Aalborg Stiftstidende, 1839-11-30
Hr. Skuespiller Printzlau, der nu 3de Gange er bleven seet med Tilfredshed i Helsingør, skal, efter en Meddelelse til Byens Avis, have udsat sin Reise derfra noget, for i Onsdags at udføre Farinellis Parti og i Fredags at give en af sine meget heldige Roller som "Don Juan i Skuespillet "Don Juan af Østerrig. Her i Aalborg, hvor Hr. Printzlau ifjor vist var Hoved Magneten, der skaffede de iøvrigt i det Hele vel udførte Müllerske Forestillinger et saa vedvarende og talrigt Besøg, imodeseer man med Begjærlighed den unge talentfulde Kunstners og det øvrige Selskabs, allerede i længere Tid lovede, Komme. Under Overskriften: "Bedrifter af Hr. Capt. von Kaufmann ved Hs. M. Kongens Regiment under den sidstafholdte Landmilicesession i Fyen, læses i Fyensposten" en, som der forsikkres, paa beviislige Facta grundet Beretning, hvori der bl. Asiges, at der ved Sessionen blev dreren en formelig Handel eller Marked med Underofficerer, idet Een af disse blev solgt for 200 Rbd., en Anden for 180, osv. (Eft. Aarb. Av.) Aalborg, den 30te Novbr. J vor politiske journalistiske Literatur har ustridigt Ugebladet "Fædrelandet", ved sine i dialektisk og Smags-Henseende lige fuldendte Fremstillinger, ved sin afsidigt prøvende Discussion, ved sin sindige og værdige og dog djærve og kraftige Tone, hidtil indtaget den hæderligste Plads. Den Jdee, at lade dette Blad, under Fleres dygtige Medvirken, fremtræde som Dagblad, for end kraftigere at udfolde dets Virksomhed og end tidligere at bringe Frugterne af denne gavnlige Virken til Modenhed, kunde derfor, uagtet vor nærværende saakaldte Oppositionspresse vel ikke heller kan ansees utilfredsstillende, ikke andet end almindeligt fremkalde et behageligt Jndtryk, der end mere maatte forøges ved den af Udgiverne senere tilkjendegivne Beslutning, at lade Bladet fremtræde i denne nye Form allerede fra 1ste Januar 1840. Vi ere saa heldige herved – dog endnu kun til endeel af Avisens Abonnenter, da ikke det tilstrækkelige Antal Exemplarer er arriveret – at kunne udsende Indbydelsesplaner til Subscription paa Fædrelandet", saaledes som det fra Nytaar vil udkomme, udgiven af Deherrer Hof- og Stadsretsprocurator B. Christensen, Prof., Dr. C. N. David og Candidaterne i Lovkyndigheden J.F. Giødwad. O. Lehmann og Dispacheur A. Wes selv. Videre her at udvikle os om, hvad man af Mænd, hvis Talent, Dygtighed og fædrelandske Sind allerede har stillet dem saa høit i vort Lands Publicistik, har at vente som Udgivere af et Blad, hvorigjennem Fædrelandets" Ønsker, Trang og Forhaabninger skulle udtale sig: vil naturligviis være overflødigt, ligesom vi heller ikke ansee det hensigt, mæssigt her at gjøre Uddrag af den politiske Troesbekjendelse, Udgiverne i Jndbydelsen have aflagt, eller levere enkelte Træk af det Blads Phystognomi, som vi ønske, Læserne fuldstændigt ville gjøre sig bekjendt med. Kun troe vi, da Ordet "Opposition i Manges Øren, især hos saadanne, der ere Yndere af "Folkeblade uden Farve, endnu har en skurrende Lyd, her at burde hensætte de Ord, hvormed Fædrelandets Udgivere og fremtidige Redaction udvikle dette Begrebs politiske Betydning og den Retning, i hvilken det i deres, og ved i ethvert værdigt Blad af samme Tendents, vil blive benyttet: Vel kunne vi intet have imod – hedder det – hvis man vil ansee "Fædrelandet for et Oppositionsblad, forsaavidt det aabent vedkjender sig Grundsætninger, som Regjeringen ikke følger; vel indsee vi ogsaa, at det vil komme til at træde i Kamp med meget af det Bestaaende, til at angribe baade Forholdsregler og Personer. Men det skal være en ædel, Sandhedskjærlig og velvillig Opposition, som aldrig taber Bevidstheden af det kun relativt Gyldige i ethvert menneskeligt Standpunkt af Sigte, og derfor, uden at opgive noget af Overbeviisningens Styrke eller Ordets Kraft, dog anerkjender sine Vederparters relative Berettigelse, – en Opposition, som hos Regjeringen ærer den patriotiske Villie, at fremme det fælleds Fædrelands Velfærd, hvor uenig den med Samme end maatte være angaaende de dertil tjenlige Midler, – en Opposition, der uanfægtet saavel af Vild eller Frændskab, som af Tilsidesættelse eller Krænkelse, med Værdighed, Utrættelighed og Mod forfægter hvad den anseer for Sandhed og Ret og for tjenligt til Fædrelandets Lykke, forfægter dette mod enhver Miskjendelse og ethvert Angreb, ligegyldig fra hvilken Side dette end maatte komme. Vi agte Publicum og os selv nok, til ikke at ville opoffre Tanken for Ordets Skyld, og til at fordre, at man skal bedømme vort Blad, efter dettes Bestræbelser og Holdning i det Hele, ikke efter et eller andet mindre vel valgt Udtryk, som maatte undslippe Redactionen af et Dagblad. Vi ville derfor vogte os for enhver Uret, men kunne intet Hensyn tage til den umandige Ømfindtlighed og den forkjælede Pirrelighed, der ligesaavel er en Unode hos en Læser, som Lidenskabelighed er det hos en Forfatter."At vor Tidende hyppigt vil komme til at levere Uddrag af et Blad, der lover at blive lige saa indhold, som omfangsrigt, indsee vi, men ikke desto mindre maae vi paa det Varmeste anbefale Subscriptionen paa selve Bladet, da større værdifulde Afhandlinger ved at udstykkes eller indkrympes altid tabe meget i deres Værdi og Gehalt, og et Blad som "Fædrelandet desuden bør finde sin Plads paa ethvert Læsebord, i enhver Familiekreds og hos enhver Medborger, der, følgende den af vor høihjertede Konge selv givne Impuls, paa Frihedens og Culturens Bane vil føres Tidens Oplysning imode."