Politivennen, 1804-01-01
Forslag af H. Eller til nogle Jndretninger ved Brandvæsenet paa Landet foranledigede af en, i Nye Sors Amt indført, nye Jndretning, i Aaret 1804. (Fortsat fra 332.) S. 5. 3die Forslag. Et Bagerovnshuus at opføre for enhver Bye med en Ovn til at tage 1 1/2 Tønde at Tønder ad Gangen, udi vilde være til stor Besparelse for Brændet (man kunde ofte heede den med Ærtehalm, som giver god Aske) da man kunde bruge den et par Gange om Dagen, og kun i Tilfælde, at den ikke umiddelbar brugtes igjen, da tørre Sæd udi den, at den ikke skulde blive kold til næste Gang, den maatte derfore have saadan Anstalt oven paa til at tørre Sæd, som Bagernes Ovne i Købstæderne har, ja om Sommeren da man ikke saa hyppig tørrer Sæd, kunde dette mueligt befordre Kammerraad Viths Forslag til Malttørring. Saadant et Huus kunde opføres paa en aaben Plads i Byen saalangt som mueligt fra alle andre Vaaninger. Havde man Formue dertil og vilde gjøre det ret sikkert kunde det belægges med Tegl Tag, da vilde i Ulykkes Tilfælde, naar intet Halm Tag var til at flyve omkring, og Folk strax var ved Haande, som naturligt de kunde være, og man ikke brugte det i overordentlig Storm, en beroligende Sikkerhed, derved nødvendig forskaffes for alle i Byen værende Landboere. Saadant et Huus dog med Straa Tag har Proponenten opført paa en Tomte Plads over 50 Alen fra Præstegaarden, sig og Naboer til eget Brug, da han altid har befrygtet, at Folkene ikke skulde bruge Forsigtighed nok med den til Bagning nødvendige stærke Jld, han vilde endog havt Kalle Jndretning deri, oven paa Bager Ovnen, men da nogle af Naboeene lod sig forslaae med, at Tilsynet med Jlden der mueligt ikke kunde live beroeligende nok for dem, har han ikke villet tørre Malt hjemme, førend han kan faae en Kølle saa langt ude i Marken, at al Anke og Uroe maa bortfalde, og vilde i denne Sommer have opført samme; men nu dog har bestemt sig til at oppebie Vedkommendes Beslutning angaaende hvad i 2det Forslag o. 4. er berørt. S. 6. 4de Forslag. Skorstenes Fejning og Reenholdelse paa Landet, hvor næsten alle Vaaningerne ere kun af et Stolværk, og hvor man paa ethvert end har passende Stiger til at gaae op i Skorstenen paa, saa at Krybning ingen Konstøvelse udfordrer, trænger neppe til de i dette Fag oplærte og øvede Folk. At disse Folk ellers kan standsessigen lønnes og pladseres i de smaa Købstædet fra Hovedstaden af, hvor de ere saa nødvendige og oplæres, synes meget passende. Derimod vil en nøje Opsigt med Landboernes Skorstene og Jldsteder af Brandfogderne vist kunne forskaffe den fornødne Sikkerhed, og man har saa megen Tillid til Branddirektørens saavelsom Brandfogdernes Nøjagtighed i at efterkomme deres Embeds og Bestillings Pligter, som og saa megen Tiltroe til Beboernes Forsigtighed i Almindelighed, at neppe nogen Jldsvaade kan formodes at rejse sig fra Skorstenens Ureenhed; men desværre maaskee desto flere fra Malt Køllerne, som brænde inde i Huset og angribe Loftet eller og Taget, dersom man er saa uforsigtig at tillade dem at være paa Loftet. Naar Beboeren af sig selv ønske og til deres egen Beroligelse beslutte, at lade deres Skorstene reengjøre af oplærte Skorstensfejere da vilde, hvad enten de ere af eller uden for Bondestanden, nok træffes Akkord med saadan en Mand, hvorved Betalingen stemmer med Arbejdet, og hvori Befordringen for Skorstenfejeren saaledes kommet i Overslag, at Betalingen bliver ingen følelig Skat, da de desto snarere maaskee henter ham og saaledes har ham paa en Tiid da de ere forberedte paa ham og behøve ham. Saaledes er det hidindtil gaaet mig, og jeg har indtil i Aar faaet min KjøkkenSkorsteen til rette Tid reengjort. J Aar derimod æskede jeg ham flere Gange, men da udsatte han Tiden saalænge, at jeg ved en anden maatte lade min Skorsteen feje, førend jeg gjorde en Rejse til Hovedstaden, og see imidlertid kom den bemyndigede Skorstensfejer i min Fraværelse, og paastaaer nu sine to Mark for paa nye at have efterseet denne Fejning og endeligen fuldført den, han tjente paa denne Maade i mindre end et Qvarteers Tid en Rdlr. næsten uden noget Arbejde. J Følge Paastanden af den ham tillagte Myndighed paatvang han sig hos min uunderrettede hjemmeværende Familie, at feje min Bagerovns Skorsteen, som for størstedelen var paa nye opsat, og som ligger, som forhen berørt, langt fra alle Vaaninger og neppe bruges en Snees Gange om Aaret blot til Bagning, ligesom han og i dette Tal af Skorstene fik en at feje i Maj Maaned, en Stik Skorsteen fra Grunden af, med Jerndør for inde i Folkestuen, hvortil ikke er noget Rør engang men blot en Billægger Ovn for Folkenes Stue, i denne Ovn bliver der neppe lagt Jld (man bruger Torv) førend henmod Juul, men det er meget at formode at han for Ordenens Skyld, vil paaae at feje de deri Sommeren over samlede Spindelvæv naar han kommer mod Vinter; især da jeg af Forsigtighed ikke lader disse Spindelvæv ved mine Folk borttage, førend i samme Tid man begynder med at lægge i Ovnen, hvilket vil beroe paa Vinterens Anmældelse. Man indseer saaledes lettelig, at denne bemyndigede Skorsteensfejer bliver mig en dyr Mand, og at jeg saar som alle andre Embedsmænd og alle andre ud en for Bondeslanden kan, ved at bespare noget i truffen Akkord, med en Skorstensfejer have at skilligt til ossentlig og elmindelig Sikkerhed for Brandvæsenet, saasom til en Sprøjte med Tilbehør, hvorom mere i det følgende. Derfor har jeg, hvad Skorstene eller Jldstederne selv anbelange, allene at foreslaae den almindelige Jndretning ved dem alle paa Landet, at de burde være indelufte med Tør for, saa at ingen Katte eller saadanne løse kuldskjere Kreature kunde snige sig ind paa Jldstedet. Maaskee mangen en ulykkelig Jldsvaade er foraarsaget ved saadant et umælende Dyr, som naar man kommer efter det (har det været tugtet derfor i Forvejen saa er det saa meget mere farligt) søger Udflugt og i Udhusene mellem Foderet, maaskee bringer den Glød eller Gnist, som forvolder det ulykkelige Mordbrand; thi Dyrets Umælenhed, vil altid lægge en dybere Taushed paa Aarsagen til Ulykken, end Ondskaben hos noget Menneske formaaede, hvilket sidste dog saamange i slige ulykkelige Tilfælde ere, til Vanære for Menneskeligheden, saa tilbøjelige til at falde paa. Altsaa indlukkede Jldsteder paa Landet, med Dør for, kunde ligesaa fuldkommen komme i Betragtning, til at mulkteres for dem, hvor man ikke havde dem, som aabne Loftlems Huller til Opgang paa Loftet fra Kiøkkenet af, uden ordentlig Lem over. S. 7. 5te Forslag. Endelig kommer jeg til en højstønskelig Brandanstalt, hvori alle, saavel Proprictairer og Embedsmænd og andre uden for Bondestanden, som alle af Bondestanden (end ikke Tjeneste Folk undtagne) nok gjerne maatte tage Deel, med den Forskiel, at de første kunde vel bringes til, forholdsmessig efter Assuransen, at kontribuere noget mere til denne Jndretning end de sidste og denne Brandanstalt er: en Sprøjte til hver Bye eller Sogn med et dertil indrettet Sprøjtehuus, og at visse Folk maatte ligesom i Købstæderne læres at omgaaes saadan en Sprøjte, hvilken i Ulykkes Tilfælde strax kunde være ved Haande. Vandtønder med Sluffer og Tilbehør maatte ikke mangle især for Steder, hvor der ikke vare gode Brønde. Hvert Sogn maatte i det mindste have saadan en Brandanstalt, dersom alt for smaae Byer, hver for sig ikke vare i Stand til at bekoste den; og det forstaaer sig selv, at saavidt de Omliggende vare pligtige til ufortøvet at møde ved Slukning, skulde de ligesaa ufortøvet medbringe Sprøjten med Tilbehør og Brandredskaber, Hager og Spande. Bekostningen til denne Brandanstalts Anskaffelse troer jeg, at de fleste Sogne kunde bestride, især ved en i nogle Terminer inddeelt Udbetalning, ligesom og uden følelig Byrde holde den forsvarlig vedlige. Saaledes fremsættes disse Forslag til Bedømmelse af vedkommende. Slots Bjerbye d. 18 Julii 1804. H. Eiler.