Aarhuus Stifts-Tidende, 1820-05-06
En formeentlig Mosait, undertegnet H., har i Aarhuus Avis No. 67 d. A., udbedet sig venskabelig Oplysning om Meningen af Udtrykket: "den jødiske Nations Tolerance, i min udstædte Plan, hvorved jeg indbyder til Subskription paa en historisk Udsigt lover Lovgivningen, angaaende den jødiske Nations Tolerance og Ophold, samt Pligter og Rettigheder i de danske Stater. Uaa tet jeg staaer i den faste Overbeviisning, at Publikum ikke har villet ansee noget Svar fornødent paa dette saavel ironiske som spidsfindige Spørgsmaal, saa har jeg dog, efter nogen Overveielse, taget i Betænkning, taus at forbigaae en slig Opfordring, udi et offentligt Blad, der sandsynligviis bliver læst af et større Publikum, end me Skrivt, i sin Tid vil kunne vente sig. Naar Spørgeren der tillige har den Ære, at kaldes Recensent af en Subskriptionsplan - først udpeger: at jeg har skrevet Tollerance " istedet for Tolerance, da bliver det mig ubegribeligt, hvor han har faaet Anledning, til at fremkomme med denne Skrivfeil, eftersom Hr. Bogtrykker Elmquist i Avisen No. 64 har skrevet Tolerance og jeg i alle de udsendte Planer, har overstrøget det ene l. Jmidlertid til Giengield dette: Hvorfore skriver Recensenten tic i Ordet Publikum og et k i Ordet Subskription, En Mand, der paatager sig, at bebreide Andre orthograbiske Fril, bør ikke især i selve Recensionen - enten ynde imod Orthographien, eller bruge ulige Regler. Det fremsatte Spørgsmaals Ugrund, vil iøvrigt erfaret af følgende: Recensenten har udentvivl, i sin Recension, med Flid udelukt historisk Udsigt over Lovgivningen, angaaende &c."; thi naar dette læses i Forening med Slutningen i de danske Stater, maa jeg, og ikke uden Grund, giensvørge: om Jøderne nogensinde have været Danmarks Lovgivere? Saaa nævner intet herom, og mit Fædrelandsfind kan ikke nære mindste Tanke om Mueligheden heraf, i den - for os Dødelige - mørke Fremtid. Recensenten paastaaer rigtignok hans Mening har Medhold i Grammattken, men Vrangheden i slig Paastand, bliver evident, naar man, som anført, læser den hele Titel i Forening, og derhos lægger Mærke til Tolerance og Ophold, vil man endog, lig Recensenten, udparcellere Titelen og nævne for sig, selv, Udtrykket den jødiske Nations Tolerance, bliver det alligevel, selv for den mindre Kyndige, klart: at Recensentens Mening er urigtig, fordi Jøderne ikke bar og aldrig har have Magt, til at vise Danmark christne Borgere nogen Tolerance. – J flere Ordbøger oversættes Tolerance ved Odene: Taalsomhed og Fordragelighed; altsaa, den jødiske Nations Fordragelighed - eller: Jøderne fordrages - i de danske Stater, Retslærerne definere Tolerance ved den Frihed, som i en Stat forundes fremmede Religioners Bekiendere, til sammesteds ikke alene at opholde sig og nyd. Borgerret, men endog til at have deres frie Religionsøvelse. Denne Definition er mig ikke heller imod. Vel er det mig bekiendt, at man kan sige: "dette Selskab tolereres" som ogsaa dette Selskab er tolerante men jeg kiender derimod intet andet Substantiv, som Moder til bemeldte Verbum, end: Tolerance, og enten det saa er den givne eller den viste Tolerance, kommer naturligviis an paa Foreningen med den Sætning og Mening, hvori Ordet er fremsat, naar man ikke, især i Titlen til Bog, finder for godt, at bruge ufornødne Adjektiver. - Recensenten bemærker ogsaa Ordet: "Nation som feilt afbenyttet, men da det oversættes ved Folk, Folkeslag, saa finder jeg ingen Feil heri, endnu saameget mindre som det er almindelig bekiendt, at Joderne ere en i flere Verdensdele adspredt Nation, der ikke har nogen særlig Regiering og ikke danner nogen Stat. Den 5te Mai 1820. J. Deigaard.