Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-11-06
ere kjendte, eller fordi de ikke afbenyttes paa den rigtige Maade, ere ligesom endnu begravede i Jordens Skjød. Agerdyrkningens større Fuldkommenhed - Huusflidens Forøgelse - Omsorg for fælleds Tarv under Savnet af Nødvendigheder hvilke høie og vigtige Formaal for Distriktsselskabernes Anstrængelser. IV. De ædleste Hensigter maae blive uopfyldte, naar de Midler, de udkræve, savnes. Det almindelige Middel, hvorved patriotiske Selskaber, hidindtil har søgt at virke Gavn, har bestaaet i Pengebidrag af dets Medlemmer. Skulde dette være Sogneselskabernes eneste Middel, vilde de neppe nogensinde blive oprettede. Men ligesaa lidet som de ville kunne bestaae uden Bidrag af deres Medlemmer, ligesaalidet maatte Penge være det eneste Middel, de skulle virke ved. Utallige andre Midler ere Distriktsselskaberne ihænde til at opvække og vedligeholde den Almeenaand, som skal fremavle det Gode, de have for Øie. Det fortjente saaledes at undersøges hvorvidt offentlige Berømmelser saavelsom udmærkende Hæderstegn kunde anvendes af Selskaberne, som Opmuntring og Belønning for Fortjeneste. - Med Husflidens og Vindskibelighedens Fremme staaer Jdeen om. Nationaldragter i nøie Forening, ved den gaves maaske et Middel til at holde den tiltagende Overdaad i Tømme. - Vi have næsten ingen National feste; hvorvidt kunde Distriktsselskaberne bevirke Nationalfeste indførte og give dem en for det Almindelige gavnlig Tendents, – Til nyttige Kundskabers Udbredelse blant Almuen, vilde vel Jdeen om smaae Bogsamlinger, som Selskaberne satte sig i Besiddelse af, fornemmelig komme i Betragtning. Danmark eier et Skrivt, som fortjener at eies af hver Fædrelandsven, saavel for Æmnets Vigtighed, det udvikler, som for Grundigheden, hvormed dette er behandlet, et Skrivt om Nationalopdragelsen. (Tanker om Nationalopdragelsen, betragtet som det virksomste Middel til at fremme Almeenaand og Fædrelandskjærlighed, af Professor Engelstoft. Kbh. 1808). De mange, deels fra Oldtiden hentede, deels med eget Skarpsind udtænkte Vink, des fortjenstfulde Forfatter her har givet, blive af yderste Vigtighed ved patriotiske Selskabers Oprettelse, og naar Talen er om de Midler, som disse have til at kunne opnaae deres Formaal. V. For desto sikkrere at arbeide til det samme velgjørende Formaal, for med Raad og Daad at kunne understøtte hinanden, burde Distriktsselskaberne forenes, enten under flere større Provinsialselskaber eller umiddelbar under et stort Central selskab for hvert Rige. J hvorvel den sidste Jdee synes heldigen udført ved Oprettelsen af det kongelige Selskab for Norges Vel, saa vil det dog vel endnu blive et Spørgsmaal, om, dersom Distrikts selskaber opstaae i hvert Sogn og hver By i Norge, det vil være muligt for Moderselskabet at kunne staae i en umiddelbar Korrespondence med By og Sogneselskaberne. Skøn og herlig er Tanken, da enhver Omvei altid vilde være disse sidste meer eller mindre til Skade; men skulde Erfaring lære Umuligheden af dens Udførelse, saa blev Spørgsmaalet, om Selskaber for hvert Amt, eller hvert Herred burde bestyre de i Amtet eller Herredet værende mindre Selskaber, og disse større Provinstalselskaber staae i umiddelbar Forbindelse med Moder selskabet: J det Undertegnede vover at forelægge sine Medborgere disse Yttringer til Overveielse, griber han med Glæde en Leilighed til, at gjøre den første og maaske enesin Skjerv, det blev hans Evne at henlægge paa Fædrelandets Alter, mere frugtbringende, end dens simple Værdi kunde give Haab om. Han udsætter Universitetets Guldmedallie (af 25 Dukaters Værdi) forden bedste Afhandling om By og Sogneselskabers Oprettelse i Norge. Han udsætter et Hundrede Rigsdaler D. C. for den bedste Afhandling om By- og Sogneselskabers Oprettelse i Danmark. J Afhandlingerne maae de foranførte Punkter gjennemgaaes, og, om muligt, de Erfaringer benyttes, som de i Norge allerede iværksatte Distriktsselskabers Arbeider til denne Tid kunne afgive; dog skulle deslige Datta ikke være nogen væsentlig Fordring, men ikkun cæteris pari hus give Fortrin til Præmien. Afhandlingerne indsendes førend den 3 August 1811, de Norge angaaende til Selskabet for Aggers Sogns Vel, de Danmark angaaende til Selskabet for indenlandsk Konstflid i Kjøbenhavn. Begge disse hæderlige Samfund have i Breve til Undertegnede erklæret sig villige til, at bedømme de indkommende Afhandlinger, og ere de udsatte Præmier deponere hos dem.