Adresseavis for Børn, 1781-06-13
Korrespondence. min kjere den, Gottlædu spurgde mig sidst vi talede sammen, hvor det kunde komme sig, at jeg i mit tolvte Aar overgik næsten alle de andre Disciple af min Alder i det latinske Sprog. Jeg vil ikke just selv sige, at jeg virkelig overgik dem; men det veed jeg, at jeg med langt lettere Umag kunde læse min latinske Autor, end nogen af de andre, og at jeg ligeledes kunde forstaae det meste deraf. Men om jeg og havde overgaaet dem, saa kan jeg dog langt fra ikke tilskrive mig Berømmelsen, derfor selv, men den forrige Hofmester, som mine Forældre holdt til mig, førend jeg kom herind til Skolen, bør have Æren derfor. Jeg har vel ogsaa en Hovmester her, men han bekymrer sig desverre ikke meget om mine Studeringer. Jeg maae holde det jeg lovede dig, og fortælle, hvorledes jeg blev underviist. Jeg var allerede syv Aar gammel, da jeg fik min første Hofmester. Jeg gik hverken tilforn eller i den Tid, han var hos os, i nogen offentlig Skole, efterdi vi da boede paa Landet. Denne gode ærlige Mand forefandt mig gandske vankundig, men han indrettede al min Underviisning og Læsning saaledes, at jeg snart og med let Umag komtil nogen Kundskab og fik nogen Videnskab, Han sagde stedse, at det var den høye Tid, jeg havde faaet en Lærmester; jeg var endnu alt for langt tilbage, da jeg hverken kunde læse eller skrive; men han vilde giøre sig Umag med mig, at indhente alt det Forsømte, naar jeg kun selv vilde være ret flittig. Saavidt jeg kan dømme derom, saa gik han ogsaa mestendeels den lige Vey frem med mig. Han lærde mig slet intet uden Hensigt, og for desto før at naae saadan Hensigt, saa maatte alle vore Forretninger have en vis Plan, og sigte til samme Øyemed. Jsær gjorde han sig Umag, ved lige eens Øvelse i Læretimerne at bibringe mig saadanne Ting, om hvilke man ey troede, at de i denne Fald kunde læres af mig. Kort sagt, han greb ethvert Middel til at være mig nyttig, og føre mig hen til det foresatte Øyemed. Og naar han ikkun behøvede eet Middel hertil, saa valgde han gandske vist ikke to, og naar han kunde føre mig den lige og jevne Vey, saa gik han visselig ingen Omveye, eller over Bjerge og Dale med mig. For at komme til det latinske Sprog, saa begyndte han ikke samme med mig, førend i mit tiende Aar. Tilforn bestod alt, hvad jeg lærde Aa Avis. af dette Sprog, i visse Forspil, hvilket jeg først siden indsaae, var ikke andet end Forspil Han indrettede sin Forskrivt for mig paa en egen Maade. Han vilde nemlig ikke allene have, at jeg blot skulde efterskrive Bogstave og Ord, men at jeg tilligemed at skrive Dansk, skulde og saa vænne mig til at skrive Latin, som er lettere at skrive end det Danske. Han vidste, at jeg var en Elsker af Riim, og at jeg altsaa let kunde beholde en Række smaa Riim i min Hukommelse. Derfor faldt han paa de Tanker, at bibringe mig en Mængde latinske Ord ved hans Forskrivter, som jeg maatte skrive efter. Thi ha var ingen Ven af den Maade, at lade Børn lære mange latinske Ord udenad med Flid. Han naaede i det mindste derved sit Øyemed, at jeg, saasnart jeg havde efterskrevet en Forskrivt, hvorved han egentlig og fornemmelig ikkun saae paa Retskrivningen, havde tillige lært en Deel Ord, som nødvendig maatte hænge i min Hukommelse for Rimenes Skyld ved Afskrivningen. Paa det at det nu ikke skulde gaae gandske mechanisk til, saa spurgde han mig ogsaa om Ordenes Betydning uden for den Orden, jeg havde dem i For skrivten. Jeg vil give dig et Par Exempler paa disse Forskrivter: Verdum, et Ord. Mensa, et Bord, Mors, en Død. Panis, et Brød, Domus, et Huus. Mus, en Muus, Columba, en Due. Uva, en Drue, Fructus, en Frugt. Odor, en Lugt, Pulmo, en Lunge. Lingua, en Tunge, Dens, en Tand. Vir, en Mand, Dolor, en Smerte. Cor, et Hjerte, Canis, en Hund. Os, en Mund, Fluvius, en Flod. Pes, en Fod, Jactator, en Praler. Pictor, en Maler, Calceus, en Skoe. Vacca, en Koe, Merces, en Løn. Filius, en Søn, Nucleus, en Kjerne, Stella, en Stjerne. Cygnus, en Svane. Gallus, en Hane, Thorax, en Trøye. Oculus, et Øye, Paa saadan Maade blev jeg, ligesom ved en Leeg, bekjendt med mange latinske Ord. Jeg fandt derved en Lyst til at lære mere og mere; og for Børn. saaledes lærde jeg mine Deklinationer og Conjugationer ved foreskrevne Exempler, uden at det faldt mig i mindste Maade besværligt.