Aalborg Stiftstidende, 1836-07-28
Blandede Efterretninger. J Randers Avis læses følgende mærkelige Brudstykke af et Brev fra en Mand i Provindsen til en Ven i Hovedstaden: "Du sporger, om vi fik den nye Skole, som for 25 Aar siden blev skjænket Capital og en heel Gaard til Nei min Ven; men nu faae vi. I Dag, d. 7de Juli, blev den bortliciteret, og, dersom vi vare af de Folk, som brøde sig noget og Cancelliordre, saa skal den være færdig, mærk Di vel! fuld færdig, d. 27de Septbr. næstkommende. Saaledes lod nemlig Cancelliordren d. 27de Septbr. 1834 til den herværende Skolecommission; men, naar det ikke passer til vort Kram, saa bryde vi os hverken og Cancelliordre eller Amts ordre, men handle som det convenerer bedst. En Slags Skræ maa dog have overkommet os i Slutningen af forrige Maaned; thi da skeete, hvad der, med Undtagelse af de aarlige Moder ved Nytaarstid, aldrig forhen er skeet: en Raadstue samling blev sammenkaldt, for at underrette os om, at man havde anvendt de forløbne 1 3/2 Aar af den givne Frist, til at tilskrive Banken og Stiftsøvrigheden, hvert et Brev, om Penge til at bygge for, men da ingen kunde faaes der, saa ville vi nu benytte det sidste Fjerdingaar til at bygge en 2 Etage Gaard, hvortil ikke er en Muursteen og ikke en Skefuld Kat tilstede. Vi bleve averterede om at være færdige til at rykke ud med Penge til den os testamenterede Skole. Der blev skreget og talt meget pro & contra; men saa slog et Magt sprog ned iblandt os, og vi tang og bukkede, og nu blev Licitation afholdt. Jeg vil troe, at Conditionerne vare som Skik og Brug fordre, thi jeg kjender ikke til den Slags Sager, men det veed jeg, at ingensinde vil jeg føle saa dyb Krænkelse, som jeg folte, da den Post blev oplæst, som gjørn Entrepreneuren til Pligt, over Døren paa Bygningen at lade indsætte en sort Plade, som tilkjendegiver, at denne Skole er skjænket Byen af N. N. og Hustru. Har Du hørt Magt til Uforskammenhed. For det Borgerskab, som selv skal betale hver Hvid af hvad Skolen koster, som, Gud veed paa hvad Maade (thi at faae Saadant at vide, er os ikke tjenligt), er blevet berøvet Capital og Bygninger, som bleve og skjænkede, som har betalt flere Hundrede Rigsbankdaler, for at blive Eier af en Byen vanzirende Tomte for dette Borgerskab vover man at oplæse en saadan Post, Kan der tænkes nogen lumpere Spot over os i vor Stilling: Dette krænkede mig; men hvad der bedrøvede mig, var, at ikke en Mund blev aabnet, for at afværge den os tiltænkte Skam Du vil spørge, hvi jeg ikke afværgede det, da jeg jo dog ogsaa var tilstede? Jeg svarer, at jeg ved Slutningen af for regaaende Møde havde aflagt Taushedsløfte og ikke vilde bryde det til Unytte. Var Entrepreneuren bleven paalagt at flaae os, for at gjøre Skindene til Tapeter, og han kunde indestaae os for, at gjøre det uden at vi vilde føle al for store Smerter, jeg troer det havde ladet sig gjøre. Havde ogsaa En og Anden sprællet lidt, saa havde man no faaet ham tæmmet og gjort lydig. - Den sorte Tavle skal nok ellers sættes, for at forsyne Testator og Testatrices Manes, og for at vise dem, at vi have andet at bruge deres Gaver til, end til en Skole, som vi selv ere Karle for at betale. Synes Du ellers ikke, at vi allerede have tilegnet os en dygtig Portion af den Aand, som vor elskede Konge har ønsket vækket hos sit Folk. - Skulde Du støde paa En eller Anden, som er til Sinds at kjøbe sig Plads i Himlen ved at stifte Legater, saa anbefal endelig os paa det varmeste thi vi forstaae at bruge dem. Den i Cosel (i Nærheden af Louisenlund) ved Værtshusets Brand omkomne Handelscommis Hr. Carstens fra Flensborg, var en Søn af Præsten i Melstedt. Fem andre Reisende, to Mandfolk, to Fruentimmer og et Barn, havde nogne reddet deres Liv ved at springe ud fra Vinduerne i anden Etage. Men alt deres Tøi var bleven brændt, saa de havde maattet laane Klæder hos Bønderne. for at kunne fortsætte deres Reise. Nogle Sølvklumper, ere blevne fundne i Gruset, formodentlig de Fremmedes Penge, som vare smeltede. Carstens var ogsaa lykkelig sluppen ud af det brændende Huus, men for at redde sine Klæder, en Vadsæk, hvori han havde Penge og Papirer, m. m. var han vendt tilbage og bleven indebrændt. Hans Legeme fandtes vel heel, men ganske sammenkrympet; i den ene Haand havde han sit Gulduhr, der stod og viste paa tre Qvarteer til Eet. Branden var udbrudt Kl. 12. Af Hr. A. J. Nielsen, ordineret Catechet og første Lærer, ved Borgerskolen i Svendborg, læses en Afhandling om Catecheter i Søndagen, hvori han leverer en Udsigt over disse Embedsmænds Stilling her i Landet fra ældre Tider indtil vore Dage. Forfatteren fremsætter det Ønske, at det Trykkende ved Catecheternes Embede maatte hæves ved en for dem, mere passende Instrux end Skoleforordningen 29de Juli 1814. hvori der blandt Andet ogsaa blev bestemt, at de skulde være Medlemmer af Skolecommissionen, og at Skoledirectionen og Biskoppen skulde være deres nærmeste Øvrighed.