Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1816-11-16
I dette Øieblik kommer jeg fra min med Vintersæd lagte Mark, hvor jeg med Møisommelighed har afdrevet en Snes Qvægshøvedet, som gik og æltede paa samme. J Formiddags var jeg, tilligemed sex af mine Folk, efter en tyve Stykker Faar paa min Klevermark, men er faae jeg mig istand til at faae dem indjagede i min Gaard. Under denne Jagen kom en af Faarenes Eiere tilmig; jeg bebreidede denne det U illadelige i, dagligen at tilføie en Naboe Ufred med Qvæg, Sviin, tildeels uringede, og Faar, da jeg aldrig foraarsagede Nogen sligt; det var mig ikke mueligt at overtyde ham om, at saadan Ufred var skadelig. Jeg har optaget Creature for Adskillige, jeg har skrevet til Andre; men det er ikke lykkets mig at faae Fred paa mine Enemærker. For at lægge end mere Vægt paa deres Udsagn, nævnte de mig en vis agtet Geistlig paa Amtet, som havde tilladt sine Byemænd at opgive Ævrer i dette Efteraar; da man var, endog Bonden, i Almindelighed af den Formening, at det Høi Kgl. Rentekammer i Aar ganske vilde forbyde Ævrets Opgivelse; hvilket vilde været en sand Fordeel, især for dem, som drive deres Jorder vel, thi uden et saadant Lovbud, samt Tilpligtelse aarligen at indgrøvte et bestemt Stykke af enhvers Jorder, viddet ikke blive mueligt for Nogen at erholdt Fred Paa sin Lod. Forfatteren heraf har eier en Landeiendom i Lollands Sønder Herred, hvor han især er bleven practisk overbeviist, om hvilken Nytte Hegn og Fred stifte; den Mand som der eier 30 Tdr. Land, han har disse indgrøvtede i en 7. Marker, som, beplantede med Piil, afgiver Gjerd sel til Gierde paa Grøfterne, ja endog, hvilket var Tilfældet hos mig, noget til Brændsel, som i Egne, hvor Tørv ei haves, er indlysende fordeelagtigt. Hvad den overveiende Fordeel af levende Hegn angaaer, agter jeg nøiere, hvis Leilighed gives, at udgive en lille Afhandling, hvori jeg haaber, at vise denne Fordeel tydeligen. Den skal tjene som et Modstykke til den af Hr. ForstCandidat Bing i Landhuusholdnings Selskabets Skrivter indrykkede Afhandling, imod Skadeligheden af levende Hegn, hvis Forfatters theoretiske Fremstillinger og Beregninger ere ret vakkre, uagtet de ved nøie Prøvelse, som Anbefaling for Landmanden, aldrig, i et Land som Dannemark, ville kunde holde Stand. Det vil iøvrigt, uden mindste Skade for Landmanden, overalt hvor intet Hoverie gjøres, kunne paalægges ham, i det mindste i 4 Aar, at indgrøvte Peripherien om hans Jord; og allene dette med Beplantning i Grøvtevoldene, vil bringe Os Markfreden meget nær, det vil sige: Grøvterne maatte vedligeholdes, Faar, tilligemed andet uvane Creature tøires eller vogtes, ikke at tale om Fordelen, som saadan Grøvtegravning vilde medføre for skadelig Vands Afledning, især paa Kjøbenhavns Amt, hvis Flade giør, at Vandet tildeels staaer og suder i Jorden, har ingen Afløb, og lettelig kan fordærve den; thi som det forholder sig med Markfreden, saaledes staaer det og med skadelig Vands Afledning; man er meget at beklage, naar eens Jordlod er af den Beskaffenhed at der staaer Vand paa den; thi skal der over Naboens (Bondens) Jord, denne graver det el bort med det gode, tager man Syn af et Par andre Bønder, kunne disse les søge Udflugter, og stedse at være nødsaget til at søge Landvæsens Commissairerne ved enhver Leilighed, og de Ubehageligheder dette medføre, er noget, som enhver Landmand kiender. Ved at berøre denne Gjenstand, synes jeg ikke at ville tilbageholde den Yttring: at det nægteligen vilde blive en Lettelse for Landmanden, naar man indgravede sin Jord, og Regjeringen, som giør saa meget for enhver Stand, især, fandt det passende, at sende Landmanden (paa dette Amt maaskee snarest nogle Soldater, til Hjelp, imod en noget billigere Betaling end den almindelige Dagleie Priis, og naar saadan Hjelp kunde ydes Bonden, om Foraaret i Marts og April, samt om Efteraaret i October og November; dette vilde da medføre den store Fordeel, at der ved Grøvternes Gravning tillige strax kunde plantes Levende i Volden, som paa de Tider af Aaret almindeligviis meget villigen groe. Jeg vil antage, at den Mand som havde 8te Tønder Hartkorn fik en Soldat til Hielp i 4re Maaneder om Aaret, denne allene ville i saadan Tid kunde grave en 400 Favne almindelige dobbelte Grøvter, som ere de bedste til at plante i; man vilde ved saadan Foranstaltning om 10 Aar ikke mere kiende den nogne og gustne Egn, især fra Roeskilde, og til Kjøbenhavn. - Den gamle Glendrian, saa nær ved Hovedstaden, er alt for indgroet, til at man skulde troe, at her enten vil blive holdt Fred, Grøvtet eller Plantet, uden Lovbud og Tvangsmiddel, og Sagen er af Vigtighed, saavel for Staten, som for Folket.