Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1840-01-07
Odense. Ved det idag foretagne Valg af 4 Borger-Repræsentantere istedetfor den aarlig afgaaende 1/3 Deel (Dhrr. Guldsmedmester Daugstrup, Kirkeværge P. Jørgensen og Snedkermester Rasmussen) samt Hr. Gjæstgiver Fr. Larsen, som efter eget Ønske Fratrædende paa Grund af høi Alder, bleve Følgende igjen valgte: 1) Hr. Brændeviinsbrænder Rhoed med 61 Stemmer, (Næstefter ham havde Hr. Garvermester Nielsen 42 St.) 2) Hr. Forligelses-Commissair Kjøbmand P. Eilschou, med 54 St. (Efter ham havde Hr. Garvermester Nielsen 45 St.) 3) Hr. Garvermester N. Nielsen med 68 St. Kjøbmand H. Teisen havde efter ham de fleste, eller 27 St.) 4) Hr. Kjøbmand H. Teisen, som fungerende i de 4 Aar, Hr. Fr. Larsen endnu havde tilbage, med 39 St. (De fleste Stemmer efter ham havde Vice-Konsul Grut (25) og Skrædermester Belschner (19). Af de stemmeberettigede Borgere, omtrent 600 i Tallet, vare 111 mødte. Svar til Hr. Hansen. De viser, Hr. Hansen, i Deres krænkende Ord til mig i Avisen af 3 Jan. at De har glemt at De talede til et oplyst Publicum, thi dette kjender tilfulde Deres saa ofte læste ærerørige Producter. Disse anfægte mig desaarsag ikke, dog vil jeg svare for, at De ikke maatte troe jeg frygtede for at kjæmpe imod Deres, sandsynlig af Dem selv antagne. Eneret til offentligen at fornærme hvem De finder for godt. At De saaledes ogsaa i Deres Yttringer imod mig bliver Dem selv troe, er i sin Orden, men jeg skal sætte ethvert Punkt, af Deres Angreb i sit rette Lys, idet jeg i eet og alt følger Sandheden og ikke beiler til de Gunstudtryk, med hvilke De udtaler Dem imod Hr. Cancellieraad Haastrup. Da jeg ikke, som man siger denne Herre, i Forveien var bekjendt med den Sags sande Sammenhæng, som skulde foretages paa Raadhuussalen, saa kunde jeg ikke optræde saaledes som jeg havde ønsket det, imidlertid fremtraadte jeg selvstændig, uden Sammensnak med anden Mand, og maatte indskrænke mig til ved det samme Bord som Hr. Hansen at udtale min bekjendte Mening, som, uagtet Hr. Hansens lave elendige Hentydning paa at den var halvtydsk fremført, dog ret godt af ham, og det glæder mig at kunne sige, af mange Tilstedeværende er bleven forstaaet. Hvorvidt Hr. Hansen, seer sig i Stand til bedre eller ligesaa godt at forfægte en Sag i det tydske som i det danske Sprog, kan han udentvivl bedste bedømme selv. Jnden De, Hr. Hansen, vil straffe en ærekjær Mand med at sige, at han taler aabenbar Usandhed, maa De overveie ethvert Ord af hans Paastand; jeg sagde nemlig og siger igien: at den Adresse, som allerede var forsynet med mange Underskrivter, ikke var tilstede &c.; den af Hr. Cancellieraad Haastrup forelæste Copie uden Committeens Navne havde ikke den nødvendige Kraft der, hvor Originalens Fremlæggelse vilde have gjort en god Virkning. Deres tillidsfulde bemærkning, hvorlidet jeg kjender til den fyenske Bonde, træffer Dem selv, hvorfor skulde De vel, da De saae at Mange stod i Begreb med at forlade Salen, som en Mand, der med ængstelig Mine seer sin gode Stjerne dale, med en Kjempes Røst have udraabt den Tilladelse, De anførte at have af Høivelb. Hr. Stiftamtmanden, Høist krænkende syntes mig denne Hentydning for Bondestanden, og den føler tilvisse selv det Stødende i den der liggende Mening, at de Sogne, der vilde underskrive Deres Adresse, muligen ikke kunde eller gjerne vilde udrede Omkostningerne ved Deputationens Jndsendelse.