Berlingske Tidende, 1771-02-04
Venedig, den 8de Januarii. Fra et sikkert Sted erfares, at dersom Freden imellem Rusland og Porten i denne Vinter ikke skulle komme i Stand, vilde tilstundende Foraar endnu andre Magter vist blive indviklede med i denne Krig. Den Russiske Keiserinde er saa ædelmodig, at hun, som man forsikrer, forlanger intet at alle hendes Erobringer, uden de indtagne Fæstninger ved Niesteren og det sorte Hav, tilligemed Besserabien og Crim paa den Fod, som endeel af Jndvaanerne i disse Provincer, alt have lovet at forene sig med det Russiske Scepter, men vi overlade Moldau og Wallachiet til 2 Printser, som ere meget nær allierede med Hofferne af Wien og Berlin, og det saaledes, som disse Fyrstendommers Hospodarer i de forrige Tiden Souverain have besiddet samme, paa hvilken Maade altsaa disse Lande herefter skal være ligesom en Barriere imellem de Tyrkiske Stater paa den ene Side, og den Russiske, Pohlske og Siebenburgiske Stat paa den anden Side, og just derved giøre Freden desto bestandigere imellem de adskillige Magter, hvis Naboeskab saa ofte har givet Anledning til Krig. Man mener, at denne billige og for Europa Rolighed saa fornødne Plan alt paa den Tid har været i Værk, da Hs. M. den Romerske Keiser og Hs. K. M. af Preussen sidst vare samlede ved hvilken Sammenkomst og Prins Henrich af Preussen og Hertugen af Sachsen Teschen vare til Stæde. Men den Otto manniske Port giør, som Republikens Bailo i sine sidste Depecher har berettet, bestandig store Vanskeligheder i at antage de ham tilbudne Freds=Vilkaar, og vil ey erklære sig til noget, førend den seer hvad Udfald Stridighederne imellem Engelland og Spanien vil faae, saasom den troer, at dersom disse Stridigheder skulle udbryde i en offentlig Krig, den da skulle faae friere Hænder, ja vel og Hielp. - Hvad Republiken angaaer, da følger samme den vise Stats=Regel, som andre Stater af lige Art, der ey ere indrettede til at udvide sig ved Erobringer, i lang Tid have antaget til Rettesnor, nemlig saa længe som mueligt er at blive neutral og imidlertid sætte sig i god Forfatning til anstændig at soutinere det Partie, som Tidernes Omstændigheder og den sande Jnteresse skulle udkræve at tage. - Det er her bestandig meget behageligt i Henseende til Fremtiden, saavel for alle øvrige Jndvaanere, som for Kiøbmanden, i sær at ikke allene Alt Bey har gjort sig til Souverain over Egypten og i Henseende til Handlingen ladet sin særdeles Gunst falde paa os, men og at endnu flere Provincer søge at rive sig løs fra det Tyrkiske Rige. Man veed af tilforladelige Efterretninger at Scheich Dæer i Syrien alt har taget Masquen af og begyndt at øve offentlige Fiendtligheder imod Porten. Han har i sær borttaget en stor Summe Penge, som bestod i den aarlige Tribut af det Land Jndaa, og som med en stærk Bedækning skulle bringes til Lands til Constantinopel, og næsten nedsablet den heele Bedækning. Man tvivler ikke paa at bemeldte Scheich har i Sinde at giøre sig til Enevolds=Herre af Syrien, og som Efterretningerne melde, har Ali Bey ikke allene lovet ham Hielp, men og indgaaet den Forbindelse med ham, at de med fælles Magt ville anfalde Jndan og det Tyrkiske Arabien, og deele disse Lande imellem sig.