Ribe Stifts Adresseaviser, 1799-12-31
Den Jorddrot, som efterlader de her befalede Pligter, skal for hver Gang han findes i samme Brøde, betale en Mulct fra ti til eet hundrede Rigsdaler, efter Omstændighederne. 7) Dersom nogen Jordrot herefter skulle forene sig med en nye Fæster og mere Høverie, end det, der for nærværende Tid er bestemt, enten ved de mindelige For ninger eller Kommissionens, eller Rentekammerets Kiendelser, da skal han, forinden Fæstebrevet udstedes, anmælde saadan Forening for Rentekammeret, som da foranstalter paa Jorddrottens Bekostning undersøgt, om dette forøgede Hoverie er saadant, at Fæsteren ved at forrette samme, kan overkomme at dyrke sin Fæstejord, tilbørligen, og at udreede de ham paaliggende Skatter og Afgivter, og derefter, ifølge af de befundne Omstændigheder, enten bevilger eller nægtet den indgangne Forenings Stadfæstelse, i Overeensstemmelse med de ved Justruction for Hoverie Kommissionen foreskrevne Grundsætninger. I dette Tilfælde skal paa samme Maade og under lige Straf, som i foregaaende 56 er fastsat, en Fortegnelse over Hoverie Arbeidet vedhæftes Fæstebrevet, hvilken Fortegnelse ligeledes skal af Stedets Dommer paategnes, som konfereret med den originale Forening og Rentekammerets Resolution. befindes det, at nogen Jorddrot herefter, uden at have paa forommeldte Maade indhentet Rentekamme, rets Resolution, skulde udstede et Fæstebrev, hvorved er betinget mere Hoverie, end det, der for nærværende Tid er bestemt, enten ved mindelige Foreninger, eller ved Commissionens og Rentekammerets Kiendelser, da skal saadant Fæstebrev, for saavidt den skeete Forøgelse, af Hoveriet angaaer, være ugyldigt, og Fæsteren ei være pligtig at forrette meere Hoverie, end det, der nu er bestemt for den af ham fæstede Gaard; og Jorddrotten, som findes skyldig i Forsømmelse af de befalede Pligter, skal desuden bøde eet Hundrede Rigsdaler. 8) Alt det Hoverie, som er bestemt til Pløie, Spænd= og Gangdage, skal forrettes efter rigtig Omgang imellem de Hoveriegiørende, med mindre nogen af dem er forhindret ved lovligt Forfald, saasom egen eller Tienestefolkes Sygdom, smitsom Syge iblandt Heste og Qvæg, Brandskade, og saa videre, i hvilke Tilfælde Jorddrotten maae være berettiget til at lade Omgangen i Hoveriet gaae en saadan Gaard forbi, efter Skadens Beskaffenhed, dog i intet Tilfælde længere end et Aar, og i den Tid fordre Hoveriet forrettet af Godsets øvrige Bønder. I øvrigt skal det være Jorddrotterne eller Forpagterne og Bønderne tilladt at forenes indbyrdes og et Arbeids Udsættelse, formedelst slette Veie eller andre tilfældige Aarsager, og skal da saadant Arbeid i det Aar, for hvilken Forening er skeet, af Bonden forrettes paa den Tid, som ved Aftalen er fastsat, om han end derved kommer til at giøre i een Uge flere Arbeidsdage, end ellers for Ugen er bestemt. Men uden Bondens Samtykke bør saadan Udsættelse af Arbeid ei finde Sted, ligesom saadan Forening ei heller bør gjælde for længere Tid, end det løbende Hoverie Aar. Bestemmelserne af Arbeidsdage for en Uge i de forskiellige Aarets Tider maae ikke forstaaes derhen, at Bønderne skulle være pligtige til saa mange Arbeids dage i enhver Uge; men, at dette Antal af Arbeidsdage er det høieste, som i en Uge efter Aarstiden af dem maae fordres. Handler nogen Jorddrot eller Forpagter imod de i denne 5 indeholdte Forskrivter, bør han, naar derpaa klages; bøde fra een til ti Rigsdaler. (Fortsættelsen følger.)