JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
(Jndsendt.) Det har altid og overalt været et af den sande og grundige Fortjenestes Hovedpræg, at søge sin Løn i Frugterne af Kraft, Daad og Virksomhed, at overlade Erkjendelsen af disses Værdi til Eftertidens upartiske og ubestukne Dom, hvis Samtiden ei viste sig retfærdig, og at forsmaae alle skjeve Veie til at vinde bifald og Roes. Ogsaa har den sande Fortjeneste næsten altid viist sig, vel ikke ydmyg, men beskeden; det er, den har, under Uddannelsen af sine Evner og Udviklingen af de Kræfter, hvorved den virkede og frembragte noget Reelt, lært og erkjendt, at intet er farligere for den, der vil gjøre Fremskridt paa Fuldkommenheds Vei, end Jndbildningen, at have naaet Maalet. Den fortjente Mand kan vel, endog ved Siden af sin Beskedenhed, besidde Stolthed; han kan, i Tilfælde, hvor den opblæste Ubetydelighed og Tomhed vil træde hans Talent, hans Fortjeneste, hans Daad og Værker for nær, yttre Selvfølelsen af den indre Aandskraft, der nærer og opholder hans Evner; men Forfængelighed, Jndbildskhed og Praleri ere ham ligesaa fremmede, som Higen efter at glimre i Smaating, eller efter mange, men ubeføiede Mundes Roes. Beskedenhed og Frihed for pralende Glimresyge have i Særdeleshed altid været anseete for udmærkende Træk i den danske Nationalcharacteer. Behøvedes noget practisk Beviis, herpaa, vilde vi spørge, hvo kan være beskednere eller mindre higende efter Roes og udvortes Bram, end den største og navnkundigste af alle nulevende danske Konstnere, han, som fra Tiberens Bredde har udbredt sit og det danske Navns Hæder og Berømmelse over den hele dannede Verden, Havde den fra sin Udenlandsreise hjemkomne Mechanicus og Artist, Hr. B. S. Schlick, havt Sind og Evne til at betænke og overveie, hvad her er yttret, vilde han udentvivl have valgt en anden Fremgangsmaade, i at producere sig og sine virkelige eller formeente Fortjenester for det danske Publicum og blandt Danmarks Konstnere og Konstkjendere. Har denne unge Mand, forblindet ved udenlandsk Glimmer, og beruset ved hastig Lykke, ved enkelte Tilfælde, af fortjent Held, maaskee ogsaa ved Glandsen af nogle kostelige Gulddaaser og Guldringe, troet at finde den danske Konstskole i en saa ringe Tilstand, det danske Konstnersamfund saa let at blende, og det Kjøbenhavnske Publicum saa uvant til Konstværkers Beskuelse og Bedømmelse, som han ved den offentlige Fremstilling af sine, en Konstner med saa store Fordringer, som Hr. Schlick, tildeels lidet værdige Arbeider, synes at have lagt for Dagen, saa har vægtige Auctoriteters Underkjendelse af overdreven Selvroes og Kienderes Smiil over barnlig Forfængelighed, maattet overbevise ham om, hvormeget han har taget Feil.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
Hr. Schlicks Jllumination eller Colorering af Perciers og Fontaine's Kobberstik kan være udført med Ziirlighed og Færdighed; men vi havde heller seet, at han havde leveret os Arbeider, hvorunder han med mere Ret kunde sat, tegnet (desein) af Schlick. Han havde sikkert ikke i Paris udstillet disse Stykker; men ogsaa Danmark kjende vi Forskjellen imellem dessiner og colorier *). Glidebjerget i Tivoli, *) Dessiner, faire le premier trait d'une figure. Colorier, employer les couleurs dans un tableau. Dict. de Acad, frang. Skulde Hr. Schlick virkelig ikke have kjendt Forskjellen imellem disse Benævnelser, Det er neppe troligt, uagtet han med al sin Lyst til, istedetfor Modersmaalet at bruge det franske Sprog (f. Ex. dessine par S. Copenhagne 1823 paa et Kobberstykke, som en Dansk udstiller paa det danske Konstacademie,) viser sig ikke alt for meget hjem hvis Maskinværk Hr. Schlick, efter Beretningen i Dagen No. 88, skal have componeret (et ikke ret forstaaeligt Udtryk), er en Gjenstand. mere for Mængdens Nysgjerrighed end for Konstnerens Opmærksomhed, og i Forestillingen af samme er Landskabet, som siges at være malet af Ciceri i Paris, den interessanteste Deel. Hellere end at Hr. S. har givet os en gammel Beskrivelse over de velbekjendte montagnes Russes" af en Veiviser over Paris fra 1818, maatte han have meddeelt os Uddrag af en fransk technisk Journal, der indeholdt Beskrivelse og Bedømmelse over Hr. SchlicksMaskineri; eller i alt Fald selv meddeelt os en saadan, med detaillerede Tegninger over Mechanismen, som den forhen var, og som den er efter Hr. Schlicks Opfindelse. Monumentet over Grev Waltersdorf, som paa en Kirkegaard uden for Paris er opreist efter Konstnerens Composition og Veiledning (Dagen No. 87), kan interessere den Afdødes Venner og Bekjendte, men neppe dem, som i eller udenfor Danmark have seet Gravminder, med Fordring paa Navn af Konstværker. J det mindste have vi nok af dette Slags Monumenter hos os selv, og Jndsenderen veed aldrig at have paa vore Konst-Udstillinger seet Tegninger af lignende Monumenter paa Assistentskirkegaarden uden for Nørreport.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
Om nu dette paa en Maade architectoniske Gravminde (hvis simple Landskabsbaggrund ligeledes er af en anden Haand), den paa mange andre Steder aftegnede Glide= eller Kjørebane, i Tivoli, og de af Hr. S. colorerede Tegninger fortjene den Lovtale, de i Dagen have fundet, vil Indsenderen lade Andre afgjøre. Men dette me i dette fremmede Sprog. En Architekt, der har levet saa længe i Paris, som Hr. S., burde dog vide, at Pierre de taille ikke blot er en fiin Sandsteen", men enhver Steen, som kan hugges, eller enhver naturlig Steenart, brugelig til Bygninger (Le pierres propres a Stre tailles pour un batiment) og at det i Plux, hedder: Pierre de taille ikke Pierre de Tailler. er vist, at en offentlig Anmeldelse saa tilsomt bragt tilveje og med saa megen Ordbram, vidner gjerne om, at vedkommende Arbeider trænge til en saadan Fremhielp hos Publicum.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
Hr. Schlicks Theatertegninger, som vist ei ere uden Fortjeneste, og udførte med megen Nethed og Accuratesse, beskrives sammesteds (Dagen No. 87) Ord til andet saaledes: "Man seer herlige Arcader, stolt Opgang, ypperlig Holdning, smagfuld Decoration, sindrig Opfindelse og Composition, correct og ziirlig Tegning, og det Hele at være et af en vast Jmagination udkastet Værk, da (!) Theatret har 300 Alen i Længde og 180 Alen i Brede." (Hvorfor ikke 3000 i Længde og 1800 i Brede, Paa Papiret er Rummet og Materialet ikke kostbart, og man har jo hele Jordkloden afsat efter langt mindre Maalestok, end her er brugt. Men en vast Jmagination kjøbes ikke saa let, som ved et Nul eller to paa en Scala.) Kunde høitravende Ord gjøre det, saa vilde man have vanskeligt ved at finde flere ved en saadan Leilighed, end her er brugt; men Konstnere, som en Hetsch eller Koch (for at blive i dette Fag), behøve dem sandelig ikke for at tildrage deres Tegninger Publicums og Kiendernes Opmærksomhed. Hr. Schlickvil sikkert ogsaa allerede noksom have erfaret, at saa skraldende Lovtalere, som de, han i Dagen har fundet, mere have skadet end gavnet ham, og at han havde gjort bedre i at grunde sine Fordringer til det danske Publicums Opmærksomhed paa artistiske Fremstillinger af hans Værker, og competente Dommeres Vidnesbyrd om disse, end paa svulstige Lovtaler og Selvroes. Af dette Blad udkomme ugentlig to Numere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
J Følge Kgl. allernaadigst Tilladelse, forsendes det med Brevposterne, og kan bestilles paa alle Postcontoirer. Her i Staden modtages Subskriptionen hos Bogtrykker Höecke, i store Helliggeiststrædet No. 144. Enkelte Numere overlades ikke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-26
Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Nyeste Kjøbenhavn. Skilderie af: Tyvende Aargang. No. 34. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 29 April 1823. Bogtrykkerkonstens Jubelfest.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Det er begribeligt, at Egennytten i Begyndelsen maa have lagt Bogtrykkerkonstens Fremskridt store Hindringer i Veien, thi de Mangfoldige, der levede af at afskrive Bøger, maatte naturligviis see med skinsyge Øine paa en Opfindelse, der truede med at tilintetgjøre deres hele Næringsvei. Jmidlertid er det mærkeligt, at een af dem, der allerførst bidrog saa meget til hiin Opfindelses Fuldkommelse, Peter Schöffer, var en saadan Skriver, der levede af at afskrive Bøger for Boghandlere. Guttenberg og Faust brugte ham til at skrive Bogstaverne for Formskjærerne med Pennen, hvori han skal have været meget dygtig, og i det han ved denne Leilighed følte de med Formskjæren forbundne Vanskeligheder, opfandt han Former, til at støbe Bogstaverne i, imellem 1450 og Om Klippe-Jndskrifter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Det er bekjendt, at i Hoby Sogn, Brukne Herred i Bleking, findes en Klippe, Runemo eller Kong Haraldsklippe kaldet, med en deri indgraven eller udhuggen Jndskrift. Allerede Saxo har paa to forskjellige Steder i sin Kro nike omtalt denne Jndskrift, og beretter (i den 7de Bog), at Harald Hyldetand havde ladet sin Faders Bedrifter konstigen udhugge i hiin Klippe. Den laae den Gang, eftersom bleking, hørte til Danmark, paa dansk Gebet. Mærkeligt er det, at Saxo kalder denne Jndskrift konstigen udhuggen, og Bogstaverne underlige, skjøndt, efter hans Beretning, Kong Waldemar, af stor Lyst til at vide Meningen af denne "forunderlige Skrift, havde sendt Nogle derhen, for at undersøge og forklare den, uden at de kunde faae nogen Mening ud af den, fordi den var deels udfyldt med Jord, deels bortslidt af Veifarende &c. Spørgsmaalet bliver, hvilket Slags Skrift det var, som fandtes paa denne Klippe, Var det virkelige Runer, saamaatte man dog vel i Waldemars Tid kunne læst enkelte Ord deraf Men efter Saxo af dømme, skulde man næsten troe, at det var en ganske ubekjendt Skrift. - J nyere Tid har vel den store Oldgrandsker Ole Worm gjort sig saa megen Umage for, at faae denne, lige fra Waldemars Tid ulæselige Skrift dechiffteret, at han sendte sin Amanuensis Jonas Skonvig til Bleking, for at undersøge og aftegne det Hele, men Frugten af al dennes Bestræbelse var ei andet, end at han fik udbragt det Ord LUND, som mueligen selv var et blot Phantasiefoster. Denne Klippeindskrift, skjøndt allerede ulæselig i Waldemars og Saxos Tid, har faaet ny Jnteresse ved det i forrige Aar paa den russiske Rigscantsler Greve N. v. Romanzows Bekostning udkomne Skrift: De antiquis quibusdam Sculpturis et Inscriptionibus in Sibiria repertis scripsit Gregorius Spassky, hvoraf man seer, at der ogsaa i Sibirien findes Klipper med gamle Jndskrifter. Det bliver altsaa et Spørgsmaal, om Saxos Beretning, at Skriften paa Runemo Klippen er sat af Harald Hyldetand, ikke grunder sig paa et blot Sagn, og mueligen kunde være fra en langt ældre Periode; da fra Harald Hyldetand til Waldemar kun kan regnes 400 Aar, og i et saadant Tidsrum Skriften saa meget mindre kunde blive aldeles ulæselig, dersom man ellers kjendte den, som Saxo selv siger, at Bogstaverne stode ganske ordentligen ved hverandre. Man synes næsten at maatte antage, at Skriften var blot ulæselig, fordi man ikke forstod at læse den. At dechiffrere den nu, efter at man forgjeves havde prøvet derpaa for 600 Aar siden, synes vel et frugtesløst Arbeide, men mueligen kunde man dog, ved Sammenligningen af de sidiriske med de endnu levnede af de Bleskingske Jndskrifter, udlede nogle interessante Resultater. Til Forfatteren af Stykket. "Mon man kan vente lig nogen sand Nytte af den lancasterske Methodes Jndførelse i Landsbyskolerne?"(See Skilderiet No. 32 og 33.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
En af indbyrdes Underviisnings største Fordele, erkjendt selv af dens heftigste Modstandere, er den: at medens et Barns Udeblivelse af Skolen i Sygdomstilfælde eller ved Forsømmelse, ved anden Læremaade uleiliger meget i Classen, og volder, hvis Udeblivelsen er kort, Umag for Lærerne for at faae Barnet fremad igjen og istand til at følges med de øvrige Børn i Classen, og hvis Udeblivelsen er lang, gjør det umuligt for Barnet at komme med de øvrige, som derved have faaet for stort Forspring; medens dette er Tilfældet ved hver anden Underviisningsmaade, haves af saadant Tilfælde "aldeles ingen Uleilighed ved indbyrdes Underviisning; thi det er i Dagbogen bemærket, i hvilken Afdeling Barnet stod den Tag, det sidst var i Skolen, og i denne sættes det ind igjen, naar det atter indfinder sig. At imidlertid de 23 Børn ere rykkede op, og andre findes i den lille Afdeling, gjør ikke den allermindste Forskiel i nogen Henseende, saasom allerede ved de bedre og slettere Evner voldes, at yderst sjeldent 23 Børn fuldkomment nøie følges ad endog kun blot i een Maaned. Og deri tør jo vel en af indbyrdes Underviisnings betydelige Hovedvirkninger sees, at ethvert Barn faaer Leilighed til at gaae frem efter sine Coner og ikke opholdes af dem Naturen gjorde Mindre for.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Jndbyrdes Underviisning gjør det saaledes muligt, at hverken Lærer eller de øvrige Børn uleiliges af et Barns ustadige Skolegang. Man er saa fri at troe. At ligesom Theorien af indbyrdes Underviisning viser, at dette er grundet i Indretningen, nemlig den nøiagtige Jnddeeling i de smaa Undervisnings afdelinger, saaledes er det ved Praxis fuldkomment godtgjort, at Theorien er sand. Bedst vil den humane Forfatter af bemeldte Stykke i Skilderierne No. 3233 overbevise sig derom, naar han seer Protocollerne i en indbyrdes Underviisnings Skole, i hvilke hvert Barns Møde i Skolen og hvert Barns Fremgang er optegnet. Han vil godhedsfuld tillade Anmelderen heraf, paa Grund af den bemærkning: at han kun har ganske overfladelig Kundskab om Methoden (No. 32), at erklære: At de Personer, der have forsikkret ham: "at en stadig Skolegang fordres af indbyrdes Underviisning, naar den skal virke, Gavn, have af Fordom, Mangel paa Kundskab om indbyrdes Underviisning eller af ond Villie, forsikkret ham det Modsatte af Sandhed, i det baade Theorie og Praxis bevise, at indbyrdes Underviisning ved ustadig Skolegang visseligen maa virke mere Gavn end under lige Omstændigheder nogen anden Methode kunde.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Anmelderen heraf tilføier en hjertelig Indbydelse til Forfatteren af bemeldte Stykke (ligesom til enhver Medborger, der maatte deele hiin prange Anskuelse), at gjøre Normalskolen, den Fornøielse, at besee den og dens Bøger, hvor man med den største Redebonhed skal meddele det practiske Beviis for det her Fremsatte. Forfatteren vil da maaskee tilgive Anmelderen heraf, naar han havde ønsket, at Stykket i No. 32 af Skilderiet, havde, istedenfor hiin Titel ført til Overskrivt: "Om den ustadige Skolegang paa Landet", - dog tør han endnu tillade sig følgende bemærkninger: 1.) I Anledning af de Ord, S. 506. at indbyrdes Underviisning ikke troes at kunne trives i Danmark uden i Drivhuse, og dem have vi ikke paa Landet." Vi have i dette Øieblik 116, siger Et Hundrede og sexten Landsbyskoler i Danmark, i hvilke indbyrdes Underviisning trives meget godt. disse ere dog vel neppe ligesaa mange Drivhuse? Og meget større er det Antal Landsbyskoler, der endvidere ere ifærd med at indføre indbyrdes Underviisning. 2.) I Anledning af de Ord, S. 618. At det bliver nødvendigt, hvis indbyrdes Underviisning skal bringes i Udøvelse paa Landet, at bygge mange af Landsbyskolerne større." Alt udøves den i over 30 af de gamle af Frederik 4de byggede Skoler, og naar man, hvilket er en meget simpel Sag, og allerede er Tilfældet i 14 Landshyskoler, lader Læseskolen, ved Tabellerne paa Væggene, og Skriveskolen, ved Bordene, gaae paa eengang, saa er det beviisligt: "at der i samme Stue kan arbeide flere Elever efter indbyrdes Underviisning end efter gammel Maade.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Vi have her i Kjøbenhavn et mærkeligt Exempel paa en Skolestue for Voxne, indrettet før til 24 høit 30 Elever, og i hvilken nu 4550 Voxne undervises efter indbyrdes Underviisning. Ogsaa denne Skole skal med megen Beredvillighed forevises Forfatteren af det her bestredne Stykke, naar han vil gjøre Normalskolen den Fornøielse at gjøre den sit Besøg. 3.) J Anledning af de Ord, S. 519: "at anskaffe andre Borde og Bænke, Det behøves ikke. Mangfoldige Skoler paa Landet have Skraaborde (hele Amter), men man arbeider ogsaa ret godt efter indbyrdes Underviisning ved flade Borde, som i mange af de 116 Skoler er Tilfældet. 4.) Sammesteds: "at bekoste de nødvendige Hjelpemidler, der ifølge Methoden hører til Underviisningens Fremme."
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Det er, i de Bilag til Bestemmelsen forden indbyrdes Underviisning, hvilke i dette Øieblik findes i ethvert Pastorat i Danmark, viist at næsten ethvert af disse Hjelpemidler kunne gjøres paa Landet af Skolelærerne og Børnene. Det er for vidtløftigt, her at gjentage saadant, men i Normalskolen her i Byen er Syn for Sagn, og med største Redebonhed gives Enhver, der uleiliger sig did, Underretning derom. Bekostningerne svinde saaledes ganske overordentgen. Jstedenfor Papper, Trærammer, Enhver kan gjøre, istedenfor dreiede Pegepinde med Horndupper, simple Træpegestokke; istedenfor Blitskildter, smaa Træskildter, istedenfor Jernpenne til Griflerne, Penneposer eller Træklemmer os.v. 5.) Sammesteds: "at lade Lærerne undervises i Methoden." Deels svares dertil: at da man nu ikke behøver at reise til Normalskolen i Kjøbenhavn, for at see indbyrdes Underviisning, saasom gode Skoler efter den nye Læremaade findes trindt om i Riget; og da Erfaringen lærer, at 23, høit 4 Dage, er alt hvad en Skolelærer, som Folk er fleest (thi Flere have i Normalskolen i 1 1/2 ja 1 Dag gjort sig saa bekiendte med Methoden, at de have siden med Held bragt den i udøvelse), behøver, for tilfulde at kiende det Særegne ved Methoden, saa ere Bekostningerne ei saa store. - deels at mangen Skolelærer, kunne undervise sig selv. Dertil svarer Forfatteren: "at det ikke gaaer an, naar Skolelæreren har Fordom, Ulyst eller Modbydelighed mod indbyrdes Underviisning. Svaret herpaa synes ei at ligge langt borte. Fordom overvindes af gode Grunde og af talende Erfaring, f. Ex. de 116 Skoler, der gaae godt, og de mange, mange, der ere ifærd med at indføre Methoden. Ulyst, mon den ei skulde svinde hos den ellers fornuftige Skolelærer, naar Fordom er overvunden, Og hvad endeligen Modbydelighed angaaer, da vil vel kun een Mening haves om Den, der med Modbydelighed betragter en Sag, han ikke kjender, og som tilbydes ham ene i den Hensigt, at lette ham Pligtens Opfyldelse, og at gjøre ham gavnligere i sin Virkekreds. 6.) Sammesteds. J Anledning af de Ord: Faer i Mag, saa gaae Hjulene ikke af."Mon det ei skeer, mon det ikke er Meningen af den allerhøieste Bestemmelse, der tillod indbyrdes Underviisnings Jndførelse, men ikke befalede den, Kan der fares lempeligere end i denne Sag, hvor man først i 4 Aar iagttog Forsøgene i det Store og deres Virkninger, og da først skred til at ønske almindelig Anvendelse? For haardt dømmes vel ikke, naar man tillader sig at troe, at den, der ikke finder at det er at fare i Mag, dømmer strængere end han burde. Til Slutning tillader Anmelderen heraf sig end eengang venligen at indbyde Forfatteren af bemeldte Stykke til at forøge de Medborgeres Tal, der næsten dagligen gjøre Normalskolen (i de militaire Caserneskoler i den store Caserne) den Fornøielse at besøge den, og at see indbyrdes Underviisning i Udøvelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Om Fæsteindretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Jndenlandske Efterretninger. Deres Høiheder Prinds Christian og Gemalinde, som i Onsdags Formiddag, den 23de April, afreiste her fra Hovedstaden, ankom, efter en behagelig Overfart over Beltet, som var tilbagelagt i mindre end 3 Timer, Dagen derpaa, om Eftermiddagen henimod Kl. 5, til Odense. Militair og borgerligt Cavallerie havde den Ære at escortere Høistsamme, og i Gaderne, saavelsom udenfor Byen, paraderede alle Borgervæbningens forskjellige Afdelinger. J Fredags Formiddags bivaanede det høie Herskab Gudstjenesten i St. Knuds Kirke, hvorefter indfandt sig talrig Cour paa Slottet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Blandede Efterretninger. Følgende militaire og Marineskoler, findes i det russiske Rige for nærværende Tid i en blomstrende Tilstand: 1) Det Keis. Cadetcorps i 2 Afdelinger i St. Petersborg, med 1000 Elever og en Etat af 150,000 Rubler. 2) To Gouvernements Militairskoler med 3,500 Elever og en Stat af 25,000 Rubler for hver. 3) Ingenieur- og Artillerieskolen i Residentsen, med 750 Elever og en aarlig Etat af 222,000 Rubler. 4) Søcadetskolen i Oranienbaum med 680 Elever og 272,000 Rubler. 5) Skibsbygningsskolen i St. Petersborg med 121,700 Rubler. 6) Styrmandsskolen i Kronstadt med 250 Elever og 45,000 Rubler. 7) Styrmands- og Skibsbygningsskolen i Archangel, Odessa og Nikolajew. 8) Militairvaisenhuset i St. Petersborg og Opdragelseshusene i de betydeligste Garnisonsstæder. 9) J en vis Henseende ReserveEscadronen ved Cavallerie-Regimenterne. En almindelig Fond for Militairskolerne mangler imidlertid endnu. 10) Militairhospitaler med 192 og 24 Landcommander med 25 Medicinal embedsmænd sørge for de saarede og lemlæstede Krigere, ligesom og 12 store Flaadehospitaler, og Flaadelazarether med 162 og 18 Flaadecommander med 36 Medicinalembedsmænd for saarede og lemlæstede Sømænd. De vigtigste ere i St. Petersborg, Kronstadt, Sewastopol og Odessa.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Den berømte Chemiker Sir H. Davn har undersøgt Aarsagerne til Træers Udgaaen og adskillige af deres Sygdomme. Han tilskriver Træernes Udgaaen den Decomposition, som Hjertet af Qvistene lider; han siger, at i lige Alder Grenen af et gammelt Træ decomponeres snarere end Grenen af et ungt Træ. Han paastaaer, at Podeqvisten, der er saa vel skikket til at forskaffe Grenene en overflødig Næring, virker aldeles ikke til at standse det Hang, som denne kan have til at fordærves eller udarte. Han troer følgeligen med Hr. Knight, at Grenen af et Træ af god Frugt, podet paa en kraftfuld vild Stamme, trives kun i to til tre Aar, men at den tilsidst gaaer ud, naar den blev siddende paa Træet eller man skar den af. Det er denne Aarsag, han tilskriver Umueligheden, at standse ved Podningen Udartelsen af adskillige Arter Æbler til Cider, som man dyrker i Storbritannien. (Lærde franske Agerdyrkere antage dette imidlertid for ugrundet.) Davn tilraader at saae Frøet af gode Frugter, for at vedligeholde Ar terne, og begunstige saa meget som muligt Slægternes Væxt. Han mener, at oprindeligen har Kornet været en Græsart af smaat Frø, og at det er Dyrkelsen, der har givet det den Beskaffenhed, som det har nu. Han sammenligner det med vore Hauge Æble- og Pæretræer, som ere fortrinligere end de vilde, fordi de ere blevne dyrkede med større Omhyglighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Kjøbenhavns Børs, d. 29 April. Cours. Hamb. 2 M. 244, a vista 247. Spec. 249. - Specier solgtes til 14 Rbmk. 16 s. Obligat. (med Renter fra 11te December 1822) 76. Nationalbank-Oblig. (af Laanet d. 2 Febr. 1820) 101 a 101 1/2 Rbd. r. S. (uden Renter) eller 126 Rbdlr. Sedler pr. 100 Rbdlr. r. S. Norske Sedler 15 3/4 Rbd. pr. 10 Spec. norsk. Svenske Sedler 59 1/2 s. - Disconto 5 pC.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-04-29
Anecdot. Pater Andreas, som man kaldte den Lille, foredrog ofte meget besynderlige Ting paa Prækestolen. Da han engang prækede for en Erkebisp og saae denne sove, raabte han til Kirkebetjenten: "Luk Dørren op, at Faarene kunne løbe ud, thi Hyrden sover, og for hvem skal jeg da præke!" Dette Jndfald opvakte saadan Latter blandt hans Tilhørere, at Erkebispen vaagnede. Kjøbenhavn. Trykt hos J. H. Höecke.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-03
NyesteSkilderie af Kjøbenhavn. 200000 Ro Tyvende Aargang. No. 35. Udgivet, redigeret og forlagt af S. Soldin. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 3 Mai 1823. Om Fæsteindretninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1823-05-03
Videnskabers Selskabets Ordbog forklarer det Ord Laps paa følgende Maade: "Et ungt Menneske, som i Tale og Adfærd viser Jndbildskhed og Overmod, som tilsidesætter, efter Jndfald, Anstændighedens og Sømmelighedens Regler; er uartig mod gamle Folk, og anseer et Friskfyrvæsen for det Ypperste hos Mennesket. Lapsen betragter Beskedenhed som Enfoldighed, Grundighed som Pedanterie og Ærbarhed som Ubelevenhed. (Kbh. Skild. No. 66, A. 1811.) Ensbetydende, men mindre characteristiske Benævnelser ere en Kjøbenhavnsk Junker, en Spotte gog, en tosset, næsviis Dreng.