Berlingske Tidende, 1777-03-28
Den 8de huj. har man ladet en Paqvetbaad afgaae fra Falmouth, hvorpaa befandt sig en Erpresser, som den 6te huj var bleven afsendt herfra med Depecher til Brødrene Howe. Som man forsikrer, indeholde bemeldte Depechet Jnstructioner, hvorved det paalegges bemeldte tvende Che ser, at arbeyde med al Alverlighed paa, at stifte et Forliig med Colonierne, men i Fald deres Bestrædelser skulle være frugtesløse, da saasnart mueligt at aabne Feldtteget. Stor Brittanniens Venner ønske hiertelig, at et Forliig maatte blive stiftet, men beklage tillige, at Midler til Forliig ikke ere brugte, da Leyligheden dertil synes at være gunstigere, i det mindste efter den berømte Doctor Prices Meening i hans nyelig udgivne Skrift, om hvilket følgende Stæder kan give et Begreb, Jeg veed, siger han, fra en sikker Haand, at man i afvigte Junio havde kundet sluttet et Forliig med Colonierne efter en billig og moderat Plan, uden at lade fare nogen af dette Lands forlangte Rettigheder, undtagen allene den, at kunde forandre deres Friheds=Breve, og skalte og valte med deres Eiendomme; og da denne Plan skulle have igjen oprettet Fred, og foredvaget de ødeleggende Trængsler hvorudi Stor=Brittannien og America nu see sig styrtede, saa kan en Menneske Ven ey andet end beklage, at saadan en Plan, paa den Tiid, da man har tilbudet den, ikke er ble ren antaget. Men vore Administratorer have holdt Volds Midler og Erobrings Ret for bedre, og Virkningen deraf har været, at Colonierne, efterat de til det yderste ere blev ne forbittrede, have endelig besluttet, at tive sig løs, og overdraget til Congressen, at erklære samme for indevendente Stater, hvilket, som bekiendter, blev fuldbyrdet den 4de Julii. Siden den Tiid have de formodentlig vendt sig til stemmede Magter, og det er at befrygte, at man nu forgiøves skulle tildøde dem samme Vilkaar, hvilke de forhen gade os om, at tilstaae dem. Alt dette er en nødvendig Følge at de Grundsatzer, ved hvilke den Menneskelige Natur stores. Der var maaskee den Tiid, da vi selv skulle have handle meere voldsomt, og i Stedet for at giøre Forestillinger og Begieringer, som America har givet, have forkastet de forderlagtigste Vilkaar, naar man med en truende Stolthed, og under et skrækkende billede af en Krigsmagt havde tilbuder os samme. Dersom Kong Wilhelm, i Stædet for efter vor Jndbydelse at komme over Søen, for at befrie os, var kommen paa en angribende Maade, og havde i Spidsen af en Armee tilbudet os den Bil af Reight, maaskee vi skul med Foragt have forkastet den; maaskee vi havde anfret For hed selv for ligesaa foragtelig, som Slaverie, naar vi havd skullet nyde den som en Naade af en stolt Erøbrer. Mene have allerede længe handlet, som om vi have tænkt, at fo ket i America ikke havde Menneskers, for ey at sige Eng lænders Følelser og Lidenskaber. Det er i Sandhed underligt, at vore Ministre ikke for længe siden have indseet, et de i den Maade, at behandle Colonierne paa, have tig seyl; at de ikke have merket, at man Skridt for Skridt ka ved Lemfældighed bringe dem til alt, men ey til noget og Magt. Dersom Kong Jacob den anden havde ladet Ve somhed fare, dersom han havde været noget meere taalmode: og meere skiult søgt at opnaae fine Hensigtet, havde han i det erholde alt hvad han ønskede; men alt for hastig tagne udførte Messerer, og en aabenbare Tilstaaelse af hans og badte Prætension paa en uindskrænket Magt styrtede gan Fordervelse.