Københavns Adresseavis, 1799-05-08
Bekiendtgjørelser. Da Jøderne Roah Lewi og Meyer ved deres Bekiendtgiørelse i Adresse=Contoir Avisen Nr. 105 for dette Aar aftvinge. mig, offentlig at bekiendtgiøre endeel af deres Handlinger imod mig, saandes jeg til at fortælle og tilstaae, at jeg har været: troeskyldig nok til ved dette Aars Begyndelse at oprette en Contract med dem, som kunde været indgaaet med redelige Folk, og i hvis Følge jeg havde overdraget dem min Boutique og Galanterie=Vare for den Summa 1100 Rdlr., som de skulde betale mig i 10 Aar med 110 Rdlr. Aarlig, samt at de, især for min Sikkerheds Skyld, siden de ingen Sikkerhed havde stiller, skulde bestandig i disse 10 Aar have og anskaffe et Vare=Forraad af Værdie 1100 Rdlr.; men jeg maatte snart erfare, at deres Handel bestod det, man i Almindelighed kalder at feie ud, dan de solgte Varene for hvad de kunde faae derfor, og undertiden under Jndkiøbsprisen, samt, for desto hastigere og lettere at blive færdige, complotterede sig med 3 a 4 andre omvandrende: Jøder, som de brugte til at omløbe i Byen og paa Landet, og saaledes udfeie mine Vare. J de Værelser, jeg i mit Huus havde overdraget dem til Beboelse, levede de ikke som ordentlige Mennesker, der ved sædelig og redelig Vandel vilde søge at bane sig Vei til at erholde den dem endnu manglende Tilladelse til at opholde sig og handle her i Landet; men de med deres Selskab (hvoriblandt 2 a 3 Personer, hvis Benævnelse jeg for deres Stands Skyld endnu vil spare) svirrede og sværmede i disse Værelser paa min Bekostning, indtil sildig ud paa Nætterne, og stedse drillede og ærgrede min Kone og mig ved at udraabe anstændige og skammelige Udtrykke imod os. Af foranførte begriber enhver lettelig, at de ikke forskrev eller anskaffede friske Vare isteden for dem, som bleve solgte; jeg faae dette; der stod i Contracten, at de vare forbundne til, stedse at have et Vare=Forraad af 1100 Rdlrs. Værdie; men der stod ikke udtrykkelig, at de skulde paa Forlangende vise mig samme; jeg søgte i Forligelses=Commissionen at bevæge dem dertil, men forgieves; jeg tænkte da "eum vulpibus vulpinandun, og den Mand, som jeg har givet Panteret i mine Vare, foranstaltede en Eftersyns=Forretning, hvorved befandtes, at i Boutionen, som skulde indeholde Vare for 1100 Rdlr., manglede for meere end 650 Rdlr.; dette gav da Anledning. til, at jeg, eller rettere sagt min Søn, blev, efter at Contracten var sønderrevet, igien indsat i Boutiquen og Handelen medde faa Vare, disse Personer havde levnet. Jeg havde foresat mig, dermed at lade dem gaae; men da de have været dumdristige nok til, i deres løgnagtige Bekiendtgiørelse blandt andet at melde, at min Boutique ved dem skulde være betydelig forbedret, saa agter jeg nu at sagsøge dem for det, de for mig, have ødelagt. Skulde nogen tvivle og Rigtigheden af hvad jeg her har fortalt, beder jeg, at man vil henvende sig til mig, selv, da jeg med paalidelige Mænds Vidnesbyrd skal overtyde dem om Sandheden Helsingøer, den 4 Mai 1799. Salomon Curiell, Siciliansk ConsulEn Enke med 3 uopdragne Børn, der har liden Pension, men formedelst denne haarde Vinter er sat i de meest fortvivlede Omstændigheder, bønfalder ædelmodige Menneskevenner og et Laan af 6 Rd., imod at hun hvert Fierding. gaar skal afbetale samme med 2 Rd., da det alt skal være afbetalt til 11 Dec. d. A. Anviisning, og denne trængende Enkes Opholdsted og Tilstand, faaes i Klosterstrædet No. 62 i Stuen paa høire Haand. En fattig Kone med 3 Børn, hvoraf det ene ved Brystet, bønfalder det velgiørende Publicumom en liden Hielp til Flyttedag, hun har ingen Huus, og kommer til at forlade det Lille hun med de smaa Børn skulle hvile paa. Sandheden erfares i tudiistræde No. 91 og 92 i Baghuset No. 15.