Aalborg Stiftstidende, 1833-04-10
Tyrkiet. Angaaende Begivenhederne i Smyrna meddeler den østerrigske Jagttager som det Nyeste Følgende: "Staden er ikke egentlig bleven besat af de ægyptiske Tropper, men det Forandringer i Øvrighedspersonalet, som der en kort Tid have fundet Sted, ere bevirkede ved en vis Emin Effendis Rænker, der i Forstaaelse med nogle af Jndvaanerne i Smyrna samt med Gouverne ren i Magnesia, en Tilhænger af Jbrahim, vilde bemægtige sig Regjeringen i Smyrna. Hans Planer strandede imidlertid paa den Fasthed, som de store Magters Consuler lagde for Dagen. Strax efterat den tyrkiske Gouverneur Tahir Bey havde - tvungen af Omstændighederne - nedlagt sit Embede under en høitidelig Protest mod den mod ham anvendte Vold, nedtoge hine de res respective Hoffers Flag og Vaaben fra Consulatbygningerne og erklærede, at de ikke vilde opplante dem igjen, før de af Sultanen som den retmæssige Souverain indsatte Embedsmænd igjen vare komne i fuld Udøvelse af deres Functioner. Efterat dette var skeet, bleve Flagene igjen heisede den 6te Marts og hilsedes med 21 Kanonskud saavel fra de tyrkiske Forter, som de i Havnen liggende østerrigske, franske og engelske Krigskibe. Emin Effendi har begivet sig paa Flugten med omtrent hundrede af hans Tilhængere og Portens Autoritet er for Øieblikket fuldkommen gjenoprettet i Smyrna. Jbrahim skal have erklæret, at sammes øieblikkelige Omstyrtelse i Smyrna har fundet Sted uden hans Villie og Vidende. Jbrahim selv er tilligemed den ægyptiske Armee uafbrudt i Kutahia og har givet den fangne Stor vizir sin Frihed." Skjønt denne Anstødsteen saaledes synes at være rydder nogenledes af Veien, er Sultanens Stilling alligevel kritisk nok. Asiaterne synes at være Ægypterne meere hengivne en Tyrkerne, hvilket blandt Andet ogsaa stadfæstes af Begivenhederne i Smyrna, hvis Jndvaanere - hedder det i en Correspondents=Artikel - fandt sig i den af det ægyptist Parti iværksatte Forandring med samme Taalmodighed, som en Flok Faar, der skifter sin Hyrde. Som sædvanligt naa Regjeringer ikke kan hielpe sig selv, og i Stater, hvis Opløsning nærmer sig, kives fremmede Magter og hvo der skal hielpe. Den franske Gesandt har endnu ikke faaet Sva paa sin sidste Forestilling til Mehemmed Ali og det synes hendnu uafgjort, hvorvidt denne vil lade sig skræmme. Paa den anden Side ligger den russiske Flaade endnu i Havnen ved Bujukdere. Det tilskrives vel Nordosten, at den ikke kan vende tilbage til det sorte Hav, Andre mene dog med ligesaamegen Rimelighed, at Sultanen har betænkt sig paa at afslaae Ruslands Bistand, indtil Han seer, hvad der kommer ud af den franske Gesandts Løfter. At iøvrigt Rusland vedbliver at betragte Sultanen som trængende til Hielp, sees bedst af en Artikel fra Jassy, efter hvilken det til Sultanens Understøttelse bestemte Corps har passeret Pruth den 13de Marts. Avantgarden, bestaaende af 4000 Mand med 8 Kanoner er rykket ind i Jassy den 16de og snart - hedder det - vil det hele Corps staae ved Donaus Bredder. I de franske Blade røres saare lidet ved denne indviklede Sag. Det anføres blot som et Rygte, at efter de seneste Depescher fra Admiral Roussin havde Jbrahim ikke villet erklære sig villig til at holde inde med Fjendtlighederne.