Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-11-30
Dette fortryllende Naturpboenomen har ofte, siger Forfatteren, sat os i en stum Henrykkelse. Efter Solens Nedgang indfinder sig Mørke og en giennemtrængende Kulde; Vinden lægger sig; Skyerne forsvinde; Luften bliver reen, og Horizonten, som faaer et andet Udseende, klæder sig i nye Skiønheder. Hvor skiønt er ikke Maanens Lys hvor Majestætisk er ikke Stiernernes Glands og Synet af Himlen, hvor klar er ikke Luften i disse Egne! Synes det ikke, som at Himlens Hvelving vilde aabenbare sine hemmeligste Skatte for de Dødeligts Blikke; paa Maanens klare Skive erkiender man nye Gienstænde; og Stiernernes klare Lys paaminde Vandringsmanden om, at enhver af dem er en særskilt Soel. – Aldrig skal jeg forglemme en af disse pragtfulde Nætter, som jeg tilbragte i Scheich abded-dain og hvor følgende Tildragelse opvakte hos mig en behagelig Følelse. For nogle Aar siden levede der en Scheich, som ved Faste, Andagt, foregivne Troldomskonster- og besynderlig Klædedragt, havde i hele Omegnen vidst at erhverve sig en usædvanlig Berømmelse. Saadanne Hyklere blive i hele Landet holdte af Almuen for at være inspirerede, og for at staae i Forbindelse med Himlen. Efter sin Død kommer en saadan Helgen, efter den almindelige Formening, lige ind i Paradis, hvor han til Belønning for de Lidelser, han i denne Verden har udstaaet, erholder Besiddelsen af 60 pragtfulde Pallaster, hvoraf ethvert er beboet af 60 smukke og dydige Jomfruer, vilde kun een af disse om Natten vise sig paa Himlen, saa vilde hele Verden blive opklaret af et Lys, som vilde ligne Solens. Denne Mand blev efter sin Død begravet i sit Huus og Jndvaanerne have bygget et Tag over det, som de have bedækket med Matter og Palmblade, og hvor de nu forsamle sig for at holde Bøn. En hvid Fane, som er Dødens Sindbillede, va er under dette Tag, og en Lampe af Leer udbreder under det sit matte Skin. Jndtagne af den majestætiske Nats Skiønheder, vandrede vi uden foresat Plan omkring paa den sandfulde Slette Wadi el-Arab imellem Nilen og den lybiske Biergkiæde, da vi pludselig bemærkede langt borte Skinnet af en Lampe. Vi gik hen til den Egn hvorfra Lyset kom og satte os ned paa nogle Matter for at udhvile os. Vi saae nu to unge smukke Mennesker gaae ind i Hytten, hvoraf den yngste kastede sig ned og begyndte at bede paa orientalsk Maade. Jblandt hans Taarer og Sukke hørte man tydelig de Ord: Fader, Moder, Barmhiertighed Kam Mekam, Den ældste Broder sad i nogen Frastand og syntes nedsunken i en dyb Eftertanke, han kastede af og til Øinene hen paa sin Broder og begyndte at græde. Vor Nysgierrighed blev bragt til det Høieste, især da de unge Mennesker ikke saae os. Vi satte os hen under Taget, hvorhen Lampens svage Straaler, ikke kunde naae; da vi ønskede at vide Aarsagen til deres Sorg, saa kaldte jeg paa den ældste, eftersom hans Bedrøvelse syntes at være mindre heftig. De lod til i Begyndelsen at blive bange, da vi saa pludselige kaldte paa dem, men da den ældste blev os vaer, saa nærmede han sig til os, dog med nogen Frygt, da han saae vi vare klædte i Tyrkisk Dragt. Jeg spurgte ham nu, hvem de vare og hvad Aarsagen var til deres Bekymring; hvorpaa jeg erfarede: at de vare Sønner af den her begravede Scheich, og vare komne fra den østlige Nilbred forat vande den lille Have, som var ved Siden af Huset og som den Afdøde havde i 20 Aar dyrket med egne Hænder og efterladt dem som en Arv; den var besaaet med Tyrkiske Bønner og Byg, 8 Palmetræer, som stod ved Bredderne af Floden hørte ogsaa dertil. Denne lille Eiendom var neppe tilstrækkelig til deres Moders Underholdning; desuagtet skulde hun betale Paschaen en Afgift af 15 Piaster. Kaim Mekan, den strenge Arnaul i Landsbyen, anvendte alle Midler for at tvinge Moderen til at betale denne Pengesum og kastede tilsidst Sønnerne i Fængsel; i fjorten Dage vare de indsluttede deri, i hvilken Tid Moderen forgiæves gjorde sig Umage for at bringe Pengene tilveie. Den strenge Arnaut gav kun Moderen Resvit i 2 Dage til og true de da at lade give enhver af Sønnerne 100 Slag af Kurbatschen, som er et Slags let snoede Pidske af Nilhestens Hud; men da Pengene ikke kunde blive bragte tilveie saa opfyldte han sin Trudsel og erklærede tillige, at naar Pengen, ikke bleve erlagte den næste Dag, saa vilde han endnu lade hver af Sønnerne give 80 Slag paa Fodsaalerne. Den kiærlige Moder formaaede ikke at udholde sine Børns Lidelser; ved Taarer og Bønner og Scheichens Mægling i Landsbyen bevægede hun den ubarmhiertige Tyrk til at indspærre hende selv istedet for sine Børn, hvor hun var beredt til at taale alle muelige Qvaler for kun at frelse de uskyldige Væsener, som hun havde givet Livet. Kaim Mekam gav hende nu Respit paa en Maaned, hvorved han truede Moderen med den haardeste Straf. - Hvad tænke J nu at giøre, spurgte jeg. Vi ville forsøge paa at sælge de Dadler, som ere voxne paa vore Palmetræer, og det Byg, som er avlet i vor Have; og J selv; Vi, sagde Ynglingen, ville udvandre til Essuan, og underveis ville vi leve af Almisser, og der ville vi tage Tieneste paa Skibene. Paa en saadan Maade inddrive Tyrkerne deres Fordringer. - Denne Fortælling rørte os meget; den yngste Broder, en Dreng paa 12 Aar, hørte opmærksom til og græd bestandig; vi glædte os inderlig over, at vi kunde lindre denne ulykkelige Families Skjebne og indsamlede med Fornøielse den liden Pengesum til at betale deres Gield, da jeg gav dem Pengene sagde jeg bring dem denne Morgen til Kam=Mekam og kiøb Eders Moder løs. – Det er umuligt at beskrive de taknemmelige Følelser, som denne lille Gave opvakte i de unge Menneskers Hierter; de kastede sig ned for vore Fødder, og den yngste, da han stod op fra Jorden, ilede hen til sin Faders hvide Fane, omfavnede den og sagde med en barnlig Aabenhiertighed: Du vor hellige Fader, som nu skuer Verdens Beherskers Aasyn, hed for dem, at han tusindfold maae belønne dem og formere deres Anseelse, hvilken rørende Forbindelse med Overtrøe og barnlige Kierlighed, Da v. kom til bage til vor Telt ved Nilens Bred, faae vi begge de unge Mennesker at nærme sig til den, de toge fat paa en Bielke og svømmede over paa den anden Side af Floden.