Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-09-17
Bemeldte Østerrigske Jagttager beretter fra Constantinopel under 19de August følgende: Den 1ste ankom hertil flere Tatarer med den Efterretning: at Mahmud Pascha, formodentlig Paschaen af Salonich, er efterat han har seiret over Jnsurgenterne i to Fægtninger, hvoraf den sidste fandt Sted ved Megara, trængt frem til Jordtungen og bemægtiget sig Castellet og Staden Corinth. Den 15de erholdt Porten directe Efterretninger fra Chorschid Pasch, som bekræfter denne Nyehed og hvoraf det giver sig tilkiende, at uagtet Terrainets Vanskelighed og de fra alle Sider forkyndte haardnakkede Forholdsregler, saa ere de Tyrkiske Tropper rykkede frem fra Zeitum til Megara uden at finde nogen Modstand. 49 Byer imellem Zeitun og Corinth have modtaget den tilbudte Amnestie og Chorschid Pascha, hvis Formaal gik ikke saa meget ud paa at betvinge Jnsurectionen ved Vaabenmagt, som ved Mildhed og ved Underhandlinger, havde ikke paa noget Sted fundet det fornødent at bruge Strenghed. Chorschid er selv vendt tilbage til Livadien og Thessalien og har overdraget den unge seierrige Mahmud Pacha at føre den videre Krig i Morea. Denne har, efterat han har erobret Corinth detascheret 6000 Mand til Napoli Di Romania for at undsætte eller erobre denne Fæstning om hvis Skjæbne man endnu er uvis. Den samme Dag, som Beretningerne ankom fra Chorschid Pascha, fik Porten Efterretning om, at den store foreenede Flaade var ankommen til Patras og at Kara Mehmed Pascha havde modtaget Overcommanden og at 8000 Mand, som vare ombord paa Flaaden vare blevne satte i Land. Man anslaaer heele Styrken af de Tyrkiske Armeer, som operere imod Morea til 50,000 Mand. Krigen med Soulioterne er reent forbie. Saa vanskeligt det ogsaa er, siger den Østerrigske Jagttager, at erholde af de Tyrkiske Ministre nøiagtige og detaillerede Underretninger om de militairiske Begivenheders Gang, da de Breve, de selv faae, ere for det meeste meget ufuldstændige, laconiske og konstløse, saa tilstaae de dog uden Tilbageholdenhed, at Jnsurgentchefernes Uenighed har været de Tyrkiske Generalers bedste Medhielpere. Enhver Jnsurgentchef har først beskiæftiget sig med at sørge for sin egen Sikkerhed og derpaa at redde saamange Penge og Effecter som mueligt af det almindelige Skibbrud. Colokothron har forladt Leiren ved Patras og taget en betydelig Krigscasse med sig og skal have kastes sig i de Mainottiske Bierge hvor han vil arbeide paa en separat Udsoning med Porten, som maaskee ogsaa vil lykkes ham. Jfølge private Breve fra Athen, som Jnsurgenterne have forladt, er den Græske Regiering, som havde begivet sig fra Corinth til Argos, er bleven opløstefterat den have ladet halshugge de Personer, som den beskyldte for at have overgivet Corinth til Tyrkerne. Foruden disse Efterretninger fra Constantinopel meddeeler den Østerrigske Jagttager andre fra Zante og Corfu, hvori meldes: at Sulioterne vare aldeles slagne i Begyndelsen af Juni, at Botschari og Maurocordato vilde ille dem til Hielp; men at de ere blevne aldeles slagne af Omer Pascha og maatte tage Flugten til Biergene. Maurocordato foretog vel en Operation til Søes, som i Begyndelsen havde god Fremgang, men og saa den gik snart til Grunde. Colocothron som blokerede Patras laae i Strid med sine Vaabenbrødre og trak sig tilbage, hvorpaa den Tyrkiske Garnison i Patras brød ind i den Græske Leier og skaffede sig Luft paa alle Sider. Chorschids Plan at trænge lige ind i Morea lykkedes især derved, at Odyssens gik over til ham. Til alle disse Ulykker kom nu, at den Tyrkiske Flaade satte 8000 Mand i Land i Corinth, hvilket udbredte den største Skræk blandt Grækerne og mange anseelige Familier toge strax Flugten og ere ankomne til Zante. Ogsaa paa Candia skulle Grækerne være blevne slagne. Da man ikke kan tvivle paa at alle disse Efterretninger i det heele forholde sig rigtige, saa er det ikke Umagen værd at fortælle alle de nye Efterretninger om Grækernes Seiervindinger, som man vil have i Semlin, og om Chorschids Nederlag, da man desuden slet ingen Bekræftelser har derpaa fra Søesiden. De fortælle imidlertid at Tyrkerne ere i den største Nød og at de selv fra Belgrad maatte afsende Tropper til Thessalien. Ogsaa kan man gjerne lade være at tale om alle de Rygter, som for nærværende Tid ere i Omløb at Nordamerikanerne ville komme Grækerne til Hielp; da en Amerikansk Escadre skal krydse i Archipelet, saa kan den meest gavne ved at tage saa mange af de ulykkelige Christne ombord som mueligt og bringe dem hen til en anden Verdensdeel; hvor en bedre Skjæbne synes at tilberedes Menneskeslægten end i det jammerfulde Europa. Navnet Grækenland, som kun for et Øieblik begyndte at hæve sig i sin gamle Glands paa Europas Horizont, kan man nu igien udslette deraf, og den Tyrkiske Halvmaane viser sig atter i sin heele blodige Skikkelse paa den politiske Himmel. Jfølge en troeværdig Angivelse om Branden i Jassy ere 4,700 Huse blevne derved ødelagte. Mange hundrede Christne ere derved blevne ruinerede og Skaden er uberegnelig; meest ere de Kiøbmænd at beklage, som troede udenlandske Agenters falske Løfte, hvilke skildrede Tyrkerne som nu at ville holde deres Ord og bringe Orden og Roe tilveie, og nu have lidt et umaadeligt Tab. Bojarerne ere ligeledes blevne ruinerede og man har selv i Jorden rodet efter deres nedgravede Skatte. J Bucharest er det roligt. Jmidlertid finde de nye Hospodarer uventede Hindringer for at begive sig til deres Residencer.