Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1769-11-20
Stavanger den 3die Novembris Sr. . Nicolai Lohmann er af Auctions-Directeur Berklei committered til Auctimmernes Forvaltning her i Byen. Hr. Bye-Føged Schov er hertil fra Kiøbenhavn an kammen. Dreng 1, Vige 1, i alt 9. Begravne: Domkirke Sogn Mandfolk 5, Qvindfolk 3, Korskirke-Sogn Mandfolk 1, Qvindfolk 3 (blandt hviles Jomfrue Susanna Turen, en Datter af Hr. Elias Tuxen, gammel 29 Aar og Na dame Anna Helen Baade, Sr. Conrad Sel munds Hustrue, gammel 4 Aar), i alt 12 Jndkomne Skippere: De Laans af Bergen, C. Jansen af Oldenborg fra Frankerige, med Salt, Brændevin a. G. Vedeler af Bergen fra Dantzig med Rug; H. Pedersen, og Christianssand fra Kiøbenhavst med Sukker, Struper. Udgangen: E: Flyn af Skotland til Strædet med Fiske-Varer. Betsættelse af en fransk Dames Drøm, afbrudt i No. 46. Hyrden, herover forskrækked, stod længe udenagt tale et Ord. Omsider faldt han formine Fødder og med indstændig Ben forlangede, at jeg vilde følge han tilbage til Hytten. Jeg vil god hertil at overtales, da Medlidentzes alt havde indtaget mig og Nysikkenhed nu begyndte at bemestre mig. Jeg gav mit Samtykke til hans Begiær. Hyrden tog mig ved Haanden. Jeg fulgte med ham og Tornebusken hoppede efter pra sin tynde Røds Gangen ver langsom. Dog som vi efter en Times Forløb til Hytern, hvori Hyrden bo de. Uden til havde den er behageligt, Udskende Jndvendig herskede over alt den naturlige Eenfoldighed. Den spøgende Natur Zirede Væggene med de deligste Blomster-Verker, som Kunsten i ingen Maade kunde tabe efter. Ved Jndgangen til denne Hytte stod et Rosen TræLaugt fra gav det en behagelig Lugt. Hvor qvæ led man end var om Hiertet, kunde man dog der tage Forraad nok at forfriskende Dunster. Saasnartrøi vare komne paa dette eensomme Sted, schi det laa afsides fra Land Veien noget ind i Skoven) traadde Tornebusken ind og med en trodsig Mine saaledes tiltalede Hyrden. Hvorlægge vil du uarre mig: Vil du endnu ikke opfylde dit Løvte, Skal jeg endnu længer bie førend du giver mig det belovede, Tin, Vil du hale det længer ud, Vid Hyrde længer vil jeg nu ikke lie. Flere til sæltelser taaler jeg ikke. Enten sk. Du strax op fylde Løbet, eller jeg skal . - . Hyrden faldt Tornebusken ind i Talen og udbad sig kun nogle Dages Anstand for at betænke sig. Jkke (sagde Tornen, nogle Minuet ters. Her har Belænkning ingen Sted. Et Loveder det kun, som skal ovkyldes. Tinden møntte være tilsen: Brorening førend Lovict, blev udgiven. Har du ikke da betænket dig, under det for silde. Fortryder du det, Velan saa vælg enten at tage Løvtit tilbage og altid at blive som du under, eller og at opfylandre det vi saa komme til din Helvred. Strax skal den giøre dette Val, for forlader jeg ikke den Hytte. betænksom handlede jeg var Hyrdens Ord) den Gang jeg løvede dig Rosentræet, det kiære Træ, som ofte har forfrisket baade mig selv og andre. Dudskiærmede mig mod Ulden. Tud vogtede mig for hans graadige a blev frelst. Jeg blev glad over Tand min Befrielse. Lidenskaberne hos mig vare paa den Tid uden Orden. Jeg vidste da en hvad jeg giorde. Jeg lovede det jeg siden fortrød og ønskede at blive fritagen fra at holde. Træet vilde jeg beholde. Min Helbred, ønsker jeg at nyde. Men eftersom det er er ommeligt at faae det ene inden at tabe det andet, saa giver jeg, (skivne ugierne) slip paa det mindre nødvendige Tag da Træet, min eneste Fornøielse. Mit Løvte bliver derved opfyldt og jeg erholder min tabte Helbred igien Neppe vare disse Ord af Hyrden udfalede førend Torne-Busken, (uden enten engang at takke eller bede Forvel, ilede ud af Hytten og, omringed af en Mængde andre Torner, oprykkede det uden for Hytten staaende Rosen Træ med Røde, slæbede af dermed og 1 storne Hast pakkede sig bedre ind i Skoven. Nysgiærrighed drev mig til at følge efter. Jeg vilde vide hvorhen man bragte Træet og hvor man gjorde af det, som Hyrden elskede og den hæslige Tørnebusk slæbede bort. Men i det samme vognede jeg og befandt mig liggende i min Seng. Tallet paa Bergens Byes Indbyggere (UnderOfficiers og Tambouts samt ringere tilitaires for deres egne Personer undtagne, men deres Hustruer og Börn indbegrebne) var til den 150 Augusti 1769. 1) Paa 8te Aar og derunder af Mandkiøn 1319 af Qvindekjøn 11770. 2.) Fra 8te til 16 Aar inclusere Mandfolk 914, Qvindfolk 860. 3) Fra 16 til 24 Aar incl. Mandfolk, 4.) Fra 24 til 32 Aar. 620 Qvinde. incl. Han udfolk 1127. 15.) Fra 32 til Aar : Mandfolk 766 Qvindfolk 1034. 6.) Fra 40 til 48 Aar incl. Mandfolk 532 Qvindfolk 671. 7.) Fra 48 Aar. og derover Mandfolk 1160, Qvindfolk 1978. Af dette fulde Tal 6074 Mandfolk og 7661. Fruentimmer henhøre til efter skrevne No. 1.) Rangs Personer, Justice og alle andre kongelige Betiente med deres Hustruer og hos lig havende Børn, Mandfold 221, Fruentimmer 279. 2.) Geistligheden samt Kirke- og Skole-Betiente og Studenter, med deres Hustruer, og hos dem værende Börn: Mandfolk 125, Qvindfolk 90. (a) Söefarende og Fiskere, regnede de, som med Tilladelse ere i Farten eller paa Reiser, med deres Hustruer Mandfolk 499, Qvindfolk 425, og (b) deres hos sig havende Börn af Mandkiön 3795 Qvindekjön 350. 4) Fabrikerere og Haandverkere samt deres Svenne og Lære Drenge med deres Hustruer, og hos sig havende Børn af Mandkiøn 1598, af Qvindekiøn 1145. 5) Andre Borgers og saadanne Indbyggere, som ikke under forestaaende 1, 2, 3 og 4 s. ere benævnte med deres Hustruer og hos sig havende Børn af Mand, kjön 1049, af Qvindekjøn 1232. 6.) Alle ugifte Personer af 2den Rubrik, Mandfolk 913, Oringfolk 853, at 3die Mandfolk 603, Gindfolk 768, af 4de Mandfolk 445, Qvindfols693, at 5te Mandfolk 187, Qvindfolk 364.