Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1839-12-13
At der i Anledning af Hs. Maj. Kong Christian VIIIs Tronbestigelse vilde her fra Stiftets Kjøbstæder indgaae forskjellige Deputationer med Adresser, er en Sag, der baade følger af Sagens Natur og tillige vidner om at Provindsen i loyal Taknemmelighed mindes de Velgierninger, som Hs. Maj. Kongen, i Egenskab af Stiftets Gouvernør, tidligere saa rigeligt har uddeelt i en skjønsom Provinds. Det er altsaa aldeles i sin Orden, at Odense har foregaaet de andre Kjøbstæder med et af Overmand anerkjendt smukt Exempel, men ingenlunde kan det fordølges, hvorlunde Flere dog have fundet det ønskeligt, at alle Stadens Borgere i en almindelig Raadstuesamling i den Anledning havde valgt deres Deputerede. Dette er imidlertid ikke den Gjenstand, Jndsenderen vil berøre, men han vil kun bemærke, at Læseforeningens Bestyrelse har fulgt Borgerrepræsentationens Princip og har, uden at sammenkalde en extraordinair Generalforsamling, indsendt en, som det i Protokollen hedder, Taknemmeligheds- og Lykønsknings=Adresse til Hs. Majestæt. Det bliver her Spørgsmaalet, om Repræsentantskabet kan ansees bemyndiget til uden en Generalforsamling, paa hele Selskabets Vegne af affatte en Adresse, hvis Jndhold ikke kjendes af Selskabet, men som meget fornemt i Protokollen loves senere meddeelt. Skulde, som temmelig urimeligt (at dømme efter de Erfaringer, som Vedkommende maa have erholdt i Anledning af den Hansenske Proces) Hs. H. Hr. Dr. Kalkaar, Foreningens Formand, have proponeret og ved sin Autoritet faaet gjennemført Adressen, da troer Jnds. at være berettiget til at gjøre ham opmærksom paa, at Formandskabet og Repræsentantskadet vel i pekuntaire og administrative Forhold kan dømme og beslutte, som det dem behager, men at Sligt ikke bør gjøres i Anledning af en Adresse, hvor der omtales eller burde omtales en politisk Troesbekjendelse, saaledes at Kongen havde Garantie for at Alle havde udtalt den, og Alle havde Garantie for, at der hverken var sagt Meer eller Mindre, end hvad Alle havde ønsket. Jnds. er just ikke bange for sit Navns Nævnelse, men undgaaer det dog helst. Skulde Hr. Dr. Kalkaar ønske at viddet, da behage han at henvende sig til denne Stiftstidendes Redakteur, der er bemyndiget til at opgive ham det. Naar Niels Johansen fra Vantinge, Espe Sogn i Fyen, Soldat ved Kronens Regiment, som for kort Tid siden er tiltalt og dømt til 100 Rbd. Mulkt og eet Aars Censur, for Jndholdet af et lidet Skrivt om den christelige Religion, som han vilde udgive, men strax blev undertrykt, reiser omkring paa Langeland, ledsaget af Mænd og Qvinder fra fremmede Sogne, og hemmelig i Vinkler, uden Anmeldelse og deres Vidende, som dermed bør have Tilsyn, anstiller paa daglige Dage, langt ud paa Aftenen, saakaldte gudelige Forsamlinger, i hvilke han prædiker - kan da saadanne Forsamlinger, om de end ikke bestaae af mere end 12 Personer af begge Kjøn, dem ikke iberegnede, som høre til Huset hvor Forsamlingen holdes, kaldes lovlige, overeensstemmende med Forordn. 18 Jan. 1741 og det Kongelige Danske Cancellies Skrivelse til Amtmænd og Biskopper af 12 Decbr. 1835. Og er det ikke meget at befrygte, at saadanne prange Lærdomme og skadelige Grundsætninger, hvorfor Niels Johansen, maa være dømt, ville udbredes end mere blandt den uvidende og lettroende Almue, ved hans Prædikener i hemmelige Vraaer, Endelig: Bør den Mand, som flere Gange indbyder og tillader slige Forsamlinger af omflakkende ubekjendte Personer i sit Huus, ikke lovlig tiltales og behandles af Stedets Politiemester, naar denne behørigen underrettes herom, Disse Spørgsmaale udbedes besvarede af en upartisk, retsindig og kyndig Mand. Bøstrup Skole paa Langeland den 8 Decbr. 1839. Møllmann. Dette ønskes besvaret af en mere Kyndig, siger Anonymen i dette Blads No. 205, betræffende Kjerteminde Skomageres Jagen efter Skindprangere. - Da den mere Kyndige sandsynlig ikke agter din Opfordring, min kjære Anonym, saa skyd dit Puppehylster, at jeg af dine Vingers Farve kan skjelne, hvorvidt jeg som mindre Kyndig tør slaare lidt omkring med dig i den Sphære, der nærmest omgiver os, og du skal da under min Veiledning gjennem nære og fjerne Landsbyer atter gives Anledning til at spørge, om det er lovmedholdeligt, at de Varer, som nærmest vedkommer vor Næringsdrift og som ere uundgaaelig nødvendige for os, af alskens omkjørende Landsbyslagtere, Smørprangere, omstrippende Vagabonder og gamle Kjellinger opkjøbes til Forprang, istedenfor at vedkommende Brugere kunne afkjøbe Bonden disse Varer i sin Bolig, eller denne i andet Fald bringe samme til Kjøbstaden, og bortsælge disse Varer paa Byens Axeltorv eller til sine Handelsmænd, det være sig Kjøbmænd eller Læderbrugere. Kjerteminde den 10 Decbr. 1839. Paa Skomagerlangets Vegne. M. Dragsted, Skomagermester.