Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1797-01-09
Frankerig, som har erobret sig flere tusende Qvadratmile Land med Millioner Jndvaanere, og som har overvældet sig med Krigs roes og Laurbær, har seiret sig - fattig. Ved al udvortes Glands er det i sit Indre sønderrevet af Saar, som Revolutionens stormende Tider have slaget. Den, siden den 4de Novbr. 1795 indsatte nærværende Regiering har viist et Mesterstykke paa dens Opfindsomhed i Territorial Mandaternes Skabelse, som gjorte den 5te Feldttog muelig, ophialp den synkende National=Kredit og udfyldte i visse Maader de Huller, som en afsindig Papir=Ødsel hed af 45,000 Millioner Livres maatte gjøre nødvendige. Men nu staaer Frankerig, ved dette Aars Begyndelse, i Henseende til fine Finanzer, just der, hvor det stod ved det forløbne Aars Begyndelse, og dets Fiender troe nu nok engang at kunne ønske sig til Lykke, og at kunne samle Frugterne af deres Standhaftighed og Vedholdenhed. Og virkelig synes de, paa Republikens Ruin byggende Modstandere at have Ret, dersom en mere end semaarig Erfaring, ikke gav os en anden Oplysning. En almindelig og den mærkeligste Forskiel mellem den franske Republik og alle andre Republiker, hvorom Verdens Historie melder, er den, at alle andre endte, efterat de vare stegne til den Punkt, hvor den franske begynder. - For en saa ganske ny, saa ganske mageløs Tingenes Orden, hører uden Modsigelse ogsaa en ganske ny Maalestav. Men hvo tør bestemme en Stats som Frankerigs Kræfter - saa stor, saa undtømmelig paa Territorial=Rigdomme. - deres yderste Grændse efter Maal og Tid - : Ved Engelland træffer det samme Fald ind. Dette mægtige Eilland, som i alle Stykker kontrasterer med sin Rival, finder dog, i Hensigt til Finanzerne een Berørelsespunkt med samme. Ligesaa riig og undtømmelig paa Hielpemidler dog rigere ved sine Borgeres Pengeformue, end i Grund=Eiendomme, - har dette stolte, kjøbmandske, den hele kommerzerende Verdens Monnopol til sig rivende Folk, ved alle sine Erobringer, ved al sin Overmagt paa Søen, opdynget en National Skyld, hvis Etat allerede for et Aar siden den 1ste Januar. 1796) var voxen til den skrækkelige Summe af 360 Millioner 228,020 Pund Steerling (1800 Millioner 40, 100 Rigsdaler, ) hvoraf de aarlige Renter og Direktions=Omkostninger allene udgjøre 13 Millioner, 5,518 Pund eller 65 Millioner 27,590 Rigsdaler - Og dog fandt Ministeren, imod Enden af det forbigangne Aar, ved en ny Formerelse af denne Gield, blot i Hovedstaden allene en Kredit paa 18 Millioner Pund Sterling! - J saa høi Grad kan Finantz=Spekulations=Aanden qvæle enhver Følelse af Menneskelighed, saasnart man, i en uvis Frastand, viser den, paa hin Side Lighøienne, en blændende Handels Fordeel. - Midt, imellem disse, om den første Rolle stridende, Partier ligge de Svagere som altid maa antage Love af den som, i Nærheden af samme, er den seirende Stærkere: Hvo tænker ikke her paa Bürtemberg, Baden a 2) og siden de Neutrale, som man passende kan deele i to Rubriker, nemlig i hine, som vidste at gjøre deres Neutralitet respekter, og i dem, som kom ilde derfra. Til disse sidste hører Toskana, som vist nok under de største Venskabs Forsikringer, nu maa tage til Takke med Republikanernes Jndqvarteeringer, ligesom forhen med Engellændernes Trudsler; dernæst Genun, som, af lutter Neutralitæt, blev indviklet i en offensiv Krig, og endelig det ulykkeligste af alle Venedig, som, tog sig saa omhyggelig i Agt for, paa nogen Maade at tage Deel Striden, og dog nu maa see sit neutrale Gebeet overtrædet, rineret og saaledes udsuet, at det hverken kan undskyldes af Folke=Retten eller selv af Nødvendig heds=Loven. Til de lykkeligere første høre Schweitz, Sverrig og fornemmelig vores velsignede Fædreland, som fra Krigens Begyndelse, saa ogsaa i dette forløbne Aar, vidste at haandhæve sin frugtbringende Neutralitæt; derved udvidede sin Handel, gjorte Fredens samtlige Konster blomstrende, og overhovedet har naaet en indvortes Konsistens, en Værdighed og Velstand, som indrømmer og forsætter det en ærefuld Plads, blant Europas mægtigere Stater. - - Hvoriedes, spørge sig den opmærksomme Historie=Grandsker, hvorledes lader Rækken af forbigangne Handlinger sig anvende paa det Nærværende. Og hvilket Resultat kunde vel drages af denne Anvendelse for Fremtiden, De diplommatiske Katastroser, som ligge i den tilkommende, Tids Baggrund, lade sig (uagtet det Slør, som Frastanden udbreder, over dem, maatte tilskynde mangen en, at bringe sin Spaadoms Gave i Udøvelse, allene ane, ei bestemme. Men haabe tør man dog og hvo haaber ikke gjerne, hvad han ønske Og hvad var mere ønskværdig end Freden En almindelig, hastig Fred, – Ol at dog Underhandlerne i Vien og Paris ved alvorlig at tage sig af de res vigtige Forretning, ) maatte bringe deres store Forehavende istand Ol at de dog maatte berige, sig med Menneskehedens Velsignelser, O da vilde det være som paa en stille, kiølende Sommeraften, efter en stormende Nat og Morgen, og en heed Dag, naar Aftensolen besieler os med reen og stille Nydelse, saa have vi alt forglemt Nattens og Morgenens Storm og Middagens brændende Heede. 1) som nu, desværre Følge de med næst sidste Post indløbne Efterretninger - ganske er ophævet Dagens Aand blant den Pariser fine Verden. Naar man, siger Qvotivienne (en Pariser Journal ) staaer Øinene og i Feydeau=Koncerten, saa er man raadvild, om man skal falde i meest Forundring, enten over Damernes Luxus eller deres Ubeskedenhed. Man seer tusende bare Arme at hænge ned af Logerne, De ere ikke allene blottede til Albuen, men næsten ligetil Skuldrene og derhos besatte deels med Diamanter, deels med Perler og deels med Guldplader, Paa Hovederne seer man Fiære, Diademer og saa rige Koffarer, at 100 fattige Rentenerere kunde leve et heelt Aar af en enestes Værdie. Medens Diamanterne kaste deres Straaler til alle Sider i Salen, vise de Manden af Følelse, blot deres fordums Eiermands Taarer, som paa Gravens Bredde gav dem i Fangefogdens eller Bøddelens Hænder. Hver af disse Diamanter skildrer og en ganske Families Fortvivlelse og 100,000 Franzosers dybe Kummer. Hierteskierende er den Tanke, at Viin teren, som bringer Frosten med sig, finder 10,000 Rentenetere, der mangle Brændsel, og have maatte sælge deres sidste Klæder, for at kiøbe nogle Unzer Brød. billig skulde man i enhver Stad oprette ligesaa mange Hospitaler, som Koncerter og Balhuse, og hver Dam skulde, for hver Diamant, hun har, underholde en trængende Familie. - Forresten ere Skuespilhusene ikke meere saa søgte nu, som forhen under Revolutionen. Saalænge Revolutions=Stormen varede, gik man i Skuespil, for der at finde Adspredelse og Bedøvelse. Men hine Adspredelsens Gienstænder ere nu blevne Gienstænder for Leede og Ækkelhed., Under Uveiret er den til Ly tienende Klippe det kiæreste Tilflugtsted for den vildfaren, de Vandringsmand, men naar Solen atter bryder frem saa undrer han sig over, hvorledes han har kunne tøve i en vild Hule. Dette er vor nærværende Forfatning - Fem Aar saae vi i Skuespilhusene patriotiske Stykker, som vi nu finde Afsmag ved. Lægger man hertil, at Sædernes Skildrere blant os maa, siden de Revolutions storme, vi have oplevet, være i samme Forlegenhed, som den der under et Jordskiælv vil tegne et Landskab. - Trækkene af Got og Ont, af Ret og Uret have forladt vor re Ansigter. Jsteden for latterlige Karakterer ere kuns Forbrydelser at skildre. Revolutionen (eller Revolutionens Aarsager 1) har ført og ud over den Punkt hvor de kommiske Digtere søge deres Stof. Skasotter, Drukninger, Mord, Selvmord og Folkets store Jammer frembyder intet muntert Emne for Theatret, og Komediens sande Øiemed, ved Latter at forbedre Sæderne, er saaledes tabt.