Aarhuus Stifts-Tidende, 1841-05-18
Et af de Onder i Staten, der meest undergrave Moraliteten og ødelægge ei blot enkelte Jndivider men endog hele Familier, er Hazardspil, hvad enten det saa drives i det Store eller i Smug, i hemmelige Spillestuer eller utilladte Vertshuse. Det har derfor stedse glædet os, naar vort Politie har været heldigt i at efterspore disse Agenturer for vore Straffeanstalters Befolkning, og vi antage, det er Journalistens Pligt, at understøtte Autoriteterne ved at bringe Malificanternes Afstraffelse til den størstmulige Offentlighed, til Advarsel for Ligesindede. Dette Spil har været meget udbredt i Jylland og synes fornemmeligt at have havt sit Hovedsæde i Randers. "Touristen har anført flere Exempler paa, at Folk ere blevne ødelagte derved. Saaledes har en Gaardmand Mads Simonsen i Bjergbye tilsat over 3000 28 ved dette Spil, og vil nu med sin Familie falde Fattigvæsenet til Byrde. En Kaagmand Søren Lausen, har i een Aften tabt 90 I. Et af de i Jylland, meest gængse Hazardspil kaldes Vengt un, et andet Halvtolv." Nylig har Høiesteret afsagt Dom i en saadan Sag, anlagt mod endeel Personer i Horsens, blandt hvilke tre Haandværksmestere, fire Haandværksvende, &c. De Tiltalte vare ved Horsens Politirets Dom idømte Mulct af 20 og 10 48, men ved Landsoverretten i Viborg vare de frifundne. Høiesteret har kjendt for Ret: "Politirettens Dom bør ved Magt at stande." Denne Høiesteretsdom har saaledes givet Politiøvrighederne en væsentlig Støtte med Hensyn til deres Ret til at forhindre de saa fordærvelige Spil, og den maa derfor ansees for at være af særdeles Vigtighed. J Nykjøbing paa Morsø skal der den 3die Juni holdes et Møde for at overveie Planen til en ugentlig Dampskibsfart mellem den vestlige Deel af Liimfjorden gjennem Aggercanalen til Hamborg eller en anden af Nordsøens store Handelspladse. Jngen Egn i Danmark – hedder det i Jndbydelsen, der er undertegnet af d'Hrr. Tang, Claudi, Nissen, Töfting og Qvistgaard og faa Egne i Europa har følt en saadan Mangel paa Communicationsmidler som vi. Vi laae afsides, adskilt fra den øvrige Verden ved det vilde Vesterhav, uden Havn eller Tilflugtsted for den Søfarende, og ved de store Heder med deres dybe sandede Veie, saa Uger maatte hengaae for os og vore Producter, før vi og de kunde naae Verdens store Tumlepladse. Men Tingene have forandret sig og Adgangen er nu aabnet for os; Naturen har oplukket os en Port til Vesterhavet og Kunsten har skabt Dampskibe, som gjennem denne Port kunne føre vore Varer paa 1 a 2 Dage til hvilken af Europas tre største Hovedstæder vi ville, til Hamborg, Amsterdam eller London. Man betænke, hvad det vil sige, at blive forflyttet som ved et Trylleslag Hamborg eller London paa een a to Dagsreiser nær, hvad det vil sige: med en Udgift af 1/2 s. pr. T at sætte det Smør, vi idag slaae i Fjerdinger og Ottinger, iovermorgen paa Hamborgs eller Londons Torv, hvad det vil sige: ved en Dagsreise at kunne falholde vore fede Stude, paa Verdens største Kjøbmarked, og man vil da kunne begribe, hvilket Liv en saadan Forbindelse vil give vor Egn, hvilke Fordele derved vil tilflyde os, hvormange Procenter vore Producter ville stige, og hvormeget vore Eiendomme ville vinde i Værdie, og hver af os, der har nogenlunde Evne, tør derfor vist ei holde sig tilbage fra at række en hielpsom Haand til dette store Foretagende. Mellem Frøken Mette Stabell i Randers og Fru Jørgensen født Hasselbalch (gift med Capt. og Toldcontrolleur Jørgensen) i Horsens, samt Jfr. Severine Hansen var der opstaaet Qvæstion om, hvem af dem der var berettiget til det Broch Bredahlske Medgifts- og Brudeudstyrs=Legat for 1839 af 1,400 R. Landsoverretten i Viborg har nylig dømt i denne Sag, og kjendt for Ret, at Legatet skal med dets oplagte og paaløbende Renter udbetales til Fru Jørgensen i Horsens. Duelundgaard med tilliggende Humle Mølle er ved Auction tilslaaet Hr. Burmeister, forhen Eier af Vindumovergaard, for 31,000 28. For Aunsberg er underhaanden budt 42,000 4, men er endnu ikke solgt.