Viborger Samler, 1778-07-13
fyrsten dømte ham til at prygles ihiel ved Stokke Slag under Fødderne; men da han strax efter havde besindet sig, og fundet Nadics Svar fuld af Moed, sluttede han, at et Menneske af disse Egenskaber maatte være i Stand til at bevise ham vigtige Tienester, og gav derfor Ordre til at opsætte Straffen. Da Efterretningen om denne Naade indløber, var Dommen allerede næsten fuldbyrdet paa Nadir, dog lader han endnu see nogle Tegn til Livet; man har Om Omsorg for ham, og han kom sig igien. Han bliver derpaa forestillet Fyrsten, som for at faae ham til at glemme den Smerte, han nyelig havde udstaaet, overøser ham med Foræringer, og vil, at han herefter skal hede Thamas=Kuli ). Han erholder tillige et Compagnie Ryttere, hvormed han giør mange smaae Tog, som lykkes ham. Jmidlertid hænder det sig, at een af KongEcherefs Generaler anstiller sig som misfornøiet med sin Herre, og tilbyder sig derfor at overføre sine underhavende Tropper til Schac=Chamas. Fyrsten havde taget imod Tilbudet, hvis ikke ChamasKulii havde givet ham Mistanke herom. Denne forbinder sig endog til at tage Generalen til fange, saafremt man vilde give ham 1000 Ryttere til Hielp. Fyrsten bevilger ham dette, og lægger desuden til hans Navn den Ære-Titel Can, der betyder saa meget som en Fyrste. Saa blev Nadir=Kuli nu herefter kaldet Thamas=Kuli=Can. Han marcherer derpaa af i Hast, efter 3 Dage angriber Echerefs General, og faaer ham rigtig fangen. Chamas=Kuli=Cans Anseelse var nu saa bekiendt, at endog de meest Frygtsomme komme og toge Tieneste under ham. Han samler sig en Armee, paa 20000 Mand, og lader Schac=Chamas i Spidsen af dem gaae Echeref i Møde, som over Rygtet af Fyrstens lykkelige Fremgang, var i September Maaned 1729 rykket ud af Jspahan med 50000 Mand, og kom ansættendes lige mod Staden Khorasan. Saa a) D. c. Thamas's Slave. Hs. Saasnart disse tvende Armeer komme sammen, giøre de paa begge Sider Anstalt til et Feltslag. Afganerne vare nu saa vante til at vinde, at de foragtede deres Fiender. De tænkte ikke paa, at Perserne vare ganske andre Folk, naar de bleve anførte af en Thamas=Kuli=Can, end af de feie og troeløse Persiske Generaler. Virkelig fægtede de ogsaa fortvivlende, og anfaldt Afganerne med saadan Hidsighed, at de bragte deres Linier i Uorden, og tvang dem til at tage Flugten, saa de ei kunde samle sig igien, førend de kom til Jspahan. De mistede i det mindste 20000 Mand. Chamas=Kuli=Can sætter efter dem - Alt som han nærmer sig mod Jspahan, erklære heele Stæder og Landskaber sig for SchacChamas. Hans Armee befandt sig nu 40000 Mand stærk. Echeref, som troede sig ikke sikker i Hoved=Staden, beslutter at sætte den i Brand, giøre et almindeligt Nederlag paa Jndbyggerne, og begive sig andensteds hen med sine Skatter. ThamasRuli=Can giver ham ikke Tid til at fuldføre dette gruelige Anslag. Echeref rykker pludselig ud af Staden med alle Afganerne, i November Maaned 1730. Schac-Chamas's Armee marcherer derpaa ind i Jspahan, hvor Fyrsten selv ogsaa nogen Tiid efter ankommer - bliver udraabt for Konge - og bestiger Tronen. Stolt af sin Lykke understaaer Thamas=Kuli Can sig nu at udbede sig Tilladelse af den nye Konge paa egen Haand at hverve Tropper og hæve Penge over det heele Rige, og efter eget Gotbefindende at handle hermed, for at blive i Stand til at fortsætte Krigen. Han truer derhos med at ville tage sin Afskeed, ifald hans Ansøgning bliver ham afslaaen, Ee 2. Det Ho Dette var egentlig at giøre Jndgreb i den undskrænkede Kongl. Myndighed. Schac=Chamas forstiller sig dog, og bevilger hans Forlangende, ja giver ham endog sin Faster, Schaa=Husseins Syster, til Ægte, Chamas=Kuli=Can lader Fyrsten, efter sig i Jspahan med 6000 Mand - og selv sætter han efter Afganerne. Disse Oprørere havde deelt sig i mange Hobe, for at indtage Kandehar fra adskillige Sider. Echeref laae stille med en Haandfuld Folk - hvorfor Bierg-Beboerne overfalde hans faa Tropper, og nedsable dem - Selv satte han her sit Liv til. Derpaa vender Thamas=Kuli=Can sine Vaaden mod Tyrkerne, og erholder store Fordeele over dem. Schac-Chamas, i steden for at betiene sig heraf, til at jage Tyrkerne ganske udaf Persien, slutter Fred med dem, og lader dem beholde de Landskaber, de havde indtaget. Denne Fyrste holdt for, han burde handle saaledes, for at naae den Myndighed igien, som hans General havde misbrugt ved Hielp af Krigen. Thamas Kuli Can, fortrydelig over denne Freds=Slutning, hvortil han strax mærkede den sande Aarsag, ankommer til Jspahan i August 1732. Uden for Staden leirer han sig med en Armee paa 40000 Mand, som alle vare ham ganske hengivne, og fatter den Beslutning, at sætte Schac=Chamasaf: J denne Hensigt beder han ham komme og mynstre sine Tropper. Kongen begiver sig til Leiren, hvor Generalen indbyder ham at indtage MiddagsMaaltid i hans Telt. Han opvarteer ham med alle Slags stærke Viine - Fyrsten bliver beskiænket, kaster sig paa en Sofa, og falder i Søvn. Chamas=Kuli Can kalder derpaa de fornemste Officerer ind, viser dem Kon Kongen, og i en dertil udstuderet Tale forstørrer KongThamas's Uordentligheder, som han sagde, der baade Dag og Nat følede sig i Drukkenskab og Vellyster. Han lader ham derpaa fore bort, og da han seer, at der er ingen, som herover gjør mindste Bevægelse, lader han ham under en sikker Vagt føre til et Castell. Da dette var gjort, drager han ind i Staden - forføier sig op paa Slottet - tager Schac-Chamas's spæde Prints af Vuggen, sætter ham paa Tronen, og udraaber ham for Konge under Navn af Schac-Abbas. Saasnart som dette, skal jeg sige Konge=Barn, eller Barne=Konge? var lagt i sin Vugge igien, gav det 3 Skrig af sig, det ene noget efter det andet. Chamas=Kuli=Cansporger de Tilstædeværende, om de forstode, hvad den nye Konge hermed vilde sige, og da nogle iblandt dem svarede, at han ventelig ikke meente andet hermed, end at han vilde have Patten, sagde han dem for den første gang: "J ere allesammen Daarer. Hvad mig angaaer, da har Gud givet mig den Gave, at jeg kan forstaae spæde Børns Sprog; jeg forstaaer, at han hermed befaler os, at tage de Provintser fra Tyrkerne igien, som de have taget fra os. Ja, min Konge, lagde han til, og i det samme klappede Barnet paa Hovedet - Vi skal strax drage hen, og skaffe os Ret af Sultan Mahomed, og, vil Gud, skal vi mage det saa, at Dekan spise Viindruer i Scutari, ja maaskee i Constantinopel selv. Ved det andet Skrig, sagde han, fodrede Printsen de Provintser tilbage, som Russerne har bemægtiget sig; og med det tredie befaler han os at indtage Kandehar igien." Ee 3. Man Man mærkede heraf de store Anslag, han siden efter udførte. Chamas=Kuli=Can lader sig udnævne til Rigets Bestyrer i den unge Konges Mindreaarighed. Man var nødt til at tilstaae ham denne høie Værdighed; thi han erklærede reent ud, at han vidste ingen, der var saa vel skikket hertil, som han selv. Herpaa tiltager han sig den Titel af: Veli Nimetd. e. Nationens Velgiører. Han lader Russerne og Tyrkerne vide sin Ophøielse til Rigets Bestyrer, og fodrer ved samme Leilighed de Provintser tilbage, som de uretmæssigen havde bemægtiget sig. Russerne gave deres godvilligen tilbage, og sluttede i dets Sted en fordeelagtig Handels=Tractat med dem; Men Tyrkerne afviste med Høimodighed Bestyrerens Forslag. Denne rykker derfor imod dem i Spid af 100000 Mand, og angriber dem i adskillige Trefninger, indtil han endelig naaer sin Hensigt, og driver dem gandske ud af Persien. Den ærgierrige Kuli=Can troede, det nu var Tiid for ham selv at bestige Thronen. Han begiver sig derfor med sin Armee til Scheal Mogan, en forskrækkelig Udørken, hvor ingen Levnets=Midler vare at bekomme, uden de, han selv fandt for got at uddeele. Fra dette Sted affærdiger han Courierer til alle Provintserne med Ordre til de fornemste Mollas, til Statholderne, til Rhodernes Øverster, og alle anseelige Embeds=Mænd, at indfinde sig hos ham, for at holde Rigsdag. Alle de, som vare beordrede, indfandt sig rigtig til den bestemte Dag. Han holder en lang Tale til dem, hvori han afskildrer Persiens Tilstand, da han antog Commandoet, de Farer og og Besværligheder, han havde sat sig i, for at skaffe Riget Rolighed igien, og hvor lykkelig han havde været i at opnaae dette Øiemeed. Til Slutning lader han dem vide, at han vilde sige sig af med Rigets Bestyrelse, og give dem Friehed til at vælge, hvem de vilde, i hans Sted; ja endog at udnævne en til Konge, om de skulle agte det fornødent, 3 Dage gav han dem at betænke sig i, for at beslutte noget viist. (meere følger.)