Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-01-15
Stænderforsamlingen i Roeskilde. Stændertidendens anden Række Nr. 62-78 indeholder: Sagen betræffende Justitsraad Salicaths Forslag angaaende nærmere Bestemmelser om almindelig Pantsætning; - ang. Capitain Herforths Forslag om en nærmere Bestemmelse af de Deputeredes Functionstid; - ang. Farver Svanes Forslag om bestemte Regler for Politiets Myndighed til at foretage Huusundersøgelser. Committeen havde indstillet, at Forsamlingen skulde indgaae med en Petition om: a) at det tages under allerhøieste Overveielse, om der ei, til Betryggelse af uberygtede Borgeres Huusfred, maatte være at udarbeide et Lovndkast om de Betingelser, under hvilke Huusinqvisitioner, udenfor de nu lovbestemte Tilfælde, alene kunne foretages hos saadanne Borgere, i Overeensstemmelse med de i Petitionen angivne Grundsætninger, som Forsamlingen allerunderdanigst tillader sig at anbefale til Hs. Majestæts allerhøieste Opmærksomhed; b) at der i ethvert Fald maa blive udarbeidet et Lovudkast om de Former, som bør lagttages ved Afgjørelsen af Spørgsmaal om saadanne Visitationers Anvendelse og ved disses Udførelse udenfor de allerede lovbestemte Tilfælde. Begge disse Jndstillingspunkter bifaldtes med 51, St. mod 11 og med 61 St. mod 1 Justitsraad Skibsteds Amendement om, at der ingen Petition skulde indgives, forkastedes med 54 St. mod 8; - betræffende Udkastet til en Anordning ang. Behandlingen af en bortebleven Persons Formue (Forsamlingen indstillede, at det forelagte Lovudkast maatte emanere som Lov, med den Modification, at det fremdeles forbliver ved den i Loven bestemte Frist af 15 Aar i Henseende til de udeblivende Arvingers Fortabelse af deres Arv og at §§ 2, 3, 4 og 5 i Overeensstemmelse dermed modificeres); - betræffende Udkast til en Forordning angJournalføringen ombord i danske Skibe, - Sagen angaaende Andragenderne om Sognebaandets Løsning. Da denne angaaer en aandelig Jnteresse og i flere Henseender kan betragtes som en af de vigtigste, der i denne Session er kommet under Behandling, vil forhaabentlig en noget udførligere Oversigt af det Væsentligste i Forhandlingerne, end Avisens indskrænkede Rum ellers tillader, være Læserne kjærkommen. - (Om den foreløbige Behandling og Committeens Udnævnelse henvises til Nr. 182, 183 og 184 af forrige Aargang.) Committeens Betænkning alk ud paa, at Majoriteten (Mynster, Birch, Bang og Tillisch) androg paa, at det maa staae Enhver frit for at lade sine Børn, Myndlinger og Tyende konfirmeres hos hvilken Præst han dertil kan formaae, samt at det ligeledes maa tilstaaes Enhver at søge Altergang, hos hvilken Præst han vil, dog Alt under nogle nærmere Bestemmelser. Minoriteten (Treschow) vilde ogsaa have denne Frihed udvidet med Hensyn til Daaben. Efter Betænkningens Oplæsning forelæste Committeens Referent (Biskop, Mynster) en Committeen tilstillet Skrivelse fra det Kjøbenhavnske Ministerium (underskrevet: E. Tryde, H. Pauli, A. Smith, Dr. Schack, Dr. Johannsen, C. H. Visby, Dr. Kofod, Wolf, Dr. W. H. Rothe, A. K. Holm, Buschmann, J. A. Riis, Bull, Dr. B. Münter, P. C. Stenersen Gad, Brorson, C. W. Kolthoff, Glahn og Petersen), hvori de yttre det Ønske, at Forsamlingen, paa Grund af denne Sags eiendommelige Natur og særegne Vanskeligheder, vil bestemme sig til denne Gang at sætte den i Bero, og ikke derom indgive nogen Petition, førend det med mere Paalidelighed, end ved de hidtil tilveiebragte Data, er oplyst, om den bestaaende Sogneforbindelse i Almindelighed ansees trykkende og uhensigtsmæssig." Referenten aabnede sit første Foredrag med den bemærkning, at Ordet "Samvittighedstvang her tages i en anden Betydning end den, hvori det tilforn stedse er blevet taget; thi tilforn har Man kun der klaget over Samvittighedstvang, hvor der inqvisitorisk speidedes efter Menneskers Troe og Meninger, og hvor Man ikke blot ikke vilde tillade dem at yttre disse, men endog ved Forfølgelser vilde nøde dem til at fornægte dem; men at der nu i Danmark ingen saadan Tvang finder Sted, behøver ikke engang at siges. Naar det er sagt, at det gamle Ritual skulde være saa godt som opgivet, da maatte Referenten erklære dette for en ubeviislig Paastand, og Enhver, som i vore Kirker bivaaner en ministeriel Forretning, vil kunne overbevise sig omdet Modsatte. Det Maal, Man har for Øie, er udtrykt i det første af de Andragender, som i denne Sag ere Forsamlingen forelagte: "fuldkommen dogmatisk og fuldkommen liturgisk Frihed; Man vil have Tilladelse til, i Statskirken at grunde en ny Kirke, hvori Man selv vil foreskrive Læresætninger og anordne Skikke, hvortil Man vil kunne lokke dem, der finde Behag i – for at bruge Skriftens Udtryk – at forlade deres egne Forsamlinger, og fortrøste dem, der ikke finde Behag dette Uvæsen, at de jo kunne søge andre Kirker og andre Præster. - Grev Reventlow tilkjendegav, at Sognepræst Mag. Boiesen ønskede at tiltræde den af de 9 Sognepræster indgivne Petition. (Fortsættes.)