Københavns Adresseavis, 1774-07-27
Da jeg nu i en Hast forlod det sidste Sted, for at undgaae Mistanke om Tyverie, og ingen anden Tieneste have de, saae jeg mig nødt til at leye et Værelse i en afsides liggende Gade. Jeg havde gode Klæder. Et Fruentimmer, som boede paa Loftet lige over for mig, var meget tienstagtig, og tilbød sig, at passe paa mit Kammer, og at holde det reent; da jeg imidlertid gik ud til mine Bekiendtere, for at see mig om efter en anden Tieneste. Jeg vidste ikke, hvorfor hun var saa tienstagtig, og jeg var ret bekymret for, hvorledes jeg skulde belønne hende. Men inden nogle Dage savnede jeg noget af mit Lintøy, jeg leyede mig altsaa et andet Værelse, og satte mig for, ikke at tage saadan en tienstfærdig Veninde i mit nye Kammer igien. Efter sex Ugers Forløb blev jeg Stuepige hos en Silkekræmmer, hvis Søn havde lært Handlingen. Dette unge Menneske var vant til at blive sildig ude paa Vertshuset, uden hans Faders Vidende, og mig blev givet den Commission af min Madame, at jeg skulde hemmelig lukke ham ind, og naar han var gaaet til Sengs, da passe paa at tage Lyset bort. Da jeg nu maatte vaage, naar alle andre Menneskeer i Huset sov, saa ansaae jeg den Tid forat være spildt, som ikke var bestemt til Arbeyde, og da jeg havde Frihed til at anvende den saaledes som jeg vilde; saa holdt jeg migaarvaagen ved Læsning, og var vel tilfreds med min Stand, da jeg derved havde god Leylighed til Læsning. Den anden Pige, som havde fundet Bogen, viste den til min Madame, der sagde, at saadanne Mennesker, som jeg var, kunde anvende deres Tid bedre, hun havde stedse seet, at Piger, der læste, havde Galskab og Griller i Hovedet, og hun gad ikke gjerne sect, at saadan en lærd Jomfru skulle sidde oppe og bie efter hendes Søn. Dette var den første gang jeg indsaae, at det var strafværdigt eller farligt, at kunne læse. Jeg blev altsaa paa en anstændig Maade afskediget fra min Tieneste, og paa det at jeg ikke skulde tale om nogen Ting, saa fik jeg endda en liden Foræring over min Løn. Herpaa kom jeg til et Fruentimmer af ringere Formue. Dette var den lykkeligste Tilstand i min Livstid. Da de sædvanlige offentlige Lystigheder vare for kostbare for min Madame, saa tilbragte hun sin Tid med Læsning, og var altsaa glad ved, at have faaet en Pige, som kunde tage Deel i hendes Fornøyelse. Jeg stod tilig op om Morgenen, paa det at jeg om Eftermiddagen kunde have Tid til at læse eller høre, og det blev mig tilladt at sige min Mening og mine Tanker. Der forløbe altsaa femten Maaneder, i hvilke jeg ikke angrede, at være født til at tiene. Men min Madame blev angreben af en hidsig Feber, og jeg vil ikke tale meere om hende, end sige, at hendes Tienestepige græd ved hendes Grav. Jeg havde nu levet i en Art af Velstand, som havde gjort mig meget uskikket til en anden Tieneste, og jeg var for fiin til en Kiøkkensamtale: saa at jeg, da jeg blev fæstet af en Lords Familie, maatte høre, at min Opførsel var meget forskiellig fra en gemeen Piges Opførsel, og at de holdt mig for at være et forklædt Fruentimmer af Stand. Man skaffede mig altsaa bort efter tre Ugers Forløb, af Frygt for hemmelige Hensigter, som de ikke kunde begribe. Jeg begav mig altsaa til den anden Ende af Staden, hvor jeg ingen Hindringer befrygtede af mine Fuldkommen, heder, og jeg blev fæstet til at hielpe en Huusholderske i et fornemme Huus. Her var jeg for klog for Pigerne, og for fiin for Laqvayerne; dog alligevel skulde jeg der have levet meget vel tilfreds, om ikke Huusholdersken, under hvilken jeg stod, og som brugte mig til at indkiøbe det fornødne, havde fundet en Seddel, paa hvilken jeg havde opskrevet en Dags Udgivt. Jeg fornam, at min Regning ikke kom overeens med hendes. Thi hun sagde stolt, at derskulde ingen anden Pen og Blek komme i Kiøkkenet, end hendes. Hun var saa billig og saa klog, at hun forskaanede mit gode Navn, og jeg blev altsaa let antagen i et andet Huus i Naboelavet, i hvilket mine Forretninger vare, at feye Stuerne og rede Sengene. Her var jeg, paa en kort Tid, en Yndling af Jomfru Simper, der var Kammerpige hos min Frue, som ikke kunde lide gemeene Piger, og skatterede sig lykkelig, at blive opvartet af et ungt Fruentimmer af god Opdragelse. Jomfrue Simper gad gjerne læse Fortællinger, omendskiønt hun ikke kunde forstaae tunge Ord. Naar altsaa vor Frue ikke var hiemme, saa benyttede vi os af hendes Bøger. Tilsidst blev min Færdighed saa bekiendt, at Huushofmesteren pleyede at bruge mig til at føre hans Regnskaber. Jomfru Simper syntes herpaa, at min Uforskammenhed, som hun kaldte det, var bleven saa stor, at ingen kunde holde det ud længere, og sagde til min Frue, at intet Værelse var blevet got feyet, siden Elisabet var kommet i Huset. Endelig blev jeg fæstet til en Frue, som havde Svindso- og forlangte en Pige, der kunde læse og skrive. Jeg tiente hende i fire Aar, og ommendskiønt hun aldrig var fornøye, med mig, saa fældte hun dog Taare, naar jeg gav hende at forstaae, at jeg vilde forlade hende og sagde: jeg maatte have Taalmodighed med hende, fordi hun var syg; hun vilde ogsaa erindre mig i hendes Testammente. Jeg lod mig det befalde, og Testammentet blev indrettet til min Fordeel. Men otte Dage derefter, da jeg bragte en Havresuppe indtil hende, laade jeg til min Ulykke Skeen paa den venstre Side, og herpaa kastede hun hendes Testammente paa Jlden; to Dage derefter gjorde hun et nyt Testammente igien, hvilket hun opbrændte paa samme Maade, fordi hun ikke kunde spise en ung Høne, som jeg havde kogt til hende. De tredie Testammente blev ogsaa gjort, og atter saaledes tilintetgjort igien, fordi hun hørte en Muus bag ved Panelet, hvorved hun sagde til mig; hun troede nok, at jeg gjerne saae, om hun blev levende begravet. Efter alt dette var jeg en Tid lang ikke i hendes Gunst; men da nu hendes Sygdom tog til, gjorde hendes Vrede og hendes fortredelige Gemyts=Art Plads for hendes Godhed imod mig Hun døde, og efterlod mig Tusinde Pund Sterling. Med disse Penge reyste jeg tilbage til det Sted, hvor jeg var født, hvor jeg besluttede, at anvende nogle Timer af Dagen dertil, at undervise fattige Piger i Læsning og Skrivning. Forskrift at forfærdige et Kakkelovns Leer.