Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-07-23
Dhrr. Caix og Rio, som ikke vilde modtage Censor Embedet, have nu ogsaa maattet vige deres Professor Pladser, og Censuren har ikke tilladt Aviserne at optage en Skrivelse, hvori de angive Grunden til hiin Væggring. Den Førstes Svigerfader, en General ved den gamle Armee, har trøstet ham med den Forsikring, at han og hans Familie ikke skal mangle Brød. Baron Cuvier og Hr. Broe have heller ikke modtaget Overopsynet med Censuren, hvortil Statsraad Blaire og Hr. Ollivier derpaa ere udnævnte. Oppositionens hele Harme lader sig efter Monitøren udtrykke i de tree Ord: "Ned med Ministrenel, paa hvilke den naturligviis ødsler sine Lovtaler. Med større Begjerlighed læses Hr. v. Chateaubriandshøist frimodige Skrift, hvori han lover at bekrige Con suren med samme Jver som Wilberforce Slavehandelen, og anmoder derfor alle Avisudgivere om at sende sig Gjenpart af de udstrøgne Artikler, som han vil udgive i særskilte Bind. Pressefriheden kalder han Sjelen i en repræsentativ Stat og spørger: skulde Frankerigs ædleste Blod være fludt i 30 Aar, Tronen styrtet, vort Gods, vore Familier og Venner opslugte af Revolutionens Malstrøm, for at gjenvinde Censuren, som Vi allerede havde 1789? Som Grund foregive J vigtige Omstændigheder. Men dem vil Censuren først fremkalde. Den vil styrte Ministeriet og Gud forbyde, at den ikke vil forvolde endnu værre Rystelser, Censuren er under nærværende Omstændigheder en reen Sammensværgelse imod Tronen, blot til Gavn for dem, som ere vrede over, at de fattes Talent; derfor berøver Man Frankerig dets Rettigheder og bestyrer Friheden, som angik det Tobaksavlen. Spionen vil Censuren, fordi Alting nu siges reent ud: Narren vil den, fordi Man udleer ham; Hykleren, fordi Man afmaskerer ham; Niddingen, fordi Man trækker ham frem for Dagens Lys. Hvori bestaaer Kongernes og Folkenes Liv, i Frihed og Ære, kaster dog ikke disse for Hunde, At indføre Censuren er at gyde Olien i Jlden. Efter den nye Censurlov tilkommer det Kongen at ophæve en Journal. J den ældre Lov stod Regjeringen. Kun i Tyrkiet er Kongen Regjering. Kronen vil J nedsætte til Censorernes Haandtlanger, Kronen, som allene har Ret til at benaade, skal her skjærpe Straffen, Og hvis saa Journalen i den paafølgende Sag frikjendtes for Domstolen, da var jo Kongen dømt, Ministre, have J betænkt dette? J Opsynsraadet er udnævnt 5 Pairs og 3 Deputerede. Dertil ere de ikke istand; de have svoret at haandhæve Chartet. J de hundrede Dage opstod i det gamle Vender en Armee af Børn, hvori de ældste kun vare 20 Aar, gamle. J Rennes greeb alle Discipler til Vaaben og løb i Jlden; 15 til 20 af disse Ynglinger dræbtes; Officererne ved denne besynderlige Armee fik Æreskorset. Hr. Kiøer En af dem. Slig en Mand bød Ministrene en Skjændselspost; han viste den fra sig. Man kan være sin Fyrste troe, Roialist og religiøs lige til Martyrdøden og dog elske den offentlige Frihed. J Lyon kunde heller ingen Censorer findes. Vor nye Censurs Mancer er mild, honningsød, logrende; den ligner paa et Haar er Datter af den gode Tartuffe. Dens Ord ere: Min Gud! Vi ville kun vaage for Tronen, for Sæderne og for Religionen. Vi elske disse saa meget, Vore Sæder ere saa reene, Vi veed ret vel, at uden Pressefrihed er intet Repræsentativsystem muligt. Over Politik maae J jo ogsaa sige hvad J ville. J ere frie. Censuren er Pressens Guldalder o. s. v.