Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1816-02-27
(Af Dagsposten.) Udtog af en Skrivelse fra en Søemand, der ombord paa et dansk Skib i Maji f. A. blev opbragt af en tripolitansk Fregat, men lykkeligviis strax efter, ved den brittiske Vicekonsuls Mægling, blev friegiven. "Den 20de Maji – saaledes hedder det i bemeldte Brev - bleve vi omtrent paa Høiden af Lissabon, taget af en tripolitansk Fregat paa 48 Kanoner, og maatte med vores Effekter begive os ombord paa samme, hvor vi med et græsseligt Fryderaab bødes velkommen af omtrent 300 Tyrker. Fregatcapitainen, en engelsk Renegat, lod strax vor Bagage bringe i hans Cajur og anviste os et lidet Rum i Skibets nederste Dække. En Limestid efter opbragte han endnu et andet Skib og otte Dage derpaa endnu to. Nu krydsede han endnu nogle Dage omkring med os langs den matorcanske Kyst og passerede derpaa Strædet ved Gibraltar, hvor han endnu tog to Skibe Dagen efter mødte vi tre algierske Fregatter, der, fordi de selv vare i Fred med Danmark og derfor heller ikke troede paa Retmæssigheden af vor Opbringelse, tvang Capitainen til at følge med til Algier. Her laae vi to Dage for Anker og kom endelig den 15de Junii til Tripolis. Medens vor meer end tre Ugers Ophold, ombord paa Fregatten, behandlede man os med saadan Grusomhed, at det endnu ved Erindringen om hine ulykkelige Dage overløber mig en kold Gysen. Kun nogle enkelte Træk vil jeg her skildre, hvori al Overdrivelse paa det Omhyggeligste skal vorde forebygget. Vi fik tvende Gange daglig noget Grød kogt i Vand og noget halvraadent Vandi smaae Rationer. Man havde kastet os ned i det underste af Skibet i et Rum hvor i det høieste 20 Menneskeer kunne ordentlig ligge; alligevel blev alle de som gjortes til Fanger drevne ned i samme Rum, saa at vi til Slutningen laae sammenpressede som Sild i en Tønde. De vi kun havde et lidet Lufthul, saa laae vi næsten altid som badet i Sved, og paa det skrækkeligste plaget af alskens Utøi. Vi løbe, som sagt, den 15de Junii ind til Tripolis, i hvis Havn der strax viste sig for os et sørgeligt Syn, da ved vor Ankomst en Slave-Opsynsmand med omtrent 20 Christenslaver kom ombord paa vor Fregat. Blodet kogte i mine Aarer da jeg saae, at Tyrken drev disse blege aftærede Menneskeskeletter til Arbeide med Stokkeprygl, og Tanken: "J Morgen, er du maaskee ogsaa en af disse Ulykkelige var skrækkelig. En Time efter bleve vi forte til Paschaen. – Ved Strandbredden havde en stor Mængde Tyrker, Mænd, Koner og Børn samlet sig, og modtoge os med haanende Jubel. Vi gik igjennem flere smalle Gader, hvori Nuselmændene skareviis havde opstillet sig for at beskue os. Da Paschaen havde beseet os og erholdt Underretning om hvad Landsmænd vi vare bleve vi forte hen i Slavecassernen. Her fandt vi 200 stakkels ulykkelige christne Slaver, aftærede af Hunger, Grømmelse og Arbeide og bedækkede med usle Palter. Størstedelen vare Jtalienere. Nogle Oldinge iblandt dem, hvis graae Jsser indgjøde mig medlidende Ærefugt, vare, nedtrykte af deres Ulykkes Byrde blevne vanvittige og tjente til Spot for nogle umenneskelige Slavevogtere. Andre ulykkelige Febersyge laae uden Hjelp paa Fængslets fugtige haarde Steengulv; blandt dem vare tvende stukne af Skorpioner, som jamrende laae deres Opløsning imode. Væggene vrimlede af alskens Uøi. Halv afmægtig, lænende mig til en Pille, kom Taarer i mit Øje, tvende unge Genuesere nærmede sig og søgte at trøste mig. Næste Dags Morgen ved Daggrye bleve vi drevne hen paa en offentlig Plads og derfra troppeviis til Arbeide; jeg maatte med et ungt Menneske fra Lissabon og en Superkarge fra Triest bære Træe ud af det Magazin, hvori man vilde henbringe vore egne Varer. En medlidende Jøde, Paschaens Secretair, befriede os efter nogle Dage for Arbeidet. Den 18de Juni var min Befrielses dag og den 3die Julii forlod jeg Tripolis for at tage hjem til mit danske Fædreland." – Saavidt Aarh. Aviis. – Efter at have lært at kjende saadanne Omstændigheder, maa det være dobbelt behageligt naar man erfarer, at den gode Forstaaelse mellem Danmark og Tripolis ved en med Paschaen den 22de Decbr. f. A. sluttet Fred igjen er fuldkommen tilveiebragt.