Politivennen, 1809-01-01
Forslag til Fastlandsmagterne, sigtende til, at gjøre det umuligt for deres handlende Undersaatter, at gjore England Tilførsel. J alle de Fastlandsstater, der ere i Krig med England, saasom Frankrig, Holland, Danmark, Rusland o. s. v., ja selv i Prenssen og Østerrig, der, uden at være krigførende mod England, have ophævet alle politiske og Handels Forhold med samme, have Regjeringerne viseligen forbudet deres Undersaatter at drive nogen Handel med, eller forsende Ladninger til, britiske eller britiskbesatte Havne, og hvad som er i naturligt Sammenhæng dermed, at modtage eller lade komme engelske Ladninger. Bleve disse Regjeringernes Bud ærligen efterkommede af alle deres handlende Undersaatter, var England maaskee allerede bragt til Fredstanker, ved Mangel paa Vareafsætning og ved Savn af Fastandets for det nødvendige Artikler. Men destoværre gives der Handlende, idetmindste i nogle af disse Stater, der foretrække deres eget for deres Fædrelands Tarv, og ved tusinde Kneb skuffe det Opsyn, der skal overvaage Loven. Den Danske Regjering har opfanget og offentliggjort Handelsbreve, som vise, at der fra Havne i Østersøen, tvertimod Forbud, er drevet og drives en betydelig Svighundel med Englænderne, og besørges dem hele Ladninger østersøiske Varer. Da ogsaa Navnene paa nogle saadanne Fædrelandsforrædere ere bekjendtgjorte, ville de vel i deres Hjem vorde dragne til Strafslidelse, men skjøndt dette kan afskrække nogle, vil Guldet dog være virksomt nok paa andre, der ville trøste sig i det Haab, at deres Breve ikke vorde opfangne af Danske. De af os gjorte Priser have ligeledes givet det uimodsigeligste Bevis paa denne Handels Tilværelse. Og ikke mindre tydeligt har de til og fra Østersøen gaaende Engelske Koffardiskibes Tal viist, for enhver Kyndig, at det var dem muligt at faae Ladninger af andet end svenske Frembringelser. Forfatteren af dette vover at foreslaae Fastlandsregieringerne to Midler, som, hvis de begge rigtigen og af alle Magterne bruges, ville gjøre aldeles Ende paa et Uvæsen, som ved at skaane Englænderne fra at føle tilgavns Krigens Ulempe, forlænger den for de Krigførende paa Fastlandet, og dens Følger for hele Verden. a) J adskillige af de her omtalte Stater er anordnet, at ved ethvert Skibs Udklarering skal stilles Borgen for, at Skibet virkelig med Ladning gaaer til det angivne Sted. Saa rigtigt dette end er anordnet, saa let er det dog at skuffe Anordningen. Skibet kommer tilbage med Beviser for, at det har losset i den bestemte Havn, og alle disse Beviser kan Skipperen faae at købe i England, overmaade vel eftergjorte. Men det ufejlbarlige Middel, til at hindre dette, var: at sende Kopier af Skibenes Klarering til Regjeringens Konsul paa Bestemmelsesstedet, og at beholde de stillede Sikkerhed, indtil fra slig Konsul, ikke til Rederne, men lige til hans Regjering, indkom Bevis, at Ladningen i hans Havn rigtig og hel var udlesset. Ligeledes skulde i Regjeringernes Handelsdepartement lægges Mærke til, om Skibet blev ude over den rimelige Tid. Det var et muligt Tilfælde, at Skibet slet ikke kom tilbage, men at det forblev i England, og enten solgtes der for Regning af Ejeren paa Fastlandet, eller var der netop hos sin rette, sin EngelskeEjer, for hvem Skibet var købt eller til hvem det var afhændet af den formentlige Ejer, Udrederen. For at forebygge eller tilbørlig straffe dette, burde den dobbelte Værdi af Skib og Ladning bødes af Udrederne, saasnart ikke allene Konsulen paa Bestemmelsesstedet ikke indsendte hine Bevisligheder, men Skibet endog ikke kom tilbage, efterat en dobbelt, eller, om man heller vilde, en tredobbelt saa lang Tid var forløbet, som den, der skjønnedes tilstrækkelig til den angivne Hen- og Hjemrejse; med mindre det godtgjordes, at Skibet var nødtvungen ind i en anden uengelsk Fastlandshavn. Disse Bevisligheder var det da atter ikke nok at vedkommende Handelshus fremlagde, thi de kunde da ogsaa være fabrikerede i England, men de maatte være indsendte fra Konsulen paa sligt Sted, og lige til hans Regjering. Disse Bøder af den dobbelte Værds Beløb burde erlægges ogsaa i det Tilfælde, at Skibet toges eller foregaves taget af Englænderne. Thi ellers var det jo for slige Knebmagere den slagne Vej, at lade Skipperen (hvad vi ogsaa tit see at indtraffe) søge lige til den første den bedste Engelske Krydser eller Kaper. b) Det andet støre Middel til at forebygge al Spillen under Dække med Englænderne, var, at hver Fastlandsregjering lod Kopier af hver fra dens Havne gjort Udklarering, tilligemed Beskrivelse af Skibets Udvortes, strax afsendes til enhver af de øvrige Fastlandsregjeringer, der igjen sendte Afskrivter deraf til alle sine Havne, hvor de skulde henligge til Adgang for enhver, for at enhver Kommanderende paa Krydsere eller Kapere kunde tage sig Afskrivter. Heraf vilde følge, at Krydserne eller Kaperne, saasnart de i Søen antraf det saaledes beskrevne Skib, og fandt det enten under en anden Kurs, end det efter udklareret Bestemmelse burde holde, eller ude af sit rette Farvand, eller maaske allerede forsynet med eller forevisende andre Hupirer vilde de strax annamme det, og være sikke paa at have gjort god Prise. Nu derimod kunne de ofte lade en saadan Snigfarer gaae, skussede ved falske Papirer, som han allerede, enten ombord paa en engek Orlogemand, eller i svensk Havn kan have anskaffet sig. Forfatteren tilstaaer, at det sidste her foreslagne Middel vilde medføre en Mængde Skriverier og Postforsendelser, men Nytten vilde rigelig erstatte det, ligesom Forfatteren iøvrigt gaaer ud fra den Sætning, at den, der vil Øjemedet. ogsaa bør ville Midlerne.