Viborger Samler, 1817-06-02
Nürnberg, d. 17de Mai. Man har i vor Avis (Correspondenten) en Beretning fra Voklabruk af 4de Mai, følgende troværdige Fortælling om det Poschiske Sværmeries Uvæsen: "J Aaret 1813 kom den i Bøhmen fødte Præst, Thomas Pasch, da 40 Aar gl. og den samme, der i Braunau ledsagede Boghandler Palm til Retterstedet, til Ampfimang, en Landsby 4 Mile herfra, som Cooperator. Da han allerede havde drevet religiøst Sværmeri, saa havde megen Ulykke været forekommet, om man ikke havde ansat han som Lærer i en rolig Menighed. J Ampelwang prækede han Omvendelse paa en ganske egen Maade, spaaede at Verdens Undergang var nær og havde til sidst guddommelige Syner, som han forklarede. Da han førte et godmodigt og ulasteligt Levnet, vandt han snart Bøndernes Tiltro, der ansaae ham for den Eneste, der kunne redde dem fra Helvede. Den daværende bayerske Landret havde et vaaget Øie med ham - og da han vedblev i sin Aandsforrykkelse, blev han sendt til Salzburg og sat under Opsigt. Sværmeriet syntes at have tabt sig; men det var ikke saa. - Hans Tilhængere underholdte skrive lig og mundtlig Forbindelse med ham. Sidst i 1816 opstode Bønder som prækede hans Lære. Man arresterede dem; men andre prækede strax i deres Sted; ja endog berygtede Tjenestepiger forkyndte hans prange Lære. Hans Sekt havde forskaffet sig mange overtroiske Bøger fra Schveits og Udlandet; den berømte P. Kochems Skrivter og Poschels Brede. Den fik immer flere Tilhængere og, det bler nu ikke ved Ord allene; men hvo der ville optages som Medlem, maatte først lade sig rense og befrie for Diævelen. Man stødte og traadte disse Menneskeer jammerlig og, naar Diævelen (som de kaldte det, under Zittren og Bæven var udjaget, glædede Forsamlingen sig over den Nyndvalgte; man dandsede og sprang omkring i Kredse; man laae i Bønner, Nat og Dag udstrakt paa Gulvet og stundom paa aaben Mark, og ventede at Himlen skulle oplades. Sidste Dimmeluge var især den Tid, da de haabede store Aabenbarelser. Allerede forhen forlode Sværmerne Huus og Hjem, brændte deres bedste Sager og Klæder med, for at blive fri for Hovmod og gi i Flokkeviis til det ny Jerusalem, da de troede Jøderne og skulle omvendes. Mødrene toge deres diende Børn med og eet af disse omkom om Natten af Kulden og blev begravet i Schvanenstadt. En anden Qvinde martrede gruelig sit eget lille Barn fo at ofre det til Herren. Næsten halvdød reddede man det. Palmesøndag (30te Marts 1817) begyndte man at ofte Mennesker. J Vorderschlagen oprettedes et Altar dertil; men denne Mørkets Daad blev ikke fuldført om Dagen; men ved MidnatsTid blev under en stor Forsamling en 20 Aars gammel Pige ofret og dræbt med Brændesper. De brød ind i et nærliggende Huus for at tvinge Beboerne til at antage deres Lære. En gammel Kon blev strax slaaet ihiel, den gamle Mand og hans Datter bleve rasende mishandlede med Hug og Slag, saa de næsten vare døde. Man ville endnu bryde ind i nok et Huus; men det lykkedes ikke. Nu arresterede man i en Hast nogle af de værste, og vist no forebyggede det meget Ondt; thi næste Morgen ville de i Ampsiwangs Kirke have kastet Lod om, hvem flere af Menigheden der skulle ofres. Da de Arresterede paa 2 Vogne bragtes igjennem en Skov, satte de sig atter til Modværge, og Vognene kom til Vocklabruk besprængte med Blod. En af de saarede Arrestantere døde strax efter. Borgergarden og nogle Frivillige i Voklabruk indbragte derpaa 80 af de værste Sværmere. Det var et grueligt Syn at see Ligene og den øde Plads hvorpaa de laae. Men det rørte ikke Sværmerne. Faderen til den ofrede Datter, sagde leende, da han saae hendes Levninger Gud ville saa have det." De man havde ladet sig forlyde med, at der skulle skeet stort Brandoffer i Dimmelugen, gik Dag og Na Vagt i Vocklabruk, hvorved Borgergarden og Officererne med stor Opofrelse afværgede det befrygtede Onde. 5 Dage derefter ankom nogle Husarer og 60 keiserlige Jægere, der bevirkede øiebliklig Rolighed. - Morderne bleve med de meest forstokkede Sværmere, forvarte i Arresterne; endeel bleve, efterat have givet forsikring om Fortrydelse, løsladte. - Men denne fanatiske Sekt er saameget udbredt, at man ikke kan vente, den skulle være tilintetgjort. - Her ved Landretten vare der flere Hundrede og i det øvrige Hausrukviertel og Jnnkredsen have de mange Tilhængere. - (Det er et skrækkeligt Beviis paa hvad forvirrede Religionsbegrebet kan forlede eenfoldige og vildledede Mennesker til selv under Masken af den Religion, der aanden idel Blidhed og Menneskekjerlighed.) St. Crux (paa Teneriffa) d. 8de April. Handelen saavel herpaa, som paa de Kanariske Øer lider betydelig Skade ved Bortkapringen af de Spanske Skibe: thi Jnsurgentkaperne ere overmaade dristige. Ja det synes, som om de paa Kysterne maae have Venner, som hielpe dem; thi deres Smaaskibe borttage de største og bevæbnede Skibe, uagtet Regjeringen gjør alt for at sikre Eiendomsretten. Der er ingen Tvivl om, at jo General gouvernøren er sin Konges troeste Tjener; men han har mange Besværligheder at kæmpe imod Der er endog her udstrøet Proklamationer fra Jnsurgenterne hvori Jndbyggerne opfordres til at gaae over til deres Partii. - Af nogle her ankom ne Russiske Skibe er nogle Matroser savnede, som vare komne i Land. - Den franske Handel har i de 3 sidste Maaneder ret floreret her. Klæde, Hatte og Overdaadighedsvahre ere hurtig afsatte. U agtet Veiret er koldt med tør Luft, spaaer dog Viinstokken en riig Høst. - En Tydsker og en Jtaliener have her anlagt Friskoler i Tegning, Kunster og Haandværker.