Berlingske Tidende, 1836-01-16
Ligesom nu Forsamlingen maa antage, at det sikkreste Middel til at forebygge Kasse mangler maa søges i en paalidelig, nøiagtig og ansvarlig Control med vedkommende Oppebørselsbetjente, saaledes kan den ikke tilbageholde den Formening, at den Control, som hidtil har været ført, deels har været, deels maatte være ufuldkommen og mangelfuld. Revisionen og Decisionen af de offentlige Regnskaber har nemlig været henlagt under Deres Majestæts Collegier, der ved Siden af deres mange andre, høist vigtige og heterogne Arbeider neppe have kunne anvende den Opmærksomhed, Nøiagtighed og Tid paa hine Forretninger, som er og bliver nødvendig, naar de grundigen skulle udføres og med vedbørlig Hurtighed fremmes. Og under Collegier, der selv kunne beordre Summer tagne til Jndtægt og Udgift i Oppebørselsbetjentenes Regnskaber, kan desuden efter den nu bestaaende Jndretning alene føres en Kasse revision; en Administrations-Revision mangler, og dog synes det, at ingen Jndtægts- eller Udgiftspost i Statens Regnskaber bør være udenfor Revisionens Control, med mindre de maatte være grundede paa Deres Majestæts allerhøieste Resolutioner, derunder indbefattet. den Collegierne af Deres Majestæt overdragne, Myndighed til efter bedste Skjønnende at disponere over et vist begrændset Beløb, eller hjemlede ved de gjeldende Anordninger. Men endnu en væsentlig Mangel ved det bestaaende Revisionsvæsen finde vi deri, at ingen Ansvarlighed har været paalagt eller med Føie kan paalægges de Collegier, der, som alt tidligere bemærket, have saa mange andre forskellige Forretninger, at det bliver dem umuligt at gaae saaledes ind i Regnskabernes Detail, at de kunne forvisse sig om, at vedkommende Revisorer hverken forsætligt eller uforsætligt have overseet Mangler ved Regnskaberne. Men Ansvarlighed hos Revisionen er nødvendig, thi den alene giver Deres Majestæt og Staten Sikkerhed for, at den udøves med streng Nøiagtighed. Ledet af disse Betragtninger er Provindsialstændernes Forsamling eenstemmigen kommen til det Resultat, at den maa ansee det ønskeligt og gavnligt, om Revisions- og Decisionsvæsenet blev henlagt under et eget, selvstændigt og ansvarligt Revisions-Departement, som erholdt umiddelbart Referat til Deres Majestæt. Uden at turde gjøre noget bestemt Forslag til den indre Organisation af dette Departement, skal Forsamlingen blot tillade sig allerunderdanigst at henstille til Deres Majestæts Overveielse enkelte herhen hørende bemærkninger. Saaledes har Forsamlingen antaget, at Revisions-Departementet maatte overdrages Control med og Revision af samtlige civile og militære Regnskaber, som og af Hovedkasse-Regnskaberne, hvorimod Revisionen af Skifte- og Overformynderi-Regnskaberne formeentlig fremdeles maatte forblive under det Kongelige danske Cancelli. Communalregnskaberne, forsaavidt disse have været Gjenstand, for en offentlig Revision under den nu bestaaende Jndretning, formenes ligeledes at maatte henlægges under Revisions-Departementet, saafremt det ikke maatte behage Deres Majestæt ved den forventede nye Communallov at bestemme, at saavel Oppebørslen af Communalafgifter, som det hele herhen hørende Regnskab, skal overdrages de respective Communer selv, og ganske unddrages enhver Jndblanding fra det Offentliges Side. Ligesom Forsamlingen nu endvidere antager, at det, med særdeles Hensyn til det Revisions Departementet paa hvilende Ansvar, vil være nødvendigt, at saa mange Revisions-Contoirer. oprettes, som efter Fordeling af Forretningerne maatte ansees fornødne for, at Revisionen kan fremmes med muligste Hurtighed saaledes formener den, at Departementets Correspondence maatte besørges ved et eget Expeditions Contoir, hvem det, til yderligere Betryggelse for Departementet, kunde overdrages at besørge en Over- og Efterrevision af enkelte i Revisions-Contoirerne reviderede Regnskaber, og ved hvilke tillige vigtige cameralistiske og statistiske Efterretninger kunde samles. Decisionen af samtlige reviderede Regnskaber, som og det hele Overtilsyn, kom da til udelukkende at beroe hos Departementets Directeur og den eller dem, som det maatte behage Deres Majestæt at tilforordne ham. Da Forsamlingen fremdeles maa antage, at locale Kasseundersøgelser, som til ubestemte Tider foretages, fremdeles ville være nødvendige, saa formener den, at disse helst maatte besørges ved Udsendte fra Revisions-Departementet, men, forsaavidt Forretningernes Mængde til visse Tider ikke maatte tillade dette, eller det ikke under alle Omstændigheder maatte ansees nødvendigt, kunde det formeentlig gjøres vedkommende Overøvrigheder til Pligt, paa Reqvisition og efter Anviisning af Departementet, under eget Ansvar at anstille slige Undersøgelser. Endelig troer Forsamlingen endnu her at maatte bemærke, at den anseer det saare ønskeligt, at alle offentlige Regnskaber. muligst simplificeres, og det ei allene for at lette Oversigten og Tilsynet, men ogsaa forat forskaane Oppebørselsbetjentene for unyttigt og tidspildende Arbeide, ligesom stemmende med billighed, at Oppebørselsbetjente indrømmes Ret til at fordre deres Regnskaber. snarest muligt og inden en bestemt Tid reviderede og deciderede, hvilken Ret Forsamlingen med 35 Stemmer mod 34 antog ogsaa at maatte indrømmes andre Embedsmænd, tilhvilke offentlige og private Midler skulle betroes ifølge Anordningerne. Forinden Forsamlingen gaaer videre i dette sit allerunderdanigste Andragende, tor den ei lade ubemærket, at den vel har forudseet, at denne saaledes til Deres Majestæts allerhøieste Overveielse henstillede Organisation af Revisionsvæsenet muligen vil foranledige en noget forøget Udgift for Staten, men den maa paa den anden Side formene, at idetmindste største Delen af denne Udgift vil vindes ved en ikke ubetydelig Reduction af Collegiernes Personale, som vil blive en naturlig Følge af denne Forandring, og den mindre betydelige Forøgelse af Udgift, som maatte foraarsages ved den nye Jndretning, vil formeentlig mange Gange gjenvindes ved den Fordeel, som kan ventes af et nøiagtigere og som Følge deraf paalideligere Revisionsvæsen. Forsamlingen gaaer derefter over til den anden Deel af Proponentens Forslag, betræffende Overholdelsen af Lovens Straffebud imod utroe Betjente Hovedbeskyttelsen imod utroe Betjentes Underslæb har hidtil især været søgt i Lovens strenge Straffe mod saadanne Forbrydere. Men henvender man Opmærksomheden paa, hvorledes disse Love ere blevne overholdte, da sees, at de forskjellige Regjerings-Collegier have brugt hvist forskjellig Fremgangsmaade, og at enkelte af disse ei have gjort Loven gjeldende mod de utroe Betjente med den Kraft, som Statens Sikkerhed, og Retfærdighed efter Forsamlingens Skjøn fordrer, hvortil vel selve Straffelovenes Beskaffenhed for en Deel har givet Anledning. Forsamlingen maa derfor antage, at ligesom en streng Overholdelse af hine Straffelove er nødvendig, saaledes vilde det være ønskeligt, at det allernaadigst maatte behage Deres Majestæt at befale, at de nu bestaaende Straffelove skulde underkastes en Revision. Og navnligen forekommer det Forsamlingen af Vigtighed, at den Oppebørselsbetjent, som befindes at have en større Kassemangel, end at denne kan antages at grunde sig paa en feilagtig Opsummering eller anden Regnskabsfeil, eller dog større end at det med Sikkerhed kan antages, at den kan dækkes ved den af ham stillede Caution, strax belægges med personlig Et Arrest, indtil Undersøgelsen mod ham er endt, medmindre han maatte kunne stille lige saa betryggende Sikkerhed for den Sum, han kan blive pligtig at tilsvare, som den, der maa stilles af en Oppebørselsbetjent, førend hans tiltræder sit Embede. Oplyses det derefter, at en Kassemangel hidrører fra betydelig Uorden. i Regnskabsførelsen eller anden sær Efterladenhed i Opfyldelsen af de Oppebørselsbetjenten, paa hvilende Forpligtelser, da formener Forsamlingen, at han, foruden at tilsvare Staten, det manglende Beløb, som den, der har viist, at ingen Oppebørsel ham kan betroes, bør have sit Embede forbrudt og negtes Adgang til at erholde nogetsomhelst Embede, hvormed Oppebørsel er forbunden. Skulde det derimod oplyses, at Oppebørselsbetjenten har forbrugt til egen eller Andres Fordeel det manglende Beløb, da maa Forsamlingen antage det forend meere utvivlsomt, at han, uagtet han kan, tilsvare og tilsvarer Staten sin Kassemangel, i ethvert Tilfælde ei alene maa have sit Embede forbrudt, men berøves enhver Udsigt til igjen, at kunne træde i Statens Tjeneste eller til at nyde nogensomhelst Understøttelse af Staten. Samme Straf formener Forsamlingen endelig ogsaa at maatte ramme den Oppebørselsbetjent, som ved Jndcassationen af de offentlige Jntrader findes forsætligt at have besveget nogen Yder, eller af nogen Yder at have modtaget Gunst eller Gave, for at bevilge en ulovhjemlet Henstand med Skatters eller andre til det Offentlige svarende Præstationers Jndbetaling.