Aarhuus Stifts-Tidende, 1832-06-22
Frankrigs Jndre. Regjeringen skal virkelig have faaet en Telegraf- Depesche med Efterretning om at Madame Berry og Hr. Bourmont vare fangne, men førend det nøie er bleven undersøgt omdet ogsaa virkelig er dem, vil Regjeringen ikke lade bekjendtgjøre noget derom. Bourmonts Skjebne er da saagodt som afgjort: han vil strax blive skudt; men hvad Straf Hertuginden vil faae, derom ere Meningerne deelte. Kongen vilde gjerne skaane hendes Liv, men OILLIANDe saa bleve jo de som vare Redskaberne i Oprørstifterindens Haand straffede haardere end hun selv, og det vilde være uretfærdigt, saa det vil blive en vanskelig Dom at fælde, at sige naar man virkelig har faaet hende fat Reisende fra Vendeen berette, at Hertuginden af Berry havde den 2den Juni samlet alle Chouans-Cheferne omkring sig og med stort Energie holdt en Tale til dem. Hun sagde deri, at hun i Tillid til deres monarkiske Grundsætninger og Hengivenhed for det gamle retmæssige Kongehuus var kommet til dem, men at hun ikke havde fundet Vendeen saaledes som hun havde ventet det. Hun indsaae fuldtvel de Farer, hun var omgivet af, men var fastbesluttet til endog allene at trodse dem, og derfor løste hun alle Officererne fra deres Eed. Forlade Frankrige vilde hun ikke meere, men skjule, forklæde, og betjene sig af ethvert Middel, for ikke at vorde fangen. Men selv om dette skeete vilde hun vise, at hun ogsaa kunde døe med Mod og Værdighed. - Ved denne Tale bleve Chouanscheferne saa begeistrede, at de enedes om at gjøre alt mueligt for at bringe Provindsen i en formelig Opstand, hvortil den 5te, 6te og 7de Juni bestemtes. Staden Savenay skulde være Jnsurrectionens Midtpunct, og her troede man at Hertuginden selv befandt sig. Regjeringens hele Stridsmagt draget derfor hen mod denne Punkt. Ved Nantes (hvor den forrige Minister Hr. de Labourdonnaie staaer i Spidsen for Opstanden) er en Chouanhob paa 1000 Md. bleven heelt opreven, samt andre 1000 Md. omringede i en Skov og nedhuggede efterhaands som de komme frem En Dame, Fru Larochejacquelin, staaer i Spidsen for en talrig Hob ved Jalais. Kampen føres med megen heftighed, dog meente man i Paris, at naar først Alt var roligt her, vilde Opstanden ogsaa der snakt vorde standset. - J Hovedstaden seer det endnu kun sørgeligt ud. Talrige Grupper samle sig af og til paa de Steder hvor deres Venner og Frænder have blødt; Skuespilhusene, ere aabnede igjen, men staae gandske tomme; Beleirings tilstanden varer ved, og trykker Pariserne endnu mere end alt Andet, thi den hindrer al Handel og Bedrift; Fængslinger og Huusundersøgelser ligeledes, og over 200 Personer skulde strax stilles for de ny organiserede Krigs retter; Nationalgardens Artillerie er, formedelst sit atter udviste tvetydige Forhold, bleven afvæbnet; i tre af Stadens Qvarterer er der bleven fundet Oplag af Geværer, Krudt og Kugler, ja man har endogsaa fundet et heels Fabrik af spanske Ryttere. Alle Fængslerne ere saa prop fyldte, at man hver Nat maa lade Transporter afgaatil Vincennes. Gaden St. Martin seer skrækkelig ud, thi her var Kampen meget blodig, adskillige Huse ere heelt nedrevne, og i de øvrige findes der hverken Vinduer eller Dørre. Det var i denne Gade at en Liniebataillon ved dens Angreb paa eet eneste Huus mistede 37 Mand.