Politivennen, 1805-01-01
Om en ulykkelig sort Pige. (Tilegnet H. K. H. Kronprindsessen.) Udgiveren er en Fjende af alt Slaveri, altsaa ogsaa af Negerslaveriet. Jngen frydedes mere end han, da Regjeringens for nogle Aar siden paa denne Sag henvendte pmærksomhed lovede, at der engang til Danmarks Ære vilde udrettes noget til denne Lænkes Brydelse paa vore Vestindiske Øer. Men aldrig billigede han derfor de Midler Negerfrihedens Forsvarere dengang betjente sig af, i det de, i at forestille Sagen for den danske Regjering, samlede alle de gyseligste, Menneskefølelsen meest krænkende, Historier, om Blankes Tyranni imod Negere, ej betænkende at paa vore Øer have deels Lovene, deels en mildere Tænkemaade altid afværget, at ikke Slaveriet der viste sig omgivet af saadanne Rædsler og Skændigheder, som paa spanste, hollandske og engelske Kolonier. Jmellem de vestindiske Plantere paa vore Øer findes sjelden Tyranner, og findes de, da møde de alles Foragt. Men der findes mange ypperlige Mænd, der med Fornuft, Skaansomhed og næsten faderlig Omhu behandle de dem tilhørende Negerslaver. At skænde en saadan klasse af Mænd et haardt, og gavner ikke Negersagen. Den som kjendte de vestindiske Kolonier, som vidste hvor liden Deel deraf de Danskes Udgjøre, som lillige kjendte Danmark, saae endnu der saameget levnet, saa meget som den ypperligste Regjering ikke kunne ophæve, og som dog indskrænkede Menneskets Frihed saaledes, at en P anter vel torde ansee sig beføjet for en Deel at vende Klagen og Bebrejdelsen tilbage paa det, der yttrede den, - kunde imidlertid aldrig tillade sig at haabe Negerslaveriets fulde Afskaffelse. Kristian den syvende løste i sin mærkværdige Regjeringstid saamange Baand, at vore Forfædre, der altid vare rede med et Tilnavn til deres Konger sikkert vilde kaldet ham Løseren. De Baand Visdom forbød ham at løse, dem løsnede han dog, og de Løsnede forenede deres Velsignelser med de Løstes. Kristian den syvende løsnede Patriotens Tunge, thi hvorledes torde jeg ellers her, uden at frygte for ondskabsfulde Fortolkninger, nævne at Danmarks Forsvar ikke har kunnet tillade dets Regjering at overhugge Baand, som den inderlig ønskede, uden at rokke Statens Sikkerhed, at tilintetgjøre. Eller ere de Baand, der hæfte til Sted og til Stand, det Baand hved en Fader binder sin Søn for Livstid til Øren, ere de da ikke af den Natur, at den danske Regjering maae troes, paa dens ædle Handlemaades Borgen, at ville sønderrive dem, hvis og saasnart Statens Tryghed tillod det? Negerstaveriets fulde Ophør paa de danske vestindiske Øer kunde ikke ventes men Negernes bedre Behandling efter vise Love. Danmarks Konge viste sig som Negernes Ven og Fader, ved at forbyde dansk Flag at vaje paa noget Skib, der førte sorte Mennesker som Kvæg til Marked. Vel er derved Køb og Salg af Negre paa vore Øer ikke mindre gængse end forhen, men den blotte Tanke at Grusomhed mod Negre er Kongen saa modbydelig, at han heller opofrer Fordelen af en Handelsgren, end tillader sine Undersaatter at gjøre sig skyldige i hin, hvor maae den ikke virke paa Embedsmænd og paa enhver Negerherrre tiet gj re sorte Brødres Kaar saa taalelige, saa gode, saa skjønne som muligt. At den virker saaledes, kunne den vestindiske Regjerings Jdræt, kan Danmarks Højesterets Domprotokol vidne, og nyligen endnu have vi havt lysende Exempler derpaa. Desmere faldt Udgiveren i Forundring ved at læse i den danske Vestindiske Regjerings Avis No. 89 for 1804 følgende Avertissement: "A New Negro Wench now calld' Carolina, has been found at Lady Heyliger's Estate Bugby Hole, one and an half year's ago. She can not tell who her Owner is, but says she was landed with three other new Negroes, from a Guinea-man at Westend." "In obedience to the Order of the Royal Government, said Negro Wench will be sold at public Auction, provided the Owner does not come forward and proves his Title to her before the expiration of 6 Weeks after this Proclamation." "Office of Police, Christianstæd, Nov. 5th. 1804. Mouritzen." Paa Dansk: "En ny (Afrikansk) Neger-Tøs, nu kaldet Karolina, er fundet paa Fru Heyligers Plantage Bugby Hole, for 1 1/2 Aar siden. Hun kan ikke sige hvo hendes Ejer er, men siger at hun sattes i Land med 3 andre nye Negere, fra et Guineaskib paa Vestenden. - Jfølge den kongelige Regjerings Ordre, bliver ove mældte Negertøs solgt ved offentlig Auxion, saafremt ikke Ejeren fremkommer med Bevis for sin Ejendomsret, inden 6 Uger fra denne Bekjendtgjørelse." Politimesteren havde sin Ordre, og denne par sikkert grundet paa Love og Anordninger; der kan altsaa ikke troes, at jeg laster enten den vestindiske Regjering eller Mourigen, der begge saaledes kun have opfyldt deres Pligter. Her er imidlertid en stakkels fort Pige, som Himlen synes at have villet frie fra Slaveri. Hendes Ejer, om hun har havt nogen, har ved saa lang Forsømmelse ligesom opgivet den. Hendes Sorg over en tyrannisk Jndskibelse i Afrika, over en umenneskelig Behandling under Overfarten, glemtes ved at finde sig ligesom frie, i andre, i blidere Blankes Land. Men nu raabe disse efter Bortføreren, efter den Grumme, og om denne Bussemand end ikke kommer, seer hun sig dog bestemt til at fælges som Slavinde for sin hele Levetid, bestemt til ikke at føde andet end Slaver til Verden, om Kjærligheden skjænker hende en Elsker og Børn! - Ja, efter rimelig Formodning er hun i dette Øjeblik en Slavinde! Det er til Danmarks elskte Kronprindsesse jeg tilegner dette Skilderi. Kan Tanken paa denne medynksværdige sorte Pigt opvække en smertelig Følelse hos en Mand, der selv har følet Haardhed og seet saamegen haard Behandling, hvilket Jndtryk maa den da ikke gjøre paa Hendes blide menneskekjærlige Hjerte, Hun som er den her omtalte bortførte, mishandlede, undslupne, igjen solgte, nu trælbundne forladte Piges Landsmoder, ligesaa fuldt som dens, der skriver disse Linier! Maatte disse Linier læses af hende, eller deres Indhold berettes hende! - Vel er den stakkels forte Caroling maaskee ikke at redde (dog muligt indlægger Marigs Datter et Ord for sin Navne), men det lignende Tilfælde tør jeg da haabe aldrig mere vil komme igjen. Fredriks Mage vil udvirke en Tilsætning til vore Negerlove, hvorved det befales: at ligesom det er tydeligt, for den der agter paa den danske Regjerings Adfærd, at den taaler, skjøndt nødigen, men ikke ynder Negerslaveriet, at den anseer den Sorte for de Hvides Broder, og ikke tillader at han behandles som et Dyr, saa skal enhver Ejer, der ved sin Efterladenhed lader sin Slave eller Slavinde nyde en Forsmag paa Frihed, der kun gjør det paafølgende Slaveri dobbelt føleligt, have forbrudt sin Ejendomsret, naar slig Efterladenhed har bevisligen varet i 3 Maaneder, - at Negeren eller Negerinden da skal ansees som frie, og ikke sælges paa Kongens Vegne, da Kongen ikke vil have et Menneske anseet som Dannefæ, eller som et fundet løsdrivende Kvægshøved, - item at Øvrigheden i sligt Tilfælde skal hævde denne den Farladtes Frihed, ved et lovformeligt Frihedsbrev, og samme at aflæses til Tinge. En saadan Lov vil lægge ny Hæder til vor Konges Navn, og bringe rørte Hjerters Velsignelse over den Regent, der gav den, og den Talsmandinde, der udvirkede den.