Berlingske Tidende, 1812-03-27
Paris, den 16de Marts. Moniteuren for idag giver over Senatets Møder af 10de og 13de, følgende væsentlige Efterretninger : Forsamlingen blev aabnet den 10de dennes, om Middagen, under Prinds Erkekantslerens Forsæde. Ministeren for de udvortes Anliggender og Krigen, Statsministeren Grev Regnault de St. Angely, og Statsraad Grev Dumas bleve indførte. Hertugen af Bassano, som Minister for de udvortes Forholde, meddeelte en Beretning til Keiseren af dette Jndhold: "De Neutrales Søerettigheder ere ved den utrechtske Fred, som er bleven en almindelig Lov for alle Folkeslag, høitideligen bestemte, denne, hvad dens Jndhold angaaer, i alle for gende Tractater fornyede Lov, har helliget de Grundsætninger, han nu vil forklare. Disse ere: Flaget beskytter Varene; fiendtlige Vare under neutralt Flag ere neutrale, men under fiendtligt Flag fiendtlige. Derfra ere nu de contrebande Vare undtagne, og contrebande ere allene Vaaben og Krigsfornødenheder. Et neutralt Skibs Visitation af et bevæbnet kan kun skee med et ringe Mandskab; det bevæbnede Skib maae blive uden for Skudvidde. Et nentralt Skib kan drive Handel fra en fiendtlig Havn til en anden, og fra en fiendtlig til en neutral Havn. Kun de virkelig blokerede Havne giøre herfra er Undtagelse, og virkelig blokerede ere kun de Havne som ere berendte, beleirede o. s. v., og i hvilke et Handelskib ikke kan løbe ind uden Fare. - Dette er de krigførende Magters Forpligtelser imod de Neutraale, og dette er disses Rettigheder, hvilke Engelland ofte har miskiendt, hvilke det ofte har villet paatvinge sine vilkaarlige og tyranniske Love, men hvis Grundsætninger det dog i alle sine Tractater er bleven nødt til at erkiende, og som endog nu, ved Overtrædelsen at Amiensfreden, hvilede paa deres gamle Basis. Den engelske Søemag, er ved Begivenhedernes Gang blevet talrigere end alle øvrige Søe magter, og har anseet denne Tidspunkt for gunstig til at vove alt, for at kunne underkaste alle haves Søefart Thames's Love. J Aaret 1806 begyndte Udførelsen af dets System, da alt skulde have bøiet sig for dets Conseilordrer og det londonske Admiralitets Beslutninger. Siden Erklæringen af 16de Maj, der tilintetgiør alle Søestaters Rettigheder, har Engelland ikke meere erkiendt nogen for neutral paa Havet. Beslutningen af 1807 har paalagt ethvert Skib den Forbindtlighed at gaae til en engelsk Havn, og at betale Engelland en Tribut. Ved Erklæringen af 1806 er al Skibsfart betaget de Neutrale. Ved Beslutningen af 1807 er Magt til at beseile Havet igiengiver dem, men kun for at benytte sig deraf til den engelske Handels Tieneste o. s. v. Saa uhørte Forholdsregler have opvakt den største Uvillie hos alle de Magter, som endnu have nogen Følelse for deres Uafhængighed og Rettigheder; men i London havde de spendt Nationalstoltheden paa det høieste, og aabnet det engelske Folk de meest glimrende Udsigter og Forhaabninger o. s. v. - Keiseren har med eet Blik erkiendt de Om der som truede Fastlandet. Han har strax grebet det rette Middel, og hans Decreter have tilintetgjort de uretfærdige og voldsomme Jndgrei Staternes Uafhængighed. Berlin Decretet har været Svar paa Erklæringen af 1806. De brittaniske Øers Blokade er bleven sat imod den indbildte engelske Blokering. Beslutningerne af 1807 ere besvarede ved Mayland-Decretet. Han har denationaliseret alle Skibe, som ville underkaste sig de engelske Love. - Aldrig har et Repressalie hurtigere, sikkrere og seierrigere naaet sit Øiemed. Engellands Vaaben ere nu vendte mod Engelland selv, og hvad det har anseet for en Kilde til store Handelsfordele, er bleven det en Kilde til store Elendigheder. Ministeren viser derpaa, at en Forening mellem Holland, de hanscatiske Departementer og de Kyster, som forbinde Sydersøen med det baltiske Hav, var bleven en umiddelbar og uundgaaelig følge af de engelske Løve; at denne Keiserens Beslutning ikke har forfeilet sin Hensigt, at Keiserens Decreter i 15 Maaneder have trykket Engel land haardt, og giør en levende Skildring over den ulykkelige og fortabte Tilstand, hvori dette engang saa blomstrende Rige ved dem en geraadet. "Men man maae ikke dølge for sig selv," tilføier han, at det er nødvendigt til dette store Systems Overholdelse, at Keiseren maae anvende alle sit Riges mægtige Midler, og kræve hos fin Undersaatter den Bistand, som han aldrig forgieves har søgt hos dem Det er nødvendigt, at Frankrigs hele disponisle Magt maae kunne bevæge sig overalt hen, hvor de engelske eller denationaliserede Flag endnu kunne ville lande. En særskilt Armee, hvilken det udelukkende maae være paalagt at bevogte vore vidtstrakte Kyster, vore Søearsenaler og vore Grændsers tredobbelte Fæstningslinie, maae være Borgen for det Hs. Majestæt anbetroede Lands Sikkerhed. Men de Brave, som under Keiserens Øine vare vante til Kamp og Seier for Rigets udvortes Sikkerhed, vil han sende deres skiønne Lod imøde. Han slutter med de Ord: "Freden, Sire, som Deres Majestæt, midt i Deres Almagt, saa ofte har tilbudet Deres Fiender, vil krone Deres ærefulde Arbeider, naar Engelland, med Standhaftighed bortviist fra Continentet, adskilt fra alle Stater, hvis Uafhængighed det krænkede, endelig vender tilbage til de Grundsætninger, som tiene den europæiske Forening til Basis, ærer Nationernes Love, og erkiender de ved den utrechtske Fred helligede Rettigheder. Saalænge maae det franske Folk holde sig bevæbnet. Æren byder det, de i en fælleds Sag indbegrebne Folkeslags Fordele, Rettigheder og Uafhængighed, og et endnu sikkrere Orakel, som ofte er udsagt af Deres Majestæts egen Mund, giøre det til en herskende og hellig Lov Krigsministeren, Hertugen af Feltre, meddeler ligeledes sin Beretning til Keiseren, hvilken begynder saaledes : Sire, den største Deel af Deres Majestæts Tropper er kaldet uden for Rigets Grændser, for at forsvare en Jnteresse, som skal sikkre Rigets Overvægt, og opretholde de for Engelland saa fordærvelige Berlin= og Mayland-Decreter. Neppe har Continentalsystemmet været i Gang i 15 Maaneder, og allerede ligger Engelland i sit sidste Aandedræt. Vare ikke Omstændigheder indtrufne, som Deres Majestæt ikke kunde beregne forud, saa vilde dette korte Tidsrum maaskee have været tilstrækkeligt nok til ganske at tilintetgiøre Engellands Flør, og i dets Jndre vilde have indfundet sig Krampetrækninger, der maatte have sat Krigsfactionen i Miscredit, og kaldet modererte Mænd, Retfærdighedens Venner, til Forvaltningen. Men ingen forstaaer bedre end Deres Majestæt, at vente af Tiden hvad den vil bringe for Lyset, og med urokkelig Standhaftighed at lagttage et System og en Handlemaade, hvis Resultater De have beregnet og som maae være ufeilbare. Han foreslaaer dernæst, under den største Deel af Linietroppernes Fraværelse, for at forskaane den 5te Bataillon og vedligeholde samme for sin egentlige Bestemmelse, som er den active Armees Recrutering, at deele Nationalgaden, der er bestemt til Grændsernes Forsvar, i 3 Classer; at danne den første af disse Afdelinger, af alle de 6 sidste Classers Conscribeerte, det vil sige af dem fra det 20de til 26de Aar, som ikke ere indkaldte til Armeen, den anden af Mændene fra 26 til 40 Aar, og den tredie af Mændene fra 40 til 60 Aar. Til den første kunde man anbetroe den active Tieneste, de to andre vilde da kuns have Reserver og Politie=Tieneste. De første skulde for det løbende Aar tages af de uindkaldte Conscriberte fra Aaret 1806 til 1812, og kunne beregnes til 600,000 Mand. Af disse foreslaaer han at tage 100 Cohorter, hvilket omtrent vilde blive hver femte Mand, og lade dem klæde og organisere i enhver Militairdivisions Hovedpladser. Paa denne Maade vilde Fæstningerne blive behørig besatte, og 30000 Mand kunne trække sig sammen i 5 Dage paa enhver angreben eller truet Punct. Derpaa forelagde Dhrr. Statsraader et Senatsconsult=Project, som blev henviist til en Special-Commission, og Senatet skiltes ad til den 13de.