Aarhuus Stifts-Tidende, 1837-04-22
Forommeldte Artikkel forekommer mig altfor mærkelig, og angaaer Horsens Byes Interesse for nøie til at jeg ikke skulde föle mig forpligtet til at oplyse de virkelige Forhold, der ligge til Grund for samme, og til at møde Artikkelen med den fornødne Protest, Ingen vil modsige Artikkelens anonyme Forfatter, naar han gjör opmærksom paa den høie Vigtighed af, at Baandet imellem Kongen og Folket stedse knyttes fastere, og Forfatteren vil formodentlig være enig med mig i, at det ikke udelukkende er Stænderne, der kunne virke til dette Maal, men at enhver brav Mand formaaer at gjøre det samme. Ved hvilke Midler Maalet kan opnaaes, skal her ikke udvikles, meget mere er det her Hensigten at advare imod en Handlemaade, hvorved Giemedet altfor oftemodarbeides. Dette skeer navnligen, naar Nogen ved at critisere Regieringens Handlinger, enten foretager denne Critik med Eensidighed, eller lægger urigtige, ufuldstændige eller urigtig opfattede Facta til Grund for samme. Sligt tjener ikke til at befæste Kjærlighed og Tillid imellem Regjering og Folk, men desværre kun til, hos dette at udbrede Mistillid og Misnøie. Forfatteren paataler, at det kongelige Rentekammer formeentlig med Uret har bevilget Horsens 440 Favne Brosteen til Brolægningen af Söndergade. Vi ville höre Factum i Sagen: I Veiforordningen af 13 December 1793 § 5, efr. Placat af 6 Juni 1805, befales, at forsaavidt Kjøbstædernes Gader ere Dele af Landeveien, skulle samme af Veivæsenet brolægges. Denne Bestemmelse er kommen til Anvendelse i alle Danmark Kjöbstæder, ved hvilke Chaussee-Arbeider ere foretagne, – undtagen i Horsens. Til samme Tid som Veivæsenet nemlig her har anlagt Chaussee over Byens Marker og lige ind i Portene, og – forresten uden Magistratens Anmodning – efter et nyen Princip endog har brolagt de Dele af Veien, der støde umiddelbar og til Byen, have Indvaanerne paa deres eger Bekostning brolagt de Gader, hvorigjennem Hovedlandeveien förer, et meget bekosteligt Arbeide, der nu er færdig paa den nederste Deel af Söndergaden nær. Da Landeveien eller Gaden imidlertid paa dette Sted er indtil 42 Alen bred, har Magistraten ansøgt det kongelige Rentekammer om, for Veikassens Regning at faae leveret 440 Favne slækkede Steen, til dermed at brolægge en Bredde af 16 Alen Midtergade, dog at Byen selv skal bekoste Brolægnings Arbeidet. Det Kongelige Rentekammer han maattet erkjende det Billige og Retfærdige i, at Horsens der, som bemærket, har brolagt hele Landeveien igjennem Byen paa hiin Rest nær, og som saaledes har gjort, hvad ingen anden Bye i hele Danmark vides at have gjort, ikke blev nægtet enhver Hjelp, især da til Ex. Colding, Veile, og Skanderborg have faaet eller ere i Begreb med derfaae deres vigtigste Gader brolagte af Veivæsenet, og visse andre Byer af Veikassen have erholdt de Summer erstattede, som de tidligere havde anvendt paa deres Gader, og det Kongelige Collegium har derfor under 11te f. M. bevilget det Ansøgte. Byen kan saaledes nu forvente leveret 440 Favne stækkede Steen, der skulle udkloves for Veikassens, transporteres for Hartkornets og lægges for Byens Regning. Transporten vil ifölge den afholdte Licitation komme til at koste 524 Rbdr., der forresten ikke skulle udredes strax, men Halvdelen til October 1838 og Halvdelen til April 1839. Ved for egen Regning at have udført et Arbeide, som Byen efter Lovgivningen kunde have overladt til Hartkornet at udføre, maatte Horsens troe, at have faaet noget Krav paa de Veipligtiges Erkjendtlighed. Paa samme Maade vil det Kongelige Rentekammer, idet Det udøvede en reen Retfærdigheds-Handling imod Byen, paa den anden Side sikkerligen formene, gandske at have handlet i de Veipligtiges egen Interesse, – da Collegiet nemlig, ved at bevilge Leverancen, har formaaet Byen til at fortsætte Landeveisarbeidet. Det kan derfor ikke andet end höilligen forundre, at den anonyme Forfatter i den Grad har kunnet miskjende Collegiets Handlemaade, at han har fundet det passende at fremstille Opfyldelsen af Byens beskedne Forlangende som et Exempel paa en af Regjeringen begaaet Urigtighed og paa en Tilsidesættelse af den Stænderne formeentlig skyldige Opmærksomhed, samt at han i sin Fremstilling hertil har føiet andre Data, der ere ligesaa urigtige eller ligesaa umotiverede.