Aarhuus Stifts-Tidende, 1840-08-19
Den Indflydelse, Stænderindretningen nødvendig bør have paa Finantsvæsenet, kan efter Sagens Natur ikke bestaae i Andet end at Stænderne, faae stadig Leilighed til at yttre sig over Skatternes og Afgifternes Størrelse og over Jndtægternes Anvendelse, for at kunne bevirke Nedsættelse og Besparelser. Prøvelsen af Budgettet hører ogsaa i andre Lande, med virkelig stænderisk Forfatning, til Stændernes vigtigste Functioner, og dette har ovet den meest velgjørende Jndflydelse paa disse Landes Forfatning. Dette er ogsaa den eneste Maade, hvorpaa Stænderne kunne faae den stadige Jndvirkning paa Skattelovgivningen, som Stænderanordningen har Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. villet tilstaae dem; og den eneste, hvorved de kunne vente de successive Forbedringer i Finantsforfatningen indførte, som bør være deres Hovedformaal. Det nærværende Forslag er derfor heller ikke i Strid med Stænderanordningen, men tvertimod en nødvendig Følge af dennes § 4 "at ingen ny Lov, som har Forandring i Eiendomsrettigheder eller i Skatter og de offentlige Byrder til Gjenstand, maa udgives, for den er forelagt Stænderne til Betænkning." Øiemedet hermed kan ikke være andet end at Stænderne, Folkets Organ, skulde have saadan Jndflydelse paa Skattelovgivningen, som iøvrigt kan bestaae med Jnstitutionens Væsen, men denne bliver saa godt som ingen, naar den kun anvendes ved nye Skattelove. Blive derimod Statens Jndtægter, istedetfor at være bestemte eengang for alle ved en fortbestaaende Lovgivning, saavelsom Udgifterne. regulerede ved en for en vis Tid gieldende Finantslov, saa maa denne hvergang forelægges Stænderne, der herved ville faae den tilsigtede Jndvirkning paa Skattelovgivningen, der er den Deel af Lovgivningen der interesserer Undersaatterne allermeest. En saadan Skattelov forelægges for en vis bestemt Tid, thi det følger af disse Loves Natur, at den i kort Tid kan være store Forandringer undergiven, da baade Statens Jndtægter og dens Udgifter til forskjellige Tider ere heelt forskjellige. Undersøgelsen ang. enhver ny Skattelov, der forelægges Stænderne, kræver ogsaa nødvendig en Undersøgelse af Statens hele Jndtægts= og Udgifts væsen, thi det er ikke nok at undersøge om det tilsigtede Øiemed er nyttigt, men det maa ogsaa oplyses, om Jndtægterne ikke allerede ere tilstrækkelige til at opnaae det, om Statskassen ikke har Overskud dertil eller om der ikke kan giøres Jndskrænkninger i andre Grene. Det samme er Tilfældet, naar der fra Stændernes Side fremkomme Forslag om Afskaffelsen af en eller anden Skattebyrde, Ophævelse af en eller anden Jndretning, hvoraf Statskassen har Jndtægt, Jndførelse af Foranstaltninger, som kræve nye Udgifter &c. (f. Ex. Tallotteriets Ophævelse, Consumtions Afskaffelse). Herom kan ikke haves nogen Mening, naar man ikke under Et kan overskue samtlige Jndtægter og Udgifter. Naar endelig de Jndskrænkninger og Besparelser, hvorom der er anholdt saa ofte og som ere bebudede, træde i Kraft, vil der snart vise sig et betydeligt Overskud i Jndtægterne, hvilket den summariske Finantsberetning for 1838 og de i de sidste Aar betydelig stegne Toldindtrader give Grund til at forvente; men Jntet er billigere end at Skatteyderne igjennem deres Organ, Stænderne, faae Leilighed til at yttre sig om den hensigtsmæssigste Anvendelse af dette Overskud, hvilket vil skee, naar Forslaget tages til Følge. Derved vil ogsaa paa den fuldstændigste Maade opnaaes, hvad Stænderne i deres tidligere Jndstillinger i Finantssagen have tilsigtet. De ville ved hvert Budgets Forelæggelse kunne foreslaae de yderligere Jndskrænkninger og Besparelser, som de endnu maattte ansee ønskelige; de ville da selv udgjøre en vedvarende Finants commission med det folkelige Element, hvorom der tidligere er andraget, og de ville erholde en fuldstændig detailleret Beretning om samtlige Statens Jndtægter og Udgifter. (Fortsættes.)