Københavns Adresseavis, 1767-05-22
Bergen. Da nogle Toldbetientere paa Inqvisition efter Told svegne Vahre paa Fiorden ved Nordnæs have antruffen en Baad, formodentlig ladet med Caffebønner, men som Toldbetienterne dog ikke har kundet bemægtiget sig, ved det de i Baaden værende Personer, paa en sær formastelig Maade har kastet Stene ind paa dem, saa at de, for at redde Livet, have været nødsagede at tage Flugten, saa har Stedets Stifts=Amtmand udlover 100 Rd. til Belønning for dem, som inden 2 Maaneder kan opdage hvem og hvad i bemeldte Baad har været, hvem det har hørt til, og hvor det er taget ind og udlosset at hvorhos Angiveren, om han endog har været deelagtig med i Gierningen, skal blive frie for Straf, og hans Navn forties. Den 1ste i denne Maaned, som den til vor allernaadigste Konges Salving fastsatte Dag, havde Høyvelbaarne Hr. Stiftsbefalings=Mand Scheel ladet indbyde, de fornemste af alle Stænder her i Byen, som paa det prægtigste bleve bevertede, og hvor, under Pankers og Trompeters Lyd og Canoners Lysning, blev erindred saavel det Kongelige Herskabs som andre Sundheder. Om Aftenen var med Lys i Vinduerne illuminered saavel høybemeldte Hr. Stiftsbefalings=Mandens Gaard og Raadstuen, som nogle andre Gaarde og Huse. Ved denne Leylighed ere udkomne adskillige Vers, saavel skrevne, som trykte. Molde. Den lille Elv, som løber ned igiennem Byen, har sidstafvigte 10 Martii gjort Iisgang, brækket ned og slaget alle Byens Møllerværker i Stykker, som tilhørte, Moldegaards Eyere, hvorved samme er tilføyet en betydelig Skade; men endnu det værste, at Hr. Controlleur Loches Datter der paa Stedet, som paa samme Tid kom gaaende over en Broe ved Mølle husene, paa en gruelig Maade for de tilstædeværende Tilskuere maatte ende sine Dage, i det at Jsen borttog Broen tilligemed hende, og ud over det høye Fald knu snede alt paa hende saa smaat, at intet uden en Skoe af hende er funden. Odense. Efterat Stifts=Provsten Professor Pingel, Søndagen tilforn havde intimeret den forestaaende Høytidelighed, indbød Han og ved saadan Leylighed sin Meenighed, til at forene deres Bønner med sine egne paa fornævnte Dag, som desuden var en ordentlig Prædike=Dag Begieringen blev opfyldt da en talrig Mangfoldighed, indfandt sig paa den bestemte Dag, efterat de ved de store Klokkers Lyd dertil vare sammenkaldede. Gudstienesten begyndte under Orgelverkets Assistence med Palmen ald Verden fryde sig denne Tid. Efter Epistlen blev siungen: Herren i din Nød høre dig. Og da han med Palmen: Nu bede vi den Hellig Aand, var gaaet i Prækestolen, blev talet over. Texten 1 Tim 2, 1. 2. 3. Til Indgang brugtes Ordene Jøbs 25 1 Hans er Herskab og Frygt; af Texten blev viist: Det med ærbødigheds Frygt erkiendte Herredømme. Applicationen blev taget af den hele Text, men især hertil opmuntret 1) Fordi det er Guds Formaning. 2) Det er Christendoms Mærke, 3) Det var Kongens Bøn, hvortil Hans eget Exempel opvækkede; Hvilket da og med Bønner, Begierninger a. blev sluttet. Efter Prædiken blev siungen: Ol store Gud vi love Dig og, efter intoneret Collect for Kongen, blev sluttet med Palmen: Christe lad din Ædle Fred. Saasnart Prædiken var endt, begyndtes at ringe med den store Klokke, da imidlertid en god Forsamling indfandt sig paa Gumnasio for at anhøre Orationen, og den dertil forfærdigede Musiqv. Hans Høyædle Høyærværdighed biskoppen gav den efter til de Anseeligste i Byen et Dagen sommeligt Tractamente, ved hvilket Hans Majestets Kongens og det Kongelige Arve Huuses Vel blev erindret, men med en Glæde, som var helliget i Gud.