Den Vest-Sjællandske Avis, 1828-04-19
Saasnart et Skib ankommer bliver det strax omgivet af Fartøier, som ere opfyldte med Landets Beboere. Mange spørge da hurtigen efter Nye heder fra Gammel=England og andre tilbyde. til Salg Frugter og Forfriskninger af alle Slags. Ogsaa gives der iblandt dem Folk, som tilbyde Passagererne deres Tieneste naar de ville begive sig i Land. For en lang Tid siden ere der blevne ansatte flere Personer for Skibsfarten i Havnen og paa Floden; Personer, som for um have giort den samme Nytte paa Themsen, nemlig deporterede Søefolk, og i nogle Aar blev Skibsfart en besørget af den berygtede Person, som var bekiendt paa Reiserne fra Vestminster til Green vich, og som Pøbelen altid raabte af naar han han seilede forbi. Konge Bongarle en gammel Chef for de Jndfødte, kommer da ogsaa sædvanlig ned til Stranden med sit sorte Følge for at beære de Ankomne med sit Besøg. Han bærer en ferniseret Hat, som er sat op paa den den nyeste Mode, en blaae Kiole broderet med Guld, som er besat med to uhyre store Epauletter, og som altid er tæt knappet til ligetil det øverste for at Hs. Majestæt kan skaane sig for den store Udgift af en Skjorte. Hans store flede Fødder af askegraae Couleur udstrækker han paa det øverste Dække af Skibet, hvor de dafteud som to døende Skrubtudser. Først bøier han den høire Arm for at hæve sin Hat i Veiret og løfter den ene Fod over sit Hoved. Derpaa buk bukker han sig ned til Fødderne med al Lethed, og med en Hofmands Høflighed, og gaaer med et fast og høitidelige Skridt og med Hatten i Haanden imod En, hvorved han fordreier Ansigtet paa den Maade, som han mener maae være tækkeligst. Han beder at man vil være velkommen i hans Land, og naar han troer, at han paa den Maade har giort sig yndet, saa er han færdig til at tage Afsked, og tillige til, ifald han kan, at tage noget med sig, af et eller andet, som man nødig vil miste, f. Ex, hvad man har i sine Lommer; dog maae man ikke troe at Hs. Majestæt vil fornedre sig til et Tyverie, ne han vil blot giøre et Laan, for at forskaffe sin stakkels syge Kone nogle Kopper Thee og fornemmelig sig selv nogle Kander af Coopers Bestet Slags stærkt Øl), hvilken Drik denne Fyrste har skiænket sin Kongelige Naade. – Naar man sætter Foden paa Landet saa seer man strax Regieringens Vognmagerværksted, hvor man kan faae Vogne til at transportere sin Bagage og forefinder meget tienstvillige Lastdragere, hvilke idelig speculere kun paa Leilighed til at snyde En. Naar man er kommen 50 Favne bort fra Indgangen til Staden, saa kommer man til den store Georgs Gade, som udbreder sig til begge Sider; men man maae da gaae til venstre, Side naar man vil komme ind i Staden. Endskiøndt man nu kun møder Engelske Physiognomier og ikke hører tale andet end Engelsk, saa mærker man dog strax, at man er kommet til et andet Land end England. Man seer det allerede paa det store Antal Papagøier og andre Fugle som give et andet Skrig fra sig og see anderledes ud, end de, som man der ere vante til at see; hele Bure af disse Fugle udbydes til Salg langs med Gaderne, eller staae ved Jndgangen til Husene. Forresten minde de lange Rækker af Deporterede, som marschere og som Soldater i Geledder, naar de gaae til deres Arbeide eller komme derfra, ligesom ogsaa andre, som gaae i hvide Paramattaer Frakker, eller i graae og gule Trøier, som ere mærkede med Bogstaver og Tal, for at betegne hvor lang Tid de have været i Colonien, og hvoraf nogle endog maae slæbe Lænker efter sig, om det Land som man er i. Paa alle Gadehiørner finder man Frugter udbudte til Salg efter Aarstidens Forskiellighed, saaledes: Pommerantser, Appelsiner, Citroner, Figner, Viindruer, Aprikoser, Ferskner, Æbler, Pærer, som alt ere at faae for overmaade godt Kiøb. –