Berlingske Tidende, 1831-07-26
Paris, den 16de Junii. Den 14de Juli - Mindedagen om Bastillens Erobring - saa ængsteligen ventet og frygtet, er da forsvunden, Endskjøndt vi maae beklage, at enkelte Jndividuers Daarskab, ja Afsindighed har paadraget dem Ulykker, have vi dog i en vis Henseende Føje til at glæde og over Gaarsdagens Begivenheder, thi de bestyrke vort Haab om, at Urolighederne i Paris nu ere endte, eller at deres Braad i det mindste er sløvet, og at vi herefter med Vished kunne vente Ordens og Roligheds Tilbagevendelse. Det Partie, som under Navnet "Republicanere" stræber at ødelægge Alt, hvad der ordner og betrygger de sociale Forhold, har udviklet en energisk, men ikke heldig, Virksomhed. Frihedstræesskulde til Trods for de derimod udgangne befalinger plantes, og det nuregjerende Dynasties Upopularitet skulde lægges for Dagen ved Parisernes Sympathie med den vilde Factionsaands Projecter. Et Møde blev holdet, hvori vedtoges, at en stor Menneskehob, hvoriblandt alle de, der kæmpede i Julidagene, skulde samles den 14de Juli om Middagen Kl. 12 paa Blomstertorvet og derfra drage hen til Bastillepladsen, for at plante et Frihedstræe. - Regjeringen tog ufortøvet kraftige Forholdsregler imod disse daarlige Planer; der, uden at kunne i mindste Maade saare eller opirre Publicums Følelse, tilfulde røbede, at de vare utilstrækkelige til at opnaae den tilsigtede Hensigt. Den Procession, hvormed Urostifterne havde truet, fandt ikke Sted, og ingen Uorden skeete om Morgenen, naar undtages, at nogle velbekjendte Spectakelmagere af den republikanske Faction bleve arresterede. Bland disse vare enkelte i Nationalgadens Artillerie=Uniform, men at et Circulær, der samme Morgen blev udstædt fra Pladsmajoren erfaredes, at det var bekjendt, at endeel Indiv duer, der aldeles ikke børte til Nationalgaden, havde iført sig dennes Uniform, for desto lettere at iværksætte deres Planer. Nogle Grupper, af omtrent 150 Personer hver, droge om Morgenen over Pont at Change og Theonvillegaden til Greve- og Bastillepladsen, men da de her fandt Forberedelser til at modtage dem, gjorde de ingen Modstand og bleve strax adsplittede. Siden bleve tolv unge Mennesker, af anstændigt Udvortes, arresterede paa et Caffehuus man fandt Karabiner og en Mængde Patroner hos dem. De bleve strax forhørte, og ifølge det, man udlokkede af dem, udstædtes befaling, at den bekjendte Carlist, General Dubourg, skulde fængsles; han blev paagreben i sit Huus. - Paa Bastillepladsen, der var bestemt til Skuepladsen for den store Tumult, var Al roeligt indtil Kl. 12. Da henvendtes de nysgjerrige, paa Gaa derne omdrivende, Gruppers Opmærksomhed til Caffechuset Gibs, paa Hjørnet af Boulevard Beaumarchais, udenfor hvilket nogle unge Mennesker begyndte med lydelig Røst at oplæse en oprørsk Proklamation til Republikens Priis ; denne sigtede til at ophidse Haandværkerne i Forstaden St. Antoine til Deeltagelse; Hensigten opnaaedes, men paa en anden Maade end Vedkommende formodede. Aldrig saasnart havde Almuesmændene i denne Forstad faaet Nys om Proklamationens Tendents, før de, ligesom efter Aftale, styrtede til Caffeehuset og slæbte det hele Selskab hen til Nationalgardens Hovedvagt. Tropperne forholdt sig aldeles roelige. En lignende Scene fandt Sted i Nærheden af Quai des Lunettes, hvor Almuen med egne Hænder pleiede Retten, og ikkun med Nød og Neppe hindredes fra at kaste fine ubudne Styrere ud i Seinen. J Nærheden af Odeum skeete et Forsøg, paa at plante et Frihedstræe, men de, som prøvede derpaa, bleve strax bortjagede. - Paa Ludvig den Kildes Plads, ved Indgangen til Champs Flysees, gik det meest tumultuariskt til Nogle Hundrede Mennesker, samledes, hvis Tal forøgedes med de Grupper, der havde adspredt sig i Byens øvrige Distrikter, i Spidsen for dem stode nogle af de Jndividuer, som vi før have antydet, i Nationalgadens Uniform; de oversaugede et af Træerne i Champs Elysees, og bragte det i Triumph til det Sted, hvor de vilde plante det som et Frihedstræe. En Bataillon af Nationalgadens første Legion, med Mairen i det første Arrondissement Hr. Le Fort i Spidsen, begav sig uden Ophold der den, og en voldsom Kamp begyndtes, thi mange af Oprørerne vare velbevæbnede. Alligevel lykkedes det for Nationalgaden, at kaste Frihedstræet ud i Søen. Medens Mairen forsøgde paa, at adsprede Hoben, holdt en ung Student (Søn af Hr. Desirabode, en agtværdig Mand, Denist i Palais royal, ham en Pistol for Panden. Pistolen klikkede; en Nationalgardist hindrede ham fra at affore den anden, ved at stikke ham Kaarden igiennem Livet, Han blev bragt til Hospitalet Braujon og lever endnu. Strax derefter blev hele Hoben jaget paa Flugten, men adskillge af den bleve farligen saarede. Mange Jndividuer arresteredes paa Caffehuset Le Caffe des Ambassadeurs, men sattes paa fri Fod, da de beviiste, at de blot tilfældigviis vare komne i Ledtog med Oprøerne. Aallet paa de endnu Fængslede angives til Tre Hu drede, blandt hvilke ere General Dubourg og den unge Prof. nesbyrd om det bedre Publicums Følelser. Ogsaa Troppernes Adfærd fortjener Berømmelse ; dog bør bemærkes, at Husarerne af Regimentet Chartres gave adskillige Salver ; man førte ogsaa dennegang Klageover den Mangel paa Sindighed, som de ved flere Leiligheder have viist. - Dette Exempel er et nyt Vidnesbyrd om, hvor gavnligt det er, ikke at anvende dette Slags Cavallerie, der bestaaer af unge Bruushoveder, og styres meer af Lidenskabelighed end af Fornuft, uden i det yderste Nødstilfælde.