Berlingske Tidende, 1817-02-03
Indenlandske Efterretninger. Aarhuus, den 23de Januar. Fostdagens Gry forkyndtes giennem hele Byen ved Janitskarmusik, og med varende Flag drog en judiende Tog af danske Søemænd giennem Gaderne. Allerede Dagen iforveien vare mange af Omegnens Familier dragne hid for her at deeltage i Dagens Høitid. Ogsaa de Fattige og Huusmme velsignede Dagen, thi ei heller i Aar bleve de forglemte af hiin ægte Fædrelandsven og ædle Velgiører, der saa ofte mindes de Arme, hvemSkilden var udlie; paa denne Dag uddeeltes fra hiin Ærling er betydeligt Qvantum Rug og Brød. Paa Theatret gaves : Hans Rostgaard og hans Hustrue, eller Anslaget mod Kronborg, af Prof. Raa bek, et Stykt, hvis fædrelandske Emne paa en saadan Festramaatte giøre et dobbelt levende Indtryk paa enhver retskaffen dan Mands og Qvindes Hierte. Efter Stykket optulledes Dækket paa nye og Stuepladsen forestillede en Lund med et Tempel, i hvis Bag gund først læstes i Transparene: Danmarks Fostdag den 28de Ja nuer, og siden saaes Dannerkongens Navnetræk, og i hvis Midte stod et Alter med den Jndskrift: Gud velsigne Kongen! Et Char af Aaglinger og Piger opførte nu en Cantate, hvori man søgte at tolke de Følelser som Stykket selv og Dagens Høitid maatte opvække, samt de Forsætter og Dasket hvormed den gode Borger og Borgerinde maatte forlade en Forestilling, der ligesom knyttede Fortiden til Ru tiden ved at gienkalde i Erindringen Fædrenes ædle Jdrætter og prykkelige Trofastved mod det Kongehuus der altid har havt og altid vil have en saa hellig Fordring paa alle Danskes Kiærlighed. Efter Forestillingen, der endtes med et tredobbelt Hurraraab af den hele Forsamling forsaml de Selskabet sig, et var hundrede i Tastet, til et festligt Maaltid, ved hvilken Leilighed D. M. Skaaler under Jubel og Kanonernes Lod bleve udbragte. Herpaa fulgte et Val, som varede til næste Dagerne og hvorved herske de den samme inderlige Glæde som paa denne sædelandsk. Fest saa umiskiendeligen bestæter hele det danske Folk. Det algode storsyn skiænke os den Lykke endnu i aa lang Række af Aar at maatte judlende feire hiin Danmarks herligste Fostdag Aalborg, den 27de Januar. Den 22de Januar er i Viborg, den agtværdige Olding, Biskop Friderich Astrup, afgaaet ved Døden, i sit 90de Aar. Obrade, den 31te Januar. Med taknemmelige Borgeres glade Følelser er ver elskede Konges Fødselsdag feiret ber i Odense med de sædvanlig Høitio ligheder. Paa Gomastet holdt Skolens Rector, Hr. Profestor og Kiøber Heiberg, i et kraftfuldt Sprog en herlig Tale over 2de Følelser for Konge og Fædreland, som bør bestæle den troe Statens Børn." Om Aftenen var stor Gout og Bal paa Slottet. Paa Raadstueballet i Onsdags Aftes vare omtrent 7000 Nennesker tilstæde. Hs. Høihed, Prinds Christian Fredenet, behagede at glæde forsamlingen med sin høie Nærværelse. Hs. Majestæts bekrandsede Vilste faaes her anbragt paa en smuk Viedestal med denne Jndskrivt: "Dig, holde trofaste snige og lykkelige Borgere." Jgaar Aftes blev af det dramatiske Selskab paa herværende Theater opført et til Festen forfattet eget Foripil med Sang og derefter Koterues Jndianerne i Engelland. Endnu iaften bliver i samme Anledning Bal i den ældste plud. (Ogsaa paa mange andre Stedet i Riget er denne Nationens Almingelige Folldag bleven høitideligholdt med levende Yetring af Græde og Taknemmelighed).Ca uheldig Skjebn synes i bruar Tid at hvile over vore offentlige Kunstner. Aunstforværket paa Nicolas Dupuis er ikke mer. Han blev et ynkeligt Offe, for sig Kunst i Aalborg den 23de d. M. B. uførstelighed kom der imellem Kiøkken 11 og 12 Jld i nogle Apparatet til et Fyrværkeri, og ved den stærke Explesion blev i Huset, hvori han logerede, stærk 5 skadiget og kom i Brand, som dog lykkeligviis af tilkiende Brandfolk strax blev dæmpet; men Dupuis fandtes forbrændt en livles liggende paa Gulvet. Alle Klæderne vare fortærede af Branden, Kroppen tildeels lemlæstet og næsten ukiendelig. En Dreng, som var inde hos ham, for at gaae ham tilhaande, blev ligeledes saa forbrændt, at han døde den paa følgende Nat efter megen Fine. Dunuis var af Fødset en Pariser, saavirbides 52 Aar gammel, havde tilbragt den største Deel at sit Liv paa Reiser, først som Gymaasikker, siden som Fyrværker, og havde til sit andet Fædreland valgt Danmark Han boede i Altona, hvor han efterlader sig en Kone og 3 uforsørgede Børn.