Jyske Efterretninger, 1767-01-02
Et Moralsk Ugeblad finder i sær mange forskiellige Læsere, ey at tale om dem, der enten af Vankundighed eller af Misundelse indvilde sig, at det er deres Pligt at laste og vrage alle Ting, endskiønt de ikke selv kunne eller ville giøre det bedre, men den største Deel læse uden al Eftertanke, og bekymre sig hverken og at forbedre deres Tænkemaade, eller at føre sig til Nytte hvad de læse; Thi nogle læse allene for at see, i hvad Orden og Ziirlighed Tankerne ere udførte, de smage paa hvert Ord, og indbilde sig, efter deres forudfattede Meening, der kan vel neppe skrives noget ziirligt og smukt i det Danske Sprog, og allermindst kan den i et Ugeblad fra den yderste Kant i Jylland ventes nogen nyttigt og fornøyeligt; Disse opholde sig ved Skallen og kaste Kiernen bort. Andre, som læse allene for Tidsfordriv, ønske helst at finde et Ugeblad opfyldt med lutter lystige Jndfald Kritiker, Satyrer, Fabler og deslige, og, skal man nu herudi, meere rette sig efter Mængdens, end efter nogle faa Kunst dommeres Smag, da er det let at begribe, man ikke er i Stand til at kunne altid fyldestgiøre enhvers Attraae, naar hverken Laste=Syge paa den ene, eller Smigre=Lyst paa den anden Side, skal føre og styre Pennen. Dette Ugeblad, som er det første af sit Slags, der nogensinde er ud kommes i Aalborg, træder nu bermed frem for Lyset, endskiønt. skiønt man lettelig kand forestille sig, at det vel ligesaa lidet finder almindeligt bifald, som det ey heller kan forlange at sættes i Ligning med andre Periodiske Skrifter (som man i disse Tider har saa anseeligt et Antal af, Jmidlertid, da man med allerstørste Ligegyldighed vil oversee alle forudseete Vanskeligheder, saa er og bliver det os alt nok, naar vore gunstige Subscribentere ville allene behage at see meere paa Villien, end Ævnen til vore Hensigters Fuldbyrdelse, da man ved sine Patriotiske Landsmænds forventende Hielp og Bistand (hvorom vi allerede fra adskillige ædelmodige Velyndere have faaet Forsikkring) haabe snart at bringe det saavidt, at man kan forelegge Læserne saadanne Afhandlinger, som fortiene meere Opmerksomhed, end disse første ufuldkomne Forsøg, som man i Haabet allene gjør denne Begyndelse med. Og, da faa Skrifter kunne betale Omkostningerne i et Land, hvor Læsernes Tal endnu er saa lidet, og de fleste heller ville læse i Fremmedes, end i deres eget Moders Maal, saa venter man, at de Landsmænd, som derved ere holdte tilbage fra at tiene Publico skulle nu betiene sig af denne nye Leylighed, som aabnes dem til at gavne andre uden deres eget Tab. Men da et Skrift, hvis Forfatter er bekiendt, læses siælden med den rette Upartiskhed, saa behøver man ikke at opholde sig med at efterforske og undersøge: Hvo de Personer ere, der forfatte og skrive disse Ugeblade; Thi for at forekomme samme og dog tillige fornøye dem, der maaskee i Forveien gjerne ville være underrettede om sligt, saa ville vi derfore ligesaa got først som sidst hermed erklære Forfatterne ere Lemmer af et Patriotisk Sælskab, hvis reene Hensigt. og alvorlige Bestræbelser gaae ud paa at tiene Fædrenelandet, og dermed at nytte og fornøye de gunstige Læsere. Det skal og derfor ligesaa lidet fortryde os, hvad Flid og Tid vi hertil anvende, som vi og med Tiden (at Oplaget i det mindste kunne blive betalt, forvente større Aftræk paa disse Ugeblade, da, meere for deres Nyttes, endnu i Begyndelsen allene for deres Nyeheds, Skyld.