Aalborg Stiftstidende, 1835-01-01
At den commanderende General for Nørre-Jylland, sal. Gen. Adam Ludvig v. Moltke, i sin Tid var den Første, som vidste, levende at vække de herværende Jndvaaneres Jnteresse for saadanne Plantninger, som havde Forskjønnelser af Omegnen til Formaal, medens de tillige skulde yde Skygge og Ly i en aldeles skovløs Egn, dette er vist, og Frederikskilde er et ligesaa varigt Vidne herom, som det Mindesmærke, denne Stads Jndvaanere flere Aar efter Generalens Død reiste ham i dette Lystanlæg, er et smukt og hæderligt Vidne om deres Erkjendtlighed. Det var i Aaret 1802, dette Anlæg begyndtes ogs man havde, omtrent paa samme Tid, lagt Planen til, ligeledes at beplante den saakaldte Møllebakke, og sydvest udenfor Byen; men den dermed gjorte Begyndelse havde ingen heldig Fremgang; maaskee haves ogsaa de, nogle Aar senere indtraadte, Conjuncturer, i der standsede saa mangt et Foretagende, havt deres Deel i at bringe dette aldeles i Staae. Den Spire, som saaledes alt tidligt var lagt, skulde først me liget senere skyde frem, og det var først i Aaret 1821, at Hr. Cancellieraad, Byfoged Wølfferdt, Assessor Ridder Kayerød og Forfatteren af disse Linier, fattede Jdeen om, i Forening, at gjøre et Forsøg paa at fremme et Foretagende, som, naar det lykkedes, paa en Maade maatte omskabe Egnen, der intet savner, uden Træer paa nogle af sine høie Bakker, forat henhøre blandt Fædrelandets skjønneste. Det hører ikke herhid, hvorledes denne første Jdee efterhaanden udvitledes hos os til et fast Forsæt; det være her nok at bemærke, at vi vare saa heldige at seire hover de Vanskeligheder, som syntes at ville lægge sig i Veien for Værkets Begyndelse, ligesom det vel heller ikke bør blive uanmærket, at det første Træ plantedes den 18de Januar 1822, paa en Dag, som dengang havde Betydning for dette Borgersamfund. Dette samme Aars Sommer anvendtes for største Delen til Indhegning og til at inddele Terrainet, og den egentlige Plantning begyndtes først om Efteraaret. Enhver, som her har havt Leilighed til at følge dette Foretagendes gradevise Udvilling, vil have bemærket de store Vanskeligheder, Bestyrelsen, især i de første Aar, havde at kæmpe med. Jordsmonnet i det Terrain, der skulde beplantes, er, for en stor Deel, en Blanding af Sand og Gruus. Det ligger for største Deelen udsat for Nordvestvinden, her den skarpeste og, saa at sige, al Vegetations afsagte Fjende; det var aldeles uden andet Ly, end det, vi efterhaanden kunde opelske, og hertil kom sluttelig de usædvanligt tørre Somre, som indtraf netop medens det begyndte Anlæg kunde siges at være i sin spæde Barndom. Meget Arbeide var altsaa aldeles omsonst; de Planter, som endnu kunde holdes i Live, krævede en Omhu og Pleie, der medtog baade Tiden og Kraften. Vand maatte kjøres til Plantagen fra meer nend en halv Fjerdingveis Afstand, for om Aftenen at lædske de, af Soelheden næsten aldeles fortørrede, Planter, og Modet til at vedblive, havde ondt ved at holde sig opreist, da paa eengang, i Sommeren 1824, et Forsøg med at grave en Brønd i Anlægget, lykkedes over al Forventning, og fra dette Øieblik af synes det som om en Lykkestjerne har svævet over dette Foretagende. Men - det er ikke Lykken alene, eller rettere, blot det gunstige Veirlig, der har fremmet det til hvad det nu er. Skjøndt den store, Fornøielse, personlig at deeltage i Bestyrelsen, er mig forundt, er det dog Almeenheden altfor vel bekjendt, hvo af os tre det er, der med en sielden Uegennyttighed, nytter sin uafhængige Stilling, Kundskaber og andre Fordele til at virke for dets Tarv, til at jeg skulde kunne udsætte mig for, at ansees for ubeskeden, naar jeg i Løbet af denne Skildring, kommer til at nævne hvad der fra Bestyrelsens Side er gjort. Jeg gaaer altsaa, uden Bekymring herfor, videre. For at blive sat i Besiddelse af de pecuntaire Midler til at fremme Foretagendet, satte Bestyrelsen en Subskription i Omløb, som Byens, og tildeels Omegnens, civile og militaire Beboere, med en sjelden Beredvillighed kom imøde. For at værne om de unge Træer mod forsætlig Beskadigelse af uforstandige Mennesker eller Børn, et Onde, der vel kunde befrygtes i en Egn, hvori Sandsen for slige Foretagender kun kunde antages at være saare lidet vakt hos Almuen, maatte Bestyrelsen antage en Opsynsmand, som, med Familie, fik Bopæl i et Huus, der til denne Hensigt blev bygget paa Stedet, og som, foruden denne Bopæl, tillige indbefatter et Par Aftrædelses Værelser for Bestyrerne, og et Værelse til Publicums Afbenyttelse. Den Hjelpsomhed og Forekommenhed, hvormed de af Byens og Omegnens Jndvaanere, som holde Heste og Vogne, ved dette Bygningsforetagende, og stadigte siden, ved Pløining og Harvning, understøttede Bestyrelsen, og saaledes betydeligt bidroge til at fremme Værket, vil den stedse med Erkjendtlighed erindre, men jeg vilde, uden al Tvivl, saare de Mænds Beskedenhed, som, endog ved større eller mindre Gaver af Bygningsmaterialier o. d., have viist særdeles Jnteresse for Anlægget, om jeg tillod mig at nævn deres Navne. Efter at have erholdt Midler til Foretagendets Fortsættelse og efter at have sørget for et Tilsyn, derkunde sikkre det mod Beskadigelse, blev det nu gradeviis fremmet. Hvert Aar er efterhaanden indtaget et Stykke Jord efter det andet til Beplantning indenfor det anviste Skjæl, og Byen har saaledes i et Tidsrum af 12 til 18 Aar, paa et Terrain af omtrent 12 til 13 Tønder Lands Størrelse, som, med Afvexling af Bakker og Dale, forener en meget skjøn Udsigt over Staden Aalborg, en stor Deel af Liimfjorden og 3 til 4 Miil ind i Vensyssel, seet fremstaa en Lund, der i frodigste Væxt indeholder allede Træarter, som egne sig for dette Clima, ja endog den stor Deel sjeldne og fremmede. Den har seet en Hauge fremstaae, som, fra Foraarets tidligste Begyndelse til Efteraarets sidste Dag, ved Herr Assessor Kayerøds mangehaande Forbindelser, hans ikke tillubetydelige Opoffrelser og utrættelige sjeldne Omhu for Anlæggets Fremme, prunker med Floras skjønne ryste Gaver. Selv Botanikeren vilde ikke finde sin Møie ubelønnet, om han tog sig paa at undersøge gyde mangfoldige Buskvæxter, med hvilke Anlæggets forskjellige Qvarterer i de senere Aar ere blevne om tilgivne og prydede. Men Bestyrelsen har ogsaa havt den store Glæde elat see alle Borgersamfundets Classers Jnteresse for denne Plantage, voxe med hver Dag. Fra tidligt i Vaaren, Sommeren igjennem, til seent ud paa Efteraaret, kan man vel uden Overdrivelse sige, at det baade Søgne= og Hellige Dage, er talrigt besøgt. Det var først, da Anlægget var flere Aar gammelt, at Bestyrelsen torde vove at tælle det blandt de Seeværdigheder, vor allernaadigste Konge paa Sine Reiser i Provindserne, yder Sin allerhøieste Opmærksomhed. Det havde den Lykke at vinde Allerhøistsammes bifald, og med hvert af de følgende Aar, naar Kongen tog det i Øiesyn, syntes Han, at yde det større og større Opmærksomhed. Dette gav Bestyrelsen Mod til, i Aaret 1832, ved Kongens allerhøieste Nærværelse paa Stedet, at udbede sig Allerhøistsammes Tilladelse til at kalde det Frederiks minde. Med dette Navn vil det nu vorde overantvordet Efterslægten, og det er ingen blot Formodning, men vel noget nær en Vished, at det i dette sit Navn selv vil finde en ikke ubetydelig Beskyttelse. Det kunde synes, som ovenstaaende Skildring, umaaskee især i sin Vidtløftighed, bærer et ikke utydeligt Præg af Forkjærlighed for det Æmne, den nomhandler, men jeg forbeholder mig, længere hen i Tiden, i dette Blad at gjøre Almeenheden bekjendt med det ikke ubetydelige Gavn, dette Anlæg allerede ved sine Frøe og Træskoler har stiftet i Omegnen ved gratis at uddele Planter til Enhver, som forlangte dem, og jeg formener, herved at være retfærdiggjort, naar jeg synes at tillægge det større Betydenhed, end ovenstaaende Skildring, hos den, der ikke har seet det, kan give Anledning til at formode. Redacteuren. Et Ord i rette Tid. Forfatteren til efterfølgende Linier, der over et Decennium har været dansk Undersaat, men foreløbig i flere Aar Medborger af en constitutionel Nabo stat, har med Opmærksomhed iagttaget den Retning, den offentlige Stemning i det sidste Aar har taget i Danmark og har troet, at hans individnelle Anskuelse desangaaende, muligt ikke vilde være uden Jnteresse.