Viborger Samler, 1843-01-19
Udenlandske Efterretninger. Frankerig. Paris, den 8de Jan. Kongen har idag aabnet Kamrene. Kl. 1 om Middagen forlod Ludvig Philip Tuillerierne, og begav sig, ledsaget af Hertugerne af Remours og Montpenster, til Palais Bourbon. Et Detaschement af Municipalgarden og en Escadron af Nationalgarden aabnede Toget; dem fulgte Gen. Carboneel og Aupick med Staden; derefter kom Kongens Vogn, omgiven af Gen. Jaqueminot, Chef for Nationalgarden, og Gen. Lieutenant Rumigny tilligemed en Mængde Officerer af det Kongelige Huus. Efter Vognen fulgte Gen. Lieutenant Sebastiani med alle sine Stabsofficerer, en Efcadron af Nationalgarden, to Vogne, hvori Marschallerne og Admiralerne af Frankerig sagde, samt flere andre Vogne med Officerer hos Kongen og Prindserne. En Escadron Dragoner sluttede Toget. Dette begav sig langs med Tuileriernes Quais, paa hvilke til høire Side stærke Detaschements af Nationalgarden og til venstre Linietropperne vare opstillede, til Paladset, hvor de Deputeredes Kammer holder sine Møder. Artilleriet forkyndte, at Kongen havde forladt Slottet, og at han var ankommen til Paladset. Ved sin Jndtrædelse i den forreste Sal. modtog Kongen Deputationen af Pairs og de Deputeredes Kammer, i hvis Spidse stode Baron Pasquier og Sauget, der ledsagede ham ind i Thronsalen. Her var, som sædvanligt, opreist en Throne, over hvilken den trefarvede Fane vaiede; ved venstre Side af Thronen stode Tabouretter for Prindserne. Da Kongen traadte ind i Salen modtoges han med det stærke og længe vedholdende Raab: "Vive le Roi. Efterat Kongen havde hilset Forsamlingen, holdt han Throntalen, af hvilken det Vigtigste meddeles: "Mine Herrer Pairs, mine Herrer, Deputerede, Frankerigs Velvillie og Medfølelse have opretholdt mit Mod. J det jeg har opfordret Dem til at fortsætte Deres Arbeider, har jeg - vel med blødende Hjerte, men gjennemtrængt af Tillid til Deres Hengivenhed - villet bringe til Fuldendelse hvad Smerten tvang mig til at afbryde ved Sessionens Aabning. De have allerede udrettet Meget for Frankerigs Sikkerhed og Fremtid. J Landets Navn takker jeg Dem derfor. For hvilke Prøvelser vi end kunne vorde udsatte, da ville Jeg og Mine offre for Fædrelandets Tieneste Alt, hvad Gud vil forunde Os af Kraft og Liv. Under den borgerlige Ordens og Fredens Ægide udvikler Nationalvelstanden sig mere og mere, som et Beviis herpaa tjener den hurtige Tilvært i de offentlige Jndtægter. Lovenes kraftfulde Herredømme er den sikkreste Borgen saavel for Almeenvelstanden, som for Statens Styrke, og den almeenbegrundede Overbeviisning, at Lovene udføres samvittighedsfuldt, gjør Anvendelsen af disses Strenghed mindre hyppig. Jeg anseer mig lykkelig, at vi have opnaaet dette gunstige Resultat. Jeg nærer den Overbeviisning, at vor Velstand, vil skride uafbrudt og uhindret frem; Forbindelserne med de fremmede Magter vedblive at være af fredelig og venskabelig Art. Overeensstemmelse imellem Magterne har befæstet Orientens Rolighed og bevirket for den christelige Befolkning i Syrien Gjenoprettelsen af en med Sammes Tro og Ønsker svarende Administration. Jeg beklager de Uroligheder, der fornylig have bevirket Gjæring i Spanien. J mine Forbindelser med det spanske Monarchie har jeg havt for Øiet at beskytte vore lovmæssige Jnteresser, vedligeholde et ærligt Venskab med Dronning Jsabella den Anden, og yde Menneskehedens Rettigheder, hiin hielperige Understøttelse, der gjør Frankerig Ære.