Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-03-21
Udenlandske Efterretninger. Spanien. D. 14de gik Rygtet paa Børsen i London, at Regjeringen havde faaet den Efterretning, at Carlisterne ved St. Sebastian vare blevne angrebne af General Evans. Skjønt dette Rygte havde nogen Jndflydelse paa de spanske Fonds, var man dog ikke istand til at komme paa Spor efter dets Kilde, og kun Saameget synes derfor at være vist, at Breve, ere ankomne fra Evans, i hvilke han har bebudet, at han ufortøvet vilde begynde sine Operationer, saasnart Føret tillod ham at lade sit Artillerie agere - Jøvrigt haves fra Spanien intet andet Nyt end dette, at Grev Almodovar var udnævnt til Krigsminister i Hr. Veras Sted, og at Sidstnævnte formodentlig vilde afgjøre sin Strid med Gen. Narvaes i en Tvekamp. Frankerig. De ministerielle Forslag om et Tillægsudstyr til Dronningen af Belgien og om Hertugen af Remours's Apanage syntes at ville fremkalde Scener, der fast mere end noget Andet vilde blive krænkende for Regjeringen. D. 10de opførtes i de Deputeredes Kammer et Forspil, hvoraf man nogenlunde kan slutte sig til, hvad der videre er at vente. Commissionen skulde aflægge sin Beretning om det belgiske Udstyr. Referenten Hr. Laplagne vilde afgive sin Beretning til Trykken, men man paastod, at han skulde forelæse den. Dette skeete ogsaa, men med saa svag en Stemme, at Hurtigskriverne ikkun kunde fatte Lidet deraf. Det Væsentlige var følgende: Da Kong Ludvig Philips Datter blev formælet med Kongen af Belgien vare Frankerigs finantsielle Forhold ikke saa gunstige, at man strax kunde andrage paa hendes Udstyr, nu derimod maatte det, under Finantsernes nærværende blomstrende Forfatning, kaldes et ringe Offer, at indhente, hvad dengang blev forsømt, et Offer, som Nationen sikkert var beredvillig til at bringe. Vilde man spørge, hvorpaa Regjeringen støttede dette Andragende, da blev Svaret, paa Loven af 1832 om Civillisten. J denne Lovs 21de Artikel hedte det nemlig, at de kongl. Børns Udstyr skulde fastsættes ved særskilte Love. Jøvrigt maatte dette Lovforslag ansees for tilstrækkelig begrundet alene ved den Omstændighed, at Bevillingen af dette Udstyr vilde give Kongen et nyt Beviis paa Nationens Høiagtelse og Kjærlighed. Hr. Dupin vilde netop til at fremsige den sædvanlige Formular: "Beretningen vil blive trykt og uddeelt", da Hr. L'Herbette besteg Talerstolen og erklærede, at Commissionen slet ikke havde forstaaet sin Opgave. Han blev med Heftighed afbrudt af Centrum, som ikke vilde lade ham tale videre, fordi han - som der raabtes – bragte uvedkommende Ting paa Bane; men L'Herbette svarede, at dersom man blot først vilde høre, hvad han havde at sige, vilde Kammeret sikkert billige hans Anskuelse. Han forlangte derpaa, at Beretningen skulde gives Commissionen tilbage til Omarbeidelse (Centrum bød ham atter at tie); thi d. 21de Artikel, paa hvilken Referenten havde beraabt sig, indeholdt noget ganske Andet; den bestemte nemlig med klare Ord, at Udstyr til de kongelige Børn ikkun skulde bevilges i Tilfælde af utilstrækkelig Formue. Her opløftede Centrum et rasende Skrig imod Taleren. Da denne imidlertid ikke lod sig forstyrre, men viste, hvorledes Commissionen først havde maattet skaffe sig Vished om, hvorvidt hiin betingelse var tilstede, hvorledes den maatte have kunnet fremlægge i Kammeret en Udsigt over den kongelige Privatformues Tilstand, over Jndkomsten af Domainerne, over Forholdet mellem Kongens Jndtægter og Udgifter: saa naaede Larmen den høieste Grad. Hr. Dupin fandt sig derved beføiet til at stille under Afstemning, om man skulde gaae over til Dagens Orden, hvilket da ogsaa skjønt under svær Tumult, blev af Majoriteten besluttet. - Lovforslaget om Hertugen af Nemours Apanage er vel endnu ikke saa nær ved at komme under Forhandling; men dette Forslag, som Hr. Cormenin i et offentligt Brev til Hertugen har angrebet med den største Bitterhed, har i den Grad den offentlige Mening imod sig, at et stort Antal vælgere af det District, hvis Deputerede Hr. Ganneron er, har ladet denne vide, at han ikke maa vente at blive valgt oftere, dersom han stemmer for dets Antagelse. Et lignende Skridt forberedtes endnu i et andet Valgdistrict i Paris. Commissionen skal være tilsinds at gaae en Middelvei og foreslaae at udrede til Hertugen 500000 Fr. aarlig af Statskassen, istedetfor at anvise ham de faste Eiendomme, hvis Jndtægter efter Regjeringens Opgivende skulde indbringe denne Sum, men som beviislig indbringe langt Mere. Med denne Forandring troer man, at Forslaget vil gaae igjennem. - Det vækker almindelig Opsit og hos de fleste alvorlig Misbilligelse, at Oberst Vandrey, der, som bekjendt, var en Hovedmand ved det strandede Oprørsforsøg i Strasburg, har været fræk nok til at optræde som Candidat til den ledige Deputeertpost i Cote d'or Departementet; men det misbilliges ikke mindre, at Directionen for Henrik d. 5tes Collegium, hvor Hertugen, af Montpenster gaaer i Skole, har taget i Betænkning at opflytte Oberst Vandreys Søn i den Klasse, hvor den unge Prinds befinder sig, af den Grund, at det ikke kan passe sig at sætte Oprørerens Søn i Klasse med Kongens Søn. - 13 Officerer af det 62de Regiment, som havde undertegnet en Protest imod den af Marskal Clauzel indgivne Beretning om Toget til Constantine, ere paa Krigsministerens Jndstilling blevne afskedigede, hvilken Haarhed bliver amindelig dadlet.