JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-24
At den 3die Auction over Mads Pedersen Bestrups Parceller af Kjersgaard i Hellevad Sogn afholdes den 29de Marts førstk. og ikke den 20de Marts, dette tilføies herved den om disse Parcellers Salg indførte Bekjendtgjørelse i Nr. 26, 27 og 28 af den
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Frankrig.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Hvad der, efterat de offentlige Forhører ere endte og efterat Generalprocuratorens og Defensorernes Jndlæg i den Fieschiske Sag ere foredragne, meest spænder Publicums Opmærksomhed, er den Tvivl, man opkaste om, hvorvidt Fieschis beskyldninger mod Morey, der blot støtte sig til Nina Lassaves Udsagn og imod Pepin, der blot have den Med anklagedes Boireaus Udsagn for sig, ville forekomme Retten, tilstrækkelige Beviser, for at kunde fælde Dødsdom over dem, Begges Defensorer have i et fortræffeligt Foredrag gjort dette høist usandsynligt; den ene af disse Desensorer, Hr. Dupont har fremfort en Række høist betydende Mommenter, der vække grundet Tvivl imod Fieschis Sanddruhed. En anden at Pepins Defensorer udkastede en Skildring af Fieschis Liv og spurgte, om det vel var muligt, at lade et Hoved falde paa et Menneskes Udsagn, der baade havde været Tyv, Falskner og Morder, som allerede tidligere havde været dømt til en vanærende Straf, saa at han, endog uden Hensyn paa hans sidste Forbrydelse, aldrig kunde være bleven stedt til noget edeligt Vidnesbyrd, Motivet til Fieschis sidste Forbrydelse søgte han i det Haab, som han rimeligviis havde næret om, at komme til at plyndre Paris, i Forening med sine Staldbrødre, under den almindelige Forvirring, som Kongemordet, om det var lykkedes, vilde have foraarsaget. Eftersk al Rimelighed vil det da blive Fieschi alene, der kommer til at miste Livet, forsaavidt Deeltagelse i Juliattentatet angaaer, thi Boireau har under Forhandlingerne tildraget sig en langt større Opmærksomhed, end han, efter det Tilstaaelser, han i denne Sag havde gjort, hidtil havde vakt. Han er nemlig bleven anklaget for Deeltagelse i et andet Anslag, som gik ud paa at myrde Kongen paa Veien til Neuilly, og er i denne Anledning, tilligemed 10 andre Anklagede, indstevnet til at møde for Assiseretten. Han skal til hiint Anslag have søgt Fieschis Hjælp, men denne : afslog at indtræde i hiin Sammensværgelse. Fieschis Vidnesbyrd i denne Sag vil altsaa ventelig blive ham afæskeet, forinden hans Henrettelse, med hvilken Regjeringen iøvrigt skal have besluttet, ikke at tøve, saasnart Dommen er fældet.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Norge. (Fortsættelse af Trontalen. Den i Europa, i det sidste, Aarhundrede, udbredte Oplysning, har maattet foranledige en Revision af vor Civil- og Criminel=Lovgivning. Arbeider, gere allerede forberedte i denne Hensigt. Kundskab om forskjellige Nationers Lovgivninger maa tjene os til Ledestjerne ved den forestaaende Prøvelse af vore egne. Normændene have, saavelsom de Svenske, den Fordeel, at besidde Lands Love, udsprungne hos dem selv og nedarvede fra Forfædrene, hvis Sæder og Skikke ere Nationernes Eiendom. Der gives Lande, som hænge ved disse, som ved deres helligste Rettigheder, fra hvilke de ei ville afvige. Det har jeg erkjendt, da jeg vilde indføre Juri=Institutionen, og jeg ærede denne Følelse. Ældgamle Meninger, der ere blevne til indgroet Overbeviisning, fortjene Skaansel, som vi maae vise dem. Municipal=Lovene ere de væsentligste, hvorpaa den selskabelige Orden er bygget; ogsaa om disse ville Lovforslag blive Dem forelagte. Norge har Districter, der ere meget fjerne fra Regjeringens Hovedsæde. Hensyn herpaa og paa gamle Traditioner maae gjøre os meget vaersomme med at tage Bestemmelser i saa Henseende. Kun ved Jnstitutioner, der finde Gjenklang i Folkets Aand og Caracteer, kan Lovgivebren sikkre dets Sikkerhed og Stabilitet. Man gaaer ikke Fuden Fare pludseligt over fra een Forvaltningsart til en anden. Det selskabelige Legeme maae, ligesom det menneskelige, skye heftige Pirringer, hvorved begge kunne udsættes for Fare. Med sand faderlig Tilfredshed har jeg ifjor seet Norge, ligjen. Den Modtagelse, jeg fandt hos dets Jndvaanere, den hjertelige Glæde, med hvilken de trængte sig sammen som mig i de af mig besøgte Egne, har kun maattet forøge min Kjærlighed for dem og mine brændende Ønsker for de dres Velfærd, men mine Tanker og mine Blikke have hævet sig til den Almægtige med Tak for, at han har forundt det norske Folk en Ro og en Tilstand, som borger for den offentlige Ordens Vedligeholdelse og for en, efterhaanden stedse stigende Velstand. Det er vor Opgave, end yderligere at stræbe mod dette Maal og at lede en Nation derhen, som er aarvaagen over sine Rettigheder, men ogsaa taknemmelig for de Bestræbelser, med hvilke Statsmagten søger at bevare dem. Vore politiske Forhold, disse uundværlige Grundstøtter for vore Handelsforbindelser, ere aldeles fredelige. Jeg har Grund til at troe, at de ville forblive saaledes. Begge Kongerigers geographiske Beliggenhed og vore fortsatte Forsvars-Foranstaltninger svare til Deres og mine Ønsker, for at bevare Frden. Vi tage kun eter en varig Uafhængighed, og have derfor ingen Grund til at frygte, thi vi ere enige og frie. Jeg forbliver Dem, gode Herrer og norske Mænd, i al kongelig Naade huld og velbevaagen."
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Blandede Efterretninger. Coureervexlingen imellem Berlin og Petersborg, hedder, det i en Skrivelse fra Preussen af 2den Febr., ger for Øieblikket meget levende. Ogsaa til Paris ere i afvigte Ug afgaaede flere Courerer. Man slutter deraf, at der er vigtig ge Underhandlinger i Værk, sandsynligviis betræffende de orientalske Forhold, eller, rettere sagt, det engelske Cabinets vedvarende Kjævlerier om den frie eller ikke frie Seilads paa det sorte Hav, der dog omsider begynde at kjede. Formodentlig er man nu betænkt paa Midler til, endelig engang at gjøre Ende paa al denne Snak.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Den hjemkomne tyrkiske Flaade skal, ifølge Breve fra Constantinopel af 19de Jan., ikke aftakles, men forblive paa Krigsfod. Tvertimod taltes der om flere Skibes Udrustning; saa at Sultanen ved Foraarets Komme vilde kunne byde over en temmelig anseelig Sømagt. De mange i Omløb bragte Rygter maae vel have foranlediget Porten til Forsigtighedsregler; thi Dardanel-Slottene blive forstærkede og selv fra Landsiden satte i saadan Forsvarstand, at der vil udfordres en regelmæssig Beleiring, for at bemægtige sig Samme. 30 Kanoner af svær Caliber ere nylig førte dertil fra Hovedstaden. Hvo, som fra denne Side vil Porten, tillivs, turde altsaa have en varm Modtagelse at vente. Mehemed Ali skal paa den senere Tid punctlig have betalt sin Tribut og ei givet Porten Grund til Klage. Endelig har man i England faaet directe Efterretninger fra den brittiske Hjælpelegions Hovedqvarteer og Affairen ved Vittoria den 16de og 17de Jan. Af Samme erfarer man da, at Englændernes Haab om en snarlig Afgjørelse af Kampen er bleven aldeles skuffet. De indeholde desuden de biltreste Bebreidelser imod Gen. Cordova, fordi han, efterat den brittiske Legion, paa hans befaling, var trængt frem paa høire Fløi og havde forjaget Fjenden fra flere Positioner, ei alene i 3 Dage lod den være uden Efterretninger fra sig, men endog selv trak sig tilbage fra sine indtagne Stillinger, og derved forsatte Gen. Evans i en høist critisk Situation, hvori Carlisterne let med deres hele Magt, 30 Batailloner, kunde have kastet sig over ham. Oberst Conrad der commanderer den franske Fremmedlegion, har ogsaa haven heftig Ordstrid med Cordova om hans slette Overcommando. Obersten skal i heftig Vrede have forladt Generalen, revet sine Epauletter af sig og ufortøvet være reist til Madrid. Til de portugisiske Hjælpetropper høres Intet.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Marschal Clauzel er, ifølge de seneste Beretninger fra Algier, den 15de Jan., med 5000 Md. rykket ind i Tremecen, hvor han har nydt den bedste Modtagelse, og strax indsat en Bey, samt beskjæftiget sig med Provindsens Organisation. Paa Tilbagemarschen skal han imidlertid have havet heftigt Sammenstød med Addel=Kader, som derved selv var bleven saaret og to af hans Høvdinger dræbte. - Om Udfaldet af den franske Exdedition til Mascara skal Mehemed Ali nylig have yttret: at slige Seire sædvanligen vare Forbud paa store Nederlag. Overhovedet synes Mehemed Ali ikke at ynde Franskmændenes Nærværelse i Afrika, men tillige at være overbeviist om, at Algier ikke længe vil kunne forblive i Franskmændenes Hænder.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Den 5te Febr. er den franske Admiral Mackau afgaaet fra Brest til Antillerne med Linieskibet, Jupiter, og Fregatten Terpsichore. Om 14 Dage skulde Linieskibene, Jena" og Santi Petri samt Fregatten Hermiane" følge efter. En kæmpemæssig Krabbe er bleven bragt til TorkShires philosophical Socict. Den veide 18 Pund og tilignede i Omfang meer en Skildpadde end en Krabbe. Dette Dyr var bleven fanget i Nærheden af Dower. i Fædrenelandet.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Stænderforsamlingen i Jtzeho. (Om Offentlighed. Fortsat.) Pastor Hensler erklærede sig herpaa over den omhandlede Gienstand i det Væsentlige paa følgende Maade: Ved raadgivende Stænder var Almeenvellet kun afhængigt af Kongen; ogsaa kunde her kun den forædlede Folkestemme yttre en afgjørende Indflydelse. Men en saadan var hidtil endnu slet ikke tilstede og desaarsag bortfaldt ogsaa det for Offentligheden i Beretningen anførte Moment om almindelig Erkjendelse. Han maatte saaledes erklære sig imod Propositionen; heller ikke kunde han skjønne, at den eventnelt foreslagne fuldstændige Offentliggjørelse af Protocollerne var ønskværdig; thi deels vare disse Forsamlingens hellige Eiendom, deels vilde et ordret Aftryk ikke være tilfredsstillende for Alle. Det vilde ogsaa være upassende, naar Publicum, ved Hjælp af den petitionerede Offentlighed, vilde controllere Stænder bladet; upassende, naar det vilde controllere de Deputerede. Overhovedet var Jnstitutionen selv det Baand, som skulde knytte Tilliden mellem Folk og Fyrste end fastere. -Men for det Tilfælde, at Forsamlingen skulde renontere paa sin Ret til at discutere for lukkede Døre og beslutte en Petition om Sessionernes Offentlighed, foreslog han det Amendement, at Hs. Majestæt skulde bonfaldes om, at tillade Enhver, der vilde være Tilhører ved Forhandlingerne, desangaaende med en skriftlig Bøn at henvende sig til den kgl. Commissarius og Forsamlingens Præsident, hvorpaa det skulde beroe paa deres fælleds Indvilgelse af hans Bon, om han turde bivaane Forhandlingerne; eller, at Hs. Majestæt skulde bønfaldes om, at indrømme Medlemmerne af samtlige Stænderforsamlinger i Staten, som en Forret, at de til enhver Tid, som Tilhørere, turde bivaane Forhandlingerne ved alle Stænderforsamlinger i Rigets forskjellige Provindser. - Endelig foresloges endnu af den Deputerede, Hr. Asbabs, følgende eventuelle Amendement: "Hvis Forsamlingen ikke skulde erklære sig for Offentligheden, da at indgive til Hs. Majestæt en Petition om, at det maatte tillades Suppleanterne at turde bivaane Forsamlingens Sessioner. - Efterat dernæst endnu flere Medlemmer i forskjellig Aand havde fremført bemærkninger over Propositionen, og et Medlem havde foreslaaet at remittere Sagen til Committeen, yttrede Proponenten endnu, at det forekom aldeles nødvendigt at - ligesom Præsidenten overhovedet maatte indrømmes den fornødne Magt - saaledes ogsaa med Hensyn til Spørgsmaalet om, naar Tribunen skulle ryddeliggjøres, Decisionen maatte tilkomme Præsidenten og Forsamlingen. Hs. Majestæts Villie kunde iøvrigt kun have til Formaal en frimodig Attring af det, Forsamlingens Medlemmer erkjendte som Sandhed. Det kom derfor ene an paa Grundene for Propositionen og ikke paa andre Hensyn. Naar disse Grundelholdt Stik, saa vilde Petitionen ikke forfeile vor huldrige, Monarks Bifald. En Tilbagevisen af Beretningen til Committeen forekom ham, med Hensyn til Medlemmernes Meningsforskjellighed, aldeles unyttig. - Ved Slutningen af den foreløbige Discussion fandt Forsamlingen den omqvæstionerede Gienstand tilstrækkeligen forberedt til den formelige Behandling, og denne sidste berammedes til den 5te Januar. (Fortsættes.)
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Kjøbenhavn, den 20de Februar. Nationalbanken har nu offentlig aflagt sit Regnskab for Aaret fra 1ste Aug. 1831 til 31te Juli 1835. Efter at i d. A. 510,156 Rbd. Sedler ere henlagte, og efter at 200,200 Rbd., ere afbetalte paa Laanet af 4de Febr. 1820, beløber, ifølge samme, Seddelmassen sig endnu til 16, 199, 158 Rbd., og af Laaner, 4de Febr. bliver endnu tilbage 2, 990, 900 Rbd. Til denne Gjælde Liqvidation gjør Bankadministrationen Krav paa Jndtægten af de aarlige Renter a 6 1/2 pCt., som Vanken nyder af de 2/5 a Hæftelserne i Jorder og Tiender i Danmark, nemlig af 12,621,212. Rbd. aarlig, 820,378 Rbd., og det, indtil Gjælden ene og alene ved denne Jndtægt kan blive liqvideret. Efter denne Anskuelse havdes den 1ste Aug. 1835 et Overskud af 12,906,055 Rbd., som deres Eiendom, der ifølge Octroien optræde som Nationalbankens Actionairer, hvilket vel turde blive Tilfældet for et Beløb af omtrent 8,300,000 Rbd., og Actierettens Værdi vilde saaledes være over pari, hvis Gyldigheden af det Krav, som Banken fremsætter, var aldeles utvivlsom. Dette kan imidlertid ingenlunde indrømmes. Der befinder sig nemlig, imellem de endnu courserende 16, 199, 158 Rbd. Sedler 11,888,328 Rbd. som, ifølge Adskillelsen i 1818 af de Bankpligtige i Hertugdommerne fra Nationalbanken ere blevne anviste ved Bank institutet i Altona, til Jnddragelse. Herpaa er hidtil indbetalt til Banken 5, 197,576 Rbd., og ved aarligen at indlevere 318,000 Rbd. skulle de resterende 6, 390,752 Rbd. afbetales. Ligger det end ikke aabenbart i Ordene, saa er det dog i Forordningens Aand, at disse 11,888,328 Rbd. ikke kunne debiteres og beregnes anden Gang i den Sum, hvis Liqvidation Finantserne haves overtaget, ved at godtgjøre Grundeierne Renterne af de 2/5 af Hæftelserne i Jorder og Tiender i Danmark. Drage vi nu 11,888,32. Rbd. fra den Seddelmasse, som nu er i Circulation, bliver derkun 4,310,830 Rbd. tilbage, hvis Inddragelse det, efter vor Anskuelse, kan paaligge Finantserne at sørge for, og Overskudet af Bankens Activer, der maa betragtes som Actionairernes Capital, vilde saaledes vise sig 11,888,328 Rbd. mindre, og følgelig reduceres til 1017,727 Rbd. den 31te Juli 1835. Da nu to, i saa ganske forskjellige Meninger og Bankens virkelige Status, og om dens financielle Forhold til Staten, eristere, fortjener denne Gienstand vistnok at drøftes paa det alvorligste, for at erfare, hvilken der er den rette. (Kbhvnspst.)¬
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
J Mandags faldt i Høisteret følgende Dom i Sagen: Ju stillen (Advocat Schæffer) contra Arrestanten Snedkermester EfA. C. Binnerup af Frederikshavn, der, som tidligere bemærket, var tiltalt for Brandstiftelse (Defensor Justitsraad Guldberg. Erik Anthon Christian Binnerup bør for Actors Tiltale i denne Sag fri at være, hvorimod han efter Øvrighedens Foranstaltning bør være specielt og sikkert Tilsyn undergiven, Advocat Schæffer tillægges i Salarium for Høiesteret 20 Rbd., Sølv, som, tilligemed de ved Landsoverrettens Dom tilkjendt Salarier, udredes af det Offentlige. (S. Bl.)¬
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
J vor Tid, da man saa ofte hører politisk Hykleri, Eensidighed, Egennytte og folkebevægelig Higen, under Liberalitetens Maaske, yttre sig, med en langtfra ikke liber al Jilsindighed, Tirrelyst og Selvtillid, ja endogsaa med en oprørende Kaadhed, om de vigtigste Anliggender, er det dobbelt velgiørende, undertiden at høre en Mand, der opfatter dem med inderlig Fædrelandskjærlighed og den Varme, Sagen har Krav paa, og som fremsætter dem saaledes, at Redelighed, Gavnelyst og dansk Ærlighed aabenbarer sig i ethvert af hans Ord. Som en saadan Mand, agtværdig som tænkende, viser Hr. Prof. Sibbern sig i sine Patriotiske Jntelligentsblader. J det andet Hæfte, der er udkommet i disse Dage, og som i det Hele har det Fortrin for det første, at Forfatteren der udtaler sig mindre vidtløftig, har han, foruden sine Anskuelser Angaaende Stænderforsamlingens Virksomhed, Jndflydelse og Forfatning i det Hele tager, fremsat sin Mening om to af Dagens vigtigste Spørgsmaale: Angaaende de befrygtede Jndskrænkninger i Trykkefriheden og Om Stænderforsamlingernes Offentlighed. Læseren møder her sund Forstand, rolig Tænksomhed og en for det Sande og Gode varm Statsborgers almeenfatteligt fremfatte Anskuelser, der fortjene at kjendes af dem, som ikke ville kaste sig ind i de fremfusende Skraaleres Hob, men høre Sindigheds og Kundskabs Stemme. (Dagen.)
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Det er bekjendt, at Hr. Prof. O. Bang er en vittig, humoristisk Digter, som, under et psendonymt Navn, ved flere Viser, hvori der aabenbarer sig et eiendommeligt Udtryk af Lune og Følelse, har vakt Liv og Munterhed i mange Vennesamfund; men ikke desto mindre ville Mange finde sig behageligen overraskede ved at møde et større Digt under denne Forfatters sande Navn, især da det findes paa eet Sted, hvor man mindst ventede at støde paa Poesier, nemlig i Bibliothek for Læger, udgivet af Hr. Prof. Otto. Dets Titel er : Livets Kamp med Døden, eller Sygdommens Oprindelse, et poetisk Forsøg i Naturpathologien, og det indeholder i meget smukke og flydende Vers en Jdeendvikling, hvilken Lægekunstens Dyrkere berømme meget, og som, selv for Jkkelæger, er af megen Jnteresse ved den Aand og Livlighed, der er udbredt over den hele klare Fremstilling. (S. Bl.)
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Blandede Efterertninger. Den, egentlig først i Børsenhalle meddeelte, Efterretning, at Generalfiskal Treschow søges af det norske Finantsdepartement idømt en Mulct af 46,500 Spd. for Forsømmelse af en Obligations Transportering paa behørigt stemplet Papiir, indeholder formodentlig, som saa ofte er Tilfældet, noget Sandt og noget Falsk, hvilket en Indsenlider i Dagen har søgt at sætte omtrent saaledes ud fra hinanden: I indeværende Sommer solgte den danske Stats gjælds=Direction den af Dhrr. Gether, Falch og Sarte ved Kjøbet af Grevskabet Laurvig udstædte Obligation paa 367,000 Spec., med Pant i Grevskabet, paa Grund af at disse Herrer ei havde opfyldt deres Forpligtelser, til Hr. Statsraad Treschow for 250,000 Sp., hvorefter denne anlagde Søgsmaal mod Debitorerne, for at erholde Pantet til sig overdraget, hvilket og skal være skeet. At den omhandlede, af Statsgjælds-Directionen udstedte, Transport ei skulde være udfærdiget paa behørigt dansk stemplet Papir kan ingen Tvivl være underkastet; men da der neppe i 1 Laurvig og maaske ei engang i Christiania, hos Stempelpapirforhandlerne har været at erholde norsk stemplet Papir til en Værdi af henved 2500 norske Spec., og da den komtalte Retshandling formodentlig hverken kunde eller burde udsættes, indtil Transporten af det norske Finantsdepartement var bleven forsynet med Stempel, saa er den uden Jagttagelse af denne Formalitet, hvad der er aldeles sædvanligt, bleven afbenyttet i Retten. Men heri ligger ingen qvalificeret Overtrædelse af Stempelpapirsanordningen; thi 5 27 af Fro. 25de Mai 1804, der endnu er gjældende i Norge, har ikkun Hensyn til de Documenter, som imod Anordningens Bud ere udstedte, enten paa ustemplet eller for lavt stemplet Papiir, hvorimod den, hverken efter sit Jndhold eller Øiemeed, kan anvendes eller nogensinde er hanvendt paa et Tilfælde, som nærværende, hvor Transporpiir, men hvor Frugen af dette kun var betinget af den Omstændighed, at den blev afbenyttet i Retten. Heller ikke er der nogen Grund til at antage, at de norske Domstole eller den norske Regjering skulle ville fortrædige en fremmed Mand, der upaatvivlelig, da han selv er fraværende og har kun opholdt sig faa Dage i Laurvig, har afbenyttet norske Juristers Hjælp. Derimod er det rimeligere, at Avind og Misundelse, der allevegne have hjemme, og vel mindst vilde udeblive, hvor betydelige private Jnteresser saaredes, uagtet der er viist disse en ufortjent Skaansel og Langmodighed, have fremkaldt dette Forsøg paa, om muligt at skader eller i al Fald fortrædige Etatsr. Treschow. Ved Høiesteret er i Sagen: Byfogden og de eligerede Borgere i Frederikshavn, paa Communens Vegne, contra Agent M. Bang (betræffende dennes Paastand om, at Frederikshavns Kjøbstad skulde være pligtig, i Anledning af en Præsteboligs Opførselse, at betale ham 1937 Rbd. 35 s.) kjendt for Ret, at Byfogden og de eligerede Borgere i Frederikshavn, paa Byens Vegne, skulle betale til Agent Bang, 1528 Rbd. 13 s. med Renter 4 pCt. deraf fra Dato af Klagen til Forligelsescommissionen den 12te Decbr. 1831 til Betaling skeer.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Den ved Veivæsenet bekjendte Proprt. C. H. Hansen, i Fyen, er først i afvigte Maaned, ved en i den kgl. LandsOver- samt Hof= og Stadsret falden Dom, bleven berettiget til at føre Vidne til sit Forsvar imod Hr. Capitain v. Recke, hvilket var bleven ham nægtet ved Underretten. Der er saaledes hengaaet over et Aar, uden at Sagen er bragt videre, end den var, da den begyndte. J Samme er afsagt ikke færre end 12 Kiendelser, hvilke Hansen har al Føie til at vente underkjendte; men uden at der vil kunne tilkiendes ham Omkostningerne. For Underretten har han ei kunne erholde Beneficium, og da der er al Sandsynlighed for, at Sagen endnu vil drage flere Aar hen, ville Udgifterne saaledes overstige hans Kræfter. Der er nu bleven gjort Hr. Hansen Tilbud om Sagens Afgjørelse i Mindelighed, og hvor nødig han end indlader sig herpaa, vil han dog, saafremt hans Medborgere ei ved den ne Leilighed yde ham virksom Bistand, see sig nødsaget dertil, da han vistnok ikke kan forsvare for sin Familie at tilsætte Resten af sin ved mangehaande uforskyldte Tab allerede betydeligt forringede Formue paa at forfølge en Sag. der, idet den er af den største Jnteresse for det Almindelige, kun viser ham Udsigten til forøgede Tab, Krænkelser, Forfølgelse og Chicaner. Redactionen af Kbhvnspst. (hvoraf nærværende Beretning er tagen) tilbyder sig derfor at modtage de Bidrag, Enhver maatte ville yde Hr. Hansen, til at drive hans Veisag igjennem. (Der er allerede indkommet 79 Rbd., Reisende. fra Kallundb. t. Aarh.: Oberstlieutn., Baron Adeler; Kammerjunker, Herredsfoged Bülow; Handelsfuldmægtig Brandt Carl Liisberg; Toldbetjent Berg med Familie. - Med Dagvognen fra Aalb. idag. Til Kolding: Skibscapt. Drent. Til Fredericia: Lods S. Winckler. Til Aarh.: Handelsbet. Galthen; Hr. W. Møller; Skibscapt. Andresen. Til Randers, Justitsraad Neckelmann; Handelsfuldmægtig H. Bay.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Fredagen den 26de Februar holdes Fasteprædiken i Frue Kirke af Hr. Pastor Fogh.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Bekiendtgjørelser. Efter given Anledning anseer jeg det for min Pligt, offentligen at kundgjøre, at jeg hverken i Strandings= eller Haveritilfælde har været eller er i Jnteressentskab med Rogen, undtagen hvor mit Navn udtrykkeligen og i de vedkommende Documenter er nævnt. Jdet jeg herom underretter, maa jeg tillige advare Enhver om, ei at foregive mig som indblandet i Sager, hvor jeg ikke selv har erkjendt eller erkjender saadant; thi hverken kan mit Rygte eller min Kasse være tjent med, at Nogen uretteligen bruger mit Navn, da Hensigten med saadant Foregivende, mig bekjendt, ikke har været retmæssig. Frederikshavn, den 21de Februar 1836. Rørbye, Procurator og StrandingsCommissionair.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Formedelst anden Bestemmelse agter jeg underhaanden at sælge den mig tilhørende Gaard, Bestergaard i Trye, Torslev Sogn, Dronninglund Herred, der staaer for Hartkorn 8 Tdr. 4 Skpr. 1 Alb. - Til Liebhaberes Efterretning bemærkes det: at Eiendommen, dersom det hønskes, strax kan tiltrædes, at Bygningerne ere i god Stand, tildeels for kort Tid siden opbyggede, at Besætningen hidtil har været 8 Heste og 26 a 28 Fækreaturer, at den aarlige Udsæd er omtrent 14 Tdr. Rug, 6 Tdr. Byg og 24 Tdr. Havre, den aarlige Høbjergning 40 Læs, at der haves Mærgel, at saavel Kreaturholdet som Udsæden ville kunne forøges, samt endelig: at den største Deel af Kjøbesummen kan blive indestaaende. Vestergaard i Trye, Torslev Sogn, den 20de Februar 1836. Søren Severin Jensen.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Et Par smukke, gibsede Værelser med Kjøkken og Spisekammer ere at faae til Leie hos Snedker Tvenstrup.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Til næste Flyttetid kan leies en smuk Beboelse med have af Styrmand Sommer.
Aalborg Stiftstidende, 1836-02-25
Den danske Hof= og Stats=Calender for 1836, kan nu perholdes paa Aalborg Postcontoir. Sørensen.