Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-11-23
Hertuginden af Berrys Fangenskab yder offentlige Blade rigeligt Stof til Underholdning. Selv skal hun være ved godt Mod, og den Agtelse, som vises hende, især af Militair Authoriteterne, finder overalt bifald. Mindre tilfreds er Man med den sidstmeldte Artikel i Moniteuren, og selv Journal des Debats spaaer, at hvis Kammeret skulde forkaste den Lov, som skal forelægges det, vil Ministeriets Fald være en uudeblivelig Følge. Jøvrigt strides Journalerne om, enten det var Hertuginden eller Hr. v. Resnars som først røbede deres skjulte Opholdsted. Den Sidste var saa forkommet af Heden, at han besvimede, saasnart han slap ud, og Hr. Guibourg, som Hertuginden havde udnævnt til sin Seglbevarer, var selv krøbet op for at faae Luft, ved at bryde Hul i Taget. De Jndspærrede vare pressede saa tæt op til Kaminen, at der to Gange gik Jld i Hertugindens Klæder og ved Udgangen brændte hun en Fod og Demoiselle Kersabier to Fingre. Man havde let forud kunnet paagribe Hr. v. Charette, Sønnen Bourmont og Flere; men undgik det, for ikke at gaae Glip af Hovedpersonen. Ved et besynderligt Tilfælde traf det sig, at Politiekommissair Joly, som var tilstæde ved Hertugindens Paagribelse, er den samme, som havde Tjenesten i Operahuset, dengang Hertugen af Berry blev myrdet. Hertuginden yttrede for sin Afreise fra Nantes, at intet krænkede hende dybere, end at være forraadt af et Menneske, som hun har overøst med Velgierninger og skyldte hende meere end Livet. Dog trøstede det hende, at det ingen Fransk var. Af hans Biographie erfares nemlig, at han er en fød Jøde fra Cöln, 31 Aar gammel, og kalder sig Stephan Gonzagnes Dentz. 1826 fulgte han med sin Onkel, den berømte Overrabiner Dentz, til Rom, hvor han forlod sine Fædres Troe og gik over til den katholske Religion. Af Paven blev han, som et dueligt Subjekt, ansat som Boghandler ved Jesuiter-Ordenen. Siden har han drevet Spionhaandværket, snart i Rom, snart i de Forenede Stater og snart i Lissabon, hvortil han bragte Breve frem og tilbage imellem Don Miguel og Hertuginden, indtil han endelig sluttede Handel i Paris om hendes Udlevering, hvorfor han skal have høstet en heel eller i det mindste en halv Million Fr. Dette udførte han som en ægte Judas, idet han indlod sig i en fortrolig Samtale med Hertuginden, gik derpaa ud og røbede hende for Politiet med det aftalte Stikord: "Hun sætter sig tilbord." Efter Demoiselle Rersablets Forsikring var Prindsessen især bleven kom promitteret ved et i Paris for Don Miguel underhandlet Laan af 45 Millioner, hvori hun selv havde en betydelig Deel, og til Gjengield var lovet hende 40,000 Geværer af Don Miguel, som skulde udskibes paa Bretagne Kysten. Hertuginden holdtes endnu tilbage af Modvind paa Rheden ved St. Nazaire. Paa Overfarten hertil underholdt hun sig venlig med sin Omgivelse; men hendes Munterhed syntes at forlade hende, da hun besteeg Briggen Capricieuse." Dampskibet Nestor er ogsaa fra Brest beordret til St. Nazaire, for at bringe Hertuginden til Blaye, hvis Modvinden skulde vedblive. Om Politik taltes Jntet; kuns een Gang yttrede Demoiselle Kersabler, at hvis Marie Louise i Aaret 1815 blot havde viist den fjerde Part Mod og Energie som Hertuginden af Berry, da vilde Hertugen af Reichstadt aldrig være død i Wien. Blaye er en gammel befæstet Stad i Gironde=Departementet, henved 4 Mile fra Bordeaux med 4 til 5000 Jndvaanere, hvor Underpræfekten har sit Opholdsted. Staden ligger deels ved Foden og deels paa Toppen af en steil Klippe, og deles derfor i den øverste og nederste Deel. J den første ligger Citadellet, som forsvares af 4 store Bastioner og flere med dybe Grave forsynede Værker. Som et Rygte fortælles, at Hr. Peyronner, skal have tilskrevet Statsraads-Præsidenten, og bedet ham om Tilladelse til, at maatte blive forflyttet fra Ham til Blaye, ifald Hertuginden vilde bruge ham som sin Raadgiver; men det er vel ligesaa troligt som et andet om Polignaes Undvigelse fra Ham.