Extraordinaire Relationer, 1728-01-01
Samme Dag er udkommen Hans Kongl. Maysts. allernaadigste Anordning, anlangende hvorledes med Huus Capellaners Bocationer samt Subsistence i Embedet skal forholdes, samme bestaar af 10 Articier, indrettet som Fortalen forklarer, at da Hans Kongl. Majestet med særdeles Mishag har fornummet, at endeel Capellaner pro Persona uden Nødvendighed og for Sogne-Præstens Magelighed antages, og dog nyde saa slet Underholdning, at de ey kand subsistere, men maae forrette deres Embede sukkende, endeel og ikkuns derved søge at være desto nærmere til at kunne blive befordrede, eller have andre Verdslige Hensigter, da Forfarenhed har viist, at de ikkun paa en kort Tid opholde sig ved det Sted hvortil de ere ordinerede, men samme qviterer, og idelig søge Promtion, ligesom den Præstelige Dragt kunde giøre dem frem for andre meriterede. Saa haver Hans Kongl. Mayst., paa det at saadan Misbrug og U-orden saa viidt mueligt, kunde hemmes af sin medfødde Kongelig Nidkierhed, for Guds Ære og hans Kirkes Gavn og Beste, fundet for got samme Anordning derom at giøre. Saa at ingen Præst maae begiere eller foreslaae en Huus-Capellan uden foregaaende Beviis fra Provsten og andre, at hand dertil af Alderdoms Skrøbelighed eller Sognens Vidtløftighed er foraarsaget, hvorpaa slig Aarsag, af Biskopen paa Suplicantens Memorial tillige med erklæring om den foreslagne Persons Dygtighed anføres. Deslige Memoriales indsendes ved allerunderdanigste Suppliqve for derpaa at erholde Hans Kongl. Mayestets Approbation, da ingen herefter til Capellan maae ordineres, med mindre hand har Kongens Kaldebrev, en har aflagt sin Eed, hvilket Kaldsbrev foster. Aar 1778. ster helsten imod Sogne-Præstens og betales af Præsten. Særdeles forklarer den 5 Artikel af denne Anordning, at efterdi Capellanerne for deres Tieneste efter den foregaaende, saaledes ere aflagde, at de ey kunde paaskyde at forlade deres Kald for Mangel af fornøden Subsistence, saa maa ingen af dem førend hand i det mindste har tient 7 Aar, hos Hans Maysk. personlig giøre nogen Ansøgning om Befordring, dog skal det ey være dem forbuden fraværende at indsende, eller ved andre i Cancelliet lade indlevere deres Supliqver, naar noget Kald er vacant, da Hans Mayst. Jntention ey gaar derhen, at deres Capellan-Tieneste skal hindre deres Forfremmelse, men snarere bane dem Veyen til Befordring, naar de sig flittig, sømmelig og opbyggelig deri have forholdet. Den Capellanerne i saa Maade allernaadigst tillagde Sudsistence bestaar derudi, at de i det Kald hvor de ere antagen, efter denne Forordnings Publication skulle nyde den 6 Deel af Mensal og det beneficerede Gods Landskyld en Siettedeel af hver Offerdags Offer foruden den Offerdag som Capellanerne paa de Stæder hvor sædvane er forundes, som hand uddeelt beholder samt en Siettedeel af Tiender, naar Enkens Pension om hun er i Kaldet, er afdragen, ydermeere een Fierdedeel af hvis falder ved Børne-Daab, Trolovelse og Brudevielse forretter Capellanen Liig-Prædiken, nyder hand helsten, og herforuden af Sogne-Præsten nødtørftig Værelse, Mad, Øl, Seng, Varme, Lyss og Klædetvet samt Fodringskab i Embedet, med mindre hand med Sogne-Præsten om det sidste saaledes kand foreenes, at hand i dets Sted bekommer en Gaard af PræsteBoelets beneficerte Gods til at bruge og beboe. Naar og nogen Capellan for Sognes Vidtløftighed er antaget, maa hand i Dødsfald af den efterkommende Præst ey forskydes, er hand antagen for Præstens Alderdom og Skrøbelighed, dimitteres hand ikke, førend hand til andet Capellance eller bedre Tieneste befordres. Saa skulde og Capellanerne flittig drive Catechisationen og paa visse Tider i Sognerne omdrage og undervise Ungdommen, saa tilholdes og de allerede antagne Capellaner strax at indsende deres Vocation og Suppliqve om Confirmation inden 2 Maaneder, hvorefter de i Cancelliet indføres i den over Huus-Capellanerne holdende Protocol.