Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1845-11-15
Dersom der her i Landet findes Partier eller enkelte Personer, som ønske, at det Bestaaende skal omstyrtes, at Eiendomsretten voldsomt skal krænkes, at Privilegier, og Rettigheder pludselig og uden Erstatning skulle tilintetgjøres, at de Riges Formue skal plyndres og uddeles blandt de Fattige, - kort sagt, som ønske Oprør og Revolution, da maae disse høilig glæde sig overden Cancelli-Skrivelse, vi i No. 139 have meddeelt. Os har dette Skridt af det øverste Regjeringscollegiumforaarsaget en dyb og oprigtig Smerte; thi det synes os at vidne om en saadan Mistillid til den hele danske Bondestand, som kun vidtforgrenede og statsfarlige oprørske Bestræbelser, men ingenlunde de ubetydelige Bevægelser, som have viist sig paa enkelte Fæste godser i Sjælland, kunne retfærdiggjøre, saa meget mindre, som disse Bevægelser, efter alt hvad derom erfares, have været aldeles lovlige og indskrænket sig til en Bøn eller et Spørgsmaal, om og paa hvilke betingelser Godseieren var villig til at afslutte en Handel, som kunde være til fælleds Fordeel, og hvortil Regjeringen selv har opmuntret. Vi formaae i Sandhed ikke at indsee, hvo der skulde kunne glæde sig over denne Regjerings handling, uden Regjeringens og Borgersamfundets aabenbare Fjender, dersom Saadanne findes, hvad vi rigtignok ikke troe; thi dersom Noget skulde lægge Tønder til den ulmende Jld og fremkalde oprørske Ønsker, hemmelige Selskaber, forbryderske Anslag med alle derhenhørende Ulykker, som hidtil have været ubekjendte hos det danske Folk, hvis Hjerter – som en gammel Skribent har sagt - Gud saaledes stedse og altid haver lænket, at de i Kjærlighed og Troskab mod deres Herre og Konge neppe have havt deres Lige i Christendommen, da maatte det visselig være saadanne virkelig "agiterende Foranstaltninger. Vi tvivle ikke om, at jo de i næste Aar sammentrædende danske Stænderforsamlinger, understøttede ved Petitioner fra alle Landets Egne, ville vide med saadan Kraft og Eenstemmighed at tale Bondestandens og Foreningsfrihedens Sag for Regjeringen, at denne vil finde sig foranlediget til at tilbagekalde dette Rescript, hvis ellers den offentlige Mening ikke allerede inden Stændernes Sammenkomst vil bevirke et saadant Resultat. Medens vi saaledes hengive os til det Haab, at den uhyggelige Følelse, som Rescriptet nødvendigviis maa fremkalde trindt om i Landet, vil være forbigaaende, og at ogsaa denne efter vor Mening høist sørgelige Begivenhed omsider vil føre til noget Godt, have vi ved disse Linier fornemmelig havt til Hensigt at forebygge en Misforstaaelse, som en mindre omhyggelig Læsning af Cancelli-Skrivelsen hos Adskillige har fremkaldt, at nemlig de paa mange Steder i Landet sammentraadte Landboforeninger derved skulde være opløste eller, hvad der var det Samme, deres Møder forbudte, en Misforstaaelse, som mulig kunde afholde Enkelte fra at indfinde sig ved det i Falsters Landboforening til den 25de ds. berammede Møde. Hovedpuncterne i Cancelliskrivelsen ere følgende: 1) Jngen Forsamling, der gaaer ud paa at forhandle Bondestandens Retsforhold, bør finde Sted, med mindre den forhen betimelig er anmeldt for Politimesteren og dennes Tilladelse dertil erhvervet. 2) Denne Tilladelse bør ikkun meddeles, hvor det efter det opgivne Formaals Beskaffenhed og med Hensyn til de Personer, som skulle tage Deel i Forsamlingen, kan ventes, at den vil gaae ud paa en rolig og sindig Overveielse af fælles Anliggender. 3) J intet Tilfælde bør Nogen, der ikke hører til samme Sognedistrict, stedes til at tage Deel i Forsamlingen. 4) J Kjøbstæderne kan ikke nogen Forsamling af det omhandlede Slags finde Sted, 5) Politimesteren haver at vaage over, at ingen Uberettiget indfinder sig, og Jntet forhandles, der er i Strid med den Forudsætning, hvorunder Tilladelsen er given, forefalder noget Saadant, haver han at forhindre Fortsættelsen deraf eller i fornødent Fald aldeles at opløse Forsamlingen. 6) Holdes en saadan Forsamling uden Politimesterens Tilladelse eller til anden Tid end af ham tilstedt eller der iøvrigt vises Ulydighed imod hans befalinger, blive Vedkommende derfor at drage til vedbørligt Ansvar. - Ligesom Jndledningen altsaa viser, at den hele Foranstaltning kun angaaer Fæstebønder og er fremkaldt derved, "at Bønderne paa nogle Godser have efter foregaaende Aftale indfundet sig hos vedkommende Godseier i Masse for derved at give deres Begjæringer om Forandring i deres Retsforhold større Eftertryk, saaledes er det af selve Ordene klart, at herved ikke menes de sluttede Selskaber, som for en stor Deel bestaae af Selveiere, Embedsmænd, Kjøbstædborgere osv. og som ikke gaae ud paa at forhandle Bondestandens Retsforhold (o Fæstevæsenet), om end dette ligesaalidt som andre vigtige Gjenstande har været udelukket fra deres Overveielse. Hvad navnlig Falsters Landboforening angaaer, da har den stillet sig det Formaal ved Samtale og Raadslagning at bidrage til gjensidig Belæring og Underholdning og i det Hele at virke for Almeenvel, og de fornemste Gjenstande for dens Forhandlinger have været: Oprettelse af Aftenskoler og af en høiere Bondeskole paa Falster (den eneste Gjenstand, der er anmeldt for det forestaaende Møde), Anlæggelse af et Sygehuus, Anvendelsen af Nykjøbing Hospitals Midler, Sognefogdernes Valg og Lønning, Betryggelse af Tjenestefolk i Sygdomstilfælde, disses Fattigbidrag og andet Lignende. Ogsaa har naturligviis Huusmandssagen og de til forrige Stænderforsamling indgivne Andragender om Landboforhold været paa Bane, men paa en saadan Maade, at Cancelli-Skrivelsen netop indeholder den stærkeste Opfordring til slige Forhandlinger, naar den udtaler det Haab, at forstandige og veltænkende Mænd ved passende Leilighed, ville oplyse Bondestanden om det Grundløse i hine Forestillinger osv.; thi den udførlige Beretning i dette Blads No 65, 67 og 68 for 1844 om Forhandlingerne i Mødet den 28de Mai f. A., hvor hine Andragender bleve fremlagte, indeholde et smukt Exempel paa saadan oplysende og belærende Drøftelse, der heller ikke blev uden Virkning, og den eneste Beslutning, der blev taget, var den, at de (Petitionerne) ikkun i Almindelighed skulde drøftes ved nærværende Mode, for at Begreberne meere kunde opklares om disse Anliggender, og Proponenten mulig, hvis dertil maatte findes Anledning, lade sig bevæge til at foretage meere indgribende Forandringer selve Jndstillingerne, saa at Afstemningen ikkun skulde have betydning som en Anbefaling eller Fraraaden." Det er altsaa aabenbart, at Cancelli-Skrivelsen der ikkun forbyder Forsamlinger af det omhandlede Slags (o, som gaae ud paa at udbrede falske og vildledende Anskuelser om Bondestandens Retsforhold, eller i alt Fald at drøfte disse Forhold) i Kjøbstæderne og ved mangehaande Jndskrænkninger saa godt som forbyder dem paa Landet, aldeles ikke har Anvendelse paa Landboforeningerne, der som hidtil blive i ubeskaaren Besiddelse af deres naturlige Menneskerettigheder og ikke behøve at spørge om Tilladelse til at holde Møder og paa lovlig og sømmelig Maade som hidtil at bidrage til gjensidig Oplysning og virke for Almeenvel. En af de gode Følger af denne Cancelliskrivelse vil formodentlig blive, at slige ordnede Foreninger, som allerede have bidraget Meget til Bondestandens Fremskridt i Oplysning og Selvstændighed, ville blive meere almindelige og talrige end hidtil, og det kan vel forudsættes, at der netop fra disse vil indkomme Besværinger til Stænderne og Kongen over det Jndgreb i Bondestandens Foreningsfrihed, som Cancelliet har troet sig beføiet til at gjøre.