Den Vest-Sjællandske Avis, 1826-06-20
Swedenborg har selv fortalt Hr. Robsam, som har beskrevet hans Levnet paa Svensk, hvorledes hans Tænkemaade tog en saa uventet Vending af hans Siæl forsatte sig ind i Aandeverdenen, hvor fra den siden ikke formaaede at løsrive sig. Jeg var i London og spiste ganske sildig om Aftenen i min sædvanlige Giestgivergaard, hvor jeg havde et Værelse for mig selv for at kunne være allene. Jeg var sulten og spiiste med Appetit. Mod Enden af Maaltidet bemærkede jeg, at en tyk Taage udbredte sig over mine Øine og jeg saae Gulvet bedækket med hæslige krydende Dyr, som Slanger, Larver, Skrubtudser o. s. v., hvorover jeg blev saameget meere bange, da det næsten blev mørkt. Dog tabte dette Mørke sig igien, og jeg saae ganske tydeligt en Mand omgivet af et lysende Skin at sidde i et Hjørne af Stuen, som raabte til mig med stærk Stemme: Spiis ikke formeget Forbauset over det som jeg havde hørt og seer begav jeg mig hurtigt til mit Huus uden at tale til nogen derom. Jeg tænkte længe over dette Forenomen og kunde slet ikke forklare mig det. Men Natten derpaa viiste den samme straalende Mand sig atter for mig og sagde: Jeg er Gud Heeren, Skaber og Frelser og har udvalgt dig for at forklare Menneskene den indvortes aandelige Betydning af den hellige Skrift, og jeg skal indgive dig, hvad du skal skrive. – Manden var klædt i Purpur og Synet varede omtrent et Qvarteer. J denne Nat, blev mit indvortes Menneskes Øine aabnede for at see Aandeverdenen i Himmelen og i Helvede, hvor jeg antraf Personer, som jeg tilforn havde kiendt. (Formodentlig har det været en Drøm; man kan virkelig drømme med aabne Øine og indbilde sig at være vaagen.) Fra dette Øiebiik af gav jeg Slip paa alle verdslige Forretninger, for ganske allene at overlade mig til aandelige Betragtninger, saaledes som det var befalet. Siden bleve Aandens Øine i den Grad aabnede paa mig, at jeg om lys Dag kunde see hvad der foregik i hiin Verden og tale med Aanderne, som med Menneskene (hvad kan man ikke see og troe naar Jndbildningskraften engang bliver exalteret?) Han skrev nu en Mængde Bøger med forbausende Burtighed, uden at forandre noget i Manuskriptet og sagde: Jeg skriver blot efter en Jndskydelse og er kun min Aands Sekretair. – Folk som boede i Huset med ham og vare dagligen omkring ham, bemærkede at naar han havde talt med de gode Aander saa syntes hans Øine at være omgivne med en Jldslue; men naar han havde talt med de onde, saa var han altid grublende og distrait. Rygtet om ham som Visionair (Aandeseer) udbredte sig nu om ham ved Hoffet og i Staden og ved hans Skrifter i hele Europa. Jsærdeleshed, fandt han mange Beundrere og Tilhængere i England, en egen Religionssekt, som har hans Navn blev stiftet i Sverrig, Frankerige og Tydskland, og hans Navn blev udbredet til Nordamerika selv og mange Skrifter udkom om ham. J 1790 deciderede en Svensker Nordenskjold en Bog underTitel af Forsamlingsformen uti det nye Jerusalem til Konge Gustav den 3die, man siger ogsaa at Monarken var gunstig findet med den nye Lære og en Svensker Karl Berns Wadstrøm reiste endog til Afrika for at oplede det nye Jernsallem, som Svedenborg forkyndte og som man troede, at skulle være beliggende i denne Jordens Deel.