Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1820-11-07
En af Herr Professor Smiths takskyldige, forhenværende, Tilhørere, af Haandværksclassen. Strøetanker om de forskiællige Veie og Maader at komme til Kundskab og Oplysning, o. s. v. (Fortsættelse; see forr. No.) En anden Jndvending, der er bleven giort mod den indbyrdes Underviisning, lyder saaledes: Der findes alt for meget mechanisk i denne Methode, den er ei skikket til at vække Tænksomheden, hos Børn. Denne Jndvending er af liden Betydenhed, og har været opkastet mod Underviisningsmethoden i de latinske Skoler, hvor saa mange, der ere blevne til duelige og lærde Mænd, have faaet deres første Dannelse. J daglig Tale, hører man vel, at der fældes den Dom over En og Anden, at hans Handlinger ere mechaniske og maskinmæssige; men bestemt talt kan hverken voxne Mennesker eller smaae Børn, som selvstændige og følende Væsener, handle mechanisk eller maskinmæssig. Udi enhver Handling, der foretages enten af Ældre eller Yngre, kommer enten Fornuften, den frie Villie, eller og en bunkelFølelse med i Spillet, hvilket alt falder bort ved Maskiner og mechaniske Jndretninger, der ere uden al Fornemmelse. Vil man imidlertid kalde saadanne Handlinger, til hvis Jværksættelse hverken Tænke= eller dømmekraften saa synderlig øves eller skiærpes, eller om hvis Følger og Udfald man ei saa synderlig bekymrer sig, mechaniske, saa foretage ofte saavel geistlige som verdslige Embedsmænd sig saadanne, der kunne gives dette Navn. F. C. Naar en Præst forfatter en Liste angaaende det fødte og døde Mandskab, der henhører til Søe eller Land-Eurulleringen, saa udkræver sligt et Arbeide ei synderlig Hovedbrud eller Aands Anspendelse, ligesom man og ei bekymrer sig om dets videre Udfald. Jmidlertid vilde en nok saa kunstig indrettet Maskine ei være i Stand til at frembringe et saadant Arbeide, hvortil dog behøves en smule Fornuft og Eftertanke. Det er altsaa meget urigtigt talt, naar man foregiver, at Gudsdyrkelsen og Underviisningen i vore Kirker og Skoler, der bestyres og bivaanes af Fornuft, Følelse og Fornemmelse havende Væsener, skeer mechanisk. At de Voxne i Kirken høre et og andet, synger adskilligt, hvorom de et giøre sig de rigtigste Begreber, kan ei nægtes. Saa er det og Tilfældet med Børn i Skolerne, at de lære et og andet, som de ei ret fatte, og hvorom deres Forestillinger ere heel utydelige. Jmidlertid er det ufornuftig handlet for den Sags Skyld at erklære Underviisningen i Kirkerne og Skolerne for unyttig og mechanisk. Lærde Folk, der i endeel Aar have grandsket saavel i Bibelen som den verdslige Historie, have tilstaaet, at adskilligt var dem uforstaaeligt, men hvad de ei strax have kunnet fatte og forstaae, ere de Tid efter anden kommen til Kundskab om. "Mange Aars Erfaring, skriver salig Geheimeraad Guldberg *), har lært mig, at hvad jeg ikke begreb for tyve Aar siden, indseer jeg nu, hvad jeg ikke har kunne udrede, have Klogere og Lærdere end jeg ypperlig oplyst; hvad der i Dag hos en Apostel ligger for mig under et Mørke, have de Klogere og Lærdere end jeg ypperligen oplyst; hvad der i Dag hos en Apostel ligger for mig under et Mørke, kan en lykkelig Tanke af mig selv, eller en større Jndsigt af andre, i de følgende Dage opklare, og endelig veed jeg, at der i det aandelige Rige, og i Aandernes Stad, blive Hemmeligheder, som Evigheden skal opdage; ja endog der vil jeg vide, at finde mig i, ikke at kunne indsee, ikke at kunne forstaae. Læse nu lærde Folk adskilligt, hvad de ei strax kan fatte og begribe, hvad Under, om samme og møder menige Mand og smaae Børn, men hvad om det Uforstaaelige i Fremtiden bliver forstaaeligt, virker Gavn og Nytte, saa er dog slig en Underviisning, der ei for Øieblikket fattes, intet unyttigt og forgiæves Foretagende. Oplæres nu Børnene ved den indbyrdes Underviisning udi et og andet, som de ei strax fatte og begribe, saa er dette en Ting som finder Sted i alle Underviisningsanstalter, og kan ei være anderledes.