Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-10-31
Den 20de October var det Rygte udbredet i Paris: at de store Magter i Europa ere blevne eenige med hinanden om de Græske Anliggender, der forsikkres: at disse Magter ville paa en eftertrykkelig Maade forlange at Porten skal give sit Samtykke dertil under følgende Betingelser: at Grækerne betale Storherren en aarlig og bestemt Tribut, og forblive under hans Beskyttelse; dog saaledes, at de Europæiske Magter vaage derover. Grækenland vil da blive regieret, ligesom Moldau og Vallachiet, af Hospodarer, som blive tagne af dets eget Folk, og som ikke kunne afsættes af Porten. (Det er alt hvad man for Tiden kan og bør ønske. Porten kan maaskee føle sig tvungen til at antage det; men den maae da tillige tydelig see for Øinene at dens Undergang bliver uundgaaelig forberedet; thi Grækenland, vil derved komme i en ordnet Tilstand, Grækerne fra det hele Tyrkiske Rige ville begive sig dertil, dets Magt, vil Aar for Aar voxe, og Grækenland vil blive et Punkt, hvorom den hele Europæiske Politik vil uafladelig dreie sig. Det skulde derfor være forunderligt, om ikke Porten skulde for Øieblikket benytte sig af den Assistance, som tilbydes den af Persien. Er ikke den Persiske Krig en Diversion, som Porten selv hemmelig har bevirket, saa er den aldeles uforklarlig, saameget mere, som det maatte synes at være Abbas Mirzas største Jnterresse at forblive i Fred med Rusland, da Rusland har garanteret hans Thronfølge og man veed hvor vigtigt dette er i Persien. Den Engelske Gesandt i Persien skalsaa snart Krigen brød ud have befalet alle Engelske Officere at forlade den Persiske Krigstieneste.) Den Mening i Pera, at Tyrkerne ikke ruste sig, er nok ikke saa aldeles grundet; thi de udtage Tropper paa alle Punkter og exercere dem paa Europ. Maneer. Naar dette først er skeet saa kunne de snart trække dem sammen, især da de meget godt vide at Russerne ikke heller kunne midt om Vinteren ved de slette Veie og af Mangel paa Foder giøre store Fremskridt. Fra Smyrna berettes: at 9 Officere ere komne dertil fra Constantinopel. for at udtage Soldater af de Tyrkiske Jndvaanere, og excreere dem paa Eupopæisk Maade; Franske Officere og Underofficere skulle undervise dem deri og Capudan Pascha skal selv have flere Europæere ombord paa sine Skibe for at iværksætte den nye Organisation; kort sagt en politisk Skabelse synes at fremtæde af det Tyrkiske Chaos. – Bladet Constitutionel, men som man selv ikke kan forlade sig paa, fortæller at det er endelig lykkedes Caraskaki og Fabrier ved en Træfning, som varede fra den 24de til den 27de August at slaae Redschids Tropper og undsætte Athen. – Med et Skib, som er ankommen i Triest fra Calamattabliver berettet, at Jbrahim Pascha har trukket sig tilbage til Modon af Mangel paa Levnetmidler; efterat han først havde sat Jld paa Tripolizza. Grækerne ville nu til Søes blokere Modon. – Det hedder at en stor Expedition bliver udrustet i Alexandrien for at komme Jbrahim til Hielp; men at General Boyer og de fleste Franske Officere, som ere komme i Ægyptisk Krigstieneste, ere komne i Uenighed med Paschaen og have forladt den. – Fra Vien berettes, at man vilde vide i Constantinopel den 26de September at Capudan Pascha har lidt et Nederlag ved Vurla- og at det er lykkedes Grækerne at bemægtige sig en Fregat, som Canaris havde sat Jld paa; men hvorved han atter var bleven haardt saaret, og som derpaa var bleven forladt af Tyrkerne, hvorpaa Grækerne havde slukket Jlden paa Fregatten Greve Guilleminot skal have været Øienvidne til denne Heltegierning og rose overmaade meget de Græske Søefolks Tapperhed. Bladet Constitunel har atter en udførlig Efterretning om den store Søe-Seier, som Grækerne skulle have tilfægtet sig, hvorved Tyrkerne skulle have mistet 2 Corvetter og 11 Transportskibe; men den er ikke værd at meddele omstændelig da den turde være Løgn. Sikker derimod er den Efterretning at Lord Cochrane er ankommen til Marseille den 13de October paa Goeletten Unicorn, som tilhører hom selv med 10 Passagerer og 14 Md. Besætning. Det hedder at han ufortøvet vil afreise over Paris til London. Han skal være meget vred, paa den Sicilianske Regiering, som havde bemægtiget sig hans Breve og paa de Græske Deputerede i London, som i 3 Maaneder have ladet ham forblive uden alle Efterretninger, og saaledes synes der nu paa engang at være bleven en Ende paa at den Qvalm, som blev gjort omhans Expedition til Grækenland.