Extraordinaire Relationer, 1734-10-01
Jtalien. Da mand nu ey er i Stand at meddeele noget remaquabelt Nyt angaaende Krigen som udi Tydskland og Jtalien føres, i det Armeerne udi Tydskland daglig gaaer i deres Vinter-Qvarterer, saa det synes nok, at ey noget Vigtigt udi Aar meer bliver paa enten af Siderne foretaget, og at begge stridende Partier udi Jtalien ligeledes siden seenest 2de Actioner ved Sechia og Guastalla ikkun bie efter at blive forstærket med den saavel fra Keiserlig som Fransk Side ventende og udi Anmarsk værende Succurs, for paa ny des bedre at udføre deres Desseins, skulle mand med nærværende give en liden Jdee om den Aarsag som haver aabnet Spanien Veyen ind udi Jtalien, og siden giver dem saadan Appetit til meere Aar 1784. og meere at udbrede sig. Cosmus gius Store Hertug af Florentz, der regierede fra 1670 indtil afvigte Aar 1723 havde vel for sin egen Person ingen Mangel paa Livs Arvinger, thi hand med sin Gemak, som var en Fransk Princesse og Hertugen af Orleans Gastonis Johannis Daatter Margareta Lovisa, avlede 3 Børn, nemlig : (1) En Printz 1663 ved Navn Ferdinandus, som døde Aar 1713, hvis Gemahl var Violenta Beatrix den nu regierende Chur-Fyrst af Beyren hans Syster der for kort Tiid siden ligeledes ved Døden afgik. (2) En Princesse Maria Anna Lovisa Aar 1667, der siden blev gift med Johanne Wilhelmo Chur-Fyrsten af Pfaltz, og nu i sin Enke-Stand opholder sig igien i det Florentinske (3) End een Printz, den nu regierende Store-Hertug Johannes Gaston, der Aar 1671 kom til Verden, blev gift 1697 med Anna Maria Francisca Pfaltz Greve Philippi Wilhelmi Enke. Men alle disse Tree Cosm 3ti Børn have i deres Ægteskab aldrig med Livsens Frugt været begavede. Nogle Aar førend Cosmus 3tius ved Døden afgik, og det i alle Ting lod sig ansee, at hans end tilbage levende Søn Johannes Gasion, som endnu regierer, end ikke kunde vente at efterlade sig Arvinger, forbandt sig Keiseren Frankerig, Spanien og Engelland med hinanden, at vilde disponere over Successionen i de Florentinske Stater, ifald den nu regierende Store Hertug uden Arving ved Døden skulde afgaae, til hvilke at erlange ald Haab var ude, siden hand og hans Gemahl alt: mange Aar have levet adskilte fra hinanden, og denne Disposition udfaldt da i Faveur af den Spanske Infant Don Carlos, ældste Printz af Philippi den 5tes andet Ægteskab. Nu da de forhen omtalte Allierede have udført dette deres Dessein i den Post, hvortil den Engelske Crone sit i følge af de sluttede Tractater redelig har contribueret, Keyseren selv og lod skee; at alting blev opfyldt, (ikke maaskee ventende, at saa stor October Maaned Aar 1134. stor een Faveur, som Don Carlos var vederfaret, skulde optænde saa stor en Krigs-Lue, synes Spanien ikke endda at kunde være fornøyet med at see sin Prinz forsyned med saa mange anseelige Statter, som Florentz, Pissa, Sienna, Parma og Placentia, men griber videre om sig, og har attaqveret Kongerigerne Neapolis og Sicilien for at see Printzen prydet med een Crone, endskiønt med Keiseren og det Rommerske Rige, hvoraf til deels bemeldte Stater ere Lehn, deres Præjuditz, mand seer dem og saavidt reusserede at de af Neapolis ere Mester indtil Capua, som endnu værger sig, og af alt det platte Land, samt de fleeste Stæder udi Sicilien, indtil Messina og 3de Casteller som de allerede har begyndt at beleyre. Jmidlertid vil dog disse Landes Besiddelse vel komme an paa om de Keiserlige kunde først drive de Allierede tilbage af Lombardien, da ellers ey sees nogen Apparence at kunde maintenere disse Stater, og end mindre at recuperere det Tabte. Og staaer endelig tilbage at vente paa, hvorledes de famense Freds-Projecter, som Store-Brittannien og Republiqven Holland have foreslaget, vilde finde sted iblant de krigende Puissancer, hvorefter mand med god Forhaabning vil vente gode Følger, paa det at endelig een ønskelig og høyst forlanget Fred i Europa kunde vorde fremstillet. Mand fornemmer ellers fra Jtalien, at den Keyserlige Greve af Neuperg da hand nu med 8000 Mænd var bleven af Greven af Kønigsegge commanderet at undsætte Mirandola, kastede hand strax Broer over Po-Floden, og marscherede Nat og Dag med sine Tropper, indtil hand u-formodentlig kom til den Bæk Cavo-Novo lige i Sigte af Mirandolo, da de Franske som beleyrede Staden, Hovedkulds forlode den og i største Hast retirerede sig hen til deres Armee i det Modenesiske, hvor om mand venter endnu videre Particularia.