Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1828-05-16
Udenlandsk. Rusland Tyrkiet, og Grækerland. Nogen egentlig officiel Efterretning om Russernes Overgang over Pluth haves endnu ikke, men der skrives fra den moldauiske Grændse, at den russiske Armee den 17de April er indrykket i Moldau; i Berliner-Blade har man den russiske Feldtmarskal Grev Witgensteins Proclamation til Beboerne af Moldau og Wallachiet, hvori han opfordrer dem til at modtage Russerne, som deres Brødre, og Beskyttere, og lover at iagttage den strængeste Mandstugt, erklærer at han har Ordre til af Keiseren, at tage deres Gebet i Besiddelse og at oprette en provisorisk Contral=Bestyrelse, i Spidsen for hvilken Geheimeraad v. Pahlen er stillet, som beklæder en,for Moldau og Wallachiet befuldmægtiget Præsidents=Post. - Fra Odessa skrives, at man i Slutningen af April eller i Begyndelsen af Mai, ventede Keiseren og Keiserinden dertil, Keiseren ville derfra ufortøvet, afgaae til Armeen; men Høisamme vil dersteds, oppebie Feldttogets Ende. Man læser nu, at den russiske Coureer, som Admiral Heiden modtog paa Malta, gav ham Ordre til, hurtig at afseile til Navarino for at tiltvinge sig Moreas Rømning af ægyptiske Tropper, da de 3 allierede Magter have besluttet enten med det Gode eller Onde at bevirke at dette skeer. - Tyrkerne vedblive uafbrudt deres Rustninger, saaledes skal Bosnien stille 25,000 Mk. i Marken til Leiren ved Adrianopel, Donau-Fæstningerne ere godt bemandede, alle vanskelige Passe i Hæmusbjerget ere befæstede. Under alle truende Aspecter, vedbliver imidlertid Storherren at vise den største Rolighed, skjøndt flere i Constantinopel tilstædeværende Paschaer have indleveret til ham en Forestilling om, ikke at lade det gaae til det Yderste med Rusland, synes han dog at blive urokkelig, Stemningen i Almindelighed i Constantinopel, var ogsaa efter Bekjendtgjørelsen af den russiske Krigs=Erklæring, meget kold og ligegyldig, men siden Divansforsamlingen den 30te Marts, hvori Rigets Stilling blev taget i Overveielse, synes Gemytterne at være sat i større Bevægelse, en Deel af Folket er stemt for Krigen, og en Anden derimod; ogsaa Storherren synes i sine Handlinger at have tabt den rolige holdning han havde før, det synes imidlertid at være bleven til en firJder hos Porten, at Engeland og Frankerig med det Første igjen vil optræde som Portens Allierede. De ulykkelige Armeniers Børn og Oldinge, ere nu ogsaa forjagede fra Constantinopel, og ethvert Christenslag er formeenet Adgang til det hvide og sorte Hav. - Fra Alexandrien meldes, at den fra Constantinopel dertil tilbagekomne Tatar, havde bragt. den mundtlige Efterretning fra Storherren, at der var intet at svare paa de medbragte Depescher. Paschaen havde da strax tilkjendegivet Oberst Craddock, at han intet kunne foretage uden sin Souverains Samtykke; man venter nu med det Første at Alexandrien vil blive bloqveret, deels for at bevirke de til Slaverie bortførte Grækeres Frigivelse, og deels for at forlange Satisfaction over en Fornærmelse, den ægyptiske Flaade skal have tilføiet en engelsk Brig. - Uden for Navarino krydse allerede 18 europæiske Krigskibe. Det skal være 20,000 Pd. Sterling som de allierede Magter ville forstrække Grækerne med maanedlig. Jfølge 2de af Grev Capod Jstria udstedte Decreter, er Contra Admiral Sachturis udløben med 7 Krigskibe for at bloqvere Modon, Koron og Navarino, og forstærke den allerede i Lepanto- og Patras=Bugten bestaaende Blokade; nogle andre Krigskibe ere med Griva og 420 Rumeliotere af sendte til Dragomestre for at forstærke GeneralChurches Corps, og sætte Prevesa i Blokade=Tilstand, og nogle mindre Fartøier ere afgangne forat bloqvere Bugten ved Negroponte. Det under Fyrst Ypsilanti staaende Corps, er opbrudt til Salamis og man mener til Attika. Miaulis vedbliver med sin Eskadre at ødelægge Søerøverne, hvis Antal skulle have beløbet sig til meere end 5000 Mand. Kaptain Hasting, som førte det græske Dampskib Karteria, har forladt samme, fordi, han ikke kan enes med General Church, og han skal nu indrette et Arsenal paa Poros.