Den Vest-Sjællandske Avis, 1815-12-12
Oversigt, af Dagens udenlandske Nyheder. Det meeste, som den udenlandske Post fortæller os er, at de Armeer som har været i Frankerige, deels ere paa Marschen til deres Hiem, og deels ankomme dertil, hvor de blive modtagne med Jubel og Erkiendelse af deres Fortienester. J Frankerige er man derimod beskiæftiget med Fredens Bekiendtgiørelse. Hertugen af Richelien sagde i Pairernes Kammer, da han oplæste Tractaten: at der angaaende Fredens Slutning vare forefaldne lange og heftige Forhandlinger, at man havde gjort endnu overdrevnere Fordringer og igien taget dem tilbage; at dette Ultimatum var blevet Kongen forelagt og at de paatrængende Omstændigheder havde nødet ham til at antage det, forresten tilkiendegaveMinisterne, at der vare ingen hemmelige Artikler foruden de, som den oplæste Traktat indeholdt, Kammeret modtog denne smertelige Meddeelelse, som den kaldtes og besluttede ved sin Præsident at tilkiendegive Kongen sin Hengivenhed og fine Følelser. De Deputeredes Kammer sendte i samme Anledning sin Præsident og nogle af sine Medlemmer til Kongen, paa hvis Tiltale han svarede: Havde jeg været Konge i ethvert andet Land, saa havde jeg opgivet Haabet; men en Konge af Frankerige fortvivler aldrig med Franske. Er kun Nationen enig, da skal vore Vanheld snart blive afhiulpne! Et almindeligt Udraab: leve Kongen! modtog disse Ord. Men lange ere Udsigterne inden denne almindelige Enighed bringes til Veie. Man vil ikke tale om smaae Træk af Nationens Misfornøielse; som at en Kaaberstykke=Handler i Nismes er nyelig arresteret for at have solgt et Kaabberstykke, som forestillede den Kongelige Familie med den Underskrift: "der ere de; men ved et Tryk vendte Bladet sig om og man saae den Bona partiske Familie med den Underskrift: "disse ere dog endnu bedre." Men ved at arrestere den saa berømte General Belliard har man fundet Papirer, som skal have til Følge, at 6 Generallieutenanter og 18 Marechaux de Camps ere arresterebe. Neys Proces fortsættes med Jver, Haven i Luxemborg, hvor han sidder heftet, ligner en Leier, saamange National=Gardere bruger man til at bevogte ham; at hans Venner ikke skal befrie ham. Parthiehadet skal være nu saa stort i Frankerige, som det aldrig har været, selv Fruentimmerne synes at tabe al deres Sagtmodighed, og skrives der man gyser ved den Tanke, at den nærværende Strænghed skal have en blodigere Reaction til Følge. General La garde, som blev skudt i Nismes er dog ikke død af sine Saar, han var Emigrant, gik i Russisk Tieneste, svang sig op til General-Lieutenant og var Ludvig den 18des Fortroelige. J et Tillæg til Fredstractaten har de Allierede Magter forbundet sig til, almindelig at arbeide paa Slavehandelens Afskaffelse, angaaende Hamborgs Fordringer paa at faae Godtgiørelse for sin borttagne Banke, skal særskildte Underhandlinger indledes imellem Frankerige og denne Rigsstad. De 7 Joniske Øer giøres til en frie og uafhængig Stat, som selv skal give sig sin Forfatning og skal sættes under Kongen af Storbrittanniens og Efterfølgeres Beskyttelse. Kongen besætter Fæstningerne i denne Stat med sine Tropper, og dens Militairmagt staaer un befaling af Chefen for de Engelske Tropper. Statens Flag erkiendes af alle Magter; Keiseren af Østerrige indrømmer dens Skibe samme Rettigheder i sine Havne, som de Engelske. Kongen af Neapel og Storsultanen indbydes til at underskrive denne Tractat. De udenlandske Magter holde blot Consuler men ingen Ministre i denne Stat. Forbundsdagen i Frankfurt er vel ikke udsat, men man veed dog med Vished, at den ikke aabnes saa snart, da først en Deel Forhandlinger imellem de smaae Tydske Magter skal bringes til Ende. Et overordentlig pragtfuld Bal blev den 23de Novbr. givet i Warschau, til Ære for Keiser Alexander, 2500 Personer vare tilstede derved. Keiseren aabnede det med Fyrstinden Czartoryska. Dagen tilforn havde Staden Warschau givet 8000 Mand Russiske og Polske Tropper et Giæstebud i den Sachsiske Have. Borde vare opstillede 1720 Alen lange. – Det Danske Armeecorps marscherer til Frankerige under General Bachmanns Commande; derimod reiser Prinds Friederich af Hessen selv til Paris for at aftale det fornødne med Hertugen af Wellington.