Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1812-03-20
Tanker. tilegnede de ædle Jndvaanere i min Fødebye Faaborg, som gjorde saa villige Opofrelser for Skolevæsenets Fremme sammesteds, af Undertegnede. Naar i en rolig Stund, fra Livets Sysler fri, Jeg føres bort paa Tankens lette Vinger, Naar dvælende ved himmelsk Sands i Harmonie Min Aand fra Støvet og dets Hjem sig svinger. Naar der min Skyld med barnlig Tak jeg aander udFor hver en Livets Fryd jeg hidtil smagte; Da henrykt standser jeg ved Almagts vise Bud, Som først mit Støv ved hellig Aande vakte. Dernæst min glade Siæl velsigner Godheds Raad. For Stedet, hvor min Barndoms Vugge hviilte; Thi mindet er det Sted ved mangen ædel Daad Der Himlen blid til daadfuld Borger smilte. Ja Fødebye, Dig hilser glad min Manddoms Aand; Dig møder jeg med vennehulde Blikke I Dig jeg vandred tryg ved fromme Fædres Haand, J Dig mig sveeg og sviger Venskab ikke. Høit staaer mit Bryst for Dig, for hver en ædel Sjæl, Som aander Held og Veldaads rene Glæder. Jeg velmeent priser, signer den, som vil dit Vel Og tragter efter Borgerret og Hæder. Den Ret, den Hæder kjøbes ei ved Guldets Magt, Den vindes ei ved Ærens tomme Navne: Dens Krands saa underskjøn ved egen konstirt Pragt, Kun vinker den, hvis Lyst det var at gavne. Det var din Id - og elskte Slægt i Fødebye, - Det blev dit Hædersmaal, din Borgerære; Thi Planten nylig sat, skal, fredet i din Bye, Til senest Old velsigned Frugter bære. Ad Kundskabs Sti den Unge gaae med sikre Fjed! Hom lede kjerlig Haand til Dyd at fremme, Som Yngling staae han fast, hvor mangen Daare gled; Han trofast Jesu Bud i Hjertet gjemme: Med denne Sands han træde fro i Manddoms Vaar! Ham følge huuslig Fred, - en himmelsk Glæde! Og end med matte Blik, ved Stav, med sølvgraae Haar, Du kjere Hjem, vær ham et Lykkens Sæde!! Da knæler han saa blid, saa tillidsfuld for Gud, Med Tak for Livets Fryd og gode Dage For Kundskabs Lys, for Viisdoms Raad, for Dydens Bud, For trofast Ven, for vennehulde Mage. han har med Verden Fred og vandrer tryg den Vei, Som fører ham derfra til evig Hølle: Thi Gravens Mulm og Dødens Nat ham skrække ei, Bag dem han seer den rette Dag at smille. Den Frugt saa skjøn mit Haab, mit glade Ønske seer, Gud skienke eders Id. J fromme Sjælk Og naar ved Banens Maal J ei kan virke meer, Da skal J født ved Fortids Gierning dvæle. S. J. Brandt, Præst i Gamtofte. bers Minde. Redous Frætes. orat, at Demonic. Naar Daaren travlt sin Glæde bygger, Paa Dynger af forrædersk Guld, O, mon dets Almagt ham betrygger Mod Harm og Rag og Grav og Muld? O nei, kun stille Daad gir Fred I Tid og navnløs Evighed." Naar stolt ved Bram og Flitterdyder, Et Navn paa Jorden Fræthed faaer. O, men - naar Dødens Stemme lyder -Mon Bram og Flitter da bestaaer, Onei, kan stille Daad gir Fred I Tid og navnløs Evighed. Naar - døv med Jordens Klagestemmer, Jgjennem Røg og Damp og Blod - Grum Herskesyge vildt forglemmer: Kun det er stort at være god. O mon i Gradens stille Boe. For den er Trøst - for den er RoO. Ven og Lærer, ved dit Minde, Taknemmeligt mit Hjerte staaer: Der skal din Daad sit Offer finde; Dit Navn ei i min Siel forgaaer. Held Dig, i Graven fandt Du Fred Ved Daad og stille Virksomhed! Hviil født, Guds Fred omkring din Vaare! Held Dig, o. Du er lykkelig : Modtag med Huld den Ømheds Taare Com Venskab skjønsomt skjænker Dig! Guds Fred omkring din stille Grav, Tak for den Lærdom, Du mig gavl Eveldrup Præstegaard den 10 Marts 1812. N. Dreier. Joh. Aar. 14. 13 v. Avertissement aux Francois, qui resident dens le Etats de S. M. le Roi de Danemarck. L'Envoye Extraordinaire et Ministre Plenipotentiaire de S. M. simpereur des Francois, Roi d'stalie pres S. M. le Roi de Danemarsk, previent les Francois des anciens om des nouveaux Departements og Provinces de Empire, qui, Capres les decrets des 26 et 28 Aost dernier, om i demander Pautorisation de S. M. L. et R. . foit pourentrer en France, sort pour legitimer leur naturalisation, og mome leur simple residence dans les Etats de S. M. le Roi de Danmark et de Norvige, soit pour rester toipour passer an service du Roi, qulils doivent en faire enmmes, et par Sctit, la demande i S. E. le Grand juge. Ministre de la justice. Leurs noms, pronoms, fornoms, qualites og professions leur sige, le lieu de leur naissange, leur dernier domicileen France, leur domicile actuel, daivent Stre indiques dans la demande, et de plus, les matiss, quils anronde la suire. har Francois, qui presenteeron ces demandes, som avertis de ne point les faire parvenir direcement i S. E. le Grandjøge, mais de les adresser i Euroye de France i Copenhagne, qui doit les tranamettte i et Ministre. I importe quon fache bien, qvil ne fant paa ommettre un skul des details ci dessus explique, et Adils som tous egalement indispensables. Falt i Copenhagne, ce 22 Ferrier 1812. Le Ministre de France. Alquier.