Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1831-01-04
Nyeste Skilderi af Kjøbenhavn. mannemannonna- Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Tirsdagen den 4 Januar 1831. 28 Aargang. No. 3. Forsendes, ifølge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Den første Morgenstund 1831. Ti Billioner Secler lagt tilbage. Staaer, for den Evige, som Blikkets Nu; Men, at Cheruber maae hver Vei opdage Og skue Almagts Verk, da, store Du Da ruller Du, som ingen Skygge taaler, For de Udvalgte Fortids Dækket op De skue Dig i underlige Straaler; Men - Godhed, jubler Englehærens Trop God est Du Gud! – Saalangt sig Kloder hvelve Det skrevet staaer i Al Naturens Bog Selv i de Under hvorved Engle skjælve, Som evig Kjærlighed Du lyser dog Hist paa den liden Punct, der Jord sig kalder, Et Nu svandt hen, af Støvet nævnet Aar. Cheruben, om Dit Lys ej paa ham falder Med Rædsel seer hvad end der foregaaer. Det Lys, som Jesus Christ (velsignet være Hans Navn, fra Evighed til Evighed) For Støvet tændte, i Din Godheds Lære, Al ligger slukt, ved Usamdrægtighed. Den sorte Ufredsaand staaer mellem Folk og Fyrster; Med Frækhed bryder man hvert Samfunds baand Ukyndig Pøbels Vildhed sig forlyster Naar Dolk og Fakkel svinges i dens Haand. At dæmpe Brødre Mord, Trompeten skralder Og kalder den mod Naboemagt til Krig. Paa Kampens Plads, hvor Ven og Fiende falder. Fornuftens Røst først høres mellem Liig. Gud! – Lad Din Christs, den høie blide Lære Dog vække dem, før Dommens Lyn nedslaaer, Bø, hvert forvildet Sind. - Hans Kirke være Den Grund hvorpaa Dit Fredens Tempel staaer. - Hans Ord var: Fred. Og salig han dem priiske Som nærmede sig Gud, ved Næstens Kiærlighed, Og Troens Helt, ved sit Exempel viiste Hvad han vil fordre af sin Menighed. Ufattelige Gud, Et Lys omstraale O store Alt i Alt, Din Majestæt, Eloah selv det Straalehav ej maaler Af hver Cherub det i forskiællig Glands er seet, Dog Engles Venskabs Baand det knækker ikke. Tilbedende vi knæle Alle ned Og prise Dig, som tillod vore Blikke Hver fra sit Punct, at see Din Herlighed. For Himlens Magter selv Dit Navn er Gaade, Som Overengelen ej torde stamme ud, Hvis ej, opflammed af Din egen Naade, Han følte, Kiærlighed er Et med Gud. - Dit Navn, Alkjærlighed, er helligt vorden Paa Jorden, som det er blandt Englechor Naar Kjærlighed, og Borgersind, og Orden Boer iblandt dem, som hist paa Jorden boer. Saa bad, med saligt Haab for Jordens Søn De Salige, som for Guds Aasyn staae, Og dobbelt salig ved deres Bønner Tilbedende de for hans Throne laae. Alfader, Dig, som alle Himle prise, Du enevældige i Raad og Magt Du Kjærlighedens Væld, Du evig Vise, Har tætte Sløer om Fremtidsdage lagt. Lov skee Dit Navn, – Vi trygge ville vandre Jgiennem hver en Modgangs mørke Sti Og række venlig Haanden til hverandre J sande trofast Broder-Harmoni; Og - sender Dine Børn Du blide Dage, Byd, at hvert Hjerte da ydmygelig Algodhed, af Din Haand maae dem modtage, Og deele med sin Næste broderlig! Vær for det elskte Danmark Værn og Vægter! Skue til vor Konges Jdræt naadig hen Ham nævne Danas end ufødte Slægter, Som Kongers Speil, som trofast Folke-Ven! - Af Marmor man ham Støtte vilde reise Ved Codans Bred, til Minde om Hans Værd: Fad for Erobreren Pragt=Søiler kneise. Gud seer og veed, at al min Jid, min Færd Var, for mit elskte Folk at være Fader; I deres Hjerter skal mit Minde staae Naar denne Jordethrone jeg forlader Ja Fader Fredrik, J hver Danes Hjerte Dit elskte Minde staaer med evig Skrift: Det staaer oplyst af Kiærlighedens Kjærte; Vi satte det af hellig Troskabs Drift: Mod Herrens høje Himmel skal det flamme Naar alle Kongers Mindemærker brast; Dets Jndskrift staaer paa gammel Nordisk Stamme, Og Nordisk Ærlighed det holder fast: Det skal, naar Gud vil dømme, Du fremvise; Det for Din Evighed er Glædens Tolk; Men Dine Fædres Lov, som Din skal prise For Thronen, Danmarks det elskte Folk. Gud, Du, som styrer alle Verdners Riger! Velsigne Aarets første Morgenstund! Hør hver en Bøn, som mod Din Himmel sti Fra varmt og trafast Hjertes Grund! Fred med vor Jord, i Stater, og i Kirken, Paa Havet Fred, og Fred i Land! Lad Borgersind, og ærlig trofast Virken Til Staters Held, besiæle alle Mand! Lad Jesu milde Aand iblandt os være, Da aabner Du for os Din Fader-Favn; Din Jord skal siunge da, med Engles Hære: Haleluja! – Lov skee Guds store Navn. J. M. Jessen. Beniamin Constant.