Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1827-08-14
Velmeent Forslag til Landmanden angaaaende, den i Aar saa tidlig indtraadte Høst. Ligesom alle sydlige Lande indtil Æqvator have et Fortrin for de nordlige i Jordbundens Rigdom og Frugtbarhed, saa har og det sydlige Tyskland allerede et betydeligt Fortrin for det nordlige Tyskland derved, at man i det sydlige Tyskland, sædvanligviis fravinder Jorden en halv Høst mere end i det nordlige. Thi da Høsten der, i det mindste Rughøsten, allerede indtræder tidlig i Juli, saa pleier man, saasnart den er endt, strax at pløie og gjøde Ageren, og saae hvide Roer i den, hvilke omtrent 14 Dage efterat de ere opkomne, blive stærkt, lugede, saa at kun paa hver 6te eller 9de Tomme een Plant bliver staaende; der da i Begyndelsen af Octbr. har naaet er Størrelse af 1 Fods Længde og 2, 3 til rigelig 4 Tommers Tykkelse i den øverste Ende, og nu, naar Frosten nærmer sig, optages, og bruges Vinteren igjennem til Næring saavel for Mennesker som især til Foder for Malkeqvæget. Denne visselig meget betydelige BiJndkomst af en Mark kunde i Aarvist ogsaa hos os erholdes, om end ikke ganske i samme Grad som i det sydlige Tyskland. Jndsenderen holder det foren patriotisk Pligt, at gjøre sine danske Landsmænd opmærksomme herpaa, og troer, at dersom de gaae forstandigen til Værks ved denne Forholdsregel, saa ville de kunne høste denne Vinding uden nogensomhelst anden Skade. Vist nok vilde det være daarligt, nu at dyrke Roer, og derved berøve sig Muligheden af den næste Vintersæd, da Roerne først optages ved Frostens Begyndelse. Men det er jo let gjørligt at ombytte Markernes Ordning, saa at man strax benytter den Mark, som nu har baaret Rug, til Roedyrkning, og altsaa til næste Sommer kun kan anvende den til Sommerkorn. Skulde nu, efter den hidtil brugte Drifts=Ordning en saadan Mark, der i Aar har baaret Rug, endnu engang have baaret Vintersæd, saa tage Landmanden i dette Aar til sidstnævnte en Mark, som nu er dyrket med Sommerkorn, da i Aar ogsaa Sommer kornet uden al Tvivl vil være tidsnok bortbragt fra Marken, til at man endnu gjerne kan dyrke Vintersæd paa samme inden den kolde Aarstid indtræder. Naar en Landmand anvender denne lille Klogskab ved Roedyrkningen, saa vil han ikke tabe noget i sin Høst næste Aar, og den betydelige Bi=Jndtægt af Roerne i denne Høst vil han kunne tage med. Rigtig nok maa han underkaske sig det nye Arbeide, at pløie paany, derpaa at luge, og endelig at indhøste; men uden Arbeide er der jo dog overhovedet ingen Vinding. Ogsaa er det vel at mærke, at Roerne kræve en god Gjødning; men den Formindskelse i det sædvanlige Gjødnings=Forraad for Sæden i næste Aar, som derved opstaaer, vil Landmanden jo let enten selv kunne erstatte, (i det han strøer stærkere, holder et Kvæghøved mere, tager Grønsvær af Lyng (Heideplaggen) o. des. til Hjelp o. s. v.) eller han vil kunne kjøbe den fra Byen, hvortil han fra Roer ne vinder overflødige Penge. Naar man i de følgende Aar forud vilde spekulere en Smule paa denne anden Benyttelse af en Deel af Agrene, saa vilde denne Benyttelse maaske kunne blive af nogen Betydenhed for Landet: - bedst ere naturligviis de afmeiede Rapsæd Marker skikkede hertil, fordi denne Sæd først modnes; paa Rapsæd=Marker vilde denne anden Benyttelse vel i enhver ikke altfor kold Sommer være mulig. Kjøbenhavn, den 7 August 1827.