Viborger Samler, 1831-03-16
Jndtil den 19de havde de mod Warschau concentrisk fremrykkende russiske Armeecorpser efter flere seierrige Fægtninger med de polske Jnsurgenttropper trængt disse tilbage til en snæver Plads af nogle Mile foran Warschau paa den høire Weichselbred. Her danner Egnen en, deels sandig deels sumpig, af Skove indsluttet, Slette, paa hvilken de til Warschau førende Veie, med Undtagelse af de tvende Chausseer fra Minsk og Pultusk, danne lutter Desileer, der let lade sig forsvare, da intet stort Antal Tropper der kan udvitles. - Disse Deboucheer havde Polatterne besat, og her kom det den 19de ved den af Feldtmarschal Grev Diebitsch Sabalkansti anstillede Recognostering til ct blodigt Slag, hvori dog det meest haardnakkede Forsvar maatte ligge under for den russiske Hærs Tapperhed, en Troskab, og Polatterne efter et stort Tab af Døde og Saarede maatte overlade Seierherren det hele fordeelagtige Terrain, hvorpaa denne efter en mindre blodig Recognostering den 2de kastede Jnsurgenternes Hær tilbage i en Stilling ved Praga og de seier tige russiske Skarer opstillede sig ved Randen af Sko ren paa begge Sider af Landeveien fra Minsk. Efterat Feldtherren her havde undt sine Tropper nogen Hvile, fik han Efterretning og Fyrst Schachowskoils Nærmelse med en Deel af det russiske Grenadeercorps, og besluttede derfor at udsætte det afgjørende Slag til denne Forstærknings Ankomst. Denne Feldtherre var nemlig den 23de marscheret over Sicrock, hvor en Brigade passerede Bug paa Jsen, og over Zegt; til Nieporent, var den 24de stødt paa Fienden ved Bialolenka, havde efter en levende Fægtning viist ham tilbage og fortsat sin Marsch for at forene sig med Hovedarmeen, til hvilken Hensigt det 3die Cavalleriecorps var sendt ham imode. For at forhindre denne Forening, rykkede Fjenden tidligt om Morgenen den 25de frem imod Schachowskoils Corps, og Feldtmarschallen, der egentligen havde bestemt Hovedslaget til idag, den 26de, indsaae strax, hvorledes man skulde tilintetgiøre Fjendens Planer. Han rykkede øieblikkeligen frem til et almindeligt Angreb paa Fienden, der befandt sig i en meget fordeelagtig Stilling, da hans høire Fløi var dækket af en sumpig Bæk ved Grochow og Centrum ved et Krat. - General Rosens Corps, der dannede Armeens høire Fløi, aabnede Slaget, idet en Jnfanteriebrigade under Anførsel af General Muramiew rykkede frem mod Fjendens yderste venstre Fløi, for at lette Fyrst Schachowstoils Anmarsch, og en anden Afdeling angreb det bemeldte Krat, der ligger nogle tusind Skridt foran Stillingen, norden for Chausen fra Minsk mellem Landsbyerne Kamenczyn og Grochow og giennemskiæres at en liden Bæk og flere Grovter; dette Krat forsvaredes med Haardnakkenhed, og de Batailloner, som først vare trængte derind maatte vige for den overlegne Jld. Feldtmarschallen sendte dem imidlertid strax Understøttelse, Krattet blev paa den ene Side omgaaet af Jnfanterie, medens Grev de Witts Cavalleriecorps opstillede sig paa den anden Side. Ser ten Batailloner anvendtes Tid efter anden til at tage dette Krat og fordrive Fjenden fra sin Stilling bag samme. Jndtil om Eftermiddagen dreiede Fægtninved Grev Pahlens Corps fandt imidlertid em bevende Kanonade Sted. Henimod Kl. 5 ankom Grenadeercorpset, der underveis havde været indvillet i en Fægtning, til den høire Fløi, og rykkede fra Landsbyen Kawengryn frem imod Praga. Cavalleriet satte sig i Bevægelse; dog kom kun nogle Regimenter virkeligen til Kamp; især udmærkede Prinds Albrechts Cunassecrregiment sig, det erobrede tre Kanoner og trængte frem til tæt foran Praga. Da Dagen hældede, var den hele Stilling, som den polske Armee havde havt inde, i Russernes Besiddelse. Om Natten rømmedes ligeledes Forstaden Praga; dog beholdt Polakkerne det med Infanterie og Artillerie besatte Broboved. - Det lithauiske Corps, paa hvis Frafald Polakkerne gjorde Regning, har i blodige Fægtninger paa det meest Glimrende hævdet sin Troskab. Man anslaaer den russiske Hærs Tab til 4 a 5000 Md.; Jnsurgenternes maa være meget betydeligere.