Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1802-07-26
Engelland. Valgspektaklerne blive Dag for Dag værre, og aldrig have Ministrene blandet sig mindre i Valgene end denne Gang, hvorfor man ogsaa regner, at der vil komme omtrent 250 nye Lemmer i Parlamentet. Ministerial Kandidaterne lide paa sine Steder den største Krænkelse og tildeels Mishandling. J Westminster maatte Hr. Graham endelig give tabt; men Valget endte sig her med en blodig Stene; thi da Stelladset efter Sædvane blev givet til Priis for Pøbelen, stortede den i saadan Jil og ver det med Ører og andre Redskaber, at hele Overdelen faldt ned, kunste en Mand og beskadigede over 20 andre. Selv Qvinder og Børn klavrede med Livsfare og af Bræt terne, blot for at faae en Pind deraf. Dorimod gjorte nogle Tømmermænd saa god en Fangst, at de siden solgte Træværk for 150 Rd. Ved det paa følgende Giæstebud beklagede Hr. For, at denne Omstændighed var Skyld i, at han ikke som sædvanlig blev trukket i Trium, da han holdt det nanstændigt, at paradere gjennem Gaderne med Glædesallarm i et saa bedrøveligt Øieblik. Disse Galskaber naae deres største Høide i FlækkerBrentford, som kuns er en Miil fra London, hvorfor Hofvedstadens Jndvaanere nu strømme herud og forøge Lax. men. Kampen er endnu imellem de bekjendte Sir Burdet, og Mainmaring. Den sidste er Pøbelen saa forbittret paa at han hvergang maae eskorteres af ridende Politibetjente lige til sit Huus i London, hvor han endog forfølges af det uophørlige Brøl: ningen Bastiller PaValgstelladset (hvor dog ingen nøder ham til at komme) bliver han offentlig bespottet; iblant andre har et Menneske, som har siddet 2 Aar i Fængsel, overøst ham med Skiældsord, og derved holdt sit Borgerbred høit i Veiret. Pobelen har hængt ham in Effigle og slæbt hans billede om paa Gaderne, og da den vilde have adskillige Fængslede sat i Frihed, kom det til blodige Optrin med Politiet, hvor dette gjorte eftertrykkelig Modstand og Adskillige blev saarede. Virkelig var Frygten den 14 Julii (Aarsdagen paa Bastillens Ødelæggelse i Paris) for et Angreb paa Colbathfields Fængsel saa stor, at der blev patrouilleret i Gaderne og vare Troppe=Kommandeer i Beredskab. Folket var tildeels meget ophidset ved Hr. Brittons og SiBurdetts Taller. Den første kaldte Mainmaring en Robespierre, som havde Forbindelser med Bastillen og dens Gouvernør Aris, og deenden stedse have været det salig afdøde og fordømte Parlaments Advokat. Sir Bur dert talte med Henrykkelse og Anledningen til 14 Juliis Fest i Frankerig, og lovede Engellænderne, at de kunde naae det samme ved standhaftig at forsvare deres Rettigheder. Her er ikke Sporgsmaalet - blev han ved - om man vil understøtte mig eller Hr. Mainmaring, men om man vil understøtte hiin skandaløse Fangsling, Grusomhed. Tortur og Mord. Hvo som boterer for Mainwaring, han voterer for Jndspærrings=Systemmet. De for hvilke Folkets Rettigheder ere en Daarlighed beder jeg selv at stemme for Hr. Mainmaring som en værdig Kandidat. Under hele Talen hørtes et blandet Skrig af bifald og Mishag; men med alt det har Hr. Burdets endnu kuns 1516 og Hr. Mainmaring derimod 2000 Stemmer, saa han neppe for en Bekostning af henved 150000 Rd. faaer andet end Slagtersvendenes Marvbeens, Musik, hvormed de hvergang følge ham til Forsamlingen Den nye Hertug af Bedford er dog for ham, og følger selv med Grev Thanet (der som bekjendt har siddet i Tower) bag hans Vogn med Kokarder af Burderts Farve.