Jyske Efterretninger, 1770-11-09
Adresse=Contoirets Efterretninger No. 141. saa ville vi, u fremsatte Spørsmaal er siden bleven indrykket i Kiøbenhs. terret.) for Vedkommendes Skyld, der maaskee ey læse A agtet det allerede grundigt er besvaret see No. 40. disse Efdresse=Contoirets ugentlige Blade, endnu indrykke følgende til nøiagtigere Besvarelse, tagen af bemældte Efterretningers No. 160. og lyder saaledes: At der bør i alle Ting være en vis fastsat Orden, og at det er denne, som biedrager meget til Tingenes Vedligeholdelse, er en aldeles upaatvivlelig Sag. At ogsaa Danske Lov bestæmmer saadan en Orden, og blant andet fastsætter. hvilket der skal agtes for en Persons rette Opholdstæd under adskillige Begivenheder, det spores baade af de Indretninger og Bestemmelser med Fattige, Tiggere og andre Omløbere, saavelsom med saadanne Ting, som henhøre til de borgerlige og Rettergangs Sager. i Saaledes heder det i Henseende til Borgere i Danske Lov 3 Bogs 3 Cap. 2. Art. at en skal holdes for Borger i den Bye, hvor han holder Huus og Jldsted, og ey i en anden. vordnet til den Grund, som hans Moder bevises at have J Henseende til Vordned=Retten, at Slegfred=Sønskal være været paa den Tid, han blev avlet 3 Bogs 144 Cap. 5 Art. I Henseende til Land=Milicen, at Bonde=Dreng skal agtes at høre til den Husbondes Grund, hvor han har fyldt sit 9de Aar, Forordningen 12. October 1742. Og i Henseende til Stævninger, da bør den, som er fraværende, og ey vides, og Tilhold havt haver 1. Bogs 4 Cap. 10. Art. Og en hvor han er, holdes for at være der, hvor han sidst Boepæl delig i Henseende til Værne-Ting, bør alle og enhver, som ey har noget Embede, der henhører til et sært Retter=Ting, Disk. Der maae altsaa ogsaa kunde bestæmmes, hvad svare til det Ting, hvorunder de boe og holde Dug og Sogn Bryllupper skulle holdes i og hvilken Præst det til denne Orden angaaer, da siger Danske Lov 2. Bogs 3. Cap falder at forrette Vielsen og oppebære Offeret derved. Hvad 5. Art. at Trolovelse og Vielse ey skulle holdes i andet Sogn i end det, hvori Fæstemten eller Qvinden er og sig opholder udi. Nu spørges, hvorledes disse Ord skulde foret staaes, Om nemlig, om ethvert Opholdsted, hvor kort eller længe end Opholdet der har været, Da svares, at en Pige er slet ingen vordnet, saa at hun kan deeles til Stavns af sin Præst, som enten har døbt, confirmeret hende eller en Gang meddeelet hende den hellige Nadvere. Hun kan forandre Opholdsted, Sognepræst, Husbond, Madmoder, og Skriftefader, saa ofte hun vil, naar hun allerne fæstet sig i Tieneste ey kortere end paa et halv Aar, bruger Altergang en Gang om Aaret, og beviser dette med vedbørlig Skudsmaal. Naar nu saadan en Pige vil have Troelovelse og Bryllup, saa maae hun jo skaffe Skudsmaal efter 2 Bogs 8. Cap. 5. Art. har Præsten dette for sig, saa kan han sikker vie hende, om hun skiønt ey har været der i Meenigheden uden et halvt Aar. Det at hun er bleven forlovet i et Sogn, gjør den Præst slet intet berettiget til at forrette Vielsen, og det at hun har tient i et Sognikke heller; der staaer ikke heller i Loven, at Skriftefaderen skal forrette Vielsen; men Sognepræsten; og, det er ey altid sagt, at Sognepræsten er en Skriftefader. Det altsaa som er det eneste, der gjør en Præst berettiget til at paa staae Offeret ved et Bryllup, er, at Bruden ikke er dimitteret ved Skudsmaal af hans Sogn paa den Tid, at Troelovelsen skal holdes; men har hun dette Skudsmaal, saa er det hendes Sognepræst, i hvis Meenighed hun opholder sig da, naar Troelovelsen skal skee, denne og ingen anden kan tilkomme at forrette Trolovelsen; og denne og ingen anden er berettiget til at vie disse Brude=Folk, og til at have Offeret. Vil man indvende, at det var at betage den Præst, som hun har communiceret hos, den Fortieneste, han burde have for sin Umage; den som har Byrden, bør og have Gevinsten. En Sognepræst, i hvis Sogn hun har opholdt sig i lang Tid, skal erkyndige sig om sine Sogne=Folkes Liv og Levnet, paaminde dem at bruge Sacramentet, sørge for deres Siel, meddeele dem den hellige Nadvere o. s. v. Da svares at for dette og andet faaer han sit Offer, og dermed er det ude, og naar Pigen faaer sit Skudsmaal, maae hun betale ham derfor. Vel staaer der i 2 Bogs 8. Cap. 5. Art. at Præsterne maae ingen, som ey ere deres egne Sogne=Folk, troelove eller vie; men naar en Pige har sit Skudsmaal fra en vis Præst, saa hører hun ey længer til hans Sogn, men til dens, hvor hun opholder sig. Derfor staaer der og bag efter i samme Artikel: NB. Førend de vise deres Skudsmaal fra det Sted de komme ere, eller have troefaste Vidner og Forlovere, at de for anden Troelovelse og Ægteskab ere frie. Skudsmaal fra forrige Præst er altsaa god Adkomst til Offeret for nærværende Sognepræst. Naar Loven er tydelig, hvor vil man da giøre Vanskeligheder.