Den Vest-Sjællandske Avis, 1823-09-27
Journal des Debats indeholder følgende Udtog af en privat Skrivelse fra Vien: Menneskelighedens og Grækernes Venner, som ere saa talrige i Østerrig, smigre sig med, at der vil foregaae en Forandring i det Østerrigske Cabinets Politik. Vore Statsmænd føle det ærerørige, som ligger i denne Tendents, at christelige Magter skulle begunstige Tyrkerne og iagttage et Forfølgelsesystem mod Grækerne; dog Frygten for en Krig imellem Rusland, og England angaaende Deelingen af Tyrkiet, ligesom ogsaa den endnu meere umiddelbare Bekymring for at Rusland skulde tage Moldau, Vallachiet, og Servien i Besiddelse, som kunde blive farlig forden Østerrigske Stat, retfærdiggiør den Modbydelighed, som Fyrsten af Metternich har udviist mod alt hvad der kunde have en Sønderlemmelse af det Ottomanniske Rige tilfølge. Men nu da Portens Mangel paa Evne til at underkaste Grækerne er bleven beviist, nu da de ministerielle Blade, i London ganske ligefremt tilstaae, at Englands Politik har forandret sig med Hensyn til de egentia saakaldte Grækere, saa synes det Østerrigske Cabinet at have erholdet nye Bekymringer og Følgerne af den Revolution, som er udbrudt i de Ottomanniske Provinser. Den Sønderlemmelse, som Østerrig, befrygter kunde ligefuldt indtræffe uden ContineltalMagternes Sammenkomst og der kunde tilføies Østerrig og Rusland Skade ved Naboelauget af en nye Søemagt, som kunde blive opstillet under Storbritanniens Beskyttelse. - Kort sagt Orientens politiske Jnteresser synes at blive endnu mere forviklede og at kunne udkræve en særskilt Sammenkomst af Østerrigs og Ruslands Monarker. Ogsaa sinder man det paafaldende, at den Østerrigske Jagttager har i nogen Tid vedblevet at tie om de Græske Anliggender. Endvidere meddeeler Journal des Debats en Skrivelse fra St. Petersborg, hvori der siges: at de Forslag, som Porten har gjort Grækerne, at ville tilstaae dem de samme Privelegier, som Moldau og Vallachiet og som den Græske Regiering ikke har besvaret, er efter det Engelske Gesandtskabs Raad blevne gjorte i alle de Magters Navn, som vare forsamlede i Verona. Havde man for to Aar siden gjort disse Forslag, saa havde det vel kunne gjort noget Jndtryk hos Grækerne; men ikke nu, da de ere i Besiddelse af 5 til 6 Fæstninger, af en fortreffelig Marine og en betydelig Armee, tre Omstændigheder, som constituere den politiske Souverainitet, hvorfor ogsaa Grækenland betragter sig som en fouverain Stat; og Krigen virkelig føres nu imellem to Magter; hvorledes, hedder det til Slutningen, skal Krigen kunde bringes tilende efter den hellige Alliances, Grundsætninger – Jmidlertid bemærkes i samme Blad, at man ikke vil tage Hensyn paa de Russiske Grækere, de talentløse Ypsilantiers Partie; men allene paa de sande Grækere, som have deres Sæde i det sydlige Grækenland. – Baron von Stroganof er nu afreist fra Haag og gaaer tilbagetil Tydskland. – Uagtet den Franske Legations Sekretair Adanson er kommen fra Constantinopel. til Wien, har man dog ingen nye Efterretninger derfra. - Fra Tyrkiet høres intet andet uden at Tyrkerne skulle i Bucharest have foranstaltet Høitideligheder i Anledning af de Seiervindinger, som de ville have tilfægtet sig i Morea, men private Breve fra Nissa tale om en stor Forvirring, som skal herske i Constantinopel, og Rygtet er paa nye udbredet i Belgrad om den store Brand, som skulde være udbrudt der den 19de. – Jordskielv vedblive at ødelægge Syrien, Landet plages tillige af Oversvømmelser.