Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-08-21
En engelsk Squire havde en Stald med de forskjelligste og prægtigste Heste, spanske, engelske arabiske, hannoverske &c. Skjøndt høist ulige af Natur og Characteer, stode de dog længe i største Samdrægtighed sammen, hver ved sin Krybbe, og aldrig indtraf det, at den ene hed eller sparkede den anden. Men en Dag opkom en stor Allarm blandt disse Dyr; den ene bed den anden, og Adskillige bleve meget forbidte. Squiren kunde ikke indsee Aarsagen hertil. Han spurgte sine Staldmestere og Staldkarle, men ingen kunde oplyse ham derom. Endeligen besluttede han at sende Bud til Hestedoctoren, for at høre hans Mening om dette høist sieldne Tilfælde. Doctoren kom og lod sig med en gravitetisk Mine fortælle Begivenheden med alle sine Omstændigheder. Efter en kort Pause sagde han, det er et intricat Tilfælde, som kun to Gange er forekommet i min lange Praxis. Herved er intet andet at gjøre, end at ordne disse Dyr efter deres Fædreneland og Natur, thi det er upassende at have Dyr af saa ulige Grundsætninger i een og samme Stald. Squiren kunde næsten ikke bare sig for at lee, da han hørte tale om Hestegrundsætninger, men Spektaklet blandt Bæsterne var saa stort, Doctoren gjeldte i saa høi Grad for et Orakeli hele Egnen, at han maatte give efter. Dog, da man var i Færd med at trække de meest balstyrrige Heste ud af Stalden, gjorde man den store Opdagelse: at Krybbene vare tomme. Neppe havde man fyldt dem med Havre, førend den største Harmonie igjen indfandt sig i Stalden, og fra nu af blev det et Ordsprog, Naar Kryb den er tom, bides Hestene. Hvorledes skaffer man et Brev til den Navnløse, som det er stilet til Det er en slem Vane, at Folk, der skrive deres Navn i Træk, ofte skrive det saa utydeligt, at ingen Dødelig kan læse det. Det er derfor i en vis tydsk Stat med Rette blevet Vedkommende udtrykkeligen paalagt, at skrive deres Navn paa Forestillinger, Jndberetninger a. saaledes, at det er læseligt. Men det er beklageligt, at dette Paabud ikke har fundet Efterlignelse i flere Lande. En vis Mand, som havde faaet et Brev, han vel saae sig istand til at besvare, men hvis Underskrift han ikke kunde dechifftere, maatte tage sin Tilflugt til et eget Middel, for at faae Svaret til sin egentlige Bestemmelse. Han udskar nemlig Navnet af Brevet og klinede det paa Adressen. Svaret kom paa denne Maade til sit rette 3 Bestemmelsessted. Dyre- og Plantelivet. Mennesket, den ædleste og meest begavede af alle Skabninger, er dog ingenlunde den, der opnaaer det længste Liv. Elephanten, Hjorten blandt de fiirføddede Dyr, Kragen, Ravnen, Papegøien blandt Fuglene; Gjedden blandt Fiskene kunne blive langt ældre end Mennesket. Men dog er i den hele organiske Natur Plantelivet af langt større Varighed end Dyrelivet. Naturhistorikerne vide at fortælle, at Egen og Linden kunne blive 800 til 1000 Aar. Hvad hine kun bevidne theoretisk, beviser Historien practisk. Saaledes findes ved Dagbertshausen i Overhessen en tusindaarig Eeg, under hvilken, som Sagnet fortæller, Kong Dagobert i det 7de Aarhundrede skal have bygget et Capel til Ære for Jomfru Maria. J Oliventræernes Hauge i Jerusalem fandt Chateaubriand otte tykke ældgamle Oliventræer, som han antager for at være fra det isralitiske Riges sidste Tider. Beviser herfor er følgende: i Tyrkiet betales til Fiskus en Medin for hvert Oliventræ, som fandtes i Vært den Gang Muselmændene, oversvømmede Asien, da derimod af hvert efter Erobringen plantet Oliventræ maatte ydes Halvdelen af Træets Frugter til Storherren. Af de anførte 8 Oliventræer er der kun betalt 8 Mediner.