Jyske Efterretninger, 1823-04-07
Kjøbenhavn, den 31te Marts. Professor i Astronomien ved Kjøbenhavns Univerde sitet H. C Schumacher, Dr. juris, Ridder af Dannebrogen, er af det Kongelige Videnskabersolselskab i Turin bleven udnævnt til sammes corresponderende Medlem, og har derved erholdt et ny Beviis paa den Agtelse, som hans sjeldne Kundskaber have erhvervet ham iblandt Europas Lærde, Deres Majestæter Kongen og Dronningen hav le allernaadigst givet 250 Rbd. og Hs. H. Prind Christian 50 Rbd til de forliste Fiskere fra Gilleleie J Statsvennen findes følgende Forslag angaaende et Skattesæden: "Ligesom ingen kan negte, at Leveransen af Skattekorn var en stor Velgierning for Landmanden paa en Tid, da det syntes, at denne hans Erhverkilde faldt ned til aldeles ingen Værdie, - saaledes fortjener det fra den anden Side at værdige Opmærksomhed, førend det er forsildigt, at man i et Aar som nærværende ikke er for hastig med at bortsælge Sæden til Udlandet, medens Alt i Moderlandet synes at bebude Mangel paa denne høistnødvenaf Landmænd have saaledes blottet sig ved at levere Skattesæd at de med Nød kunne brødføde sig, langt mindre overlade Kjøbstædmanden noget til Forbrug; heldig vil adskillige statte sig, naar de kan slippe fra at kjøbe Saaesæd til Foraaret og Brødkorn for Sommeren. - At dette ikke er ugrundet beviser Landmandens Klager, de daglig stigende Kornpriser og de holdte Auctioner paa Aftensning af Skattesæd; Rugafrensning er betalt med 3 1/2 Rbd., heel maadelig Bygafrensning med over 2 Rbd. Det skal maaskee falde vanskeligt at naae slig Priis for den gode Sæd i Udlandet, neppe erholdtes det forrige Aar!! - Det synes at være fordeelagtigst baade for Staten og det Almindelige, at der fastsattes en bestemt Priis paa Kornet, hvorfor enhver kunde faae udleveret fra Oplagene imod contant Betaling. Gaves denne Tilladelse, da vilde neppe nogen i Øjeblikket vægre sig vedat give samme Betaling for Sæden, som Regjeringer, godtgjør Yderne; eller at der gjordes Forsøg med at bortsælge ved offentlig Auction nogle Tusinde Tønder af hver Sort Korn, hvor Oplag haves; man vilde da faae et haandgribeligt Beviis, sikkrere end al Verdens Erklæringer, at det her sagte ei er et saa urigtigt som mange indvende. Saaledes vilde hver Mand see sig istand til at forsyne sit Huus med sundt Brødkorn; den Handlende vilde faae Lejlighed til at drive sin Næring, uden at beklage sig over at Udlændigen tager ham Brødet af Munden; Landman, den kunde anskaffe sig det manglende Sæd= og Brødkorn; Staten vilde ikke være udsat for den Fare at tages ved Næsen af egennyttige Handelsmænd, der let kan skee i vore fallittige Dage. - Saalænge Prisen her tillands er ligesaa høi som i Udlandet, synes forslagets Jværksættelse endog at være reen Fordeefor det Offentlige. - Man lovede saameget af Korn salget til Udlandet forrige Aar, men hvad baadede det, Gives der Grund til at vente større Vinding i Aar, Er det ikke en paa Erfaring bygget Sandhed, at Fordelen svinder, efter som den gaaer gjennem mange Hænder, Hvad er til størst Nytte for Landet; at de næringsdrivende Borgere see sig istand til at drive deres Næring, eller at Enkelte have Fordeel ved at tjene som Udlandets Haandlangere, Ere Klager i over forrige Aars Misvext grundede, da vil Sal seet af vort Korn i Udlandet ikke bidrage til at foredre vor Cours. Disse bemærkninger ønsker Anselderen maatte tages i nærmere Overveielse af dem, om have Evne og Villie til at bedømme, hvorvidt de ste grundede eller ikke.