Berlingske Tidende, 1832-05-30
Som bekjendt, bestod det Schweizerske Eedsforbund i Aaret 1789 af 13 Cantoner eller forbundne Steder og Provindser, nemlig Schwyz, Uri, Unterwalden, Lucern, Zirich, Glarus, Zug, Bern, Freyburg, Soluthurn, Basel, Schaffhausen og Appenzell, med høist forskjellige, aristocratiske og democratiske, Constitutioner. Desuden hørte til Forbundet de saakaldte "tilvendte Steder, af hvilke Abbeden i St. Gellen og Staden Biel havde Sæde og Stemme paa Landdagen som Forbundsmedlemmer, men de øvrige, Bundten, Wallis, Mühlhausen, Neuenburg, Gens og Biskoppen af Basel, vare blot optagne som Bundsforvante. Mangen herskende Bye besad Provindser, som vare den undergivne, saaledes horte Waadtlandet og Aargan under Bern; andre Provindser tilhørte flere Cantoner i Fælledsskab, saaledes Thurgau og Tessin; efter de borgerlige Krige, som i Aaret 1798 anledigede den Landet paatvungne uschweizerske Franske Forfatning, 1803 Mediationsacten og 1813 den endnu bestaaende Forbundsforfatning, ere følgende i Cantoner komne til St. Gallen, Bündten, Aar gan, Waadt, Thurgau, Tessin, Gens, Wallin og Neuen burg. I det Jndre af de gamle Cantoner vare vel nu alle Byrds= og Localprivilegier ophørte, men begunstiget ved ydre Forhold var det i de sidste 16 Aar lykket Aristocratiet i Staderne, og mangen Stad med Hensyn til Landdistricterne, atter at forskaffe sig en overveiende Jndflydelse. Dette og den Ringeagt, hvormed de nye Cantoner, især de af de fordums skattepligtige Provindser dannede Cantoner, behandles af de gamle, havde frembragt en Gjæring i Gemytterne, som komtil Udbrud strax efter Julidagene i Paris. J Uri, Unterwalden, Glarus, Zug, Bundten, Wallis, Gens og Tessin blev Roligheden temmelig uforstyrret. Men i de øvrige fjorten Cantoner herskede Gjæring og tildeels Borgerkrig. Bevægelserne vare rettede deels mod det paa nyt fremvoxende Aristocratie, deels mod den herskende Stads Forrettigheder for Landet. Overalt, selv i Bern, tiltvang man sig en friere Forfatning. J Neuenburg, (Neuschatte), hvor den democratiske Bevægelse dæmpedes, gik man tilværks med megen Moderation; Hs. Maj. Kongen af Preussen synes ikke at billige Cantonens Plan, at melde sig ud af Forbundet. Af de Cantoner, hvis Constitution forandredes med Hensyn til Repræsentationen, have syv, og deriblandt de mægtigste allerede sluttet et Concordat, hvorved de gjensidigen garanten hverandre deres nuværende Indretning, og flere synes at vil forene sig med disse. - Uroelighederne indskrænk sig for Øjeblikket til Canton Basel, hvor Staden ligger i en blodig Feide med nogle Landsogne, som have løsrevet sig, og til Stridighederne mellem Schwyzernes indre og ydre Lan communer. Følgen heraf vil enten være, at de stridende Pater adskilles for bestandigt, og enhver faaer sin særegne Organisation hvilket dog vilde have megen Vanskelighed i Canton Basel, de ikke alle Landsognene have løsrevet sig fra Staden, eller de maa atter forenes til een Canton, med en Constitution, som er Liig heden gunstigere. Man kan ikke vente hensigtsmæssige Forholdsregler af den i Lucern den 9de Mai aabnede overordentlige Landdag, da Forretningernes søvnige Gang i denne Forsamling, hvis Medlemmer ere bundne ved Jnstruxer og hvor de Deputerede fra een og samme Canton ikke sjeldent en af forskjellige Meninger, gjør en hurtig Beslutning umuelig selv under de meest presserende Omstændigheder. - For giæves opfordrede Præsidenten, som rigtignok hører til Bevægelsespartiet, i en kort men eenergisk Tiltale, til Enighed og i at gjøre Ende paa Blodsudgydelsen ved kraftige Beslutninge. Tager man i Betragtning", sagde han, hvorfor der kæmpes, og hvad derimod voves, saa maa man med Grundforhauses over, at Fædernelandets Existents, sættes paa Spil for smaalige Fortrins Skyld. Den forbigangne Tid er den tilkommendes Læremester. Kaster Eders Øine paa den gamle Grækenland, og ligger dette Eder for fjernt, saa betragter Polen, og seer hvortil Tvedragt fører. - Strax efterat Fuldmagterne vare oplæste, opstod en lang Discussion, om Gesandterne fra Schwyzes indre og ydre Districter, kunde tilstedes Adgang, Der manglede Jnstruxer. Man pinede sig i flere Timer, og med 12 1/2 Stemmer blev det omsider vedtaget, at Spørgsmaalet om Canton Schwyt først skulde afgjøres i den ordentlige Landdagsforsamling; indtil den Tid vilde man ikke modtage Gesandter fra 3de ydre Districter. De samme Vanskeligheder fornyedes ved Spørgsmaalet om Antagelsen af Gesandter fra den provisor riske Regjering i Staden Basel, hvorimod Landskabet havde protesteret. Rettigheden blev uafgjort, og Gesandterne beholdt det res Sæde, om ikke som stemmegivende, saa dog som raadgivende, Medlemmer. Den følgende Dag bragtes Basels Anliggender paa Bane, men uagtet man i det tredie Møde nedsatte en Commission til at afgjøre denne Sag, saa kan man forudsee, at Jnteer vundet derved. Jmidlertid synes Bevægelsens Partie stedse af vinde større Overmagt, saa at snart en større Overeensstemmelse vil vise sig, tilligemed en kraftigere Jndvirkning fra Landdags Forsamlingen, og længere hen i Tiden en hensigtsmæssigere Organisation af Forbundet vorde muelig.