Corsaren, 1841-07-30
Forhandlinger og høitideligt Redactionsmøde. den 29de Juli, i Anledning af et nyt Medlems Optagelse i Redactionen. Et Medlem havde allerede for en Tid siden gjort det Forslag, at Antallet af Redactionens Medlemmer stulde forøges til 9, hvilket Forslag han væsentligst havde støttet paa sin Antipathi imod Tallet 8. "Dette Tal," sagde han i sit Forslag, "kan jeg ikke lide af følgende 8 Grunde: 1) Fordi det er saadant et rundt, velbehageligt Tal, der ikkun bestaaer af Hoved og Mave og mangler Been til at følge med Tiden. 2) Fordi alle gode Gange ere 3, 6, 9 o. s. v. 3) Fordi Henrik den 8de var en Tyran, fordi Bonifacius den 8de indrettede Jubelfester, fordi Piusden 8de befæstede Hierarchiet, fordi Ludvig den 8de ikkun regjerede 3 Aar o. s. v., o. s. v. 4) Fordi Musernes Antal er 9 og der altsaa i Tallet 8 mangler 1 Muse, hvilket formodentlig er Lystspillets. 5) Fordi der i Landet Nathumark, i Fabelen, stode 8 i Spidsen for Regjeringen. 6) Fordi i Navnene Christen og Steenman ikkun ere 8 Bogstaver. 7) Fordi der ere 8 om Kongen i - Keglespillet. 8) Fordi jeg netop for det 8de ikke kan sige Mere." Jmod alle disse Klager over Tallet 8 havde et andet Medlem fremført den Jndvending, at vor Konge bærer Tilnavnet uden Ottenden, hvilket altsaa maatte tale betydeligt til Gunst for Tallet 8; men dette forkastede hele Forsamlingen paa Grund af, at det er Redactionens Grundsætning, at Hs. M. Kongens Navn aldrig maa drages ind i Redactionens Discussioner over dens indre Anliggender. Da der altsaa ingen antagelig Jndvending fremsattes imod det førstnævnte Medlems Forslag, blev dette antaget. Til at optages som nyt Medlem bestemtes en ung Mand, som allerede i længere Tid havde arbeidet trofast for Corsarens; men i Forveien maatte Forsamlingen suspendere den Bestemmelse i Statuterne, der byder, at et nyt Medlem kun kan optages efter at have tjent sig op til denne Værdighed gjennem alle Grader, og efter at have erhvervet sig "Anciennetet", hvilken sidste bestaaer i, at Vedkommende stilles accurat en Million Skridt fra Redactionens Forsamlingsværelse og hver Dag faaer Lov til at nærme sig det eet Skridt. Denne Bestemmelse maatte for dette Tilfælde overtrædes, da det ellers vilde vare 250 Aar, inden Medlemmernes Antal kunde blive 9. (Til Forsvar for denne Bestemmelse troer Redactionen imidlertid at burde anføre, at det er den eneste Maade, hvorpaa man kan sikkre sig for, at der overilet antages Medlemmer, samt at disse ere altfor ungdommelige.) Efterat disse Beslutninger vare tagne, tilsagdes Redactionen til et høitideligt Møde i Solennitetssalen den 29de Juli, hvor ligeledes Aspiranten til den nye Medlemspost (Novicen) blev betydet at indfinde sig, dog saaledes, at han blev i Forsalen, indtil Tidens Fylde kom og man førte ham ind. Salen var oplyst paa det festligste, Præsidenten sad paa sin Throne og Medlemmerne til Høire og Venstre af ham, med Undtagelse af to, som vare udvalgte til Ceremonimestre paa Grund af deres Forsikkring, at de ljendte Fremgangsmaaden ved Frimureres Optagelse, og altsaa bedst maatte forstaae at arrangere en Festlighed af lignende Natur. Novicen blev nu ført ind med tilbundne Øine og blottet Bryst. Han knælede ned, Ceremonimestrene satte ham to spidse Kaarder for Brystet, Præsidenten steg ned fra sin Throne, nærmede sig med høitidelige Skridt og sagde: "J "Corfarens" Redactions Navn (gid det være velsignet!)! Jeg spørger Dig, Fremmede, hvilket Dit Navn er, og hvorfor Du kommer hid." "Hvorfor spørger Du derom?" gjenspurgte Novicen; "Du veed jo ligesaa godt som jeg, hvad jeg hedder og hvorfor jeg kommer. Sagde Du ikke selv i Formiddags: Søren! Husk paa at komme præcise Kl. 9, for saa begynder Høitideligheden. - Jeg kan ikke lide, at Du saaledes vil gjøre Nar af mig." Hertil svarede Præsidenten: O. Du forstokkede Synder! Hold Din Mund og svar paa mit Spørgsmaal uden at gjøre Kvalm derom. Det er saaledes bestemt i Cexemoniellet, og Vee Dig! ja, tusindfold Vee Dig! hvis Du allerede saa tidligt begynder at vise Ulydighed imod det Vigtigste, som gives i Verden: Form og Ceremoniel. Efter disse tordnende Ord begyndte Novicen at stjælve og gav angergiven det forlangte Svar. Da vendte Præsidenten sig imod Forsamlingen og sagde høitideligt: I høre, Brødre og Eedssvorne, at denne Fremmede kommer her og vil optages i vort Broderskab. Have J Noget imod, at hans Ønske opfyldes? – Nei, det have J ikke, det have J allerede forsikkret igaar Morges. Kommer da Alle hid og hører ham aflægge Eden! Jmedens Medlemmerne efter disse Ord forlode deres Sæder og stillede sig i en Halvkreds omkring Novicen, bleve ogsaa Ørene tilbundne paa denne, hvorefter Præsidenten sagde: "Fremmede, som kommer hid, dreven af de reneste Bevæggrunde, uden at Nogen veed hvorfor, hvorfra eller hvorledes! Sværger Du at ville tilhøre os, elske os og hænge fast ved os, saalænge Du lever og aander?" Her gav den ene Ceremonimester Novicen et Skub i Ryggen til Tegn paa, at denne skulde svare Ja, hvilket denne da ogsaa gjorde. Præsidenten: Godt! Jeg spørger Dig videre: Fremmede, som kommer hid, dreven af de reneste Bevæggrunde, uden at Nogen veed o. s. v.! Sværger, Du at ville hade Absolutisme, Aristocrati og Adelskab af Dit ganske Hjerte og Din ganske Sjæl, at ville forfølge dem med Jld og Sværd og ikke skaane Barnet i Moders Liv? Novicen. Ja. Præsidenten: Saa gak Fanden i Vold, Du Jacobiner og Blodhund, Troer Du, at vi ville have et saadant Afskum inden for vore Døre? Bort! Pak Dig. Novicen. Herregud! Tag dog Tørklædet bort fra mine Ører. Jeg kan ikke høre et Muk af det, Præsidenten siger. Præsidenten: Naa, det er en anden Sag; tager Tørklædet bort. - Jeg har endnu 17 Spørgsmaal tilbage til Dig; men, da Du vil blive optaget, hvorledes Du end svarer derpaa, saa vil jeg spare baade mig og Dig Uleiligheden dermed og slutter desaarsag Høitideligheden med at sige Dig: Stat op og drik et Glas Viin med os, og - Præsidenten vendte sig med disse Ord til en af Haandlangerne - lad saa Bordet blive dækket. Jeg er saa sulten som den bedste Hund i Kongeriget Danmark. Under Festmaaltidet, som nu fulgte, og hvorved det nye Medlem drak Broderskab med hvert af de øvrige, blev han ogsaa gjort bekjendt med de Tegn, hvorpaa Medlemmerne af Corsarens Redaction selv i fremmede Lande kunne kjende hinanden. For det Første tager nemlig altid et Medlem af "Corsarens" Redaction ved Bordet sin Kniv i høire og sin Gaffel i venstre Haand; for det Andet bringer han, naar han vil drikke, sit Glas ganske langsomt til Munden; fordet Tredie: Naar han reiser sig fra Bordet og giver en Anden Haanden, idet han siger "Velbekomme Dem", saa stikker han sin aabne Haand ind i den Andens aabne Haand, knuger derpaa temmelig blidt den Haand, han har fat i, og lader den derefter fare. Det maa imidlertid bemærkes, at der gives særdeles mange Folk, som gjøre det Samme, uden at være Medlemmer af Redactionen. Sluttelig blev det nye Medlem gjort bekjendt med, at man for at forhindre den Skade, som altfor hyppige Gildepareer vilde frembringe, har anordnet, at de kun maae finde Sted i visse, bestemte Anledninger hvilke Anledninger dog ere saa talrige, at intet Medlem fornuftigviis har Grund til at klage; de ere: 1) Naar der optages et nyt Medlem. - 2) Naar der ikke optages noget nyt Medlem. - 3) Naar en stor Lykke enten træffer eller ventes at træffe Redactionen. - 4) Naar Saadant ikke skeer. - 5) Naar Præsidenten bliver syg (for at adsprede ham). - 6) Naar han bliver rask (for at udtrykke Redactionens Glæde). - 7) Ved enhver anden fornuftig Anledning. - 8) Ogsaa naar der ingen saadan er. - 9) Naar Præsidenten har Lyst dertil. Derefter sluttedes dette høitidelige Møde med en Skaal og et tordnende Hurra for Cancelliet.