JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
J Continuation med forhen skeet Bekiendtgiørelse bliver, da kun er budet 2400 Rbdlr. Sedler, Mandagen den 14de October førstkommende om Formiddagen Kl. imellem 10 og 12 slet afholdt 6te og sidste Auction over afdøde Brændeviinsbrænder Peder Andersens og forhen afdøde Hustrue Karen Hansdatters Gaard i Frederiksund, hvorved Eiendommen absolut, og uden flere Auctioners Holdelse, bortsælges. Denne Eiendom, der i Brandkassen er assureret for 4550 Rbdlr. Sølv, er i Aaret 1805 af nye opført og bestaaer udi, at Forhuus 4 Alen langt, Muur og Egebindingsværk med Tegltaa; b. et Sidehuus 35 Alen langt af Muur og Bindingsværk; c. et complet Brændeviinsværk med Jnventarium; d, overflødigt og godt Vand, en rummelig Hauge og Gaardsrum. Stedet kan og sælges i tvende Deele og afgive Boepæl til 2 Familier. Af Kiøbesummen som erlægges i 11te December Termin dette Aar, kan 1000 Rbdlr. Sølv forblive staaende i den samlede Eiendom paa første Prioritet. Auctionen afholdes paa Stedet, og Lysthaverne anmodes om at indfinde sig. Frederikssund den 26de Septbr. 1822. v. Hadeln. Afdøde Borger Lars Christensens og senere afdøde Enkes Marthe Marie Christensens Stervboes Gaard No. 15 paa Stadens Vesterbroe, bliver ved Auction opbuden til Salg: 1ste Gang Mandagen den 9de October næstkommende, 2den Gang den 21de October, 3die Gang den 1ste November, hver af disse Auctioner blive afholdte i Gaarden som til Salg opraabes, og Opraab skeer til første Auction om Eftermiddagen mellem Kl. 2 og 4.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
Denne Eiendom, som i Landets Brandforsikrings=Kasse er assureret for 26,050 Rbdlr. Sølv, bestaaer af en grundmuret Forhuusbygning, 10 store Fag bred og to Etager høi; en grundmuret Sidebygning paa 6 store Fag; en grundmuret Mellembygning paa 10 Fag med Qvist paa 4 Fag; en Bygning af Tømmer og Bræder med Heeltag; en Bygning af Muur- og Bindingsværk med heel Valm168, 3 Etager bel, en teglhængt Keglebane af Tømmer og Bræder; en Portion fersk Vane med Opstander; tvende smukke Hauger med færdeles gode Frugttræer, vilde Træer, Gange og Lysthuse. Beboelses Værelserne ere store Sum melige, smukt og beqvemt indrettede. Stalden i MestemLygningen og ellers, kan rumme omtrent 100 Heste og Køer. Hele Eiendommen har en heldig Beliggenhed især for Giestgiverie, Prangerhandel og Slagterie, hvortil den og med stor Fordeel har været brugt af dens afdøde Eier. Auctions-Conditionerne, Adkomstbrevene m. m. er til Eftersyn hos Undertegnede, som er at treffe paa Fattigvæsenets Bogholder-Contoir i Vartou. Eiendommen kan daglig tages i Øiesyn og blive Liebhabere foreviist. Kiøbenhavn, den 27de September 1822. August. 20 Torsdagen den 31te October, Formid Nestved, dag Kl. 10, lader Mad. Møre paa Ydernæssegaard formedelst Fraflyttelse sammestæds ved offentlig Auction bortsælge endeel Ind- og Udboe, saavelsom Heste, Køer, Vogne, Avlingsredskaber, forskjellige Slags Meubler, Sengeklæder, Linned, Kobber, Tin, Messing, Træetøi m.v. Alt efter de paa Auctionsstedet bekiendtgiørende Conditioner. Nestved den 5te Octobr. 1822. M. S. Schønheyder.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
J Løverdagen den 19de og Mandagen den 21de d. M. om Formiddagen Kl. 10, bliver i Sæbyegaards Skove, den 1ste Dag i Hallebyeore i det saakaldte Steenhuusvænge, og den sidste Dag i Marienlund ved Sæbyegaard, ved offentlig Auction bortsolgt en Deel Ege- og Bøgetræer, paa Roden, hvoraf en stor Deel er tienlig til Bygningstømmer og andet Gavnbrug; dog sælges i Marien lunds Skov ingen Egetræer. Sæbyegaard den 9de October 1822. H. P. Alsing.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
At jeg Undertegnede har nedsat mig her i Kjøge, anbefalende mig, saavel med Værelse Dekorationer, som ethvert andet til mit Fag henhørende Arbeide, undlader jeg ikke at bekjendtgjöre for mine ærede Medborgere og Velyndere, saavelsom Omegnens Beboere, der ville forunde mig deres Arbeide. Ved solidt og godt Arbeideskal jeg stedse söge at vinde mine Medborgeres Agtelse og Tillid. Kjøge den 12te October 1822. J. C. T. Binau. Maler.¬
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
Fra Holsteinborg Planteskole kan indeværende Efteraar og paafølgende Foraar erholdes tilkjøbs efterskrevne Træplanter, for den ved enhver Sort anførte fastsatte Priis i Rigsbankpenge Sedler og Tegn, nemlig 5000 Stkr. Rødgran, 3 Aar gl., a 100 Stkr. 4 Mk. dito, 4 Aar gl. og udplantede, a 100 Stkr. 1 Rbd. Lerke, indtil 1 1/2 Al. høie, a 100 Stkr. 1 Rbd. 3 Mk. Fyrre, 3 Aar gl., a 100 Stkr. 5 Mk. Hvidgran, 5 Aar gl. og udplantede, af 100 Stkr. 1 Rbd. Birk, 1 til 2 Al. høie, a 100 Stkr. 3 Mk. Ask. 1 1/2 til 3 Al. høie, a 100 Stkr. 4 Mk. Acacier, 2 a 3 Al. høie og udplantede, a Stk. 6 s.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
Rønnebær, 3 til 5 Al. høie, udplantede og tjenlige til Alleetræer, a Stk. 8 s. Kastanier, 3 a 5 Al. høie, udplantede, og ligeledes tjenlige til Alleetræer, at Stk. 12 s. dito, af mindre Høide, a Stk. 2 s. Canadisk Poppel, 3 til 4 Al. høie, at Stk. 8 s. 2000 - Hvidtjørn, 4 Aar gl. a 100 Stkr. 2 Mk. Liebhaberne ville behage at henvende dem til Undertegnede i frankerede Breve, samt anføre Dagen paa hvilken de agte at lade Planterne afhente.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
Skulde Nogen ville afstaae Elleplanter, og derimod ønske at erholde nogen af de anførte Træplanter, saa kunde indgaaes Bytte. Holsteinborg pr. Corsøer den 4 Octbr. 1872. G. H. Oppermann, Skovrider. Saavel voxne Personer som Børn, kunne for billig Betaling faae Underviisning i Dands hos Spiegel. tørt, fundt og storslaaet, a 4 Bøgebrænde, Rdlr. Sedler pr. Favn, kan erholdes ved Frederichskilde pr. Sorøe.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
En Mand der forstaaer at dyrke og passe en Kiøkken-Hauge som tillige er villig at tage Deel i hvilket Arbeide der om Vinteren maatte paakræves, ønsker sig Tieneste til 1ste Mai. Bogtrykker Magnus giver nærmere Anvisning. Loftsrum til 8 a 900 Tdr. Kornvarer kan bekommes naar man derom henvender sig til Christ. Aaris junior i Corsøer.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-12
Tvende duelige Linnedvæversvende kunne faae godt Arbeide paa Fiurendahls Linnedvæverie paa Grevskabet Holsteinborg.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Den Vest-Siællandske Avis, eller: RARII. Ugeblad. Slagelse. sor landske Historie. uden, og indenfor vigtigste Nyeheder. Dagens Redigeret af Pastor og Ribber Zastholm. Trykt og forlagt af Peter Magnus. 5 Aarg. 18de Aar. Tirsdagen, den 15. October 1822. Med Kongl. allernaadigst Tilladelse, at forsendes med Brevposten i Danmark og Hertugdømmene.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
(Jndsendt). Sorøe. Den 26de September tog den foreløbige Jndlemmelses- og Classifications Examen ved Sorøe, Academies Skole sin Begyndelse og fortsattes de følgende Dage indtil den 2den October. Foruden de 30 Elever havde endnu 21 Disciple meldt sig til at tage Deel i Skole-Underviisningen. Ved paafølgende Censur befandtes 9 Disciple modne til den tredie og for Tiden øverste Classe, 19 til anden Classe, og de øvrige 23 kom til at udgiøre Skolens nederste Classe. Torsdagen den 3die October aabnedes derpaa Læreanstalten ved en af Academiets Director Tauber foranstaltet Høitidelighed. Tvende af Universitets-Directionens Medtemmer, Hs. Exc. Geheimeraad Malling, der i Examens-Dagene selv faderlig pleiede Christian IV. gienfødte Datter, og Etatsraad Engelstoft, Hs. Exc. Geheimeraad Stemann, uden hvis kloge og samvittighedsfulde Bestyrelse af Academiets Midler denne Dag silde eller aldrig vilde være kommen, hædrede, tilligemed en talrig Forsamling af Sorøe Byes Jndvaanere og den nye Stiftelses Velyndere, Festen med deres Nærværelse. Efterat et Chor, tildeels af Disciplene selv, havde afsjunget en af Lector Jngemann forfattet, og til Dagens Høitid svarende Palme, besteeg Director Tauber Talerstolen og henvendte sig fornemmelig til den tilstedeværende Ungdom og dens Lærere, i det han skildrede med passende og kraftige Udtryk Kundskabsglædens Jndflydelse paa Ungdommens videnskabelige Dannelse. Efterat Taleren tillige havde indført de af Hs. Majestæt beskikkede Lectorer ved Academiet, Adjuncter og øvrige Lærere, efterat han havde takket Kongen, hvis Lod det blev ogsaa ved denne Stiftelse at forevige sit Navn, og nedbedet den Allerhøiestes Velsignelse over det begyndte Værk, afsang Choret atter en Slutnings=Palme af samme Digter. De nærværende Directionens Medlemmer, Academiets Lærere og øvrige Embedsmænd toge endelig Deel i det festlige Middagsmaaltid, der i Oekonomiebygningen var anrettet saavel for de egentlige Elever, som for de skolesøgende Discipler. Ved Bordet udbragtes under levende Hurra=Raab. Academiets Gienopretters, Hs. Majestæt Kongens Skaal, og man forglemte ikke under sømmelig Glæde at erindre Den og Dem, som have plantet og ville give Liv og Væxt. Den følgende 4de October begyndte Underviisningen i Skolen. Sorøe Academies Director, Hr. Professor Tauber, ønskede med samtlige Lærere at bringe den hæderkronte Olding, Hs. Exc. Hr. Geheimeconferentsraad Malling en Yttring af deres dybe uskrømtede Høiagtelse. J denne Anledning blev derfor den 4de October i et Middagsselskab hos Hr. Directoren, hvilket Deres Excellencer Hr. Geheimeconferentsraad Malling og Hr. Geheimeconferentsraad Stemann saavelsom Hr. Etatsraad Engelstoft beærede med deres Nærværelse, nedenstaaende Sang, forfaret af Hr. Lector Jngemann, afsjungen, efterat en Skaal for Directionens nærværende og fraværende Medlemmer var udbragt med særdeles Hensyn paa den varme Deeltagelse og utrættelige Virksomhed for Sorøe Academies Jnteresse, som Hs. Excellence ogsaa ved sit Ophold i Sorøe under hele Exammen saa umiskiende ligen lagde for Dagen:
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Erindringsskaal for Sorøe Academies Gienoprettere, ved Hs. Exc. Hr. Geheimeconferentsraad Mallings Bortreise fra Sorøe.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
En Hæderskaal for dem, som her Gienreise Fædres sjunkne Minde, Og selv i Danmarks Dæmringsskjær Vil de Henfarnes Spor gienfinde, Hil hver, som reiser hvad der faldt, Paa ham har Danmark Skytsaand kaldt. Hil Kongen med hans Mænd saa troe, Som her begravne Aand gienvækker! Hil hver, som kraftig, viis og fro En daadfuld Haand til Værket rækker, Fremkalder Himlen Frugt af Frøe, Skal Sædemandens Navn ei døe. Og hil Dig, Gubbe stille from, Med Ynglings Jld i Oldings Øie, Som ældst i Musers Helligdom. Paa Værket grunded længst og nøie! Dig Absalons og Saxo's AandHidleded med usynlig Haand. Glad har Du seet de friske Skud J Abildgaarden, som laae øde; Du bad for dem med os til Gud, Og vi saae Gubbens Kinder gløde. Med Absalons og Saxo's Aand Leed længe os med Faderhaand!
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Nyeste Post-Efterretninger. Vi have nu endelig faaet saadanne Efterretninger fra Grækenland, at man kan være sikker paa at Grækerne have banket Tyrkerne ud af Morea, i hvorledes det saa siden vil gaae dem, men man kan sige med Føie i dette Tilfælde, at Tid vundet er meget vundet. Den nyeste Efterretning, som man har fra Grækenland er fra Staden Calamatra paa Morea af 6te September (altsaa meget nye) og melder, at Dram Ali Pascha er taget til Fange og bragt til Hydra tilligemed flere hundrede Tyrkiske Officerer; 24 Græske Forrædere med Guldpapiirs Huer paa Hovedet bleve slæbte igiennem Gaderne og derpaa henrettede. Det er Kolokothron, som nu staaer i Spidsen for Grækerne og som har hiulpet deres Sag igien paa Fode. Napoli de Komania var dengang i Grækernes Magt, og Jndvaanerne paa Hydra og Spstig bragte deres Jamilier dertil for i alle mødende Tilfælde at kunne sikkre dem i denne stærke Fæstning for ethvert Overfald. Ligeledes ere Breve ankomne fra Tripolitzs af 3die September, hvoraf man nu erfarer, at den Østerrigske Jagttager er ikke saameget paalidet i sine Meddelelser; thi alt det den har fortalt os om Tyrkernes Erobring af Tripolitza og deres store udviiste Naade i denne Stad, er aldeles usandt; thi Tyrkerne have slet ikke været der. Tyrkerne vare dengang reent drevne ud af Morea, men en ringe Levning af dem holdt sig endnu i Corinth; dog var al Communication afskaaren imellem dem og Chorschid Pascha, da Odyssens staaer ved Thermopylerne og har slaget Tyrkerne to Gange tilbage.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
- En Græsk Kiøbmand er ankommen til Livorno den 14de September. Han forlod Larissa for 14 Dage siden og var tilstæde der dengang da Chorschid Pascha kom tilbage paa sin Flugt fra sin mislykkede Expedition. Man sagde dengang, at han var farlig saaret; alle de Efterretninger man har fra Livadien stadfæste hans Nederlag. De fortælle tillige: at Sulioterne slaaes med den største Tapperhed og at mange Albanesere forlade de Tyrkiske Faner. - J Ancona har man Efterretninger fra Candia, som naae til den første September og som var gunstig for Grækerne; disse vare i Besiddelse af det flade Land og Tyrkerne havde blot nogle Casteller i deres. Med den Tyrkiske Flaade synes det ogsaa at see reent galt ud; da Mandskabet bliver aldeles ødelagt af Pesten og den nye Capudan Pascha skal den 7de September endog være død af Pesten ombord paa sit Admiralskib. Den forpestede Flaade lettede derpaa Anker og seilede langs med Kysten af Morea, hvorhen Grækerne forfulgte den med deres Brandere. Man siger, at henimod 100 Græske Skibe have nu viist sig i Farvandene af ante; dette bekræftes ved nye Efterretninger fra Mareille, hvori der meldes, at den Græske Flaade var seilet kring Sydspidsen af Morea for at opsøge den Tyrriske Flaade, nogle Skibe af denne sidste, som skulle afseile til Constantinopel og Lille Aften bleve nødte til at vende tilbage til Patras, for at undgaae at falde i Grækernes Hænder. Den Græske Flaade var den 6te September concentreret foran Bugten ved Patras og det syntes som den havde ifinde at angribe den Tyrkiske. - Hydrioter. ne have taget 3 Tyrkiske Skibe ved Scala Nuona. Ombord paa disse fandt de en betydelig Sum Penge, som vare bestemte til at opkiøbe Christne Slaver i Morea og bringe til Asien; thi saasnart Tyrkerne i Lilleasen havde erfaret, at den Tyrkiske Armee var trængt ind i Morea, saa besluttede mange Kystbeboere strax at seile dertil for at giøre Bytte. Man seer derfore tydeligt hvad den Tyrkiske Amnestie betyder og hvad Morea kan vente sig, dersom den falder i deres Magt.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Da vi nu saaledes have meddeelt alle de Efterretninger, som vi have fra Grækenland selv, saa ville vi nu høre hvad der berettes fra den Tyrkiske Side. For det første er det høist mærkeligt, at Posten er ankommen til Vien fra Constantinopel. og har bragt Efterretninger derfra, som naae til den 10de September, og at der nu meldes i den Østerrigske Jagttager, at den ikke har medbragt noget Nyt, hvilket under nærværende Omstændigheder er høist paafaldende. Jmidlertid fortæller man dog saameget fra Vien underhaanden: at man har Efterretninger, paa hvis Paalidelighed man noppe kan tvivle, og som melde, at Tyrkerne have formedelst Mangel paa Levnetsmidler maattet trække sig tilbage fra Morea, saa at der i dette Øieblik ikke vare nogen der i Landet, og at de Græske Bønder og øvrige Bevæbnede, som vare paa Halvøen, havde betient sig af dette nødtvungne Tilbagetog, og vare faldne over dem og derved tilføiet dem megen Skade; og en Skrivelse som man har fra Constantinopel af 10de September beretter: at den sidste Post fra Morea har bragt meget ugunstige Efterretninger fra Porten, da de bekræfte, at Morea er igien rømmet og Forsøget paa at trænge ind deri, har kostet et betydeligt Antal Mennesker Livet. Den Østerrigske Jagttager, er nu kommen i en stor Forlegenhed med alle disse Efterretninger, som slet ikke passe til hvad den forhen har fortalt. Den veed nu ikke at hielpe sig paa anden Maade, end at sige: at Colocothron, Demetrius Ypsilanti og Petro Bei have tiltaget sig al Magten og at de nu udsuge og udplyndre de ulykkelige Grækere, saa at de ikke kunne komme til at nyde Godt af den Tyrkiske Amnestie. –
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Jgiennem Egnen af Vien ere passerede mange Grækere i den elendigste Tilstand, som den Russiske Keiser har givet Ordre til at forlade sine Lande. Uagtet det nu saaledes er afgjort at Tyrkerne ere blevne slagne i Morea, og Grækernes gamle Seier, Efterretninger blevne paa nye bekræftede, saa maae man dog deele den Frygt for Grækernes Skjebne, som saamange af deres Venner føle i dette Tidspunkt, da Porten har frie Hænder til angribe dem med deres heele Armee; eftersom den har Forviisning om, at Omstændighederne ere saaledes beskafne, at de Allierede Magter ikke kunne modsætte sig den; den har derfor givet den største Deel af sine Tropper, som laae i Cantonering ved Donau, Ordre til at bryde op til Thessalien og der skulle ikke blive flere Tropper tilbage i Fyrstendømmerne, end som ere fornødne til at holde dem i Tømme. – Men det synes at Forsynet paa en overordentlig Maade begunder at antage sig Grækernes Sag. Man ville blot tænke paa Pestens Udbrydelse paa den Tyrkiske Flaade, og nu kommer hertil den overordentlige vigtige Omstændighed at Perserne i dette Øieblik tilfægte sig de største Seiervindinger. Bagdad skal være falden i deres Hænder og de nyeste Efterretninger fra Constantinopel af 10de September melde: at Porten har faaet det sørgeligste Budskab fra Egnen ved Trapezund. Perserne have nemlig vundet et stort Slag og man angiver Antallet af de faldne og fangne Tyrker til ikke mindre end 50,000. Det seer ud til, som at Sultanens Skattekammer begynder at udtømmes, thi der er publiceret et Firman hvori befales, at alle Penge og Sølvtøi skulle leveres i Skatkammeret imod Beviser for Modtagelsen.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Den nye Hospodar forventes nu hvert Øieblik til Bucharest; men begge Hospodarerne komme til at staae under Tyrkiske Garnisoners Bevogtning og under Tyrkiske Embedsmænds Bestyrelse. Det kommer nu an paa, hedder det, om Rusland vil taale at Fyrstendømmerne blive for bestandig besatte af Tyrkiske Tropper. (Men det synes som der ere indtrufne Omstændigher, hvorfor Rusland ikke for Tiden kan modsætte sig det og at Porten kiender disse Omstændigheder; med mindre der ligger en meget dyb Jndtryk til Grund for alt dette).De i Wien forsamlede Monarker ere Tilskuere ved alle disse blodige og forunderlige Begivenheder, som foregaae i Grækenland og Tyrkiet; men da Underhandlingerne i Verona endnu ikke engang ere begyndte, saa er det ikke at tænke paa atkunne vide noget og Resultaterne af dem, og vil man endelig vide noget derom og hvad der skal passere, saa maae man læse de Pradis nye Skrift om Kongressen i Verona, hvori man vil kunne læse sig til alt hvad der skal skee. – Congressen i Verona er imidlertid endnu ikke bleven aabnet, og har hidindtil havt sit Sæde i Wien. Fra denne Stad meldes: at Hs. Majestæt den Russiske Keiser besøger hver Dag det Græske Capel i sin Gefandts Palais for der at forrette sin Andagt. Han afreiser den 2den October fra Wien for at begive sig til Jtalien. Det er mærkeligt, at den Russiske Ambassadeur i Wien Greven af Golokin begiver sig til Schveitz og at Hr. v. Tantichest kommer i hans Sted (det er maaskee det bedste Beviis paa, at den Russiske Keiser har aldeles opgivet Grækernes Sag. – Lord Strangfort ankom den 26de September til Wien, han havde først forsøgt paa at giøre Reisen til Soes, men det sorte Hav var saa stormende, at han maatte igien begive sig til bage til Constantinopel og derpaa giøre Touren over Land til Bucharest; den sidste Conference, som han havde med Reis-Effendi for sin Afreise fra Constantinopel var høist mærkværdig og varede i 5 Timer. Beretningen derom fylder ikke mindre end 40 Sider. Reis Effendi skal gientaget have erklæret: at Porten ikke kunde giøre noget forekommende Skridt med Rusland; men at denne sidste Magt burde tvertimod komme Porten i Møde og giøre det forhen passerede godt igien ved snart at udnævne en nye Gesandt. Porten havde altid handlet redeligt med de Europæiske Magter; men den kunde ikke overtyde sig om, at de meente saa godt med den, da de ikke engang selv vare oprigtige mod hinanden. Lord Strangford skal have gjort alt mueligt for at beroelige Reis-Effendi; men han kunde ikke bringe noget andet Svar udaf ham, end at Porten ikke blandede sig i andre Magters Anliggender, og at den forventede det samme fra deres Side. – Man vil heraf see, at Porten viser et meget bestemt Forhold og at der vil altsaa blive nok at forhandle om paa Kongressen i Verona. – Den Østerrigske Keiser og Keiserinde forlode Wien den 1ste October for over Salzburg at begive sig til denne Stad, Keiseren har i sin Fraværelse overdraget Erkehertug Ludvig at besørge.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Jndenlandske Efterretninger. Kiøbenhavn, den 11te October. Den her ved Hoffet accrediterede Kongelige Nederlandske Gesandt, Baron von Crombrüghe, der ifølge Kongen Hans Herres Tilladelse paa nogen Tid er borte fra sin Post, har for nogle Dage siden tiltraadt en Reise til Jtalien.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Med Hensyn til de i adskillige indkomne Ansøgninger og Erklæringer førte Klager over uheldige Tiendeforeninger, som medvirkende Aarsag til Geistlighedens ringe Kaar, fandt Kommissionen, at i den første Tid, da Naturaltiendens Forvandling til en bestemt aarlig Afgivt blev understøttet af Lovgivningen, har maaskee enkelte Øvrigheder stundom gaaet for vidt deres Jver for denne i sig selv gode Sag, og anbefalet Tiendeforeninger til Konfirmation, hvorved Kaldene ikke fik fuldkomment Vederlag for Naturaltienden; men da disse Tilfælde dog ikke ere mange, og Tiendevederlaget nu altid fastsættes at skulle enten udredes in natura, eller betales efter hvert Aars Capitelstaxt, hvorved Misforholdet bliver mindre betydeligt, end efter Maalestokken af 10 Aars Kapitelstaxt, saa var den eneste Forandring, Kommissionen fandt Anledning til at foreslaae, den, at de gieldende Bestemmelser om Tiendeforeningers Tilveiebringelse i Vakance ved Amtmanden og Provsten maatte ophæves, eftersom Tiendekommissioner nu overalt i Danmark ere beskikkede, hvorom ogsaa er udstædt Kancellie-Cirkulaire af 3 Aug. d. A. Hvad iøvrigt in Specie Qvægtiendens og Smaaredfelstiendens Forandring til en fast Afgivt angaaer, da fandt Kommissionen, at der ved denne Punkt intet videre var at foretage.
Den Vest-Sjællandske Avis, 1822-10-15
Under samme Dato er, med Hensyn til Hs. Majestæts Resolution: "at de Pensioner, som herefter forundes geistlige Embedsmænd, ikke paalægges Embederne at udrede; men afholdes af den almindelige Pensionskasse", og for at dette ikke skal falde bemeldte Kasse altfor meget til Byrde, udgaaet Cirkulaitet 1) til samtlige Biskopper, hvorved det deels kommuniceres dem, at Kancelliet er bemyndiget til at træde i Korrespondence med de Deputerede for Finantserne om extraordinær Understøttelse af Hs. Majestæts Kasse for de meest trængende Præster, som nu have Pensioner at svare til deres afgaaede Formænd, deels paalægges dem, ikke at foreslaae nogen geistlig Embedsmand til at entlediges med Pension uden at han, ved Alderdom eller vedvarende og ulægelig Sygdom, er aldeles ude af Stand til, endog ved Hjelp af personel Kapellan, at virke i sin Menighed; samt at det for Fremtiden skal forblive ved Lovens Bestemmelser om Pensioner for Præste Enker, uden for hvilke ingen extraordinaire Understøttelser herefter maae foreslaaes paalagte Kaldene; dernæst 2) meddeles dem følgende Kongel. Resolution: "at theologiske Kandidater, der lade sig ansætte som personelle Kapellaner hos Præster, skulle, efter i det mindste i 4 Aar at have tjent i denne Stilling, og derved erhvervet sig anbefalende Vidnesbyrd af vedkommende Biskop og Provst, komme i særdeles allernaadigst Betragtning til passende Befordring; dog uden at derved giøres nogen Forandring i de allernaadigst foreskrevne Regler, angaaende den Examens Karakter, som i Forhold til ethvert Kalds Jndtægter udkræves;" ligesom endelig 3) Bestyrerne af de geistlige Enkekasser, kommuniceres, at Hs. Majestæt allernaadigst har bifaldet, "at Kancellier maatte foranledige nærmere Undersøgelse anstillet, samt Betænkning og Forslag indhentet fra den, til at undersøge private Forsørgelses- og Understøttelses Selskaber allernaadigst anordnede Kommittee, om hvorvidt det maatte være mueligt at give de geist lige Enkekasser en saadan Jndretning, at Kaldene, uden derved at paalægges en større Byrde, endog kunde fritages for de lovbestemte Enkepensioner."