Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-22
For det tredie venter De nu leie, men jeg har allerede sagt i Staden vilde vælge, og saa 395 Rbd. 40 s. 48 Rbd. halvaarig, eller aarlig og endelig, for det fierde, bliver den sidste Ting, som jeg paa nogen Maade kan tænke mig at burde endnu beregne, Brændsel, hvilket vel er dyrt i Staden, men saa bruges ogsaa mindre, og vist ei meer end for . . . Altsaa har det som jeg her nyder frit og ellers nødvendigviis maatte anskaffe for rede Penge, efter mit Opholdsteds at De kan oversee min hele vir Værdi efter Afdrag af de før Priser, en Værdi af .... 551 Rbd. 40 s. Hertil vil jeg nu strax, for kelige Jndtægt, føie Tiendens omtalte 20 Rbd. . . . . . . . . . . 490 saa er min reelle Embedsgaae 1041 Rbd. 40 s. 17. 17) Jngen Retsindig vil misunde vor Geistlighed sin Stilling; mange af dens Medlemmer have i det Hele kun hvad de haardt trænge til; ja, ikke engang da burde de misundes, om Lands Visselig, dersom nogen for 14 Dage siden havde sagt mig, at jeg, efterat have udredet mine svære Embedskatter, betalt Renter af Gaardens Kiøbesum, og fradraget alle de Udgivter, som uden egentlig at komme mig tilgode, fløde af min Stilling som Landsbypræst, endnu vilde have tilbage i Penge eller Penges Værd over 1000 Rbd., saa vilde jeg ikke have troet ham, ligesaa lidt som naar han havde paastaaet, at i disse Godtkiøbstider for Kiøbstædfolk, en Embedsmand i Kiøbenhavn med en fast Gage af henved 1000 Rbd. Sølv, og med en Familie, som ei er større end min, ikke uden ved at tilsætte mere end sin Gage, var istand til at leve bedre og paa en større Fod end jeg, og maaskee De dog ikke er tilfreds med mig, Høistærede, og mener at jeg har regnet for lavt, eller at jeg har udeladt eet eller andet? Det kan vel være, at een eller anden Smaating er undsluppet ) min Opmærksomhed, men det er ogsaa muligt at jeg, bykaldene end vare ligesaa gode som under Krigen, hvor mangen Landsbypræst tiente bedre end Præsidenter i Collegierne, medens andre verdslige Embedsmænd, tildeels næsten bogstaveligen, sultede; nei tvertimod, ogsaa dengang maatte det glæde den Upartiske, at dog nogle havde det godt, især dersom de offentlige Skatkamre tillige havde været fulde; thi da burde det ikke hedde: hvorfor have Landsbypræsterne ikke ligesaa trange Kaar som vimen: hvi have vi ikke ogsaa vor gode Løn for vort Arbeide, siden der er nok at tage af Jvre kan man imidlertid stedse med Rette mod utidige uhjemlede Klager, og mod alle dem, som ikke skjønne paa Statens, i Forhold til dens oeconomiske Forfatning, trolige Omsorg for dem. Jnds. Anm. 16) Jblandt Smaating har De nok glemt Deres 17 Biestader, som maa afkaste en god Skilling over Husets Forbrug, Dog, da mange Landsbypræster ei kunne have Bier med Fordeel, ligesaalidt som Humlehaver, saa kommer det ikke saa nøie an paa en saadan Post; men har De ei udeladt en langt vigtigere? De maa dog nyde Godtgiørelse for Smaaredsel, eller er den anført under et andet Navn, Under Artiklen Offer og Afsidentser har De den neppe, thi Deres Jndtægt af disse lader til at være ganske usædvanlig liden. Jnds. Anm. formedelst den Hast, hvori De forlangte mit Svar, kan have glemt nogle nødvendige Udgivter, saaledes mindes jeg først nu Bispevisitatser, Provstens Komme i Embedsforretninger o. s. v., hvortil jeg dog ikke kan regne Skole- og Fattigkommissioner, fordi de fleste afholdes i selve Skolen, som ligger 1/4 Miil fra mit Hiem, og de sidste fra den tidlige Morgenstund af, saa enhver kan faae god Tid at komme hiem til Middag, og kun lidt Brændeviin og Smørrebrød, er vor hele Bekostning, der, da den gaaer saa sielden paa, ikke er værd at omtale.