Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1827-10-02
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. Fireogtyvende Aargang. No. 79. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 2 October 1827. Tobaks Vigtighed. Tobakkens Historie. (Slutning, see forrige No.) brugt i Jrland, beløb sig i det mindste til 500 Tønder eller 1,120,000 Pd., og da Afgiften af 3 Pence var blevet forhøiet til 18 Pence, saa steeg Prisen paa Pundet fra 6 Pence til henimod 2 a 3 Schill. Før Tobakken blev bekjendt i Europa, og længe for Aaret 1560 kjendte Reisende i Amerika allerede de medicinske Egenskaber, som Landets Indfødte tillagde den. Romanus Pane, en spansk Munk, som Columbus ved sin anden Hjemreise fra den nye Verden lod blive tilbage i Amerika, gjorde paa St. Domingo, Jndsamling af den, og udgav i Aaret 1496 en Beretning om denne Plante, som han Det Qvantum Tobak, som aarlig blev for kaldte Cohobba eller Cozobba og Giola. Pater Acosta, en spansk Jesuit, taler i sin daarlige Compilation, kaldet: Historia natural y moral des las Indias, om Petum eller Tobak, som en Artikel, der hyppig bruges i Medicin, og Johan Levins, der i Aaret 1557 var i Brasilien med Hr. Villagagnon, fortæller, at Caraberne stedse udsatte deres Børn for Tobaksrøgen og sagde: Modtager Styrkens Aand, der vil bringe Eder holdtes for høist farlige. til at seire over alle Eders Fiender." Det er meget sandsynligt, at Jndianerne kjendte mangen Egenskab ved denne Plante, som vi endnu ikke have opdaget. Den var hos dem et sikkert Middel mod de fleste Sygdomme, og Hr. Boyle beraaber sig paa Gulielmus Piso, naar han paastaaer, at de med Tobakssaft helbredede Saar, som af europæiske Saarlæger Tobaksavlen blev med Tiden indenlandsk i England, og tiltog i den Grad, at den blev en Hovedkilde for flere Stæders (især Glocesters) Rigdom, ved Karl den Andens Lov, som udkom i hans 12te Regjeringsaar, gik den igjen tilbage, thi derved blev det forbudet, at saae eller plante Tobak i Storbritannien, med den Tilituskæres og ganske tilintetgjøres." sætning: "at det, som efter den 1ste Januar 1660 endnu voxte op, skulde oprives, brændes, J Begyndelsen herskede en stor Meningsforskjel hos dem, som skreve over Tobakken. Baco, Burton og Boyle bidroge meget til, at den blev udbredt. Man anbragte imod dem, som lastede den, uomstødelige Kiendsgierninger. Da Sir Olivier Leagh i Aaret 1605 sendte sin Broder, som havde nedsat sig i Sydamerika, nogle Understyttelser, havde den paa sin Landreise af Hungersnød og Sygdom overfaldne Expedition intet andet Hjælpemiddel end Tobakken, og fem af de Reisende, som afholdt sig fra dens Brug, omkom. Vi ville dog ikke indvikle os i en Labyrinth af Undersøgelser, og ligesaalidt opsøge de forskjellige Meninger, som ere blevne forebragte. for eller imod Tobakken. Mest taler den Omstændighed for samme, at den næsten allevegne er kommet i Brug. J Spanien, Frankrig, Holland, Tydskland, Sverrig, Rusland, som hos os i Danmark, seer man den Rige og den Fattige, den Bekymrede og den Sorgfri rygge. J de Forenede Stater driver man det saa vidt dermed, at selv Børn den største Deel af Dagen gaae med en Pibe eller Cigar i Munden, og ikke sjelden finde unge Mennesker deres Døds Spire deri, at de ikke vide at sætte noget Maal. for denne Nydelse. J Ostindien ryge ikke alene alle Klasser i Selskabet, men endogsaa Fruentimrene og der er ingen anden Forskjel end maaskee i Pibernes Form og Tobakkens meer eller mindre gode Beskaffenhed. Ogsaa i Tyrkiet, og China er dens Brug almindelig. En nyere Reisende, Hr. Barrow, der nylig er kommet fra sidstnævnte Land, fortæller, at Chineserne, saasnart de have naaet det ottende eller niende Aar, bære, som et uundværligt Stykke, en lille Silkepung ved deres Belte, i hvilken de have Tobal- og Pibe, af hvilke de allerede i en saa tidliAlder vide at giøre Brug. Chineserne paastaa ogsaa, at de allerede længe før os har kjend Tobakken.