Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-09-25
Skulde nogen her i Odense ville modtage i Logis og T. T. Kost mod billig Betaling 2de halvvoxne Pige=Bør af de Fattige og Huusvilde fra Nyborg, behage de, jo før jo ler, at fordere herom med Kammerraad Holm i Odense. Laarden beliggende paa Odense Byes Korsgade under nye G Brandforsikrings No. 44, afgangne Stadsmusikant Brandts Enke tilhørende, vel indrettet til Beboelse for en honet Familie, og beqvem samt forhen brugt til Kiøbmandshandel, bestaaende af 10 Fag Vaaningshuus til Gaden af 2 Etager med Kielder und det foruden Sidehuuse med Jndkiørsel og Gaardsrum, er underhaanden at faae strax tilkiøbs eller Leie og kan af Kiøberen eller Leieren tiltrædes førstkommende Michaelis Fløttetid. Hvorom Vedkommende behageligst vilde henvende dem til Raadmand Troe. i Odense, som har i Kommission derom at handle paa Eierens Vegne, vor en Præstegaards Avling samt Præste=Korn og Qvægrien2de kan erholdes i Forpagtning paa billige Vilkaar fra anstundende 1ste Mai, derom giver Hr. Kammerraad Willemoes i Odense, og Forvalter Nellemann paa Wedelsborg Anviisning. Kra i Dag af, og motil videre, bliver Odense Slotshauge 2) Port ilukket om Aftenen Kl. 8 Slet og oplukker om Formiddagen ved sædvanlig Tid Kl. 10 Slet. J. F. Gusschow, Odense Slot den 14 Septbr. 1797. Slots=Gartner. os Bogtrykker Faber faaes: Grev Bernstorffs Jordefærd, og biskop Balles Parentation over samme, heftede 18 s. Hermed følger et Extra=Bidrag Vore Læsere meddeles her det væsentlige af det mærkværdige Actstykke til Pichegrus Forræderie, som blev lovet i Avisen Nr. 75. Det er udtaget af Piecen, som i Haandskrivt blev funden i den arretterede Grev d'Autraiguels Brevtaske, og har den Titel: Min (Grev d'Antranguers Samtale med Hr. Greve v. Montgaillard, den 4de Decbr. 1796. Om Aftenen fra Kl. 6 til 12. Montgaillard og Antraiques mødte hinanden i Venedig. Den sidste havde Penge at betale ham, og saaledes kom det den 4de til en Samtale imellem dem, hvori Montgaaellard, fortalte ham sine Begivenheder og Reisen til Engelland, Dannemark og Holland. Fra Haag gik han til Neuschattel og derfra til Basel. Prindsen af Conds lod ham komme til Mühlheim. Her foreslog denne ham at udforske Pichegrasom dengang havde sit Hovedqvarteer i Altenkirchen. Men Pichegru var omringet af 4 Konvents=Deputerede. Montgaillard begav sig nu med 4 til 500 Louisd'orer til Neuschatel, og udsaae sig til sin Plans Udførelse den der værende Bogtrykker Fauche Borel, en ropalistisk Fanatiker, en modig, ivrig og enthusiastisk Mand, men et ikke meget snildt Hoved, og gav ham en vis Courant, en Neuschateller, en Mand af meget koldt Blod og urykkelig Behiertighed med. J Basel vilde han oppebie Efterretninger fra dem. De reiste den 13 Aug. 1795 til Altenkirchen, og bleve der 8 Dage, uden at komme Pichegru, som endnu stedse havde de ommeldte Konvents=Deputerede og sig, i Tale. Dog bemærkede Pichegru dem, og sagde til Fauche, i det han engang gik ham forbi, jeg reiser til Huningen. De fulgte ham begge derhen. Her stillede Fauche sig i Veien for ham i en Corridor. Pichegru sagde i Hast til ham, da det just regnede meget stærkt, at han vilde spise til Middag hos Madame Salomon (hans Maitresse) 1 1/2 Mile fra Hutningen. F. begyndte sin Samtale med at sige til ham, at han vilde de dicere ham et af Rousseans efterladte Værker; P. erindrede derimod, han maatte først læse det, siden han ikke vid ste, om det ei indeholdt Frihedsgrundsætninger, som han ikke vilde underskrive. Nu kom F. nærmere til Sagen, og sagde ham at han havde Ærender til ham fra Prindsen af Conds. P. førte ham nu ind i et Værelse til en fortroe, lig Samtale. F. var i Begyndelsen lidt forlegen; P. gave ham Mod, og spurgte ham: Hvad Prindsen forlangte Han giør sin Regning paa Dem, han vil forene sig med Dem, svarede F. Men disse Yttringer vare P. alt for almindelige; han forlangte, at han om 2 Dage skulde opsøge ham i Altenkirchen med skrevne Instruktioner. F. reiste følgelig til Grev Montgaillard i Basel. Denne skrev - Følge en skrivtlig Fuldmagt fra Prindsen af Conds, som igien var forsynet med al fornøden Fuldmagt fra Ludvig VIII. den undtagen, at bevilge ham det blaae Baand - til Pichegru, søgte at vise ham, hvor meget Got han kunde stifte, talede om Kongens Taknemmelighed, som vilde giøre ham til Marechal de France og Gouverneur i Elsat, da Jngen bedre kunde regiere det, end den der saa tappert havde forsvaret det a. For hans Armee lovede han ham, at alle Officererne i samme skulde beholde deres Pladser; fremdeles Avancement for alle dem, som han anbefalede, en Gehalt for hver Kommandant, som vilde udlevere en Fæstning, og Befrielse fra alle Paalæg for hver Stad, som vilde aabne fine Porte; Folk af alle Stændet lovede han fuld Amnestie; derhos ønskede han, at P. vilde udraabe Kongen i sin Leir, udlevere ham Huningen, og forene sig med ham, for at marschere til Paris. P. fandt det altsammen meget got, men vilde for alting først være forsikret om, at Prinds Condshvis Haandskrivt han kiendte, samtykte alt, hvad Montgaillard havde skrevet i hans Navn. F. maatte derfor vende tilbage til Montgaillard; dog blev Courant ved Pichegre. Efter sin Ankomst til Basel gik Montgaillard strax til Mühlheim til Prindsen af Cond, hvor han kom om Natten, lod ham vække, fortalte ham Sagens hele Tilstand, og bevægede denne Prinds (hvis Hof paa den Tid her sees i et meget foragteligt Lys) med stor Besværlighed til at skrive 9 Linier til Pichegrst. (Saa skulde Brevet ikke være fra hans Haand; saa vilde han ikke datere, saa vilde han ikke kalde Pichegri General, for ikke, ved at give ham denne Titel, at give det Anseende af, som om han erkiendte Republiken; saa vilde han ingen Adresse sætte derpaa, ikke forsegle det med sit Signete a.) Han forsikrede ham deri, at han kunde fæste fuld Troe til det, som Grev Montgaillard i sit Navn havde skrevet ham til. Dermed var Tingen endnu ikke endt Prindsen vilde have Brevet tilbage, og blev kuns med Nød og neppe overtalt til, at han skulde faae det tilbage, naar det havde gjort sin Virkning. Endelig reiste Greven, dog endnu ved Dagens Komme bort med Brevet, og skikkede F. strax til Pichegre. Denne aabnede Brevet, og gardet derpaa, efterat have læst det med Opmærksomhed, tilbage med de Ord: "Jeg har seet Underskrivteen; det er nok Prindsens Ord er et Underpandt, hvormed enhver Franzos maae være tilfreds; bring De ham sit Brev tilbage. Nu kom man til at tale om Prindsens Fordringer, at Pichegraskulde 1) lade Ludvig VIII udraabe til Konge ved sin Arme og opstikke den hvide Fane; og 2) udlevere ham Huningen. Dette vilde Pichegri ikke. Jeg vil - sagde han - intet ufuldstændigt giøre; jeg kiender mine Hielpekilder; de ere ligesaa sikre som store. De have deres Rødder ikke allene i min Armee, men ogsaa i Paris, i Konventen, Departementerne, i mine med mig ligetænkende Medgenera lers Armeer. Jeg vil intet halvt Arbeide giøre; Frankerig, kan ikke existere som Republik, det behøver en Konge; det behøver Ludvig den attende. Men Modrevolutionen kan kun da begyndes, naar man er vis paa, at ende den sikkert og hastigt. Prindsens Plan fører til intet. Han vilde inden 4 Dage blive jaget bort fra Huningen, og jeg vilde inden 14 Dage gaae til Grunde. Min Armee bestaaer af brave Folk og af Skurke. Disse maae skilles fra hinanden, og den maae paa engang skee er stort Skridt, saa at de første ikke mere kunde træde tilbage, men allene see deres Frelse i et lykkeligt Udfald. Til dette Øiemmed foreslaaer jeg, at gaae over Rhinen paa den bestemte Dag og Time, og med det Antal Soldater, som man vil bestemme dertil. J Forveien, vil jeg sikre mig Fæstningerne, og lægge Officerer, der tænke lige med mig, i samme; vil skaffe Skurkene af Veien og skikke dem til Steder, hvor de ingen Skade kunne giøre, og hvor de befinde sig i en Forfatning, som giør dem det umueligt, at forene sig. Saasnart jeg er paa den anden Rhin side, proklammerer jeg Kongen og opstikker den hvide Fane. Den Condsiske Korps og den keiserlige Armee forener sig med os og jeg vender tilbage til Frankerig. De faste Pladser vorde overgivne, og i Kongens Navn besatte med keiserlige Tropper. Forenet med den Condiske Armee marscherer jeg strax fremad, viser derpaa min hele Magt, og om 14 Dage ere vi i Paris. Men derhos maae De vide at Kongedømmet sidder hos den franske Soldat i Svælget, naar han raaber Kongen leve, maae man give ham Viin og en Daler intet maae mangle ham i det første Øieblik; min Arme maae have sin Sold rigtig en 4 eller 5 Marscher paa det franske Gebeet. Bring De Prindsen dette Papir fra min Haand og giv ham mit Svar. Under alle disse (nederdrægtige) Samtaler var Pichegru omgigivet af Folkerepræsentanterne, hvoriblant Merlin fra Thionville befandt sig. Forsynede med Kommitteens befalinger dreve disse paa Generalen, at gaae over Rhinen og beleire Manheim, hvor Merlin havde underholdt talrige Forbindelser. Paa den ene Side befordrede altsaa Kommitteen selv Planens Udførelse; men paa den anden Side var intet Øieblik at tabe, Prindsen maatte altsaa fatte en hurtig Beslutning, og ved Pichegriis Fremgangsmaade kunde han ogsaa giøre det. Des uagtet forkastede Prindsen ganske hans Plan, for ene at have Æren af at bevirke Modrevolutionen. Han svarede Pichegra- og anholdt om at blive ved sin første Plan, i hvilket Tilfælde han lovede ham endnu 100,000 Daler i Guld, som han havde i Basel, og 1,400,000 Livres i gode, strax udløbne Vexelbreve, Alt var forgiæves, til at omstemme Prindsen; Courant fik Ordre, at underrette Pichegru derom. Dette Papir har følgende Underskrivt: Jeg bevidner, at dette Hefte er funden i Grev d'Antraiguels Brevtaske, aabnet i General Buonapartels og ClarkelsNærværelse, og mærket af mig. Montebello d. 24 Mai 1797. Divisionsgeneral og Chef ved Generalstaben. Berthier. Af dette sees, at den Pichegruske Plans Forkastelse af Prindsen af Conds var ene Aarsag i, at Sammensværgelsen ikke dengang udbrød. Siden blev Pichegru Medlem af det lovgivende Korps, og ved de sidste Valg kom, ved de kongelige Sammensvornes Jndflydelse, mange Deputerede ind i dette Korps, som allerede vare kongelige Agentere. Disse for nede sig med Clichyt Selskabet og nu blev Sammensværgelsen igien indledt. Af de af Direktoriet bekiendtgjorte Erklæringer af Duverne Dupresle og andre kongelige Agentere (som allerede er omtalt i de foregaaende Nummere af denne Avis, sees, at man havde forsikret sig 184 Deputerede, at man endnu gjorte Regning paa 60 andre, at Præsidenterne ved Municipaladministrationen i Paris vare Kongen hengivne, at Komplottets Høvdinger lønnede flere Journalister i Parts a., kort at det Maal, hvortil disse Troeløse uophørligt sigtede, var en Total=Kuldkastelse af Frankerigs nærværende republikanske Forfatning og et skiændigt Salg af heele Nationen til en udvandret Prinds! -