Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1832-03-14
Politiske Efterretninger. Raisonnement. Hvad der med Rette for Øieblikket meest sysselsætter Politikernes Opmærksomhed, er de belgiske Anliggender, Dom Pedros Expedition, og den franske Expeditiontil Jtalien; hvad det Første angaaer, da synes man med Hensyn til de 24 Conferents Artiklers Ratification, at være lige saa nær nu som man var for 4 a 5 Maaneder siden, og de seneste Efterretninger man har desangaaende, fra Paris af 1ste Marts, sige, at Perier skal have truet den russiske Gesandt med at ville bemægtigsig de belgiske Fæstninger, hvis Grev Orlows Mission forraader en Holland begunstigende Tendents; og man var i Paris forberedt paa, at at see Ratificationerne af de 24 Artikler udsapaa en ubestemt Tid; men Bladet Messager paastaaer dog, at en Conferents havde fundet Sted mellem Hr. Perier og den preussiske Gesandt, hvoraf man ville love sig et for Freden, og den almindelige Afvæbning gunstigt Resultat; imidlertid siger det franske Blad Temps, at det ikke begribet hvorledes en saadan Afvæbning kan finde Sted, paa Grund af det Equivoque i de politiske Anliggenders nærværende Stilling. Til Haag var den 5te Marts en Coureer indtruffen, med høist vigtige Depescher, som havde foranlediget lange Minister-Conferentzer mellem Grev Orlow, de hollandske Ministre og den engelske Gesandt; men Jndholden, og Resultat af disse Conferentser er endnu ubekjendt, skjøndt en Coureer var bleven afsendt til Paris. - J Henseende til Don Pedros Expedition, da har man ogsaa denne Gang Bekræftelse paa den Efterretning, at denne den 17de Februar lykkelig var ankommen til Terceira. Hvor varmt det spanske Hof vil antage sig Don Miguels Sag, i Tilfælde af et Angreb paa Portugal, er endnu ikke godt at bestemme, thi medens at der skrives fra Paris, at i Følge Madrider Breve af 23de Februar, havde den spanske Regjering ved den franske og engelske Gesandts Forestillinger fundet sig foranlediget til, foreløbig at indstille dens krigeriske Rustninger i Faveur af Don Miguel, saa at de spanske Tropper paa den portugisiske Grændse, ville kun danne et almindeligt Observationscorps; fortælle Pariserblade af 24de Februar fra Madrid, at den bele spanske kongl. Garde var afmarscheret til den portugisiske Grændse, saa at Linietropperne maatte gjøre Tjeneste i Palladset og Staden; og fra den spanske Hovedstad selv meldes under 20de Februar: at i Krigsministeriumet hersker den største Virksomhed, Artilleriet skulle inden 14 Dage levere 40 istedetfor 36 Kanoner, at i Ciudad Rodrige skal oprettes et stort Hovedqvarteer, og i offentlige Blade tales om, at Spanien, i Tilfælde af en Krig, har en mægtig Allieret i Baghaanden. Det er imidlertid ikke sandsynligt, at det spanske Cabinet, uden i Tilfælde af en almindelig Krig, torde imod Frankerigs og Engelands Ønske, antage sig Don Miguel med Vaa dens Magt; den spanske Handel ville ved en Krig med de 2 foranførste Magter faae Naadesstødet, og hvad der ville være endnu værre: frembringe en Oprørskrig i Spanien selv, der er sønderrevet af Factioner; Frygt for denne, er vel ogsaa Grund til, at Spanien og især de spanske Geistlige saa alvorlig antage sig Don Miguels Sag, da de frygte for ved tvende Constitutioner i Naboskabet, at liberale Grundsætninger skulle indsnige sig i Riget, og opløfte aldeles det Slør, som Munkene ved Overtroen har kastet over Folkets Øine, en spansk Occupation af Portugal, eller en Forening af begge Regjeringer, tillader forøvrigt flere europæiske Staters Politik aldeles ikke, og det portugisiske Folk med det indgroede Had mod Alt hvad der er spansk, ville ikke heller indvilge der. Gaae vi nu til den sidste vigtige politiske Begivenhed, nemlig Anconas Besættelse af franske Tropper, som bekræftes fra flere Kanter, da fortælles denne saaledes i Bladet Temps Den lille franske Eskadre ankom til Ancona, Udskibningen fandt Sted, og den franske Gesandt, lod tilkjendegive tilkjendegive, at Flotillen næste Morgen ville hilse det pavelige Flag; men omNatten bleve 800 Md. udskibede, som bemægtigede sig Fæstningen, efter at Porten var bleven sprængt med Magt. Da Cardinal Bernotti fik Efterretning derom, vendte han sig med en Protestation til den franske Gesandt St. Aulaire og føiede til: "Siden Saracenernes Røvertog var en saadan Opførsel ikke bleven tilbudet den hellige Fader. Hvis det imidlertid virkelig ikke er Redactionen af Tempe der har behaget lægge Cardinalen disse Ord selv i Munden, da stemmer det i det mindste lidet overeens med hvad Mailander-Tidende under 23de Febr. melder fra Ancona, at mellem den franske Befalings haver for Expeditionen, Capitain Gallois, og den pavelige Havnecapitain i Ancona var truffen den Overeenskomst, at 2 franske Fregatter, skulde Kl. 8 om Morgenen løbe ind i Havnen; men til stor Forundring skede dette Kl. 2, flere Baade satte Tropper iland, og mod Kl. 5, rykkede alle de franske Tropper op paa Torvet, og besatte Hovedvagten og andre militaire Poster i Staden. Samme Blad melder ogsaa at mellem den franske Oberst Cambell og Commandanten i Citadellet Oberstlieutenant Ruspoli, var afslutter en provisorisk Convention, ifølge hvilken Citadellet skulle besættes af et lige Antal franske og pavelige Tropper, og det pavelige Banner vare ved Siden af den franske Fane. - Et fransk Blad melder at en den 4de Marts til Paris fra Wien indtruffen Coureer har medbragt Depescher, hvori et cathegorisk Svar forlanges med Hensyn til Tendentsen med den franske Expeditions Afsendelse til Jtalien, og i en Artikel fra Bologna, som er besat af Østerrigerne, dateret 25de Febr., dolere Bologneserne, disse politiske Vendekaaber, forfærdelig over de samme Franskmænds Jnvasion, som de for nogle Uger siden offentlig ønskede ville komme dem til Hielp, ved deres revolminaire Planer; de sige at alle Partier fordømme dette Skridt, som unyttigt og farligt: selv i Wien opvakte Anconas Besættelse af de Franske megen Senfation paa Børsen; men naar man læser den keiserlig østerrigske General Hrabowskys Dagsbefaling til Jndvaanerne af Bologna, af 23de Febr., saa taber Frygten sig for at Expeditionen, skulle foranledige nogen Krig; thi der siges: "at da Rygtet havde udbredt sig at en fransk Eskadre ville land sætte Tropper paa Kysten af de pavelige Stater, saa, da flere rolige Borgere imødesaae samme med bekymrede Øine, medens det revolutionaire Partie smigrede sig med et falskt Haab, fandt han det rigtigt at bemærke, at Expeditionen ikke kunne være foranlediget af andre Principer end de, der havde fort de keiserlige østerrigske Tropper paa det pavelige Gebet. De store Magter, Frankerig inclusive, vare enige i den Henseende: hverken at vilde taale Rebeller eller Anarchie, for at styrte den legitime Magts Authoritet. Føier man hertil, den Efterretning, at en stor Deel østerrigske Tropper havde igjen trukket sig tilbage paa deres eget Gebet, saa er det sandsynligt, at de store Magter have været vidende om den franske Expeditions Afsendelse til Ancona. Hoved Øiemedet er for den i Politiken Undviede, ikke let at gjet te, men efter Redacteurens ringe individnelle Formeening, er det hele kun en politisk Demonstration, tildeels for at opretholde det nærværende franske Ministerium, da der skrives fra Paris, at Ministrene have kun lidet Haab om, ved den nærforestaaende Discussion om Budgetter over de udenlandske Anliggender, at kunne beholde nogen Majoritet i Kammeret; Expeditionen vil derimod forskaffe dem denne, thi Oppositionen har altid bebreidet Ministeriet, at det ikke handlede med tilstrækkelig Kraft i de italienske Anliggender; det er af Vigtighed for Europas Rolighed, at det perierske Ministerium, som tildeels handler i de store Cabinetters Aand, kan opretholdes; heraf kan man maaske forklare sig det østerrigske Hofs Overbærenhed i denne Sag; om forøvrigt Expeditionens egentlige beflemmelse er Grækerland eller Constantine - vil Tiden lære.