Aalborg Stiftstidende, 1828-06-19
En Beretning fra Smyrna af 3die Mai leverer, iblandt andet, en detaillert Angivelse af Jbrahim Paschaes Styrke paa Morea, hvoraf det desværre tillige erfares, at der end forestaaer, eller meget mere maaskee i denne Stund overgaaer, de ulykkelige Jndvaanere af hiin græske Halvøe skrækkelige Lidelser. Paschaens Hær udgjorde, i Overeensstemmelse med Beretningen, i Begyndelsen af April 31,320 Mand, hvoriblandt 7 Regimenter regulaire Tropper, der stode imellem Modon og Navarino, og udgjorde en efectivStyrke af 18,170 Mand, 4000 Mand Cavallerie, 850 Mand Sapeurer og Artillerister og Resten irregulaire Tropper. Garnisonen af Navarino var 1500, af Modon 600, og den af Coron 2,800 Mand. Jbrahims Livgarde talte 500 Mand. De til hans Raadighed staaende Fartøier indskrænke sig til: 2 ægyptiske Krigskibe, 2 Transportskibe og en Goelette, i Havnen ved Modon, samt en ægyptisk Briga i Havnen ved Navarino. Rationerne, hedder det videre i Beretningen, blive nøiagtig uddeelte, kun ere de blevne formindskede, og ville omtrent række til MidioJunii. Mindet om Slaget ved Navarino er endnu ikke udslukt hos Araberne, og Synet af de alle Havne blokerende allierede Krigskibe bidrage meget til at modløsgiøre Tropperne. Jbrahim, ved denne Blokade bragt i Fortvivlelse, vil - som den herværende Cour rier paastaaer - ikke forlange at vende tilbage til Hjemmet, men derimod vælge den eneste ham endnu aabenstaaende Vei, som Fiende at gjennemdrage Morea og at hævne sig for sidste Gang. Han selv har med følgende Ord erklæret sig herover: "Jeg forlader ikke dette Land uden, af min Fader eller af Porten, at være befuldmægtiget dertil, Dag og Nat opsøger jeg Midler til at forskaffe mig Levnetsmidler. Jeg erholder saadanne fra forskjellige Sider; jeg veed at denne Hjælp er liden; men jeg skal ikke vige saalænge jeg end har en Hest at fortære. Naar det kommer til det Yderste vil jeg sige til de os blokerende forbundne Skibe: flere Maaneder før Slaget ved Navarino havde jeg indstilt hver Fiendtlighed; det samme Maadehold har ledet mig siden min Flaades Tilintetgjørelse, nu er Øieblikket kommet, i hvilket jeg ved den absolute Nødvendighed, hvori i have sat mig, maae begynde Krigen paa Nye. Jeg vender tilbage til det indre Morea; jeg oversvømmer det med Blod fra Napolis Porte til Korinths Fielde; jeg vil leve saalænge jeg finder Næring, og først, naar jeg har udtømt Landets sidste Hjælpekilder, vil jeg forlade det. Jeg drager igjennem Jsthmus, men mit Tog skal være lig Vinden, der afsvier Stæderne, qvæler Menneskene og udtørrer Træerne ved Roden." Sandelig Ord, der udtalte af en tyrkisk Hærfører lettelig torde blive til mere end tomme Trudsler, men Grækervennen trøster sig ved Præsidentens klogelige Forholdsregler, og de forbundne Magters kraftige Bistand. Fremdeles indeholder den smyrnaske Courrier en vel ældre, men dog interessant Skrivelse fra Constantinopel, hvori det væsentligst hedder: "Porten, hvilken det russiske Manifest ingen Tvivl meere levner om denne Magts Hensigter, har fordoblet Virksomheden i sine militairiske Rustninger, og synes besluttet til at antage Krigen. Det synes at Porten vil sammendrage sin Hovedstyrke imellem Widdin og Ruschtschuk, og ikke vil svække sig ved Afsending af en Deel deraf til de tvende Fyrstendømmer. Disse Provindser ere altsaa aldeles givne til Priis foret Overfald, thi Portens Hovedøiemærke er at forsvare Passene af Balkan.