Aalborg Stiftstidende, 1839-12-03
Allerede i flere Aar have Snareormene, hedder det i et tydsk Blad, overordentligt skadet Frugt- og især Æbletræerne og tilintetgjort Havedyrkernes skjønneste Forhaabninger. Det et isandhed et sørgeligt Syn, naar man af en riig Blomsterflor venter sig en givtig Frugthøst, pludseligen at see Træerne, tildeels berøvede deres Blade, overtrækkes med Spindelvæv og den ansatte Frugt falde ned. Enhver Havedyrker, som befrygter at sligt ad Aare vil skee og hvilket han kan formode vil indtræffe, naar den bevingede Han-Sommerfugl af phalæna geometra brumata sees sværme om i Mængde, anbefale vi derfor nedenstaaende simple Middel. Om Efteraaret ombindes Træstammerne omtrent 2 Fod over Jorden med 6 Tommer brede Papiirstrimler, som igien bestryges i en Brede af 34 Tommer med Tjære. Men Tjæren maa paastryges hver anden, eller naar man seer Sommerfuglene i stor Mængde krybe om, hver Eftermiddag indtil Vinteren fuldkomment er indtraadt. Thi om det end falder i et Par Dages Frostveir i November, og der igjen indtræder mildt Veir, krybe Sommerfuglene igjen om, ja ofte ligge til Juul. Er Barken paa Træerne meget revnet, skjærer man Halm i 9 Tommers Længde, lægger det i Revnerne og binder Papiirstrimler udenom, for at Hun Sommerfuglen, der ingen Vinger har, udvikler sig i Jorden og kryber op af Stammerne, ikke skal krybe under Papiirstrimlen. To Mennesker kunne forøvrigt ombinde et betydeligt Antal Træer med Papiir og tjære dette, hvilket er det letteste Middel til at standse disse Frugttræernes farlige Fjender. For at forebygge, at Tjæren ikke for hastigt skal blive haard, blandes den med 1/2 Lin- eller Hampeolie, hvilken Masse koges vel under idelig Omrøren, hvorved man dog maa være meget forsigtig, da der let gaaer Jld deri. (B. T.)"Det er noksom bekjendt hedder det i Loll. Falst. Stiftstidende –, hvad der i de sidste Halvhundrede Aar hos os er virket for Agerens Productivitet, og staaer end meget tilbage at ønske, kan det dog ikke nægtes, at der er udrettet meget ved patriotiske Foreningers og kyndige og fordomsfrie Landmænds Bestræbelser. Men saa meget mere paafaldende er det, at endnu saa lidet er virket til en bedre Behandling at vort Hoved Product, Kornet, det hvoraf vi leve, skatte og skylde, medens Summer anvendes paa Forædling af Heste- og Qvægracer, der, hvor fortjenstligt dette end kan være, dog noget nær er en bisag for de egentlige kornproducerende Provindser. For os her (Øerne) er Hovedsagen: fundt, vægtigt og veltenset Korn, ligesom for Jyden gode Heste og godt Qvæg, og enhver af os vilde vistnok forfeile den os af Naturen anviste Vei, ved med Tilsidesættelse af Hovedsagen at fremme bisagen. Vi høre dagligen Klager hos de Handlende over det slette Korn, som fra Bønderne bringes til Markedet, og den Miscredit hvori vort Korn staaer paa de udenlandske Handelspladse, og desværte vidne de fra disse udgaaede Priiscouranter om, at Klagerne ikke ere ugrundede. Men spørge vi om Aarsagen hertil, da bliver Svaret simpelthen dette: At saalænge Bonden faaer det Samme, eller i det mindste med en ringe Forskjel, for det slette, som for det gode Korn, da vedbliver dette fremdeles at være slet, og de landdekonomiske Selskabers Forsøg til Forbedringer blive uden synderlig Virkning, Vi have saaledes Exempel paa, at Kornensemaskiner, som ere udsatte til Afbenyttelse mod den høist moderate Betaling, af 2 s. pr. Td., ere tilbagesendte, – fordi de saa godt som aldeles ikke bleve brugte. Efter vor Formening maa Jmpulsen udgaae fra Handelstanden selv. Denne maa søge at gjøre det umuligt for Bonden at faae sit slette Korn afsat uden en forholdsmæssig ringere Priis. Maaden, hvorpaa dette skal opnaaes, maae vi henstille til Overveielse af vore indsigtsfulde Kornhandlere, der have det Almindeliges Vel for Øie, ikke mindre end egen Jnteresse, og skulde da, til Exempel, Oprettelsen af Foreninger imellem en Provindses Kornhandlere om kun at kjøbe Kornet efter Vægten, høre til Umulighederne? Udryddelsen af gammel Slendrian har vistnok sine, skjøndt, med en kraftig Villie, ikke uovervindelige Vanskeligheder, men saa meget er og bliver altid vist, at den lever og trives, hvor Jntet gjøres for at modarbeide den.