Aarhuus Stifts-Tidende, 1822-09-12
No. 142. Aar 1822. den 12te September. Torsdagen. med Brevposterne. Den til Forsendelse. privilegerede. Kongelig allernaadigst Aarhuus StiftstidenorMorten Rothenborgs Liigprædiken over Kong Frederik 5te: holden, i Drukkenskab, i den saakaldte Slutterikiti Kiøbenhavn saaledes som Prædikenen skal være vorden oplast i Høietærkt, over Paken sig norderede in Sag, men ble dømt fra Kjole og Krave). I det store Navn, Gud Faders, Gud Søns, og Gud den Helligaands, Amen! Ak! vort Hoveds Krone er affalden, thi vi have syndet; og det over os; thi vi have syndet. Du tog fra os vor store Monarch og mægtige Tilhænger, Vee, ja, vee os, thi vi have syndet; thi vi have allesammen, ja den gandske lovlige Forsamling - Vil J ellers Noget, derhenne, eller ogsaa holder smukt Eders Øine hos Eder selv, og giver ikke paa mig! Nu idag i den totalt formørkede, ja, fæle Dag, ere vi Guds Ords Tienere og Tienerinder allesammen forsamlede, for at høre det sørgelige Budskab, at vor fa lige Regent, Kong Frederik den 5te, Konge til Danmark og Norge, Vestindien og Grønland, Storhertug til Sverrig og Holsteen, Lolland og Ditmarsken, og desuden Greve til utallige andre Kongeriger - han er idag død, og derfor bliver han idag begraven, al Pragt og Herlighed - - Vil J ellers Noget derhenne, da kan J sige det strax. - - Ak! at vor Konge er død, vor store Konge er død, Fader vor . . o. s. v. (hvoraf Noget blev udeladt, og det øvrige 2 a 3 Gange gientaget) Dagens hellige, anordnede Text ville vi tage af Evangelium: 1ste Mosebog, 49de Cap., 21de Vers, som J siden selv kan eftersee ved Leilighed (Den retteTirt var: 1ste Mosebog, 48de Cap., 21de Vers). Morten Rothek. i Lil græd ken 26. Kong Frederik 5te: holden, i Drukkenskab, i den saakaldte Slutterikiti Kiøbenhavn saaledes som Prædikenen skal være vorden oplast i Høie sort, over Præken sig norederede in Sag, men ble dømt fra Kjole og Krave). Alt, hvad vi kan sige derom, er Dette, J. vore Konger, J. vore Guder og Prædicanter paa Jorden. J skal døe, I ere Mennesker, og ligesom alle andre Kreaturer, saa ere J og jegl Ak! jeg Elendige, død, og vor Konge er ogsaa død, og nu, vort Hoveds Krone er affalden, har Samme ret sat og Mennesker i Forvirring; og derfor nu den unge Konge Christian, J veed nok selv. - Vi netop see saa Meget, vi netop see Alt og Intet. J forstaae mig vel- Vil J sige Noget, derhenne, har J Noget at sige, da maae J sige det til den gandske Forsamling itide, spørger den af strax, spørger den dog af nu thi saa er jo Alt forklaret, i Texten eller Verset, hvad det hedder: - - Ak! vor Konge er død, Kong Frederik den 5te, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge, Holland og Delmenhørst, Hertug de Venders og Gothers, Greve, Monarch, Første, Konge- og Keiser, men ak, nu kommer Humlen! ck! vor Konge er død, Deraf lære vi 3 Ting; for det første, da han siger: her er Du nu for det andet: ude af Verden, og ikke bede forgiæves, og for det 3die at og bede, og være artige. - - Ak! vor Konge er død i at, Kong Christian, Ak! at den Ringeste skulde dog eengang glæde sig med den Største, og hvor mange Forandringer man nu skal gaae igiennem, Alt v. have fyndet, vi have glubsk syndet, vort Hoveds Krone, er affalden, naar vi i disse Dage vore Ønsker og Sukke frembære. Vi ere miserable Kreaturer; derfor borg og Gud fra os vor stormægtigste Konge, Frederik den 5te, Konge til Danmark og Norge, Sverrig og Kysten Guinea, Tranquebar, Jisland, og mangfoldige andre Lande, som hverken J eller jeg kiender. Derfor bør vi ei være som Børn, men som skikkelige, gamle, fornuftige Mennesker, tage Fornuften fangen, og selv undersøge Sagen, om den er ret, eller røget, sort eller hvid. - - Hvad sladdre I, derhenne, Betænker Skrivtens, Textens Ord vel og holder Eders Munde, Kong Frederik den 7de som vi idag begræde, beklage, og prædike om, er død og nu maatte vi af Hiertet ønske, at hans Søn og utallige andre Konger og Keisere maatte regiere ov os, til Verdens Ende, saa vi omsider glade maatte sige ved os selv, naar det eengang behager Gud: Kommer til mig, min Faders Velsignede, og arver det hele Kongerige i Himlen og paa Jorden! Nu da, i Jesu Navn, Amen! Nu da i JesuNavn siger jeg . . . .(Derpaa faldt Hr. Rothenborg baglænds ned af Fradikestolen, og blev haaren ud.)