Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-01-04
Landsoverretten i Viborg har under 18de Decbr. sidstl. kjendt en paaanket Skiftebehandling uefterrettelig at være, og Skifteforvalteren, Kammer. Herredsfoged Rod til, i Forening med Gaardeier Titie, at betale 13 Rbd. 2 Mk. 11 s. til Citanten, Procur. Bierring i Randers, som Værge for en umyndig Pige, Caroline Sørensen, samt udrede alle Sagens Omkostninger. Modermorderen Laurs Poulsen blev henrettet Løverdagen den 16de Decbr. Dagen iforveien havde Delinqventen og hans Kone nydt Alterens Sacrament. Samme Dags Aften tog han, meget rørt og bevæget, Afsked med hende og deres lille Barn. Derefter spiste han en god Aftensmad, og drak dertil en Flaske Viin, hvorpaa han gik tilsengs, og nød en 2 a 3 Timers rolig og tryg Søvn. Delinqventen vaagnede om Natten op i en stærk Sveed, og klagede over Jldebefindende, hvilket dog hurtig hævedes ved nogle Kampherdraaber, som Arrestforvareren gav ham ind i Viin. Løverdag Morgen, Kl. 5, stod Laurs Poulsen op, og drak en Kop stærk Caffe. Til samme Tid begyndte Tilskuerne fra Lemvig Bye (hvor han sad arresteret) og Herrederne at samle sig udenfor Raadstuen, og mange Vogne passerede igjennen Byen ud til Retterstedet, en høi Mark plet i Fjaltring Sogn, lidt Østen for Deelinqventens Huus, hvor Denne havde dræbt sin Moder. Efter at Amtmanden for Ringkjøbing Amt, Hr. v. Tillisch, Fogden Hr. Cancellieraad Gundelach, Præsten Hr. Prior fra Wandborg (der havde paataget sig at ledsage Synderen til Retterstedet, i Provst Prahls Sted) og Districtslægen Hr. Krigsraad Møller, havde begivet sig til Executionsstedet, førtes, Kl. henved 8, Delinqventen ud til den for ham bestemte Vogn, der holdt udenfor Raadstuen, hvor han fremsagde en Bøn, og derefter besteeg Vognen, hvorfra han i opreist Stilling beskuede den forsamlede Mængde. Da han blev sin Defensor, Hr. Procurator Gjerulff vaer, takkede han ham for hans havte Uleilighed, og tilraabte derpaa Forsamlingen med høi og lydelig Stemme, Farvel Allesammen, Farvel Alle!" Vognen, eskorteret af en Sognefoged og 4 Mand til Hest, kjørte nu til Fjaltring, 2 Mile fra Lemvig. Underveis nød Delinqventen to Gange Forfriskninger, hvergang en Pægel Viin og en Kommenskringle. Omkring Retterstedet var slaget en Kreds af 120 Md. fra de nærmeste Sogne. J Kredsen modtoges han af Præsten, der, efter at Fogden havde oplæst Høiesteretsdommen og det kgl. Rescript, tog ham i Haanden, og bad en i kort Bøn med ham. Efter oplæst Fader vor overantvordede Præsten den dybt angrende og bodfærdige Synder til Skarpretteren, efter hvis Anmodning Laurs Poulsen aftog sin Trøie, Vest og Halstørklæde, og lagde ovenpaa Klæderne en af ham i Arresten skreven Begjæring til Øvrigheden om, at hans Kone maatte beholde hans Uhr og Klædningstykker. Da Skarpretteren tog Delinqventens Halstørklæde for at binde ham for Øinene, udbrød Synderen: "Det behøves slet ikke!" Han nedlagde selv sit Hoved paa Blokken, og medens den ældre Stengel – Skarpretteren - satte sig ned forved Delinqventen, og tog hans Haar tilside, greb den yngre Stengel Øxen, og i et Nu - faldt det dræbende Hug, der gandske skildte Hovedet fra Kroppen, som ikke rørte sig det allermindste, hvorimod man vil have bemærket nogle Trækninger og Bevægelser i Hovedet, i Særdeleshed ved Øinene og Munden. Paa Retterstedet havde Delinqventen talt til de 5 a 600 forsamlede Tilskuere, formanede dem til at give deres Børn en god Opdragelse, samt advarede dem om, ikke at lade sig henrive af heftige og voldsomme Lidenskaber. Efter Henrettelsen talte Præsten i samme Anledning et Par Ord til Folket. Forsaavidt Menneskeer kunne dømme, fortrød Delinqventen sin Udaad, og vist er det, at saalænge Dødsstraffe existere, qvalificerer Den sig især dertil, som dræber sine Forældre.