JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Ved Aftensmaaltidet havde Baronen indbuden, nogle Adelsmænd fra Naboelauget, der blev dygtig støiet og drukket. Det smertede Adalbert saameget, at han for Deserten, klagede over Hovedpine og Mathed og begav sig til Roe Selv lyste jeg Ynglingen op til det Kammer, hvor Deres Naade denne Nat har sovet - Han blev dog ikke ombragt der, raabte Kaptainen, som var bleven saa bleg som et Liig. Nei, sagde Erhard, men har nu kun: Adalbert havde den fromme og hellige Vane altid at fremsige et tydsk Fadervor førend han lagde sig til at sove og derpaa at gjøre det hellige Kørses Betegnelse for sig som en god katolsk Christen. Jeg lurede endnu en Smule førend jeg forlod det kjære unge Blod, glædede mig af Hjertet og sagde: Gud skee Lov, at dog Ungdommen endnu er som i vore yngre Aar; thi jeg var da allerede 45 Aar gammel; men siden har Tiderne meget forandret sig. Jeg gik derpaa veltilmode min Vei. Et saa elskværdigt Barn, kan intet Ondt komme nær tænkte jeg. Jeg havde ogsaa ret. Klokken var ni, da Grev Adalbert begav sig til Roe, strax efter reiste ogsaa de vilde Gjæster bort, jeg hialp at rødde op og lagde Mærke til Friherren, der saae ud, som den der havde drukken, sin Samvittighed i Søvn for at begaae en slet Handling. Han behagede mig aldeles ikke og desuden havde jeg endnu den Hjertesorg at Antonie snige sig ind til ham. Vi Folk i Slottet begave os tidlig til Roe. Jeg var meget træt og for fast ind.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Vor unge Greve maatte vel have sovet en tre Timer, da han pludselig opvaagnede, thi det store Stueuhr, som jeg ikke siden har trukket op, slog 12. Her foer Kaptainen forskrækket sammen og skreg mere end han raabte: Min Gud, den slog jo denne Nat, Slog den, spurgte den Gamle rolig, det undrer mig ikke, thi Gud kjender Timerne og veed naar den rigtige slaaer. Lyden af det sidste Slag, vedblev Erhard, var neppe hendet, førend han saae noget Hvidt bevæge sig svævende frem og tilbage i det dunkle Kammer og ængstelig vridende sine Hænder, de vankede frem- og tilbage fra Døren og til Sengen. En kold Gysen, bemægtige sig ham, især da Sløret, der bedækkede den ranke Skikkelse, skiltes af, viste Øine hvori Taarer glindsede, og skjønne Lokker som det klare Maaneskin, der omslyngede dens Pande; det forekom ham pludselig, som om han saae sin elskede afdøde Moder for sig. Jmidlertid lod sig paa den sandbestrøede Gang uden for Forsalen, en Lyd, af Fodtrin høre, som af en der vandrede frem og tilbage, dog derved faldt ham intet Ondt ind, kun øinede han Skikkelsen svæve som en Stribe af Maanelyset. ved Døren. Pludselig hørtes en klingrende Lyd, det hvide Luftbillede var forsvunden og Adalbert hørte et Vaaben falde raslende til Jorden. Derpaa ilede det med raske Skridt gjennem Gangen, som om det flyede. Ad albert kunde ikke falde i Søvn. En uforklarlig Frygt holdt hans Fod tilbage, naar han ville staae op og udgrunde hele Gaaden; dog forekom det altid ham, som han saae Moderens smillende Ansigt, men han syntes som hendes mildt perlende Øine stode i hans Hjerte og han saae hende der.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Udenlandsk. Den Røver der havde overfalden og plyndret den Christiansandske Post, er allerede greben; dog er flere Breve blevne borte.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Flere Norske Lærde have sluttet en physiographisk Forening, hvis Øiemed skal være at udvide Kundskaben om Norges naturlige Beskaffenhed.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Skibsfarten i Memel har i afvigte April Maaned, været saa levende, som man nogensinde kan erindre sig, 233 Skibe ere indløbne, 202 udløbne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Hamborg den 29de Mai. Af Hvede er omtrænt en 100 Læster kjøbt til Udførsel; det samme er Tilfældet med et lige Qvantum Rug; hvilket dog, om endskjøndt Omsætningen ikke er betydelig, dog har forhindret Prisernes videre Falden. Byg er slet ikke blevet søgt; men Havre af bedste Slags, havde nogen Afsætning.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
London den 25de Mai. Fremmed Byg, hvilket siden længere end 14de Mai, har lagt under Kongel Laas, er nu, under Betaling af en svær Told med Tillæg, tilladt frie Jndførsel; For alle andre Kornsorter, Boghvede og Vikker vedblive derimod vor re Havne at være lukkede. Ved temmelig betydelig Jndførsel, fandt Havre dog god Afsætning til forhøiede Priser.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Indenlandsk. Deres Majestæters Overfart til Eckernførde skal have været saa heldig; at de Søndag Aften Kl. 11 1/2 stege i Land.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Det i England for Hs. Majestæt Kongen kjøbte smukke Dampskib ankom den 4de Juni paa Kjøbenhavns Rhed.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Under 28de April sidstleden er Etatsraad og Deputeret i det Kongelige Danske Cancellie, Dr. jurie A. S. Ørsted, Ridder af Dannebrogen og Dannebrogsmand, Statsraad og Deputeret i det Kongelige Rentekammer T. Kongslev, Ridder af Dannebro. gen, Statsraad og Deputeret for Financerne J. Collin, Ridder af Dannebrogen, Statsraad og Medlem af den Kongelige Direction for Statsgielden og den synkende Fond P. Alberg, Ridder af Dannebrogen, Medlem af den Kongelige Direction for Statsgielden, og den synkende Fond, N. A. Holten, Ridder af Dannebrogen og Dannebrogsmand, Justitsraad og Revisor ved det Kongelige Admiralitets og Commissariats Colligiet J. H. Gede, Justitsraad og Assessor i den Kongelige Direction for Statsgielden og den synkende Fond W. F. Johnsen, tillagt allerhøieste Ordre at sammentræde i en Commssion, for at udarbeide en Oversigt over den Maade, hvorpaa Kasse og Regnskabsvæsenet for Tiden er organiseret, samt til at tage under Overveielse og bringe i Forslag de Foranstaltninger og Lovbestemmelser, der maatte findes svarende til en mere betryggende Organisation af Casse og Regnkabsvæsenet. Commissionen er i den Anledning bemyndiget til, fra samtlige i Kongelig Tjeneste staaende Revisorer, Bogholdere og Oppebørselsbetjente at indhente de yderligere Oplysninger, som maatte behøves.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Kjøbenhavns Kornpriser den 5te Junii. Rug 2 Rbd. 3 Mk. a 2 Rbd. 4 Mk. 8 s., Byg 1 Rbd. 5 Mk. a 2 Rbd. Havre 1 Rbd. 3 Mk. 8 s.a 1 Rbd. 4 Mk. 8 s. pr. Td.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Kjøbenhavns Børs, den 4de Junii. Cours. Hamb. 2 M. 239, a vista 242. Specier 244. Spec. solgtes til 14 Rbmk. 10 s. Disconto 5 pC. Kongl. Obligationer suden Renter) 102.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Ledige Embeder. Under det Danske Cancellie, Ørting og Falling Sognekald i Aarhuus Stift, 320 Rbdlr.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Til den i Naade entledigede Præst Hr. Møller svares aarlig 12 Tdr. Rug, 40 Tdr. Byg og 30 Tdr. Havre, som betales efter hvert Aars Kapitelstaxt, samt desuden 4 Tdr. gule Ærter, 12 Snese Æg, 12 Stykker Gies, 4 Lpd. Ost, 50 Rbdlr. Sølv og 20 Læs Tørv. Derimod er Embedet allernaadigst tilstaaet 100 Rbdlr. Sølv aarlig, indtil indeværende Aars Udgang.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-10
Jndsendt. J No. 3 af dette Blad, er med Hensyn til Diphtongernes Brug i det danske Sprog, fremsat det Spørgsmaal. Om Badens Regler skulle forkastes. - Men, hvorfor skulle de absolut følges, da Guldberg, Nissen og Birch - hvis Veiledning til Underviisning i Modersmaalet er udarbeidet til Brug for Almueskolelærere - med Flere afvige derfra Og hvad er Fordelen af at forandre ey til ej Foruden det, at det Sidste maa give en meget mere unaturlig Lyd, end det Første, er det ogsaa meget paafaldende, at de, som skrive i efter en Vocal i samme Stavelse, for at udelukke Diphrongerne, skrive dog f. Ex., Hauge, taug, Taushed, Ploug, Toug og flere med an og ou - Hvad skal nu disse kaldes: Bevise de ikke derved selv, at man ikke saa let kan undvære Diphtongerne: – (Om Jods Brug og Misbrug see især Dannersprogets Retskrivning og Toneklang af Prof. F. Hørgh, Guldberg Pag. 79 - 82.)
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Forlangt Jndrykkelse. Noget om de Handlende og Handel, i Smaastæderne. (Sluttet.)
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
En anden Ting, der klages med Føie over i Smaastæderne, er at Handels=Artiklerne ikke altid ere gode, af bedste Slags eller Bonitet; dette er som forhen sagt undertiden en følge af, at Kjøbmanden ikke forstaaer sig paa Jndkjøbet af flere Artikler, og er i saa Henseende dog meere at undskylde, end mange af de omkringreisende Mosaiter, og Kræmmere, der ofte med fuldt Overlæg sælge, os slette Vare for gode. Ja det er ofte forunderligt at see, med hvilken Begjerlighed, man især ved Markederne kappes om at skille disse med de uægte og slette Tøier og Vare, de ikke paa større Stæder kunne afsætte, og som man ofte af meget bedre Bonitet og til billigere Priser kunne kjøbe hos vore egne Kjøbmænd; der siges jo for et gammelt Ordsprog afremmede Koste feie altid bedst" og dette er vist nok i dobbelt Henseende anvendeligt her; thi naar saadan et Par Koste, især Ebræere, (der besidde en egen Gave at lokke Folk Penge ud af Lommen paa have feiet et Sted reent for Contanter, saa kan man være overbeviist om at der er Ebbe i Alles Kasse og den boesatte Kjøbmand maae ofte i lang Tid efter, leve af at give Credit og tage paa Credit. Dette er ogsaa ofte Skylden, hvorfor ikke Kjøbmændene i Smaastæderne kunne anskaffe sig et godt sorteret Oplag af Manufacturvare, da disse omreisende Kræmmere, berøve ham Næringen. For et lille Stæds øvrige Beboere kunne imidlertid ovenmeldte Kræmmerhandel, fra en Synspunct være gavnlig, nemlig at hvor der ere flere Concurentere og Afsætningen, der kunne ikke Enkelte efter Behag foreskrive den Priserne.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Jøvrigt have Detailhandlerens Speculationsaand og Virksomhed ofte megen Jndflydelse paa Jndvaanernes occonomiske Forfatning i Smaastæderne, især paa de Familier der ikke er formuende noktil at kunne indkjøbe Qvantiteter fra Hovedstaden. eller Udlandet; thi skal Kjøbmanden tage sine Han dets Artikler fra tredie eller fjerde Haand, isteden for han ved at drive sin Handel paa længere bortliggende Stæder og Udlandet, kunde faae dem fra Anden eller Første, blive hans Priser i Forhold dertil meget høiere og altsaa trykkende for enhver, der er nødsaget til at kjøbe i mindre Qvantiteter.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Der kunde siges meget mere om denne Gjenstand, som ville blive alt for vidtløftigt her at anføre. Gid Handelen, der altid var Staternes Grundpille, ogsaa i vort Fædreland snart igjen maae kunne storere; gid dette Flor maae grunde sig paa vore Producters Forædling og sande Værd luden hvilke enhver Stigen i Priserne blot vil blive temporair); thi den største Masse Menneskeer i Stæderne leve jo af Kjøbmanden og maae han bukke under for Tidernes Tryk eller aldeles ikke kunne speculere med Landets Producter, hvor uheldig er da ikke allene disse; men Landmanden, der Jntet kan sælge.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Hvor fordeelagtig en ingeniens og virksom Handlende, er for en lille Stad, har man saamange, Exempler paa; især naar han dermed forener Formue og Lyst til at gavne og understytte sine lidende i Medmennesker. Blandt dem, der især i denne sidste Henseende fortjene sine Medborgeres taknem. melige Erindring, var den afdøde Kjøbmand Christen Hou i Thisted. Mange troede sig berettigede til at dadle ham for hans Feil; men Faa erindrede hvad de skyldte ham. - Aldrig lod han nogen gaae uhjulpen fra sin Dør. Jkke allene enkelte Jndivider; men flere Familier, havde ham at takke for deres fremtidige Lykke, jeg haaber der. for, Flere med Velvillie ville mindes ham og ikke finde det upassende, at jeg slutter disse bemærkninger med nogle faa Linier til hans Minde. Hist hviler Du i Gravens tause Bolig, Hiint Maal for Jordens svage Vandringsmand Du uden Nag, men sagte blid og rolig Gik over til hiint underskjønne Land, Hvor Livets Fryd, hvor Kummers tunge Taarer. Jndlulles i en stille salig Roe; Ei miskjendt Daad, ei Jordens Tant der saarer, Hist hvor Seraphen fæstede sin Boe! Her mangen Broder aldrig Dig vil glemme, Du blev hans Hjælp i Nødens tunge Tid, Huld fulgte Du Naturens Moderstemme -At gjøre vel - at gavne var Din Jld; Thi skjøntes ei dit Værd - og glemmes end Dit Minde, (Her mangen ædel Mand, fik samme Lod som Du, Vil Veldaad skjønnest Krands, omkring Din Urne vinde. Og frelste Broder til vil komme Dig ihu.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Misforstaaelsen. Biskop Bonifacius saae paa Uret, sprang op- og raabte paa sin Tjener, churtig Joseph klæd mig paa, det er paa høi Tid at jeg holder Messe. Joseph ilede til Garderoben og bragte Præstekjolen med alt Tilbehør, hvoriblandt et Par Beenklæder af sort Fløiel befandt sig. Man ryste ikke alt for tidlig paa Hovedet ved at høre i tale derom. De spille i vores lille Historie en betydelig Rolle, men med Anstand. Desuden er det kun en intetsigende affecteret Peenhed og saagar et Kiendetegn paa en ureen Jndbildningskraft, naar en anstiller sig som om han ikke tør nævne dette uskyldige Klædningsstykke i et anstændigt Selskab. For den Reene er Alting reent. Da Bonifacius ville trække dem paa, lagde han Mærke til at en Som var sprungen op paa samme, Bring mig et Par andre, sagde han, overleveerdisse til Agath og paalæg ham at sye det næt tilAgath hedte den høierværdige Herres Livskrædder, men Joseph som først for faa Dage siden var kommen i Biskoppens Tjeneste, og som var fremmed i hans Herres Residents, kjendte ikke den gode Mester, og havde saagar aldrig hørt, tale om ham. Han vidste derimod, at et Nonneekloster som ikke laae langt fra Biskoppens Boepæl, førte Navn af den hellige Agathe. Dette faldt ham strax ind, og da han just intet forslagent Hoved var, saa troede han i sin Eenfoldighed, at biskoppen pleiede at lade hans Klædningsstykker istandsætte hos de hellige Søstre. Han lagde derfor Beenklæderne i et Tørklæde, gik dermed til Klosteret og forlangte at faae Abedissen i Tale.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Udenlandsk. J Følge de sidste Efterretninger fra Cairo bortrykker Pesten der daglig over 100de Mennesker.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Paa Christi Himmelfartsdag", skriver man fra Delsnitz i Vogtlandet, udbredte sig om Aftenen Kl. 9, i denne Stad og Omegn en besynderlig Lugt, som i Begyndelsen blev anseet for, et eller andet brændbart Stof, der ulmede i Bygningerne, og lod befrygte en Jldebrand, Mod Midnat reiste sig en Storm, Lugten blev stærkere og Armosphærer, var opfyldt med en tyk Taage. Denne Lugt er ogsaa paa samme Tid bemærket i de omkringliggende Stæder; men Aarsagen dertil er ubekjendt. En Søn af den engelske General-Consul Henderson i den amerikanske Fristat Columbia, er vedat gjøre en Reise paa Magdalene Floden til Bogota, da han ville bade sig ved Mompux, bleven opslugt af en Alligator.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Paa Portorico er forrige Maaned en Søersverbaads Mandskab blevet hængt, fordi de have myrdet et amerikansk og et spansk Skibs Besætning, paa en Dreng nær, som undkom; derpaa havde de udplyndret Skibene.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Den fordærvelige Sygdom, som har udbredt sig blandt Rensdyrene i det svendske Nordland, skal ikke som nogle paastaae, have noget tilfælles med Hun dennes Galskab; tvertimod rende de arme Dyr sig næsten aandeløse førend de finde et rindende Vand hvori de styrte sig og finde Døden. Man tæller allerede over 3000 Rensdyr, som paa en saadan Maade ere omkomne og som ere et smerteligt Tab for Eierne hvis hele Rigdom disse Hjorder udgjøre.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Indenlandsk. Aarhuus, den 7de Junii. En dobbelt Festdag var det os igaar, da det forundtes os, at see vor Drot og Fader iblandt os. Stiftsbefalingsmanden modtog Hs. Majestæt ved Amtets Grændse, saavelsom og de samtlige Prindser, Generaler og Officerer.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Ved Mindeporten paraderede Borgervæbningens fire Korpser med vajende Faner og klingende Spil. Klokken genhalv naaede Hs. Majestæt Porten, i en Wienervogn, trukken af sex hvide Heste. Hs. Excellence Overhofmarskalk Hauch, Ridder af Elephanten, sad ved Hs. Kongelige Majestæts Side. Derpaa fulgte Allerhøistsammes Suite. Ved Porten bødes Hs. Majestæt velkommen af Byens Magistrat og elegerede Borgere. Ethvert Forsøg paa, at beskrive den Jubel, hvormed Hs. Majestæt blev hilst af denne Stads Jndvaanere, vilde være et forgiæves Arbeide. Skingrende Jubelraab løde mod Himlen. J sin Henrykkelse vilde Folket spænde Hestene fra den elskede Fyrstes Vogn, men Han frabad sig det, og kjørte videre, ledsaget af utallige Hurraraab. I Havnen, hvor Hs. Majestæt kjørte tæt forbi, laae et pyntelig udziret Skib, som fra øverst til nederst var besat med Matroser, hvis Fryderaab gave Gjenlyd vidt omkring. I de Gader hvorigjennem Toget gik, vrimlede det af Tilskuere; hvidklædte Damer svang Tørklæder udaf Vinduerne og bragte Kongen deres glade Velkomsthilsen. Allerhøistsamme hilste igjen til begge Sider, huldrigt som Han pleier, og steg af i Hs. Excell. Geheimekonferentsraad Baron de Guldencrones Gaard paa Torvet, hvor alle Regimenters Stabsofficerer, Byens og Omegnens geistlige og verdslige Embedsmænd, samt andre Honoratiores modtoge Hans Majestæt. Omtrent Kl. 10 fandt et nyt festligt Optog Sted, Officererne af de herværende Regimenter ankom for Kongens Gaard, og, svingede blussende Fakler over deres Hoveder; til Regimenternes Janitskarmusik afsang de Frøken Jessens Nationalfang, hvorpaa de, hver især, traadte hen under det aabne Vindue, hvori Monarken viste Sig, og nedlagde deres Fakler, der liig et Offerbaal, vedbleve at brænde en Time efter. Hele Byen var illumineret paa det Høitideligste.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Kjøbenhavns Kornpriser den 11te Junii. Rug 2 Rbd. 3 Mk. a 2 Rbd. 4 Mk. 8 s., Byg 1 Rbd. 5 Mk. a 2 Rbd. Havre 1 Rbd. 3 Mk. 8 s.a 1 Rbd. 4 Mk. 8 s. pr. Td.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-17
Kjøbenhavns Børs, den 11te Junii. Cours. Hamb. 2 M. 241, a vista 244. Specier 246. Spec. solgtes til 14 Rbmk. 12 s. Disconto 5 pC. Kgl. Obligationer (uden Renter) 98 a 99. Nationalbank-Oblig. (af Laanet 4 Febr. 1820, uden Renter) 100 Rbd. r. S. eller 123 Rbdlr. Sedler, pr. 100 Rbd. rede Sølv.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-24
Festen. den 21de Juni 1824. Hvor Vesterhavets Bølge bryder, Dens hule Drøn mod Stranden lyder Bebuder Norstrands vilde Kyst; Der Rygtet løb fra Borg til Hytte En Dag Kong Frederich vil bytte Sit Slot med Jyllands hvide Kyst. Du folder Gubben sine Hænder, Sit Øie han mod Himlen vender Og taler til sin Sønnesøn: Glæd Dig vor gode Koning kommet: Endnu i denne skjønne Sommer, Gud høre vil vor varme Bøn: Snart dæmrede paa Østens Himmel, Den Dag da Folkets glade Vrimmel Forkyndte at dets Fyrste kom, Selv huld han hilsed Borger, Bonde, Eens Jubel lød fra alle Munde: Thi han er Folkets Helligdom: Ja Hæld, hvor Diademet funkler, Og Sandhed ei dets Glands fordunkler, Men Kjerlighed er Thronens Ziir, Hiin Ædelsteen din Krone pryde, Gid længe vi det Hæld maae nyde At see Dit høie Kongespir.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-24
Alt over Thye, i Secler svinger, Din Æt sit Zepter. Du os bringer, Hiin stolte Fryd at see Dig her Hvers Bryst er tændt af hellig Lue, Hver Cimrer ønsker Dig at skue; Thi ædle Drot velkommen vær I. G. Lund.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-24
Indenlandsk. Endelig frembrød den glade Dag, da Thyelands Beboere ved deres eget Arnested, efter trende Seclers Forløb, skulle see deres Konge. Allerede i Forveien vare en Deel af Embedsmændene afreiste for at modtage Hs. Majestæt ved Amtets Grændse. J Thorup Strandgaard ved Vesterhavet, 6 Mile fra Thisted, havde Hr. Amtmand Ridder Faye paa egen Bekostning ladet foranstalte en Dejenner dinatoir i Hr. Nielsens Boepæl, ved hvilken ogsaa en Deel Telte vare opførte til Domestiqvernes Beqvemmelig hed. Over Bordet lod Hr. Kammerjunker Mylius fornemmelig ved de tilstedeværende geistlige Embedsmænd, med Hr. Amtmandens Tilladelse afsynge en Sang; og da Reisen efter Maaltidet strax fortsattes gjennem en Deel af Hr. Kammerjunkerens Eiendomme, blev Hs. Majestæt escorteret af et talrigt Følge skab; foruden alle Omegnens Sognefogder og Aagaard Godses Bønder, som af Kjerlighed til deres elskede Konge, havde forsamlet sig for at bevidne Allerhøisamme deres Hengivenhed og Ærefrygt. Paa Veien imellem Thorupstrand og Bjergets Mølle, var opført tvende landlige Æresporte og overalt modtoges Hs. Majestæt med den Jubel, som man kan vente sig at et trofast Folk, der første Gang seer den ædle Landsfader i deres Midte.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-24
Paa sidste Station modtoges Hs. Majestæt af en ridende Escorte, bestaaende deels af Embedsmænd, og deels af Omegnens unge Mennesker, der geleide de ham til Thisted, hvor Hs. Majestæt under en tal tig Mængdes Jubel, Kanonernes Torden og Klokkernes Ringen, holdt sit Indtog, og steeg af i Hs. Høivelbaarenhed Hr. Amtmand, Ridder Fayes Gaard, hvor en stor Deel af Byens og Omegnens Embedsmænd modtoge Hs. M., i en ved Entreen til formeldte Bolig, indrettet, og med couleurte Lamperbecoreret Arbourette eller Løvhytte; hvorefter de hos Høisamme stedtes til Cour. Paa Torvet paraderede Byens Borgerskab med vaiende Fane og klingende Spil. Om Aftenen var den hele Bye illumineret, især udmærkede Hr. Assessor og Amtsforvalter Caroes store Hauge eller Skov=Anlæg sig, det brilliant oplyst med utallige Lamper, smagfuldt ordnede, synes at hensætte Tilskuerne i en Feeverden.
Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1824-06-24
Ved dette Sted paakom mig en Hoste, Fernando slog mig godmodig paa Ryggen, i den Mening at jeg havde faaet en Draabe Viin i Vrangstruben. Vel følte ofte, saa vedblev han, mit fulde Hjerte en Længsel efter hiin salige Følelse, vel troede jeg nu og da, naar jeg kom tilbage fra een eller anden glimrende Pige= eller Kone-Cirkel, at dette eller hiint indtagende Evabarn havde antændt den himmelske Funke i mit Bryst, men allerede den følgende Morgen, følte jeg at Jndbildningen derom, Pigen og Kjerligheden var bortsovet. Endelig kom den fastsatte Giftermaals Termin, jeg skulde til Gellenau, for at lære at kjende og føre Frøken Restorf, som min bestemte, Brud hjem. Ganske rolig modtog jeg min Faders befalinger og lovede paa bedste Maade at udføre det overdragne Ærende. Frøkenen skal være ret smuk, min Søn, sagde den gamle Herre, i det han velsignede mig, det er altsaa saa meget bedre; thi den behagelige Tilgift af de rige gellenanske Godser er ikke at foragte. Jeg følte dette selv, og satte mig troftig i Reisevognen, som min godmodige, ømme Moder, havde forvandlet til en rullende Viktualiebod. Efterat jeg havde trukken omkring i Sanden i to dræbende lange Dage, saae jeg de hvide Huse i Dobberan skinne frem mellem de mørke Buske; den blaae Søe og Aftenrødmens Purpurhimmer indsluttede det glimrende Landskab i forgyldt Ramme. Ganske magelig kunde jeg endnu i Dag have naaet Gellenau; men det indtagende Badested, smillede mig saa behagelig imøde, at jeg besluttede, at overnatte der. Jeg steeg af i Gjæstgivergaarden, hvor man ringede til Aftensmaaltidet. Hurtig bragte jeg mit Toilet i Orden og traaede ind i den herlige Spisesal. Der var endnu en Plads tilovers, ved et af Skjænkebordene, som jeg indtog. Jeg følte mig ualmindelig let og vel tilmode ved det solklare Skin af de mange Lys i det glimrende og dog saa muntre Selskab, som sad fortrolig omkring i smaae Cirkler. Hvorledes det gik til at jeg den Aften var saa særdeles skikket til at modtage ethvert Jndtryk, enhver Følelse, ved jeg likke, maaskee laae en physisk Aarsag til Grund, der vel lader sig finde i Reisestrabatserne, eller havde virkelig Tilfældet ikke samlet her andet end skjønne qvindelige Skabninger, nok var det, jeg kunde ikke see mig mæt paa disse muntre glædefunklende Pigeøine, som lynede mig imøde. Enhver af disse Skinnende Meteor truede at blive farlig for min Roe og der nedregnede paa mig kolde, uoverbundne, tørre Træmand, en Hagel af gloende Kjerlighedspile. Alle disse pyntelige Skabninger droge mig paa en forunderlig Maade til sig, alle hyldede jeg paa en Gang, og enhver havde jeg kunnet falde om Halsen. Medens mine sikkre Blikke fløi ustadige omkring, havde jeg overseet det Skjønneste, som sadt mig ganske nær. Saa gaaer det ofte i Verden.