Berlingske Tidende, 1787-05-01
AVERTISSEMENTS. Diøbstæd og Landmandens Politiske Haand=Bog, stor 590 Pagina, og indeholder følgende: Om den Norske Skat og Landskyld, hvorved alle Species ere reducerede til Tunge, og derefter beregnes til Penge. Christiania Byes Privilegier, Politie=Anordning og Brand=Ordning. Forordning hvorledes de som uforsigtig omgaaes med Jld og Lys, og paa farlige Steder røge Tobak, skal straffes. Christiania Tugthuus=Fundats. Spise=Reglement for Christiania Tugthuus. Christiania Vognmands=Artikler. En tract af Drammens Privilegier. Forordning om Rangen, med Tillægene. - Om det stemplede Papiirs Brug. Sør ge=Forordning. Forordn. om Begravelser. Taxt for Bedemændene. Udtog af Skole=Forordn. Skyds=Forordn. Skyds=Reglement. Rentes Beregning til 5 og 4 pro Cento. Forordning om Tienestefolk paa Landet. Placation Tienestefolk i Kiøbst. Rescript, hvori forbydes Mandfolkene at besøge Pigerne i Fæehusene eller Giællen og Nætterne. Forordning om Haandværks=Svenne og Drenge. Placat at naar en Svend døer skal det meldes til Skifte=Retten, Lots=Ordonance, hvorledes Lotspenge skal betales for ind- og udgaaende Skibe. Forordn. om Salt. Forordn. om Tobak Placat om samme. Commerce=Forordning for Danmark og Norge. Forordn. om Odels=Retten i Norge. Vexel=Regninger, hvorved Engelske og Hollandske Penge beregnes til Danske, og atter igien Danske Penge til Engelske og Holland, ske med Lagie. Den Kongelige Kiøbenhavnske Assurance-Octroy. Om Huuseieres og Leieres Contracter og sammes Opsigelse. Anviisning, hvorledes skal betales til Christianie Latinske Skole ved Brudevielser, Børne=Daab og Liig, Begiængelser. - Hvad der skal betales til Kirken. Forordning om nye Bøndergaarders Optagelse og Bebyggelse Matriculens Species Syndenfields i Norge. Maaden, hvorledes Planker og Bord beregnes og Fragten derefter betales. Forordn. om Udpantning paa Landet for ubetalte Kongelige Skatter. Forordn. Jorddrotter og Leilendinge angaaende. Placat om Brændeviins=Brænden og Brug i Norge Reglement for Jndqvarteringen i Norge. Forordning om døde Creaturers Nedgravelse. Forordn. om hvad der skal betales for Creature, som optages paa en andens Mark. Ved Forordn. af 11te Sept. 1739 forbydes, at ingen maa bebreid, Hestegildere &c. eller de der selv eller ved sine Tienere det forrette. Bed Placat af 24 Nov. 1758 maa alle tage Huder, af sine bortdøde Creature. Forordn. om Ja-Ord, Troelovelse, Ægteskab, &c. Forordn. at ingen Enke maa gifte sig før et Aar efter hendes Mands Død. Forordn. at Haandværks=Folk, Daglønnere &c. ere befriede fra at betale Copulations=Penge. Forordn. hvor meget en Student og SkoleDiscipel maae betroes. Forordn. hvad den, der er Fader til et uægte Barn, aarlig skal betale. Forordn. om deres Straf som skiære Mahn og Rumpe af andres Heste. Forordn. hvorledes Bønder=Koner skal klæde sig naar de staae Brud. Forordn. om deres Straf der dræbe andre, for derved selv at miste Livet. Anviisning til Taxten paa alle Betienteres Sallaria, Sportler og Betaling. Den lette Regne=Kunst, hvorved enhver, der ei har lært at regne, naar de allen skiønne trykte Tal, kan finde hvad Summa de vil vide være sig enten efter Alen, Vægt, Maal eller Stykker, 1 Rdl. MaaHaanedlige Occonomiske Afhandlinger om: 1) Den best Maade at anlægge og dyrke Humlegaarde paa. 2 Hvede=Sædens Behandling. 3) Barbariser, deres Natur og Nytte, hvorved noget om Agerdyrkningen. 4) Kørte Anmærkninger ved nogle Slags Sæd, som her bruges. 5, Skov=Plantnings Fornødenhed, besynderligen Ask og Alm, hvorved følger en occonomisk Fabel. 6) Stedsevarende LinsPlantning, hvorved og en Beskrivelse om et besynderligt sympatetisk Blæk, 7) Ædike at lave af Ribs, som skal blive ligesaa god som den udenlandske Viin-Ædike. 8) Mays eller Tyrkisk Hvedes Behandling. 9) Planteringer til at lette Hungers=Nød. 10) Nogle Læge=Midler for Heste, saa og om Mays eller Tyrkisk Hvede, samt om Liin til Kammerdug. 11) Endeel Planter, som kunne bruges til at barke Huder med &c. 12) Skiæfferiers eller godartede Faars Tillæggelse, item Nytten af Humle-Riis. 13) Om Farverier af Plante=Riget, forsøgte paa Uldne Tøier, 56 s. Johan Colds Tanker, den 1ste Tanke om Slegtningers Ret ved Testamenter, der indeholder: Om Testammenter høre til Naturens Lov; Hvad Naturen derom holder: Ved Testamenter efterkommes endeel af denne Lov, og hvad Testamenter ere: De bør ordentligen og betimeligen giøres: Familiers Ret undersøges fra de allerældste Tider; De Borgerlige Love følge Naturen i Arv at uddeele; Der er Maade dertil, at Testamenter ei fornærme, men efter billighed, ansee Slegten; Hvorvidt Testamenter eller gudelige Stift, ninger ikke maa hindre Børns Ret; Andre Slegtninge udelukkes ikke heller; Hvorfor Ugifte udelukkes af Loven, og som de da maa testamentere? Hvad det heder at testamentere, som Gud giver i Sinde? Naar gives skal, i levende Liv eller efter Døden? Hvad Feil der er hos endeel Testamenter; Hvad meere forestaaes ved gudeligt Brug; Hvad Tieneste vi have af Slegtskab; En Slegtnings Ret, skiønt vi har ei havt ham behov; Hvorledes man maa giøre af sit, hvad man vil; De seenere Tider har opfunden Maade til at fastsætte Arve=Midler, saa enhver kan ikke giøre deraf, hvad han vil; Lige saadan Indretning over rørlige Midler i vore Tider var at ønske, at de og kunde giøres urørlige og bestandige; Hvad man selv har arvet burde gaae i Arvligien, og ikke til Fremmede testamenteres; Fordi det synes billigt, Fordi det agtes fornødent; Fordi det synes hæderligt; For det synes nyttigt; Hvorledes man maa give, til hvem man vil, og hvorfor Hustruen ei har den Frihed, som en Mand eller Enke, Om en uværdig Slegt ning bør af Testamenter udelukkes. - Anden Tanke: Om Land= og Huus-Forviisning; Lovens Sigt og Jndhold til det Gode at befale og belønne, og til det Onde at forbyde og straffe; Hvorfor ikke Belønninger saavel nævnes i Loven, som Straf, Hvad Straf i Loven er, og hvor mange Slags Hvad Land=Forviisning er, Har Øvrigheden den at tildømme? Undertiden maa denne Straf bruges i Steden for en ansen Straf, Til hvad Ende denne Straf bruges Forviisning, med at bære Steene af Bye; Hvad Ostracismus har været, Huus og Huusbonds Rets særdeles Privilegier; Forviisning i en mindre Grad, det er, ikkun fra Huus og Boelig: Udviisning fra Huus og Boelig, som den ene Undersaat tilføiet den anden; Om der ikke i Decalogo skulde findes et eget Bud, der forbyder at giøre Næsten huusvild? Hvad der kan dømmes om de selvgjorte Fordrevne og dem vil kalde Cremitter, Med Land=Forviisning maa da varlig omgaaes; Fordi den tilføier vore Naboer Uret; For visse Misdædere er Land Forviisning ingen Straf, Er og ikke til Synderens Forbedring; ikke heller til Landets Nytte; Kan bedre forandres til anden Slags Straf, Hvad om Henviisning til Colonier er at dømme, Om beneficerede Exutanter eller Tilflugt til FrieStæder. - Tredie Tanke: Det sukkende Creatur, Rom. 8. Om ved Creaturet kan forstaaes alle Mennesker, Om Creaturet betyder Hedningene; Om ved Creaturet kan forstaaes de afdøde Menneskers Siæle? Creaturet holder de fleste for at være den ganske Verdens Bygning; Denne Mening bestyrkes af Prosopopoia, men besvares; Denne Prosopopvias besvares videre; Man bestyrker denne Meening endelig af Naturens Ælde og Svækkelse, som besvares: Hvad Creaturet er, viser Capitelets egen Sammenhæng, nævnlig den troende Menighed; Creaturets eller Meenigheden endog i Navnet svarer til denne Meening; Creaturets Forhold og Gierninger beskrives, og først dets Forlængsel og Ventelse; Creaturets Haab; Creaturets Suk; Creaturets Smerte; Jndtil Nu; Tilligemed Creaturet indfører Paulus i samme vor Text endnu flere, og hvo de ere, og først de Rommere selv; Hvilke de Guds Børn ere, som skal aabenbares; Hvad Suds Børns Aabenbarelse er, Forfængelighedens Undertvingere; Om Creaturets Lidelser ere Forfængelighed; Om Creaturets Lidelser ere Forkrænkeligheds Tieneste, og hvad Forkrænkelighed er, Guds Børns Herligheds Frihed; Creaturet Selv og Alt Exeaturet, hvad det betyder, Hvad for nogle de ere, som have Aandens første Grøde, Disse have samme Suk og Forventelse, som Creaturet; De forvente en børnlig Udkaarelse; Efter Legemets Forløsning. - Fierde Tanke om Talen: Hvad Talen er, og hvorledes den skal handles, Hvad Talens egentlige Materie er, at den ikke er Lyden, men Luften; Talens Verktøi eller Jnstrumenter; Hvo den er, som udvirker Talen eller kommer os til at tale? Englernes Tale; Om Diævlenes Tale; Om Dyrenes Talle; Om billeders Tale; Tale ved Tegn og Geberder; Taushed og Forbeholdenhed i Tale; De Dødes Tale; Om den Guddommelige Tale; Guds Tale med Aanderne; Den Hellig Aands Tale; Om man blot med Tale og Røst kan paaføre nogen Skade eller Vantrevning; Den menneskelige Tales Oprindelse og Anfang; J hvad Sprog den første Tale er bleven ført, Oprindelsen til de man at Tungemaal, hvori Talen nu føres; Om de Stumme og Maalløse; Om Tale og Tungemaal i Guds Rige, tilligemed Forfatterens Levnets=Beskrivelse, udgiven af Biskop Nanneuindb. og indbunden for 88 sk.