentlig og pludselig indtruffen Frost, giorde vor Stilling besværlig. De Soldater, som Naturen ikke havde bærdet nok, forat hæve sig over Skjebne forskiellige Omskiftninger, tabte deres Munterhed og gode Lune, og anede ikkuns Ulykker og Undergang; de, som den havde udrustet med Mod til at gaae alt imøde, vedligeholdt deres Munterhed og sædvanlige Stemming, og øinede kun nye Hæder i de forskiellige Vanskeligheder de havde at bekiempe. - Fienderne, som paa Landeveiene saae Sporene af den skrækkelige Nød, der havde rammet den franske Armee, søgte at føre sig den til Nytte. De omringede alle Colonnerne med deres Kosakker, hvilke, liig Araberne i Ørkenerne, borttoge de Trains og Vogne, som vare afsøndrede fra Armeen. Dette usle Cavallerie, der i blot giør Larm, og ikke er istand til at kaste et Compagnie Voltigenrer, gjorde sig frygteligt under nærværende Omstændigheder. Jmidlertid maatte Fienderne fortryde alle de alvorlige Forsøg de vilde foretage. De bleve kastede af Vicekongen, foran hvem de havde opstillet sig, og mistede mange Folk. - Hertugen af Elchingen, som med 3000 Mand dannede Arriergarden, havde ladet Smolensks Volde sprænge i Luften. Han blev omringet, og befandt sig i en critisk Stilling, men trak sig derudaf med den ham egne Uforsagthed. Efterat han hele Dagen, den 18de, havde holdt Fienderne fra sig, og bestandig dreven dem tilbage, gjorde han om Natten en Bevægelse med den høire Fløi, gik over Dieper, og tilintetgjorde alle Fiendernes Beregninger. Den 19de gik Armeen over Dnieper i Orza, og den russiske Armee, som var udmattet og havde mistet mange Folk, holdt her inde med sine Forsøg. - Volhynienarmeen havde siden den 16de brudt op til Minsk og marscherede af Borpssow til. General Dombrowsky forsvarede Broskandserne i Bryssow med 3000 Mand. Den 23de blev han forceret og nødt til at forlade denne Stilling. Fienderne gik derpaa over Beresina, og trak sig af Bobr; Divisionen Lambert udgjorde Avantaarden. Det 2det Corps, under Hertugen af Regio, som var i Tscherein, havde faaet Ordre at rykke til Boryssow, forat sikre Armeen Overgangen over Beresina. Den 24de stødte Hertugen af Regio paa Divisionen Lambert, 4 Lieues fra Boryssow, angreb og slog den, fratog den 2000 Fanger, 6 Kanoner, 500 Pakvogne, som tilhørte Volhynienarmeen, og kastede Fienderne tilbage paa den høire Bred af Beresina. General Berkeine udmærkede sig ved et skiønt Angreb med det 4de Curasseerregiment. Fienderne fandt blot deres Redning ved at afbrænde Broen, som var over 300 Favne lang. Jmidlertid besatte Fienderne alle Overgange overBeresina. Denne Flod er 40 Favne bred; den var temmelig lagt til med Iis, men ved dens Bredder ere Moradser af 300 Favnes Længde, som frembyde en Hinder der er vanskelig at overvinde. Den fiendtlige General havde stillet sine 4 Divisioner ved adskillige Snevringer, hvor han formodede den franske Armee vilde passere. Da Keiseren havde skuffet Fienderne ved adskillige Bevægelser, som han foretog sig den 25de, brød han op den 26de i Dagningen til Landsbyen Studzianka, og lod strax, i en fiendtlig Divisions Paasyn, to Broer slaae over Floden. Hertugen af Regio gik over, angreb Fienderne, og trængte dem to Mile tilbage. Fienderne trak sig hen til Broskandsen ved Boryssow. General Legrand, en Officeer af udmærket Fortieneste, blev haardt men ikke farlig saaret. Den 26de og 27de gik Armeen hele Dagen over Floden. - Hertugen af Bellund, Chef for det 9de Corps, havde faaet Ordre at følge Hertugen af ReggiøBevægelser, udgjøre Arriergaarden, og holde den russiske Dünaarmee, som fulgte ham, i Tømme. Divisionen Partaunaux dannede dette Corpses Arriergaarde. Den 27de, om Middagen, ankom Hertugen af Bellund med to Divisioner til Broen ved Studzianka. - Divisionen Partounaux brød om Natten op fra Bornsow. En Brigade af denne Division, der udgjorde Arriergarden, og var beordret at opbrænde Broerne, begav sig paa Marschen Kl. 7 om Aftenen, og ankom mellem Kl. 10 og 11. Den søgte efter sin første Brigade og sin Divisionsgeneral, som var afgaaet to Timer før den, og som den intet havde fornummet til underveis; men dens Eftersøgelser vare forgieves; og man begyndte at blive urolig. Alt det man siden har kunnet bringe i Erfaring, er, at denne første Brigade, som afgik Kl. 5, forvildede sig Kl. 6, tog til høire istedetfor til venstre, og tilbagelagte to til tre Lieues i denne Retning, samt at den i Mørket og den heftige Kulde har begivet sig til den fiendtlige Jld, som den ansaae for at være den franske Armees Jld. Den maae paa denne Maade være blevem omringet og taget til Fange. Denne skrækkelige Feiltagelse kan have kostet os 2000 Mand, 300 Heste og 3 Kanoner. Rygtet gik, at Divisionsgeneralen ikke var ved Colonnen, men var marscheret alene. - Da hele Armeen var gaaet over Floden den 28de om Morgenen, bevogtede Hertugen af Bellund Bro skandsen paa den venstre Bred. Hertugen af Reggio, og bag ham hele Armeen, befandt sig paa den høire Bred. - Efterat Boryssow, var forladt, traadte Düna- og Volhynienarmeerne i Forbindelse med hverandre, og aftalte et Angreb. Den 28de, ved Dagens Anbrud, lod Hertugen af Reggio Keiseren vide at han var angreben; en halv Time sildigere blev Hertugen af Belluno det ogsaa paa den venstre Bred. Armeen greb til Vaaben. Hertugen af Elchingen tykkede til Hertugen af Regio, og Hertugen af Treviso opstillede sig bag ved Hertugen af Elchingen. Fægtningen blev meget levende. Fienderne vilde omgaae vor høire Fløi. General Døumere, Chef for den 5te Curasseerdivision, som udgjorde en Deel af det 2det Corps der var bleven ved Dana, befalede det 4de og 5te Curasseerregiment at angribe, i det Øieblik Weichseldivisionen i Skovene bestræbte sig for at giennembryde Fiendernes Centrum, som blev kastet og bragt i Uorden. Disse kjække Curasserer hug ind paa 6 Infanterieqvarreer efter hverandre, og afsloge det fiendtlige Cavallerie, der kom Jnfanteriet til Undsætning. Sex tusinde Fanger, to Faner og sex Kanoner faldt i vore Hænder. - Hertugen af Belund lod paa sin Side Fienderne angribe med Eftertryk, slog dem, fratog dem 5 til 600 Mand, og holdt dem uden for Broskandsens Skudvidde. General Fournier gjorde et skiønt Cavallerieangreb. - J Fægtningen ved Beresina har Volhønienarmeen liidt meget. Hertugen af Regio har faaet et Saar, som dog ikke er farligt. Han fik en Kugle i den ene Side. - Dagen efter, den 29de, forbleve vi paa Valpladsen. Vi havde to Veie at vælge imellem, den til Minsk og den til Willa. Veien til Mine gaaer midt igiennem en Skov og ubeboede Moradser, hvor Armeen umuelig havde kunne underholde sig. Veien til Willa derimod gaaer igiennem et meget godt Land. En Armee uden Cavallerie, kun slet forsynet med Munition, skrækkelig udmattet ved en 50 Dages Marsch, og som desuden førte sine Saarede fra saamange Fægtninger efter sig, maatte længes efter at naae sine Magasiner. Den 30te var Hovedqvarteret i Plechnitsi, den 1ste Dec. i Slaike, og den 3die Molodetschno, hvor Armeen erholdt de første Convoier fra Willna. Alle de saarede Officerer og Soldater, og alt hvad der foraarsager Ophold, Bagage o. s. v., er afsendt til Willna. - At anføre, at Armeen behøver at gjenoprette sin Disciplin, at forfriske sig, at remontere sit Cavallerie, Artillerie og Befordringsvæsen, er Resultatet af den her gjorde Fremstilling. Det den først trænger til er Rolighed. General Bourcier har allerede over 20000 Remontheste i forskiellige Depoter. Artilleriet har allerede gjenoprettet sit Tab. Generaler, Officerer og Soldater have udstaaet meget af Strabadse og Mangel. Mang have mistet deres Bagage, som en følge af Tabet af deres Heste, andre ved Kosakkernes Baghold. Kosakkerne have opbragt mange enkelte Soldater, Jngenieurer, Grographer som optage Stillingerne, og saarede Officerer som marscherede uden Forsigtighed, og hellere vilde udsætte sig for Fare, end gaae langsomt og følge Convoierne. - Beretningerne fra de Generalofficerer som commanderede de forskiellige Corps, skulle navngive de Officerer og Soldater, som meest have udmærket sig, og levere de nærmere Omstændigheder over alle disse mærk værdige Begivenheder. Under alle Bevægelserne befandt Keiseren sig bestandig midt i sin Garde, hvis Cavallerie anførtes af MarschaHertugen af Jstrien, og Jnfanteriet af Hertugen af Danzig. Hs. Majestæt har været tilfreds med den gode Aand hans Garde udviste; den var stedse rede til at begive sig allevegne hen hvor Omstændighederne maatte kræve det; men Omstændighederne vare altid af den Beskaffenhed, at dens blotte Nærværelse var nok, og at den ikke var i noget Tilfælde, hvor den behøvede at kiæmpe. - Prindsen af Neufchattel, Stormarschallen, Storstaldmesteren og alle det Keiserlige Huses Adjutanter og Militairofficerer, omgave bestandig Hs. Majestæt. - Vort Cavallerie var saa demonteret, at man kunde forene de Officerer som endnu havde Heste, for af dem at danne 4 Compagnier, hvert paa 150 Mand. Generalerne forrettede Tieneste derved som Capitainer, og Obersterne som Underofficerer. Denne hellige Eskadron, som Commanderedes af General Grouchy, under Kongen af Neapels Overførsel, tabte under alle Bevægelserne ingensinde Keiseren af Sigtet Hs. Majestæt har aldrig befundet sig bedre.