Aalborg Stiftstidende, 1835-09-01
Leiren ved Kalisch. Leiren ved Kalisch og den derpaa følgende Monarkcongres i Toplitz henhøre blandt de af Nutidens Begivenheder, som nødvendigviis maae tildrage sig megen Opmærksomhed, ligesom det var ikke mindre naturligt, at Enhver, der interesserer sig for politiske Combinationer, her maatte finde en vid Mark at tumle sine Gisninger paa. Det lader ikke til, at Leiren ved Kalisch har været saa besøgt af fremmede fyrstelige Personer, som man, efter de tidligere Beretninger, havde Grund til at formode. Jblandt dem, om hvem Rygtet med en vis Bestemthed havde forkyndt, at de ville bivaane hiin Troppesamling, hørte ogsaa Kronprinds Oscar af Sverrig. Vi vide nu, at han rolig er forbleven hjemme, medens hans Fader bereiser en Deel af sine Stater, men det kan i flere Henseender ikke være uden Jnteresse, slat læse, hvad det svenske Blad Aftonbladet yttrede i denne Anledning, medens Kronprindsens Reise til Leiren endnu blot omtaltes som et Rygte. Vi kunne ikke overtale os til at troe, at detten Rygte kan være sandt. Hvad har Sverrig og dets nuregjerende Dynasti at gjøre med de Lande og Regjeringer, som repræsenteres i Kalisch? Hvad kunne de have tilfælleds med hinanden. De despotiske østlige, eller, som Franskmændene kalde dem, de store nordiske, Magter have deres Politik for sig; Sverrig hører til en ganske anden Afdeling af Europa, det har en modsat Jnteresse, modsatte Principer og Jnstitutioner, aldeles modsatte Sympathier. Hvorfor skulde det da træde op, repræsenteret af sin Tronarving, paa denne store politiske Parade? Vist er det, at en politisk Demonstration, for enten at lokke eller at indjage Frygt, er Hovedformaalet for denne Troppesamling. Men Politik har nu ikke mere den samme Betydning, som for et Aarhundrede siden. Dengang var det Higen efter at vinde en eller anden Landstrækning, Handelsinteresser eller deslige, der bandt Regjeringerne til hinanden eller gjorde dem til hinandens Fiender; de contraherende Parter spurgte kun lidet om hinandens politiske Tro, Regjeringsform o. des.; det gik saavidt, at mangen Despot ophidsede sin Fiendes Undersaatter til Oprør ved Løfter og Frihed og andre Fordele og understøttede Rebellerne mod deres retmæssige Fyrste. Nu hars Statskunsten taget en ganske anden Retning; Begjærlighed efter Land og anden lignende Vindesyges kommer nu sjeldent med i Spillet, men alle Bestræbelser, alle Underhandlinger og Forbund, alle Foreninger og Fjendtligheder gaae nu ikke ud fra anden Grund, end den stadige Omhu for at bestemme Regjeringernes Forhold til deres Undersaatter; ved de store Fyrsteforbund og Kongresser gaaer man kun ud paa at udfinde, hvorledes man, med forenet Haand, skal læge den Sygdom, som mere og meret rodfæster sig hos Nationerne, og Fyrstemøderne ere kun en Art Fakultets=Consultationer i saa Henseende. Saaledes have de europæiske Stater for Tiden ordnet sig i to store Forbund, som staae i den heftigste Spænding imod hverandre. Der kan ikke være et Øiebliks Tvivl om, til hvilket af begge Sverrig, hører og maa høre. Vistnok have vi seet, at en og anden Statsstyrelse, som har sin naturlige Plads i Vesten, helder til Østen, uagtet National- aanden og Statsindretningerne stride derimod. Menvi ere overbeviste om, at vor Statsstyrelse hverken kan eller vil helde til nogen anden Side, end did, hvorhen ikke blot Folkets Sympathier, men ogsaask dets bestemteste Jnteresser, saa at sige imodstaaeligensk drage den. Vi kunne saaledes umuligt fatte, hvad Hans Kongelige Høihed skulde gjøre i Kalisch. Vistnokke sikkre hans Caracteer og constitutionelle Grundsætninger ham imod al Fare for at blive smittet, m.