Aalborg Stiftstidende, 1846-09-26
Ved det i Kiels Havn afbrændte Fyrværker paa Kongens Fødselsdag blev en Mand af Besætningen paa Hekla truffen af en Raketstok, kastet overbord og tilsatte derved Livet. Efter "Dannev." vil der til Vinter foregaae nogen Forandring med Lærerpersonalet paa Rødding Høiskole Cand. theol. Müller, som har taget anden Bestemmelse, forlader den, og den taber i ham en af sine redelige og ældste Lærere. Derimod er nu som fast Forstander ansat Pastor Helweg, der som Prædikant allerede har erhvervet sig et betydeligt Navn; han tiltræder denne Post, som siden Pastor Wegeners Tid interimistisk har været forestaaet af Professor Flor, ved Begyndelsen af Vinterhalvaaret. Det har imidlertid særdeles glædet os at erfare, at Prof. Flor ikke destomindre agter at tilbringe den største Deel af Vinteren i Rødding og lade Høiskolen, saavidt hans Tid ikke paa anden Maade er optagen, nyde godt af hans udmærkede Aandsgaver. Den duelige og af Eleverne meget afholdte Landvæsenslærer, Hr. Thomsen, forbliver ved Høiskolen, og som Lærer i Naturvidenskaberne kommer Cand. Jensen, hvem vi have hørt omtale som en særdeles dygtig ung Mand, især som en fortrinlig Botaniker. Der vil saaledes findes meget betydelige aandelige Lærekræfter til Vinter paa Høiskolen, og den vil upaatvivlelig ogsaa blive stærkt besøgt, da det rundt omkring meer og meer erfares og erkjendes, hvor stor og velsignelsesrig en Jndflydelse Opholdet paa Høiskolen i Rødding har udøvet paa de unge Mennesker, der have været saa lykkelige at kunne profitere deraf. Det er intet Under, at man flere Steder i Kongeriget arbeider paa at faae lignende Anstalter oprettede; men Nordslesvigerne have vistnok al Grund til Glæde og Taknemlighed over, at de allerede ere i Besiddelse af en saa herlig Indretning. To og en Fjerding Miil østen for Haderslev, i det lille Belt, i Nærheden af Aarssund, ligger Øen Aars, efter hvilken bemeldte Post- og Færgegaard fører Navn. Denne Ø er befolket af ca. 36 Familier, som beboe 6 Gaarde, 12 saakaldte Landboler og 18 jordløse Huse. For tre Aar siden blev Øen hjemsøgt af en gruelig Plage, idet den paa een Gang blev oversvømmet af en uhyre Mængde Rotter af en eget Slags, som man formodentlig tør antage for Vandre rotter. De ere blaaladne, have imod Reglen en kort Hale og lange gule, af Munden fremstaaende Tænder. De stakkes Beboere svæve i største og vistnok begrundet Frygt for, at Øen vil blive aldeles ødelagt af denne graadige Yngel, der navnlig i Sommer har tiltaget i en frygtelig Grad og viser sig i Millionviis baade over og under Jorden og truer med at underminere hele Øen. Disse Dyr ynde, ligesom Muldvarpen, at grave sig Gange under Jordskorpen, hvor de hist og her anlægge Forraadskamre og hvor man ved at nedgrave ofte finde Korn i Skjæppeviis. Sæden paa Marken har derfor i Sommer ogsaa lidt overmaade meget, ikke alene ved disse Plyndringer, men ogsaa ved de under Jorden opstaaende Udhullinger, der have havt Kornets og Græssets Omfalden og Henvisnen til Følge. Foruden paa Korn og Græs have disse Rotter anrettet en frygtelig Ødelæggelse blandt Kartoflerne, som de have opædt i Jorden paa Marken; endvidere have de ruineret Markernes levende Hegn ved at udhule Digerne og overgnave Træernes Rødder, ligesom de overhovedet angribe og fortære Alt i Planteriget. Den paa Øen værende store Mose vrimler af Rotter, som en Myrebod, og her synes de at ville danne et Hovedqvarteer; dog have de ogsaa begyndt at trænge ind i Husene, hvor endog Menneskene, især Børn, ikke ville blive forskaanede for deres gnavende Tænder, naar det ved Vintertide brister udenfor paa Fødemidler for dette talløse Utøi. Skulde nogen Menneskeven kjende et virksomt Raad til Fordrivelse af disse Dyr, da vilde det være den største Velgierning at fremkomme dermed, og er Dannevirkes Udgiver rede til at tage derimod til videre Meddelelse. (Dannev.)