Tronhiems Adresse-Contoirs Efterretninger, 1776-11-01
med Følgende er indsendt fra Box. en blotte Fornuft og daglig Erfarenhed kan tydelig nok forestille os, at omløbende Sladder, udspredde Fortællelser og opdigtede Rygter, ere Aarsag til mange Fortrædeligheder og fører stor Skade med sig; men uagtet Fornuft og Erfarenhed, grundig nok overbeviser os herom, saa merker mand desværre, ingen Frugter til Forbædring. heri, tvertimod synes Jndtagenhed af at høre Fortællelser og Begierlighed til at kildre Øret med Nye, kiendelig nu omstunder at tiltage - Og hvor finder man dette meest kiendeligst? – Mon ikke mbr. i Sagens rigtii Kiøbstæderne. -ge Forhold, stadfæstes tilstrækkeligen, af de der idelige forekommende Exempler. Man finder der næsten enhver indtagen af denne Lyst, og at laane med Fornøyelse sit Øre til Sladder, Fortællelser og Rygter. Men - Hvo indseer ikke, hvor daarligt heri handles, -Et ildetænkende Hierte, en over andres Vilkaar misundelig Person, navngiver som ofteste. - Den største Reedelighed af Næstens Udsuelse - Den reeneste Kydskhed af den nedrigste Løsagtighed Den ustraffeligste Vandel, af onde Exempler - Den bæste Mildhed af den strængeste Haardhed - Den beredvilligste Tienstagtighed af en haanlig Afviiselse - o. s. v. Disse hans Udladelser bekræfter han med dette: Ja Rygtet gaar saaledes: man siger saa over alt: saa og saa har jeg hørt det; Og paa disse hans Stadfæstelser, er enhver strax færdig, at fælde Dom, om eens Caractere og Handlinger; uden at forskaffe sig gyldigere Beviis og meere overbeviisende Prøver. Og hvilke skadelige Følger flyder her ikke af: - Paa hvilke slette Grunde afsiges ey saadanne Domme? – Og hvor høyst infavorabbelt for den som Sagen angaar, - Ham, forskaffes alles Foragt og Ligegyldighed; han bliver en Anledning til et hvert Selskabs Samtaler, der upaatvilagtig sigter til hans Æres, hans Navns og Rygtes Forkleinelse. Hans Foresatte bliver ham ugunstig. Hans Overmænd ham fortrædelig. Hans Ligemænd ham utaalelig og hans Undermænd ham opsættsig. Velynderen bliver herved hans Hadere og Vennen hans Fiende. Hans Oprigtige skyer ham og hans Fortroelige kan ey lide ham. See, saadant alt, kan omløbende Rygter, udsprede Fortællelser og opdigtet Sladder foraarsage, af hvilke nærværende Tiider fremviser en Overflødighed; thi hvad almindeligere, end at høre Fortællelser og hvert Huus daglig udspreedes? Hvori nøyere fuldVærdens daarlige Tænke=Maade, end ved Sammenkomster, at fremføre hvad der rygtes og siges for Nytt? Hvor begaaes vel den ringeste Feyl, uden den strax bliver udbasuneret, som den største Last? Hvem tager vel Deel i de uskyldigste Fornøyelser, uden at blive navngivet, som en Elskere, af daarlige, skadelige og fordømmelige Forløstelser, og saa videre i adskillige Tilfælde. Af alt dette er det kiendelig nok, at den Retsindigste og Ustraffeligste ey kan undgaae et slet Rygte. Den mindste Misforstaaelse med en Nyeheds=Om løber (som til all Ulykke, ere mange, og desværre, ukiente) kan bringe dette i Fuldkommenhed; thi et Ord allene sagt af ham i Dag, høres i Morgen med et Tillæg af utallige, der ey formilder; men forværrer Hensigten. Materien her var riig nok, til at være heel overflødigere; men Bladet forbyder meere for nærværende og af det anførte ret indseet, haabes enhver med mig at vilde ønske: at om man ey kunde opnaae dette Gode, ganske at saa udryddet Sladder og Fortællelser, (som nok aldrig skeer) saa dog at kunde bringe det der til at ingen vilde giøre nogen fast Slutning om ens Caractere og Handlinger af hvad der rygtes og liges; men derimod at erindre følgende Leve-Regel: Man ikke dømme maa enhver Af hvad der rygtes, høres, føres; Ney. - dette vist usikkert er, Paa falsk Grund saadan Dom afgiøres.