Almuevennen, 1844-07-10
Det kgl. danske Cancelli har, som bekjendt, en uhyre Magt over den danske Presse. Det er sat til at paasee Presselovenes Overholdelse og til at drage formentlige Overtrædelser af disse til Ansvar for Domstolene. Allerede denne af alt Andet end eget Skjøn uafhængige og for alt personligt Ansvar fritagne Anklagemagt er meget betydelig, thi den kan udøves saabyppig, af saa ringe Aarsager, med saa ufortrøden Rid kjærhed, at den bliver en Svøbe for Pressen, og det kgl. danske Cancelli forstaaer at udøbe den saaledes. Siden det er blevet Skik at behandle Presse sager som reent criminelle, siden Journalisterne ligesom andre Forbrydere stilles for criminelt Forhør, ligesom for at fanges i deres egne Forklaringers Ret, siden Reser, 23de Octbr. 1795 er begyndt at bringes Anvendelse paa dem af inhumane Dommere, saa at enhver Vægring ved at svare paa uvedkommende Spørgsmaal kan befordre dem paa Vand og Brød, siden den første Domstols Sammensætning afhænger af Hof- og Stadsrettens Justitiarius, Etatsraad Thomsens, ansvarsløse Godtbefindende, og Pressesagernes Udfald derved næsten beroer paa ham – ere disse Sager blevne langt besværligere og farligere, end de vare før, og ligesom det er det kgl. danske Cancellies store Fortjeneste at have givet dem en uhyre Forøgelse i Antal, saaledes har det ogsaa havt en megen væsenlig Jndflydelse paa deres forandrede Beskaffenhed. Men det kgl danske Cancelli fungerer ikke blot som Pressens store Anklager og Lovens Vogter; det har forstaaet at udvide Lovens Grændser ud over Loven og at tilvende sig den afgjørende Myndighed i Pressesager. Det kgl. danske Cancelli sætter nemlig ikke blot under Tiltale for de Forseelser, der findes anførte i Loven, det opfinder selv nye Forbrydelser, som det gjør til Gjenstand for Actioner, og dette gode Exempel har havt den forønskede Virkning paa Domstolene, idet disse ikke blot have begyndte at dømme efter den og den Paragraph, men fastsætte selv nye Paragrapher, som ikke findes i Loven, og dømme efter disse ved Hjelp af Lovens Analogi og Omstændighedernes Omstændigheder; det kgl. danske Cancelli har saaledes, for at tage et Par Exempler, ladet anklage for Meddelelse af uhjemlede Efterretninger, som intetsteds ere forbudte, og Domstolene have fordømt paa Grund af manglende Ærbødighed og Beskedenhed, der intetsteds ere paabudte. Men langt vigtigere er den Myndighed, det kgl. danske Cancelli har tiltaget sig aldeles udenfor Loven til at undertrykke be slagte Blade uden Actions Anlæggelse paa Grund af politiske Efterretninger, paa Grund af politisk Jndhold og blot paa Grund af Jndholdet, ja endog uden angiven Grund. Derved er Pressen aldeles voldgiven det kgl. danske Cancellies Villie, og det maa betragtes som en Naade, ikke som en Ret, at en uafhængig Presse, endnu existerer, idet det stod Collegiet frit for, ved daglig at undertrykke dennes Producter, i faa Uger aldeles at tilintetgjøre den. Det kgl. danske Cancelli har saaledes opnaaet en enevældig Myndighed over Pressen, der er næsten ligesaa fuldstændig som den, dets Herre, Kongen besidder i alle andre Retninger af Statslivet. Og dog, hvad Nytte og Fornøielse har Kongen af sin Magt, naar han ingen Midler har til at udføre den, eller et overmægtigt Embedsherskab lægger den uoverstigelige Hindringer i Veien, og hvad Nytte og Fornøielse har det kgl. danske Cancelli af sin Presse souverainetet, naar denne, ubegrændset i Henseende til Pressens Egenskaber begrændses af Kjøbenhavns Volde? Vel er Hovedstaden tillige den danske Literaturs Centrum, vel udkommer det langt overveiende Antal af Blade og Bøger her, saa at der næsten ikke kan være Tale om en egenlig litterair Virksomhed udenfor Kjøbenhavn, men der existerer dog en Provindspresse, enhver større Kjøbstad har sit Trykkeri og sit Blad. Lad nu være, at største Deelen af disse Blade aldeles ikke gjøre Krav paa nogen Selvstændighed, idet de kun aftrykke Nyheder og Notitser af andre Blade; lad være, at de fleste af dem ved det dem meddeelte Privilegium paa politiske Efterretningers Meddelelse og Avertissementer ere satte i en virkelig Umyndighedstilstand, ere undergivne Censur, saa er det dog vist, at nogle af Provindsbladene i de senere Aar have begyndt en høist respectabel Stræben efter en selvstændigere Holdning, og ligesaa vist er det – hvad der netop er Ulykken at Provindscensuren i flere Henseender er forskjellig fra den Censur, der udøves i Hovedstaden. Thi vel ere Censorerne i Provindserne, ligesom Presseopsynet i Kjøbenhavn, underordnede det kgl. danske Cancelli, dette kan baade give dem Jnstruxer og meddele dem Næser; men da denne Forretning udøves af Embedsmænd, som tillige ere Dommere, Byfogder, Politimestre, ja ofte endnu Notarii publici, Auctionsdirecteurer, Skrivere osv., og hiin Forretning i Sammenligning med disse synker ned til en reen Bisag, saa helliges Censuren ofte i Provindserne en meget ringe Opmærksomhed, som endnu mere svækkes derved, at Provindsbladenes Jndhold i Almindelighed er aldeles politisk uskyldigt. Da nu desuden de locale juridiske Embedsmænd, hvem Censuren over Provindsbladene er anbetroet, indbyrdes maae være meget forskjellige i Alder og Anskuelser; da de leve i Folket og altsaa nødvendig maa smittes af dets Sympathier og Stemninger, medens det kgl. danske Cancellies Medlemmer og deres kjøbenhavnske Pressebetjente leve udenfor Folket i den bureaukratiske Dunstkreds, da endelig kun faa af Provindsensorerne ved Natur og Optugtelse kunne være saa heldigt organiserede, som det Subject, hvem Gjennemsynet af de uprivilegerede Blade i Kjøbenhavn er overdraget, og som har indlevet sig saaledes i Cancelliets Forestillingskreds, at han er istand til i Mørke at afgjøre en Artikels Skjebne, - saa følger heraf, at Censuren i Provindserne i mange indtrædende Tilfælde næsten umulig kan udøves i Overeensstemmelse med det kgl. danske Cancellies Anskuelse og Villie. Det savner i al sin uendelige Magtfylde en Generalreiersen i overnaturlig Størrelse, som, staaende med det ene Been paa Sjælland og det andet i Jylland, skrævende over Fyen og Smaaserne, forsynet med et Øie paa hver Finger eller i alt Fald med Herschelske Teleskoper, kunde gjennemsee Alt, hvad der tryktes over hele Danmark, og i fornødent Fald til samme Klokkeslet foranstalte Beslag paa Vesterhavets og Østersøens Kyster. En saadan Scherasmin har det kgl. danske Cancelli ikke; Hr. Reiersen er et Jndivid i enhver Henseende snarere under end over naturlig Størrelse, og Censuren i Provindserne maa forblive i Hænderne paa disse af liberale Anskuelser, nationale Drømme og folkelige Sympathier altfor befængte Politimestre. Altsaa, det kgl. danske Cancelli er kun Souverain over den kjøbenhavnske Presse, men dets Magt over Provindspressen er meget indskrænket ved Censorernes Mangel paa Duelighed, og denne Mangel er sjeldent traadt saa klart frem som i den heromhandlede slesvigske Sag. For Almuen. Mennesket bærer hvilkensomhelst Redtrykkelses Lænke, den være saa religiøs eller borgerlig, kun til en Tid med Taalmodighed, og bryder den tidligere eller sildigere med Voldsmagt om den ei frivillig bliver aftaget." – Som Kirkereformationen var i Tider og Omstændigheder forberedt som den virkede, ei fra oven af ned, men udbredte sig fra de lavere Stænder, saaledes see vi og nu Folkelivets Reformation at vise sig forberedt i disse Stænder til at virke fra nedenaf, thi det var jo atter de ringe Slægter, der vare trætte af den Nedtrykkelse, som i umindelige Tider tilbage havde paahvilet dem. De søndersplittede og opløste Nationer havde reist sig, de truede Verden med Gru og Forfærdelse, men – de besindede sig og Historiens glade Foraarsdag indbrød. Forbillederne skulle atter fornyes og endelig gjenfødes i christelig Frihed.