Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1832-11-09
J London har Fyrst Talleyrand ogsaa erklæret sig bered til, endnu at ville modtage nye Fredsforslag, i hvilket Tilfælde den franske Armee strax skulde gjøre Holdt, om den allerede var sat i Bevægelse. Meest træffende indbefatter Gazetten Frankerigs nærværende Stilling i hiin Talleyrandske Yttring: "Om Morgenen troer jeg paa Krig, om Middagen ikke, og om Aftenen har jeg slet ingen Mening. Hvad der unægtelig forøger denne Raadvildhed er Preussens tvivlsomme Stilling; thi endskjøndt franske ministerielle Blade ikke heller synes at ændse den kraftfulde Note, som den preussiske Gesandt, Friherre v. Werther, nylig har tilstillet Hertugen af Broglio, og bestemt nægte, at de 3 østlige Hoffer have indgivet nogen formelig Protest imod Jnd rykningen i Belgien, saa bebude dog flere Kjendsgierninger, at det preussiske Kabinet vil modsætte sig samme. Er end skrives der fra Berlin - Ludvig Philip for sin Person fredelig stemt og nærer det loyaleste Sindelag imod alle Europas Magter, blive hans Ord dog kuns individuelle Ønsker og kunne ikke indgyde dem den fornødne Tillid, saalænge Forholdet i Frankerig forbliver som nu, og den fuldbyrdende Magt staaer under Journalernes og den ustadige Folkevillies Jndflydelse." Paa denne Grund har Berliner=Hoffet ogsaa afviist det Forslag: at Preussen skulde besætte en Deel af Belgien, indtil de franske Tropper vare vendte tilbage, da to saa mægtige og paa hinanden skinsyge Armeers Berørelse allersnarest kunde lede til en almindelig Krig. Derimod fortælles i de Berliner Salons, at Kongen af Preussen, paa sin høie Svoger, Kongen af Hollands Anmodning, skal have erklæret sig villig til at mægle imellem Holland og Belgien, og Man tvivler ikke om, at ogsaa Kong Leopold med Glæde, vil gribe denne Leilighed til at kunne bestige sin Trone uden fremmede Bajonetters Hjelp. Saaledes leve Berlinerne fremdeles i det Haab, at Alt vil blive forsøgt, for paa den diplomatiske Vei at vedligeholde Freden, om ogsaa Holland, endnu maatte bringe et Offer, og at kun et pludseligt Udbrud af Utaalmodigheden vilde være istand til at udrive Preussen af sin Rolighed; men da - sige de - Vee dem som afbryde Freden, Vore Armeer gjøre ingen truende Bevægelser, men de ere hvert Øieblik slagfærdige." Det bemærkes i denne Henseende, at de forskjellige Armeekorpser, i Westphalen og Rhinprovindserne stedse meere koncentreres, og at Besætningen i Erfurt, som for kort Tid siden kom tilbage fra Rhinen, atter med flere Tropper er opbrudt til Westphalen. J 14 Dage eller 3 Uger lader Antverpens Citadel sig ikke tage, og inden den Tid kan en preussisk Hær paa 50,000 Rd. true Frankerig og staae ved den belgiske Grændse. Hertil kommer endelig Ruslands Rustninger i Pohlen, der vel turde have en videre Hensigt end blot Rolighedens Vedligeholdelse i dette Land, og bidrage til at imponere dem, som holde det for en let Sag at forstyrre den enropæiske Fred. Disse Betragtninger faae endnu større Vægt ved den foreløbige Efterretning fra Amsterdam, at de sidste Forslag fra Engelland og Frankerig (der skulle være affattede i et meget haardt Sprog) ere eenstemmig forkastede af det den 1de M. i Haag afholdte Kabinetsraad. Strax efter samme var Prindsen af Oranien atter afreist til Hovedqvarteret, og Generalstaterne kunde den 5 d. vente en Meddelelse om hiin Afslag. J Kongens hele fire Sider lange Svar erklærer han sig høilig forundret over Frankerigs og Engellands Opfordring, hvortil ingen af dem har nogen Ret, da han aldrig er tiltraadt de 24 Artikler, og Man endnu underhandler over bemærkningerne til samme. Ogsaa i Haag taledes om Konferentsens Opløsning og den hollandske Befuldmægtigede, Baron van Nyewelts Tilbagekaldelse; men angaaende de nordiske Magters Protester var her endnu intet bekjendt. Heller ikke mærkedes noget Tegn til det franske og engelske Gesandtskabs Afreise; men fra Rotterdanmeldes, at Skibsmæglerne havde befaling at indsende nøiagtige Fortegnelser over alle brittiske Skibe i de hollandske Havne, hvoraf Man vil slutte sig til et forestaaende Embargo paa samme. Den 1 Novbr. er Generalstaternes første Kammer tiltraadt den Dagen forud af det andet med 38 imod 2 Stemmer antagne Beslutning, hvorved 10 Millioner Gl. (Resten af den under 4 Januar bevilgede Sum stilles til Regjeringens Raadighed. Med Rette bemærkes, at Historien kun opviser faa Exempler paa en saa uadskillelig Kraftyttring af Fyrste og Folk, som her er Tilfældet i nærværende kritiske Tidspunkt. Tilmed har Holland aldrig nydt, en større Rolighed i sit Jndre. De første kongelige Embedsmænd unddrage sig ikke for Tjeneste i Borgergarden, men foregaae Andre med et opmuntrende Exempel. End skjøndt Uveiret fra flere Kanter trækker sig sammen, høres Selskaber ingen politiske Raisonnements, Man stoler ganske paa Regjeringen. Dog omtaler det Amsterdamer Handelsblad en Sammenkomst, som de russiske, preussiske og østerrigske Gesandtere skulle have havt med Udenrigsministeren i Haag, i hvis Følge de hollandske Anliggender have taget en for Nationen tilfredsstillende Vending. Med al den Beundring, Man ogsaa Berlin uder Generalstaterne for deres sidste Takadresse, troe dog Mange, at de snue Høimægtigheder vide mere, end de finde for godt at udlade sig med.