Norske Intelligenssedler, 1780-09-13
Norske Jntelligen Nog No 37. Onsdagen den 13. September 1780. Siæle-Vandringen. Jolant de gamle Philosophiske Skoler er Pythagore en af de ældste; J den blev lært at saavel Menneskenes som Dyrenes Siæle, bestandig omflytte, og naar de ved Døden uddrives af een Boelig, da indflytte i en anden enten bedre eller værre efter deres Opførsel i den forrige. Naar altsaa nogen døde, troede man allerne at han gik bort fra Skue=Pladsen for at klæde sig om bag Forhænget og faae en anden Rulle, meere eller mindre behagelig i Forhold til hans udviiste Fortienester i at agere den sidste. Denne Formodning stemmer meget nøye overeens med Retfærdighed, og i sær med den store Giengieldelses Lov; thi naar saadan Siæle-Vandring finder Sted, kunde Menneskene i det ene Legeme lide de samme Uretfærdigheder de i et andet Legeme, have forøvet mod andre, og det endog i selv samme Stillinger, blot at Legemerne, omskiftes. Saaledes kan f. Ex. den grusomme Tyvan, som i det ene Liv haver spottet sine Slavers Elendighed, i det følgende under en ligesaa ubarmhiertig Herre føle alle Slaveriets Ulykker. Den haarde og uretfærdige Dommer kan vente sig at kastes i Lænker, fordømmes og hænges uden Aarsag. De hellige Jnquisitions-Fædre kunde i en fattig Jødes Skikkelse tvinges ved Baal og Brand til at høre Messe, og Soldater kunde plyndres og krænkes, som de forhen have gjort ved værgeløse Bønder og uskyldige Piger. Naar Procuratoren opstaaer i en Clients Skikkelse kan han plages med Opsættelser, Udgifter, Tings-Vidner og vidtløftige Acter. Lægen, som haver ladet sig dyre betale, kan i Patientens Skikkelse forarmes med Clisteere, Bræk-Pulver, Piller, og ved at betale Østers Skaller med Guld. Alle de, som under Navn af Jægere have forlystet sig med at ødelegge og piine uskyldige Dyr, skrækkes og dræbes i Skikkelse af Harer, Agerhøns og Brokfugle. Alle de, som under Navn af Helte have myrdet og ødelagt deres Medmennesker, kunde under Navn af Haner og Bullenbidere nødes til det samme, og døe i Striid med deres Ligemænd. Regenter, Statsmænd og Ministre, som have levet vellystig paa de fattige Undersaatters Bekostning, kunde udpantes for Skatter efter Fortieneste og døe af Sult. Saaledes opfyldes ey allerne Retfærdighed, men mange onde Mennesker blive endog derved et Middel til at godtgiøre i det ene Liv den Skade og Ulykke de have stiftet i de foregaaende. Stie-Manden, som haver plyndret den Reisende, kan som Post-Hest tiene til hans Befordring. Tyrannen kan som Slave tiene det Land han haver undertrykket, og den mægtige Seyer-Herre kan ved en liden Forandring af Sted og Kiøn hvert Aar komme i Barselseng med Tvillinger, og saaledes baade formeere det Menneskelige Kiøn han forhen letsindig havde formindskeet, og ved Barsel-Veerne bøde for denne Letsindighed. Hvad mig angaaer, da bærer jeg ingen Tvivl om denne Sags Rigtighed. Da jeg læste i Aviserne om den frugtbare Russiske Bonde-Kone, som hvert Aar forsynede Landet med Tvillinger eller Trillinger, saa giættede jeg strax at det var den bekiendte Tyran Jvan Bastlowitz, som nu maatte giøre sit yderste for at oprette det Tab hans Grusomhed havde foraarsaget hans Fæderneland. Jeg tvivler ingenlunde paa at Fernands Contez jo nu graver Guld i de Americanske Bergværker; at Cartouche nu er Natte-Vægter i Paris, for at skaffe Gaderne den Sikkerhed han i levende Live berøvede dem; at Greve X. som haver skiændet saa mange Fruentimmer, vil efter sin Død komme til at synge som Jtaliensk Castrat paa den Danske Opera; at den karrige Proprietair N. N., som nyelig lod en frugtsommelig Kone ride Træe-Hesten, vil om kort Tiid under en stræng Skolemester, i Skikkelse af en Skole=Pog, hver Dag pidskes til Blodet, fordi hans dumme Hoved ikke kan fatte Latinske Phraser. Jeg tvivler ikke paa at den kræsne B. er efter hans Død mange Gange skaaren til en Beede, og spiist som den lækkerste Steeg ved et Giæstebud, og jeg spaaer hans Fætter Hr. Z. ikke bedre Skiæbne. Alexander den Store og Julius Cæsar, hvis Roes opfyldte Verden, ere siden den Tiid mange Gange døde i Barsel=Seng, og Keyser Ners er for nærværende Tiid maaskee en Landsbye Skoleholder=Kone med en Talrig uforsørget Familie. Tvende Tydske Generaler, som i sidste Krig, bleve udødelige, skal noget nær næste Fastelavns Mandag, i Skikkelse af tvende Katte, rives og slaaes i en Tønde paa Amager, og Længselfuld vente den lykkelige Amager der kan slaae Bunden ind og forløse dem af deres Fængsel. Til samme Tiid skal den smukke Frue Æ. maaskee være den Gaas, som Halsen skal aftrækkes, og Contrebande-Handleren paa Hiørnet skal som Visiteur, oprette den Skade han for nærværende Tiid foraarsager Landet, og derefter i en anden Skikkelse, som en forarmet Fabriqueur bøde derfor. Ved Hielp af denne Lære-Sætning kan man finde Grund til de Lidelser, som mange uskyldige Kreature, Mennesker og Dyr ere underkastede, og hvis rette Aarsag ellers vilde være os ubegribelig; Utallige Skabninger ere deels efter deres egen Natur, og deels ved vores Gruesomhed underkastet megen Elendighed. Fortsættelsen følger.