Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1824-12-03
Spanien. Endnu haves ingen Vished for at Rømningen skulde være udsat. Vel hedder det, at General Berthier den 12 Novbr. var ankommet med Extrapost til Vittoria og havde bekræftet Efterretningen herom; men af andre Dato at slutte, er det blevet ved den første Beslutning. Dog har det 2det Schweitzerregiment i Bajonne ved Telegrafen faaet befaling at opbryde til Spanien og skal med det første blive som Besætning i Madrid. Saasnart det havde naaet Burgos, hvilket vilde skee den 29 eller 30 Novbr., skulde den franske Garnison i Madrid tiltræde Tilbagemarschen, og Tallet af de hjemvendende franske Tropper anslaaes i det Hele til 114,000 Md. Saa meget som Soldaterne glæde sig ved at faae deres lykkeligere Fædreland at see, saa stor og end større er de Madrider Jndvaaneres Nedslagenhed og i ethvert Blik læses Angesten for ny Blodscener, naar undtages den Apostoliske Junta og deres Lige, som endog skal have budet Kongen af Spanien 100 Millioner Realer, naar han blot vil samtykke i de Franskes Afmarsch, Saaledes synes den Parallel kun alt for grundet, som den Pariser Handelsjournal opstiller imellem Resultatet af Spaniens og Neapels Okkupation og Rømning. "Hvilken Forskjel! - udbryder den - Østerrig rømmer det sydlige Jtalien, fordi Øiemedet af dets Jnvasion er ganske opnaaet, og Vi forlade Spanien, fordi Vi ikke ere istand til at befæste Landets Fred. Østerrig har ladet sig sine Udgivter rigelig betale og øst den Fordeel deraf, at have holdt 30 til 40,000 Mk. paa Benene, uden at samme har kostet det noget. Frankerig har opofret 300 Millioner og ovenikjøbet maattet bære alle Omkostninger af Okkupationen, Expeditionen til Neapel har forøget Østerrigs Jndflydelse i Jtalien, uden at svække dets Stilling til Europas andre Magter, Frankerig derimod har, efterat have gjenoprettet det absolute Monarkie i Spanien, ikke engang formaaet, at skaffe sine Raad Jndpas eller bringe de af Prinds-Generalissimus tilstaaede Kapitulationer i Udførelse, og Man kan ikke dølge sig, at Frankerig ved sine Forbindelser med Spanien, i Tilfælde at en Krig skulde udbryde i Europa er mindre frie i sine Bevægelser. Muligt kunne Tildragelserne i Orienten snart retfærdiggjøre denne bemærkning. Den fordums Deputerede Duvergier d'Haufranne beviser ligeledes i et nylig udgivet lidet Skrivt med Grundighed, at hans Spaadomme om Farligheden af Frankerigs væbnede Jndblanding ere gaaede i Op i fyldelse, da saavel en Deel af Adelen som hele Middelstanden af den spanske Nation ønskede en politisk Reform og blot en - tilmed ikke den agtværdigste - Deel af Geistligheden var derimod, hvori den understøttes af Pøbelen, som intet har at tabe, men efter sit Begreb vinder ved de gjængse Forfølgelser. Alle disse Ulykker tilskriver han allene Ministrene, som først begyndte Krigen, og siden forsømte den beleilige Tid til at forebygge de ulykkelige Føl i ger. Sandheder af denne Natur lade sig ikke qvæle ved noget Magtsprog, og mindst ved Paastande som denne i Memorial bordelais: "Det Madrider Kabinet har intet mere at frygte, da det har Massen af Nationen paa sin Side. Det maa derfor ønske Rømningen, for at spare de ved Okkupations=Armeens Ophold foraarsagede Omkostninger. -¬