Berlingske Tidende, 1786-08-14
I Dag Morges, da Hs. Majestæt steeg af sin Kareth for Porten af Slottet, stødte en Qvindesperson, som under Foregivende at overlevere Høistsamme en Supliqve, ventede sammesteds, med en Kniv efter Hs. Majestæt; men til al Lykke blev Høistsamme derved ikke beskadiget. Qvindespersonen blev strax sat i Forvaring, og ved Undersøgelse Phar man befundet, at hun er fra Forstanden." (Saa meget melder Hoftidenden). - Siden har man faaet adskillige Efterretninger om de nærmere Omstændigheder ved dette mislykkede Mord, af hvilken følgende skal være den troeværdigste og authentiske: Kongen reiste i Onsdags den 2den imod Middag fra Windsor til St. James, for at være nærværende ved Couren. Som Høistsamme steeg ud af Karethen ved Porten til Slotshaugen, overleverede et anstændigklædt Fruentimmer ham et Skykke Papiir, der var sammenlagt som en Supliqve, hvilken hun holdte i den høire Haand. Da Kongen nærmede sig med sin sædvanlige Mildhed for at imodtage Papiret, søgte hun at stikke ham med en Kniv, som hun holdte skiult i den venstre Haand. Hs. Majestæt bøiede sig i det samme tilbage, og Stødet gik imellem Kiolen og Vesten. Monarchen raabte derpaa strax; hvad vil denne Kone? En af Livgarden ved Navn Longe, som saae Kniven, greb derpaa fat paa Qvinden, og en af de Kongel. Laqvaier ved Navn Toper rev hende Mordergevæhret af Haanden, som var en gammel Desertkniv med Elfenbeens Skaft, hvilken hun til denne Hensigt havde slebet. Kongen syntes for Resten ikke at være bleven det mindste altereret; men sagde: jeg er ikke bleven saared, gjør hende intet Ondt, det arme Kreatur synes at være forrykt. Da Kongen herpaa var kommen i sit Apartement, aabnede han det overleverte Papiir, og fandt intet andet skrevet derpaa, end den sædvanlige Suplig Titulatur: til Kongens allerhøieste Majestæt. - Saa roelig som Kongen havde været ved Anfaldet, skal han dog med største Sindsbevægelse have sagt i sit Kammer: han troede ikke, at han havde fortient saadan en Behandling af een af hans Undersaattere. Jmidlertid blev Qvindespersonen bragt til Vagten, og da hun sammesteds af adskillige Personer blev spurgt, hvad der havde bevæget hende til saadan en forskrækkelig Gierning, svarede hun: Naar hendes Dommere spurgte hende derom, skulde hun sige dem sine Aarsager. Man bragte hende herpaa til Dronningens Forgemak, hvor hun forblev til om Aftenen Kl. 5, i hvilken Tid mange Personer ved Hoffet gjorde hende adskillige Spørsmaale, men hun svarede ingen noget, og viste sig ganske ligegyldig, naar man forestillede hende hendes Forbrydelses Storhed. Kl. 5 blev hun ført til det grønne Gemak, hvor de fornemste Kongelige Betientere vare forsamlede til at holde Forhør over hende. Forhøret varede til Kl. 7, da hun som Statsfange blev overleveret til Stats budet Cotes's Forvaring. Ved Forhøret selv har hun givet alle Kiendetegu paa Afsindighed, og paa alle Spørsmaale om Aarsagen til denne Forbrydelse har hun blot svaret: "Hun var resolvert at sætte igiennem med sin Sag." - Engang sagde hun i Forhøret, at hun havde overleveret Kongen 17 Supliqver, som alle ingen Virkning havde havt, og derved havde hun seet sig nødsaget til at giøre, hvad der var skeet, for at bringe Sagen til Endelighed. - Hun skal og have sagt: "Kongen havde ingen Ret til hendes Krone; men denne tilhørte hende. Man havde forrige Dag paa den ene Side næsten gjort hende døv, men hun havde alting der, hvorpaa hun pegede paa sit Baghoved." - Denne Ulykkelige heeder Margaretha Nicholson, er omtrent 36 Aar gammel, og fød i Yorkshire. Hun er saa mørk af Ansigt, at manikke skulde holde hende for en Engelænderinde. - Ved et andet Forhør, som blev holdt i Gaar, har man befundet, at hun virkelig er afsindig; at hun indbilder sig at have Ret til Kronen, og holder sig beføiet til at tage Livet af den, som hun betragter som en Usurpateur af hendes indbildte Tittel. En af de erfarneste Læger har undersøgt hendes Tilstand, og ligeledes erklæret hende for afsindig.