Aalborg Stiftstidende, 1827-08-09
Tyrkiet. Fra Krigsskuepladsen haves i den sidste Tid intet gentligt Nyt. Af ældre Efterretninger haves en Medhelelse fra den Bajerske Oberst Heidegger om den grusomme Behandling af de i Slaget ved Forbjerget Ko nas fangne Græker og Grækervenner ved Kjutajeren, hvilken vel siden er bleven forvexlet med Jndtagelsen J Akropolis og har givet Anledning til det ugrundede bygte, at Seraskieren, mod Capitulationen havde laEt myrde de fangne Græker. Af 22 Filhellenere, som vare ved Forbjerget Kolias, kom kuns 4 tilbage, gamlig en Svensker, en Franskmand og to Tyskere. De øvrige bleve alle paa Valpladsen, eller, hvad der har ligesaa flemt, i Kjutajerens blodige Hænder. Græsernes Tab blev vel i Førstningen angivet større end det virkelig var, dog havde ikke under 240 den sørgelige Lod at falde levende i Tyrkernes Vold. Paa alle disse lod Kjutajeren binde Hænderne sammen, stille dem en Række og i eget Paasyn ved to Bødler slaae el ser flenge Hovederne af dem. Kuns Hydrioternes Anfører Demetrios Kalergi slap med Livet, da Delierne, som havde fanget ham ikke vilde have ham aflivet og have sig til at true med Opstand, om der vederfores ham noget Meen, og saasom Kjutajeren frygtede for at lægge sig ud med dette tappre Rytteri, fandt han sig nødsaget til at give efter og føje dem, hvorpaa han læste Dag blev kjøbt fri af sin Broder for 50000 Tyrsiske Piaster, som dog kuns udgjør 4500 Spanske Dater, saa at de vel ene for Pengenes Skyld skjænkede ham Livet. Han udsiger, at Kjutajeren havde haabet at fange General Church, men især Admiral Lord Cochstane, og derfor givet Rytteriet befaling at bringe Enhver fangen Jkke Græker for ham. En Corsisk Grælerven Pasquale blev anseet for at være Lord Cochrande underkastet en meget skarp Undersøgelse. Da Tyrken havde opdaget sin Feiltagelse, lod han bringe Corficaneren hen i Rækken blandt dem, som Døden ventede paa. J den bundne Tilstand, hvori han befandt sig, kunde han kun udgyde sin Arrighed ved at spytte Tyrken i Ansigtet, indtil Bøddelkniven omsider endte hans Liv. Captain Georgios Drako, bestemt til en ligesaadan Skjebne, tilraabte Tyrkerne: "Jeg har med egen Haand aflivet flere Tyrker, end J her have fanget. Jkke skulle J tage Drako af Dage!" Herpaa aflivede han sig ved et Stik med en liden Kniv, som han havde hos sig (rimeligviis førend Hænderne vare blevne bundne). Sex fangne Præster blev spiddede. Ogsaa lod den rødskjeggede tykke Kjutajer hugge Hovederne af endeel af sine Folk, som vare undkomne fra Klosteret og havde undgaaet at myrdes af Grækerne, blot fordi de havde capituleret. - Sørgeligt, at man i vor Tidsalder skal høre saamegen Grusomhed og Blodtørstighed, og dobbelt sørgeligt, at de foretages til Gjengjældelse, da Grækernes Færd ingenlunde er bedre. - Forstærkninger for Kjutajeren staae ved Zeituni, og Jbrahim staaer ved Patra og beleirer Klumontst ved Cap Tornese. Den Tyrkiske Flode er løben ud under Commando af Tahir, en af Mehmed Alis Captainer, hvis Overbestyrelse Sø=Operationerne ere underlagte. Lord Cochrane er med sin Fregat og en Dampbaad løben ud for at skaffe sig Underretning om Tyrkernes Sømagt vestenfor Morea og i Korinthsfjorden, undersøge Havnenes Beliggenhed samt Skibenes Antal og Styrke og forberede tilkommende Operationer, om ikke ellers de forbundne Magter sætte en Pind for disse. Paa Hydra og Spezza udrustes imidlertid de Græske Skibe.