JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
J en Anmeldelse af den ny Udgave af Holbergs Lystspil i Revue encyclopedique, siger Anmelderen, Hr. P. A. Heiberg: Vi kunne ikke andet end rose Udgiveren; men det være os tilladt at gjøre Bogtrykkeren en Bebreidelse, som han kan deele med sine Colleger i Tydskland, Engelland, ja selv i Frankrige. Siden nogen Tid har der indsneget sig i adskillige Landes Bogtrykkerier et Slags Bogstaver, der skulle pryde Titelbladene af Bøger, og bestemte, som det synes, til et Led i den Kjede, der forbinder de latinske Bogstaver med de gothiske. Saalænge som disse Bogstaver kun have været benyttede til Visitkort, lagde man kun liden Mærke dertil. Siden har man anvendt dem til Placater for nye Bekjendtgjørelser, uden Tvivl for at vække Kjøbernes Nysgierrighed; nu synes disse Bogstaver at ville bemægtige sig Titelbladenne af Bøger; men de ere saa overlæssede med formeentlige Zirater, at de ere næsten ulæselige. Vi ville, til Beviis for vor Paastand, kun beraabe os paa Titelen af det Værk, vi her anmelde: det er vist, at den, som ikke kjender Holbergs Navn, vilde være meget at undskylde, om han paastod, at den berømte Forfatter af de bedste Lystspil, Danmark eier, hedder Molberg.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
J en Anmærkning tilføjer Journalens Redaction: Denne bemærkning af Hr. Heiberg er meget grundet. Den første betingelse, hedder det, der fordres af en Bogtrykker, er at hans Tryk skal være læselig; han maa være ligesaa omhyggeligen for Bogstavernes Tydelighed, som alle Forfattere ere det for Stilens Klarhed. (J Skilderiet har for ikke længe siden været ført samme Klageover denne moderne Munke-Skrift, der mueligen kun er en Forløber for den med Vold og Magt atter indtrængende Munke=Aand.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
Hidtil har man troet, at Holbergs Don Ranudo var comisk. Nu er en Hr. v. Kl. fremtraadt i en Afhandling om det Comiske (Morgenblatt 159 f. d. A.) og paastaaer, at det er tragisk. Vi tænke os her, siger han, Don Ranudo de Collibrados, et Lystspil, der snarere synes os et Sørgespil, og som vi have lagt Mærke til, har gjort samme Jndtryk paa Andre. - Don Ranudos Formaal, at opretholde sin gamle Adel, det af hans Forfædre arvede moralske Gode, har saa meget Ret og Pligt paa sin Side, at han aldeles opvækker derved Fornuftens og Hjertets Deeltagelse. Hvad Ranudo giør, i Misforhold til dette Formaal, paatvinges ham af den ubehageligste Stilling, af en Nødvendighed, der i lige Grad har Krav paa vor Medfølelse, og denne dobbelte, fornuftige og sædelige Deeltagelse overveier fuldkomment det kun udvortes comiske Misforhold mellem hans Middel og Øjemed. Ganske anderledes vilde det være, om Ranudo var en Adelig fra i Gaar.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
Man seer her, hvorledes Synspunkten end- og i den klareste Sag kan forrykkes. Det er vel aldrig faldet Holberg ind, at ville giøre den fødte Adelsmand latterlig, blot fordi han var født Adelsmand. Men han har villet gjøre den opblæste, blot paa sine Ahner opblæste, og eene af sin Fødsel hovmodige Adelsnar, der troer, at Fødslen, ikke egne erhvervede Fortjenester, giver ham Fortrin for den borgerlig Fødte, til en Gjenstand for Satirens velfortjente Revselse. Forfædres Fortjenester ere altid hæderlige i en Slægt, naar disse, ikke blot Skjoldmærker, vedblive at gaae i Arv deri. Men jo mere glimrende Forfædrenes Fortjenester have været, desto mere Ringeagt fortjene deres Efterfølgere, naar de ene pukke paa hine, uden at bestræbe sig forat forplante dem i deres Familie. Fattigdom er vist nok ingen Skam, men naar en Don Ranudo vil dække sin Usselhed med sine Skjoldmærker, naar han kan fortælle saa meget om sine Forfædres og intet om sine egne Fortjenester, naar han endog troer at bevise den stakkels Bonde en Ære, ved at spise hans Ost og Brød, da fortjener han vist nok at belees. At en Stat meget vel kan bestaae, uagtet dens Jndbyggeres Troesbekiendelse er saare forskjellig, derpaa tjene de forenede nordamericanske Stater til et talende Beviis. Efter en i Aaret 1823 forfattet officiel Fortegnelse fandtes saaledes i New-York følgende Troesbekiendere, Episcopalier med 15 Kirker og Andagtshuse, Presbyterianer med 14, Methodister med 13, reformeerte Hollændere med 10, Giendøbere med 10, Venner med 4, Lutheraner med 2, Catholiker med 2, Moravianer med 1, evangeliske Lutheraner med 1, Nye Jerusalemiter med 1, reformeerte Presbyterianer med 1, forenede Presbyterianer med 1, Universalister med 1, Unitarier med 1, tydske Reformeerte med 1, Jøder med 1. Hele Befolkningen er 180,000.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
Kjøbenhavns Børs, den 7 October 1825. Hamburg 2 M.a vista 208. Species 211.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
Specier solgtes til 12 Rbmk. 10 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier, Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (H. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. . . . . . . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-08
Hamborger Laan af 1819. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier . . . . . . 3 pC. nye danske Oblig. 189 189 1/2 Rd. Sedl. - Rbs. Tegn. 90 90 1/2 Rbd. Sedl. 86 1/2 86 3/4 i Banco. 102 102 1/2 Rbd. r. S. 108 108 1/2 i Sedler. 100 - Banco. 100 - Banco. 106 1/2 106 i Banco. 97 97 1/2 i Banco. i Sedler. - L. Sterling. L. L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Nyeste kilderie af Kjøbenhavn. aa 1000000. Toogtyvende Aargang. No. 82. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Tirsdagen den 11 October 1825. Medicin og Religion.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Under denne Overskrift læses i det i disse Dage udkomne Hefte af ny Hygea en kort Anmældelse, der begynder saaledes: "J Jtalien er som et mærkeligt Tidens Tegn udkommet en medicinsk Catechismus - Catechismo medico - af Scotti, 1824, der søger at vise det nøie Forhold, hvori Medicin og Religion staae til hinanden. - Derpaa anfører Udgiveren nogle isolerte Sætninger af Bogen, der maaskee ikke naar de læstes i den Forbindelse, hvori de staae i den anmældte Catechismus - fortjente de trende - paa dette Sted som Anathemategn staaende – 2, hvormed Anmældelsen sluttes. Jeg er fuldkommen overbeviist om, at Hygeas agtværdige Udgiver ikke selv tvivler om det nøie Forhold, hvori Medicinen - som praktisk Videnskab – staaer til Religionen. Hr. Drus, fortsatte, interessante Bearbeidelser af Phrænologien, vise altfor tydeligen hvor vigtig den psychiske Antropologi er ham som Læge, tilat Man kunne troe, at Han ignorerte den vigtige Understøttelse som Lægen – qua talis - kan have af Moralphilosophien og Religionen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Der gives neppe een iblandt ti Landsbypræster, i hine Egne, som ikke med Glæde vilde bytte Jndtægt med hvilketsomhelst Siællandsk Kald ja mangen tydsk Superintendent har ikke nær saameget at leve af, som vore Sognepræster i de større Landsbykald. Endnu værre staaer det sig tildeels med de holsteenske Landsbypræster; thi i det egentlige Holsteen er den, for vore Kalds Jndkomster saa yderst vigtige, Tiende s ubekiendt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Dersom man paastaaer "at de dog sædvanlig modtage noget" (skiønt jeg veed, ikke allene at Volonteurer i mange Aar have arbeidet for intet, men at ogsaa Auscultanter have ventet i 13 a 14 Aar paa Befordring, og i den Tid sat mange Penge til uden at faae mindste Gage, saa svares: at theologiske Candidater jo ogsaa have Adjunkt, Katheket- og Personelkapellan Pladser, at vente, eller dog som Huuslærere kunde fortiene deres langt bedre Udkomme; thi den høie Løn som en saadan Lærer endnu sædvanligt faaer, beviser noksom, at der ikke er Overflødighed af duelige Kandidater, som attraae slig Ansættelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Den juridiske Kandidat derimod kan ikke nær saa godt være Huuslærer uden siden, naar han søger Befordring, at staae tilbage for andre, der have arbeidet i Kollegierne. saa det vel kan skee og er skeet, at en Mand har faaet graa Haar inden han i et af Collegierne erholdt en Post, som gav ham tilstækkeligt Brød for en Familie, eller i Armeen et Compagni, medens Landsbypræsten ikke sielden, snart efterat han begyndte at søge, kom ind i sit Kald, eller dog altid, i det mindste i vore Dage, naar han iøvrigt var en duelig veleramineret Kandidat, - før han blev gammel. For at hiemle hvad jeg hidindtil har paastaaet, meddeler jeg, tilladende mig blot at forandre eller forbigaae nogle formelle Udtryk, og Udladelser som ei vedkomme Sagen, en Afskrivt af et Brev fra en Præst paa Landet, som har et Kald paa lidet over 360 Tdr. Hartkorn, hvilket vel omtrent er de siællandske Kalds Middelstørrelse; thi gives der end adskillige mindre, saa ere dog ogsaa mange langt større, og selv de mindre have undertiden, naar de ligge i ret frugtbare Egne, ligesaa store Indtægter. (Fortsættes.)
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Jndenlandske Efterretninger. Torsdagen den 6te October d. A. forsvarede Landphysicus Eschricht sin for Doctor graden i Medicinen skrevne Dissertation: de functionibus nervorum facie & olfactus organiDe ordentlige Opponenter vare Dhrr. Professor Dr. Med. Howitz og Professor og Dr. Med. Herholdt, R. a. D. Af Auditoriet opponerede Dhrr. Cand. chirurg, Djørup; Cand. Med. & Chirurgiæ Marker; Licentiatus Medic. Trier; Dr. Medic. Otto og Profector Switzer, Reservechirurg i Søe-Etaten. Respondens var Hr. Cand. Medic. Larpent. Handlingen, der foretoges i Regentskirken, vedvarede al brudt fra Kl. 10 Form. til Kl. 4 Eftermiddag J Forbindelse med hvad forhen i No. 4, S. 57, har været anført og Børnekoppe-Epidemie i Vensyssel, meddele vi den Bekjendtgjørelse, Districtslægen Hr. Sunkenberg har givet i Aalborg Stifts Adresseavis No. 153, saa lydende: "Børnekoppe-Epidemien, som i JuniMaaned f. A. blev bragt til Vensyssel ved en fra Kjøbenhavn hjempermitteret Stykkudsk, har siden den Tid hersket, naar undtages Maanederne October og November, i hvilken Tid Koppe smitten var standset. J Særdeleshed har Epidemien havt sit Sæde i Venneberg, Børglum, Jerslev og Hvetboe Herreder, og endnu grassere Kopperne i enkelte Sogne. Antallet paa de hidindtil af Børnekopper Angrebne, beløbe sig i de anførte Herreder til 783. Heraf have 683, havt de ægte Børnekopper, og blandt disse fandtes 151, som tilforn havde været vaccinerede og var meddeelt Attest for det meste af upaalidelige Vaccinateurer, og Resten, nemlig 532, vare uvaccinerede. Af sidstnævnte gaves 56 i en Alder fra 20 til 40 Aar, som vare af den Formening, at de i deres Barndom havde gjennemgaaet Sygdommen. Af de ægte Børnekopper ere 41 Døde, 98 Vaccinerede og 2 som tilforn havde havt de naturlige Børnekopper, bleve angrebne af de saakaldte formildede eller modificerede Kopper.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Vistnok vilde denne her herskende Koppesmitte ikke have raset i saa høi Grad, naar Vaccinationen altid var bleven foretagen med den Orden og Nøiagtighed, som man kunde have ventet og fordret; men nogle Læger og Vaccinateurer, som tilforn have befattet sig med Vaccinationen her i Districtet, have med den største Efterladenhed behandlet denne for Menneskenes Liv og Helbred, saa saare vigtige Sag, og det er uden for al Tvivl, at de ovenanførte 151 Vaccinerede, som bleve angrebne af de naturlige Børnekopper, ikke have gjennemgaaet de ægte Kokopper. Tilmed vil enhver let finde, at det Antal af Vaccinerede, som blev smittet af Kopperne, er saare lidet i Forhold til den Mængde, der naturligviis maa have været udsatte for Koppesmitteen, da der næsten i enhver Gaard, hvor Kopperne have fundet Adgang, have opholdt sig flere vaccinerede Personer, der ere gaaede frie for Smitten. Ogsaa har den Mistillid, Almuen nærer til Vaccinationens Nytte, lagt betydelig Hindring i Veien for dens Fremme, og derved bidraget til Børnekoppernes Udbredelse. Jmidlertid har den Erfaring, som jeg ved denne Epidemies Behandling har havt, med Hensyn til Vaccinationen, som et Betryggelsesmiddel mod de naturlige Børnekopper, afgivet et meget lovende Resultat; thi jeg før nok paastaae, at flere Hundrede vel Vaccinerede, som have havt daglig Omgang med Koppesyge, ja endog ligget i Seng hos dem, der leed af naturlige Børnekopper, har Smitten aldeles skaanet, og de enkelte vel Vaccinerede, som deraf bleve angrebne, fik Kopperne meget formildede, og overstode dem i en kort Tid, uden at disse efterlode Ar eller andre ubehagelige Følger. - Dette finder jeg mig foranlediget til, ifølge Opfordring, at bekjendtgjøre.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Blandede Efterretninger. J Stokholm er d. 20 Septbr. en Kommittee sammentraadt til Revision af Kirkelovene. Ordførende i denne Kommittee er Overhofprædikanten m.m. Dr. Hedren; Medlemmerne ere: Sognepræsten i Ørebro Profess. Dr. Thyselius, og Sognepræsten i Finske Forsamlingen i Stokholm, Kongl. Hofprædikant Stolpe. Nødvendigheden af en slig Revision har længe været indseet, og ved flere Rigsdage, særdeles den sidste, har i Præstestanden Forestillinger derom været gjort. Vi glæde os nu ved, heder det fra Stokholm (Argus 76), at denne Revision er kommet til at begynde, og ere overtydede om, at den vil ikke blive uden Frugter.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
J Danmark har en Kommission til de danske Kirkeloves Revision bestaaet nu i over tolv Aar; den blev nemlig under 12 Mai 1813 udnævnt. Segur siger til Slutningen af sin Historie om Napoleon og Storarmeen i Aaret 1812: Lados kaste et Blik paa den mørke Fremtid. Norden beseirede Sønden i en Forsvarskrig, ligesom i Middelalderen, da den var den Angribende. Er denne store Kamp mellem Norden og Sønden til Ende? Nei, thi den er en Kamp mellem Fattigdom og Rigdom, mellem Savn, som vil nyde og Nydelsen. Ville Nordens stolte Børn altid være vore Seierherrer, Brødre troer det ikke! Denne Jordbund og disse Heder, denne Himmelegn, denne strænge Kjæmpenatur havde J kunnet beseire, ligesom J have overvundet deres Soldater. Ved disse Ord tilføjer Værkets Rec. i Gött. Anz. "Men Midlerne til at seire, derom tier Segur. To af den nyere Tids første Krigere, Carl XII. og Buonaparte, hvor formaaer med dem at træde i Skranken? – lede Skibbrud. Kunde et Angreb føre til Maalet, saa egnede disse og deres Soldater sig dertil. En Mester i Krigskonsten, større end begge, som man bebreidede, at ved hans indskrænkede Operationsplaner havde en Hovmesterinde, med Riset i Haanden, havt Forsædet – man begriber let at vi mene Friedrich II. – troer at kun et Offensivforetagende langs med Østersøen, og understøttet af en engelsk Flaade, paa Riga og Petersborg, lader sig udføre. Men Petersborg er kun en liden Punkt af den store Kolos; Seierherren vil ligesaalidt her, som Buonaparte i Moscau, kunne foreskrive Freden. Lad os ikke skuffe os. Norden og Syden ville altid blive i Fred. Jkke paa Ruslands Isslætter vil Kampen blive ført. Og hvor ellers Hine saa ofte med Blodfarvede tydske Lande ville blive Krigsskuepladsen. Men hører til en Forsvarskrig end Hære, der i fri Mark ville slaaes. Henrich Fuglefænger leverede det berømte Slag ved Merseburg, men igjennem tre Rader af faste Pladser havde han i Forveien søgt at beskytte sine Grændser.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
To engelske Chinafarere, Moffat og Juliana, seilede hjemmefra paa eengang, ankom til Canton paa een og samme Dag, ladede der med Thee, og afseilede til Quebek i Canada, hvor de ligeledes ankom paa een Dag. Efter Udløsning seilede de hjemad og ankom til Dynerne (Downs) ligeledes paa een og samme Dag. Dette er høist mærkeligt, da de paa disse lange Reiser ingenlunde holdt Følgeskab, men ofte vare adskilte fra hinanden. - Disse vare de første Ost farere, som kom directe til Quebek.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Hamburg 2 M. Species 210,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Kjøbenhavns Børs den 11 October 1825. a vista 207.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Specier solgtes til 12 Rbmk. 9 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler. pr. 100 Specier Svenske Sedler. pr. Rdlr. Rigsgjeld. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Dito Dito. . . . . . . . Nationalbank Obligationer. (af Laanet 4 Febr. 1820) Dito Dito. . .
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Hamborger=Laan af 1819. Bmk. 3000 Dito Dito Bmk. 4000 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn. 4 pC. Dito nye . . . . . Asiatiske Actier. . . . 3 pC. nye danske Oblig. 188. - Rbd. Sedl. Rbs. Tegn. Rbd. Sedl. 85 3/4 86, i Banco. 102 102 1/2 Rbd. r. S. 107 1/2, 108 i Sedler. 100 – Banco.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Banco 105 1/2 106 i Banco. i Banco. – i Sedler. L. Sterling. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-11
Da jeg agter i Trykken at udgive en Gjendrivelse af Hr. Kammerherre Baron Wedel Jarlsbergs Skriftemaal, og at retfærdiggjøre mig for de Beskyldninger, han deri har tillagt sig mod mig, finder jeg det upassende, videre at indlade mig med Kammerherren i Anledning af hans Indrykkelse i nyeste Skilderie af Kjøbenhavn No. 79, eller at tage til Gjenmæle mod hvad der, i Anledning af dette Skrift, har været indrykket i de offentlige Blade; men beder ærbødigst Publicum, indtil jeg kan forelægge det min Retfærdiggjørelse, at tilbageholde enhver eensidig Dom. Nestved, den 4de October 1825. B. C. Rye.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
Nyeste, Skilderie af Kjøbenhavn. Toogtyvende Aargang. No. 83. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Løverdagen den 16 October 1826. Vor Frue Kirke i Kjøbenhavn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
Vor Frue Kirke, forhen ogsaa kaldet St. Marie Kirke, var i sin ældste Tid en af Stadens Sognekirker, som intet havde forud for de øvrige. Dens første Bygningsaar og Ælde er uvis. Da Staden udvidedes i Bygninger, og tiltog i Folketal, som i Handel, fandtes det passende der at stifte en Collegiat eller Domkirke; og man valgte da dertil denne St. Marie Kirke, i Begyndelsen af 13de Aarhundrede. Den til sine Prælater og Kannikedomme, hvilke sidste bleve funderede deels paa andre Stadens Kirker, deels paa visse Landsbyekirker. Det Fortrin Kirken saaledes havde faaet i den katolske Geistligheds Tid beholdt den efter Reformationen. Den bestemtes da til som Metropolitankirke, at være den, hvor foruden Kirketjeneste i Almindelighed endvidere de for Staten, i det Hele vigtigste religiøse Høitideligheder skulde holdes. Saaledes kronedes der Kongerne Christian 3, Frederik 2den, Christian 4de, Frederik 3die. Saaledes blev ogsaa her, efter Reformationen, paa eengang i Aaret 1537 de 7 førstudnævnte lutherske Biskopper eller Superintendenter, indviede, og siden efter alle Følgende, efterhaanden som de bleve udnævnte. Fremdeles blev det og 1568 befalet, og siden ved Christian 5tes Lov 244 og Kirkeritualet igientaget, at i alle Rigets Kirker skal Kirketjenesten holdes med de Ceremonier, som i denne vor Frue Kirke i Kjøbenhavn holdes og bruges efter Ritualet. Af saadan Udmærkelse blev det en Følge, at ogsaa paa Kirkens Bygning og indvortes Prydelse altid anvendtes særdeles Opmærksomhed. Da Kirken 1316 efter en Ødelæggelse blev opbygt paa nye, og nu fik en mere udvidet og regelmæssig Form end forhen, havde den allerede fire Gange forud været afbrændt, hvilket en latinsk Jnscription, som før Stadens store Jldebrand 1728 stod udhuggen paa den nordre Kirkeport, bar Vidne om. 1614 tilbyggedes et meget høit Spiir, og da dette omtrent et Aar derefter var bleven betydeligen beskadiget af Lynild, blev det ufortøvet opbygget eller ombygget paa nye. 1550 blev baade Kirken og Taarnet atter udbedret, og mærkeligen prydet baade udvendig og indvendig. 1600 blev Spiret for sin Brystfældigheds Skyld nedtaget, og paa Kong Christian 4des Bekostning blev et nyt igjen 1609 opsat. "Dette nye Kirkespiir var 100 Sjællandske Alen i Høiden, foruden Jernstangen, som var 14 Alen, hvilket var prydet med en forgyldt Krone. Spiret blev tækket med 96 Skpd. Kobber, og paa de fire Hjørner paa Taarnet stode 4 smaa Spirer, af hvilke hvert var 28 Alen højt, men da et af dem nogen Tid derefter blæste ned, saa bleve de andre tre ogsaa nedtagne. For Spiret at opsætte fik Tømmermændene 4000 Rdlr. og Kobbertækkeren fik 700 Rdl." (Jonge S. 152.) Dette Spiir stod i 117 Aar til 1728, til hvilket Aars October Kirken, som Pragtbygning i den Tids Smag, hørte til Stadens Ziir, men da i den store Jldebrand havde lige Skjebne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
med saa mange andre offentlige og private Bygninger, at blive ødelagt ved Luerne. En Jld klump fra en Bygning i Nærheden, som for at standse Jldens Fremgang blev sprængt i Luften, hæftede sig til Taarnets Spiir, og antændte samme. Derfra udbredte Jlden sig ned i Kirken selv, som, paa et Stykke af Choret nær, ganske ødelagtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
For at see de mange under dette overordentlige Uheld ødelagte offentlige og andre Bygninger paa nye opreiste, blev over begge den Tid forenede Riger paabudet en almindelig saakaldet Brandstyr, der fordeeltes som Formueskat, og erlagdes aarligen i de 3 Aar 1729, 30 og 31. Af Jndkomsterne fra dette Paabud fik ogsaa denne Kirke sin Andeel, og derved reiste sig dens Hovedbygning; hvortil Grundstenen blev lagt 11 Sept. 1731 af Kong Christian 6te For at den ikke skulde savne sin forrige Prydelse af Taarn og Spiir sørgede man i samme Konges Regjeringstid, saa at begge i Aarene 1742 til 1751 bleve tilbyggede, høiere og skjønnere end nogensinde forhen; hvilket medtog en Bekostning af imellem 80 og 90,000 Rd. rede Sølv. Generalbygmesteren Generalmajor Lauritz de Thura havde Overbestyrelsen af Arbeidet, men Architecturen var inventeret af en Geheimeraad Wincentz Lerke. Taarnets Høide fra Grunden til det Sted, hvor Spiret tog sin Begyndelse var 148 Fod; Spiret 246 1/2 Fod, den hele Høide altsaa 394 1/2 Fod. Fløyen blev med stor Ceremonie opsat 1745. Da Vinden i Stormejr tog alt for stærkt i Spiret blev i Aaret 1755 Fløien nedtaget, og Spiret saaledes 14 Fod lavere. J Aarene 1791 til 1795 da Taarnet, men især Spiret, behøvede en Hovedreparation, medgik dertil over 70,000 Rdl. d. Ert., som efter da værende Cours stod omtrent pari med rede Sølv.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
En betydelig Sag ved Taarn og Spir var saaledes de store Bekostninger samme fordrede; men af en vigtigere Følge var dog endnu den Jldsvaade, som ved Spiret var prøvet, fremdeles kunde befrygtes, og som virkeligen derfra siden udbredtes ikke allene til Kirken selv, men ogsaa til de omliggende Bygninger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1825-10-16
Det første høje Spiir havde, som ovenfor sagt, trukket Lynilden til sig, kort efterat det i Aar 1514 var opført, og 1728 bragte Spiret hele Kirken i Brand. Spiret blev i Jldebranden 1795 ikkun ved overordentlig Anstrængelse og noget Hæld reddet; men Redning var ei muelig i Bombardementet 1807, da Kirken anden Gang blev ved sit Spir sat i Brand. (Fortsættes.) Apologie for Udraabstegnene.