Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-10-01
Eftersom nu Publikum sætter meest Lid til det ene eller andet Slags Efterretninger, ere ogsaa dets Meninger deelte om Jndholdet af de Depescher, som den kongelige engelske Dampbaad Scho har overbragt, men som holdes ganske hemmelige. At de ere af stor Vigtighed, tvivler man ikke om, da bemældte Dampbaad just var stationeret ved Lissabon, forat vente, indtil noget Overordentligt indtraf, og derpaa strax afgaae med Efterretningen derom. De, som mistvivle om den constitutionelle Sag, troe nu, at D. Pedro har indseet Umuligheden af uden fremmed Hjælp at kunne forsvare sig i Lissabon, og at han derfor har anholdt om Engellands Bistand. Nogle lægge endog til, at der var Tale om at give 4000 Md., som vare forsamlede i Cork, Ordre til at følge Donna Maria til Portugal. De derimod, som gjerne ville troe Alt, hvad der er gunstigt for D. Pedro, sætte meest Lid til en Efterretning, som skal være kommen i Privatbreve fra Lissabon, og hvorefter O. Miguel skal have aabnet Underhandlinger og anmodet den engelske Gesandt, Lord W. Russel, om at lede Underhandlingernes Gang. Disse mene da, at Dampbaaden er afsendt, forat afhente specielle Jnstruxer for Lord Russel i dette Tilfælde. En Londonner Tidende prøver begge disse Formodninger. Den finder, at der er fast Jntet, som taler derfor, at D. Pedro skal have anholdt og Engellands Hjælp; thi den anseer det for en afgjort Sag, at Kampen den 5te i ingen Henseende har frembragt et gunstigt Resultat for D. Miguel. Paa den anden Side mener den, at heller ingen Omstændigheder ere indtrufne, som kunne give tilstrækkelig Grund til at antage, at D. Miguel skulde pludselig være bleven saa omstemt, at han nu vilde gjøre Ende paa Broderkrigen ved Underhandlinger og give Slip paa den usuperede Krone; thi om end Vaabenlykken var ham imod den 5te, og om han end blev skuffet i det Haab, at see sit Angreb understøttet ved en Opstand i Lissabon, saa er dog endnu intet sligt Uheld tilstødt ham, at det kunde motivere en saadan Forandring i hans Tænkemaade. Jmidlertid mener dog samme Tidende, at de nærmere Omstændigheder, som angives om disse Underhandlinger, og fremfor Alting der nedstemte Sprog, som Miguelismens Organer i London begynde at føre, bringer Sandsynlihedens Vægtskaal til at synke til denne Side. - Hvad disse Underhandlinger angaaer, da hedder det, at Bourmont har i D. Miguels Navn, ved den engelske Oberst Hare, som var sendt til hans Hovedqvarteer, forat paatale Fornærmelser mod brittisk Eiendom, oversendt 16 Propositioner, som Basis for en Overeenskomst med O. Pedro. Af disse vare de 9 antagelige, de 6 derimod ikke. Jblandt de sidste nævnes den Paastand, at D. Miguel skulde beholde sin Rang, sine Rettigheder og Godser, som Jnfant af Portugal, hvorpaa D. Pedro skal have svaret, at Livet og en Pension til at leve af udenfor Portugal var det Eneste, som kunde tilstaaesham. Skulde dette Afslag - skal han videre, have yttret - foraarsage ny Blodsudgydelse, faldt Skylden ikke paa hans Hoved, men paa deres, som istedetfor at opfylde deres Forpligtelser imod den Sag, for hvilken han stred, og gjøre Ende paa Kampen, tvertimod taalede, at franske Legitimister i Hobetal strømmede til den miguelske Hær. Om Underhandlingernes Fremgang ere iøvrigt Beretningerne høist modsigende. Efter Nogle vare de allerede bragte saavidt, at Fiendtlighederne vare ophørte, ja een Journal lader Skibene paa Tajo flage ved Schos Afgang, forat feire den gjenvundne Fred. Andre derimod ville vide, at D. Pedros Afslag paa de miguelistiske Propositioner havde afbrudt alle Underhandlinger, at Fiendtlighedernes Gjenudbrud var forhaanden, og at D. Pedro i et Selskab d. 10de skal have yttret, at, dersom De Miguel ikke snart skred til et nyt Angreb, havde han selv i Sinde med det Første at aflægge ham et Besøg- Kort sagt: det er umuligt endnu at finde Rede i, hvorledes det egentlig hænger sammen. - Det samme Mørke, som dækker den sydvestlige Deel af Europa, udstrækket sig ogsaa over den sydostlige Deel, navnlig over Tyrkiet, hvorfra man nu alt i længere Tid har hørt den ene Efterretning værte, end den anden, uden at nogen af dem tør udgives for paalidelig. Der tales idelig om Jldebrand og Oprør i Constantinopel, og disse Ulykker skildres i enhver senere Efterretning med grueligere Farver. Først var det 300, siden 3000 derefter 6000 og endelig - 16,000 Huse, der ere lagte i Aske. Sultanen holdt sig skiult i Pera, og Hovedstadens Forvirring var grændsesløs. Fra Wien skrives. at der gik det, dog meget usikkre, Rygte, at den engelske Gesandt i Constantinopel havde indgivet en Protest imod den mellem Porten og Rusland sluttede Alliancetractat; endvidere, at en russisk og en fransk Coureer fra Constantinopel vare passerede derigjennem af hvilke den Første ilede til Münchengratz, den Sidste, til Paris, efter først at have afgivet Depescher til det franske Gefandtskab. Om Grunden til deres Sendelse vidstes Jntet; man tabte sig i Formodninger desangaaende, og de Flestes Mening syntes at være, at den var foranlediget ved den franske Gesandts nye Virksomhed i Constantinopel, for at hæve Frankerigs Jndflydelse og modarbeide den russiske Politik. Sultanen, hedder det i Breve fra Constantinopel, er bleven en Spillehold for hele Verden; hans Aandskraft svækkes stedse meere og meere ved umaadelig sandselig Nydelse, og han er nu indviklet i et saadant Væv af Jntriquer, at han ikke kan rede sig ud deraf. J Albanien var Opstanden i Slutningen af August i fuld Gang og udbredte sig stedse videre imod Syden; dog var Emin Pascha af Janina i Begreb med at rykke mod Oprørerne med et anseeligt Corps. Der tales atter og Moldaus og Wallachiets Aftrædelse, og derom skal i den nyeste Tractat med Rusland være bestemt, at disse Fyrstendømmer skulle erholde fuldkommen Uafhængighed af Porten og i Fremtiden bestaae, som selvstændige, under Ruslands Protectorat.