Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1834-10-04
Politiske Nyheder. Engeland. De sidste Efterretninger fra London, naae til den 26de September: Parlamentet var ved en kongelig Commission paa Nye bleven prorogeret til den 23de October. Endelig er fra Admiralitetet udkommet en Bekjendtgiørelse, i Følge den Seiervinderne ved Navarino tilstaaede Belønning; Officerer, Matroser, og Soldater ere inddeelte i 8 Classer, den Første bestaaer i Admiral Codrington, der faaer 1480 Pd. Strl., anden Classe faaer 1068 Pd., Tredie 94 Pd. o. s. v. - Directeurerne for det ostindiske Compagnie have bekjendtgjort, at en regulair Postcommunication er nu indrettet fra Bombay, over Landtungen ved Sue til Middelhavet. Dampskibet Lindsa skal for første Gang afgaae fra Bombay den 10de Februar, og vil saa længe blive liggende der, til Paketbaaden fra Engeland kan indløbe. Paa Øen Trinidad er det ikke gaaet saa ganske roligt af med Slavernes Emancipation den 1ste August. Et stort Antal Negere forlod deres Arbeide, og begav sig til Hovedbyen Port d'espagme foran Gouverneuren Sir George Hills Huus. Denne holdt en Tale til den forsamlede Hob, hvori han afskildrede for dem Fordelen og Hensigten med deres Frigivelse; dog man viste ikke hans Forestillinger nogen Opmærksomhed; men herimod forhaanede og spottede ham. Den følgende Dag vare Gaderne fulde af Negere, man forsøgte atter at virke paa dem med Forestillinger, men da disse frugtede ligesaalidet, som Opfordringen til at bortfjerne sig, saa fik de Militaire Ordre til at rense Gaderne, hvilket skeede uden Blodsudgydelse; og 23 Regere bleve tagne til Fange, og dømte til corporlig Straf, hvilken ogsaa blev fuldbyrdet, siden er det bleven roligt. - Hamburger Correspondent meldte for nyelig, at den 14de September og Aftenen, blev der pludselig i Frankfurth slaaet Allarm, de østerrigske og preussiske Tropper rykkede i Stormskridt med Artillerie ind i Staden, og alting kom i Bevægelse, dog den egentlige Grund til hele denne militaire Demonstration, vidste man ikke, men den engelske Coureer melder nu i Følge Breve fra Frankfurth, at Aarsagen til det Hele, skal hverken have været mere eller mindre, end en Complot, der gik tud paa, at ombringe Kongen af Bayern i Aschaffenburg. - Ligesom at Danmark med Hensyn til Retsvidenskaben kun har een Or sted, saaledes har Engeland kun en Brougham, for Tiden engelsk Lordkantsler; dog synes vores ædle Conferentsraad Ørsted i Humanitet og et blidt Foredrag at overgaae Broug. ham, da man i Almindelighed beskylder denne Sidste for i sine Taler, ikke at være frie for en bidende Sarcasme, der skaber ham mange Fiender, men en dyb Kundskab til Landets si Love, liberale Anskuelser og en ubestikkelig Retfærdighed caracteriserer denne, som hiin Broughams udmærkede Kundskaber i Lovkyndigheden le var det, der hævede ham til den høie Post han beklæder, og den ædle unteresserede Varme, i hvormed han antog sig den afdøde forfulgte Dronnings Sag, hvis Advocat og Talsmand han var, erhvervede ham det engelske Folks Agtelse og Kjerlighed. Han er af en fast, 6. alvorlig Caracteer, og i hans Taler fører han et energisk, men ofte besynderligt Sprog, e Til Beviis derpaa, anfører Redacteuren her i et Brudstykke af en Tale, han for nylig holdt i Edingburgh, paa en Gjennemreise da hans Skaal for nylig blev drukket der: "Jeg er stolte i 4 sagde han, nu at kunne gjentage, hvad jeg f. for 9 Aar siden sagde: "Mine Medborgere af Edinburg, disse Hænder ere rene. - Siden jeg, overtog min Post, og saalænge jeg udøvede samme, har jeg ikke opgivet nogen politisk Anskuelse, ikke forladt nogen Ven, ikke fornægtet nogen Grundsætning, ikke brudt noget Løfte, ikke gjort mig nogen Fordeel, ikke ansat nogen Uværdig, og i det mindste saa vidt jeg veed, ikke tilbageviist noget grundet Krav paa Ansættelse; jeg har aldrig misbrugt min Konges Øre, og aldrig krænket eller forladt mine Landsmænd, Jeg er glad, jeg er henrykket, jeg er stolt af, hvert Øieblik at kunne træde frem for Folket at kunne aflægge Regnskab for min Bestyrelse, og Ansigt mod Ansigt at kunne sige det, hvad jeg tænker, selv om jeg tænker anderledes end Folket. Thi troe De mig, den Statsmand kjender kun sin Pligt halvt, der kun har lært at f. kjempe for Folket mod Magtens Vælde, og som ikke ogsaa, naar Folket har slette Raadgivere, er færdig til at fremme dets Vel, mod Folkets Villie selv.