Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1809-10-14
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. Syvende Aargang. No. 2. Udgivet og forlagt af J. Werfel, trykt i Kjøbenhavn, hos P. H. Höeckes Enke. Løverdagen den 14 October, 1809. Konsten at forkorte Livet. M. H. Hufeland har, som De veed, skrevet en Bog om Konsten at forlænge Livet. Manden kan være en, stor Læge, men vor Old og dens Menneskekjender han neppe, thi ellers havde han ikke havt det Jndfald, at skrive en Bog om at forlænge Livet i en Tidsalder, hvor alle Folk kun arbeide paa at forkorte det, og hvor man vilde blive til en reen Prakker, om man skulde opnaae et saa langt Liv, som han vil overtale os til at stræbe efter. Ja, i gamle Dage, da en Tønde Rug kostede 15 Mk., en Fjerding Smør 3 Rdlr. og et Par Støvler 17 Mk., da var det nok Umagen værd at blive gammel, men nu til Dags, da ingen Rokkedreier, ingen Fiskebløder kan leve under 2000 Rdlr. om Aaret, anseer jeg det for en sand Lykke at leve saa kort som mueligt. Vort Fattigvæsen maatte jo blive til et sandt fattigt Væsen, dersom Folk nu, som i Drackenbergs Dage, skulde blive 146 eller som i Naads Tid 900 Aar, At Engellænderne have saa Kongelig belønnet Kokoppernes Opfinder, den bekjendte Dr. Jenner, finder jeg naturligt, thi de slagte saa mange Mennesker lige fra Reikevik til Seringepatnam, at de betragte hans Opfindelse som et Surrogat til at bøde paa den store Menneskemangel i old Engelland. Men at man i Lande, hvor man ikke gaaer frem efter Brittiske Grundsætninger, hvor man har saa mange Mennesker, at man endog kan udsende hele Ladninger af dem som andre Natur producter, at man i saadanne Lande kan forgude en Jenner, det er mig ubegribeligt. Ere ikke alle fornuftige Folk enige om, at Jorden i Almindelighed har flere Mennesker end den kan føde Vidne de 15,000 Fattige, Kjøbenhavn maa underholde, ikke noksom om, at vi af intet have større Overflødighed end Mennesker, Er ikke den ene færdig at sluge den anden, Var Guldgiveren og Paradiset ikke netop i de Tider, da Menneskene vare faa, og forsvandt ikke denne Alder tillige med Guldet, da Menneskene saa betydelig forøgede sig, J de Tider, da ethvert Barn maatte og skulde have Kopper, da hvert niende Menneske maatte og skulde døe af denne Smitte, da var Sjælland, et Canaans Land, hvor der flød Melk og Honning. Men siden de fordømte Kokopper kom i Mode, saa blev Alting reent forkeert. Førend den Tid kunne Folk uden Vanskelighed givte sig; thi det var med en Børneflok som med en Yngel Canarie fugle, man kunde altid gjøre sikker Regning paa, at den halve Deel gik i Løbet. Men kom nu Hvad man nu har af Børn det har man; thi man tvinges ordentlig til at lade dem vaccinere. Hver Gang jeg hører, at Spekhøkerne forhøie Prisen paa Smørret, hver Gang jeg seer Fattigfogderne trække af med en Tiggerske, der for og bag er behængt med halvnøgne Rollinger, tænker jeg paa Kokopperne. Fra dem reiser sig al vor Ulykke! Jeg kjender i vort Aarhundrede ingen almeen nyttigere Konst end den, at forkorte Livet, og agter derfor at udgive et Modstykke til Huselands Konst at forlænge Livet, som jeg er overtydet om hverken vil mangle Afsætning eller Opmuntring. Værket kommer, ligesom det Huselandske, til at bestaae af to Dele: I. den Theoretiske og II. den Practiske. J No. 1 skal jeg vise denne Konsts Tilstand hos de allerældste Nationer og oplyse det med Exempler paa Folk, der, ved rigtige Midlers Anvendelse, have vidst at forkorte deres Liv. J No. 2, den vigtigste Afdeling, skal jeg anføre de meest prøvede Midler til at forkorte Livet, hentede af vore Dages Sæder og Levemaade. Til Prove vil jeg levere her et kort Udkast deraf, for at overbevise enhver, der agter at tegne sig for min Bog, om hvad han egentlig har at vente hos mig. Det vigtigste og kraftigste Middel til at forkorte Livet, kan man ikke ret vel erhverve sig selv. Det maa allerede vore Forældre have sørget for, førend vi nogensinde saae Verdens Lys. Faderen maa i sine unge Dage have været en Udhaler, en Tudebroder, en saakaldt rask Fyr, som kunde svire og drikke om Kap med den Bedste, og Moderen, en Baldame, en Assembleedronning, en Flane, der kunde valtse som et Møllehjul, uden at blive træt og feie ned af Qvadrillen som en løbsk Hest. Naar man har været saa lykkelig at have havt saadanne Forældre, og man da tillige er saa heldig at blive overladt til een af de sædvanlige Ammer, for saa at sige med Ammemelken (thiModermelk kan man ikke kalde denne umoderlige Melk), at indsue den Gift, som Europa og America endnu stride om Æren at have frembragt, saa kan man vente at blive en Mand som Høisalige Kong Ludvig 11. af Ungarn, der kom til Verden førend han havde faaet Hud, blev kronet førend han var to Aar, fik Skiæg i sit fjortende, givtede sig i sit femtende, havde graat Haar i sit attende og creperede i sit tyvende. Hvor mange tusinde vandre ikke omkring paa Kjøbenhavns Gader, som, uden just at være af saa fornem Byrd som Kong Ludvig, have opnaaet samme Lykke, og hvem have de vel at takke derfor uden deres kjere Papa og Mama. - Man maa ogsaa tilstaae, at der ved adskillige ypperlige Jndretninger til strax i Begyndelsen at afstikke Livets Bane ret kort, tilstrækkeligen er sørget, og blandt disse regner jeg især Conditorboder, Restaurationer, Viinkieldere, Billardhuse og andre saadanne almeennyttige Steder, hvor endog Drengebørn tidligen kunne faae Smag paa Aquaviter, Chocolade, Jis, Punsch og andre, især i ung Alder, meget probate Midler til Livets Forkortelse. At levere en kort Statistik over alle disse Steder og bevise deres store Gavnlighed for Staren, skal især være een af mine vig tigste Bestræbelser. Jeg skal endvidere vise, hvorledes man ved Fruentimmers moderne Klædedragt, ved Franske Lystspil, ved frivole Sæder kan befordre Avledrivtens tidlige Opvaagnelse og Phantasiens Ophidselse; men overdreven Anstrængelse af Sielekræfterne kan jeg umuelig med den gode Hufeland anbefale som et Middel til Livets Forkortelse, eftersom jeg er overbevist om, at dersom dette Middel, efter Hr. Doctorens Forsikkring, virkelig skulde gjøre næsten de samme Virkninger paa Sundheden og Livets Vedvarenhed som Generationskræfternes Forødelse, maatte mine kjere Landsmænd opnaae Methusalems Alder. Have vi ikke Exempler nok paa vore Lærde, især vore Professorer, at denne Sætning er aldeles falsk, Et sikkrere Middel end dette er imidlertid en bestandig Krig med Naturen, og Vanen altid at byde den Spidsen, det, vil sige, spise naar man er mæt, drikke naar man ikke er tørstig, vaage naar man er søvnig o.s. v., og i den Henseende er vor nærværende Levemaade saa hensigtsmæssig, at jeg ikke kjender noget bedre Middel til at forkorte Livet, end en nøie Efterlevelse af vor Levemaade, som maaskee rigtigere burde hedde Døde maade.