Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1789-03-31
Stokholm, den 16de Mart. Idag var Adelen igien forsamlet. Hr. Tigerhielm, vilde fremsætte til Overveielse det af ham ved Forsamlingen igaar gjorte Forslag, ang, en Underretning for Bevilgnings-Deputationen, men ViceMarchallen forekom ham, og berettede ham, at de Geheime-Deputerte allerede havde communiceret Bevilgnings-Deputationen Beløbet af den Sum som skulde reparteres (72 Tdr. Guld eller 1200,000 Rd. Specie). Vice-Marchallen oplæste derpaa et Brev, som han havde faaet fra Kongen, af Jndhold: At da Hs. M. nu havde forundet Adelen 3 Ugers Tid til at raadslaae ang. Sikkerheds=Acten, saa var det Hs. Msts Villie, at Adelen strax og paa en afgiørende Maade skulde bestemme sig, i Henseende til denne Affaire, som de 3 Stænder allerede 3 Gange havde bifaldet i Hs. Msts. Nærværelse paa Rigssahlen; som de siden efter havde forehavt udi deres Forsamlings=Værelser, og som deres 3 Talemænd nu havde underskrevet i Hs. Msts. Nærværelse." Sikkerheds Acten blev paa ny forelæst, førend Raadslagningen over denne Materie blev foretaget; hvorefter ViceMarchallen recommenderede Adelen den nødvendige Orden, Stilhed og Rolighed, ved denne Raadslaaning, som maaskee var den allervigtigste og merkværdigste, der nogensinde havde fundet Sted i denne Forsamling; en Raadslagning, lagde han til, hvor der handles om den Kongel. Magts Prærogativer, om Nationens Rettigheder, og om vore Børns og Efterridelin. kommeres Skjebne. Han lovede, at han, for fin Deel, skulde forrette sit Vice-Marschals-Embede, med den mueligste Ombyggelighed, og den allernøiagtigste Redelighed, saaledes, at han skulde kunde forsvare sin Opførsel, ikke allene for Kongen, men ogsaa for Adelen og Nationen. Han bad derpaa dem, som havde i Sinde at tale, at de vilde behage at anmelde sig, paa det at han kunde optegne dem efter Ordenen, og paa det at Raadslagningen ikke skulde afbrydes ved Tvistigheder desang. Flere end 20 Personer, meldte sig derpaa. Efter alle disse Jndledninger begyndte Grev Douglas Debatten med et langt Dicta men, hvori han giendrev Forsikrings=Acten Post for Post, og vidste, at denne Act ganske forandrede Constitutionen og Regieringsformen af 1772; at Acten var forfattet i saa forvildede og tvetydige Talemaader, at man kunde give samme den allermeest udstrakte Bemerkelse; at mange Meninger vare hinanden haandgribeligen og bogstaveligen modsigende, og at andre havde en Mening, som ikke passede sig paa det øvrige: at det var ganske og aldeles stridende imod Regieringsformen af 1772, at lade Kongen have Frihed til at føre offensive Krig; at Kongen i saa Fald maatte end videre have Rettighed til at paalegge Skat, eftersom Han, i Følge Regieringsformen af 1772 kunde paabyde Skatter til Krigsfornødenheder; og at Han, saafremt Han kunde føre Krig, naar Han vilde, følgeligen ogsaa kunne paalegge Sine Undersaattere saa store Skatter og saa ofte, som Han fandt for got at Tarations=Friheden, som ved denne Acte var forbeholdet: det Svenske Folk, var slet intet og kun en Chimære, saa længe som den ikke var forbeholdet de forsamlede Stænder paa Rigsdagen; at Kongens Rettighed til at disponere over Embeder efter eget Behag, streed imod Regieringsformen af 1772 og Rigsdags Beslutningen af 1786; at den Maade, at administrere Retten paa som Hs. Majest fandt nyttig, var noget, hvorpaa man intet Exempel finder udi noget poleret Land, og strider desuden imod den 5 i denne Act, hvori der siges, at Hs Majest kun har to Stemmer i Raadet i Henseende til de Sager, der angaae Rettens Pleie; at for Resten, hvad som angik Adelen i Særdeleshed, var et tydeligt Indgreb udi sammes Privilegier, som af saa mange Konger af Familien Wasaa vare redeligen bekræftede, og i Besynderlighed 3 Gange af Hs. Majest Kong Gustav den Tredie. Grev Douglas, sluttede med at erklære, at saasom baade Jndledningen og Slutningen af Regieringsformen af 1772 satte ikke alleneste Kongen, men endog Stænderne udaf Stand til at giøre nogen Forandring imod ovenmeldte Regieringsform, saa kunde Han ikke andet end ganske forkaste Forsikrings=Acten. Førend Baron Duwall læste sit Dictammen, erklærede han sig misfornøiet med det som han havde skrevet, efterat han havde hørt Grev Duglas's Dictammen, hvilket han kaldte et Mesterstykke, og hvortil han ganske og aldeles henholdt sig. Derpaa læste han sit eget Dictammen, som ikke indeholdt noget nyt, undtagen hvad Grev Douglas havde sagt. Baron Wachtmeister læste ogsaa et Dictamen, men som der i dette, ligesom i alle de, der fulgte efter, ikke vare noget nyt, saa vil man allene lade sig neit med at navngive Personerne, og ikkuns tilføie det Ny eller Overordentlige, som nogle af dem anførte. Disse Personer vare de Herrer Baron Posse, GrevClars Lewenhaupt, Grev Hamilton, Baron Bielke, Pfeiff. Duben, Adlermarck, Hr. Hørn, Major Stedt, og mange andre mindre bekiendte Medlemmer, hvis Navne man ikke erindrer. Alle disse Dictamina vare imod Forsikrings=Acten, og udi Grev Clars Lewenhaupts Dictamen var anført den §. af Regieringsformen af 1772, hvori siges: "at dersom Kongen vil foretage sig at kuldkaste denne Regieringsform, og indføre Sønveraineteten, hans Undersaattere da skal være løsladte fra den Lydigheds-Eed, som de have af slagt til ham." - Hr. Prof Schulzenheim læste et meget langt Dictammen, hvori han undersøgte Forsikrings Acten næsten Ord for Ord, og gjorde en Sammenligning imellem Konunga Balken udi Lands=Loven, som Kongen havde foret at holde, og som fra umindelige Tider havde været en Grundlov, ja endog for Gustav Wase og Gustav Adolph, en Sammenligning, siger jeg, imellem denne Lov og Regieringsformen af 1772, og viste, at de næsten Ord for Ord stemmede overeens med hinanden, saasom: "En ma Konnunaar draga Skuer Rikets Landamare, utan Folckets Wilja ock Samtyrkal af Konunaa Balken, og den 6 i Regieringsformen af 1772, som forbyder Kongen, at begynde Krig uden Stændernes Samtykke. Man roste meget dette Dictammen. - De enkelse Personer, som talte eller gave Dictamina til Forvar for Forsikkrings=Acten, vare: Hofretsraad Chrenmalm ved Hofretten i Abo, og Hofretsraad Bergenstrahle ved Hofretten i Stokholm, Oberste Leyonankar og Licutenant Bilang, ja end ikke disse 4 Personer approberede den, uden med Undtagelse af hvad som var stridende mod Adelens Privilegier, og Hr. Leyonankar i Særdeleshed havde den Jder, at man ikke antog den uden for Gustav den Tredies Levetid, erklærende, at han ligesaa stærkt protesterte imod en uindskrænket Approbation, som imod en uindskrænket Forkastelse af denne Acte. - Da disse Dictamina og Taler, 33 i Tallet, vare meget lange, saa uddrog deres Oplæsning Raadslagningerne indtil Kl. 6 om Eftermiddagen, og da Vice-Marskallen spurgte, om der endnu ikke var nogen, som ønskede at tale, men ingen flere meldte sig, sagde han, at eftersom Adelen næsten eenstemmigen havde været enig om at forkaste Forsikrings Acten, saa ville han giøre Forslag derom; men da denne Acte var et Forslag, som havde sin Oprindelse fra Kongen, saa var han forbunden til først at giøre Forslag til bifald Han sagde da: bifalder Adelen Forsikrings=Acten? Man svarede herpaa med et igientaget Nei, som skingrede i hele Sahlen. Vice=Marskallen gjorde derpaa den anden Proposition, Forkaster Adelen Forsikrings=Acten heel og holden, og i alle sine Deele. Et almindeligt og 3 til 4 Gange igientaget Ja uden et eneste Nei, var Svaret. - Man blev derpaa enige om, efter Baronernes Duwall og Wachtmelsters Forestilling, at Expeditions=Deputationen. skulde efter Grev Donglas, Baron Posse, Grev Lemenhaupt og Baron Wachtmeister, deres Memoires, opsette et Svar og Forestilling til Kongen, som indeholdte Aarsagerne, hvorfore Adelen ikke kunde antage eller bifalde denne Acte, og at man ligeledes ved Extractt af Protocollen skulde communicere de andre Stænder disse Aarsager. - Man aabnede Listen paa de Medlemmer, som vare udvalgte til Expeditions Deputationen, saavelsom paa dem, der vare udvalgte til at træde i nogle Personers Sted, som vare bortreiste eller havde entlediget sig fra deres Pladser i de andre Deputationer. - Man udnævnede den Deputation, som skulde bringe Kongen Stændernes Taksigelses=Addresse. Baronerne Duwall og Wachtmeister gjorde Erindringer om Addressen til Kongen, angaaende de Lemmer af Adelen, som vare i Fængsel. Efter en kort Debat imellem dem og Marskallen blev det afgjort, at Expeditions=Deputationen skulde opsette denne Addresse. Man skiltes af Kl. 7 om Aftenen. Nogle have bemerket, at ved sidste Cour og Opera vare meget faa og nesten slet ingen Hofdamer nærværende. - Da nu Alandshavet er saa temmelig fri for Driviis, saa have vi i Dag faaet 10 Finlandske Poste paa eengang.