Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-05-11
Oversigt over Dagens udenlandske Nyeheder. Lord Majoren i London, Sir John Key, har anmeldet: at han vil fremkomme med en Motion i Underhuset angaaende Skatten paa Huse og Vinduer. Sagen er kun løseligen berørt i Budget og tegner til at ville give Anledning til store Collisioner. Den 25de April blev en Forsamling holdet i Crown og Anchor Tavern, hvori det gik meget uroeligt til. Sir Francis Burdett skulde føre Forsædet; men indfandt sig ikke tidsnok, hvorpaa Aldermann Wood paatog sig denne Forretning. Fra alle Kanter blev et Raab opløftet imod Sir Francis Burdett, som blev udskieldet for en Vendekaabe, og blev modtaget med Piben, Hyssen og Hylen, da han siden ankom. Alder man Wood overleverede ham Forsædet under en græsselig Raaben af Forsamlingen: kast ham ud Mange Parlamentsmedlemmer havde ladet sig undskylde formedelst deres Fraværelse; men lovede skriftligt at de vilde understøtte Skatternes Afskaffelse af alle Kræfter. Et andet Medlem, Hr. D. W. Harvey, holdt en meget revolutionair Tale; han sagde: at Budget var et jammerligt Makværk, over 17 Millioner bleve udgivne for krigeriske Formaal; disse kunne for det meeste bespares. Nationen burde bestaae af bevæbnede Borgere, og hver Mands Huus forvandles til en Fæstning, saa maatte Landets Tyranner give efter. Vilde maa ikke foretage alvorligere Reduktioner, saa vilde han være een af de første der ikke vilde contribuere en Stilling. Den falske Delicatesses Tid er forbi; man maae ud med Sproget, 5 Millioner maatte i det mindste reduceres. Hr. Williams, Medlem af Communeraadet i London, erklærede, at naar man ikke bedre tog sig af Folket, saa vilde Reformbillen blive til en Farce. Hr. Harveys Resolution, hvori Forsamlingen udtrykte sin Kummer over, at Skatkammercantsleren ikke ubetinget havde afskaffet de forhadte Skatte; men vilde beholde et tyrannisk System, som kunde have en Skattevægring tilfølge, blev antaget. Paukers og Trompeters Lyd paafulgte og en bedøvende Jubel. Nu traadte O'Connel og Hume indi Salen; Allarmen blev fornyet; man raabte: kast Sir Francis Burdett, ud, Hume skal have Forsædet. Ogsaa nogle Politiebetiente havde indfundet sig formedelst Allarmen; man vilde kaste dem paa Døren; men Aldermann Wood formanede dem til at begive sig bort. O Connel og Hume holdt ophidsende Taler; Hume klagede over, at Parlamentet havde hidindtil skuffet alle Folkets Forhaabninger. Forsamlingen antog en Svite af Resolutioner alle af et skarpt Jndhold, og som paa det strengeste dadlede Skattesystemet, Ministeren og Majoriteten i Underhuusets Mangel paa Deeltagelse i Folkets Lidelser. Nu vilde ogsaa Sir Francis Burdett tale et Par Ord med og formeente: at et reformeret Parlament kunde ikke paa engang lade Manna regne ned fra Himlen; men nu opstod en frygtelig Allarm, saa at selv de Personer, som stod nærmest ved Taleren, kunde ikke høre hans Ord. Sir Francis Burdett, og hans Tilhængere gik derpaa ud af Døren, eller bleve egentligt skudte ud af den, og den anstændigere Deel af Publikum fulgte deres Exempel. Sir John Kei overtog derpaa Forsædet og det blev besluttet, at opfordre alle Parlamentets Medlemmer til at understøtte Motionen om Skatternes Ophævelse af alle Kræfter. Den tumultuariske Fremgangsmaade i denne Forsamling har opvakt en temmelig Opsigt.