Berlingske Tidende, 1820-08-28
Hs. Majestæt Keiseren saavelsom hans Allierede kunde altsaa ikke andet end ønske, at Spanien og dets Provindser hinsides Havet blev tilstaaet den Regieringsform, hvilken han anseer, som den Eneste, der i dette Modgangenes Aarhundrede kan berettige til noget Haab, men Hs. Majestæt maatte i Kraft af de under 1/2 Rovember 1818 indgangne Forpligtelser, yttre den stærkeste og høitideligste Misbilligelse mod de revolutionaire Midler man har anvendt for at give Spanien nye Jndretninger. Dette er den dobbelte Synspunct, som findes udviklet i det herved følgende Svar, som det Russiske Cadinet, efter Hs. Majestæt Keiserens Befaling, har givet Chevalier Zea. Keiseren tvivler ingenlunde om, at jo hans høie Allierede bifalde dets Jndhold, og maaske have de allerede tilstillet Hoffet i Madrid et lignende. Virkeligen have de samme Ønsker kunnet tilsige dem det samme Sprog, og ligesaavel som Hs. Majestæt, overdeviste om, at Forbrydelsen aldrig kan frembringe uden ureen Frugt, have de udentvivl, saavelsom han, beklaget den Forgribelse, der vanærer Spaniens Aardøge. Vi gientage det, hiin Forgribelse er beklagelsesværdig; den en det for Spanien, den er det og for Europa, og det Spanske Folk skylder nu begge Verdeners Nationer Exemplet af en Udsningsakt. Jndtil da er den en bedrøvelig Gienstand for Uroe, og kan ikke andet, end vække Frygt for Smuten af dens Ulykker. Ja, kan man, midt imellem saa mange Vanhelds=Elementer, og medens saa mange Bevæggrunde forene sig til at nedslaae de sande Venner af Rationernes Velgaaende, vel endnu forvente en bedre Fremtid gives der noget klogt og helbredende Middel, hvoraf Birkningen maatte være at udsone Spanien med sig selv og med alle andre Europas Magter, Vi tør ikke paastaae det; thi Erfaring har lært os, næsten stedse at ansee Haabet om en lykkelig Tildragelse, som skuffende men dersom man satte Lid til de Beregninger, hvilke personlig Jnterresse syntes at burde tilsige, dersom det var tilladt at antage, at Cortes ville lyde Instinetet af deres egen Vedligeholdelse, da kunde man troe, at de ved en høitidelig Foranstaltning vilde skynde sig med at nedbryde alt det, der i de Omstændigheder, som ledsagede Regieringsformens Forandring i Spanien, kan ansees at være brød fuldt. Cortes's Tarv bliver her eet med Europas Tarv, thi det misledede Militair, som indtil nu har beskyttet dem, kan i Morgen proscribere dem og deres første Pligt imod deres Monark, imod Spanien og imod dem selv, synes at være den, at godtgiøre, at de aldrig ville give deres Samtykke til at Opstanden vorder lovlig. Det er altsaa ikke uden al Grund man kunde nære noget Haab i denne Henseende, men Keiseren er langtfra at overlade sig dertil, og dersom han antog Mueligheden af et saa nyttigt Resultat, vilde han giøre det afhængig af den Eenstemmighed, som viste sig i de vigtigste Europæiske Magters Mening over den Act, hvormed det Spanske Folks Repræsentantere burde betegne deres Raadslagningers Begyndelse. Denne Eenstemmighed, der aldse er saa kraftig, naar den har Caracteren af en uigienkaldelig Kiendsgierning, vilde maaske lede de rigtigste Medlemmer i Hs. Catholske Majestæts Ministerium til en Overbeviisning, og de allierede Hoffer synes at have et let Middel til at indprænke deres Sprog en saadan imponerende Eenstemmighed. Deres Ministre i Frankrig have hidtil i deres Navn underhandlet med en Befuldmægtiget fra Hoffet i Madrid. Kunde de ikke nu i Fælledsskab tilstille ham Bemærkninger, hvoraf Hovedindholden her følger og som hos den Spanske Regiering kunde gienkalde de allierede Monarkers Handlemaade, saavelsom Grundsætninger Disse Monarker, vilde de fem Ministre sige, have altid ønskes Spaniens Velgaaende, og ville stedse ønske det De ønskede at Europa, som i Amerika en Forfatning overeensstemmende med Civilisationens Fremskridt, og Tidsalderens Fornødenheder maatte forskaffe hele det Spanske Folk en lang Fremtid af Fred og Lykke. De tante endnu holden. De have ønsker, at en saadan Forfat" ning maatte blive et virkelige Gode ved den lovlige Maade, paa hosken den blev indført. Det samme ønske de endnu. Denne nyste Betragtning vil gien Hs. Catholske Majestæts Ministre at forstaae, med hvad Følelser af Bedrøvelse og Smerte de have erfaret Tildragelsen af 8de Marts, og Begivenhederne forinden. Stier deres Mening fordrer Spaniens Frelse, saa velsom Europas Vel, at hiin Fortrydelse vorder misbilliget, hiin plet afgaske, hiint Scandal tilintetgjort. Æren for en saadan Foldestalvrelse synes at tilhøre Cortes ; la som lydeligen misbillige og derlage de Midler, der ere brugte for at indføre en nye Regieringsform i deres Fædreneland, og lad dem ved at befæste en paa en viis Maade constitutionel Regiering give de strængeste Love, imod Oprør og Revortil da, og kun da, ville de allierede Cabi" netter kunne vedligeholde Venskab og Fortrolighed med Spanien Saaledes udviklede, ved fælleds Overeensstemmelse af de fem Hoffers Repræsentanter, kunne disse Betragtninger fra nu at antyde det Spanske Ministerium den Forholdsmaade, som de i allierede Magter ville iagttage i Tilfælde af, at Følgerne af 8de Marts maatte forlænge Urolighederne og Anarkiet i Spanien. Dersom disse gavnlige Raad vorde paaagtede, dersom Cortes i Nationens Navn tilbyde deres Konge Lydigheds=Pant, dersom det lykkes dem paa sikkre Grundvolde at befæste Roligheden i Spanien og Freden i Syd=Amerika, vil Revolutionen være overpunden i samme Viblik, den troede at erholde en Triumf. Skulde derimod en maaskee altforvel grundet Frygt vorde realiseret, da ville de som Hoffer idet mindste have opfyldt en hellig Pligt, og idet mindste en ny Kiendsgierning have beregnet Grundsætningerne, tilkiendegivet Formaalet og beviist Virksomheden af den Europæiske Alliance.