JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-12
did fra de østlige Stater over Alleghany Bjergene, og i Aaret 1816 erfarede Forf. i Capuga, paa Veien til Pittsburg, at i de sidste 18 Maaneder ikke færre end 1500 Vogne med Udvandrede vare passerede derigjennem til Vesten. Gravskrift over Kong Carl Altes Hund. Efter Jørgel Holmstrøm.) Pompe, Kongens troe Dreng, Sov hver Nat i Kongens Seng; Jndtil han af Reiser træt, Og af alskens Ære mæt, Segnende ved Kongens Fod, Øiet aldrig meer oplod. Mangen huld og faver Mør Ønskede som Pompe leve, Mange Helte hold og gjæve, Roligen som han at døe. Vers, skrevne i Sand med en Kjæp. Efter Samme.) En Bog uden Blade, en Pen uden Spalte; En Skrift foruden Blæk, en Tigger uden Pialte; Er fire rare Ting, som findes alle her Thi dette skrev med Kjæp en fattig Sekretær *).*) Holmstrøm fulgte som Feldtsecretær med Carl XII., og blev derefter General-Auditeur 1697. Han stod i særdeles Naade hos Kongen, som han ikke sjeldent morede med sine vittige Jndfald. Da Carl engang sagde til ham, at han ikke duede til Officeer, forsikkrede Holmstrøm i al Underdanighed, at han skulde ligesaa vel kunne ryste i et Par store Støvler, som en vis Generalmajor. Jndfaldet var saa meget mere voveligt, som Kongen uden Vanskelighed begreb, at det sigtede til En, som beilede til et Slags Favoritskab. Kongen vendte sig fra Holmstrøm, men intet Tegn blev til Unaade. Han har gjort sig bekjendt som vittig Mand og heldig svensk Poet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-12
Kjøbenhavns Børs d. 12 April. Cours. Hamb. 2 M. 250, a vista 263. Spec. 253. - Specier solgtes til 15 Rbmk. 3 s. Obligationer (med Renter fra 11 December 1821) 76 a 76 1/2. Nationalbank-Obligat. (af Laanet den 2den Februari 1820) 96 a 96 1/2 Rbdlr. r. S. (uden Renter) eller 122 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. - Norske Rigsbanksedler 12 3/5 a 12 1/2. Svenske Sedler 63 s. - Disconto 6 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-12
Bekjendtgjørelse. Det af mig lovede Svar til Kand. Borring, (4 1/2 Ark) har forladt Pressen og sælges for 1 Mark hos Skoleboghandler Hr. Bing, paa Hjørnet af Pilestræde og Sværtegaden Nr. 120. Endvidere sælges hos Hr. Bing følgende af mig udgivne Skrifter: 1) Tydsk Sproglære, som nu har forladt Pressen, 8 Ark, for 2 Mk. 12 s. i raa Materie og 3 Mk. 8 s. indbunden. 2) Forsøg til en fuldstændig fransk Grammatik, fremstillet i systematisk Orden, og heelt igjennem oplyst ved passende, paa franske Skribenters og Akademiets Anseelse grundede Exempler, tilligemed rhetoriske Vink &c., for høiere Klasser, samt for alle dem, der ville trænge ind i Sprogets Aand, forbunden med en praktisk Veiledning, 38 Ark, for 4 Rbdlr. 4 Mk. indb. 3) Fransk Skolegrammatik, 16 Ark, for 9 Mk. indb. 4) Theoretisk Veiledning i det franske Sprogs Grammatik, 9 1/2 Ark, for 6 Mk. indb. 5) Praktisk Veiledning i det franske Sprog, 5 1/2 Ark, for 6 Mk. indb. 6) Theoretisk praktisk Veiledning i det franske Sprogs Grammatik, 14 Ark, for 9 Mk. indb. Tillige tager jeg mig den Frihed at bemærke, at mine grammatiske Skrifter ere indførte i Landets første Læreanstalter, f. Ex. min Skolegrammatik og min theoretisk praktiske Veiledning i Kjøbenhavns Metropolitanskole, min praktiske Veiledning i Borgerdydsskolens Handelsclasser, o. s. v. Kjøbenhavn, den 12 April 1822. Göttsche.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-12
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. paa 80000 Nittende Aargang. No. 30. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 13 April 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Digteren Baggesen, bedømt i Tydskland 1822.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Hans Talent for Satiren (som han i den tydske Literatur ogsaa har documenteret i Klingklingelalmanach mod Sonnetraseriet) har skaffet ham langt flere Fiender end Venner. Nu har han i Paris, hvor han, som bekjendt, opholder sig, erhvervet sig ny Anseelse ved en aandrig Satire over Ultras under Chateaubriands Fane, og over Societe des bonnes gens. Blandt hans Haandskrifter findes endnu en Napoleonide. *) Mange af hans skjønneste poetiske Arbeider fik ikke Lov til at fremblomstre i de Vinterstorme, som den Gang rasede i den danske Literatur, men naar alle Lidenskaber have ophørt at bruse, vil en upartisk Efterverden nok vide at paaskjønne deres Værd.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Blandt de fortrinligste Konstværker, som udmærke indeværende Aars Udstilling paa Charlotsenborg, hører unægteligen det til Tronsalen i det nye Christiansborg Slot bestemte Malerie af Professor Eckersberg, forestillende Danmarks Rigs stænder, som tilbyde ved en Deputation Hertug, Adolph af Slesvig den danske Krone; men Hertugen, undskyldende sig med sin Alderdom og Børneløshed, anbefaler sin Søstersøn, Grev Christian af Oldenborg. Hvad man med Grund har havt at indvende mod den historiske Sandhed i dette Malerie (See Artiklen af Dr. G. L. Baden i Dagen No. 85 s. d. A.), er, at Hertugen fremstilles her som en gammel (graahærdet) Herre, uagtet han den Gang ikke var ældre end 47 Aar. Det være Anmelderen heraf tilladt at sige sin uforgribelige Mening herom, for mueligen at bringe Lys i det, som ved første Øiekast maatte synes mørkt. Jkke allene de holsteenske Krøniker, men ogsaa Hvitfeld oplyser os tydeligen om Hertugens Alder. Han siger (Krøniken S. 625) "HertugGeerhard lod efter sig fem Børn, tre Sønner, Henrich, 7 Aar gammel, Adolf, 3 Aar &c. Da nu Geert døde 1404, saa var naturligviis Adolph 47 Aar gammel, den Gang Danmark Krone 1448 blev ham tilbuden.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Albert Krantz siger i sin Krønike, at Førsten ganske og aldeles havde afslaaet det, men i Fortalen til Petersens Krønike (Lübeck 1599, S. 5 anføres udtrykkeligen: "Nach dem Todt Kønigs Christoffer, wehlten die Denen Herzogen Adolph zum König, der sichs alters halden beschwerete anzunehmen". Da Adolph, efter hvad Krantz og Petersen siden berette, døde 1459, altsaa en Alder af 67 til 68 Aar, saa er det ikke urimeligt, at han, foruden andre Aarsager, allerede i sit 47de Aar ansaae sig for at være for gammel og svag til at modtage den danske Krone. Krantz siger, at Ridderskabet gjerne havde havt Hertugen til Konge, og anholdt derom hos ham ved et Budskab, som var ham vel bekjendt, og Adolph, der havde opdraget sin til Konge foreslagne Søstersøn fra Barn af (efter Petersen, i Barns Sted), ønskede ham formælet med Kong Christophers Enkedronning Dorothea, en født Margrevinde af Brandenborg, hvorved Hertugen kom i Slægtskab med Margreven af Brandenborg. At Sagen allerede maa have været indledet i Forveien synes at fremlyse baade af Krantz's og Hvitfelds Ord, at Dronningen havde ladet sig forlyde med, at ville ægte den, som Ridderskabet valgte til Konge, og af den førstes Beretning, "at der gik stort Ry om, at en rig og smuk Ridder (Knud Gyldenstjerne?) havde beilet til Dronningen, men at hun, som var af langt høiere Stamme og Herkomst, gav Grev Christian Fortrinet. Skal man dømme efter den Rolle, denne Dronning spillede 36 Aar derefter, da hun, ved at virke paa de slesvig-holsteenske Stænder, fik Slesvig og Holsteen deelt imellem hendes yngre Søn Frederik og Kong Hans, saa maa man formode, at hun ikke heller har været uvirksom ved Udvælgelsen af hendes anden Mand, Christian den Første, til Konge, og at hendes Partie, da det sendte en Deputation til Hertug Adolph, alt for vel vidste, at han ikke vilde modtage Kronen. Der var i det mindste ingen Grund til at antage, at den unge Dronning, der kun havde været gift i tre Aar med Kong Christopher, vilde, uagtet hun forud havde ladet sig forlyde med, at ville ægte den, Ridderskabet vælger til Konge, række en svag Fyrste paa 47 Aar sin Haand. Men det var imidlertid ikke passende at forbigaae Hertugen, og først at tilbyde hans 22aarige Søstersøn Kronen. Man gik derfor maaskee en anden Vei, og tilbød ham, som man uden Tvivl forud bestemt vidste, vilde foreslaae sin Søstersøn, den Krone, man allerede havde tiltænkt denne. Andreas Høier, een af de nøiagtigste blandt vore Historiegrandskere, omtaler i sin Dannemarkische Geschichte, Flensburg 1718, hvortil han, efter hans egen Beretning i Fortalen, hvad den Oldenborgske Stammes Ophøielse paa Danmarks Trone angaaer, ogsaa har benyttet sig af Krantz, Petersen &c., Hertug Adolphs Vægring (S. 99 100) paa følgende Maade: "Nach Christophori aus Bayern Tode trugen die Danen die Krohne dem Herzog zu Schleswig und Grafen zu Holstein, Adolpho dem VIII. (Anm. Etliche, als Lauritzen, und mehrere, nennen ihn Adolphum VI.) auf, doch der entschuldigte sich wegen Alter undSchwachheit &c.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Naar disse sidste Ord oversættes rigtigen paa Dansk med: "dog, denne undskyldte sig med Alder og Svaghed, saa synes man ikke at kunne finde det mere besynderligt, at en Fyrste, der havde udholdt store Strabadser i Krig, og, endog blot som en Følge deraf, kunde være svag, betragtede en Alder af 47 Aar som upassende til at paatage sig Regjeringsbyrderne af tre Kongeriger i Tider, som just ikke vare de roligste, især i Modsætning af hans til Konge anbefalede Søstersøn, Christian af Oldenborg, som da var en Yngling paa 23 Aar. Alderdom er jo ganske relativ. En Mand af en god og stærk Legemsconstitution er visselig nok ikke gammel til 47 Aar, men den Svage nærmer sig i denne Alder dog Alderdommen meget, da hans sandsynlige Levetid ikke mere kan være lang. At Hvitfeld (og efter ham andre Historieskrivere) siger (T. 2., S. 843.) "Men han veyrede sig derudi for hans Alderdom og Svagheds Skyld, kan - da han øste her af tydske Kilder – have sin Grund i hans ikke heldige Oversættelse af Ordet "Alter med Alderdom, som, rigtig oversat med Alder, (en vis Grad i det menneskelige Liv, see Vid. S. Ordbog.), havde forebygget al Misforstaaelse. Men deels maa man ikke søge Sprogfiinhed hos Hvitfeld; deels er det ogsaa mueligt, at i hans Tid Alderdom og Alder vare temmelig eenstydige Ord. - Jøvrigt vilde det altid være ønskeligt, at udmærkede Konstnere, for at give historiske Malerier den høieste Grad af Fuldendthed, maatte nøie lægge Mærke til Fødsels- og Dødsaaret af Hovedpersonerne i deres Værker, for derefter desbedre at kunne fremstille dem overeenstemmende med den historiske Sandhed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Jndenlandske Efterretninger. J Stockholm døde den 2den d. M. Profesfor og Concertmester E. Du Puy, længe det Kjøbenhavnske Publicums Yndling, baade som Componist, Violinspiller og Sanger. Han var født i Frankrig, men opdragen i Schweitz, og opholdt sig adskillige Aar i Kjøbenhavn, førend han gik til Theatret som Sanger. Hans Musik til Syngespillene Ungdom og Galskab, Domherren i Milano &c., saavel som hans Sang i disse og saa mange andre Stykker, ere endnu Alle i frisk Minde. Som Menneske var han mærkværdig derved, at han endnu i en Alder af 56 Aar havde bevaret et næsten ungdommeligt Udseende. Han blev 64 Aar gammel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
J December Maaned 1821 er fra Danmark og Hertugdømmerne udført: 5, 108 1/2 Tønder Hvede, 14,825 1/2 Tdr. Rug, 15,888 1/2 Tdr. Byg, 14,835 Tdr. Havre, 49 Tdr. Boghvede, 523, Tdr. Ærter, 965 Tdr. Bønner og Vikker, 218 Tdr. Hvedemeel, 246 Tdr. Byg og Rugmeel, 71 1/2 Tdr. Byggryn, 174 Tdr. Havre og Boghvedegryn, 1758 Tdr. Malt, ialt 54, 112 Tønder, desuden 17,100 Pund Grubbe og Perlegryn, 393,629 Pd. Smør og 21,275 Pd. Ost. Udtog af en Skrivelse fra Jsland. De ældste Folk mindes ikke en saa stræng Vinter, som den afvigte. Sneen faldt saa høit, at Hestene bleve siddende der ligge til Bugen. J Nord- og Øresyssel har Kulden anrettet almindelig Ødelæg gelse. J Syd og Vest har den ikke været saa stræng. Det samme har været Tilfældet paa de Steder, hvor Jldsprudning yttrede sig.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Mariboe, den 5te April. J Stormen den 31te f. M. steg Vandet saa høit ved Rødbye, som det ikke har steget i de sidste 25 Aar. Det oversvømmede Endeel af Østergade, Nørregade og et Stræde, i hvilket man kunde seile med Baade lige op til Østergade. Det gik ind i nogle Hauger og Huse, saa Nogle endog maatte flytte deres Qvæg i Byen; det bortskyllede Diger imellem Byen og Stranden, samt Endeel af en Mødding. Noget Riisgierde skal være drevet ind paa Strandbredden, som formodentlig er borttaget et andet Sted af Høivandet. Paa det Sted i Østergade, som var oversvømmet, maatte der lægges Fielle til at gaae paa, da Folk ellers ikke kunne passere Gaden. Det Meste af Øen Lis var bedækket med Vand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Udtog af en Skrivelse fra St. Thomas af 8de Februari 1822. Naar den danske Corvet undtages, gaae ingen andre Fartøier herfra til Kjøbenhavn; men derimod mange til Flensborg. Sygeligheden har i forrige Aar været meget stor her, mange unge og gamle Mennesker ere bortdøde. Solens Hede er sjelden under 26 Grader.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Examinatus juris Larsen fra Stokkemarke i Lolland er ved Døden afgaaet. - J Juli Maaned 1820 blev en portugisisk Brig indbragt hertil, ladet med Negere, kommende fra Angola paa Kysten af Africa og bestemt til Fernambuco, men blev underveis taget af en Caper, som satte nogle af dens Folk ombord paa den, hvilke kom til St. Jegn med Briggen og hvorhen blev sendt en bevæbnet Slup, som bragte den ind hertil, hvor den blev priisdømt og Negrene solgte. Fog dens Fuldmægtig blev sendt ombord til Briggen, for at undersøge Documenterne, Besætningen, Ladningen o. s. v. vedkommende; men Stanken der var utaalelig; alle Negrene havde Smaakopper og laae som i en Svinestie under Dækket, Mænd og Qvinder tilsammen, alle aldeles nøgne naar nogle faa undtages (der var omtrent 120 ombord) som havde et Belte om Maven og saae jammerlige ud; de havde ikke engang Vand nok ombord og manglede aldeles Mundforraad.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Anledning af Hs. Majestæt Kongens Fødselsdag, fandt, foruden andre Høitideligheder, følgende Sted: Salen, hvorudi der spistes, samt Indgangen til samme, var indrettet ligesom en Skov; Hs. Maj. Kongens og Dronningens Brystbilleder, hængte i Salen, omslyngede med Palme- og Kokosgrene, samt med det danske Flag. - Det er nu ret en Lyst at reise omkring her i Landet, da ei allene Gaderne, men endog Veiene ere saaledes istandsatte, at de kunne sættes ved Siden af de bedste Landeveie i Danmark, der ene og allene skyldes Hs. H. V. Hr. Commandant og Oberstlieutenant m. m. von Scholten. (Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Aalborg, den 3die April. Skibet Caledonia, Capt. J. Kock, her hjemmehørende, er i disse Dage kommet fra Marseille og Hieres til Hals Rede. Det var den 11te f. M., da vi her havde den svære Orcan, paa Høiden af Lissabon, og havde den Tid en flav Kuling af S. V. med temmelig Dønning. J de nørmest foregaaende og efterfølgende Dage sporedes ingen Storm, men det blæste der en flav eller lader Kulling. - Fra Norge berettes af hidkomne Skippere, at Uveiret ingen synderlig Skade har gjort paa denne Side Lindesnæs, men at det derimod har raset med megen Voldsomhed hiinsides samme. J Stavangers Havn ere omtrent 20 Skibe og Fartøier sønderslagne og aldeles forliste. Skaden paa selve Havnen er meget betydelig og anslaaes til flere Tusinde Species.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Fra de andre Havne paa samme Kyst haves lignende Efterretninger. - Den ved Bovbjerg indstrandede Englænder hedder the Change, Capt. Hat field, bestemt fra Hamborg til London med Uld, Hørgarn &c. Ladningen er i Behold. Ved Læss skal, efter Skipperes Beretning, atter i denne Uge en Brig være indstrandet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Viborg. J de sidste No. af Kjøbenhavns Skilderie har man af den gavnelystne Hr. Pastor Bierregaard i Hjermind ved Viborg læst en grundet Klage over, at Træplantning forsømmes i Danmark. Naar man kaster Øiet til Jyllands Heder selv og Koldinghuus Amts gamle Banker og Dale, som en tyk Skov i vor Tid skjulede, naar man f. Ex. fra Viborg til Vischum, og paa de andre Sider til Rindsholm, Ravnstrup, Magrethenlund og Rødding seer sort Lyng, og en Situation, der viser og hvis Levninger af Egekrat tydelig forkynder, at der i Oldtiden var Skov, naar man fra Rindsholm til Ans, hvor for sammenhængende Skove prangede og endnu i vor Tid Vindumovergaards og Allinggaards Skove prydede Egnen og forsødede denne knudrede Vei gjennem Høiberg o. s. v., saa maa den virkelig sukke over Tidens Barbari, der seer, at Efterslægten vil endog have ondt ved at samle sine Træskeer, Træsko og Feiekoste, uden at forskrive dem fra Udlandet. - Ja, de faldt, de mægtige Minder om Algodheds Fader, uagtet Monarkens fredende Haand værner om dem, og vore Børnebørn ville komme til at gaae barfodede og gaae til Fods eller ride, da Vogntømmer neppe om 100 Aar vil sees mere voxe i Nordjyllands fleste Stifter. - Meget rigtigt anmærker Hr. Pastor Bierregaard: "At den nylig af Hr. Skovrider Bang udgivne Underretning om Birketræets Opelskning, vil være vigtig at at lægge Mærke til." - Og, vist nok er det, at af hastigt opvoxende Træer lønner vel intet bedre Umagen at lægge Vind paa, end Birken i Sandbund, Pilen og Ellen i Mosebund. - Den førstes Brugbarhed som Brændsel, Pilens mangehaande Nytte til Humlestænger, Baandstager, Kurvemagerarbeide m.m. Ellens til Pæle i Vand, og Barkens og Bladenes Farvematerial berettige dem til en høi Plads i skovløse Egne, fordi disse Slags groe hastig og kunne afkappes ofte med stor Fordeel. - Hvormange Sumper, Fælledkjære og Moser i Danmark ville ikke vorde i Tiden vedholdne ved at plante saadanne Træer, hvoraf man endog om ganske faa Aar kan høste Nytte, Om Frugttræers Udsaaening og Plantning gielder vel det samme; men som Hr. B. meget rigtig anmærker: "Mange skjøtte ikke om at plante for Efterslægten." Dog, det sorte Kirsebærtræe, der yder saa hastig og uden Konst sin Frugt, ligner heri foranførte vilde Træer, saa at det er utilgiveligt, at enhver Bondeby ikke har dem. Her i Omegnen findes de fleste i Løvskab By og dens Omegn. - J Vordinborg Amt, hvorfra saamegen Frugt sælges til Kjøbenhavn og andensteds, til megen Gevinst for Beboerne, har en dansk Prinds for mange Aar siden dertil lagt Grunden, ved at anlægge Planteskoler og uddeele dem til Bønderne. Kunde man ikke ønske, at de nu næsten forretningsløse Landvæsenscommissærer, imod en tarvelig Løn, i hvert Amt anlagde saadanne Træskoler og for en moderat Priis udleverede dem til Bønderne samt havde Opsigt med, at de virkelig bleve plantede, (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Den 6te d. M. døde i Slagelse den fortjente Rector T. C. C. Vithusen, i en Alder af 48 Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
Blandede Efterretninger. J Skriftet "Constantinopel og Bosporus, Pesth 1822, beretter Hammer, at for saavidt der tilstedes Europæere Adgang til det ny Serai, har han besøgt samme ved en Audients, som den østerrigske Jnternuntius havde. Angaaende de øvrige Dele indhentede han mundtlige Efterretninger og fandt ogsaa adskillige hos den tyrkiske Reisebeskriver Ewlia. Om et i det nyere Serai værende Bibliothek, som Rest af den bygantinske Keisers, er der af Semin, Toderini og ganske nyligen af Carlsysle anstillet mange Undersøgelser. Men ogsaa den sidste er ikke kommet efter Grunden i Sagen; thi hvis endnu nogetsteds hine græske Haandskrifter forefindes, saa er det sikkerligen ikke i det Haugebibliothek, Carlyste har seet, men i et i det Jnderste af Harem anlagt Bibliothek, som er blevet Europæerne utilgjængeligt, og hvori alle didtil i Seriet adsplittede Bøger ere blevne samlede og forenede. Hammer beviser dette af et Sted i Historieskriveren, Raschid, der taler udførligen om dette Bibliotheks Stiftelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
John Bradburg beretter i Travels in the interior of America, in the years 1809-10 (Reiser i det Jndere af America i A. 1809 10),at Bierne, som først ere bragte fra Europa til America, og indtil 1797 ingensteds vare at træffe i Overlouisiana, vestlig for Missisippi, med en beundringsværdig Hurtighed have udbredt sig i en Tid af 14 Aar 600 engelske Mile langt vestligen, op af Missouri, saa at Jndianerne ikke uden Føje kalde dem de Hvides Forløbere. Allerede i den første Landsby, der tilhører Osagerne, bemærkede Forf. en besynderlig, men, som han snart erfarede, meget almindelig Skik, i Følge hvilken de Krigere, der have viist sig feige i de første Fægtninger, dømmes til, for Livstid at bære Fruentimmerklæder, forblive ugifte, og tage til Takke med den haanligste Behandling. Straffen er saa meget haardere, som den Skyldige aldrig faaer Leilighed til at gjøre sit første Feiltrin godt igjen De saakaldte Sioux høre til de raaeste og grusomste blandt alle indianske Stammer. De behandle deres Qvinder saa umenneskeligen, at disse hyppigen pleie at myrde sig selv og deres nyfødte Pigebørn. Forf. gjendriver den almindeligen antagne Mening, at de indianske Høvdingers Magt er mere tilsyneladende end virkelig, ved mange Exempler paa den Despotisme, som enkelte af disse Høvdinger udøve over deres Stammer. Saaledes havde for nogle Aar siden en Anfører, ved Hielp af en Qvantitet Arsenik, han havde faaet af en hvid Handelsmand, vidst at rydde alle dem, der vare misfornøiede over hans Tyrannie, af Veien; en anden Anfører, hvis Tilnavn var le birgue, havde med Vold fraranet en ung Kriger sin Kone, og myrdet ham selv, en Moders eneste Søn. Den Gamle var rasende, og udstødte overalt de græsseligste Forbandelser imod ham; Afskyen for, og Forbittrelsen imod ham, var saa almindelig, at hun kunde gjøre dette ustraffet. Men ofte ere Høvdingerne ogsaa de Fattigste blandt deres Stamme, da alt Slags Gavmildhed, ansees som den første betingelse for en tapper Mand. Den indianske Gavmildhed strækker sig saa langt, at Verten holder sig forbunden til at tilbyde sine Gjæster Søster, Kone, Datter, ogsaa i dette Vildnis har den veneriske Syge udbredt sig. - Missouri Territory blev, tilligemed Louisiana, i Aaret 1803, tilsammen 1,026,312 eng. Mile eller 656,839,680 Acres, kjøbt af de forenede Stater, for 15 Mill. Dollars, altsaa Milen for L. 3 S. 8 D., Acren for 1 1/2 D., hvorved tillige den største Deel af dets Gebet af ikke færre end 860,668,560 Acres (det hele chinesiske Rige beregnes kun til 800,000,000 Acres) ved Missisipp, fik en Forbindelsesvei med Occanet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-13
De forenede Staters Fordeele af Louisianas Besiddelse ere uberegnelige; de store Jndkomster af Jorders Salg fraregnede, er Herredømmet over Missisippi, der ene er istand til at sikkre de vestlige Staters Handel, og tillige paa en Strækning af flere end 2000 Mile befrier Republiken fra en Grændse, der hvert Øjeblik fiendtligen kan overskrides, af overordentlig stor Vigtighed. KentuckiJndiana, Jllinois og Western Territor, grændse i S. O. til Alleghany Bjergene, i V. til Missisippi, i N. til de store Søer, i S. V. endelig til Kaatskill Bjergene; ligeledes et rigt Land, ligesom Overluisiana, med en Overflødighed af Kul, Bly, Salpeter, Salt, som dog hidtil kunfor størstedelen findes i Kilderne, Jern og en overordentlig Mængde Træ af hvert Slags. Derfor stiger ogsaa her Prisen paa Grund og Jorder, især i og tæt ved Stæderne, med utrolig Hurtighed; selv i Louisville blev allerede 1816 hver Acre solgt til 3000 Dollars, uagtet saavel af Regjeringen, som af Privatspeculanter, af den første uopdyrket, af den sidste tildeels opdyrket Jord blev falbudet. Vinteren er kort og mild, og alle Slags Frugter findes i Overflødighed. De vestlige Stater fremblomstre i det Hele meget stærkt, og let er det her ved sine Hænders Arbeide at skaffe sig et mageligt Udkomme. Jndbyggerne antage, uagtet de bestaae af Mennesker af de meest forskjellige Nationer, snart nogle udmærkede Træk af den fri americanske Characteer, en vis Selvstændighed, lige langt fra Ydmyghed mod Højere og Overmod mod Undergivne, derhos en egen Videlyst, levende Deeltagelse i alt Nyt, og den rosværdigste Gjæstfrihed. De nordlige Dele af Staterne Ohio og Jndiana, hele Jllindis og Western Territory, tilsammen 128, 130,000 Acres, bestaae af Skov- og Engbund blandede, og egne sig ganske fortrinligen til Dyrkning af hver Art. Derfor tiltager ogsaa bestandigen Udvandringen
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1822-04-16
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. da Roo Ro Nittende Aargang. No. 31. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 16 April 1822. Ejer og Leier.