Aalborg Stiftstidende, 1841-10-22
- Jmellem Kbhvn. Gouvernement og Politi skulle Forhandlinger være i Gang om, hvo af dem der skal bekostVærn om den Mølle, som nu i et Aar har dræbt tra Mennesker. "Dagen finder det medrette ønskeligt, at Værnet sattes først og det siden afgjordes, hvo der skal bekoste det Vi have allerede oftere meddeelt vore Læsere Beret, ninger og Skibet Concordiak, der, saavidt vides, er den første danske Verdensomseiler; i disse Dage er nu den af Skibets befalingsmand, den unge Capitain Thomas Sødring, holdte Dagbog over Reisen udkommen, og vi med dele af dette lille interessante Skrift følgende: Den 11te Mai 1839 stak Capitain S. i Søen med Skibet Concordia, der af Rhederiet, d'Hr. Jacob Holm og Sønner, var udrustet med stor Liberalitet med alle mulige Fornødenheder for en Besætning af 30 Mand paa en toaarig Reise og bestemt til en Hvalfiske-Expedition i Sydhavet. Capit Sødring gik Nord omkring England til de azoriske Øer hvor han ankrede den 11te Juni, og traf 10 andre Sydhavsfarere, men da der ingen Udsigt til Fiskeri tilbød sig, fortsattes Farten videre mod Sønden, først mere vestlig, saa at endog den brasilianske Kyst, navnlig Pernambuco, kom Sigte, derpaa mod Østen, hvorved det gode Haabs Forbierg, passeredes den 22de August. Efter en haard Kamp mod de for Farvandet synden for Afrika eiendommelige Storme, naaede Skibet den 6te October Basses=Strædet, der adskiller Van Diemens Land fra Nyholland, og ankrede den 10de i Havnen ved Hobarttown, en By paa den sydostlige Side af Van Diemens Land, hvor Skibet forblev til den 19de. Da Capt. Sødring heisede det danske Flag, der aldrig for har vajet udenfor denne Coloni, havde han den glade Overraskelse, at en Baad med tvende Danske kort efter nærmede sig Skibet. Det var Uhrmager Heckscher, født i Aarhuus, en Ungdomskammerat af Capitainen, og en Broder til Uhrmager Fr. Jürgensen paa Østergade. Begge traadte ombord med studsende Forundring, der dog snart veg for den heftigste Glæde. Den følgende Dag begav Capitainen sig i Land med Skibslægen, Candidat Møller, og som alle Fremmede faldt de i den største Forundring over denne Colonies yndige Beliggenhed og smagfulde Bebygning, samt over den levende Tummel og Virksomhed blandt Indbyggerne. Climaet er udmærket, men næsten for stærkt drivende, hvorfor Børn ofte i en tidlig Alder voxe til en ualmindelig Høide og derved bortrives i en blomstrende Alder. For at give et Begreb om Virksomheden i denne unge Coloni, anfører Capt. Sødring, at der udkommer otte Journaler der, at Staden Hobarttown har fem Banker og Luanceston fire, foruden Filialbankerne i forskjellige Retninger af Landet, at Bankerne disconterede til 10 Procent og aldrig have givet en lavere aarlig Dividende end 13 Procent. Det er let at samle Capitaler i denne Coloni, men Livet der har adskillige Ubehageligheder. Selskabstonen er her ligesom i Sydney yderst slet, og Subordinationen er svag og vaklende, og mangler Beskyttelse hos Autoriteterne. Priserne paa Fødevarer ere naturligviis høie; Hvede kostede, saaledes 20 a 22 Shilling pr. Bussel, Kjød 7 a 9 Pen ces Pundet, Kartofler 13 a 15 Lst. pr. Tons (circa 10 danske Tønder. Forresten ligger Colonien, som hele VanDiemens Land, yderst gunstigt for Handel og Søfart paa alle Lande paa den sydlige Bredde. Det ligger omtrent 5 til 6 Ugers Seilads fra China, og i en ikke meget større Afstand fra det gode Haabs Forbierg, Jsle de France, og Bourbon. Et umaadeligt Terrain for dets Virksomhed tilbyde Vestkysterne af Nord= og Syd=Amerika, idet Nyeland og det store Archipelagus i det nordlige og sydlige stille Ocean, tilligemed de mange Rigdomme, som Dybet der indeholder, tilbyde Resourcer, der ere uberegnelige. Saaledes er det forklarligt, hvorledes dette lille Land, der for 30 Aar siden var et øde Vildnis, er blevet til en blomstrende, riig Coloni, og vil uden Tvivl engang blive det store Entrepor for de australske Colonier. - Fra Van Diemens Land styrede nu Sødring Coursen af Nyeeland og Cooks=Strædet, hvor han ankrede den første November, og øieblikkeligen havde Skibet omtinget af Jndfødte, der kom ombord. So dring gik i Land og engagerede tvende Englændere som Harpunere, da hans eget Mandskab manglede Bekjendtskabet. med Harpuneringen, og Fangsten derfor hidtil var mislykket. Desuden antog han fem med Hvalfiskefangsten fortrolige unge Ny-Zeelændere, der siden ydede ham god Hjælp. Sødring forlod nu Ny-Zeeland, og var den 7de Novbr. første Gang paa Fiske=Grunden, og den 12te fangedes den første Hvalfisk. Fangsten fortsattes nu paa forskjellige Pladser, og vedvarede lige til ind i December 1840, da Skibet. havde saa fuld Last, at det ikke kunde føre Mere. Under Fangsten havde man tillige udsmeltet Olien, og dertil foretaget stærke Skovninger i Land, indtil et Qvantum af henved 40 Favne ialt. Expeditionen tænkte nu længselsfuldt paa Hjemveien, Brænderiet, der nu var afbrugt, kastedes over Borde til stor Lettelse for Skibet i stærk Søgang, og Farten gik nu hjemad med alle Seil, som trække kunde. Nytaarsdag ankredes ved en Havn i Chilli, hvor man aldrig mindedes at have seet det danske Flag. Da Skibslæggen, Candidat Møller, troede her at opdage gode Udsigter for fremtidig Virksomhed, fik han efter Ønske Afskeed fra Skibet for at nedsætte sig der som practiserende Læge. Den 13de April passerede man de azoriske Øer, og mødte et engelsk Skib, der meddeelte Capt. Sødring nogle Aviser. J to lange Aar havde man Jntet hørt fra Fødelandet, med Undtagelse af det Budskab, som var trængt til Ny-Zeeland at Danmarks Frederik var samlet med sine Forfædre. Den 5te Mai passerede Skibet Dower, og To=Aarsdagen efter at Skibet havde forladt Kjøbenhavns Rhed, den 11te Mai 1841, fik Skibet Lods fra Gilleleie. Næste Dag seilede Skibet ind paa Kjøbenhavns Rhed, med en complet Ladning af Hval-Olie og Barder, der efter Lysning realiseredes til 50000 Rbd. Paa hele den lange Reise Jordkloden, rundt havde ikke een Mand været farlig syg, ikke et eneste Seil, eller nogen Mast, Roer eller Stang havde Skibet. mistet, naar Bramseilspiir undtages. Saaledes endtes den (Dg.) første danske Verdens=Omseiling.