Den Vest-Sjællandske Avis, 1821-03-20
Om Natten imellem den 10de og 11te Februablev den forrige Politiediretteur i Neapel Ganpietre myrdet, just da han om Aftenen ind og spiiste, flere bevæbnede Personer trængte ind i hans Værelse, slæbte ham ud paa Gaden og dræbte ham med 30 Dolkestik; han havde tilforn forfulgt meget de Carbenaris og da Kongens Brev nu ankom, havde han indbudet nogle Fremmede og drukket paa de Giæsters Sundhed, som forventes til Neapel. – Exministeren Medici vilde man have behandlet paa samme Maade, men han tog Flugten. – Blokskibet Fordinand er opbrændt i Havnen ved Neapel; det havde til Uheld hele Eqviperingen til Fregatten Sabine ombord. Prinsregenten holdt følgende Tale ved det Neapolitanske Parlaments Aabning den 13de Februar: Mine Herrer Deputerede, i det Øieblik, da jeg sluttede deres ordentlige Session, anmeldte jeg for dem: at jeg maaskee kunde komme i den Nødvendighed overordentligt at sammenkalde Parlamentet ifølge Constitutionens Jndhold. Tiden er nu kommen, at jeg seer mig paa nye med Tilfredshed i Midten af Folkets Repræsentantere. Formaalet er i dette Øieblik at forhandle og den vigtigste Gienstand, som er bleven forelagt til deres Overveielse. J en bestaa Overeensstemmelse med de af mig erklærede Grundsætninger og med den faste Beslutning at blive nøie forenet med Nationen har jeg ikke forsømt at meddele den permanente Deputation Kundskab om og erholdte Efterretninger, som kunne interressere Netionen. Nu har jeg overdraget Ministeren for de udenlandske Anliggender at meddeele den en fuldstændig og troe Beretning om hans Mission, om alt hvad der angaaer de Beslutninger som ere tagne af Congressen i Laybach og bekiendtgjorte, om allede Gienstænde, som angaaer vox politiske Tilstand, og paa den anden Side om de forskiellige Forhold, hvori vi staae til de udenlandske Magter. Ligeledes har jeg overdraget de andre Ministre at meddeele dem alle de Oplysninger, som de kunne forlange, eller som i Særdeleshed kunne lede dem til en Kundskab om vore Hielpekilder, saavel med Hensyn til Krigs- og Marinefaget som til Financerne. Jeg er overbeviist om, at de viseste Raadslagninger og modneste Overveielser ville lede deres Forhandlinger ved en Sag, som tillige angaaer hele Nationens Ære og Lykke og som ligger mig saa meget paa Hiertet, ligesom den maae ligge enhver god Borger paa Hiertet; da jeg har nøie forbundet min Jnterresse med Nationens. Den Fremgangsmaade, som har ledet alle Nationens Forholder gler og som har udmærket os saameget, bliver mig et sikkert Pant for at ethvert af deres Skridt vil fra nu af mere end nogensinde tage Nationens Ære, Ærbødigheden for Thronen og den offentlige Orden til deres Veileder, og at Parlamentet vil, som jeg er overbeviist om, bidrage til at vedligeholde med alle de Midler, som den lovgivende Magt. besidder og som kunne være passende til de nærværende paatrængende Omstændigheder. Lader os tage vise, kraftfulde og moedne Forholdsregler og jeg, som stedse bliver min Eed troe, vil glæde mig ved at staae i Midten af en Nation, som ikke ophører at tilkiendegive mig ved enhver Leilighed de meest hengivne Følelser. – Efterat denne Tale var holdet udbrøde de Tilstædeværende i de meest levende Bifaldsyttringer, hvorpaa Præsidenten besvarede den ved at skildre hvorledes det Neapolitanske Folk var opvaagnet af sin Slummer og havde givet sig en Statsforfatning, som var passende for det, hvorledes Kongen havde 2 Gange besvoret den; men at en mork Skye na var opsteget af Nattens Skiød for at formørke det Lys, som glimtede frem fra det sydlige Jtalien. Hans Kongelige Høiheds Budskab og de fremlagte Papirer ville nu nøde Nationen til at opgive det Maadeholdsystem, som hidindtil have udmærket det. Nationalparlamentet vil derfore tage de Beslutninger, som kunne være det værdigste og anstændigste med Hensyn til Nationens Uafhængighed. Derpaa traadte Hertugen af Gallo frem og meddeelte Beretningen om sin Mission; han sagde deri at han havde havt Vanskelighed ved at faae Pas af den Østerrigske Minister for at komme til Florents og ligeledes for at kunne afreise videre derfra, uagtet Kongen erklærede at kan hørte til hans Følge. De han kom til Mantua blev han at Gouverneuen standset i sin Reise, fik ikke Lov til at afsende en Koureer herfra til Kongen uden under den Betingelse, at den skulde ledsages af en Politibetient; han blev opholdet i Mantua til den 8de Februar. Da han ankom til Udine fik han en Skrivelse fra Kongen, hvori hans Majestæt underrettede ham om at han med sit Følge maatte blive i Gørz og der oppebie hans Befalinger. Hertugen ankom til Gör den 11te, i en Skrivelse til Kongen besværede han sig over denne Behandling, og udbad Tilladelse til at maatte vende tilbage til Neapel. Kongen svarede ham meget naadig, at han skulle nærmere tilkiendegive ham sine Kongelige Hensigter; endelig fik han befaling af Hs. Majestæt til den 29de Febr. at begive sig allene og uden sit Følge til Laybach. Den 30te om Eftermiddagen ankom han dertil; Kongen underrettede ham om, at Congressen havde allerede fattet sine Beslutninger, at han ikke havde formaaet at bevirke nogen Forandring i dem; eller til at Hert. kunde blive kaldet til Forhandlingerne. Han gjorte Kongen nogle indtrængende Forestillinger i denne Anledning; men Hs. Majestæt svarede at den umueligt kunde giøres nogen Forandring i de tagne Beslutninger. Samme Aften blev han af Fyrsten af Metternich indbudet til at bievaane den omtalte Konference, hvorved alle Ministere som vare tilstæde i Laybach indfandt sig, saavel fra de Jtalienske som fra de øvrige Stater. Man sagde ham: at Hensigten af denne Konference ikke var at forhandle om de Jnstructioner, som skulle udfærdiges til Neapel ifølge de allierede Monarkers Beslutning, som ikke kunde forandres; men blot at han skulde underrette Hs. K. H. om med hvilken Eenstemmighed disse Beslutninger var fattede og hvor igienkaldeligen de vare. Hertugen bad nu forgiæves om en Afskrift af disse Papirer; han sagde derpaa, at havde det været ham tilladt at sige sine Tanker, om de i disse Documenter opstillede Facta saa havde han havt mange bemærkninger at giøre i denne Forsamling; men da han blot var kaldet dertil for at høre disse Beslutninger, som ere uforanderlige saa blev intet andet tilbage for ham end at forlange sine Jnstructioner af Hs. Majestæt. Den følgende Dag befalede Kongen ham at han skulde reise til Neapel og der anvende alle Overtafelsesmidler for at forebygge en Krig, hvis Følger ville blive uberegnelige; han reiste ne samme Dag fra Laybach efter at have opholdt sig 24 Timer i Byen. Han holdt sig forpligtet til at udberette til Hs. K. H.: at Østerrige, Preussen og Rusland have eenstemmigen besluttet at gaae stendtlig tilværks imod den nærværende Ti genes Orden i Neapel. Den Franske Minister havde vel tiltraadt de omtalte Jnstructioner; men blot i det Haab at kunne forebygge Krigen; men ikke for at tage nogen virksomt og fiendtlig Andeel i Krigen, dersom det skulde komme dertil. Kongen af Frankerigs Brev til Kongen af Neapel, og de af den Franske Ambasseur i Neapel overgivne Erklæringer kunne fuldkomment berolige i denne Henseende. Hs. Brittiske Majestæt havde ikke allene ingen Andeel taget i de tre omtalte Magters Grundsætninger og fiendtlige Forholdsregel; men havde endog erklæret sin Neutralitet med Hensyn til Kongeriget, Neapel. De øvrige Ministere fra de Jtalienske Magter have ikke heller taget nogen Deel i Forhandlingerne; men de 3 Monarkers Beslutninger bleve dem blot tilkiendegivne ved Conferenteen. Det har ikke bekræftet sig at Hertugen af Gallo har nedlagt sin Post som Minister for de udenlandske Anliggender. Prins-Regenten skal den 9de Februar have erklæret de 3 Magters Gesantere, da de overleverede ham den Laybachske Congresses Beslutninger og da de syntes forundrede over Hertugen af Gallos Tilstædeværelse, at han som Regent for en constitutionel Stat ikke kunde modtage nogen Communication uden i Overværelse af sin Minister.