Aalborg Stiftstidende, 1843-11-17
Jndsendt. Allerede tidligere har det Ønske været offentlig udtalt, at Politimesteren i Dronninglund Herred maatte komme til at boe i selve Herredet, og det vakte almindelig Glæde, da man erfarede, at det ved Embedets seneste Besættelse blev gjort Embedsmanden til Pligt, paa nærmere Forlangende der at tage Bopæl. Men da man desuagtet endnu Jntet har erfaret om at hint, vistnok saavel i det Almindeliges som i de Enkeltes Jnteresse billige Ønske, skal gaae i Opfyldelse, saa tillader Jndsenderen sig ber atter at gjentage det, – et Ønske, som vel enhver Elsker af Ret og lovlig Orden i Herredet maa tiltræde, uden at det kan eller bør komme i Betragtning, om en enkelt Veirhane kunde yttre sig i modsat Retning. – maaskee af Hensyn, som aldeles ikke kunne komme i Betragtning, naar Spørgsmaalet er og hvad der er det Rigtige. Vel hersker der nu i Herredet en Fred og No for Tyvehaand og anden Uorden, som i mange Aar tilforn ikke har været kjendt, men det er ikke dermed nok, den bør ogsaa bevares, og dette mener jeg at skee bedst, naar den, som Samme skal overholde, saavidt muligt er paa Pladsen og der vaager over det vundne Gode; desuden er en af Hovedgrundene for Ønskeligheden af at Herredsfogeden tager Bopæl paa et passende Sted i Herredet, nemlig den Ubillighed, der synes at være i, at Beboerne for at komme til Embedsmanden, undertiden i yderst ubetydelig Anledning, f. Ex. ved et enkelt Brev af mindre vigtig Jndhold, skulle gjøre indtil 10 a 11 Miles Reise fra og til deres Hjem, endnu ligetalende. Jo wrigere Embedsmanden er, saavel i Henseende til Politivæsenet som til Veiarbeide og Snee kastning m.v., jo meer Anledning bliver der til Correspondence og Budsendelse mellem ham og Sognefogder og Sogneforstanderskaber samt til gjensidige Sammenstød i det Hele og isærdeleshed for Herredsfogden til at være tilstede i Herredet, og hvormeget bliver da Byrden ikke større for den fattige Huusmand, der skal gjøre de lange Fodreiser, og for Bønderne, der skulle kjøre ud af Herredet for at hente Herredsfogden derind, hvor han er sat til at virke, og igjen kjøre ham ud deraf efter fuldendt Gierning, – end naar han boede paa et passende Sted i selve Herredet. Naar det alene betænkes, hvor meget Ondt Herredets Beboere ofte have maattet døie, naar de i den korte og strænge Vintertid have maattet fare ofte 4 a 6 Mile frem og tilbage længere end nødvendigt vilde være, naar Herredsfogden og Thinget fandtes midt i Herredet. – i Nattens Mørke paa slette Veie, for at komme til Thingstedet eller Herredscontoiret og for i Frireiser at bringe Herredsfogden til og fra sit Hjem, og hvor megen kostbar Tid derved er gaaet tabt i den travle Aarstid for Landmanden, samt hvor megen ufornøden Slid han derved har havt paa sine Befordringer, da tvivler Jndsenderen ikke paa, at jo dette vil være Motiv nok til at lade det foran yttrede Ønske snarest muligt gaae i Opfyldelse. Pladsen synes nu at burde vælges i Nærheden af Ager sted By 2 Mile fra Sæby, da der, som det hedder, skal etableres en privilegeret Kro, og en saadan ansees at være fornøden i Nærheden af Thingstedet for at de bingsegende og Andre, som have Forretninger paa Herredscontoiret, kunne have et Tilholdsted for dem selv og deres Befordringer. Det kunde vel blive yttret, at Sæby vilde tabe ved at Herredstinget og Herredsfogden blev flyttet paa Landet, men hertil var da at svare, at ingen af Delene er til for at bringe Sæby i Næring, og i ethvert Fald vilde det fornemmelig kun være nogle faa Værtshuusmænd, som kom til at lide Skaar i deres Næring ved Udsalg af Brændeviin, thi Andet fortærer Bonden neppe i Sæby, da han forøvrigt fører Levnetsmidler og Fourage med sig, og andre Fornødenheder, som han ellers kan behøve, er han jo ligefuldt nødsaget at søge i Kjøbstaden, hvad enten Herredsfogden er der eller ikke, thi hos ham kunne de jo dog ikke faaes. Hertil kommer endnu, at der i Dronninglund Herred maaskee er flere Tu finder Sjæle end der er Hundreder i Sæby og at Sæby ikkun er en ubetydelig Plet i Omfang i Sammenligning med det hele Herred, hvorpaa Embedsmanden har at udfolde sin Virksomhed i saa mange Retninger, saa at Herredet maa blive det Principale af det hele Embede, som giver baade den største Fortjeneste og de fleste Forretninger, og følgelig maa vel ogsaa dette have det største Krav paa at have den fælleds Embedsmand i sin Midte. Den 1ste November 1833.