Berlingske Tidende, 1830-07-01
Handelsbreve fra Ragusa, som vi nys have modtaget, skildre Uroelighederne i det tyrkiske Naboeland Albanien, der daglig gribe meer og meer om sig, som høist betænkelige. Disse have allerede antaget en saa alvorlig Charakteer, at Jnsurgenternes Røverier nu strække sig indtil Grændserne af det østerrigske Jllyrien. Vor Regjering, der stedse vaager over sine Undersaatters Vel, ladet inden føje Tid et Troppekorps slaae en Cordon langs med Littoralet, for at forebygge enhver af de uroelige og vilde Albanesers Udsvævelser. Sultan Mahmuds Taalmodighed - siges i hine Breve og sættes nu paa en meget haard Prøve. Det er ikke saa let at tæmme de modige og kamplystne Albanesere, som man maaske troer, og det vil komme Sultanens nyorganiserede Militair dyrt til at staae, naar det skal prøve sin Krigskonst paa denne strid vante Station. Jmidlertid har Jllyriens Handel ved hine Uroeligheder lidt betydeligt Tab; thi under disse Forhold vover Jngen at indlade sig i Handelsforbindelser, end ikke med de solideste Huse i Stutar, og Janina, indskjøndt disses Chefer ere Grækere og Raizer. Og saa paa den africanske Kyst ere vore Handelsforbindelser nu af brudte, uden Udsigt til en snar Fornyelse, saavel her, som i Venedig og i Livorno, er man i ængstelig Forventning i Henseende til de med africanske Handelshuse allerede begyndte Forretninger Algier. Fortsættelse S. Nr. 104), Hvilken Hæder for Frankrige, hvilket Held for Menneskeheden, bebuder denne Expedition, hvis Hensigt er, at gjøre Ende paa den selskabelige Ordens Forhaanelse, støde en Røver=Høvding, ud af Souverainernes Række, og udfrie en Nation og et stort Land fra en Forbryderbandes Enevælde. Hvilken Hæder for Frankrige, efterat have befriet i hine Dage Nordamerica og vore Grækenland, at gjengive den berømte Kirkefader Augustin Fæderneland sin fordums Civilisation. Thi dette i fordums Tid saa skjønne Land, der strækker sig fra Sahara indtil Middelhavet, og fra det atlantiske Ocean indtil Nilens Bredder, - hele dette Land, den rigeste, meest blomstrende og lykkeligste Provinds i det romerske Rige, med de mange folkerige Stæder, fra hvilket endnu i det fjerde Aarhundtede efter Christi Fødsel Fire Hundrede, christne Biskopper udsendtes til de africanske Concilier, vilde da atter see Jndustrie, Videnskabelighed, og Lykke fremspire, naar Franskmændene gjenoprettede Orden og Rolighed. - 1) - Kongeriget Algier skal ikke blot være en Erobring; nei, det skal være en Colonie, et nyt Land, til hvilket Frankriges Folkemængde og Jndustrie kan forplante mange nye Velstandskilder. I statsoconomiske Beregninger er Coloniers Vigtighed ofte anslaaet for høit, saaledes har man f. Ex. skildret St. Domingo, der ikke er Tiendedelen af det værd, hvortil Algier kan bringes, som Kilden til det gamle Frankriges Rigdom. Paa den anden Side have de, der søgde, at gjendrive denne Vildfarelse, nedsat Coloniernes Værd alt for dybt. Vor Samtids europæiske Nationer behøve, ligesaavel som Oldtidens, Colonier, hvorhen de kunne aflede Overskudet af den Folkemængde og den Livskraft, der er en Følge af deres fremskridende Civilisation. Vistnok er Frank lige stort og frugtbart nok til at lumne ernære dobbelt saa mange Jndvaanere, som det nu har, og anvende dobbelt saa mange Capitaler, som det nu ejer. - Alligevel er det vitterligt nok, at tusinde velopdragne Mænd, der ivrigen attraae Ansættelse i Statens Tjeneste, men ikke kunne erholde denne, fordi alle Embeder og Bestillinger, som Regjeringen eller Handelstanden bortgiver, ere besatte; det er jo vitterligt nok, at der blandt unge Videnskabsmænd ere flere Aspiranter end det offentlige Lære-Embede, Tribunalerne, Lægekonsten a. formaaer at beskjeftige. Det er fremdeles Kjendsgierning, at Manufacturer, Agerdyrkning og Handel utilstrækkeligen belønne den derpaa anvendte Arbeidsomhed; at alle Producter, raa og forarbeidede, ikkun med Vanskelighed afsættes ; at Varernes Mængde - Ordet i den udstrakteste bemærkelse - er større end Behovet og Kjøberens Evne ; det er endelig en Kjendsgjerning, at der i Frankrige er et saa stort Forraad af rede Penge, at Staten, uagtet vor nærværende paa litiske Crisis og uagtet de Tvivl, der endnu herske i Henseende til Budgetten, vilde kunne erholde Laan til 4 pCt., og at Kjøbmænd, Manufacturister og Grundeiere, kunde erholde et saadant til endnu billigere Renter, dersom de formaaede at skaffe samme Sikkerhed, som Regjeringen er i Stand til Denne hele Masse af Talenter, Kundskaber, Driftighed og Capitaler, som Frankrige i Overflod producerer, fordrer Anvendelse og Beskjeftigelse som nødvendig til Frankriges Rolighed, thi denne Masse af ubeskjeftiget Kraft indeholder Spiren til idelige Uroligheder i Fremtiden. "Samtlige Europas store Stater, Frankrige ene undtagen, have en Udvei til at beskjeftige de virkelystne Mennesker, der ere dem overflødige. Saaledes har England Indien, Australien, Africas sydlige Odde, Kanada; Rusland har hele Siberien og sine Erobringer i Tyrkiet og Persien; Østerrige besidder i sine Slavoniske Lande og i Jtalien nye Lande; Spanien og Portugal fandt i deres fulde Livskraft, saadanne Udveje i America, og kunne, uagtet deres Coloniers Uafhængighed, endnu have dem. Jkkun Frankrige føler sig indskrænket inden Grændser, der ikke kunne udvides. Men hvi skal det i denne Henseende staae tilbage for alle andre Magter,