Politivennen, 1800-01-01
I Anledning af de i No. 90 indrykkede tvende Forslag til Admiralitetet. Min Herre! Deres Iver for det almindelige Vel er alt for stor til, at den ikke undertiden skulde lede Dem vild, som saa let kan hendes den varme Patriot, medens den kolde Egoist undgaaer det, fordi han ikke gjør eet Skridt; den er tillige alt for bekjendt til at en uskyldig Jrring ikke skulde holdes Dem tilgode, og den er endelig en alt for ædel og fjelden Egenskab, til at ikke enhver god Medpatriot med ærligt Haandtag skulde søge at lede Dem til rette. Saa meget lettere er det, i at vedrøre noget, der henligger under vort Søforsvarsvæsen, at irre, som der, af mig ubegribelige Aarsager, endnu ikke er noget Fyldestgjørende Tilforladeligt eller Authentisk lagt for Dagen over denne vigtige Deel af vor Statistik, uagtet derimod ikke er noget Forbud, uagtet Etaten baade af civile og militære Embedsmænd ejer de lyseste Hovedet, de indsigtfuldeste Tænkere, ja endog øvede og yndede Skribentere. De synes i ovenmeldte Forslag ikke at have vidst at Admiralitetet med Fornøielse sælger de udtjente Skibe, naar det kan finde Købere til dem, og naar disses Bud i mindste Maade synes antagelige; saaledes ere i Mands Minde solgte Orlogskibene Sophie Magdalene, Mars, Slesvig, Disko og Fregatterne Pommeren, Hvide Øen, Møen, Gerner, deels til Asiatiske Compagniet, deels til Købmænd, og store Belt, som nu har udtjent, venter kun efter antagelig Byder, for ligeledes at bortsælges. Det er sandt disse Skibe ere solgte underhaanden og ikke ved offentlig Auction, men det fejler ikke at jo et saadant Skibs Tilfalsværelse, naar den har Sted, kommer til de saa store Købmænds Kundskab, der kunne købe det. Har man endog købt et Orlogsskib eller Fregat, saa vil der blot for at indrette dem til Koffardifart medtage en betydelig Sum. En Kongemands Sejl ere for brede, Rundholterne for lange for en Koffardimand. Denne maae søge at spare Hænder, hin maae lede efter Beskæftigelse til de mange Hænder, han isølge sin Bestemmelse har. Derfor er ogsaa det første som gjøres, naar et Krigsskib bliver Handelsskib, at gjøre nye Rundholter og at smæle Sejlene. Endelig maae ogsaa det underste Batteri overplankes. Og alt dette medtager nogle tusinde Rixdaler. Af Brikker har Floden kun saa, og de mindre Fartøjer benyttes saa længe som det er muligt. Jeg kommer nu til det af Deres Forslag, der ønsker Krigsskibe, Fregatter og andre Flodens Fartøjer satte i Gang til at hjembringe Stenkul, Brænde eller Tørv. Jeg tilstaaer at dette Forslag synes meget grundet; men ved nøjere Betragtning troer jeg De vil være enig med mig om, at det ikke er det. For at følge Deres egen Caleul ville vi lade et Linieskib af Mellemstørrelse gaae til Færøerne, der indtage 400 Læster Kul, hjembringe dem, og derfor have fortjent den opgivne Fragt 10 Rdlr. Læsten, er 4000 Rdlr. Troer De nu endog, at denne Sum godtgjør 100 Mands Hyre, Slid paa Skrog og Sejl; hvad blev da tilovers for at godtgjøre et eller andet saa let mødende Uhæld, et Sejls, et Ankers Forlis, en Stangs Brækning eller deslige. Jeg vil ikke tale om Afsurance, da denne vilde næsten medtage den dobbelte Summa. De Skibe som ikke blive købte, eller som ikke skee antageligt Bud paa, blive vel sphuggede; men selv i dette Tilfælde bringer man al den Nytte ud af den som muligt. Da Jernverket benyttes til Smedearbejd, det tjenlige Tømmer til Raperter og deslige, og det ubrugelige Brænde vorder inddelt i Lodder og ved Auktion bortsolgt. Og dette er dog sikkert bedre, end at sælge Skrog med Takketads og Sejl for en Spotpenge. Jeg lover mig af Deres Sandhedskjærlighed at dette indrykkes i Deres Blade. Jeg er o. s. v. Med megen Fornøielse indrykkes ovenstaaende, og ligesaa villig er jeg til at tilbagetage mine Tanker, for en Deel. Ganske kan jeg ikke gjøre det, da jeg endnu troer med Føje at kunne paastaae: 1) at det dog var nyttigt, at avertere at saadant udtjent Skib var tilfals, item at en Auktion dog immer var at foretrække et Underhaandssalg. 2) Et Krigsskib kunde maneuvreres med ringere end 100 Mand. At, nagtet et Skibs Ophuggelse, af Man3) gel paa godt Bud, er at foretrække af Admiralitetet, som enkelt Departement, bliver dog et Spotsalg af Skibet, hvis det endnu nogle Aar kan tjene til at ophielpe en Forbrug af indenlandsk Produkt, langt at foretrækkes af den Statshusholder, der vejer det Hele.