Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1817-06-24
Fædrelandet. Lovgivning. 11 Juni 1817. Reskript til Stiftsøvrigheden i Fyen, angaaende en Tvangs-Arbeids-Anstalt i Odense og et Reglement for Fattig Politiet, sammesteds. Det af Stiftsøvrigheden udarbeidede Forslag, til denne saa gavnlige, som længe savnede Indretning, var af Hs. Høihed Prinds Gouvernøren over Fyens Stift tilstillet Kancelliet, som, da det i det Hele maatte ansee Planen, med nogle faa Modifikationer som qvalificeret til Approbation, forelagde Sagen allerunderdanigst for Hs. Majestæt. Til de væsentligste Bestemmelser hører følgende: (S. 1.) En Tvangs-Arbeids-Anstalt for Fattigvæsenet i Odense skal indrettes i det overflødige Lokale i Odense Tugthuses Baggaard, med Arbeidsstuer og eensomme Fængsler, efter de i Planen for Fattigvæsenets Indretning og Bestyrelse i Kjør benhavn foreskrevne Regler. (§. 2.) Omkostningerne (der foruden circa 500 Rbd. N. V. til fornødent InventariumsAnskaffelse, efter Stifts-Kondukteurens Overslag, udgjøre circa 2000 Rbd. N. V.) skal tilveiebringes ved et Laan af Stiftets offentlige Midler, som igjen tilbagebetales af Odense, Byes Fattigvæsen med 1/2 Deel aarlig, foruden lovlige Renter. (§. 3.) Et Reglement for Arbeidsanstalten, hvori Disciplinen, Oekonomien og Arbeidet nøiagtig bestemmes, er under Arbeide. (Saalænge Indretningen er særlig for Odense Bye, vil dennes Fattigkasse blive det Fond, hvoraf bør ydes det fornødne Tilskud, hvilket dog, under redelig og ordentlig Bestyrelse, samt naar de Jnddømte strængt holdes til hensigtsmæssigt Arbeide, haabes at ville blive ubetydeligt. Først i Tilfælde at Jndretningen skulde blive udvidet til Land=Distrikterne, vil det eventualiter fornødne Tilskud ogsaa kunne fordeles paa disse, der nu have langt større Omkostninger og Uleiligheder af de ombissende Tiggere, end et muligt Panlæg til Stiftelsen vilde medføre. (54.) Formanden i Odense Fattigvæsens=Kommission bør tillige havel Overtilsyn med Tvangs-Arbeids-Anstalten, og i saadan Qvalitet staae i direkte Forbindelse og Brevvexling med Stifts=Ørigheden. (Denne her omtalte Overtilsynsmand, ler ansat med Hensyn, til at det Exekutive ved Fattigvæsenets Bestyrelse, hvoraf Tvangs=Arbeids=Anstalten udgjør en saatilvæsentlig Deel, best kan varetages ved een Mand, der, som i Formand i Fattig=Kommissionen, kan vedligeholde et Over g blik over hele Fattig=Forsørgelsen, og lede Kommissionens i Idrætter med stadig Planmæssighed. Naar en saadan Mand ikke er bebyrdet med andre vigtige Embedsforretninger, og med Redelighed og Gavnelyst forener fine Medborgeres Tillid, vil hans Virksomhed i en saadan Bestilling formentalligen gavne mere end nogen anden Forandring i Fattigvæn senets Bestyrelse. J Overeensstemmelse med Hs. Høihed, Gouvernørens Forslag, har Hs. Majestæt bifaldet, at Høisamme maae meddele forrige Amtmand Jens Benzon, tilsom dertil er villig, Konstitution som Formand i Fattig Kommissionen og Over=Tilsynsmand ved Tvangs=Anstalten, r saaledes at han, hvad Haandgjernings=Skolernes Bestyrelse, 3 angaaer, hvilke blive i Fattiggaarden, og underlægges hans e specielle Tilsyn, tiltræder Skole=Kommissionen, saavelsom i alle Sager, der angaae fattige Børns Skolegang og eel Skoleskattens Ligning. (H. 5.) Ved Arbeids=Anstalten ane sættes en Opsynsmand og en Spisemester, som begge tiltil lægges en passende Løn. (H. 6 og 7.) Fattig=Kommissionens Formand, Politiemmesteren og en af Fattigkommissionens røvrige Medlemmer kunne altid lovligen bestemme og lade flexeqvere Straffene, som ikkun ere anvendelige paa dem, gider ved Fattigvæsenet faae Understøttelse og have fyldt deres 3 15de Aar, samt for konfirmerede Børn, som af Fattig. væsenet have faaet Understøttelse, og enten ere vanartige, i eller ikke ville antage Tjeneste eller beskjæftige sig med noget a gavnligt Arbeide. Børn under 15 Aar straffes i lignende Fald med Riis, dog kunne disse ogsaa hensættes i Tvangs til Arbeids-Anstalten, i Tilfælde af ofte gjentagen og særdeles Halstarrighed. (S. 8.) Hvo som betler bør, fordi han be unddrager sig fra frivilligt Arbeide og søger Almisse paa en ulovlig Maade, hendømmes i Tvangs=Anstalten, første Gang 9 fra 1 til 2 Maaneder, anden Gang fra 2 til 4 Maaneder, oltredie Gang fra 6 Maaneder til 1 Aar, men betler han eller hun oftere, da i dobbelt saa lang Tid, som de sidst haver været dømte. (§. 10.) Forældre eller Pleieforældre, som enten have befalet deres Børn at betie, eller dertil have givet dem Medhold, eller ikke have hindret dem derfra, naar de vidste at de betlede, ansees som om de selv havde betlet. Børnene straffes i de to første Tilfælde ikke, men det staaer, Fattig-Kommissionen frit for at tage dem fra Forældrene, og sørge for dem. (§. 12.) For gjentaget Betlerie eller Fornærmelser mod Opbringeren eller Forseelser i Tvangs=ArbeidsAnstalten selv dømmes de Skyldige tillige til ensomt, Fængsel 1/2 Deel af den Tid, som for deres Ophold i Tvangs-Arbeids-Anstalten bestemmes, dog ei længere end 8 a 14 Dage af Gangen. (S. 14, 15 og 16.) J Arbeids stuen taales ingen Lediggang, heller ingen Støi eller Latter, eller nogen Samtale, uden den som ved Arbeidet nødvendigen udfordres. J de eensomme Fængsler maa ingen, udenOvertilsynsmandens Tilladelse, see eller tale med den Jnd sluttede, den undtagen, som renser Fængslet, og da kun naar det er høist nødvendigt; Maden indlades ved Skoddet. Sund og tarvelig Spise, Øl eller Vand, gives alle, som i Tvangs=Arbeids-Anstalten ere indsatte, men dem tilstædes, ikke Brændeviin, Kaffe, Tobak og deslige hidsende og undværlige Ting, undtagen i Tilfælde, at Lægen forordner det som Medicin. Betalingen for det, som forarbeides af Enhver, anslaaes ham tilgode efter gangbar Arbeidspriis, hvorimod han, forsaavidt han er arbeidsfør, bør godtgjøre Tvangs huset det han der koster at underholde; fortjener han meere oplægges det for ham indtil han gaaer ud, men kan han ikke, formedelst Mangel af Kræfter eller Beqvemhed, fortjene saameget, tilskydes det øvrige som Almisse. (§. 18.) Der drages Omsorg for, at ukonfirmerede Børn ikke i Tvangs Arbeids-Anstalten savne fornøden Underviisning. (H. 21.) Det bør være Pligt for Politiebetjenterne og Vægterne at opbringe de Betlere, som forekomme dem paa Gaden og offentlige Steder. Af Kommissionen for Fattigvæsenet, antages tillige saamange Betjente, som behøves til dagligen at gaae omkring for at holde Byen og dens Forstæder, ryddelig for Betlere. (§. 25.) Huusværter og andre Beboere, som enten nægte at udlevere en Betler, der hos dem, maatte have søgt Tilflugt, eller ikke ville lukke op for Fattig betjenterne, naar de eftersøge ham, bøde for hver Gang de saaledes forsee sig, fra 10 til 20 Rbdlr. S. V. (§. 26.) Dersom Nogen, i hvo det er, sætter sig op imod dem, der, opbringe Betlere, og søger at tilføie dem Overlast, have disse Ret til at forsvare sig, og tager Nogen derved Skade, staae Opbringerne ikke derfor til Ansvar. Til at værge dem mod saadan Overlast, bør og Vagten komme dem til Hjelp. (§. 27.) Hvo som giør sig skyldig i saadan Overlast og Fornærmelse, eller ikke gaaer sin Vei, naar Opbringerne advare ham derom, dømmes, efter Omstændighederne, til Fængsel paa Vand og Brød fra 5 til 6 Gange 5 Dage, eller om det er en indskreven Fattig, i Tvangs=Arbeids=Anstalten fra 1 til 5 Maaneder. (S. 28.) Naar intet andet Beviis kan tilveiebringes, maae tvende Opbringeres Rapport eller Vidnesbyrd, naar samme er overeensstemmende, og af dem beediges, gielde som fuldt Beviis. Det skal ikke vække et Vidnes Troværdighed, at det selv opbragte Betleren, eller at det var Vidnet, af hvem han betlede. (§. 31 og 32.) Naar Nogen kollecterer for sig selv eller Andre (med Undtagelse af Brandhjelpsøgende efter Øvrighedens Tilladelse), paaligger det Enhver, i hvis Hænder det Skriftlige herom kommer, at holde samme tilbage, og at overlevere det til Politiemesteren. Jngen Avisskriver maae, uden indhentet Tilladelse, fra Fattigkommissionen, indrykke Avertissementer, hvori Nogen, som nyder Hielp af Fattigvæsenet, anraaber om Godtgjørenhed og Understøttelse. Saa maae ei heller Nogen, være sig Embedsmand eller ei, udstæde Attest og Fattigldom, ved Hielp af hvilken, den til hvem Attesten er givet, kan indsamle Almisse, enten for sig selv eller andre. (S. 34.) Alle Overtrædelser af denne Anordning, med Undtagelse af dem, der skulle behandles efter H. 6, henhøre under Politierettens Virkekreds, ligesom Politieretten ogsaa har i at paakjende alle Sager, angaaende Betlerie, mod Personer, som henhøre under Odense Byes Fattigvæsen, uagtet de have begaaet denne Forseelse andetsteds. (§. 36.) Alle i Pengebøder, som i det foregaaende ere benævnte, erlægges til Odense Byes Fattigkasse.