Kiøbenhavns Postrytter, 1793-02-25
Haag, den 12 Februarii. Forrige Søndag holdt Generalstaterne en overordentlig Forsamling, i hvilken de udfærdigede følgende mærkværdige Declaration til Provindsernes Stater: "Da vi fra Statens Consuler fik Efterretning om det Beslag, som i de franske og flandernske Havne var gjort paa alle Republikens Jndvaanere tilhørende Skibe, vidste vi i første Øyeblik ikke, hvad der kunde været Bevæggrunden til en saa uventet Fremgangsmaade; men denne Uvished gjorde snart Plads for den største Forundring og Misnøye, da vi af de offentlige Blade erfarede, hvorledes den franske Nation, eller rettere dens nærværende Regieringsforvaltere, havde udfærdiget et Decret af et saadant Jndhold, at Historien endnu aldrig har givet noget Beviis paa større Uvidenhed og Uretfærdighed, end dette besynderlige Skridt, som man i det franske Folks Navn har gjort imod os. bemeldte Decret synes at være af 1ste hujus, og siger iblant meget andet: "Nationalconventet erklærer herved i den franske Nations Navn, at den er i Krig med Kongen af Engeland og de forenede Nederlandes Statholder, og de for denne besynderlige Krigserklæring angivne Grunde bestaae deri, at Statholderen har underhandlet med Frankeriges Fiender, undertrykket de franske Patrioter, sat falske Assignat=Fabrikører paa frie Fod, udrustet Skibe, som skulde tage Engelske Partie, aabnet et Pengelaan, og standset Handelen med Frankerige" Disse Omstændigheder gives Navn af aabenbare Fiendtligheder, der ikke lade Frankerige haabe Fredens Vedligeholdelse, og paa disse Grunde er Krigserklæringen ey allene stilet imod Statholderen, men der er virkelig begyndt Fiendtlighed – ikke imod Prinds Arvestatholderen, hvis fyrstelige Stater ligge i Tydskland – men imod denne Republik og dens gode Jndvaaneres Eiendomme. "Hele Europa maa falde i den største Forundring over at see en saa sammenhængende Række af Urimeligheder fra en Forsamling, der udgiver sig for en Samling af Lovgivere, Oplysere og Reformatorer for deres Nation, ja endog anpriser sine Grundsætninger som Kilden til Viisdom og menneskelig Lyksalighed forandre Nationer. "At erklære de forenede Nederlandes Statholder en Krig, da han ikke er denne Stats Souverain, men en høy Person, ved høye Værdigheder forbunden med Staten, hvilke Værdigheder han i samme beklæder under Provindsernes Staters Souverainitet, hvis Forening repræsenterer Bundsforvandtskabets Souverainitet; hvad andet kan saadant kaldes, end den tykkeste Uvidenhed om den Stats Regieringsform, af hvilken man troede sig fornærmet? – Dog, ved nøyere at eftertænke de anførte Grunde til Krigserklæringen, kunne vi ey blot tilskrive dem Uvidenhed, men Lyst til at herske, have Overmagten, og foraarsage en almindelig Forstyrrelse; hvilket mange af Nationalconventets Lemmer tydelig nok have viist. Vilde man endog antage, at alle deres Grunde vare sande, saa angaaer dog ikke en eneste af dem Prinds Arvestatholderen. Men endeel af disse Grunde ere blottede for al Sandhed, og endskiøndt nogle af dem i Hensigt til Jndholdet ere sande og blot i Anvendelsen falske, saa ere Tingene dog af den Beskaffenhed, at en uafhængig Magt ey behøver at giøre nogen fremmed Regiering Regnskab derfor. Eller skulde maaskee Nationalconventets Lemmer ansee sig fornærmede derved, at denne Republik udruster Skibe, at den giør Forsvarsanstalter, og at een eller anden Provinds aabner et Pengelaan for at sætte sig i Stand dertil. De øvrige anførte Aarsager er den blotte Usandhed og Opdigt, til hvilke man har taget sin Tilflugt, for at give voldsomme Handlinger et Skin af Retmæssighed "Republiken har – ligesaalidet som Arvestatholderen - underhandlet med Frankeriges Fiender, den har, hvad Emigranternes Modtagelse angaaer, viist at melig Forsigtighed; og blot den Betragtning, ikke at give den franske Regiering nogen gyldig Anledning til Fredsbrud, har hindret os fra at giøre det, vi ønskede og følede ved at see disse ulykkelige Menneskers Skjebne. Og nu paa den anden Side, hvor ere vel de franske Patrioter blevet undertrykte, de ere tvertimod, i Betragtning af den onde Sæd, mange af dem have udsaaet iblandt dette Lands Beboere, blevet meget for mildt behandlede. Hvad de Assignat Forfalskere angaaer, da er det os ikke bevidst, at nogen saadan er blevet sat i Frihed, naar Forbrydelsen har været ham overbeviist. Derimod vilde vi, at corporlige Straffe ere blevne anvendte, saa ofte Dommeren fandt Beskyldningen grundet, og at den ikke blot brugtes af den franske Regiering som et Paaskud til at bemægtige sig visse Personer og deres Papirer, som af gandske andre Grunde kunde interessere den. Erindre vi os nu tillige, hvorledes denne Stats Forhold under de franske Uroeligheder har været, og hvorledes den franske Regiering har forholdet sig imod os. Republiken har lagttaget den strængeste Neutralitet, og forsikkret den franske Regiering ved alle Leyligheder, at den hverken middelbar eller umiddelbar vilde blande sig i Uroelighederne. Den franske Nations Regieringsforvaltere, have vel ogsaa fra deres Side baade i Engeland og her hos os ladet forsikkre, at de ligeledes vilde ære Neutraliteten. Jmidlertid er tvertimod Tractaterne, og, paa en Tid, da Republiken ikke var belavet paa at forhindre det, Farten paa Scheldefloden aabnet med bevæbnede Skibe, det franske Convent har taalt, at der i dens Forsamlinger er forelagt adskillige for denne Stat og dens Regiering fornærmelige Petitioner, som med bifald ere blevne modtagne, end videre har dette samme Convent taget endeel Nederlændere, hvilke ganske offentligen udgiøre en Batavisk Revolutionscommission, og under denne Titel opfylde Republiken med ligesaa uforskammede som urimelige Skrivter, under sin Beskyttelse, og endelig nu, da Europa længe har forundret sig over denne Republiks Taalmodighed og Føyelighed imod Frankerige, sønderbryder den franske Regiering med eet alle Baand, og erklærer Krig, som det skal lade, imod Statholderens Person, men i sig selv virkeligen imod denne Stats Beboeres Eiendomme.