Politivennen, 1806-01-01
Et Par velmente Ord til Bedste for Enker. Motto. Enhver er pligtig, at efterkomme hvis han med Mund, Haand og Segl lovet og indgaaet haver - Alle Kontrakter, som frivilligen gjøres af dennem, der ere myndige og komme til deres Lovalder, være sig Kjøb, Salg, Gave, Mageskifte, Pant, Laan, Leje, Forpligter, og Andet, ved hvad Navn det nævnes kan, som ikke er mod Loven, eller Ærbarhed, skulle holdes i alle deres Ord og Punkter, saasom de indgangne ere. Danske Lovs 5te Bogs 1ste Kapitele, 1ste og 2 den Artikler. Direxionen for det forenede Begravelses, Enkeunderstøttelsesog Brudegaveselskab for alle Stænder af 1794 har opfordret dets Enker, inden den 21 November d. A. at erklære, enten de ville modtage deres forsikkrede Pensioner mod Rabat, eller lade sig aforte i deres Pensioner Quota Delen efter Konventionen af 19 Oktober 1795 (hvilken Konvention aldeles er sat ud af Kraft ved de siden Aaret 1805 nu gjeldende nye Lovej. Hiin Rabat er for fjerde Afdeling, af en Pension (der i Gjennemsnit paa flere Alders Forbindelser kan i Middeltal ansættes i virkelig Pension til 250 Rdlr.) ongefær 100 Rdlr. saaledes, at i Stedet for 250 Rdlr., frie Penge, som Enkerne i Middeltal skulle have efter de nye Love, skulle de lade sig nøje med cireg 150, altsaa rabatteres cirea 40 Prosent af de dem ved gjeldende Love forsikkrede Pensiner. De levende Jnteressenteres vordende Enker trues med en lige Rabat. Et saadant fra Direxionens Side fremsat Forslag maatte naturligvis opvække Bekymring og Trøstløshed hos Enker, hvis smalle Kaar ikke taale en saa betydelig Formindskelse i deres Jndtægter, og det paa en Tid, da Kassens oplagte Midler overstige tre Tønder Guld, og to Aar efter at nye Love forsikkrede Kassens Varighed. De levende Jnteressentere maatte og med Føje fortrædiges over, at Selskabet saa lidet svarede til den Tillid de have sat til det, og maatte frygte for, at Forandring af Direxion kunde, i Fremtiden, virke nye Forandringer til Skade for deres Enker. De, som kunne ville indtræde i Selskabet, afskrækkes og ved slige Exempler, og Selskabet udsættes for Mangel af Rekrutering. Da det for Tiden er uden for min Hensigt, ligesaalidet at berøre Noget om, paa hvilke Beregninger de nye Love ere byggede, som om og hvorvidt saavel disse som Beregningerne for hin Rabat ere rigtige, vil jeg ber indskrænke mig til at opgive. hvorledes Selskabets Varighed muligen kan stadfæstes uden saa betydelige Opoffrelser. Direktøren, Herr Professor A. Kall, har i en af ham indgiven Forklaring til Repræsentantforsamlingen udladt sig med, at Selskabets Kassabeholdning til Udgangen af Aaret 180 var beregnet til 384138 Rdlr. 15 Sk., men at den kun virkelig var 312,081 Rdlr. 41 Sk., og at der saaledes var et Deficit af 77956 Rdlr. 70 Sk. Da der i Herr Professorens Jndgivne ikke er anført, hvor stor en Sum der mangler i Beholdningen (hvortil naturligviis bør lægges Renter og de qvartale Tilskud) til fuldkommen Betaling for værende og vordende Enkers Pensioner (efter Afdrag af Qvartaltilskud paa Livstid, saa kan jeg ikke i saa Henseende udlade mig, men hvorledes Deficitet af de 72,000 Rdlr. (i et rundt Tal) kan tilvejebringes vil jeg yttre mine Tanker, om, og maaske samme kunne tjene til Vejledning, hvis Underbalancen er større, end de 72,000 Rdlr. Naar det i Lovene bestemte Qvartaltilskud forøges med en Fjerdedel, vil den derved indkommende Sum vorde tilstrækkelig til at de 72,000 Rdlr. kunne strax beregnes at være indkomne i Kassen. Efter Bogholderen Herr Huulevads mig meddelte Oplysning har Beløbet af Tilskuddet for afvigt Julii Qvartal været 301 Rd. 26 Sk.; bliver nu dette Tilskud forøget med en Fjerdedel, vil denne Forøgels. give Kassen en aarlig Jndtægt af 7381 Rdlr. 26 Sk. Da Renter fro Annd af 72,000 Rdlr. udgjør 2880 Rd., saa bliver der aarligen tilbage til Oplægning af en stigende Fond cireg 4500 Rdlr. der med Renter a. vil i et Tidsløb af cirea 13 Aar indbringe de 72,000 Rdlr. i Kassen. Skulde det indtræffe, formedelst Dødsfald eller Mangel af Rekrutering, at den aarligen indkommende Sum blev formindsket, vilde dog eengang Deficit indkomme. Forskjællen var, at det indkom senere. Naar Desicit engang var indkommet, var denne Fjerdedel en stigende Fond som i mødende Uhæld kunde bøde paa det Uvisse i Beregningerne. At et saadant foroget Bidrag af samtlige Jnteressentere, Enkerne indbegrebne, var mindre følende end hin Rakat i Pensionerne, vil tydeligen sees deraf, at den aarlige forøgede Udgift, af een Penision i fjerde Afdeling, vilde være efter Middeltal 12 Rdlr. 3 Mk. eller kvartalter 3 Rdlr. 12 Sk. Vilde samtlige Jnteressentere frivilligen antage den forestaaende Forøgelse af en Fjerdedel af Qvartaltilskuddet (thi dertil kunne de vel lige saalidet tvinges, endog ved en stor Majoritet, som til at taale Rabat i Enkepensionerne, og deres Rettigheder og Forpligtelser grunde sig paa gjeldende Love, der ere en forbindende Regel for Selskabet og hvert dets Jndivid gjensidgen) saa vilde der opstaae en Lighed i Afgiften, forholdsmæssig med den forsikkrede Sum og Alder, Forbindelserne; dette er udentvivl den eneste rigtige Maalestok forTilskud i Underbalansees eller Rabatstilfælde, og ikke den, som fra Direktionens Side er antaget ihenseende til den foreslagne Rabat, der er beregnet efter den Sum enhver Jnteressent har vidraget. Thi ihvorvel desynes rigtigt, at man ved Beregningen, om og hvorvidt Kassen er tilstrækkelig eller utilstrækkelig til varigen at udrede Pensionerne efter Lovene, bør calculere paa, om og hvorvidt enhver Jnteressent har indskudt det Mere eller det Mindre, der kan svare til hans Enkes Pension i hendes Overlevelses Tid, saa kan og bør dog Repartitionen af samtlige Jnteressenteres totale Deficit ikke rette sig efter enhver Jnteressents Tilskudssum, men maae reparteres pro qvota efter Forsikkringssummerne. At de Jnteressentere, som ere indgangne efter 1ste April 1799, og fremdeles efter de nye Love have bidraget større Jndskudssum for en lige Forsikkringspension, end de, som førend bemældte Aar vare indtragte i Selskabet, er en Sandhed, men da hine, ved Jndtrædelsen, have vedtaget at betale en større Jndskudssum, end disse, for at nyde en lige, men ej en større Pension end disse, saa kan den større eller mindre Jndskudssum ikke komme i Betragtning ved Rabat i Pensioner eller Qvartaltilskud men Forsikkringssummens Størrelse bliver den sande rigtige Maalestok der skal bestemme Qvotadelen. Skulde nogle ikke ville samtykke i det forøgede Bidrag, indseer jeg ikke, at der kan være noget i Vejen for, at de andre, til Betryggelse for deres Enker, jo kunne gjøre et saadant Tilskud; det som da var at iagttage var da, at de, som vilde tilskyde den forøgede Andel, gjensidigen nøde Fordel af samme, og at de ikke Deltagende derfra vare udelukkede. Beløbet blev da en Hielpefond for dem, som havde bidraget dertil, naar Hovedfondet var utilstrækkelig til den belovede Pension. Disse mine Formeninger har jeg troet at burde offentligen yttre for mine Medinteressentere, overladende til enhver at bedømme dem som de ville, at afbenytte dem efter Behag. Min Hensigt er reen, mit Formaal er at opretholde et paa Bredden af Undergang staaende Selskab, der spaaede Trøst for saa mangen en værdig Mand, som vilde sørge for sin efterladte Hustru, og der lindrede saa mangen en trøstesløs Enke. Jeg agter ej oftere offentligen at bruge Pennen i denne Sag. Men skulde hint Rabat Projekt antages til Jværksættelse, vil jeg ved Landets Domstole, hvor Retfærd sejrer over vilkaarlig Villie, søge Beskyttelse for min Kone og de Enker, der have anmodet mig om, at sørge for deres Tarv.