Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-03-20
En vigtig og længe bestaaende Forordning om Consumtionen, som bestemte Brændevinsbrændingen som en til Kjøbstæderne bunden Næring, var Forordn. af 31 Dec. 1700. - der ved en sildigere Forordn. af 15 Oct. 1778 forandredes, ligesom denne atter afløstes ved Forordn. 1 Febr. 1797. Forordn. af 2 Aug. 1786 om Brændevinsbrænding og Krohold paa Landet indeholder den nu gieldende Lovgivning om denne Sag for Landet, dog med enkelte senere føiede nøjere Bestemmelser. Man see Ørsteds Suppl. II. 82 o. f. - Mandix's Landvæsens Ret. Anden Udgave 1ste Bind, S. 40 o. f. - Mandix's, Skrift om det danske Kammervæsen S. 228. o. fl. St.) Jevnligen ere Ørker yttrede om større Friheder for Landboen i denne Henseende. Skribentere, saasom Lüttichau, Aug. Hennings, Det. Theol. Provst Rørdam og flere (c. Thaarup om Fabrik-Jndustrien a. I Hæfte S. 82 o. s.) have anbefalet Forbudets Ophævelse. Det. Gust. Ludv. Baden hører og iblandt disse Skribentere. See hans Afhandling i Skilderiet 1815 Nr. 51, og hans Smaa Afhandlinger 1 D. 1821, S. 342. 353. Fra Regjeringens Side ere derfor Overveielser og Undersøgelser om Spørgsmaalet foretagne. Saaledes udgik for omtrent ti Aar siden et Circulaire af 20de September 1817 fra det Kongelige Rentekammer til Stiftamtmænd og Amtmænd om Betænkninger: 1) om store Landbrænderier kunde yde Statskassen Fordeel uden Nogens Rettigheders Fornærmelse; og 2) om der kunde udfindes en bedre Maalestok for Afgivten af Brænderierne. Det er vist nok en Følge af de indkomne Betænkninger, at der under 13de November 1824 blev nedsat en Commission, for at tage under Overveielse: 1) om den Consumtions- og Brændings=Afgivt, som nu svares af Brænderierne i Kjøbstæderne kunde være at nedsætte, og i Forbindelse dermed at tilstaae Rettighed til under visse betingelser at brænde paa Landet, mod en vis bestemt aarlig BrændingsAfgivt af et saadant Beløb, at Afgangen i Kjøbstæds Afgivterne dermed kunde dækkes. 2) Om Nedsættelsen i Kjøbstæderne burde være lige for alle, eller om den ikke snarere burde modificeres efter Kjøbstædernes Beliggenhed og lokale Omstændigheder. 3) Om der kunde være at bestemme en vis Circumference om enhver Kjøbstad, forholdsvarende til Kjøbstadens Størrelse og den Afsætning samme forskaffer Landbrugerne indenfor hvilken intet Landbrænderie maatte tilstædes nyt Privilegium. 4) Om der ved den Tilladelse til at brænde, der for Landet paatænkes, burde tages udelukkende Hensyn ikkun til store Brænderiers Anlæg, som fordeelagtigst i statsoekonomisk Henseende, eller om mindre Brænderier tillige kunde være at tillade. 5) Om denne Forandring burde bringes til Iværksættelse i alle Amter uden Undtagelse, eller om den burde indskrænkes til visse Amter, i Særdeleshed i Begyndelsen, saasom til Aarhuus, Aalborg, Hjørring, Thisted, Ringkjøbing og Ribe Amter. Endvidere, hvorledes de enkelte Tilladelser kunde være at betinge paa en saadan Maade at de bleve til Fordeel for alle Skatteydere i Districtet, om f. Ex. Bevilling paa et Brænderie i ethvert Sogn kunde meddeles, og Sognet, som Commune, forundes Ret til at bortforpagte Brænderie=Rettigheden, imod at den for den Kongelige Kasse fastsatte Afgivt blev tilsvaret, hvorimod Overskuddet af Forpagtningsafgivten kom Sognet tilgode, til Lettelse i Commune-Afgifterne. Sognets Størrelse efter Hartkorn og Folkemængden maatte i saa Fald afgive Maalestokken for Sognebrænderiets Størrelse, og den til den Kongl. Kasse erlæggende aarlige Afgivt ligeledes derefter bestemmes; hvilke samtlige Undersøgelsers Udfald derefter skulde indberettes til det Kongelige Rentekammer, for derfra at blive Kongen forelagt. (See Coll. Tid. 1824 S. 669671.) Commissionen indhentede Betænkninger og Oplysninger fra Overøvrighederne; og skal nu have afgivet sin allerunderdanigste Jndstilling.