Ribe Stifts Adresseaviser, 1838-12-01
Ved en Skrivelse af 27de November har nemlig det kongelige General Toldkammer anmodet Over øvrigheden her om, at meddele det Oplysning om det er Ribes Jndvaaneres almindelige Ønske for Fremtiden at fortolde efter Hertugdom menes Tarif, dog med Bibehold af Portopsyn og Konsumtions-Afgiften, eller om de ville beholde Kongerigets Toldforfatning, uagtet den hidtil brugte Forsendelsmaade af toldbare Vare fra Ribe til Nørre Jylland med af Afsenderen udstedte Følgesedler, ophørte fra 1ste Januar 1839. efterdi der fra den Tid af vilde være at forholde efter Toldforordningen af 1 Mai d. A. Denne Skrivelse er bekjendtgjort Byens Handlende, som ogsaa, efter hvad man fortæller, have indsendt deres Erklæring herom, hvilket og skal være sket af Byens Communal-Bestyrelse. Begge Erklæringers Jndhold er Forfatteren af denne lille Artikel iøvrigt aldeles ubekjendt. Men herved er, idetmindste efter Forfatterens Formening, Kollegiets Anmodning ingenlunde fyldestgjort, da disse Erklæringer paa ingen Maade ere tilstrækkelige til at gjøre det fuldstændigt bekjendt med Jndvaanernes almindelige Ønske i denne Sag. Dette forekommer det derimod Forfatteren snarere at kunne være opnaaet, naar Skrivelsen, efter derom sket Bekjendtgjørelse, havde været henlagt til almindeligt Eftersyn, og tillige var bleven indrykket i Stiftsavisen, for at give Anledning til, at de forskjellige Anskuelser kunde blive udviklede, og Grundene for og imod gjenst digen drøftede. Naar saaledes Forespørgslen var kommet til almindelig Kundskab, og enhver Jndvaaner var givet Tid og Leilighed til at sætte sig ind i Sagen og slutte sig til et af Partierne, saa maatte det vel ved en Raadstusamling kunne afgjøres, hvilket Ønske var almindeligst. Vel vil de dette maaske have taget noget længere Tid, end der nu er medgaaet, og vilde muligen ikke kunne være sket saa betimelig, at den endelige Afgjørelse kunde falde inden 1ste Januar. Men havde Kollegiet anset dette som aldeles nødvendigt, havde det vistnok anført dette i sin Skrivelse, og gjort Forespørgslen saa betimeligt, at en nogenlunde fuldstændig Besvarelse deraf var mulig inden den nævnte Termin. Vel er det vist nok, at Toldspørgsmaal nærmest og mest umiddelbart angaa de Handlende; men ligesaa afgjort er det, at for en By, der ligger paa Grændsen mellem to Toldforfatninger, ere Toldforholdene af langt større Vigtighed end for en Anden. Af dem afhænger dens Opkomst eller Dalen. At henhøre til den ene Toldforfatning kan hæve den til megen Betydenhed, hvorimod den Modsatte vil gjøre den til saa godt som Jntet. For en saadan By er altsaa en slig Sag af Vigtighed for hele Communen; for enhver Besidder af faste Eiendomme, hvis Priis er afhængig heraf, for enhver Foermand, Vertshuusholder, Haandværker, kort for enhver, hvis Næring og Afsætning stiger og falder med Byens Frekvens. Derfor er det ogsaa, at Kollegiet, har forlangt Underretning om, hvilket Ønske var almindeligst blandt alle Jndvaanerne. Og dette er ved hine Erklæringer kun ufuldkomment opfyldt, Selv hvad de Handlende angaar, feiler man vist ikke ved at antage, at for flere af dem kunde det have været at ønske, at der havde været Tid til en længere Betænkning og en omhyggeligere Drøften af Grundene for og imod, og at adskillige ved den pludselige Afgjørelse af dette vigtige Spørgsmaal næppe vare ganske paa det Rene med sig selv om, hvilket var det Rette. Byens eiendommelige Stilling og forkerte Toldforhold have bevirket, at den i alle vigtigere Handelsgrene, baade hvad Opkjøb og Udsalg angaar, er saa godt som uden Forbindelse med sin nærmeste Omegn, og maa søge at slig Handel i fjernere liggende, maarere jyske Egne. Disse kun lidet betydende Handels=Forbindelser have alligevel været Byens eneste; efter dem have dens Kjøbmænd indrettet sig, og med dem have de hidindtil maattet lade sig nøies. Det er derfor næppe at forlange, at Pluraliteten af dem, hvis Handels Virksomhed i en Række af Aar har bevæget sig inden saa snævre Grændser, skulde besidde almindeligt Overblik over Handels-Konjunkturerne og Landenes Forhold, altsaa overhovedet Handels Dannelse nok til at kunne bedømme, om det var rigtigt at risikere eller endog opgive disse Forbindelser for den rimelige om end uvisse Udsigt til efterhaanden at forskaffe sig et nærmere, altsaa fordeelagtigere, og rigere Opland, og fremdeles om det i det Hele var saa afgjort, at hine jyske Forbindelser saa aldeles afbrødes, naar Byen sluttede sig til den holstenske Tarif. De kunne ikke indsee, at Handelen kan trives her, ført ad andre Veie og paa en anden Maade, end den, de hidtil have maattet indskrænke sig til, og kunne derved ledes til at foretrække en Forfatning, som sikkrede dem, som de formente, i deres smaalige Forbindelser, for en, der muligt vilde befordre hele Byens Opblomstren, hvoraf de dog og saa selv vilde høste Fordelen. Forfatteren har saaledes hørt Købmænd benægte, at en By med holstensk Toldforfatning kunde drive nogen betydelig Handel paa Jylland med Kolonial=Varer og deslige, uagtet dog flere holstenske Byer have leveret og stedse levere Beviser for det Modsatte. Naturligt er det iøvrigt, at Meningerne omde forelagte Spørgsmaal maa være deelte. Thi i Sandhed Kollegiet har opstillet to heelt betænke lige Alternativer. Paa den ene Side: Dansk Toldforfatning, men uden den hidtil stedfundne lettere Forbindelse med Jylland ved Følgesedler; ja uden nogen anden Handels=Forbindelse med dette og det øvrige Danmark, end den enhver holstensk By, ja hver slesvigsk Høker staaer i til disse Lande. Saaledes synes det nemlig, at man af Kollegiets Skrivelse maa slutte. Dog er det klart af Told-Forordningen af 1ste Maj, hvortil denne refererer, at følgesedlerne maa vedblive for Ribe, som for enhver anden dansk By for Partier, hvis samlede Told-Beløb ikke er over 5 Rbd. Paa den anden Side. Hertugdømme, nes Toldtarif, men med Konsumtions-Afgift og Portopsyn - altsaa med Vanskeligheden, ja næsten Umuligheden af at danne sig et Handels Distrikt i det den omgivende Slesvigske. Det synes altsaa nu at være Tiden, af al Magt at befordre og fremskynde Jndrømmelsen af det oftere ansøgte Ønske, som mere og meere bliver Byens almindelige. Hertugdømmenes Toldforfatning i Et og Alt, og Konsumsjons-Afgiftens Ophør mod et direkte Paalæg af dens omtrentlige Netto Beløb - som den eneste mulige Maade, varigt at grunde Byens Handel og deraf følgende Velstand paa en fast Basis, og gjøre Ende paa alle de Kvaklerier og Bryderier, som den bestaaende Forfatning har voldet, navnlig i det nu udløbne Aar, og enhver anden kombineret Forfatning fremdeles vil volde ikke allene Byen og dens Handlende, men ogsaa det høje Kollegium og de øvrige Avtoriteter. Er det iøvrigt afgjort, at ingen anden Toldforfatning er naturlig for Byen, end den, hvilken den deler med det den omgivende Distrikt, saa er det ogsaa klart, at, saalænge dette endnu ikke er opnaaet, maa man blandt opstillede Alternativer stedse vælge det, som fører den dette Maal nærmere.