Den Vest-Sjællandske Avis, 1829-02-21
De Franske Journaler udelade sig ogsaa med temmelig Bitterhed om denne Begivenhed, og fortælle at Fregatterne skode paa de Portugisiske Transportskibe uden foregaaende Annonce. Hr. von Saldanha, Generalens Brodersøn og første Adjutant er den 2den Febr. pas eret igiennem Paris til London, for at indberette til Dhrr. Palmella og Barbacena, at Expeditionen er ankommen til Brest og Aarsagen dertil. Den Engelske Eskadre, som var afsendt af Regieringen for at forhindre Udskibningen, bestod ifølge Bladet Coureren af de tre Krigskibe Pallas, Challenger, og Badger, hvortil et Portugisisk Krigskib stødte der nyelig var udløbet fra Tajo Floden. Paa Terceira ligge 800 velbevæbnede Tropper som ere forsynede med Levnetsmidler paa 18 Maaneder, og ere besiælede af den bedste constitutionelle Aand. Den Keiserlige Brasilianske Fregat Jsabella krydsede i Nærheden af Øen, og alle Don Miguels Bestræbelser imod den ville blive frugtesløse. Alle Miguelister ere forviste fra Øen, og 7 Personer, som ere blevne overbeviiste om at de ville overlevere den til Don Miguel, ere blevne skudte. Bladet Globe kalder denne Begivenhed ligefremt et Brud paa Folkeretten. Denne Begivenhed vil formodentlig heller ikke tiene til at bevirke en gunstig Stemning imellem Brasilien og England, som allerede synes at have lidt noget ved Lord Strangfords Forhandlinger; thi man erfarer nu at denne Ambassadeurs Jnstructioner have bestaaet i følgende: 1) at anmelde for det Brasilianske Hof: at England er tilbøielig til at erkiende Don Miguel for Konge i Portugal; 2) at opfordre Keiseren til at begrave det Passerede i Forglemmelse, og ved at erkiende sin Broder at giøre Ende paa Giæringstilstanden i Portugal, og 3) at bevæge ham til at anmelde for de allierede Europæiske Hoffer at han uden Misfornøielse vil see at de behandle Don Mi quel som legitim Konge og afslutter Alliance med ham. Paa det første Punkt skal Keiseren, have svaret: at det staaer ikke i hans Magt at forhindre Storbrittannien fra ved en Overeenskomst med Don Miguel at sanctionere Usurpationen; det vilde vel opvække en smertelig Følelse hos ham, dog vilde han lade Forbindelsen, imellem England og Brasilien uforhindret ved Keiserens Svar paa det andet Forslag blive. skildres som meget energisk, da han skal have yttret, at han aldrig vil give sit Samtykke til at opoffre sin Datters Rettigheder for en Usurpateurs Ærgierrighed, og ihenseende til den Skrivelse, som der er forlangt af ham til de Europæiske Magter, skal han have svaret: at han vil meget mere opfordre dem til at vedblive i deres Vægring mod at erkiende hans Broders Usurpation Man forventer nu, at Lord Strangford vil med det første komme tilbage til England. (Disse Efterretninger ere høist interressante, men man bør ikke undlade at bemærke at de ikke berettes over England; men alene i det Franske Blad Coureren, som er et constitutionelt Blad, og at de ere endnu ikke bekræftede ved Efterretninger fra England, hvor man iagttager en Taushed om denne Sag. Vi ville nu faae at see tilføier dette Blad, om England, som synes allene at være tilbøielig til at underhandle med Dom Miguel, vil give Europa det Skuespil af en Alliance med ham.) Hvorledes Keiseren er stemt imod sin Broder giver sig forresten tydeligt tilkiende af det Træk: at han har tilsendt sin Søster Marqvisinden af Loule en meget broderlig Skrivelse, hvori han lover hende en Pension af 18000 Dollars af sin private Kasse. (Man vil erindre sig at Don Miguel var høist forbittret over sin Søsters Ægteskab med Marqvien, med hvis Fader han havde staaet i uvenskabelige Forhold, og at havde erklæret: at han aldrig vilde erkiende dette Ægteskab.)