Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-04-24
Nyeste Post-Efterretninger. Det er saa langt fra at Politiken er nærved at gaae i staae, at man snarere kan sige om den, at den faaer stedse fleere Fødder at gaae paa; og for ikke at Jomfrue Europa skal allene have det Ord paa sig, at hun er gaaet reent af lave, saa assistere hendes Søstre, den gamle Madam Asia, den opløbne Jomfrue Amerika og den sorte TrælqvindeAfrika hende troeligt, med at gjøre alleslags Optøier for at det kan gaae ret confus til paa vor Klode. Asien bærer rigtig nok for Øieblikket Fortrinnet; de Vilde paa Manilla have slaaet ikke mindre end fire Franske Naturkyndige ihiel, nemlig de Herrer Guillot, Foulon, Dupeyrat og Godefroy, fordi de havde samlet Jnfecter, og formeentes dermed at have forgiftet Vandet; af en Feiltagelse dræbte de ogsaa alle de øvrige Europæere og Amerikanere, som de kunde faae fat paa; var endda Pesten gaaet over; men den blev ved og bortrev 15000 Mennesker i 14 Dage. Stillestaaende Vand, som var en Følge af en Oversvømmelse skal have foraarsaget Sygdommen. – Med denne Nyehed fra Asien kunde man efter Omstændighederne gjerne lade sig nøie; imidlertid har man een derfra til, som ikke heller er saa ubetydelig; det Engelske Ostindiske Compagnie har sluttet en Handel; det har nemlig kiøbt Bonaparte; det vil sige hans Bevogtning; som er bleven det overdraget af den Engelske Regiering mod en passende Betaling; dog, da Bonaparte forbliver paa sin Biergtop paa St. Helena, for at sidde paa Udkik efter hvad der gaaer for sig i den gamle og nye Verden, saa hører denne Forandring til Trælqvinden Afrikas Departement. Hun er imidlertid paa en anden Maade occuperet, og modtager Condolence i Anledning af Hs. Majestæt den selvgjorte Keiser af Marocco Muley Jsmals Død; han havde været meget syg og forgiæves ladet Gouverneuren i Gibraltar bede om en Europæisk Læge; den 15de Marts fandtes han nu død i sit Pallast i Tetuan. Man skiulte Sagen og begrov ham i Stilhed i Haven; men da det blev bekiendt, saa blev den Afdødes Broder udraabt af Soldaterne til Keiser; dette syntes Jndvaanerne i Tanger ikke om og marscherede mod Tetuan; men her bleve de Slagne af den ulegitime Keisers Tropper. Man seer sig saalænge blind paa alt det Eventyrlige, som gaaer for sig i Europa, at man ikke kan faae Øinene henvendt paa hvad der passerer i Amerika, og dog passerer derovre saadanne Begivenheder, at om ogsaa Europa var nedsunket i en politisk Ruus over sine egne Hændelser, saa udkræver dog dets eget store Jnterresse, at det samler saameget sine Tanker, at dette ikke lader disse store Tildragelser ud af Øiesynet. Saaledes seer man, at de Forenede Stater sætte sig i Besiddelse af Floriderne, og derved giøre sig i Tiden til Herrer over den Vestindiske Handel, og desuagtet giør man i Europa ikke engang en bemærkning derover, ligesaalidet som over at Repræsentanternes Huus i Washington har opfordret Præsidenten til at erkiende de Sydamerikanske Stater, men i disse Stater selv skulle de mærkværdigste Forandringer foregaae; der skal nemlig udbrede sig et stort Partie for at forene alle Spanske Sydamerikanske Stater til et Rige, som skal bære Navnet Columbia, hvis Regierings=Sæde skal være i Lima, og hvor en Spansk Prins skal herske i Forbindelse med den Spanske Constitution. Man veed, at Regieringen i Buenos Ayres har allerede gjort dette vigtige Forslag til de Spanske Commissarier, som nu ere komne tilbage til Spanien; og Bolivar skal i høi Grad interressere sig for denne Plan, som skal være aftalt imellem ham og Morillo og være den sande Aarsag til deres pludselige Udsoning og overvættes Venskab; imidlertid trækker Bolivar den Columbiske Congres ses Forsamling i Curuta i Landdrag, og han og den Spanske General la Torre amusere deres Soldater med intetsigende og ubestemte Proclamationer. Det kommer blot an paa om den vel organiserede og roelige Friestat Chili vil gaae ind i denne Plan. Rygtet er paa nye almindeligt i London, at Lima har overgivet sig til Lord Cochrane og General St. Martin efter en stærk Modstand. Det er mærkeligt, at man har Skipper Efterretninger i Toulon som fortælle det samme. – J Brasilien seer det ikke heller for godt ud. De Portugisiske Cortes have modtaget umiddelbare Efterretninger fra Revolutions=Partiet i Para; i Provindserne Pernamburo og Bahia ventes paa, at Kongen vil indføre den Portugisiske Constitution. Ministeren for de udenlandske Anliggender har anmeldt i de Cortes Forsamling: at den Portugisiske Frieheds hellige Sag er bleven befæstet i begge Hemisphærer og at Kong Johan den 6te opfylder Nationens Ønske og biefalder hvad der er skeet. Man venter i Lissabon Kronprinsen af Portugal, og de Cortes have allerede aftalt mange Præcautioner ved hans Modtagelse; han skal strax opfordres til at underskrive Constitutionen og aflægge Eed paa den. Da en Deputeret spurgte hvad man skulde giøre dersom Kongen selv skulde komme og han ikke, eller den Prins, som kom paa hans Vegne, vilde aflægge Eeden, saa blev der svaret: at dette var ikke sandsynligt, og at de Cortes da ville handle efter Omstændighederne. Forresten har man illumineret og canoneret i Lissabon, i Anledning af Oprøret i Piemont og proresteret i Anledning af Østerrigs Fremgangangsmaade, mod Neapel. Det samme har man gjort i Madrid; den Franske og Engelske Minister illuminerede med, men ikke den Russiske, Østerrigske og Preussiske; dog havde Øvrigheden baaret Omsorg for deres Hotellers Sikkerhed. - Men Rygterne gaae endnu videre og melde: at Spanien arbeider paa at oprette et Forbund imellem de sydlige Stater i Europa, for at tilveiebringe en Modvægt mod de nordlige Souverainer, og at Spanien har i Sinde at ville kalde sine Gesandtere bort fra alle de Hoffer, som ikke have erkiendet den Spanske Constitution i Neapel. Disse Souverainer tage imidlertid ingen Hensyn paa disse Trudsler, og den Østerrigske General Bubna er trængt ind i Piemont, har den 8de April slaget Jnsurgenterne i Novarra, og er derpaa marscheret løs paa Turin, hvorpaa den revolutionaire Gjunta opløste sig ved en Proclamation den 9de og overgav Bestyrelsen til Statsraadet. – Om disse Begivenheder skal det Udførligere blive meddeelt næste Gang; saameget kan blot foreløbigen berettes: at i det Jndre af Kongeriget Neapel og paa Sicilien er det ikke heller fuldkomment roeligt. - Østerrigerne vedblive at marschere til det Neapolitanske og det er at befrygte, at det politiske Giæringsstoff i Jtalien ikke er udbrændt, men at det til en anden Tid vil under en nye Form opblusse til en stærkere og farligere Lue. Det er noget ganske forunderligt, at man næsten ikke hører noget tale fra England om de store Begivenheder, som tildrage sig i Tyrkiet, uagtet de Dag for Dag blive af en meere afgiørende Vigtighed, og at man ikke erholder Efterretning derfra ved nogen af deres mangfoldige Skibe. De Efterretninger, som man derimod har fra Tyrkiet, har man enten over Polen og Ungarn fra Servien, Valachiet og Moldau og som naturlig ere til Grækernes Fordeel; eller over den Russiske Handelsstad Odessa ved Skibsleilighed. - Servierne skulle virkelig ogsaa have gjort Oprør og Tyrkerne i denne Provinds skulle have seet sig nødsagede til at tage deres Tilflugt til Fæstningerne, og den bekiendte Servier Czerni Georgs Søn skal opholde sig ved Fyrste Ypsilantis Armee. Nogle Efterretninger sige: at denne Fyrstes Armee allerede udgiør 15,000 Mand. Den var kun 3000 Mand og havde kun 2 Kanoner da han brød og fra Jassy; men den voxer bestandig ved det, at Frievillige strømmer til den fra alle Sider. Man ventede at han skulde besætte Bucharest den 19de Marts. Tyrkerne have allerede kastet sig ind i Fæstningerne Jbrailow og Russezuk. J en blodig Fægtning ved den sidste Stad skulle dog Grækerne have mistet mange Mennesker. Derimod har de havt den Fordeel, at de har taget 30 Tyrkiske Skibe paa Donauen, hvorved de have gjort et Bytte af 200000 Plasters Værdie. Men det værste derved er, at de have myrdet den største Deel af Mandskabet. – Grækernes Grusomhed imod Tyrkerne gaaer saavidt, at de end- og lade de dræbte Tyrkers Liig blive ubegravede.