Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1835-12-27
Du klager, min gode Haandværksmand, over dine ublide Kaar, og din Klage kan være meget grundet; men maae jeg spørge Dig: Hvem klager ikke, See omkring dig og du vil erfare: Landmanden klager, Kjøbmanden klager, Embedsmanden klager, ja selv Kapitalisten klager, og ere vel disses Klager, mindre grundede end dine? Naar Kapitalisten ikke kan faae sine Renter eller Kapitaler, naar Kjøbmanden idelig skal sælge paa Credit, naar Embedsmanden finder sin Kasse tom, naar Landmanden ikke veed hvorfra Skatter, Renter og Folkeløn skal komme, have de vel lige saa megen Grund til Klage som du Siden derfor Alle klage, saa tillader du mig at spørge: Hvorfra skal Hielpen komme Troer du maaskee at Stænderforsamlingen kan gjøre Mirakler, Eller vor gode Konge med sin hele Kongelige Magt kan gjøre umulige Ting mulige? Nei, Staten er Legemet og hver Borger et Lem. Jkke Perus Skatte, ikke Englands Handel, ikke Salomons Love kunne gjøre Staten, stor, hædret og varig lykkelig, naar den er sammensat af usunde Lemmer. Med alle dens udvortes herlige Egenskaber er Staten, uden sunde Lemmer, at ligne ved en pragtfuld Bygning, i hvis Kielder den fortærende Flamme udbreder dens Ødelæggelser alle Øieblikke. Jkke fra Staten, men fra Borgeren selv skal Hielpen komme. Religionen siger derfor, søger Statens Bedste, og Forjettelsen, da vil det ogsaa gaae Borgeren vel, er en uudeblivelig Følge. Gaae derfor i Eenrum med dig selv, min gode Medborger, og spørg dig selv oprigtig, udgjør jeg et sundt Lem i den Stat, jeg anraaber og Hielp, Siger da en indvortes Stemme dig: du er efterladen, uduelig, ødsel, ublu o. s. v., saa maa du jo og tilstaae for dig selv, at det staaer i din egen Magt at hjelpe dig selv, for du veed jo nok, at den, der ikke vil hielpe sig selv, staaer ikke til at hielpes. Men som sagt: vær oprigtig i din Undersøgelse, thi Mennesket er saa tilbøielig til at undskylde sine Feil. Sammenlign dig stedse med dem, der have de fleste Ting tilfælles med dig, som samme Embede, samme Gaard, samme Udgivter og Byrder, samme Haandværk, samme Børneflok, samme Uheld o. s. v., finder du nu, at den, der lever under samme Omstændigheder som du ikke har nødig at klage, men at det meget mere gaaer frem for ham Aar for Aar, saa maae du jo tilstaae for dig selv, at du er selv Skyld i din Armod, og at det er din egen Skam, naar du klager. Finder du nu min gode Medborger, at hvad jeg ovenfor har skreven, ikke er saa ilde truffen, og du ønsker, ikke uden Nødvendighed at klage, men derimod gjerne vilde hielpe dig selv og derved blive et nyttigt Lem i Borgersamfundet, da beder jeg dig at læse videre, thi jeg vil aabenbare dig et ubedrageligt Middel, hvorved det Ønske kan opnaaes, ja et Middel, hvorved Statens Vel i Almindelighed, som hver enkelt Borgers i Særdeleshed, ufeilbarligen vil fremmes: Sæt Tærning efter Næ Hol ring, eller maaskee meere forstaaelig: lad dine Jndtægter altid overstige dine Udgivter. Heri indbefattes min hele Aabenbaring, heri den eneste ubedragelige Huusholdnings-Regel og heri det sikkreste Middel til Maalet, Velstand. Ved dette Middels trolige og almindelige Anvendelse ville de fleste Klager forstumme; derved vilde Dannerfolket gjøre sig værdig til at regjeres af 6te Frederik, værdig til alle de gavnlige Jndretninger hans kongelige Magt og Fadergodhed fremkaldte. "Ja sig mig noget, jeg veed ikke, vil du vel svare, min kjere Medborger, "Hvorfra skal Overskuddet komme, naar Jndtægterne ikke ere tilstrækkelige?" Jeg svarer, brug de nedenfor anførte Midler, og da forsikkrer jeg dig, at Alle kunne beholde Overskud, naar Alle ville. - Kraft til Erhverv forudsættes; thi hvor denne mangler, rækker jo Fattigvæsenet Haanden. - Jkke heller indvende de, skulle vi da sulte?" Nei, jeg er tvertimod af den Formening, at den Hest, der fortjener Havren, bør have sin Andeel deraf. Jeg anseer ikke den for en lykkelig Borger, der maae nægte sig Livets Behageligheder. Munterhed og Glæde styrke Sjelekræfterne, lette Arbeidet og forsone os med vor Skjebne. Nei spiis og drik, klæd og fornøi dig saameget skee kan, blot uden Overtrædelse af det anførte Middel til Velstand; men har du f. Ex. ikke Raad til at komme til Bal, eller være Medlem af en Klub, saa fornøi dig i din huuslige Kreds, eller bed en god Ven til dig Har du ikke Raad til at faae en fiin Kjole, da kjøb den grovere; det er mere Ære for dig at gaae med din egen simple Kjole, end at Kjøbmanden skal sige om dig, du gaaer med hans Kjole paa. Kort troe ikke at du er ulykkelig, fordi du ikke kan føre den Levemaade, du i forrige Tider var vant til. Krigen rystede Staten; Følgerne strække sig til hvert af dens Lemmer; disse maae først helbredes, for at kunne gjengive Staten sin tabte Styrke, og Flid, Tarvelighed, Duelighed, Nøisomhed og Tilfredshed ere dertil ypperlige Lægemidler; brug dem En Fædrelands=Ven.