Berlingske Tidende, 1836-03-03
Et Medlem yttrede, at det var en temmelig almindelig Mening, at en Revision af den nye Matricul var nødvendig, førend den blev gjort gjeldende, saavel Committee-Betænkningen som det dissentierende Votum indrømmede dette, men de var forskjellige i Maaden, paa hvilken Revisionen skulde iværksættes. Han antog imidlertid, at enhver partiel Revision af den nye Matricul vilde føre til et uretfærdigt Resultat; og der var formeentligen ei anden Udvei end at undersøge den fra først til sidst, hvilket i Virkeligheden vilde være det samme som at udarbeide en ny Matricul, et, som bekjendt, meget kostbart og møisommeligt Arbeide. Et andet Medlem bemærkede, at han maatte ansee Committeens første Jndstillingspunkt for misligt. Vistnok næsten Alle, der ved den nye Matricul fik meere Hartkorn, især den ringere og mindre oplyste Klasse, vilde overlæsse Rentekammeret med deres Klager, og den Fattige vilde ei kunne tilveiebringe det omhandlede Depositum. Det vilde desuden være vanskeligt at bedømme et mindre Areal adskilt fra det tilgrændsende. Justitsraad Salicath fremsatte det Forslag, at Forsamlingen skulde i denne Sag indskrænke sig til at andrage om: 1) At det nye Matriculs-Arbeide, forsaavidt samme maatte befindes at afhielpe Manglerne og udjævne Misforholdet i den ældre Skyldsætning af Jorder i Danmark, snarest muligt maatte bringes til Ende. 2) At der, efterat den nye Matricul en vis Tid ved Trykken har været bekjendtgjort, maa forelægges Stænderne til allerunderdanigst Betænkning Regjeringens Forslag om Maaden, hvorpaa og Tiden, naar den nye Matricul kan være enten i det Hele eller for en Deel at indføre. 3) At Committeens Betænkning, med Hensyn til de deri udarbeidede Forslag angaaende Grundsætningerne for den nye Matriculs Anvendelse og Jndførelse, vedlægges Forsamlingens Petition og anbefales til allerhøieste Overveielse ved Lovudkastets Udarbeidelse." Han fandt det nemlig ønskeligt, at Forsamlingens Andragende, saaledes concentreredes, og at man blot henstillede til Hans Majestæts Overveielse Committeens Forslag i Sagens Realitet, da en Discussion af disse, ihvor meget Værd, de end havde, ei hensigtsmæssigen vilde føre til et bestemt Resultat. J Henseende til sit første Jndstillingspunkt bemærkede han, at han ved den indskudte Mellemsætning ikke havde villet antyde en sær Mistillid til det nye Matriculeringsarbeide. Med Hensyn til det første af disse Jndstillingspunkter, som bleve understøttede af flere Medlemmer, bemærkede Committeens Referent, Grev Holstein, at det formeentligen burde udtrykkes, at man havde den Tillid, at Rentekammeret var overbeviist om den nye Matriculs Rigtighed. Det andet Jndstillingspunkt forekom ham overflødigt, da et saadant Forslag, som det omhandlede, vilde blive forelagt Stænderne, uden at der gjordes nogen Jndstilling derom. Hvad tredie Jndstillingspunkt angik, da fandt han, at ogsaa Proponentens Andragende burde medfølge Forsamlingens Petition. Proponenten, Provst Birch gjorde, i det han søgte at bestride Kammerherre Juels Votum, i Særdeleshed opmærksom paa, at de Exempler, som der ere anførte, for at godtgjøre, at de Regler, hvorpaa det nye Matricularbeide er bygget, ikke ere blevne nøiagtigen fulgte ved dets Udførelse, formeentligen ikke kunde bevise dette. Da Taleren havde havt Grund til at antage, at der ved det første Exempel var meent Viby og Mes singe Sogne paa Hindsholmen, saa havde han opmaalt disse Sogne paa Amtskortet og paa Videnskabernes Selskabs Kort og derved fomeentligen fundet, at Viby har om ikke større saa dog ligesaa stort et Areal som Messinge; det var derfor at formode, at de maatte faae omtrent ligestort Hartkorn, og da der i Viby ligger tvende Herregaarde, Brolykke og Hverringe, hvor, især paa den sidste, en høi Culturstand findes, saa var det sandsynligt, at det Sognet tilkomne Hartkorn især er lagt paa ovennævnte tvende Gaarde. Hvad angik det andet i det dissentierende Votum anførste Exempel, ifølge hvilket et Sogn, skulde have faaet omtrent dobbelt saameget Hartkorn som for, da sigtedes her formeentligen til Oste Sogn i Baag Herred, som er Taleren, vel bekjendt. Dette Sogn er over een Miil i Udstrækning, har en stor Deel opdyrkede Skovjorder, og flere Beboere have fra 20 til 30 Tønder Land pr. Tønde Hartkorn, hvorfor der og paa dette, til Hartkornet ualmindeligt store, Areal er en Befolkning af 1100 Mennesker, d. c. 7 Menneskeer paa hver Tønde, Hartkorn, medens ellers det almindelige Antal paa en Tønde Hartkorn i hele Fyen er endikke 3. Det forekom saaledes Taleren, at heller ikke dette Exempel beviiste, hvad det skulde. Han fremsatte endelig, idet han i det Væsentlige tiltraadte Committeens Jndstillingspunkter, følgende to Amendements: 1) At foran Committeens Jndstilling maatte sættes: Saafremt det Kongelige Rentekammer skulde antage, at det hidtil foranstaltede Matricularbeide er i det Hele saa forsvarligen udført, at det bør tjene som Regel ved den nye Skyldsætning. 2) At efter Committeens Jndstilling maatte sættes: Skulde derimod det Kongelige Rentekammer antage, at det hidtil foranstaltede Matricularbeide enten i det Hele eller i enkelte Deele ei saa forsvarligen er udført, at det bør være Basis for den nye Skyldsætning, da maatte, forinden Videre foretages, en hensigtspassende Revision af Taration og Bonitering foranstaltes som fornøden Betingelse for den nye Matriculs Jndførelse. Proponenten opgav imidlertid senere sine Amendements, saafremt Justitsraad Salicaths Amendements maatte vinde Forsamlingens bifald. Kammerherre Juel bemærkede, at han indestod for Rigtigheden af det af ham for de tvende Sogne angivne Areal, men at han ikke vidste, om de i disse Sogne liggende Herre gaardes Hartkorn var medregnet. Justitsraad Friis stillede det Amendement, at Forsamlingens Petition maatte gaae udi paa: "at det maatte behage Hans Majestæt Kongen at befale, at en ny Revision foretages paa de Steder, hvor den nye Matricul, i paafaldende Grad afviger fra den nu stedfindende, og at Resultaterne af disse Undersøgelser maatte forelægges næste Stænderforsamling, for derved at sætte denne istand til nøiere at kjende Aarsagerne til de store Differencer, og derefter andrage paa Forslagets Udførelse. Referenten fandt dette Amendement misligt formedelst det Ubestemte i Udtrykket "paafaldende Grad. Proprietær Langkilde fremsatte det Amendement: "at det i Præmisserne til Forsamlingens Petition maatte henstilles til Overveielse, hvorvidt det maa ansees rigtigt og retfærdigt, at de 2/3 Dele eller respective 3/4 eller 2/3 Dele af Landskatten, som efter Committeens Jndstilling skulde hvile paa Landeiendommen som et fast Canon, efterhaanden formindskes og gaaer over til Udredelse efter det nye Hartkorn, saa at efter et vist Tidsrum alle Skatter uden Undtagelse skulle svares efter det nye Hartkorn." Han var nemlig af den Formening, at jo meere lige Skatterne ere fordeelte i Forhold til Grund eiendommens Størrelse og Beskaffenhed, desto større Sikkerhed har Regjeringen for at faae dem promte ind. Er den nye Matricul saaledes som den ønskes og som den bør være, saa er det ogsaa vist, at naar Skatterne nøiagtigt fordeles efter samme, vil derved erholdes større Lighed og følgelig ogsaa større Sikkerhed for Regjeringen med Hensyn til at faae dem ind, end om de 2/3 Deele eller, efter Committeens Jndstilling, om nogle Aar de 3/4 eller 1/2 Dele vedblive at hvile paa Eiendommen som en ufravigelig Canon. Han maatte navnligen henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa, at, hvad det frie Hartkorn angik, hvilede paa samme for 1802 kun omtrent 1 Rbd. pr. Tønde Hartkorn, men Committeen vilde nu, at en meget større Deel af Skatten skulde hvile paa det gamle Hartkorn som en fast Canon.