Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-05-11
J det øvrige Europa vakle Rygterne og Fred og Krig efter Sædvane frem og tilbage, og Statspapirerne have bestandig Feberen. Den Preussiske Hoftidende meddeeler, men kun i sine blandede Artikler, af den Preussiske Statstidende, den bekiendte Giendrivelse af Ægtheden af Reis Effendis Note. J Paris har man havt det Rygte, at Porten skal i den sidste Tid have viist sig mere tilbøielig til Fred, og at den skal have gjort de mæglende Magter den fortroelige Meddelelse, at den kun har forkastet det Russiske Ultimatum fordi den var nødt til at giøre det, fordi Janitscharerne absolut ville have Krig, og det vilde have blevet en uundgaaelig Følge af Antagelsen af dette Ultimatum, at der var udbrudt en almindelig Opstand. Dette bekræftes tildeels ved en anden Skrivelse, som man har fra Constantinopel, men over Petersborg, hvori der fortælles, at Enthusiasmen ver overordentlig stor i Constantinopel, dengang det blev bekiendtgjort at Sultanen ikke vilde antage det Russiske Ultimatum; men da der ikke den følgende Dag blev strax givet Ordre til at Armeen skulde bryde op, saa begyndte igjen Utilfredsheden at give sig lydelig tilkiende. Jmidlertid er dog Folket og Armeen bleven beroeligget, og bragt til at oppebie, om Rusland vil tage sit Ultimatum tilbage eller blive den angribende Deel. Divanet lader ved Folketalere, som kun tale om Grækernes Oprør og den Understøttelse, som Rusland giver dem, Nationen stedse meere ophidse. Tyrkerne ere nu bragte til den høieste Grad af Enthusiasme, da de ansee den forestaaende Krig for at være en Religions=Krig, og troe, at Ruslands Plan gaaer ud paa at udrydde den Mahomedanske Religion. Det maae være enhver privat Mand tilladt, at have sin egen Mening om de politiske Begivenheders Gang; Redacteuren af dette Blad betiener sig derfor af denne Friehed, og aflægger den Bekiendelse, at det er hans faste Overbeviisning, at Krigen er uundgaaelig. Han troer det af følgende Aarsager: 1) fordi Krigen er grundet i de ældre Forhold, hvori Rusland har staaet til Porten, saa at man kan sige, at det Kald at føre den, er arveligt for den Russiske Throne. 2) fordi Ruslands hele Stats Velfærd beroer paa en sikker Udførsel af sine Producter fra det sorte Hav, (hvori dets Hovedfloder har sit Udløb) igiennem Strædet ved Constantinovel og Dardanellerne. Ruslands Vel udkræver derfore, at denne Passage i det mindste paa den ene Side enten beherskes af den selv eller af en Magt paa hvis Venskab det kan giøre sikker Regning, 3) At opgives den nærværende Leilighed saa er Haabet om denne Sikkerhed tabt for bestandig da den Biestand, som Rusland saa har hos Landets Christelige Jndvaanere vil ophøre; eftersom de Christnes Udryddelse i Tyrkiet af Mahomedanerne vil blive en uundgaaelig Følge af Freden. Landet vil da blive opfyldet blot med Tyrker, en mod Rusland høist fiendtlig findet Regiering vil tage det udelukkende i Besiddelse, og dersom en Tyrkisk Peter Zar engang bestiger Thronen, og indfører en Europæisk Krigstugt iblandt sit Folk, eller det bevirkes som i Persien ved Europæisk Jndflydelse, saa vil Porten ved Tyrkernes krigeriske og modige Characteer blive i Tiden en meget farlig Naboe for Rusland. Bliver derfore ikke Rusland i nærværende Tidspunkt, da det Tyrkiske Rige er i en saa desorganiseret Tilstand, og da et saa farligt Oprør finder Sted inde i Landet, skilt ved denne farlige Fiende, saa vil Ruslands Sikkerhed og Velfærd for bestandig være udsat for den største Fare. 4) Af den Russiske Keisers ophøiede og erklærede Grundsætninger lader det sig forvente, at Grækerne, efterat deres Opstand er gaaet saavidt, og de have tilkæmpet sig en Slags Uafhængighed, ikke ville blive forladte; men det er ikke rimeligt, at Porten vil lade sig bevæge til at antage de billige Fordringer, som i den Henseende kunne blive gjorte. Desuden er den lovløse Tilstand, som hersker i Tyrkiet, de Grusomheder, som begaaes mod de Christne, og de Ødelæggelser som ere foretagne i Moldau og Wallachiet, hvilke Lande dog staae under Ruslands Protection, Omstændigheder, som ikke ere tienlige til at vække nogen Forhaabning om Fredens Vedligeholdelse. 5) Vel vil Kampen blive besværlig ved Tyrkernes nærværende Enthusiasme, Landenes ødelagte Tilstand og de vanskelige politiske Forhold; men den Russiske Armee er besiælet af en ikke mindre Begeistring; Ruslands Statskraft har aldrig været saa stor, eller engang at ligne dermed ved de forrige Tyrkekrige; dets Stilling har aldrig tilforn været saa betryggende, hverken til Forsvar eller til Angreb, hvortil med Hensyn til det sidste især maae regnes, at dets Lande nu naae lige til Donau, og at det tillige kan giøre Angrebes fra det Asiatiske Tyrkie af og Norden for Taurus Bierget, og beskyttes af sin Flaade paa det sorte Hav, ved Expeditionen langs med lille Asiens nordlige Kyster. Og hvad de politiske Forhold angaaer, saa kan man ikke tvivle paa, at en Overeenskomst imellem de store Europæiske Magter vil blive søg Fr. og være at finde. Dog maae tilføies, at alle disse Raisonnements maaske forekomme Fremstilleren deraf meere sandsynlige end de i sig selv ere det, og at de maae vige for høiere og rigtigere Politiske Beskuelser.)