Ribe Stifts Adresseaviser, 1814-03-11
Efter de seneste, til den i Anledning af Qvægsygen anordnede bestandige Commission, indkomne Beretninger, har Qvægsygen i Hertugdømmet Holsteen yttret sig i alle de Amter og Districter, hvor den største Deel at de fremmede Tropper har været samlet, og hvor Communicationen med det befængte, tildeels fremmede Qvæg, ikke har kunnet tilstrækkeligen forhindres. Fra 16de Decbr. indtil 9de Februar ere i begge Hertugdømmerne ialt bortdøde 652 Høveder, nedslagne 276 Stkr. og igiennemsygede 32 Stk. Den efter Troppernes Afmarsch foranstaltede, muligste Spærring af de befængte Steder, og Nedslagning saavel af det syge, som tilsyneladende endnu funds Ovæg paa samme Sted, har hidindtil havt den gode Virkning, at Smitten ikke har udbredt sig videre fra de først angrebne Gaarde, og i Hetugdømmet Slesvig hidindtil ikke videre end til 4 Steder i det Kiel og Frederichsort nærmest beliggende Danskwohlder adelige Godsers Districter og den dertil grændsende Kiøbstæd Eckernførde. Ahisted, den 17de Februar. Vor elskede Konges Fødselsdag og Fredsfesten feiredes her i Byen i Gaar af 2de meget talriget Selskaber, det ene bestaaende af Byens verslige Embedsmænd Kiøbmænd Landets Geistlige og Landmænd, det andet af Borgerskabet 29 Haandværkstanden. - J det første Selskabs Danse sahl var af levende Grannetræer anbragt en Lund, hvis trende Indgange dann og af sammenslyngede Ege og Granen. J Midten af Lunden stod en graae Marmorstøtte, hvori Hs. Maj. Brystbillede var anbragt i Transparent, paa Støtten vare alle Landvæsenets Attributter ophængte, og ved Foden flere Krigsvaaben nedlagte, tige hvilendesig fredelig Røe. deraf Paa Piedestalen læstes i Transparent: Høit skal det frelste Dan. Dig, som i Storm og Slag Frederik, dito elskte Land, Meddede Danmark Brag. Signe dit Navn, er til Sikkert i Havn. Signedis Fødselsdag, Saasnart det første Selskab var samlet, lod Directionen ved en Deputation det andet Selskab indbyde, til at indtræde i dets Sahl, og blev da nedenstaaende, af Høielbaarne Hr. Amtmand Ridder Fane forsattede skiønne Sang, under Accompagnement af et Baggrunden skiult Orchester afstunget af 4re unge Sangerinder og aarling. 4re Sangere: tig na Jonas rædselfulde Bud Her derger ei en vilde Ara ske Kampens Frumme Engel ud, Ved Grumhed i et røvet Land; Men paa sin Fædre=Trone. Jndsvøbt i Jld og Torden. Den hævede sit køde Skjold. Den milde Fredrik, Folkets Ven, og Skræk, og Nød, og Mordog Detsomme Fader pryder den, Vold er og hædred Norges Krone, Viisdom, Retfærde og udbredte sig paa Jorden. Er de Døder, kaster rase. Nød og Jammer, Som ham pryder, Og dans Ære. død og Flam, Elsket af sit Folk at være. Vild Uorden. tegnede dens Spor paa Jorden. - Forfærdet stogted Dyd og Ret, Men, at i ved Vold, ved Hunligersnød, For Krigens Pandsom aldrig mæk, Kun bungred efter Bytte. Den vrede Norne sønderbrød Den vilde Engelstraf har og Caare fra Dit Øiergede gamle Kongesæde. Hnart Fiendens Bryst, snart Vennens Barm, O Kongel da man søndersleed, budet uskylds blide Hofte. Den ømme Broderkiede. Ædle Fyrste hans hvig traf Dis= og Staf det Hierte. Skiebnen byder. blide Hede Viisdom lyder. Hæm Din Klag, og du troedel Thi du har Din Løn tilbage. alle liig dig selv, og gode. Trofaste Norge, elskte Land har Døden da for snevert Rum an Smertens Dimon, vild og Modtag fra Danmark fierne Strand, grum Vor Amme Afsteds Minde, mættes paa de Mar vor hele Hære meies ned 1. Velsignelser omringe Dig! Bliv stor i Held, i Dyd og Krig; for Tant, for kom Ærgierrighed. kiempende Monarker. Men aldrig Danmarks Fiende: Held, Held, Farvel! vorfor rase, borfor tørster, Taarer fælde Dine Fielde. tolte Fyrste de . Dana sukker. der, Væld: Skiednen tans sin Rolle lukker ter Nordens Blod og Fielde, Da denne Sang var afsignget, fremstod Hor Velærværdighed Hr. Pastor Kabell, Sognepræst for Skyum og Hørdum Menigheder, og stillede sig for et i Lunden, under tvende gamle Ege, opreist og smagfuld udpyntet Alter, hvor han holdt en ligesaa skiøn som sindrig Tale og deri skildrede Fredens Velgierninger for Staten, samt udviklede de Pligter, hvortil den opfordrede Folket. Ethvert enkelt Medlem af disse talvige og blandede Selskaber yder Hr. Pastoren sin varme Tak for de Følelse, og høitidelige Indtryk, som denne smukke Tale frembragt te. - Efter Talen blev følgende af Amtmand Ridder Faye ligeledes forfattede Choral afsiunget med fuld Accompagnement. held og den synker den truende Heid og den synker den truende Sky, Skye, Mild smiler Himlen og Haabet Mild smiler Himlen og Haabet paa nye; paa nye. Thi bør det tunge Drøe. Thi selvde Frederik Fra Krigens vilde Søn Dit blide Veemod Blik Fortrænger Adspreder, sig længe havde alt og breder mod Søndens Horison. sig over Danmarks Con Den vilde Hob, Trods Skjebnens Slag. De høie Raad Din Fødselsdag Forspinde, . . Og Danmark see, Os glæder, Vi føle her Nu ikke meer Dit Borgerværd En Fiende, undende angal. Din Hæder. Men Rolig og Laurbær Greent ** Naar Heltens Steen. Er stegen ned Den blide Fred og sande Opløser sig Blandt Gruus og dig, Fra Himlengned Og hviler sig i Danas vinterklære. Da grønnes end den Eedekrandsniets Skiødler pantsalg vitofret Bla Ved den sidste Strophe blev vor almeen elskede Konges billede omkrandset med en Egekrands, som een af Sangerinderne slyngede om Hans Brystbillede; og nu skildte begge Selskaber sig fra hverandre med et tre Gange igientaget Hurrarand for Landets elskede Fader. Over Bordet blev af Høivelhaarne Hr. Amtmand Ridder Faye proponerede Dannerkongen Frederik den Siettes og Fredens Skaaler, samt en Skaal for gamle klippefaste Norge. Glæde og Veemod blandede sig i Selskabets Hurra og Sukke imellem Kanonernes Torden og Paukers og Trømpeters Lyd. - Efter Spitsningen stillede Talleren sig atter for Alteret, hvorpaa Selskabet parviis nedlagde sit Taknemligheds Offer til Thisted Amts saarede Krigere, samt til de faldnes Eflerladte og Uforsørgede." Denne Gave, som blev afleveret til Amtets Overøvrighed, udgjorde en Summa at 919 Rd. dansk Courant. - Derefter begyndte Ballet, som fortsattes til næste Dags lyse Morgen, da Selskaberne med glade Hierter og Tak til Gud og Kongen, for Freden, skildtes ad, med den Overbeviisning: at intet Selskab, med mere Oprigtighed og reenere Følelse, kan feire saadan Fest. - Skiønt var det at see, hvorledes begge Selskaber, endskiønt deres Forsamlinger holdtes i tvende særskildte Bygninger, dog blandede sig imellem hinanden, og med hvilken Hiertelighed hver Mand feirede Festen. Til Hæder for den mindre Borger-Classe bor det endnu anføres: at ogsaa de i deres Dansefahhavde opstillet en Decoration, hvorover Borgerfanen vaiede, og hvorpaa læstes : Fredens Minde: Den Fred, som du gienganFrederik, dine Sønner. Med takfuld Hierte skiønner Paa Land og Hav. Ved Siden, var Frederiks Skjold hensat, hvori en Transparent læstes: Leve, Fyr R. Danmarks Beskytter. selsdal. Folkets Ven Amtets høie Overøvrighed, Høivelhaarne Hr. Amtmand. Ridder Fæye, være særdeles takket af begge Selskaber, for sit virksomme Bidrag til Festens Høitideliggiørelse. Brød=Surr og at Raad= og Landphysicus Oberlecher i Rastadt. giver følgende Recept til et godt Brødsurrogat. Man samler og Høsten Qvekrødder (riticum repens), vasker dem fuldkommen rene fra al Jord og Sand, tørser dem, og skiærer dem i Stykker, paa en Hakkelse kiste. Dernæst udbredes de paa Bræder eller Klæder, og tørres ved Sol eller Ovnvarmen indtil de kan overbrækkes; i denne Tilstand males og sigtes de paa Møllen. Hvo der nu vil bage Brød, tager saameget som man vil af dette Meel, salter og giør det suurt som andet Meel, lader det gjære, og bager Brødet i Qvnen. Til Giærens og Deigens Æltning bruges intet Vand, men følgende Aftog: Hørfrø koges i Melkevalle saalænge, indtil det sidste bliver aldeles slimig. Vallen trykkes derpaa giennem Lærred, og bruges varmt isteden for Vand og efter Brødhagningens almindelige Regler. Forholdet af Hørfrøet er een Haandfuld til to Viertler (8 Potter, Valle. Paa denne Maade erholder man et fortræffeligt Brød.