Jyllandsposten, 1840-03-10
Efter hvad vi have læst fra Hr. Ritmester Christiansen og Flere, betræffende den et Selskab paa Morsøe tilhørende forædlede Hingst, Bellund, der var anskaffet for kongelig Regning og for Jndkjøbspriis af hændet til hiint Selskab i det Øiemed, ved den at virke til et forbedret Hestetillæg, kan neppe drages i Tvivl at det ved Stutteribesigtigelsen paa Morsøe ei heller et gaaet saa aldeles rigtigt til. Men man seer ei heller Noget foretaget fra Stuttericommissionens Side i Anledning heraf, i hvormeget end mange Jnteresser, ja selve Statens Tarv fordre den strængeste Undersøgelse iværksat. Det er bekjendt nok, at flere Selskaber have dannet sig alene i den Hensigt, at virke til den danske Hesteavls Opkomst; at Regjeringen har gjort Opoffrelser i flere Retninger, saavel ved Jndkjøb af ædle og forædlede Tillægsdyr, som ved Bidrag til Væddeløbene og Præmienddeling ved Stutteribesigtigelserne; man veed endelig, at Stutteridirectionen i sin Betænkning til Kongen har erkjendt, at Landracens Forbedring bør bevirkes ved Fuldblod, samt at de ædle og forædlede Hingste, som forevises ved Besigtigelserne, maae antages stedse at erholde Fortrinnet. Placaten af 25de Febr. 1837, som baseret paa hiin Betænkning, bestemmer ogsaa, at de høieste Præmier skulle uddeles til Føl, som ere faldne efter Fuld- og Halvblodshingste. Hensigten opnaaes alligevel ikke; Regjeringen kan lade uddeele flere Tusinder ved Besigtigelserne - Alt er forgiæves, vil endog være et Middel til den danske Hesteavls Tilbagegang, naar der ei skaffes Garanti for, at de Mænd, som styre Besigtigelserne, ikke kunne handle efter Grundsætninger, der ere Regjeringens modsatte, for ei at sige efter Vilkaarlighed og personlig Jnteresse, ved, istedetfor at opbyde Alt til at vække Sandsen fordet Bedre hos den jydske Landmand, der, som bekjendt, i Almindelighed nærer Fordom mod alt Nyt og i Særdeleshed mod forædlede Heste, tvertimod, ved at kaste Vrag paa fortrinlige Dyr, styrke hiin Fordom, og saaledes modarbeide en som gavnlig for Landet ikke alene anerkjendt – men befalet Foranstaltning. Jkke oftere skal jeg stille forædlede Hingste til Stuttericommissionens Bedømmelse; ei heller tør jeg anbefale Andre, som have virket for samme Sag, af denne Vei at søge opmuntrende Erkjendelse for flereaarig Flid og Opoffrelser, idetmindste ikke saalænge Professor Wiiborg fungerer som Commissionens Præses. Dog, Hr. Ritmester Friis har i Stænderforsamlingen 1836, saa synes mig, tilstrækkelig beviist med historiske Data, at de hidtil nu i 55 Aar anvendte Midler (Præmienddeling, grundet paa Bedømmelsen af Hestens Stutteridygtighed efter Exterieur og uden Prøve paa dens Kraft) til Hesteavlens Forbedring i Danmark have, mildest talt, været frugtesløse, og da Directionen i bemeldte sin Betænkning har udhævet, at Hesteavlen i Jylland snarere er gaaet tilbage end frem, saa tør man vistnok gjøre sig Haab om, at Stutteribesigtigelserne herefter maae blive anseet for ligesaa uhensigtsmæssige for Jylland, som for den øvrige Deel af Riget, samt Hertugdømmerne. Sluttelig tilkjendegives, at den casserede forrige Hingst Crion vil forblive staaende hos mig til Slutningen af April eller primo Mai, da den ved denne Tid skal sendes til Kjøbenhavn for, efter at være udstillet, at sælges - som Vallak. Hvis ret mange saakyndige Mænd, som interessere sig for den omhandlede Sag, maatte foranlediges til at tage Orion i Øiesyn, medens jeg endnu eier den, vilde det glæde mig, og saameget mere, som jeg er overbeviist om, at de, ved at betragte dette Dyr, neppe vilde beklage Jylland, hvis den eiede nok af slige Heste. Ribe, den 12te Februar 1840. Hans J. Miiller. Et Par mærkværdige. Smaaskrifter. Veiler Jndsenderen af efterstaaende Linier ikke meget, saa fortjener vistnok Consistorialraad Bierregaards nylig udgivne lille Skrift: "Den evige Fred, – sammenholdt med det ligeledes nys udkomne 4de Hefte af hans i flere Blade ofte fordeelagtigt omtalte verdslige Exempel- og Sententssamling - ovenstaaende Navne. Med ligesaamegen Jnteresse, som Jndsenderen derfor har læst bemeldte tvende Smaaskrifter, med ligesaa megen Forventning imødeseer han ogsaa en competent, det er: en lige upartisk og kyndig Mands Betænkning over sammes Jndhold, da dette ikke gaaer ud paa mindre, end at godtgjøre: 1) At en bibelsk Spaadom er i vore Dage opfyldt i Napoleon Bonaparte, af hvem han aldeles ikke er nogen Ven, formedelst sammes Herskesyge, og Despoti, hvormed han skaltede og valtede overalt og nedtrykte Folkene, tilintetgjorde ethvert Spor af Frihed, ja formedelst den Hovmod, hvormed han ei alene talede om sig selv, men lod sig sige de meest gudsbespottelige Smigerier og Lovpriisninger, hvilket Alt Forfatteren oplyser med Mængde af Exempler.