JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-03
J Uberlieferungen zur Geschichte unserer Zeit, No. 14, for 1817, læses følgende: Tydeligst udtaler sig vor Tidsalders Hazardspilaandderved, at den af en tilsyneladende Fordeel blændede Mængde, med fornøiet Sind graver i denne Pestrav, og tumler sig som om ingen Fare var muelig. Det er bestemt vist, og af Data oplyst, at i Tydskland har Hazardspil særdeles aftaget siden nogle Aar, enhver der har Penge imellem Hænderne, finder paa Børsen et ulige større Basetbord, langt interessantere, og ikke forbunden med ængstelig Frygt for Politie og Jnqvisition. Dette forden ikke spillende Tilskuer sikkert paafaldende Syn fremstiller sig især i Frankfurt am Main, i hvilken Stad Krigen har efterladt en betydelig Masse af rede Penge, hvoraf den egentlige sunde og fornuftige Handel nu ikke beskjæftiger den tredie Deel. Papirhandelen vil ikke ophøre, forinden en stor Deel af de vindesyge, med Rette bedragne Papirspeculantere – liig Husene Heuser og Leng i sin Tid - maa gribe til Bettelstaven. L. S. Spiro har udmærket sig ved 2de Bankerotter, hvoraf den sidste er decoreret med Navnet Suspension. Denne har dog opvakt nogen Betænkelighed. Staden Frankfurt er interesseret i denne Bankerot for 1 1/2 Million Gylden, Laan paa fremmede, rentebærende Lotterielodder. Den hele Masse er 3 Millioner, der følgeligen, naar man anslaaer Laanet til 45 pCt. af Pantet, kræver en Masse af næsten 7 Millioner rentebærende Lottetielodder for at være dækket. - Augsburg, hvis Handel ligger i Dvale, siden Venedig ophørte at have Betydenhed som Handelstad, har ligeledes, man kan til Undskyldning næsten antage, af Fortvivlelse, kastet sig i dette bundløse Hav, og forsynet med langt mindre Kraft til at holde sig over Vandet, maa ogsaa dens Undergang frembryde desto hastigere, hvilket de allerede i denne Stad, udbrudte Bankerotter godtgjøre. - Naar andre Stænder ere godmodige nok til at troe, at de Handlendes hele Virksomhed er bygget paa den ædle Regnekonst, saa vil Ovenanførte oplyse dem om, at denne Troe er vildfarende. J Sandhed. vor Tids Handlende (de Bedre undtagne) kunne ei beskyldes for at have det, hvor andre have et Hjerte, et Eengang ct. Thi af deres Handel med Papirerne er det indlysende, at de ere mere Bassetspillere end Rognemestere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-03
Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere, J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höeckes Enke, i store Helliggeiststrædet No. 144.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-03
Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Med Pengevæsenets Forandring 1813 forandrede imidlertid ogsaa hans Stilling sig. Men da Freden strax paafulgte, saa kan man neppe med Grund paastaae, at han har følt Pengevæsenets største Tryk længer end eet Aar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Fra 1814 til nu var Landmandens Skatter naturligviis føleligere, og nu først kom Raden til ham at bære i egentlig Forstand Landets almindelige financielle Byrde. Men denne Skjebne deelte han tilfælles med enhver Besidder af faste Eiendomme, selv i Kjøbstæderne, og det var en uundgaaelig Følge af Afgivternes Forvandling til Sølvværdie, ei at tale om deres virkelige Forhøielse, og Bankheftelsernes Forrentelse. Men i Grunden kom Landmanden her kun noget sildigere til at føle, hvad der, som en Følge af Krigen, allerede adskillige Aar tidligere havde rammet de andre Stænder; dog formildedes hans Lod meget ved de efter hinanden følgende frugtbare Fredsaar, der i Mandsminde ikke have været heldigere, og ved Kornudførselen i Fjor, der har bidtaget saa meget til at vor Cours i en kort Tid forbedrede sig 50 PC. Veier man hans Kaar i Almindelighed i de sidste fire Aar mod de øvrige Stænders, saa finder man, at de, med Hensyn til Omstændighederne, ikke have været de ublideste. Blandt de indirecte Skatter, som han siden Fredens Tilbagevendelse har klaget over, ere Veiarbeiderne, men det er en Pligtsforretning, der neppe kan kaldes Skat; thi da Landmanden selv først og fremmest er den, der char Nytten af Veiene, saa kunde man af samme Grund næsten kalde de Forbedringer, han anvender paa sin Avling og Avlingsredskaber, ligeledes en Skat. Jngen Opsættelse er farligere i sine Virkninger end Opsættelsen af Veiforbedringerne, og den Undskyldning, at Bonden nu mindst kan taale overdreven Anstrængelse i saa Henseende, kan neppe antages for gyldig, thi hvo indestaaer os for, at han bedre vil kunne taale den om to eller tre Aar; Og hvad vilde følgen vel blive, om samme svage Ævne til at kunne taale Anstrængelsen vilde møde dobbelt Arbeide, som Opsættelsen af Veienes Forbedring nødvendigen maa medføre, Et andet Spørgsmaal er det, om vore Veie anlægges efter Grundsætninger, der i alle Henseender ere de rigtigste, og om man maaskee ikke ved at følge en anden Methode kunde spare meget Arbeide ved de idelige Forbedringer. Naar man iøvrigt af to Onder bør vælge det mindste, saa er det dog nok upaatvivleligen mindre farligt, at Landmandens Jordlod forsømmes noget, end at Veiene skulde aldeles forfalde; thi det første lader sig lettere oprette end det sidste. Men vist nok bør Bondens Kraft, under Omstændigheder, som de nærværende, saa meget som mueligt skaanes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Besvarelsen af det store Spørgsmaal, som nu hører til Dagens Orden, om Landets Cultur i Almindelighed ikke vil gaae tilbage, og om Landmanden vil kunne taale at bære de nuværende Skatter, beroer ene paa vort Pengevæsen. Forbedrer dette sig saaledes, at vor Cours om nogle Aar kan nærme sig Alpari, saa har det ingen Fare med nogen af Delene. Mangelen paa Penge til Drivts= og Forbedringscapital vil de hæves af sig selv; thi der er indlysende, at med Coursens Forbedring voxer igjen Statens Formui intrinsik Værd, og de høie Renter maa da faldt af sig selv, ligesom vi have seet, at de allerede anseeligen ere faldne. Forbedrer man Pengevæsenet og stræber at faae Fasthed deri, saa ma ogsaa Landmandens, og med hans alle Stænders Kaar forbedre sig. Pengevæsenet er den Kilde, hvorfra alt det Gode og Onde udspringer i Staten. Men næst denne Grundeuur synes det ogsaa fornødent, at indføre en forholdsmæssigere Fordeling af Skatterne; thi skal Eieren af maadelige Jorder svare ligesaa meget som Eiere af gode, saa er det virkeligen at befrygte, at Jordens Cultur vil gaae tilbage istedet for at den burde gaae fremad. (Fortsættes.) Claus Madsens Skrivelse til sin Fru Mama. Høitelskede, bedste Mama.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Det er nu fire Maaneder siden, jeg forlod Jy land, og har i den hele Tid ikke faaet sendt for Hjerte Mama mere end femten Hundrede Rigsbankdaler. Mama burde dog betænke, at Kjøbenhavn er en dyr Stad at leve i, og at jeg, naar jeg skal profitere noget af mit Ophold her, maa være Folk liig. Det er ikke her, som hjemme paa Gaarden, hvor man hele Aaret igjennem kan gaae i en Hvergarns Kjole og blaa Jydestrømper, og hvor man dagligen ikke seer andet end Bønder og Heste og Qvæg, og andet Umælende. Nei, her gaaer det ganske anderledes til. Aldrig saasnart var jeg kommet i Huset hos Moster v. Korsfeld førend hun og Fetter Fritz tog mig dygtig i Skole, og satte en heel ny Facon paa mig. Jeg er ganske viis paa, at Mama, om hun saa mig nu, neppe vilde kiende sin egen lille Clausemand igjen. Mit lange gule Haar, der ellers pleiede at hænge som en Tave Hør ned af Ryggen, er afskaaret, ligge til Nakken; den smukke Hornkam, som maatte holde dem sammen, er borte, og en nysselig Hanekam, som jeg efter Fetter Fritz's Raad bestandig maa purre i, er voxet frem, og giver mig et heelt Modens Udseende. Min Hvergarns Kjole er casseret, og i dens Sted har jeg faaet en stor vid Kappe med en Trillingkrave, som, naar det kniber, gjerne kunde være nok til Kjole, Vest og Buxer for Hansemand hjemme. Jeg har ogsaa faaet enig et Par ungerske Støvler, og et Par andre med gule la kerte Kraver, og to store Guldsigneter til mit gammeldags Repeteeruhr, der dingle ned ud Len den ligesom jeg kunde være en Gallanteriehandler. Jeg har ligeledes kjøbt mig et Par store pletterede Stangbriller, for i Kjøbenhavn er det en stor Skam at see med sine egne Øine. Sand at sige, saa har jeg endnu et Falkesyn, men jeg vilde blive udlet af mine Kammerater, om jeg gik uden Briller. De ere ogsaa ganske nødvendige, naar man kommer meget iblandt Folk, for hjemme i Jylland har man den hæslige Skik at man, naar man møder eller kommer sammen med ældre og fornemmere Personer, slaaer Øiene med som et Skolebarn, for at vise Modestie, som man kalder det. Men det behøver man ikke at igjøre i Kjøbenhavn, hvor intet er et ungt Menmeske mere til Hinder end Modestie, og hvor Folk af Cultur og Smag, om de end ere nok saa unge, bære Briller. Naar jeg har saadant et Par Tingester paa kan jeg see Enhver lige i Ansigtet, uden at Nogen mærker det, og lade være at hilse, dem jeg ikke skjøtter om at hilse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Det ere nu siden Halvhundrede Aar Os fødtes vor skjønneste Stierne, J Sommer og Høst som i Vinter og Vaar, Vi Danske den skued saa gjerne. Tit Afgrundens Taager af Dybet frembrød, Og trued det Lys at fordunkle, Orkanerne bruste og Blodstrømme flød, Det atter saa kjærlig mon funkle. Skjøndt Rige mod Rige, som Rasende stred, Og Kampen Forvirring udbredte, Den Stierne os leded til Frelse og Fred Og Mørket dens Straaler adspredte. Nu lyser den favre saa klar og saa blid, Vi Morgenen atter see smile, Og atter med Dagens den deligste Tid Til Danmark Velsignelser ile. Til Øster og Vester, til Sønder og Nord De herlige Straaler udtindre; Hvor Sorte og Gule de sidde ved Bord, Der fryder dem Glandsen ei mindre. Du Fredrik, velsignes af Sort og af Hvid J hver af de jordiske Zoner, Din Stierne ei svinde til sildigste Tid! Det ønskes i ublende Toner! Finn Magnusen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Jndenlandske Efterretninger. J denne Tid er Kjøbenhavn blevet forsynet med en uhyre Mængde Ryper, som, hvad der er en Sjeldenhed, for en stor Deel ere komne hertil til Søes, istedet for de ellers pleie at komme til Lands. Man regner, at der ialt ere komne 36,000 Par til Kjøbenhavn. Nyligen solgtes 1200 Par ved Auction paa Børsen for 10 Mk. Parret. Hos Vildthandlerne sælges de nu for 12 til 13 Mk. Parret. Af denne Fugl, som hører til Hønsearten, gives to Slags; LieRypen og Field-Rypen, hvilken sidste ogsaa kaldes Snee=Rypen eller Skare=Rypen. Den første opholder sig i Lierne (Bjergsiderne) og Dalene, naar stærk Snee falder, flyver den til Øerne; den er større end Fieldrypen. Begge ere af Størrelse som en stor Kylling. Fieldrypen opholder sig paa høie Fielde, og kommer ikke ned i Slætterne og Dalene uden i den stærkeste Vinter, naar det falder stærk Snee. Begge Slags ere brunspraglede om Foraaret, graabrune om Sommeren, og hvide om Vinteren, paa hvilken Tid de undertiden lægge sig ned i Sneen, og lade sig oversnee, at de ikke kunne sees af de Forbigaaende. De ere meget yngelsomme, og deres Been og Fødder ere laadne. De leve af Bær og Knopper. En stor Mængde falder i Norge, Finmarken, Lapland, Sverrig, Jsland, Grønland, sjeldent finder man dem i andre Lande, men dog haves de i Preussen, Curland, Sveits, paa Alperne og de pyrenæiske Bjerge, i Lothringen, Delphinatet. J Frankrig havde man, efter Ludvig XIV. befaling, forsøgt paa at formere Ryperne ligesom Fasanerne; men det lykkedes ikke. Ryperne deels skydes, deels fanges i Snarer, og man gjør meest af de, der fanges ved disse. Sneeryperne, som i store Skarer ofte bedække hele Landstrøg af nogle Miles Strækning, fanges og saa i opstillede Garn og det i Hundredetal. Paa mange Steder, helst i Finmarken, gjøres et Gierde af uqvistede Birketræer &c., i hvilket man lader hist og her blive Aabninger; der sættes Snarer; Rypen, der gaaer fra Sted til andet, forat 2de Birkeknopper, forsøger at smutte igjennem en saadan Aabning, ved hvilken Leilighed den løber i Snaren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
J Søndags var Bal en Masque paa Hoftheatret i Anledning af Hans Majestæts høie Fødselsdag. Maskernes Tal beløb sig til 1600, det er med andre Ord, til saa mange at der ikke kunde rummes Flere, og at Maskerne næsten maatte trænge sig frem. Efter Kl. 1 blev der afsjungen en Nationalsang, og da denne var til Ende, udbrød Forsamlingen i et almindeligt Fryderaab. J det samme fremkom af den under Loftet hængende Blomsterkurv en Kugle, hvorpaa saaes Hans Majestæts Navnechiffer. Omtrent Kl. 12 afsang en Ziguenertrop en ligeledes af Hr. N. T. Bruun forfattet Sang, hvortil Musiken var af Hr. Capelmusicus Kittler. Uagtet saa stor en Mængde Mennesker her var forsamlet, forefaldt ikke mindste Uorden, men alting gik af i største Orden og Rolighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Redacteuren af Slagelse Avis meddeler i samme Avis af 5. Febr. d. A. følgende Efterretninger om Raadhuset i Corsøer: "J afvigte Sommer er Raadhuset ombygget efter et af Borgermesteren Hr. Cancellieraad Bernth indsendt Forslag med tilhørende Tegning og Overslag, som af Amtets Øvrighed blev approberet, derved er iblandt andet en Arrest givet følgende Jndretning: Væggene rundt om ere fra Gulv til Loft beklædte med 22 Pommerske Planker, som ere afhøvlede og sammenstrøgne med 5 Dykker i hver Kant, og hver Planke befæstet i Muren med 6 Stkr. 5 Tomme Spiger. Saavel Gulv, som Loft ere dobbelte, og det yderste af Planker paa samme Maade sammenføiede, hvorhos de rundt om ere forsynede med svære Lister, som ere paaslagne med 6 Tomme, Spiger, Vindues Karmene er af 2 Tommer Egeplanker og Beklædningen gaaer ud over Karmen, Vinduet er forsynet med et Jørn Gitter af 14 Stænger, i Høiden og 14 dito i Bredden, med svære Ringe ved hver Jnddeling. Jerustængerne gaae 3 Tommer ind i Muren igjennem Karmene. Uden for Vinduet er anbragt en Lem til at skyde for, af Planker som falder 2 Tommer uden for Karmen rundt om, og derover en svær Jernstang med Laas og Nøgle til. For Arresten er 2de Dørre, hvoraf den yderste er af 2 Tommer Planker, og, falder 2 Tommer uden for Karmen, forsynet med svære Beslag, og en Jernstang midt over, med en stærk Laas. - Der findes ingen Brix eller Sengested i Arresten, men 4 svære Jern-Øiebolte ere inddrevne igjennem Plankerne i Muren, og derimellem er udspændt Toug som ere sammenflettede; derpaa ligger Madratsen. - Arrestforvareren boer umiddelbar uden for Arresten, som snaledes formeentlig er saa stærk, at intet Udbrud er at befrygte, naar Arrestforvareren viser den tilbørlige Forsigtighed og Paapassenhed. - Ved Raadhusets Ombygning er tillige Raadstuesalen betydeligt udvidet og forskjønnet, Veierbeden er forviist fra denne Bygning, og i den Deel deraf, som den indtog, er indrettet en smuk Vagtstue for Brandcorpset og Politievagten, saa og et rummeligt Sprøitehuus til Byens 4 Sprøiter, og andet offentlig Brandredskab, som forhen vare anbragte i et for lidet Locale."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Mariboe, den 2den Februarii. J denne Tid. har indfunden sig og endnu indfinder sig Kjøbmænd fra Holsteen for at opkjøbe Hvede i Lolland, og Falster, som nu begynder at stige i Prisen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Ved Auctionen paa Taagerudsgaarden den 3de Januari d. A. kostede en Nyebærekoe 32 Rbdlr. og en Kakkelovn 70 Rbdlr., foruden Allarmen. Sengeklæderne bleve især dyrt betalte. - Lærken har allerede forlystet vort Øre med sit behagelige Dirlili. - Dagen før Kyndelmisse faldt her en stærk Snee, som dog snart ophørte, men om Eftermiddagen blev det lyst og klart Veir. J det øvrige har Veiret i den senere Tid været meget raat og usundt, hvorved Veiene, som ikke er at undre over, næsten ere blevne ufremkommelige.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
For nogen Tid siden prøvede en Tyv i Krønge, under Søholts Gods, paa at krybe igjennem et Vindue for at stiæle. Manden og Konen laae i det næste Værelse. Manden vaagnede og sagde: Møer! hør, hvad er det:" Tys Faer" sagde Konen "tie stille, det er Spe gelser." Paa det at Tyven kunde forvisse sig om de ogsaa virkelig sov, var han dumdristig noktil at vove sig ind i den Stue, hvor Manden, og Konen laae, og rakte sit Hoved hen over Sengen. Manden, som troede, at det var den fule Aand, gav et stort Skrig fra sig. - Forskrækket iler Tyven tilbage af den Vei, han var kommen; Manden befinder sig og med Mands Mod og Hjerte iler bag efter og vækker 2de af sine Folk, men Tyven forstod Uret, og retirerde i Gaarden op paa en Steenhob, raabende, at der som de nærmede sig skulde han knuse deres Hovedpandested med disse Stene. Som ægte Jacob von Thyboer trak de dem tilbage og overlode ham Valpladsen. - Der tales og om at paa Høibygaard skal være bortstiaalen en Pose med Sølvpenge og en med Sømspidser udi, hvorved de sikkert ere blevne lange i Ansigtet, da de formodentlig have troet at det ogsaa var Sølvpenge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Paa vor elskede Konges Fødselsdag blev i Nakskov uddeelt til trængende Familier 63 Rbd. N. V., som ved S. T. Hr. Major og Toldcasserer Olde lands veldædige Foranstaltning var indsamlet af frivillige Gaver af de i Sommer udklarerede Skippere. - De Saliges Velsignelse være de ædle Giveres og den velvillige Jndsamlers Løn. i Mariboe Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Odense. Vor dyrebare Konges Fødselsdag er her overalt bleven festligholdt med den Glæde, som besjæler troe og hengivne Undersaattere. Paa Gymnasiet holdt Hr. Overlærer Bergenhammer en Tale, hvori han med Inderlighed skildrede den fande Fædrelandsvens Karakteer. Foruden Baller, Skuespil og Sammenkomster paa Raadhuset, i Klubberne, det dramatiske Selskeb og flere Cirkler, benyttedes Anledningen, ved endeel Fremmedes Ophold her i Byen, til Møder i det litterære Selskab, Bibelselskabet og det fyenske patriotiske Selskab. Hvad der forherligede disse Samlinger var Hs. Høiheds, vor elskede Gouverneurs Nærværelse, og den levende Jnteresse, Omhu og Blidhed, hvormed han naadigst behagede at lede Forhandlingerne til Opnaaelsen af de høiere Formaal. (Hempels Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Odense, d. 3 Febr. Den strenge Vinter, som udenlandske Tidender har spaaet os, er hidtil udebleven, og kommer neppe førend Vinden fæster sig varig til Nords eller Østen, og der først er falden megen liggende Snee, hvorved Luften fortyndes og Atmosphæren opfyldes af Kulde. Gid kun ikke den saakaldte Paaske=Østen siden maae holde forlænge ved, og føre os Vinteren forlangt ind i Foraaret! Det lader nu som Kyndelmisse Knude vil indfinde sig til bestemt Tid, og skulde Vinteren tage fat ved den lave Barometerstand, 276, da Vinden idag N. t. D. begynder at bringe Snee, og Kulden tilbage med Barometrets Stigen, saa kan den blive streng nok. - Jngen nulevende kan vel mindes, at den Sieldenhed er indtruffen, at Kyndelmissedag og Fastelavns Mandag er indtruffen paa een Dag. - J Kiel maae dette bringe Omslaget og Fastemarkedet til at løbe i eet; eller hindre i at besøge Slesviger Dohm, der begynder naar Omslaget endes. (Jversens Av.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Aalborg. Løverdagen den 17de Januari, om Aftenen mellem Kl. 11 og 12, afbrændte Klokkerholm Mølle i Hellevad Sogn, Jerslev Herred, Hiøring Amt. Saavel Vaaning, som Udhuse, med Avl og Kreature - paa en Koe og en Kalv nær, der begge vare meget forbrændte - bleve paa en Timestid et Rov for Luerne. Denne brandlidte Familie: Hr. Peter Olsen Carstens med Kone og 6 smaae Børn, maatte saaledes under Vinters Hjørte og ved Nattetid flye, næsten nogne, fra de fortærende Luer.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Randers. J disse Dage have vi her havt Hestemarket; men ikke med det Liv som før, dog blev adskillige gode Heste kjøbt af Holstenere og Leverandeurer, og betalte med 220 a 240 Rbd. Stykket.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Aarhuus. Af de, kort for Juul her af Arresten undvegne 3 Arrestantere, er den for det Offentlige saa farlige Hestetyv Jørgen Hansen, fød i Torsagger, som under Marsillisborg Birk, er tiltalt og dømt til Kagstrygning og FæstningsArbeide for Livstid, bleven anholdt i Hobroe Kjøbstæd, efterat han i det Mellemrum har begaaet adskillige Exesser, og deriblandt baade Jndbrud og Tyverie. Viborg, d. 31 Jan. De Folelser, der besjæle Kongerigets trohengivne Undersaatter yttrede sig og i denne gamle Cimbriske Hovedstad paa Hs. M. vor allernaadigste Konges Fødselfest. Om Middagen var et talrigt Middagsselskab af Stiftets Øvrighed, Embedsmænd af Jnden- og Udenbyes hos Hr. Gjæstgiver Brøndum samlet, til Høitideligholdelse af Festen, hvorved Deres Majestæters Kongens og Dronningens Skaaler udbragtes under Vivat og blev afsjungen en dertil af Kammerraad Just forfattet Sang. Et Bal hvorved de Deeltagende til den lyse Dag morede sig, sluttede denne Dags Festlighed. Dagen efter (Torsdag) gaves i denne Anledning paa det dramatiske Selskab den forladte Datter, og en Epilog, forfattet af Hr. Cancelliesecretair Borgermester Gundelach, der udtrykte Dannerfolkets taknemlige Følelser ved Høitiden og tolkede de almene Ønsker for den elskede Monarks Fremtids Dage. J Morgen Aften bliver i samme Anledning stort Bal i Klubben hos Hr. Hagemann. - - Natten mellem den 19de og 20de Januar d. A., indstrandede for Øster=Agger Strand, Thisted Amt, mellem Bogberg og Holmen, Capitain Lickle Adrian Ganth med sit Skibs Mandskab og 2de Sønner, hvoraf den yngste kun er 11 Aar. De kom i Land paa 2de Baade efterat de omtrent 24 Mile ude i Havet havde Søndagen d. 18de om Eftermiddagen forladt Skibet – De Lieftde (paa 4000 Læster, og ladet med Mastetræer), hvilket, omtumlet af idelige Storme var fordrevet af sin Cours og blevet læk. Det havde indtaget Ladning i Riga og var destineret til Brest for Regning, Handelshuset Denditen Lenerts i Amsterdam - paa hvilken Reise det havde gjort Haverie ved Texel. Kun ved den yderste Anstrængelse, ved Mod og Forsigtighed, da de lode Skibsseil drive efter Baadene for at brække Søgangen, og ved at gyde nogle Ankere Olie paa Revlen - for at stille Søen - men især ved Guds særdeles Forsyn bjergede alle 19 Mand Livet, og endeel af deres Klæder, dog døde Baadsmanden af Udmattelse nogle Timer efter Landsætningen. Beboerne i Agger antoge sig med udmærket Bistand disse ulykkelige Mennesker, og Forbiergeren, Hr. Befalingsmand Prætzmann, føiede de bedste Anstalter for dem og deres Gods. - J afvigte Kirkeaar 1817 ere i Viborg Stift: Copulerede 579. Par. Fødte: af Mandkjøn 965, af Qvindekjøn, 882, desforuden 154 af begge Kjøn uden for Ægteskab, ialt 200. Døde: Mandkjøn 642, Qvindekjøn 585, tilsammen 1227, altsaa 774 flere fødte end døde. Desforuden dødfødte 71. II ere døde ved Ulykkestilfælde. 5 have ombragt sig selv. 1 Mand opnaaede en Alder af 98 Aar. I Kone i Hammershøi fødte Trillinger, alle 3 levende, men døde 3 Uger gamle. J Gislum Sogn blev et Barn født uden Overmund, 6 Fingre paa hver Haand og 6 Tæer paa hver Fod, levede i 7 Dage. (Viborg Samler.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Kjøbenhavns Børs d. 6 Februari. Cours. Hamb. 2 M. 380, a vista 385. Amsterdam 2 M. - , a vista - . London 2 M. 15 Rbd. 72 s. Paris 2 M. - . Spec. 396. Specier solgtes til 23 Rbmk. 14 s. a 24 Rbmk., for Committeesedler blev givet (med Rente) 111 1/2 pr. 100; Oblig. (uden Rente) 99 1/2. Norske Rigsbks. 28 a 29. Dito Species. 19. Svenske Sedler 6 Rbmk. 8 s. - Disconto 6 PC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-07
Rettelser. S. 150, L. 4 fra neden: et Tidsskrift læsen Tidende. S. 152, L. 23, denne i sin Merkur, hiin i sin Thalia, læs: hiin i sin Merkur, denne i sin Thalia, s. S., L. 44. kun naaet læs, kunnet naaet Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Höeckes Enke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
Nyeste ilderie af Kjøbenhavn. ade FrosoFemtende Aargang. No. 12. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 10 Februari 1818.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1818-02-10
Fra Jndsenderen af Stykket om Klædefabricationen, i No. 5.