Aalborg Stiftstidende, 1844-11-02
Fædrelandet. I den roeskildske Stænderforsamling ere endvidere følgende private Andragender fremkomne: Prof. David, Andr. fra Selskabet Philiatrien om en Reorganisation af hele Landets Daarevæsen. Capit. Buchwald: Andr. fra 1930 Jndvaanere i Holbek Amt og Foranstaltninger sigtende til Selveiendoms eller Arvefæstes større Udbredelse. – Samme, Andr. fra 1430 Jndv. i Holbek Amt om lige Beskatning for det privilegerede og uprivilegerede Hartkorn. - Samme: Andr. fra 1435 Jndv. i Holbek, Amt om Forandring i Udkastet til en Forordning. ang almindelig Værnepligt. – Kjøbm. Siden us: Andr. fra 71 Haandværkere i Maribo Nakskov og Rodbyom Jkke-Emanation af Lovudkastet om Opkjøb af Landmandens Producter, eller ialfald om indskrænkende Bestemmelser. - Præsidenten: Andr. fra 1333 Beboere af Bondestanden i Præste og Sorø Amter ang, alm. Værnepligt. – Samme: Andr. fra endeel Beboere i Vettersløv og Homb Sogne ang. Udvidelse af Trykkefriheden. - Prof. David: Andr. fra ham selv, Pastor Grundtvig, Magister Monrad, Pastor Raffard og Prof. Schouw, om snarest muligt at iværksætte Negerflaveriets fuldkomne Ophør paa de danskvestindiske Øer. – Kherre. Benzon: Andr. om Fastsættelse af Stænderforsamlingernes fremtidige Sessioner til Maanederne October til April, begge incl. - Cancellir. Hunderup. Andr. fra Byfoged Petersen i Holstebro om Modificationer i Lovudkastet om ulovlig Brændeviinsbrænden. – Brændeviinsbr. Sidenius. Andr. fra endeel Haandværkere i Nysted, Nykjøbing og Stubbekjøbing om Jkke=Emanering af Lovudkastet om Opkjøb af Landmandens Producter eller ialtfald og Forandringer i Samme. Sognefoged Hansen: Andr. fra 8 Lægdsmænd i Leire Herred ang, en yderligere Fritagelse for den 15aarige Lægdsmandssøn for Deeltagelse i activ Tje- Ussings Andr. om neste i den staaende Hær. Midler til Betryggelse af Statseenheden er med 64 St. imod 1 henviist til en Committee: Tutein, Larsen, Ussing, Etatsr. Bang, Haagen, Lehmann og David. Hans Andr. om Besparelser og Jndskrænkninger i Statshuusholdningen blev eenstemmig henviist til en Committee: Ussing, Etatsr. Bang, David, Haagen og Scavenius. Schouws Andr. om Modificationer i Statsraadets Organisation antoges med 44 St. imod 21. Committee: David, Tutein, Larsen, Lehmann og Haagen, Fortsættelse af Adresse-Discussionen i den roeskildske Stænderforsamling (see forr. Nr.)Men Jntet af dette er skeet, og den ulykkeligste Splid med Hertugdommerne skjød frodigt iveiret, og naaede sin nærværende beklagelige Høide. Men det var ikke Nok. Det danske Folk maatte med største Forbauselse see, at Prindsen, af Augustenborg udnævntes til Statholder i Hertugdømmerne, og derved udrustedes med den høieste civile og militaire Magt i Samme, Prindsen af Augustenborg, hvis slesvigholsteenske Tendentser han selv har taget sig paa at bevise, saa at jeg altsaa ikke behøver det; og jeg skal derfor blot i Forbigaaende bemærke, at han har kaldt de Danske et fremmed Folk, og Rigets Hovedstad en afgjort fremmed By Jeg vil spørge: Var det vel muligt, at der fra Regjeringens Side kunde skee noget Skridt, der mere kunde styrke det slesvig-holsteenske Parti. Er det ikke Alle bekjendt, at dette Parties Øiemed er Rigets Sønderlemmelse, og maa ikke altsaa hver Dansk, følgelig ogsaa Kongens Raad, ansøe Slesvig=Holsteenerne for Fjender, Men naar i al Verden har man seet Nogen sende sin Fiende en dygtig General, Vel veed jeg, at der er svaret, at Embeders Besættelse ikke passerer Statsraadet; men jeg troer ikke, at denne Undskyldning kan tilfredsstille Folket, ligesaalidet som jeg nogensinde i nogen fremmed Stænderforsamling har hørt, at Regjeringens Organ skyder Ansvaret fra sig og sine Collegaer; thi hvorhen skydes det da, Mig, og med mig Mange, mange af Folket forekommer det, at, da Kongens Raadgivere enten maae have gjort Forestillinger imod hiin Ansættelse eller ikke, saa kunne de i sidste Tilfælde ikke skyde Ansvaret fra sig; og hvis de derimod have, med den fulde Kraft, med de Ord, som Sandhed og Fædrelandskjærlighed lægger paa Mandens Tunge, naar faretruende Begivenheder ere forhaanden, gjort Modforestillinger og dog ikke have kunne sætte disse igjennem, da maatte de selv indsee, at de ikke nød den Tillid, ikke besad den Jndflydelse, der dog er uundgaaelig nødvendig paa deres høie Poster, for at de skulle kunne virke til Statens Gavn, og jeg finder da, - maaskee feiler jeg - at de burde have veget Pladsen for Mænd, der i høiere Grad besad Kongens Tillid. Men en endnu større Ydmygelse var forbeholdt os: Sprogpatentet udkom, og berøvede det danske Sprog dets lige Ret med det tydske i den Stænderforsamling, som repræsenterer ligemeget Danske og Tydske. Det er ganske vist, for at bruge en anden Talers Ord, at Patentet slog ned som et Lyn, men at det ogsaa tændte som et Lyn; og den Følelse, som dette Patent har fremkaldt, har sandelig ikke været til Fordeel for Hs. Majestæts Raad. Naar ellers ved andre Leiligheder dog Nogle bestandig forsvarede Hs. Majestæts Raad, stode de her ganske alene, ganske forladte af Folket, iblandt hvilke Tyvetusinde erklærede sig imod den Sproget tilføiede Tilsidesættelse. Og denne Bevægelse maatte blive saa meget større, som Hs. Majestæt i 1842 erklærede, at det var hver Mands naturlige Ret at tale sit Modersmaal, og denne retfærdige kongelige Erklæring nu i 1844 i Gierningen blev tagen tilbage. Men det er ikke alene Forviklingerne med Hertugdømmerne, der have udbredt den Misstemning, den Misfornøielse, som hersker i Folket, men det er ogsaa den Omstændighed, at saagodtsom aldeles ingen Besparelser ere indførte i Statshuusholdningen, og det uagtet Stænderne gjentagende og gjentagende have indgivet Begjæringer om Samme. Vel er det sandt, at Statsregnskaberne nu vise en Status, som er bedre; men mon vi ikke Alle erkjende, at denne Forbedring grunder sig paa Conjuncturer, paa hvis Vedbliven man paa ingen Maade kan gjøre Regning, og var det ikke ønskeligt, at Status ved Hjælp af Besparelser var bleven saa meget mere fordeelagtig, da der dog ere saa mange Ting, hvortil Pengene kunde bruges, idet de enten kunde anvendes til Ophævelse af een eller anden trykkende Skat, eller til Jndretninger, hvortil Landet høilligt trænger, men som ikke hidtil have kunnet bringes istand, fordi der manglede Penge Stænderne have gjentagende andraget paa Besparelser i Hofholdningen, hvorved imidlertid dog vistnok Jngen har tænkt paa, at Kongen eller Thronarvingen skulde unddrage sig det Mindste, som er nødvendigt til deres Værdigheds Opretholdelse; men hvad Stænderne derimod have tænkt paa, er, at der maatte skee Besparelser i de mange andre Hofholdninger, som vort lille Land maa underholde, og det var navnlig vist ikke noget ubilligt Haab, at en Apanage, naar den ved Dødsfald blev ledig, skulde indflyde i Statskassen, og ikke, saaledes som skeet er, anvendes til at forhøie Apanagerne for allerede tilstrækkeligt apanagerede Personer. A Saadant ikke har behaget Folket, men har forstørret Mis stemningen og Misfornøielsen og ikke forøget Tilliden til Hs. Majestæts Raad, er dog aldeles naturligt. Stænderne have andraget paa Forelæggelse af et toaarigt Finantsbudget; men heller ikke dette har fundet Regjeringens bifald Selv det, som synes at være et saa særdeles billigt og beskedent Forlangende, at det maatte tillades Stænderne, inden der gives Decharge paa Statsregnskaberne, at gjøre deres bemærkninger ved disse, selv det have Stænderne ikke kunne erholde. Og naar man nu derhos seer, hvorledes den slesvigske Stænderforsamling, da den allerunderdanigst tillod sig nogle Forespørgsler i Anledning af Statsregnskabet, er bleven affærdiget, faaer man Overbeviisning om, hvorlidet Stænderne betyde ligeoverfor Hs. Majestæts Raad.