Aalborg Stiftstidende, 1835-01-31
Resultatet af Valgene er for størstedelen bekjendt. Paa Reformernes Side tæller man 138 Medlemmer mere end paa Torvernes, og haaber af de faa Valg, der endnu ere tilbage (36), at see Reformpartiets Majoritet stige til 150, en Majoritet, som Ministeriet vanskeligt vil kunne modstaae, Jkke destomindre har dog Torrypartiet, i Sammenligning med forrige Session, ikke færre end 100 Medlemmer medaf sin Farve, og skjøndt dette Parties Journaler med meget Bram udhæve denne Art af Triumph, gives der dog ikke ret Mange, der undre sig over, at det kunde lykkes den nye Administrations Jndflydelse at skaffe sig disse 100 Stemmer mere, da desuden Aristoctaternes Pengekister, saa at sige, have staaet aabne ved denne Leilighed. Det Vigtigste er imidlertid, at Seieren er paa den modsatte Side. Ministeriets Blade benytte Torypartiets Forstærkning til at sætte Mod i dets Tilhængere, ja endog Robert Peel selv, skal en Tale til sine Vælgere i Tamworth have yttret sin fuldkomne Tilfredshed med Valgene; men denne Tale, som under nærværende Omstændigheder vilde være vigtigere end alle de andre Valgtaler, som ofte fylde 2 til 3 Spalter i de colossalske engelske Aviser, er desværre ingensteds at finde. Alt, hvad man erfater derom, er en Correspondence=Artikels fra Tammorth, som indeholdes i et Tory=Blad (der forsikkrer, at den er troværdig) og lyder saaledes: "Sir Robert Peel holdt forrige Fredag en Tale for sine Vælgere her i Staden, som varede en Time. Han gjennemgik alle de fornemstelpolitiske Stridspunkter med sin sædvanlige Takt og det ham egne Talent. Han udtalte den faste Overbeviisning, at han vilde see sig istand til, understøttet af det nye Underhuus, at lede Regjeringen efter conservative Grundsætninger, og i forfatningsmæssige Reformers Aand, saaledes, at den maatte finde hvert fornuftigt Menneskes bifald. Han syntes at lægge liden Vægt paa de pralende Angivelser, som fremsættes paa visse Lister, over de skeete Valg og fortalte i den Anledning en Anecdot, om tre Skrædere i Staden Tamworth, som havde forsamlet sig og opsat en Adresse til Kongen, der begyndte med det Ord: Vi Englands Folk o. s. v. Han kastede et Blik paa den ubetydelige Skygge af Meningsforskjellighed, der finder Sted mellem de constitutionelle Whigs og de saakaldte Torys, og pegede derpaa hen paa den mørke, ga vende Kløft, som aabner sig mellem alle Klasser af de constitutionelle Reformere paa den ene Side og hine Forfægter af alt Nyt, hvis Bestræbelser gaae ud paa at omstyrte hele Forfatningen, paa den anden Side. Han erklærede, at de forrige Ministre maatte være deres Opponenter af Torypartiet høilig forbundne for deres kraftige Bistand, hvor det gjalt om at forsvare conservative Forholdsregler mod de vilde og phantastiske Angreb af hine Ultrareformere; derfor, meente han, havde det nye Ministerium ogsaa Ret til at søge og vente en lignende Bistand hos de ærværdige Mænd, der forstaae at skatte en retmæssig og stærk Regjerings Fortrin fremfor en svag og vaklende Administration, der lader sig drive hid og did af enhver Vind, for kun, om muligt, for Øieblikket at kunne finde en sikker Havn." Hvorvidt og hvorledes denne Opgave nu vil blive løst af det Peelske Ministerium, vil den nærmeste Fremtid opklare. At der skeer Skridt, for at nærme sig det forønskede Maa paa en med Nationens Stemning overeensstemmende Maade, synes afgjort vist. Der finde nemlig hyppige Conferener Sted imellem den høiere Geistlighed og Ministrene, og det er neppe nogen Tvivl underkastet, at en Reform i de kirkelige Forhold jo ligger i Ministeriets Plan. Bladet Times forsikkrer dette gjentagent og anbefaler derhos Biskopperne at lade sig finde beredvillige til en gjennemgribende Reform i Kirken med Hensyn til dens udvortes Anliggender og navnlig til Geistlighedens pecuniaire Forhold, ligefra Erkebiskoppen, ned til den ringeste Capellan, da ingen virkelig Forbedring i denne Sag er tænkelig, uden en saadan gjennemgribende Reform gaaer iforveien.