JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal vore Forstæder betræffende. (Efter Jndsendt.) Skulde det ikke nu være høj Tid, da Københavns Forstæder tiltage saa betydeligt, at sørge for Torve eller Pladser i hver af dam. Med Tiden vil man dog nødes dertil, og da ville Bekostningerne blive desto større, jo længere man har tøvet. Det var maaske ikke af Vejen, at forfærdige Karter over Forstædernes mulige Udvidelse, for derefter ved nye Opbyggelser at kunne rette sig.
Politivennen, 1806-01-01
Uorden paa Østergade No. 44. Uden for dette Hus seer man den Uorden, at Kældermanden ofte bruger den Uskik at sole sine Sengeklæder paa Fortoget uden for hans Vinduer. Det er saa meget mere en Uorden, som denne Gade er saa fuld af Færsel, og Fortoget desuden er meget smalt. Man anmoder derfor Værten af Huset at raade Bod paa denne Uskik, der ikke kan andet, end være ham selv højst modbydelig.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelser. Jndsenderen af den 6te Post i Rubrikken Uorden i forrige Nummer af dette Blad, og som til Udg. yttrede sin Forundring over, at en Maler, der skrev saa smukt, kunde glemme et Bogstav af sit eget Navn, har bedet Udgiveren tilbagekalde Jndrykkelsen, som ubeføjet, da han har erfaret, at Navnet, saaledes stavet, virkelig er Hr. Jaebsons Familienavn.
Politivennen, 1806-01-01
Uordener. 1) Uden for No. 27 i Nybrogaden har længe ligget et Par store Lænkerløse paa Fortoget, til ingen Nytte. Man ønskede dem borttagne, da de virkelig kunne gjøre Fodgængerne Skade. 2) Paa Hjørnet af Nybrogade og Vandmøllestræde, hvor Fortogsbroen saa tit er nedsynket, paaklaget, udbedret og atter nedsynket, er nu atter en Fordybning, som truer den Fodgænger, der er ulykt lig nok til at faa Foden deri, med en Skade. som han maaskee sent forvinder. Dette Hul vil nu stedse blive større, og der er intet rigtigere, end aldeles at opt at Fortogsbroen, og tætte med Kalk og Murverk imellem Stenene til den dybe Rendesten, da Sand og Jord ber ellers bestandig vil trænge sig ud, og Fortoget derved undermineres. 3) J Raadhusstræde er der et meget slet Fortogsbret uden for det Hjørnehus til Farvegaden, som er nærmest Vandkunsten. Dette Bret er saa smalt, at langs det kan selv en voxen Person, der har smaae Fodder, faae en ned. Man haaber at Ejeren lader det gjøre bredere. 4) Uden for den Gyldendalske Gaard i Klareboderne er et Rendebret foran den ene Port, som trænger til den hastigste Udbedring, om ellers denne er mulig, eller til at afløses af et nyt. Ved Jernstænger tvert over Rendestenen har man der villet afværge, at Brættet ej led Skade for Enderne. Dette har imidlertid ikke hjulpet. Et Kvarter af dets Længde er borte for hver Ende. Jernstangen kan nu gjøre den største Skade, hvis nogen skulde faae Foden ned mellem den og Brettet. 5) Bygningen No. 16 paa Vimmelskaftet har intet Husnummer paamalet.
Politivennen, 1806-01-01
Erklæring, i Anledning af det farlige Sted ved Jægersborg. For saavidt som den i Politievennen No. 433 indrykkede Anmeldelse, om et indtruffet Uheld mellem Bernstorfs Alleen og Jægersborg tillige indeholder en gjentaget Opfordring til vedkommende Embedsmænd, at drage Omsorg for Jværksættelsen af saadanne Foranstaltninger som kunne afværge lignende Uheld for Fremtiden, maa jeg herved bekjendtgjøre, at jeg, saavidt denne Opfordring kan vedkomme det mig allernaae digst anbetroede Embede, allerede for flere Aar siden, dertil har indgivet Forslag til Vedkommende. Ligeledes har jeg, i Anledning af ovenmeldte Opfordring, bragt mit forhen indgivne Forslag i Erindring.
Politivennen, 1799-01-01
Varskopaa Blegdamsvejene. Paa Blegdamsvejene omtrent ligefor Erik Jonsens er opstablet en Banke af ophugget Js og Skarn, og lagt midt paa Vejen, saa de som om Aftenen komme enten gaaende eller kørende, og ej kunne see den, ufejlbarlig maae komme til Skade, naar de træffe paa den. Ligeledes var det at ønske at Vedkommende vilde have et Øje med dem, som sætte Vogne paa samme Vej om Natten; Anmælderen kom forleden Aften sildig og vilde gaae hjem, men havde det Uhæld at falde og slaae sig slemt paa en af disse. - Bagateller vilde det være at opdage Ejeren. - -
Politivennen, 1806-01-01
Beviser paa Agtelse for det danske Sprog i Danmark. Hr. Udgiver! Jeg gik i Onsdags d. 20de August, med Kone og Børn, en Spadseretur ud paa den nye Assistents Kirkegaard. Min egentlige Hensigt hermed var den, at ville see, hvilket Minde eller Gravskrivt man havde givet, min uforglemmelige Ven, salig Professor Tode. Men uagtet jeg længe søgte denne store Mands Grav fandt jeg dog intet, som sagde mig, her hviler han Graverkarlen som jeg spurgte, hvor Todes Grav var, svarede, at han ikke bestemt vidste det og derfor ej kunde sige mig det, men føjede til: han skal nu snart graves op igjenhvorfor det? spurgte jeg, Fjo for han skal nok ligge et Steds henne ved Muren, svarede han. Ved saaledes at søge efter Todes Grav maatte jeg overalt læse de mangfoldige Gravskrivter, som her alt findes, men i Sandhed, dette skedte ikke uden Harme. Thi det er dog vel højst ubehageligt i vor oplyste Tidsalder, at stille Jndskrivter offentlig til Skue, som dels ere noget uforstandigt Vaas, deels saa afskyelig skrevet og malet, at man ikke skulde troe, en 5 Aars Skolepog kunde skrive saa usselt og slet. Jeg læste mange Gravskrivter, hvor hverken Ortografi eller Grammatik var iagttaget; iblandt disse afskrev jeg mig blot tvende, som faldt mig mest forargelige, den Hensigt at meddele Politivennen dem, som saa ofte, med Rette, revser slige utilgivelige Synder. Her ere de ganske nøjagtigen afskrevne, hvert Ord, Bogstav og Linie uforandret. Mage til slig vedderstyggelig Gravskrivt, vil jeg haabe, at der paa ingen Kirkegaard mere findes, og jeg troer, at dette som en Skamplæt paa vort Sprog, og vore Maleres Uvidenhed burde bortryddes.
Politivennen, 1806-01-01
Til S. T. Hans Exellence Grev Schimmelmann. (Eftet Tilsendt fra Helsingør.) Dersom der paa Kronborg Geværfabrik blev anlagt et Sigteværk, lignende det paa Papirmøllen, og hvortil der ufejlbarlig er megen beqvem Lejlighed, saa vilde mange af Omegnens og især af Helsingørs Jndvaaneres ønske derved vorde opfyldt, da disse nu kun ved en lang og besværlig Transport kunnet faae malet og sigtet. En Jndretning, som vist vilde kaste sine gode Fordele af sig.
Politivennen, 1806-01-01
Drengesysler, som man kunde ønske hemmede. Man vil maaskee undres over, at man vil ivre mod at Drenge sysle, da det dog maatte være slemmere, at de slet intet gjøre eller sælge Hovedkjød paa Gaden; men Meningen er! det er imod Drenges Natur slet intet at gjøre; hindres de derfor i de Sysler, der bolde dem paa Gader og Stræder, saa ville de blive kede af at opholde sig der, og man fik da ikke mere dette store Drengepublikum at see, som saa ofte gjør Uvæsen og Støj. At fiske i Rendestenen er vel en Skik saa gammel som Staden selv; derom vidner det mellem Pøbelen bekjendte Øgenavn paa Kbhvnere. Men hæsseligt seer det ud at skue Drenge, der alt kunde foretage sig noget nyttigt, ligge over en Rendesten og holde Mønstring med Hænderne over alle de Uhumskheder den indeholder. Man troer ønskeligt, at det paalagdes Politiebetjenterne og Vægterne, saa ofte de i foregaaende saae dette hæslige Fiskeri, at jage dem alvorlig derfra. Var denne Forstyrrelse idelig, vilde Tingen tilsidst rent gaae i Glemme. At lege Klink, Bold o. s. v. eller drive Top paa Gaden. Foruden det moralske Onde slige Beskæftigelser maae virke hos de unge Spillere, er denne Syssel ofte af ubebagelige Følger for de paa Gaden Gaaende, da de dels maae anhøre disse Krabaters Eder og Skældsord, og undertiden see deres Slagsmaal, dels det undertiden træffer ind, at de Spillendes Pinde, Skillinger, Bolde, flyve hen paa dem, ja undertiden Drengene selv, i deres snavsede Udvortes, ere saa forgabede i Spillet, at de løbe snart forlænds snart baglænds ind paa de Gaaende. En tredie Syssel maa man med Gysen see paa Vesterports Fæstningsbro, hvor ganske smaae Drenge tit sees siddende ned paa Broens Kant at mede i Graven. Dette er virkelig et rædsomt Syn, da man forestiller sig den uundgaaelige Død, der blev Følgen, om et saadant lille Menneske kom ud af Ligevægt. Ved disse ovennævnte og andre Morskabssysler er det, at Gaderne stedse sees fulde af Drenge, forpurredes dem disse Beskæftigelser, vilde det Modsatte være Tilfældet. Man kan ved denne Anledning ikke undlade at paapæge en Mangel, der gjør, at Kbhvn staaer tilbage endog for mangen lille By i Henseende til Børnetugten. J de smaae Stæder er der Mænd, hvis hvis Embedspligt det er, at tilsee at ikke Forældre, eller Forældres Personerere, forsømme Børnenes unge Alder. J de nye Reglementer for Skoler i de mindre Stæder, seer man stedse et aarvaagent Øje henvendt til den saa nødvendige Del af Børnetugten, Tidens nyttige Anvendelse. Men i kbhvn skuer man paa vore Gader og Stræder det haandgribeligste Bevis for, at det mangler paa Børnetugt og Børnetvang, til ubodelig Skade for Ungdommen, hvis Tid saa skammeligen henødsles.
Politivennen, 1806-01-01
Om Nikolajtaarn. (efter Jndsendt.) Dette Taarn, der engang har et dejligt Spir, som regnedes for en af Kbhvns Skjønbeder, har nu i 10 Aar været et Staden vansirende Rædsel. At bryde det ned, vilde maaske koste mere, end Materialierne ere værd. Da det desuden som Brandvagts Taarn behøves, bør man heller tænke paa, hvorledes det kan vedligeholdes i en bedre til dets egen Varighed og Stadens Sir passende Tilstand. At lade det beholde sin nærværende Højde og blot paa sætte en Kuppel, var allerede noget, men ogsaa vist, at det dog vilde, langt fra skuet, da synes for lavt. Ved at det forhøjedes 30 til 40 Alen, og da endede, helst med et fladt Tag, eller dog med en Kuppel og en Vægtergang, vilde derimod ikke lidet være udrettet til Stadens Sir, og til Nydelsen af en Udsigt fra en højere Standpunkt, end det Runde-Taarn afgiver. Bekostningerne bleve ikke overvættes, da de nye Mure slet ikke behøvede at være nær saa tykke, som de gamle ere. Men medens det endnu er uafgjort, hvordan dette Taarn fremdeles skal udsee, synes det billigt, at det ikke skæmmer Stadens Udseende alt for meget, og dette er dog nok Tilfældet, saalænge det tillades, at fylde Rækværket om Vægtergangen med gamle Dyner, Buxer og andre slige Ting, som ikke blot i de Gader, hvor Taarnet sees, er ækkelt, men ogsaa for den til Staden rejsende Fremmede allerede langt fra giver et Syn, som man ikke ved nogen anden Hovedstad kan opvise Magen til.
Politivennen, 1806-01-01
Bekjendtgjørelser. 1) Det ækle Vers i Rundekirkegang, hvorover i disse Blade var ført Anke, er, til Ære for Vedkommende, skaffet af Vejen. 2) Hjørnegaarden af Pilestræde og Sværtegaden har faaet Husnummer paamalet. 3) Den gule Hjørnegaard til Skinderog Skovbogaden har nu faaet Gadenavne paamalede. 4) Paa Kathedral-Skolebygningen mangler endnu Gadenavne, skjøndt denne Mangel ofte er paaanket. J denne Anledning maae Udgiveren fremsætte det Ønske at man ej havde omdøbt det lille Stræde fra Skindergade til Fruekirkegaard, ved at kalde det Kirkestræde. Det gamle Navn er Dyrkøb, og vilde man end ikke kalde det saa, kunde det hede lille Dyrkøb. Af Kirkestræder har man flere, hvilket kan give Aarsag til Forvirrelse.
Politivennen, 1806-01-01
Uordener. 1) Paa den engelske Skomagers Hus paa Hallandsaas No. 165 mangler Klokke, og er heller ingen Hammer. 2) Ejeren af No. 27 paa Nybrogade anmodes om, at bevise Publikum den Tjeneste enten at borttage de løse Lænker af Fortoget, som man nu støder Fødderne paa, eller og lade lægge et Bræt og deri fæste Dem. 3) Endnu er der ikke gjort noget ved den betydelige Nedsynkning i Fortogsbroen i Nybrogade lige ved Hjørnet til Vandmøllestræde. 4) Hjørnebygning af Skindergade og lille Fiolstræde havde for sin Gadenavne meget slet paamalede. Dette Hus har nu allerede endel Dage været malet; man ønskede derfor Gadenavnene snart igjen paamalede. 5) J Raadhusstræde, imellem Farvegaden og Vandkunsten, ligger et højst utilbørligt Rendebræt, der med Føje kan kaldes en Menneske Fælde. Da det er meget for smalt, er der i dets hele Længde Plads for en Fod at slippe ned. Allerede forhen har dette Blad paaanket dette, men forgæves. Man haaber dog, at Husejeren er saa veltænkende, at gjøre den fornødne Udbedring. 6) Paa det hvide Hjørne af Kejser- og Skindergaden mangle Gadenavne. 1) No. 16 i Vimmelskaftet har to meget bæsselige Tagspøjter, som maatte ønskes forvandlede til nedløbende Tagrendepiber. 8) Nabobygningen til oven nævnte Hus, nemlig Hjørnegaarden af Vimmelskaftet og Klosterstræde, har endnu ikke, skjøndt Derom oftere er gjort Paaanke, enten faaet Husnummer eller Gadenavne paamalede. 9) Paa det Hjørne af Trompetergangen og Skindergaden, hvor Skomagerskildtet er, mangler Gadenavn til den sidstnævnte Gade. 10) J Krydset af Pilestræde, Kronprindsens og Sværtegaden, er stor Mangel paa Gadenavne. Hjørnebygningen af Pilestrædet og Sværtegaden, hvor Glashandleren boer, har ganske ulæselige Navne. Den anden Hjørnebygning til disse Gader har vel Navnene, men paa smaae Bliksnirkeler. Paa den bøje Hjørnebygning af Kronprindsensgade og Pilestræde er slet ingen Gadenavne, og skjøndt de rigtig nok ere malede paa Kordonen af den ligeover for staaende Gaard, er dog det Sorte paa det Mørkerøde saa lidet i Øje faldende, at de der næsten ingen Nytte gjøre. 11) Den saa ofte paaankede Fortogsflise uden for No. 91 og 92 i Pilestræde, er nu atter kommet ud af det vandrette Leje, og er altsaa paa ny farlig for de Gaaende. Man ønsker, at Brolægningsvæsenet engang for alle vilde gjøre det til Regel, at, hvor to Nabobygninger have deres Gaardrendet udløbende tvers over Fortoget saa nær hinanden, som her, der skulle de udgjøre een fælles Rendesten. Dels kan en Fortogsflise højst vanskeligen finde et fast Leje imellem to slige Render, og kunde den end saa, give dog to saa nær hinanden løbende Render et uprydende Syn, og en umagelig Gang. 12) Hjørnebygningen til Laxegade og Skvaldergaarden, hvor Vinhandleren boer, har endnu ikke faaet enten Ringetøj eller Hammer. 13) Gaarden No. 11 i Springgaden har to væmmelige Tagspøjter. 14) Dens venstre Nabobygning har den endnu værre Fejl, slet ingen Tagrende. 15) Ogsaa No. 41 i samme Gade har Tagspøjter.
Politivennen, 1806-01-01
Erklæring i Anledning af Stykket No. 431. Midler til større Afbenyttelse af Strandvejen. Ethvert Ønske, til hvilkets Opfyldelse Udfordres Midler, vil altid indeholde et Forgjæves, indtil disse hertil anvises. J Politivinnen No. 431, er yttret det Ønske, at den, til Strandvejens Forbedring, gjorte Begyndelse, maatte fortsættes. Men hertil ere ingen Midler anviste, og neppe har Forfatteren været vidende om, at den skete Forbedring er ved Hielp af 1360 Rd., som for største Delen ere givne af private Folk til dette Brug. Dersom den ønskende kan forskaffe en lignende Summa, vil han være forsikkret om, at Strandvejen vil blive forbedret, saavidt denne Summa kan tilstrække, og at Arbejdet skal, om ikke aldeles det Gjorte lignende, dog være forsvarligt.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal om Bestemmelse af nogle Gadenavne. (efter Jndsendt.) J Politivennen er gjort Erindring om Gadenavnes Mangel, saavel i Krydset af Kronprindsens- og Sværtegade, som Pilestrædet. J Anledning heraf spørges: hvilket Navn bør paamales den saakaldte Sværtegade, og hvilket Regnegaden, samt paa hvad Sted? Ligeledes spørges: om det ikke var passende at paamale Pilegade, i Stedet for Pilestrædet? da det er bekjendt nok at denne Gade i de senere Aar er forbedret betydelig, saavel i Henseende til Bygninger som sammes Udvidelse, tilligemed Kronprindsens Gades Anlæg og Udbygning, der nu for Tiden betragtes som en Gade, og ikke som et Stræde. Svar paa Foranførte Udbedes af en Sagkyndig meddelt.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal, som ønskes besvaret af en Lovkyndig. Tilhøre ikke Fortogfliserne de vedkommende Husejere i alle de Gader, hvor endnu ikke er gjort nogen Hovedomlægning, siden den Tid Brolægningen blev offentlig? Jndsenderens egen Mening er, at dette Spørgsmaal ikke kan andet end besvares med Jo, 1) fordi disse Stene virkelig ere bekostede af Husejerne i den Tid da hver Mand besørgede sin Dl af Gadens Brolægning; og da de nuværende Husejere have Ejendommne en tilskøde e med alle vedhængende Rettig der, er det naturligt, at og disse Stene tilhøre dem. 2) Bestyrkes denne Mening endnu mere, om sligt ellers behøvedes, derved at Brolægningens Foresatte forhen ved Gaders første Hovedomlægning har erkjendt slig Husejernes Ret, og enten afkøbt dem Fliserne, eller ladet dem borttage disse, naar de ikke vilde afhænde Dem. Dette skede f. Ex. for to Aar siden da Kompagnistræde omlagdes, hvilket var for den Gade første Gang, efterat Brolægningen havde ophørt at være privat. Gjerne ønskedes alligevel denne Sag besvaret af en af vore bekjendte Lovkyndige. der, ved heri at offentlig fremsætte sin Mening, vilde forebygge megen ubehagelig Stridighed.
Politivennen, 1806-01-01
Spørgsmaal vore Drikkevandsføer angaaende. Jbenseende til Vandet i Peblinge- og Sortesø, hvoraf Københavnern drikke, ønskede man felgende Spørgsmaale besvarede af en Sagkyndig: 1) On fersk Vand, som er stillestaaende, elle dog for største Delen stillestaaende, taber i sin Go hed for Helbreden, ved at være opfyldt, endog mange Steder lige til Overfladen, med Vandværter, eller ej? 2) Om det aldeles ikke gjør Vandet mindre godt, hvis Folk deri færdes paa Baade, og, som en undeblivelig Følge deri lade de modbydeligste Uhumskheder? 3) Vilde det ikke være til stor Besparelse for Partisipanterne i Vandkompagnierne i Fredstiden, og til en Sikkerhed i en mulig Beleirings Tilfælde, saa at Vandrenderne vanskeligere kunde forstyrres af Fjenden, og Staden derved desto senere blive nød at tye til dens ikkun faa Brønde, - om der fra hver af Søerne, Peblingesøen og Sortesø, groves en Arm, af tilstrækkelig Dybde og Brede lige ind til Stadsgravene, dog saaledes, at den ikke havde Samkvem med disse, men adskilledes derfra ved den bedækte Vej. Renderne behøvede da blot at naae til Enden af hver slig Arm, og kunde ikke heller forstyrres af nogen Fjende, før denne alt havde drevet sine Løbegrave lige ind paa den bedækkede Vej? 4) Om det ikke var muligt, at give Stadsgravenes Vand samme Drikkelighed, og Godhed for Helbreden, som Søernes? Naar alle didgaaende Lokummer afskaffedes, saavelsom alle andre Uhumskheders Tilløb saa seer man ej, hvi dette Vand ikke skulde være ligesaa godt som hint; og hvis dette er rigtigt, er det da ikke en ganske naturlig Slutning. at det er Per Gantes Vej, at søge fjærnt hvad nær kan haves. Naar Søerne sattes i Samkvem med Gravene, disse ingen Uhumskheder modtoge, opstillede Skildvagter hindrede deri at drukne Hunde og Katte o.s. v. - da var jo for Vandlednigsvæsenet gjort et mægtigt Fremskridt?
Politivennen, 1799-01-01
Spørgsmaal paa Gammeltorv. Da nu Gammeltorv baade ved Sammensmeltning med Nytorv og ved Vandspringets under Arbejd værende Jstandsættelse saameget forskjønnes, saa ønskede vel enhver, der har et kræsent Øje, at disse Reebhandlere med deres Skure bleve bortviste fra Pladsen, da de paa ingen Maade bidrage til dens Prydelse, men saarere synes at have sat sig der som sande Satyrikere at falbyde Strikker ved Siden af Lykkens Gudinde. Maaskee var det en mere passende Plads ved Charlottenberg, især paa de Dage naar Lotteriet bliver trukket.
Politivennen, 1806-01-01
Forslag til Brandkommissionen i Kbhvn. Man har ofte Lejlighed til ved Jldebrande her i Staden at erfare, hvor bøjlig nyttige Tagrender ere for Brandfolkene, da de, styttede derpaa, kunne komme did med Slangen og Vandet, hvor det ellers, ofte med største Vanskelighed og Fare, ofte aldeles ikke, blev dem muligt. For den, der selv har været Vidne hertil er intet naturligere Ønske, end dette, at ethvert Tag var forsynet med Tagrender. Dette er desværre langtfra endnu ikke Tilfældet overalt, og vil neppe heller blive det af sig selv, da mange Husejere afholdes af Bekostningerne, andre derimod og det ikke saa af blot Egensindighed. Det Ønske forelægges derfor den høje Kommission til højere og kyndigere Bedømmelse, om det ikke vilde være overmaade til Fremmelse af vort Brandvæsens Tilstrækkelighed, altsaa derved af Stadens Sikkerhed mod Jldebrand, om det paalagdes enhver Husejer, at forsyne ethvert sit Tag med Tagrende, og at denne allevegne maatte være stærk nok, og stærkt uok befæstet, til at bære to, tre eller flere derpaa gaaende Personer. Kommer tillige i Betragtning at Tage, der mangle Tagrender 1) bidrage til at gjøre Fortoget meget ubehageligt i Regn og Tø ved Dryp og Stænk, 2) give Lejlighed til Jstappes Nedfald, ogsaa hele Snemassers Nedskrid, der vist nok kunne skade, 3) svække Trygheden paa Gaderne i Stormvejr, da en løsblæst Tagsten, som paa et med Tagrender forsynet Hus standses af Renden. derimod nedstyrter, hvor Renden mangler, og sætter de Personers Liv i Vove, der ere nedenfor paa Gaden; - Saa tør man saa meget mere haabe, at det ikke vil findes for haardt, at paalægge Husejere en Ting, der er til det Heles og deres eget Gavn, og som de uden Befaling burde anbringe efter deres egen Fornufts Bydende.
Politivennen, 1806-01-01
En Avissynd, som man ønsker hæmmet. Man har senere seet Handlende i Hamborg og nærliggende Steder daraussen, endog ganske nylig fra Manhej, avertere deres Vare i vore Aviser, ikke blot til Efterretning for vore Handlende, men for at enkelt Privatmand deraf skulde forskrive. Dette troer man er en sand Utilbørlighed, da den ligefrem tilsigter, at undergrave vor egen Flid og vore Fabrikker, hvis Tilstand desuden ikke er til at taale mange store Stød. Da vor Regjering ikke allene har forbudet Avertissementer i vore Aviser om udenlandske Lægemidlers Falholdelse, men endog al Bekjendtgjerelse om udenlandske Lotterier, saa haaber man, at den ogsaa vil forbyde de her omtalte Bekjendtgjørelser, som ligesaa skadelige og utilbørlige, da de blot gaae ud paa, ligesom hine, at faae vore Penge ud af Landet.
Politivennen, 1806-01-01
Om den endnu hyppige Begraven her i Staden. Endskjøndt Regjeringen paa den tydeligste Maade har lagt for Dagen, hvor gjerne den ønskede al Begraven afskaffet inden Stadens Volde, vedvarer samme dog endnu temmelig hyppig, især paa Garnisonskirkegaarden, fordi den ikke er udtrykkelig forbuden. Da nu selv Nationer, som vi hidtil i Henseende til Politi og god Orden troede os ophøjede over, have aldeles afskaffet al Begraven inde i Stæderne, og det tydelig sees, at Kbhvnerne ikke af sig selv ville aflade denne for Helbreden skadelige Skik; saa er intet andet heri at sætte Haab paa, end om et udtrykkeligt Forbud gjorde en Ende paa Virkningerne af Fordomme eller af Egensindighed. Tillige tør man yttre det Ønske, at Garnisonskirken ogsaa maatte faae en Andel af Assistentskirkegaarden, da saaledes al fornuftig Grund ophørte, til Jordelserne paa dens lille bitte Plet Kirkegaard inde i Staden.
Politivennen, 1806-01-01
En Tanke paa den nye Gravmark uden Nørreport. Saa ærende for Staten og dens Bestyrere den nye Udvidelse af den allerede forhen skjønne og bekvemt liggende Kirkegaard uden Nørreport er; saa bemærker man dog een stødende Omstændighed derved, den nemlig: at begrave de af Stadens Fattige, hvis Familier ikke kunne betale deres Jord, uden for Ringmurens sydlige Side, der vender imod Falkonergaarden. Saa ligegyldig ethvert Menneskes Hvilested virkelig i sig selv er, naar det kun er bedækket med Jord saa ydmygende synes dette dog paa den anden Side at vere for de Efterlevende. Efter den Udvidelse, Pladsen har faaet, skulde der vel neppe mangle Plads for de Afdøde fra Staden og dens Omegn, da mange desuden endnu vedblive den gamle Skik, at begrave deres Døde paa Stadens Kirkegaarde og i Kirkerne. Holder man sig ogsaa nøje efter Regelen: at enhver Grav skal staae urørt i 20 Aar, saa nærme sig dog efterhaanden adskillige Gravpladser til Aabnelse paa den gamle Kirkegaard, og havde man ved den nyere Kirkegaards Anlæggelse, ogsaa allerede bestemt det Sted, hvor nu de Fattige henlægges, til Begravelsesplads, hvorfor da ikke indlemme det med det øvrige under Ringeurenes Beskyttelse? At det er højst paafaldende for en Fremmed, naar han har beskyt Stedets Herligheder indenfor, og da gjennem Stakitporten seer disse Grave afsondrede ved Laas og Lukke fra de øvrige, dette vil vel ingen nægte, og enhver ædel Mand, han være fremmed eller indfød, har sikkert en ubehagelig Fornemmelse, naar han hører, at dette Sted er bestemt, ikke for Forbrydere, Skurke, og andre til fælles Gravmark uværdige Personer, men - for Menn sker, paa hvem ikke hvilede anden Brøde, end at de vare fattige.