Berlingske Tidende, 1769-11-17
De udi det først i denne Maaned holdte Senatus=Consilio fattede Beslutninger, lyde saaledes: 1) Hs. M. har fra Begyndelsen af været meget bevæget over de nærværende Omstændigheder, hvilke trykke baade Hs. Msts. Person, og alle Republikens Jndvaanere i Almindelighed. Jkke mindre er Hs. M. vorden bevæget af den erholdte Kundskab om den Ottomanniske Portes Krigs=Erklæring, som den 21de Junii indeværende Aar udi Storvizierens Leyer er bekiendtgjort, og hvoraf Gienparter ere iblant de fremmede Ministere i Constantinopel uddeelte, hvorudi Porten tilkiendegiver sig at staae i den Tanke, at Republiken skulle have brudt Carlowitzer, Tractaten, hvilket dog ikke kan overbevises Hs. M. og Republiken. For da at betage Porten saadan Tanke, og at forsikre den om Republikens Oprigtighed, ved hvilken den stedse har tragtet, og endnu tragter efter helligen at holde over den Carlowitziske Freed, befinder Hs. M. tienligt at sende en Minister til Hs. K. M. af Engelland og til General=Staterne, som de der have mæglet Carlowitzer Freeden, for hos disse 2de Hoffer at forklare, at Republiken har stedse helligen holdet over denne ævige Freed med Porten, og at dette kan bevises ikke alene af de paa Rigsdagene givne Forsikringer, blant andet paa den, som Aar 1710 holdtes, paa hvilken Forbundene med det Russiske Rige bleve catificerede, og udi Hs. Msts. Regiærings Tiid paa Kronnings=Rigsdagen, ja endog paa sidste Rigsdag af de dertil tvungne Landbudde (Reichstag der abgenothigten Delegation;) men ogsaa kan det bevises af Hr. Alexandrowiczes Gesandtskab med den Erklæring, at man ville iagttage den ævige Freed, da han blev sendt til den Ottomanniske Port for at indberette Kongens Udvælgelse, hvor han og blev venlig imodtaget, hvilket sees af Storsultanens og Storvizierens ved bemelte Gesandt til Kongen og Republiken sidst i Julio 1766 givne Svar J Følge deraf maa ovenommelte Minister hos bemelte Magter legge Vind paa, at betage dem den vidrige Tanke som Porten staaer udi om Kongen og Republiken, i det at han tillige erkyndiger dem om, at Carlowitzer Freeden er i ingen Maade krænket fra Republikens Side, men at denne tvertimod holder samme trofast; og at den derfor forlanger, at al den Skade, som er tilføyet PohleusJndvaanere paa Grændserne, vorder erstattet, og dette Portens Undersaatteres Forhold rettet. Hs. M. forbeholder sig at vælge en til dette Ærinde duelige Person, og anbefaler Cancelliet at udfærdige Jnstrux for samme Minister, samt begge Nationers Skatkammer at udtælle ham 3000 Ducater, de 2 tredie Parter, deraf af Kornskatten og 1 tredie Parten af den Litthauiske. - 2) Da paa en Side den Ottomanniske Port til Aarsag angiver fin lidte Skade, og nogle Absigter af den Pohlske Nation, som skulle grunde sig paa den Russiske Armees Værende i Pohlen; og paa den anden Side Republikens Jndvaanere ikke aflade udi deres Skrifter og Gierninger at yttre Frygt for Religionen og Friheden, saa at de ikke ville tiltrædede paa den den 5te Oct. 1767 begyndte og den 5te Mai 1768 sluttede overordentlige Rigsdag vedtagne Forfatninger; da de endog imedens bemelte Rigsdag have i deres Manifester beklaget sig, at de vare tvungne til den samme og holdte den for uretmessig; de og allerede af denne deres Meening have givet Prøver, i det at Adelen paa mange Stæder slet ikke har forsamlet sig til at holde de udi Hs. Msts. Udskrivninger berammede Landdage, for paa dem at vælge Landbude til den ordentlige Rigsdag Aar 1768, ja at de paa nogle Landdage udvalgte Landbudde, ikke ere komne til Rigsdagen; altsaa er Hs. M. overtydet om at det, som paa Rigsdagen af den ved den Russiske Ambassaden, Fyrsten Repnin tvungne Delegation er fastsat og besluttet, ligesom og det øvrige som Nationen holder for Uret, kan ikke bringes i Orden og afhielpes anderledes, end efter foregangen høytidelig Forestilling hos Hs. M. Kæyserinden. Hs. M. finder derfore for got at sende en Minister til Høystbemelte Kæyserinde, som underretter og forsikrer Hs. M. om Kongens og Republikens oprigtige Attraae efter at vedligeholde det allerstandhaftigste Venskab med Hs. M., og at man af Hs. Msts. Retfærdighed og Ædelmodighed, som er Hendes Thrones Prydelse, og om hvilke alle i Almindelighed vidne, formoder, at Høystsamme ikke vil billige de af Sin Minister den Tiid ovede Voldsomheder; da han tillige har at andrage alle af denne Minister imod Republiken foretagne Skridt, og den Maade at holde Rigsdagen af 1757 paa, hvilken har geraadet til den heele Nations, saavelsom til adskillige Privat Personers Forfang; saa og at forklare Republikens nærværende Tilstand, med alt hvad derhen hører og videre vorder tilføiet: og at drive derpaa, at bemelte Fyrsten Repnins voldsomme Foretagender vorde, til Religionens og Frihedens Sikkerhed, udslettede, samt paa de Russiske Troppers Afmarche ud af Republikens Lande, paa Erstatning for den af samme Tropper tilføyede Skade, og at de Confordererede Jndvaanere ikke videre af dem forfølges : alt saaledes som dette altsammen vorder udførlig at forfatte i den Jnstrux, som man meddeeler bemelte Kongens og Republikens Minister. Hs. M. Kongen forbeholder sig at udnævne den samme, og anbefaler Cancelliet at udfærdige det behøvende for ham, samt Skatkammer=Commissionen at udtælle ham 3000 Ducater, til Reysen, nemlig de 2 tredie Parter af Kornskatten, og 1 tredie Parten af den Litthauiske. Da og Hs. M. indseer, at det vil være lige saa fornødent at sende deslige Ministere til andre Hoffer, for at disse maatte, i Kraft af den Oliviske Freed, arbeyde paa Rolighedens Opretning i Republiken igien; saa forbeholder Hs. M. Sig ligeledes at udnævne Personerne til dette Ærinde, 3) Da den paa Raadsherrer og et Landbud lagte Arrest, som hvilke bleve med Magt fasttagne udi Residence Staden, paa en Tiid da Stænderne vare forsamlede, og af Landet bortførte, ligesom og Kron=Ober=Mundskænkens Hr. Cacki Arrest, hvilken indtil denne Dag holdes fangen i Landet, ere Kilden til det ganske Verk af den overordentlige Rigsdag Aar 1767 ; og da alle Hs. M. Kongens og Ministerii Bemøyelser hos det Russiske Hof til deres Befrielse, have været frugtesløse, saa anbefaler Hs. M. Cancelliet, udi Jnstruxen for Ministeren til dette Hof at sætte, at han skal tragte, formedelst nærværende høytidelige Forbon, med allerførste at erholde Frihed af det Russiske Hof for bemelte Raadsherre, og andbudde, saavelsom for Hr. Cacki og andre. - 4) Det er Kongen og Republiken om at giøre, at Fæstningen Kameck og Lemberg holdes i god Stand, og blive ganske og aldeles til deres Raadighed; deraf flyder altsaa nødvendig, at den derudi værende Besætning vorder befoldet; Hs. M. holder derfor billigt, at Korn skatten giver dem et Tilskud; og anbefaler Kornskat Commissionen, af Republikens Jndkomster at udbetale til Garnisonen i Kaminier, og Lemberg den Sum 10000 Pohlske Gylden, udi Guld eller andre Myndter, og det efter Krigs=Commissionens Anviisning, og imod dens Quittering.