Viborger Samler, 1817-05-05
For ikke længe siden læste jeg i en Avis, at man indvendte meget imod Markeder og troede de som skal delige burde afskaffes. Ja! tænkte jeg, da kan mar bedre afskaffe at spise og drikke til Bryllupper. Nu er det vist en 30 Aar siden jeg blev Landmand og i alt den Tid har jeg, som en god Patriot, besøgt alle Markeder i min Egn og endda nogle længere bort- og, jeg er ikke endnu bleven keed af denne Folkeforlystelse - Det er netop et Marked hvor de forskjellige Aldere finde Moerskab paa eengang. Jeg sælger for Exempel mine Stude og Heste, tinger mit Korn boet, finder mine adspredte Bekjendtere paa Markedet eller paa Klubben, tømmer en Flaske Viin med dem, indkjøber mine Kjøbmandsvahre og seer hvad jeg faaer for Pengene, betaler mine Regninger hos Kjøbstædfolkene og har en stor Travlhed med at forrette disse mange Ærender, som saadanne kan volde. Min Kone og Døttre have ikke mindre at forrette med at besøge deres Veninder, besee deres Dragter og Stads, høre Byens Nyheder, Givtermaale, Forlovelser, Dødsfald - og hvad som der er Hovedsagen, besøge Kræmmernes Boutiker og faae kjøbt Kjoler, Tørklæder, Kniplinger, Baand, Tyl, Knappenaale Syenaale &c. &c. Det er jo ikke at nægte, at disse Ting koste Penge, og at disse Penge gaae af min Lomme; men der er dog nogle Fordeele ved, at de kjøbe det i Markedet - Der er for det første meget at vælg imellem, fremfor naar en Kræmmer kommer til os paa Landet; der er og bedre Kjøb paa de fleste Pynt sager end naar de til andre Tider kjøbes, Fruentimmerne kunne og der bedst lære hvilke Artikler der gaae af Moden og hvilke nye der igjen opstaae. Altsammen vigtige Ting; thi hvo vil kjøbe det ingen længere bruger, og hvorledes skulle man bedre samle disse Kundskaber end paa et Marked i en Kjøbstæd, hvor alle kappes om at vise sig til sin Fordeel, De vil strax indvende mig, at disse Modesager ødelægge vort Land, undergrave vor Velstand og gjør os til Slaver af Andre. Rigtig, men i hvilken Tid vare ikke Moderne dem, der raadede og regjerede over os Hvorfor forfærdiges disse Sirtser, Hatte, Shavler, Tafter, saa slette, saa spindelvævagtige, at de ikke kunde taale at leve længe, Heri vare vore Oldefædre endeel klogere og ærligere end vi, da kunde Klæder og Hovedtøier vare en Kones Levetid og endda bruges af hendes Børnebørn. Hvo ville ikke ønske den Mode tilbage, at alle Forarbeidelser, som betales dyrt, maatte kunde holde, Alle de Vahre, som ikke vare gode, burde aldrig tillades at komme i Handel; thi mangfoldige og vel de fleste Mennesker lade sig bedrage af det Udvortes og øde hellere deres Penge, end lade være at klæde sig efter Moden. Og saa disse Nykker, at Moderne og Snittet saa ofte skal forandres, de koste Verden mange Tønder Guld aarlig. - Derved kasseres og spoleres saa mangt et brugbart Stykke, eller og det omgiøres og koster Halvdelen af Værdien ved denne Kalfatten. Som det ofte gaaer Mændene, kommer jeg maaskee vel dybt ind i dette Kapitel om Fruentimmerpynten. Men - oprigtig vil jeg tilstaa Dem, at Mandfolkenes Moder ere ikke mindre kostbare. - Hertil ere de 2 Hovedaarsager, først: at alt hvad man nu kjøber, meget faa Gange undtaget, det være sig Klæde, Kasimir, Vestetøi, Kramlærred etc. ikke er fabrikeret saa got som i gamle Dage. Det kan see got ud; men er dog meget ringere til Stid end det burde være, da Mandfolkenes Dragter altid koste meget, er denne Uredelighed fra Fabriker nes Side særdeles ødelæggende; thi Kræmmerne skal nok vilde, at lade sig det maadelige betale ligesaa dyrt som det bedste. For det andet er og denne Om vexlen af Moder, nu med langt Liv, nu med kort Liv, nu med korte Skjød, nu med lange nu med opstaaende nu med nedfaldende Kraver, en sand Ve til Armod, da en Kjole ikke taaler ofte at underkastes slige totale Forandringer. - Men jeg komme fra Markedet ind i det vidtløftige Moderige. Min Tjenestefolk komme og til Markeder Bønder og deres Familier ligesaa; hvo kan misunde dem nogle Gange om Aaret en Fornøielse at see en anden Verden end den de daglig have for Øie, Ogsaa for deres Fornødenheder er det vigtigt at kjøbe fra først Haand; ogsaa de have Venner og Bekjendtere og Slægtninge, som de bedst paa denne Maade kunde samles med. Endelig have vel egentlig Markederne deres Oprindelse af Kjøbstædernes Trang til at erholde til bestemte Tider Fødevahre i større Mængde tilførte - Altsaa er det og vigtigt for dem at de ved blive. At Markederne skulle give Aarsag til større Sviir blant Almuen, troer jeg ikke - Deels ere det Værtshuse nok paa Landet, deels er enhver KjøbstædTorpedag ligesaaget skikket til at fremme Sviir, som de største Markeder. Knud Knudsen. Til Hr. Pastor - .