Aalborg Stiftstidende, 1830-04-07
Formedelst Postens sildige Ankomst meddele vi her at dens medbragte Efterretninger blot hvad der forekommer os at være det allervigtigste, og for hvis Rigtighed den største Sandsynlighed taler. Hertil regne vi følgende Efterretning af en Skrivelse fra Jassy af 10de Marts, som omtaler den nærværende Stemning i Tyrkiet. Flere fra Constantinopel tilbagevendte Handelsmænd bringe de nyeste Efterretninger fra denne Hovedstad, hvilke gaae til 22de Februar. Den Efterretning, at Grækenland af de forbundne Magter skulde overgives til en souverain Prinds, som skal beherske Landet som uindskrænket Fyrste, var allerede bekjendt blandt Muselmænd af de fornemmere Klasser og af Handelsklassen. Denne Nyhed havde i Begyndelsen overrasket dem og var neppe bleven troet, da man hidtil stedse havde holdt fast ved den Formening, at Porten vilde blive ved at udøve Overherredømmet over Grækenland. Nu seer man med Bekymring en af Naturen fjendtlig Nabostat fremstaae som Medbeiler, der i Fremtiden kan blive foruroligende, ja selv farlig for Muselmændene. Handelsklassen er som begribeligt meest urolig herover, og forestiller sig en mørk Fremtid. Overhovedet synes en alvorlig Utilfredshed at bemægtige sig Gemytterne, midt under den tilsyneladende Rolighed. Ottomanerne begynde nu først at føle Efterveerne af deres stolte og stivsindede Beherskers heldige Politik og nu klage de over den nu tilendebragte skjebnesvangre Krigs bedrøvelige Følger. Jnd kneben af Rusland mod Vesten og henimod Persien vækker det smertelige Erindringer hos dem, at see russiske Handelsmænd hobeviis drage omkring som Landets Herrer. De tilskrive Sultanens ulykkelige Reforformations-System alle disse forhadte Følger, og betragte dette som den Pandoras-Æske, hvorfra alle de Ulykker komme, under hvilke det tyrkiske Rige har sukket og endnu sukker. Naar altsaa Sultanen ikke gaaer over til et andet System, hvilket man af Mahmuds Energie neppe tør vente, saa er der Meget, der taler for, at det snart turde komme til tumultuariske og blodige Optrin i den tyrkiske Stat. J Provindserne, fornemmelig i Bulgarien og Rumelien, er ligeledes Atilfredshedens og Forknyttelsens Aand herskende, og truer med snart at give sig Luft, ja synes ene at holdes i Tømme ved de russiske Troppers Nærværelse, hvis Afmarsch man dog nu, efter den almindelige Mening i Pera, snart seer imøde. De omtalte Provindsers græske Jndvaanere see denne Russernes Afmarsch med Ængstelse imøde. Divans Forsamlingerne ere hyppigere end sædvanligt, og man troer, at den fornemste Gienstand for Forhandlingerne er at skaffe Raad i den store Pengeforlegenhed, hvori man befinder sig, og som tydeligst viser sig deri, at det regulaire Militair i en heel Maaned ingen Sold har erholdt, hvilken dog nødvendig snart maa skaffes tilveie. Frankrig. Et fransk Blad, le National, har følgende Efterretninger, der ogsaa kaste nogle Lysstraaler, paa den nærværende Tilstand i Hovedstaden, i det mindste paa de Forsigtigheds-Regler, hvortil Regjeringen troer sig foranlediget. Bladet melder nemlig: "Vi kunne indestaae for Rigtigheden af følgende Kjendsgjerninger. Den 19de Marts, da Kammeret blev prorongeret, havde det 2det Garde-Regiment, som har sine Caserner i la Popinidre (en Planteskole, som støder op til Haugen ved Palaiet Luxemburg, sydlig for Seinen) om Middagen erholdt Ordre at lade Geværene; hver Soldat havde erholdt 2 Bundter Patroner og Geværene vare opstillede i Casernegaarden for at kunne gribes ved første Signal. Man forsikkrer, at Ministeriet ikke troer at kunne regne nok paa den Konge lige franske Garde i Paris. Tjenesten har hidtil stedse været besørget af 2 af disse Regimenter og et Schweitzer-Regiment, men ifølge en nye Anordning, er det Schweitzer-Regiment, som garnisonerer i Orleans, beordret til Paris og for Fremtiden skal Tjenesten kun forrettes af et af de 6 franske Regimenter og de 2 i bestandig Tjeneste værende Schweitzer-Regimenter. Endelig har man, for endnu mere at forsikkre sig disse Fremmedes Jver og Hengivenhed, forhøiet deres Sold, saa at denne nu udgjør 40 Centimer daglig efter de sædvanlige Afdrag, medens den franske Gardist kun nyder 25 Centimer daglig. Ptalien. Ved Stipulationerne paa Wiener-Congressen havde Kongen af Sardinien - som ikke allene de denne Fyrste Forsamling at takke for fine Fastlands-Besiddelser, men endog for en betydelig Forøgelse af hans Gebeet ved Jndlemmelsen af den gamle berømte Republik Genua i samme - forpligtet sig til for alle disse Fordele at lade anlægge 4 nye Landeveie over Alperne. Jfølge Tractaten skulde dette Arbeide være begyndt inden et Aars Forløb og fuldendt inden 3 Aar. Allene Genuas Jndkomster for eet Aar vilde have været tilstrækkelige til at dække Udgivterne ved dette Foretagende. Den piemontesiske Regjering befandt sig allerede længe i Besiddelsen af Reventerne af sit hele Territorium, uden at tænke paa Opfyldelsen af sine i Wien indgangne Forpligtelser. Alle Erindringer fra en vis stor Magt have hidtil kun været besvarede med Undskyldninger og Forsikkringer om aldeles Mangel paa Evne og ere altsaa blevne frugtesløse. Paa eengang glemte den sardiniske Regjering sin Rolle saa aldeles at den gjorde den nye General for Jesuiterordenen en Foræring af 2 Millioner til Ordenens videre Udbredelse. Hvo der formaaer at gjøre slige Presenter, kan i det mindste ei foregive Mangel paa Evne som Grund til Jkkeopfyldelsen af indgangne Forpligtelser. Med Hensyn hertil ere altsaa hiint store Cabinets Paamindelser blevne alvorligere og kraftigere end alle tidligere. Den piemontesiske Regiering skal, som man siger, have Valget mellem to Alternativer, i Følge hvilke den endelig har fundet sig bevæget til ikke længere at udsætte at tage fat paa Værket.