Aalborg Stiftstidende, 1838-01-20
Preussen. Det ønske Anliggende er næsten udelukkende Gjenstanstanden for alle Meddelelser fra Tyskland. Alle Blade beskjæftige sig med at drøfte denne Sag og i næsten alle tyske Stater gjør den mere og meere Opsigt. Man læser nu i den preussiske Statstidende en Skrivelse fra Ministeren for det Geistlige Departement Friherre v. Altenstein til Rhin provindsens Over=Præsident Hr. v. Bodelschwingh Vel mede. De af Paven i hans Tale til Cardinalerne brugte Yttringer og fremsatte Paastande ere Gienstanden for en skarp Drøftelse i dette Actstykke; Slutningen af samme viser, paa hvad Standpunct Sagen befinder sig fra preussisk Side. Det hedder nemlig i denne Slutning: "Den preussiske Regiering er sig bevidst, ligesaalidt at have gjort Jndgreb i den catholske Kirkes Rettigheder en Kirke, som skylder denne Regjerings egne virksomme Forsorg og Medvirkning sin Gjenoprettelse, som dette i det Hele er skeet fra dens Side, hvor den saae sig nødt til at hævde sine egne Rettigheder mod hierarchiske Anmasselser. J denne Paastand kan den ligesaalidet som andre Regjeringer lade sig vildlede ved Klager over: at Kirkens Frihed krænkes, naar man tilbageviser Anmasselse fra dens Side, at den biskoppelige Værdighed ringeagtes, fordi man hemmer dens Opsætsighed mod Øvrighed, at der gjøres usurpatoriske Indgreb i den pavelige Magt, fordi man udøver sin lovligt og vel begrundede verdslige Myndighed: at man tilintetgjør Kirkens og den pavelige Stats Rettigheder, naar man sætter Skranker for Foranstaltninger, der ere uforenelige med Monarkiets Grundsætninger. Jkkun idet Regieringen sørger for, at Statens og Kirkens Magt kan bevæge sig indenfor de afmaalte Grændser, er man viis paa, at den Orden bevares, hvori Kirken selv finder Garanti for sin Varighed og Fremskriden. Vi hænge os gjerne ved det Haab, at den bittre Følelse, som aander heelt igjennem Pavens Tale, vil gjøre Plads for den Viisdom, som ellers udmærker det romerske Hof. Eller, skulde det paa Uro pønsende Partii, som tragter efter at opreise sit Altar, naar det ei kan være anderledes, paa Tronernes Ydmygelse eller vel endog paa deres Kuldkastelse, som har næret og pleiet Erkebiskoppens Opsætsighed lige til den fik det bekjendte Udfald, og nu, da dette indtraadte, søger at drage, det størst mulige Udbytte for sine Formaal, af Løgne og Skumleri, skulde dette Parti vel kunne opnaae at sprede sin formørkende Taage for det pavelige Hofs klare Blike! Vi ville ei give en saadan Bekymring Rum Men - i hvad ogsaa Fremtiden monne bringe - sætte vi Kjærlighed og Velvillie imod fanatisk Had, men ombelte os derhos med Sværdet, der er anbetroet den verdslige Øv tighed som Guds Tjener, til Hevn og Straf over dem, der gjøre det Onde og saaledes vil den kongelige Regjering med Fasthed og Urokkelighed forfølge sin Bane, med usvækket Tillid til sin soleklare Ret, til Biskoppernes Viisdom, en dannet Geistligheds Jndsigt og et tro Folks uhildede Forstand. Saaledes bevarer den preussiske Regiering sin sædvanlige Holdning, skjøndt det af flere forskjellige Beretninger fra Rhin provindserne synes at fremlyse, at Folkets Anskuelser af Sagen idet mindste ere deelte. J en - muligt forvidt dreven - Jver, har Politiet i Coln lagt Beslag paa det Nummer af Augsburger allgemeine Zeitung, hvori Pavens Tale var aftrykt, det vakte naturligviis derved endmere Begjærlighed efter at læse den; Abonnenterne bevirkede vel, at den senere blev uddeelt, men derpaa stræbte man at sætte sig i Besiddelse af Afskrifterne. Af det Jndtryk, denne Talle gjorde i Coln, var det noksom at spore, at Planerne til at løsrive sig fra Rom og grunde en catholsk tysk National- kirke, vilde finde liden eller slet ingen Gjenklang hos Folket. Rygter have dog det Gode ved sig, at de hentyde paa Stemningen i de Kredse, i hvilke de ere i Omløb og ligesom tjene til at bonitere den Jordbund, i hvilken Foranstaltningerne, de omtale, i sin Tid ville falde. - J det sydlige Tyskland er, Würsburger Zeitung" og overhovedet de bayerske Blade ivrigst i at træde i Skrankerne for Paven og Erkebiskoppen. Deres Tone mishager den preussiske Regjering. Uden al Tvivl er følgende Yttring i den Aachener Tidende, halv officiel: "Bayern har et Øieblik tildraget sig et Slags Opmærksomhed ved nogle nye Indretninger i Administrationen, hvis egentlige Hensigt man har ondt ved at udgrunde: men endmere Opmærksomhed vækker dets Journalistik, som man rolig tillader at udspye sin Gift imod Stater, der dog ogsaa høre til det tyske Forbund. De angrebne Regjeringer synes at ansee det under deres Værdighed at tage Hensyn paa en slig Færd, men det er ubegribeligt, at et saadant ultraisk Sprog taales i et Land, hvor Censuren spiller en vigtig Rolle, et Sprog, som hverken den franske eller engelske Presse vilde tillade sig.