JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Ifølge foranstaaende allernaadigste Bevilling og med det i samme bestemte Varsel, indkaldes herved, sub poena præclusi & perpetui silentii, alle afgangne Planter James Mac Phersons og forhen afdøde Hustrue Lovise Mac Phersons fælles Boes Credetorer med deres Fordringer at fremkomme og beviisliggjøre for undertegnede Executores testamens, udi de i Boet holdende Sessioner. St. Croix, Frederiksted, den 14de September 1835. John R. Sempill. H. M. Keutsch, Creditorerne i Stervboet efter afgangne Fæstegaardmand Jens Nielsen af Torpe Bye, under Nordfelds Gods paa Møen, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel, til for undertegnede Skifteforvalter at anmelde og beviisliggjøre deres Fordringer. Sommer. Nordfeld, d. 23de Marts 1836.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Ved Proclama af 26de hujus, som i Dag er læst i den Kongelige Landsoverret samt Hof- og Stadsret, ere Alle og Enhver, som maatte have nogen Fordring paa nu afdøde Farver Niels Henrich Holst heraf Staden, i Overeensstemmelse med Plac. af 26de August 1785 og 26de Marts 1790, indkaldte til for mig at anmelde og legitimere deres Fordringer inden 6 a 12 Ugers Forløb, fra dette Avertissements sidste Bekjendtgjørelse at regne. Skeel. Kjøbenhavn, d. 28de Marts 1836.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Landsover- samt Hof og Stadsrets Procurator, Stormgaden Nr. 195, 1ste Sal.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Ved Proclama af 14de denne Maaned, der læst inden vedkommende Over- og Under=Ret, ere samtlige Creditorer i Stervboet efter afgangne Gaardmand Jens Jensen Rousing i Nørreondsild Bye og Sogn, Ondsild Herred, Randers Amt, indkaldte med 12 Ugers Varsel, til at anmelde og beviisliggjøre deres Krav for undertegnede Skifteforvalter; hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Herredsfogedcontoiret i Mariager, den 21de Marts 1836. Claudi.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Creditorerne i Stervboet efter Gaardmand Niels Christensen Buns i Klattrup Bye, Udbyeneder Sogn, Gierler Herred, Randers Amt, indkaldes herved med 12 Ugers Varsel, til at anmelde og beviisliggjøre deres Krav for undertegnede Skifteforvalter. Herredsfogedcontoiret i Mariager, den 21de Marts 1836. Claudi.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Ved Proclama af Dags Dato, som vil blive læst inden ved kommende Over- og Underret, ere, overeensstemmende med Placaten af 2den Juni 1819 § 2, med 12 Ugers Varsel, indkaldte Alle og Enhver, som maatte formene sig at have Noget at fordre i Farver Frederik Zelter Randrup her af Rudkjøbing, hans til Skifterettens Behandling opgivne Boe, tilmed deres Paastande at fremkomme og saadant deres havende Krav, inden foreskrevne Tids Forløb, for undertegnede Skifteforvalter at anmelde og beviisliggjøre, hvilket herved endvidere bekjendtgjøres. Rudkjøbing Byefogedcontoir, den 18de Marts 1836. Schmidten. Kjøbenhavn, Amt, det dende, Vognskerne med Hurtigpresse denne Tidende udkommer daglig og tilbringes Abonnenterne for 1 Rbd. 3 4 Qvart. Subskription modtages her i Staden, Pilestræde Nr. 118, og i Provindserne paa de Kgl. Postkontorer for ne. hand in ved Provindsialstænderne for Sjællands, Fyens og Lollands-Falsters Stifter, samt for Island og Færøerne. Harts. Mandagen den 28de J. No No 55.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Sagen angaaende Udkastet til en Forordning, indeholdende adskillige nærmere Bestemmelser og Retsforholdet imellem Jorddrotter og Fæstere i Danmark. (See denne Tidende Nr. 5556 og 6566.)
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Den Kongelige Commissarius gav, ved at forelægge Forsamlingen det ovennævnte Lovudkast, følgende udførlige Fremstilling af de Motiver, hvorved det var fremkaldt: Retsforholdet mellem Jorddrot og Fæster, har i den seneste Tid igjen været gjort til Gjenstand for Overveielser i de kongelige Collegier. Den nærmeste Anledning dertil gave nogle af Proprietær Tutein til Hans Majestæt indgivne bemærkninger om denne Gjenstand. Forfatteren søger at udvikle, at saavel Jorddrottens Jndtægter af Fæstegodset som den Fordeel, Fæsterne selv have af samme, er alt for ringe, navnligen naar man dermed sammenligner de Jndtægter, som de Holsteenske Jorder give. Aarsagen til dette ugunstige Forhold søges blandt Andet i den Maade, hvorpaa Afgiften af Bøndergodset fornemmelig erlægges, nemlig i Form af Jndfæstning, Naturaltiende og Hoveri in natura. Hvad Jndfæstningen angaaer, da anføres det, at den tildeels er saa høi, at den berøver den nye Fæster hans hele Kapital, ja endog meget ofte nøder ham til at stifte Gield. Den nye Fæster har saaledes i Almindelighed ikke Andet end sine personlige Kræfter at disponere over. Kommer nu maaskee hertil, at Gaarden. er i maadelig Drift, at der er Undertag at svare til Formanden, menes det, at Fæsteren let vil kunne bukke under. Den nærmeste Følge af den høie Jndfæstning formenes i alt Fald at maatte blive, at den aarlige Afgift bliver saa meget ringere. Med Hensyn til Tienderne er det bemærket, at paa det nærværende Culturtrin, da der anvendes langt flere Omkostninger paa Jord bruget, udgjør Naturaltienden, skjøndt Forholdet bliver det samme med Hensyn til Brutto Jndtægten, derimod en forholdsmæssig langt større Deel af Bondestandens Netto-Jndtægt. Bonden taber derved Halmen, der for Driften er saa vigtig, han spilder sin Tid i den kostbare Høsttid med at hente Tællere, kjøre Tienden hen til de forskjellige Eiere o. s. v. Endelig anføres som Grund til, at det Udbytte, Fæstegodset giver, er saa ringe, ogsaa de Naturalfopligtelser, der paaligge Fæstebonderne ved at maatte gjøre Hoveri for Jorddrotten samt præstere Veiarbeide, Kongereiser, og andre Ydelser in natura til det Offentlige. Fordi Bonden skal opfylde disse Forpligtelser, kan han ikke være Herre over sin Arbeidskraft, og forhindres saaledes fra at kunne gjøre noget rigtigt Overslag over Arbeiderne ved sit Avlsbrug og over den Tid, som dertil vil medgaae, hvilket Alt formenes at maatte bidrage til at hindre Culturens Fremme.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
En Hovedhindring for Jorddrotten i at kunne forandre saavel Naturalpræstationerne som tildeels Jndfæstningen til aarlig Afgift, maa, efter de nu bestaaende Forhold, søges i Mangel paa Sikkerhed i at erholde en saadan Afgift. Hine Jndtægter ere sikkre, som udviklet i det Forestaaende. Ere de derimod forandrede til aarlige Afgifter, da har vel, forsaavidt Tienden, enten ved Forening eller ved Tiendecommissionens Kiendelse, er bestemt til bestandig Afgift, Jorddrotten, som Tiendetager, Ret til at erholde denne Afgift Kongelige Landsoverret samt Hof= og Stadsret, ere Alle og for ethvert Aar især inddreven hos Yderne, uden foregaaende Rettergang, eller Dom, og gaaer denne Afgift forud for enhver Fordring, selv for kongelige Skatter og Afgifter. Men saa fordeelagtig denne Bestemmelse endog er for Tiendetageren i Almindelighed, saa erden det dog mindre netop for Jorddrotten, der selv maa erlægge Afgift af Fæstegodset, imod Regres til Fæsteren, og altsaa ikke i Virkeligheden har nogen Fordeel af, at Tiendeafgiften kan inddrives fremfor de øvrige Afgifter.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
som der nu ved en Praris, der mangler udtrykkelig Bekræftelse i Lovene, forundes ham. Skjøndt en hurtigere eller meere summarisk Fremgangsmaade i de til Fæstes Forbrydelse anlagte Sager, end den, sædvanlig Rettergang medfører, ikke er funden tilraadelig, fordi Bonden bør have tilbørlig Leilighed til at fremsætte de Jndsigelser mod Sogsmaalet, som han maatte have, kan der dog ikke være nogen Betænkelighed ved at fastsætte Appellationsterminerne til en passende kort Tid og i Særdeleshed, at indskrænke den Frist, i hvilken Opreisning paa Domme i deslige Sager skal kunne ventes, hvilken Foranstaltning ikke alene vil tjene til at formindske det Tab, der for Jorddrotten er forbundet med enten at lade den uordentlige Fæster hensidde i flere Aar ved Gaarden til ubodelig Skade for samme, eller selv at lade den bestyre, efter at have gjort Brug af den ham ved Freg. af 8de Juni 1787 § 12 hjemlede Ret, men ogsaa bortrydde de Hindringer for Opnaaelsen af Øiemedet med Frog. af 9de Februar 1820, der nu frembyde i i Tilfælde af Sogsmaal til Fæstes ForbryJorddrotten paa Grund heraf delse, idet kan blive nødsaget til at lade Gaarde henstaae fæsteledige i flere Aar. Paa Grund heraf ere fatalia appellationis i Fæsteforbrydelsessager i Udkastets § 9 bestemte, til vedkommende Landsoverret til 3 Maaneder, og til Høiesteret til 6 Maaneder, fra Dommens Afsigelse at regne, hvorhos er fastsat, at Opreisning i intet Tilfælde kan ventes efter respective 6 Maaneder eller Aar og Dag fra den Tid at regne, da Dom maatte være afsagt, Alt eftersom denne vil være at indanke til Landsoverretten eller til Høiesteret. Endelig er det fundet hensigtsmæssigt, at Sager af den omhandlede Art for Høiesteret anteciperes til Foretagelse.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Foruden den ovenomtalte Aarsag til Fæstes Forbrydelse, at Fæsteren ikke giver sin Skyld i rette Tid, nævner Loven følgende: 1) at han ikke holder Gaarden ved Hævd og Bygning, 2) at han ikke lovligen gjøder sin Jord i Marken, 3) at han laaner, leier eller fæster fra sin Gaard Ager, Eng eller Noget af Gaardens Tilliggelse, eller tilsteder nogen Anden at bruge Noget af Gaardens Tillig gelse, at han hugger i de Skove, der tilligge Gaarden, uden Huusbondens Minde, 4) at han tager Jnderster til Huse, og 5) at han ikke er sin Huusbond og, i hans Fraværelse, hans Fuldmægtig hørig og lydig; hvortil endnu kom: 6) at han overbevistes om Tiendesvig, eller at han vidende husede og hælede Løsgjængere eller pasløse Personer, hvilke tvende Bestemmelser imidlertid ved den tildigere Lovgivning ere hævede. Men netop den Omstændighed, at her ere opregnede saa nyde talt et Par andønderry derpaa endnu mange enkelte Tilfælde, uden at dog Materien er udtømt, i Forbindese med, at Alt, til Landbruget henhørende, i den siden Lovens Udgivelse henvundne Periode, har erholdt saa betydelige Forandringer og Forbedringer, medføre, at bemeldte Forskrifter nu efterlade megen Tvivl i Anvendelsen, og at de ere blevne underkastede vilkaarlige Fortolkninger, der mindst i Tilfælde af saadan Vigtighed bør kunne finde Sted.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Den nugieldende Lovgivnings Forskrifter angaaende hvorvidt Fæsteren retsgyldigen kan tiltales til Fæstes Forbrydelse for Mangel af Betaling i rette Tid af sine Afgifter ere allerede afhandlede, og de Modificationer og nærmere Bestemmelser, som i den Henseende ere anseete ønskelige, fremsatte. Den anden Art af Misligholdelse i det Væsentlige af Fæstecontracten, som maa kunne bevirke Tiltale til Fæstes Fortabelse, er i Loven udtrykt ved, at han ei holder Gaarden ved Hævd og Bygning. De Forholdsregler, der skulle iagttages ved Fæste gaardes Til- og Fratrædelse i Henseende til Overlevering af Bygninger, Besætning og Jnventarium saavelsom af Føde- og Sædekorn, ere derhos nøiagtigen blevne bestemte ved Forordningen af 8de Juni 1787 Litra A. Men tvivlsomt er det, af hvilken Beskaffenhed Manglerne skulle være, for at bevirke Fæstes Forbrydelse, og om Fæsteren kan, naar han af den her omhandlede Aarsag er sagsøgt til at have sit Fæste forbrudt, frie sig for at lide Dom hertil, ved under Sagen at afhielpe Manglerne. Dette Sidste er ikke hjemlet i Lovens Ord, men, da det vilde være særdeles haardt, ja endog synes at indeholde en Urimelighed, at en Fæster skulde fradømmes sit Fæste for en maaskee ubetydelig Mangel ved de ham overladte Bygninger, naar han kan og vil afhjælpe dem, har man i Praxis søgt at bøde herpaa, ved for dette Tilfælde at statuere en lignende Regel, som den, der ovenfor er anført for det Tilfælde, at en Fæster har paadraget sig Restance, som han under Sagen clarerer. Herved er imidlertid Jorddrotten udsat for betydeligt Tab, idet han mod al skine forretter i det ringeste to hundrede Per den skjødesløse og uordentlige Fæster, der lader snart den ene, snart den anden Deel af Gaardens Bygninger m.v. forfalde, ikke har andet Middel, end hver Gang at anvende Sogsmaal, og saaledes faae ham tvungen til Manglernes Afhielpning.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Saafremt de oven fremsatte Forslag maatte vinde allerhøieste bifald, formeente Commissionen, at det tillige bør gjøres til udtrykkelig Lov, at Jorddrotten ikke med Gaard fæsteren bør kunne komme overeens om Fæstets Forbrydelse for andre end de saaledes lovbestemte Tilfælde. Thi, saafremt det Modsatte statueredes, vilde ikke alene det for hele Commissionens Forslag til Grund lagte Princip, at ikkun Brud paa det Væsentlige af Contracten skulde kunne bevirke dens Ophævelse ved Fæstets Forbrydelse, og dette endog betingelsesviis, aldeles kunne kuldkastes ved Contrahenternes Overeenskomst, men ogsaa den i hele Forslaget udtalte Hensigt, Fæsterens Beskyttelse mod al Vilkaarlighed, ganske forfeiles. Vel kan det ikke nægtes, at, efter den gjældende Lovgivning, vigtige Grunde Fæster. tale for at antage, at Jorddrot og retsgyldigen maae kunne træffe saadan Overeenskomst. Men Sagen er dog tvivlsom, og der have været forskjellige Meninger herom.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Den her anførte Bestemmelse var vistnok især i sin Tid gavnlig, forsaavidt den gaaer ud paa at sikre Fæsteren behørig Besætning og Jnventarium til Stedet. Men, naar derved tillige udelukkes Ret for Jorddrot og Fæster til at komme overeens om, at Fæsteren selv præsterer de omhandlede Reqvisitta, eller nogen Deel deraf, imod at det saaledes Præsterede i Fæstetiden forbliver ved Stedet som Jnd Fæsterens Eiendom, da synes en slig skrænkning, der nærmest er foranlediget ved Fæstebondens Tilstand paa den Tid, Anordningen udkom, nu ikke ganske hensigtsmæssig Det er nemlig ikke alene et usædvanligt Forhold, der kommer til at finde Sted mellem Fæster og Jorddrot, forsaavidt de hiin overleverede Ting angaaer; men da det ligger i Sagens Natur, at Bonden ei bærer saa megen Omsorg for det, som ikke er hans Eiendom, og som sandsynligviis først skal afleveres efter hans Død, er det derhos indlysende, at et saadant Forhold strider baade mod Eiers og Fæsters Tarv, idet den Førstnævnte er udsat for at see det ham Tilhørende ødelagt, uden Sikkerhed for Erstatning, og den Sidstnævnte savner den Opmuntring, til at forbedre, eller endog blot kun vedligeholde Besætning m.v., som han vilde have, hvis Tingene vare hans egen Eiendom. Det maa derhos bemærkes, at det her omspurgte Forhold kan give Anledning til mangfoldige Disputer ved Stedernes Fratrædelse og letteligen medføre Ubilligheder for en af Parterne. Det er derfor fra flere Sider anseet gavnligt, om det Tid efter anden kunde blive Skik, at Fæsteren selv blev Eier af Besætning og Jnventarium, hvorved ingen Betænkelighed findes, naar der tillige behørigen sørges for, at der desuagtet bliver tilstrækkelig Besætning m.v. ved Stederne. Commissionen foreslog derfor, at, uagtet det fremdeles skulde være Jorddrottens Pligt, i Overeensstemmelse med Forordningen af 8de Juni 1787 § 6 og under de der bestemte Følger i Undladelsestilfælde, at sørge for, at enhver Fæster ved Fæstets Tiltrædelse erholdt tilstrækkelig Besætning, Jnventarium m.v., maatte det dog for Fremtiden være Jorddrot og Fæster tilladt at komme overeens om, at Sidstnævnte selv skulde levere Besætning og Jnventarium, eller en Deel deraf, imod at det saaledes Leverede vedblev at være Fæsterens Eiendom, hvilken han imidlertid skulde være forpligtet til i Fæstetiden at vedligeholde paa samme Maade, som det, der af Jorddrotten ved Tiltrædelsen, blev ham leveret; og maatte det Fornødne herom bemærkes i den Synsforretning, der skal optages ved Fæstestedets Tiltrædelse. Overeensstemmelse med dette Forslag er Udkastets § 10 affattet.
Berlingske Tidende, 1836-03-28
Det forelagte Lovudkast er af følgende Jndhold: J 1. Naar en Fæster i Overensstemmelse med danske Lov 3131 og 2 tiltales til Fæstes Forbrydelse formedelst Udeblivelse med nogen Deel af den ham, som saadan, paahvilende Skyld, skal han kunne frie sig forat fradømmes Fæstet, naar han, inden Sagen. ved Underretten optages til Doms, godtgiør, at han har erlagt saavel den Skyld, hvorfor han blev sagsøgt, som hvad Skyld, der under Sagens Procedure maatte være forfalden, dette Sidste forsaavidt derom er fra Sagsøgerens Side bleven nedlagt Paastand i Klagen til Forligelsescommissionen samt i Stevningen. Og ligesom Vi paa den ene Side ville have Domstolene paalagt at vaage over, at den Gunst, der herved vises Fæsteren, ikke fra dennes eller hans Sagførers Side misbruges til at udhale Sagen ved ugrundede Exceptioner, saaledes ville Vi paa den anden Side have bestemt, at, hvis en saadan Sag skulde være moden til Kjöbenhavn. Trykt i det Berlingske Officin, med Hurtigpresse. Optagelse til Doms inden 16 Ugers Forløb, fra den til Forligelsescommissionen indgivne Klages Forkyndelse for den Paagieldende, er Fæsteren berettiget til, efter Begjæring at erholde en saa lang Anstand til at berigtige sin Skyld, at der ved Sagens Optagelse ialt ere forløbne 16 Uger fra bemeldte Tidspunkt at regne. Dog er det en Selvfølge, at, naar en saadan Anstand af den nysnævnte Grund er erholdt, kan ingen yderligere Anstand i Anledning af Exceptioner mod Søgs maalet ventes bevilget. Er Gjelden iøvrigt paa den ovenanførste Maade berigtiget inden Sagens Optagelse, bliver denne at hæve, naar Fæsteren har godtgjort Eieren Processens Omkostninger. Fortsættes i næste No.)¬
Berlingske Tidende, 1836-03-29
med en til forsendelse er evposter. ile Divertissement. Berlingske idende. politiske i Udgivet og forlagt ved Brødrene Berling; redigeret af Archiater Schönberg. Tirsdagen den 29de Marts. No 76.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Udenlandske Efterretninger. England.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
London, den 19de Marts. – Efterat Grev Aberdeen i Overhusets Møde i Gaar havde endt sit, allerede meddeelte, Foredrag over de spanske Anliggender, erklærede Lord Melbourne, at han deelte Talerens Følelser; ogsaa han følte den Sympathi, som den ædle Greve havde yttret for hine Rædslers Offere; imidlertid vare Scener af den Natur fælleds for alle Borgerkrige, da Gemytterne ved samme nødvendigviis maatte bringes til den høieste Grad af Fortvivlelse. Jøvrigt maatte han beklage, at der først nu paastodes Fremlæggelsen af Documenter, af hvilke flere allerede for et Aar siden havde existeret; dog havde han intet at indvende mod Fremlæggelsen. Derpaa tog ogsaa Hertugen af Wellington Ordet, og beklagede Ministrenes Adfærd i de spanske Anliggender, hvorved de havde unddraget Storbrittannien enhversomhelst Jndflydelse paa Prætendenten Don Carlos, hvilken Jndflydelse det dog hidtil havde besiddet. Siden den engelske Hielpe-Legion var blevet sendt til Spanien, var det uundgaaeligt, at Storbrittannien maatte tabe alle Hensyn og al Agtelse fra et af de krigsførende Partiers Side, da Storbrittanniens hidindtil opretholdte Neutralitet ikke længer kunde bevares. Efterat Marquien af Londonderry derpaa endnu havde talt et Par Ord til Bedste for de i Corunna fangne Carlister, blev Grev Aberdeens Forslag antaget. De engelske Blade leve endnu bestandig i den Formening, at en directe Jntervention i de spanske Anliggender vil finde Sted fra Englands og Frankerigs Side. De ministerielle Blade dele denne Formodning med deres Modstandere. Jfølge "Sun skulle de yderste Grændser og de fornemste Stæder i Biscaia og Navarra besættes af 15,000 Mand franske Tropper, for at al Tilførsel gjennem Pyrenæerne kunde blive afskaaret Don Carlos, og for at tillige Dronningens Tropper, der nu danne Stædernes Garnisoner, kunne blive disponible. England vilde i saa Fald sende General Evans Forstærkning og paa det omhyggeligste blokkere Kysterne.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Prinds Ferdinand af Portugal vil i Portsmouth indskibe sig ombord paa den kongelige engelske Dampbaad Phønir til Lissabon. Jfølge Etiqvetten, tør han ikke indtreffe der for den 28de d. M., det vil sige, et heelt Aar efter Dronningens første Gemals Død.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Frankerig.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Paris, den 19de Marts. Som bekjendt blev Dupary valgt til Medlem af det franske Jnstitut i Laines Sted. Dupatis vigtigste Medbejlere vare Hertugen af Broglie og Victor Hugo. Den Sidste fik ved alle Afstemninger dog kun tvende Stemmer.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
At vore Parisere ere industriøse er en bekjendt Sag; man er nu kommet paa Spor efter en ny Art Jndustri. Avisbærerne have her den Vane, tidlig at stikke Aviserne ind under Portene eller Dørrene, for ikke saa tidlig at vække Portnerne. Andre tog Mærke paa disse Huse, bankede paa, man aabnede, de toge Aviserne op, forsvandt og solgte dem siden efter.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Man har beregnet at her daglig kjører 100,000 Personer i Omnibus, og Jntægten af disse Vogne beløber sig daglig til 30,000 Fr. 50,000 Personer skulle desuden betjene sig af Hyrevognene, hvilke have ligesaa stor Jndtægt, som for Jndførelsen af Omnibus. Den største Deel af de Personer, der nu betjene sig af de sidste, vilde uden dette lidet bekostelige og hurtige Befordringsmiddel gaae til Fods. Beroet, en Mechaniker i Lyon, har opfundet en Maskine, som han kalder Fejerinden og som skal erstatte de Personer, der feje Gaderne. Snavset fejes ved denne, af en Hest trukne Maskine sammen, løftes op og læsses paa Vognene. Alle disse Bevægelser skee paa en og samme Tid og med en paafaldende Regelmæssighed. Maskinen gjør paa et Rum af tre Quadratfavne hundrede Kostestrøg, og deres Styrke kan vilkaarlig bestemmes. En saadan Maskine forretter i det ringeste to hundrede Personers Arbejde.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Courier frangais melder efter Breve fra Tanger af 24de Februar: "Det synes vist, at Kejseren af Marokkos Ministre tilbagevise alt Tilsvar for Abdel Kaders Understøttelse mod vore Tropper. De paastaae, at man i Henseende til hiin ydede Bistand kun maae holde sig til Øvrighederne i Provindserne Gerez, Tschua og Uheda, da de bevæbnede Ryttere, der fra disse Provindser havde overskredet Grændserne, ikke havde været marokkanske Soldater, men Røvere. Endvidere forsikkre de, at de leverede Levnetsmidler og andre Nødvendigheder havde været en blot Privat-Speculation af Jøderne i de marokkanske Handelstæder, hvilke stode i Forretningsforbindelser med dem i Oran, allerede førend Fjendtlighedernes Udbrud vare alle Abdel Kaders Marabutter, og Agenter af Øvrighederne fordrevne fra de marokkanske Stæder. Jøvrigt troer man, at Hoffet i Mequine, er tilbøieligt til, ikke at oppebie en bevæbnet Reclamation, men har i denne Henseende allerede udstedt de nødvendige Befalinger.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Tydskland. Berlin, den 24de Marts. - Det er nu oplyst, at den under Titel af Carl Louis, Hertug af Normandiet, i Paris for nogen Tid siden optraadte og tiltalte, nye Ludvig den Syttende, er en i Preussen velbekjendt Uhrmager, ved Navn Naundorff, som i Aaret 1825 af Criminalretten her blev dømt til tre Aars Tugthuusstraf for Udgivelsen af falske preussiske Dalere. Efter udstaaet Straffetid, forlod han Kone og fire Børn i Crossen, og 1 paa Omveje til Paris, for at bestige sine Fædres Trone."
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Jtalien. Skibene blive maaskee snart afskaffede, da man nu kan gaae i Vandet, endskjøndt Havet – efter den jødiske Ordsprog - ikke har nogen Bjelke. En vis Lorenzo Giordano vil nemlig have gjort den Opfindelse, at blive sex Timer paa Havets Bund, selv der, hvor det er dybest, der at gaae og at tilbagelægge omtrent en Miil i Timen. Han har vendt sig til den neapolitanske Regjering, og tilbudt paa egen Bekostning at foretage alle Forsøg og Prover, som man maatte ansee for nødvendige. Den dristige Dykker forlanger virkelig saare Lidet: Man skal kun give ham et Privilegium paa to Aar, og en tredie Deel af det, han finder paa sine Spadseregange paa Havets Grund, saa vil han bekjendtgjøre sin Opdagelse. Holder hans Opfindelse Stik, saa vilde han snart blive til en Crosus, hvis han strax fandt de Steder, hvor Skatte ere nedsjunkne i Havets umættelige Svælg. Pompeji.
Berlingske Tidende, 1836-03-29
Man har nylig her udgravet et Værtshuus, som bestaaer af tvende Afdelinger. Den første frembyder en stor Forhal med en Gaard for Huusdyrene. Gaarden er omgivet af Søiler, der danne Forsiden af bedækkede Gange. Brolægningen bestaaer af Mosaik, der forestiller Blomster; den anden Afdeling er en Gaard for Vogne, og paa Siden af den staae store Piller, der danne Hvælvinger til at optage Varer, og hvorigjennem Jndgangen gaaer til Sove kamrene. De underste Stokværk mod Søsiden ere endnu ikke udgravede.