Norske Intelligenssedler, 1797-09-27
Christiania Toldkammer den 26de September 1797. S. Petersen. N: Leth. Töndagen den 1te October næstkommende bliver Assemblee og Dands i Halsdans Klub, hvortil Interressenterne behagelig ville lade afhente Billetterne Dagen forud, for 2 Mk. Stykket hos Thoms. Den 1ste Mandag i hver Maaned, naar Festdage eller Maanedstinget ikke hindret det, holdes Forligelses-Commissionen i Hole, og i bemeldte Tilfælde Dagen efter. Hole den 30te Augusti 1797. Kierulf. Med de redeligste Hensigter at fremme Almeenvel, og med de bedste Forhaabninger at det skulle lykkes, var det man (ved at see det Aamodtske Patriotiske Selskab forøget med mange højanseelig, virksomme og ret patriotisksindede Hædersmænd af alle Stænder, som end og uopfordrede værdigede Selskabet, at indtræde, som Medlemmer udi samme) i 1785 fattede den Jdee, at udvide det her paabegyndte Anlæg af en Spindeskole m.v. til en Fabrik=Indretning, som under Navn af Enigheds Fabrikke gradvis oprettedes i Store Elvedalens Annex. J Kamp med tusinde Vanskeligheder og Fortrædeligheder har man standhaftig og efter bedste Skiønsomhed arbeidet til det Maal, at dette - jeg tør frimodig sige, - for det almindelige ret gavnlige Anlæg kunne nogenledes ballansere, saa det i det mindste kunne, som man siger, bære sin egen Byrde - Jmidlertid har Erfaring lært just det Modsatte, - Aarsagerne har været og kan være adskillige, - om nogen vil bebreide eller kan ved Grunde overbevise Forstander og Bestyrere, at Mangelen har været: - at Planen fra Begyndelsen ikke rigtig er lagt, - at der har været Mangel paa fabrikmæssig Jndretning, - at der har været Feil i Fabrikkens Drift, eller noget deslige, - kan man gjerne uden at rødmes tilstaae dette; thi, foruden den Selvbevidsthed at man handlede med al muelig Redelighed og Overlæg, har man ingen anden Veiledelse havt, end den man baade med Møje og Bekostning har erhvervet ved Prøver og Erfarenhed; - Men for alle andre Beskyldninger vil man aldeles være frikiendt, enhver, der har havt med Bestyrelsen at bestille tør med bedste Samvittighed opfordre hvem det end og er, om nogen skal kunne sige, man har handlet egennyttig, uredelig eller havt uædle Hensigter. - Fordeelen hidtil skal eller vil vist ingen misunde os, den har været Penge-Udgift og Umage, forenet med den ubehageligste Sinds-Krænkelse over at see et saa haabefuldt Anlæg mislykkes og de fyrigste Bestræbelser frugtesløse, ja tildeels miskiendte. Allerede i nogle Aar har Anlægget været drevet med betydelig Underbalanse, men har holdt ved i Haab det engang skulle tage en heldig Vinding, men da Udsigterne tvertimod blive dunklere, finder man atter her Bekræftelse paa den sørgelige Sandhed, at vort kiære Fædreneland har det Uheld, at næsten ingen Fabrikker kan trives derudi, og at Fabrik-Virksomhed endnu ikke hører til vor NasionalRigdom; - altsaa har man, for at undgaae større Skam og Skade, nu besluttet at opløse Selskabet og ophæve Fabrik-Anlægget. - At jeg dog ei aldeles skal forbigaae de bekiendte Aarsager, som lægger uovervindelige Hindringer i Veien for denne Fabrikkes Held og Drift, da ere disse fornemmelig: Mangel paa Arbeidere, - deels at Folket her har en mærkelig Ulyst til alt ubekiendt Arbeide, - deels at de mangler Stadighed at vedblive, har de været en Tid i Arbeide paa Fabrikken og lært noget, saa man kunne vente Gavn af dem, saa vil de strax bort igien, - deels og at nu i de seenere Aaringer en stor Deel ere udvandrede til Nordlandene, som i denne Tid er den ringere Almues Kanaan. - Man har erholdet Kongl. Resolusion at udenbøigds Personer maatte antages til Arbejde, uden nogensinde at blive Sognet til Byrde, men dette har heller ikke kunnet fremvirke det fornødne Antal af Arbeidere. - Dernæst at man nødes at betale overdrevne Priser for Rudimaterier og Arbeide. - for Spind til Exempel er bleven betalt dobbelt imod den satte Fabriktaxt, og endda vil ingen spinde. - Og endelig det Stød Farveriet ved Fabrikken fik, da en Fusker, som aldrig har lært Professionen, til Skade baade for Publikum og Fabrikken sneeg sig Tilladelse til at nedsætte sig i Nærheden, - og dette var den eneste af de forskiellige Indretninger, der henhørt til Anlægget, som svarte Regning, og nogenledes kunne balansere Tabet paa det øvrige. - Dis ere de vigtigste Aarsager til Fabrikkens Dekadansee, hvilke alle ere saadanne, at Selskabet ligesaalidet som Fabrikmesteren har kundet forekomme eller afhielpe dem. - Fabrikmesteren Engebret Vest gaard, maa man bevidne, besidder en udbredet og god Kundskab i Fabrikvæsenet, hvad Spinden, Væven, Hæglen, Persen, Overskiæring, Farvning og deslige angaaer, hen har derfor kundet oplære adskillige, som allerede andensteds ere ansatte, han har og brugt al Fliid, Flittighed og Troskab til at ophielpe og vedligeholde Fabrikken, men allene eller med liden Hielp var det ham ugiørligt, man kunde ej fordre han skulle giøre Umueligt Mueligt. Dette er da Bevæggrunden til den ved sidste Selskabs Møde den 4de d. M. enster mig fattede hvilket jeg herved ærbøBeslutning, at man med dette Aars Udgang vil nedlægge det heele Værk, - digst vil have bekiendtgjort for de fraværende respektive Herrer Medlemmer, som ved gjorde Fabrik Jndskud egentlig gav denne Fabrik-Indretning sin første Tilvære, - udbedende mig derhos ligesaa ærbødig at maatte inden den Tid blive beæret med Underretning fra enhver, hvad Han i dette Fald behager at beslutte, - da det neppe vil gaae af uden Tob, - om man da enten skulle ved Auktion her forsøge at faae Fabrikkens Tilhørende bortsolgt, hvorved dog er at befrygte man skulle savne Kiøbere, der kunne og ville betale samme efter dets fande Værdie. – eller om men i de offentlige Tidender skulle falbyde det Hele, i Forventning der maatte findes nogen Entrepenør, som havde Lyst til for egen Regning at forsætte Anlægget her, eller forflytte det til en folkerigere Egn? – Herpaa vil jeg ervarte mine Herrers positive Erklæring. Aamodt Præstegaard den 13de September 1797. A: Wulfsberg. Samtlige Arvinger med Creditorer og Debitorer udi Sterboet efter den ved Døden den 30te Maji. sidstleden afgangne Johan Cassimir von Trott, forhen Premier-Lieutenant under det 1te Aggershuusiske Jnfanterie-Regiment, indkaldes herved inden den Tiid Loven bestemmer, at møde selv eller ved Fuldmægtig ved de udi Sterboet Tiid efter anden afholdende Skifte Forretninger; Arvingerne med Legitimation for Deres Arve-Rettighed, Creditorerne med lovlig Beviis for deres Fordringer, og de til Boet skyldige at afbetale deres Gield, ifald de vil undgaae den Bekostning som lovlig Søgemaal haver til Følge. Sterboegaarden Nyegaard i Lands Præstegield den 26de Julii 1797. Petersen. Schlaubusch. Porscholan. Capitain Lieutenant Auditeur. Alle ved bemelte Regiment.