Aalborg Stiftstidende, 1832-12-22
Man veed, hvilket Mesterstykke af anatomisk Architectur Ørets indre Bygning er. Hos nogle Jndividuer er dette Organ udstyret med en Fiinfølenhed, som grændser til det Vidunderlige. Ved Øvelse og Vane styrkes Ørets Skarphed paa en mærkværdig Maade. Bjergfolkene kjende paa Lyden af deres Hakke den Substants paa hvilken de hugge og vide i hvilket Stratum de trænge ind. Flere end eet Fruentimmer have saaledes paastaae Kirby Spencer og Gar dener, kunnet fornemme og tælle en Loppes Skridt. Tonens Hurtighed frembyder en Mængde ikke mindre mærkværdige Phænomener: Man befæste nemlig et Seglgarn paa 100 Favne ved et Jnstrument, ville den anden Ende af Garnet omkring den liden Finger og holde denne til Øret, saa vil man fornemme Vibrationen af Jnstrumentet i dets fulde Kraft, medens ingen anden hører noget. Støttet paa dette Princip have Ingenieurerne bragt acustiske Telegraser og Telefoner i Forslag, der i Frastand skulde meddele forskjellige Lyd som Repræsentanter for forskjellige Ord. Lyden gjennemløber et Rum af 1142 Fod i en Secund. Naar en Række af Soldater er opstillet paa en Distance af en sengelsk, Miil, og disse paa een Gang affyre deres Bøsser paa en Gienstand i Liniens Centrum, saa vil man, naar man har staaet paa en af Fløiene, fornemme en Rullen der vedvarer og sagtelig hendøer i 5 Secunder. Tager man sit Standpunkt i Midten af Linien saa varer denne Rullen kun 2 1/2 Sec. Stiller man sig paa Liniens 5te Part, saa er Skraldet i 1ste Sec. af dobbelt Kraft, men i de 3 andre Sec. taber sig Lydens Styrke stedse meere og mere. Lader man i Midten af Linien danne Zikak (i Fortificationen: spanske Ryttere, saa ville flere Lyd af flere Lag paa een Gang skralde mod Øret; Skraldet er da stærkere, og man kan paa denne Maade, ved at mangfoldiggjøre sine Zikak, let frembringe Diminuendes og Cressendes. Holdes Øret perpendiculair i Liniens Centrum og i betydelig Frastand, saa vil man kun fornemme et eneste meget heftigt Knald, som om en Kanon blev affyret; en saadan Effect har ofte Tordenen paa Havet. Disse bemærkninger yde en ganske god Forklaring af Tordenens acustiske Phænomener. Den electriske Matterie danner i Skyerne de samme Zikzak, som vi nylig have beskrevet, og befinder Høreren sig i en dertil svarende Frastand, saa gaae de forskjellige Virkninger, om hvilke nylig har været Talen, for sig med største Præcission. Den menneskelige Stemme er, skjøndt mindre kraftfuld end adskillige Dyr, dog meere melodisk og høres i langt større Frastand. Blandt Fuglene er det Nattergalens smeltende Lyd, som høres længst borte. J Lidenskaberne stiger Menneskestemmen til Melodie. En behagelig Gemytsbevægelse, eller en saadan som er en Følge af Vrede, Kjerlighed, Had, Hævn eller Forlystelse, giver Sproget en Klang, som danner den musikalske Melodies Grund og Væsen. Jalmindelighed ere Glædens og Vredens Lyd Hovedstemmens Exaltation, de ømme, lidenskabelige, følsomme og sværmeriske Lyd tilhøre Bryststemmen. Sangerinder, der have skarpe Toner i deres Magt, frembringe, naar de ville udtrykke Ømhed, Smerte og Længsel - aldeles den modsatte Virkning som de havde til Hensigt at frembringe. Denne Forskjel have ei allene de store Sangkunstnere Catalani, Sontag og Malibran vidst at gjøre, men selv Tragikere af første Rang have aldrig talt med Hovedstemmen hvor Bryststemmen udfordredes. Kean havde sin Stemme, fuldkommen i sin Magt: i Scenen med Lady Anna i Richard den 3die, strømmede Overtalelse fra hans Læber, og man kan ikke tænke sig nogen dybere og meere pathetisk Accentuation, som den hvormed han i Otheilo jamrede overden Vildfarelse udi hvilken han var bleven stædt af Forræderen Jago. I Kjøbmanden af Venedig, hvor Tørsten efter Hævn og Blod, er fremherskende, var det Hovedstemmenhvoraf han gjorde Brug. Hver Mand i London mindes endnu naar han udraabte: "Ha, hvis jeg møder Dig, hvis jeg træffer Dig da skalv Paterret og Logerne. Men alt for hyppigt negligeres med Studiet af den lidenskabelige Musik, af dens Betonelse og Udtryk. Uddannede i Conservatorierne, vante til Vanskelighederne, træffe Sangerinderne deres Noder og troe at det dermed er nok: men at synge rigtig og efter Takten, er og bliver kun det Materielle af Kunsten. (Slutningen følger.) Colomardo. Denne Mand, der endnu for kort Tid siden var første Minister i Spanien, Justitiens og Naadens Minister, Fordinand den 7des almægtige Yndling, er nu - flygtet til Frankrig. Dronningen havde, for at straffe ham for hans Jntriguer til Fordeel for Don Carlos, banlyst ham til Mahon; han undkom, er undgaaet alle Eftersøgelser og er som Flygtning, under et fremmed Navn, kommen over Grændsen. Den Mand, der var Herre over Spanien, er nu uden Penge, næsten uden Klæder, kort, i største Elendighed. Colomard er omtr. 46 Aar gl.; han er meget mager af liden Vært og meget levende i sine Bevægelser. Hans Aand er af middelmaadig Gehalt og Omfang; han taler ikke fransk, har faa Studier og Kundskaber, og man vilde ikke kunde forklare sig hans store og længe vedvarende Jndflydelse, hvis man skulde bedømme denne efter hans Talenter. Hvad der selv i Spanien har gjort ham mærkelig, er en ubøielig Fasthed, en jern Karakteer. Han har aldrig tænkt paa at skjule eller maskere sit systematiske Had. Med Kulde forfulgte han de Liberale, hvilke Forfølgelser ikke sjelden endte med Henrettelser. Han var Absolutismens Robespierre. Nu er han kun endnu et Exempel paa Ubestandigheden af jordisk Vælde og Magt. Skyernes Høide. Denne Høide er meget forskjellig. Somme ere kun nogle hundrede Fod høie, og i Bjerg=Egne er det ofte Tilfældet, at man, ved at stige op paa Bjergene, gaaer mit igjennem en Sky. Jsær have Tordenskyer ingen betydelig Høide. Paa Bjergene Brocken og Sneekoppen seer man stundom Torden under sig, medens man oven paa Spidsen, af Bjerget har klar Himmel og Solskin. Jmidlertid gives dog ogsaa Tilfælde, at Skyer hæve sig til en Høide af 30000 Fod og derover. Hr. v. Humboldt har paa Chimbarossa endog seet saakaldte Lammeskyer over sig, der svævede 7 a 800 Favne over Bjergets Tinde.