Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-06-26
Der meldes fra Amsterdam: at Statspapiirerne ere faldne temmelig paa Børsen, som er en Følge af den Formodning, at de Græske Begivenheder letteligen kunne drage efter sig en bevæbnet Jndblandelse fra de Christelige Magters Side. – Man kan ogsaa tydelig see, at de vigtigste Underhandlinger finde Sted i Paris imellem Rusland, Frankerig og England. – Flere unge Russere ere nyeligen ankomne fra Paris til Frankfort, som have fattet den Beslutning at ville begive sig til Tyrkiet, for at fægte for Grækernes Sag. Russernes Forbittrelse imod de Umenneskeligheder, som Tyrkerne have begaaet imod deres Troesforvandte, giver sig overalt tilkiende og vil ikke blive uden Følge. – Hvad der videre er passeret imellem den Russiske Ambassadeur og den Tyrkiske Regiering er ubekiendt, da manikke har Efterretninger fra Constantinopel, som maae længere end til den 15de Mai, og disse stadfæste kun, at den Russiske Ambassadeur holder hyppige Conferencer med Reis-Effendi, og at alle udenlandske Gesandtere have forladt Constantinopel og begivet sig til Bujukdere; men nu har det Rygte udbredet sig i Odessa: at et Skib under Russisk Flag er bleven borttaget paa Donau-Floden af Tyrkerne, og at alt Mandskabet skal være bleven nedsablet af dem. Gouverneuren har afsendt en Coureer, for at erholde en sikker Efterretning derom. Man vil vide i London fra Constantinopel, at Sultanen har kun ved at uddeele 8 Millioner Piastre imellem Janitscharerne formaaet dem til at holde sig roelige. Denne Efterretning er fra 10de Mai. Janitscharerne hedder det i omtalte Skrivelse af 15de Mai, skulle med det første holde et høitideligt Udtog, men hvorved man frygter for nye Uordener. Desuden er der udstædet strenge befalninger til alle Paschaer i Asien at de skulle sende stærke Troppecorps til Constantinopel, eller selv møde med dem, hvoraf der skal oprettes 2 Armeer een ded Donauen og en i Macedonien. Jmidlertid forsamles alle disponible Tropper i Rumelien, for at rykke frem over Hæmos Bierget til Bulgarien. De Janitscharer, som staae ved Adrianopel, og som der allerede have begaaet store Grusomheder, skulle udgiøre Fortropperne af denne Armee. Den Tyrkiske Armee kommer imidlertid ingen Vei, og kommer hverken de Tyrkiske Tropper til Hielp, som ligge indsluttede i Fæstningerne i Grækenland, ikke heller gjøre de siden Gallazs Erobring nye Fremskridt i Moldau og Balachiet. Bostlantis Armee skal bestandig forstærkes ved Frievillige fra Naboe Landene og hans Venner skildre hans Stridskræfter, som meget betydelige; han trøster bestandig sin Armee med Russisk Hielp. Valacherne forstærke uafladelig Thodors Armee. Grækerne ligge i Strid med Bojarerne i Moldau, som ville underkaste sig Porten; de Græske Tropper plyndre deres Huuse Jmellem Jussuf Pascha af Jbrailov og Capudan Pascha, skal en Misforstaaelse være udbrudt, da hiin beskylder denne, som commanderer den Tyrkiske Flaade paa Donauen, for at han har givet for mange Grækere Leilighed til at slippe bort. Galaz Erøbring, som blev taget med Storm den 13de skal have kostet Tyrkerne over 5000 Mand, da Grækerne forsvarede sig som Fortvivlede. - Det er mærkeligt, at den Tyrkiske Pascha i Nizza er bleven der halshugget den 9de Mai, fordi han beskyldtes for at være en hemmelig Ven af Grækernes Sag. Ligeledes blev Erkebiskoppen Athanasius, tillige med 3 fornemme Servier hængte ved Kirken, Biskoppens Liig blev slæbt igiennem Gaderne, og kastet for Hundene. Servierne holde sig forresten roelige endnu, men ere beredte til Modstand; Paschaen af Belgrad søger at vinde dem ved de bedste Løfter. Paschaen af Bosnien har erklæret Servierne, at han har opgivet sin Plan, at marschere igiennem deres Provins; man siger: at Albanesernes Fremskridt, har bevæget ham dertil; men Paschaen af Widdin beklager sig over, at Paschaen af Bosnien ikke sender ham Forstærkninger, hvorved han forhindres fra at foretage sine Operationer. - J Salonich har Paschaen ladet flere Grækere henrette, en stor Skræk har bemægtiget sig alle Gemytterne, og de Christne sætte blot deres Haab til at Jnsurgenterne skulle rykke frem fra Morea og Albanien, hvorfra det bekræftes: at de have indtaget Pharsala og Larissa i Thessalien. Heele Macedonien skal være beredt til at afkaste det Tyrkiske Aag. – Den Pascha som faldt i Slaget ved Janina, hedte ikke Jussuf, men Achmed. Man begynder at troe, at Ali ikke er død; men at han selv med Flid har udbredet Rygtet derom, for saa meget destobedre at kunne overfalde Tyrkerne. – Fra Morea høres forresten intet Nyt. Derimod meldes, at Grækernes Marine voxer betydelig. De skulle have oprettet et Admiralitet paa Øen Milos, og ialt have erobret 4 Tyrkiske Fregatter, 8 Corvetter, Brigger og Bombarder, foruden et stort Antal mindre Skibe. En Tyrkisk Fregat havde 800 Fade Krudt ombord. - Et Græsk Skib fra Paria stødte ved Øen Cefalonia paa en Tyrkisk Brig paa 18 Kanoner; Fægtningen varede i 7 Timer og Seieren var endnu uafgjort, da det Græske Skib saae et andet Skib ankomme. Det nærmede sig til det og tog af det 4 Kanoner og 20 Mand ombord, med hvilken Forstærkning det bemægtigede sig Briggen. Da der ingen Græker var ombord paa det Tyrkiske Skib, saa spurgde de om Aarsagen dertil, Tyrkerne forsikkrede, at det kom af, at de mistroede alle Grækerne; men endelig tilstod en Tyrk, da han fik Løfte om at skulle pardoneres, at der havde været 22 Grækere paa Skibet, men at Tyrkerne hbode myrdet dem alle og kastet dem i Havet. Nu bleve alle Tyrkerne paa denne Ene nær nedsablede.