Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1802-03-29
J denne meldes endnu følgende Omstændigheder. Den 29 Jan, stødte Admiral Gravina, Eskadren fra Rochesort og alle andre fraskilte Skibe, undtagen Duquesne, Cornelie og Rhinoceros, til Hovedflaaden ved Cap Samana i Nærheden af St. Doming. De Efterretninger han den følgende Dag fik om Bevægelserne paa Guadeloupe(hvor ifølge Engelske Beretninger alle Hvide ere myrdede) og alle andre Øer, indgav en grundet Mistroe, om den forestaaende Mødtagelse. Der var - siger Villaret - intet Øieblik at tabe, for at undertrykke eller forebygge en almindelig Sammensværgelse." 6 Jndløbet til Cap=Havnen vare Tønderne borttagne, og man skiød med gloende Kugler paa de franske Fregatter. Det var Cesar Telemach, en virkelig franskindet Neger, som vovede at læse den første Konsuls Proklamation for Jndvaanerne. Allarmkanonerne bleve løste langs med hele Kysten, og man maatte nu opgive alt Haab om at redde Staden fra Luerne, naar man ikke vilde lade Frankerigs Love og Regieringen Ære træde under Fødder. Saasnart jeg mærkede, at Landgangen var skeet sendte jeg Skibene Scipto og Patriote til Jndløbet til Havnen, for at drage Fiendens Opmærksomhed derhen. Alle Forter skiød med Bomber og Kugler paa dem hvilket de besvarede med deres hele Artillerie. Jmod Natten seilede Flaaden tilbage fra Havnen. Snart bebudede Staden Cap Francois's ildrøde Horizønt os, at den stod i lysLue. Hele Natten igiennem Tilskuer til de Luer, som fortærede den ulykkelige Stad, forekom det mig, som jeg hørte Skriget af Slagtofferne for det græsseligste Barbar i og havde jeg end villet udsætte Flaaden for en vis Ruin, for at skaffe dem en Hielp, som dog ikke stod i min Magt, forbød dog Vindstille og Nattens Mulm at nærme mig. Om Morgenen seilede jeg med hele Flaaden ind i Havnen, hvor Fienden havde forladt Forterne Piccolet og St. Joseph., men man endnu skiød paa og fra Arsenalets Batterier, Forterne Belair og St. Michel. Flaaden naaede Ankerpladsen, uden at giøre et Skud. Nu lod jeg fyre paa Rebellerne, sætte alt Skibsmandskabet, Sprøiter og Tømmermænd i Land, for at redde Caps Ruiner General Humbert erobrede med 1200 Mr. Fortet Belair, for at lette Overgeneralens Ankomst, som imidler. tid frelste alle Plantager. General Rochambeau har besat hele Landet imellem Cap og Fort Dauphine. Saale des - hedder det herpaa - have vi altsaa blot et store Antal Huses Ruin i Cap at beklage. Der er kuns forefaldet saa Massarer. Plantagernes Redning tilbyder og gode Midler til at sætte Alt i Stand igien, og naar Expeditionen imod Port de Pair og Mole, hvor vi have gode Forbindelser, lykkes, vil Armeen derved opnaae store Fordeele og Hielpemidler, hvortil vi saare høiligen trænge a. J sin Proklammation til Jndvaanerne af 8 Novbr. beder Bonaparte dem at omfavne Franzoserne, ligesom alle Nationer have omfavnet dem og tilsvoret dem Fred og Venskab. I ere alle Franzoser, alle frie, alle lige for Gud og Republiken. Naar Nogen siger, at denne store Magt, som sendes til Eder, er bestemt til at røve Eders Frihed, de svarer dem. Republiken vil ikke tilstæde at den berøves os. Hvo som derimod vover at falde fra Generalkapitainen, er en Forræder imod Fædrelandet og Republikens Fortørnelse skal opsluge ham, som Jlden fortærer Eders terrede Sukkertor. Til Negergeneralen Toussaint fulgte drønden en særskilt Proklamation af 18 Novbr., hvori det hedder, Vi sende Borger Leclere, vor Svager, som Koloniens Generalkapitain og første Magistratsperson. Han har en passende Magt i sin Følge, for at skaffe det franske Folks Souverainet æt Respekt. Under disse Omstændigheder haabe vi, at De ville vise samme Oprigtighed mod os og hele Frankerig, som De bestandig have lagt for Dagen i Deres Breve til os. Vi bære Agtelse for Dem og erkiende gierne de store Tienester som De have udviist mod det franske Folk. Dem og de brave Sorte maae man takke for at det franske Flag endnu vaser paa St. Doming. Kaldet til Overkommanden, ved Deres Talenter og Omstændighedernes Sammensted, have De endt Borgerkrigen, standset nogle vilde Menneskers Forfølgelser og igien sat Religionen og Gudstienesteen, Kilden til Alt, i Agt og Ære. Den Konstitution, som De have forfattet, indeholder mange gode Sager; men ogsaa Adskilligt, som strider imod det franske Folks Værdighed og Souverainetæt, hvoraf St. Doming kun udgjør en Deel. De Omstændigheder, hvori De, omringet af Fiender og skilt fra Moderlandet, have befundet Dem, kunne undskylde hine Artikler. Men nu maae De først hylde Nationens Souverainetæt, som for Deres Tienester og stærke Karakteer regner Dem blant dens berømteste Borgere. Ved Modstand vilde De berøve Dem selv Nationens Tak og Velgierninger, grave en Afgrund under Deres Fødder, og kun bidrage til hine brave Sortes Ulykke, hvis Mod vi ynde. og hvis Rebellion vi ugierne vilde see os nodsagede at straffe .... Hvad kunne De ønske meere, De Sortes Frihed. De veed, at vi i alle Lande, hvor ve have været, have givet Folk den Frihed, som de savnede. Maaskee Agtelse, Æresposter, Midler, Dertil berettige Deres Tienester Dem. Som den første Mand af Deres Farve, der har naaet saa stor en Magt, ere De ogsaa Gud og Os ansvarlige for Jndvaanernes Opførsel paa St. Domingo. Stoel derfor paa vor Agtelse, og viis Dem, som det egner en af de fornemste Borgere af Verdens største Nation. -