Berlingske Tidende, 1828-09-22
London, den 10de September. Man skriver fra Lissabon, at alene Limociro, Fængslet der nu talte 1171 Fanger, hvoraf 860 efter Foregivende for politiske Handlinger, men at de fleste af dem ikke engang vidste, hvad man lagde dem til Last. Forvovenheden hos Kaperne, eller rettere Sørøverne, som for det Meste vise sig under Columbisk Flag, tiltager paa den grueligste Maade i det Atlantiske Ocan, dog meest i de Vestindiske Farvande, og man klager over, at vor Sømagt der ikke er passende nok fordeelt, til at kunne standse dette Onde. Den 12te September. Vi have erholdt Posten fra Lissabon til den 1ste dennes. Vore Landsmænd der klage over, at de siden Anerkiendelsen af Blokaden af Madeira saae sig udsatte for Miguellisternes haanende Lykønskninger. "Nuk, hedder det i et Brev, kunne vi forklare os de Jnstructioner, som Sir F. Lamb sidst erholdt; nu indseer man, hvorfor han modsatte sig de fleste Officerers Afreise herfra til Porto, da de der saa meget be hovedes, og hvorfor de først maatte lægge Veien derhen over England, saa at de ankom for sildig til Porto, til endnu at kunne være den gode Sag til nogen Nytte, skjøndt Sir Frederich, i Forveien havde opmuntret dem, og lovet dem Beskyttelse paa Overfarten herfra directe til Porto; Ankomsten af en Paketbaad i Mellemtiden havde nødt ham til at forandre sit Forhold o. s. v. At den reffective Blokade" af Madeira aldrig har existeret, ligger nu ganske klart for Dagen; thi den 30te f. M. kom Leal tade og Neptuno tilbage til Lissabon, ikke fra Madeira, men fra S. Miguel. De havde blot ladet sig see for Madeira, og vare strax dreiede af til Acorerne, under Foregivende af, at de mange lede Levnetsmidler, som de nu, da de heller ikke fandt dem paa S. Miguel, søge i Lissabon. Den til Lissabon ankomne Curreer fra Vize. da Seca fra London, som man havde holdt for en Afsending fra vor Regiering, Noget, som forvoldte vore Landsmænd stor Bekymring og Bestyrtelse, blev i Hoftidenden kaldt Attachs ved det Portugisiske Gesandtskab, og der blev givet Vink om, at dette var fuldkomment og officielt anerkjendt af vor Regjering. Efter ham fulgte en Engelsk Genileman (som det snart viste sig, Capitain Johnson) som det heed, med Depescher til den Portugisiske Regjering, og som endog gjorde den Brittiske GeneralConsul en Hemmelighed af sit Hverv, men derimod gjorde god Brug af sit frie Samqvem med Hertugen af Cadaval og Vize. Santarem. Man talte om følgende Forslag, som vor Regjering havde ladet giøre Jnfanten: 1) han skulde sætte Alt, navnlig ogsaa Chartet, paa samme Fod, som ved hans Ankomst i Februar, 2 han skulde formæle sig med sin Nidre, for at regjere i Forening med hende, dog med fuld Kongeværdighed; 3) han skulde i Faveur af D. Pedro gjøre Aftald paa Brasilien, de Capoverdiske Øer og alle andre Portugisiske Besiddelser i Afrika og Asten(onde Tunger lagde til, at England skulde have Grad. Michael, har erklæret sig beredt til at antage det andet og tredie Punkt, men under ingen Betingelse det første, om han endog derfor skulde miste Alt. Jnfanten viser sig yderst ængstelig for mulig Forgiftelse. Den 28de f. M. besøgte han Kiosteret St. Vincent, og forlangte at a ham ledsagende Baron Queluz (Pires) en Drik Vand, hvilen denne rakte ham af en med to Nøgler tillukket Kasse, som han havde hos sig.