Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-24
Det nye Frankerige. (Forts.) Da Hertugen af Chartres rykkede ind i Paris med sit Husarregiment, som han i Jilmarscher bragte dertil fra Jogny, saa var hele Folkemængden i Forstaden han passerede igiennem rykket ham imøde. Han tilkiendegav ret sin Glæde ved at modtage sine Kammerater fra den polytekniske Skole, hvilke nu skulde erholde offentlige Belønninger for den udmærkede Jver hvormed de i Kampens Dage satte sig i Spidsen for Borgerne. Om Eftermiddagen holdt Hertugen af Orleans Mønstring over sit Regiment hvorpaa han begav sig paa Marschen til Palais Royal. Foran det marscherede Nationalgardens Musikkorps, derpaa Nationalgarden selv tilhest og derefter kom Hertugen af Orleans selv med Hertugen af Chartres paa den høire Side og Hertugen af Nemours paa den venstre Side. Foran ham bleve to Faner baarne. Den ene hvid med sort Rand med den Jndskrift: Leve Chartet, Stier eller Døden. - Den anden Side var trefarvet, og paa dens hvide Stribe læste man de Ord: Hertugen af Chartres Med-Elever. Bag efter Prinsen fulgte en Masse af Borgere, Ryttere og Militaire blandede imellem hinanden. Foran et Huus i Forstaden St. Antoine som var ganske giennemboret af Kugler, holdt Hertugen af Chartres stille, og syntes at være kiendelig rørt over Jndvaanernes heroiske Modstand; Vinduerne og Tagene vare fulde af Mennesker, og han bukkede sig for dem med Ærefrygt. Enthusiasmen steeg til det høieste. Man var ikke tilfreds med at give Prinserne Haanden; men man omfavnede dem endog flere Gange, Toget kunde kan rykke langsomt fremad, da Gaderne vare endnu spærrede af de halvt ødelagte Barricader. Heden var trykkende, Frugthandlerne tilbøde Prinserne at drikke, og de drak af samme Skaal som Folket; og tillige Broderskab med det paa Chartets Velgaaende. Hertugen af Orleans bukkede flere Gange foran Søilen paa Vendome Pladsen (som er oprettet af 425 erobrede Kanoner til Hæder for den Franske Armees Seiervindinger). Hertuginden af Orleans og hendes talrige Familie havde taget Plads paa Terrassen ved Palais Royal. Paa det hele lange Tog børte man ikke andet Raab end leve Chartet, leve Hertugen af Orleans! – Da Hertugen første Gang kom til Paris, efter Revolutionens Udbrud, og Gen. Dubourg med de øvrige Deputerede indstillede sig for ham og denne sagde de haarde Ord til Hertugen: De ville holde deres Eed, hvis ikke seer De Følgerne for Deres Øine; saa svarede han med Livfuldhed: Denne Trudsel er unødvendig, jeg er Franskmand og Hædersmand, Fremtiden vil vise om jeg veed at holde mine Forpligtelser. Han trak sig derpaa tilbagetil Altanen, omfavnede Lafajette, greb National fanen og svingede den for hele Folkets Øine. Han giør nu ogsaa Alt for at opfylde disse sine Forpligtelser: hele Frankerige omskabes underhans Haand; nye Præsekter af det liberale Partie indsættes allevegne. Gamle Bonapartiske Officere blive satte i Spidsen for alle Armeecorps og Regimenter; Leieren i St. Omer er bleven ophævet. Hertugen er gaaet saavidt i at give efter for det nye System, at han har tilbudt de Deputeredes Kammer selv at vælge deres Præsident, hvilket de dog ikke modtog, og han udnævnede da dertil Hr. Casimir Perrier, kort sagt, det hele gamle Frankerige er i 8 Dage saaledes omskabt til det nye, at det næsten ikke er mere til at gienkiende. Hvorledes det nu berefter vil lykkes at bringe det nye Frankerige i Orden paa den constitutionelle Vei, og hvad der hidintil er foretaget for at bevirke det skal blive Formaalet, for de følgende Betragtninger. Fyrgetyve Aars Erfaring og Bekiendtskab med den menneskelige Naturs Lidenskabelighed og Svaghed vedligeholder en Tvivlen i Sindet, som først hæves naar Fremtiden kan lære at der kommer noget rigtigt godt ud af det store Værk, som man har paab gyndt.