JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Haag, den 19de November. Endnu vide vi ikke, om Constitutionsplanen strax skal forkastes, eller blive Gienstand for Discussion. J Forgaars begyndte Borgerne Casteele og Wichthold at tale derover, i Gaar von Maanen, og nu er Sagen udsat en heel Uge. Forresten seer man, at Lovgivningen skal, som den franske, deles i to Dele, og den udøvende Magt betroes et Directorium af 7 Medlemmer, derimod Provindserne, eller Departementerne separat behandle deres Finantsanliggender, hvilket sidste for de ivrige Unitarier ex Anstødstenen.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Paris, den 13de November. Lord Malmesbury har overgivet en ny Note, hvori han paastaaer, at Keiseren, og Kongen, selv i det Øieblik, dette Feldtog aabnedes, have givet et øiensynligt Beviis paa deres Redebonhed at underhandle paa en retfærdig og billig Basis, samt at Kongens Ædelmod og Troeskab har indgivet ham den Grundsætning ved passende Tilbagegivelser at holde Frankerig skadesløst for de Indretninger, hvortil det maatte give sit Samtykke, for at tilfredsstille Kongens Allieredes billige Fordringer, og vedligeholde Enropas politiske Ligevægt.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
J sit Svar har udenrigs Ministeren Delacroix bedet Malmesbury, saasnart mueligt, at opgive de Gienstænder, han foreslog til giensidig Compensation, samt tillige at sige hvilken Beredvillighed til at underhandle paa en retfærdig og billig Basis, det er, Keiseren og Kongen selv i Feldttogets Aabning havde givet den franske Republik Prøver paa Directorium vidste deraf intet. Keiseren og Kongen vare de, der brøde Vaabenstilstanden.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Med alt det paastaaer man, som tilforladeligt, at Directoriets Hensigt er at adskille Østerrig og Engelland, vinde Østerrig, og at fortsætte Krigen ene med det ny Carthago. Et af de Blade, der beskyldes for at staae under Malmesburys Jndflydelse, har udladt sig, at denne Plan vel var smuk, men lod sig ikke udføre, med mindre man affandt sig med Preusen, og gav det ligesaameget mod Norden, som Engelland fik mod Sønden. Den brestiske Havn skal være bloqveret af en engelsk Flode paa 22 Linieskibe.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Wien, den 16de November. Efter vore officiel Beretninger skal General Buonaparte den 6te med 3 Divisioner, han ved Scanza havde samlet, angrebet Alvinzi, men efter en længe afgjort Kamp de Franske mod Aften have trukket sig tilbage med 4000 Mands Tab, dog anslaaer Alvinz selv det østerrigske til et Par tusend Mand. De Franske retirerede nu den 7de, forfulgtes den 8de til Vincenza, men forlod og dette Sted, og drog sig til Montebello. Den 7de vandt Davidowich paa sin Side et Slag, i den snævre Pas ved Caliano; hvor Fienden skal have mistet 4000 Mand og 11 Kanoner, hvorpaa Davidowich rykkede ind i Noveredo Dagen derpaa.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Frankfurt, den 19de November. Angrebet paa Kehl har endnu ikke havt Sted. De Franske skal baade ved Over- og Nederrhiin have tilbudet Vaabenstilstand.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Kiøbenhavn, den 28 November.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-11-28
Meteorologiske Observationer. Therm. Vinden. Barom. Varme. 21 Novbr. S. S. V. S. S. O. O. S. O. O. S. O. N. O. V. S. V. V. N. V. Fra Pressen er nylig udkommen: Undersøgelse om, hvad der nu bør og kan foretages med den Kiøbenhavnske Waysenhuus Stiftelse, efter at dens Bygninger ere afbrændte. Et Forsøg til Besvarelse af de desangaaende offentlige fremsatte Spørgsmaale, af C. Pram, faaes hos Directeur Schultz paa Hiørnet af Høybroestrædet og Læderstrædet No. 64 for 3 Mk.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Kiøbenhavns J Aar fø No. huus. Juul, Pund.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Post-Tidender, omlotshuus. Fredagen, den 2 December. ner. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved J. F. Schulz.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Paris, den 13de November. Coureren, som Lord Malmesbury havde sendt til London, er kommet tilbage, og medbragte ham de forlangte Forholdsbefalinger. Derpaa skrev Lorden følgende Note til Ministeren for de udenlandske Anliggender: "Undertegnede har ikke undladt at forelægge sit Hof det Svar, som Directorium gav paa de Forslag, som han havde i Ærende at giøre, for at begynde en Fredsunderhandling."
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Hvad angaaer de fornærmelige og spottende Udtryk, som man har fundet i dette Skrift, og som kun tiene til at lægge Freden, hvilken den franske Regiering, dog synes at ønske, nye Hindringer i Veyen, saa holder Kongen det langt neden for sin Værdighed at tillade, man paa ringeste Maade indlod sig i Besvarelse derpaa. Fremgangen og Enden paa Underhandlingen skulle tydelig nok vise, efter hvilke Grundsætninger man er gaaet frem paa den ene og anden Side. Hverken paafaldende og ugrundede Beskyldninger, eller giensidige Fornærmelser ere Middelet til at bevise, at man med god Villie lægger Haand paa Fredsværket. Undertegnede gaaer derfor over til Undersøgelsens første Gienstand, hvilken det fuldbyrdende Directorium skikker forud i sit Svar til hiin separate Underhandling, i hvilken, som man uden al Grund forudsætter, undertegnede havde kunnet indlade sig. Hans Fuldmagt, som er udfærdiget i den sædvanlige Form, giver ham at fornøden Magt til at underhandle om og slutte Freden; men hans Fuldmagt foreskriver ham hverken Formen, eller Beskaffenheden, eller Betingelsen af det kommende Forbund. Hvad denne Gienstand angaaer, saa maae han efter den indførte og længe i Europa antagne Skik, følge de Vink, som gives ham fra hans Hof. Han undlod derfor ikke strax i Begyndelsen at underrette Ministeren for de udvendige Anliggender, at Kongen hans Herre udtrykkelig havde paalagt ham, ikke at indgaae noget Forliig, ved hvilket Hs. Majestæts Jnteresse skulde skilles fra hans Bundsforvandteres. Der kan altsaa ikke være Spørgsmaal om nogen anden Underhandling, end den, i hvilken alle de Magters Jnteresse og Fordringer ere forbundne, som giøre fælles Sag med Kongen i nærværende Krig.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
J saadan en Underhandling vil disse Magters Mellemkomst, eller i det ringeste deres Deeltagelse ustridig være nødvendig; og Hs. Majestæt haaber fuld og fast at finde samme Sindelav igien til at handle efter retfærdige og billige Betingelser, paa hvilke Deres Majestæter, Keyseren og Kongen, allerede ved Begyndelsen, af dette Feldtog have givet den franske Regiering saa paafaldende et Beviis (!!) Men det synes at være en høyst unødvendig Opsættelse, naar man vilde vente paa de formelle og afgiørende Fuldmagter fra Kongens Allierede, før Storbrittannien og Frankerige kunde begynde, selv kun provisorisk at raadslaae over Underhandlingens Grundsætninger. Begge Magter valgte næsten i alle lignende Tilfælde en gandske forskiellig Gang, og Hs. Majestæt troer, at de ikke i nærværende Øyeblik kunne give hele Europa noget bedre Beviis paa deres giensidige Ønske at giøre Ende paa Krigen, end naar de uopholdelig kom overeens, angaaende Grundbetingelserne af en vidtløftig Underhandling, og derpaa deres Allierede bleve indladte til sammes Bivaanelse for snarest mueligt at fremskynde den almindelige Fred. "J denne Hensigt fik Undertegnede det Ærende strax i Mellemhandlingens Begyndelse at foreslaae en Grundsætning, til hvilken allene Stormod og Ærlighed kunne bringe Hs. Majestæt, nemlig den Grundsætning, at erstatte Frankerig de Giengivelser, til hvilke det maatte bestemme sig, for at fyldestgiøre Kongens Allieredes retmæssige Fordringer, og bevare Europas politiske Ligevægt ved forholdsmæssige Giengivelser. Det fuldbyrdende Directorium har ikke erklæret sig bestemt, enten om det antog denne Grundsætning, eller ønskede Forandring beri, eller overhovedet, om det ønskede en anden Grundsætning opstillet, som kunde tiene til Grundvold for Mellemhandlingerne. Undertegnede har derfor Ordre, at vende tilbage til denne Gienstand, og forlange derover en oprigtig og bestemt Erklæring. – Han er endnu befuldmægtiget at føye til, at Hs. Majestæt paa sin Side ikke vil undlade noget, for at disponere sine Allierede at medvirke paa alle muelige Maader til denne Mellemhandlings Fremme, paa det at den almeene Fred kan erholdes baade under retfærdige og ærefulde Vilkaar, og paa en varig Maade. Undertegnet Malmesbury.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Svar fra den franske Minister for de udenlandske Anliggender.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Undertegnede har fra det fuldbyrdende Directorium det Ærende at indbyde Dem, i den kortest muelige Tid og bestemt med Navn, at angive de Gienstande, som De foreslaaer til giensidig Skadesløsholdelse. Han har desuden den Forretning at spørge Dem, hvilke de retfærdige og billige Betingelser ere, som kunne lægges til Grund for en Mellemhandling, paa hvilke Deres Majestæter, Keyseren og Kongen, have givet den franske Regiering et saa paafaldende Beviis strax ved Begyndelsen af dette Feldtog. Det fuldbyrdende Directorium veed slet intet deraf. Keyseren og Kongen have brudt Vaabenstilstanden. Paris, den 22 Brumaire 1795. Undertegnet G. Delacrair. Man kan i øvrigt angive det for tilforladeligt, at Directorium ved den engelske og almeene Fredsforhandling har til Hovedsætning i sit System at adskille Østerrig og Engelland; at det til den Ende er bestemt at giøre Østerrig slige fordeelagtige Forslag, at sidstnævnte ved samme kan see, om ikke flere, saa dog ligesaa mange Fordeele imøde, som ved Fortsættelsen af Forbindelsen, med Engelland; ja at endog alt fra Directoriums Side desangaaende er sendt Forslag til Østerrig, uden Mellemkomst af den engelske Minister. For nogle Dage siden sagde det officielle Blad. Man kan sikkert haabe, at det ikke kommer mere til noget Feldtog med Engelland. J Gaar udtrykte det sig saaledes: Rygtet om en pludselig Vaabenstilstand og aabnede Fredsmellemhandlinger med Østerrig vinder mere og meere Tiltroe, og Courerens Afsendelse til Wien efterlader ingen Tvivl om, hvormeget Directorium stræber at forskaffe Republiken Fred. Man giør herover endnu videre den meget rigtige Anmærkning, at det er Directorium meget mere om en Landfred at giøre, end om Fred med Engelland; og man tilbyder Væddemaale, at, hvis Østerrige skulde modtage de tilbudte Fordele, Krigen da blev fortsat med Engelland.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Et af Dagsbladene, som man har mistænkt for at skrive for Lorden, finder denne Plan i det Hele meget skiøn, men kun ikke at udføre, uden ved en ny Affindelse med Preusen, der i Norden vel torde forlange ligesaameget, som Østerrig erholdte i Syden.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Paris, den 17de November, Lord MalmesburysUnderhandling er atter beriget med tre billets, en officiel Note fra ham, og et officielt Svar, fra Delacrair, uden at man er kommet Maalet et Skridt nærmere. Strax den tolvte, da Ministren havde faaet Lacroix's oven meddele) laconiske Svar, sendte han ham en billet at spørge, om det skulde være Svar paa den officiel Note, han om Morgenen havde meddeelt; da Delacroix bejaede dette, meldte Lorden i en anden Seddel, at han samme Dag vilde skikke det til sit Hof, og sendte tillige følgende officiale Note: Undertegnede tøver intet Øieblik med at besvare de tvende Spørgsmaal, Directoriet havde overdraget Dem at giøre,
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Det i Dag af Undertegnede indgivne Mencoire foreslaaer i bestemte Udtryk fra Hs. Majestæt Kongens af Storbritanniens Side ved passelige Erstatninger at godtgiøre Frankerig de Tilstaaelser, det maatte forstaae sig til, for at tilfredsstille Kongens Allieredes retfærdige Fordringer, og bevare Europas politiske Ligevægt. Førend dette Svar formelig antages, eller en anden Grundsætning fra Directoriets Side fremlægges, der ligeledes kunde tiene til en Almeenfreds Underhandling, kan Undertegnede ikke være befuldmægtiget at angive Gienstænderne for giensidige Godtgiørelser. Hvad Beviset paa et fredeligt Sindelag angaaer, som ved Feldtogets Aabning blev givet den franske Regiering af Hs. Majestæt Keiseren og Kongen, behøver Undertegnede kun at minde om følgende Ord, som indeholdes i en Note af Baron Degelmann af 4de Junii (d. A.) Krigsoperationerne skulle ingenlunde hindre, at jo Hs. Keiserlige Majestæt bestandig skulde være tilbøyelig, efter saadanne Forholdsregler af Underhandlinger, som af samtlige krigførende Magter torde blive antagne, at medvirke til at undersøge de kraftigste Midler at giøre Ende paa fremdeles Blodsudgydelse.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Denne Note overgaves Dagen efter Vaabenstilstandens Brud. Paris, den 12te November. Malmesbury.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Ministeren Delacroix's Svar: Undertegnede har til Giensvar paa Deres anden Note fra Gaarsdagen af Directoriet befaling at erklære, at samme intet har at tilføye den Dem tilsendte Notte; og er det ham overdraget at spørge Dem, om det er fornødent, at De, saa ofte nogen officiel Communication mellem ham og Dem finder Sted, afsender en Coureer, for at faae speciel Jnstrux. Paris, den 25 Brumaire 5 Aar).G. Delacroix. Og er herved, indtil videre, Mellemhandlingen gaaet i Staae, i øvrigt beskyldes Lorden for at nytte den hviletid til at stifte Cabaler, og giver Poultus ved en ikke just sin Alusion Politieministeren et Vink at have Øie med den fremmede Gesandt, som samles der.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
J Brest er ankommet en Colonne af de Tropper, der efter deres Mondur kaldes den sorte Armee. Der ventes endnu der flere deslige Colonner, der skulle være bestemte til den lønlige Expedition, hvortil man endnu bestandig ruster sig i hiin Havn. Ombord paa Transportskibene skulle 20000 Mand med meget Artillerie befinde sig under Commando af General Hoche, der med Admiral Villaret (der dog som Togets Fiende nu er afsat) ene skal vide Bestemmelsen af dette Tog, der vil ledsages af 17 Linieskibe og 14 Fregatter. Midlertid krydse endnu bestandig 22 engelske Orlogskibe uden for Brests Havn.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
London, den 18de November. De nyeste Breve fra Jrland mælde, at den nylig omtalte Jnsurrection ingenlunde er hele Riget over, men blot indskrænker sig til de nordlige Egne, hvis Jndvaanere stedse have været tilbøyelige til Uroeligheder. Midlertid har man føyet alle Anstalter til at qvæle Rebellernes Anarchie i deres første Oprindelse, og Militairet maae allevegne paa første Vink være reede at dæmpe en opkommende Tumult.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Staden Dublins Besætning har befaling, at lave sig til March til det nordlige Jrland. J Arden og andre irlandske Egne ere allerede adskillige Rebeller hæftede. Corhampton er alt kommet til belfast. Skulde de fem nordlige Districter, i hvilke Uroelighederne have yttret sig, ikke snart vende tilbage til Orden, blive de fornemlig erklæret i Jnsurrection, og behandlede med fornøden Strænghed. (Paa samme Tid fortælle andre Tidender, at der ingen Uroeligheder, men blot en Kartoffel-Opstander i Jrland.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Man begynder nu overalt, at besætte Karsoltes, og Exsepes Kyster med Tropper og Rytterie. De nye Hvervinger til Landmilicen, og de 20000 Mand Rytterie ere alt udskrevne af Grevskabernes Opseere, og drives med stor Jilfærdighed (medens man tillige forsikkrer os, at der aldeles ikke er Fare for nogen Landgang).
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Roveredo den 12te November. J Nat Klokken 12 har en Stafet bragt den Efterretning, at General Davidowich har indhentet de Franske ved Ala, slaaet dem, gjort mange 100 Fanger, og taget adskillige Kanoner, samt at Chiusa og Veralla alt ere i vore Hænder. Ogsaa Wurmser skal – da han saae, at de Franske drog mange Tropper fra Mantua - have gjort et heldigt Angreb paa dem. dan Kiøbenhavn, den 2 December.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Fra førstkommende Søndag den 4de December bliver Sorgen for Hendes Majestæt Høysalig Dronning Juliana Maria baaret saaledes: Cavallererne 4 Uger sorte Klæder med Klædes Knapper, blaa anløben Kaarde og Spænder og smalsømmede Manskietter.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Damerne 4 Uger Speilfloer og Snip.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Hs. Majestæt Kongen har under 18de November d. A. efter Ansøgning i Naade entlediget Geheimeraad Schultze fra sit Embede, som 1ste Deputeret i det Kongelige Generalitets og Commissariats Collegium; og under f. D. beskikket General-Major Henrich Ernst v. Peymann til 3die militaire Deputeret i bemeldte Collegium.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Den 2den December har Hs. Majestæt allernaadigst beskikket Directøren ved Uldmanufakturet, samt ved Tugt- og Forbedringshusene i Kiøbenhavn og paa Møen, Krigsraad Daniel Kofoed, til Justitsraad.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
J Tallotteriets 747 Trækning her i Staden udkom i Tirsdags følgende Nummere: Fra Pressen er nylig udkommet 2det Oplag af O. J. Samsøes efterladte digteriske Skrifter, udgivne ved Prof K. L. Rahbek; faaes hos Directeur Schultz paa Hiørnet af Høybroestrædet og Læderstrædet No. 64 for 1 Rdlr., hæftet 1 Rdlr. 6 Sk., og indbunden 1 Rdlr. 1 Mk.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-02
Fra Pressen er nylig udkommen: Undersøgelse om, hvad der nu bør og kan foretages med den Kiøbenhavnske Waysenhuus Stiftelse, efter at dens Bygninger ere afbrændte. Et Forsøg til Besvarelse af de desangaaende offentlige fremsatte Spørgsmaale, af C. Pram, faaes hos Directeur Schultz paa Hiørnet af Høybroestrædet og Læderstrædet No. 64 for 3 Mk.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-05
Kiøbenhavns Aar. No. tillinen. sen. rium. Ju Post-Tidender. Mittau. miral. Mandagen, den 5 December. Heraf udgives ugentlig 2de Stykker, ved J. F. Schulz.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-05
Haag, den 22de November. J Conventen have Borgerne Hahn, von Maanen, Krieger, Nolet, og van der Veen talt meget eftertrykkelig mod den ny Constitutionsplan, og kaldet den et Uhyre, en forgyldt Slavelænke, en Kilde til 1000 Ulykker, og en Vey til igien at indføre den engelske Jndflydelse og Stadtholderskabet, og der følgelig gandske burde forkastes. For at retfærdiggjøre disse Udtryk, anførte Borger von Maanen blandt andet: at Meerheden af de 21, der havde forfærdiget Planen, strax fra Begyndelsen af havde været indtaget for Fæderalismus, og havde overrasket den mindre Deel til der slet ikke at tale om Folkesouverainiteten. Det af 7 Personer bestaaende Statsraad, som man vilde indføre, som den executive Regieringsdeel, var at betragte, som et monarchisk Corpus, der skulde kunde udøve sit Veto mod alle Lovgivningens Decreter, saa at denne kun var der pro forma og for et Syns Skyld. Udnævnelsen af Statsraadets 7 Lemmer var heller ikke Folket directe tilkiendt. Statsgieldens Amalgamering var i Planen fremstilt, som heslig og ugiørlig, og derved Eenheden til Side sat. Borgeren Hahn talte af samme Tone. Planen, sagde han, streed mod den sunde Fornuft. Den erkiendte hverken Folkets Souverainetet, eller Menneske og Borgerrettighederne, indeholdt lutter vilkaarlige Magtsprog, og bragde, istedet for Enhed, en værre Fæderalismus paa Bane, end den forrige havde været. Ved at forlange Provincial-Samtykket, som fornødent til Qvoter, eller Udgiftsbidrag, gjorde den, at et meget lidet Antal kunde foreskrive det hele Love, Landskabet Drenthe med 40000 Sieles Befolkning kunde f. Ex. foreskrive den hele øvrige Republik med 1800000 Sieles Folkemængde. De 9 Dele, hvori denne Plan deelte Republiken, og derved gjorde den fra et syvhovedet til et nihovedet Udyr, vare for ulige, da den ene var 20 Gange større, end den anden, og i Henseende til Finantserne begunstigede Planen nogle Provindser saameget, at de aarlig skulde have Overskud, hvorimod Provindsen Holland skulde lide et aarligt Deficit paa 7 Millioner, og derved bringes i de ulykkeligste Omstændigheder, saa at Provindsernes særegne Tarv blev Anstødstenen for det heles Almeenvel. Borger Lunken, een af de 21 talte til Planens Forsvar. Han sagde: som een af Planens Forfattere havde han troet, man maatte ikke forandre for lidt, og ikke for meget paa det gamle. Han havde været mod den uindskrænkede Eenhed, da han ikke kunde give sin Stemme til den gamle Statsgields Amalgamering, eller Sammensmeltning; de, der forestilte denne, som uundgiængelig fornøden, paastod, Provindsen Holland blev ellers ulykkelig. Virkelig maatte en Deel af denne Provindses Gield fordeles paa hele Fæderationen; men Holland havde ogsaa megen privat Gield, som den havde gjort for Marinen og det ostindiske Compagnie. Finantgernes Eenhed havde altsaa ikke kunnet finde Sted.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-05
Statsraadet af 7 Personer skulde vist nok efter Planen, have meere Magt, end nogensinde i Republiken var tilstaaet noget Menneske, men just derfor bibeholdt Planen Provincialmagten, eller Fæderalismen, som en Modgift, og det var heller ikke at indsee, hvorfor Provindserne skulde opoffre det Hele alle deres Frieheder og Rettigheder, Provincial-Regieringerne maatte derfor uundgiængelig beholdes; thi Overyssel og Drenthe lod sig ikke sætte paa lige Fod med Amsterdam. Hvordan det da skulde gaae med Amsterdams Banke, naar Fæderalismus slet ikke skulde have Sted, Denne Fæderalismus var ikke saa uhyre, som man skildrede den, men formildet, og lignede den americanske. Han paastod derfor, at Planen unægtelig var saadan, at den fortiente at overveies, og ikke ligehen at forkastes af Conventen. 38 Medlemmer have forlangt at tale derover, saa af dem have kun endnu talt, dog have de fleste af disse været Planen imod.
Kiøbenhavns Postrytter, 1796-12-05
Paris, den 14de November. Man venter med Utaalmodighed Udkastet til den ny Lov til Trykkefrihedens Bestemmelse. Den hertil udnævnte Commission skal med første aflægge sin Jndberetning. Men den vil blot indskrænke sig til at foreslaae Midler, at holde Bagvaskerne, og Royalismens Apostler i Tømme. For at lette de bagvaskede Midlerne til at skaffe sig Ret, berettiges de at indstævne de Journalister, de ere bagvaskede af, paa det Sted, hvor hine selv ere boesatte. Naar f. Ex. den republikanske Coureer, en høyst berygtet Tidende tillader sig at bagvaske en Borger fra Toulon, kan denne anbringe sin Klage imod ham i Toulon, og Journalisten maae møde der. Gaaer dette Project igiennem, og Forfatterne af Coureren, af Speilet, af Postillon des Armees, af Aftenbudet, og andre deslige fortsætte deres gamle Synder, ville disse vel komme til at tilbringe deres meeste Tid paa Reise. (Ogsaa vor Paskillitteratur vilde, efter Sigende, faae reisende Medlemmer, hvis samme Lov hos os skulde blive indført). Derimod er Commissionen aldeles ikke eenig med Directoriets Forslag at underkaste Journalisterne Politiets middelbare, eller umiddelbare Opsigt. Overalt skal største Deel af 500 Raadet nu ikke længere være saa synderlig opbygget af Politieminister Cochons Patriotismus. Man vil overalt allerede nogen Tid have mærket Misforstaaelse saavel i selve Directorio, hvor Rewhell og Barras siges at udgiøre et Partie, og Laxeveillerelepaux med Carnot det andet, saa at altsaa Letourneur giør Udslaget, som og mellem Directoriet og Lovgivningen, der synes at sætte Mistillid til Directoriet, som om det prøvede paa de længe befrygtede Jndgreb i Lovgivningens Rettigheder. Den første Aarsag til denne Mistroe er Angrebet paa Trykkefriheden, hvor Lovgivningen, især Clich Partiet, aldeles ikke er af Directoriets Meening. Den anden er Nationalskattens Armod, som tilskrives den bestandige utroelige Ødsling i alle Administrationens Deele. Nok en Grund er Formaliteternes Tilsidesættelse ved Tractaten med Parma; her forbandt Directoriet sig til at skaffe den ratificeret inden 14 Dage, og sendte Lovgivningen den at approberes og ratificeres, isteden for at forelægge den til sammes Antagelse, saa at det altsaa lod, som Directoriet ikke erkiendte Lovgivningens Ret til at forkaste den. Ogsaa skal i denne Anledning afgaae en Skrivelse til Directoriet, ligesom der alt for en Tid siden er nedsat en Commission til at undersøge de Jndgreb, Directoriet kunde giøre i Lovgivningens Rettigheder.