Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-10-10
Forlangt Jndrykkelse. I Anledning af Hr. Redacteur Clausens Bemærkninger i Jyllandsposten No. 49 og 50 til hvad jeg Aarhuus Stiftstidende har anført mod de af Hr. K. i ovenanførte Blad tidligere, under Navn af "Strø=Bemærkninger fremhævede Mangler ved denne Byes Repræsentantskabs Forhandlinger, vil jeg, i Erkjendelse af Redacteurens Overlegenhed i at skrive for Pressen, indskrænke mig til, i nogle faa Ord at besvare de mange Spørgsmaale, han har fremsat angaaende den Myndighed, en Formand har Leilighed til at tilegne sig ved den Maade, hvorpaa Sagerne her expederes. Jeg maa nødvendigviis af Foranførte forudsætte, at Hr. Clausen, er uvidende om, at det ikke staaer mere til Formanden, end til enhver af de øvrige Repræsentanter at bestemme, hvilke Sager der strax skulle behandles, og hvilke der skulle circulere; thi var han derom vidende, ville vist de fremsatte Spørgsmaal være overflødige, da han dog ikke kan forudsætte, uden at der ligger en aabenbar Fornærmelse - og denne har Hr. Clausen vist ikke tilsigtet, at en Corporation bestaaende af 14 Repræsentanter, skulde lade sig forlede af et enkelt Medlem eller af sin Formand til at begaae saa grove Misgreb, som de, der forudsættes i de paapegede Spørgsmaal, ligesaa lidet som det vist vilde kunde falde dem ind, at nedlægge en saa naturlig Myndighed i et enkelt Medlems Haand, som den at det allene skulde beroe paa ham at bestemme, om Sagerne strax skulle afgjøres eller circulere. J vor Forsamling har Formanden kuns Referatet, og bestemmer saaledes i hvad Orden de til Behandling indkomne Sager oplæses, men Forsamlingen har at bestemme, om den strax vil afgive sit Votum, om den attraaer Betænkningstid til næste Møde, eller forlanger at Sagerne med Bilage skulle circulere. Ligesom jeg omtvivler at Sagerne i andre Byer behandles mere omstændelig, saaledes haaber jeg med Foranførte, saavelsom med hvad jeg tidligere i denne Anledning har bemærket, at have godtgjort: at der i den Maade Sagerne her behandles paa, ligger ei allene fuldkommen Garanti for disses omhyggelige Droftelse, men at der ogsaa er fuldkommen Garanti for, at Formanden ei kan tiltage sig en større Myndighed end den Forsamlingen tillægger ham; en Myndighed, der i Almindelighed er begrændset af Ret til at drage Omsorg for Forsamlingens indre Politi, ja der er endog ved vort Regulatio, der bestemmer et ulige Antal Repræsentanter, forebygget, at han ved Afstemninger har den ham i Anordningen tilstaaede Overvægt, ligesom den Omstændighed, at der hvert Aar skeer nyt Formandsvalg, sikkrer Forsamlingen for, at han kuns i en kort Tid vilde kunde misbruge sin Myndighed. Det er saaledes min fuldkomne Overdeviisning, at denne Sagernes Behandling er den rigtige, fordi disse ligesaalidet savne modent Overlæg, som Tiden - hvormed man ei bør ødsle unyttig spildes, og jeg formoder dog, at 11 Aars Praxis i de Forretninger der ere Gienstand for nærværende Sag, vel i denne Henseende maa kunne opveie Hr. Clausens Theori. Jeg føler hverken Kald eller Lyst til vidtløftig at indlade mig paa Hr. Clausens Tirade om Offentliggjørelsen af Repræsentanternes Forhandlinger; saameget kan jeg kuns forsikkre mine Medborgere, at naar Erfaring, hentet fra andre Byer, viser det Gavnlige i en saadan Offentliggjørelse, vil Repræsentanterne vist ikke her staae tilbage, selv da, om de uden for Forsamlingen skulde benytte Hjelp, en Methode, selv Den der mindst vil være det bekjendt, gjør Brug af. See Repræsentanterne imidlertid hen til Afsætningen af hvad der hidtil er trykt, saasom Mark-Committee-Betænkningen, Byens og Fattigvæsenets aarlige Regnskaber, hvoraf endog førstnævnte i den sidste Tid kunde faaes aldeles gratis, da er der, hvis man ville slutte deraf, kuns meget lidet Motiv til at forøge de med Trykningen forbundne Udgifter, da disse Regnskaber paa nogle faa Exemplarer nær ligge uafbenyttede paa Kæmnercomptoiret. At Hr. Clausens Annonce forøvrigt er fuld af Overdrivelser, derom vidner i Særdeleshed den Paastand: "at der blot udfordres sund Menneskeforstand, for i Trykken at udgive Extract af Repræsentanternes Forhandlinger, med andre Ord: at forandre vidtløftige Erklæringer til kortfattede Extracter, uden at disse derved tabe i Tydelighed; en Paastand, der leder til det Resultat, at man efter Hr. Clausens Logik maa fradømme den Repræsentant, der ei kan opfylde ovennævnte Betingelse, sund Menneskeforstand, De Egenskaber, jeg formener en Repræsentant ubetinget vor være i Besiddelse af, ere en høi Grad af Uegennyttighed, Selvstændighed, og var Jnteresse for Byens Vel. Ere disse Egenskaber forenede med local Kundskab i de ham underlagte Bestyrelsesgrene, samt sund Dommekraft, da formener jeg, han i sin Function kan tilfredsstille enhver billig Fordring, og jeg anseer den Omstændighed: at han ikke kan skrive sit Modersmaal correct, der dog vel maa være en Hovedbetingelse for Den, der skal redigere Forhandlingerne, for mindre væsentlig eller nødvendig. Da jeg bedre kan anvende min Tid, end opofre den til vidtløftige Avisfeider, saa overlader jeg gjerne Hr. Clausen Marken, idet jeg ikke agter oftere i denne Sag at tage til Gjenmæle, Aarhuus, den 7de October 1840. Chr. Bang. Fornøden Erklæring.