Københavns Adresseavis, 1762-04-19
Efter at denne Stads Friheder og Privilegier stedse af Kongerne vare blevne bekræftede, og undertiden med adskillige nye og gavnlige Tilleg forøgede, og Stadens samt lige Jndvaanere i den langvarige Beleyring i Aarene 1659. og 60 havde viist ugemeen Tapperhed, Huldskab og Troskab imod det Kongelige Huus, saa var Kong Friderich den Tredie strax efter den paafulgte Fred, betænkt paa, at give Staden Kiendetegn paa hans Kongelige og Faderlige Naade, for Borgerskabets udviste Troskabs Pligt. Den var derfor en af hans allerførste Gierninger, efter at den arvelige Enevolds Regiering var overdragen til ham og hans Kongelige Huus, at han den 24 Junii 1661. underskrev og udstædde følgende: Kiøbenhavns Nye Privilegier. - Vi Friderich den Tredie, med Guds Naade Dannemarkes, Norges, Wendis og Gottis Konning, Hertug udi Slesvig, Holsteen, Stormarn og Dytmersken, Greve udi Oldenborg og Delmenhorst: Giøre hermed vitterlig for Os, Voxes Arvinger og Efterkommere, Konninger til Dannemark og Norge, at eftersom, nest Guds den Allermægtigstis naadige bistand, Voris Kongelige Residentz=Stad Kiøbenhavn, udi sidste besværlige KrigsTid, og særdeelis udi den haarde Beleyring, sig imod Os- og Voris Kongelige Huus saa tro og lydig, og imod Voris Fiender saa modig og tapper betet, som det den nu lesvendis Verden noksom er bekiendt og vitterligt; da haver Vi, paa det ogsaa saadan deris underdanigste og skyldigste Troskab og Tappermodighed til deris ævige Berømmelse, Posteriteten, saa længe Verden staaer, kunde notificeris, og samme Vor Kongelige Residentz=Stad Kiøbenhavn, fremdelis derudi mod Os og Vores Kongelige Huus at continuere, disbedre kunde foraarsagis, saa vel som ogsaa andre Vores kiere og tro Undersaattere, udi slig og andre Tilfald, et Exempel til at efterfølge, for Øyen, stillis, samme Vores Kongelige Residentz=Stad Kiøben hann, samt alle des Jndvaanere, Geistlige og Verdslige, de nu levendis, saa vel som deris Efterkommere med efterfølgende Privilegier allernaadigst anseet og begavet. 1.) At Kiøbenhavn skal være og blive en Kongelig Residentz= og Fri=Rigs=Stad, og annammes tillige for en fri Rigens Stad, og naar Vi got befinder Stenderne at sammenkalde, de da at deliberere og deris Stemme med de andre give, om hvis Os til Beste komme kand. 2) Præsident, Borgemester og Raad med Borgerskabet maae udlegge to og tredive af de beste og fornemste Borgere her udi Staden, hvilke tillige med Præsidenten, Borgemestere og Raad, Stadens og Meenighedens Beste, saa vel som dets Jndtægt og Udgift, efter Tidens Beskaffenhed kand overveye, og derom handle og slutte: Af bemeldte to og tredive Borgere maae udvælges to, som tillige med Præsidenten og en af Borgemesterne maae altid hafve fri Tilgang til Os, Stadens og det gemeene Anliggende at andrage. 3) At Kiøbenhafns Stad og Christianshan skal altid herefter være en af de tvende Stabel=Stæder udi Sielland, og have den Frihed, at ingen Kiøbmands Vahre, uden Lands fra kommende nogensteds udi Provincien maae indføres, end alleneste til bemeldte tvende Stabel=Stæder, hvoraf den anden herefter skal navngivis, udi hvilke alle Vahre først skal oplegges, og fremmedis Vahre udi det ringeste otte Dage have ligget, førend de nogen andensteds derfra maae hen transfereris, ikke heller maae nogen Vahre, hvo de og tilhøre, til fremmede Steder af Sielland, udføris, uden det skeer ved bemeldte Stabel=Stæder; Kalk, Steen og Bygnings=Tønner udi Jndførselen medtagen, og udi Udførselen, Øxen og Heste, dog uden al videre Underslef under tilbørlige Straf, og skal de smaaKiøbstæder her udi Provineien deres Frihed, hermed ikke videre være betagen, end at de ikke maae have nogen Jnd eller Udskibning til eller fra fremmede Stæder; men at de deres Vahre skal føre til Stabel=Stæderne udi Sielland, og igien derfra hente deres Nødtørft, hvortil de og maae bruge smaa Fartøy, hvorimod de tvende Stabel=Stæders Jndbyggere skal være tiltænkt at have god Forraad af alle de Vahre, som Provincien kand behøve for billig Priis. 4) At bemeldte Kiøbenhavns Jndbyggere, geistlige og verdslige Stands=Personer, maae kjøbe og sig tilforhandle Adelig Jorde=Gods, og hvis dennem udi saa Maade enten ved Kiøb, Arv eller Pandt kand tilfalde, saa og hvis de allerede udi Betaling eller Pandt bekommet haver, være sig enten Vores eller Adelens, det de og deres Børn og Efterkommere i alle Maader at nyde med lige Frihed, som Adelen haver paa deris, efter deris Adkomst=Brevis Formelding i alle Maader. 5) De skal ikke med videre Told og Accise, eller anden Tynge og Besværing belegges, end Adelen giør og giver.