Aalborg Stiftstidende, 1839-05-14
Da jeg eiede Bakkegaarden, solgte jeg til Aalborg, Skraaningen af en Bakke til Skydeovelseplads for det i Aalborg aarnisonerende tredie jydske Jnfanteriregiment. Dette Salg har jeg ofte hørt omtale, baade af Embedsmænd som og af flere Borgere af Aalborg, paa en Maade, som om jeg ikke havde været retmæssig Eier af det jeg solgte. For at bortfjerne slig en Mistanke, undlader jeg ikke, herved at give følgende Oplysning: Bakkegaardens tilhørende Eiendomme ere af Øster-Sund byes Jorder, som ved Udskiftning bleve udlagte til Huusmændslodder, og som, efter en Rentekammer=Resolution af 13de October 1810, ere samlede under eet Hartkorn, 1 Tønde 4 Skpr. 1 Fdkr. 2 1/4 Alb. Denne Eiendom, som er bekjendt fra ældre Tider under Ravnet Jyngbjerg, blev den 18de Juni 1812 kjøbt af Hr. Agent Joseph Nielsen, Kjøbmand i Aalborg, og af ham givet Navnet Bakkegaarden, og af ham kjøbte jeg Gaarden den 12te Marts 1829 og eiede Samme til den 1ste April 1832. De kongelige Landinspecteurer, Herrer Ludvig Daniel Wesenberg og Johan Frederik Wesenberg, have opmaalt og optaget Kort over Sundbyes Eiendom 1785, som tydeligt viser fem faste Skjel vesten og ved nederste Kant af de saakaldte Jyngbjergs-Bakker. Gaardens Kort, som af Landmaaler Hald er optaget efter Udskiftnings-Kortet 1804, viser samme Skiel, ligesom og paa samme Kort er afsat et Opkjørsels-Vei til Bakkegaarden fra Sundbyveien. Hele Skjelstrækningen fra Rordals Eiendomme og til GugMark blev afsat ved et Aastedssmøde, som, ifølge en Landthingsdom af 8de Debr. 1708 blev afholdt den 28de September 1757, hvor Kong Christian den Tredies givne Privilegium til Aalborg af 1540 blev fremlagt. J dette Aastedsmodes anden Post staaer saaledes skrevet: "Fremdeles gaaer Skjellet langs med Rederkanten af Liden, som kaldes Jyngbjergi Bakker, ligge til samme slipper." Og siden dette Møde var afholdt har Skraaningen eller Liden af de omskrevne Bakker været afbenyttet af Bakkegaardens Eiere uden nogen Mands Paatale, indtil Aaret 1834, da Aalborgs Communes Bestyrere, toge sig den Frihed, uden foregaaende Sogsmaal eller Dom, at lade en Grøft kaste tvers over Eiendommen, saavel ovenfor Bakkerne som paa Siden og ved Nederkanten af Samme. Ved denne Grøftning blev paa eet Sted Veien til Gaarden saa ødelagt, at Eieren har maattet opplankeSamme med Fiel og maatte han tillige indgaae at betale aarlig til Aalborg Fire Mark for fri Kjørsel og endvidere blev han nødsaget til at betale 16 Rbd. 4 Mk. for halvt Hegns Opførelse, ifølge en af Aalborg Communes Bestyrere erhvervet Amtsapprobation, uagtet det aldrig havde været ham forkyndt, at han skulde tage halvt Hegn. Naar der tages Hensyn til, at jeg 1829 af Aalborg fik udbetalt 100 Rbd. 2 Mk. 11 s. efter uvillige Mænds Skjønnende, ifølge en Cancelli-Resolution, for den Ulempe, som var tilføiet min Eiendom, formedelst den til Skraaningen af Bakken udøvede Skydning, og at Aalborg Communes Bestyrere, nogen Tid efter kjøbte af mig et Stykke af samme Bakke og betalte med 200 Rbd. og man betænker, hvad Aalborgerne 1834 udøvede med Bakkegaardens Eier, saa er det ikke at undre over, om den Tanke kunde opstaae hos enhver fornuftig Mand, at jeg enten maatte have erholdt disse Penge paa en urigtig Maade eller, at Aalborg Communes Bestyrere paa en egenmægtig Maade have tilvendt sig Noget af Bakkegaardens Eiendom. Hvorvidt Aalborgs Commune Bestyrere have seet sig beføiede til den omskrevne Fremfærd angaaende Bakkegaardens Eiendom, er mig ubevidst, heller ikke kan jeg spørge Eieren, hvorfor han ikke paa en god og efter Omstændighederne passende Maade gjorde sin Eiendomsret gjældende, thi han vilde vist svare mig, hvorfor jeg ikke udførte for mig selv det, hvorom jeg spurgte ham. Dog det Svar var let for mig at besvare og muligt, at jeg ikke skal blive ham det længe skyldig. Denne min Jndrykkelse troer jeg at være nodvendig forat jeg ikke oftere skal høre denne Ting ilde omtalt, samt for at bevise for enhver agtværdig Borger i Aalborg, at jeg ikke har tilvendt mig deres Penge ved at sælge Noget, hvortil jeg ikke havde lovlig Adkomst. Frydendahl, den 12te Mai 1839. N. C. Møller.