Aalborg Stiftstidende, 1830-02-13
(Jndsendt.)¬ J Anledning af at Hr. Kruse til Sorgenfrie paa Fuari skildrer Fuurboernes sørgelige Forfatning, som en Følge af Havets Jnvasion, maa jeg bemærke Følgende ved Stykkeviis at gjennemgaae hans, efter min Mening, alt for omtrerede Skildring: "Fuur var for 5 a 6 Aar siden det rigeste Sogn i Salling." Denne Rigdom vil han udlede fra Aalefiskeriet, som nuder ødelagt; men Fuurboen vilde under samme Omstændigheder været ligesaa velhavende, om han havde været Agerdyrker; thi medens endeel andre Egne baade i og efter Krigen bortødsleder deres Velstand i Luxus og Overdaadigheds Vare, gik Fuurboen rolig i sin Oldtidsdragt, vævet af egen Uld og Hør, spiste sin røgede Aal, og, foragtende Sydlandenes spiritusse Drikke, drak sin egen gjennem Leerpibert uddunstede Finkel, og - samledet Grunker. Men siden Havets Forening med Fjorden, har Armod og Fattigdom tiltaget. Det kan være sandt; men er Aalefiskeriets Ophør, som en Følge af de to Vandes Forening, den ene Aarsag til Armoden, Medens Familier i hundredviis andre Steder blive et Rov, deels for Luxus og den altfor tærende Auctionshammer og deraf følgende Gjæld, deels for Skatter, kjendte Fuurboen kun Auctioner af Navn, kjendte hverken Gjæld eller Skatter, pulsede, stangede - Fisker=Udtryk - og blev velhavende, jaarig; men nu, medens landsfaderlige Bud have lettet Landmandens Kaar, og han taknemmelig begynder at hæve sig, har Fuurboen, saa aldeles forsømt sit Jordbrug, sin Qvægavl, at han, da Fiskeriet, hvoraf han existerede, ophører, vel for en Tid kan føle Mangel; dog faaer den vist forstærke Farver under Ks=Pensel, naar han siger: Gaardmændene have paa deres Jorder, hvoraf 88490 Alen er beregnet til 1 Td. Hartk. neppe Fødenfor sig og deres talrige Familier." Det staaer slet til med Agerdyrkningen om saadan Klage er sandt, Vel vil han, at Man af Als. Forholddtil Hartk, skal slutte sig til Jordens Bonitet; men laddos f. Ex. følge Havkanten fra Skagen til Harboøre, der finde vi et ulige større Forhold, og der gives Steder paa 1 a 2 Td. Hartk., hvis Eiere, ved Sumpes=Opfyldelse, ved Sandbakkers Jævning, ved underfordiske Render til Mosevands Afledning, have bragt det dertil at kunne avle baade Føde og Sæd, og holde en 10 a 20 Fækreature; men naar man der og over hele Landet om Vaaren sporer en Travlhed i Marken, uden Lige med at saae, harve, gjøde, pløie o. s. v., tumle Fuurboerne sig, som kaade Delphiner, i hundrede og atter hundrede Baade omkring deres Øe mellem Aal, Helt og Ørter, og overlader rolig Jordens Drift, til Konerne og Pigerne. At Jorden nu yder den ærlige, fiskeridristige Fuur boe et ringe Udbytte, er vel ikke mindre beklagelig, fordi det er en følge af hans Ulyst til Agerdyrkning; men at den kan bringes til at føde Øens Beboere rigelig, derom vil Jngen tvivle, der kjender Øens Beskaffenhed, og derfor burde Hr. K. ikke brugt slige Hoyerboler, som: telstaven. - flere vil inden et Aars Forløb gribe den (Bet Mange der før vare nyttige Mennesker og stræbsomme Familiefædre, ville blive Candidater til Tugt= og Forbedringshuset. Og endnu mindre hiint frygtelige Ordsprog, som en Følge af det Foregaaende: thi Nød bryder alle Love!!Mon de Armee ikke snart ville finde Følgeslutningen; Nu ere vi i Nød, følgelig maae vi bryde Lovene og stiele. Bedre om han havde tilraabt dem: Nu er Eders Fiskerie ophørt, derfor maae J ombytte Baaden med Ploven, og vise Eders Naboer, at J ere ligesaa driftige paa Land, som paa Vand, og snart ville J blive velhavende, som disse, Den er stærk leret, og optaarner sig mod Nord og Vest i høie Leerbjerge. J langvarig Tørke sprækker Jorden og bliver haard, som et Loegulv, fordi den aldrig er bearbeidet med Ploven, eller gjort sprød ved Tang, Sand og andre løsgiørende Midler. Endeel er sandig med iblandet Leer; men den halve, og maaskee den bedste, Deel af Øen ligger i Hede. Til Beviis paa hvad en saadan Leerjord ved stærk Pløining, og Sprødgjørelse af Tang og det derværende Strandsand, kan bringes til, vil jeg blot nævne Vesterjølbye og Klitgaard paa Morsøe: Hiins Mark havde i sin Tid Liighed med Fuur nu; Dennes bestaaer af bare Leerbjerge; men ingen Mark paa Øen giver nu et større Udbytte. Overalt vil Enhver sande, at Fjordfiskere, der kunne forene Agerdyrkning med Fiskeriet, ere mindst at beklage; dette er vel Tilfælde rundt omkring Liimfjorden, naar undtages nogle Kjøbstæd Fiskere, og derfor er Hr. Kruses Frygt: "At Havets Communication med Fjorden ogsaa flere Steder vil bevirke samme sørgelige Udsigter. - altsaa giøre Fiskerne til Tyve og Candidater til Tugt- og Forbedrings=Huset, ugrundet; thi enhver Plet i vort Danmark kan frembære, om ikke Korn, saa dog velsignede Kartofler i Mængde, hvorved, i Forening med et Stykke Kjød, en tør Fisk og en Dansk Dram, Man i Nødens Stund ei alene kan opholde Livet, men ogsaa voxe og formeres; - skal derfor nu de forhen saa bekiendte ærlige Fuurboer midt i et til Dyrkning skikket Lands, nødes til Tyveri og andre Laster, for at opholde Livet, hvorledes vil det da gaae de stakkels Fiskere i Løgstøer og Nibe, der hverken have Mark eller Have? Naar Hr. K. derimod siger: "At til total Ødelæggelse af Aalefiskeriet, bidrager den brugelige Maade at stange med Saugjern, saa har han fuldkommen Ret, og jeg spørger: Burde Saugjern ikke afskaffes, eller og, ligesaavel som Maskerne i Pulsvaad og Heltgarn, have en bestemt Vide, og staae under Øvrighedens Opsigt? Grønhedens Skole pr. Sæbye, den 14de Januar 1830. P. Henrichsen. 5) J intet Land under Solen føler Fuurboen sig lykkelig, uden paa sin Øe. Han fødes, giftes og døer der. Man beværte ham med andre Landes Frembringelser, han vil dog føle sig utilfreds, naar han ei kan nyde en røget Aal, og sit velsmagende Brændeviin; derfra og fra det nærsomme Fiskeri derivere sig den store Folkemængde, som findes paa Øen.