JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Blandede Efterretninger. Den Norske Rigstidende af 3die Septbr. indeholder en Skrivelse fra Stockholm, dat. 18 August., af følgende Jndhold: "J Kongerigets 7de Stad, Søhavnen Calmar, bestaaende af 4000 Jndbyggere, have Embedsmændene og den største Deel af Borgerskabet paa Svensk Mands Ære og Troskab underskrevet en Forening, ikke at give noget Maaltid over 6 Retter, om Middagen kun sædvanlig rød Viin og Mallaga, om Aftenen ingen Viin, om Eftermiddagen ingen Kaffe, som ogsaa at afskaffe alle udenlandske Confecturer eller syltede Sager; endvidere, at Fruentimmerne aflægge alle Klæder af Gaze, Tylt, Flor eller andre kostbare fremmede Tøier, bruge i det Høieste 2 Tommer brede Kniplinger og ikke anskaffe sig noget Tyrkisk eller andre dyre udenlandske Shavler.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
- En afskediget Officier ved Navn Ædhelius, der formedelst sit nær forestaaende Ægteskab med en Finsk Frøken var kommen her over for at indkjøbe de til sin Jndretning nødvendige Meubler, og som her i endeel Uger brugte Sundhedsbrønden, i Sabbatsbjerget, har sat adskillige Summer falske Bancosedler i Omløb, og grebes paa frisk Gierning i Afreisens Stund og heftedes paa Skibet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
J Sverrig føres i denne Tid en for den omhandlede Qvæstions Skyld saare vigtig Proces imellem en Provst og en Jordbruger. Ved Reformationen blev, ligesom i Danmark, Tienden deelt og kun en Trediepart deraf tillagt Geistligheden, men herom sluttedes gjerne mindelig Overeenskomst imellem Præsten og Sognefolket; dog dennegang forlanger Provsten, hvis Navn er Hedreen, Tienden i Kierven paa Marken efter rigtig Tælling, samt Tiende af Stor og Smaaqvæg, Melk, Smør a. paa Gaarden, og endvidere i Betaling for hver Jordpaakastelse en Koe, for en Trolovelse sex Alen Lerred og endeel Hovarbeide. Hjemtinget har dømt til Provstens Fordeel, men Sagen er indanket til høiere Domstole og enhver saavel Tiendetager som Tiendeyder, seer med spændt Forventning denne Sags endelige Udfald imøde. Processen er udgiven i Tryk under Titel: "Øxen ved Roden. General Moreaus bekiendte Ledsager, PoulSminia, har udgivet en malerisk Reise igjennem Nordamerica, som, nu oversat fra Russisk, er udkommet paa Tydsk. Den indeholder vel ingen Natur= og Konstskildringer, men dog interessante Efterretninger om det politiske Liv i Nordamerica, om de religiøse Secter, især Methodisterne og Qvækerne, og bemærkninger over Moreau og hans Endeligt. Jøvrigt vil Forf. endnu udgive et større Værk, hvoraf dette er en Prøve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Bekjendtgjørelse. Da jeg herefter paa eget Forlag udgiver mit Søndagsblad, beder jeg, at de af dette Blads Velyndere, der agte i Fremtiden at holde det, ville tegne deres Navne hos Hr. Hofboghandler Schubothe paa Børsen, Hr. Bogtrykker Thiele, i store Helliggeiststrædet, eller mig selv. Paa Søndag otte Dage udkommer det første Numer af det nye Qvartal. Register og Rettelser til dette Aars foregaaende Qvartaler skal vorde leverede. J. Kragh Høst, St. Pedersstrædet No. 128.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-13
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. HospoFjortende Aargang. No. 74. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevyrsterne. Tirsdagen den 16 September 1817. Ved Kongens og Dronningens Tilbagekomst 1817. Welkommen Daners Drot, til Solunds Vange, Velkommen Dannebod, til Herthas Øe; J hørte nys Holsaters Jubelsange, J Saxer saa for Eder Blomster strøe; Nu ædel Gren af Tents adsplittet Stamme, Jndpodet blev i Broder egen Dan Nu Eders blev de Børn af Ask og Man, J saa et Altre blot, men Hjerter flamme. Velkomne da til Kongestadens Borg, Fra Seierstog hvor Hjerter kun J vunde; Hvor frem J gik der flygted Nød og Sorg, Velsignelser i Eders Fodspor runde; Af blege Hunger knuges rige Syd, Ved Overflod sig glæder Nordens Slette, Hist Folket gaar med Fyrsterne i rette, Her trygt det ærer Kongeparrets Dyd. Held Danmarks Frederik den Fredegade. Held vor Marial Ham og Folket værd, Und længe Gud, i Ham vort Landen Frode, Selv Efterslægten faae Hans Thyre kjær!" Fra Elbens Blomsterbred til Thules Strande Saa Ønsket lød fra Millioners Barm, Og see, mod Polen straalte Solen varm Og leded Dan til Fædres tabte Lande. Noget om Gammel-Grønland. Og Grønland som fordum er ganget henOg lang Tid ligget i Dvale, Det kand nu komme for Dagen igjen Og føres hver Mand i Tale. Den Grønlandske Chronica 1608.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Altonaer Mercur har for nylig meddeelt den Efterretning som sikker, at en fra Glückstadt i dette Foraar udrustet Hvalfanger har gjenfundet Grønlands Østerkyst, aldeles fri for Jis *), og givet Forhaabning om, at de nærmere Omstændigheder, ved denne Begivenhed ville snart blive bekjendtgjorte. J spændt Forventning om denne interessante Efterretnings omstændelige Bekræftelse griber Jndsenderen Pennen, for, saavidt mueligt, at meddele en kort Udsigt over vore ældre Koloniers Skjæbne i hint Danmark nu tilhørende Land, da han haaber at samme ikke vil blive Publikum ukjærkommen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
henved Aar 982 foretog Erik Thorvaldsen, kaldet den røde - bosat i Jsland, men dømt til Landsforviisning for begangne Manddrab, en Søreise, for at opdage et Land som var bleven seet af Gunnbiørn Ulfsøn, den Gang han opdagede de Øer, vesten for Jsland, som kaldtes efter ham Gundiørnsskjær, men hvis rigtige Beliggenhed man nu ikke kjender. Paa dette Tog opdagede Erik Grønland, undersøgte Kysterne overalt, saavidt det var ham mueligt, og opholdt sig der (efter Landnamas Beretning) i 3 Aar *). Derefter drog han tilbage til Jsland, Mærkeligt vilde det da være, at Havisen, netop i Aar har hjemsøgt Jslands nordlige og østlige, ja endog tildeels sydlige Kyster i usædvanlig Mængde, og havde, efter de sidste Efterretninger, ikke forladt dem i Julii Maaned. Efter andre Sagn i 5 Aar, men det synes mindre troligt. Mærkværdige Bidrag til forligte sig med Blodhævnerne, hvorved den over ham fældede Dom blev hævet, og opholdt sig derpaa ny 1 1/2 Aar. Jmidlertid søgte han at hverve Nybyggere fra Jsland til det ved ham opdagede Land, som han kaldte Grønland, for ret at give et indtagende Begreb om Landets skjønne Beskaffenhed, 2); muelig var det ham bekiendt at Jslands blotte Navn havde undertiden afskrækket Fremmede fra at søge Bopæl der. Eriks Bestræbelser lykkedes og ret got, da Jslænderne droge ud, paa en Gang, til den nye Kolonie med 25 Skibe, hvoraf dog kun 14 skal have naaet deres Bestemmelse. De fandt ingen Beboere i Grønland, men dog Spor til Folk, nemlig Hytter, Baade af Huder og Steen-Redskaber (eller forarbeidet Steen, Steinsmidi) 2), hvoraf Are frode slutter, at Landet før har havt de samme Beboere, som Vinland, nemlig de saakaldede Skrællinger. Tvende Hovedstrækninger af Landet, nøiere Kundskab om ham og det gamle Grønland overhoved har Prof. Thorlacius givet i et latinsk Program om Erik den røde, og ved sin Oversættelse af Floamannasaga i det skand. Lit. Selsk. Skrifter. Jfr. Müllers Saga Bibliothek I. B. S.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Paa visse Steder svarer endog Vesterkysten endnu, i Sommertiden, til Navnet. P. Egede, og Wormskjold tale om skjønne Dale, i et behageligt Klima, (vel at mærke paa samme Brede som Bergens Stift i Norge), hvor en anseelig Deel Rudera vidne om de gamle Jslænderes lykkelige Sæde. Rimeligvis af den i visse Egne af Grønland hyppige Veegsteen eller Talg steen. Vinland, med flere Lande paa samme Strækning blev siden opdaget fra Grønland af de islandske Nybyggere. Det var uden Tvivlen Deel af Nordamerika, og fik sit Navn af vilde Vinranker, som voxe der endnu efter nyere Reisebeskrivere. De gamles Skrællinger vare vel de nyeres Eskimoer, som skal høre til den ægte grønlandske Folkestamme. Temmelig nøjagtige Efterretninger om Vesterbygd og Østerbygt, adskilte ved en lang øde Kyst, bleve efterhaanden besatte af Nybyggerne. J Begyndelsen udgjorde de en liden Fristat under en øverste Forstander, der snart kaldes af de gamle Sysselmand, snart Laugmand, og som synes at have forvaltet baade den dømmende og fuldbyrdende Magt. Landstinget holdtes ved Garde, hvor Bispesædet og blev siden anlagt. Hovedgaardenes *) Antal angives for at have været i Østerbøygden 190, i Vesterbøygden, 90. Beboerne nærede sig af Qvægavl (da Græsgangene skal have været fortreffelige), af Jagt, Fiskerie, Hval- og Sælhundefangst, og Landets Handelsvare, hvoriblandt Ost og Smør, vare meget søgte og agtede i det gamle Skandinavien. Grønlænderne antoge den kristne Tro omtrent paa samme Tid som Jslænderne, henved Aaret 1000. Arngrim vil at Østerbygden havde 12, men Vesterbygden 4 Præstegield, hvorimod ældre Optegnelser nævne ialt 15 Kald eller Kirker, hvoraf de 3 i Vesterbøygden. Vist er det, at henved 1121 fik Landet en egen Biskop. De islandske Annaler opregne 11 eller 12, som have beklædt dette Embede. Den sidste af dem var vel Andreas, der fungerte som Vicebiskop i Skalholt Stift paa Jsland, Aar 1461, men som i Diplomer giver sig Navn af Biskop over Grønland. Vel siges der, at Grønlænderne skal have hyldet Kong Olaf den Tykke (siden kaldet den Hellige) af Norge, henved Aar 1022, men denne Beretnings Sandfærdighed maa meget omtvivles, da Snorre ikke melder det mindste herom, hvorimod det er troligt, at Kongens Bestræbelser at underlægge sig Grønland ere mislykkede paa samme Maade, som i Jsland. Derimod er det vist, at Norges Konge, Hakon den Gamle, denne bekiendte første Opdagelse af America findes i Snorres Saga om Oluf Trygqvesøn, Kap. 105-112. Jvfr. Sagabibliotheket paa foranførte Sted. Saaledes forstaaer jeg Udtrykket Bygdi indskrænket Betydning, nemlig at det betegner betydelige Gaarde med underliggende Huusmands- og Fisker Pladser. blev hyldet af Grønlænderne, ligesom af Jslænderne, henved 1261. Fra den Tid af kan man regne at disse Lande have hørt til Norge, indtil de ved Kieler-Tractaten 1814 bleve skilte derfra, og fuldkommen indlemmede i det danske Rige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Det er desværre en Sandhed, at man nu ikke af egen Erfaring kjender de islandske Kolonister i Grønland, eller deres Afkom. Kun Historien, og de i det vestlige Grønland fundne Ruiner, som endnu give Syn for Sagn, overbevise os om, at de engang have boet der i temmelig Mængde. Bekjendt er det, at under Dronning Margrethe var den grønlandske Handel og Seilads forbuden andre end Kongelige Handelsbetjente, enddog naar disse ingen Handel dreve, hvilken Anordning uden Tvivl har voldt baade Riget og Kolonien megen Skade 2), men denne unaturlige og forsømte Handel standsede ganske tilligemed Landets Beseiling i Erik af Pommerns Regjeringstid, der endtes 1439.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
De sidste islandske Efterretninger om de aldre Kolonister paa Grønland ere i Korthed disse; J Aaret 1386 (efter andre 13877) blev Høvdingen Bjørn Einarsen fra Jsland forslaaet dertil med 4 Skibe, og opholdt sig der i to Aar, da ham af Øvrigheden blev overladt Distriktet Cinarsfjord til Forlæning. Afgivterne skal være blevne ydede ham i Faarekjød, hvorved han tildeels underholdt de forliste Skibes Mandskab. Medens de opholdt sig der i Landet, opdrev der Et mærkeligt Document angaaende dette fordærvelige monopolistiske Forbud findes hos Hvitfeldt til Aaret 1389. Af det kan man see, at Landstinget paa Grønland, holdtes endnu i Aaret 1388. Torfæus vil endog at det skal have skeet paa Bjørns Reise til det hellige Land, begyndt 1391. Besynderligt er det, at saavel hans egen Reisebeskrivelse, som de Digte om hans Begivenheder, der vare forfattede af en ved ham derfor underholdt og lønnet Skald, ere ganske forkomne. Dersom Bogtrykkerkonsten havde været opfunden i hans Tid, vilde disse mærkelige Skrifter vist ikke have undergaaet den Skjæbne. ved Kysten en stor spiselig Hvalsisk, hvori der sad en Harpun, betegnet med en bekiendt islandsk Fiskers Bomærke "). Bjørn bemægtigede sig den paa Eierens Vegne, og fik derved et overordentligt Bidrag til sine mange Reisefællers Forsørgelse. Der var paa den Tid et Munke= og et Nonne=Kloster i Landet. Bispestolen var ledig, men en gammel Præst forestod Biskoppens Forretninger og indviede andre Præster.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Det medbragte nogle Jslændere fra et forlist Skib, som havde reddet sig i en Baad og var saaledes komne der til Landet. Nicolaus den 6te til Biskopperne i Island, dateret 12te October (eller 20 September) 1448, medfører: at en fiendtlig Flaade, skal i Aaret 1418 have overfaldet Grønland, ødelagt Guds Huse og hele Egnen med Jld og Sværd, men ført Jndbyggerne fangne bort til det hedenske Nabolag; dog skulde de fleste være komne tilbage af dette Fangenskab; ei heller skal Ødelæggelsen, have rammet de længst bortliggende Sogne, hvortil Hedningerne ikke vel kunde komme formedelst de steile Fielde 12). Alt dette leder os til at slutte, at Vesterbygden maa menes ved den ødelagte Egn, at den saaledes svækkede Afdeling af Kolonien er kort efter bleven fuldkommen tilintetgjort af de oprindelige Grønlændere (ligesom Sag net endnu gaaer blandt dem, samt at Jvar Bardsen har levet og skrevet sin Underretning (som skal være kommet til os fra de tronhiemske Erkebiskoppers Arkiv) i de sidste Aar af Østerbygdens Beseilingstid. Vel kom den store Pest, der ellers hærgede det hele Europa henved 1350, ikke til Jsland, og altsaa rimeligviis heller ikke til Grønland, men derimod er det af selvsamme Grunde sandsynligt, at den pestagtige Syge som i Aarene 1402 til 1404 tilligemed et paafølgende mageløst Uaar 1405 **) medførte en fuldt saa gyselig Ødelæggelse for Jsland som hin navnkundige Landeplage for Resten af vor Verdensdeel, ogsaa har anfaldet Grønland (der da allerede i rum Tid havde sukket under Monopolsystemets Trældomsdag) og vældig forberedet Koloniens fuldkomne Jsolering eller Undergang. 12) Denne Beskrivelse passer ret vel til Fjeldenmellem Øster- og Vesterbygden, efter den Wormskjoldske Hypothes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Ved disse langvarige Landeplager bleve hele vidtløftige Bøigder i Jsland ganske ødelagte, og ere siden ikke opdyrkede eller beboede. Saavel denne ved Historie og endnu synlige. Ruiner gotgjorte Kiendsgierning, som det af Olavius i hans occonomiske Reise opregnede Antal af 656 større og mindre Ødegaarde, blot i den Nordlige og Østlige Deel af Landet, er et fuldvægtigt Beviis mod Ruhs ubegribelige Paastand i hans Ge Senere, nogenlunde troværdige Efterretninger om Grønlands Jndbyggere af skandinavisk Herkomst, har jeg ikke kunnet opspørge. Siden midt i det 15de Aarhundrede har ingen Europæer sat sin Fod paa Østkysten, og ingen seet det mindste til hine Oldtidens Kolonister, med mindre det, som formeldt, skulde have skeet i Aaret 1520. - Forgiæves har man da i flere Hundrede Aar attraaet at betræde et Land, som vore Forfædre opdagede og sandsynligen besatte i Hedenold, for 835 Aar siden, og hvormed de tilbageblevne havde stadig Handel og Samqvem i en Tid af halvfemte Hundrede Aar. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Jndenlandske Efterretninger. Kjøbenhavn, d. 15 Septbr. Allerede i Søndags Formiddags strømmede Hovedstadens Jndbyggere skareviis ud til Frederiksberg, for der at være Vidner til Deres Majestæters allerhøieste Ankomst. Hans Høihed Prinds Ferdinand og Hofcheferne modtoge Herskabet i Roeskilde Kro. Deres Excellencer Stiftsamtmanden og Over præsidenten, med andre af Statens første Embedsmænd, vare tagne Deres Majestæter i Møde paa hiin Side Roeskilde. Kjøbenhavns Amts Politiemester tilligemed alle Amtets Sognefogder, der udgjorde et simpelt, men skjønt Corps, vare redne Deres Majestæter imøde. Ved Damhuset, henved 1 Miil fra Kjøbenhavn, holdt Stadens Commandant med endeel Regimentschefer, i Stads uniform, til Hest. Det hele borgerlige Militaire med dets Musikchore vare udmarscherede fra Staden om Eftermiddagen, og toge Plads fra Slottet ned af Bakken mod Damhuset, Jnfanteriet paa den ene Side af Veien, det faste Artillerieschichte des Mittelalters (1816): "at det er en fuldkommen ugrundet Forudsætning, at Jsland har været folkerigere og frugtbarere i forrige Tider." Men - visse Menneskers Selvtillid er saa grændseløs, at de stundum antage egne Griller for imodsigelige Sandheder, til Trods for Historiens klareste Vidnesbyrd, og selv for de haandgribeligste Beviser. paa den anden Side, og Feldtartilleriet med 10 Canoner holdt paa Grønningen ved Søndermarken lige for Slotsporten. Om Aftenen tændtes Begkrandse langs af Frederiksberg Bakke, og Belysningen af disse ydede et skjønt Syn i det særdeles smukke Veir blandt de grønne Træer og den brogede Vrimmel af Mennesker. Den i de sidste Tider saa meget forskjønnede Frederiksberg By og nogle Bygninger i Alleen, paa gamle Kongevei og for en stor Deel paa Vesterbro, vare illuminerede, og paa enkelte saaes Transparenter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Til Efterretning for Frue Menigheds Medlemmer er bekjendtgjort, at, ifølge det Kongel. danske Cancellies Skrivelse af 9de Septbr., Petri Kirke, fra den 14de Septbr. af at regne, skal tjene Frue Menighed til vexelviis Gudstjeneste om Søndagen og til anden gudelig Brug paa andre Dage, paa samme Maade, som nu finder Sted med de tvende Menigheder, der have TrinitatiKirke til fælleds Brug, i Anledning af, at der indtil videre ikke kan holdes Gudstjeneste i Trinitatis Kirke, paa Grund af de Jndretninger, som skulle finde Sted i Kirken, med Hensyn til det forestaaende Reformations-Jubilæum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Major og Ridder v. Scheel, Jnspecteur ved det Kongel. Classe=Lotterie, har bekjendtgjort, at det Kongel. Rentekammer har befalet: at den paabegyndte 5te Classes Trækning af det 64de Kongelige kjøbenhavnske Classelotterie, paa Grund af indtrufne Omstændigheder, skal standses indtil videre; paa Grund heraf fortsattes samme ikke i Gaar (den 15 Septbr.). Naar Udtrækningen igjen begynder, vil vorde bekjendtgjort. Det er en aldrende Bondekarl i en Landsbye ved Odense, som Lykken har været saa gunstig at tildeele den hos Hr. Hansen i Odense i Classelotteriets 5te Classe udkomne Gevinst paa 10,000 Rbd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Efter Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Mariboe, den 11te September. Den 19de September førstkommende bliver ved H. H. Hr. Biskop og Ridder Boisen, indviet til det offentlige Læreembede, Hr. Søetofte, som residerende Capellan til Kjøbeløv og Vindebye Menigheder, her i Lolland. - Efter nogle Dages Varme i den saa blide September Maaned hørtes idag her i Mariboe fra Sydvest en fjærn Torden, ledsaget af enkelte Lynglimt. - J den senere Tid har Høstveiret været saa gunstigt for Landmanden, som han nogensinde kunde ønske sig, saa at de der have været alt for tilfærdige med at afmeie og ind kjøre deres Korn, have høiligen Aarsag til at begræde deres Daarlighed. - En Tønde nye Hvede betales her i Byen med 16 Rbd. - J denne Tid kommer en betydelig Mængde Høstsild her til Byen, der sælges for 4 Rbs. Stykket. - Endeel Cosmopoliter J. Haandværksburser og Søefolk, der skal have forliist, gjennemvandre i denne Tid Mariboe, og hjemsøge os stundom med deres Tigge rier. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Nyborg, den 10 Septbr. J Morges Kl. 5. ankom Hs. Høihed Prinds Christian Frederik til Korsør og gik efter 1/2 Times Ophold ombord paa den Kongelige Postjagt Ørnen. Da det var Vindstille modtog Vagtskibs-Chefen, Hr. Capitain Grove, Hs. Høihed med en Roe=Chaluppe Østen for Sprogøe, og landede her Kl. 11 1/2 i Formiddags. - Hs. Høihed indtraf samme Dag henimod Aften i ønskelig Velgaaende her til Odense.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
(Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Odense. Den 11 September skriinlagdes paa ny de Kongelige Been, som ved Graabrødre, Kirkes Nedlæggelse vare henførte til St. KnudsKirke. Disse ærværdige Levninger af Kong Hans Dronning Christine og deres Sønner Kong Christian den Anden og Prinds Franciscus, havde siden 1805 henstaaet paa Gulvet i sidstnævnte Kirke, i en med fire Rum indrettet Blykiste. De optoges heraf og lagdes omhyggeligen i fire nye Egekister, som, forsynede med de Kongelige Chifre og Kroner af støbt Metal, ned sænkedes i en hvælvet Begravelse foran den store indmurede Steen, som 1515 reistes af Dronning Christine til Minde ved denne Familiegrav, og som ligeledes er henflyttet fra Graabrødre til St. Knuds Kirke. Jfølge Kongelig Resolution af 17 Juli 1805 skulde en Marmortavle med Jndskrivt, som angav hvo der hvilede i denne Grav, sættes over samme. Denne bliver nu anbragt og omgiven af et Gitter af støbt Jern. - Denne Omhue for Levningerne af Fædrenelandets hedenfarne Fyrster skyldes Hans Høihed Prinds Christian Frederik, Gouverneur over Fyens Stift, efter hvis Foranstaltning Bisættelsen foretoges, i Overværelse af Hans Høihed og Byens fleste, i denne Anledning tilsagte, Embedsmænd. Handlingen sluttedes med en Tale af Kirkens Sognepræst, Stiftsprovst Tetens, R. a. D., som med kraftige Ord lagde de Tilstædeværende de jordiske Tings Forgængelighed og den Pligt paa Hjertet: at reise sig Gravminde ved Daad, og lyste derefter Fred over det nu til endelig Hvile bragte Støv. (S. Bl.)J dette Efteraar dimitteres fra Odense Kathedralskole: 1) Hans Møller, Søn af afgang ne Møllefæster Møller under Rødkilde Gods. 2 Hans Christian Fahnøe, Søn af afg. Kjøbmand Fahnøe i Bogense. 3) Claus Holm, Søn af Birkedommer Holm ved Brahetrolleborg. 4) Jacob Hansen Kierulf, Søn af Godsejer Kierulf paa Gunderupgaard ved Aalborg. 5) Svend Wilhelm Saxtorph, Søn af afgangne Amtsprovst Saxtorph paa Langeland. 6) Peter Christian Petersen, Søn af Godseier Petersen til Biskopstaarup. 7) Jørgen Alexander Lassen, Søn af Pastor Lassen i Qverndrup. 8) Johan Christian Balslev, Søn af Pastor Balslev i Haarslev. 9) Laurits Tommerup, Søn af Pastor Tommerup i Steenstrup. 10) Carlvan Deurs, Søn af Justitsraad og Godseier van Deurs til Bødstrupgaard i Sielland. 11) Hans Aabye, Søn af afg. Pastor Aabye til Lyse. 12) Carl Paludan Müller, Søn af Pastor Paludan Müller i Kierteminde. (Jversens Av.)¬
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
J Aarhuus Avis af 12 Septbr. læses følgende: (Jndsendte Spørgsmaale. Hvilken Dag indtræffer den første Solformørkelse, som den danske Almanak forkynder for Aaret 18187 2) Hvorledes skal det forstaaes: at den ringformige Formørkelse vedvarer for den heele Jord 3 Timer 18 Min, og i Kjøbenhavn, som dog nok ogsaa hører til den heele Jord, varer den hele Formørkelse kun 2 Timer 3 Min., da den begynder 6 T. F. Min. Morg, og endes Kl. 8, 64 Min. 3) Bogstavet T. skal vel være det samme som Kl. 7, men er ikke tydelig nok for meenige Mand. 4) Hvormange Tommer forestilles Solens Diameter at holde? – Skal 5 Tommer være det samme som 2 Dele af Diametren? - - - Den 1ste Januar d. A. viser Almanaken Formiddag og Eftermiddag ligelange paa 4 Minuter nær. Den 29de Jan. vises Formiddagen næsten 1/2 Time kortere end Eftermiddagen. O du gode gamle Sol, har da ogsaa du forladt den rette Bane og vandrer efter eget Tykke, Eller er det dig, du kjære Almanak, som ogsaa rives hen af Nutids Meeningstrøm, udi Modsigelsers Svælg, Stakkels Middag, ogsaa du har ikke Uret, naar du klager: Udi denne tyvagtige Tidsalder har da ogsaa mine tvende Børn lært at bestiæle hinanden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Paa Julielund i Veilbye Sogn ved Randers er død den saare agtværdige theologiske Kandidat og mangeaarige Huuslærer hos S. T. Hr. Kammerherre Amtmand Ridder Føns, Boss Bossen, 80 Aar gl. Skjøndt ubekiendt i den lærde Verden ved Skrivter, aandede hans Sind dog kraftigen og ideligen for Videnskab og Religion, og den Nidkierhed hvormed han hengav sig til Underviisningsfaaet, beviiser bedst, at han maaskee gavnede dermed fuldt lige saameget som mangen Skribent. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-09-16
Kjøbenhavns Børs d. 16 Septbr. Cours. Hamb. 2 M. 453, a vista 460. Amsterdam 2 M. - , a vista . . London 2 M. - Rbdlr. - s. Paris 2 M. - . Spec. 465. Specier solgtes til 28 1/2 Rbmk., for Commiteesedler blev givet (med Rente) 106 a 107 pr. 100; Oblig. 92 1/2 a 93. Norske Rigsbanksedler 25. Dito Species. 20. Svenske Sedler 7 Mk. 14 s. a 8 Mk. Disconto 10 PC. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.