Viborger Samler, 1822-11-04
En Landmand forsøgte den 9de Juli at saae noget af den da allerede modne toradede Byg anden Gang, og som nu viser fuldgroet Korn, der snart kan modnes Paa Raarup Præstegaads Mark i Bjerreherred, et høstet et Rugstraae, som har et Ax eller Vippe omtrent 4 Tommer lang, og paa den mellemste Trediedeel af denne Vippe findes 10 andre smaa Vipper fremkomne, 6 paa den ene Side, og 4 ligeoverfor paa den anden Side, dog ikke lige lange, den længste lidt over een Tomme lang; men paa de tvende andre Sider af denne mellemste Trediedeel findes almindelige Kiærnehuse, ligesom paa den underste og øverste Trediedeel af Vippen, hvor ingen Bivipper findes Dette Rugstraae fandtes paa en Ager, hvori var saaet blandet Korn af Byg og Havre, men forrige Aar Rug, og syntes først at være kommet til Grøde, de Grøden i denne Sommer anden Gang indfandt sig midt i Julii Maaned; thi da det allersidst i August blev afmeiet, havde det endnu ikke været i Dræ eller blomstret. Men i ethvert Kiærnehuus, saavel paa Hovedaxet, som paa de 10 smaae udskudte Sidear kan tydelig sees Ansætning til Kiærne i ethver Efterat Straaet alt var afhugget, fik man først Di paa denne lille Sieldenhed. grethe Schønheyder fød Smith, 64 Aar (var gif Døde. Kjøbenhavn: Etatsraadinde Mari 40 Aar; Enkefrue Oberstlieutnantinde, GrevinMad. Ane Larsdatter Adolphsen. Enkefru Major de Hylleborg Sponeck fød v. Eppingen, 63 Aar. inde Jda Dorothea Pulz fød Penz, 73 Aar. Forhenværende Kok Hans Traulsen, 78 Aar. Aalborg; Graveur og Signetstikker J. F. Thile, 7 Aar, Politibetjent Bagesens Enke 83 Aar. Mad. C. Ravnkilde fød Christensen 20 Aar. Gjer aae Aalborg Stift: Skolelærer Jens Eilertsen. madame Hermandine Juul, fød Brock, 62 Aar. 80 Aar (var gift 44 Aar.) Svendborg: Enke Epilog, fremsagt paa Viborg Privattheater den 27de October efter Forestillingen af en Holbergsk Commedie: Stor er den Kunst, ved Plectrets Mesterslag, at tænde Modets Gnist paa Kampens Dag, og lære Ynglingen at trodse Faren; og, som Tyrtæus, til Berserkegang. at vække slagne Hære, og ved Sang at vinde Seieren fra Fjendeskaren. Skjønt er det, at fortælle Heltes Jd, bevare Mindet om en kraftfuld Tid, at reise Stenen paa de Ædles Grav, og vældig Daad til Efterslægten bringe; at hæve Sangens Toner som et Hav, det bruser evigt under Stormens Vinge. Sødt er det og, i Vaarens grønne Lund, om Kjerlighed at høre Sangens Mund, og føle sig henrykket over Jorden. Vaucluses Field fornam Petrarches Sang, og efter tusend Aar, dens Efterklang, skal tone vidt, fra Syden og til Norden. Blandt dem var ei vor Yndlings Skjold; og dog - og dog han os med Himmelvælde drog. hen til de glade her ukjendte Toner; ei paa Cothurnen treen han stoltelig: paa Sokken han i Hjertet iisted sig. og det med Jordens Kummer mildt forsoner. Alene som Satitens Konge, staaer, vor Holberg, og hans Tryllescepter naaer fra Nidaros og ned til Eidrens Vange. Lad Plautus herske fjernt ved Tibers Strand, og Moliere i Gallers muntre Land! vi trænge ei til fremmed Bardes Sange. Saalænge Bølgen slaaer mod Søelunds Bred, og Sarpen bruser over Klippen ned, skal Klims og Paards store Skjald os fryde. Hans Roes er, som hans Sang, udødelig, og vore Børn, som vi, skal samle sig, for, under Sang, hans Bautasteen at pryde, S. S. Blicher.