Aalborg Stiftstidende, 1835-07-11
J Forordningen af 4de Febr. 1820 om den anticiperede Seddelinddragelse og det hermed i Forbindelse staaende Laar af samme Dato, bliver hiin Bestemmelse i alle Henseender stadfæstet. Disse Jndtægter staae altsaa aldeles ikke i nogen Forbindelse med Jndtægten af Bankhæftelserne i Hertugdømmerne og ere ganske uafhængige heraf. Man seer iøvrigt ogsaa af denne Forordn., at Laaner, af 3de Febr. 1820 ikke - som Forf. formener - kan henregnes til Bankens Obligationsgjæld, men maa betragtes som en Deel af Seddelgjælden, der ligeledes skal dækkes ved de 2 Renter af Jorder og Tiender i Danmark, og en altsaa Bankens Jnteressenter uvedkommende. Bankhæftelserne i Hertugdømmerne ere i Overeensstemmelse med de aabne Breve af 30te Juli 1813 og 6te April 1818 og den herpaa baserede Octroi af 4de Juli 1818, Nationalbankens staaende Formue og aldeles uafhængige af de 2 Renter af Jorder og Tiender i Danmark. Beløbet af hine Hæftelser er Bankens fuldkomne Eiendom og Grund fond. J Octoiens 6te 5 hedder det, at denne bestaaer inA. 5) Bankhæftelserne fra de af vore Undersaatter i Hertugdommerne Slesvig og Holsteen, hvilke i Overeensstemmelse med vort Patent af Dags Dato erklære sig for at ville vedblive som Jnteressenter i Nationalbanken og om dem, som ikke ville vedblive, som saadanne, hedder dette i samme 8 B. 2), at der tilfalder Banken Alt, hvad der maatte indkomme fra Hertugdømmerne af dem, som paa en af de ved vort Patent af Dags Dato foreskrevne Maader udløse sig fra deres Forpligtelse til Rigsbanken." Maaden at udløse sig paa er angiven i bemeldte Patent af 4de Juli 1818. Dette skeer, enten ved at erlægge paa eengang det fulde Beløb af Bankhæftelserne, med 112, Rbd. Sedler for hver 100 Rbd. af Hæftelsens Beløb, eller og at hver 100 Rbd. erlægges paa eengang med ligesaastor en Sum i 4 1/2 pCt. aarlige rentebærende Bank= eller kgl. Obligationer, eller ogsaa at Betalingen skeer successive og Banken beholder Hæftelserne til Sikkerhed, saalænge indtil Gjælden er betalt. Hvad de Grundeiere have at betal til Banken, som vælge den 3die Maade, nemlig successivAfbetaling, bliver opgjort, og til Basis for denne Opgjørelse antages Bankens daværende Status. Jfølge heraf kom disse Grundeiere til at svare istedetfor Hæftelsernes Beløb en vis Sum for hvad der pro quata efter denne Opgiørelse tilkom dem at deeltage i Bankens Obligations og Seddelgjæld. Det er denne Overeenskomst, som Banken har truffet med de Vedkommende i Hertugdommerne, som hverken ville vedblive at være Jnteressenter i Banken, eller paa engang kunde klarere deres Hæftelser. De Summer, som altsaa Bankinstitutet i Altona skylder til Banken, er den Erstatningssum eller den Godtgjørelse, som Banken, faaer for en vis Deel af Hæftelserne i Hertugdommerne: som Banken eiede, og disse Erstatninger have aldeles ikke Noget at gjøre med de 2/3 Renter af Jorder og Tiender i Danmark, thi Belølet af disse Renter er tillagt Banken, som en særskilt Jndtægt til at dække Bankens fulde SedAdelgjæld. Banken kan altsaa ikke lide noget Skaar heri og disse Renter maa erlægges til Banken, saalænge indtil de nu courserende 16,709309 Rbd. Sedler, samt de endnu resterende 3,191,409 Rbd. af Laanet af 4de Febr. 1820, lialt 19900, 400 Rbd., ved hine 2/3 Renter kunne blive inddragne. Hvad enten altsaa Banken inddrager disse Sedler eller ikke, er den ligefuldt berettiget til at hæve Renterne, saalænge indtil de omtrentlige 20 Mill. derved kunne blive inddragne. Actionairerne eller Bankens øvrige Jndtægten have aldeles ikke Noget at gjøre med Seddelgjælden; den bliver aldeles dækket ved den ofte anførte særskilte Jndtægt. Af det Foregaaende vil det, haaber jeg, være Læseren klart, at min Beregning, saaledes som den findes i Kbhyst. Nr. et 37, er rigtig. Min Beregning grunder sig paa Bankens Octroi, samt dens Tillæg af 4de Februar 1820. Det kan fillgaae os og vore Efterkommere, som det er gaaet vore Forfædre, man kan paa alskens Maade omgaae Bestemmelserne og aabne Veien - saaledes som man har gjort i ældre Tider til Indgreb i vore helligste og væsentligste Rettighei lider; men da vil man ogsaa tidligt eller sildigt igjen paafore Landet alle de rædsomme Omvæltninger og Ulykker, som have ramt vort Fædreland. For altsaa at forebygge dette, maa den forenede Bankbestyrelse ikke vige fra Octoien i no tigen Henseende, men strængt vaage over dennes Overholdelse, og den maa ikke udsætte Bestemmelsen angaaende en almindelig Sølvcirculation længere end Octroien foreskriver. M. L. Nathanson.