Aarhuus Stifts-Tidende, 1844-11-15
Ved Nationalitetssagen i Roeskilde var Afstemningen 53 St. for, 11 imod. Til Emt. Medlemmer valgtes: Larsen, Tutein, Bang, David og Lehmann, af hvilke kun Larsen og Lehmann ærligen og varmt have taget Sagen i Forsvar, medens Tutein, idet mindste tilsyneladende, har svigtet den, og Bang og David ligefrem have bestridt den. Comiteevalget svarer altsaa til Discussionen; det fremgaaer af hiint som af denne, af denne Sag som af de fleste andre, at hverken Nationen eller Nationaliteten er særdeles vel repræsenteret i Roeskilde. (Fdl.) Det er meget interessant at lægge Mærke til Commissarii og Etatsraad Bangs gjensidige Forhold i den nærv. Roesk. Stænderforsamling. Forhen tog Commissarius altid Ordet strax, saasnart et Andragende var oplæst og fremsatte alle de Jndvendinger, derimod, det var ham muligt at opdrive. Saaledes bar Hans Excellence sig endnu af i den viborgske Forsamling; men her følger han en ganske anden Tactik, – han tier sædvanligt, til Discussionen er næsten endt, og saa reiser han sig blot for at henholde sig til dem af de foregaaende Talere, der have talt ham tilpas. Derimod er det i Reglen Etatsraad Bang, der aabner Oppositionen fra Regjeringens Side mod de indgivne Andragender, der lader sine Giensvar følge umiddelbart efter disses Oplæsning, og som ogsaa ofte – det maa man tilstaae – siger det Grundigste og Bedste, der fra den Side bliver sagt. Men dette Forhold viser da, at der nu i Roeskilde er et virkeligt Regjeringsparti, mellem hvis Anskuelser og Regjeringens der ikke blot er en tilfældig Overeensstemmelse i nogle eller de fleste Sager, men som med fuld Bevidsthed har sat sig den Opgave, at forsvare og styrke Regjeringens Politik, uagtet man i flere væsentlige Puncter ikke billiger den, hvorpaa jo baade Adressediscussionen og Nationalitetssagen have givet Exempler. Dette er da et virkeligt Fremskridt, i politisk Henseende, thi kun igjennem skarpt sondrede, hinanden uafbrudt bekæmpende, indvendigt organiserede og efter taktiske Regler sig bevægende Partier kan Udviklingen gaae; saalænge Jndividerne holdt sig isolerede paa deres individnelle Standpuncter, uden at subordinere sig under større Heelheder, kunde vi ingen Vei komme. Dette Phænomen er desuden interessant derved, at man seer, til hvilke af Regjeringspartiets Førere Regjeringen har størst Tillid, og hvem der altsaa under Forholdenes rolige Gang rimeligviis staaer for Tour til at bytte Stændersalens Stol med Statsraadets Tabouret; det er hverken tilden bidske grevelige Høiesteretsassessor, der altid snapper efter Lehmanns Hæl, eller til den arrige Bondeven og vidtbelæste Statsoekonom eller engang til Statseenhedens laurbærkronede Frelser, at Commissarius, trods al deres loyale Tienstiver, i Almindelighed henholder sig; i den Deputerede for det 17de Landdistrict finder han derimod sit Complement, ligesom det ogsaa er tydeligt, at denne paa sin Side over sig i Commissarii Rolle. (Fædrel.)Man maa tilstaae, at dHrr. Christensens og Drewsens Andragende og Nedsættelse af en Commission til at undersøge Landboforholdene, der forelagdes i de roeskildske Stænders 16de Møde, den 2den November, har formaaet at sætte Liv i deres Forhandlinger; saadan en Storm, som dette Andragende fremkaldte, er ikke længe gaaet hen over Stændersalen. Grever og Kammerherrer, Etatsraader og Baroner have kæmpet som pro aris et foris; Directeur Sagers Glæde over Communalanordningen for Kjøbenhavn har forvandlet sig til Forbittrelse imod dem, der vove at antage, at der skulde være Negen i den roeskildske Stænderforsamling, der kunde handle anderledes, end det bør sig Bondestandens Venner at handle, og Raadmand Professor David – ja hvad skal man sige om ham, Man fortæller en Historie om en Adelsmand, der blev som rasende, naar man viste ham en Synaal, fordi han derved mindedes om, at hans Bedstemoder var en Skræderdatter; man skulde næsten troe, at der et eller andetsteds i Andragendet har siddet en Synaal, der har stukket Hr. David, thi det er lykkedes ham i denne Sag at forløbe sig i en ganske forbansende Grad. (Fædrel.)(Hvad der i dette vigtige Andragende havde opirret Gemytterne saameget, skal i et af de næste os blive omstændeligere omtalt.)- Da det paa flere meget anseete Steder skal have viist sig som et særdeles tjenligt practisk Middel til at lægge behørig Kapsun paa urolige Hoveder, at faae dem satte under Politiets specielle Opsyn, og da det desuden overhovedet vilde være det meest hensigtsmæssige, om Landets samtlige Borgere kunde bringes under samme, saa vil det vistnok paa sine Steder betragtes som et godt Varsel for den Udvikling, Landet gaaer imøde, at det kgl. danske Cancelli har fundet Anledning til at anvende den nævnte Foranstaltning paa Trykkefrihedsselskabets 4000 Medlemmer. (Forposten.)- Der gives Mennesker med et uforklarligt Udtryk i Øiet; i Almindelighed ere de bestemte til at døe en voldsom Død. Naar man senere hører, at N. N. har skudt sig eller er bleven myrdet, siger man: "Nu begriber jeg det eiendommelige Udtryk i hans Øie."Der gives Selskaber, hvis Navn og Titel er uforklarlig, først i deres Dødsøieblik seer man, hvad Navnet betod. Saaledes Trykkefrihedsselskabet. Hvor ofte har man ikke spurgt: Hvad betyder dette Selskab? Hvad Jnteresse har det for Folket? Nu har Cancelliet tilskrevet Politidirecteuren, at det staaer ham frit for at undertrykke det. Nu vil Folket endelig begribe, hvorfor det heed Trykkefrihedsselskadet. (Cors.)