Norske Intelligenssedler, 1792-08-29
Sedler Norske Jntelligen No 35. Onsdagen den 29. Augusti 1792. Forordning om Brændeviinsbrænden og Malevæsenet i de Norske Kiøbstæder, og om Afgifterne af Kornbrendeviin ved Jndførselen i Norge, m.v. Frederichsberg Slot den 21 Junii 1792. Vi Christian den Syvende, af Guds Naade, Konge til Danmark og Norge, de Venders og Gothers, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn, Dytmersken og Oldenborg, giøre alle vitterligt: Da det ved den første Artikel i Plakaten af 9 August 1781 indtil videre gjorte, Forbud mod Brændeviinsbrænden i de Norske Kiøbstæder nu maae ansees ufornødent, efterdi den ved Forordningen af 6te Junii 1788 tilladte frie Kornhandel, som siden har kunnet udbrede sig, forbunden med den tiltagende Agerdyrkning og de Landet forundte frugtbare Aar, ikke lader rimeligen frygte for Mangel og dyr Tid paa Kornvarer; da det endog til at af hielpe saadan Mangel i Tilfælde af Uaar vil tiene, at Kornvarer ere indforskrevne og haves i Behold til andet Brug end Brødkorn; og da Brændeviinsbrænden i de Norske Kiøbstæder saaledes kan ventes at oplive Kornhandelen og giøre det fordeelagtigt der at have større Forraad af Kornvarer, end til Jndvaanernes Underholdning i et almindeligt Aar behøves; saa have Vi, paa det at Kiøbstæderne i Vort Rige Norge maa herefter kunne tage Deel i de Nærings Fordeele, som Brændeviinsbrænden tilbyder, i Lighed med de Danske Stæder, og Brænderierne i Hertugdommene, villet ved denne allernaadigste Forordning sætte de Norske Kiøbstæder i lige Forhold i Henseende til Brændingen med de Danske Kiøbstæder uden for Kiøbenhavn, og rette Afgivten af Brændeviin fra Hertugdommene ved Jndførselen i Norge til nærmere Overeensstemmelse med den Formalings Afgivt, som af Korn til Brændeviin i Rigerne erlæg, ges, og til dette Øjemeed saaledes allernaadigst byde og befale: Det tillades de Jndvaanere inden i de Norske Consumptionspligtige Stæder, som derpaa tage Borgerskab og ingen anden borgerlig Næring drive, ligesom og Kiøbmænd og Handlende, især dem, som i disse Stæder handle med Korn, naar de melde det for Stadens Magistrat og Øvrighed at anlægge i Staden Brændeviinsbrænderie, og derved til alle Tider destillere Brændeviin under Politiets Opsyn, for saavidt Sikkerhed fra Brandvæsenets Side betræffer, og under Opsyn af Vore Consumtions Betiente til Consumtions-Afgiftens rigtige Oppebørsel. Om hvilke de ere, som saaledes tage Borgerskab paa eller melde sig til at brænde Brændevin, haver Stadens Øvrighed strax at underrette Consumtions-Jnspecteuren paa Stedet, og forresten nøje paasee, at ingen ustraffet i Staden driver denne Næring, uden de, som dertil have meldet sig, og hvis foranførte borgerlige Forfatning tillader dem at gaae ind i denne Næring. 2. Det Korn, som til Brændeviinsbrænden anvendes, maa, inden det føres til Mølle, ved enhver Stads Hoved-Consumtions-Contoir angives nøiagtigen, saavel i Henseende til dets Mængde, som Slag, og den i Toldforordningens 26 Capitels 3 Art for Stæderne i Norge satte FormalingsAfgivt erlægges deraf. Den derefter udstedte Consumtions Seddel følger Kornet til og fra Mølle, og forbliver ved Kornet til Foreviisning, naar og saa ofte det af Betienterne forlanges, indtil Kornet ved Brænderier, er blevet anvendt. Ved Kornets Udførsel til Mølle maa Sedlen forevises den ved Adgangen til Byen Posthavende Betient til Undersøgning og Paategning, naar Møllen er uden for Byen, men den ved Møllen ansatte Betient, naar Møllen er i Byen. Det samme skeer ved det Formaledes Førsel fra Mølle. Og alt det Korn, som føres til Møllen, uden at den derpaa tagne Consumtions Seddel er bleven foreviist Consumtions-Betienten, og af ham bleven paategnet, og alt det Formalede, som føres tilbage til Eierens Huus, uden at Sedlen er bleven samme Betient til Afskrivning foreviist, er, som forsveget, forfaldet til Confiskation. Lige Orden og Rigtighed maa iagttages ogsaa med de Kornvarer, som for de Consumptions pligtige Jndvaanere i Stæderne formales til anden Anvendelse end Brændeviinsbrænden. 4. Enhver Uovereensstemmelse mellem Sedlen og Kornet straffes med dettes Confiskation og desuden med de Bøder, som herefter i den 6te J. bestemmes. Saadan Straf er altsaa Kornet eller det deraf formalede underkastet, naar Seddel mangler og Kornet ikke paa det befalede Sted er blevet angivet og Consumtionen deraf altsaa ikke er erlagt; naar Sedlen lyder paa et mindre Partie Korn eller til Consumtionens Besvigelse paa et andet Slags Korn end dermed følger, naar Sedlen ved Kornets Førsel til og fra Mølle ikke er bleven Consumtions=Betienten foreviist og af ham til- og fraskreven, naar Kornet er beviisligen bestemt eller anvendt til Brændeviinsbrænden, men Sedlen lyder paa Consumtionen er bleven erlagt efter anden Anvendelse af Kornet. 5. Til Lettelse ved Undersøgningen om Kornets Qvantitet, som føres til og fra Mølle, og for at Afgivten maatte blive ligere efter Kornets indvortes Godhed, tillade Vi indtil videre, at ved Korns Førsel til og fra Mølle maae Qvantiteten bestemmes ved Vægt, omendskiønt Angivelsen til Consumtionens Erlæggelse og dennes Beregning bør skee fremdeles efter Tønde-Tal, saaledes, at en Tønde Hvede, saavel uformalet som formalet, saavel ved Førselen til som fra Mølle, maae regnes til 14 Lpd.; en Tønde Rug til 13 Lpd.; en Tønde Byg til 11 Lpd.; en Tønde Erter til 14 Lpd.; en Tønde Havre til 9 Lpd.; en Tønde Malt til 9 1/2 Lpd.; alt brutte eller med Sækken iberegnet. Og for saavidt til Kornets Førsel bruges meer end een Sæk pr. Tønde, maae 6 Skaalpund for hver af de flere Sække fradrages Kornets Vægt. Fortsættelsen følger.)