Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-10-02
Commodore Napier, der omtales i Aviserne som liggende udenfor Beirut, er fra Ungdommen bleven oplært til Søtjenesten og udmærkede sig først ved en Vaabendaad, han udførte da han befalede et af de Fartøier, som Engellænderne under Kong Murats korte Regjering i Neapel havde opstillet, for at beskytte Øen Sicilien: han overfaldt nemlig og bemægtigede sig uden synderligt Tab den neapolitanske Øe Ponza, der havde en med alle Forsvarsmidler rigeligt forsynet Garnison. Kong Ferdinand IV hævede ham derfor i Adelsstanden under Titel af Ridderen af Ponza. J den brittiske Marine var han stegen til en Capitains Rang, men Freden satte ham udaf Virksomhed. Han levede nu stille i sin Familie i en lang Række af Fredsaar indtil Borgerkrigen i Portugal i 1833 atter drev ham ud til Krigsdaad. Dom Pedro, der var bleven uenig med sin Admiral Sartorius, overdrog Napier Commanden over den constitutionelle Flaade, der bestod af en stor, men daarlig Fregat, to mindre ditto, en Corvet, to Brigger og fem ubevæbnede Dampbaade. Den 21 Juni gik Napier med 3500 Mand ombord under Seil fra Oporto. Den 24 Juni viste Flaaden sig i Guadianaflodens Munding, hvor Fortet Cocillasstrax overgav sig næsten uden Modstand. Derpaa seilede Napier imod Nord og stødte den 2 Julii, da han havde naaet Forbjerget San Vincents Høide, paa en miguelitisk Eskadre, der var hans meget overlegen og som var løbet ud fra Lissabons Havn, netop for at opsøge ham. Fiendens Magt bestod af to Linieskibe, to Fregatter, tre Corvetter, tre Brigger og en Schebek. Hvis disse Fartøier havde været dygtigt bemandede og godt anførte, havde det vist ikke været dem vanskeligt, ved første Sammensted, at ødelægge den svagere constitutionelle Flaade. Jstedetfor at gaae af Veien for den overlegne Modstander, angreb Napier ham uforfærdet saasnart Vind og Veir tillod det. Med sine to stærkeste Skibe angreb Napier et af Linieskibene, en Kolvs paa 80 Kanoner og entrede; han selv var den Første, som med Sabelen i Haanden steeg opad Tougstigen. Paa Dækket kom det til en fortvivler Kamp; Napier selv saaredes tilligemed sin Søn. Paa samme Tid var det andet af de miguelitiske Linieskibe blevet entret og nu vilde de andre Fartøier søge rum Sø, men de største indhentedes, saa at kun Briggerne og Corvetterne undkom. Man kunde saaledes med god Grund sige, at Napier havde tilintetgjort den hele miguelitiske Marine, og virkelig havde dette Søslag en afgjørende Virkning paa Borgerkrigen, faa Uger efter holdt Dom Pedro, sit Jndtog i Lissabon og inden Aaret var omme, maatte Dom Miguel flygte fra Portugal ombord paa et engelsk Krigskib. Dom Pedro gjorde ham til Greve af San Vincent og skjænkede ham de første portugisiske Ordener. Efter Borgerkrigens Ende vendte Napier tilbage til Engelland, hvor han atter traadte ind i sin beskedne Stilling som Capitain paa halv Sold. Senere optraadte han flere Gange forgiæves som Candidat til en Plads i Underhuset, stedse maatte han vige for sine Fiender, Toryerne. Ved Dronning Victorias Tronbestigelse fik han Bathordenens Ridderkors, og nu ligger han udenfor Beirut, hvis Mure, forsvares af en ligesaa tapper Mand, af Soliman Pascha (o den franske Oberst Søves, Jbrahims høire Haand.)