Ribe Stifts Adresseaviser, 1844-10-21
Samtlige Borgerrepræsentanter og Embedsmænd i Kjerteminde (Kjøbmand Muus's tidligere Opholdssted, have i Hempels Avis indrykket følgende Erklæring: "Uagtet vi holde os fuldkommen forvissede om, at Hr. Kjøbmand Muus selv vil være istand, til at forsvare de enkelte Handlinger, der ere angrebne i Jnseraterne i Hempels Avis Nr. 170 og 172, saavelsom ogsaa, at den Mand, der gaaer igjennem disse Jnserater, hos alle veltænkende Medborgere, maa have fremkaldt den samme Jndignation som hos os, vide vi dog fuldtvel, hvor vanskeligt det er forden enkelte Mand at forsvare sig mod Angreb, der ikke undsee sig ved at kaste en Skygge paa hans Personlighed og Charakteer. Jmod saadanne Jnsinuationer har Manden intet andet Værn, end det Vidnesbyrd, der udgaaer fra hans hele Liv. J denne Erkjendelse er det nu bleven en Trang for os at udtale, med hvilken Uvillie vi have læst det uværdige Angreb paa en Mand, der ved sin Jnteresse for denne Communes Anliggender, ved sin Hjælpsomhed og Godgiørenhed mod mange Trængende og ved sin hele Færd som Borger og Menneske gjennem en Række af Aar har erhvervet sig almindelig Paaskjønnelse og Agtelse i vor Kreds." Agent Bruun i Assens bevidner i samme Avis iblandt Andet, at Hr. Muus selv har underskrevet Ansøgningen om den Filialbank, han beskyldes for at modvirke. Laurids Skau passerede den 16. dennes igjennem Odense paa en Reise til Kjøbenhavn. (O. T. Av.) Fra Haderslev skrives under 19. Octb. Hr. Kandidat Wegener, Forstanderen for Høiskolen, er reist herigjennem til Rødding. Efter Bestemmelsen venter man at kunne begynde Skolen den 1. Rovbr. Efter Forlydende skulle en 16 Elever have meldt sig. Uagtet dette Antal ei synes stort, saa er det dog meget stort, naar man kjender Tilstanden og Forholdene her, og veed, hvorledes der er arbeidet fra alle Kanter og paa alle Maader først for at forhindre Høiskolen og siden for at afholde Forældre fra at sende deres Sønner til denne Anstalt, som Schleswigholsteinerne afskye saameget, og som vi Danske vente os saa velsignelsesrige Frugter af. Dernæst er det altid meget trangt for os naar vi skulle begynde, snart af Undseelse, snart af Frygt, snart af Forsigtighed, snart af Sløvhed. Vi hale Tiden ud, see først, hvad det vil blive til, vente, til var Nabo begynder, for at bemærke, hvorledes det gaaer ham; men medens saaledes den Ene staaer og venter paa den Anden flygter den kostbare Tid, det bedste og lykkeligste Øieblik tabes, og det gaaer, som det gamle Ordsprog siger, medens Græsset groer, døer Hassemoer. Vi maae derfor opfordre Alle til, som ønske Sønner i Høiskolen, strax at melde sig, drage Omsorg for Logis i Byen og Anskaffelsen af de nødvendige Bøger, hvorom formodentlig Hr. Wegener giver den fornødne Underretning; thi deels ville jo vedkommende unge Mennester tabe meget ved, at de ei ordentlig forfra fra Skoleaarets Begyndelse komme til at høre Foredragene og gjennemgaae Læregjenstandene, og deels kan det være muligt, at der inden meget længe kunne melde sig saamange Elever, at det noget indskrænkede Locale ei kan rumme flere. Ei heller ville de Elever, som ikke have bivaanet hele det førsteaarige Ku sus til næste Aar kunne oprykke i det andetaarige. For Bondestandens Vedkommende glæder det os at have erfaret, at der er temmelig sikkert Haab om, at en tredie fast Lærer vil snart blive ansat, der vil give Underviisning saavel theoretisk som praktisk i Alt, hvad der henhører til Avlsbruget og Landbovæsenet. Saavidt er det altsaa lykket mange patriotiske Borgeres forenede Bestræbelser at fremme denne for os Danske i Slesvig for Tiden vigtigste Sag; det staaer nu til den oplyste og dygtige slesvigske Bondestand og Borgerstand at benytte denne Stiftelse til deres Børns Oplysning og Dannelse, til Modersmaalets Bevarelse til Ære og Held for Fædrelandet. (Dav.)