Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-11-25
At det nu ved General Classens Bestemmelse i hans Testament: "paa mine Godser gives alle paa samme værende Bønder Arvefæste, virkelig har været hans Hensigt at skjænke dem Gaardene med Ret til at sælge og pantsætte imod at de vedbleve at svare de hidtil ydede Afgifter med Tillæg af Udskiftningsrenten, mener Christensen, ligefrem følger deraf, at hverken Lovgivningen eller Sprogbrugen paa den Tid kjendte andet Arvefæste, da det andet saakaldte Arvefæste uden saadan Ret, som maaskee rettere var blevet kaldt arveligt Fæste, skriver sig fra en langt senere Tid, og først forekommer i Lovgivningen i en Forordning af 1810, medens Love af 1802 og 1804 vise, at denne Form af simpelt Fæste endnu dengang ikke var kjendt eller erkjendt af Regjeringen. Han gjor ogsaa opmærksom paa, at den Tids Bestræbelser, i hvilken Classen, levede og virkede, netop gik ud paa at fremme Selveiendom og virkeligt Arvefæste, og at Bestemmelsen i Testamentet, at Lovene i tvivlsomme Tilfælde altid skulle fortolkes til Bøndernes Fordeel, ogsaa her maatte komme dem tilgode, om der kunde være Tvivl om den rette Forstaaelse af hans Ord. Executorerne havde dog givet Bonden en Ret til at vælge sin Eftermand blandt Børn, Slægt og Venner, men i Schemaet (Formularen) til Arvefæstebreve er der ikke længer Tale om nogen Ret; J 1 bestemmer saaledes, at Fæsteren kan vælge en af sine Børn eller Slægt, som af Directionen kan antages til at tiltræde Gaarden, den tillader en afdød Fæsters nærmeste Slægt at foreslaae tvende, af hvilke Directionen efter Omstændighederne udsøger den beqvemmeste Eragtende". Altsaa her overlades det Fæsterne at vælge og foreslaae hvem de ville, (dog ikke af deres Venner, som Executorerne havde tilladt dem) men ikke mindre overlades det til Directionen, at forkaste den Valgte og Foreslaaede; og det kalder man et Slags Arvefæste, Schemaets 8 3 udelukker ikke i mindste Maade Muligheden for Landgildens Forhøielse for efterkommende Fæstere, Hoveriet skal efter 84 forrettes efter nuværende eller nærmere i Tiden derom træffende Bestemmelse, altsaa kunne forøges forde nye Fæstere, i al Fald i Overeensstemmelse med Forordningen af 6te Decbr. 1799, § 7 "Jndsiddere maa Bonden ikke uden Directionens Tilladelse tage til Huse og i alle Tilfælde skal han indestaae for deres Skatter, og de Pligter, som efter Anordningen maatte paalægge saadanne. Han skal efter § 8 være ansvarlig for sine Tjenestefolks Forhold, ifølge § 12 vise Directionen og dens Betjente Hørighed og velanstændig Lydighed, holde god Forstaaelse med Naboer, – og naar Foranstaaende ei efterkommes, være, uden at have forandret sin Stand som Fæster, lovlig Tiltale underkastet til Strafs Lidelse, – eller med andre Ord, for ikke at gjøre en Røverkule af vort Hjerte, være underkastet Tiltale til Fæstets Forbrydelse. – See, det er det "Arvefæste, der tilbødes Bønderne, og som de kunde have erhvervet blot mod at paatage sig Andeel af Udskiftningsrenten, det var det Arvefæste, der skulde befordre Arverettigheden til Gaardene", og hindre al Vilkaarlighed, og "forsøde Bønderne Arbeidet osv. osv., det var det Arvefæste, ved hvis Forkastelse de skulle have renunceret paa det af General Classen dem skjænkede Arvefæste! Overretten giver vel ikke Directionen eller dens Sagfører fuldkomment Medhold i alle de under dette Punct, fremførste Paastande, men mener dog, at der ikke findes Føie til at statuere, at det har været General Classens Villie, at Bønderne paa hans Godser skulde erholde saadanne Arvefæstebreve, der berettigede dem til at sælge og pantsætte, hvorimod hans Villie maa ansees opfyldt ved Tilbud af saakaldt arveligt Fæste. Da nu Codicillet giver Executorerne Ret til at paakiende mulig opkommende Tvivl om den rette Forstaaelse af Testamentet, vil der ikke under nærværende Sag kunne reises nogen gyldig Jndsigelse imod hvad Executorerne, med den fornødne Myndighed, betræffende Arvefæstebrevenes Jndretning have fastsat." Jfølge det under Sagen oplyste finder Retten nu, at det maa antages at saadant Arvefæste, som Executorerne have fastsat, virkelig i Aaret 1804 er Bønderne tilbudt, og Modtagelsen af dem endelig afslaaet.