Viborger Samler, 1845-12-06
General-Toldkammeret har nylig udstædt et Circulaire til sine underordnede Officianter, hvorved disses Fremgangsmaade ved Personal-Undersøgelsen af Reisende nærmere bestemmes. General=Toldkammeret anseer dette Slags Undersøgelse for uundgaaelig fornøden til Smugleriets Afværgelse; men indrømmer den dog kun i det Tilfælde, at der er stærk Mistanke tilstede imod den vedkommende Person, at han i eller under sine Klæder har skjulte toldpligtige Varer; og det kun under følgende betingelser: 1) Mistanken maa grunde sig paa Kiendsgierning eller paa anden Maade være aabenbar; og de Forholdsregler, som den visiterende Toldofficiant tager i saa Henseende bør altid være betingede af en anstændig Behandling. 2) Falder Mistanken paa Personer af Mandkjønnet, maa disse opfordres til selv at bringe deres Beklædning i en saadan Stilling, at Undersøgelse kan finde Sted. Afslaae de dette, overlades det til dem selv, og de ville underkaste sig en ydre Berøring, saasom Eftersyn af Lommer, Hovedbedækning osv. paa selve Stedet, eller om de hellere ville lade sig ledsage til næste Øvrighed eller Told contoir. Paa aaben Gade er, uden Jndrømmelse af Vedkommende selv, enhver Person-Undersøgelse (o: Krop visitation) utilladelig. 3) Jmod Personer af Qvindekjønnet, er, selv hos Mistænkte, enhver corporlig Berørelse aldeles forbuden. Derimod bør de, i Tilfælde af Mistanke, først alvorligt opfordres til at komme frem med de skjulte Varer, og, naar dette ikke frugter, bringes til nærmeste Local-Øvrighed eller Toldcontoir, for der at underkastes den fornødne Visitation ved Personer af deres eget Kjøn, saafremt de ikke maatte foretrække sammesteds godvilligt at komme frem med de dulgte Gjenstande. (Hus. Ugbl.) retsdom, der nok er værd at lægge Mærke til. Sagens Omstændigheder ere nemlig Følgende: Skildvagten ved Citadellets Port mod Byen forbød, efter en ham given Jnstrux, en Søqvæsthuuspensionist Hallager at gaae indi Citadellet, for at spise sin Middagsmad hos en Marqvetender, fordi han, som det synes, har været godt klædt. Hallager gik nu udenom Castellet og indad en anden Port, hvor Skildvagten ikke formeente ham Adgangen, spiste sin Middagsmad og vilde gaae tilbage af Porten mod Byen. Her siges han nu, idet han gik forbi Skildvagten, at have mumlet Noget i Skjæget (uvist om noget Fornærmeligt mod Skildvagten eller den uskyldigste Ting af Verden), hvilket foranledigede den vagthavende Overjæger til at ruske ham i Skulderen og befale ham at gaae den samme Vei tilbage, af hvilken han var kommen, og da han viste sig uvillig hertil, saa er han bleven sat under Tiltale og idømt 4 Dages Fængsel paa Vand og Brød. Man sammenholde denne Dom og den, vil forleden meddeelte, om den 72aarige Kone, der er sat 4 Aar i Forbedringshuset for at have trukket paa Skulderen, med den Høiesteretsdom, ifølge hvilken en Præst, der den ene Dag, under Skin af at handle i et Sogneforstanderskabs Navn, har tillistet sig et betydeligt Parti Korn, og næste Dag har solgt det for en lavere Priis, for at bruge Pengene til at betale sin Gjæld med, har beholdt Kjole og Embede, uagtet den offentlige Mening ikke eet eneste Øieblik kan være i Tvivl om, hvorledes den skal stemple hans Færd, man sammenstille disse Domme, og man vil da kunne sige sig selv, om den Retstilstand, er god, om det Samfund er fundt, hvor Sligt skeer. (Fædrl.)