Viborger Samler, 1777-06-02
Jnsdagen den 28 Maji blev det sædvanlige Foraars Lande, mode holdet her i Viborg, da Provsten over Hellum Herred, Niels Jacob Rosenkilde prædikede over Text. Efræ. 5 Kap. 11v. Vi ere Himmelens og Jordens Guds Tienere, og bygge et Huus, som var fordum bygt for mange Aar siden. Til Indgang betiente han sig af 2 Cor. 2, 16. Hvor er dygtig til disse Ting? J Anledning af hvilke Ord, næst kortelig at berøre Connectionen, blev viist deels Læreembedets Besværlighed i sig selv, deels Lærerens Udygtighed af sig selv. Det første viser Apostelen uformærkt i Ordene; Thi ved det han udfordrer Dygtighed, forud sættes Pan Vanskelighed og Besværlighed, et vist Apender og Anhang ved Lærrembedet, som sees iblandt andet Matth. 10, 16. Thi endskiønt det ikke kan nægtes, at Kirkens første Lærere i dens første Plantelse jo havde ulige større Vanskeligheder og Faarligheder at gjennemgaae og bestride, end deres Efterfølgere, saa er det dog en afgjort Sag, at Lærreembedet endnu har sin Vanskelighed og Besværlighed, hvad enten det betragtes af sine Modstandere Eph. 6, 12, eller af sit store og høistvigtige Ansvar. Erech. 3, 18. Og at denne Vanskelighed og Besværlighed er ikke enkelt, viser Adstelen, naar han taler og Mængde af Ting, Hvo er dygtig til disse Ting, nemlig, som han i det foregaaende har talt om. - - Det andet ligger udtrykkelig i Spørgsmaalet: Hvo er dygtig o. s. v. Hvilke Ord ikke fremsettes Spørgsmaalsviis, ligesom der dog maaske maatte findes nogen, der besad den forommeldte og fornødne Dygtighed. Nei, men Apostelen vil med disse Ord sige: Jngen er dygtig til disse Ting. Saa bruges Tallemaaden Pl. 106. 2. Matth. 6, 27. 1 Pet. 3, 13. Rom. 8, 34. Læreembedet, vil Apostelen sige, er saa høistvigtigt og vanskeligt, at ingen besidder saa fuldkomne Egenskaber, saa stor Vittighed, saa modne Jndsigter, saadanne Kræfter, saa megen Taalmodighed og Nidkierhed, at han af sig selv og ved egen Kraft kan efterkomme Apostelens Ord 2 Tim. 4, 5. - Nei Lærere ere kuns Redskaber; Gud selv Mesteren, 1 Cor. 3,5. Skal Haandværksmanden benytte sig af Redskabet, maa han selv berede, og giøre det brugbart til sit Øiemeed; Saaledes og skal Gud betiene sig af Lærere, som Redskaber, maa han først selv danne og berede, duelig og beqvemgiøre dem til sin Gierning. Pd. 119, 18. Rom. 8, 26. Joh. 16, 13. 2 Cor. 35. Overgangen til Texten skeede saaledes: Og hvor skulde vi, som Mennesker, af os selv være dygtige til Embedets Gierning, vi som af os selv ikke ere i Stand til at fuldføre vores legemlige Kald, hvor skulde vi være dygtige til at berede, opreise og forbedre en aandelig Bygning, vi som ikke formaae ved egen Kraft at frembringe og fuldføre en jordisk Bygning, Gen. 11, 8. Guds Hielp og Bistand, hans Samtykke og bifald, hans Løfter og Spaadomme trøstede fordum Jøderne efter deres Hiemkomst fra det Babyloniske Fængsel til deres Bygning paa Herrens Tempel, naar de i Texten sige: Vi ere o. s. v. Hvoraf blev forestillet : Læreres fornødne Dygtighed af Gud, om de uforsagte skal bygge Herrens Huus. L. Den 1. Den Dygtighed, Lærere behøve til uforsagt at bygge Herrens Huus. H. Af hvem de dertil dygtiggiøres. Den første Deel blev viist i Anledning af disse Ord: Vi bygge et Huus som o. s. v. Hvor da først kortelig blev anført Historien om Jerusalems Tempel, der efter Spaadommene Jer. 39, 52. Egech. 12, 13. og Haab. 1, 5. formedelst Folkets Afguderie ved Kong Nebucadnezar med Staden blev opbrændt, dens Kostbarheder forstyrrede, og med Præsterne og det overblevne Folk bortførte til Babel 2 Kong. 25, 8.2 Par. 36, 19. Dernæst Propheternes Spaadomme om Folkets Befrielse, om Templets og Stadens Opbyggelse, Jer. 29, 10. E. 44. 28, hvis Opfyldelse begynder i Cyri den Persiske Konges Tiid; men formedelst adskillige Hindringer, i sær af de Samaritaner, ikke kom til sin Fuldkommenhed førend Kong Darii Regierings 2det Aar; Da Folket efter lang Henstand med Bygningen paa nye igjen efter Propheternes Tilskyndelse Hag. 1. Zach. 1. 1. dristede sig til at legge Haand paa Bygningen, og, uagtet Lands=Fyrstens Thatnai Spørgsmaal Esr. 5, 3, synes paa nye at maatte afskrække dem fra Bygningen, saa blive de dog i Tillid til Guds Tilsagn uforfærdede, og svarer: Vi ere Himmelens og &c. Hvormed de vil sige: Vi ere vor Gud, som befriede os fra det Babyloniske Fængsel, den Ære og Erkiendtlighed skyldige, at vi oprettede, til hans Ære bestemte, men for Syndens Skyld forfaldne Sager igien. Vi bygge, sige de, et Huus, som o. s. v. Hvor da blev talt om det første Tempel, som David agtede at bygge 2 Sam. 7, 2. men efter Herrens befaling v. 13 af Salomon blev bygt og fuldført. 1 Kong. 5,5, hvilket siges at være fordum bygt for mange Aar siden, i Henseende til, at fra dets første Grundvolds Anlæggelse ved Salomon til dets Ødelæggelse ved Nebudcadnezar regnes 424 Aar 3 Maaneder og 8 Dage. - Og efterat dette saaledes var udviklet, bleve Ordene applicerte paa Kristi Meenighed, den Kristen Kirke i det nye Testamente, som Templet i det gl. Testamente afbildede, og efterat have viist, at Kirken ikke allene saa kaldes et Tempel og Guds Huus. Zach. 6, 15. Ordsp. 9. 1 Tim. 3, 15, blev erindret, at dette aandelige Huus og Tempel, som Jerusalems, var fordum bygt for mange Aar siden, da den fra Kristi Tiid har været plantet, og alt meere og meere udvides og forbedres Act. 2, 47. - Bygnings Mesteren. steren er den store Stifter, Meenighedens Hoved, Kristus Eph. 5, 23, efter Spaadommen, Zach. 6, 12. - Bygningsmændenne vare Apostlene i den første Kristen Kirke, 1 Cor. 3, 10, og efter dem Ordets Tienere og Lærere, Eph. 4, 11 1 Cor. 3, 9. Og endskiønt Kirken i det Nye Testamente ikke, som Templen i det gl. Testamente, skal ødelægges og forstyrres, men skal bestaae evindelig i Kraft, af Matth. 16. 18. Coll. Pd. 48, 9. Saa kan dog Kirken trænges og trykkes, 2 Cor. 7, 5. Kirkens Lemmer hades og forfølges saavel af legemlige som aandelige Fiender, af hvilke Hiertet er den nærmeste og farligste, Jer. 17, 9. Kirken kaldes derfor stridende. - En Lærer, maa i denne Henseende ikke allerne, som enhver Kristen bør giøre i Almindelighed, opbygge, rette og forbedre sit aandelige Huus efter 1 Petr. 2. 2. men som dem der, med en Mose, skal staae i Gabet for Folket, paaligger det ham ved idelige Lærdomme, Formaninger og gode Exempler at vedligeholde og forbedre Guds Huus, og afværge dets Fald og Fordærvelse, 2 Tim. 4 - Og hvad Dygtighed udfordres ikke hos Lærere, som aandelige Bygningsmænd, deels til at lægge en god Grundvold, uden hvilken heele Bygningen er forgiæves, 2 Tim. 3. Huuset, hvis Grund var Sand, faldt, Matth. 7, 27. - Og lægge Lærerne en slet Grund hos Tilhørere, saa foraarsager de Bygningens Undergang, og det gaaer med Tilhørerne, som Sæden paa Klippen, Luc. 8, 17. - De aandelige Bygningsmænd maa derfor være forsynede med de fornødne Jndsigter, benaadede og forsøgte, om de ellers skal troste sig med Paulo, 1 Cor. 3. 10. deels behøves en ikke mindre Dygtighed til uforsagt at bygge, vedligeholde og forbedre Bygningen. Et nok, at Grunden er lagt, Bygningen maa visselig opføres, 1 Cor. 3, 10. - den, som handler anderledes, udsæter sig for Bebredelser, Luc. 14, 29. Zach. 11, 17. - naar Bygningen er opført, maa den ved idelig Tilsyn vedligeholdes og forbedres, Act. 9. 31. - Huuset uden Tilsyn bliver snart brøstfældig, og den aandelige Bygning skal saameget meere, naar den vedbørlige Sielesorg efterlades, svækkes og forfalder Gal. 3, 4. Som den idelig maa udstaae haarde og farlige Anfægtninger af Dievelen, Verden og det onde Hierte; Men da gielder det uforsagt at gaae Fienden i Møde - Jkke som Leiesvenden Joh. 10, 5, men som den retskafne Hyrde. Phill. 1. 28. 2 Tim. 4, 5. 2 Joh. . 8, 2 Petr. 1, 13. Pd. 127. 1. H. Af hvent de dertil maa dygtig giøres. - Jkke af dem selv - Spr. 18, 9. Men af Gud - Vi ere, sige Jøderne, Adres Him Himmelens og Jordens Guds Tienere. - Svaret er mærkelig paa Thatnai Spørgsmaal Efr. 5, 3, Det svarer ikke Cyrus, de Persiers Konge, som dog var saa i Sandhed, Esr. 1. Heller ikke lige frem: det har Gud gjort: men Viere Tienere o. s. v. - De vil sige, den Gud, vi tiene, ære og dyrke, har befalet os Arbeidet, af ham, som er Himmelens og Jordens Gud, ere vi Tienere han har og styrket os under Arbeidet, og gjort os frimodige til at bestride alle hindringer - Himmelens og Jordens Gud kalde de ham, for at vise ikke alleene hans uindskrænkede Magt P. 89, 12. - men og at tilkiendegive, at det var forgiæves, om nogen jordisk Konge vilde forhindre deres Bygning, hvortil de havde et guddommeligt Kald, Hag. 1. Zach. 1 - Tienere bør lyde sin Herre, og saaledes de Kongernes Konge, Herrernes Herre Ap. 19. - Guds Tienere ere alle Skabninger P. 119, 91. men i sær Lærere Pd. 134, 1. 135, 1. 2.; thi de staae paa en besynderlig Maade i hans Tieneste, og skal udrette hans Befalinger Jer. 1, 7. - Kristi Tienere kaldes de Sal. 1, 10. 2 Petr. 1, 1. fordi de forkynde Kristum og hans Evangelium. Han giør dem dygtige, 2 Cor 5, 18. 3, 6. fra ham høre de deres Kald og befaling Marc. 16,15. af ham udrustes de til Bygningen Luc. 24, 49. - 14 og 21, 15. ved ham beskiermes de mod alle Modstandere Ef 54, 17. Act. 18, 9. Ere de nu Guds Tienere, saa bør de ansees derfor, 1 Cor 4, 1. 1 Tm. 5, 17. de bør lønnes af Evangelio, de forkynde 1 Cor. 9, 14, - og de bør adlydes, br. 13. - som Guds Redskaber og hans Sendebud Math. 10, 20. 2 Cor. 5, 20.