Aalborg Stiftstidende, 1840-10-30
Kobbersmedmester Tydsk i Odense, der i Slutningen af August Maaned frelste en Pige fra at drukne i Aaen, har til Belønning, ifølge Cancelliesol., erholdt 16 Rbd. Sv. (Hemp. Ap.) Viborg Stænder, 5te Møde. (Forts. fra Nr. 215.) Møller Tøstesen oplæste sit Forsl. ang. Brændeviinsbrændens Frigivelse paa Landet. Efterat Præsidenten havde udviklet, hvad der ang. den samme Gienstand var bleven forhandlet i forrige Session, yttrede Bruun, at han meente, at der var Grund til at udsætte denne Sag, indtil Erfaring, viser, hvorledes de paagjældende Forhold ville blive ordnede i Hertugdømmerne, hvor der er forelagt Stænderne et Forslag ang. Paalæg af en Brændeviinsafgift. Ogsaa Commissarius udtalte sig i samme Retning. Brock gjorde bl. A. opmærksom paa den af Brændeviinsbrændens Frigivelse flydende større Hang til Brændeviinsdrik. Da Kirk hertil indvendte, at han kjender Egne i Landet, hvor der, saalænge han har levet, der brændt Brændeviin uden mindste Skyk og Drikfældigheden der dog neppe er større, end andensteds, skjøndt der forbruges mere Brændeviin, da en større Nydelse af dette efterhaanden er bleven til en Trangt: bemærkede Jngerslev, at hans Erfaring, netop har lært det Modsatte, da alle ældre Folk i de Egne, hvor der brændes Brændeviin, høre til de saakaldte Seig drikkere, som drikke 4 Gange saa meget Brændeviin som andensteds, skjøndt de vel egentlig ikke kunne siges at være berusede. Nyholm ønskede, at Forsamlingen vilde tage Sagen under Overveielse, da Jnteresserne staae saa skarpt. imod hinanden og Folkets Moralitet i høi Grad lider under de bestaaende Forhold. Han ansaae det saa meget opskeligere at komme til et bestemt Resultat i Sagen, som man nu har begyndt at uddeele enkelte Bevillinger til Landbrænderier og som han veed, at Generaltoldkammeret er betænkt paa at udvide denne Naadessag, der allerede møder megen Modstand, til Flere. Han beklagede i det Hele, at man ikke havde ladet det beroe med at lade den kgl. Resol. af 19de Aug. 1835 emanere eller med at sætte den i Kraft, indtil den var bleven Stænderne forelagt. Men desværre - vedblev han - man oppebiede ikke Stændernes Sammenkomst. Jeg veed, at flere have sat betydelige Capitaler i de Landbrænderier, til hvis Anlæg de have erholdt Bevilling, og at disse ville gaae tabte for dem, hvis endnu flere Bevillinger uddeles." Holm ønskede ogsaa, at der, paa Grund af de uddelende Bevillinger, blev nedsat Committee Br. Seidelin meente, at der vel i de Egne af Vester-Jylland, hvor der er vanskelig Afsætning for Kornet, og maaskee ogsaa i nogle Egne af Provindsens nordligste Deel, burde tillades at brænde Brændeviin, men troer tillige, at Sagen bedst vilde ordnes, naar det tillodes hver Commune for fælleds Regning at anlægge og drive et Brænderi, hvorved Controllen ogsaa vilde blive lettere. Jngerslev ansaae, at den ene Landmand ikke, saaledes som nu er Tilfældet, burde gives Fortrin for den anden ved Bevilling til Landbrænderier. Skal der bevilges enkelte store Landbrænderier, bor Stænderne udtale sig om, hvor de skulle anlægges; de bør bortforpagtes ved offentlig Auction og det vil da vise sig, at Brændeviinsbrænden paa Landet er meget værd; Staten vil paa den Maade erholde en stor Jndtægaf Landbrænderierne istedetfor at denne Naadessag nu oftest kun giver den nogle faa Daler. Holm meente ogsaa at Brændeviinsbrænden paa Landet burde gjøres til en Communesag, saaledes at Bevillinger til Landbrænderier meddeeltes pastoratsviis. With meente, at nærværende Sag er den, der allermeest af alle (?) interesserer Pluraliteten af Vælgernen og stemte derfor for Committee. Herfor stemte ogsaa Wulff, hvorpaa det med 34 St. mod 13 vedtoges at nedsætte Committee. Et Andr. fra 508 Beboere, af Øster= og Slaugs Herreder i Ribe Amt blev vedtaget at skulle afgives til den samme Committee. Landvæsensc. Wulff oplæste derpaa sit Forsl. og Comsumtionens Afskaffelse mod Jndførelse af en personel Skat. Br.-Seidelin meente, at Følgen af denne Plans Udforelse vilde blive, at i ethvert Sogn paa Landet anlagde en enkelt formuende Mand et stort Brænderi; den Første, hvis Lod dette faldt, blev en rig Mand, da han ingen Afgift kom til at svare, undtagen 1 Rbd. i Personstat; alle Andre maatte betale en lige Skat, uden at vinde Andet endat de fik Brændeviin for godt Kjøb, hvilket endda kun er en betinget Gode. Med 32 St. mod 15 besluttedes, at den til de 2de foregaaende Andragender nedsættende Committee ogsaa skulde behandle dette Andragende. Oberst Brock oplæste derpaa Andragendet fra Randers om, at intet nye Brænderi maatte anlægges i Byens Søgningsdistrict. Lüttichau meente, at man først maatte oppebie nogen Tid for at iagttage, hvilken Afbræk Landbrænderierne vilde gjøre Kjøbstadbrænderierne. Schytte yttrede, at Misfornøielsen, i Kjøbstæderne med Landbrænderiers Anlæg allerede var meget stor, ja at man endog paa Landet i det Hele var lidet tilfreds med de nye Bevillinger. Rummelhoff meente, at dersom Sagen udsattes, kunde Kjøbstæderne ler faae et Stød, som siden ikke lod sig reddressere. Samme Anskuelse udtaltes af Jngerslev og Aagaard. Med 42 St. mod 5 vedtoges derpaa, at der skulde nedsættes en Committee, der bestemtes at skulle være den samme, som kom til at behandle de 3 foregaaende Andragender, og valgt tes hertil Br. Seidelin, Holm, Jngerslev, With og Funder.