Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1846-01-12
Efter nogen Discussion, hvorunder Formanden og flere Medlemmer modsagde Rigtigheden af enkelte Yttringer i Motiveringen, medens Andre forsvarede den, besluttede Forsamlingen i Almindelighed at anbefale Petitionen og erklære sig for det Ønskelige i, at Fæstegodset kunde gaae over til at blive Selveiendom eller Arvefæste, b) Andragende om det frie eller privilegerede Hartkorns lige Beskatning med det ufrie. Da det fra flere Sider blev udhævet, at dette Andragende indeholdt saa store Jndgreb i Eiendomsretten, at man ikke kunde tænke paa at vinde Stænderne end sige Regjeringen derfor, indvendte Andre herimod, at de i Petitionen anførte Exempler, og navnlig den nye Matrikels Jndførelse, vare lige saa væsentlige Jndgreb i en saakaldet Eiendomsret og alle at den Natur, at der ikke maatte tages Hensyn til en enkelt Mands eller enkelt Stand Jnteresse, naar det Heles Vel fordrede saadanne Forandringer, og det saa meget mindre, som den nu bestaaende Ulighed i Beskatningen var i forrige Tider bleven indført ved lige saa store Jndgreb i de mindre Jordbrugeres Eiendomsret, og var i sine Virkninger saa meget mere fordærvelig, fordi den hæmmede den producerende Classes Virksomhed og Kraft. Blandt Andre talte Hans Bosen ivrig mod Forslaget. Adjunct Hansen angreb den Forskjel, som i Petitionen var opstillet mellem Lehnsbesidderne og de saakaldte Kjøbe Godseiere, og meente, at Alle maatte være lige berettigede til fuld Erstatning for Skattefriheden. Pastor Hansen ansaae det hele Andragende for umodent, og foreslog, at det skulde lægges tilside, hvis dette ikke skeete, fordrede han tilført Protocollen, at han med al den Kraft, han var i Besiddelse af, havde protesteret derimod. Pastor Mørch Hansen ansaae det ligeledes for umodent, og stillede det Amendement, at Jndstillingen skulde forandres til, "at de Skatter, som herefter paalægges, maae fordeles lige paa det frie og ufrie Hartkorn, og at herefter ingen nye Stamhuse og Baronier oprettes. – Formanden understøttede dette Amendement, og foreslog for det Tilfælde at det ikke blev antaget, at forandre Jndstillingen til en Bøn om fuldkommen Skattelighed, saafremt en passende Erstatning for Alle ogsaa Lehnsbesidderne - kan udfindes." Ved Afstemningen blev Petitionen anbefalet af en betydelig Majoritet, hvorimod kun en afgjort Minoritet stemmede for hvert af de stillede Amendementer, c) Andragende om Jndførelse af almindelig Værnepligt. Ogsaa dette blev i Almindelighed billiget af alle Tilstædeværende, og uden at indlade sig paa Enkeltheder anbefalede Forsamlingen eenstemmig Petitions Jndgivelse. d) Andragende om Tiendeafgivtens Forandring. De 2 første Punkter i dette Andragende, om Kongetiendens fuldkomne Ophævelse og tvunget Salg til Commerne af Kirkerne med de til deres Vedligeholdelse henlagte Tiender, mødte omtrent de samme Jndvendinger som det andet Andragende om Hartkornets lige Beskatning, da Tienden blev erkjendt for en Skat, som er paalagt det ufrie Hartkorn. Mod Forslaget talte fornemmelig Adjunct Hansen, Jeppe Møller og Mørch Hansen, hvorimod det blev forsvaret af Hans Rasmussen, Ole Kæmpe, Jens Mortensen og Andre. Ved Afstemningen erklærede en betydelig Majoritet sig for at anbefale Petitionen. - Hermed endte disse interessante Forhandlinger, i hvilke Proponenten Peder Hansen aldeles ikke synes at have deeltaget. Hvad man end dømmer om disse Petitioner, vil vistnok enhver sandhedskjærlig Mand indrømme, at Foreningen i det Hele ved dette Møde viste en sund Sands og en værdig Holdning, samt at de Medlemmer, som maatte antages at være i Besiddelse af størst Jndsigt, paa en høist roesværdig Maade stræbte at oplyse og belære de Øvrige. Ja vi holde os overbeviste om, at dersom der i alle Landets Egne havde bestaaet Foreninger, hvori Bondens Retsforhold hlev drøftet paa en saa rolig og sindig Maade som her, vilde Cancelliet ikke have fundet Anledning til at udstæde sit Circulaire af 8de November.