Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1823-11-17
Den Londoner Morning-Chroniele meddeler nu udførlig de Breve, som i Begyndelsen af September bleve vexlede imellem Kong Ferdinand og Hertugen af Angouleme, hvis Jndhold størstedelen til sin Tid er bekjendtgjort. Kun fortjener det endnu at bemærkes, at Kongen foreslog Hertugen en Sammenkomst, enten paa et imellem begge Armeer, beliggende Sted eller paa et neutralt Skib; men begge Dele bleve afslaaede, som deels til ingen Nytte og deels i fordi Frankerig ikke vilde, at nogen anden Mag skulde blande sig i Spaniens Anliggender. Jblandt andet anførte Hertugen ogsaa, at Frankerig ikke førte Krig hverken imod Kongen eller Spanien, men allene imod det Partie som holdt Hs. Majestæt med Familie fangen i Cadix, hvortil Kongen dengang svarede: at en Konge ikke kunde kaldes frie, naar han forlod sine Undersaatter og begav sig under fremmede Troppers Diserection, som vare brudte ind i hans Stater. Uden Forræderie vilde heller ingen spansk Fæstning under slige Omstændigheder overgive sig, før den blev nødtvungen dertil &c. Jøvrigt gav Hertugen af Angouleme under denne hele Underhandling flere Gange bestemt Løvte om, at ville opbyde alsin Jndflydelse for, at Hs. Majestæt af egen Drift strax efter sin Frigivelse skulde proklammere en almindelig Amnestie og love Spanien en til dets Rolighed og Lykke svarende Repræsentativ=Regjering, Noget, som Frankerigs Jnteresse krævede og hvorfor ikke behøvedes anden Garantie, end Hertugens Redelighed og strænge Ordholdenhed. Af Frygt for de Ubehageligheder, som kunde tilstøde hans Person paa Reisen til sit Hjem i Arragonien, har General Ballesteros ansøgt og erholdt Tilladelse, indtil Videre at forblive i Pto St. Maria, hvor det hedder, at Jngen mere tager Notits af ham. En Skrivelse til Hertugen af Angouleme af 7 Octbr. er imidlertid alt for mærkelig til, at Man ikke skulde gjøre Læserne bekjendt med dens væsentlige Jndhold. Da jeg - siger Ballesteros der - ledet af min varme Patriotisme og Ønsket efter at medvirke til Deres Kongelige Høiheds store og velvillige Øiemed, underskrev en Overeenskomst med General Molitor, for at gjøre Ende paa mit Fødelands Jammer, kunde jeg allermindst ane, at den forteste Utak vilde vorde Lønnen for min Hengivenhed, eller at de, hvis Fordeel jeg dengang havde for Øie, vilde blive de Før 1ste til at bagvaske mine Hensigter og straffe min Jver, Vi bør ikke bedrage Os selv. En uindskrænket Magt vil regjere Spanien med et Jernspiir og passer sig lige saa lidet for Spanien, som hiin demokratiske Forfatning, hvilken D. K. H. kom for at ophæve, da den modstrider Tidsalderens Oplysning, de Eulropæiske Troners Fordeel og Nationens Rolighed. Saaledes er da den væsentlige Basis for min Vaabenstilstand ubefindigen kuldkastet, og som Spanier, som den, der er beæret med D. K. Høiheds særdeles Tillid, er det min Pligt, for Dem at protestere, imod Hs. Majestæts Dekret af 1 d. M. og imod alle følgende Beslutninger, som have samme Præg af Jntolerantse og samme Tendents til Enevælden. D. K. H. og General Molitor vide ret vel, at jeg kun tog min Beslutning efter lang Overveielse og efter at have faaet høie og hellige Garantier. Langt fra mig være iøvrigt den Forvovenhed, at ville gjøre enten D. K. H. eller General Molitor Bebreidelser for Jkke=Opfyldelsen, af min Traktat. Jeg vover at paastaae, at den Munk, som regjerer Spanien, er stærkere end Deres K. Høihed og stærkere end den franske Regjering. Herom vil D. K. H. blive overbeviist, naar De seer alle Frugterne af Deres Bestrævelser tilintetgjorte og Deres kloge Beregninger kuldkastede. Mig selv angaaende, da, ligesom mine øvrige Levedage, mit Helbred og mine Tilbøieligheder holdt : mig længe bortfjernet fra den offentlige Løbebane, hvori jeg allene ved uimod staaelige Omstændigheder atter, blev indhvirvlet, ønsker jeg blot at trække mig tilbage i en Aftrog, hvor jeg kan begræde de talløse Elendigheder, for hvilke mit elskede Fødeland nu bliver et Rov. D. K. Høihed behage at tage mig under Deres mægtige Beskyttelse og forunde mig et Asyl i Frankerig, som staaer under, den bedste Konge, og aldrig vil ophøre at være Verdens første Nation.