Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1847-02-27
Hollands Falsters Stiftstidende. Udgivet kjøbing af Vøverdagen den 27de Februar. No 35. De preussiske Landstænder. i meddeelte for nogle Dage siden under Udenlandske Efterretninger" foreløbig Hovedtrækkene af den nye Lovgivning om forenede Landstænder for hele det preussiske Monarchi, og skulle nu noget nærmere betragte denne Foranstaltning, der maa erkjendes for at være vigtig i sig selv, hvormeget end det preussiske Folks Forventninger derved ere blevne skuffede, - og for os Danske har en sær gen Betydning derved, at vore Statsmænd allerede længe, have været anseete for ikkun altformeget at tage Preussen, til Mynster, og navnlig vore Provindsialstænder ganske ere tilskaarne efter preussisk Snit. Rygtet havde i lang Tid berettet, at den forventede Constitution skulde fremkomme paa en eller anden i den preussiske Historie mindeværdig Dag; allerede vare flere saaledes udpegede Dage henrundne uden at bringe andet end bitter Skuffelse, da gendelig det kongelige Patent og 3 herhenhørende temmelig vidtloftige Anordninger saae Dagens Lys sidstafvigte 3die Februar. Denne Dag var godt valgt, thi det var da netop 34 Aar siden, at den afdøde Konge, Frederik Vilhelm III., kaldte sin Ungdom til Vaaben mod Napoleon, og for at opflamme Folkets Begeistring til at offre Liv og Formue for hans Krones Frelse, gav det Haab og Løfte om politisk og borgerlig Frihed. Folket opfyldte med Ære sin Deel af denne Pagt. Men uagtet det ved Wienercongressen i Forbundsactens 13de Artikel blev ud tykkelig bestemt: "J alle tydske Stater skulle landstænderske Forfatninger finde Sted, og det ved den berømte Slutningsact af 15de Mai 1820 formelig blev paalagt Forbundsforsamlingen at vaage over, at denne Bestemmelse ikke blev uopfyldt i nogen Forbundstat, saa lagde Fr. Vilhelm III. sig dog i sin Grav i Aaret 1840, uden at han i de 27 Aar, som vare forløbne siden 1813, havde gjort Andet for hiint Loftes Opfyldelse end at indføre for enhver af de 8 Provindser afsondrede og raadgivende - ikke Land- men Provindsialstænder. Saaledes var, som den halvofficielle "Allg. preussiske Zeitung, til den nye Anordnings Priis meget naivt udtrykker sig, Staten retlig creditløs, da Loven af 17de Jan. 1820 bestemmer, at ingen Statsgjæld maa contraheres uden de tilkommende Rigstænders Tilkaldelse og Medgarantii. Det ovennævnte kongelige Patent lyder saaledes: Vi Frederik Vilhelm, af Guds Naade Konge af Preussen o. s. v., gjøre hermed vitterligt: Siden vor Regjerings Tiltrædelse have vi stedse skjenket Udviklingen af Vort Lands stænderske Forhold Vor særdeles Omhu. Vi erkjende i dette Anliggende en af de vigtigste Opgaver i det Os af Gud forlehnede kongelige Kald, hvorved der er at Os det dobbelte Maal: at bevare den til Os fra Vore Forfædre, glorværdig Jhukommelse, nedarvede Krones Ret ligheder, Værdigheder og Magt ubeskaarne for Vore Eflermænd i Regjeringen, men tillige ogsaa tildeele Vore toe Stænder i vort Monarchi den Virksomhed, som i Samklang med hine Rettigheder og Vort Monarchies endommelige Forhold egner sig til at sikkre Fædrelandet en blomstrende Fremtid. J Betragtning heraf have Vi, idet Vi have bygget fort paa de af Hs. Majestæt, Vor i Herren salige Hr. Fader, givne Love, navnligen paa Frogn. 17de Januar 1820 om Statsgjældsvæsenet, og paa Loven af 5te Juni 1823 om Provindsialstændernes Jndretning, besluttet som følger: 1. Saa ofte Statens Tarv maatte udkræve enten nye Laan, eller Jndførelsen, af nye, eller ogsaa en Forhøielse af de bestaaende Skatter, ville Vi forsamle Monarchiets Provindsialstynder til en forenet Landdag omkring Os, for i Anledning af de første at fordre den i Forordningen om Statsgjældsvæsenet paabudne stænderske Medvirkning, og med Hensyn til de Sidstnævnte at sikkre Os deres Samtykke. 2. Vi ville fremdeles til visse Tider sammenkalde den forenede stænderske Commitee. 3. Den forenede Landdag og i dens Sted den forenede stænderske Comitee overdrage Vi: a) med Hensyn til den stænderske Raadgivning den Medvirkning, der ved Loven af 5te Januar 1823 § III. Nr. 2 var tillagt Provindsialstænderne, saalænge ingen almindelige stænderske Forsamlinger fandt Sted; b) den i Loven af 17de Januar 1820 paabudne stænderske Medvirkning ved Stats gjældens Forretning og Afbetaling, for saavidt en saadan ikke overdrages den stænderske Deputation for Statsgjældsvæsenet; c) Petitionsretten i indenlandske, ikke reent provindsielle Anliggender. Alt dette i Overeensstemmelse med de nærmere Forskrifter i Forordningerne af Dags Dato. om Dannelse af den forenede Landdag; om den periodiske Sammenkaldelse af den forenede stænderske Comitee og dennes bemyndigelser, og om Dannelsen af en stændersk Deputation for Statsgjældsvæsenet. Jdet vi saaledes, hvilket er meere, end der indeholdes i Hs. Majestæts Vor høistsalige Hr. Faders Tilsagn, have bundet Udskrivningen af nye og Forhøielsen af de bestaaende Skatter til Stændernes i den tydske Forfatnings Væsen begrundede Samtykke og derved have givet Vore Undersaatter et særdeles Beviis paa Vor Kongelige Tillid, vente Vi med den samme Tillid til deres saa ofte prøvede Troskab og Retsindighed, hvormed Vi bestege Vore Fædres Throne, at de ogsaa ved dette vigtige Skridt ville staae Os troligt bi og efter bedste Evne understøtte Vore, kun paa Fædrelandets Vel rettede Bestræbelser, paa det at disse med Guds naadige Bistand kunne faae et heldigt Udfald. Dette til Bekræftelse under Vor høistegenhændige Underskrift og hostrykte Kongelige Segl. - Givet i Berlin, den 3die Febr. 1847. Frederik Vilhelm."