Aalborg Stiftstidende, 1844-05-25
Aalborg, den 25de Mai. Om Jernbaneanliggenderne. (Fortsat fra Nr. 94). Vi have i det Foregaaende udviklet Jernbanernes store, mægtige Betydning som Bevægelses- og Communicationsmiddel. Det maatte blive en naturlig Conseqvents heraf at jo mere Betydningen af dette Communicationsmiddel fremhævede sig og voxte, jo mere maatte ogsaa Nødvendigheden af at indføre dets Praxis gjøre sig gjældende. J de Lande, hvor Fremskridtstheorien hurtigt gaaer over i Praxis og hvor Evnen og Kraften saa redebon rækker villien sin Haand: i England og Nordamerika, var det ogsaa at denne store Reform i Befordringsvæsenet hurtigst maatte træde i Værk og byde den øvrige Verden, der endnu i lang Tid forblev rolig og passiv beundrende Tilskuer, sine forbausende Vibundere. Efterhaanden fulgte ogsaa den øvrige Verden, navnlig de meest civiliserede og befolkede europæiske Lande sine store Lærmestere og hvad Under, at den i Hjemmet eller i Nærheden vundne Erfaring snart lod Exemplets gavnlige Frugt blive fremtrædende og at efterhaanden som den ene Jernbane dannede sig efter og sluttede sig til sin Forgiænger, ogsaa Nødvendigheden af en fortsat Jernbanekjæde, maatte stige med tiltagende Kraft og Hurtighed. Det kan derfor vistnok kun ansees som en, af Mangel paa de rette Begreber og indhentede Erfaringer og Jernbanevæsenets store Betydning og deraf fremverede tiltagne Nødvendighed, naar man hos os – der nu engang ikke ere vante til saa grumme rask at følge Tidens, især dens materielle, Fremskridt, og hvem Jernbanespørgsmaalets Praxis næsten synes at have vakt ligesom af en Drøm – endnu næsten troer sig hensat i Drømmenes og Sværmeriets Verden, naar Talen er om ogsaa at lægge Jernbaneskinnere hen over de danske Hovedrouter og bringe disse ind i den store Jernbanecivilisations Kjæde. Jernbanevæsenets fortsatte Udvikling har slet ikke noget mere Forundrende ved sig, end Udviklingen af de øvrige store Communicationsfremskridt, hvori vor Tidsalder medrette kan sætte sin Stolthed og Storhed og som i deres Fødsel og Forplantelse ikke mindre have maattet kjæmpe med Smaalighed, Mistvivl, ja endog med mangen haardnakken Modstand og Modstrid, end nu Tilfældet er med Jernbanerne. Vi behøve vel især i vort Danmark just ikke at gaae saa mange Aar tilbage, da Communicationsvæsenet endnu hos os stod paa det jammerligste Standpunct, imedens store Fremskridt allerede i Udlandet mægtigen havde udfoldet sig, og da Reisen selv fra vor nærmeste udenrigske Nabo f. Ex. her til Jylland næsten gjaldt lige med en siderisk Reise, en Betegnelse, som i mange Henseender ikke kunde kaldes aldeles overdreven. Omsider fulgte vi da med, men det varede saamæn længe nok og Bevægelsen gik da just heller ikke med saa store Kjæmpeskridt fremad. Allerede den første Dagvogn paa den jydske Hovedroute kostede Møisommelighed nok at faae istandbragt. "Det kan saamæn aldrig betale sig, lod det i Begyndelsen fra de mange Vantroes Læber. Efterhaanden reiste saavel Administrationens som Folkestemmer nes Jver sig med Kraft og bragte os Personposter, Dampskibe og endeel flere lettende Befordringsmidler. Den samme Mistvivl, ja som oftest endog fulgt af Latter og Spot, ledsagede enhver af disse Bevægelser fremad i Bevægelsesvæsenet, indtil Tvivlerne efterhaanden maatte see sig selv og deres taabelige Modbestræbelser gjorte til Skamme. Man ansaae den første ugentlige Dagvogn paa en ikke lidet befærdet Hovedroute for en unyttig og overflødig Foranstaltning, og imedens nu, vel ikke fuldt et Decennium siden, Landbefordringen er bleven forøget med en Mængde regulaire Befordringsmidler, medens nu en Række af Dampskibe befærde Jyllands Strand, hvorfra det første Dampskib næsten smædefuldt blev bortjaget, og medens disse Søcommunicationers Freqvents stiger Aar for Aar, ja vi kunne sige, Maaned for Maaned er endog de dyre Extrabefordringers Tal bestandigen tiltagen, saa at det ogsaa her praktisk har viist sig, at det er den først vundne store Betydning og Erkjendelse af et velordnet Communicationsvæsens Goder, der atter føder Nødvendigheden af bestandigt tiltagende Udvidelser i denne Retning, hvis Liv er vedvarende Fremskridt og hvor selv Stilstand er Tilbagegang. Jkke anderledes er det med Jernbanerne denne vor Tidsalders colossaleste Bevægekraft. Vi have seet, hvorledes Dampkraften i Communicationsvæsenet tilsøs bestandigt meer og mere har gjort sig gjældende; hvorledes nu Dampskibe befare næsten alle selv de mindre Farvande, og deres Størrelse, Jndretningsomfang og Antal med hver Dag voxer. Det er den erkjendte Betydning af denne Sø-Communication der har gjort Nødvendigheden af dens Anvendelse hver Dag stigende og ved Damp-Communicationen tillands maa absolut det Samme blive Tilfældet. Jernbane-Jnteressen kan derfor, betragtet fra sit rigtige og uhildede Synspunct, ingenlunde ansees som en Syge, en Svindel eller en Øieblikkets Exaltration der har grebet Gemytterne; der er kun en absolut Conseqvents af den store Betydning, Jernbane communicationen ved de mange allerede etablerede og lierede Baner har vundet. Der er den Omstændighed ved Jernbaneanlægene, at disse kræve langt colossalere Pengekræfter end noget andet Establissement af den Natur. Dampskibe selv de større, have ofte kunnet være enkelt Privatmands eller enkelte Foreningers og Egnes Værk, hvor ikke Staten, selv har overtaget Udførelsen. Med Jernbanerne er det ganske anderledes. Hertil udfordres Millioner paa Millioner, som kun kunne reise sig naar den almene Pengekraft hertil sættes i Bevægelse, hvilket atter kun kan skee naar Jnteressen herfor i Publicum er gjort levende, Denne Jnteresse er her, som ovenfor udviklet, ingenlunde kunstig, thi den er en naturlig Udstrømning af Fremskridts-Forholdene paa det Punct, de nu have naaet og ved den faste Byggegrund, der nu har dannet sig for videre Udvikling. Saaledes staae Forholdene i Øieblikket. En Bevægelse i Gemytterne er tilstede, men en Bevægelse, der om den end til sine Tider og paa sine Steder fører til Agiotagespil, ikke kan andet end avle det Gode, thi den er solid i sit Udspring og solid i sin hele Tragten. Jernbanerne kunne nu ikke længere staae isolerede. En Udvidelse og Fortsættelse af de enkeltstaaende Baner samt disses Combinering er bleven til Nødvendighed for at intet Led i den store Kjæde skal mangle. Her ligger Grunden til den almindelige Jnteresse, som i Europa er bleven vakt for at bringe det store Værk sin Udførelse og, om man vil, Fuldendelse bestandig nærmere. (Fortsættes.)