JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Jyllandsposten, 1839-09-24
- J Sagen, dette Blads Redaction contra Kirkeinspectionen i Viborg, i Anledning af den Uorden, som fandt Sted sidste 28de Mai i Viborg Domkirke, er nu ved Sagens Incamination for Landsoverretten, som Defensor udnævnt Krigsraad, Landsoverretsprocurator Deigaard, og som Actor Landsoverretsprocurator Nyboe. Mandagen den 23de dennes falder Sagen irette. – Af den Aalb. Avis tilsendte Indrykkelse fra Vensyssel, angaaende den Overauditeur Lassen tilstillede Adresse, maa man tilvisse antage, at det maatte være ham en let Sag at faae en Sum af Underskrifter sammenskrabede, ved hvilken Leilighed man bør erindre sig, hvorledes det gik til med Underskrifterne ved den scholtenske Adresse, som den Tid omtaltes i et offentligt Blad, og som, da man spurgte en af Personerne, der havde underskrevet sit Navn, hvorfor han havde gjort dette, svarede: "at han ei turde andet, da det gjeldte Generalgouverneuren." - Her gjeldte det nu "Overauditeuren", for hvem Trældomsfrygten hos Mange nødvendigviis maatte være stor. Men naar en Bye, som Frederikshavn, beboes af 1200 Jndbyggere, da maa man vistnok glæde sig til, at den gode Sag af dette Antal finder en Majoritet af 1164 Sjæle, imedens en saa ubetydelig Minoritet af 36 Jndividuer netop som et talende Beviis optræder mod den, for hvem dette afmægtige Vidnesbyrd under saadanne Omstændigheder kun er til Skade. Af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbdr. Qvartalet. Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-09-24
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-10-01
FlandsVens Udgivet af et Selskab. Redigeret af C. G. Clausen. Tirsdag den 1ste October. Nr. 39. Maa trykkes. Fleischer. Prinds Christian. Folkevise af St. St. Blicher. Ved Christiansand. Der laae den sidste Orlogsmand, Af Danmark stolte Flaade. Og Jessen hedte han, Som havde der at raade. Han kalder frem Sit Mandskab: "Børn, nu gaae vi hjem. "Om ellers Vi kan strække: "Den Engelskmand er slem, Hans Skuder Havet dække. Vil J som jeg: Vort gode Skib det faaer han ej For synke, eller sprænge, "Op eller Ned vor VeilEn saa, J danske Drenge"Jo saa Hurra!" Og hele Dækket lod det fra Som een – femhundred Stemmer. J Kampens Time da Sit Løvte Jngen glemmer!" Nu Seil paa Raa"Og Anker lettet, Udvi staaer For alle vore Klude!" Fort over Bølgen blaa lad Fjeldets Vinde tude, De stævned frem Ved Nat og Dag til Fædrehjem. Da kom en fiendtlig Flaade; Mod En der nu var FemDe bøde Jessen Naade. Med skarpe Skud. Han svarede, og æsted ud Og Striden de modtoge: De sendte strænge Bud, Til gamle Dannebroge. De sendte hid En Jld af Kugler heel ublid. Den kapped Stang og Master. Den brave Jessen did Sit Svar tilbagekaster. Rothe og Top. Og Willemoes og Dahlerup. Paa Bakken og paa Skandsen, Med Tostrup førte op Galant i Kugledandsen. Da randt der Blod. Fra Top de tog den ene Fod; Han stod dog paa den anden Udi den røde Flod. Gjendøbes Orlogsmanden. Du flinke Gast! O Søland kjæk og klippefast, Du Klippens Søn med Ære! For Dan Dit Hjerte brast: Dit Minde signet være. Du faldt med Roes. Farvel! Du lille Willemoes! Dit Mod var stort i Kampen. Men det var for Din Lods Udi Skjærtorsdagsdampen. Farvel! Farvel! Du Dahlerup, og hver en Sjel, Som her fra Kroppen skiltes! Af Fiender fleer til Hæl Foer, inden Slaget stiltes. Med Knald og Brag. De fægted ud det haarde Slag, Og solgte Livet dyre. Men nu er Skibet Vrag, Og ikke meer at styre.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Paa Sællands Strand. Der hug vor sidste Orlogsmand. Ham til et Baal de gjorde. Paa blodigrøde Sand. De Gutter sprang fraborde. Vel holdt de Ord: Prinds Christians i Røg opfoer, Af Fienden ubetvungen. Derfor ved Bragibord Dens Drape nu er sjungen. Dannevirke.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Et glædeligt Tidstegn paa Sønderjyllands Himmel, Det tyder paa fornyet inderlig Forening af alt, hvad Dansk er. Liflig er den Røst, der saa broderlig, saa mandig tiltaler Nørrejyden og Øboen - hvad Svar give disse – Kort nok – koldt nok, tykkes mig. Kommer, og slaaer Haand i Haand mod ham, den Dannemand, Ræk ham Haand over Kongeaaen, og slaaer saaledes en saadan Broe, som Germanomanien ikke skal bryde. - Ære være Tydskland for alt det Gode og Store, det har virket for den øvrige Verden, Hæder være enhver ærlig Siel i dette skjønne men uheldige Land! Hædret være dets mandige Tungemaal! Men Skam og Last over Hver den, der vil paatrænge os samme, der vil sønderlemme gamle Danmark, vil indlemme et Stykke af samme i det i to hundrede Stykker sønderlemmede Tydskland!
Jyllandsposten, 1839-10-01
En Mand i Haderslev, en Kjøbmand, en Sønderjyde af Fødsel, han er fremtraadt som Bygherre, af det nye Dannevirke. Hæder, Lykke og Velsignelse over ham og hans Værk, Men hvor blive J af J Østdanske! J Norddanske! Skal Syddansken nu være ene om Arbeidet, J gamle Dage ilede de did fra Landets yderste Grændser, for at hegne Dannevang, og hænge Ledet. Ville deres Efterkommere nu ikke hielpe at opføre og befæste et langt fastere, et moralsk Dannevirke? Hvortil denne Afsondring, denne Jndsnevring? Den Tid maa komme – fremskynder den! - da der ikke længere skal være Kjøbenhavnspost, ikke Fyenspost, ikke "Jyllandspost, men da Alt skal være "Danskposte. – Altsammen "Dannevirker. - Rækker hverandre Hænder, J Danskhedens og Dannishedens Postfører, Afsætter en aandelig Toldlinie - og styrker derfor den mod Syden, at hæmme det gamle fordærvelige Smuglerie, det, der nu i Aarhundreder har oversvømmet Vangen herinde med udenlandske, og desværre ofte uægte Varer. En er vor Konge – een er vor Troe – naar Talen og Tanken er om Danmark, da er der hverken Fynboe eller Jyde; hverken Sællandsfar eller Holster; men vi ere alle Danske – eet Legeme og een Aand. Gud skee Lov for Pressen, Og Kongen skee Lov for den Frihed, han giver Pressen! – Den er Folkets Palladium, og den er Tronens; Trone og Folk høre sammen som Hoved og Krop. Men skal eet Folkesindsorgan være for den Øe? et andet for den Øe et tredie for det Stykke af Halvøen, et fjerde for det Stykke, Lad dem alle være og blive et Fiirkløver! Og om flere friske Blade udskyde, da lad dem grønnes paa een og samme Stilk! "Tiden er altid lige lang; men den er ikke altid lige nyttig, bruger da den beleilige Tid, og arbeider, medens det er Dag!" Vogter Eder, at der ikke skal komme en saadan Aften over Danskes Vang, paa hvilken Jngen mere kan arbeide. I Høstmaaneden 1839. St. St. Blicher.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Redact.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Ærbødigst Begjæring til Høie Vedkommende.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Efter Sagnet skal Amtsfattigkassen for Randers Amt ved Hr. Kammerherre, Amtmand von Stemanns Forflyttelse til Sorøe for 13 Aar siden havt en Beholdning af omtrent 10,000 Rbd., bestemt til Opbyggelse af et Arbeidshuus for Amtets Fattige. Da nu antages: at Fondet har havt circa samme Jndtægter siden, samt at Renter og Renters Renter af hiin Capital ere hævede og atter udsatte; da der endvidere for nogle Aar siden paa Opfordring fra Høie Øvrighed indsamle des og subskriberedes sogneviis betydelige Summer, saa er det et ligesaa beskedent som billigt Ønske hos saa mange tusinde Contribuenter, at erholde følgende Spørgsmaale offentlig besvarede: 1) Hvor stor er nu Capitalen? 2) Hvor og paa hvad Sikkerhed gjøres den rentebærende? 3) Naar kan Anlægget af Arbeidshuset ventes, 4) Hvorledes skal dets Jndretning være? 5) Hvilken Adgang til sammes Benyttelse kan ventes for Landboerne? 6) Hvo skal forestaae Værket, og under hvilken Garantie? 7) Hvad kan Aarsagen være til at, da mange Sogne have indbetalt Subskriptionssummen, dog andre efter flere Aars Forløb ei er afkrævet samme, De sidste kunde dog rimeligviis være gjorte frugtbringende tilligemed de første.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Fattigdommen tiltager med Folkemængden. Fattigskatten stiger i et Uroe vækkende Forhold. Hvor maae da ikke Yderne af Randers Amt længes efter en beroligende Oplysning i den fremstillede Sag, og det saa meget mere, som det vel er det eneste Amt i Landet, der eier saadan Afledningskilde for den voxende Nød! Nedskriveren af dette, troer det unødvendigt og overflødigt, at sætte sit Navn herunder, da han blot udtaler et ganske almindeligt Ønske, hvis Opfyldelse vist heller ikke vil nægtes. Billigt Ønske.
Jyllandsposten, 1839-10-01
(Jndsendt.) Vedligeholdelsen af Bolværkerne langs med Stranden falder, som bekjendt, meget vanskelig og bekostelig for de Grundeiere i Aarhuus, som med deres Eiendom grændse nærmest til Havet, og kun de Eiere ere istand til fuldstændig at bevare Bolværkerne, hvor disse ved tilstødende Naboer stedse holdes i god og forsvarlig Stand, eftersom Stranden, saasnart Efteraarsstormene med Paalandsvind indfinde sig, baner sig Vei igjennem de svagere Steder og derved udsætter selv det solideste Værn hos Naboen for Beskadigelse. Da jeg saaledes nu i flere Aar har havt det Uheld at see mine anvendte Bekostninger paa eget Bolværk derved spildte, at Naboen ei tilbørlig har sørget for Jstandsættelsen af egen Anpart, er det mit inderlige Ønske, at Vedkommende snarest muligt foranstalter Saadant udført, da jeg i andet Fald nødsages til, desangaaende at henvende mig til Byens ærede Øvrighed, for i denne Anledning at forlange et Syn afholdt, som efter Sigende ogsaa paa flere Steder kunde gjøres fornødent, forinden Efteraarsstormene skulde anrette befrygtet Skade.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Under 25de f. M. er Redactionen tilsendt følgende Skrivelse:
Jyllandsposten, 1839-10-01
Ved at fremsende underlagte Svar paa den i Jyllandsposten Nr. 34 fremsatte Opfordring til undertegnede Commission, henstilles til Deres Vldhd. om De maatte findes villig til at optage Samme i bemeldte Blad, i modsat Fald udbede vi os Manuskriptet tilbage til anden Foranstaltning.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Aarhuus Fattigvæsens=Commission, d. 22 Septbr. Lindhard. Brix. Funder. SeverinKempel. Hammershøi. Bech. Sielle. Høegh Guldberg. i hvilken Anledning det bemærkes, at den fremsendte Besvarelse af den ærede Fattigvæsens-Commission i næste udkommende Nr. af dette Blad vil finde Optagelse.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Redactionen. Med Brakmarkernes Besaaning med Vintersæd seer det i Jylland yderst beklageligt ud. Næsten hele Septbr. ved blev afbrudt med Regn, saa alle de frugtbarere og lavt liggende Marker i den Grad ere udblødte, at de ei kunne bære Hestene og mange Steder staae blanke af Vand. Hvor man ei saaede Sæden i de første 6 Dage i September, har man senere paa de lerede Jorder været al Tilgang spærret paa deslige Jorder og øiner kun svagt Haab om at kunne faae disse tilsaaede til Midten af October, hvilket alene beroer paa, om Veiret engang vil falde i Stadighed, Denne Vintersædens sildige og ubeqvemme Redælten Jorden, som nu nødvendigen vil sinde Sted med den størst Deel af Jylland, vil derfor anrette et føleligt Tab paa næste Aars Afgrøde, da Vintersæden under disse Omstændigheder, og ved saaledes at blive bestilt, ved intet noksaaheldigt paafølgende Veir vil kunne indhente eller oprette denne Værtens Tilbagesættelse, som ved sin sildige Besaa ning nu bliver dobbelt udsat for Vintermaanedernes skadende Jndvirkning.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Hr. Overkrigscommissair Øst yttrer i et af de sidste Nummere af sine "Supplementblade til alle danskprentede Tidsskrifter, at han, med Hensyn til Udbredelsen af nylig udkomne Skrifter, anseer det for rettest, kun at meddele Prøver deraf, og ikke udførlige Udtog, hvorved Nyhedsinteressen strax tilfredsstilles, og man siden ikke bryder sig videre om Bogen; tillige bemærker han, at vore Provindsialblade bedre og reellere end 10 Videnskabs og Literaturforeninger kunde gavne Boghandelen (og der med Literaturen) ved gode Anmeldelser og Extracter, og at af disse Blades Redacteurer Cancellieraad Hempe, næsten har været den Eneste, som har virket i denne Retning. af dette Blad udgaaer et Nr. ugentlig, som betales med 1 Rbd. Qvartalet, Subskription derpaa modtages i alle Provindsens Boglader.
Jyllandsposten, 1839-10-01
Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie.
Jyllandsposten, 1839-10-08
(Jndsendt.)¬ J Jyllandsposten Nr. 34 er undertegnede Commission bleven opfordret til at meddele Oplysning om Grundene til Fattigskattens Forhøielse efter Calculen for 1840.
Jyllandsposten, 1839-10-08
J Anledning heraf meddeles herved Følgende: Naar der siges, at Fattigskatten efter Commissionens Overslag for næste Aar skal beløbe sig til 7300 Rbd. eller 1800 Rbd. mere, end Skatten var calculeret og paalignet for dette Aar, da forholder dette sig forsaavidt rigtigt, som Skatten for indeværende Aar kun blev paalignet med 6500 Rbd. men for næste Aar er beregnet til 7300 Rbd. Derimod var Skatten ligeledes for indeværende Aar af Commissionen calculeret til 7300 Rbd., men dette Beløb blev af Communalbestyrelsen nedsat med 800 Rbd., som antoges at ville indkomme af Skatte restancerne. Fattigvæsenet har nemlig hidtil ved Aarets Udgang havt udestaaende fra 10002000 Rbd. af Skatten, men disse Restancer antages det for Fremtiden at blive forskaanet for, da Commissionen nu ifølge Anordningen 24 Octbr. 1837 erholder Fattigbidraget qvartalsviis udbetalt af Kæmnerkassen, istedetfor, som hidtil, at modtage det umiddelbart fra Skatteyderne.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Overslaget for 1839 blev indgivet den 16 Juli 1838, og ved dette Aars Begyndelse var Beløbet af udestaaende Skatte, og andre Restancer 1999 Rbd. Man gik nu ud fra den Forudsætning, at der heraf vilde kunne anvendes 800 Rbd. til Dækning af de løbende Udgifter i 1839. Men foruden at disse Restancer henhørte til de foregaaende Aar, og at endeel af dem ikke vedkom Fattigbidraget, viste det sig ogsaa senere, at de allerede, ved Aarets Udgang 1838 vare formindskede til et Nominalbeløb af 1248 Rbd., uagtet Kassen ved Regnskabets Slutning havde en Underbalance af 263 Rbd., og der for nogle Regninger, som ikke vare indgivne i rette Tid, henstod et Beløb af 325 Rbd. ubetalt. Vil man altsaa end ikke indrømme, at foregaaende Aars Skatterestancer ikke vedkomme Beregningen for de efterfølgende Aar - hvilket dog udentvivl er det Rigtige – saa vil det dog sees, at den tilsyneladende Forhøielse i det calculerede Fattigbidrag for 1840 intet har med dette Aar at bestille, men hidrører fra de foregaaende, fornemmelig fra det for Fattigvæsenet saa uheldige Aar 1838. For dette Aar (1838) var der paa lignet en Sum af 6937 Rbd., men denne Sum har ikke været tilstrækkelig undtagen i Forbindelse med en betydelig Deel af de ældre Restancer, som ligeledes i 1837 – da Ligningsbeløbet kun var 6890 Rbd. ere blevne formindskede med c. 370 Rbd. J disse 2 Aar har Udgiften til Føde- og Drikkevarer været fra 500 700 Rbd. større end i de nærmest foregaaende Aar, da der paalignedes mere, og desuden er afbetalt paa Fattigvæsenets Gield i 1837 – 327 Rbd., og i 1838 - 344 Rbd.
Jyllandsposten, 1839-10-08
At bemeldte Aar formedelst Armodens Tiltagelse maatte paaføre Fattigvæsenet forøgede Udgifter, vil vistnok Enhver inddrømme, ligesom det ogsaa i Jyllandsposten er skeet. De flere paa hinanden følgende, for Jylland saa uheldige Kornaar, det paa Grund heraf aftagende Erhverv saavel i Kjøbstæderne som paa Landet, og den herved fremkaldte stedse stigende Forknyttelse, hvoraf Følgerne næppe endnu overalt ere forvundne, vare ikke de eneste Aarsager til, at Fattigcommissionen blev hyppigen hjemsøgt, hertil kom endnu Nedlæggelsen, af det Reelske Sukkerraffinaderie. - Thi skjøndt næsten alle Arbeidere, som bleve afskedigede fra denne Fabrik, have ernæret sig selv paa anden Maade, kan det dog næppe omtvivles, at det ikke har kunnet skee, uden at Veien derved er bleven trangere for Andre. Til samme Tid var Prisen paa Føde- og Drikkevarer meget høi, og en Persons Underholdning, som i 1834 beregnedes til 5 1/2, og i 1835 til 5 3/4 s., kostede i 1837, 6 2/2 og i 1838 endog 6 3/4 s. daglig. At det hermed er blevet bedre, er kun tildeels rigtigt; det maa indrømmes med Hensyn til Brødpriserne, men naar det i Jyllandsposten hedder, at Levnetsmidlerne ere blevne betydeligt billigere, end de have været i de sidste 4 Aar, da stemmer dette ikke i det Hele med Commissionens Erfaring, thi Melk, hvoraf Fattigvæsenet forbruger et betydeligt Qvantum (henved en Snees tusinde Potter aarlig), er senest bortliciteret til 2 3/4 s., uagtet der i flere Aar kun har været betalt 2 1/2 s. for Potten, Øl (hvoraf Forbruget er ligesaa stort, koster fortiden 2 s. eller 1/2 a 3/4 s. mere pr. Pot end i 1838, og Oxekjød (4 Mk. 14 s. pr. Lpd.) er ogsaa forholdsviis temmelig dyrt.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Af det Anførte sees alsaa, at Aarene 1837 og fornemmelig 1838 have havt en væsentlig Jndflydelse paa det Tilskud, som maatte antages fornødent til Bestridelsen af Fattigvæsenets Udgifter for 1840. Desuagtet udgjør Ligningsbeløbet for Aarene 1839 og 1840 tilsammenlagt kun 13,800 Rbd. eller i Gjennemsnit 6900 Rbd. for hvert Aar, hvilket omtrent er lige med hvad der blev paalignet i de 2 foregaaende Aar. Herimod kan ikke indvendes, at der desuden er calculeret paa 1300 Rbd. Restancer, thi deels vedkomme disse ikke egentlig det nævnte Aar, deels beløb Skatterestancerne sig ved Aarets Udgang 1838 kun til circa 1096 Rbd., hvoraf 588 Rbd. vil medgaae til Dækning af Underballancen og det Resterende for 1838, saa at der kun bliver tilbage et Nominalbeløb af 508 Rbd. der er beregnet i Overslaget for 1840 med 500 Rbd., hvilket udentvivl er en temmelig høi Ansætning, da det er rimeligt, at ikke saa aldeles lidet vil bortfalde som uerholdeligt. Den beregnede Restanceindtægt af 800 Rbd.
Jyllandsposten, 1839-10-08
for 1839 vil saaledes aldeles ikke komme dette Aar tilgode, og det var derfor sandsynligt, at Jndtægten vilde blive utilstrækkelig, hvis Commissionen ikke havde Haab om ved Auctioner over dets Fabricata at forskaffe Fabrikken en mere levende Afsætning.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Det vil nu vise sig, hvorvidt Hensigten hermed opnaaes, i hvilket Tilfælde en noget mindre Driftscapital i Fremtiden. vil behøves; men det er naturligviis en Selvfølge, at Status ved de Summer, der paa denne Maade forbruges, vil blive mindre fordeelagtig, uden at dog dermed paastaaes, at Realisationsbeløbet ikke rettelig kan anvendes til Dækning af de løbende Udgifter. For at vise, hvorledes Beholdningerne af færdige og uafsatte Varer i de sidste Aar ere stegne, fremsættes heren Fortegnelse over Værdien af disse for en Række af Aar: 1833 . . . . . . 1313 Rbd. Meget ønskeligt vilde det være, om Nogen af Borgerne saae sig i Stand til at bidrage noget til at frembringe en mere levende Afsætning.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Vi have endnu kun en Slutningsbemærkning, som det havde været os kjærere ikke at være opfordret til Det er den bemærkning, at det omhandlede Overslag, efterat være udkastet af Kassereren, er blevet skriftlig drøftet af flere af Commissionens Medlemmer, og derefter i et Commissionsmøde mundtlig discuteret og antaget. Aarhuus, den 22de Septbr. 1839. Fattigcommissionen. Opfordring, (Jndsendt.) Som man erfarede, afbrændte de trende Udhuse af Parcellen Bredholt i Midsommers Tid, hvorved den vindskibelige Forpagter Borch leed et saare betydeligt Tab.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Det lod til i de offentlige Bekjendtgjørelser efter Arbeidsfolk og Materialier, at Gaardens Eier, Hr. Ritmester v. Halling uopholdelig efter Branden vilde lade alle samtlige Bygninger paa ny opføre, som var ham saameget lettere en Sag, da Brandassurancen ansaaes mere end tilstrækkelig. Flere Maaneder ere imidlertid forløbne, og til Alles Forbauselse og Forpagterens ubodelige Skade sees endnu intet Skridt at være gjort til Iværksættelsen af nogen Bygnings Opførelse. Jndsenderen heraf, som forleden Dag paa en Reise passerede forbi Gaarden, og som af En af Folkene paa Marken erfoer, at Forpagteren nok slet ingen Bygning fik opført iaar, opfordrer derfor Hr. Ritmesteren til behageligen at ville offentliggjøre, hvorvidt saadan Fremgangsmaade af ham kan forsvares, da den efter Udseende meget strider mod de første Menneskeligheds Bud. F.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Nyheds Post. - Den i Aarhuus oprettede Spare- og Laane Kasse, hvis Direction bestaar af Nielsen, Hertz, Høegh Guldberg, Th. Funder og Hjort, tog, som bekjendtgjort, sin Begyndelse d. 5te dennes, og haabe maa man, at saa veldædig og gavnlig en Indretning, som denne er det, ligeledes i andre Byer i vor Provinds vil sinde Efterfølgelse, da Tiderne saa haardt nødsage arbeidsomme Trængende til ved Hielp af Laan at see sig sat i Besiddelse af de Contanter, uden hvilke deres Erhverv saa ofte trues med Standsning og Tilbagegang. Det er et uberegneligt Gode for den vindskibelige Arbeidsmand, som sukker under øieblikkelig Trang, at kunne erholde Penge for 5 pCt. Renter imod haandfaaet Pant af Guld, Sølv, Kobber, Messing og deslige Vare, og den store Mangel af saadanne Spare= og Laane=Kasser har frygteligen været følt i alle vore Kjøbstæder, hvor endog den redelige og retskafne Mand ei selv mod Pant af Guld har kunne erholde Sedler, da vore pengetrange Tider har hæmmet alt Laan, mellem Mand og Mand og somoftest endog gjort Riigmanden, ufølsom mod alle Forestillinger, hvorunder al Flid og Vindskibelighed haardt har maattet bøde, da disse Egenskaber snarest have Pengeforskud nødig. En saare fortjenstlig Handling vilde saaledes de brave Mænd foretage sig i vore øvrige Kjøbstæder, der ligerviis, som i Aarhuus, vilde foranstalte gavnrige Spare= og Laane=Kasser oprettede, og hvortil Mange sikkert ville føle sig tilskyndede for at fremme det Almeenes Vel.
Jyllandsposten, 1839-10-08
Det kongl. General=Toldkammers Circulaire af 12te Januar 1811, som nylig saaes omtalt i et offentligt Blad, fortjener isandhed i vore Tider nøie at lægges Mærke til, da mange Reisende ei vide, hvorledes de have at betage sig, naar de ankomme til Portene ved Kjøbstæderne, og man almindelig staaer i den aldeles urigtige Tro, at Kudsken skal forlade Heste og Vogn for inde i Portcontoiret at gjøre Anmeldelse til Betjenten af de consumtionsbare Vare, hvorimod det i dette Circulaire foreskrives Portbetjenten som en ufravigelig Pligt, saasnart Reisende ankomme til Stadens Porte og Kudsken signalerer dette, ufortøvet at begive sig ud til Vognen, for der at expedere de Vedkommende, saa at Kudsken ei behøver at forlade Heste og Vogne, hvorved Fare og Skade kan være forbunden. Jnstruxen 57 bestemmer: at det Eftersyn, som Toldforordningen befaler, bør foregaae med Nøiagtighed, men tillige med Hurtighed, Høflighed og Humantet, samt at naar til Porten ankomme Reisende, som have deres Vogne saaledes tilpakkede, at Eftersyn ved eller i Contoiret vanskeligen kan finde Sted, bør en Betjent, naar saadant forlanges, medfølge, for ved Aflæsningen at foretage Eftersynet.