Københavns Adresseavis, 1762-09-17
Denne fortreffelige Romere synes mig i alle Stykker, - langt at overgaae Alexander. Fra en slet og ret Borger i den mægtigste Republiqve, som nogen Tid har været, at svinge sig op til den Høyhed, med en nindskrænket Magt at herske over disse stolte Verdens Overvindere, kand man vel forestille sig en Fortieneste som er at ligne ved dennes, Der har vidst at bringe sin Ærgierrighed saa høyt, og derhos besiddet Klogskab og Forstand nok til at igiennemdrive saa høye og vigtige Anslag. Alexander har til sin oprettede Magt og Rige funden Veyen saa got som banet for sig; Han var en Søn af en stor og vel erfaren Konge, tillærdt under hans Faders Opsigt, opmuntret af hans Exempel, Arving til et velhavende blomstrende Rige, i Spidsen af en mægtig og veløvet Armee, som dertil blev commanderet af de erfarenste og fuldkommenste Generaler, i deres Tiid, og hvad som meere er, føyet desforuden af den bestandigste, hastigste og uhørligste af alle Lykker i Verden; Er det da saa meget at undre, at Asiens Jndtagelse, som vel ellers var det forvovenste Stykke man nogensinde har hørt, desnagtet gik ham lykkelig af. Det synes troeligt at Julius er tillagt det Navn af Cæsar, for hans lange og skiønne Haars Skyld, eller og at det er kommet af det Africanske Ord Cæsar, som i det Puniske Sprog betyder en Elephant, saasom Historien virkelig fortæller: At han i sin Ungdom en gang skal have ombragtet af disse Dyr. Det er maaskee derfor til Erindring af en saa tapper og modig Gierning, man endnu seer en Elephant paa nogle af denne berømmelige Keysers gamle Medailler. For Resten er det kun en falsk Jndbildning, at han skal have faaet det Navn, fordi han er bleven skaaren, ud af sin Moders Liv, hvilket vel ikke uden denne Dames Død kunde have ladet sig giøre, som dog siden skal have fulgt med ham ind i Gallien, hvilket de historiske Efterretninger vi have af ham selv, forsikkre. Aldrig er nogen af Naturen bleven begavet med større Samling af Dyder, og rare Egenskaber end denne Cæsar; Han kunde skrive, læse, dictere en anden i Pennen, og give Andienz paa en Gang. Han talede 7 Slags Sprog gandske færdig, og forstod endnu desforuden adskillige andre; Han besad en heel Deel skiønne Videnskaber i største Fuldkommenhed, og har sammenskrevet store Verker over adskillige Materier; Men kuns Skade, at intet meere er tilovers deraf, end alleneste hans Commentarier. Han har befundet sig udi 50 ordentlige Feldtslage, hvorudi er omkommet meere end 120000 Mennesker, de mange smaa Skeermygler endda uindberegnede, som ere faldne for udi de Borgerlige indbyrdes Krige, da han var ypperste Præst, forandrede han den hidindtil brugelige Calender, og deelede Aaret ind i 365 Dage. Udi Begyndelsen af hans Lykke var han over maade god, venlig, naadig, fuld af Oprigtighed og Redelighed, og aldeles uden Svig eller Falskhed; men siden, da han blev ligesom drukken af Lykkens alt for store Medhold, overgav han sig gandske til Hoffærdighed, som giorde ham den Romerske Adel saa hadefuld, at 62 af de fornemste, som havde sammensvoret sig imod hans Liv, en Dag forrædersk Viis med 32 dødelige Sting af en Dolk midt iblant Raadet ynkelig bragte ham af Dage; denne jammerlige Udgang er ham lang Tid tilforn foresagt af Spunna, og Dagen før denne Ulykke skeede har hans Gemahl Calphurnia havt en meget merkværdig Drøm derom, hvilken denne Damme strax fortalte ham, men Cæsar, som holdt for uanstændigt at legge Troe til saadant, var fornøyet at give hende følgende Svar, Dersom det da ikke anderledes kand være, end at jeg i Morgen maa døe, vel ansaa er det en Sag for den Dag; men i det mindste skal ingen tvinge mig dertil, saasom jeg desuden gandske har sat mig det for. Jeg forlanger ikke, hverken at undertrykkes ey heller at undflye mine Fienders Raserie og Vold. Mit Livs Maal og Ende staaer hos Guderne, men Maaden at forlade Livet paa i min egen Magt. Dersom nu Calphurni Drøm ikke kommer af undet end tykt Blod og en fordervet Mave, vil vi i Morgen tilsammen giøre os en Fornøyelse af at le deraf, men kommer den fra Guderne, er det en Advarsel, som ingenlunde vil lade mig undgaae hvad de over mig har besluttet, men alleneste givet, for desto bedre at berede mig til at underkaste mig de res behagelige Villie; endelig har jeg ogsaa levet længe, nok, begynder at giøres gammel, og er opfyldt og beklædet med Seyer og Ære, jeg har gjort mig lige med Al. deedommens berømmeligste Helte, og er altsaa her nu intet meere for mig tilovers, end at ende mit Levnets Lob. Jmidlertid, Cæsar er endnu ikke død, men alleneste bereed, til at døe. Historien beretter, at ingen af hans Mordere har overlevet 3 Aar derefter, og at de allesammen ere omkomne ved en voldsom Død. Senatet lod strax tilmure Dørren af den Sahl i Capitolio, paa hvilken denne store Helt er ombragt, og erklærede den Dag for ond og ulykkelig, paa hvilken dette Mord er begaaet. Jeg kand uagtet alt dette dog ikke nægte, at jo Cæsar har havt sine store Feyl, som merkelig har fordunklet hans Dyder, og om man torde troe den forargelige Krønike af hans Tid, skal han have været alle Qvinders Mand, og alle Mænds Qvinde. Om de 70 Bibelens Fortolkere. Stolomæns Philladelphus regierede fordum i Ægypten, og var en stor Elsker og Forfremmer af gode Kunster og Lærdomme, Han oprettede et Bibliothek af 200000 Bøger, af adskillige Skribentere, og gav Demetrius Phalarcus Ordre til at samle og indkiøbe de ypperligste Bøger af alle Lande og Kongeriger. Kong Ptolomæns havde hørt meget fortælle om Jødernes Bibel, og derover skrev til Jernsalem for at faae samme til sit Bibliothek; da ogsaa den ypperste Præst Elegsar sendte ham den Hebraiske Bibel, omtrent 350 Aar for Christi Fødsel, og skikkede derhos 6 Mænd af hver af de 12 Jsraels Stammer, hvilke skulde fortolke Bibelen, og sette den over paa Græksk. Disse Fortolkere haver altsaa været 72, ommendskiønt man almindelig kalder dem 70. Oversettelsen blev ved dennem sat i Stand, og Polomæus frigav hundrede tusinde fangne Jøder for denne deres Tieneste og Umage, samt forærede til Tempelen i Jernsalem, et Guldbord, besat med Ædelstene, to store Guldbægere, og tredive Guldskaale, Derforuden gav han ogsaa hver af Fortolkerne rigelige og Kongelige Foræringer. Denne Bibelens Grækske Version, som er gjort af de 72 Fortolkere, have vi endnu i vore Tider, og af samme har Evangelisterne og Apostlerne betient sig, som er at see af det nye Testammente. Om de Gamles Seplads førend Compasset blev opfundet.