Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-11-06
Deres Jnserat af 1ste Novbr. d. A. har det glædet mig at læse, fordi det Hele er skrevet i et saa populairt Sprog, at hver Mand kan forstaae det, hvilket jeg saameget meere maa paaskjønne, fordi Hr. Barfods Forsøg paa at forsvare sig mod Hr. P. P. kun er fatteligt for Dhrr. Theologer (og andre Lærde). Derimod har det ikke glædet mig saa meget, at De i Deres Dom om den lille Vise, som begynder saaledes: "Da nu Satans Rige bredes Meget ud paa Falsterland, vil, (og vil altsaa ogsaa have Andre til at tro det, mene, at jeg dermed har sigtet enten Dem, Hr. Koch eller Hr. Tesdorpf for at udbrede Satans Rige paa Falster! Hr. Magister, De maa have glemt hvad De skrev i hiin saa meget omtalte Jndbydelse: "De som endnu tro paa den Herre Christus, &c., og jeg vil herved spørge Enhver, som elsker Sandhed, og, som tør sige den: kan Hr. Magisterens endnu om vor Tro paa Frelseren, forstaaes anderledes, end at de sande Christnes Antal maa være meget ringe, og altsaa Satans Magt meget stor, – Det er en Præst, læg vel Mærke til det, Falstringer, det er en Præst som har skrevet det, og Vi skulle jo tro hvad Præsterne lære Os Hvo som har læst hvad der er skrevet om den falsterske Missionssag, ligesom Man siger at Fanden læser Bibelen, maa bestemt tro, at jeg har handlet meget borneert, ved at offentliggjøre Selskabets Forhandlinger, naar Man seer af Deres Jnserat, Hr. Magister, at Deikke fornærmede Nogen, der var kommen som Gjæst i Deres Huus. - Herregud, vare vi da Gjæster hos Dem – Man bør paaskjønne, at De tilbød Forsamlingen Huus, men, De vil vist indromme mig, at Man aldrig kan kalde Selskabet privat, naar der er skeet offentlig Jndbydelse til Alle, som interessere dem forSagen, til at give Møde, – Efter min og Fleres Mening, vilde det derfor være bedre, hvis næste Møde blev holdt paa f. Ex. Nykjøbings Raadstue-Sal, da kunde der ikke blive Tale om Hvo der var Vært, og Hvo der var Gjæst, og da kunde det nok hændes, at Vi Borgere i Nykjøbing ikke tang saa ganske stille, naar Præster og Proprietairer talede skarpt, som De behager at kalde det, men som jeg troer det var rigtigere at sige om: "at de vare besjællede af det Modsatte af den Aand, som enhver Christen bør være besjællet af, naar Han vil tale i en saadan Forsamling" Hvad Psalme-Afsyngningen i Falsters Missions møde angaaer, da har jeg derom, i mit forrige Jnserat, sagt min Mening, som jeg, uagtet Alt det Smukke Hr. Magisteren har skrevet om denne Sag, ikke kan fragaae, thi det giver Forsamlingen Skin af den saakaldte Hellighed, og standser altsaa Missionsforetagendet. Endelig maa jeg tilføie, at jeg troer jeg i mit forrige Jnserat tydeligt nok har skrevet: at jeg interesserer mig for Missionssagen, og at det kun er de saakaldte hellige eller gudelige Forsamlinger", jeg hader; men De tager feil, Hr. Magister, hvis De troer at jeg nærer Frygt for Disses Udbredelse her paa Falster, jeg vil tilstaae, at hvis Nogen havde villet skabe saadanne Forsamlinger her paa Øen for en halv Snees Aar siden, da havde de rimeligviis fæstet Rod, og skudt i Veiret som andet Ukrudt, men Orla Lehmann har ved sit korte Ophold hos Os for bestandig gjort Falster uskikket til at modtage den Sæd, som de saa kaldte Hellige ville udstrø, og Vi ere ikke saa Faa, som nok skulle passe paa at oprykke Planter af den Slags Sæd, hvis denne virkelig skulde gro og ikke falde paa den Grund, som den i Sandhed fortjener, Til Slutning maa jeg endnu erklære: at jeg efter Løfte skal vaage over, at Vore Møder ikke skulle udarte til gudelige Forsamlinger, og jeg haaber at Mange Andre ville gjøre det samme, men dette kan ikke skee ret vel, uden at indtræde i Missionsselskabet, og da Enhver kan give Bidrag efter Behag, haaber jeg, at Selskabet snart maa tælle mange Medlemmer, den sikkreste Garantii for, at den hellige Epidemi ikke som en aandelig Kartoffel syge skal udbredes paa Falster! Nykjøbing, den 3die Novbr. 1845. C. A. Haar.