Berlingske Tidende, 1830-10-05
The Times indeholder en lang, interessant og mærkelig Artikel om Frankriges nuværende politiske Stilling; en berømt engelsk Statsmand og Parlamentsstaler er nævnt som dens Forfatter. Af den uddrage Vi Følgende: "Om Frankriges Konge, der vedligeholder sin Popularitet, som en lys Forstand, moden Jndsigt og prøvet Retsindighed erhvervede ham, tales naturligviis nu mindre. At Etikette er bandlyst fra hans Hof, Livgarden er afskediget, - og alligevel raabe Mange, at Alting er endnu for Kongeligt og i Grunden Jntet forandret uden Nationalkokarden Spørger man os : er da ingen virksom Autoritet, ingen controllerende Myndighed i dette mægtige Land, saa svare vi: der er vel en saadan, men det er ingen civil Autoritet, ikke Kongen i Conseilet, ikke Kamrene, ikke Loven; den er en militær Magt, stor, uregelmæssig, som ikkun ufuldkomment kan drages til Ansvar Frankriges Nationalgarder, med Lafayette i Spidsen, bære Frankriges fremtidige Skjæbne paa deres Bajonetter. Denne Uhyre Hær kan uden Overdrivelse anslaaes til 1000,000 Mand, der selv organisere sig, selv vælge deres Officerer og saa hyppig gjøre Tjeneste, at de næsten uafbrudt ere under Vaaben. J alt Fald ere de ved Disciplin og Corpsaand et uafhængigt Corps i Staten, med hvilket intet andet vil kunne kæmpe. Det er bemærket, at Nationalgarderne ere Kjøbmænd og Haandværkere med Eiendom og varige huuslige Jnteresser i Landet; vi troe dette meget gjærne og tilføje, at der i hele Europa ikke gives nogen afhængigere og agtværdigere Klasse af Borgere. Men formindsker dette - eller forhøjer dette ikke meget mere Farligheden af deres Existents, som et særskilt, sig selv styrende CorpsEr ikke den overordentlig store Eiendoms Forening med det uhyre, Mennesketal naar begge sættes i en urigtig og unaturlig Stilling, et muligt Ondes frygtelige Forøgelse? Et Militairmonarchie er ingen ønskelig Regjeringsform, men et Militairdemokratie den værste. - Ingenlunde tvivle vi om den retsindige Lafayettes ustrømtede Fædernelandskjærlighed, men Nationalgadens Jnstitution overlever ham. Hvor skal forandre dette Kæmpelegemes Organisation, Hvo skal befalede Gemene, at de ikke længere maae vælge deres Officerer, Hvor skal kunne forbyde disse Officerer, at danne et militairisk Parlament? Hvo skal kunne hindre et Conseil af Musketbærende Lovgivere fra at erklære Kamrene og Kongen aabenbar Feide? - disse bemærkninger ville ikke kunne fornærme et Folk, som alle Englændere have lært, at ære og beundre. Men vi tage alt for stor Jnteresse i de nyeste Begivenheders Udvikling i Frankrige, til at kunne tilbageholde Yttringen af de Bekymringer, som i dette Øjeblik mange tusinde Velmenende i begge Lande deele med Darmstadt, den 17de September. I Dag discuteredes i Stændernes andet Kammer om den bekjendte Deputeredes, C. E. Hoffmanns, Forslag angaaende Coelibatets Ophævelse. Det endelige Resultat af Discussionen var: "at man burde underrette Regjeringen om Stændernes Anskuelser, angaaende Coelibatets høist ønskelige Afskaffelse, og tillige ansøge den om, at træde i Underhandling med andre tydske Stater om denne Gjenstand og paa en passende Maade, at ville fremvirke sammes Ophævelse. (J Storhertugdømmet Hessen-Darmstadt ere nu mange catholske Geistig, Efteretninger af blandet Jndhold.