Berlingske Tidende, 1788-09-12
En fornem Officeers Frafald, hvilken i mange Aar havde været beæret med sin Souverains Tillid og vigtige Departe, menter i Finland, og ved en meget udbredt Commandspost denne Provinds havde kunne erhverve sig mange af Lands Jndbyggernes Tillid, men som siden forlod Kongens Tieneste og var træt af at tiene en udenlandsk Magt, som Kongen havde forskaffet ham en ærefuld Post hos, denne Mand gik i Rus fisk Tieneste, og fra ham af vognede Ruslands ærgierrige Plan igien op. Fra den Tid af arbeidede det uophørligen paa at udsaae og pleie Uenighed og Oprørsyge i Storhertug, dømmet. Mod Slutningen af Aaret 1786 igiennemvandrede endog en Generalofficeer fra hiin Magt, under Paaskud at reise, det Finlandske Gebeet, recognoscerte alle Poster, alle Stæder, som deres Beliggenhed udsatte for et Angreb, og den, som Naturen havde befæstet, erkyndigede sig hos Jndbyggerne, prøvede Gemytterne, og forraadede kun al for tydeligen ved sin store Videbegierlighed og ivrige Bestræbelser sit Hoffes hemmelige Hensigter. - Omendskiønt Keiserindens strax derpaa fulgte Reise til Cherson afholdte det Petersborgske Cabinet en Tidlang fra dets Bestræbelser, at rive Finland fra Sverrig, saa begyndtes dog igien disse Bestræbelser strax efter benævnte Fyrstindes Tilbagekomst under fordøblet Jver, og de af Hendes Minister i Stokholm opspundne Cabaler, saavelsom det Petersborgske Cabinets hemmelige Bestræbelser, give tydelig nok tilkiende Ruslands Projecter og Hensigter; Hensigter stilede lige imod Kongens Person og Sverrigs indvortes Rolighed. - Medens disse Cabaler varede, ankom den høie Ottomanniske Ports Krigserklæring mod Rusland, hvilken tiente dette Hof til en nye Bevæggrund til at arbeide med fordoblede Kræfter paa at udstrøe Uenighed og Uroe i Sverrig, som med en gammel og vedvarende allerede i Aaret 1739 sluttet Tractat var forbundet meden Ottomanniske Port, og derfore, da det efter denne Tratat ikke kunde bryde en saa gammel Alliance, syntes frytelfor Rusland. - Dette uagtet har Kongen gjort sig al muelUmage for at overtyde Rusland om sit fredelige Sindelanuden derfor at forglemme en Allieret, som Sverrig ved sa formelige Baand er forenet med. Kongen har 3 Gange til budet Rusland sin Megling, for at hæve de imellem dette Rig og Porten opkomne Tvistigheder, en Megling der er deste virksommere, da hele Europa kiender Sverrigs Credito Jndflydelse hos Porten, hvilken allerede fra Carl Kll. lang Ophold i dens Gebeet har vedvaret. - Just i dette Momenhar Grev Rasumowsky, ligesom for at krone alle sine fornærmende Handlinger, vovet i en Ministerial Note, der under Skin af Venskab var forfattet i de underfundigste Udtryk, at ville skille Kongen fra Nationen; har appelleret til den sidste og under Skiul af Keiserindens Venskab for Nationen straat sønderrive de hellige Baand, som vare knyttede imeller Kongen og Hans Undersaattere. Jntet kunde bedre blot Ruslands endnu forborgne Tanker og Udkast, end dette Skridt, ja selv de i bemeldte Note indeholdte Talemaaden Kongen har meddeelt andre Europæiske Hoffer, der staae, Forbund eller nogen anden nøie Forbindelse med Ham, sin Aarsager, hvorpaa Hs. Majestæt har grundet sin OpførseHeri har Kongen kun taget de Pligter til Raads, som Ha var skyldig sig selv, sit Folk og den offentlige Sikkerhed, og bortskaffet fra sin Person en privat Mand, som, da har misbrugte Folkeretten, ikke meere var beføiet til at nyde den og i det Hs. Majestæt endnu i samme respecteerte den Caracteer, som han viste sig uværdig til, har Kongen i det Skridt, som Høistsamme var sin Ære skyldig, brugt al muelig Skaar sel og troet, deri at have aflagt et stort Beviis paa sin Ho agtelse for Keiserinden og Jagttagelse af Folkeretten. Unde disse Omstændigheder har Kongen i Spidsen af sin Armee begivet sig til Finland i den Hensigt, at komme i god Forstaael, med Keiserinden og at forsikre sig om en saa vigtig ProvindseRolighed. Kongen haabede ved venskabelige Ord at erholdden ham skyldige Satisfaction over en Minister, som havde misbrugt sin helligede Caracteer; Han haabede at kunne bevæge Rusland til at antage Sverrigs Megling, og derved at opfylde de Forpligtelser, ved hvilke dette Rige var forhundet med det Ottomanniske, uden derfor først at maatte fegte Endelig haabede Kongen af Keiserindens Retfærdighed, at blive holdt skadesløs for en Krigsudrustning, som Omstændighederne havde nødt ham til at giøre; men en Kiæde af uforudseete Omstændigheder trak hastig efter sig Brydelsen af en Fred, hvis Vedligeholdelse i 16 Aar havde været et Formaa for alle Kongens Ønsker; thi imidlertid havde de lette russiske Tropper angrebet de svenske Forposter i Savolax; Brigade ren, som i disse langt fraliggende Provindser commandert for Kongen, holdte Krigen for begyndt, saae Fiendtligheherne udøves paa Grændserne, og bloquerte paa Grund af gamle i Angrebs=Tilfælde nødvendige Ordrer, Slottet Ny slot, bemægtigede sig de vigtigste Poster, som allene kunde beskytte disse fraliggende Provindser mod Ødelæggelse af de i Russisk Tieneste staaende barbariske Horder, eftersom disse Provindser, indknebne af hines Grændser ved Freden til Abo, ere alt for aabne, og umuelig kunne forsvares uden ved at giøre sig til Mester af de vigtigste Poster i Russisk Finland. Efterretningen herom ankom til Flaaden og befordrede dens Virksomhed, og et Søeslag, hvori Hertugen af Sydermanland strax derpaa overvandt en stærkere Magt, gjorde Krigens Udbrud afgiørende, saa meget Kongen end søgte at undgaae samme, og derover endog lod fare det siældne gunstige Øieblik, at bemægtige sig 7 Russiske Orlogskibe, som vare indsluttede af den Svenske Flaa 3de. Ved alle disse Fortrædeligheder, uagtet at Kongen end nu ikke veed hvad der er vederfaret Hans Minister, og 2 Offcerer der ere reiste til Petersborg som Courerer, vil dog Hs. Majestæt ikke lade fare sin Tilbøielighed til Fred; men er endnu villig til alle honorable Fredsbetingelser fra Keiserindens Side, kun at det maatte blive Kongen tilstaaet og forsikret, at forskaffe den Ottomanniske Port en sikker og varig Fred.