JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Viborger Samler, 1785-08-01
Mand med Mark og Overdreve, Og Gaard og Park og Have til Og Jagt af Fugle, Dyr og Ræve beslutter, han det sælge vil. Beslutningen at proclamere, det er en Sag, enhver forstaar, men. Og men Tingen ret at udstaffere tit over smaa Folks Evne gaar. En savner mangen Gang den Lykke at komme med sin Mening sort, en anden over mindste Stykke udbreder sig, som det var stort En rager blindt paa tomme Hylder, veed ei, hvor han begynde tør, en andens Geist Papiret fylder, som om hans Pen den kjernte Smør. Vor Mand er den, thi hans Proclama, i alt methodiskt, ziirligt, net, begynder som et lærdt Programma, der prunker paa det sorte Bret. En frygtsom Hær af Hovedgrunde, fremstiller sig paa første Blad, at nævne dem - ja hvo der kunde for Rimets Skyld saa var det Had. Men spørges nu, hvad Grund til dette, den Ting dog og sin Aarsag har da er det her tilladt at giette, hvor Skrivtet lidt ulæsligt var. Og om den Grund var ubenævnet, var det slet ingen Mangel her; thi desto mere Rum er levnet for de fornøiligste Alleer For Springvand og for Buegange, for vilde Morbær, Fyr og Gran, hvor hvor Fugleskarers glade Sange, den Kiøbende henrykke kan, For Planter, som beundringsværdig Fuldkommenhed opnaaet har og alt staae til Forhandling færdig, om Handelen i Flor kun var. Og overalt, saa er det Skikke, en Kiøber ei opholdes ved; causæ causarum søges ikke man standser ved det første Led. Endnu et Forsvar at tilføre: døm, Læser, var den Mand vel klog, som nævner det, han ei gad høre, men see, fuldstændigt var det dog Man derfor ei har her opregnet hver Herlighed ved Hr. A. thi de fuldstændig er antegnet udi den store Stads Avis. Udgiveren kan ikke undlade at sige Læseren, at han ved denne Anledning har erindret sig hiin laurbær værdige Digters Ord: Lad dog her en stadig Tanke, holdes i det Tankebidsel, kan du slige Frugter sanke. ud af Torne eller Tidsel, ) Paa dette Sted var Haandskrivtet ulæseligt.
Viborger Samler, 1785-08-01
Junspruck d. 7 Julii. Da Keiseren paa sin sidste Reise kom i Verona, var Folkets Tilløb meget stærkt, for at see ham. Ved Bort Bortreisen derfra sagde han til de Hosstaaende: A. dio Patrioti, og kom i en kort Tid udaf Stadens Gebet. Dette Ord Patrioti blev af mange saaledes udtydet, at de inden kort Tid skulle blive Keiserlige, man talede pro og contra derom, og der reiste sig næsten en Strid derover, som kunde have havt fortrædelige Følger. Man siger, at Keiseren, som rimeligviis ved een af sit Følge har erfaret dette Optrin, har strax sendt een af sine Folk tilbage til Magistraten i Verona med den Forsikring: At det Ord Patrioti har ikke villet sige andet, end at han elskede Veroneserne, som sine egne Undersaatter. Magistraten har derpaa sendt Deputerede til Keiseren, og ladet ham underdaningst takke for denne Erklæring. Hver af disse Deputerede blev af Keiseren skienket en Guld Medaille.
Viborger Samler, 1785-08-01
Fra Engeland af 16 Julii. Da Sangerinden Mara blev i Oxford voldsom udpebet af Studenterne, skal hun være seet næsten i convulsiviske Bevægelser. En af hendes Tilbedere har gjort hende tvende følgende Vers, som hun har kunnet synge for de Oxforder Studentere: OxFord no more, hence Cowrorn. be thy name, That breedst fuch calves to thy eternal hame. (Dit Navn være i Fremtiden ikke mere Oxford, men Koeford, efterdi du føder saadanne Kalve til din evige Skam.) Wien.
Viborger Samler, 1785-08-01
Wien den d. 16 Julii. J Presburg har Politiet gjort et stort Skridt, og ingen, fra den fornemste Dame indtil Skomager og Skræder=Piger, tør der mere vove at lade sig see i Kirken med usømmelig eller overdreven Hoved eller Legems Pynt, med sminket Ansigt, store Hatte og andre Modedaarligheder, under Straf af, i Øieblikket at blive udjaget.
Viborger Samler, 1785-08-01
J alle Hovedstæderne i Arvelandene lader Keiseren indføre en ny Politicorden. I enhver af disse Stæder bliver oprettet en Art af Politievagt, hvis eneste Forretning skal være at holde over den offentlige Rolighed og Orden, og hvis Commandeur skal have Oberstlieutenants Rang.
Viborger Samler, 1785-08-01
Viborg. Forlovede.
Viborger Samler, 1785-08-01
Den 28 Julii.
Viborger Samler, 1785-08-01
J Rørbek Præstegaard ved Hobroe, Hr. Seier Grum og Jomfrue Anne Sophie Møller.
Viborger Samler, 1785-08-01
Kopulerede. Den 7 Julii i Vorup, som ligger til Rnaders Menia, hed, Selveier Jens Lassens tvende Døttre: Enkemand Søren Nielsen Bødker=Mester og Johanne Jensdatter Lassen, og Enkemand Christen Hvidsteen Brændeviinsmand og Dou the Jensdatter Lassen. Den 15 Ejusd i Vorning Præstegaard Hr. Jørgen Blicher, Sognepræst for Worning, Quorning og Hammershøi Sogner, og hans Formands afg. Hr. Koppes Enke. Den 29 ejusd i Nørre Mølle Hr. Lohmanns tvende Døttre, Hr. Hans Tesenius og Jomfr. Birgitha Maria Lohmann, og Hr. Mathias Marcusen og Jomfrue Prisca Lohmann. Slut Slutningen af Landstings=Dommene fra sidste Landsting.
Viborger Samler, 1785-08-01
No. 5. Sr. Peder Schmith i Lemvig contra Sr. Jens Kier ibid. Af de under denne Sag af begge Parter paa hinanden formerede Ankrav, samt til begge Sider modsagte og fremlagte Regninger er den ene udgivet af den nu afgangne Peder Schmith i Lemvig, hvorudi han hos Jens Kier sammesteds fordrer den Summa 244 Rdr., og den anden Regning eller Contra Pretention udgivet af bemelte Jens Kier, hvorudi han paastaaer og fordrer hos Peder Schmith den Summa 296 Rdlr. 2 Mk. 1 Skl. Af begge Parters indviklede og paa begge Sider lige ubeviiste Mellem Regninger skiønnes ingen rettere Udkomme, end at nu afgangne Peder Schmiths Stervboe og Arvinger kiendes pligtig inden 4 Uger efter denne Doms lovlige Forkyndelse under vedbørlig Execution, til Contra Citanten Jens Kier at udbetale 22 Rdlr. 2 Mk. 1 Skl., hvormed da berørte deres forstevnte og omtviistede Regninger skal til begge Sider være fulkommen liqvideret og afgjort, og Parterne for hverandres videre Tiltale i denne Sag aldeles frie at være. Hvornest denne Professes Omkostninger for begge Retter ophæves paa begge Sider, ligesom og de af Parterne mod hinanden saavelsom deres Fuldmægtigers brugte fornærmelige Ord og Beskyldninger fuldkommen mortificeres. Da den paaankede Hiemtings=Dom afsagt inden Lemvig Byetings=Ret saaledes er forandret og anseet. N. 6. Birkedommer Søren Lund og Birkeskriver, Gram contra Byefoged Bræmer og Sr. Warelman. Det befindes ikke, at Bye- og Herredsfoged Bræmer har nægtet at modtage Vidnerne Peder Bonnets og Christen Christensens endelige Forklaring om hvis de til denne Sags Oplysning har været bekiendt, uden for saavidt deres hafte Forretning som Beskikkelses=Mænd angaaer. Hvilken Forretning Citanterne ved deres udtagne Tingsvidne=Stevning har beskyldt som urigtig, og da disse Vidner ikke efter Lovens 1 Bogs. 13 Cap. 23 Art. er stevnet til med Eed at bekræfte deres Forretning, men meget meere til at vidne mod sig selv, og deres angaaende BeskikkelsesForretningen givne Attest; saa har Underdommeren rettelig befriet dem for saadan ulovlig Vidnesbyrds Aflæg, i hvilken Henseende de paaankede Kiendelser ved Magt kiendes. Hvad angaaer Citantens mod Byefoged Bræmer videre gjorte Paastand, fordi den omstævnte Reqvisition ikke findes Doms Acten vedheftet, bør han for Citanternes Tiltale i den Henseende fri at være. Processens Omkostninger ophæves. No. 7. Justitsraad Bruun til Krogsgaard, contra de saakaldede Eng, Udeiere i Tiereborg Enge.
Viborger Samler, 1785-08-01
Ved en i Aaret 1780 fuldført og sluttet Aaesteds=Forretning, i Overværelse af alle vedkommende, er ei allene Tiereborg Byes Beboere, samt Udeierne af samme Sogn, og alle øvrige Lods-Eiere behørigen bleven udskiftet og tildeelt enhver sit eget Engstykke for sig selv, men endog det enhver Part udlagte og tilmaalte med udtrykkelige Skiel Linie og Adskillelses=Tegn tydeligen bestemt og udmerket. Paa samme Forretning er fra Krogsgaards Eiere, som Hosbonde for endeel af Tierreborg Byes Beboere bleven tegnet disse Ord: med samme Ret og Rettighed som Udeierne har havt de forrige Enge, tilstaaes dem disse udskiftede, hvilket har anlediget Krogsgaards Eiere til det anlagde Søgsmaal. Under Sagen er beviist, at Beboerne af Tierreborg, forhen i meere end lovlig Hævds Tid upaaanket har haft For= og Efteraars=Græsning paa Udeiernes Eng, i den Tid, at samme imellem Byens egne Eng Skifter laae adspliidte, da nu slig Byens Græsning udi Udeiernes Eng ei alene øiensynlig ville geraade meere til Felledskabets Forøgelse, end til dets attraaede og anbefalede Ophævelse, men endog maatte blive aabenbarlig stridende saavel imod Udskiftningens Hensigt og Nytte, samt paalagde Jndhegning, som og imod den seeneste om Fælledskabets Ophævelse ergangne Kongelige Anordning som i 25 Art. udtrykkelig befaler, at ingen For ning. ning maa indgaaes om at forblive i Felledskabet, og Tiereborre Byes Beboere, eller Appellanten Hr. Justitsraad Bruun desuden ikke i Følge den forrige Anordning af 13 Maji 1776, paa behørig og anordnet Maade har seet denne Græsnings=Sag decideret og afgjort, forinden at Udskiftningen blev fuldført; Saa bør den paaankede Hiemtingsdom afsagt inden Schads Gjording Malt=Herreders Ting i alle Deele ved Magt at stande; Jndstevningens Bekostning paa begge Sider ophæves.
Viborger Samler, 1785-08-01
No. 8. Byefoged Procurator Wissing, Actor mod Delinqventinden Kirsten Marie Christensdatter i Thisted. Delinqventinden bør for hendes forsætlige Barnefødsel i Dølgsmaal og paafulgte Barnemord miste sin Hals og Hovedet sættes paa en Stage. Henrettelsen skeer med Øxe, og Legemet nedgraves ved Natmanden paa Retter=Stedet; for denne Execution at forrette og besørge betales Skarpretteren i alt 13 Rdlr. Videre bør Delinqventindens Hovedlod og Jord at være til Kongen forbrudt, og i øvrigt bliver de paa hendes Arrest, Forflegning, Action og Execution nødvendig udfordrende Bekostninger, saavidt hendes egen liden Formue ei kan tilstrække, at udrede af Amterne efter den vedkommende Øvrigheds nærmere foregaaende Revision og Approbation, da Hiemtings=Dommen paa saadan Maade er bleven ved Magtkiendt og bekræftet.
Viborger Samler, 1785-08-01
Dødsfald. Den 24 Junii paa Demstrup, forrige Sognepræst i Rimsøe Hr. Høstes efterladte Enke 76 Aar. Den 27 ejusd. i Mariager Frøken Albertin meget pludselig 20 Aar gl. D. 21 Julii i Jdum Degnebolig Sr. Riisbricht Sognedegn til Jdum og Halberg Menigheder, nogle over 70 Aar gl.
Viborger Samler, 1785-08-01
Kiøbslutning. Den 27 Julii blev ved offentlig Auction bortsolgt, det saa kaldte Store eller Løve=Apoteqvet i Aarhuus til Hr. Bøggild for Summa 10010 Rdlr.
Viborger Samler, 1785-08-01
Ulykkelig Hændelse. Den 20 Julii i Løvenholms Skovhuus skiød en Kark af Vaade en Pige i hiel, da hun sad og klædte sig paa, der skulde være andendags Bryllup i Huuset.
Viborger Samler, 1785-08-01
Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-08-08
TRETTMAARGANG. Mandagen den 8 Augustii 1785.
Viborger Samler, 1785-08-08
Man har med megen Fornøielse giennemlæst Forfatterens Physiognomiske Betragtninger, og det gandske Skrift er formedelst den interessante Materie, af det Slags, der vist vil underholde Læserens Agtpaagivenhed. Man kan med første vente det oversadt i Modersmaalet. og Spørgsmaal.
Viborger Samler, 1785-08-08
En Jordegods Eier har, for at bevise sin Ret til at pine de stakkels Bønder med overdreven Hoverie, rie, og banke dem, saasnart hans stolte Hierte og forsviirede Hoved byder det, udladt sig til nogle af dem i følgende Udtryk: Jeg har kiøbt jer, J Slyngler, med Legeme og Siel indtil den sidste Skierv. Endog Bonden indseer det Urigtige og Vanærende i saadan Talemaade (thi lad endog en Hosbonde være nok saa stor et Kreatur i sine egne Tanker, han er saa dog ingen Gud) Men naar nu saadan et Kreatur i Følge sin forvirrede Grundsætning og forkeerte Tænkemaade udøver sit Herredømme med Stokken i Haanden og begynder at tyrannisere baade over Siel og Legeme, saa spørges, hvorledes en skal forholde sig under hans Dumhed og Stolthed, paa hvilke han giver saa følelige Prøver, Frankfurt om Mayn d. 23 Julii.
Viborger Samler, 1785-08-08
J Petersborg er d. 13 Junii afbrændt den store Bygning, Enken Popow tilhørende, i hvilke over 80 Familier, og altsaa mere end 400 Personer have boet.
Viborger Samler, 1785-08-08
Leipzia d. 23 Julii. Den Borniske Methode, at bringe Sølv og Guld ud af Erzerne, er allerede optaget i de Hannoverske Bergverker, og det dertil fornødne Qvæg sølv bliver hentet fra de østerrigske Stater.
Viborger Samler, 1785-08-08
J Prag har for kort Tid siden en Spitsbube paa een Dag sat 5 Geistlige i Contribution paa følgende Maade: Fra en Præst paa Landet i Naboelauget af Prag, som stedse havde en halv Skok Kalkunske Hons at feede, stial han om Natten 4 saadanne vel fee og seedede Høns, gik følgende Morgen til Præsten til St. H- ch. i Prag, formeldte der en Hilsen fra Præstens Hr. Collega, og leverede ham den ene afde stiaalne Høns, som Præsten med Glæde modtog og bød ham ogsaa en Drikkepenge for sin Umage; men Tyven forsikrede, at han torde intet tage, men, da han har noget Lintøi for sin Herre, som han ikke gjerne ville lade blive vaad af Regnen, ville han aleneste bede om en Mantel, som endnu samme Dag skulle blive tilbagesendt. Præsten, som intet Ont befrygtede, gav ham villig Mantelen, hvilken han strax solgte til en Jøde for 20 Gylden; hvorpaa han, da det første Forsøg var gaaet saa got af, afleverede endnu de øvrige 3 Høns med tilbørlige Complimenter hos 3 andre forskiellige Præster i Prag, og fik lykkelig af enhver en Mantel til Laans, saa at han ved sin List gjorde sig et Bytte af 4 Manteler med de 4 staalne Høns. Endnu samme Aften komme alle 4 Præsterne af en Hendelse tilsammen paa eet Sted, og da den første talede om sin bekomne Foræring, og derhos tillige om Mantelen, studsede de øvrige 3 temmelig og indsaae alt for tydelig, at de vare blevne bedragne. Viborg.
Viborger Samler, 1785-08-08
I Løverdags d. 30 Julii hiemkom H. H. Hr. Biskoppen efter 4 Ugers Fraværelse, fra Visitats paa Lessøe, samt i Aars= og Gislum=Herrederne. J Mandags d. 1 August begyndte derpaa strax Skole=Exammen, som endnu vedvarer.
Viborger Samler, 1785-08-08
Randers. J Dag d. 8 August begyndte den offentlige Skole-Examen her i Randers.
Viborger Samler, 1785-08-08
Kiøbslutning. Den 1 August har en Keiserlig Coffardie=Capitain Christian Hegelund afkiøbt Hr. Ramstadt i Viborg den saakald. saakaldte Duegaard med endeel Eiendomme paa Wiborg Mark, den paa samme Eiendomme staaende Afgrøde, nogle Bra qver i Wiborg Bye, og endeel Creature, et Brændevins Redskab og nogle Kakkelovne, for den Summa 6400 Rdlr. Landstinger, Onsdagen den 10 August 1785.
Viborger Samler, 1785-08-08
Jndstevnte Sager.
Viborger Samler, 1785-08-08
No. 1. Stephan Brix af Aggersborggaards Gods, indstevner til Underkiendelse a. en Dom afsagt paa Han=Herreders Ret d. 29 Januarii sidst af Herredsfoged Wadsted, udi en Sag, S. T. Hr. Cancellieraad Speitzer til Aggersborggaard havde anlagt mod Appellanten, betreffende det for Aaret 1784 af Appellantens ifæstehavende Gaard Schræm Bisgaard pligtigydende Skatte=Rug, til hvis Leverantze Appellanten, ei for om Løverdagen, som det næste Mandag skulle leveres ved Aggerssund, blev tilvarslet, altsaa en Umuelighed for Appellanten at faae samme aftorsket og yde færdig, og derfore havde accorderet, og faaet Løfte, af den til Leverantzen af Hr. Cancellieraad Speitzer antagne Hans Lorentzen, at levere samme for Appellanten imod Vederlag; Men da Appellanten ved Hans Lorenzens Hiemkomst fra Aalborg tilbud ham bemelte Skatte=Rug, nægtede han at modtage samme under Foregivende, at han ei maatte levere det paa Magazinet for Hr. Speitzer, hvorfore Appellanten strax lod anbyde bemelte Skatte=Rug eller Penge derfor paa Aggersborggaard til sin Hosbonde, som han vægrede at modtage m. m. N. 2. Peder Brændstrup af Skanderborg Ladegaard, indstevner til Underkiendelse og Omkostningers Erstatning, een af Hr. Borgemester og Birkedommer Carøe i Randers paa Dronningborg Distrikts Birketing d. 19 Maji sidst afsagt Dom, udi en Sag Citanten havde anlagt imod Mads Bygballe i Bygballe, angaaende 100 Rdlr. som den sidste efter udgivet Beviis af hans Med=Jnteressent og Commiterede Anders Pedersen Bygballe skal have laant af Appellanten til at betale de Creaturer med, han i forbemelte Jnteressentskab havde tilkiøbt sig, hvilket og af Appellanten skal være bleven beviist, som desuagtet er henviist til Anders Pedersen alene, der altid vil blive usikker hos ham at erholde Betaling. m. v. (Resten følger) Tillæg.)
Viborger Samler, 1785-08-15
49. No. NyeTRETTENDEAARGANG.
Viborger Samler, 1785-08-15
Mandagen den 15 Augusti Skulle vel Adam have sovet, om han ei havde syndet: aa almindeligt det er i vor itzige Forfatning at arbeide, saa almindeligt og at hvile, at sove. Al. Hvile er ei Søvn; thi Gud hvilede og af al Gierning efter Skabelsen, men al Søvn er Hvile. Saa længe vi skal arbeide, skal vi og hvile, og sove. Naturen fordrer denne Afvexling. Naturens Herre haver indrettet den. For Adam begyndte at synde, behøvede han ei at arbeide, før han begyndte at arbeide, behøve behøvede han og ei at sove. Han trættedes ikke, da han arbeidede ikke. Men da han maatte svede forsit Brød, blev Søvnen ham en kraftig Recept mod Mathed. Hvad skulle vel giøre ham søvnig i Uskyldigheds Standen, Søvnens fornemmeste Aarsager ere Arbeide, Sorg, Svaghed, Overdaadighed, Hovedbrud, Studeringer m.m. Alt dette var han frie for. Jorden og Himmelen puttede ham daglig Mad og Medicamenter i Munden. Klæder behøvede han ikke, thi han følede hverken Frost eller Blusel. Overdaadighed fortærede ei hans Kræfter. Studeringer brøde ei hans Hierne, skabt viis nok, som en synlig Engel, skabt efter Guds billede, men Gud og Englene sove ikke. Ja see til de utalende Dyr! Hvormange sove aldrig, som arbeide aldrig. Hvormange sove lidet, endog af dem, som arbeide meget. Men agt, de have og aldrig syndet mod vores fælles=Skabere. Man vil herimod indvende 1) Gud lod en dyb Søvn falde paa Adam og han sov, nemlig i Uskyldigheds=Standen. De 70 Fortolkere have kaldet denne dybe Søvn en Eestasis, en Henrykkelse. Lad det nu saa være. Lad Ordet bemerke begge Deele, saa heder det dog derhos, og han sov, som noget usædvanligt, der aldrig tilforn var timet ham, som en Forsmag og Forvarsel paa den Søvn, hans syndige Natur siden skulle behøve og nyde. Jeg meener derfor vist, han aldrig før Syndefaldet havde haft, nogen naturlig Søvn. 2) Hvorfor havde Gud skabt Natten, om Adam ei skulle sovet? Ligesaa kunde kunde jeg spørge: Hvorfor havde Gud skabt Dagen, om Adam ei skulle arbeidet? Jeg svarer: Almagten forsynede sine Riger paa eengang med alle Slags Fornødenheder, ei aleene dem, som strax skulle bruges, men og dem, som længe efter kunde behøves, efter hans Opholdelses Kraft. Han faae, Adam ville synde, skulle arbeide, kunde trættes, maatte hvile og sove. Da blev Natten ham til en beqvem Tid, og i Forveien maatte være skiftet, endog til heele Naturens Orden og Tieneste.
Viborger Samler, 1785-08-15
Pera den 3 Julii. J disse Dage bleve i Constantinopel en hemmelig Forsamling, i hvilken 2 tyrkiske Geistlige, en Græker og en Tolk vare beskieftigede med at læse udenlandske Tidender, overfaldne og samtlig bragte i Arrest, fordi de overtraade Mustis Forbud. Grækeren og Tolken have kjøbt sig fri ved en anseelig Sum Zechiner, men begge de Geistlige maa rimeligviis have betalt deres Lyst til Avis=Læsning med Døden, efterdi deres Skjebne og Opholdsted er ganske ubekiendt.
Viborger Samler, 1785-08-15
Fra Jtalien af 16 Julii. J en Skov i den Sardiniske Provinds Canavesano, var i forrige Maaned en ordentlig Skiermydsel, imellem 200 Sardiniske Dragoner og en stærk Røverbande, hvilken sidste, efterat der paa begge Sider vare mange døde og blesserede, endnu 40 Mand stærk endelig maatte give sig. Anføreren for denne Bande heder Gjorgio, og har begaaet 13 Menneskemord. Man venter en skrekkelig Execution.
Viborger Samler, 1785-08-15
Wien. og Wien den 23 Julii. De Punkter, i hvilke de Hollandske Deputerede, skal være blevne enige med vort Hof, skal være følgende: 1. Keiseren frasiger sig for stedse Besiddelsen af Mastricht, og Republiken betaler derfor en Pengesum, som nogle ansætte for 12 Millioner Gylden; 2) Keiseren kan aarligen lade 2de sværladne Skibe løbe ud paa Schelde i Havet, og lade 2de indløbe tilbage, til Antverpen; 3) Den øvrige Keiserlige Fart paa Schelde gaaer kuns indtil Sanstingen. Alt øvrigt bliver i forrige Forfatning.
Viborger Samler, 1785-08-15
Østerrig den 23 Julii. J Burkersdorf ved Wien har en Franskmand, ved Navn le Brun bekostet 5 Spinde=Maskiner, hver for 200 Fl., hvilke ved Hielp af Vandet spinde dagligen 20 til 24 Pd. Bomuld. Han søger nu Jnteressentere, til at forøge disse Spindemaskiner indtil 100. Allerede har han 300,000 Pund Bomuld i Commission, at lade det spinde.
Viborger Samler, 1785-08-15
Regensburg d. 27 Julii. Efterat vi dette Sommer endnu stedse var bleven skaanet for Uveir, havde vi d. 20 i d. M. et meget heftig Tordenveir. En bekiendt Bayersk Geistlig og Mathematicus, navnlig Lange, som i nogle Aar har oprettet adskillige Lynilds=Afledere i Bayern og i Egnen heromkring, gik i Uveiret at spadsere i en Alle uden for Staden, da pludselig Lynilden slog ham til Jorden, saa at han blev død paa Stedet. Straalen har rislet ham paa Hovedet og Ansigtet, derpaa slaget det nederste Kindbeen itu, derefter er den faren igiennem Munden ned i Livet og atter udaf Siden i Under Underlivet, og derpaa ved Foden ned i Jorden. Nogle meene, at han har baaret adskillige Jnstrumenter hos sig, som naturligviis maa have trukken Lynilden, til sig. Enhver beklager denne Mands Skjebne. Han var først Dagen tilforn ankommen hertil.
Viborger Samler, 1785-08-15
London den 29 Julii. Den 23de i d. M. er Major Money af det 28de Regiment i Norwich gaaen op med en Luftmaskine, i meer end 40000 Menneskers Nærværelse. Da Norwich ligger kuns 15 engelske Mile fra Søen, havde han den Ulykke, at blive dreven 7 Mile ud over Havet, og kom ned midt i Vandet, hvor han alt en Tidlang stred med Døden, og havde revet Huden af sine Hænder paa Strikkerne af Ballonen, da endnu til al Lykke Told=Cutteren, Argus ilede hertil og og ham op.
Viborger Samler, 1785-08-15
Leiden den 30 Julii. Løverdagen d. 9 i d. M., har et forvoven Menneske i London indsneget sig i den Preusiske Gesandt, Greven v. Lusi hans Cabinet, og af hans Chatol bortstiaalet adskillige Sager, men især de hemmeligste og vigtigste Breve. Man holdt Tyveriet hemmelig i nogle Dage, for desto lettere at komme efter det, men endnu hidtil har det været forgieves.
Viborger Samler, 1785-08-15
London den 15 Julii. En fornemme Udlending, som i sine Efterforskninger over Engelands Merkværdigheder, havde ogsaa nu den sieldne Tanke, at gaae flittig i vore Kirker, og høre Prækenerne, gjorde her kortelig den Anmerkning, at det ville foraarsage ham en stor Fornøielse : nøielse, om han engang kunde læse alle de Prækkener som paa een og den samme Søndag bleve holdte her i de samtlige Kirker og Forsamlingshuuse. Han forsikrede, dette maatte være en Blanding af Fortreffelig heder og Urimeligheder, hvorom man andensteds sletintet Begreb kunde giøre sig. Først for nogle Uger, efter en temmelig stærk Jldsvaade, som her i en kort Tid havde lagt endeel Huse i Aske, sagde en Prædikant paa den følgende Søndag iblant andet af Prædikestolen. Kiere Venner, J have alle seet eller hørt den sidste Jldebrand. Mange Mennesker holde det for et skrækkeligt Syn, at see 20, 15 eller og kuns 5 Huuse staae i Lue; andre forskrækkes, naar de see endog kuns et Huus brænde. Men siger mig, hvad er det i Sammenligning med den yderste Dag, paa hvilken ikke eet Huus, eller 5, eller 15, eller 20, eller en heel Gade skulle brænde, men hele London, hele Middelser, hele Engeland, hele Europa, hele Assia, hele Africa, hele America skulle staae i Flamme. Hvilken en skrækkelig Tanke! jeg forsikrer eder, jeg kan ikke see en Kiøkkenild, ikke en Kaminild, uden at tænke paa den yderste Dag.