Aalborg Stiftstidende, 1833-01-05
Den Skrivelse, i hvilken General Chasse anmelder Capitulationen for Krigsministeren er af 24de og lyder saaledes De daglig tiltagende Vanskeligheder, som hindrer mig i, længere med Ære at kunne forsvare den mig betroede Post, have, imod min Villie, nødt mig til at træde i Underhandbling med Fjenden. De Besværligheder og Savn som Soldaterne nu i 3 Uger have udholdt, gaae over al Beskrivelse og have ganske udtømt Besætningens Kræfter. Hertil kommer, at Brøndvandet ved at blandes med Gravenes saaledes er aftaget, at man kun med stor Møie kan faae det laldeles uundværlige og, for at gjøre Ulykken ret fuldkommen i ere de 2 sidste Brønde, der endnu vare til overs, afvigte Nat tilintetgjorte af de fjendtlige Bomber. Alle de saakaldte bombefrie Localer ere ødelagte, saaledes at Soldaterne ere blevne nødte til at trænge sig sammen i Gallerierne og Communicationsveiene, hvor de næsten ingen Hvile kunne faae. Det bombefrie Hospital, hvori alle de Saarede og Amputerede, som det ikke har været muligt at skaffe bort, befinde sig, truer hvert Øieblik med at styrte sammen, hvorved disse Ulykkelige tilhobe vilde knuses. I den venstre Side af Bastionen Nr. 2 har Fjenden skudt en Bresche af 180100 Alens Brede, hvorved næsten Halvparten af Graven er fyldt. Den i Graven nedgaaende Vei er endelig istandbragt og Fjenden behøver blot at lade sine Miner spille for at styrte Doseringen paa den modsatte Side ned i Graven og saaledes begynde Stormen. "Paa Grund af Ovenanførte har jeg, indseende Umuligheden i at afslaae en Storm, samt at ved forvoven at oppebie samme vor hidtil erhvervede Roes paa eengang kunde tabes, gjort Marschal Gerard Forslag om at tilstaae os fri Afmarsch, og erklæret mig tilbøielig til at iværksætte den af ham under 30te Novbr. forlangte Rømning. Da han afslog dette, har jeg endelig, efterat Dagen var hengangen med Parlamentering og efterat have indhentet Defensionsraadets Betænkning, afsluttet en Capitulation, af hvilken jeg har den Ære at vedlægge en Afskrift. (Capitulationen selv meddeles ligesaalidt denne Gang som den forrige in ertenso, men Hovedpunktet, nemlig at Besætningen er Krigsfanger, kan vist ikke betvivles.) Jeg har tilbudt mig selv og nogle af mine Officerer, som Krigsfanger, under den Betingelse, at den øvrige Besætning frit skulde vende tilbage til de nordlige Provindser, men forgiæves. Af Tillægsartiklen vil D. Excl. see, at den foran Staden stationerede Flotille ikke er indbefattet i Capitulationen, hvilken Artikel blev indrykket paa Captain Koopmans indstændige Begjæring. Som en Følge heraf gjorde jeg Aftale med denne om at lade 6 af de bedste Kanonbaade roe ned af Schelden i Mørket og tilintetgjøre de øvrige. Det første synes at have været undførligt, efterdi jeg nu netop erfarer, at blot en Baad er afseilet, og at de 11 andre ere opbrændte eller borede i Grund af deres Besætninger (Ogsaa den ene Baad, som undslag, har siden maattet overgive sig til Franskmændene.) D. Erell. seer her den ulykkeligste Dag i mit Liv Gjerne havde jeg her endt min Løbebane ved en hæderfuld Død, hvis dette havde været muligt. Jeg skal have den Ære med første Leilighed at forelægge D. Exell. Navnenpaa dem, som meest have udmærket sig under denne ulykkelige Beleiring for at disse siden kunne bringes til Hs. Majestæt Kongens Kundskab." Hertil svarede Krigsministeren den 26de saaledes i Kongens Navn: Kongen samtykker ikke i Capitulationen som saadan ; imidlertid har Hs. M. ved samme Leilighed givet mig det behagelige Hverv at forsikkre D. Exell., at deres og den tappre Besætnings Adfærd under hele Beleringen langtfra i nogen Henseende at lade Høistsamme utilfredsstillet, tvertimod har vunden Kongens ubegrændsede Tilfredshed; at Forsvarer fuldkommen har svaret til Hs. M. grundede Forventning: at Høistsamme under hele Beleringens Løb ikke har ophør, at tage den meest levende Deel i saa mange Tappres Skjebne, som der udøste deres Blod for Fædrelandet og at Hs. M. endnu af Deres sidste Beretning med Deeltagelse har erfaret, hvor store de Savn og Besværligheder have været, som den tappre Besætning saa længe har udholdt. For nu allerede foreløbig at give, saavel D. Exell. personlig, som i Deres Person tillige hele Citadellets Besætning, et Beviis paa Høistsammes Tilfredshed, har Kongen funden for godt at udnævne Dem, Hr. General! til Størkors af den militaire Vilhelmsorden ved en Beslutning af Gaar Dato, af hvilken jeg har den Ære, at vedføie en Afskrift. Værdien af denne Udmærkelse vil uden Tvivl endnu meget forhøies ved den Omstændighed, med hvilken jeg har den Ære at gjøre D. Exell. bekjendt, at nemlig Hs. M. i min Nærværelse aftog sin egen Ordensprydelse og overleverede mig samme tilligemed det dertil hørende Baand og den Juveel, som Kongen nylig har ved en høitidelig Leilighed, for at tilstille D. Exell. disse fra Hs. M. som Deres fremtidige Eiendom. Det geraader mig fremdeles til Fornøielse at kunne tilmelde D. Exell., at Kongen har dehaget ufortovet at stadfæste alle de af Dem foreløbig foretagne og Skrivelse af 16de omtalte Udnævnelser til Riddere af bemeldte Ordens 4de Klasse og nærmere vil tage en Beslutning angaaende de øvrige i samme Skrivelse indeholdte Anbefalinger; tillige maa jeg tilføie den Forsikkring, at hvis det kunde lykkes D. Exell. at faae de Saarede transporterede hertil, vilde dette være Hs. M. særdeles behageligt. Endelig har jeg den Ære at underrette Dem om, at el og ufortøvet lader min Adjutant afgaae til Forposterne rede Gros Zundert, for der at samtale med den franske Officeer og Legationssecretair, der ledsagede Lieutenant Heshuusius som overbragte Capitulationsdocumentet til Haag, for at dem at erfare de Forslag, som det maatte være overdraget dem at gjøre, idet jeg allerede foreløbig kan give D. Exell. den bestemte Forsikkring, at hvis disse Forslag ikke skulde angaae andet end Rømningen af Forterne Lillo og Lieffenhoek, da vil dette ingenlunde vorde tilstaaet.