Berlingske Tidende, 1806-11-07
Det svære Cavallerie, der endnu ikke havde forenet sig med Armeen, kunde ikke iværksætte dette før Middag. Cavalleriet at den keiserl. Garde var 36 Mile tilbage, uagtet nogle stærke Marscher, som det havde gjort siden det brækkede opfra Paris; men der gives Øieblikke i Krigen, da ingen enkelte Betragtninger maae opveie den Fordeel, at forekomme Fienden og angribe ham først. "Keiseren lod hele Marschall Lannes Corps stille sig i Slagtorden paa den flade Høi, der var besat af Avantgarden og som Fienden, der stod lige over for, syntes at agte lidet. Dette Corps blev behørig stillet i Orden ved General Victor Omhu; enhver Division formerede en Fløi. Marschal Leiehøre sendte den keiserl. Garde i Bataillon Quarre til den yderste Svidse af Høien. Keiseren bivougequerede i Midten af disse Brave. Natten viste et mærkværdigt Syn, nemlig 2 Armeer, af hvilke den ene udvidede sin Front i en Afstand af 6 Mile og hvis Vagtild oplyste Luften, og den anden Armee, hvis Jld syntes at være concentreret paa een lille Punkt, Aarvaagenhed og Bevægelse ved begge Armeer. Begges Vagtild vare et halvt Kanonskud fra hinanden, Skildvagterne stode næsten tæt ved hinanden og der var nesten ikke en eneste Bevægelse, som man ikke kunde høre. Marschal, lerne Neys og Soults Corps tilbragde Natten med at mar schere. J Dagbrækningen greb hele Armeen til Vaaben, Divisionen Gazan var stillet i 3 Geledder paa venstre Side af den flade Høi, Divisionen Suchet formerede den høire Flø- og den keiserl. Garde havde besat Spidsen af Høien; ethver af disse Corps havde sit Artillerie i Mellemrummene. Fra Staden og de nærliggende Dale havde man udfundet de Debouchers, som tilstedede de bedste Deployeringer for de Tropper, som man ikke havde kunnet opstille paa den flade Høi; der er maaskee første Gang, at en Armee maatte pas sere igiennem et saa snævert Terrain. En tyk Taage formørkede Dagen. Keiseren gik forbi adskillige Linier, befalede Soldaterne, at tage sig i Agt for det preussiske Cavallerie, som man havde skildret saa frygtelig for dem, erindrede dem, at Ulm blev erobret for et Aa siden nesten paa samme Tid, at den preussiske Armee nu var omringet ligesom den østerrigske dengang, at den havde tabt sin Overationslinie og sine Magasiner, at den preussiske Armee i dette Øieblik ikke længer fægtede for sin Ære. men for sin Retraite, at den blot søgte, at skaffe sig en Udvei paa forskellige Punkter og at de Corps der lode den preussiske Armee passere, vilde tabe deres Ære og Hæder Soldaterne besvarede denne Tale med det lydelige Raab: Lados marschere! Jægerne aabnede Slaget. Geværilden blev meget levende. Hvor god Fiendens Position end var, blev han dog bragt ud af den. Den franske Armee rykkede frei Sletten og begyndte, at stille sig i Slagtorden. Den fiendtlige Armee, der paa sin Side ikke havde anden Plan, end at angribe, saasnart Taagen var forsvundet, greb til Vaaben. Et Corps af 50000 Mand af venstre Fløi posterede sig, for at dække Defileerne ved Naumburg og bemestre sig Deboucheerne ved Køsen. Men Marschall Davous, havde allerede forekommer denne Plan. De 2 andre Corps, der beløb sig til 80000 Mand, stillede sig for den franske Armee, som deboucherede fra den flade Høi ved Jena. J to Timer skiulede Taagen begge Armeerne; endelig forsvandt den ved en klarere Høstsorl. Begge Armeerne stødte sammen i en Afstand af et lille Kanonskud. Den venstre Fløi af den franske Armee, der stod op til en Bye og en Skov, blev commanderet af Marschal Augereau. Den keiserl Gardes Jld skilte den fra Centrum, der blev besaa af Marschal Lannes. Den høire Fløi bestod af Marscha, Soults Corps. Denne havde kun et lidet Corps, der bestod af Tropper, som vare ankomne fra hans Corps. Den fiendtlige Armee var talrig og havde et ypperlig Cavallerie; dens Maneuvres bleve udførte med Rigtighed og Hurtighed. Keiseren havde endnu villet opsætte Haandgemænget 2 Timer, for at oppebie den Position, Fienden, vilde tage efter Augrebet om Morgenen, og for at give de Tropper, som især vare bestemte mod Fienden, og Cavalleriet de fornødne Befalinger. Men de Franskes hidsige Mod henrev dem. Adskillige Batailloner havde engageret sig i Hallstedt. Kriseren saae, at Fienden satte sig i Bevægelse, for at fordrive dem. Marschal Lannes fik derfor Ordre, at marschere derhen med nogle Troppen deelinger, for at forsvare Byen. Marschal Soult havde en Skov paa høire Sike. De Fienden havde gjort en Bevægelse med sin høire Fløi mod vor venstre, fik Marschal Augereau Orter, at drive ham tilbage; og i mindre end en Time var Angrebet almindeligt: 250 til 300000 Mand med 7 til 800 Kanoner udbredte, Død allevegne og fremviste et af de stildneste Syn. Paa begge Sider maneurerede man bestandig som ved en Parade. Jlandt vore Tropper var der aldrig mindste Uorden; Stieren var ikke et Øieblik tvirksom Keiseren holdt stedse, foruden den kriserl. Garde, et stort Antal Tropper i Reserve, for at kunne agere dermed i uforudseete Tilfælde. Efterat Marschal Soult havde indtaget Skoven, som han havde angrebet i 2 Timer, gjorde han en Bevægelse fremad; i samme Øieblik berettede man Keiseren, at den franske Cavallerie=Division af Reserven havde begyndt at postere sig og at 2 nye Divisioner af vor Armee under Marschal Ney formerede sig bag ved paa Valpladsen. Derpaa lod man alle Tropper af Reserven rykke frem mod den første Linie, som i denne Forening bragde Fienden i Uorden, hvorpaa han strax begyndte at retirere. Han formerede sig igien et Øieblik, men kom snart i en skrækkelig Uorden, da vor Dragon= og Kyrasseerdivision under Storhertugen af Berg kunde tage Deel i Slaget. Da disse brave Cavallerister frygtede, at Scieren kunde blive endt uden dem, sloge de Fienden overalt, hvor de sandt ham. Det preussiske Cavallerie og Jnfanterie kunde ikke modstaa Angrebet. Forgieves formerede Fienden sig i BataillonsQuarree. Fem af hans Batailloner bleve spærngte. Antillerie, Cavallerie, Jnfanterie, alt blev overmandet og taget. De Franske ankom til Weymar paa samme Tid, som Fienden, der var bleven forfulgt i 6 Timer.