Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1814-05-31
Napoleons sidste mærkelige Parolbefaling (lee No. 56 af disse uviser) er i Kjøbenhavns N. Skilderie ledsaget med ligge saa grundede som træffende bemærkninger, hvoraf nogle til en Prøve hidsættes: Til den Senatet givne Bebreidelse, at det Vink stedse var det en befaling, hedder det: Og hvorfor, Fordi det maatte frygte for Despotismens al sønderknusende Torden. - Keiserens Øre var til enhver Tid aabnet for kloge og redelige Jndvendingers Anmærkning: Dette beviste rigtig nok de strænge Forfølgelser mod Forfattere og det skrækkelige Censurvæsen, der udmærkede hele den Buon partiske Regjering! - Var Enthusiasmen heelet, da har Keiserens Godtroenhed bedraget ham, Anm.; Om den har Man aldrig hørt tale før nu - Hvor Despotismen fører Spiret, der avles Hyklere af sig selv, ligesom Spysiner hvor der er Aadsler. - Verden vil nu erkjende at Keiseren har havt Grund til at foragte Menneskene: Anm.: Det vil Verden ligesaalidet nu som forhen; den gaves Mennesker i Tusindtal, der holdt med en Nero, Caligula o. fl. saalænge Lykken tilsmilede disse Tyranner. Man kan sige her hvad Reusseau sagde ved en anden Leilighed Menneskeet et godt men Menneskene due intet. - Hans Værdighed er givet ham af Gud og Nationen; kun saaledes kan den fratages ham." Anm: Hvorfra han har faaet den vide vi alle. Man maatte ikke troe, at der gaves et forsyn dersom man kunde tvivle et Øieblik paa, at Gud har frataget ham Magten og man maatte være døv for hele Frankerigs Jubel ved hans Fald, dersom man nægtede, at Folket takkede Gud derfor af sit ganske Hjerte. - Han har stedse baaret den som en Byrdet. Anm.: Og dog var det denne Byrde for hvis Skyld han bortmeiede Frankerigs Ungdom og udbredte saa megen Elendighed over saa mange Lande. - Naar han desuagtet paatog sig den, skeete det i Følelse af sin Kraft, og med den Bevidsthed at han allene af Alle var den voxen". Anm.: Et Pralerie som, i en Øieblik, da Fjenderne stode i Frankerigs Hovedstad, næsten er uden Mage i Historien. - Hans tykke synts ham hans Kald. Anm. Det var netop Frankerigs Ulykke. Vee den, der ikke har andet at stole paa end Lykken, Dens Gunst er, som alle Tyranners Gunst, et svagt Spindelvæv. At Almeenhedens Stemme og Dom saaledes yttrer sig ved enhver vigtig Verdensbegivenhed er heel naturligt. Undre maa Man sig der og høilig over, hvorlunde tænkende og følende Mennesker kunne finde det et Særsyn, at det samme nu skeet i Anledning af Napoleons Fald, eller for Alvor kan paastaae, at Man frakiender denne Mand al i Stort og Agtværdigt, fordi Man erkjender hans mageløs store Ætgierrighe, grændseløse Herskesyge, rænkefuld Politik og samvittighedsløse forfølgelsesaand imod hver Den der ikke blindt hen fulgte den af ham betegnede Bane. Det er dog lemfældigt talt en besynderlig Grille at oversee hel Generationers Lidelser for at en nok saa stor Erobter kan glimre i Historien, eller at ville bebreide Journalisterne, at de af Frygt for deres kjære Personer og timelige Gods ikke torde tale da Tid var Naar var da denne Tid, Det er netop den største, ovige Skamplet for denne Ulurpator Regjering, at ingen Stemme kunde lade sig høre imod ham. Sværdet hang over Enhvers Jsse som vovede et ny, der af hans hvrede Drabantere blot i fjerneste Henseende kunde udtydes som Dadel. Beviser herpaa frembyde sig allevegne. Og dette Væsen, som vistnok var ud ustet med flere store Egenskaber; men istedetfor at anvende disse til Menneskeslægtens Vel skuffede dens skjønneste Forhaabninger, og ene ved Jld og Sværdindbredte sit ødelæggende System, ham skulde Man nu ængstelig søge at dække for velfortjente Papiirskugler,