Berlingske Tidende, 1828-01-28
Constantinopel, den 17de December. Driviis, og at allerede eet Skib var forulykket derved, besluttede Efterat man fra Odessa havde erfaret, at Havnen var fuld af opholde sig fjorten Dage i Vourlo, og afseilede igaar til Archipeendelig Hr. Ribeaupierre sig til at følge sine Colleger, som vilde vente endnu paa gunstig Vind, for at gaae til Odessalagus. Hans første Tolk, Hr. Franchini, og Cancellie=Personalet den tage bort fra Hotellerne i Pera og Buyuckdere, hvilket gjorde Efter Gesandtens Afreise lod Hr. Franchini det Keiserlige Vaa havde ladet deres Vaaben blive paa deres Hoteller. Ved Ge saameget mere Opsigt, da den Engelske og den Franske Gesandt sandternes Afreise fra Constantinopel er der givet befaling til uafbrudt skulle fortsætte deres Consulati Forretninger, og ikke foralle de mæglende Magters Consuler i Fyrstendømmerne, at de Donau. lade deres Poster, førend de Tyrkiske Tropper have overskredet Russiske Tolk have modtaaet til deres Ef Følgende er den Jnstruction, som den Franske, Engelske og "De ville ufortøvet begive dem til Reis-Effendi, og besørge følgende Meddelelse: Jfølge Hs. Excellences Meddelelser, vil Hs. Høihed, af Opmærksomhed for de tre forbundne Magter, eftergive Grækerne den Kopskat, hvis Betaling er til Restance, siden Urolighedernes Udbrud, saavelsom ogsaa de Summer, der ere anvendte til Krigsomkostninger. Ogsaa vil Hs. Høihed eftergive Betalingen af denne Kopskat og alle andre Paalæg et heelt Aar, at regne fra Undertegnelsen af Jnsurgenternes Underkastelses=Act. Disse Bestemmelser ere vistnok Beviser paa Naade, Barmhiertighed og Høimodighed; men det er langt fra, at de fyldestgiøre de tre forbundne Hoffers Hensigter og Øiemedet at deres Forslag. Vi have erklæret Hs. Ex. Reis-Effendi, at vi ved udtrykkelige og officielle befalinger fra vore Hoffer ere paalagte, at foreslaae den høie Port Amnestie og Mægling, og at befalingerne ikke tilstede nogen Forandring heri. Endskjøndt den Ottomanske Regjerings Vægring ved at tiltræde begge disse ForSlag autoriserede os til at forlade vore Gesandtskabs Residentser, saa have vi dog, af Agtelse for Porten, og i det Haab, at den dog maaskee vilde finde sig i de tre forbundne Magters veldædige Fordringer, og paa denne Maade, saa vidt det stod i dens Magt, undgaae den sørgelige Nødvendighed, at skride til det Yderste, seet os foranledigede, endnu at udsætte vor Afreise. Jmidlertid beroer den yderlige Forlængelse af vort Ophold her paa Divanets Tiltrædelse til følgende tre Betingelser: 1) At de diplomatiske Forhold imellem de tre Gesandtskaber og den høie Port fuldkommen blive gjenoprettede. 2) At den inden kort Tids Forløb udferdiger de fornødne befalinger til de Ottomanske Embedsmænd angaaende Vaabenstilstand tillands og tilsøs. 3) At man officielt underretter os om, at der, saafremt Grækerne paa en passende Maade fremkomme med deres Bøn, skal blive tilstaaet dem Prærogativer, som svare til vore tidligere Forestillinger og den imellem de tre Magter afsluttede Overeenskomst. Da Hs. Excellence Reis-Effendi har erklæret, at den høie Port ikke kan bifalde vore Forslag, saa saae vi os nødsagede til at for linge vore Reise=Firmaner, med den bemærkning, at denne Væg ting ved at tiltræde de tre Hoffers Beslutninger desuden temlig tydelig maatte antyde en fuldkommen Forglemmelse af de Prærogativer, som ere tilstaaede Servierne og begge Fyrstendommernes Jndvaanere. Omendskjøndt vi for Øieblikket troe, ikke at have nødig at vedblive Fordringen paa at erholde Reise=Firmaner, saa smigre vi os dog med det Haab, at Divanet ikke vil undlade at tage Hen son til den Opmærksomhed, som man overalt skylder denskabelige, Magters Gesandter, og idet mindste udnævne en Commissær, som 2 det paalægges, at ledsage de Fartøier, paa hvilke vi ville indskibe P. os med de til vore Gesandtskaber hørende Personer, for at til Ointetgjøre enhver Forhindring, der kunde modsætte sig vor videre T. Reise. Da iøvrigt den Nederlandske Gesandt efter vor Begjæring har erklæret sig villig til, at tage de af vore Landsmænd, og som ville blive i denne Hovedstad, under sin Beskyttelse, saa 6 haabe vi ligeledes, at den høie Port vil indvillige i, at bemeldte at Gesandt paatager sig dette.