Aarhuus Stifts-Tidende, 1836-06-03
Af Collegialtidenden Nr. 53 for 1835 kjender Enhver, der interesserer sig for Sagen, et ved Cancellie-Circulaire af 8de December forrige Aar udsendt Schema til en noget fuldstændigere tabellarisk Fremstilling end den, der hidtil af Sognepræsterne aarligen er givet, af Ægtevielser, Fødte og Døde i Danmark. Ved saadan Fremstilling afhielpes et Savn, der længe har været følt af Statsekonomen og Statistikeren, og som har sat ham ud af Stand til at bedømme Forholdene i denne ingenlunde uvigtige Deel, ikke alene i Fædrelandet selv, men tillige i Sammenligning med andre, i climatisk eller industriel Henseende meer eller mindre begunstigede, Lande, hvor en saadan nøiagtig Kundskab allerede længe er erhvervet. Men at udfylde dette Schema, et Arbeide, der for et Landsbysogn kun kan medtage et Par Timer, og som kun forefalder een Gang om Aaret, kalder Jndsenderen piinligt for ei at sige umuligt fordi her forekommer flere Rubriker end i det Trykt i Aarhuus Stiftsbogtrykkerie. ældre Schema, som om Rubrikernes Antal var saa farlig en Sag, eller at det var synderlig vanskeligere at rubricere 30 Døde efter Qvinqvennier end som hidtil efter Decennier. Det er næsten ufatteligt at en Geistlig kan have saa liden Aand for hvad der interesserer det Offentlige, om det end ligger udenfor hans egne Studier, at han vil unddrage dette en Oplysning, som det er ham vitterligt, at ingen uden han kan give, eftersom den skal øses af Ministerialbogen, og det blot fordi det kan medtage en Times Tid om Aaret mere end han ellers maatte anvende paa dette Arbeide. Med en forunderlig Omstændelighed dvæler han ved og forvikler han en i sig selv aldeles simpel Ting. Schemaet forlanger nemlig i en særskilt Tabel de Dødes Antal uden Hensyn til deres Alder (der er Gjenstand for en anden Fremstilling) opgivet under de 4 Rubriker, gifte, ugifte, Enkemænd og Enker. Her finder han det nu gandske fornuftstridigt, at medtage Antallet af de Dødfødte under Rubriken ugifte, skjøndt han ikke har noget imod under denne Rubrik at henføre levende fødte Børn, om de end ere døde nok spæde eller unge. Hvori Forskjellen ligger er vanskeligt at indsee. Enhver som veed, hvilken Forstyrring der i vore tidligere Føde= og Døde=Lister, og derved ogsaa i Oversigten over Danmarks Mortalitets-Forhold er opstaaet alene derved, at tilforn megen Vilkaarlighed fandt Sted ved Opgivelsen af de Dødfødte, der snart allene taltes sammen med de Fødte, snart alene med de Døde, vil finde, at Schemaets Anviisning i denne Henseende er hensigtsmæssig, og at Arbeidets Brugbarhed lider, naar De, der yde Bidragene dertil, hver følge sin Regel Til Actiehaveren i V. Moses, vide Tillægs bladet No. 77 af denne Tidende. Beres Paastand at den kroghasede og krogknæede Fuldblodshest tager større Skridt end andre Heste med velstillede Been, er ligesaa ubeviist som ubeviislig. De har overseet, min Herre, at Deres kroghasede Hest allerede staaer ligesaa meget forud med sine Bagbeen, som De lader ham skride frem, og følgeligen ikke heller har taget de store Skridt De saa meget hoverer af. Det samme gielder omvendt om de kroge Knæer. Men under lige Omstændigheder maa Heste med velstillede Been, altid bedre kunne udstrække disse, end krogknæede og kroghasede Heste, og følgeligen ogsaa skride bedre frem øvrigt glæder det mig at De erkjender, at der ligesaavel ved Fuldblodet som ved hvad De behager at kalde det uædle Blod, findes Mangler og Dyder. Dette maatte vise Dem Nødvendigheden af at underkaste vore Stammedyr en stræng Critik, og at min Critik af J. Moses ikke har været ubeføiet, kan De see af Hr. Proprietair Weinschencks Yttringer om denne Hest. Aldebertsminde, den 25de Mai 1836. C. Dalgas.