Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1817-03-11
Enhver Skolevæsenets Ven skylder Forfatteren, til det læseværdige Stykke i Skilderiet No. 12 d. A.: Om Eenheden i Skolernes Lære og Læsebøger, sin inderlige Tak. Det synes indlysende, efter det Trin, som vort Skolevæsens Litteratur staaer paa, at en saadan Eenhed vilde lede til den fordærveligste Eensidighed; og, forudsat endogsaa, at vor pædagsgiske Litteratur stod paa et meget høiere Trin, mon da en vis Slavisk Eenhed var ønskelig, Mange love sig sandelig i vore Tider altfor meget ved Ungdommens Underviisning alene af - Bøger, uagtet der dog beroer langt mindre paa Lærrebøgerne end paa Læreren; er denne, som han bør være, vil han vide, at benytte endogsaa den maadelige Lærebog med meget Held, mangler derimod Læreren den fornødne Duelighed, saa forstaaer han ikke at gjøre Brug selv af den bedste Lærebog, og denne er i hans Hænder ikke til den Nytte, som den kunde være. Det er derfor besynderlig overraskende, naar man stundom efter en interessant Underviisning af en duelig Lærer, hører Nogen spørge ham om"Hvilken Lærebog betjener De Dem af:" Det røber deels Mangel paa pædagogisk Jndsigt og Erfaring, deels den Mechanisme, som Mange hældet til, der bringer dem til at troe, at Mennesket sit hele Liv igjennem skal være nødt til, at gaae i Ledebaand, en Jdee, der let leder til at qvæle al Selvstændighed. At der gives en almindelig anordnet Lærebog i Religionen, er vel ønskeligt af forskjellige Grunde; uagtet den største Deel af de bekjendte Religions Lærebøger kunne tjene til at oplyse, hvor vanskelig en Opgave det er, at levere en tilfredsstillende, Lærebog af denne Slags, og, at det næsten er uundgaaeligt, at enhver, mere eller mindre, ved at udarbeide en saadan, indblander i den sit eget System, ikke desmindre indrømmes gjerne, at en reglementeret Lærebog i Religionen bør finde Sted. Men i det der i Plurali tales om Eenhed i Lærebøger; saa kunde med Føie spørges, hvis man har tænkt paa Almueunderviisningen, hvilket synes klart, hvad herved menes Og undersøger man Sagen nøiere, saa falder man let paa at troe, at her er sigtet til, at Landalmen skulde erholde en udførlig og maaskee endogsaa en systematisk Underviisning i mange forskjellige Fag, hvortil, efter Mængdens Begreber om Almueunderviisning, en heel Deel Lærebøger udfordredes, og saaledes Lectionstabellerne i de respective Skoler prale med Navnene Naturhistorie, Physik, Historie og Ge- ographie p. p. Hvo der kjender Almuens Tarv og Trang og hvad Tid der er tilstaaet Bønderbørn, til at indsamle en Masse af Kundskaber i forskjellige Videnskabsfag, vil i denne Henseende let kunne adskille det Sande fra det Falske. Jsær hvad Landalmuens Underviisning og Dannelse angaaer, beroer der langt mindre paa det Vielwiseret, der for størstedelen kun er til Pral, og under visse Betingelser høist skadeligt, som derpaa, at Ungdommen, ved Siden af de mechaniske Øvelser i Læsning, Skrivning og Regning, med hvilke kan og bør forbindes flere Formaal, uden blændende Navne eller systematisk Foredrag, bibringes, hvad der er anvendeligt og nyttigt for den i dens tilkommende Stilling i Livet, og hvad der fornemmelig kan befordre dens Sindelags Forædling og sande Lyksalighed; at fremfor alt arbeides paa at Religionskundskaben ikke vorder blot en død Skat for Forstanden, men en stedsevarende Næring for Aand og Hjerte, der kan styrke den paa Veien til dens høiere Bestemmelse; men hertil er det nødvendigt, at Sielekræfterne have erholdt en harmonisk Udvikling, saaat ikke alene Tænkekraften men ogsaa Følelsen og Villien saa omhyggelig som muelig bleve uddannede; ved enhver Kundskab, som bibringes Ungdommen, ved enhver Lærdom, som forklares den, bør hertil tages Hensyn, kun i den Skole, hvori der arbeides til dette Maal, arbeides. der med Held og til Velsignelse, enhver Skole derimod, hvori man mere stræber efter at glimre med historisk Kundskab end sigter til det anførte Maal, vorder let en Planteskole for Jndbildskhed, og Forfængelighed, og vidner tillige om, at en udannet Lærer - thi saaledes kalder jeg den, der kun forstaaer at fylde Ungdommens Hoveder med historisk Viden, og give fra sig, hvad han selv har modtaget, eller kun at bibringe mechaniske Færdigheder, – ikke er skikket til, at danne nyttige Borgere og endnu mindre gode Christne.