Berlingske Tidende, 1784-02-06
Fra de Tyrkiske Grændser, den 3die Januarii. Til Hospodaren i Jass, skal være indløben den uventede Efterretning af 19de December f. A., at Sultan AbdulHamir var død, og Sultan Selim fulgt efter ham paa Tronen. London, den 13de Januarii. Den med saa megen Utaalmodighed forvendtede Dag i Gaar, har nu virkeligen vist, hvad for en Vending vore offentlige Sager vilde tage. Underhuset var forsamlet i hele 15 Timer, og debatterede til Klokken 7 i Morges, i hvilken Tiid Hs. Majestæt var i yderste Forlængsel efter Resultatet af denne Debatte, thi Høystsamme havde erklæret sine nye Ministre, at han aldeles ingen Roe vilde have, førend han havde faaet at vide Udfaldet paa dette Møde, hvilket og blev strax i Morges sendt til Windsor ved en Coureer fra Skatkammeret, og forkyndt; at de nye Ministre havde tabt i Parlementet, hvoraf Følgen vil nu enten blive Underhusets Dissolvering, eller og at Kongen nødsages til igien at antage de i Unaade afskedigede Ministre, eller deres Tilhængere. Det er en af de betænkeligste Forfatninger, hvori vi nogensinde have befundet os. J Debattens Heede opstod i Gaar en Parlementslem, navnlig Fraser, og erklærede: at han var ingen af Partierne hengiven, at han ikke frygtede for Trudsler, ei heller vilde sige, paa hvis Side han vilde give sin Stemme, men at han forpligtede sig til, at dersom de crittiske Tidsomstændigheder opfordrede ham, vilde han med sit Liv, Ære og alt hvad ham kjært var, forsvare Fædrenelandets Constitution samt den nærværende Kongel. Familie af det Hanoverske Huus, og dette var alt, hvad han havde at sige. Allerede Klokken 12 i Gaar Middags vare alle Tilgange til Underhuset opfyldte med Mennesker. Klokken 3 om Eftermiddagen, da adskillige Ministerial personer og Premierministeren Hr. William Pitt havde aflagt deres Eed som nyevalgte Medlemmer, opstode Hr. Pitt og Hr. For paa en og samme Tiid. Den første sagde, at han havde et Budskab fra Kongen at overlevere, men da Hr. For allerede engang forhen var staaet op, saa blev Ordet tilkiendt ham, og derpaa foresloeg han den til Dagen berammede Forretning, nemlig at tage Nationens Forfatning i Overveielse, hvorimod alle Premier=Ministerens og hans Venners Bestræbelser vare frugtesløse, thi Hr. Fores Forslag blev antaget ved 232 Stemmer imod 193, følgelig med en Overvægt af 39 Stemmer, hvilken Overvægt er just ikke overmaade stor ved et Antal af 425 Medlemmer, men kunde let, ved at afskaffe det gamle Parlement og sammenkalde et nyt, have været hemmet, og altsaa de nye Ministre for hiulpne til de fleste Stemmer. Neppe havde den imod Kongen og de nye Ministre arbeydende Coalition vundet Overhaand paa denne Maade, førend Hr. For foreslog følgen de Resolutioner: 1) At der paa en vis Tiid ikke skulde udbetales nogen Summa af Skatkammeret, uden at opgive Aarsagerne dertil, eller at anvise de Gienstande, hvortil de bleve brugte, og at der paa Bordet i dette Huus skulde lægges en Fortegnelse paa saadanne Summer. 2) At en Fortegnelse over alle de Summer, som Skatkammeret udleverede fra 19de December 1783 til 12te Januarii 1784, skulde ligeledes lægges paa Bordet i bemeldte Huus. 3) At Muntin, Billen skulde anden Gang forelæses den 23de Februarii førstkommende. Da disse 3de Resolutioner vare efter mange Debatter antagne, opstod den bekiendte Grev von Surren, der staaer i en nøie Forbindelse med Hr. For, og foreslog: 1) At der i Nationens Nærværende Forfatning behøvedes et Ministerium, som eiede Underhusets og Publikums Tillid. 2) At da almindelige og foruroligende Rygter længe havde gaaet forud, førend Forandringen i Hs. Majestæts Ministerium paafulgte, saa var H. M. helligede Navn blevet brugt for at have Jndflydelse paa Parlementets Domme, og at Udnævnelsen af de nye Ministre var ledsaget med saadanne sieldne og udsædvanlige Omstændigheder, som ingenlunde fortiente Parlementets Tiltroe og Understøttelse. Denne anden Resolution, som var aldeles umiddelbar stilet paa det nye Ministerium og indeholt en aabenbar Dade. over samme, gik igiennem ved 196 Stemmer imod 142, altsaa ved 54 flere Stemmer, hvorpaa Underhuset skiltes at til i Morgen, efterat Hr. Pitt havde overleveret forbemelte Budskab fra Kongen, i hvilket Hs. Majestæt gav Huset den Forsikring, at de tydske Tropper, som i nærværende Vinters Tiid vare komne tilbage fra Amerika og sadte paa Land i Engeland, skulde saa snart som mueligt sendes over til Tydskland.