Berlingske Tidende, 1795-11-30
Paris, den 16de November. J nogle Dage er Brødet atter bleven høist nordentlig uddeelt. J de fleste Sectioner udeblev den en heel Dag. Jan dre blev den først efter Midnat uddeelt. Og det, som endnu er det besynderligste, er, at de rige Sectioner aldrig have manglet Brød, men kun de, hvori de fleste Fattige boe, Prisen paa Brødet, som bliver solgt paa det offentlige Torv, stre fra Fredag indtil i Gaar, det er i 2 Dage, fra 25 til 50 Livre, Pundet. Nogle Bagerbover ere allerede blevne anfaldte at Hungrige, og i Palais=Royal ere henimod 4000 Pund Brød blevne borttagne, hvilke Sælgerne havde forlangt for meget for. - Den første Dag, da Benezech tiltraadte sin Post som Minister for de indenlandske Anliggender, begav han sig til Levnetsmidlernes Bureau. Man sagde ham der, at Paris Proviantering ingen Fare havde; men Ministeren troede ikke disse smigrende Forsikringer, gik til Magasinerne, og fandt dem alle ikke en eeneste Sæk Meel. Krigsministeren, Aubert Dubayet, har ladet udgaae en Adresse til Armeernes Generaler: Borgere, da jeg er kommen paa den Post, til hvilken det fuldbyrdende Directorium har kaldt mig, maae jeg, som Eders Vaabenbroder, der, som J, har bekiempet i en hver Rang Fædrenelandets Fiender, erklære Eder mine Tanker og Forhaabninger. En nye Tingenes Ordning bliver indført. Republiken staaer endelig paa sikre Grundvolde. Den franske Armee, hvis Anstrængelser i 6 Aar har trættet Europas Beundring; den udødelige franske Armee maae befæste den Bygning, hvortil Lovgiverne have lagt Grundvolden. Jeg maae imidlertid ikke dølge for Eder, Borgere, at den endnu gives nogle Klipper, som vi maae undgaae. Mode allene er ikke tilstrækkeligt nok. Jlde ledet kan det blive skadeligt for Fædrenelandets Forsvarere. Forvildet af troløse Raadgivere skulde det vende sig imod os selv, og blive brugt til Diversioner, som allene ere nyttige for Fienden. Koldblodig Viisdom maae skille det, som er godt, fra det, som kunde blive skadeligt for Republikens Vel. Den store Grundvold til vore Fienders Forhaabninger er en Udisciplin, som de 20 gange have gjort Forsøg paa at indføre i vor Armee. De vide ikke at overvinde vore Soldater; men de vide at forlede dem undertiden. Forrædere have forsøgt og skulle endnu forsøge at forestille Soldaterne som et Jndgreb i deres Rettigheder, hiin strænge Ordning, som de iagttage, og hiin bestandige Opsigt, som er en nødvendig Bevarer af deres egen og deres Famisters Sikkerhed. Eder, Borgere, tilkommer det at indføre sande Begreber i Stedet for de falske. Siger vore tapre Vaabenbrødre, at Liighed, for hvilken vi skulle opofre den sidste Blodsdraabe, er alle Franskes Arvedeel, og skal være den værdigste Belønning for deres Arbeide; siger dem, at den store Tamilie kunde tilsammen ikke overgive sig til et Slags Forretninger, at den maatte detachere en Deel af sin Magt mod udenlandske Fiender, og at bemeldte Magt maatte underkaste sig særskite Reglementer; siger dem, at man ikke allene paa Grændserne og i Festningerne kiæmper, vaager, lider; alt vegne har Friheden fundet Farer, som ere værdige for den Allevegne have Kunstneren, Øvrighedspersonen og Lovgive, ren selv havt Frihed og Liv at forsvare, og allevegne har deres Mod været permanent. Ustridig skal Friheden seire over alle dens Fiender, naar den indtil nu har seiret over alle sammensvorne Forbrydelser. Men for at giøre Seieren vis, er det iere nok, at vore Bestræbelser sigte til et Maal. Vi maa- og indføre blant os hiin Samdrægtighed og hiin Forbindelse af det Hele i vore Foretagender, hvilke fordoble Midlerne, og uden hvilke man stælden erholder et varigt Udfald. J skille finde hos mig, den beredvilligste Villie til at understøtte Eder med alle Midler, som Loven har givet i min Disposition, Mine Anstrængelser og min Jver skulle voxe med hindringer, ne og Farerne. Den skiønneste Forretning af mit Embede skal bestaae deri, at være en Tolk af Eders retmessige Fordringer hos Directorium, og en ivrig Befordrer af Eders krigerske Dyder. At forklare Eder disse Tilbøieligheder, heder, at jeg vil gjøre min Pligt, og see paa, at enhver ogsaa giør sin Jndisciplin og Uorden have undertiden tildraget os store Ulæmper. Ved Disciplin og Orden derimod maae samme blive rettede igien. Gienstanden og Belønningen for alle vore Arbei- en republikansk Constitution - er os givet. Lader os vise, at vi vide at forsvare det, som vi have vidst at erobre, og lader os ikke lade noget andet tilbage for vore indvortes og udvortes Fiender, end Fortvivlelse, at ikke kunde seire over os, og den Skiændsel, at de forgiæves have forsøgt paa at forlede os.