Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1842-10-08
Ved de Stænderdeputeredes Festmaaltid i Roeskilde den 18 Septbr. udbragte Præsidenten følgende Toast. "Den Erkjendelse er levende i Nationen, hvor stor en Lykke det er for en Stat, naar Jntelligensen er der, hvor Magten er, – hvor stor en Lykke for Danmark, at denne Forening, som saa ofte savnes paa de lavere Trin i Samfundet, saa sjeldent findes paa det høieste, hos os er given paa Tronen. Thi kun Sjelen, som staaer aaben for det Store og det Høie, finder Kald og Kraft i sig til stor og høihjertet Virken; og naar en Stat bærer stærke, og frodige Spirer i sit Skjød, der udvikle sig efter den store Naturnødvendigheds=Lov, paa samme Tid som den gaaer en Fremtid imøde, hvor Gaaderne ere flere, ere dunklere og hemmelighedsfuldere, end det i Almindelighed er Tilfældet: "da trænger Staten dertil, at, hvor de enkelte styrende Kræfter samle sig i eet Punkt, der er Klarhed, Frihed og Høihed i Sielen, fordi den trænger – at jeg skal bruge Digterens Ord – til, kongeligt Stor værke, -Tiden er kostbar, og Timerne ile. J Stændernes Forsamling, som har sin særegne Andeel i det Kald at arbeide for Fædrelandets Nutid, med Blikket heftet paa dets Fremtid, er det ofte, med den fulde Overbeviis nings Varme, blevet udtalt, hvor stort, hvor rigt et Haab der er knyttet til vor ophøiede Konges Personlighed. Disse Ord ere gaaede over i hver dansk Mands Bevidsthed, og jeg behøver kun at minde herom, for at vække fuld Gienklang, naar jeg udbringer det Ønske: at Gud ville velsigne vor Konge, skienke ham et daadrigt, lykkeligt Liv, til glorværdig Jhukommelse af Samtid og Eftertid. Længe leve Hs. Majestæt, Kong Christian den OttendelOm den roeskildske Stænderforsamlings Virken hedder det i "Dannevirke: "Vil Man kaste et upartisk Blik paa Forsamlingens Virken, saa lader det sig ikke negte, at en konservativ-aristokratisk Aand har været den overveiende og fremherskende under Debatterne, og selv den krasseste Absolutisme har i Grev Schulin fundet en Repræsentant, der tilfulde har erstattet Mangelen af Justitsraad Skibsted. De konstitutionelle Anskuelser, som Man ventede, vilde finde saa talentfulde og utrættelige Talsmænd i denne Forsamling, har egentlig kun i Prokurator Balthazar Christensen fundet en Repræsentant, og han har hævdet sit Navn som en frimodig og frisindet Mand; hans Ven, Cand. Lehmann gik ind paa Forslaget og stænderske Committeer og har maattet høre meget ilde derfor, og Man har saa temmelig ligefrem sigtet ham for Overløberi. Det bedste Forsvar for ham er den Erklæring han gav under Debatterne i denne Sag, at det er unegteligt, at det forqvaklede Statsforhold til Hertugdømmerne lægge en uovervindelig Hindring i Veien for Jndførelsen af en Constitution. Den som ikke kan eller vil erkjende Gyldigheden af dette Argument, med ham er det ikke værdt at disputere. Ussing har - d. v. s. i Sammenligning med hans fordums Optræden - viist temmelig Lunkenhed i sidste Forsamling; kun da hans Kjephest, Finantserne, blev ført frem, kom der Liv i ham, og han, i Forening med Bang, til hvis politiske Anskuelser han synes mere og mere at nærme sig, have nok været den egentlige Siæl i Finantscommitteen. Denne Committees Betænkning har ogsaa givet Anledning til de livligste og for det store Publikum interessanteste Discussioner, som have fundet Sted denne Gang i Stændersalen."