Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1783-05-02
Dog seer det til Tidernes Ende og Evighedernes herlige Begyndelse klare Guddoms Gie langt tydeligere, end vore ömme og ombygelige Forældre, midt i deres for Börnenes Vel opspillende Udsigter, Indsigter og Hensigter. - Saaledes fordrisler jeg mig af egen Erfarenhed til en taknemmelig og rörende Afskeed at forestille alle mine velyndende Velgjörere Forsynets ikke förende bag efter fattelige og indseete Vendinger; ja jeg maatte samle og fattes paa Ord, vilde jeg fra mit En 27 Rd. første Aandedret til dette nu, forestille et kort, dog kiedsommeligt Udtog af mit Livs sammenflettede Kiede. Og hvor lidet er dette imod det Hele? Men, - hvorhen med alt dette, - Alene - for at sige Dem, respective Publicum, at det allernaadigst har behaget Hans Majestæt Kongen, at benaade mig med et andet Levebrød, og at jeg med allernaadigst Tilladelse har afhændet det her værende Kongelige privilegerede Adresse-Contoir og Bogtrykkerie for Fyens Stift til Velædle og Höilærde Hr. Frinaxen Strørern, af hvem det respective Publicum maa forvente den nølagtigste Vinskibelighed, i dette Fag, for baade at fornøie og behage, og vil saaledes have Ham, Contoiret og Bogtrykkeriet paa det beste i enhvers Bevaagenhed erindret og anbefalet. Vær i det øvrige, respective Publicum, fornøiet med, at jeg af den ærbødigste og oprigtigste Taknemmelighed imod Gud og Kongen, og af det meest fornøiede og skiönsomste Hierte for det höirespective Publicums Yndest og Understyttelse til min Velfærds Befordring, i det Fag, jeg hidindtil haver været indsluttet, opofter fölgende: Afskeeds-Tanker. Jeg smelter hen i Tak for Evighedens Fader, Som saa til dette Nu har sörget for mit Vel; Jeg beder, haaber, at Du aldrig mig forlader, Jeg heel opofrer Dig mit Legem og min Siel Tak Naadigste Mark. for al beviiste Naade, Tak for Du givet har til mig vist Levebrod; Gud glæd sin Salved paa utællelige Maade, Giv vore Börnebörn begræde maa Hans Død. er Guds Englevagt omring Hans høie Konge=Trone, Al List og Vold flye bort fra Kongens Arvestoel; Guds höire Haand hold fast paa Danmarks Konge=Krone, Og lad ei noget Ondt formörke Rigets Soel! Jeg ogsaa skyldigst bør min Tak til alle Stænder, Som alle har beviist mod mig Bevaagenhed, De ligesom med tet og sammenknyttet Hænder, Har rækket Hielp og Raad til min Arbeidsomhed. Giv Aandens klare Skin hver geistlig Mand oplyse! Giv ærlig Vittighed maa boe i verdslig Stand! Lad Fiender fuld af Skræk for Kongens Krigsmagt gyselGiv Kongens Riger staae i Florl som Canans Land. Giv Kiölen glide maa igiennem Havets Bölge, Og altid naae sin Havn til Vinding i Behold Giv Bondens Plovjern faae Velsignelser i Fölge! Gud være Kongens og Hans Rigers Soel og Skiold, Til Lykke Eftermand, Hr. Særextre! til Lykke! Jeg i Oprigtighed vil önske til Valet; Tryk til enhvers Behag! Lad Uheld Dem ei trykke; Nei, nei, bliv riig og glad ved hvert et Alphabet. Den Friestad Frideritz mig ikke frie skal tage Fra skyldig Skiönsomhed, fortiente faae enhver; Tienstfærdighed en Pligt jeg over alle Dage; Ja kierlig Ven endog mod Avind selv jeg er Vel skal jeg kræve Told; dog Publicum maa kræve Fuld Venskabs Told af mig; jeg svarer strax Courant; Og om Misundelse vil noget hos mig hæve, Tag Hiertet i mit Liv, der faaer du ærligt Pant. Peter von Westen. 277 Rd.