Viborger Samler, 1792-09-17
Af følgende Jndhold: J Vi, for at fremvirke Agerdyrkningens Forbedring i Vort 4 Rige Danmark, ved Fæstejordernes Udskiftning af Fæl skabet, samt Gaardes og Huuses Udflytning paa de fra Byerne alt for langt bortliggende Jordlodder, saavelsom og, ve, at befordre betydelige Hovedgaardes Jorders Udparcellering, at bane Jorddrotterne Vei til, med Fordeel at kunne formindske, og, efter Muelighed, afskaffe Hoveriet, allernaadigst ville forunde dem, som foretage deslige almeennyttige samt for Bondestanden og Agerdyrkningen gavnlige, Jndretninger, billige Fordeele. J dette Øjemeed byde og befale Vi herved allernaadigst følgende: 1) Da de Jorddrotter, som bekoste Opmaalinger, Udskiftninger af Fælledskab, Udfløsninger og deslige paa de dem tilhørende Bønderjorder, selv ikke kunne høste nogen egentlig Fordee af disse Forbedringer, saalænge de nærværende Fæstere af Jorderne leve, eller beholde samme i Fæste, saa ville Vi, til billig Lettelse for Jorddrotterne, saavelsom og i Hensigt til, at de nærværende Fæstere af udskiftede Jorder i Almindelighed snart komme til at hoste, om ikke den fulde, saa dog betydelig Nytte af saadanne Forbedringer, bevilge: at hvor Bøndergods herefter udskiftes, enten ganske, eller for en Deel, saaledes, at Fælledskabet imellem Mand og Mand paa fordeelagtigste Maade, efter ethvert Steds Beskaffenhed, ophæves, og til den Ende fornøden Udfløsning af Gaarde og Huse dermed forbindes, maa det være Jorddrotten tilladt at fordeele, efter Hartkornet, paa de Gaard, og Huusmænd i enhver Bye, som have faaet deres Jorder udskiftede, og af dem, saalænge de beholde bemeldte Jorder i Fæste, lade sig aarlig betale Beløbet af Renten, beregnet til 4 Procent, af den Capital, som beviisligen er bleven anvendt paa Bønderjordernes Opmaaling, Udskiftning cl. 389. mellem Mand og Mand, de fornødne Gaardes og Huses Udfløining, Loddernes og Havernes forsvarlige Jndhegnine Jordernes Forbedring ved skadeligt Vands Aflegning, Scenes, Træers, Krats og Tuers Bortrydning, samt Brøndes og de fornødne Vandsteders Opgravning; i hvilken Rente Afgives Erleggelse ogsaa de Huusmænd, som have Jord, der ei er ansat til Hartkorn, skulle tage Deel efter deres Tillæg af Jord. 2. Foromeldes Rente-Afgivt skal ikke af Fæsterne erlegges, førend fra den Tid, da den af Udskiftninger flydende Forbedring afkaster saa megen Fordeel, at Rente-Afgivten af samme kan afholdes. J Hensigt hertil skulle Jndborne ikke, førend et Aars Forløb, at regne fra 1ste Januar, efterat enhver af dem har tiltraadt sin Lod, være pligtige at svare Rente Afgivten; dog saaledes, at de, i det første Aar fra sidbenævnte Tid, ikkun betale det halve, men i de følgende Aar det fulde Beløb af Renterne; og, hvad Udfløttere angaaer, da skulle disse, i de første 3de Aar, ligeledes at regne fra 1ste Januar, efterat enhver har tiltraadt sin Lod, være fritagne for at svare Rente Afgivten; hvorimod de i det fierde Aar skulle betale 1/2 Deel, i det femte 2/3 Dele, og i det slette og følgende Aar det fulde Beløb af den bestemte Rente. De samme Terminer, somher ere bestemte til Rente-Afgivtens Begyndelse for Fæstebønder i Almindelighed, bør ogsaa finde Sted, for saavidt saadan Afgivt udredes af Fæstebønder paa beneficeret Gods, som herefter udskiftes, eller ud fløttes, i Stedet for at disse ellers, i Følge Forordningen af 23de April 1781, dens 26 s. 2 Post, skulde strax efter 3de Aars Forløb udrede de fulde Renter af Bekostnings Summen for Udskiftningen.