Norske Intelligenssedler, 1783-10-01
Nordske Jntelligen No 40. Onsdagen den 1. October 1783. Fortsettelse af No. 38. Om Ræve og Ulve at fange. C. 4. Med Forgift at fange dem, naar de først ere lokkede, bruges: Nuce vinaces (det er Uvarum formenta, in quibus acini fuerunt) Trester- oder Trauben-Körner, som siges at være Viindrue-Korn, og Arsenicum, Colloquinta, dette tilsammen giøres til Pulver; Dernæst tages godt fast Flesk eller Spek og raadt Kiød, hakker det smaat og kommer Pulveret udi, hvoraf æltes Kugler saa store som Valnødder. C. 5. Kiøres nogen Møg, i sær Heste-Møg, der hvor man synes Dyrene ville komme, lægger den i Hobe et got Stykke fra hverandre, slæber saa ovenmelte Kat omkring Hobene og lader falde af bemelte Kugler need imellem, saa ere de let at fanges og skydes; thi æder de ikkun een Kugle, bliver de liggende paa Stædet; men deres Skind maa da strax ludes og beidses eller barkes, ellers gaaer Haarene af. Med disse Kugler kan dræbes alle blindfødde Dyr. Jtem: Man giør Kugler af hakket Kiød, med meget fiin stødt Glas udi, og lægger dem hen Arnoldus de Villa Nova siger, Naar man kommer den Plante Marcillium i Flesk eller Spek, kryster og ælter det vel med samme, kan Ulve og Ræve omkommes deraf. - Curlænderne bruge den Plante Thora - Nogle tage den Plante Consiliginem, det er vild Benedicten-Roed, som værer udi Grevskaberne Traglia Coza og Alba, samt Herskaberne Collonnensees. Af bittre Mandler skal Ræve ogsaa døe, naar de spise dem. J. 6. Om Ulve-Gruber eller Ulve-Stuer, Dertil udsøges en beqvem Plads eller Slet i Skoven, som indhegnes med et høyt Plankeverk, spidset oven til og brændt neden til, for ey at raadne saa hastig, derpaa giøres nogle lette Porte eller Dørre, betrukket med Seildug eller Strie, udvendig males det sort; men inden til en Jæger, slaaende med en stoer Kølle en Ræv eller Ulv ihiel, eller og med et Spyd i Haanden: Midt udi denne Hauge opsættes en Hytte, hvor en Skytte kan ligge paa Luur. Udi Hiørnerne graves Gruber, som gaaer halvdeelen ind til Haugen og den anden halve Deel uden fore Planken, det er altsaa midt under Planken, ophøyes noget med Jord foran, hvorover man bedækker Riis og Halm. Naar da Ulvene søge efter Føde, som er ved stærkt Snee-Fald om Vinteren, lægges et død Fæe i Haugene, saa sættes Portene eller Dørene paa glet eller lidt aaben, at den netop kan komme igiennen, i hver Dør giøres en Linne eller Staaltraad fast, som rækker til Hytten, hvor een ligger og trækker Dørene til, da kan man skyde eller jage dem med Hunde; Flyve de nu til Dørene, skye de billedet; Gaae de til Hiørnerne for at komme ud, falde de i Gruben; Gaae de ikkun omkring Haugen, saa falde de ind paa Hiørnerne i Gruberne, hvor man hilser dem efter Behag, og derved haves ofte en Lyst-Jagt. Haves i saadan Hauge nogle gamle og tykke høye Træer, kan man lægge Aadselet op og stikke nogle af forberørte Kugler inden i det, saa stiger Ulven op og æder; Den begynder gemeenlig paa Knogene først for Marven skyld, siden Kiødet, og kan man høre hans Biden langt borte; Nogle giøre et lidet Skiul eller Hytte paa en af saadanne Træer og ligge paa Luur deri, for at skyde dem. Man mærke, at saadanne Pladse ey maae være steenede, da Ulve gaaer ikke gjerne der; thi støder en Ulv sig paa en Steen med Fødderne, bider han den af Vrede, saasom deres Grumhed er stoer, ja hans Øine om Natten lyser som to Fakler: Der siges, at den som kaster ham med en Steen, søger han strax at dræbe, men treffer han den ikke, gaaer han sin Vey, og ey saa let falder ham anDe gamle anfalder og helst Mennesker, saasom de ey meere saa godt kan jage efter deres Rov Man vil og sige, at de som først eengang have ædet Menneske-Kiød, skal deraf blive glub paa Folk at tage. Resten følger.