Berlingske Tidende, 1832-12-28
(Slutning af det i Gaars Nr. afbrudte Udtog af Salvandys nyeste politiske Broschure. Kun maa det royalistiske Partie ikke opvække Uroeligheder Conjuncturer, der ifølge deres Natur, med føre, at Masserne tage Deel i Begivenhederne, maa stedse være til Skade for det; saasnart det griber til Vaaben, frasiger det sig sin Jndflydelse. Folkepartierne derimod have i enhver voldsom Crisis Begivenhederne paa deres Side; thi da hersker Magten, og hvo indseer ei, at deres er frygtelig? De have Mængdens Nød, Forandringssygen, den halve Dannelse og prange Oplysning, den faderlige Myndigheds Aftagen, Utilfredsheden hos en Deel af den franske Ungdom, som troer, at dens Dannelse staaer i Misforhold til dens udvortes Stilling, paa deres Side. Føjer man dertil de taabelige Opfordringer, som udgaae fra vore Tribuner og fra Nabo Nationernes Democrater, tilligemed Skuespillet af Omvæltninger, som true med en nær Forandring af Verdens Skikkelse, saa vil man indsee, at vi staae paa en Vulkaan; Catastropherne i Lyon, Grenoble og Klosteret St. Mery have beviist det. De Constitutionelle have det ny Samfunds store Ressoureer i deres Haand. Jndustrie og Handel, Finantserne, Videnskaberne. Den constitutionelle Mening stytter sig paa de posttive og gieldende Jnteresser, som have frembragt den store sociale Bevægelse i Aaret 1789, eller ere udsprungne deraf, den venstre Side kæmper for Fornødenheder og Lidenskaber, som ville begrunde nye Jnteresser og et nyt Borgersamfund: Royalisterne derimod kunne ikke nægte, at de gamle Jnteresser ere det væsentlige Jndhold af deres Sag. Hvorfor skulde de nægte det? Kun Daarer vide ikke, at ogsaa de gamle Jnteresser have Rettigheder og ere en Magt i den selskabelige Jndretning. Statsproblemet bestaaer nu i at vide, hvorledes Kamen mellem disse to Partier kan tilendebringes. For at løse Problemet, maa man først gjøre opmærksom paa en Sandhed, som alle Tiders Historie fremviser, nemlig den, at kun den Politik er god, som, for at underkne Factionerne, først fyldestgjør alle retmæssige Interesser, de vise Regjeringer ere de, som have dette Øjemeed; de stærke ere de, som have vidst at opnaae det. Jeg siger ide retmæssige Jnteresser; thi hver Klasse har gode og slette Tilbøieligheder; hvert Partie har grundede og ugrundede Fordringer og Besværinger, og de store Forbrydere i Historien vare de Herskere, Publicister og Talere, som søgte deres Styttepunkt i Mængdens slette og fordærvede Steder Dog - vi ville vogte os for at troe, at al Sandhed og at Ret stedse kun er paa een Side; thi paa den Side vilde være Almagt. Nei, Forsynet har ikke behandlet den menneskelige Natur saa stedmoderligt, at man skulde kunne finde en stor Forening af Mennesker, der ingen Fornuft og ingen Ret havde paa sin Side. Partiernes Kraft ligger i den gode og retfærdige, deres Svaghed og deres Undergang i den slette og uretmæssige, Side af deres Sag; den første træder frem i sin hele Glands, saalænge Partierne kæmpe for at faae Magten, den sidste viser sig, naar Seieren er vunden. Vor egen Historie beviser Ummeligheden af at tilendebringe vor fortøvelige Navolution ved at overlade det uindskrænkede Herredømme til et erde Partier, i hvilke vor Nation har deelt sig. - Den videre Udførelse af de i foranstaaende Udtog indeholdte Tanker udgjøden hele, vel andrige, men aristocratiske Broschures Jndhold. Sal vandy opregner det revolutionaire, det royalistiske og det constitutionelle Parties vigtigste Fordringer og Besværinger; han søger at vise deres Retmæssighed, og fremstiller det som den vigtigste Opgave for Regjeringen, ved at raade Bod paa disse Besværinger og ved at tilfredsstille retfærdige Fordringer, at bevirke en almindelig Forsoning og Alliance imellem dem. Desuden lader han det mangle paa Bebreidelser mod den ved Julirevolutionen grundede Regjering, som efter hans Mening har handlet lige trolst mod det republikanske som mod det royalistiske Partie. Ved denne Leilighed omtaler han en Yttring af den daværende svenske Kronprinds Bernadotte i Aaret 1811 til Greven af Artois, som dengang var Generalstatholder i Frankrige, at nemlig de Franskes Behersker maatte have en Jernhaand, men bedække den med en Handske af Fløiel." Salvand, gjorde den bemærkning, at denne Yttring har en dyb Mening; dog ønsker han, at Prindsen havde tilføjet: at man bør bruge Fløielshandsken mod sine Fiender og Jernhaanden mod sine Venner; thi var det skeet saa sad den ældre Green af Bourbonnerne endnu paa Tronen, Journal du Havre indeholder følgende Beretning, som er den meddeelt af en erfaren Søemand, Capt. Foubert, der førte Skri bet Polarstjernen, fra Grenville, som var gaaet ud paa Hvalfangst, om hans Seilads i Jishavet: "Dette Skib passerede den 5te Marts d. A. Polarkredsen. Den 10de d. M. var den under 72 n. Br. Gr., i Jishavet, Nord for Jean Mayen. Thermometret viiste her 22, og Kulden var saa heftig, at Matroserne ikke uden Fare kunde, blot for nogle Øjeblikke, aflægge de tykke Uldvanter, med hvilke de ere forsynede paa deres Farter i Jishavet. En Matros, der fik befaling, at klavre op i Masten, mistede sin Vante paa Tougstigen, og nogle Sekunder derefter var Koldbrand i dette ulykkelige Menneskes Haand; han kunde ikke holde sig fast, styrtede i Havet og alle hans Kammeraters Anstrængelser for at redde ham, vare frugtesløse. De stode selv Fare for at omkomme af Kulde. - Et særdeles mærkværdigt Factum, som allerede er fortalt os af adskillige Søemænd, der have befaret Jishavet, har Capt. Foubert stadfæstet, nemlig: at Vandet paa Øjestenens Overflade frøs, naar Kulden var i høi Grad heftig. Matroserne klagede ofte over, at de ikke meere kunde see, men Skibslægen behøvede blot at bortviske den Jisskorpe, der havde dannet sig paa Hornhinden, og Blindheden forsvandt strax. Blandt Søemænd, der fare paa Reiser i Jishavet, opstaae ofte farlige Øiensygdomme. - Man begriber neppe, hvorledes et Skib, af fem til sex Hundrede Franske Tønders Drægtighed, ved Hielp af uhyre Sange, som det fører med sig, er i Stand til at aabne sig en Vei. Et saadant Arbeide er selv i Søemænds Øine overordentligt, og det er ingen Under, at Matroser, der have gjort en saadan Fart, betragte sædvanlige Søereisers Besværligheder som en Bagatel Disse Polarreisers Farlighed forøges ved Magnetnaalens Misviisning, der er saa betydelig, at man ikke kan forlade sig paa den. Stillede man 20 Compasser jevnsides, saa vilde ethvert at dem vise en anden Retning; de Søefarende maae derfor, saa at sige, følge deres Jnstinkt.