JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-25
Blandede Efterretninger. Jblandt de mange ved Subskribtioner og Almeen Aand stiftede og vedligeholdte Humanitets- og Barmhiertigheds-Indretninger i England ere Feber-Hospitaler (house of recovery), ved hvilke man forstaaer Hospitaler, udelukkende bestemte til Modtagelse af alle Slags, men for nemligen smitsomme, Febre, som Typhus, Skarlagensfeber o. s. v. Men Feberhospitaler, nes Oprettelse og Vedligeholdelse er kun en Green af hvad de Subskriberende gjøre til Øiemed for deres Virksomhed, nemlig smitsomme Febres Udryddelse. J enhver af de folkerige Stæder, hvor denne Indretning er indført, udgjøre disse Subskribentere et eget Selskab, under Navn af board of healt eller af fever institution, der med samtlige Kræfter arbeider til dette Maal. Man erfarede snart, at det sieldent skeete, især i de lave og fattige Klasser, at en smitsom Sygdom blev hurtigt nok erkjendt og mistænkt, til at man kunde indestaae for at Smitten jo enten ei alt var udbredt til andre Medlemmer af Familien, Venner og Naboer, eller dog klædede til Gang= og Sengeklæder, til Møbler og Vægge, og at dette gav saamegen Anledning til Smitte, at Feberhospitalerne kun vare at betragte som en svag Modvægt herimod, man var altsaa betænkt paa at bringe Hjelp i den Syges Huus selv. Man valgte og lønnede en medicinsk Inspektør, i de større Stæder en i ethvert Distrikt, der skulde vaage over Opkomsten af smitsomme Febre i Staden, holde Register derover, og gjøre Anmeldelse til Lægen og Directørerne, saasnart han fik Underretning om nogen saadan Syg, undersøge hvilke lokale Ureenligheder kunde befordre Sygdommen, udpege de Fattigboliger, der trængtes til at renses og hvidtes; man udsatte ogsaa Præmie for de Fattige, der først bragte Meddeling om smitsom Sygdom til Hospitalet o. s. m. Allerede 177. gjorde Haygarth, Læge i Chester, et Forslag til Oprettelse af egne Bygninger for saadanne Feber-Helbredelses-Anstalter. Han fik et Selskab stiftet, og Sales Indretning ordnet, men det var i Manchester, hvor det første adskildte Feberhuus. blev bygget og aabnet 1796. Jnden kort Tid bleve lignende Anstalter overalt iværksatte. Jnteressante Efterretninger om de engelske Feber hospitaler, og sammes Anvendelighed i Danmark af Professor Howitz læses i Bibliothek for Læger 1821. 1 H. 1859. 2 H. 247,259. Forfatteren har af de Dødelister Callisen opgiver for de 60 Aar fra 1749 til 1808 fundet, at den i disse 60 Aar er omkommet i Kjøbenhavn 21828. Mennesker af Febre, som kan formodes smitsomme, det gjør for hvert Aar 363 1/2 eller for hver Dag et Menneske af smitsom Feber. Hertil har han dog ikke regnet hvad der anføres under Artiklerne: Kopper, Frisler, Slimfeber, Trødske Betændelsesfeber, Barselseng o. s. v., men kun henholdt sig til Forraadnelsesfeber, Sprinkler, Nervefeber, Galdefeber, Meslinger, og Skarlagensfeber.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-25
Regjeringsraad Graff fra Kønigsberg, Forfatter af et agtet Skrift om de gammel høitydske Præpositioner, samler Materialier til et stort Sprogværk, en Ordbog over det høitydske Sprog fra det aattende til ellevte Aarhundrede. Han foretager i denne Henseende en Reise, paa hvilken han i Carlsrube, i Stutgaard, i Paris o. fl. Steder har fundet interessante Berigelser. Han ofter og Middelalderens (12te og 13de Aarhundreders) højtydske Mindemærker sin Opmærksomhed, og har i den Henseende ogsaa faaet godt Udbytte. (M. Bl. 297.) Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Nyeste Skilderie af Kjøbenhavn. og,0000 Treogtyvende Aargang. No. 2. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne. Svar paa Sendebrevet i No. 23. fra Fkr. Kjære Mai ) Jeg har i lang Tid ikke læst et saa sublimt Product af Tænkning og Overlæg, som det, hvormed Du i No. 23 bebuterede paa Skribentbanen. Jeg kalder det Din Debut, thi Noticerne i No. 4 og 16 ere Intet at regne mod dette nydelige Foster af Din eral*) Jeg finder stor Besværlighed ved at kalde Dig Hr. Trekors, eller Hr. Korsfæster, skjønt du rigtignok har korsfæstet al Undseelse (ifald Du nogensinde har besiddet denne Dyd) med saa vældige Naaler, at den spræller i sit sidste Dødssuk, og længselfuld venter Naadestødet, dette nemlig, at Du skulde lade Verden vide, hvad Du egent ligen er for et Kreatur. Jeg har derfor været betænkt paa et andet Navn til Dig, og med god Grund valgt M. - Du kan jo selv tilføie hvilke Bogstaver, Du finder meest passende. Tirsdagen den 28 Marti 1826. terede Hjerne. Een Dyd har dog dette Di Sendebrev gjort mig opmærksom paa, at Du besidder, nemlig: en uhyre høi Grad af Nedladenhed, saa at Du ikke engang holder dig for god til at drikke Dus med en stakkels Skolelærer. Jeg siger: drikke Dus; thi jeg er overbeviist om, at Du har tømt et lille (eller maaskee snarere et stort Glas paa Din høitelskede fraværende Vens Velgaaende.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Endvidere, min sjeldne Ven, fortæller Du at jeg bitterligen klager over, at man ikke har givet mig meer end 300 Rd. i Løn, og viser ved denne Fordreielse af mine Ord ret forAlvor, at Sagen selv er Dig ligegyldig, og at Du blot fører Avind og Ondskab i Skjoldet, saameget mere som jeg, i at fremstille min egen Stilling til Maalestok, ikkun handlede saaledes som Du har lært mig, eller kan Du maaskee ikke længere erindre, hvad Du skrev i No. 16 om Din ringe Løn og store Nøisomhed, Kjære Ven, Du har en ligesaa slet Hukommelse som Du har ond Villie. Vil Du blot paatage Dig den Uleilighed at læse om igjen, saa finder Du upaatvivleligen at jeg ikke har klaget, men kun ved mit Exempel godtgjort, at Skolelærernes Kaar i Almindelighed ikke ere misundelsesværdige. Jeg veed, at mine Jndkomster ikke i nærværende Stilling kunne forbedres, hvormeget end Vedkommende føle, at de ere knappe, da en heel Stiftelses Indretning ikke kan forandres for min Skyld, og Du maa derfor – hvormegen Eenfoldighed og hvor svage Evner, Du, i Følelsen af selv at besidde et fortræffeligt Hoved og Hjerte, end tillægger mig dog af særdeles huldrig Naade tiltroe mig saamegen Forstand, som der udfordres til at erkjende Sandheden i den gamle af Erfaring stadfæstede Sætning, at det ikke nytter at stampe. imod Braaden, eller med andre Ord, at det er forgiæves at klage der, hvor Trangen ikke kan afhjælpes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Som det nu gjerne træffer sig, at en Ulykke sjelden kommer allene, saa har Du, foruden alle Dine andre Uheld, heller ikke været heldig i den Lignelse, hvormed Du slutter Dit mønsterværdige Sendebrev, og det fordi Du ikke engang tiltroer mig Kiendskab til de almindeligste Humaniora. Thi seer Du, Hjertensen, Cervantes er mig dog saa meget bekjendt, at jeg veed, at Ridderen af den bedrøvelige Skikkelse havde en fiirbenet Ledsager, paa hvilken han udøvede alle sine Heltegjerninger. Nu er det jo klart, at skal jeg være Don Quixotte, maa Du absolut være den skindmagre stivbenede Rosinante, da det er paa Dig jeg drager det vandrende Ridderskabs Krone imode. Og hvem af os er da værst faren, Har jeg end, kjære Rosinante, medens jeg var Din Rytter, klemt Dig lidt vel haardt i Siderne, saa betænk, at det var et vanskeligt Eventyr, jeg var bestædt i, og at jeg derfor maatte holde mig fast i Sadlen. Vær nu glad over, at Du slipper mig, Tumle Dig nu kun brav omkring paa den polemiske Litteraturs Marker, slaae saa høit bag ud, som Du efter Dine mange Strabadser formaaer, og lev saa vel som Du fortjener. Kjøbenhavn, d. 24de Marts 1826. Tienstligst Becker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Jndenlandske Efterretninger. Randers, d. 20 Marts. Laxefangsten er nu, saa at sige, endt, da Smelten er kommen, om hvilken lille Fisk man har den Tro, at den, maaskee ved sin meget stramme Lugt, forjager Laxen. J Aar har Fangsten, som forhen meldt, været ualmindelig god. Priserne ere for Øieblikket paa ræset Lax fra 2 Mk. 12 s. til 3 Mk. 8 s. pr. Pd. Med den færske Lax forholde de sig, efter Fiskens Størrelse, fra 1 til 2 Mk.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Blandede Efterretninger. Christiania, d. 18de Marts. Ved en den 19de November 1824 indtruffen Orkan blev Skipper Heltberg af Bergen, som førte Skibet Oscar, hvilket forliste paa Kronstadts Rede, tilligemed sit Mandskab reddet af nogle Russiske Søfolk. De Skibbrudne havde nemlig efter Skibets Undergang begivet sig op paa en Steenmuur, som for en Deel indslutter Havnen og nu var oversvømmet af Vandet. Brandvagtskibet i Kronstadt udsendte kort efter en Barkasse, som lagde til paa den indvendige Side af Steenmuren og bjergede de Forliste. Denne Barkasse førtes af Styrmand Frederik Kleverberg, og var desuden besat med en Underofficeer og 10 Matroser. Efterat om disse Personers raske Forhold ved denne Leilighed er skeet underdanigst Jndberetning til Hs. Kongl. Majestæt, har Høistsamme naadigst forundt dem en Gratification af 100 Sølvspecies til Deling efter vedkommende Russiske Autoritets nærmere Bestemmelse.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Kjøbmand i Hammerfest, britisk Viceconsul J. R. Crowe, agter at optage det forladte Kaa fjordens Kobberværk i Altentalvigs Sogn i Vest finmarken, hvilket, hvis Foretagendet lykkes, vil forskaffe Finmarken en ny Erhvervskilde. Hjelmeland, i Stavangers Amt, den 16de Febr. Den 15de f. M. døde her i Sognet en Mand, ved Navn Osmund Jonssøn Vormelandsvig, i den høie Alder af 105 Aar. Han har været 4 Gange gift, boet paa samme Sted i 75 Aar, efterlader sig Kone, som er 95 Aar gammel, 1 Søn over 70 Aar og 2 Døttre, 15 Børnebørn og 18 Børnebørns Børn. J de sidste 3 Aar var han sengeliggende, men baad saae og hørte temmelig godt. Han var 3 Uger syg, og led meget ved Opløsningen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Monitøren indeholdt nyligen en ministeriel Artikel, hvori det blandt andet hedder: "Hvo vil kunne nægte det? Der er bleven bevirket to store Revolutioner i de sidste Aar af Keiserriget. Den ene er den nye Verdens Adskillelse fra den gamle; den skriver sig fra Jnvasionen paa Halvøen i 1808. Den anden skriver sig fra Dnieper 1812, da Folkeslag, som i et Aarhundrede kun havde efterstræbet et mildere Clima paa hiin Side Bosphorus og i Lille-Asien, bleve ophidsede og dragne hen ligge til Seinen. Jmidlertid er det disse to Kiendsgierninger, under hvis Existence det gamle Europa nu kjæmper med sig selv, efterat det har udholdt alle en 25aarig Krigs omvexlende Tilfælde, hvori Folkene selv væbnede sig, og førtes paa Valpladserne. Har denne Krig endelig efterladt Europa sin gamle Statsret, og Frankrig sine Kongers udødelige Slægt, saa har den ogsaa overalt efterladt sig dybe Vunder. Den farligste, omendskjøndt mindst paagtede, er den uhyre Capital af Statsgield, hvoraf Renten for nærværende Tid i Europa overstiger Continentens fem største Monarchiers hele forrige Indtægt. Men nu er af alle europæiske Stater den, som har funderet sin Gield paa den solideste Grundvold, paa den meest udbredte Agerdyrkning, paa den meest begunstigede og af de flittigste Hænder bearbeidede Jord under Solen, den, som ved det første Kanonskud vilde være sikker paa stedse at forefinde det virksomste, kyndigste og meest krigeriske Befolkning, i Sandhed ogsaa den, som paa lige Maade kunde byde over Fred og Krig, Sandelig, et saadant Folks Konge kunde stedse tilraabe det truende Hav. Hertil og ikke videre! Og dette Folk er Frankrig, og denne Konge er vores Den berømte Advocat Dupins DedicationsSkrivelse ved hans sidste Skrift og Førstefødselsretten er saalydende: "Til mine tre Brødre, Venner, Vi ere tre af os, og jeg er den ældste af Eder. Vore Forældre have ikke havt at begræde Tabet af nogen af deres Børn; vi have dem at takke for Liv, Sundhed og Opdragelse. Vor Moder har ikke anbetroet os til Leiede; hun har selv opammet os ved sit eget Bryst Vor dydige Fader har indpræntet os sine Grundsætninger, opdraget os i sin Religion, Ærefrygt for Orden, Lov og Ret, i hellig Fædrenelandskjærlighed, som han ikke adskiller fra Troskab og Hengivenhed imod Fyrsten. Han tillod kun andre Lærere at bibringe os det, som han ei selv var istand til at lære os. Vore Forældre have aldrig kunne mærke, hvem af os viste dem den største Ærefrygt, og aldrig have de ladet os ane, om de nærede nogen Forkjærlighed for nogen af deres Sønner. Kun deraf veed jeg, at jeg er den Ældste af Eder, at jeg først kunde elske Eder. Vi ere opvoxede med hverandre i den samme Kjærlighed til Arbeide og Hæder, i den samme Attraa efter at være vore Medborgere og vort Fædreland nyttige. Et forøvrigt ganske beskedent, men fra hver uretmæssig Tilvært frit Familiegods skal aldrig adskille os. Jforveien og under Ærens Seg afsværger jeg enhver Ulighed, som nogensomhelst Lov kunde stifte mellem os. Ved at bestride samme, opfylder jeg min Pligt som Broder og Borger.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Det er bekjendt, at San Carlo-Theatret Neapel afbrændte lige til Grunden i Febr. 1816. og den 12 Jan. 1817, altsaa ti Maaneder derefter, stod et nyt skjønt Theater i en eleganTilstand reist og færdig, saa at det bemeldte Dag, den afdøde Konges Fødselsdag, kunde aabnes. Det har ialt 181 Loger. Deriblandt den store Kongelige Loge og 26 Loger af første Rang J Parterret er 20 Bænke til 741 Sæder. Theatret rummer i det Hele 2829 Personer, foruden omtrent de 350, som Orchester, Theaterpersonalet o. fl. udgjør. Man har en Grundtegninaf dette Theater i Steentryk, og en kort Efterretning om samme i Morgenbl. No. 10 og 11.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Kjøbenhavns Børs den 28 Marti 1826. Hamburg, 2 M.a vista 240 Species 237.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-03-28
Specier solgtes til 14 Rbmk. 2 1/2 s. Bank-Disconto 5 pCt. Norske Speciessedler Rbd. Sal. pr. 100 Specier 205 Svenske Sedler pr. Rdlr. Rigsgjeld. 55256 Rbs. Tegn. 4 pC. Kgl. Oblig. (u. R.) Rbd. Sedl. Dito Dito. rede Sølv. Nationalbank Obligationer (af Laanet 4 Febr. 1820) 100 100 1/2 Rbd. r. S. Sedler Dito Dito. 4 pC. uopsigel. Rigsbkobl. Renter pr. 6 Januar Rbd. r. S. 6 pC. norsk Laan, ved Hambro & Søn 100 100 1/2 i Banco 4 pC. Dito nye..... i Banco. i Sedler Asiatiske Actier......L. Sterl. 3 pC. nye danske Oblig. 1 L. Sterl. beregnet til 14 Bmk. Kjøbenhavn. Forlagt af S. Soldin. Trykt i afd. J. H. Höeckes Boes Bogtrykkerie.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Nyeste derne af Kjøbenhavn. a 10000 Ro Treogtyvende Aargang. No. 26. Udgivet og redigeret af Fr. Thaarup, Etatsraad. Forsendes, i Følge Kongel. allernaadigst Tilladelse, med Brevposterne.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Kjøbenhavns Raad- og Domhuus. Stadens Raadhuus laae i ældre Tider, paa Hjørnet af Nørregade og Klædeboderne; da samme ved Stadens Tilvært blev for lidet, saa blev det ved Mageskifte overladt Cannikerne ved Vor Frue Kirke. Et nyere og større Raadhuus blev bygget paa det Sted paa Nørregade, hvor nu Bisperesidentsen er. I gamle Breve kaldes Raadhuset prætorium eller consistorium nostrum Hafniæ, eller domus consulatus, og Bytingets Navn var Placitum nostrum civile. Det tredie Raadhuus, som Staden har haft, blev bygt 1605, altsaa i Christian den Fjerdes Tid, paa sydlige Side af Gammeltorv. Nytorv var da ikke til, men her stode endeel Bygninger, hvor Retsbetjente og Personer, der hørte til Magistratens og Byfogdens Tjeneste, boede. Ved en Jldebrand, som opkom i en Pottemagers Huus, afbrændte disse Huse, og nu blev den hele afbrændte Plads bestemt til at være et Torv, Nytorv kaldet, saa at Raadhuset nu blev fristaaende imellem Gammel- og Ny-Torv. Ind Løverdagen den 1 April 1826. gangen til dette Raadhuus havde følgende Overskrivt. Høe Domne, Amat, Lunit, Conservat Konorat, odit nequitiam pacem scelera, jura probosBygningen havde et Taarn. Indvendig fandt man adskillige latinske, danske, og tydske Jnscriptioner.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Dette Raadhuus blev i Stadens store Jldebrand i Oct. 1728 næsten aldeles ødelagt; og derefter blev paa samme Grund en ny grundmuret Bygning paa to Etager, og med Taarn og Spiir, opførte. (J Kobber i Thurahes Havn. Hod. tab. XXXIII og XXXIV - danske Atlas 2den Deel. Om dette Raadhuus see og Jonge S. 101 o. s.)J Jldebranden 1795 afbrændte dette Raadhuus. Det kom nu under Overveielse at opføre et større Raadhuus, og dermed forbinde et Domhuus, ligesom og af de mange afbrændte Eiendomme at erhverve en anden og større Byggegrund. Det ligeledes afbrændte Vaisenhuses Grund, paa vestre Side af Nytorvet, blev dertil anseet passende. Nu blev det ved Kongelig Resolution af 17 Oct. 1800 tilladt, at den hele Plads hvor Vaisenhuset havde staaet før Jldebranden 1795, samt de dertil kort efter kjøbte Grunde, hvilket tilsammen udgjorde 10112 1/2 Qvadratalen, maatte tilligemed den af Stiftelsen opførte Bogtrykkerie=Bygning afhændes til det nye Raad- og Domhuses Opførelse. Der blev afhandlet om Erstatningen til Vaisenhuset, og man kom overeens om en Betaling af 4 Rdl. for Qvadratalen, altsaa ialt 40450 Rd. d. Cour., samt 5000 Rdl. for Bogtrykkeri Bygningen. Nogle smaa Grunde i Kattesundet og Sluttergaden bleve fremdeles kjøbte, og nogle smaa Grunde, tiloversblevne fra de Grunde, der til Gadernes Udvidelse vare erhvervede, bleve tillagte, og nu blev det Overbygningsdirectører, Hr. Etatsraad Hansen overdraget at give Plan til den nye Bygning, der her skulde opføres. Grundstenen blev lagt d. 28 Sept. 1805, paa Midten af Fundamentet under Bygningens Fasade ud mod Torvet, og i Grundstenen blev nedlagt en dertil forfærdiget Guldplade med dertilhørende Jnskription, og en Medaille og to Mynter i Guld. (Om denne Høitidelighed see Collegialtid. 1805, No. 40, S. 6258.) Jndskrivterne paa bemeldte Guldplade vare følgende: OOD. REGI. REGIAS. O. STIRPl. BENE. VERTAT CURIAM. C. PRARIORIO. INENDIO. URIS. clolocexen, DELIAM. CHRISTIANUS. VII. REX. commis. CII ONAMENTS. Taris. H. 28000 cons. DENUO. ADIFICARIUSSITIACTAUNDAMENTS. FELICITER A. FRIDERICO. FILIO. REGIS. UNIO. HANIE coloccor. 111. Kl. 90108 Ilden som overgik Kiøbenhavn i Aaret 1795 ødelagte Raadhuset. Kong Christian den syvende bod at opbygge et nyt Raad- og Domhuus til Gavn og Prydelse for Staden. Kronprinds Frederich nedlagde Grund Stenen de 28de Septbr. 1806. Gud velsigne Konge- og Konge Stammen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
J Aaret 1815 var Bygningen færdig, og nogle af Magistratens Medlemmer indfandt sig i samme Søndagen d. 2 Juli 1815, hvor da efter at Slutterie=Kapellets højtidelige Jndvielse var bivaanet, samtlige Raad- og Dom-Husets Værelser, samt det nye Arresthuses Fængsler bleve afleverede til vedkommende Autoriteter, og saaledes udgik fra den Bestyrelse, som Commissionen angaaende Slottets samt det nye Raad og Domhuses Opførelse, hidtil havde havt. Bygningens Opførelse skal have kostet omtrent 500000 Rbd. Sedler og Tegn. Er Etymologien en sikker Grundvold for Retskrivningen,
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Endskjøndt Ordenes Oprindelse vistnok i mange Tilfælde kan være et Hjelpemiddel til at bestemme Retskrivningen, bør den dog anvendes med megen Forsigtighed. Almindeligviis antager man, at naar et Ord efter andre orthographiske Regler kunde skrives ligesaavel med æ som mede, eller ligesaavel med o som med y, da skal man vælge æ, naar de Ord, hvoraf det kommer, have a eller æ, mene, naar disse have og ligeledes ø, naar Stamordene have o, og 9, naar de have y eller u. Dette kan nu være ret godt, naar man holder sig inden for vort Sprogs Grændser, men naar man gaaer videre, ledes man ved forskjellige Sprogs Sammenligning ofte til modsatte Resultater, og da det deels er uafgjort, om man meest skal rette sig efter den nærmere eller den fjernere Kilde, deels ofte uvist, hvilken der er den nærmeste, saa kan man, om et Ords Oprindelse er nok saa sikker, dog tage feil i dets Retskrivning. Man har saaledes foreskrevet, at man skal skrive Mønt, fordi Ordet kommer af monet; men man kan ligesaavel skrive Mynt, da det mere umiddelbart kommer af iisl. mynt. Mester ville Nogle skrive med æ efter det lat, magister; men den nærmeste Derivation er af iisl. meistari eller idsk. Meister. Engel kan saaledes skrives med et efter iisl. eingill eller idsk. Engel, endskjøndt det kommer af lat, angelus eller gothisk aggilus og græsk ænye. Eie skrives mede, overeensstemmende med iisl. eiga, det kunde skrives med æ efter svensk aga og goth. afganmen atter med e efter gr. Len. Ende skrives med e efter iisl. ender og tdsk. Ende, men det kunde skrives med æ efter goth. andels og andi saavelsom efter gr. Apose. Ligeledes: den idsk. den, isl. Hann, goth. pana. hvem: idsk. wem; goth. huamme. regne idskrechnen; goth, rabnion. række idsk. reichen, goth. rakjøn, gr. 69. sende, iisl. senda; sk. senden: goth. sandian. Tegn, iisl. tein, neders teken; goth, takkes. vente: goth. venja, iisl. vænta. Sex kan skrives med e efter iisl. sex og idsk. sechs, med æ efter goth. sale, atter med e efter lat, ser og gr. et, igjen med æ efter zendisk qswas og sansk. hap, og endelig med e efter hebr. schele og chald. scheth. Kolle skrives med a i Overeensstemmelse med sk. Kolde; men det kunde og skrives med y efter iisl. kylfa. Ligeledes: Mølle, lat, mole, græsk Godn. følge: idsk. følgen; iisl. fylgig. Søster, at vorer, tisl. syster. Man vil af disse Exempler uden Tvivl see, hvor let man er udsat for Vildfarelser, naar man efter Etymologien vil berigtige Skrive brugen. Fra
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Jndenlandske Efterretninger. Viborg, d. 25 Marts. Det gik for nogle Dage siden efter ældgammel Veirspaadom: "At Gjertrud (17de Marts) og Bendt (21de Marts) sloges om Veiret." Efter blidt Vaar veir kom stærk Regn og Slud og Storm af Sydvest, der endte sig den 20de og 21de med kold Nordostvind og samme Nat med stærk Frost af samme Hjørne, siden streng Kulde og Frost af Nordost. J Nat (d. 24de, var Frosten saa stærk (vor Frue Nat), at Søen blev iislagt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Jevndøgnsstorme have vi ikke havt endnu uden for den 21de af Sydvest, der formodentlig tyder paa, at denne Vind vil vorde den herskende i Fjerdingaaret. Hr. Professor Thune har ellers bedre end Dittmar forudsagt Veiret i vor Almanak. De der have begyndt at faae i Haverne, ville ikke glæde sig meget over deres Hastværk, som før er sagt. De bedste Veirspaamænd ere Fuglene. Stæren og selv den vevre Spurv lade næsten ikke deres Stemmer høre, uden i Klagetoner, mod slige Bagvintre som vi nu have.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Viborg, d. 27de Marts. For Tiden grasserer her en Hudsygdom, der meest angriber Unge, men dog og Ældre, ja 50aarige. Den er Lægerne bekiendt under Navnet Rubeolæ, paa Tydsk Rotheln, eller røde Meslinger, og paa Dansk har Professor Tode kaldet dem de røde Hunde." Efter deres øvrige Symptomer kalde vore og udenlandske Læger den og formildet Skarlagensfeber." Sygdommen begynder med Feberkulde, Hede, Tørst, Hovedpine, Brækning og Ondt i Halsen, hvorved de udvendige Halskirtler opsvulme. Den anden, undertiden den 3die Dag kommer Udslettet ud, der ligner Mæslinger, staae enkelte, og ere, naar de med Fingerspidsen beføles, følelig adskilte; men sædvanlig paa 3die Dag løbe Pletterne sammen, og ligne da meest Skarlagens sygdommen; ved at trykke med Fingeren paa den røde Hud bliver der vel, som i Skarlagens udslettet, en hvid Plet, der bliver rød, naar Trykket ophører, men hver Koppe er dog følelig begrændset. Udslettet bliver den 3die eller 4de Dag igjen blegt og Huden begynder den 5te og 6te Dag at afskalles. Dog er Afskallingen hos Nogle som et Slags fiint Meel, men hos de fleste og haardere Angrebne skalles Huden af, hvor Udslettet viste sig, i store Lapper. Brystet og Øinene lide sædvanlig intet i denne Sygdom.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1826-04-01
Endskjøndt den her er meget godartet, har man dog af de fremmede Læger Selle og Forme Efterretning om, at disse røde Meslinger, ofte ere meget farlige, da der af denne Hudsygdom døde i Berlin i 10 Aar over 1000 Børn og i 1794 alene 623. At vogte sig for den kolde Luft, naar Afskallingen er forbi, er særdeles vigtigt, især i den nu herskende strenge Kuld og Frost. Redactionen har troet, at burde til Publikums Beroligelse og Advarsel (da Lægens Bistand bør ikke forsømmes) anføre dette af He Districtschirurg Krigsraad Weihe den, efter Anmodning, meddeelte Beskrivelse af denne Hudsygdom.