Berlingske Tidende, 1835-12-11
J Breve fra en Kjøbmand, der nylig har etableret sig i Athen, hedder det blandt Andet: Hvorledes det gaaer os, Fortrefligt, sige Personer fra Rigs-Cancelliet; aldrig har Folket været mere tilfreds eller Udsigten bedre for Fremtiden. J Løbet af October havde man engang i hele som Dage ikke en Drachme i de offentlige Casser, og vare ikke Vexler indløbne fra Bajern, til Beløb af 2,000,000 Drachmer, havde man allerede dengang været til Ende med Alting. Fra Salona skrives, at Bevægelsen i det Jnde af Fastlandet antager en meget alvorlig Characteer. Rumelioterne tælle 4000 Mand under Vaaben; flere af de anseeligste Chefer blandt Sulitorerne og fra andre Landskaber staae i Spidsen, for dem, og intet Menneske tænker længer paa, at bekæmpe dem med Magt. De fordre deres Rettigheder og en National-Forsamling. J Peloponnes finde Forsamlinger Sted i Kalabrita, Karytene, Arkadia, Pyrgos og Kalamata, hvor man raadslaaer om Midlerne til en ubevæbnet Modstand. Ligesom Capitainerne i Rumelien, saaledes staae her Primatterne i Spidsen, samle deres Tilhængere og ruste sig, for i Nødsfald at være beredte. De staae i Forbindelse med Rumelioterne og erklære, at man ikke vil udbetale Regjeringen nogen Tiende, før en National-Forsamling er sammenkaldt og til den Regnskab aflagt for Anvendelsen af de to Trediedele af Laanet og de øvrige fra selve Landet indløbne Penge. Som en Følge heraf udbredte sig de mørkeste Rygter, der endnu meer standse Regjeringens Virksomhed. Tingenes egentlige Stilling - siger man – er kun tildeels Kongen bekjendt; men Sandheden begynder dog at trænge frem for hans Blik, og efter en heftig Scene med Grev Armansperg, har han befalet denne, at kalde Hr. Koletti tilbage. Dette er et almindeligt Rygte i Staden, der har gjort et heldigt Jndtryk. Saaledes som det hidtil er gaaet, kan det umuligt gaae længe meer godt. Jøvrigt er Grækenlands Skjæbne vel sin endelige Udvikling nærmere end man skulde troe, især da Hs. M. Kongen af Bajern er paa Vejen til os; han vil her treffe sammen med de trende Magters Hensigter og med Nationens Sindelag, De sidste Efterretninger fra Ægypten (Kairo) naae til den 1ste October. Som en Følge af Nederlaget i Hedschas, hvor den ægyptiske Hær mistede 10,000 Mand, bliver der udhævet Rekrutter fra alle Egne af Landet, for at afgaae til Arabien. Fire syriske Regimenter ligge ved Porten Babel Nasser, og maae exercere Dag og Nat. Men man er dem endnu fjorten Maaneders Sold skyldig. Over-Befalingsmanden, Churschid Pascha, er afreist til Alexandrien, for at indhente Vice-Kongens sidste Ordre. Ogsaa fra Seynt er et Regiment, tilligemed en Artilleri Bataillon paa atten Kanoner brudt op til Hedschas. J denne Afgrund ville maaskee endnu Ægyptens Befolkning og Skatte finde deres Grav. Betydelige Summer ere allerede sendte derhen, forat løskjøbe de Fangne. J Sennaar har Befolkningen ligeledes gjort Opstand og fordrevet Paschaens Gouverneur. Soliman Pascha (Selves) er afreist til Syrien, hvor det atter begynder at blive uroligt. Hans Neven Jules er ankommet fra Lyon og gaaet over til Jslamismen. Tvende Simonister, Mach ret og Urbin, have gjort det samme. Fader Enfantin lever som Eneboer i Karaks Ruiner. Elendigheden i Over-Ægypten overstiger al Beskrivelse, overalt seer man kun Qvinder, der med Strikken og Halsen slæbes til Arbejde. Nilen stiger ikke, og man er meget bekymret for Høstens Udfald. Jkke destomindre har Paschaen atter kjøbt et kæmpeagtigt Dampskib i England, hvis Brændsel daglig koster 270 Talari. Skinnerne til Jernbanen fra Alexandrien til Suez ere ogsaa ankomne. Muchtar-Bej rejser omkring i Landet, for at optage en Kataster. J hans Følge bemærker man Artin-Effendi og Jngenieuren Linan, begge Franskmænd.