Almuevennen, 1844-09-11
Den ærede første Deputerede af Sædegaardseierne i Aalborg Stift har i et meget pathetisk Foredrag udtrykt sine Ønsker om en constitutionel Forfatning. Forsaavidt han har udladt sig om den Maade, hvorpaa Frederik den Tredie udførte det Hverv, som blev ham overdraget af Stænderne, da er det vist, at det blev ham overdraget selv at give en Forfatning, og det ikke alene af Stænderne, men ogsaa ved en senere Act, som blev underskreven af de meest anseete Mænd i de forskjellige Provindser. Det er ogsaa vist, at det under de daværende Forhold ikke vilde have været til Landets Gavn, om en constitutionel Forfatning dengang var bleven indført, og navnligen vilde dette, om end Adelsmanden og den store Jorddrot den Tid længtes derefter, næppe have været overeensstemmende med Folkets Jnteresse, eller med den Hensigt, som man havde med at gjøre en Ende paa den tidligere for Landets Udvikling i høi Grad hæmmende Forfatning. At man ikke skulde kunne føle sig saa fri under en absolut monarchisk Regjeringsform, modbevises derved, at der altid i Danmark under dets absolute Monarcher har fundet en ligesaa høi Grad af personlig Frihed Sted, og en ligesaa fuldkommen Sikkerhed for Borgernes Rettigheder, som i nogen anden Stat. Den, der har den høieste Magt i Staten, maa naturligviis i Formen være uafhængig, og kan forsaavidt gjøre, hvad han vil. Man taler jo ogsaa i England om Parlamentets Omnipotens, og i samme Forstand kan man sige, at Høiesteret, eller en Jury kan dømme, som den finder for godt, forsaavidt nemlig Jngen kan forandre dens Dom. Men den moralske Forbindelse, hvori fornuftige Væsener staaemed hinanden, tillader ikke Vilkaarlighed, og heri maa Betryggelsen i alle menneskelige Forhold søges. Mærkeligt er det, hvorledes den ærede Deputerede ogsaa anseer Conscriptionen, det vil sige den almindelige Værnepligt i Preussen, som en for Folkefriheden skadelig Jndretning, ligesom han paa samme Maade synes at betragte det Udkast, som er blevet Forsamlingen forelagt angaaende Indførelsen af almindelig Værnepligt. Det forekommer mig, at en saadan Jndretning netop stemmer overeens med den borgerlige Frihed og Lighed, og saaledes bliver dog nok Sagen ogsaa ellers betragtet. Sognefoged Jacobsen: De af Comiteen foreslaaede Jndstillinger, samt det af dem optagne Amendement, tiltræder jeg, saavelsom det af den 2den Deputerede for Aalborg stillede, men da Stænderne siden deres Organisation vist nok med god Grund næsten i hver Session have andraget deels paa en større Offentlighed i Finantsvæsenet, deels paa Besparelser deri, og deels paa at erholde en nogenlunde besluttende Jndflydelse derpaa, og saavidt mig bekjendt, kun den førstnævnte Begjæring tildeels er bleven opfyldt, saa er der i den Henseende meget tilbage at ønske, og Ønskerne i den Anledning ere saa almindelige som nogensinde, hvisaarsag jeg formener, at Forsamlingen i den Petition, som den forhaabentlig i den foreliggende Sag kommer til at indgive, specielt bør udtale sig i den Retning, enten saaledes, som af den ærede Deputerede for Horsens i hans separate Votum er anført, eller saaledes som er antydet i et i denne Anledning stillet Amendement. Hertil finder jeg mig saa meget mere beføiet, som det med Hensyn til Tidens Korthed ikke er at formode, at det Andragende om samme Gjenstand, som af Forsamlingen er taget under Behandling, vil komme under videre Discussion. Vel er der i Forsamlingens Adresse denne Gang fremsat Begjæring derom, men jeg formener, at man ikke for ofte kan berøre den Stræng, idetmindste saalænge Berørelserne ikke have havt større Virkninger, end hidtil. Da Finantserne, om jeg saa maa udtrykke mig, er Pulsaaren i Statslegemet, og denne Green af Statsstyrelsen, saavidt jeg veed, næst de Slesvigske og maaskee Trykkefriheds-Anliggenderne, er den, som mindst har Nationens bifald, saa formener jeg, at hvis de tvende nævnte Gjenstande kunde blive ordnede til Tilfredshed, og Stænderne tillige indrømmedes en nogenlunde betydende Jndvirkning paa Finantserne, vilde de i den senere Tid saa hyppigt fremkommende Andragender om en friere Udvikling af vore Samfundsforhold, en friere Forfatning, en Constitution eller under hvilkensomhelst Benævnelse de fremtræde, i det mindste for en Tid forstumme. Apotheker Køster. Derimod er Comiteen ikke gaaet ind paa den sidste Deel af Propositionen, en aa den og frimodig Udtalen af det, der skulde være Ende maalet for Slænderinstitutionens videre Udvikling. Comiteen har sagt, at en saadan Udtalen vilde være overflødig, at Trangen til Udvikling var noget givet, at en Udtalen deraf ikke havde sin rette Plads i Betænkningen, og at det samme tilforn var sagt. Jeg maa hertil svare, at hvis det er givet, hvis det er imodsigeligt, at en saadan Grundtanke har gjennemtrængt Folket, og at den har sin fulde Berettigelse, skader det ikke, at den ved enhver Leilighed aabent udtales. Hvis man derimod befrygter, at denne Tanke enten er traadt tilbage eller endog bortdunstet, maa man vel vogte sig for at bringe Spørgsmaalet frem, hvis det skal være saa vigtigt altid at faae et Ja paa det Spørgsmaal, om Trangen og Ønsket endnu er tilstede. Jeg for min Deel maa ønske, at denne Gjenstand saa ofte som muligt fremdrages, og jeg frygter ikke for, at Spørgsmaalet om Trangen til en friere Udvikling, saaofte det fremsættes i denne Forsamling saavelsom udenfor samme, vil møde et kraftigt Ja. Skulde der derimod være Anledning til at holde Ytttingerne herom tilbage af visse Betimelighedshensyn, og de af denne Grund skulde møde Modsigelse, da maa man berolige sig ved, at det kun er for Øieblikket, at de holdes tilbage; men at de alligevel ville blive staaende med hele deres ydre og indre Berettigelse, berettigede til at træde frem, saasnart Leilighed dertil atter gives. Naar Comiteen iøvrigt har udtalt sig for, at de Delegerede skulle indgive Forslag til en Statseenheden, og alle Hs. Majestæts Undersaatte betryggende Udvikling af Stænderinstitutionen, og disse Ord af et af Comiteens Medlemmer ere forklarede derhen, at der indbefattes de flere Ønsker, som ere desiderede, forekommer det mig, at Majoriteten selv har adopteret Minoritetens Jdee, og at den saaledes ikke er bleven uberørt af hans Jndstilling, men kun ikke har troet at burde forelægge den i sin rene Nøgenhed og Sandhed. Jeg mener, at man gjerne kan komme ud med Sproget, der er ingen Fare at befrygte, hvis enten Spørgsmaalet møder Modsigelse eller en aaben Tiltræden; det sidste haaber jeg imidlertid vil blive Tilfældet. Kammerherre Lüttichau, Comiteens Majoritets Jndstilling, naar man udelukkende holder sig til den, er af den Beskaffenhed, at enhver her i Forsamlingen, af hvilkensomhelst Farve, kan tiltræde den; at opnaae det Maal har været os magtpaaliggende i Erkjendelsen af Vigtigheden af, at en saadan Foranstaltning træffes, Jndblander man derimod Andragender heri om Constitution, Skattebevillingsret o. s. v., og ligesom tidligere stiller disse Begjæringer som Betingelser for en friere Udvikling, da vil det vise sig, hvor deelte Anskuelserne herom ere ogsaa her i Forsamlingen, opnaaes der endog en Pluralitet for en saadan liberalere Anskuelse, vil den næppe blive stor, og der er da saa meget mindre Haab om, at Regjeringen indlader sig videre paa Sagen; det forekommer mig endvidere, at Erfaringen omsider maa have lært selv dem, der attraae en constitutionel Regjeringsform, at den hidtil brugte Fremgangsmaade, at begynde med Slutningen, ikke kan føre til noget ønskeligt Resultat. Naar derfor Oliemøller, Schytte og Proprietair Boserup have stillet Amendements, som gaae ud paa, at Forsamlingen skal petitionere om en Constitution, da mener jeg, at de ikke alene som tidligere bemærket, tage Sagen paa en overilet Maade, men ogsaa at de skade den Sag, som de vilde gavne, idet det Mindre, som kunde opnaaes stilles i Baggrunden for det Mere, som de dog selv maa indrømme, at det ikke nu er muligt for Regjeringen at gaae ind paa. Jeg mener derfor, at af hvilken Mening man endog er, hvilke Forventninger og Forhaabninger man endog stiller til Fremtiden, maa man nu søge at naae det Maal, der nu fornuftigviis kan ventes opnaaet, og at de andre Spørgsmaal, som ere fremsatte ved Amendementerne, fortiden ikke maae komme i Betragtning De, som ere constitutionelsindede, have, fordi de stemme imod disse Amendements, ingenlunde opgivet deres Endemaal, endnu mindre kunne de siges at have forandret deres Anskuelser, men de have alene derved erkjendt, at forinden en saadan Udvikling af Stænderinstitutionen, som de ønske, lader sig udføre, maae de betegnede vigtige Forhold først udjevnes. Af disse Grunde har jeg sluttet mig til Comiteens øvrige Medlemmer, og hvis Forsamlingens Medlemmer maatte deele denne Mening, og slutte sig til Majoriteten, vilde muligt en Foranstaltning tilveiebringes, som man med Føie kan vente vil føre til noget Nyttigt og Gavnligt. Efterat Kammerherre Benzon havde udtømt sig, for at opstille saamange Betænkeligheder og Vanskeligheder som det var ham mueligt, mod Sagen, yttrede Apotheker Dahlerup. Saa ofte jeg har hørt den Jndvending, at det er ubetimeligt at petitionere om en Constitution, eller at Nationen ikke er moden til en saadan, har jeg følt mig høist smerteligt berørt, idet jeg har tænkt mig, at hvad der for 30 Aar siden var tjenligt vel ogsaa nu maatte være tjenligt for Danmark, som altid tidligere har havt, Ord for at være forud for hin Naboland. Den foregaaende Taler har opstillet en Mængde Vanskeligheder, der først skulde ryddes afveien, og en Mængde Forarbeider, som først maatte udføres; men jeg vil blot bede ham gaae til Eidsvold og høre, hvilke Forarbeider der bleve gjorte for den Constitution blev indført, ved hvilken Norge nu befinder sig vel.