Adresseavis for Børn, 1779-06-16
Reisende. Udpasserede. Jomfrue Sophie og hendes Broder Thomas paa Landet for at besøge deres Besteforældre, og profitere af Sommer=Fornøielserne. Vi vil see, hvorledes de anvende denne behagelige Tid, som er dem forundt til Frihed og Fornøielse. Bestepapa spadserede en Dag med dem need i sin deilige Hauge, som er ziiret med de skiønneste Blomster. Sophie. O. Broder Frederich, kom og see hvike deilige Blomster. Thomas, (med en Pidsk i Haand, jagende om efter Sommerfugle) O hvad er det at see paa disse Blomster, der staaer jo saa mange hiemme i Vinduerne. Bestepapa, Saa synes lille Sophie saa vel om disse Blomster: for Børn. Sophie. Ol det er et rart Syn, hvor god er dog vor Herre, som giver os saa mange deilige Urter til vor Fornøielse. Bestepapa. Det er sandt mit Barn, vi maae vel forundre os over hans Almagt og Kierlighed. See det ene ligner ikke det andet. Hvilken Forskiel imellem Violen og Narcis sen, Narcissen og Pinselillien, Pinselillien og Auriklen, Auriklen og Hyazinten, Hygzinten og Gyldenlakken, Gyldenlakken og Lavkøyen, Lavkøyen og Nelliken, Nelliken og Rosen, og tusinde flere, alle lugte de behagelige, og dog har hver sin forskiellige yndige Lugt, og ikke det alene, men mærk mit Barn, hvor hver i sit Slags afvige i Skabning, ja vel og i Lugt fra hverandre Hvilken stor Guds Viisdom, og hvor maae han være god, som gav Mennesket saa mange Herligheder. Sophie. Det er sandt, Bestepapa siger; Men nu har vi jo hverken Violer eller Pinselillier. mere. Auriklerne og Hyazinterne og mange andre Blomster har og allerede forladt os. Bestepapa. Ogsaa dette skylde vi Skaberen Priis for, dersom Violen og Hyazinten stedse florerede, saa vilde de ikke være os saa indtagende, som de ere, og vi bleve lunkne i vor Priis til Skaberen; Lad os heller betragte hans Kierlighed fra en anden Kandt. Saasnart visne ikke hine, førend Naturen fremstiller os andre, ligesaa smukke, ligesaa behagelig lugtende Blomster, disse skal og visne, og atter andre fremstille sig. Saaledes træder Hyazinten i Violens Sted; Nelliken i Hyazintens, Rosen i Nellikens, og saa videre, den ene skiønne Blomst afløser den anden, og derved underholdes Mennesket, som har Lyst til Forandringer, med lutter behagelige Afvexlinger. Sophie. Ol den kiere Gud, som ikke alene føder og klæder os, men endog har skabt saamange Ting alene til vor Fornøielse. Bestepapa, og dog skulle vi ikke fuldkommelig kunde tage Deel i Blomsternes Angenem heder, dersom vi blot troede, de vare skabte Avis. for at zire vore Hauger og fornøie vor Lugt. Tænk engang min Datter, hvor megen Nytte Blomsterne har gjort vore Kunstnere, som for Exempel Portrait-Malerne, Billedhuggerne, Tapetmagerne, Silke=Fabrikører. ne og mange flere, have de ikke tient dem alle til Mønstere, og givet dem Leilighed til at vise deres Konst med saa megen Skiønhed, og Jndtagenhed, som fornøier Mennesket. See til din Kioel, du har paa; disse mange delige Ranker og Blomster havde aldrig kommet til at zire den, dersom de ikke havde været til i Naturen, ja du skulle ikke engang have havt saa smukke Kniplinger, som de har, om ikke Kniplings-Væveren havde aber Blomsterne efter. Sophie. Det har Bestepapaa gandske Ret i Bestepapa. Og de giøre endnu mere Nytte. Af Blomsterne kan vi giøre vore Stuer vellugtende, endog om Vinteren, naar vi nedlægger dem i Pourporie Krukker, Vi kan presse behagelige Vande af dem, som vi end- og kan sætte Smag paa vore Retter med, og giøre os behagelige Drikke af, for Exemp.