Aalborg Stiftstidende, 1840-10-05
Fædrelandet. Kjøbenhavn, den 3die October. Deres Majestæter ankom i Torsdags Eftermiddag til Karrebeksminde, hvorfra Reisen gik til Nestved thvis offentlige Jndretninger Hs. Maj. behagede at tage i Øiesyn) og derfra til Gisselfeldt, hvor Allerhøistsamme indtraf om Aftenen Kl. 10 1. - Paa Mandag agte D. D. M. M. at begive sig fra Gisselfeldt til Kjøge og samme Dags Aften at indtræffe paa Sorgenfri. (B. T.)- Deres Majestæters forventede Ankomst til Hovedstaden og Modtagelse udgjør i disse Dage en Deel af Conversationsæmnet her i Staden. Man ventede Allerhøistsamme hertil idag (Løverdag), men Majestæterne opholdtes af Modvind i Svendborg, og kunne først ventes Mandag Aften Kl. 7 til Frederiksberg, hvor de agte at drikke, Thee hos Hs. M. Enkedronningen. Det er allerede tidligere her i Bladet bemærket, at det var aldeles i sin Orden, om Kjøbenhavnerne modtoge Majestæterne paa en smuk og passende Maade. Noget er allerede gjort deraf, idet Officererne ved de forskjellige Corpser, de borgerlige militaire med indbefattede, ere opfordrede til at møde Deres Majestæter udenfor Frederiksberg, og til dem vilde upaatvivlelig en Mængde Civile have sluttet sig til en festlig Modtagelse, hvis Sagen ikke var bleven betydeligt forqvaklet, som den politiske Taarnvægter"", vilde have sagt, ved den Omstændighed, at en Mand som Mag. Lindberg, der ved sine demagogiske og agitatoriske Bestræbelser samt ved sin øvrige Færd langtfra har Publicums Mening for sig, har stillet sig i Spidsen for Forberedelserne til Modtagelsen, og derved paa en Maade afholdt mange Andre fra heri at deeltage. Ved en Samling i det danske Samfund i Tirsdags opfordrede Magisteren nemlig Folk til med Fakler og Sang at modtage Majestæterne ved Frederiksberg, idet han underrettede Forsamlingen om, at han til denne Hensigt havde arrangeret sig med Bønderne omkring Frederiksberg, og tillige talt med Sognefogden i Lyngby, som havde sagt god for, at Bønderne fra hans Sogn ogsaa skulde møde, Alle til Hest. Efter at have fortalt dette, som gav Anled7) vide Fædrelandet Nr. 293, Noten til Stykket om Professor Sibbern, i hvilken denne Adresseavisens Medarbeider charakteriseres som saadan, ning til flere snurrige bemærkninger, fremkom Magisteren med en Circulaire til Forsamlingen om Paategning til Deeltagelse og det lykkedes ham da at erholde ti Underskrifter, hans egen medindbefattet. En af det danske Samfunds Medlemmer traadte imidlertid op efter Magisteren og forsikkrede, at dette Skridt ikke var udgaaet fra Selskabet, thi han og flere Medlemmer vilde ikke deeltage der. - Formodentlig ansaae Magisteren de ni tegnede Navne ikke for tilstrækkelige til Deeltagelse, og igaar læste man derfor i Adresseavisen en Opfordring til Lysthavende om at møde om Aftenen Kl. 7 hos Magisteren paa Alleenberg, for at aftale det Fornødne til Modtagelsen. Vesterbro lignede nu igaarAftes Strandveien paa en Dyrehavssøndag; saamange strømmede af Nysgierrighed ud til Magisterens Bopæl. Hans Værelser vare propfulde og Gaarden ligesaa. Først begyndte Magisteren med at undre sig over, at der havde indfundet sig en saadan Mængde Mennesker, hvilket han ansaae for meget glædeligt, og vendte derved ret casuistisk den gode Side ud paa Sagen, og gik dernæst over til at tale om de egentlige Forberedelser, idet han blandt andet fortalte, at 100 Fakler skulde ligge parate paa Mandag i hans Gaard Der blev af Forsamlingen opkastet enkelte Spørgsmaal, saasom: Hvordan man skulde være klædte, og hvem der skulde betale Faklerne og Trykning af de 3000 Exemplarer af Sangen. Til det Første svarede Magisteren, at man skulde være klædt anstændigt og pænt, og til det Andet, at han og nogle gode Venner vare enige om Betalingen, men at han ikke havde Noget imod, hvis Nogen af Forsamlingen vilde bidrage dertil, hvorpaa en Stemme raabte af Hoben. Det betaler Professoratet nok. Jmidlertid var der stor Lystighed og Gammen i Gaarden, man raabte Magisteren frem, opførte et formeligt Charivari eller Kattemusik og sang følgende Stropher til en yndet Melodi: Vil Du, vil Du o. s. v. Med Magiseren til Frederiksberg gaae, Nei, nei o. s. v. Nei, der skal han alene staae.