Aalborg Stiftstidende, 1839-02-21
Randers, den 20de Febr. Forhenværende Kjøbmand Hr. Christian Hennings her i Byen er ansat som Vare, Vexel- og Skibs-Mægler. – En Forening af Dilettanter har besluttet, til Bedste for en værdig trængende Familie her i Byen, at opføre Sanders Sørgespil: "Niels Ebbesen af Nørreriis", Aalborg, den 21de Febr. Hr. Printzlaus Beneficeforestilling iaftes skjænkedes et overordentlig talrigt Besøg og allerede længe for Skuespillets Aabning ilede man til Theatret. Hr. Printzlau maa heri – ikke mindre end de rige og stormende Applaus, der tildeeltes ham for de fortrinlige Udførelse af sin Rolle – have seet et saare smigrende Beviis paa Publicums Velvillie og erklærte Anerkjendelse af hans skjønne Talent, især da den imod Sædvane indtraadte Priisforhøielse – som vi ogsaa skylder Sandheden ber at bevidne, ikke engang havde sin Grund i Hr. Prinlaus eget Ønske og Tilbøielighed, uagtet den betydelige Bekostning, han havde anvendt paa sin Forestilling, men en og alene var en Følge af de mange Opfordringer, der fra alle Sider mødte ham – paa enkelte Steder havde vaknogen Uvillie. Jmidlertid vil Enhver, der bivaanede Forestillingen, sikkert indrømme, at en Priisforhøielse fuldkomment stemte med de betydelige Omkostninger, der aabenbart vare anvendte paa Stykkets udvortes Udsigt. Blandt de ny Decorationer, hvormed Publicum denne Aften overraskedes udmærkede sig især Frederiksberg Slot ved en træffende Liighed og det smukke Billede af Havfruens Slot gjorde dets duelige Udfører, Hr. Wildenradt, ikke mindre Ære. Man maa kun beklage, at Maskineriets Langsomhed ofte aldeles forstyrrede Jllusionen, en Feil, som man dog ved den næste Forestilling imorgen tør haabe at see afhjulpen. – Af de tollehavende Personer behøve vi vel ikke at gjentage, at Hr. Vignetten lød saaledes: J Ribe By det slemt er, da Sproget der er jydsk Trændevinet danskt er, at Tolden den er tidst. Printzlan, som sædvanligt, var Aftenens Prydelse og i sin hele Fremstilling, selv i den strængeste Kritikets Øine, vistnok kun lod saare lidet tilbage at ønske. Blandt demange af Rollens skjønne Partier, hvori hans Talent især var fremtrædende, udhæve vi den vilde Champagnervise, som han udførte med sand Genialitet og hvorved han ogsaa henrev Publicum til de meest stormende Applaus. Hr. Pødenphanth var som Kakkade" en ganske fortræffelig Figur og tabte til ingen Tid den fornødne Omhu for Conservering af Rollens Charakteer af Sigte. Som Kaninstok, jun. viste Hr. Bloch sig fra en meget fordeelagtig Side. Skjøndt Rollen egentlig er bestemt for et Barn, havde Hr. B. ved den Flid, han her som sædvanligt havde anvendt, vidst at overvinde alle de Vanskeligheder, et saadant Parti lægger en Ældre i Veien og havde i Eet og Alt truffet det rette Greb paa denne ikke uvigtige Rolle. – Af Damepersonalet tillade vi os især at udhæve Mad. Wimmer, der baade som "Capriciosa, som "den sorte Frue" og som "Lene i Rosenlund" fyldestgjorde de Fordringer man var berettiget til at gjøre. Jsær lagde Mad. W. i sin Declamation som Capriciosa et saare omhyggeligt Studium forDagen, der viser med hvilken Forstandighed hun opfatter og søger at gjengive hvert af Digterens Ord, en Egenskab, der vel for Enhver, som træder paa Kothurnen, er en første Betingelse, men som man desuagtet alt for ofte seer stillet i Baggrunden. Mad. Pødenphanth foredrog som "Mariane sine Arier med megen Smag og Følelse og erhvervede sig Publicums velfortiente bifald. Der blev i det Hele taget fra alle Rollehavendes Side Jntet forsømt for at stille Stykket i sit rette Lys, og vi troe heller ikke at feile i vor Mening om Totalindtrykket, som Forestillingen gjorde paa det talrige Publicum, hvis vi med Hr. Extraskriver Kakkadue antage det for at være en delig Aften den Aften iaftes" og formene, at Publicum ikke vil tage det fortrydeligt op imorgen, da Stykket gives til Benefice for Hr. Bloch, at see Nydelsen gjentagen. Man tør da ogsaa regne paa, at Stykket ved denne næste Opførelse vil blive givet med et raskere og meere levende Sammenspil, Noget man ved Forestillingen igaar oftere maatte savne. Det tør maaskee ogsaa være i Fleres Navn vi ved denne Leilighed forebinge den Bonn til Hr. Printzlaur ikke at de formeget ved Foredraget af Sangnummerne, da han ofte derved sættes ud af Stand til at falde ind til rette Tid og skader det behagelige Jndtirk, som hans smukke Maade at foredrage Sangen paa ellers altid vil fremkalde.