Ribe Stifts Adresseaviser, 1833-09-13
Udenlandske Efterretninger. Monarkmøder og Krigsrygter. D. 5te Septbr., Kl. 4 1/2 om Eftermiddagen, ankom endelig Keiseren af Rusland til Schwedt, men af en ganske anden Vei, end man havde ventet. Hans Majestæt havde, som bekjendt, d. 28de f. M. indskibet sig paa Dampskibet Jschora; et frygteligt Uveier nødte ham til at lande ved Reval; derfra vendte han tilbage til Petersborg, for at berolige sin bekymrede Gemalinde, efter dernæst at have viist sig for Folket, begav han sig atter paa Veien tillands og tilbagelagte Reisen fra Petersborg til Schwedt i 5 Dage. Hs. Majest. ankom, aldeles uden Følge, i en simpel Vogn med 4 Postheste for og overraskede Alle paa det glædeligste da man i den eenlige Herre, som i preusisk Generalsuniform sprang ud af Vognen og spurgte efter Kongen, gjenkjendte den russiske Selvhersker. Kronprindsen, som i Svinemunde ventede paa Keiseren, blev ved et Jilbud underrettet om hans Ankomst og ilede ufortøvet tilbage. D. 8de og Aftenen vilde hans keiserl. Majest. atter forlade Schwedt og over Frankfurt a. d. O. og Görlitz begive sig til Bøhmen, for i Münchengrax at have en Sammenkomst med Keiseren af Østerrig. - Medens nu Alle bryde deres Hoveder med, hvad disse Sammenkomster have at betyde, og Jngen tvivler om, at jo noget Vigtigt er i Gjære, overraskes man fra Paris med de meest paafaldende, Rygter. Det hedder nemlig, at Hertugen af Orleans er d. 4de i største Hast afreist til Cherbourg, for at overbringe sin Fader en ganske nylig indtruffen Beslutning af de 3 absolute Magter, angaaende Portugals og Tydsklands Anliggender. Jfølge en anden Efterretning er Ludvig Philip i høieste Grad bleven fortørnet over en ny Note fra det russiske Hof (maaskee den sidstmældte fra Grev Pozzo til Hertugen af Broglio) og har erklæret, at han ved en Forandring i Ministeriet og en Oplysning af Kammeret vil sætte sig i en Stilling, hvor han kan støtte sig paa Navne, hvis Klang ville betage det russiske Hof Lyst til at tale oftere til Frankerigs Regjering i en saadan Tone. J denne forbittrede og krigeriske Stemning skal hans Majest. have ladet flere Pairs og Deputerede kalde til Rouen, for der at conferere med dem; Man nævner iblandt disse Hertugen af Bassano, Mols og Germiny. Ogsaa i Paris er Forventningen spændt paa Resultatet af Fyrstemøderne i Tydskland. Nogle forkynde en almindelig Krig; Andre tale om et vel fredeligt, men kraftigt Manifest, hvori de tre absolute Magter ville udtale sig mod enhver Overtrædelse af Tractaterne fra 1815, mod Propaganden og mod Frankerigs og Engellands Forhold. Temps derimod venter kun saare Lidet af hiin Kongres i to Acter". Krig, mener den, er mindre sandsynlig og mindre mulig, end nogensinde. Rusland behøver den ikke, er heller ikke istand dertil; Preussen og Østerrig, frygte den og ville Jntet foretage uden Rusland. Et fredeligt Manifest vil ikke hjælpe paa Absolutismens Anliggender, vil desuden være en Fornærmelse mod de europæiske Folkefærd sunde Fornuft. "Den polske Nationalitets Undertrykker, Tyrkiets Protector vil dog visselig ikke have Ret til at klage over Frankerigs og Engellands Anmasselser og Overtrædelser af Tractaterne af 1815. Don Miguels hemmelige Støtter, Stifterne af Borgerkrigen i Schweiz, kort: de, som have hele Fordelen af de her og der forefaldne Uroligheder, vil det dog egentlig klæde slet, at besvære sig over den revolutionære Propaganda. - En almindelig Krig er umulig, og et Manifest uden Krig, er taabeligt." Dersom Kongressen, hvad den Augsburger Tidende haaber, vil frembringe noget lignende med det, som skeete 1814 og 15, og begrunde en ny Stats- og Folke=Ret i Europa, da mener Temps, at vedkommende Magter først maae see til selv at blive fuldkomment enige, hvilket neppe vil skee, saalænge den hemmelige Artikel i Tractaten mellem Ruslands Porten indgyder Østerrig Bekymring, og dernæst maa de, om de end ere aldeles enige, betænke, at de ikke, som den Gang, have Engelland med, og at Engellad- og Frankerig i Forbund med hinanden kunne saamet lettere spænge den hele Forening i Luften, som Folk ne ikke sympathisere med hiint Fyrsteforbund. Føst da, siger Temps tilsidst, vil en ny europæisk Stat og Folke=Ret komme i Stand, naar det siden 1830 gjenopvaagnede revolutionære Princip gjør sig gjælder de over hele Europa. Den pyrenæiske Halvøe. Breve ta Bayonne mælde Ankomsten af 2 overordentlige Con rerer fra Madrid, hvilke paa deres Reise til Pars havde overbragt Depescher til den spanske Consul i førstnænte Stad. Ved disse Coureres Afreise skal der i Madrid have hersket en overordentlig Bevægelse. Dronningen havde nemlig faaet sikker Kundskab om in hemmelig Forstaaelse imellem Hr. Jea og Don Carlos. samt om, at de østlige Magter vilde forhale dennes Ophold i Portugal, for at have ham i Nærheden, hvis Kong Ferdinand skulde døe. Opbragt herover havde Dronningen forlangt Hr. Jeas Afsættelse og opfordret Kongen til at slutte Forbund med Frankerig og England; men den syge og frygtsomme Konge vovede ikke at beslutte Noget, som kunde paadrage ham den hellige Alliances Mishag. Desuagtet haabede man at bevæge H. M. til at tage en Beslutning, og ventede at Jnfantinde Carlota, D. Francisccas Gemalinde, som var paa Reisen fra St. Sebastian til Madrid, vide bidrage en Deel dertil. - Om Sagerne i Portugal vides Jntet med Vished, En Efterretning taler om en levende Fægtning mellem Boumonts og Villaflors Tropper, hvilken var ganske falden ud til D. Pedros Fordeel. Følgerne deraf skulle have været, at Hertugen af Cadaval med den største Deel af sine Tropper underkastede sig D. Marias Regjering, og at D. Miguel trak sig tilbage til Grændsestaden Campo Major, ikke langt fra Badajoz, eller vel endog allerede befandt sig med sin Generalstab paa spansk Grund. En anden Efterretning derimod mælder, at General La Roche Jaquelin, som siden den 18de August har Overbefalingen i Alentejo, var den 21de f. M. gaaet over Tajo, holdt den venstre Flodbred besat og havde sine Forposter i Aldea Gallega; at Provindsens Jndbyggere derved havde faaet Mod og med Begiestring samlet sig under D. Miguels Banner; at endelige ogsaa Algarve, med Undtagelse af Faro, var aldeles rømt af D. Pedros Tropper. - Fra Generalcapitainen i Andalusien var til Madrid indløben den Efterretning, at i Staden Huelva var en Sygdom udbrudt, som man ansaae for den asiatiske Cholera. Helvetien. J Schwyz er Enigheden nu saa ganske bragt tilveie igien, at Landdagscommissærerne, have andraget paa dette Cantons fuldkomne Befrielse fra Forbundstropperne. J Basel er det store RaadsBeslutning om at finde sig i Totalskilsmissen næsten eenstemmig antagen af Borgerskabet. Angaaende Neuschatel fattede Landdagen den 3die Septbr. følgende Beslutninger: at Erklæringen af 27de August fra dette Cantons lovgivende Raad skulde afvises, som forbundsstridig; at Cantonet atter skulde opfordres til at opfylde sin Forbundspligt, sende Gesandter til Landdagen og formelig forsage Sarnerconferentsen; at, hvis denne Opfordring ikke toges til følge inden den 11te, skulde Cantonet besættes; at endelig de fornødne Anstalter skulde træffes til, at Tropper kunde rykke derind, saasnart hiin Frist var udløben. Medens dette gaaer for sig i Schweiz, er imidlertid Deputationen, som skulde anholdt hos Kongen af Preussen om Neuschattels Adskillelse fra Schweizerforbundet, d. 7de ankommen til Berlin. - Tre fydtydske Magter skulle, efter Forlydende, paa det tydske Forbunds Vegne holde en forenet Hær marschfærdig ved Helvetiens Grændse, hvis Forvirringen i dette Land skulde antage en for Nabostaterne farlig Charakteer. Fra Tyrol mældes allerede om talrige østerrigske Troppers Sammentrækning.