Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1848-03-06
udlandet. Frankerig. Efterretningerne fra Paris naae nu, deels direkte, deels over Engelland og Belgien til den 28 Febr. om Aftenen. Paris var rolig, den nye Orden i Tingene befæstede sig meer og meer, og erkjendtes efterhaanden over hele Frankerig; de Kommanderende over Marinen og Armeen (ogsaa Marskal Bugeaud) sluttede sig til den provisoriske Regjering; til Udlandet var afgivet en fredelig Erklæring. Det bekræfter sig ikke, at Ludvig Philip er ankommen til Engelland; om hans Skjebne mangle tilforladelige, for ikke at sige alle Efterretninger; kun saameget synes vist, at han imellem den 24de og 25de, ledsaget af Dronningen og Hertuginden af Montpensier, overnattede i Dreux paa Veien til Havre, (han var meget nedbøiet og gjentog hvert Øieblik: "Ligesom Karl X!") og den 25de om Morgenen i en Hyrevogn paa Biveie kjørte til Vernon, hvor hans Gjennemfart ikke skeete uden Hindringer. Eiheller Greven af Paris's og hans Moders Opholdsted kjendes; Man formoder, at hun opholder sig i Nærheden af Paris, da hun muligen ikke vil forlade Frankerig med sin Søn, saalænge der er det ringeste Haab om Oprettelsen af et demokratisk Monarki, for personlig Fare antager Manikke, at hun vil være udsat; at hun, som der under 26de skrives fra Dieppe, der skulde have indskibet sig til Engelland, synes usandsynligt, da hun i dette Tilfælde dog maatte være ankommen til et eller andet Punkt i Engelland, hvor Man den 29de intet vidste om hende og hendes Sønner. Fra Dover afsendtes Natten til den 28de det kgl. engelske Postdampskib Violet, med fuld Kulladning, for i Treport (Havnen for Slottet En) og langs den franske Kyst at erkyndige sig efter de manglende Medlemmer af den kgl. Familie (Hertugen og Hertuginden, af Nemours med en Datter, Hertugen og Hertuginden, af Sachsen=Koburg med Børn og kort efter dem Hertuginden af Montpensier vare ankomne til London); Skibet vendte den 29de tilbage, uden at have fundet dem. Man meente, at Kongen holdt sig skjult i Omegnen af Slottet En. Paa Flugten fra Paris skal Familien, da Efterretningen om Begivenhederne var ilet forud for den og Befolkningen viste en fjendtlig Stemning, have adskilt sig for ikke at blive kjendt. J Rouen er ifølge engelske Beretninger d. 26 forefaldet temmelig betydelige Pøbeluroligbeder. Fra Paris meldes under 27de: Staden er meget rolig; Barrikaderne nedlægges, talrige Patrouiller vise sig hvert Øieblik, flere Theatre give Forestillinger til Fordeel for de Saarede. J Nismes Avignon, Lyon, Diion, Narbonne, Perpignan, Limoges, Bayonne, er Republiken proclameret: fra mangfoldige Stæder og Egne indløbe beroligende Efterretninger. Alle afbrudte offentlige Arbeider, med Undtagelse af dem ved Forterne, skulle ufortøvet fortsættes og andre paabegyndes. Den provisoriske Regjering er i uafbrudt Virksomhed: La martine viser en Energi og Forretningsdygtighed, som Man ikke skulde have tiltroet Digteren; han arbeider paa et "Manifest til Europa." Overappellationsretten har dekreteret, at der skal indledes en Undersøgelse mod Ex=Ministrene og deres Medskyldige; Guizot og hans 8 Kolleger skulle fængsles. Republikens Fane er blaa, rød, hvid i samme Orden, som den ældre Republik havde disse Farver. Den provisoriske Regjerings forskjellige Proklamationer og Foranstaltninger vinde i høi Grad Folkets bifald, den 26de viste den sig paa Raadhuustrappen for Folk og Nationalgarde, Lamartine holdt under eenstemmige Bravoraaab en Tale, hvori han forkyndte, at Regjeringen havde dekreteret Dødsstraffens Afskaffelse for politiske Forbrydere (et godt Varsel for at Revolutionen ikke vil udarte i en Rædselsregjering.) Efter endt Tale fremkaldtes Regjeringen for at modtage en ny Hylding af Folkestemmen. Den 27de imellem Kl. 2 og 3 foretoges ved Julisøilens Fod den høitidelige Proclamation af Republiken, for Folk og Nationalgarde; den hele provisoriske Regjering var tilstede og Handlingen foregik i den største Orden. Arago holdt Talen, der hvert Øieblik hilsedes med lydeligt bifald. Følgende Ord i den synes at skulle være Regjeringens Valgsprog: J 1830 havde vore Brødre Følelsen af deres Rettigheder; vi ville tillige see dem anerkjendte." Ved Talens Slutning raabtes: "Leve Republiken!" hvilket almindelige Raab endnu ofte gjentoges, da Nationalgaarden efter endt Handling i den skjønneste Orden defilerede forbi Regjeringen. En høitidelig Procession af Læremødre, Jnspektricer og Protektricer for Asylerne og Arbeidsstuerne (forrest i Toget saaes Fyrstinde Beauvean, Hertuginden af Marmier og Fru Lamartine) drog den 26de, i Spidsen for mange Familiemødre og Børn og ledsaget af bevæbnede Arbeidere og Nationalgaardister, igjennem de folkerigste Gader til den provisoriske Regjerings Sæde for at paaskynde de Jndretninger, der skulle sikkre Barndommen moderlig Pleie og Opdragelse. Toget, hvortil der havde sluttet sig Præster af alle Konfessioner (ogsaa Jødernes Overrabbiner), mødte overalt levende Yttringer af Agtelse og Sympathi. Dhrr. Odilon Barrot, Thiers a. have nu besluttet uden Jndskrænkning at understøtte den nye Regjering. "Journ. des Deb." beretter, at Nordbanen atter vil blive aabnet om nogle faa Dage. Den provisoriske Regjering træffer energiske Foranstaltninger mod Tyve (hvoraf der dog kun skal forekomme yderst faa) og Brandstiftere; General Courtais har desangaaende udstædt et Opraad til Nationalgaden. - Ogsaa under 28de hedder det fra Paris. Hovedstaden er fuldkommen rolig og Man troer almindelig, at den offentlige Fred ikke videre vil blive forstyrret. "National kommer i et politisk Raisonnement til den Slutning, at Østerrig har alt for meget at varetage i sit eget Land til at det skulde give Signalet til Kamp mod Frankerig; ligesaa vægtige Grunde talte for, at ogsaa Preussen og Rusland vilde afholde sig fra enhver Jndblanding; paa den anden Side vilde eiheller Frankerig være den angribende Deel, da det vilde være en Hovedfeil, hvorved det gav Paaskud til enhver Bagtalelse. Den største Fare for Freden vilde ligge i republikanske Bevægelser i Belgien, Rhinlandene og Jtalien, naar saadanne skulde finde Sted og Udlandet vilde søge at undertrykke dem, vilde Frankerig, sandsynligviis være tvungen til Krig. Den provisoriske Regjerings Medlemmer angives nu officielt saaledes: Dupont, Lamartine, F. Arago, Marie, G. Pages, Ledru-Rollin, Cremieux, A. Marrast, Louis Blane, Ferd. Flocon, Albert, Sekretair Bouvier, Undersekretairer Dumon og Morin. "Moniteuren", melder, at den nordamerikanske Gesandt har erkjendt den provisoriske Regjering. Det hedder, at en telegraphisk Depesche ogsaa har overbragt Engellands Anerkjendelse. Lamartine har den 27de underrettet de fremmede Gesandter om, at den nye Regjeringsform i Frankerig intet vil forandre i den franske Nations Stilling i Europa, og at Regjeringen ønsker at vedligeholde de meest venskabelige Forbindelser med alle de Magter, der ligesom Frankerig, have sat sig den Opgave at agte Nationernes Uafhængighed og Rettigheder. Den pavelige Nuntius udtaler i sit Svar sin inderlige Tilfredshed med den Agtelse, som det Pariser Folk midt under de nylig tilendebragte store Begivenheder har viist Religionen. Endeel Ex Pairer have stillet sig til den provisoriske Regjerings Disposition, men ere blevne modtagne med Kulde. Der skal dannes en Maas- og en Rhinarmee. Rothschilds Slot i Surennes skal være nedbrændt.