JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-03-04
At det i Placaten indeholdte Forbud medfører den af Proponenten paaankede Jndskrænkning for Haandværksklassen, kan Committeen ikke andet end være enig i. Ligesom den naturlige Stræben efter at blive dygtigere og fuldkommere i sit Fag er lettet og understøttet af selve Staten ved alle de Læreanstalter, som den i dette Øiemed anviser Adgang til, saaledes maa det ansees som en uomtvistelig personlig Rettighed, efter frit Valg at søge ved Reiser i fremmede Lande og ved Ophold sammesteds den Kundskab og Dannelse, hvortil Fædrelandet ei tilbyder ligesaa fortrinlig Leilighed, eller efter Godtbefindende at søge den samme Kundskab udenlands som hjemme, ligesom endelig det ikke fornuftigviis bør betinges, for at ernære sig hjemme, at Dueligheden skal være erhvervet her, naar man kun besidder den. J statsoconomisk Henseende er det derhos aldeles overeensstemmende med Statens Formaal, forsaavidt det har Borgernes sociale Udvikling og Forøgelsen af de materielle Jnteresser af Jndustri og Fabrikflid til Gjenstand, at et Lands Undersaatter søge en større Dannelse i de Lande hvor disse Næringsgrene have gjort større Fremgang. Foruden at den Tilladelse at søge Veiledning og Kundskab, hvor den findes, udspringer af den ethvert Menneske tilkommende Ret til selv at udvikle sine Evner, er den ogsaa som saadan ikke blot af Staterne erkjendt, men dens Udøvelse er befordret ved gjensidige Conventioner om at aabne hinandens Undersaatter, Adgang til deres Territorium, for af Naturen eller Kunstens Mesterværker at øse Kundskab og Dannelse. Hvad Professionisten angaaer, blev det efter ældre Laugs-Vedtægter og som Betingelse for Duelighed endog anseet nødvendigt at have reist paa Professionen; men om endog denne byrdefulde Betingelse, efter Haandværkernes gradvise Fremskriden, ved Lovbud blev hævet her, som unødvendig for at antages i Lauget, er dog den frivillige Bestræbelse for ved Reiser til fremmede Lande, hvor Manufactur, Fabrik og Haandværksdygtighed staaer paa et høiere Trin, at lære, hvad der ikke kan læres hjemme, anseet ikke blot i og for sig for agtværdig, men ogsaa som et anbefalende Vidnesbyrd. At Haanværksklassen, der kan stille denne ældgamle Vandringsret ved Siden af Videnskabsmandens og Kunstnerens Ret til at øse af de Kilder for Viden og Kunst, Udlandet tilbyder, saaledes afdet omhandlede Lovbuds Bestemmelser er underkastet en personlig Jndskrænkning, synes derfor utvivlsomt, men det synes ligesaa utvivlsomt, at Forsamlingen derved er opfordret til at anvende sin moralske Jndflydelse hos Regjeringen for at see denne Jndskrænkning, der træffer en talrig Borgerklasse, hævet eller modificeret."
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Cancellisecretair Algreen-Ussing, der senere under Sagens Discussion stillede et Amendement, yttrede ved samme Leilighed, at hvad der i Særdeleshed har hendraget den almindelige Opmærksomhed paa den Anordning, om hvis Ophævelse der petitioneres, er den Omstændighed, at den er bleven udgiven, uden forinden at være forelagt Provindsialstændernes Forsamling til Betænkning. Efter den 4de Paragraph i Forordningen af 28de Mai 1831 skal nemlig ingen Lov for Fremtiden blive udgivet, som giør Forandring i Undersaatternes personlige Rettigheder, førend Stænderne derover have afgivet deres Betænkning. At nu Placaten af 23de October d. A. gjør en meget betydelig Jndskrænkning i den personlige Frihed, behøver neppe vidtløftig at deduceres. Af de personlige Rettigheder er det vistnok en høist vigtig, at kunne frit besøge fremmede Lande, og der erhverve sig den Uddannelse i det Fag eller den Kunst, hvortil man har bestemt sig, som her i Landet ikke kan erholdes. Dette er for Haandværkeren, under den Næringsløshed, som for Tiden hersker her i Landet, en Sag, der ogsaa i oconomisk Henseende maa være ham yderst vigtig. Men denne Frihed er nu bleven væsentligen indskrænket derved, at det er blevet Haandværkssvenden forbudt at reise til de Lande, hvor saakaldte Associationer og Forsamlinger taales, naar han ikke vil paadrage sig Følger, der maae være ham særdeles ubehagelige, og kunne indvirke forstyrrende paa hans Fremtids Vel. Om han end allerede har fordeelagtigt Arbeide paa et saadant Sted, skal han dog, efter den udkomne Anordning, strax forlade dette Sted, og han nødes derved til saaledes at afbryde Forbindelser, hvorved han maaskee kunne gjøre sin FremtidsLykke. Taleren vilde ikke opholde Forsamlingen med at vise det meget Utydelige, Ubestemte og Uhensigtsmæssige, der efter hans Formening findes i denne Anordning, men han vilde kun henlede Forsamlingens Opmærksomhed paa den afham udhævede mærkelige Omstændighed, at denne Anordning er udkommen uden at være bleven Stænderne forelagt, og det netop paa en Tid, da Stænderne ere forsamlede. Han tilføiede derhos, at naar en Lov af foranførte Slags kan udgives uden Stændernes Medvirkning, vil det Samme kunne skee med andre mere indgribende Love. Jdet han derfor stemte for en Committees Nedsættelse i Anledning af det indgivne Andragende, yttrede han den Formening, at Committeen i dens Betænkning ikke vilde undlade at tage Hensyn til dette Punkt i Sagen.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Den Kongelige Commissarius bemærkede foreløbigen herimod, at den Synspunkt, hvorfra den nysnævnte Deputerede betragtede Sagen, er væsentlig forskjellig fra den, der ligger til Grund for selve Propositionen. Dernæst kunde han ikke finde, at Gjenstanden for den omhandlede Placat var af det Slags, at Provindsial-Stænderne i Overeensstemmelse med Anordn. 4 derom burde været hørte. dai 1831 Den gjør ikke egentlig nogen Forandring i Undersaatternes Rettigheder, men indeholder blot en temporær Jndskrænkning, som Forholdene gjorde nødvendig, og som meget muligen kunde være ophørt, inden Stændernes Betænkning kunde haves. Det kan ikke antages, at Kongen ved Anordn. 28 Mai 1831 har saaledes villet binde sig, at han skulde have sat sig ud af Stand til at give Love af fornævnte Slags. Saadanne kan Regenten i de constitutionelle Stater give uden Medvirkning af de Forsamlinger, der have Deel i den lovgivende Magt. Under ovenanførte Forudsætning vilde Kongen end ikke kunne give de Politilove, som i et Opløbstilfælde vare øieblikligt fornødne for at sikkre den offentlige Orden, og han vilde saaledes være sat ud af Stand til at opfylde sine væsentligste Regent pligter. Naar det bemærkes, at, dersom en Lov af foranførste Slags kan gaae Stænderne forbi saa vilde og andre mere indgribende Love kunne gives uden Stændernes Medvirkning, saa maa det erindres, at den hele Jnstitution er jensidig Tillid, og grundet paa og forudsætter at Folket, til hvilket Kongen ved at stifte samme har viist Tillid, ingen Anledning kan have til den Mistillid, at Allerhøistsamme skulde ville unddrage de Sager Stændernes Medvirkning, der efter deres Natur fordre og tilstede saadan Medvirkning.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Preussen, hvor Bestemmelserne og Provindsialstændernes Virkekreds ere de samme som i Danmark, har Regjeringen sikkert heller ikke gjort sig nogen Betænkelighed ved uden disses Raadgivning at udvide den omhandlede og flere lignende Forholdsregler ogsaa til de Deele af det Preussiske Monarchi, som ikke høre til det tydske Forbund. Vel er det bemærket, at Provindsialstænderne netop vare samlede paa den Tid Plac. 23 October sidstleden udkom; men dette var kun Tilfældet med Provindsialstænderne for Øestifterne, hvorimod der kunde hengaae flere Maaneder, inden Betænkning kunde faaes fra Provindsialstænderne for Jylland eller for Hertugdømmet Slesvig, saa at de Forhold, hvortil Anordningen har Hensyn, letteligen forinden kunde være ophørte, og at høre hine førstnævnte Provindsialstænder, naar ikke de øvrige kunde høres, vilde vistnok være upassende. J Henhold til sit Anførte fandt Commissassarius, at denne Forsamling ikke kunde være beføiet til at anke over, at den omhandlede Anordning var udkommen uden at først sammes Betænkning var indhentet. Flere Medlemmer erklærede, at de understøttede Proponentens Andragende i dets rene og oprindelige Form, og at de anbefalede det til Forsamlingens fortrinlige Opmærksomhed, dog saaledes, at intet det Uvedkommende deri indblandes.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Secretær Ussing bemærkede i den Anledning, at han ved den af ham fremførte Yttring, ikke troede at have gjort nogen Forandring i Proponentens Andragende. Han havde kun gjort opmærksom paa, at Committeen, hvis samme maatte andrage paa Ophævelsen af Placaten af 23de October d. A., vilde kunne have nogen Anledning til at tage Hensyn til hiin Omstændighed ved Sagens Behandling, hvilket han formente maatte aldeles overlades til Committeens egen nærmere Bedømmelse. Jøvrigt maatte han, forsaavidt den Kongelige Commissarius havde omtalt den ommeldte Anordning som blot transitorisk, tillade sig den bemærkning, at der ikke er noget i Anordningen, som viser, at den kun skal gielde for en kort Tid. Naturligviis bliver den uden Virkning, saasnart der ingen Lande meere gives, hvori de omhandlede Associationer taales, men da dette sandsynligviis endnu længe vil blive Tilfældet, vil Anordningen vel ogsaa forblive i Kraft saalænge, naar Stænderne ikke særligt andrage paa dens 8 phævelse og i intet Fald synes det at kunne antages, at den kun skal gielde i saa kort Tid, at den, hvis den var bleven saavel den nærværende som den jydske Stænderforsamling forelagt, da vilde være kommen for sildig og ikke længer vilde have havt nogen Anvendelse.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Den Kongelige Commissarius bemærkede yderligere, at saa glædelig end den Overbeviisning var, at vort Land er fri for den Utilfredshed og Gjæring, der viser sig i adskillige andre Lande, saa vilde man dog vel gaae for vidt, hvis man vilde antage, at den uerfarne Ungdom, naar den var født i Danmark, vilde være aldeles uimodtagelig for de forføreriske Jnd virkninger, som de omhandlede fordærvelige Associationer udøve. Det er iøvrigt ikke altid de forud fordærvede Charakterer, som ved slige Jnd virkninger bringes til strafværdige Foretagender; men Erfaring har viist, hvorledes ikke sjeldent de bedre Naturer lade sig forlede til Forbrydelser, der anprises dem som Midler til at bortrydde Hindringerne for borgerlig Frihed. Med Hensyn til den Yttring, at Placaten ei var tilstrækkelig til sit Øiemed, da maatte Commissarius erindre, at det ved alle lignende Politi foranstaltninger er sædvanligt, at ei alle de Farer, som man søger at afvende, lade sig forebygge, men at man derfor ikke opgiver de Midler, som frembyde sig til at formindske Faren. Jøvrigt kan Politiet føre Tilsyn med indvandrende fremmede Svende, hvis Vandrebøger maae vise, om de have opholdt sig i de omhandlede Lande.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Secretær Algreen-Ussing maatte ansee Committeens ældre Jndstilling for adæqvatere end den nyere. Den ældre Jndstilling gik, efter sit Jndhold, ikke ud paa Andet, end at det maatte behage Hans Majestæt at ophæve de Jndskrænkninger for danske Haandværkssvendes Vandringer, som Placaten af 23de October 1835. indeholder. Afgjørelsen heraf maatte naturligviis overlades til Hans Majestæts Viisdom, efterat Allerhøistsamme havde taget under Overveielse alle de Grunde, der maatte tale imod hiint Lovbuds Ophævelse. Det syntes derfor overflødigt i den nye Jndstilling at indstille, at Hans Majestæt vilde tage under allerhøieste Overveielse de Hindringer, som Placaten lægger i Veien for Haandværkssvendenes Vandringer i fremmede Lande; thi ligesom det maa antages, at disse Hindringer allerede ere tagne under Overveielse, førend hiint Lovbud emanerede, saaledes følger det af sig selv, at dette Punkt paa ny maa blive Gjenstand for Overveielse, naar Hans Majestæt maatte bestemme sig for at opfylde Ønsket om Anordningens Ophævelse. Ligeledes ansaae Taleren det overflødigt specielt at udhæve, at Hans Majestæt enten vil aldeles ophæve hiint Lovbud eller modificere samme, da det ligeledes er en Selvfølge, at det maa overlades til Kongens Bedømmelse, hvorvidt Anordningen kan enten ganske ophæves eller blot underkastes saadanne Modificationer, hvorved Opnaaelsen af Øiemedet med Haandværkernes Vandringer kan befordres. Da Taleren saaledes maatte ansee Committeens ældre Jndstilling som nøiagtigere end den yngre, erklærede han, at han optog hiin ældre Jndstilling som sin, og stillede som sit Amendement saavel denne Jndstilling som den dertil føiede Henstilling. Efterat endnu flere Medlemmer havde yttret sig over Sagen, blev det først sat under Afstemning (hvilken Afstemning efter et Medlems Begjæring skete med Kugler) "om Forsamlingen. skulde indgive nogen Petition i denne Sag, idet det dog udtrykkeligen blev af Præsidenten bemærket, at Man, naar Forsamlingen bestemte sig for en Petitions Jndgivelse, havde Valget imellem, om enten Committeens første eller dens senere Jndstilling skulde følges. Da der imidlertid ved Afstemningen vare 36 Stemmer imod kun 29 Stemmer for en Petitions Jndgivelse, bortfaldt denne Sag. No 45.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Et andet Medlem erindede, at Protocol førerne formeentligen vilde høre Secretærernes Poster overflødige, idet deres Forretninger vilde saagodt som ganske bortfalde, eftersom Betænkningerne i Almindelighed affattes af et Medlem af vedkommende Committee. Han formeente, at den Omstændighed, at Secreærerne skulde have Tilsyn med Protocolførerne, vide have Jndflydelse paa dem, der attraaede at unævnes hertil, da de paa den Tid, de søgte heren, ikke kunde vide, med hvem de kom i saadan nermere Forbindelse.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Committeens Medlem, Professor Bang, ansaae imidlertid Frygten for, at duelige Mænd ikke skulde melde sig til Protocolfrere, naar de skulde staae under Tilsyn af Secreærerne, for ugrundet. Hensynet til at kunne overvære Stændernes Forhandlinger vilde være det overveiende hos dem, der søgte de omhandled Poster. Der syntes ikke at kunne være noge Anstødeligt i Udtrykket: "at staae under Tilsyn af Secretærerne" saalænge det samme Udtryk brugtes om Redactionscommitteens Stilling i Relation til Præsidenten og den Kongelige Commissarius.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Committeens Referent, Secretær AlgreenUssing, bemærkede, at Committeen vel havde følt, at Protocolførerne burde have en vis Grad af Selvstændighed, men at den tillige paa den anden Side havde troet, saa lidet som muligt at burde afvige fra Principet i Fdn. 15de Mai J Anledning af at et Medlem henstillede om ikke de faste Særetærer burde føre en særlig Protocol over Afsemningerne, og om det ikke maatte findes passende, at lade Protocolførerne fjerne sig fra Forsimlingen under Voteringen, bemærkede Referetten, at saadanne Bestemmelser let vilde være krænkende for Protocolførerne, hvorimod det syntes passende, at de Mænd, der blive udnævnte til at gaae Secretærerne tilhaande, afgave til Forsamlingens Præsident et Løfte om tro Opfylælse af de dem i denne Egenskab paahvilende Plater, hvilket ogsaa udtrykkeligen kunde bemæres i Forsamlingens Petition til Hans Majestæt.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Efterat flere Vedlemmer havde yttret sig over Sagen, billede Forsamlingen ved Afstemningen eenstenmigen begge CommitteensJndstillingspunkter.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Den af Committens Referent, Secretær Algreen-Ussing pa Forsamlingens Vegne forfattede allerunderdanigste Petition er af følgende Jndhold: "Forsamlingen hir modtaget et Andragende fra En af dens Secretærer, Justitsraad Povelsen, hvori han anholder om, at Forsamlingen vilde andrage for Deres Majestæt paa, at der for Fremtiden maa antages to eller tre lønnede Protocolførse ved Stænderforsamlingen af dertil skikkede Mænd udenfor Forsamlingens Medlemmer. Eftent denne Sag har været be Hammerich. skov, den 11te Februar 1836. lige Kongelig Allernaadigst Bevilling af 13de dennes, som a 2 handlet af en dertil nedsat, af 3 Medlemmer bestaaende Committee, og derefter været Gjenstand for den hele Forsamlings Overveielse i tvende Plenarsessioner, skulde man allerunderdanigst tillade sig at indstille denne Sag til Deres Majestæts allerhøieste Afgjørelse.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
Provindsialstændernes Forsamling maa med Proponenten være enig i, at det er et høist besværligt Arbeide at føre Protocol over Forhandlingerne i Forsamlingen. Da denne Protocol i Almindelighed kun kan føres paa Stedet i en løs Klade, som siden maa bringes i reenskrevet Form, berøves Secretærerne derved ikke alene næsten al Leilighed til at deeltage i Debatterne, men der levnes dem derhos saare liden Tid til udenfor Forsamlingerne at gjøre sig bekjendte med Sagerne og Committeernes Betænkninger. Det Tilsyn, der skal føres med Bureauet, Expeditionernes Udfærdigelse, Protocollernes Conference, m. m. besværliggjør end meere denne Stilling. Flere af Forsamlingens Medlemmer, have derfor jevnligen maattet assistere de nærværende Secretærer med Førelsen af Forhandlingsprotocollen, da dette Arbeide ellers vilde være blevet dem næsten uoverkommeligt. Ligesom det nu vistnok ikke kan have været Hensigten med den Bestemmelse i Freg. af 15de Mai 1834, at 2 af Forsamlingens Medlemmer skulle udnævnes til Secretærer, at disse derved skulde saa godt som aldeles opofres for Forsamlingen og paabyrdes et høist trættende og besværligt Arbeide, saaledes er det meget at befrygte, at det for Fremtiden vil kunne være vanskeligt at faae Nogen til at overtage sig denne Post, da de Medlemmer, som maatte have de dertil fornødne Egenskaber, udentvivl ville foretrække at nedlægge deres Post som Deputeret, for at overtage sig en Stilling i Forsamlingen, hvorved de udelukkes fra at virke som Medlem af denne. Forsamlingen vover derfor allerunderdanigst at indstille til Deres Majestæt, at det allernaadigst maatte tillades, at der for Fremtiden antages Mænd udenfor Provindsialstændernes Forsamling til at føre Forhandlingsprotocollen, om tariate angugeben. Hadersleben, den 22sten Februar 1836. hvilke Mænds Stilling og Forhold til Forsamlingen man nu skal tillade sig allerunderdanigst nærmere at yttre sig.
Berlingske Tidende, 1836-03-04
J Henhold til alt Foranførte har Forsamlingen eenstemmigen besluttet allerunderdanigst at indstille til Deres Majestæt: 1) At Deres Majestæt allernaadigst vil tillade, at Provindsialstændernes Forsamling for Fremtiden udnævner to Mænd til, under de af Forsamlingen udvalgte Secretærers Tilsyn, at føre Protocol over Forhandlingerne i Forsamlingen og iøvrigt gaae Secretærerne tilhaande ved Udførelsen af de disse paa hvilende Forretninger; at disse Mænd maa tilstaaes en saadan Betaling, som kan ansees Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse. passende til deres Arbeide, hvilken Udgift bliver at udrede paa samme Maade, som de øvrige Udgifter, som Stændernes Forsamling medfører, og at Forsamlingen under disse Mænds Sygdom eller andet lovlige Forfald maa constituere Andre til at udføre deres Forretninger. 2) At, naar denne Jndstilling maatte vinde Deres Majestæts allerhøieste Bifald, der for Fremtiden, hver Gang Stænderne sammenkaldes, maatte samtidigen dermed udgaae den fornødne Kundgjørelse om, at tvende Mænd, saaledes ville blive ansatte til at føre Protocol over Forhandlingerne i Forsamlingen, for at de, som attraae denne Post, kunde indgive Begjæring derom til den af Deres Majestæt udnævnte Commissarius, som i sin Tid vilde have at overlevere de indkomne Ansøgninger til Forsamlingens Præsident til videre føiende Foranstaltning.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
me til forsendelse. revposter. og de. tere. tilvertissement. Berlingske politiske og idende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Løverdagen den 5. Marts. 1ste No 36.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Udenlandske Efterretninger. Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Tydskland. Berlin, den 24de Februar. – En Skrivelse er indløbet hertil fra et meget agtet Handelshuus i Paris, hvori det blandt Andet hedder: "Man vilde have megen Uret, hvis man maaskee i Tydskland, troede, at Pairs-Rettens Dom, foruden Fleschi, ogsaa havde fældet tvende halvt Skyldige, eller maaskee tvende Uskyldige; thi medens hele Paris allerede i Løbet af Processen havde faaet den moralske Overbeviisning om de tvende nu Henrettedes Medskyld, har der strax efter Henrettelsen endnu viist sig mange Indicier og Beviser for deres Deeltagelse i Forbrydelsen."
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Jfølge en Meddelelse fra Breslau, skal den hidtilværende franske Finantsminister, Humann, være født der, og af sin Fader, der var Musicus, være sendt til en Onkel i Strassborg, da han endnu var ganske ung, for at opdrages.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
"Allgemeine Zeitung" meldte for nogle Dage siden, at Fyrstinde Schwarzenberg var i Neapel paa en ulykkelig Maade kommet af Dage." En Skrivelse fra Coblenz i Rhin- og Mosel-Tidende meddeler i saa Henseende Følgende: "Jfølge en os gjort Meddelelse bestaaer denne ulykkelige Maade deri, at Fyrst Schwarzenberg, da han en Aften traf sin Gemalinde i Theatret i ivrig Samtale, med en Englænder, drog en Pistol frem og skjød hende paa Stedet. – Fyrst Adolph af Schwarzenberg er Majoratsherre for dette Huses Hovedlinie, født den 22de Mai 1799, og fulgte sin Fader som Majoratsherre den 19de Decbr. 1833. Hans Gemalinde, Fyrstinde Eleonore, var en Datter af Fyrst Moritz af Lichtenstein, født den 25de Decbr. 1812, og formælet siden den 23de Mai 1830. Der lever tvende Børn af dette Ægteskab.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Tyrkiet. Fyrst Milosch af Servien har sendt Dr. W. Binder, Forfatteren af Værket: "Fyrst Metternich og hans Tidsalder, en Brillantring af stor Værdi, og derved saa meget mere lagt sin varme Jnteresse for Videnskaber og Literatur for Dagen, da han ikke fra Forfatterens Haand har modtaget det nævnte Værk, men derimod gjennem en Boghandel.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Handelsbreve fra Bitoglia melde, at de storherligeTropper, 14,000 Mand stærke, ere vendte tilbage fra Albanien og ere i hiin Stad og Omegn blevne indqvarterede; de skulle blive der et halvt Aars Tid, hedder det. Det lader saaledes ikke til, at Porten alvorligt har besluttet, ogsaa i Bosnien at grundfæste Ordenen, men at den foreløbigt vil postere sine Tropper i Nærheden af Albanien som et Observations-Corps.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
America. J Ny-Granada findes for Øjeblikket en fransk Jngenieur, som Regjeringen ved et Heeret har bemyndiget til at anlægge en Canal paa Jsthmus af Darien. Regjeringen har bevilliget ham et udelukkende Privilegium paa i en vis bestemt Periode at maatte have al Told og andre Afgivter af de Fartøier, der ville seile paa denne Canal. Det er virkelig ogsaa nødvendigt, at Staten paa alle mulige Maader understøtter dette kæmpeagtige Foretagende.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Ostindien. De sidste Breve fra Calcutta naae til den 16de October f. A. Runiht Singh, Rajahen af La hore, hvis Død man, ifølge de sidste Efterretninger, havde befrygtet, var ganske kommet sig igjen og havde paany grebet Regjeringens Tømme.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
J Staden Jndore var det den 8de September kommet til en hidsig Fægtning mellem en Sværm afskedigede Soldater og Rajahens Tropper; disse sidste havde efter et Tab af 140 Døde beholdt Valpladsen.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Sverrig.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Det Kongelige Landbrugs=Academi Stokholm. har iblandt flere Præmier for indeværende Aar udsat tvende, een paa 25 og een paa 12 Ducater, for den, som i Sverrig indtil 1836 Aars Udgang tilbereder det største Qvantum raat eller raffineret Roe-Sukker, dog ikke Mindre end 100 Skaalpund.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
Denne Sukker-Tilberedelse, som for nærværende Tid vækker saamegen Opmærksomhed i Europa, antages med saameget mere Held at kunne foretages i Sverrig, da Rødfrugter i Almindelighed antages at indeholde meere Sukkerstof i de nordlige end i de sydlige Climater. Lignende Opmuntring til saadanne Forsøg turde derfor maaskee blive Gjenstand for vore Landhuusholdnings=Selskabers Virksomhed. Capitain Lindeberg vil nu udgive et Skrift under Titel af "Comparativ Historie over de forskjellige Regjeringer i Sverrige fra 1772 indtil nærværende Tid, hvortil han anholder om Publicums Understøttelse ved Bidrag af Materialier.
Berlingske Tidende, 1836-03-05
En Guldsmed i Stokholm foreviser et HydrooxygenMicroscop, der vækker megen Opmærksomhed. Man seer nemlig Skyggerne af den Mængde JnfusionsDyr, der forefindes i en eneste Vanddraabe. De blive 6 til 8 Tommer store, og vise sig med Haler og Horn. Recrolog.