Aarhuus Stifts-Tidende, 1838-09-03
I et Forhør den 25de August har Worm nu tilstaaet, at han har dræbt, men ikke myrdet?) Tønder. Han havde længe (tilstod han kæmpet med sig selv, om han skulde vende tilbage til Sandheden, som han indsaae vilde føre ham til Retterstedet. Han havde ingen Roe nydt hverken Nat eller Dag, og hans Samvittighed havde viist ham hans Forbrydelse, i en forøget Afskyelighed og foreholdt ham, at han ved en saadan løgnagtig Forklaring som den, hvori han havde søgt sin Frelse, endog har gjort sig uværdig til Medlidenhed. Han har nu saalænge paaberaabt Guds Naade og søgt Raad i Religionen, at han har overvundet alle ængstelige Hensyn og begjært sig selv fremstillet til et nyt Forhør for at bed sine Dommere og alle gode Mennesker og Tilgivelse, ikke for det Drab, han har begaaet, thi det kan kun Gud tilgive ham, men for at have ved en løgnagtig Forklaring søgt at unddrage sig Retfærdigheden. Han kan ikke nægte at han inderligt gjerne vilde beholde Livet, og at han, efter at have prøvet sig selv i sit Inderste troer endnu at kunne blive et bedre, ja maaskee endogsaa et godt Menneske, og ved fortsat Anger at kunne afsone noget af den Skyld, han har for Gud, men han er dog glad over, at han har seiret over alle andre Hensyn og nu har Kraft til frimodigen at afgive sin Bekjendelse paany, og derved, som han haaber, at formindske noget Hæsligheden af det billede, som hans Dommere ellers maatte gjøre sig om ham. Han erklærede derfor, at han forsætligen har dræbt Tønder, dog med den Forskjel imod hans tidligere Forklaring, at den Tanke, at dræbe Tønder, først var opstaaet hos ham, da Denne havde vægret sig ved at spise Kagen med Opiumet paa, og han ingen anden Udsigt øinede til at komme ud af sin fortvivlede Stilling; først i det Øieblik var det, at den ulykkelige Tanke var opstaaet hos ham, at han, ved at qvæle Tønder, kunde faae Adgang til hans Penge. Han havde nu ved denne Tilstaaelse lettet sin Samvittighed og overantvorder sin Skjæbne i sine Dommeres Hænder med saamegen Rolighed, som en saa gruelig Gierning kan til*) Saavel efter almindelige criminalistiske Grundsætninger som efter vor posttive Lovgivning skjelner man imellem Mord og Drab. Mord er det ved foregaaende Overlæg qvalificerede forsætlige Drab, hvorimod dette skeer uden Overlæg. Ligesom Morderen fra den subjective Side er en langt farligere Gierningsmand end Drabsmanden, saaledes er ogsaa Straffen haardere for hiin end denne (efr. Forordningen af 4 October, 1833 § 10 og 11) og saaledes er denne ogsaa meget mere qvalificeret til at indstilles til Benaadning, naar han viser oprigtig Anger, end hiin. lade et med Anger opfyldt Hjerte. Dommeren har bemærket, at han efter den Sønderknuselse hvormed Worm havde gjort denne Tilstaaelse, og de utallige Taarer han havde fældet derved, ikke kunde andet end antage, at Arrestanten var gjennemtrængt af Anger over sin Forbrydelse. Den 28de August næstefter continueredes Forhøret, hvori han gjentagende paa det helligste forsikkrede, at det Udsagn han tidligere havde afgivet, hvorved han havde paalagt sig selv den Skyld, at have forud pønset paa at ombringe Tønder, var usandt, og kun havde været en Følge af den fortvivlede Sindsstemning hvori han var, efter at have været confronteret med sin Fader, hvem han, skjøndt langtfra ikke i nogen ukjærlig Hensigt, havde saaret og krænket saa dybt. Men uvilkaarlig, han veed ikke selv hvorledes, havde han, da Tønder vendte sig om for at lede efter nogle Papirer, faaet en Snoer i Haanden som laae paa Bordet som han øieblikkeligen havde kastet og Tønders Hals og dermed qvalt ham. - (Disse ere da sandsynligviis Worms Afskedsord, thi hans Sag skal i Begyndelsen af næste Uge foretages i Høiesteret, hvorhan nu ikke vil undgaae at idømmes Livsstraf, selv om man skulde finde Anledning til at indstille ham til Benaadning i Henseende til at miste Livet. Vi skulle naturligviis - hedder det i Khvnsposten ikke indlade os paa at forsvare hans Handlemaade, men vi troe ikke at forudsætte for meget, naar vi antage, at ethvert følende Menneske vil vise ham den "Medlidenhed, som han attraaer, og ønske ham i det mindste saamegen Rolighed til at gaae sin jordiske Skjæbne imøde, hvorledes den end bliver, som en saa gruelig Gierning som den, han har forøvet, kan tillade et med Anger opfyldt Hjerte.")- Det er os en Storbehagelighed blandt de den senere Tid foregaaede Forfremmelser at finde, at Hr. Hofagent Waagepetersen er bleven udnævnt til Virkeligetatsraad. J Gammelrom var det som bekjendt ikkun Stadens Borgere, der regerede hele Staten, hvilket, da denne voxede op til at omfatte hele Jtalien og tilsidst hele den bekjendte Verden, vakte stor Utilfredshed. Man var derfor nødt til at give den ene By efter den anden romersk Borgerret, indtil endelig Keiser Caracalla udgav en Forordning at alle Beboere af de Rom undergivne Lande vare romerske Borgere. Saaledes vil ogsaa hos os den overdrevne Vægt, Enkelte endnu lægge paa Titulaturer m. m. aftage i samme Grad som disse meere og meere nærme sig til at blive et Fælledsgods forAlle. (Khvnsp.)¬