Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-11-02
Ministeriet forsamlede sig sildig hos Polignat, da han kom tilbage fra St. Cloud, hvorfra han medbragte de meest beroeligende Efterretninger om Kongens og den Kongelige Families Sundhed og Sindsroe. Dauphin var meget opbragt over Linietroppernes vaklende Forhold: derimod roste han Garden, Landsenerene og Schweitzerne. Polignac berettede tillige, at Overcommandoen over Tropperne var overdraget Hertugen af Ragusa. Om Natten herskede meget bevægelse blandt Folket; man sendte Bud til hinanden; man søgte at lære at kiende hinanden og at samle sig; man forsynede sig med Vaaben, skaffede sig Krudt og Kugler. De Rige forstrakte med Penge, ogsaa de Fattige opoffrede deres svage Hielpemidler, forskaffede sig Gevære og andre Vaaben. Commissarierne giennemstreifede alle Stadens Qvarteere, organiserede regelmæssige Compagnier og søgte at samle Borgerne; men endnu bestandig viiste sig ingen Chef, og man tænkte heller ikke paa at en saadan var fornøden. Had og Ønsket om at bemægtige sig Tuillerierne, ledte allene Pariserfolket i disse to Dage. Ganske sagte bleve vel nogle Navne udtalte; men de kom endnu ikke videre frem; to vare i alles Munde: Herrugen af Orleans og General La fayette. Ogsaa i denne Nat bleve de første Anstalter trufne til Nationalgardens Gienoprettelse, og dette virkede saare meget. Fra Tid til anden hørte man i Mørket nogle Flinteskud, som bleve affyrede af Borgerne imod Troppernes Forposter, eller af disse imod hine. Kl. 4 om Morgenen bleve de offentlige Pladse, Kaien, Boulevards og Gaderne opfyldte med en talløs Folkemængde, som lavede sig til at kæmpe mod deres Fiender. De Kiøbmænd, som havde faaet Tilladelse til at zire deres Boutikker med Kongens, Prinsernes eller Prinsessernes Vaaben, reve dette af, og Folket drev Spot dermed. Snart begyndte nu ogsaa Colonner af Borgere at sætte sig i Bevægelse; Nationalgarderne begave sig til deres Mairier, og bleve bil sede af Folket med det lydeligste BiefaldsraabAlle Stænder bleve blandede imellem hinanden. Saaledes begyndte Kampen Kl. 8 om Morgenen i alle Deele af Staden, som de Kongelige Tropper holdt besatte. Det er næsten umueligt at beskrive de forskiellige Angreb i nogen Orden, dog vil jeg giøre et Forsøg derpaa Folkebevægelsen begyndte i Forstaden St. Antoine allerede den 27de med megen Livfuldhed og der var det maaskee at man først faae den trefarvede Fane; om den forsamlede sig alle de unge Mennesker, forrige Soldater og Nationalgardere som opholdt sig i Forstæderne. Man opstillede Kuirassere af den Kongelige Garde imod dem; disse galoppererede fremad og mødte Folkestimmelen i Gaden St. Antoine og i Nærheden; Rytterne anfaldt deres Modstandere; men disse forskandsede sig paa Trappetrinene af den protestantiske Kirke, dog bleve de ved Flinteskud nødte til at trække sig tilbage; men dette var ikke en Flugt; de forsamlede sig længere borte; den tappre Fanebærer forblev allene tilbage, gik frem midt i Gaden, plantede der den trefarvede Fane imellem Broestenene og blev ubevægelig staaende ved den; Kuirasserene huggede ham ned og Hestene gik over hans Liig. En heftig Kamp begyndte nu i Gaden St. Antoine; Arbeidsfolk fra Forstaden havde forskandset sig der, blede ved at skyde og kastede hvad de kunde faae i Hænderne paa Soldaterne; denne Kamp kofiede flere Officere og Gardere Livet; nogle Fanger bleve gjorte og behandlede af Borgerne paa en menneskelig Maade. I et Huus faldt en Haubitzkugle ned igiennem Skorstenen; man slukkede den førend den sprang, og hængte den strax derpaa ud af Vinduet i tredie Etage med den Jndskrift: Charles X. nu Peuple, Her vil jeg indrykke et Brev af en Øienvidne om hvad der videre passerede paa dette Sted.