Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1815-10-24
Hamburg, den 20de October. Vi have nu fra Paris erholdet følgende mærkværdige Actstykke, som indeholder Grundlagene og de ægte Betingelser for Freden: Nærværende: Østerrig, Friherre v. Wesenberg for Fyrst Metternich. - Frankrig, Hertugen af Richelien. - Storbrittannien: Lord Viscount Castleragh. - Preussen, Fyrst Hardenberg, Friherrev Humboldt. - Rusland, Fyrst Rasumowsky, Grev Capo d'Jstria. Protocol over Conferentsen d. 2den October 1815 Efter adskillige Underhandlinger og Conferenser mellem Østerrigs, Storbrittaniens, Ruslands og Preussens Befuldmægtigede paa den ene Side, og Hertuger, af Richelien, som paa den anden Side er bleven udnævnt til Hs. Majestæt Kongen af Frankrigs Befuldmægtigede, er man idag kommen overeens om, at Forholdene mellem Frankrig og de allierede Magter for at tilveiebringe og vedligeholde den almindelige Fred definitivt skulde oprettes paa følgende Grundlag: 1) Frankrigs Grændser, saaledes som de vare 1790 fra Nordsøen til det middellandske Hav, skulle udgjør Basis for Territorialarrangementerne, saa at de Districter og Territorier af det forrige Belgien, af Tydskland og af Savoyen, som ved Parisertractaten af 1814 vare lagte til det gamle franske Gebet, skulle forblive adskilte derfra. 2) J det man gaaer ud fra dette Princip skulle Grændserne af 1790 modificeres og bedre indrettes efter de giensidige Convenientser og Jnteresser, saavel med Hensyn til Forvaltningen, for at afskaffe de indsluttede Landskaber (Enclaver) og paa begge Sider at erholde et ligere Territorium, som ogsaa i militaiHenseende, for at forstærke nogle svage Dele af Nabo landenes Grændser. Jfølge denne Basis aftræder Frankrig til de Allierede Landau, Philippeville, Saarlouis og Marienburg med Districter og Territorier, som nærmere ere angivne i Udkastet til den Tractat, som den 20de September forelagdes af de fire allierede Cabinetter. For at bringe Canton Genf i directe Communication med Schweiz aftrædes Versoy med det fornødne Gebet til den helvetiske Confoederation, og den franske Douanelinie skal der anlægges paa den Maade, der er meest overeensstemmende med begge Landes Forvaltningssystem. Hüningens Fæstningsværker skulle sløifes. Den franske Regjering forpligter sig til, ikke at lade opføre andre i deres Sted i en Afstand af tre Mile fra Basel. Frankrig afstaaer sin Ret til Fyrstendommet Monaco. Paa den anden Side skal Besiddelsen af Avignon og Venaissain samt af Grevskabet Mompelgard, og af ethvert andet Gebet, som er indsluttet i de franske Linier, paa ny forsikkres Frankrig. 3) Frankrig betaler til de allierede Magter, som Skadesløsholdelse for Omkostningerne ved deres sidste Rustninger, en Sum af syv hundrede Millioner Fran ter. En særegen Commission skal bestemme Maaden, Terminerne og Garantierne for denne Betaling. 4) En Militairlinie af følgende sytten faste Pladser, nemlig: Conde, Valenciennes, Bouchain, Cambray, le Qvesnoy, Maubeuge, Landdrery, Avesnes, Rocroy, Givet, Mezieres, Seden, Montmed, Thionville, Longwy, Bitche og Brohovedet ved Fortlous, skal besættes af en Armee paa et hundrede og halvtredssindstyve tusinde Mand, som de allierede Magter stille. Denne Armee, der skal staae under Commando af en Chef, som disse Magter udnævne, skal underholdes aldeles paa Frankrigs Bekostning. "En særegen Commission skal ordne alt hvad der angaaer denne Underholdning, paa den Maade, der bedste stemmer med den besættende Armees Tarv, og tillige er den mindst byrdefulde for Landet. Den længste Varighed af denne Militairbesættelse bestommes til fem Aar. Jmidlertid ville efter tre Aars Forløb de allierede Souverainer, efter at have tilstrækkelig overveiet de gjensidige Stillinger og Fordele, samt de Fremskridt, som med Gjenoprettelsen af Orden og Rolighed i Frankrig kan være gjort, bestemme i Forening med Hs. Maj. Kongen af Frankrig, om hiin Termin kan forkortes. Efterat de Herret Befuldmægtigede have definitivt antaget disse Grundlag, have de aftalt paa hvad Maade man skal gaae frem, for i den korteste Tidsfrist at komme til et formelig Arrangement; og desaarsag besluttet: 1) At en almindelig Tractat skal udkastes efter ovenstaaende Grundlag, med Tilføielse af de Artikler som ansees nødvendige til deres Fuldstændiggjørelse.