Berlingske Tidende, 1836-01-22
Hr. Mornays Amendement til Bedste for Polen er i Deputerede Kamrets Møde de 12te d. M. blevet antaget. J og for sig fordrer det egentlig ikke nogen særdeles Energi fra Regjeringens Side, men det vinder i Betydning ved den Modstand, Ministrene have stillet det imøde, saavelsom ved Hertugen af Broglies Hentydninger, at Frankerigs gode Forstaaelse med Rusland kunde lide under et saadant Amendement, Rusland, Østerrigs og Preussens Gesandter have strax efter dets Antagelse sendt Courerer til deres Hoffer, Selve Amendementet, saaledes som det er blevet antaget, lyder som følger: Den lykkelige Eendrægtighed med England opfylder os med det Haab, at det vil lykkes Dem, Sire, i Forstaaelse med Storbrittannien og med de andre Magter, hvis Jnteresser slutte sig til vore, at gjenoprette den curopæiske Ligevægt, der er saa nødvendig for Fredens Vedligeholdelse, og at den første Borgen for denne Ligevægtens Gjenoprettelse vil blive Vedligeholdelsen, af den gamle, ved Fordrag helligede polske Nationalitet. J samme Møde besteeg efter Hr. Odillon Barrot Hr. Lamartine Talerstolen. Som Medlem af Commissionen søgte han at retfærdiggjøre, at Polens Navn ei udtrykkeligt var blevet indlemmet i Adresse-Udkastet. En saadan Frygtsomhed, som man vilde forekaste Commissionen, havde ingenlunde været Grund til denne Udeladelse. Ethvert franske Hjerte slog jo saa høit og levende for Polen, at Navnets udtrykkelige Nævnelse neppe havde syntes nødvendig, da man nemlig under alle Omstændigheder, havde maattet anvende den omtalte Paragraph i Adressen paa Polen. Denne fornægtede Frygtsomhed uagtet, ønskede Taleren dog, at det ifølge de af Hertugen af Broglie fremhævede Grunde maatte blive ved Commissionens Redaction, altsaa ved Udeladelsen, af Polens Navn; og det saameget mere, som Polen ikke var det eneste Punkt, med Hensyn til hvilket Regjeringen maatte være opmærksom paa Rusland; ogsaa med Constantinopel maatte man holde Øje, og derfor vilde det være bedre, ved en almindelig Opfatning at hentyde paa begge Punkter, end alene og specielt paa Polen. Hr. Jsambert spurgte hvorledes det stod sig med Underhandlingerne angaaende de russisk franske Gjeldsforhold, der nemlig have Hensyn til Storhertugdommet Warschau. Hertugen af Broglie svarede, at hvis Underhandlingerne bleve fuldendte, vilde de faae et heldigt Udfald for Frankerig. Den Paragraph i Udkastet, der angaaer America og tyder paa Haabet om en snarlig Udjevnelse af den herskende Uenighed, uden dog at indlade sig paa Sagen, blev antaget uden Modsigelse. - Paa Hr. Dubois's Opfordring meddeelte Hertugen af Broglie endnu nogle Oplysninger angaaende Grækenlands Gieldsforhold til Frankerig; han meente iøvrigt, at man først da vilde kunne komme til en bestemt Oversigt af Grækenlands Forfatning, naar man havde oppebiet, hvorledes Kong Otto, som først nylig havde grebet Regjeringens Tømme, svarede til de Forhaabninger, man havde bygget paa ham. – Da man i Mødet Dagen efter(den 13de) kom til den Paragraph, der i en forskruet Form synes at dadle Regjeringens Politik, og at kunne anvendes paa Hentydninger til det Nødvendige i en Amnesti, begyndte en levende Debatte, hvis Slutning dog Sessionsberetningen ikke kunde oppebie. Spanien. – Fra Grændsen melder man, at S. Sebastian og Fortet ved Guetaria endnu den 9de holdt sig. Carlisterne havde forladt Bastandalen; Roncaldalens Beboere havde grebet til Vaaben for Christinerne; hvilke Efterretninger forhen ere meddeelte og nu bekræftes.