Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1833-10-17
Politiske Efterretninger. Spanien. De franske Oppositions-Journaler ville ikke rose Sammensættelsen af det nærværende spanske Regjeringsraad, da Erkebispen af Sevilla, skal være en af de meest fanatiske Prælater, og Hertugen af Jnfantado fra Fortiden af bekjendt for en af de ivrigste Forfægtere af Absolutismen, han var en af Ferdinands første Raadgivere indtil Aaret 1826, da han faldt i en Slags Unaade, General Casagnos og Jnfanten Francisco hører til de svagere Caracterer, kun til Hertugen af SanFernande kan man nære nogen særdeles Tiltroe, man troer imidlertid, at Dronningen har valgt, dette Raad, for ikke strax i Begyndelsen at lægge sig ud med det apostoliske Partie. Til Beviis paa de franske Blades Skrive=Frihed, kan anføres følgende om Spanien under Kong Fordinand: "Aldrig har en Nation gjort og lidt saa uendelig meget for dens Fyrste, som den spanske Nation for den afdøde Kong Ferdinand, og aldrig er vel dens Hengivenhed og Anstrængelser bleven gjengieldte paa en saa lidet svarende Maade, som under ham. Efter en Gaarig Kamp, som i Forbittrelse og med Hensyn til Størrelsen af de bragte Offere, neppe finder sin Lige, saae Spanien dets ædleste Sønner overantvordede til Sværdet, Bødelens Strikke, Statsfængslernes Rædsler og en Forviisnings Lidelser, overantvordede ved Ministrene hos den Fyrste, for hvem man havde tilkjempet sig hiin Heltekamp, skjøndt dette var vistnok Færdinands ædle Hjerte ubekjendt; og da nu Nationen træt af saa uendelige Qvaler, i Aaret 1820, gjorde Ende paa et Regjerings-System, som fuldkommen udtømte Landets faa Hjælpekilder, blev den dog sin Konge troe, men da det igjen ved Hjælp af fremmede Bajonetter blev Ministeriet, muligt at befrie sig for den bedigede Constitution, vare nye Henrettelser, nye Fængslinger, nye Qvaler den Løn, den sik. - Ferdinand var født den 14de October 1784, og han betegnede sin Jndtrædelse i det politiske Liv, ved en Skrivelse, som han uden sin Faders Vidende, skrev til en fremmed Monark, nemlig Napoleon, for at udbede sig den ældste Datter af Prinds Lucian til Ægte, efter at hans første Gemalinde, en Datter af Kong Ferdinand den IV af Sicilien, var død, som en Følge af lidte Krænkelser - formodentlig af det apostoliske Partie. Endnu har man ikke kundet udgrunde, hvorledes det egentlig gik til med de Cabaler, som frembragte Revolutionen i Aranjues den 18de Marts 1808, der hævede Ferdinand paa Thronen for det korte Tidsrum af 6 Uger, og som han den 6te Mai f. A. allerede maatte renoneere paa i Bajonne. 1814 slap han ud af det Fængsel, som Napoleon havde holdt ham i, i Valen say, han forblev imidlertid en temmelig Tid i Valencia, for at unddrage sig fra at beedige den af de Cortes proclamerede Constitution, som selv Keiseren af Rusland i Tractaten af 20de Juli 1812 udtrykkelig havde anerkjendt som retsforbindende. Her var det, at Cardinalen af Bourbon, hans Onkel, som Præsident for de Cortes Deputation, tiltalede ham med disse mærkværdige Ord: "Den spanske Nation, som midt under dens Ruiner, endnu holdt sig opret, kunne vælge sig til deres Overhoved, enten den af dens Krigere, som tapprest havde fægtet for Friheden, eller den Magistratsperson, som modigst havde beskyttet Fædrelandets Rettigheder, men for troe dens Eeder, til at den skulle høre Jnteressens Stemme, sætter den Dem den affaldne Krone paa Hovedet, som den, uden Deres Bistand, har tilkjempet sig for Dem. TabDe aldrig af Øje, at De har National-Ædelmodigheden at takke for denne Krone, og at Deres og Efterfølgeres hele Liv ikke er tilstrækkelig til at afbetale denne Gield." Kort der paa forkastede Ferdinand ved en Erklæring de Cortes Constitution, og befalede Gouverneuren, i Madrid at lade de Cortes sprænge fra hinanden, og kaste de Anseeligste af dem i Fængsel. Strax derpaa fulgte et grueligt ReactionsSystem, Jesuiterne, Klosterne og Jnqvisitionerblev igjen oprettet, og det blev igjen tilladt Storinqvisitoren paa Pavens Ønske, at gjøre Brug af Torturen, ligesom ogsaa det hemmelige Politie drev dets skrækkelige Spil, af Spaniens ædleste og kraftigste Mænd bleve mange fængslede og henrettede. Med overordentlig Strænghed straffede Ferdinand en Minas, Porliers og Lasens Forsøg paa at indføre den belovede Constitution. Dette lykkedes imidlertid de dristig Overhoveder for Tropperne paa Øen Leon i 1720, og Ferdinand decreterede endelig den 7de Marts f. A. at han havde besluttet sig til at besværge den af de Cortes i 1812 promulerede Constitution. - Det Blod og de Taarer, som imidlertid senere hen, bleve udgydt i Spanien, efter at den absolute Magt den 1ste October 1823 igjen var kommen i Regjeringens Hænder, er imidlertid bekjendt."Men begikkes der ogsaa Feil, maae man ogsaa betænke at Ferdinand havde nydt en bigot og jesuitisk Opdragelse, at han fra sin tidligste Barndom af, havde lært at betragte Geistlighedens og den catholske Kirkes Sag som Guds Sag; derfor var efter hans Anskuelse det absolute Regieringssystem det ene rigtige, fordi det kun ved dette, stod i hans Magt at udføre sine Hensigter. Forøvrigt var Ferdinand mod sin Familie og nærmeste Omgivende, mild og deeltagende, og hans Caracteer skal have havt sine med get gode Sider. (Hb. n. Zeit.)