Aarhuus Stifts-Tidende, 1807-09-09
Et ungt Maneske af honet Familie, der foruden Modersmaalet, frstaaer og skriver Tydsk og Fransk, ønskede sig empløiret paa et Handelscontoir enten strax eller til anstundene i Novbr. Nærmere Efteretning kan erholdes hos undertegnede. Aarhuus den den Septbr. 1807. J. Rogind. Troyels og Fogtmanns alphabetiske Register over Love, Forordninger, Rescripter, Resolutioner, Krigs- og Skibsartkler, Octrøier, Privilegier og Fundatser, 3 Deele, indbundst i fransk Bind, anvises tilkjøbs fra Adressecontoiret i Aarhuus. Hexametrisk Opmuntring Til at stride mandeligen for vort paa Niddings Viis overrumplede Fædreneland. Hvad, høres atter Larmtrommerne formende buldte Er atter af Furier Brittanske Ministre besatte . .Med det hellige Navn af Venskab spotte de Britter: Som Venner tilbyde de sig, at plyndre, nedhugge, Bortrane og røve og vort fred lige Danien herie !!! Tre hundrede Jldsprud alt indsperre Siællandske Kyster. Os Gothers, Cimbrers, og Anglers kraftfulde Sønner - Os - Danmarks Kæmper - ville Voldsmænd dristige kue !!! Mandige Danier, op, Seer hist Blodslagene vaje! Ei længer Britten Skiærtorsdags Feiden erindrer. Rasende fortvivled til Kamp Han os atter udæsker. Mon Han dumdristig tør lade Kanonerne brumme Mod Danmarks Hovedstad, som stedse foragtede Storme? Modfulde Danier, op! forsvarer Fædrenelandet: Slaaer Dommedagsslag for vore Børn, vore Qvinder, og Arner! Lad Fienden føle, at vort Folk er Jetter og Helte! Tappreste Danier, op, det gjælder Daniens Ære. Lad Brittisk Overmod dybt angre formasteligt Angreb, Lad Brittisk Niddingstog opspunden af Helvedes Aander. Mod Fredens Sønner - ved Danmarks Havnia strande! Nedstyrted, skamfuldt Uhyret vende tilbage! Guds Sværd og Gideon. - Jndsperrede Siællandske Brødre! - Stride for og med Jer mod hiine Harper og Hydrer! Ak! at vi Cimbrer ei kunne nu deele med Eder Nederlag og Laurbær, Hver Cimbret brænder af Jver For Danmark gode Sag, dets Fred, Selvstændighed, Hæder. Hos Cimbrer Landgang hvis skamløse Røvere vove; Bløde skull og døe for vore Fodder de skiændige Stiemænd. Fredsomme Danier, op, Fredens Forstyrrere styrter, Glubende Dyr fælder, Nedlyner ubændige Voldsmænd, Bravo; hidhøres gienlydende dundrende Frydsraab. Kongedyb hidsender vore modige Krigeres Hurral. Hver Dannemarks Kriger gaae hurrende Kampen i Møde, Den kun fuldender med seirende Daniers Hurra. Hurra, saa staaer Dansk Selvstændighed evig urokked. Randlev, den 21de August 1807. N. Blicher. Krigssang for den danske Hær, af Schack Staffeldt. Mel. Wohlauf, Kammeraden, auf Pierd, aufs Pferd: J Leding, i Leding Enhver, Enhver, Kun Leding vort Løsen skal være Lad Blødlingen sidde og klynke der, Han leve, han døe uden Ære, Men vi drage lystigt i Felten ud Og beile til Æren, Soldatens Brud. For Kongens Krone, for Arnens Glød, For Dans aldrig kuede Rige, Kamplystne, forhaane vi Nød og Død Og falde maaskee, dog ei vige. Fast staaer i Slaget Enhver paa sin Plet, Thi Frederik skuer og styrer det. Bag ham, Kampbrødre, fremad, frem Hans Fiærbusk til Hæder os vinker. Hvor Kampen er blodigst, der være vort Hiem Den alt underligger, som finker. Mod Kuglernes Hagel og Sværdenes Lyn Frem med urokkede Øienbryn, Frit blomstrer Livet i Felten kun Langt fra Yppigheds skrantende Sønner: Thi lader dem drømme paa Ederduun, Mens Valpladsen under os drønner: De Lykken ei finde for lutter Fryd, Soldatens Løsen er: savn og nyd. Om Livets Værd Den kun tale maae, Som kjækt det i Kampspil udsatte: Hvo det Hvide i Dødens Øie saae, Det herligste Liv kan han fatte: J Nød og i Fare, i Kamp og i Dyst, Hvor Kraften er størst, er den største Lyst Thi lader, Kampbrødre, Hær mod Hær, Os spille om Livet og Krandsen! Den Kiækkes urokkede Tro det er, Naar han iler til Heltedandsen, At hver en Kugle sin Udskrift har, Og rammer kun Den, hvis Navn den bar. Velan da, Fostbrødre, lystigt frem Minuten kun Seieren skiænker. Skal fremmed Bud vanære vort Hiem 2 Vil J stæbe paatruede Lænker, Nei, før udstrømme vi Livets Væld, For Kronens Ære og Landets Hældt Krigs-Sang. Aarhuus Stifts værdige Stiftamtmand S. T. Hr. Kammerherre Baron Guldencrone og enhver dansk Vaaben Broder helliget P. S. Rohde, Premierlieutnant ved det borgerlige Jægercorps her i Byen samt Over= og Underretsprocurator. Mel. Saa kiæmpe de Helte af 2den April. Til Vaaben, J forrige Daniens Mænd, Drag Sværdet mod voldsomme Skare! Lad Kongen og Frederik os kjende igien, Som de, der et skiælve ved Fare, Viis Jord Klodens Slægter: at Forfædres Blod End ruller i Cimbriske Aare! Og hver som er trofast og hver som har Mod, Ham vil vi til Broder udkaare. "J Fredens livsalige Skygge, vi saae : Gud lønne den Stræbsommes Møie. Tilfreds med vor Jordplet ei nogen faldt paa, At udvide Damens Eier. Men herskesog Britte hidsneg sig til os Omringede vort Fødelands Grændse Dog skiælve vi ikke - vi byde dig Trods Og aldrig Din Overmagt ændse. Tænk aldrig du truer den nordiske Mand, Til Ridding og Troløs at være Vi have vor Frederik - Ham hylder hver Stand, Og glade vi døe for Hans Ære. Ol Ægtemand, Yngling vi følge vort Kald; De helligste Pligter os kaldet Og Magen og elskede Pige dem skal Gud signe - om ogsaa vi falde. Krigs=Sang. for det danske Landeværn i Aaret 1807. Mel. Vi alle dig elske livsalige Fred a. Sig høit over Land over vildenne Søe Den graadige Rovfugl mon hæve; Af Frygt for ved straffende Kugle at døe Den fredløs i Luften maae svæve. Thi hvor den end kom Den hører sin Dom, Bort Røver, bortskynd dig den Vei som de kom. Saa svæver bortvist fra hver fredelig Strand Hist Britternes fredløse Skare; Fra Bølgen den speider hvert bytterigt Land Men flyer for hver truende Fare. Thi hvor den end kom, Høit lyder dens Dom: Vig Stolte, du her til vor Baade er kom De survede nyelig ved Tyrkernes Kyst, Dem lystede Landet at tage, Men Tyrken selv slog dem i blodige Dyst Og log dem med Skiendsel tilbage. Thi Yngling og Mand Paa Fædrenestrand : Var rede at stride for Fædreneland.