Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1828-03-15
Passalaquals ægyptiske Museum. J Berlin har Passalaqua opstillet i Slottet Monbijous Havesalon et høist mærkeligt ægyptisk Museum. Det er sammensat af Gjenstande, som han selv har samlet paa sin Reise i Ægypten, og som især følgende Opdagelse gav ham Leilighed til at forskaffe. Han besøgte mange Catacomber, til hvilke han for det meste havde aabnet sig Adgang gjennem Gruus og Ruiner, men fandt, at kun de offentlige Begravelser vare undgaaede tidligere og sildigere Plyndringer og Ødelæggelse. Endelig lagde han ved sin Bolig ved Landsbyen Gournah Mærke til en lodret af huggen Klippevæg, som, efter den Jagttagelse, han alt forud havde gjort, pleiede at være Jndgangen til en offentlig Begravelsesplads, skjult under Sand og Gruus. Han lod Gruset bort lydde og den med Muursteene tilmurede Indgang. forvissede ham om, at han var den første, der aabnede denne Dør. Hvilket glædeligt Syn, da Muren var slaaet ind! En lang Række af Liigkister og Mumier, som laae laqviis paa hinanden, var Hulen opfyldt med. Den var ligesom Indgangen 9 Fod høi og 9 Fod bred, og syntes at gaae dybt ind i Klippen. Allerede troede Passalaqua at have en heel Skibsladning af Mumier for sig og allerede de første Undersøgelser. gave et rigt Udbytte. Her fandt han det nu i hans Museum opbevarede Malerpalet, Fiskernet tet, Buen og Pilene, Plougen og en paa Prydelser og Toiletsager saa rig Mumie, som den endnu intetsteds er funden. De bedre Mumier laae i Ligkister uden Jndskrifter, andre opdyngede i Hobe, kun indsvøbte i Lærred, eller istedetfor Kister indbundne i Palmeblade. J fire Dage lod Hr. P. arbeide, og var allerede rykket 50 Fod frem, da han paa eengang fandt, at nedstyrtede Klippestykker spærrede Veien; Loftet truede med at styrte mere ind, og kun hans eget Mod indgjød Araberne Tillid. Det lykkedes ham at arbeide sig igjennem denne Jndstyrtning, men ved Fakkelskinnet overbeviste han sig snart om, at han her ikke var den første. Uforklarligt forekom det ham, hvorledes bag en tilmuret Jndgang og bag denne Mængde velbevarede Mumier paa eengang en saadan Forstyrrelse var kommen; Brudstykker af Kister og Levninger af brændte Been laae omspredte. Han forfulgte nu Gangen videre, der, efter 100 Skridts Længde, deelte sig i Gallerier, som løb noget nedad, og vare forsynede med Nicher. Den til Venstre var snart tilende, den til Høire førte i mange Bugter til et rummeligt Begravelseskammer. Her stødte han paa en Araber, som havde anlagt sig et Forraadskammer der. Hele Landsbyen Gournah er bygt paa Thebens Nicropolis og herfra banede sig fra ældre Tider Gravherierne en voldsom Adgang til Gravene. Men de vare hidtil kun komne til det indstyrtede Sted, som de ansaae for Hulens Ende, og derved frelstes den fra deres Plyndringer. L. M. Fouques ny Roman. Den kaldes Die Saga von dem Gundlaugur, genannt Drachenzunge und Rafn, dem Skalden, eine Jslandskunde aus dem 11 Jahrhundert, 3 B. Wien 1826. J en Efterskrift fortæller Forf. Anledningen dertil: "For adskillige Aar siden, siger han, modtog jeg en Bogpakke fra en Ubekjendt, indbefattende mangehaande Vigtigt og Sieldent for den gammelislandske Literatur. Forgjeves søgte jeg efter et Brev fra den venlige Tilsender. Kun de til Jndpakningen brugte Brudstykker af en i det danske Sprog forfattet Skipperefterretning gav mig med Sandsynlighed tilkiende, at Gaven hidrørte fra vort gammel beslægtede Dannerland. - Videre Efterforskning ledte mig kun saavidt, at en ubekiendt Reisende havde, faa Mile herfra, afleveret den til mig addresserede Pakke. – J Pakken fandtes ogsaa Sagan af Gunulaugi Ormstunge af Skalld-Rafni. Denne Saga har Digteren benyttet til ovennævnte Roman, og, som man forsikkrer, med særdeles Held. Mærkelig Hovedhud. Paa det Kongelige Konstkammer i Kjøbenhavn har længe været opbevaret et Stykke Hovedhud med Haarene, afrevet ved et Slagsmaal imellem to Personer.