Berlingske Tidende, 1797-11-06
Af en Skrivelse fra Wien, den 25de October. Efterretningen om Definitiv Fredens Undertegnelse udbredte sig her den 22de med saadan Hurtighed, at efter Kl. 9. om Morgenen, da Fyrst Johan von Lichtenstein ankom hersom Fredsbud, vare allerede for Middag hele Staden og Forstæderne underrettede om denne glædelige Tildragelse. Denne Omstændighed beviser, hvilken Længsel man her havde efter Freden, og hvormeget man ønskede, at see en Ende gjort paa Krigs=Ulykkerne, endskiønt Wien selv ikke umiddelbar havde lidt noget af samme. Glæden over Freden var blant alle Classer af de her værende Jndbyggere ubeskrivelig. Fyrst von Lichtenstein bebudede Grev Cobenzl's og Marquis de Gallo's nærforestaaende Ankomst, af hvilke den første overbringer Keiseren det undertegnede Freds Jnstrument. Hvad Fredsbetingelserne selv angaaer, saa anføres følgende Punkter, for hvis Rigtighed dog ikke kan indestaaes, 1 Fredspræliminarierne af Leoben tiene til Grundvold for Definitivtraktaten; Hs. Kaiserl. Kongel. Majestæt frasiger sig altsaa høitidelig Besiddelsen af Nederlandene. 2) En lige Frasigelse finder i Henseende til Lombardiet Sted, som nu udgjør en Deel af den cisalpinske Republik. 3) Hs Feiserl. Kongel. Majestæt erkiender den cisalpinske Republik, som en uafhængende Magt, og lover at træde i Correspondance med samme, ligesom med andre Magter, at antage Gesandte, re fra den &c. 4) Haul afsiger al Beskyttelse og andre Rettigheder paa Landet Ventilin. 5) Frankrige antager Præliminairartiklerne i Henseende til Compensationerne, som skal gives Keiseren, saavel for Nederlandene, som for Lombardiet. Til disse Compensationer er fornemmelig Republiken. Venedigs Gebeet bestemt, og i Følge heraf skal det Ventianske Friaul, en Deel af det Trivisaniske og not en Deel af andre Egne, som kunne tiene til de tyrolske Grændsers Runding, falde til Huset Østerrige. 6) Hertugen af Moden skal faae Gotgiørelse i Landet mellem Etsch og Po. 7) Detydske Riges Jntegritet bliver stadfæstet, de Foranstaltninger dog ubeskadigede, som i Følge fælles Overeenskomst skul blive tagne paa den tydske Rigsfreds Kongres, for at bestemme Frankriges og Rigets nye Grændser. Herpaa følger mange Artikler og Foranstaltninger, som angaae de udvandret Maylændere, de respective Undersaattere, de afstaaede Provindsers hypothecerte Gield a. - Hvad Dalmatien og Afbanien angaaer saa heder det, at de Keiserl. Kongel. Fred befuldmægtigede havde lovet, at sætte alting samme Sted in statu qvo, som det var, førend de Keiserl. Kongel. Troppers Jndmarch. Andre sige, at disse Landes endelige Skiedne var bleven udsadt til venskabelige Underhandlinger, som skulle blive førte med Porten, som den Magt, der i Besynderlighed er interesseret ved disse Landes Skjebne. - J Forgaars udkom en Keiserlig befaling, at alle Rekruteringer i de tydske Arvelande skulle holdes inde. Tillige udstædte Hof=Krigsraadet en Bekiendtgiørelse til den herværende Magistrat, at de herværende Kunstnere kunde reclammere og tage tilbage de af deres Folk, som hidindtil havde været i Mitair Tieneste. Den 22de er der blevet affærdiget Courerer til alle Churfyrster, og den 1ste November skal Grev Metter nich allerede begive sig til Rigs=Freds=Congressen. Nogle forsikre, at Rigsfreden vil være mindre Vanskeligheder underkastet, end man troer. - Man forsikrer i Dag, at Grev Kobenzl og Marquis de Gallo allerede vare komne hertil fra Udine, men det var kun en Deel af deres Equipage deer kommet tilbage, og som har givet Anledning til denne Efterretning. De ventes dog hvert Øieblik. - Allerede som Fyrst von Lichtensteins Ankomst den 22de, havde vort Ho faaet en foreløbende Coureer fra Udine med Efterretning om Freden. - Campoformidd, (elter Campo Formio) hver Freden den 17de om Aftenen Kl. 8 blev sluttet, er en Land bye, som ligger imellem Udine og Passeriano. - Man tviin ler her aldeles ikke paa, at Freden imellem Hs. Keiserl. Kongel Majestæt og den franske Republik skal af begge Partier blive ratificeret.