Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-01-21
Hvo der har havt Leilighed til at gjøre sig bekjendt med Asylerne, hvor de findes, har vist ikke uden inderlig Glæde været Vidne til den barnlige Aabenhiertighed og Venlighed, den Munterhed og Tilfredshed, den Opmærksomhed og Lærvillighed, den Orden og Reenlighed, kort den Sundhed paa Siel og Legeme, der ved hensigtsvarende Behandling fremkaldes hos Børnene, istedetfor, at man ellers vilde see Mange af dem forkuede, udle og elendige løbe omkring, uden at lære andet end Uartigheder og Ondt, ja maaskee givne til Priis for Forførelser og Laster, som vilde gjøre dem ulykkelige i Tid- og Evighed. - Enhver Børne= og Menneskeven maa derfor vistnok ønske, at stedse flere saadanne Jndretninger maatte fremstaae trindt omkring i Byerne. Det er dernæst Forældrenes Tarv, man har tilsigtet ved Asylers Oprettelse. Det er, som bemærket, fornemlig for den arbeidende Classes Børn de ere bestemte, og hvor mange saadanne Familier findes der ikke i enhver Bye, hvor baade Mandens og Konens stadige Arbeide udfordres, for at tilveiebringe et tarveligt Udkomme. Men det er vist ikke sjeldent, at den Ene af dem, fornemlig Moderen, hindres i at forlade Huset og paatage sig Arbeide, fordi hun maa blive hjemme og passe de mindre Børn, som endnu ikke ere saa store, at de kunne komme i Skole. Og hvor meget besværligere bliver det ei for Enken eller Enkemanden, der ene skal fortjene det Fornødne, og derfor enten maa lade de Smaae, overladte til dem selv, udsatte for alle Slags Farer, eller lade dem løbe om paa Gader og Stræder mellem de ældre, desværre alt for ofte allerede fordærvede, Børn; eller ogsaa selv blive hos dem og lide Mangel med dem. Kunne de derimod sende de større Børn i Skolen og de mindre i Asylet, da kunne de rolige og uforstyrrede passe deres Arbeide i eller udenfor Huset, og saaledes lettere blive istand til at fortjene det daglige Brød til dem selv og Børnene. Endelig ville Asylers Oprettelse være til stor Gavn for Communerne og Fædrenelandet, ikke blot for den kommende Tid, ved at bidrage til at danne funde, fornuftige, dygtige og christelige Mennesker af saadanne Børn, hos hvilke, førendeel Spiren ellers vilde blive lagt til en Fordærvelse, der engang vilde gjøre dem til en Byrde for deres Medmennesker; – men ogsaa i den nærværende Tid, ved at betage den Lade og Uvirksomme den Undskyldning for Dovenskaben, som saaofte hentes fra Nødvendigheden af at blive hjemme hos de mindre Børn. Saadanne kunne de holdes til ordentlig Arbeide, og Communerne ikke sjeldent befries for ufornødne ByrMaaskee kunde man mene, at det kun er i de store Stæder Trangen til Asyler føles; nei, Erfaring viser noksom det Modsatte. Overalt, selv i de mindre Byer, findes vistnok et ikke ringe Antal Forældre og Børn, som kunne drage uberegnelig Nytte deraf, hvilket ogsaa har viist sig i de Byer, hvor de ere blevne oprettede. Efterhaanden som man er bleven bekjendt med dem, har Tilliden til dem tiltaget, og et stedse større Antal Børn indfundet sig. Saaledes begyndte man i Nestved med 7 Børn, men havde inden føie Tid henved 60. Ogsaa i Stege og Vordingborg ere i den senere Tid Asyler blevne oprettede, som give Haab om at bære de skjønneste Frugter.