Den Vest-Sjællandske Avis, 1827-06-02
Man holder for, at Oppositionen vil spare sine fornemste Kræfter til Emancipations=Sagen. –et andet Brev fra London hedder det: Hr. Canning sagde nyelig, dengang han besvarede en Tale som Hr. Peel holdt i Anledning af heftige Debatte, som Hr. Dawson foraarsagede ved sit latterlige Forslag, at man skulde bede Hs. Majestæt om at lade forelægge Parlamentet Afskrifter af bestallingen for den nye Møntmester og for Jnd ge-Advocaten, de Ord: Oppositionens Fahne har nu udviklet sig, og jeg foretrækker den for tusinde Neutraliteter. Der skulde nemlig samme Aften, det var den 2den Mai, forhandles om det vigtige Anliggende om det Brittiske Skibsrhederie. Den nye Opposition, som ikke er tilfreds med at Forhandlingerne i Parlamentet gaae sin sædvanlige Gang, søge nu at standse dem ved alleslags Motioner og at sætte Ministeriet i Forlegenhed, som det erklærer ikke at have nogen Tillid til, og som de søge ogsaa at besmykke derved, at Budgettet for Financerne er endnu ikke blever forelagt i Aar. Men for bedre at kunne forstaae Hr. Cannings Ord maae man lære at kjende Hr. Damson, som var Ophavsmanden til denne Debat, noget nøiere. Denne Mand, som var Understatsekretair i Departementet for de indenlandske Anliggender under Hr. Peel, hører til de heftigste Orangister fra Londonderry (Sædet for den protestantiske Jesuitisme i Jrland) som formodentlig nogensinde har havt Sæde i Parlamentet. Da Hr. Peel er gift med hans Søster, saa kan man ikke forundre sig over, at han beklædte denne Post, og ligesaa lidet over at see ham nu som et underordnet Organ for Oppositionspartiet, at aabne Kampen og tiene til at udvikle hans mægtige Slægtnings Planer. Hr. Peel har nu offentlig lagt denne Taktik til Skue; men han har kun alt for hurtigt ladet sig henrive af sin Partieaands Lidenskabelighed og sine skuffede Forventninger; thi efterat han havde om Aftenen til forn erklæret i den Forsvarstale, som han holdt for Huset, at han havde den meest ubegrændsede Tillid til det nærværende Ministerium, og at han kun var en Modstander af det i Henseende til Emancipationssagen, saa kom han inden 24 Timers Forløb tilbage fra denne Vildfarelse og erklærede: at han ikke kunde give Ministeriet sin Stemme, førend han havde forskaffet sig en nærmere Kundskab om dets Grundsætningers Beskaffenhed; men da nu mange af disse Grundsætninger afvige væsentlig fra de Torys og Hr. Peel bekiender sig aabenlyst til dette Partie, hvori desuden en skuffet Æresfølelse bestyrker ham, saa kan man fra nu af betragte ham som Hovedmanden for Oppositionen i Parlamentet, om han endog imellem holder sig skiult bag Kouliserne. Han havde ogsaa 3 Dage efterat de bekiendte Resignationer vare indleverede, aftalet Planen med Cheferne for Torypartiet i Overhuuset. Den nye Opposition trænger til ham fordi det ministerielle Partie besidder de største Talere, og den største Masse af Aandskraft. Den nye Administration støtter sig paa Folkets Tillid, og har kun de Ultra Torys og endeel af de Embedsmænd, som ere befordrede ved dem, imod sig. Bliver Kongen standhaftig og der gives egentlig kun en politisk Fiende, som kan opvække Bekymringer, nemlig Hertugen af Wellington, saa er Hr. Canning temmelte sikker paa sin politiske Seier, dersom ikke nye vigtige Begivenheder f. Ex. en Krig med Nordamerika eller Spanien vil foraarsage ham Vanskeligheder ved hans Administration. fiendtlige Forhold til den første Magt er virkelig af den Natur, at en Krig synes ikke at være langt borte. Regieringen træffer Anstalter til at sendt betydelige Forstærkninger af Tropper til Canada, ja Rygtet har endog sagt, endskiøndt der vel er overdrevent, at 15000 Mand skulde afsendes dertil. (Et Antal Tropper er virkelig afgaaede paa en Mængde Transportskibe og under Convoaf Orlogskibet Romne. Det er ogsaa Frygten for et mueligt Brud med de Forenede Stater som har tvunget den Engelske Regiering til at forlange Hyldings-Eeden af de mange Nordame, rikanere, som have etableret sig i Canada, for at skille Fiender fra Venner; men som igien ha foranlediget uroelige Bevægelser i Provinsen. Anledningen til Misforstaaelserne imellem disse to vigtige og meddeilende Stater ere følgende: Jndbyrdes Jalousie om Handelen paa Cuba og Syd amerika, de Forrenede Staters Bestræbelse for at udbrede sine Grundsætninger angaaende Folkeretten hos de nye Sydamerikanske Republiker, Fordringerne paa et Distrikt af Nyebrunsvig, Grændsernes Bestemmelse imod Norden og Nordvesten, og endelig Handelen paa de Brittiske Colonier i Vestindien, hvilken sidste Stridighed vil, som man nu ogsaa tilstaaer i offentlige Blade, bliver til stor Fordeel for den Danske Øe San Thomas, især da Øen Cuba er gaaet Glip af denne Fordeel ved et nyt Dekret af den Spanske Regiering).