Viborger Samler, 1849-11-19
Jfølge Privatmeddelelse fra Hertugdømmerne skal det nu være saa godt som afgjort, at den preussiske Regjering, foranlediget af den Beslutning, som Landsforsamlingen har taget i det sidste hemmelige Møde, har tilbagekaldt Bonin og 46 preussiske Officierer fra den slesvigholstenske Hær. Ogsaa Nord. fr. Presse omtaler dette som et Rygte, der dog endnu trænger til Bekræftelse; men den tilføier ikke, hvad der dog er temmelig afgjort, at Statholderskabet er traadt i Underhandlinger med Klapka om at overtage Commanden og med forskjellige ungarske og polske Officierer om at erstatte de ved Afgangen opstaaede Lacuner. Medens man paa den ene Side ikke kan være Andet end tilfreds med at Oprørerne paa en Maade afkaste Broen efter sig og aldeles bryde med de tydske Monarcher ved at tage de ungarske Flygtninge i deres Sold og saaledes gjøre fælles Saamed Hines Revolution, maae vi paa den anden Side desto mere være paa vor Post og endnu inden Vaabenstilstanden er udløben, med Hensyn til denne Forandring med Jnsurgenternes Hærførere, belave os paa Overfald eller et Slags Guerillakrig fra deres Side. At Regjeringen ikke er uforberedt paa saadanne Eventualiteter, derpaa tyde forskjellige Omstændigheder, og uden at indlade os paa at meddele det Nærmere, troe vi at kunne forsikkre, at man fra dansk Side ikke vil være uforberedt paa hvad der maatte komme, ligesom og at den dansksindede Deel af Slesvig ikke værgeløs vil blive stillet blot foret muligt Overfald af Jnsurgenternes Skare - Noget, som man fra flere Sider synes at have befrygtet. (Flyst.)(Uddrag efter the Times). "Vi have ligefra Begyndelsen af den sørgelige Strid, der har bragt en stor Deel af den danske Konges Undersaatter til at svigte deres Huldskab og Troskab og svinge Borgerkrigens Svøbe over det danske Rige og udbrede Krigens Rædsler over dette Land, hvilke forøges ved gjentagne fjendtlige Jnvasioner, ingensinde tabt af Sigte de Principer, der forsvares af den danske Ærlighed og Tapperhed, og vi have stedse stræbt at afsløre hine Rænker og Bedragerier, der nu klart og nigjendriveligen ere bragte for Dagens Lys ved Offentliggjørelsen af en betydelig Deel af Hert. af Augustenborgs hemmelige Brevvexling med hans nærmeste Slægtninge og hemmelige Agenter. Denne Brevvexling, der er gjort til Bytte af de danske Tropper paa Øen Als, udhæver saa lave og egennyttige Rænker og et saadant Væv af Skurkestreger (villany), at de tør give Dødsstødet til den af tydske vildledede Statsmænd understøttede Sag. The Times skildrer nu den Tillid, hvormed de augustenborgske Prindser ere behandlede af det danske Kongehuus, og viser derefter, at disse Prindser desuagtet ikke have taget i Betænkning eller følt Skrupler ved at opvække Utilfredshed ved de skammeligste Rænker, men fremkaldt en Opstand, som havde Kongestatens Sønderlemmelse til Formaal." Artiklen viser fremdeles, at hine Prindser vare i et tidligere Stadium netop de Mænd, der ivrigst modsatte sig de Folkerettigheder, der siden ere brugte som Paaskud for deres Rebellion, og at Prindsen af Noer i Aaret 1831 gjorde Kongen af Danmark Forestillinger imod Forslaget til en Constitution for Hertugdømmerne, og endog foreslog en Plan for at undgaae deres administrative Forbindelse. Den selv samme Prinds udloe i Aaret 1832 Adressen fra de taabelige kielske Professorer (Prindsens egne Ord) til de Karle, (fellows) som kort iforveien vare udkastede fra Göttingen ved Kongen af Hanover, og iblandt disse Karle eller Fyre vare en Dahlmann, Gervinus og Brødrene Grimm o. fl., der senere bleve hine taabelige Professorers og disse Prindsers Medforbundne til at proclamere Hertugdømmernes Uafhængighed." The Times henleder det engelske Publicums Opmærksomhed paa Hertugen af Augustenborgs Cabaler for ved Hielp af Pressen at indvirke paa den offentlige Mening. De Agenter, Hertugen, havde til sin Disposition, vare størstedeels Uslinger, og det er beviist, at Blade - som Alt. Mer., Jtze. Wochenb., Kieler Corresp. og Børsenh. - have optaget Artikler, dicterede fra een og samme Kilde." Endog Augsb. Zeit. forsynedes fra samme Kilde, og een af Hertugens Agenter var endog saa forvorpen at søge at vinde store Journaler i Paris og London for den meest uforskammede Sag. En Ducket formastede sig i et Brev til Hertugen, at insinuere, at een af the Times Hovedredacteurer var hans - Hr. Duckets – Ven. Denne Yttring opvækker the Times's Harme over dette Bedrageri baade imod Hertugen og imod hele Verden som skulde bedrages tilat tage Parti for en saa lumpen Sag." Den engelske Journal tilbagekalder i sine Læseres Opmærksomhed den Dom, den strax fældte om Sagen – aldeles imod Hertugens Parti, "thi Retten" – siger the Times var paa den ene Side og Svig og Troløshed paa den anden, og Udfaldet har her mere end retfærdiggjort vor Mistillid til en Sag, der vanæredes ved at have en saadan Leder. – Men i det Øieblik, da hine oprørske Prindser modtoge de høieste Beviser paa den danske Konges Tillid og hyklede Omhu for hans personlige Tillid, forraadte de deres Souverain paa den nedrigste Maade. Alt sattes i Bevægelse af Augustenborgerne for i sin Tid at antages som Arvinger, – for at gjen forene alle de danske Kongers Riger og Lande under eet Scepter. – "Vi kunne, vedbliver den engelske Journal, ei forlade denne Gjenstand uden at omtale de nye Oplysninger, hiin Brevvexling giver med Hensyn til Kongen af Preussens Forhold. J Novbr. 1844 skriver en Augustenborger: "J de høiere Cirkler (i Berlin) vide de Jntet om Sagen, og i det Hele taget, vide de kun Lidet om de menneskelige Sager, hvilket maa være en Grund for mange Personer til at søge deres Forlystelser i Himmelen. Kongen af Preussen er aldeles ubekjendt med Spørgsmaalet, hvilket jeg har erfaret af mine Samtaler med ham; men saaledes som det stedse er Tilfældet – tager han sig af den tydske Jnteresse, naar den bibringes ham. Ulykkeligviis læser Kongen ikke selv. To Aar derefter finde vi i et Brev fra Hertugen af Glücksborg til Hertugen af Augustenborg Spor af en characteristisk Forandring. Det hedder i dette Brev: "Kongen af Preussen kalder nu Bevægelsen i Hertugdommerne en revolutionair Opbrusning, som den danske Konge bør modsætte sig af al Magt." - Og det var disse Prindser, og det var denne Sag, som Kongen af Preussen understøttede med sin Hær; det var disse Mænd, hvis hemmelige Indflydelse paa den tydske Presse havde bragt den tydske Nation til en Parorysme af uvidende Voldsomhed; det var disse Rænker, der antændte Krigen, hvorved Danmark skulde offres og Huset Augustenborg hæves paa Thronen. Ja, denne Brevvexling viser klart, at Oprøret er Augustenborgernes Værk, og at Oprøret fremkonstledes ved de nedrigste Midler. Dette Oprør vil brændemærke dets Ophavsmænd og sikkre disse den Plads i Historien, som de have forskyldt."J Flensborg more Schleswig=Holsteinerne sig med at modarbeide Ansættelsen af en anden Skolelærer ved Nicolai Skole i den afsatte Burgwardts Sted; og i Stedet for at tilbagekalde den gjendrevne Fabel om de norske Officierers Deeltagelse i den kierske Bryllupsdemonstration, have de digtet en ny om nogle norske Jægere, der havde tjent som Bedækning forden opløste Dybbelercommission og som ved deres Afmarsch fra Gravensteen skulde have raabt et høit Hurra for"Schleswigholsteins evige Rechte". Nordd. fr. Pr." er dog bleven saa klog af Skade, at den betegner denne Efterretning med et Spørgsmaalstegn.