Viborger Samler, 1838-02-08
Blandet. Augsb. Allg. Zeit skriver fra Nederrhinen under 23de Jan. "J det man i det første Publicandum angaaende Ærkebiskoppen, om ogsaa kun flygtigt, tydede hen paa landsforræderske Machinationer, maatte en saadan beskyldning overveie alle Andre, og idet man nu lader denne falde, blander Publicum Alt imellem hinanden, og veed ei, hvad det har at holde sig til. Det hele Stridspunct bliver nu reduceret til de blandede Ægteskaber, en Sag, hvori Ærkebiskoppen har spillet Regjeringen det værste Puds derved, at han har tvunget den til at aabenbare de derover pløiede Underhandlinger, af hvilke det sees, at Sidstnævnte selv har frygtet, at den sidste Fremgangsmaade deri vilde opvække Skrigen. - Regjeringen kan vistnok ikke træde tilbage og paa ingen Maade tænke paa at gjenindsætte Erkebiskoppen, der i ethvert Tilfælde som Embedsmand har forseet sig paa en aldeles utilgivelig Maade. Men da den heller ikke kan overbevise de anderledes Tænkende, saa vil den overlade det til Tiden at paavise en Udgang af denne Labyrinth. De Rygter, at man har anmodet om østerrigsk eller fransk Mægling ved det romerske Hof, ere aldeles ugrundede; men ligesaa falsk er det ogsaa, at Paven allerede skulde have tilmeldt det collnske Capitel, at dets Functioner ere lovstridige. Capitelet har endnu ikke erholdt nogen officiel Skrivelse fra Rom. (Nyere Correspondancer fra Berlin, forsikkre, at der fra Rom er fulgt en Anerkjendelse af Domcapitlets sidste Embedshandlinger.) Det er Rygter af det Slags, der dagligen udspredes iblandt os, for at ophidse Gemytterne, og som især have deres Kilde i Belgien. Desuden circulere her Sedler, trykte i dette samme Naboland, i hvilke de unge Piger ved deres Sjælevel opfordres til, at afbryde al Omgang med Protestanter, da en nærmere Forbindelse var den mindste af de Farer, der herved kunde opstaae. Disse Sedler maae underskrives af Pigerne og derpaa overgives til den Geistlige, der derved har et moralsk Tvangsmiddel i hænde. Til Slutnig anfører denne Skrivelse Exempler paa Overdrivelser og Fordreielser af Facta i de belgiske Blade. Da man i Egnen af Donagh i Jrland nylig ud grov en gammel Kloster-Ruin, fandt man en lille, plump udarbeidet Kobber=Statue, forestillende en fra Jsse til Fodsaal stærk bevæbnet Mand, som holdt Jordkuglen i sin høire Haand. Figurens Rustning, Hjelm og Stridsore lignede de gamle Skandinavers, og man sendte derfor en Tegning deraf til det kgl. oldnordiske Selskab i Kjøbenhavn, som overdrog Professor Fin Magnusen at undersøge Samme. Denne Lærde har nu erklæret, at han anseer Figuren for at være en Afbildning af Guden Odin, af hvem man hidtil ingen billedlig Fremstilling havde. "Siden den strænge Vinter 1814, da man holdt Marked paa Jsen," skrives der fra London, har Themsen ikke frembudet et saadant Skue, som det nærværende. Ved London var den allerede den 15de Januar ganske tilfrossen, saa at Skibene maatte ises igjennem en bred Canal i Midten. Da Floden kom om Eftermiddagen, blev Strækningen imellem Cito og Blakfriarsbro bedækket med uhyre Jisskoller. J Regents=Park kappes nu Skøiteløberne af den elegante Verden om at vise deres Færdighed. Der opføres fuldstændige Quadriller og alle mulige Dandsetoure for 2 til 8 Personer. Sir W. Newton, der ansees for Englands første Skøiteløber, fører an, og i Almindelighed er et udsøgt Selskab Tilskuere ved disse glimrende og rapide Evolutioner.