Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-08-20
Oldskriftselskabs Tidsskrift o. fl. Jeg gov dette sameget heller, som jeg erfarer at Prof. Gamborg atter har ytret sig om denne Sag i en til Skilderiet bestemt Skrivelse, og som jeg ikke tvivler paa at enhver, der har fulgt Sagen, uden at være forud indtaget eller blindet af voldsomme Sindslidelser, nu vil være i Stand, til at fælde en rigtig Dom. R. Rask. Tegnet eller det særdeles Bogstav til Vocalen aa. Af T. M. B. GalskiøtJeg har hørt, men ikke læst, at Nogen har misbilliget, at jeg dertil har foreslaaet og brugt a med en Streg over, og derimod at Andre anpriste det svenske Tegn paa aa, som vi skulde overføre i vort Sprog. J den Anledning meldes Følgende: Jeg vil ikke tale om det gamle Ordsprog; Svensken har aldrig været Dansken god; men allene spørge: Er der nogen Rimelighed eller Fornuft i, at vi henter det fra Udlandet, som vi have ligesaa godt og bedre i Landet. Er denne Sætning rigtig, saa er og den Sætning rigtig, at vi skal bruge amed en Streg over til at betegne aa, og ingenlunde det svenske a. Det har fra gammel Tid af været Brug, og synligt endnu i gamle trykte Bøger, at istedetfor tvende m. eller tvende staaer eet m eller eeten med Streg over, der skal betyde tvende meller tvende n. Ja, er det Tilfældet endnu i Skrivning, at man ofte, for at undgaae de mange Mstreger ikke mindre end 6, sætter kun 3 og en Streg over, eller naar man har glemt det ene sætter en Streg over, saa er denne Maade at fordobble et Bogstav paa, national og bekjendt, og saa bør man ikke reise udenlands efter det; man har da det man søger, og er allerede bekjendt. Fremdeles, er nu den gamle Vocals Tegn et dobbelt a, saa er det og ligefrem, at naar man vil have et eget og nyt Tegn til at betegne den gamle Vocal aa med, saa er intet nærmere, mere bekjendt, ja nationalt, end en Streg over at det er saa simpelt, at det i Grunden er og bliver det samme som før, en Fordobbling af a, ikkun at man bestandig bruger Stregen over a til Fordobblingstegn istedet for vidtløftigere at skrive paa gammeldags Viis aa. Desuden er det svenske Tegn paa aa ikke allene ganske fremmed og ubekjendt for menig Mand, men endog langt vanskeligere at gjøre. Det er altsaa paa ingen Maade at foretrække for det lettere, nemmere, bekiendte og nationale; ved at skrive Streg over et Bogstav fordobbler man det, og ved at skrive Streg over afordobbles det, og netop ved at fordobble det gjør man det samme dobbelte aa, den gamle Vocal og giver den sit nye egentlige og naturlige Tegn paa den simpleste og letteste Maade. Og skulde det her Skrevne endnu ikke være overbevisende nok i Henseende til Brugen af amed en Streg over, istedetfor det dobbelte aa, saa lader os heller vedblive at være danske og vedblive at bruge det dobbelte aa; der er nok af os blevet svensk, at ikke det Hele skal blive det. Overalt, hvilken aldeles Forstyrring i Læsningen vilde ikke et saadant nyt Bogstav gjøre for Almuesmanden, som aldrig havde seet det eller hørt ymte derom, ogsaa vilde det blive langt vidtløftigere i Skrivningen, thi skriver jeg eet af saa kan jeg og med et Træk gjøre et andet a ved Siden deraf, eller ved at løfte Pennen op og gjøre en simpel Streg; men at løfte Pennen op og gjøre som et Nul, er 10 Gange at klakke end 1 Gang at gjøre ret, langt vidtløftigere end at gjøre en Streg. Anviisning til, hvorledes Landsbypræsten i det mindste Kald kan have Udkomme.