Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1813-01-12
Jgjennem Generalpostdirectionen er, under 2 Januarii d. A., udfærdiget en Placat af følgende Jndhold: "Efter Forordningen af 4 August 1758 skulle Posterne i Norge frembringes i godt Føre i 1 1/2 Time, og i slet Føre i 2 Timer pr. Miil; men da dette som oftest ikke skeer, og det sjelden eller aldrig ved de anstillede Undersøgelser og optagne Forhører har været muligt at opdage den eller de, som have foraarsaget de begaaede Forsinkelser, fordi Postpersonalet, som ene er istand til at controllere hinanden i Henseende til prompte Befordring, fortie hinandens Forsømmelse, saa har det behaget Hans Majestæt Kongen paa Generalpostdirectionens allerunderdanigste Forestilling ved allerhøieste Resolution af 17de f. M. allernaadigst at bestemme: at naar nogen betydelig Forsinkelse befindes efter Timesedlerne ved Postens Befordring, i Norge, da skulle samtlige Postbønder imellem de 2de tilgrændsende Postaabnerier eller Postcontoirer, hvorimellem Forsinkelsen er skeet, naar vedkommende Postmester eller Postaabner ikke har kunnet attestere paa Timesedlen, at uovervindelige Hindringer have været Aarsag til Forsinkelsen, og saadant heller ikke ved den af disse strax derefter anstillede Undersøgelse har kunnet opdages, udrede den ved bemeldte Forordnings 1ste Artikel 3die §. bestemte Mulct med det dobbelte, nemlig første Gang 4, og anden Gang 8 Rdlr. til lige Deeling imellem Generalpostdirectionens og Sognets Fattigcasser, hvilken Mulct strax tilpligtes dem af vedkommende Amt, og i Mangel af mindelig Betaling inddrives ved Udpantning hos een eller flere af dem, mod indbyrdes Regres til den eller de Skyldige, som de maatte opdage." Udtog af en Skrivelse fra Altona af 6 Tan. 1813. - Det har behaget Hs. Maj. paa en fra Forstanderne for den jødiske Menighed her i Staden indkommen Ansøgning at tillade, at de af Menigheden, som ønske at begraves førend den i Placaten af 27 Julii 1811 forestrevne Tid af 3 Dage, i levende Live kunne indgive Ansøgning derom og vente den fornødne Bevilling, som meddeles de Uformuende uden Betaling. - Ved dette gientagne Beviis paa den Agt, som vor ophøiede Lovgiver, viser mod Samvittigheds-Friheden, har han erhvervet ny Adkomst til de jødiske Troesbekienderes Taknemmelighed, som sikkert ved Monarkens forestaaende Fødselsdag, i Forening med dens Medundersaatter, vil yttre sig i de meest levende Ønsker for hans Held, der er adskilleligt fra hans Undersaatters. Stavanger Amt i Aaret 1805. (Fortsat; see No. 3.) Saa meget ubehageligere er det her, da Lundevandet ved sin Størrelse, Dybde og Beliggenhed, har ideligen svær Søegang, og Overfarten, saa snart det blæser noget alvorligen, er, om ei umuelig, dog meget farlig. - Dog med Kjøretøis Transport vil ingensinde Reisende her komme i Forlegenhed, siden saamange Strækninger af Veien her ere af den Beskaffenhed, at der aldrig vil blive kjørt, hvorved da ogsaa Veiens Anlæg til Kjørevei er ligesaa overflødig, og de derpaa anvendte Omkostninger henslængte, som gode Rideveies Anlæg, der ikke vilde have kostet Trediedelen enten af Arbeide eller Penge, og som vare nok efter Landets Beskaffenhed, vare af første Nødvendighed. Det, der efter den lagte Plan, er gjort, er nu der engang, og skjønt Hensigten, eller det, deraf er at opnaae, havde været at opnaae med langt mindre Arbeid og Bekostning; og der er Veie at anlægge i Landet, der ere af langt vigtigere Nytte end en stor Deel af den her langs Kysten, saa har dog ogsaa dette Veianlæg sit sande Vard og sin store Nytte. Det har lært Lundeboen at tumle med Steen og Jord, at bort grave Vand, at skaffe sig Adgang til afsides liggende Markstykker. Veianlægget, som her ei er indskrænket ene til Landeveien mellem Christiansand og Stavanger, gaaer og herfra ned til Flekkefjord denne Egns Kjøbstæd, og letter Communicationen, med det samme, uagtet det ilde omtalte Lundevand paa Reisen did ned endnu ikke har været at undgaae. – Hvad der om Clima, Jordbund, Agerdyrkning, Landvæsen og Landhuusholdning, som om Landets occonomiske Væsen i det Hele er saa om Helleland, gjelder, saavidt ei enkelte Localiteter, der gjøre nogen Forandring, ogsaa om Lunde-Sogn. Beliggenheden giver dette sidste nogen Fordeel, da den beboede Deel af Sognet, endog udenfor den liden ommeldte Dal eller Slette, hvor Kirken og Sognets bedste Deel ligger, er paa Lundevandets nordvestre Fjeldside i Læ for Norden og Vesten. Der er i de nordostre Egne en Deel Skov, endog noget til Udførsel, og Jordsmonnet eller Jordarten selv synes bedre end længer nord. At denne saa viser sig torde vel og i det mindste for nogen Deel være Virkningen af bedre og omhyggeligere Dyrkning. Landhuusholdningsselskabet har i sin Tid havt Leilighed til at uddeele 11 af sine Præmier til dette ene Præstegield, af hvilke Præmier 8 vare for agricultoriske Jordforbedringer, 1 for Haveanlæg, 2 for qvindelig Huusflid. (Fortsættes.)¬