Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1828-03-10
Hr. Stratford=Canning, der indtraf til Dover samme Dag som Fyrst Polignae, har alt havt Audients hos Kongen i Windsor. Man troer, at han efter et kort Ophold i Engelland vender tilbage til Corfu. Den Koureer, som skulde have bragt ham befaling til at blive her, skal være afgaaet fra Ancona kort for Hr. Stratford=Cannings Ankomst og begge Skibe seilet forbi hverandre paa Søen. En skjøndt det tyrkiske Manifest har staaet i Monitøren, er al Tvivl om sammes Ægthed derfor endnu ikke hævet. Jkke blot erklære de paa Levanten handlende brittiske Kjøbmænd, det for opdigtet; men hverken Breve fra Konstantinopel af 11 Januar eller Jagttageren omtale det. "Antager Man end Tyrkerne for nok saa forrykte - siger Globen - saa lader sig dog, efter Flaadens Ødelæggelse, kun i det høieste tænke paa en Landkrig i Grækenland. Men ville de understaae sig at sende mange Tropper dertil, saalænge der blot staaer en russisk Hær ved Pruth, enten den rykker frem eller ei. Slig en Hærs Opstilling er lige saa sikker en Garantie imod ethvert Foretagende af Tyrkerne, som Dudleys Forbliven i Kabinettet er det for den Canningske Politiks Overholdelse. J Algm. Zeitung læses en Artikel fra den Frussiske Grændse, som holdes for halvofficiel, hvori Man vil see Ruslands Politik, ligesom Serallets i det tyrkiske Manifest. Udkrævede ikke den parlamentariske Skik megen Ordbram - hedder det her - da kunde Talen ved det engelske Parlaments Aabning kun ansees som Kongens Afskedstale fra sine Allierede, og tjene Enhver til Advarsel for, at indgaae Forbindelser i et Land, hvor de kun holdes vilkaarlig og fra det ene Møde til det andet. Dog, Rusland og Frankerig have sluttet Traktaten, hverken med Canning eller Goderich, men med Kongen af Storbrittannien, hvis Ord bør være lige saa helligt som nogen anden Monarks. Thi kan Man i Engelland betegne Navarinoslaget med forskjellige Farver, da lader det sig ikke gjøre i andre Lande, hvor Ære og Skam ere faste Begreber, og Man ikke uddeler Hæderstegn for Forbrydelser. Følte altsaa Høi=Torys det nødvendigt at holde Traktaten af 6 Juli, da sømmede det sig ikke, at give Trontalen en Jndklædning, som maatte fremkalde de bitterste Debatter og de føleligste Udfald imod troe Allierede, hvorved det faaer Udseende af, som Tvang og ikke frie Villie styrede den engelske Po Hermed stemmer og den Londonner Koureers Betragtninger, at det hverken vilde blive saalet, eller - vel at mærke! - ønskeligt at erobre Konstantinopel og udjage Tyrken af Europa, da (tænk hvilken nye Lærdom!) et Feldttog paa Papiret er noget langt andet end i Virkeligheden. Senere har Koureren igjen forandret Sproget og uagtet den intet veed om de 10,000 Md., som fra Engelland skulde skikkes til Morea, modsiger den dog ogsaa det Foregivende: at Engelland agter at skille sig fra sine Allierede, og navnlig Rusland. Meget meere finder den i det tyrkiske Manifest Bestyrkelse for, at det ikke er Navarino slaget, der har ægget Porten, men at den forud havde besluttet, før at vove det Yderste end give efter. Det maa altsaa betragtes for en lykkelig Begivenhed, hvorved Porten er berøvet en stor Deel af sine militaire Hjelpemidler. Den bryster sig af at have skuffet de Allierede; men vi snart angre, at den har opfordret til Vaaben. Vor Hensigt har kun været at frelse et Folk fra Trældoms Aaget ikke glæde Vi Os til en Krig, som Vi hverken have ventet eller ønsket; men ere Vi først engang tvungne dertil, da førtes ingensinde nogen Krig med mere Eendrægtighed og fuldkomnere Overbeviisning om Nødvendigheden end denne.