Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-07-14
Blandinger. Den tydske Maler Carl Hübners Maleri; de schlesiske Linnedvævere har vakt saa megen Opsigt, endogsaa i den politiske Verden, at en Beskrivelse over samme ikke vil læses uden Jnteresse. Billedet fremstiller Kjøbmandens Locale, hvori Væverne opholde sig for, til venstre Side af Maleriet, at see deres Lærred prøvet og antaget eller forkastet. J Forgrunden sees en velnæret, hjerteløs practisk Kjøbmand, elegant klædt, med et i sædelig Henseende simpelt Væsen. Han holder et Stykke Lærred mellem sine med Ringe besatte Fingre, og synes til Forhauselse for den nærmeste Gruppe af Vævere, hvis Velfærd afhænger af Vurderingen af dette Lærred, uden Skaansel at forkaste det. Bagved ham staaer lænet til en Pakke Lærred en ung Handlende, maaskee den lykkelige Søn af Kjøbmanden; han lader sin Haand med en brændende Cigar skjødesløst hvile paa Varene. Hans Udvortes og Væsen tyder paa Rigdom og en endnu ufordærvet Villie. Faderens haarde Dom synes at smerte ham for de fattige Folks Skyld. Noget længere tilhøire bag ved Kjøbmanden prøver en gammel udtørret Handelscommis forskjellige Lærreder med Lupen. Han bekymrer sig kun om Traadenes Jevnhed og Tæthed. Dybest i det venstre Hjørne bag disse Kjøbmænd seer man i temmelig ubestemte Omrids Comptoiret, sparsomt oplyst af en Lampes Skin, medens i Forgrunden overalt i Hallen Daglyset er herskende. J Midten af Hallen i Nærheden af Kjøbmanden findes den Gruppe af Vævere, der umiddelbart træffes af hiin Forkastelse, og denne Gruppe er billedets Juveel. Væverkonen, en smagfuld, men lidende Figur, synker sammen i Smerte, hendes blaae Øie søger i det Høie Guds Retfærdighed. Hendes lille Dreng sniger sig til hende, og bag hende staaer hendes Mand, der med Forbauselse og Vrede taler til Kjøbmanden. Baade Manden og Konen ere godt malede og have et fortræffeligt characteristisk Udtryk, Konen er endogsaa tragisk ædel. Bag denne Gruppe ere andre Væverfolk fordeelte, hvilke tildeels selv føle sig trufne ved den haarde Dom især udmærker sig blandt disse en gammel fattig klædt Qvinde. Flere Vævere og Kjøbmandsfolk ere ordnede omkring Hovedgruppen. "Jgaar, den 4de Juli skrives i Götheborgs Handels og Sjöfarts Tidning - afgik herfra paa en Lystreise til Skotland det for sine hurtige og lykkelige Toure til Ostindien i Handelsverdenen bekjendte Skib "Zenobia", Capitain N. Bechmann, Som Passagerer befandt sig ombord paa det: Skibs rhederne, Grosserer D. Carnegie, hans Cousine Dem. S. Carnegie, Dem. Corlet og Hr. Willerding. Skibet er et af de smukkeste og meest hurtigseilende i hele den svenske Handelsflaade, og naar hertil kommer, at saavel det som Besætningen ere udrustede aldeles paa Orlogsviis, kan man med fuld Sikkerhed vide, at Mage til "pleasureyacht, aldrig er gaaet ud af nogen svensk Havn, og det er et Spørgsmaal, om nogensinde dets Lige herfra Norden er løbet ind i en storbrittannisk, med Undtagelse maaskee af den Conferentsraad Bruun, tilhørende Brig, paa hvilken den bekjendte Forfatterinde Frederikke Bruun for 3 eller 4 Decennier siden gjordt sine Udflugter i Nordsøen og Middelhavet. Besætningen bestaar af 27 Mand, alle klædte i nye og smagfulde Munderinger; udaf Stykportene glimre truende Carronader, og den store Salon er behængt med alleslags Vaaben, ligesom paa et Orlogskib. Ladning medfører Skibet som Lystfartøi naturligviis ikke; men gjaldt Reisen længere og kom det i haarde Hænder, kunde dog altid de derve Pirater betinge sig Løsepenge paa et Par Millioner Rdlr. for de ombord værende Passagerers Frihed og ogsaa erholde dem, uden at disse derved kunde siges at være stædte i Armod.