Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1809-03-02
I det fjerde Qvartal af Prof. Engelstofts Universitets og Skoleannaler for 1808 findes en interessant Efterretning om de akademiske Borgeres Bevæbning ved Kjøbenhavns Universitet i Aaret 1700, der bringer os en Tidspunkt i Erindring, der har saa stor Lighed med den nærværende. Hovedstaden befandt sig den Gang næsten i samme Stilling som i Aaret 1307. Bloqueret af en forenet en gelske hollandsk, svensk Flaade, som havde allerede begyndt at bombardere, truet af en Svensk Armee med Landgang paa Sjællands østlige Kyst, befandt Kjøbenhavn sig i en ubeskrivelig stor Fare. Den Danske Flaade var indsluttet og Armeen med Kongen i Holsteen. Men selvi denne farlige Stilling hverken tabte vore Forfædre Modet eller glemte hvad de skyldte Fædrenelandet. De samlede de faa Kræfter, de havde, og modsatte sig en fra Søe- og Landsiden, truende Fjende. Kongen, underrettet om disse Farer, sendte fra Holsteen de fornødne Befalinger og deriblandt en Opfordring til Studenterne at forene sig med det øvrige bevæbnede Mandskab. J denne Opfordring hedder det, at de skulle drage til Minde sine gamle Formænds Tapper. hed, dem at efterfølge, hvis fornødent gjøres skulde; de skulle derudover blive forsikkrede om Kongl. Mais Hyldest og Naade, og skulle saa mange som dertil resolverede vare, indgive deres Navne hos Professorerne: Denne Kongelige Opfordring blev Løverdagen d. 7 August om Eftermiddagen Kl. 2 oplæst paa Universitetet for alle Studenterne af Rector Magnisikus Dr. Masius, efterat de i Forveien vare tilsagte ved en latinsk Bekjendtgjørelse fra Konsistoriet. J denne opfordredes de til at træde i deres Forfædres Fod svor, gribe til Vaaben mod Fjenden, og at møde i dette Øiemeedet det store Auditorium om Eftermiddagen Kl. 2, for at høre Kongens befaling oplæses og vedtage det Nærmere. Men da det Antal, der indfandt sig, formodentlig ikke var forholdsmæssigt til Studenternes Tal, saa lod Konsistoriet udgaae en nye og bebreidende Formaning, hvori det blandt andet hedder: "J skamme ikke Eder ved, i Fredstider at bære Vaaben og dog skjælve J for at bruge dem naar Nøden byder! Dette er just ikke meget mandigt eller passende for Sønner af Pallas; thi hun fordrer standhaftige Tilbedere, der under Lykkens modsatte Stilling blive sig selv lige. Denne Paamindelse synes at have frugtet; thi 3 Dage efter, Onsdagen den 11 August, bleve de deelte i 5 Kompagnier, hvert paa 200 Mand, saaledes, at enhver kunde indtræde i hvilket Kompagnie, han vilde; selv maatte de vælge Officerer, fra Lieutenants=Plads og derunder, men Kapitainerne og høiere Officerer toges af de egentlige Militaire. Den 12 modtoge de Gevær fra Tøihuset, og en Oberst Skov blev ansat til deres Chef. - De 5 Kompagnier tilligemed Fanerne gaves Navne efter Provindserne; det første eller Sjællandske Kompagnie førte en blaae Fane og alle ders Medlemmer havde blaae Band paa Brystet og i Kaarden, denne blev baaret af Studiosus Oluf Bornemann. Det andet eller Norske Kompagnie førte en hvid Fane og alle dets Medlemmer havde hvide Baand paa Brystet og i Kaarden; Fanen blev baaren af Studiosus Truels Smidt, som siden blev Generalfiskal. Det tredie eller Jydske Kompagnie førte en guul Fane og alle dets Medlemmer havde gule Baand paa Brystet og i Kaarden. Det fjer de eller Fyenske Kompagnie førte en grøn Fane og alle dets Medlemmer havde grønne Baand paa Brystet og i Kaarden.