Norske Intelligenssedler, 1798-12-05
Oldenburg. de respective Herrer Christiania Boes Brand-Assurance-Casses Jnteressentere erindres herved at indkomme med de til denne Tid forfaldne Premier og Renter. Christiania den 27de November 1798. J: M: Henolend, Enke af S: Hassing. da Statterne til denne Bye ungifter forlænau ere forfaldne til Betaling, anmodes dermed itre allene samtlige Byens Jndvaanere, som udenbyes Borger, der saare Skatte til denne Rug na ikke til denne Tid have betalt, ville behage inden denne Maaneds A. at indsende samme til af i Vort Danske Cancelle er indleveret en ligelydende Gienpart; Da, saafremt fornævnte Wexel Hansen Finstad og Hustrue Anna Josephsdatter sig ingen Livsarvinger paa nogen af Siderne efterlade, ville Vi dette Testamente udi alle dets Ord, Clausuler og Puncter, saaledes, som det her findes, allernaadigst have confirmeret og stadfæstet, saa og hermed confirmere og stadfæste, dog 6te og 10de Penge, samt al anden Os tilkommende ArvefaldsRettighed i alle Maader uforkrænket; saa og de med Odels-Retten efter Lands-Loven forholdes; Forbydende alle og enhver herimod, eftersom foreskrevet staaer, at hindre eller i nogen Maade Forfang at giøre. Givet i Vor Kongelige Residents-Stad Kiøbenhavn den 24de August 1798. Under Vort Signet. (L. S.) Efter Hans Kongelige Majestæts allernaadigste Befaling. C. v. Brandt. Colbiørnsen. Schow. Rejersen. Testamentes Confirmation for Wexel Hansen Finstad og Hustrue af Schytsmoe. Jeg Wexel Hansen og Hustrue Anna Josephsdatter, beboende den halve Part af Gaarden Findstad i Annexet Lørenskoven under Schytsmoe Præstegield paa nedre Rommerige, ere komne overeens om, at indrette vort Testamente saaledes: Vi have levet sammen endeel Aar et kierligt Egteskab, uden at nyde den Glæde at have Livs-Arving, og ingen af os har været i Egteskab tilforn. Og da alt Haab er ude herefter at nyde Børn i vort Egteskab, saa ville vi saa have det efter vor dødelige Afgang: at, om jeg Wexel Hansen døer for min Kone Anna Josephsdatter, da skal hun beholde alt urørt til sin Død, og efter hendes Død tiltræder min Wexel Hansens Familie alt, som ene Arvinger. Men skulle jeg Anna Josephsdatter døe før min Mand, saa arver han alt, og ingen af min Familie har noget i Boet at arve. Det høyeste vi kan eye, er vore Creature og Boehave, da vi forrenter de Penge vi har kiøbs den liden Gaardepart for. Den af os blev derfor ødelagt, som overlever den anden, hvilket vi ikke vil, som de, der har levet et godt Egteskab sammen. At vi begge sunde og friske, ja med godt Overlæg har bestemt vor sidste Villie, bekræftes af vores Sognepræst og Klokker her til Meenigheden. Anne Josephsdatter. Wexel Finstad. Med paaholden Pen. Findstad den 31te October 1791. At ovenmelte Egtefolk har levet et meget christeligt Ligeledes bekræftes af Levnet, at Deres Formue er ikke anderledes, end De har Stedets Klokker Hans Holm. opgivet i Deres Testamente, og at De med Sundhed og foreenet Villie har ladet det forfatte, bekræftes med Tærud den 2den November 1791. Haand og Signet af Stedets Sognepræst Niels Høegh. Skytsmoe Præstegaard den 2den November 1791. Dersom jeg havde vidst, at det var ingen anden end Hr. Haldor Larsen der havde umaget sig med at udfærdige det Første, angaaende den nu saa bekiendte Lotterie Gevinst, sandelig jeg skulle ej umaget mig med at besvare ham, og ligesaa lidt vil jeg nu besvare hans Sidste, al den Stund, han ey har hiemlet sig med Fuldmagt til enten det ene eller andet. Hr. Ole Embretsen har endnu ey meldt mig det allermindste om at han var sindet at svække eller fragaae sin Forbindelse med mig, her kan altsaa ey engang anvendes det gamle Ordsprog; Om to trætter, hvad kommer det den tredie ved. Naar altsaa ingen trætte, og Uvedkommende dog blander sig deri, for om mueligt at opvække Trætte, hvad mildere Navn kan man da give det, end sort Misundelse. Hr. Ole Embretsen kan umuelig skee nogen Tieneste med at man ville tiltroe ham saa liden Forstand, at han skulde under sin Haand erklære mig Medinterressent udi en Gevinst af 50,000 Rdlr., uden Overlæg og uden at finde sig dertil forbunden; Nei, Hr. Ole Embretsen eier alt for megen Oplysning dertil, ligesom jeg kiender hans Retskaffenhed fuldkommen fra den Side, at han vist ikke indlader sig i Tvist med mig, uden saa skulle være at en Trediemand indskyder ham det, maaskee i Haab om en Belønning eller af andre Aarsager. - For Resten agter jeg ikke at indlade mig i videre Pennestrid med nogen Uvedkommende om denne Sag; hvem der altsaa fremkommer med Uforskammeligheder, lader jeg blive ud svaret; thi den som skriver under sin Haand kiendes, og den oplyste Mand er jeg forsikkret om ikke dømmer uden at kiende Sagens rette Sammenhæng. Skal Retterne endelig dømme, hvorfor umager man sig da i Forhaanden at fælde Dom i en uforhørt Sag, Christiania den 26de November 1798. Ernst Hiøring.