Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1792-09-17
Jvo som har en Jernkakkelovn at vilde udleie til førstkommende Michelsdag, ombedes at melde sig paa Adressecomtoiret. En toetages Kakkelovn er at faae til Leie. Anvises fra Comtoiret. Rdtant vort Aarhundredes udmerkede store Mænd, har Moses Mendelsohn saavel ved sine philosophiske Skrifter, som ved sin ædle moralske Tænkemaade, erhvervet sig et udødeligt Navn, ingen Tænkende kan uden sand Fornøielse og Tilfredshed læse de af ham afhandlede Materier, af hvilke der fremlyser en saa stor philosophisk Dybsindighed, forenet med det menneskekierligste Sindelaug; vi have en Oversættelse af hans Phadon om Stelens Udødelighed. Enhver det kiender dette Skrift maa sikkert erkiende dets Ypperlighed, som et Tillæg til dette, har jeg i Sinde at udgive en dansk Oversættelse af hans Afhandling von der Untorverlichtet der menschlichen Seele. Den er ligesaa fortreffelig og skiøn som sidstnævnte Skrift; det vil omtrent komme til at koste 12 s. paa Tryk= og 16 s. paa Skrivpapir for dem som behage at subskribere paa samme, og kan det om kort Tid ventes at forlade Pressen. - For Fyens Stift modtages Subskription hos Bogtrykker Faber paa Adressecomt. i Odense. Heidiner. et Thema, om Menneskerettighed og Regieringskunst, har nok aldrig været meere ventileret blant de oplyste Nationer end i nærværende Tid, da alle Verdens Deele synes at være i Bevægelse, for at afgiøre denne vigtige Sats. Dette Theemaa synes ligesom at tilbyde sig selv for enhver, der har mindste Evne og Leilighed til at meditere. Heller ikke har jeg været en ledig Tilskuer ved denne store Aft. Under vor fredelige Regiering kan ved ligesom fra den sikkre Spidse af et høit Bierg i Cryghed see til, hvorledes Nationerne behandle dette vigtige Æmne. Vi kan varme og ved en fremmet Jldebrand. Vi kan paa andres Bekostning giøre Erobringer i Kundskabens Land. Jeg har stræbt at udlede dette Theema fra sin første Kilde. Lyksalighed er unegteligen det sidste store Øiemed af alle offentlige og private Bropræbelser. Naar vi vide, hvori denne bestaaer og paa hvad Maade den bedste erholdes, saavel for enkelte Mennesker som for heele Selskaber, da førn kan vi vide, hvorledes Mennesket bør opdrages, hvorledes han har regieres, og hvorledes en Stat bør indrettes. Paa denne Maade har jeg undersøgt dette vigtige Thema og disse Undersøgelser, som jeg til en gavnlig Oplysnings Udbredelse. og den offentlige Sikkerheds Bestyrkelse har anstillet, agter jeg at udgive under Titel: Statens Ven. J det første Bind har jeg undersøgt, hvori et Menneskes private Lyksalighed overhovedet bestaaer. J de følgende skal undersøges, hvorledes han til denne sin Lyksaligheds Opnaaelse bor opdrages; hvorledes han af Folkets Lærere bør undervises, og endelig, hvorledes han i Stater, bør regieres. Jeg vil skye saa meget mueligt abstrakte Spidsfindigheder, der kun kan døies af Faa. Jeg vil stræbe med Sokrates at kalde Philosophien ned fra Skyerne, for at boe iblant os, og giøre den til Folkets og Statens Ven. Der ere, i mine Tanker, kun faa Dele af Philosophien, som ikke, det solide uskadt, kan taale at fremsættes i et for alle forstaaeligt Sprog. Og naar det er mueligt, hvo vil da ikke heller ræsonnere for et talrigt Auditorium end for nogle enkelte Personer, Hvo vil ikke heller gavne flere end faa Det var de føsterlige Gratier, der førte denne det menneskelige Kiøns Velgiørerinde frem til de ældste Mennesker, da de udvandrede fra Skovenes Vildhed, begyndte at leve i Byer og Selskaber. Det var barbariske og hierarchiske Aarhundrede, som for og hende inten derfra. En Skiendsel var det for os, om vi under tomme Terminologier vilde skiule en falsk Skarpsindighed, og ved skolastisk Taage nu igien sage denne Folkets Lærerinde ud af Friheds lyse Tempel. Det er ved Folkets Arbeid og Opofrelse vi ere i Stand til at leve et beskuende Liv: det er dette Folk, som har Rettighed til at nyde got af vort Otium, og Forurettelse er det, naar vi giøre det til en blot Moersomhed for ørkesløse Hoveder, som bør være en Lyksaligheds Gave for Mængden. De Lande ere de meest oplyste, som har de populæreste Skribentere. Det er altsaa en skyldig Gield til Folket, jeg her afbetaler. Jeg vil stræbe at behage baade Lærde og Ulærde. Jeg vil beslitte mig paa tydelig Korthed og vil giøre mine Bind saa paa som mueligt. Overalt vil jeg kalde Erfaring og Historien til Vidne, og tage Mennesket saaledes som han findes for vore Øine. Jeg maa gaae Subskription us Beg. Første Bind, som vil bestaae i det høieste af 8 a 10 Ark, overlades til Subskribenterne for 4 Skil Arket paa Skrivpapiir i lille Octav. Joh. Boye, Rektor i Naskov paa Lolland.