Den Vest-Sjællandske Avis, 1819-10-02
Oversigt over Dagens udenlandske Nyheder. Der fortælles i en Skrivelse fra London under 14de September følgende om Huus Triumph Jndtog i denne Stad. J Gaar havde vi her et Skuespil, som er det eneste i sit Slags, og ingen kan giøre sig et Begreb derom, naar man ikke selv har været Øienvidner dertil. Hunt, den store Hunt, et non plus ultra af en Radical-Reformist, som siden Begivenhederne i Manchester, har faaet et udødeligt Navn hos Folket, holdt et triumpherende Jndtog i London. For de, som have opholdet sig nogen Tid i denne Stad vil ogsaa Veien være bekiendt fra Highaatte over Jslington, City Road, Finsbury=Square, Sun-Street, BishopsgateStreet, Cornhill, og saa forbie St. Pauls, til Gaden Strand, hvilken Vei er i det mindste 1 1/2 Tydsk Miil lang. Efter det udgivne Program skulde Processionen tage denne Tour, og Hr. Hun vilde tilligemed sine Consorter lade sig see om Aftenen Kl. 6 i Kron= og Anker-Tavernen og der modtage et tilberedet Middagsmaaltid. – Kl. 12 skulde Hunt ankomme til Jslington; allerede længe før denne Tid vrimlede Folkemængden i de omtalte Gader. Alle Vogne, Karrer, kort sagt ethvert Slags Kiøretøi, hvad der kun var at opdrive, havde dannet hele Rader og vare opfyldte med Nysgierrige. Vinduerne i Husene, Tagene, Lygtepælene, Træerne, Murene, og Alt hvad derkun var til at klattre op af, var som overstrøet med Mennesker, og det syntes, som alle Londons Jndvaanere havde presset sig ovenpaa hinanden i denne Kant af Byen. Den som har bievaanet Kosakker nes Jndtog i Hamburg den 13de Marts 1818, har i Henseende til Sammenløbet af Mennesker, det i Miniature, som fremstillede sig for vore Ørne i det Store, og det er ikke overdrevent naar man paastaaer, at Tilskuernes Antal beløb sig til 300000. Taalmodigheden blev ganske forfærdelig sat paa Prøve, da Hr. Hunt udeblev til Kl. 3 om Eftermiddagen. Endelig lød Glædes Udraabet: Han kommer. Han kommer, Helten, og nu var alt i Forvirring; alle larmede, streege, sloges om Pladsen, og hvem der ikke stod fast paa sine Been var i Fare for at blive revet omkuld og traadt ihiel. Han ankom i Jslington i en Chaise, hvori der vare to Damer, men saasnart han mødte sine Venner Dr. Watson, Thistlevood a., som havde medbragt for ham en aaben Barutsche, forspændt med 6 Heste, besteeg han denne, og nu bevægede sig den uhyre Mængde Folk, som gik foran og fulgte bag efter, langsomt fremad. Der opstod en Støv, som indhyllede den hele Procession i en saadan Taage, at man i en Frastand kun faae som en stor Skye. Folkets Raaben og ubændige Glædesstrig var af det Slags, at man skulde troe, at hele Englands Gield var bleven afbetalt paa engang. – Den Orden hvori Processionen satte sig i Bevægelse var følgende: Nogle 100 Fodgiængere, med Ege-, Poppler og andre Træegrene, bare paa en Høetyv et Knippe hvide Stokke, som et Tegn paa Enighed. Herpaa fulgte de 2 Hundredes Committee med hvide Heroldstave, de bare paa deres Hatte 3 Laurbærblade og i Midten deraf Blomster af røde Stangbønner. (Hr. Hunts Farve er purpurrød.) Derpaa en Mand med en Fane, af grøn Farve, hvorpaa der var aftegnet en Jrlandsk Harpe med den Jndskrift: Almindelig, borgerlig og Religionsfriehed. Ved Siden gik forskiellige Jrlændere, flere tusinde Mennesker af den laveste Folke=Classe. Nu fulgte et Corps Musikantere og Ryttere, en hvid Fahne, omvundet med et Sørgeflor og med den Jndskrift: Til et udødeligt Minde om de Reformister, som bleve massacrerede i Manchester den 16de August 1819. Derpaa en utallig Folkemængde med trefarvede Faner, hvorpaa de Ord. England, Skotland og Jrland, med gyldne Bogstaver, Forgiængere med røde Cocarder og hvide Stave; den Huntske Fahne med de Ord Almindelig Ret til at stemme ved Valgene, to Barutscher, hvori Carlille og andre Venner af Hunt saad; 2 Vogne med nogle Udgivere af liberale huntiske Blade; en himmelblaae Fane med den Jndskrift: Værn for Frieheden, en frie Presses Fodgiængere, en Vogn, hvori Hr. Watson, Thistlevood, Preston &c. sad; en skarlagensrød Fahne hvorpaa den Jndskrift stod med gyldne Bogstaver: Hunt, Helten, Kiæmperen for Friehed, og Ret, Grupper af Ryttere og Fodgiængere, hvori en Herre til Hest holdt en stor Pergament rolle i sin Haand, hvorpaa man læste de Ord: Tho Bill of Rights og Magna Charta; En Mand, som holdt en Stang, hvorpaa der var et Brød; Derpaa Hun til staaaende i en aaben Barutsche, med sin hvide Hat, og hilsende Mængden til venstre og høire Side, hvorved han foranledigede bestandige Jubetraab. Bag paa Vognen stod en Mand med en rød Fane, som han bestandig svingede over HuntsHoved, og hvorpaa man læste Frihed eller Død, Paa Spidsen prangede en rød Friheds-Hue Nu fugte igien Ryttere og Fodgiængere, med en hvid Silke=Fane, hvorpaa Ordene støde: Lovlig Undersøgelse ved Fedsvoxne (Trial by Juris). 8 Vogne som vare opfyldte med Personer af begge Kiøn, besluttede Toget. Processionen begyndte Kl. 5 i Finsbury-Square, og Kl. 7 1/2 sterg Hr. Hunt først ud af sin Vogn, og saaledes brugte den 2 1/2 Time for at komme til Gaden Strand J den hele Kant af Staden, hvor Toget kom igiennem vare allerede Kl. 2 alle Boderne lukkede, og der blev slet ikke tænkt paa Forretninger, hvorved man kan antage at de forskiellige Handelsmænd, har Hunt at takke for et Tab af flere Tusind Pd. uden at beregne hvad Haandværkstanden har sat til ved denne Leilighed. Derimod have alle Øltappere og Brændeviinsmænd havt en rigelig Høst og ønske, at Hr. Hunt vilde snart igien anstille en saadan Procession. – Saasnart Hunt var steget ud af sin Vogn holdt han fra Balconen i Værts huuset en Tale til Folket, takkede det for den i Dag nydte Ære og formanede det, til roelig at adskilles, hvilket da ogsaa skeete. Man har ikke hørt noget til nogen Uorden, undtagen, at der blev givet nogle Tegn til Misfornøielse udenfor Lordmajorens Boepæl. – Musikanterne spilte afvexlende ved Jndgangen, Krigsmarschen See the conqueting hero mes, og Rulle Prittania, hvilke Sange bleve ledsagede af meget uharmoniske Stemmer. Ved Taffelet faae man kun et Par Boutellier Viin. Hunt og hans Committee drak Vand. Efter Maaltidet holdtes der Taler af Hunt, Gale Jones &c. Der blev spillet Marseiller Marschen og ca fra og saaledes endte sig denne Dag som vil blive mærkværdig i Landets Annaler som et Beviis paa den Engelske Friehed. Forresten synes Hr. Hunt ikke at være tilfreds med, at Sir Francis Burdett, Hobhouse 2, ikke vare af Partiet. Tillige lader det til, at Uenighed er faret ind i Reformatorerne. Endog Hr. Waithmann holde tillukket sin Galanteriebod, og nogle Blade undre sig over, at denne Herre har noget at befrygte af sin Vens lange Fingre. Da Hunt under Processionen passerede forbie Mansion-House, og troede, at see Lordmajøren ved Vinduet, bukkede han tre Gange med en sattrisk Mine. Ved Maaltidet i Kron= og AnkerTavernen vare omtrent 400 Personer tilstæde. Hunt præsiderede, sprang ved Enden af Maaltidet op paa Bordet, holdt en brændende Tale, og udbragte med Munterhed, flere republikanske Toasts Skaaler) som blev ledsagede af Musiken af ca fra. Efterat man havde anbragt en Vivat for Hunt og andre Reformatorer, saa drak man til Erindring om Brutus, som fordum befriede Rom fra Tyranniet. J Manchester bære nu mange Reformatorer et grønt Baand paa deres hvide Hatte, hvilket tilforn var Tegnet paa Rebellionen i Jrland. – De Fabrikker, som for Tiden have meest Arbeide i England, ere Hattefabrikerne; thi de ere alle beskiæftigede med at forfærdige hvide Hatte for Reformatorerne. – D. 15 Sept. overleverede en Deputation af ni Medlemmer af det Londoner Borgerskab (Livery, denne Corporation bestaaer af 15 til 16,000 Personer)