Politivennen, 1804-01-01
Mere om Tyendes Overdaadighed. (Efter Jndsendt.) At Lurus i en Stat er skadelig i Almindelighed, og især naar den har taget Overhaand iblandt den uformuende Deel af Statens Individuer, fordi Armod gjerne følger Lurus i Hælene hos de uformuende Statsborgere, de henhøre til hvilken Stand det endogsaa monne være, - dette er en Sandhed, som ikke kan drages i Tvivl. At Tjenestepigerne i Almindelighed ere smittede af denne Modesyge, at ville klæde sig over deres Stand, vover Anmelderen ikke ligefrem at paastaae; men om endogsaa dette var Tilfældet, saa foregaaer deres Kjøn, saavel i Middelstanden som i de højere Stænder, dem heri med det selvsamme Exempel, og bør man fordre mere Verdensog Menneskekundskab, af den i Almindelighed mindre kultiverede Tjenestepige, end af hendes Kjøn i Borger- og højere Klasser? Sandelig, dersom man gjorde dette, var det saare ubilligt. Grunden til Tjenestepigernes Hang til at udmærke sig, ligger uden Tvivl ogsaa for endeel i den Lyst, der er det kvindelige Kjøn saa egen, nemlig Lyst til at behage Mandfolkene, og at mange Mandfolk udmærke den Pige, der pynter sig bedst, derfor behøves nok neppe noget Beviis. Men vil man spørge: hvorfra faaer en Tjenestepige Penge til at købe saa megen kostbar Pynt for? Anmelderen vil ingenlunde med Forfatteren af Stykket i Politivennen No. 294. om Tyendets Overdaadighed, paastaae, at den eller de Tjenestepiger, der opføre sig stadselige, enten stjele det, de købe Stads for, fra deres Herskaber, eller ogsaa tjene det paa en uværdig og vanærende Maade; thi at beskylde et maaskee ikke ubetydeligt Antal Jndividuer for saa grove Laster, er, mildt domt, letsindigt, ubeføjet; og en Enkelt af den talrige Tyende-Stand kan der ikke statueres noget tilforladeligt Exempel med for dem alle, altsaa kan det af Forfatteren opgivne Exempel: at en simpel Kokkepige i et Aar har købt sig Stads for over 100 Rd, neppe være anvendeligt her. Og bør med Rette drages i Tvivl, overalt er Sagen vel ikke af saa farlig en Beskaffenhed, som Forfatteren af bemeldte Stykke har afmalet den at være; Overdrivelse er saa vore Tiders Menneskers Maneer, naar de ivre enten for eller imod en Sag. Jeg sætter ogsaa at en eller anden sink Tjenestepige opfører sig overdreven stadselig, mon Ikke Mandfolkene - Huusfædrene med iberegnede - bidrage alt for at give den eller disse Pigens Lidenskaber for Pynt Næring, ja befordre slige Lidenskaber paa det kraftigste? Thi er det en Pige, Naturen har været gunstig imod, givet et glat Ansigt, velskabte Lemmer a., saa kappes vore Dages Mandfolk jo om at hylde hendes Skjønhed, ja at ophøje hende til Skyerne, i Haab om en eller anden Gunstbeviisning og Villighed. Og om en saadan Pige - der maaskee ellers vilde have været et Mønster for sit Kjøn - paa denne Naade fordærves, og flere smittes af hendes Exempel; hvis er Skylden? unægtelig Mandfolkenes; dette ter Anmælderen dristig paastaae. Tag altsaa Aarsagen bort, og Virkningen vil ophøre af sig selv. Af det svage Menneske bør man ikke forlange mere, end det er istand til at kunne præstere, og sjelden udrettes der meget Godt paa Moralitetens Vegne ved Tvangsmidler. At Madmødrene skulde forde. Regnskab af deres Tjenestepiger, hvor de havde faaet de Penge fra, de havde købt en Kjole eller en Hat m. m. for, og naar en Pige, der, som Tilfældet let kunde være, havde faaet disse Penge, udenfor sin Løn, paa en redelig, en anstændig Maade, dog undsaae sig ved at gjøre sin Madmoder bekjendt dermed, skulde derfor ilde skudsmaales, dette var, synes mig, for haard en Medfart - det var at gjøre Tyendets Liv for surt. Skade var det, at Forfatteren ikke gjorde det Forslag. at Tyendet skulde ogsaa aflægge Regnskab for dets Tanker. At der gives den eller de Enkelte i Tyendestanden, der fortjente en saadan Medfart, at være forbunden til at aflægge Regnskab for, hvorfra de havde faaet Penge til en kostbar Klædning, det nægter Anmælderen ikke, ligesom ogsaa der gives de Huusmødre, der ikke vilde krænke deres Tyende, ved at have en saadan Myndighed over dem; men alle Tjenestefolk kan ikke bedømmes efter een Snor, og uretfærdigt var det, at de alle skulde lide, for nogle slette Medtjeneres Skyld. At en Tjenestepige klæder sig vel, er ingenlunde lastværdigt; tvertimod er det endogsaa at anbefale til Efterlevelse, naar denne Nethed ikke er overdreven. Og at en Pige, naar hun er som hun bør være, kan klæde sig ret net for 20 a 30 Rd. om Aaret, som Lønnen, med endda ikke betydelige Sportler, paa mange Steder er finder Anmælderen ej heller saa urimeligt naar Pigen, som sagt, er omhyggelig for at bevare de Klæder hun engang har bekostet til andet end dagligt Brug. At disse Klæder kan forandres eftersom den hyppige Forandring af Moder gjør det saa at sige nødvendigt, er jo en bekjendt Sag; thi var dette ikke Tilfældet, vilde Moden der fordrer meget, medtage endnu mere.