Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-12-02
Udenlandsk Politik. Portugal. Et mislykket Forsøg paa en Contra Revolution har virkeligen fundet Sted. Allerede siden 31te October havde man ventet en Reaction til Fordeel for Chartet af 1826, da pludselig Rygtet om en af Ministrene opdaget Sammensværgelse den 2den f. M. satte hele Lissabon Bevægelse, Nationalgarden samlede sig uopfordre i dens forskjellige Qvarterer, uden at Generalmarschen blev slaget, og det første Udbrud blev undertrykket med Kraft, idet en Capitain af Palladsvagten som proclamerede Chartet, blev greben og strax arresteret. Englændernes Signalisering forraadede imidlertid deres Hensigt, og Nationalgarden forblev, i Ahnelsen om tilkommende Begivenheder, under Vaaben hele Natten igjennem. Kl. 9 om Aftenen havde Dronningen begivet sig til Belem hvorhen hun beordrede Ministrene og Linietropperne. – De Første indfandt sig med Undtagelse af Hertugen af Sanda Bandeira. Til deres Forskrækkelse bleve de indførte i et Værelse hvor de maatte forblive indtil Dagens Frembrud. Først da bleve de af Marquis v. Saldanha underrettede om deres Afsked og et nyt Ministeriums Udnævnelse, at Dronningen ved et Decret havde tilbagekaldt Alt, hvorved hun havde stadfæstet den nye Tingenes Orden, og at hun havde besluttet atter at proclamere Chartet af 1826. Ex Ministrene fjernede sig nu, for i Forening med deres Collega Sada Bandeira, at træffe de fornødne Foranstaltninger til Constitutionens Beskyttelse. – Omtrent Halvdelen af Nationalgarden, 8000 Mand, samlede sig paa Campo d'Ourique under Sa da Bandeiras Anførsel, der afskar al Forbindelse med Belem, hvor kuns et ubetydeligt Troppe-Antal havde samlet sig, neppe 600 Mand. De en Fredagen den 2de December 1836. gelske Skibes Operationer havde bragt Forbittrelsen mod Englænderne til det Høieste. Jngen Englænder vovede i disse Dage at vise sig paa Gaden. Da Dronningen saae sig skuffet i sine Forventninger, henvendte hun sig til Lord Howard de Walden om Beskyttelse af den engelske Marine, Et lidet Detachement af Marine=Soldater og 2 Kanoner bleve satte i Land, hvilke posterede sig mellem begge de fjendtlige Partier hvorved indet Mindste en Collision mellem disse blev forebygget. – Paa Forespørgsel og Englænderne vilderimodsætte sig den mod Belem fremrykkende Nationalgarde, svarede den engelske Chef at han ikke herpaa kunde afgive nogen Erklæring, men han troede ikke at burde forlade sin Post. Efterat Dronningen indsaae at Nationalgarden ikke lod sig vinde for hendes Sag, og hendes egne Tilhængere begyndte at absentere sig, indlod hun sig paa Underhandlinger, der endte med at hun erklærede sig, villig til at opretholde Constitutionen af 1820, med Forbehold af de af Cortes foretagende Modificationer, og igjen at indsætte de forrige Ministre i deres Embeder. Denne Fredslutning blev forkyndt ved Salutskud fra Fortet og en portugisisk Krigsbrig Kl. 5 om Eftermiddagen forlod Dronningen Belem, og drog mellem Nationalgardens Rækker, og under disses Jubelraab, til Slottet Necessindes. Strax efter vendte Tropperne, der havde sluttet sig til Dronningen, tilbage til Staden, og den 5te indskibede Englænderne sig atter efter Dronningens Ønske. Dette ulykkelige Offer for Partiaanden, var under denne hele ynkelige Catastrophe, der tilstrækkeligen maa have aabnet Øinene paa dem der tvivlede om Nationens Hengivenhed for Constitutionen, nedsjunken i den dybeste Kummer. – J det sidste kritiske Øieblik, da hendes Omgivelse søgte at formaae hende til at give Ordre til den engelske Strids magts Jlandsættelse, vægrede hun sig med taarefyldte Øine at underskrive befalingen dertil. Hun kunde ikke bringe det over sit Hjerte, sagde hun, at udgyde sine Undersaatters Blod. Hendes Gemal skal derimod have taget sig Sagen lettere, og sagt til Ministeren Passos, da han traadte ind i Palladset: "Nu Hr. Kong Passos, hvad foretage deres Undersaatter sig i Lissabon," Ministeren frabad sig høfligen en saadan Tiltale. Hertuginden af Braganza, som bestandig opholdt sig hos Dronningen, skal grædende have sagt til en brasiliansk Officeer: "Hvor dybt føler jeg ikke nu Tabet af min Mand, Hanhavde for en langt ringere Priis opgivet den brasilianske Keiserkrone, end tilladt den skjændige Behandling som nu vederfares hans Datter. - Kronen paa disse Ydmygelser har Dronningen endeligen selv sat ved at maatte undertegne et Decret hvori hun takker Nationalgarden for dens tappre og herviske Forhold, og for den fortjenstlige og eftertrykkelige Maade hvorpaa den har opretholdt Constitutionen og den offentlige Orden. Derhos anbefaler hun enhver af dem at gaae hjem for at udhvile sig efter de udstandne Strabadser. Under Revolutions=Forsøget mistede ingen Livet undtagen Ex=Ministeren Joss Freire, der var saa uforsigtig, i sit Hof-Costume, at ville begive sig tilvogns til Belem, for at gjøre Dronningen sin Opvartning. Han blev kjendt af Pøbelen, og faldt for flere af Nationalgardens Kugler. Roligheden har siden været uforstyrret.