Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-07-11
J Hempels Avis af 6 Juli læses følgende under Jndsendt: " I deres Velædelheds Avis No. 89 er et Anliggende omtalt, der angaaer den offentlige Sikkerhed saa nær, at i det mindste enhver Jndbygger i Jylland maatte ønske samme en almindelig Opmærksomhed. Jeg mener hvad Pastor Zimmer har skrevet om de saakaldte NatmandsFolk. Man kan med al Rette betragte dem som en sand Landeplage, ligesom Man maae røres af Medlidenhed over disse Menneskers beklagelige Tilstand. Det er mig ikke tilfulde bekiendt om de udgjøre en særskilt Folkestamme, men saameget er vist, at de baade betragte sig selv afsondret fra den øvrige Nation, og denne dem igien fra sig. Saameget er ogsaa vist, at deres Tal ikke allene voxer med Hensyn til den besynderlige Frugtbarhed, som har Sted iblandt dem, men og af den Aarsag at alt liderligt Pak slaaer sig til dem, og forener sig med dem. Deres Særkiende er, at flaae alle Slags døde Kreature, thi hvorvel Almuen nu ikke længer skammer sig ved at trække Huden af en styrtet Hest, ville dog Jngen beqvemme sig til at gjøre det samme med en død Hund eller Kat &c. ogsaa overlades det første gjerne til Natmands Folkene, naar de ere ved Haanden. - Men iøvrigt drive disse og andre Haandteringer, fornemmelig give de sig af med Glarmester- og Blikkenslagerprofessionen, saa at de omløbende Glarmestere og Blikkenslagere sædvanligen staae i Forbindelse med Natmændene, og høre til deres Republik. Nogle af dem ere bosatte, og gives der saaledes visse Byer hvor de have deres faste Rede, f. Ex. i Langaae i Middelsom Herred, i Hole i Gislum Herred, i Nøragger i samme Herred, i Anlum i Hammer Herred u.; men den talrigere Deel har aldeles intet Hjem, kun har de i hver Egn nogle gode Venner, hvor de søge Tilhold, og tildeels bringe deres Tyvekoster i Forvaring til sikker Afsætning. De betragte sig selv som aldeles fri og løse fra alle de Baand, der paaligge de øvrige Statsborgere, og derfor ansee de det ei heller for Uret at bestiæle Landets Jndbyggere, eftersom de ligge i en bestandig Krig med dem; thi disse foragte dem, udelukke dem fra deres Samfund, og tilstæde dem ei Adgang til Nydelsen af de Fordele fælleds Samlevnet ellers tilbyder. Deres Usædelighed overgaaer al Beskrivelse. Sædvanligen lade de deres spæde Børn døbe paa de Steder, hvor de maae opholde sig den korte Tid, medens Barselleiet varer, men om Underviisning i Christendommen, Konfirmation og Nadvere bekymre de sig intet; det høieste de maaskee bringes til, er at lære Herrens Bøn udenad. Polygamie, Blodskam, Horerie, Drukkenskak, Tyverie, Røverie ere almindelige Lyster iblandt dem. Deres Bryllups=Ceremonier ere korte, mødes de etsteds, kaste de Kier sammen, som det kaldes, de er de vexle Tiggerstev med hverandre, og nu varer foreningen til en af dem finder et bedre Partie. J øvrigt staaer de i nøie Forbindelse med hverandre, og kjende Landet og dets Leiligheder vel, da de uophørlig gjennemstrøife det fra den ene Ende til den anden. Sædvanlig drage de omkring i Karavaner, og den Stund, en saadan Karavane er i Nærheden er hver Mand anges og bange, ofte nøder Forsigtigheden til at holde Nattevagt, for at undgaae Skade. Maatte Man nu ikke ønske at disse Menneskers Kaar kunde forandres, De ere baade sig selv og Landets Jndbyggere til Byrde. Men let bliver denne Forandring, ikke at iværksætte. Tugthuus og Arrester maae her ikke tænkes paa. Den slippe de fra tidlig eller sildig, og altid værre endda de kom derind. Heller aldrig maa ventes at Landmanden opbringer dem, saalænge han maa befrygte at de igjen skulle komme paa frie Fod. - Disse Menneskers Forbedring og Civilisation maatte ganske vist begynde dermed, at dem anvistes faste Bopæle, og saadant Arbeide, hvorved de kunde ernære sig. Derhos maatte de være under strængt Tilsyn, da Vanen har gjort dem det nomadiske og ørkesløse Liv kjært. Enten kunde dem anvises Bopæle i Kjøbstæd og Arbeide gives dem ved en Fabrik, eller en øde Landstrækning i Hederne uddeles til dem, og en saa tilstrækkelig Understøttelse dertil gives dem, at de med Tiden kunde sættes til ved Agerdyrkning at finde Foden. Omkostningerne dertil maatte udredes ved en Afgivt paa alle Landets Jldsteder, en Afgive hver Mand udentvivl med største Fornøielse vilde erlægge, naar Man saaledes kunde sikres mod de vilkaarlige Kontributioner hine Mennesker aarlig paalægge enhver Boesiddende i Landet. Dog en Kommissions Udnævnelse vilde formodentlig sikkerst føre til Maalet. Gid denne Sag maatte tages under Overveielse af Regjeringen! Det gielder en talrig Menneskeblasses Forbedring, det vederstyggelige Betleries Afskaffelse, som aldrig kan udryddes, saalænge hine Mennesker maae vedblive deres omflakkende Levemaade, og endelig alle Landboeres Sikkerhed. - N. Mariboe, den 6te Juli. Jgaar holdtes det sædvanlige Landemode, under Forsæde af Hans Høivelbaarenhed Hr. Kammerjunker og Stiftsbefalingsmand R. v. Jessen og Høiædle Høiærværdige Hr. Biskop Boisen, Ridder af Dannebrogen, i Overværelse af de forsamlede Herredsprovster. Ved den foregaaende Gudstjeneste i Stiftets Domkirke, prædikede Provsten over Øerne Friøe, Askøe og Fjemøe, Velærværdige Hr. Kircheiner, over Evangelisten Johannes's 14de Capitel 1ste, 2det og 3die Vers og udviklede i Anledning deraf: "De Tidspuncter, da vigtige Begivenheder udvikle sig. 4 Dernæst blev Landemodsretten sat og derudi fremlagte og paategnede de siden forrige Aars Landemode indløbne Kongelige Forordninger, Rescripter og Collegii Resolutioner. Samme Dag om Eftermiddagen oplæste: 1) Hr. Pastor Trojel, i Nebbelunde en Afhandling om at forbinde Jndustrie Anstalter med Skolevæsenet. 2) Hr. Pastor Glahn i Taars en "om Almuebibliotheker. 3) Hans Høiærværdighed Hr. Biskop og Nidder, Boisen fremsatte og udviklede det Spørgsmaal: "Hvorledes bør Forberedelsen til Confirmationen væres. 4) Hr. Doctor, Rector og Ridder Bloch oplæste Proven af en Afhandling om den Veiledning, som Etymologien af Personers Egennavne kunne give til Forklaring af det gamle Testamentes historiske Stykker. 6) Hr. Pastor Ancher i Stokkemarke afhandlede Landsbyepræstens Rusticisme". 6) Provst Steenstrups forelæste Afhandling var: "Noget om Bibeloversættelser i Almindelighed og den danske Bibel i Særdeleshed; og endelig til Slutning oplæste 7) Hr. Dr. og Pastor Møller en Oversættelse af Pauli Skrivelse til Phillemon. - Dagen derpaa bleve om Formiddagen Byens Sprøiter med øvrige Brandredskaber prøvede og efterseete af Stiftets Befalingsmand. Om Eftermiddagen var Amtsdirectionen forsamlet. i Mariboe Ny)