Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-03-19
Medicinske Mærkværdigheder. (Sluttet). Koppelmitten er endnu ikke udryddet i Europa; i Aaret 1822 døde i Paris af 23817 Personer 1136 af Børnekopper; men i 1821 døde kun 112 og 1820 kun 42 Personer af denne Sygdom; det er et slemt Budskab om det skulle stadfæste sig, som berettes fra England, at Kopperne skulle endog hos vaccinerede Personer have viist sig paa nye; endskiøndt kun sieldent og af en mildere Natur. – Ogsaa fra England stadfæstes det nu, som allerede tilforn er hørt fra Berlin at ogsaa Mennesker kunne smittes af Snive; thi den er et Menneske død af denne Sygdom, som vilde opskiære en Hest, som var død af Snive og derved kom til at saare sig i Haanden. – En Apotheker i Brüssel ved Navn de Hempline foreslaaer for at forhindre smitsomme Sygdommes Udbredelse i Hospitalerne, at man skal giøre Himlen over de Patienters Senge, hvis Sygdomme ere smittende, af Voxdug og give den Formen af en stirkantet Pyramide, som er oventil flad og hvis Spidse gaaer ud i en rørdannet Canal. Dette Rør skal ende sig i en anden Canal, som staaer i Forbindelse med Jldstedet i en Kakkelovn eller en Camin; thi naar det brænder herpaa, da bliver Luften i Røret over Sengen og derved ogsaa alle Uddunstninger Deele trukne ind i Luen. J Clinicum i Tübingen har Hr. Canzler v. Autenrieth indrettet et heelt Sygeværelse, saaledes som Hr. H. har foreslaget med en enkelt Seng; Luften er i dette Værelse renere og Vinteren end om Sommeren; da man ikke paa denne Aarstid kunde bringe en saadan Luftcirculation tilveie. – Der gives visse Cure, som ere saa haarde, at man maae næsten frygte ligesaameget for dem som for Sygdommen, hvilke de skulle tiene til at helbrede, saaledes har en Fransk Læge Dr. Valentin udgivet et Skrift om de gode Virkninger af at bruge brændende Midler paa Hovedet og i Nakken mod Sindsvaghed, og fortæller, at i en Daarekiste ved Nancy er dette Middel blevet 18 Gange anvendt, og at 12 Personer ere blevne aldeles helbredede, efterat man havde brændt Huden igiennem og lige indtil Nakken (de stakkels 6 Gale, som man forgiæves brændte Nakken op paa man burde dog først være vis i sin Sag, førend man tillod sig at bruge saadanne beroiske Cuured ogsaa Medicinalraad v. Klein i Stutgard har bragt i Forslag at bruge gloende Jern i Tilfælde, hvori Spansk Flueplaster og Fonteneller ikke ville virke og har opfundel et eget Brændejern til dette Brug. - En anden saadan drøi Kuur er den saakaldte Acupunctur, som bruges imod Rheumatismus og Gigt og bestaaer i at man med en spids Naal, som er indrettet dertil, borer ind i Huden paa det lidende Sted og trænger saa dybt ind dermed, som det giøres nødigt, man har først lært denne Curmethode af Chineserne og Japanerne; og den er siden bleven anbefalet af den Franske Læge Berlinz og nyelig af den Engelske Læge Churchill. – Den Observation er gjort, at den bedste Maade at tørre Rhabarber paa er at trækkeOverhuden først af Roden, inden man tørrer den, det medtager vel nogen Tid; men er dog siden til Fordeel. – J Frankerige er det nyelig mødt, at en gammel Bondekone paa 65 Aar lagde sin Datters diende Barn, som Moderen havde forladt, til sit Bryst, og at Barnet ved at suge frembragte Melk saa at hun nu vedbliver at give det Die. (Humboldt fandt i Amerika en Mand, som kunde give Die, Medicinal raad Blumenbach har i de Hannoverske Magazin for 1787, ligeledes bekræftet denne Erfaring).– En anden mærkelig phyfiologisk men sørgelig Erfaring berettes os fra London, nemlig at en Brygger ved Navn Stirling havde skudt sig; og at han levede fra Mandag til Fredag; uagtet Kuglen var gaaet igiennem begge Tindingbenene (Begivenheden fortælles i en medicinsk Journal). Om Sandserne ere to nye Skrifter udkomne; et af Prof. J. G. Jlz i Prag om Ørets Bygning; han vil have funder at Sneglen som ligger inde i Labyrinthen af Øret er ikke saaledes dannet, som man ellers har antaget, nemlig at der ikke findes nogen tragtdannet Huulning i Spidsen af den. – Den meget frugtbare medienske Skribent Hippolite Cloqvet, Professor i Phystologien ved det Kongelige Athenæum i Paris har i Aaret 1821 udgivet en Bog paa 758 Sider i stor Octav under Navn af Ophrestologie, som handler om Lugten og dens Organer og om Næsens Sygdomme. Et Værk af en ualmindelg Lærdom og som omfatter næsten alt hvad der lader sig sige om denne Gienstand. Et saa vidtløftigt Skrift om en saa enkelt Gienstand tiener til at gjøre opmærksom paa Videnskabernes grændseløse Omfang, og hvor umaadelig Kundskabens Rige er, af hvilket blot de Lærde formaae at oversee enkelte Pletter. Jrlandske Bulls.