Berlingske Tidende, 1836-09-16
J "Dagen" har for nogen Tid siden været indrykket et Stykke, optaget fra Skanderborg og Horsens Avis af 14de Juli d. A., af den samme Mand, der tidligere i den Berlingske Tidende om Hoveriets Afskaffelse eller Beholdelse havde taget Anledning til en Eloge over afgangne Grev Reventlow, hvilken Eloges egentlige Tendents dog unægteligen syntes at angribe Hoverisagen indirecte. Bemeldte Mand, der nemlig afhandlede, hvo der var Optimat i Danmark, har i sidste Stykke fundet forgodt, paa en temmelig lav Maade at yttre sin Vrede (sandsynligviis i Virkeligheden over at hans Villie og Evne til indirecte at skrive for Godsejerne skulde miste Hoveriet, blev blottet, da han til Afguderi roste Grev Reventlow for Afskaffelsen af samme paa sine Godser) ved højtidelig og fantastisk at gaae løs paa den uskyldige bemærkning, at Grev Reventlows Exempel intet beviser i Hoverispørgsmaalet. Manden slaaer nu om sig med "Sludder og "Sladder og beskylder Forfatteren til bemeldte bemærkning for Blasphemi eller Gudsbespottelse. Med al Respect og virkelig Højagtelse for sal. Grev Reventlow og hans gode Villie, er det dog nok noget vel meget at sætte ham ved Siden af vor Herre. Uagtet Jndsenderen derfor holder sig overbeviist om, at Sigtelsen for Blasphemekunde erholdes mortificeret ved Dom, vil han dog ikke drage Manden til Ansvar for Domstolene, saameget mindre, da disse rimeligen ville antage Stykkets eget Jndhold for Beviis for, at det er skrevet i nogen Vildfarelse og derfor utilregnelig. Men for Publicum, der har læst Sigtelsen, troer Jndsenderen dog at skylde sit Navn Nat fremføre den Forsikkring, at han ingenlunde er en Gudsbespotter. Heller ikke har det været Jndsenderens Mening i mindste Maade at nægte, at Grev Reventlow var enten en brav Mand eller en Optimat, og meerbemeldte exalterede vrede Mand har derfor i Grunden intet havt at harmes over. Jndsenderen har derimod ved sine Artikler ene og alene ønsket at sætte Hoverisage i sit rette Lys og bringe den Anskuelse i Erindring, som saa mange synes at ville bringe i Forglemmelse, nemlig Eiendomsrettens Uforkrænkelighed i en velordnet Stat, at Noget som i sig selv kan være godt enkelte Steder, derfor ikke kan passe alle Steder, at ved fri Forpagtning opnaaes alt det samme, som foregives som Motiver af dem, der ville have Hoveriet tvungen. afskaffet mod en vilkaarlig bestemt Godtgjørelse, at Publicum skulde rigtig oplyses om Godsejernes sande Værd og Forhold til deres Bønder, da samme syntes ved deres Taushed til saamange Aars eensidige Fremstillinger, af Fortid, som ej passer paa Nutid, næsten at have faaet Hævd paa en urigtig og fornærmende Dom om samme. Om alt dette erklærer nu den vrede Mand, at han slet ikke har villet skrive, og hans Værk over Grev Reventlow havde ingen anden Hensigt, end at lægge hans Tilbedelse for Dagen i "Dagen". Og da dette igjen ikke vedkommer Jndsenderen, saa er han der enig med Manden, at de have intet med hinanden at bestille. Jdet Jndsenderen derfor skjænket ham hans "Sludder" "Sladder" og "Blasphemi, m.v., glæder han sig ved det Haab, at Manden fremtidig vil holde sit Ord om at holde sin Mund; da hans Raaben og Skrigen, især fra Tagene, han omtaler han vilde holde disse Taler fra, kunde blive farlig for ham, da han synes at være svimmel, og netop vilde frembringe den Sløvhed hos sig og Tilhørere han omtaler, da al Overspændthed, frembringer saadant.