Berlingske Tidende, 1833-09-25
Jfølge Breve fra China, der for faa Dage siden hidkom, en en Nordamerikansk Fregat, som i nogen Tid har ligget ved Lin tin, ved Mundingen af Bocca-Tigris, seilet til Saigun i Cochinchina, hvorhen den skal medbringe en Nordamerikansk Generalconsul. Det er ikke sandsynligt, at Hoffet i Cochinchina modtager ham, thi efter den Engelske Magts store Udbredelse i Jndien har den gjort sig det til Grundsætning, ikke at accreditere nogen Agent fra fremmede Magter, fordi det ellers vilde nødes til ogsaa at antage en Engelsk Consul, for hvilken Kongen er angest og bange. Det Engelsk-Ostindiske Compagnie har alle rede flere Gange sendt Gesandter til Salgun, for at opnaae denne Hensigt og slutte en Handels=Tractat med Cochinchina, men altid forgiæves. Ligeledes har Frankrige for to Aar siden sendt en Corvet til Saigun, der havde Brodersønnen af en Fransk Emigrant, Hr. Vanneau, ombord, som i 30 Aar havde staaet i Kongen af Cochinchinas og hans Faders Tjeneste, og beklædet høje Værdigheder i Landet; han skulde ansættes som Fransk Consul i Landet. Men hvor gunstigt Hoffet end er sin det imod Franskmændene, som nu i en Tid af 150 Aar have staaet i venskabelig Forbindelse med Cochinchina, og hvor behageligt Valget af Consulens Person end maatte være det, vægrede det sig dog med største Høflighed ved at erkjende ham. Amerikanerne ville uden Tvivl ikke vorde heldigere. De Fremskridt, som Englænderne gjøre paa Sydsøe. Øerne, ere overordentligen betydelige; de Wesleyanske Missionairer paa Venskabs=Øerne ere fra England udnævnte til Fredsdommere, og alle Engelske Undersaatter, som der ere bosatte, eller lande, staae under deres Jurisdiction. Bonin=Øerne, der ligge meget beqvemt for Contrabandehandel med China og til at udruste Skibe, som gaae ud paa Spermacetifangst, ere nyelig coloniserede af Englænderne. Herefter skal et Engelsk Krigskib stationeres ved Sydsøe=Øerne, for aarligen at besøge de forskjellige Establissements, og yde dem Hielp, dersom de behøve en saadann. De Engelske Missionairers Jndflydelse i hele det sydlige Archipelagus, udvider sig med stor Hurtighed; de have allesteds Bogtrykkerpresser og paa mange Øer Manufakturer. J Øvrigt have de anvendt deres Jndflydelse med større Lempe, end de Nordamerikanske Missioner paa Ny-Seeland; hvor disse tillade sig megen Haardhed. De tvinge f. Ex. de Jndfødte fire Dage om Ugen at besøge Kirke og Skole; den femte maae de arbeide for deres Høvdinge, saa at de ikkun beholde to Dage tilovers for sig selv og deres Familie. Under dette Tvangsysten, er Folkemængden paa Ny-Seeland hurtigen aftagen, og den Engelske Gouverneur over Ny-Syd Wallis har seet sig nødt til at tage Forholdsregler derimod. - Handelens Tilvæxt i hele Sydsøen er overordentlig. Til en af Sandwich Øerne, Woghoo, ankom i Aaret 1831 Tredive Engelske Skibe, 83 Amerikanske og 5 fra andre Nationer, tilsammen 377, 179 Tons drægtige. Paa Øen er i Hoalulu en Havn med et Skibsværft, hvor Skibe med stor Hurtighed kunne repareres. I December 1831 bleve paa fem Dage to Skibe, hvert paa 180 Tons, reparerede, kalfatrede og kobberforhudede. Øen Mauii i samme Øegruppe er ligesaa besøgt, i December 1831 laae der paa een Tid 33 Skibe for Anker. De Jndfødte have en liden Handels-Marine af 11 Skibe, paa 830 Tons; de fremmede Colonister eje 14 Skibe paa 1863 Tons.