Københavns Adresseavis, 1797-11-27
Neste Onsdag prædiker Candidat Warming paa Valg til Frue Kirkes Capellanie; Søndag til Holmess. Hr. Clausen; til Aftensang Hr. Pawels; Onsdagen den 6 Dec. Candidat Stokholm. Renterne af de Obligationer, hvilke af Magistraten ere udstædte for de til Gadernes Udvidelse afkiøbte Grunde. blive i næste 11 Dec. Termin hver Mandag, Onsdag og Fredag Formiddag fra Kl. 10 til 1 udbetalte paa Postgaarden udi et af de Magistraten overladte Værelser. Ved denne Leilighed blive de, hvilke endnu ei have meldt sig i Commissionen for at modtage Obligationer, for den dem, efter i Hænde havende Afregningsbeviser, tilkommende Godtgiørelse for afgivne Grunde til Staden, herved paa nye erindrede om, behagelig at indfinde dem hver Onsdag Formiddag ved ovenmeldte Tid og medtage det Fornødne Kiøbenhavns Raadstue den 27 Novbr. 1797. (Følgende blev indleveret i Fredags, men kunde af Mangel paa Rum ikke indføres samme Dag). Svar paa den i Tirsdags Avis indførte Erklæring. Da den i Mandags Avisen aftrykte Copie af den Erklæring, som Generalauditeuren efter høier Ordre Ord til andet har dicteret mig, unægtelig kunde vækk ikke ug undet Formodning om, at jeg - skyldig eller uskyldig - havde sat anden Mand i Stikken for egen formeentlig Brøde, saa troer jeg at skylde mig selv og Publikum - ikke den Mand, som uagtet han kiendte Sagens Omstændigheder ligesaandte, som jeg, dog indrykkede han Erklæring - at oplyse, hvad der kan have givet Anledning til Slutningen af den Erklæring, som Hs. Majestæt igiennem Generalauditeuren havde befalet mig at lade aftrykke i den første Side af Adresseavisen med latinske Bogstaver. Paa Generalauditeurens den 27 Sept. Com jeg huskerret) efter høiere Ordre til mig gjorte Forespørgsel, om jeg var Forfatter og Redakteur af Polit, og Phys. Magazin svarede jeg, at jeg var det sidste; men at jeg fra Maimaaned havde været permitteret fra Regimentet, og at jeg havde overdraget det til Bogtrykker Hr. J. R. Thiele at besørge baade Magazinets Korrektur og Redaktion i min Fraværelse, dog paa det Vilkaar, at han, naar noget betænkeligt især originalt Stykke blev indsendt, skulde raadføre sig med en ham af mig opgiven Mand. Jeg igientog dette mit Svar i et til Generalitetet d. 9de hujus indgiven P. M. ledsaget med en Erklæring fra Hr. Bogtrykker Thiele med det Tillæg, at jeg intet havde at be brede Dr. Thiele, uden det at han alt for nøre havde fulgt min Fuldmagt, der tillod ham paa egen Haand at indrykke Oversættelse, (Thiele gled hen over Anmærkningen, han lagde enten ikke Mærke til at det var Oversætterens, eller og veiede maaskee ikke ethvert Ord saa nøie) og at jeg ikke havde kundet forudsee at en Oversættelse skulde indkomme fra en Anonym indsaget med saa slebrig en Anmærkning 1, som den under Stykket Revolutioner i Aug. H. S. 156. - Og dette var Sandhed! - Dette og int tandet har jeg erklæret. - Og ver mig, om jeg havde sagt at vælte Skylden fra mig paa skyldfrie Rand. - Udfaldet, tænker jeg, og har saa temmelig sat mig uden for al Mistanke i denne Henseende. - Derefter tilskrev Generalauditeuren min, at Hs. Majestæt havde befalet mig at afgive den i Adresseavisen indførte Erklæring. - Jeg lod den og indrykke. Jeg kunde - jeg vilde ikke modsætte mig Hs. Majestæts befaling, saa meget mindre, som jeg troede Sagen dermed havde en Ende. – Publikum dømme nu, om den Mand, der vidste alt dette, - der havde min Forsikring om, at jeg, for at sætte ham uden for al Mistanke, vilde, naar han ansaae det nødvendigt, bekiendtgiøre det alt offentlig, havde nogen Grund til at skrive en Erklæring, som - hans. Den 23de C. C. Borck. Novbr. 1797. P. S. De her paaberaabte Aftstykker tillige med den Kongelige Resolution, som endte Sagen, vil findes indført i et af de følgende Magazinets Hefter.