Den Vest-Sjællandske Avis, 1817-05-17
Stændernes Forlamling den 30te April holdt Vicepræsidenten en lang Tale, hvori han forsvarede den Paastand, som var gjort af en Deel af de Deputerede, med den afdøde Konges Reskript, som var udstædet i Marts 1815, og hvori der var afgivet den Erklæring, at de gamle og nye Würtembergere ikke kunde betragtes som et virkeligt forenet Folk, førend den nye Statsfatning var indført, og at dersom denne Forening ikke kunde finde Sted, saa skulde de gamle Würtembergere beholde deres gamle og de nye faae en derfra forskiellig Statsforfatning, som kunde passe til deres ældre Forhold, efterat han havde sluttet sin Tale forelagde han Forsamlingen to Spørgsmaale; først, om det havde været deres Hensigt ved Addressen til Kongen af 24de April, ubetinget at underkaste Landets gamle Rettigheder en Afgiørelse ved Stemmefleerhed, og for det andet, om de vilde opgive den gamle Forfatning, som en positiv lovlig Grundlægning for Underhandlingerne. Han benægtede selv disse tvende Spørgsmaal, og Majoriteten stemte ligeledes for deres Benægtelse. Da dette Møde var forbi og Medlemmerne vilde forlade Forsamlindshuset, fandt uroelige Optrin Sted; en 50 til 60 tildeels velklædte Mennesker havde forsamlet sig udenfor og tilraabt nogle af de udgaaende Medlemmer Biefald, hvorimod andre bleve forhaande; de trængde endog ind i Forsamlingsfalen for at opsøge et Medlem, som de troede holdt sig der skiult, tilsmurte og sønderrev en Deel Overkjoler, som hængte i Forfalen. Forbittrelsen traf især Ministerne v. Wangenheim og v. der Lube, og de Deputerede Griesinger og Cotta, de undflap, men en anden Deputeret, Hr. Wunderlich, blev personlig mishandlet. Von Wangenheims og GriesingersVinduer bleve slagne ind om Natten. Militairen fik nu Ordre at holde sig i Beredskab, men der forefaldt ingen videre Uordener. Kongen udstædede derpaa den 1ste Mai et Reskript til Stænderne, hvori han forlangte deres Oplysning om disse Forfald, for at han kunde lade de Skyldige straffe efter Lovene; hvilken Oplysning Stænderne vare pligtige at afgive, da Politiet i deres Forsamlingshuus var overdraget til dem selv; og dersom de manglede de fornødne Oplysninger, saa maatte de holde et eget Møde i den Anledning; forresten lod han dem vide ved et andet Reskript af f. Dat., at Forhandlingerne over Constitutionen ikke kunde finde Sted, og at ingen videre Møder kunne holdes indtil Stændernes nærmere Raadslutning om Afgiørelsens Maaden ved Debatterne over Constitutionen var bleven ham forelagt og af ham nærmere paakiendt. Stænderne have nu ogsaa i Mødet den 2den Mai nedsat en færskildt Undersøgelses=Commission i den Anledning. Man skriver forresten fra Stutgard, at Partie=Aanden dagligen voxer, og at det er uafgjort om de 32 Deputerede ville træde ud af Forsamlingen, da 40 Medlemmer skulle have erklæret sig i Overeensstemmelsen med dem for Besvarelsen af de to Spørgsmaal, som Vice-Præsidenten forelagde Forsamlingen, og at 22 Medlemmer kun vare af Modpartiet, saa at man venter en nye Addresse til Kongen. Disse Modsættelser mod den liberale og ædeltænkende Konges høimodige Tilbud og Foranstaltninger, ere imidlertid ikke de eeneste; en Deel Borgere i Tübingen, have indsendt en i utilbørlig Udtryk affattet Forestilling til Hs. Majestæt, hvori de tillode sig at formeene, at GeheimeRaadet havde udstædet Reskriptet af 27de April uden Kongens Vidende og Villie; Hs. Majestæt har ladet dem derpaa give en alvorlig Jrettesættelse og givet Ordre til for Fremtiden, at saadanne Jndsendelser skulle strax tilbagesendes eller lægges. til Side. Ogsaa have 8 evangeliske Prælater indgivet en Forestilling om, at beholde deres gamle Forrettigheder, og faae en større Jndflydelse paa de offentlige Forhandlinger, end den nye Constitution hiemler dem, ogsaa dem har Kongen ved Reskript af 5te Mai, ladet tilkiendegive sin store Misfornøielse. – Jmedens man i den christelige Deel af Europa, blot har for Øie at regulere de indvortes Anliggender, og imedens de Grundsætninger, som den hellige Alliance udtaler, synes at betrygge den almindelige Fred, saa melde Efterretningerne fra Tyrkiet, at man her udruster sig af alle Kræfter; efter nogles Meening, fordi en Krig med Persien er i Vente; efter andres, fordi Porten lever i Misforstaaelse med nogle store europæiske Magter; mange duelige europæiske Officerer tages i tyrkisk Tieneste, og sendes til Smyrna. – Den danske Legationsraad og Ridder, J. L. von Meyer i Petersborg, er død i denne Stad den 24de April.