Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-14
De patriotiske Selskaber, som ere næsten organiserede i alle Stæder. 4) Statscreditorerne, som haabe at blive betalte ved Salget af Nationalgodserne ogsaa Kiøberne af Rationalgodserne og Kiøbmændenne, som haabe, at Handelen og Jndustrien skulle erholde et nyt Liv, ere Revolutionens Venner. 5) Alle de saakaldte Patrioter, som misbillige det Regieringssystem, som i de to Aarhundreder har været ført i Spanien. 6) Massen af Landbeboerne, hvis Byrder ere blevne lettede ved det at Tienderne ere blevne nedsatte til det halve. 2) De yngre Sønner af Adelen, som ved Majo raternes Ophævelse blive igien indsatte i deres naturlige Rettigheder. 3) Endelig Tidsalderens Aand, som har udbredet saamange liberale Jdeer. De Kræfter, som derimod virke imod Constitutionen ere: 1) Hoffolkene eller den Deel af Adelen, som har staaet i en nøie Forbindelse med Hoffet, 2) De ældste Sønner i de adelige Familier, hvori Majorater fandt Sted. 3) Den høie Geistlighed tilligemed Munkene, som tabe i deres Jndkomster og Jndflydelse ved Revolutionen (derimod ere mange Medlemmer af den ringere Spanske Geistlighed fornøiede dermed, som deels vindei deres Jndkomster og deels blive skilte ved Munkene, som bestandig gaae dem i Veien. 4) Næsten alle de gamle Generaler, som have fægtet for Spaniens Friehed, da de ikke godt kunne finde sig i at blive fortrængte i deres Berømmelse af de nye Revolutionens Helte. 5) Fordommene for den gamle Statsindretning og Vanen til at adlyde den. (Det er ellers mærkeligt at Revolutionen finder den meeste Modstand i de nordlige Provinser, f. Ex. Navarra, hvori Folket tilforn nøde flere Forrettigheder end de øvrige Spanier). 6) De nye Afgifter paa Indregistreringer og Patenter, som ere ubehagelige for Haandværks- og Kiøbmandstanden. – Hr. Perchio fandt paa sin Reise i Aaret 1820 megen Friehedsaand imellem Landets Beboere. J alle Stæder og selv i de mindste Landsbyer saae han Constitutions-Stene. En saadan Constitutions-Steen bestaaer i en Tavle af Marmor eller ogsaa blot af Træe medden Jndskrift: Constitutionsplads. Denne Jndskrift er heftet paa en Muur der støder til Pladsen. Disse Constitutions-Stene bleve først indførte i Aaret 1812, da Kongressen forordnede efter Hr. Capmanns Forslag, som var en udmærket Lærd, og som var Deputeret ved de Cortes Forsamling i Cadit, at Hovedpladsen i enhver Stad og i enhver Flække og Landsbye skulde fore Navnet af Constitutionspladsen. Spanierne sætte megen Priis paa denne Jndretning. Hr. Pecchioreiste i Selskab med den Spanske Minister Hr. Bardaxi fra Pyrenæerne til Madrid, og bemærkede af den ligefremme Maade hvorpaa Spanierne modtoge og omgikkedes med bemeldte Hr. Bordaxisom var bestemt til Minister for de udenlandske Anliggender i Spanien, hvormeget Friebedsaanden, havde udbredet sig iblandt det Spanske Folk. (Hr. Pecchio, som er selv en Republikaner tillægger nu Hr. Barbari de største Lovtaler for sit Frieheds sind. Han siger om ham, at han fører Navnet af den gode Patriot, en Titel, som han har fortient ved sit hele politiske Liv. Jmidlertid veed man, at han kunde ikke heller giøre Friehedsparthiet tilpas og at han blev i høi Grad forhadt og er allerede afsat. J Friestaterne ere, som bekiendt, alle Friehedsmændene meget gode og fortreffelige Folk. imedens de dadle den nærværende Regiering; men saasnart som de selv faae Andeel i Regieringen saa komme de til at erfare hvor vanskeligt det er at gjøre den store Folkemasse tilpas. Det kommer nu an paa om det vil gaae de nye Ministre bedre, hvoraf han i Særdeleshed roser meget Hr. Calatrava. Det havde imidlertid været godt for Spanien ifald en liberal Statsbestyrelse, som unægteligt er et stort Gode kunde have udviklet sig under den gamle Regieringsforfatning, saa havde Revolutionen været undgaaet. Hr. Pecchio fortæller, at Fruentimmerne ere fornemmelig besiælede af en republikansk Aand, især de unge (som er ganske naturligt, da Moden og de Militaire have erklæret sig for det nye System, Hr. Pecchio var i Madrid da Riege holdt sit Jndtog deri. Han faae hvorledes de smukke Spanierinder kastede deres Øine paa ham og overstrøede hans Vogn med Blomster. De i Friehedens Aarbøger udmærkede Dage blive celebrerede af de Spanske Damer med Dandse. De klappe i Theatret til de Stropher, som ere meest stillede mod Tyranniet og de ere Medarbeiderinder i Journalerne. (Det er nu alt hvad man kan forlange).