Berlingske Tidende, 1833-01-24
Hvad der for Øjeblikket især beskjeftiger den almindelige Opmærksomhed, er Tilstanden i Jrland. Man forsikkrer, at Gjenstridigheden mod Lovene i overordentlig Grad er tiltagen, fornemmelig i Distriktet Kilkenny og sammes Omegn, og at flere Mordforsøg og Drab udøves der, end maaskee i noget andet Land i Verden. Naar man læser Beretninger om, hvorledes hele Familier ere blevne dræbte, uden Hensyn til Alder og Kjøn hvorledes Folk trues med at flaaes levende, og deslige, saa synes det, at man ikke i mindste Maade kan tvivle om, at dette Onde jo er saa stort, som det skildres af alle Partier. Dertil kommer, at O'Conneil virkelig har organiseret en ny Forening som fører Navn af "Jrlandske Frivillige, og gjennemstreifet Landet fra den ene Ende til den anden. Adskillige Regimenter siges at være paa Marschen til denne ulykkelige Øe, og Regieringen er i Begreb med at sende 10 Militsregimenter derover, for med Magt at opløse det OConnelske Corps. Kort: man frygter meget Udbrudet af en Borgerkrig i Jrland, og denne Frygt er vel tildeels Aarsag til Statspapirernes Fald i de sidste Dage. Vistnok vilde Regjeringen, dersom det kom til en saadan Yderlighed, ikke blot have England og Skotland paa sin Side, men i selve Jrland næsten alle dannede og formuende Mænd. tilligemed den store Masse Protestantenter, som, for at værge sig mod Virkningerne af Catholikernes fnysende Had, nolens volens vilde slutte sig til den beskyttende Regjering, paa sin Side. Men det vilde dog altid blive en høist vanskelig Opgave, at bekæmpe den store Mængde Catholiker, de Millioner huusvilde Løsgjængere, denne store Hob, som er vant til Rov og Mord og alle muelige Misgierninger, og opvoxen i den usleste Armod; deres Underkuelse kan kun tænkes muelig ved uhyre, Blodsudgydelse og tyranniske Love. - Hvad det end maatte koste, saa fordrer Jrlands Vel, ja selve Englands Existents, at Oprørsaanden undertrykkes i Jrland, og at denne Øe ikke adskilles fra Storbritannien. Men hvad vilde Verden sige til en saa rædselfuld Daad, i Slig Henseende udøvet af en Nation, som har understyttet alle Oprørere i begge Hemisphærer, naar det blot galdt, at afkaste nogetsomhelst Aag? Vel har Nationen i det Hele ingen Deel i den Don Quixottiske Aand, som viser sig i hiin Sympathie, men kun de republikanske Skraalere og interesserede Speculanter. Dog Verden dømmer nu engang efter hvad den hører, og hundrede af hine Skraalere gielde i dens Øine meer, end de Millioner, hvis Stemmer aldrig naar den. Jmidlertid faaer Verden tænke, hvad den vil, hvad Nødvendigheden byder, maa dog skee. Man kan heller ikke ligefrem sige om Jrland, at det er undertrykt af England; thi hvad den end lader sig sige om dette Lands Erobring og om Englændernes Fremfærd mod Jndvaanerne i flere Aarhundreder, kan dog ikke nægte, at Regjeringen og Parlamentet, siden Georg den Tredies Thronbestigelse, afladeligen have bestræbt sig for at behandle Landet paa en billig og retfærdig Maade, og at virke til dets Opkomst. Fornemmelig er Jrland, siden Aaret 1800, da dets Parlament forenedes med det Engelske, bleven behandlet som en integrerende Deel af Storbritannien, saaledes, at man ei allene ingen sværere Byrder har paalagt det, men endog beskattet det langt lemfældigere. De offentlige Embeder paa denne Øe ere næsten alle besatte med Landets egne Børn, medens en Mængde Jrlændere, i England og Colonierne, beklæder en stor Mængde høiere og lavere Poster. Lordlieutenanten er vel altid, og Secretairen (Ministeren for det Jndre) næsten altid, Englændere; men dog altid Mænd, som fortære Meer i Landet, end deres Embeder indbringe. Vel have Religionsfordomme og nogle mægtige Familiers Fordeel modsat sig, at Protestanterne og Catholikerne skulde have lige politiske Rettigheder; men ogsaa dette er nu ved Lovbud ordnet, og vilde ogsaa factisk være skeet, i samme Forhold, som Catholikerne vare i Stand til at anbefale sig hos det herskende Partie, og derpaa kommer det dog stedse an ved offentlige Ansættelser. Regjeringen beskytter kraf tigen Landmanden, forsaavidt den formaaer, at beherske enkelte Mægtiges Egensind og Gridsthed; hine Ulykkeliges Tilstand vilde vistnok forværres, dersom Englands Deeltagelse og Parlamentets Jndflydelse berøvedes dem, og de overlodes til deres Undertrykkere. Selv deres foregivne Ven, Hr. O Connell, skal være en at de meest haardhjertede Jordegodseiere. Vist er det, at han ikke har undseet sig ved at aflokke disse Staklers Uvidenhed 50,000 Pd. Sterl., under Navn af frivillige Bidrag. - Landboernes Voldsgierninger ere meget ofte udøvede mod dem - ligegyldigt af hvilken Religion, - som overtage en Forpagtergaard mod en høiere Afgift, end Forgængeren var i Stand til at yde, og da det hos dem gielder Liv og Blod, saa kan man ikke undre sig over, at saa skrækkelige Excesser begaaes blandt et Folk, som til alle Tider har været vant til at anvende Næveretten.