Berlingske Tidende, 1833-01-09
Paris, den 30te December. Den herværende Russiske Ambassadeur, Grev Pozo di Borgo, reiste i Gaar Morges til London. Som Aarsag til hans Reise har man nævnt snart de Tyrkiske Anliggender, snart de Polske: snart det Russiske Laan, nu forklarer man hans Afreise ganske anderledes og paa en langt sandsynligere Maade. Under den Pavelige Nuntius's Fraværelse skulde han nemlig, som det diplomatiske Corpses Senior, overeensstemmende med Etiketten, holde en Tale til Kongen. Men nu ere Forholdene af den Art, at mange Yttringer maaskee vilde synes for haarde ved Seinen og for milde ved Newastoden. En Reise synes at være det bedste Middel til at undgaae denne Forlegenhed. Vort paa den østlige Grændse opstillede Armeecorps er næsten aldeles opløst. De Regimenter, af hvilke det bestod, vende efterhaanden tilbage til deres Cantonnements, saa at paa denne Side snart ingen Tropper ville staae. Hvad Nordarmeen angaaer, saa er der ingen Tvivl om, at den, ifølge Conventionen imellem Frankrige og England snart vil vende hjem. Om en Oplysning af dette Corps er imidlertid ikke Talle; tvertimod, det vil atter tage sine forrige Cantonneringsqvarterer ved Valenciennes, indtil det Hollandsk Belgiske Anliggendes definitive Regulering. J begge Kamrenes Sessioner har i nogle Dage været en to til Standsning i alle Forretninger. J Pairskammeret er den ranlediget ved Underhandlingerne om Beleirings=Tilstanden, men i Deputeret=Kammeret ved Udvælgelsen af de Commissioner, som skulle prøve de mange Lovforslag, der ere dette Kammer forelagte. Om Beleiringstilstanden er Ministeriet omsider blevet enige ned Commissionen i Pairskammeret, saa at Statsraad Allentsnart vil foredrage Pairskammeret Beretningen derom. Lovforslaget har faaet saa mange og saa betydelige Amendements, at man i samme nu aldeles ikke gjenkjender Storseglbevareren, Hr. Barthes, Udkast i sin tidligere Skikkelse. En fuldkommen Stagnation finder Sted i hele Frankrige; alle Partier ere udmattede og ønske kun Rolighed. Dette er vel ikke Følge af en almindelig Tilfredshed, thi Jngen er tilfreds, nogle faa lidenskabelige Tilhængere af Juste Milien undJagne, - men af den Slappelse, som spores umiddelbart efter en haabløs Kamp. Kamrene indskrænke sig til smaae Stridigheder og Rivaliteter mellem Majoritetens forskjellige Dele, og de hemmelige Fjendtligheder imellem den ældre og den ny Deel af Ministeriet, imellem de Doctrinaire og Dupins Partie. Loven omBeleiringstilstanden finder almindeligt Mishag, især blandt det Doctrinære. Der tales om, at adskillige Pairs af dette Partie lille angribe dette Lovforslag i Kammeret, og en Deel af Ministeriet, som i Commissionerne forsvarer den, ønske hemmeligen, at den ikke maa gaae igjennem. Ministeriet skynder sig med at forelægge Kamrene en Mængde nye Love, fordi det har Majosteren i Bureauerne, saaledes som disse nu ere fordeelte, det har følgelig Fordeel af at Commissionerne vælges, for en ne Jnddeeling af Bureauerne finder Sted, som maaskee skaffer Oppositionen større Jndflydelse. Næsten ingen af Lovudkastene var færdig for Kamrene kom sammen; den Jilfærdighed, hvormed de forfattedes, er øiensynlig: de maae nødvendigen vorde blot provisoriske. Communeloven, der skulde være alle de Forbedringers Grundvold, som Administrationen behøver, og af hvilken man ene kan haabe en virkelig, fornuftig Frihed, fyldestgiør ingen af de Fordringer, man i denne Henseende kan gjøre. Saalænge Mairerne ikke vælges af Communerne eller i det mindste tages af Sogneraadets Medlemmer, vil der hreske en bestandig Tvist i enhver Commune, hvilket jo maa paralysere alle Localadministrationens Forbedringer. Det monstrøse Contralisationsystem hviler som en tung Byrde paa Frankrige, og saalænge det ikke begrændses paa en fornuftig Maade, er al Lovgivning frugtesløs.