Viborger Samler, 1835-05-31
Udenlandske Efterretninger. Frankrig. Jfølge Anklageacten henføres de April-Anklagede til tre Afdelinger, nemlig 1, saadanne, der have begaaet, eller forsøgt at begaae et Attentat, hvis Formaal var, enten at styrte eller forandre Regjeringen, eller ophidse Borgerne til at bevæbne sig mod den kongelige Autoritet eller at ophidse til Borgerkrig; 2, saadanne, som have gjort sig medskyldige i dette Attentat, i det de ved solgte eller uddeelte Skrivter udstædte til dets Ophavsmænd en Opfordring til at begaae det, der blev fulgt; – 3, de, der ved væsentlig Medvirkning paa een eller anden Maade have gjort sig medskyldige deri. De Anklagede ere 164 i Tallet, af hvilke 42 ikke ere paagrebne. Af disse 164 høre 163 under første og tredie Cathegorie, for hvilke Loven bestemmer Dødsstraf, altsaa begjærer Ministeriet ved Generalprocureuren 163 franske Borgeres Hoveder. Man vil vide, at Pairsretten vil, for at faae Ende paa Processen, formene de Anklagede, der ei ville forholde sig rolige, Adgang til Retten, og dømme dem incontumaciam. - Megen Opsigt har en Artikel i Journal des Debats gjort, der med saa bitter Haan angriber Undertegnerne af Skrivelsen i Tribune formedelst deres Jnconsequents, at Artiklen synes beregnet paa at ophidse dem til at vedkjende sig Underskrivterne. Som Forfatter gjætter man paa den bekjendte serville Statsraad Hr. Salvand. To Republicanere begave sig til Journalens Bureau, hvor de dog kun traf Hr. Bertin de Vaux, der ikke kunde eller ikke vilde give dem nogen Oplysning. Le National indeholder en bitter Modartikel, hvori Forfatteren kaldes en Elendig, der tillader sig feig Spot mod Værgeløse. – Dhrr. Trelat og Michel, der have afgivet den Erklæring, at Underskrivterne hidrørte fra dem i den Forudsætning, at deres ligesindede Venner vilde vedkjende sig samme, spørge nu i Journalerne, hvorledes det gaaer til, at deres Skrivelse til Pairskammerets Præsident, der indeholder denne Erklæring, endnu ikke er meddeelt Kammeret. Man siger, at de 110 Undertegnere have besluttet at paatage sig det moralske Ansvar for Jndholdet af Skrivelsen, men ikke for Offentliggjørelsen. – Man klager over, at de politiske Fanger behandles meget haardt i Conciergeriets snevre og fugtige Fængsel, at man har nægtet dem alle Kjødspiser og kun giver dem Bønner og Lindser, at man ikke længer tillader dem at spadsere og overhovedet paa alle mulige Maader fø ger at forbittre dem Livet. – Le National indeholder en formelig Tiltrædelse af Nationalgarden i Clermont til den af en Deel af Nationalgarden i Paris udstædte Protest mod at gjøre Tjeneste ved Pairsretten. Blandt de i de Deputeredes Kammer forelagte Petitioner var een om en Forandring i Lovene angaaende Municipalvalgene, Nationalgarden, og især Juryen, at de Eedsvorne for Fremtiden skulde give Afstemning ved Kugler og ikke længer mundtligt i deres Collegers Nærværelse. J sidste Henseende henvistes Petitionen, uagtet Oppositionens Modstand, til Kammeret; med Hensyn til dens øvrige Jndhold gik man over til Dagens Orden. – Marschal Soult synes ganske at have brudt med Hoffet. J en Skrivelse til Civillistens Generalintendant, Grev Montal vet, tilbyder han sig at tage tre Malerier af den spanske Maler Murillo, som han har solgt til Kronen for 5000,000 Fr. tilbage, hvis man skulde sætte nogen Mistillid til hans Motivers Reenhed." Formodentlig sigter Marschallen herved til den af ham i hans Skrivelse til Pairskammeret yttrede Retskaffenheds-Folelse. Hans Søn, Marquisen, af Dalmatien, har opfordret Udgiveren af 1. Moniteur til at optage den førstnævnte Skrivelse, under Trudsel af, ad Lovens Vei at tvinge ham til dens Jndrykkelse. Som Følge heraf læses Skrivelsen i Le Moniteur. – Mange Rygter circulerede i de sidste Dage i Paris om en forestaaende Jntervention i Spanien, der vel skal ønskes af Ministrene, men ikke af Kongen. Den 21de hed det i de Deputeredes Kammer, at den engelske Regjering endeligen havde bevæget Tuileriernes Cabinet til en Jntervention; Frankrig skulde besætte en Deel af Grændseprovindserne, Portugal levere et Hjælpecorps, og England bevogte de baskiske Kyster. - Lord Eliot og Oberst Gurwood have for deres Afreise til London havt en lang Samtale med Kongen, hvori denne skal have yttret sig med megen Agtelse om D. Carlos's personlige Characteer.