Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1846-02-05
Fædrelandet. Blandinger. Det i London udkommende "Athenæums" Artikkel om den danske Sprogstrid og Danmarks Forhold til Hertugdommerne, fortsat, see Gaarsavisen, "Saaledes stode Sagerne, da Provindstalstænderne, som Frederik Vl indstiftede i Aaret 1831 og som første Gang sammentraadte i 1835, vakte den danske Nation af den Slummer, hvori den havde været hensjunken under en absolut Regjerings lange Regimente, Næppe var Sandsen for Borger=Pligter og Borger=Rettigheder paany vakt, før det danske Sprog og den danske Nationalitet fik Forsvarere, der optraadte med en Dristighed og Kraft, som spaaede det herligste Udfald. Men for at fatte den nye Form, hvori Kampen nu fortsattes, er det atter nødvendigt at gaae noget tilbage i Historien. Da Danmark efter Freden 181415. befandt sig i en ydmyget Stilling, og Nationen en Tidlang følte sig ganske mod- og haabløs, medens Tydskland, der nylig seierrig var udgaaet af en stor Nationalkamp, lavede sig til at udvikle og udbrede de nye Jdeer, der vare fremtraadte under Kampen, opstod der i Holsteen og blandt Tydskerne i Slesvig et Parti, der ønskede at tage Deel i den Friheds Udvikling, som Man ventede i Tydskland, og der, mistvivlende om at finde Samme i Forbindelsen med Danmark, begyndte at udkaste Planer til en uafhængig Stat, Slesvig-Holsteen, der ikke skulde have nogen anden Forbindelse med Danmark, end at samme Hersker var fælles for dem Begge; men ogsaa denne Forbindelse skulde ophøre, naar den mandlige Linie af Huset Oldenborg uddøde. Dette Parties Hovedorgan var først Dahlmann, dengang Professor i Kiel, der senere blev saa berømt ved sit Forhold under den hannoverske Forfatningsstrid, og derefter Lornsen, en Elev af hiin, der, ikke tilfreds med det første slesvigholsteenske Parties aristokratiske Tendentser, men fuld af franske republikanske Jdeer, vilde omstøbe begge Hertugdommerne til en Republik, under Navn af Nord=Albingien." Deres Uafhængigheds Paastand grundede de paa den enkelt staaende Kjendsgierning, at Christian l., da han lod sig udnævne til Hertug af Slesvig, tildeelte Prælater og Ridderskab samt visse Stæder Privilegier, der vare forskjellige fra Kongerigets i Almindelighed, og derhos lovede, at Slesvig og Holsteen skulde blive uadskilleligt forenede de toge derimod intet Hensyn hverken til de tidligere eller senere paafulgte Begivenheder, hvorved denne Kjendsgierning var bleven neutraliseret og saa godt som ophævet. Dette Parti arvede de tidligere slesvigske Hertugers Politik i Henseende til dansk Sprog og Nationalitet, og beredte sig paa at føre Kampen over i Stænderforsamlingen. J de Bestemmelser, som Regjeringen havde fastsat i Henseende til hvorledes der skulde forholdes ved Provindsialstænder-Forsamlingen i Slesvig, var der slet ikke berørt, om Tydsk eller Dansk skulde være Forsamlingens officielle Sprog; men da det officielle Blad, som meddeelte Forhandlingerne, paa kongelig befaling udkom i begge Sprog, saa sluttede Man almindeligt deraf, at Regjeringen, overeensstemmende med Billighed, var bestemt paa at lade begge nyde lige Ret i en Forsamling, der skulde repræsentere saavel den danske som den tydske Befolkning i Hertug dommet, og i de tre første Sessioner blev der, omendskjøndt Man fortrinsviis betjente sig af det Tydske, heller ikke paa nogen Maade gjort Vanskeligheder naar et dansk Medlem foretrak at udtale sin Mening i sit Modersmaal. Retfærdighed og billighed var endog saa fremherskende i disse første Forsamlinger, at der skeete Forslag til Fordeel for det danske Sprog, hvorefter deri Aaret 1840 udkom en kongelig Forordning, som paabød Brugen af det danske Sprog ved Domstolene i alle de Districter, hvor Man i Skolerne og Kirkerne betjente sig af Samme. Men næppe var ogsaa denne Forordning udkommen, førend det separatistiske eller slesvigholsteenske Parti mærkede, hvor farlig Gjenoplivelsen, og befæstelsen af den danske Nationalfølelse kunde blive for dets Planer; og der blev strax gjort alle mulige Anstrængelser for at gjøre det skeete Misgreb uskadeligt. Man udtalte de antiedanske Anskuelser og Følelser med en Klarhed, der selv i constitutionelle Stater, hvor Sproget er friere, vilde være bleven anseet for Høiforrædderi; men som den danske Regjering dog lod hengaae nændset og upaatalt.