Aalborg Stiftstidende, 1837-01-23
(Af Kiøbenhavnsposten. Hr. Kammerraad Michelsens Artikel i Berlings Avis, ), som Expeditionen til England efter Heste, er alt for besynde derlig, til at den ikke skulde fremkalde flere bemærkninger, resend nedenstaaende. Hr. Michelsen lærer os, at nu skal Fredriksborg Stutefter til at concurrere med det Augustenborgske. Ak, Gud sidihjælpe. Vi frygte tvertimod, at det med stærke og sikkre at Skridt gaaer sin Ruin imøde, saalænge det bestyres efter de es hidtil fulgte Principer, og saalænge det staaer under en de Bestyrelse, som den nærværende, hvis Pluralitet ikke kan antages at besidde den behørige Kundskab i Stutterivæsenet. Lader os engang betragte denne Bestyrelse nærmere. Stutteri=Directionens første Medlem er da Overstutmestesteren. Han skal som saadan være rigelig lønnet, hvorimod 3 Directionens øvrige Medlemmer aldeles ikke ere betalte. Fordem er det en Ærespost at sidde i Directionen, men de betænke ikke, hvor let det kunde geraade dem snarere til i Skam. Overstutmesteren er gammel af Alder, endnu ældre af Principer, hvori han dog langtfra er saa fast, som hans Formand, Overkammerherre v. Hauch, thi han vakler endnu stedse imellem det gamle og det nye System, og at afhan ikke er istand til at blive enig med sig selv om det Rette, derpaa ere Directionens demiemesures noksom Be tviis, blandt andet den Maade, hvorpaa Traineringen drives ved Stutteriet, og den Kiendsgierning, at ved Siden af i Hingster som Cochran" og Rubini, Beskelere som Svanen, Rinald og Directeuren, endnu bruges ved Stutefteriet. Som den eneste af Directionen, der er en Mand af Faget, skulde han jo være sammes egentlige Støtte; men den Energi med Hensyn til sine Undergivne og den Menings=Uafhængighed i det Hele, som dertil vilde udkræves, var han neppe nogensinde udviist. Directionens andet Medlem er Kammer=Directeuren. Det kan umuligt geraade Kammer=Directeuren til nogen Forklennelse som saadan, naar vi her yttre, at han formeentligen ikke har den fjerneste sunde Jdee om Hovedformaalet af det han her - c: i Stutteri=Directionen - skal dirigere. Han er vist heller ikke bleven Medlem af samme paa Grund af hans formodede Kundskaber i Stutterivæsenet, men fordi flere Kammer-Directeurer eller Præsidenter for ham have havt Sæde i bemeldte Direction. Dette kunde nu være hvad det var, naar han kun havde Stemmeret i reen occonomiske Sager; men da han ogsaa har fuld Stemmeret i de hippologiske, og da desværre Embedet har givet ham - om ei Forstand paa Heste, saa dog - en, som det synes, her meget ilde anbragt Jnteresse for Hippologien, saa er det begribeligt, at hans Jndflydelse i Directionen ikke kan være gavnlig. Directionens 3die Medlem er Cavalleri-Jnspecteuren. Det gaaer ham ligesom Kammer-Directeuren, at han heller ikke sidder i Directionen paa Grund af hans formodede Kundskaber i Faget; men fordi han er Chef for den militaire Manege, og fordi flere Chefer for den militaire Ma nege for ham havde Sæde i Directionen. Det kan ikke, falde os ind at betvivle denne Mands Duelighed som Cavallerist, in Specie hans Kyndighed i Behandlingen af Cavallerihesten, men vi paastaae, at han derfor meget vel kan mangle den fornødne Kundskab til Behandlingen af Heste, som anvendes til Tillæg og til Behandlingen af selve Tillægget, især naar der er Talen om ædle Heste, som endnu ikke ere forekomne i det danske Cavalleri. Vi have sagt: derfor kan han meget vel mangle a. Men at netop den nuværende Cavalleri-Jnspecteur skulde have nogen speciel Kyndighed i Stutterivæsenet, det troe vi, han selv vil være den første til at benegte. Jkke uden et Suk gaae vi over til at omtale Directionens 4de Medlem, Hr. Conferentsraad Collin, en af Landets ypperste og dygtigste Embedsmænd Begavet med sjeldne Evner, en utrættelig Virksomhed og en levende Beggeistring, for alt Skjønt, Godt og Nyttigt, er denne Mand sine fleste Embedsbrødre saa overlegen, at han formelig bliver misbrugt. Næsten ingen Commission, intet Samfund, Forening eller Selskab, kan existere, uden at Collin skal deeltage i Bestyrelsen, om i ikke staae i Spidsen for samme. Saaledes er han da des værre ogsaa kommen ind i Stutteri=Directionen, hvor For retningerne ere ham og hans hele tidligere Virken og Stræden saa fremmede, at det næsten er utroligt, at han kundet være denne Post voxen. Benævnte hans Overlegenhed gjør det upaatvivleligt, at han er det virksomste Medlem af Disrectionen, og egentlig Siælen i samme - desværre for han og for Stutteriet. Den vigtigste Person efter Directeurerne skulde da være Stutmesteren, en forhenværende Cavalleri=Officeer. Om denne Mand er valgt til sin nuværende Post paa Grund af hans formodede Kundskaber i Stutterivæsenet, skulle vi lade være usagt; men vist er det, at - naar undtages Directionen - have Faa eller Jngen formodet ham i Besiddelselaf saadanne. Thi at han i en kort Tid deeltog i Redactionen af et Tidsskrift for Hesteavlen, der væsentlig kun inde deholdt Oversættelser, har kun kunnet lade Publicum post i factum formode, at dette skete, for at han derved kunde have en Art Stotte for sin Ansøgning om Stutmester=Poafisten, hvortil han forøvrigt havde Medconcurrenter, der i ene hver Henseende vare ham overlegne. Vel traadte han fordinogle Aar siden frem som en af Jndbyderne til Stiftelsen, vi af det endnu bestaaende Selskab til Hesteavlens Fremme i Danmark. Men at han kort Tid derefter lod sig forlede til en formelig Palinodi, og erklærede sig for overbeviist om det Modsatte af hvad han nyligt havde underskrevet, NB. paa en Jndbydelse, der stod i alle offentlige Blade, og altsaa maa formodes kun efter nøieste Overlæg at være underskreven 3 af Vedkommende, kunde vistnok ikke give Publicum nogen stor et Formodning om Grundigheden af hans hippologiske Kundskaber. e Som udkaaren af den nuværende Direction maa den nuværende Stutmester upaatvivlelig besidde sammes særdeles Tillid. Et Særsyn forekommer det os derfor, at han er ble riven forbigaaet ved Valget af dem, der skulde indkjøbe Heste i England til Stutteriet, noget som forhen altid pleiede at se betroes Srutmesteren; og at man dertil derimod valgte : blandt Andre - Stutteriets Avlsforvalter, hos hvem Jngen hidtil har formodet det Kjendskab til ædle Heste, som et saadant Hverv synes at kræve. Ligesaa mærkeligt er det fendvidere, at den nuværende Stutmester efter flere Aars Tjeneste endnu ikke har kunnet drive det videre, end til leconstitueret Stutmester. Dette er unegtelig Særsyn, men det kan derfor ikke betvivles, at jo Stutmesteren har en vægtig Stemme i Stutteriets Anliggender i det Hele. Af disse er der et, som i den senere Tid har vakt nogen Opmærksomhed og som vi ikke undlade at gjøre nogle Betragtninger over, nemlig Valget af de Heste, der udsættes af Stutteriet og sælges ved Auction. Naar man betragter de Heste, der findes i den kgl. Manege=Stald, saa studser man over, at næsten ingen af disse kunne udholde Sammenligning med mange af Udsætterhestene. Og naar man endvidere erfarer, at medens de fleste af de fra Stutteriet i den seneste Tid til Kongens Ridestald indsendte Heste ere blevne Stutteriet, tilbagesendte som ubrugelige, har Hs. Majestæt nylig af en af de kgl. Beridere til sit eget personlige Brug kjøbt tvende i Rideheste, som for nogen Tid siden ere solgte ved en af Stutteriets Udsætter=Auctioner - hvad skal man saa tænke Gid dog ret snart Mænd af Faget, Mænd, for hvem Embedet skulde være - ikke blot en Ærespost, men - Levebrød, og som med en passende Gehalt skulde forene strengt Ansvar, maatte udløse Stutteriets nærværende Bestyrere af deres falske Stilling. Gid det dog ret snart maatte ophøre at være Stutteriets Hoved=Øiemed, at skaffe Kongen Brugsheste, som han langt billigere, skjønnere og stærkere, end de i en Række af Aar ere leverede fra Stutteriet, kunde tilkjøbe sig, hvorved tillige en mægtig Jmpulsvilde gives Landets fremspirende forædlede Hesteavl. Gid dog ret snart Frederiksborg Stutteri maatte blive, hvad det burde være, et Stam=Stutteri af lutter fortrinlige og fuldkommen ædle Heste, hvis Afkom - hvad der til at recrutere Stammen behøvedes, ene undtaget - alle skulde sælges ved offentlig Auction, for til Statens Gavn at udbrede det sædle Blod trindt i Landet! Da først vilde der være Anledning for Hr. Kammerraad Michelsen til saadanne Glædes Udraab, som de, hvormed han saa utidigen har tilladt sig at opvarte Berlings=Avisens Læsere. Skrevet i November 1836. C. F. B. re,