Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1811-01-26
J Danmark havde og en Biskop under Tredie Frederik saa megen Deel i den lykkelige Regjerings Indretning, som igjennem Aarhundreder har gavnet Landet og Folket, saa at selv en taknemmelig Erindring om hiin Tildragelse synes, at fordre Bispe Embederne, ja selv Navnet vedligeholdt, saafremt Statens Vel kan bestaae dermed at dette kan bestaae med Bispe-Embeder, det have vi seet. Hvo vil da overbevise os om det Modsatte, Mine Grunde for at ønske Bispestolenes Vedbliven ere altsaa følgende: a) De ere apostoliske Jndretninger, og saadanne, som vi have dem, langt fra alt farligt og upassende Hierarchie. b) Stred og Navnet, saa strider dog slet ikke Embedet med vor Kirkes Confession, men er aldeles overeensstemmende med denne. Den Control, de bør fore med Kirkens og Skolens Lærere er vigtig og burde maaskee omsider samles hos een øverste Biskop, eller et Kirke Collegium. Enhver velindrettet Stat har Control med sine Embedsmænd og sørger for Enhed i Tingenes Gang. Saaledes er det og i Danmark. J Henseende til de lærde Skoler er Controllen endog nylig ved en Kongel. Forordning skjerpet, og Eenheden nøie paaseet. Hvorfor Religions-Underviisningen skulde savne saadant, indsees ikke. d) Landemoder eller Samlinger under Bispernes Præsidium have hidtil virket til Hæld og Velsignelse for mange Medborgere – og kunne maaskee, ved forbedrede Jndretninger, herefter virke i flere Henseender for hele Stifter, det er for betydelige Dele af Fædrelandet. *) Det er meget lettere at faae alle Bispestolene besatte med udmærkede Mænd, end at finde saa mange af disse, som Amtsprovsternes større Antal vilde udkrave. En udmærket duelig, lærd og retskaffen Biskop, iført al den Værdighed, som hans vigtige Embede kræver, vilde kunne virke igjennem Provsterne paa Præsterne igjennem disse paa Skolelærerne - og s. fr. f) Naar de lærde Biskopper løses fra deres verdi lige Forretninger, saa ville de baade som rigeligere lønnede, og som boende i de fornemste Stæder, bedre end Provsterne paa Landet kunne holde Skridt med Tiderne, arbeide og virke for Videnskaberne - og langt hyppigere nu, end medens verdelige Forretninger laae inden for deres Virkekreds, visitere og controllere Kirkens, saavelsom Skolens Lærere. 5) Biskopperne, hvilke boe i Stiftsstæderne, ville naar de ere hvad de bør være, have megen Anledning, til at see Stiftets til Staden ankommende Præster, tale med dem og virke paa dem, som vor værdige Senior og Fader Balle saa ofte har gjort – og slig Biskops fortroelige Venskab vil have en mægtig Jndflydelse paa et heelt Stift – en langt større Deel af Staten, end et Amt, Hans Rang og Bopæl skræmmer os ikke. Dersom dette var, hvor maatte vi da ikke skjelve, naar vi skulde besøge Exellencen, som undertiden har sin Gaard i Sognet! – Saa lavt kan jeg ikke tænke om en Kongel. Embedsmand og allermindst om en offentlig Lærer. Saadanne Personer vælger Danmarks Konge ikke til at betræde Talestolen. b) Staten maae ikke være en Harpax, som ruger over rustende Skatte, eller som beregner sin Fordeel efter at spare Udgivter, men gladeligen anvende sine Jndtægter paa nyttige Jndretninger og deres Vedligeholdelse. Men dersom Bispestolene da ere nyttige, saa bør og Staten gjerne bruge en Deel af sine Jndkomster til disses Bedste.