Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-05-30
J Mai lod Fredriks Tale, og fro med liflig Sang, henover Høi og Dale den tvad, Snart Danmarks Sommersig Fugleskaren svang; udfolder Blomstens Blad, og i den Høst, som kommer, vi Frugten hilse glad. Thi skal med Indeltone nu lyde høit vort Kvad; see Bogens rige Krone med lysegrønne Blad, Liig Træet frodigt, saftigt, med Løvets friske Pragt, skal Frøet spire kraftigt, som Fredrik ned har lagt. Ja, snart sig Folket leirer i Frihedstræets Ly og Sandhedssolen seirer. Hver Tvivlens Sky bortvige. - og Lognens Taager flye Vort Haab, du svigter ei; til Priis for Danmarks Mai. lad høit da Sangen stige Da Sangen var tilende, fremtraadte, paa Festbestyrernes Anmodning, Aarhuus Byes Borgemester, Hr. Justitsraad Fleischer, og udviklede, i et smukt Foredrag, Stænderinstitutionens Værd, samt hvorledes, ved denne Gave, Folket er knyttet nærmere til Kongen og er optraadt i Kongens Raad, saa nu Enhver kan fremkomme med Andragender, Raad og Ønsker, som Stænderne, hvis de erkjende deres Hensigtsmæssighed, da ville søge at skaffe Fremgang. Taleren henvendte dernæst Tanken paa den afdøde Konge, der havde skjænket sit Folk en saa velgjørende Gave, men nu ei længere kunde være Vidne til den Glæde, han ved sin Velgierning havde skabt i de danske Hjerter eller virke for Jnstitutionens Udvikling. "Men er Han end ikke mere – lød det fremdeles - er denne Dag ikke destomindre Forhaabningens Glædesdag og vil stedse blive det; thi ligesaavist som det er, at hvad Frederik den Sjette gav, ikke nogensinde vil kunne fratages os, og ligesaa imodsigeligt som det er, at intet Menneskeligt er fuldkomment, men skal modnes og udvikles i og med Tiden, ligesaa afgjort er det ogsaa, at denne Jnstitution, med Guds Bistand, stedse vil udvikle sig til større og større Held, til meer og meer Fuldkommenhed. - Gjentagne ere de Tilsagn af Christian den Ottende, at Han vil høre Sandheden, at Han i Landets Anliggender vil høre denne igjennem Stænderne, som dets Organ, og ligesom heri er den stærkeste Opfordring for Enhver til at fremføre de almene Ønsker, saaledes have vi ogsaa heri den sikkreste Borgen for, at hvad Folket almindeligen anseer for gavnligt, ogsaa vil skee. Og da Taleren slutteligen udbragte Ønsket: Held for Institutionen, Held for Danmark, udbrød Forsamlingen med Beggeistring i et tre Gange gientaget Hurraraab, ledsaget af 27 Kanonskud. Derefter fulgte et smukt Fyrværkeri, som afbrændtes under Musik, og jublende Fryderaab. Paa Prinds Ferdinands Plads foregik en lignende Festivitet, egentligt til Frederik den Sjettes Minde. Den afdøde Konges Buste i Legemsstørrelse stod midt paa Pladsen, anbragt paa en høi Piedestal, der var behængt med Krandse og Blomsterguirlander og omgivet af grønt omvundne Søiler og Festons. J Baggrunden faaes det kongelige Vaaben, hvorover vajede det danske Flag, og hist og her paa den klart oplyste Plads var der anbragt passende Jnscriptioner. Her blev afsjunget en af dette Blads Redacteur forfattet Sang (som stod indført i sidste Torsdags Avis), hvorpaa Een af Festens Medbestyrere, Hr. Kbm. L. F. Bloch, med nogle hjertelige Ord omtalte den afdøde Konge og sluttede sit Foredrag saaledes: "Gid Christian den Ottende, til hvem vi med Tillid og spændt Opmærksomhed henvende vore Blikke, og som vi haabe med Kjærlighed og Kraft vil understøtte Stændernes Forhandlinger, for at forskaffe Land og Folk en mindre byrdefuld og meere lykkelig Fremtid, maa opleve og see Jnstitutionen velsignet med heldbringende, til Gavn og Lykke for det Almindelige, velgjørende Frugter!" Derpaa udbragtes: Velsignet være Frederik den Sjettes Minde, Stænderinstitutionens uforglemmelige Giver!" som af hele Forsamlingen blev istemt med et 9 Gange gientaget Hurraraab. Nu fordeelte Folk sig rundt omkring i Skoven, deels til de forskjellige Beværtningsteder, og deels i Løvhytter, ved aabne Borde, &c. Fra alle Kanter hørtes Sang og Jubel, Skaaler udbragtes, osv. J "Salonen" og paa Ferdinandspladsen blev der dandset hele Natten. Og uagtet man anslaaer denne Folkeforsamling til c. 4 a 5000 Mennesker, deels fra Byen og fra Landet, blandt disse endogsaa fra flere Miles Omkreds, foregik dog Alt med den største Orden og Rolighed og det uden allerringeste Jndblanding af Politi. Kort sagt: denne Fest har det sande Præg af en ægte Folkefest, og i den Overbeviisning, at det Haab, man knytter til den næste Stænderforsamling, ikke lidet bidrog til at forhøie Begeistringen for nærværende Fest, ville vi bede Gud, at han vil lade dette Haab gaae i Opfyldelse, og at han vil give Folkets Mænd Kraft til at virke for Fædrelandet, saa at vi endnu i mange Aar med uskrømtet Glæde kunne see den 28de Mai imøde!