Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-28
Skilderie af Kjøbenhavn. Femtende Aargang. No. 17. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 28 Februari 1818. Om Skatter og deres Natur. (Forts.; see forr. No.)Men under alle Omstændigheder vil Fremgang, i vor Agerdyrkning først for Alvor kunne ventes, naar den nye Matricul er kommen istand. Allerede adskillige Aar førend de senere Trængselstider indtraf, udgik en befaling (1804) at en saadan Matricul skulde optages, og den er nu virkeligen under Arbeide. De Regler, som derved følges for Jordernes Taxation og Reduction til bedste Jord, stemme vel i Hovedsagen overeens med de ældre Matriculeringer, men ere dog ordnede med langt større Nøiagtighed og billighed. Al Jord, som skal skyldsættes, bliver af dertil udnævnte duelige Landinspecteurer ved Taxeringen classificeret, imod en i dette Øiemed udseet bedste Jord paa Roeskilde Amt i Carlslunde By. Denne Jord er benævnet med det høieste Taxeringstal24. Alle andre Jorder, som ere slettere end denne, betegnes, i Forhold til dette Nummers Jord, med et lavere Tal. Enhver Jord ansættes mod Tallet 24, i den Classe, hvortil den bor henregnes, naar de fornødne Gaardforbedringer anvendes saasom især skadeligt Vands Afledning, Steens Oprødning; eller naar Dyrkningsmaaden er saaledes, at Jordens Frugtbarhed ikke svækkes, ved at bære Sæd, uden at faae den fornødne Gjødning, eller ved at udpines til at afgive flere Halme end dens Kræfter tillade. Undtagelser fra den almindelige Regel, at Jorden skal taxeres efter sin virkelige Godhed, ere Lyngbevoxne Strækninger, som ikke i Mandsminde have været dyrkede; Sandfugne Jorder; Jorder, som ere saa stærkt belagte med store Stene, at deres Oprødning og Bortførelse vilde forvolde en saa betydelig Bekostning, at dette ikke kunde betales; Tørvemoser, for saavidt de ikke kunne benyttes som Ager og Eng; Skove, som Eierne, efter Frd. af 27 Sept. 1805, ikke ere pligtige at indfrede, og endeligen ufredede Skove, hvori ikke forskjellige Eiere eller Brugere have Deel, men baade Skoven og Græsningen cies af een Mand. Disse Strækninger skulle taxeres efter den Fordeel, de ansees at kunne afgive ved Græsning, saaledes, at man søger at udfinde, hvad en Tønde Land til 24 der i Egnen maatte antages, ved Dyrkning, at indbringe i aarligt Overskud, og dernæst hvad et Hoveds Græsning kan antages at være værd. Arealet anføres og reduceres efter Taxten, ligesom al anden Jord, men i Forhold til Værdien af et Hoveds Græsning mod det aarlige Overskud af en Tønde Land til 24. - Tørvemoser taxeres som Ager og Eng, eller og blot efter Græsning, uden Hensyn til Tørveskjæringen. - Skovjorder og Jorder med Skov, bestemte til Afdrivning eller Rødning, taxeres som Ager og Eng, ligesaa Overdreve, om de end for Tiden bruges blot til Græsning. - Den Jord, som Hegnene omkring og imellem Jorderne optage, beregnes til samme Taxter som de tilstødende Jorder. De øvrige Bestemmelser angaaende Søer, Damme og Vanddiger, Engjorder o. s. v., kunne, ligesom Fremgangsmaaden ved den hele nye Matriculering i Almindelighed, udførligen læses i det for enhver Landmand høist interessante Skrift: Jordeiendommenes Skyldsætning og Matriculering &c., af Justitsraad T. Aabye, Kjøbenhavn 1816.