Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-12-08
Fædrelandet. Det vil vistnok erfares med almindelig Glæde, at det er lykkedes Politiet at bemægtige sig en af de Forbrydere, som meest have sat Sikkerheden for Liv og Eiendom paa Falster i Fare, og strax at bringe ham til Bekjendelse. Det er et ungt Menneske paa 18 Aar ved Navn Christian Bruun. Han havde villet sælge et Lommeuhr, som blev erkjendt for at være et af dem, der Natten imellem den 26de og 27de September bleve stiaalne hos Rasmus Snedker i Oure. Han blev da arresteret, og bekjendte at have forøvet hiint dumdristige Tyveri. Da han var ført til Nykjøbing og blev visiteret, fandt man hos ham en Sum Penge, hvilket ledte paa den Formodning, at det var ham, som i Søndags havde begaaet Jndbrud hos Peder Virket i Kraghauge. Han tilstod at være skyldig i dette Tyveri, hvorimod han haardnakket nægtede Deelagtighed i det tidligere Jndbrud, men da Hans Virket blev confronteret med ham, og strax paastod i ham at gjenkjende, den Røver, som den 3die October tilføiede hans Moder de Slag, hvoraf hun senere er død, tilstod han ogsaa at have udøvet denne Forbrydelse. Allerede i en Alder af 16 Aar blev Christian Bruun, der skal være hengiven til Spil, straffet for Tyveri, og kom da i Arresten i Berøring med flere Jndivider af den store falsterske Tyvebande, navnlig med Sadelmagersvend Bredahl, der paatog sig at give ham Underviisning og fuldende hans Dannelse paa den saa tidlig betraadte Forbryderbane, og gav ham Anviisning paa Peder Virket, som en Mand, der laae inde med mange Penge, hvilke han maatte see at bemægtige sig, saasnart han kom paa fri Fod. Han havde oftere ligget paa Luur i den til Peder Virkets Huus stødende, Skov uden at finde Leilighed til at fuldbyrde sit Forsæt, indtil han en Søndag saae, at Fader og Søn forlode Huset, hvorpaa han bevæbnet med en Knippel sprang over Gjerdet og nærmede sig til den gamle Kone, som befandt sig udenfor. Da hun saae ham, løb hun forskrækket ind i Kjøkkenet, men han forfulgte hende og slog hende med Knippelen bag fra i Hovedet, som han paastaaer for at bedøve hende, medens han undersøgte Husets Gjemmesteder. Han havde imidlertid neppe begyndt herpaa, for Hans traadte ind, men ved Synet af ham forskrækket veeg tilbage Røveren løb først ud efter ham, men da han frygtede for at blive forfulgt ved hans Anskrig, gik han tilbage i Huset og slap udaf en anden Vei. Uagtet han havde erfaret, at Konen var død af de hende tilføiede Mishandlinger, opgav han dog ikke sin forbryderske Hensigt, hvilken han, som meldt, saae Leilighed til at udføre ved at bryde ind i det samme Huus hvor han forleden havde ihielslaget den gl. Kone, og senere bortstiaalet 100 Rbd. af et Skab, som hans paa Væggen. (Denne Paagribelse var en vigtig Oplysning for Hans Virket, der som bekjendt sidder arresteret fordi han havde skudt en uskyldig Mand som han antog for sin gamle døve Moders Morder, og da Jngen havde seet den formeentlige Rovmorder, ligesom Jntet savnedes i Huset, saa kunde det ikke ansees som juridisk beviist at Konen var dræbt, da det jo kunde tænkes muligt at hun ved et Fald paa det steenlagte Gulv eller mod et Hjørne af Jldstedet havde faaet den dræbende Contusion. Men da nu Morderen er greben, faaer Sagen en anden Vending.)J disse Dage optages til Dom den mod Arrestanterne H. Borella og Joseph Lublin (Begge bosatte Handelsmænd i Saxkjøbing) anlagte Sag for Deelagtighed i at forfærdige og udgive falske Rigsbankdalersedler. De havde faaet en Litograph i Hamborg, Josephson, til at forfærdige Plader for dem baade til Een- og Femrigsdalersedler. Af de falske Eenrigsdalersedler vare ikke faa satte i Circulation paa Lolland og Falster, men Forbrydelsen opdagedes inden Femrigsdalersedlerne bleve gandske færdige. (Md.)J Onsdags var der en ualmindelig Fest paa Frederiksborg Slot. Herløv Sogns Bønder havde ved en Deputation udbedt sig Tilladelse til at bringe Hs. M. Kongen deres Tak for Landcommuneforordningen.