JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Slutning af Sagen angaaende Udkastet til en Communalanordning for Kjøbstæderne, Kjøbenhavn dog herfra undtagen. (See denne Tidende No. 71772.)Ad 5 25. Forsaavidt Magistraten og Borgerrepræsentanterne ei kunne forenes om en Kæmners Antagelse og den Sikkerhed, han har at stille, formene vi, at dermed bør forholdes overensstemmende med vort Forslag ved § 18, mod hvilken Forandring i Udkastet ikkun et Medlem har stemt. Det indstilles derfor allerunderdanigst: At Slutningen i denne Paragraph forandres derhen: "forsaavidt bemeldte Øvrighed, og Borgerrepræsentanterne ei kunne forenes, afgjøres Sagen paa den i § 18 paabudne Maade. ad 26. Som allerede oftere berørt maa Forsamlingen aldeles tiltræde den i denne Paragraph udtalte Grundsætning, at saadanne Foranstaltninger, der ere aldeles extraordinære, eller som have sær indgribende og vedvarende Følger for Communen, i det mindste skulle være undergivne Cancelliets Sanction. Man finder heller Jntet at erindre imod de enkelte Anvendelser af nysmeldte Grundsætning, som ere fremstillede i Paragraphens 2den Deel; men ligesom man maa holde for, at der vel i de større Kjøbstæder kunde indrømmes den samlede Communalbestyrelse nogen større Raadighed end den, som nærværende Paragraph, der angaaer alle Kjøbstædscommunerne i Almindelighed, giver, saaledes gaaer Slutningen af denne Paragrah i Udkastet ogsaa netop ud paa, at der ved de særlige Regulativer efter Kjøbstædernes Betydning. og oconomiske Forfatning skal kunne indrømmes den locale Communalforvaltning større Myndighed, nemlig til inden visse Grændser, at afgjøre de Sager, som ellers efter denne Paragraph ere unddragne den locale Bestyrelses endelige Afgjørelse (efr. Ordene: "Sager af de anførte Slag *), og at altsaa de særskilte Regulativer ei skulle kunne indskrænke, men vel, naar de concrete Omstændigheder tilraade det, udvide den Myndighed, som i Almindelighed er tilstaaet den samlede Communalbestyrelse, det er Magistraten og Repræsentanterne. Et af Forsamlingens Medlemmer har imidlertid ved denne Paragraph gjort det Forslag, at ingen Afhændelse Byens faste Eiendomme bør skee, og intet af nyt Laan optages, eller Forlængelse af de Terminer finde Sted, inden hvilke et allerede optaget Laan skal afbetales, uden at det samtlige Borgerskab har været sammenkaldt og ved Stemmefleerhed har erklæret sig derfor Det er nemlig anseet som en Rettighed, der ifølge de hidtil gieldende Bestemmelser tilkommer Borgerskabet, at det in pleno faaer Adgang til at yttre sig om oconomiske Anliggender af den Vigtighed som de anførte, hvilken Rettighed formeentligen ei bør betages Communens Medlemmer uden tilstrækkelig Grund, hvilken ikke antages at finde Sted. Dette Forslag er blevet billiget med en Stemmefleerhed af 55 mod 9. Det indstilles derfor allerunderdanigst:
Berlingske Tidende, 1836-02-24
At der maatte tilføies denne Paragraph den Bestemmelse: "At ingen Afhændelse af Byens faste Eiendomme bør skee, og intet nyt Laan, optages, eller Forlængelse af de Terminer, finde Sted, inden hvilke et allerede bevilget Laan skal afbetales, uden at Borgerskabet har været sammenkaldt og ved Stemmefleerhed, har erklæret sig derfor."
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Proprietær Langkilde fremsatte under Sagens Discussion det Amendement, at hele Sagen burde afvises. At Jagtlovene trængte til en Revision, ansaae han for afgjort, og han skulde derfor ogsaa have tiltraadt Proponentens Jndstilling, forsaavidt den gik udi herpaa, hvis den havde indeholdt et bestemt Forslag. De øvrige Proponentens Jndstillinger gik derimod, ligesaavel som Sognefoged Hans Christensens, ud paa aabenbare Jndgreb i Eiendomsretten, hvilke han paa det Bestemteste maatte fraraade. Jagtretten var nemlig en virkelig Eiendomsret, og der var Jntet, som en Nations Repræsentanter burde forsvare saameget som Eiendomsretten. Kammeraad Drewsens Jnd stillinger vare vel mere moderate end hine, men dog ei billigede af Committeens Pluralitet, og da endelig selv denne sidste ikke havde gjort et bestemt Forslag, burde Sagen. formeentligen afvises. Efterat Proponenten havde bemærket, at hans Forslag egentligen gik ud paa at beskytte Eiendomsretten over Afgrøden mod Privilegier, som stred jorde Proprietær Lang mod Tidens Aand, kilde yderligere opmærksom paa, at Jagtretten var til for Fæsterens Eiendomsret over Sæden. Fæsteren hidledede sin Ret fra Grundeierens Overdragelse og han havde ei større Ret end der var ham overdragen Grundeierens principale Ret burde ei staae tilbage for Fæsterens secundære. Proprietær Langkilde frafaldt imidlertid senere sit Amendement.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Med Hensyn til Spørgsmaalet om, hvorvidt der i denne Sag burde andrages paa specielle Bestemmelser, begrundede Committeens Referent, Kammerjunker Scavenius. yderligere Committeens Pluralitets i saa Henseende yttrede Formening. Det maatte vistnok forventes, at de Mænd, hvem Hans Majestæt, saafremt han bifaldt Forsamlingens Petition, maatte overdrage det Hverv at udarbeide en ny Jagtlov, vilde tage alle Forhold under Overveielse, og at de uden Lidenskab og uden alle smaalige Hensyn vilde levere et paa Ret og billighed grundet Arbeide. De vilde kunne udføre deres Hverv med langt mere Frihed og Sikkerhed, og deres Arbeide vilde faae langt større indre Sammenhæng. naar Hænderne ikke vare bundne paa dem ved specielle Anviisninger, end i modsat Fald. Man kunde ikke indvende herimod, at Forsamlingen dog allerede ved flere private Petitioner havde indladt sig paa at tilraade Specialia; thi foruden at den vel kunde være Tvivl om at dette altid havde været den rigtigste Fremgangsmaade, kom det særdeles meget an paa Sagens Beskaffenhed. Der vandtes desuden Jntet ved saadanne specielle Forslags Antagelse; thi det ompetitionerede Lovbud vilde jo blive Stænderne forelagt, inden det emanerede som Lov; Forsamlingen vilde da faae fra England afsendte Retrutter, som nu ere under fuldstændig Anledning til dets Undersøgelse. og kunde gjøre sine Amendements med langt større Sikkerhed, naar den havde den hele nye Anordning for Øie, end nu.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Et Medlem af Forsamlingen maatte vel i det Hele tiltræde det af Referenten Yttrede, men troede dog ikke, at der kunde siges Noget imod, at Forsamlingen i Præmisserne til dens Betænkning udhævede enkelte Punkter, som den maatte ansee værdige til særdeles Opmærksomhed ved Udarbeidelsen af den nye Jagtlov. Forsaavidt de gjorte Forslag vilde have væsentlige Jndgreb i de bestaaende Rettigheder til Følge, fordrede Sagen. en nøie og alvorlig Prøvelse, thi ikkun da, naar det Offentliges Tarv udkrævede det, burde der blive Spørgsmaal og saadanne Jndgreb, og selv da tilsagde billighed, at den, som nødtvungen skulde bringe Offeret, gaves Erstatning derfor. Men til at indgaae med et saadant Andragende, var der formeentlig ingen speciel Anledning for Forsamlingen. Jkkun fra eet Sogn var der indkommen en Besværing over den Skade, som Vildtet fra den kongelige Vildtbane foraarsagede, og ligesaalidet som det var beviist, at en saadan virkeligt havde fundet Sted, ligesaalidet havde Klagerne anført, at de i denne Anledning forgjeves havde henvendt sig til vedkommende Collegium med deres Besværinger. Taleren bemærkede derhos, at der vel var forelagt Forsamlingen af en Deputeret et bestemt Andragende, denne Gjenstand betræffende, men han kunde ikke skjønne, at dette, der i ingen Henseende var motiveret, kunde give Forsamlingen Anledning til at gaae videre end i det Høieste, som tidligere bemærket, at andrage paa en Revision af Jagtlovene og det saa meget mindre, som Proponenten ikke engang havde paaberaabt et paa egen Erfaring grundet Kjendskab, eller gjort Forsamlingen bekjendt med de Kilder, hvoraf han havde erholdt en saadan Kundskab til de bestaaende Forhold, som han vilde have forandrede. Taleren gik derefter over til at vise, at flere bemærkninger i Proponentens Andragende efter hans Formening vare deels ufuldstændige, deels urigtige, og han sluttede med at gjøre Forsamlingen opmærksom paa, at om den end mod Forventning maatte give nogensomhelst bestemt Jndstilling Medhold, det dog ogsaa vilde være stemmende med billighed at andrage paa, at der gaves de Vedkommende Erstatning; men dette formeente han vilde have stor Vanskelighed ei alene med Hensyn til dem, der havde bortforpagtet eller bortfæstet deres Eiendomme med Reservation af Jagtretten, men især med Hensyn til dem, der havde solgt Eiendommene med Reservation af Jagtretten. Et andet Medlem var ligeledes af den Mening, at der intet kunde være imod i Præmisserne til Forsamlingens Andragende at anbefale visse Forslag til Regjeringens Opmærksomhed, da den derved ingenlunde hindredes i senere at frafalde disse Forslag, dersom den efter nærmere indhentede Oplys lysninger ei maatte finde dem tilraadelige. Proponenten bemærkede, med Hensyn til hiint Medlems Yttring om, at det maatte have været en Nødvendighed for ham at fremlægge Klager og fremskaffe Beviser for Jagtlovenes Skadelighed, at der var indgivet flere Klager herover, men han troede dog ikke, fordi han indgav Forslag til en Petition, at være pligtig til tillige at fremføre Beviser; han maatte i denne Henseende, paaberaabe sig sin Erfaring.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Efterat flere Medlemmer havde fraraadet at gjøre bestemte specielle Jndstillinger, i denne Sag, og efterat Forsamlingen under den endelige Forhandling enstemmigen havde billiget den samlede Committees Jndstilling om at Jagtlovgivningen maatte underkastes en Revision, blev det omventilerede Spørgsmaal om Forsamlingen skulde blive staaende ved hiin almindelige Jndstilling sat under Afstemning, og da der var 32 Stemmer for og ligesaa mange i mod, blev det saaledes antaget, at der Jntet var imod, at der i denne Sag gjordes specielle Jndstillinger, Proponenten frafaldt sit 1ste og 3die Jndstillingspunkt, men inhærerede derimod det 2det. Efterat Referenten havde erindret imod dette, at det vilde lede til alt Vildtets Ødelæggelse og til Jagtens Tilintetgjørelse, og at de der gjorte Jndskrænkninger vare aldeles illusoriske Bestemmelser, blev dette Jndstillingspunkt af Forsamlingen forkastet med 64 Stemmer mod 1.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Kammeraad Drewsen frafaldt sit 4de Jndstillingspunkt, og sammentrak sit 1ste, 2det og 3die til een Henstilling, som han androg paa at maatte optages i Præmisserne til Forsamlingens Andragende. Referenten gjorde opmærksom paa det formeentligen Ubillige og Uretfærdige, der vilde ligge i et Forbud mod at holde alt stort Vildt udenfor Dyrehaver. Den nærmeste Følge heraf vilde være, at Jagtretten blev ophævet for enhver sagteier, paa hvis Jagtrevier der ikkun fandtes saadant Vildt; thi det Expedient, at indrette Dyrehaver, kunde kun Enkelte udføre, da deels en selv ikke betydelig Dyrehaves Anlæg koster flere Tusinde Rigsdaler (hvorved det ei burde oversees, at et mindre Areal forholdsviis var langtkostbarere at indhegne end et større) og deels den aarlige Bekostning paa Vedligeholdelsen, og det aarlige Tab, derved, at Skoven, dersom saadan ingen Nytte, gav, vilde gjøre Jagteieren den Byrde endnu betydeligere, som paalagdes ham, naar han ei skulde miste sin Jagt. Ved det hidtil Anførte var Taleren imidlertid gaaet ud fra den Forudsætning, at det var Jagteieren, der skulde være pligtig til paa egen Bekostning at indhegne en Dyrehave, men det kunde vistnok være et stort Spørgsmaal, om saadan Forpligtelse med billighed kunde paalægges ham; Jntet syntes nemlig naturligere, end at de, for hvis Skyld en saadan Foranstaltning blev truffen, og som vare de eneste, som deraf havde Gavn, burde bære den directe Bekostning, som derved foraarsagedes; det indirecte Tab for Jagteieren, der mister Nytten af Skoven, syntes at være stort nok for ham. Skulde det indvendes, at den Jordbrugerne saaledes paabyrdede Udgift vilde overstige den derved erholdte Fordeel, saa erkjendtes med det samme, at den Skade, Vildtet foraarsagede, ikke var synderlig stor, Taleren udhævede endnu i denne Henseende, at det kunde være tvivlsomt, om Skoveieren, paa egen Haand kunde henlægge en Skov til Dyrehave, da det omtrent var det samme som at ødelægge den. Endelig bemærkede yntes at mangle tilstrækkelig An han, at der ledning til en Lovbestemmelse som den foreslaaede, da der nemlig kun var meget faa Steder her i Landet, hvor Antallet af stort Vildt udenfor Dyrehaverne havde nogen betydelig Størrelse. Efterat et Medlem ligeledes havde talt imod det omhandlede Jndstillingspunkt, forkastede Forsamlingen samme med 42 Stemmer mod 23. Kammerraad Drewsens 5te Jndstillingspunkt, som han imidlertid henstillede til blot at optages i Præmisserne til Forsamlingens Andragende, blev af denne billiget med 38 Stemmer mod 27. De Grunde, som under Discussionerne bleve fremførte imod samme, ville, saavelsom hvad der anførtes for det, findes optagne i Forsamlingens Andragende.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Sognefoged Hans Christensen modificerede sine Jndstillingspunkter, der bleve bestridte af flere Medlemmer som altfor indgribende i Eiendomsretten, saaledes, at den sidste Passus af første Jndstillingspunkt, Og Jngen" o. s. v., gik ud; at det andet kom til at lyde saaledes: "At Rovdyr, saasom Ræve, Ørne, Glenter, Musvaager, døge m. fl., frit maae dræbes af Bonden paa hans Jord med alle andre Midler end Skydegevær, saasom ved Rævefare, Høgebure, Snarer, Rævekager og andre bedøvende Fangemidler, og at endelig det tredie Jndstillingspunkt forandredes saaledes: "Naar noget af de i første Post benævnte Dyrslægter, findes paa Bondens Mark efter et vist afHans Majestæt bestemt Tidsrum, skal Jagteieren være pligtig til paa enhver Aarstid, hagteieren. at lade det nedskyde; Efterlader dette uagtet Bondens Anmodning, da maa Bonden paa Jagteierens Bekostning lade Dyret nedskyde af en anden Skytte, imod strax at bringe Jagteieren det dræbte Dyr.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Med Hensyn til det andet af disse Jndstillingspunkter bemærkede et Medlem, at den deri foreslaaede Ret for Bonden formeentligen allerede tilkom ham efter den gjeldende Lovgivning, der kun forbød at jage og skyde, hvorunder det ikke kunde henføres at man ved Hielp af Rævesare, Høgebure og deslige søge at skaffe sig af med Udyr paa sin Mark, ligesom og I. 12 i Fdn. af 18de April 17732. kun bestemte, at man ikke uden Jagtherrens Lillie maatte i Marken tage Harer, Dyr eller Agerhønskyllinger, hvortil hine Udyr ikke kunde henføres. Den Kongelige Commissarius fandt ligeledes, at det Omhandlede ikke kunde ansees stridende mod Jagtlovene, undtagen forsaavidt Saadant ved en særlig Anordning af 28de August 1739. var forbudt paa Kongens Vildbane. Sognefoged Hans Christensen fandt sig siden foranlediget til at frafalde samtlige sine Jndstillingspunkter.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Secretær Ussing og Kammerherre Juel fremsatte det Amendement, at det i Præmisserne til Forsamlingens Andragende maatte henstilles, at der, i Liighed med hvad der er befalet i Henseende til Jagten paa Fælled, maa fastsættes en vis Tid af Aaret, paa hvilken Godseieren ikke maa jage paa Bøndernes Sædemarker." Den Kongelige Commissarius fandt dette Amendement mindre nødvendigt. Næst i saa Henseende at henholde sig til nogle af Referenten gjorte Bemærkninger (der ere optagne i Forsamlingens nedenfor anførte Andragende, maatte han ogsaa fra en anden Side finde dette Amendement betænkeligt. Den omhandlede Collision mellem Jagtrettigheden og Agerbruget, indtræder ei blot i Forholdet mellem Eier g Fæster, men ogsaa mellem Eier og Forpagter, samt mellem den, der efter speciel Forbeholdenhed eller Overdragelse er jagtberettiget paa en fremmed Grund, og denne Grunds Eier. Naar der nu blev foreskreven en særlig Regel til Beskyttelse for Fæsterens Ager, saa kunde deraf maaskee udledes den Slutning, at der ei i de øvrige nævnte Forhold fandt nogen Jndskrænkning Sted i Jagtrettens Udøvelse med Hensyn til dens Ret, som Agerens Afgrøde tilhørte, og, saavidt vidstes, pleiede der ei enten i Forpagtnings contracter eller ved særlige Reservationer eller Overdragelser af Jagtretten at tages nogen udtrykkelig Bestemmelse i den omhandlede Henseende. Ved Afstemningen billigede Forsamlingen imidlertid dette Amendement, med 39 Stemmer mod 26.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Professor Bang fremsatte et Amendement, som gik ud paa, at Jagtrettighed maatte tilstaaes visse Jordbrugere, som hidtil ikke havde været i Besiddelse deraf. Det nærmere Jndhold af dette Amendement, der af Forsamlingen blev antaget med 36 Stemmer, mod 29, vil kunne sees af Forsamlingens Andragende. Endelig bleve de af Committeens Pluralitet indstillede Principer for den nye Jagtlov, som den dog senere henstillede til kun at berøres i Præmisserne til Forsamlingens Andragende, i det Væsentlige billigede med 52 Stemmer mod 13.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Til endelig Behandling foretoges Sagerne: 1) angaaende Provst Birchs Andragende om den nye Matriculs Jndførelse; 2) angaaende Udkastet. til en Placat om det stemplede Papiir. til Slutsedler. ); og 3) angaaende Kammerraad Drewsens Forslag, Vei Vi væsenet betræffende. 2), hvilke Sager. See denne Tidende No. 6364 Side 1024. See denne Tidende No. 6364 Side 1024. er Ved en Forglemmelse fra Trykkeriets Side er i No. 63 af denne Tidende, Side 1024, blevet forbigaaet, at i det første Møde den 8de Februar blev Sagen om Veivæsenet (See denne Tidende No. 17, Side 253255) foretagen til foreløbig Behandling og Committeens Betænkning oplæst af Referenten, Justitsraad P. velsen. bleve afgjorte saaledes, som i sin Tid i denne Tidende vil blive oplyst. (Andet Møde.) Den foreløbige Behandling af Sagen, angaaende Kammerraad Drewsens Forslag sigtende til Hoveriets Afløsnin tilendebragtes, hvorefter den endelige Behandling udsattes til et følgende Møde. Etatsraad Treschow oplæste det af ham forfattede Udkast til Forsamlingens Petition angaaende Oprettelsen af nogle nye Fyr m.m.*), hvilket Udkast af Forsamlingen, blev bifaldet. Mødet den 13de Februar. (Førse Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Sagen angaaende Jørgen Mathiesens Andragende om Afskaffelsen af Bommene paa Hovedlandeveiene.) blev foretagen til endelig Behandling og afgjort saaledes som i et følgende Nummer af denne Tidende vil blive oplyst. Til endelig Behandling foretoges ligeledes Sagen angaaende Mechanicus Gamst Andragende om Ophævelsen af Placaten af 23de October 1835277), hvilken Sal. afgjordes saaledes, som i sin Tid i dette Blad vil blive oplyst. Derefter blev til foreløbig Behandling foretagen Sagen angaaende de indgivne Andragender betræffende Brænde*) See denne Tidende No. 6366, Side 1036. See denne Tidende No. 20-21, Side 333334, og No. 5336, Side 892 og Side 896. See denne Tidende No. 6566 Side 1053. re. See denne Tidende No. 2223, Side 364 og No. 6366, Side 1054.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
viinsbrænderierne). Referenten forden i denne Sag nedsatte Committee, Etatsraad Steenfeldt, foredrog Committeens Betænkning, hvorefter den foreløbige Discussion over Sagen tog sin Begyndelse, men da det befandtes rigtigst at udsætte denne Sag, indtil Sagen angaaende det kongelige Lovudkast om Consumtionstariffen var foretagen, blev den foreløbige Behandling ikke tilendebragt. (Andet Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Kammerjunker Scavenius oplæste som Referent for den Committee, der har været nedsat i Anledning af de fra forskjellige Kjøbstæder indkomne Andragender om Toldsted Ret), Committeens Betænkning. Sagen blev derefter foreløbigen discuteret, og dens endlige Behandling udsat til et følgende Mode. Mødet den 15de Februar. (Første Møde.) Procurator Haagen oplæste, som Referent for den Committee, der har været nedsat i Sagen angaaende Offentligheden af Stændernes Forhandlinger), Committeens Betænkning. Sagen blev derefter foreløbigen discuteret, og den endelige Behandling udsat til et følgende Møde. (Andet Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Sagen angaaende den nye Told tarif 2) foretoges til endelig Behandling, men da denne ikke i dette Møde blev tilendebragt, udsattes den til Fortsættelse i et følgende Møde. See denne Tidende No. 11 Side 141, No. 12. Side 174175, No. 14 Side 207208 og No. 15 Side 222. See denne Tidende No. 17, Side 252253, og No. 2021, Side 332333. See denne Tidende No. 2223, Side 366368. er See denne Tidende No. 5960, Side 935960. og No. 6364, Side 1023. Mødet den 16de Februar. (Første Møde. Præsidenten tilkjendegav, at der blandt de Andragender, der vare indkomne, men ifølge Forsamlingens Beslutning den 2den Februar.) ikke kunde foretages, var den Dag af ham blevet forglemt at anmelde tre ham igjennem Procurator Nye tilstillede Andragender, det ene fra Wordingborg Kjøbstads eligerede Borgere om Lettelsei de denne paahvilende Jndqvarterings byrder, og de to andre fra Consul og Kjøbmand Hatting i Nestved om Nedsættelse. i Medicinaltaxten, og om Provindsial-Kjøbmændenes bedre Oplærelse. i deres Fag m. m. Sagen angaaende Kammerraad Drewsens Forslag, sigtende til Hoveriets Afløsning, blev foretagen til endelig Behandling og afgjort saaledes, som i et følgende Nummer af denne Tidende vil blive oplyst, (Andet Møde.)
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Den endelige Behandling af Sagen. angaaende den nye Toldtarif fortsattes. Etatsraad Hvidt oplæste det af ham, forfattede Udkast til Forsamlingens Betænkning over Udkastet til en Placat angaaende det stemplede Papiir til Slutsedler, og Grev Holstein det af ham forfattede Udkast til Forsamlingens Petition om den nye Matriculs Jndførelse), hvilke Udkast begge bleve bifaldte af Forsamlingen. *) See denne Tidende Nr. 18, Side 271, og No. No. 63–64, Side 1024. *) See denne Tidende No. 6, Side 63, og No. 6364, Side 1024.
Berlingske Tidende, 1836-02-24
Rettelse. J No. 69 og 20 af denne Tidende, Pag. 1006, 4de Linie. 2den, læs: 18de Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
do. Den til forsendelse. med Kongel.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Brevposter rivilegerede. oc Berlingske politiske
Berlingske Tidende, 1836-02-25
vertissements. Sidende. Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. No 48. Ni Torsdagen den 25 Februar.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Udenlandske Efterretninger. England.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
London, den 13de Februar. - Protesten mod den af Dublins protestantiske Ærkebiskop, Whateley, foreslaaede Plan til den irlandske Kirkes Reform er allerede undertegnet af næsten 400 protestantiske Geistlige i Jrland.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Til London ere Breve fra Ny-York indløbne af 29de Januar, hvilke kun i det Væsentlige gjentage, at Præsidentens Tilhængere paa det stærkeste raade til krigeriske Forholdsregler, medens hans Modstandere, trods hiin Parties mægtige Jndflydelse antage, at ved Englands Mæglings Forslag vilde Alt bilægges i Mindelighed.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Fra Portsmouth meldes, at befalingen om Bombeskibet Erebus's Aftakling var tilbagekaldt, og at det strax skulde afseile til Deptford, for tilligemed Terror at afgaae for at understøtte Capitain James Ross's menneskekjærlige Expedition til Grønland.¬
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Da den sidste Angivelse om den brittiske Legions Styrke i Spanien ikke skal være ganske rigtig, saa leverer Times af 13de dennes den, den 27de forrige Maaned forfattede officielle Angivelse, hvorefter det hele kampdygtige Mandskab beløb sig til 7784 Mand. Herfra ere udelukkede de for kort siden fra England afsendte Rekrutter, som nu ere undervejs til Spanien.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-02-25
Paris, den 14de Februar. – Nouvelle Mi nerve beretter, at Kongen har besluttet i Begyndelsen af Sommeren at foretage en Reise i det sydlige Frankerig, og at han førend dens Tiltrædelse vil udstede en almindelig Amnesti for politiske dømte.