JohanHeinsen/ENO huggingface dataset:
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
da Præstekonen just agtede at krølle sit Haar, og var meget forlegen for Papiir, saa randsagede hun sin Mands Boghylde, og fandt da til sin store Glæde dette Bind Digte, som hun ansaae for passeligst til at krølle Haarene op med. Jeg maatte nu atter forandre min Bolig, og flyttede ind i et Hefte af et meget bekjendt Maanedsskrivt. Dette Hefte tilhørte et Læseselskab, som lod det circulere. Jeg listede mig ind i en uopskaaren Afhandling om Financevæsenets Forbedring. Heftet circulerede i adskillige Uger blandt Folk af alle Stænder, men aldrig faldt nogen paa at opskjære den Afhandling, hvori jeg boede. Endelig kom jeg til en meget fornem Kjøbmand, hvis Finaneer just ikke vare i den bedste Orden, og han opskjar den med en Pennekniv, Nu svævede Dødens Sværd hvert Øieblik over min Jse. Men et stort Spilleselskab, hvor Folk af Distinction spillede forbudne Hazardspil, reddede mig i Tide. Kjøbmanden var indbuden dertil, og han lagde derfor Heftet hen paa sin Pult, og begav sig derhen. J samme Øieblik blev jeg en stor Hovedbog vaer, som jeg krøb ind i. Allerede min Farfader havde fortalt mig, at Kjøbmænds Hovedbøger ere temmelige sikkre Boliger for Møl naar man kun er saa lykkelig at træffe paa den rette, thi mange Kjøbmænd have to Slags Hovedbøger, den ene til deres egen Efterretning og den anden til deres Creditorers. Den, jeg nu boede i, var af det første Slags. Hvad jeg her saae kunde der skrives en heel Bog om. Varer, som man havde ladet komme udenlands fra, vare efter denne Bog, formodentlig blot for at tilveiebringe rede Penge, solgte med p. C. Tab, og uagtet jeg kun var et simpelt Møl, kunde jeg dog indsee, at det Hele var anlagt paa Bedragerie. Dagen derpaa opgav Kjøbmanden sin Bo, og nu blev den Hovedbog, hvori jeg opholdt mig, lagt op paa et lidet Pulterkammer imellem alskens Skrimmelskrammel. Her levede jeg det lykkeligste og roligste Liv, Kjøbmanden eftersaae kun Bogen enkelte Gange om Ugen, naar han f. Ex. vilde udskrive Regninger, som han, for at spare Skifteretten Uleilighed, indcasserede selv. Da hans Regninger indkrævedes langsomt og efterhaanden, saa havde jeg i meget lang Tid ingen Aarsag til at forandre min Bopæl. Forsere. lutterier.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Dette Sted har i den senere Tid næsten ganske tabt sin Glands. Fordum kunde man leve her, som der staaer i Visen, saa godt som en Junker eller Greve, fordum gaves her Klubber og Assembleer, men alt dette er nu ganske ophørt. Jldebranden lagde Huset i Aske, og fra den Tid af har det aldrig kunnet reise sig igjen. Ogsaa Personalet er nu betydeligen formindsket, og man skulde ansee det sidste for et talende Beviis paa den gamle Redeligheds Tilbagekomst, dersom ikke de daglig tiltagende Banquerotter overbeviste os om det Modsatte. Endskiønt nogle maaskee ville paastaae, at Stokhuset, hvor Tyve, Rovere og Mordre ere indsværrede, just ikke er det passeligste Opholdssted for et Menneske, hvis eneste Brøde er: at han ikke kan betale nogle usle Penge, saa maa man dog tilstaae, at en egentlig Slutteriebygning just ikke er nogen Anbefaling for Hovedstaden, og at det vilde være at ønske, at vi aldrig maatte behøve et saadant Huus mere. De, som i Almindelighed sættes i Slutteriet ere gjerne Folk, som ikke kunne betale, thi de, som kunne og ikke ville, kiende ganske andre Udveie. Man har endnu aldrig hørt, at en Debitor, som skyldte 2 Tønder Guld bort, er bleven sat i Slutteriet. De smaa Flue blive hængende i Spindelvævet, de store smutte igjennem. Men der vil maaskee komme en Tid, da Hæftelse for Gield vil blive ganske afskaffet, thi Frihedens Forliis maa betragtes som en virkelig Straf, der kun kan paalægges en virkelig Forbryder, og den, som ikke kan betale sin Gield, har dog i Grunden ikke begaaet nogen Forbrydelse. Og skulde personlig Hæftelse endeligen kun være det eneste Middel til at betrygge den gjensidige Tillid og Sikkerhed i Pengesager, saa burde dog vel i det mindste ingen kunne berøves sin Frihed for en ganske ubetydelig Summa. Det er en let Sag for et mindre velsindet Menneske paa denne Maade at tage en uædel Hævn over en stakkels Skyldner, ja det er endog truffet, at man har kjøbt et Gieldsbeviis af en tredie Mand for at opnaae sit Øiemed. Der burde vel altsaa være et Slags Commission, som bestandig undersøgte, om Skyldneren virkelig var istand til at betale sin Gield og hvilke de Grunde vare, hvorfor en Creditor paastod Arrest. Jngen burde vel have Tilladelse til at arrestere nogen for en indirecte Gield, og saasnart det var aabenlyst, at Arresten kun forlangtes af hævngjerrige Hensigter, burde den under enhver Omstændighed negtes.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Blandede Nyheder. Den 15de Junii reiser H. K. H. Arveprindsen med sin hele Familie til Nenndorf i de Brunsvigske Lande, hvor der er en ny Sundhedsbrønd. Den fortræffelige Virkning, som Badet har havt paa Prindsens Helbred i afvigte Aar, har bevæget ham til atter at bruge det i Aar, for fuldkommen at restaureres. Hr. Kammerherre Bülow og Hr. Kammerjunker, Harbou følge med ham. Det hele reisende. Personale bestaaer af 30 Personer og befordres syv Vogne. Den 21 Maji om Aftenen efter Klokken 7. ankom H. K. H. Kronprindsen med Gemalinde og Datter i bedste Velbefindende til Louisenlund.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Rygtet nævner H. D. Prinds Frederik af Hessen, som den, der skal udnævnes til commanderende General i Hertugdømmerne. I det sidste førend Kronprindsens Reise holdte Statsraad skal den nye Stempelpapiirforordning ligesom den af Statsministeren Herr Grev Reventlow egenhændig forfattede Plan til Forstvæsenets Forbedring i alle de Danske Stater være bleven forelagt.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Kammerherre og Overceremoniemester v. Brackel, som efter Ansøgning er afgaaen med sin fulde Gage i Pension, har i Betragtning af sine mange Aars Tjeneste, faaet af H. M. Kongen en kostbar Ring med Diamanter foræret.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Der tales nu om, at det ikke er ganske afgjort, at H. K. H. Kronprindsen reiser til Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Efter Viborg Avis maa der nu betales s. i Fragt af hvert Pund Sukker eller Caffe til een eller anden Dansk Havn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Nu aftage i det Stykke af Liimfjorden, der forsyner Viborg med Fisk, endog dette usædvanlig blide Majiveir, Graassiskene alt for kjendeligen. Derimod bringes en stor Mængde ferske og røgede Aal til Torvs derfra, hvoraf nogle ikke ere tykkere end Engelsk Skraatobak og de tykkeste som et middelmaadigt Spanskrør. Prisen er 20 til 26 s. Snesen og vel derover. Jmellem Degten Jermin og Albek, og Voer=Sognes Beboere var der opstaaet en Trætte angaaende formeentlig tilkommende Degnetrave, Smaaredsel og Offer &c. Hjemtinget kjendte for Ret: at Parterne burde for hinandens Tiltale frie at være Landstinget tilkjendte ikke allene Degnen for Degnekorn og Smaa redsel 230 Rdlr. 3 Mk. 5 s. aarligen, men endog Jldstedspenge af hvert Huus i Sognene.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Ved Høiesteret er denne Sag (den 5 f. M.) endt ved følgende Dom: Landstingsdommen frafaldes, hvorimod Hjemtingsdommen bør ved Magt at stande. Procesomkostningerne for Høiesteret betaler indstævnte Jermin til Citanterne med 80 Rdlr. Saa betaler han og til Justitscassen som Tabende, 24 Rdlr. og endvidere til samme Casse 5 Rdlr.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
J Aftes blev der paa en Vogn indbragt til Kjøbenhavn en bortrømt Slave. En forbigaaende Matros, som saae dette, raabte til sin Kammerat: "Der maa være stor Mangel paa saadanne Karle i Kjøbenhavn, siden man lader dem komme med Extrapost!
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
J Aalborg-Avisen læses et Avertissement, som for sin Pudseerligheds Skyld fortjener her at aftrykkes: En Person ved Navn Peder Nielsen, Nørgaard af Grevskabet Lindenborg Gods, som paa nogle Aar, i forskjellige Stillinger, har gjort og ladet sig gjøre navnkundig, hvilken Navnkundighed endog tildeels den 21 f. M. ved Høiesteret er kommet i tilbørlig Betragtning, har iblandt andre Særheder og havt denne, at han just samme Dag, han, efter Ahnelse eller Vink, formodede ved den i slige Tilfælde brugelige Sognedeputation at kundgjøres det under ovenmeldte 21de f. M. ved Stemmesamling affattede Beviis paa Retfærdighedens Skjønsomhed, listede sig i al Stilhed bort og siden den Tid har gjort, eller ladet sig gjøre, usynlig her i Egnen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Da nu med denne Person (der alt for bogstavelig har opfyldt allerhøistbemeldte Høiesterets Decret, med at ryddiggjøre den af ham i Aaret 1800 godvillig forladte og atter efter en god Aands Jndskydelse i Aaret 1801, understøttet af mægtige Allierede, med Storm erobrede Waars Udflytter=Gaard No. 18) endnu bliver mange vigtige Ting at afhandle, gjøres det mig til Pligt paa mit høie Herskabs Vegne, at anmode alle og enhver, som (tydeligere talt) berørte uden Pas undvegne, og ved Høiesteret som Voldsmand stemplede Peder Nielsen Nørgaard maatte forekomme, at de paa mit Ansvar lade ham fængslig anholde, og derom enten med Posten eller pr. Expresse mig underrette, da jeg ufortøvet skal lade ham afhente, som en lovfældt Mand, der i Følge en paa Lovene grundet Foged Kjendelse bør borge med sin Person, indtil han i alle Dele opfylder, hvad han efter Høiesterets Dom af 21 f. M. bliver pligtig. Hans gode Udseende, smidige Tunge og hyklende Uskyldsmine vil gjøre denne, med sieldne Anlæg til Godt og Ondt, misledte Person mere kjendelig end den nøiagtige Beskrivelse af hans Klædedragt, som han letteligen vil finde Leilighed til jevnlig at forandre. Lindenborg, den 22de Maji 1804. Niss Anker.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
J Søndagsskolen i Trondhjem er der for at lette Mesternes Opsyn over de Drenge, der besøge Skolen, og for at forekomme, at disse ikke skulde forsømme samme, føiet den nyttige Foranstaltning, at hver Lærredreng faaer hver Gang en med Ordet "Søndagsskole paatrykt Seddel, som han ved sin Hjemkomst leveret Mesteren.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Bogtrykker Stephanson har havt den heldige Jdee, at udgive til Bedste for de Fattige, en Fortegnelse over dem af Trondhjems Byes Jndbyggere, som nyde offentlig Understøttelse, formodentlig i det Øiemeed, at gjøre de mere Formuende bekjendte med deres trængende Medmenneskers Kaar. Jblandt andre findes her anført en Person, ved Navn Einer Olsen, forhen Matros, 45 Aar gammel. Han nyder i Hospitalet en Understøttelse af 2 Rdlr. 36 s. maanedlig, og er lam paa den høire Side baade i Haanden og Benet. Han kan efter almindelig antagen Mening ikke fortjene noget og fik derfor den høieste maanedlige Pension. Hændelsesviis kom Stephanson til at tale med ham. Ved Siden af ham laae endeel opplukket Tougværk, som bruges til at digte Skibe med. Han spurgte Mennesket: hvorfor ligger dette Værk her? - "Jeg piller gammelt Tougværk, svarede denne. - Hvorledes, Du kan jo slet ikke bruge Din høire Haand? - Nu begyndte han, for at vise Stephanson, hvorledes han har sig ad, at bide i en Tougende, og dreiede i den anden Ende med den venstre Haand saalænge, indtil han fik det opviklet. Derpaa skred han til Plukningen, som skede ved at bide i Kabbelgarnet, medens han med den venstre Haand sled det fra hinanden. - For at plukke en Vog saadant Værk faaer han 36 sk., og til at plukke det behøver han fem Uger. - Man seer heraf, at der kun gives faa Tilfælde i Livet, hvor Mennesket ikke kan virke Gavn, naar det kun har Lyst og Taalmodighed.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
J Christiania Avis findes følgende Advarsel til det smukke Kjøn J Fald der gives en Enkemand Saa sød som bare Sukker, Som hastig vil forny sin Stand, Og kommer, kryber, bukker, Da spørger først hvorledes han Opførte sig i Ægtestand, Før De ham Hjertet giver Og til en Slave bliver.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
J samme Avis lader en Mand bekjendtgjøre: at han nu som før modtager Liig i sit Huus og derfra besørger dem begravet. Notabene: Ligene maae kjøres eller bæres derhen, thi gaaende modtages de nok ikke. Man skal have i Sinde at gjøre Forslag til, at enhver Postillion skal føre den nye Forordning om Befordringsvæsenet med sig, for i paakommende Tvistigheder strax at kunne efterslaae den.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Bonaparte er nu ved et Senatus=Consult valgt til Keiser. Dette mærkværdige Actstykke bestaaer af 15 Afdelinger. Dets Hovedpuncter ere: 1) Keiserdømmet er arveligt, men kun i den mandlige Linie; 2) Bonaparte kan antage eet af sine Brødres Børn eller Børnebørn i Barns Sted, naar det er 18 Aar; 3) i Mangel af en retmæssig eller adopteret Arving tilfalder Regjeringen Joseph Bonaparte, og næst efter ham Ludvig Bonaparte og hans Efterkommere; 4) naar der af denne Slægt ikke existerer flere, udnævnes en Keiser ved et Se natus=Consult; 5) Lemmerne af Bonapartes Familie kaldes Prindser &c. - Den Franske Gesandt i Petersborg, General Hedonville, er bleven tilbagekaldt til Frankrige. Dessalines er i Folkets Navn bleven udnævnt til General-Gouverneur over St. Domingo for Livstid.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-01
Det i Nationalbibliotheket i Paris skeete Jndbrud er begaaet paa følgende Maade: Man klavrede op til et meget høit Vindue, brød ind og stial nogle af de kostbareste Konstværker, uden at røre de mange ved Siden af samme liggende Guld- og Sølvmedailler. De berømteste af de stiaalne Ting ere: den store Sardonyx, som forestiller August, Apothese, en prægtig Vase og et Bæger af Sardonyr, en antique Vase; 2 Bind af et Evangelium med mærkværdige Zirater, en Dolk og – en gammel Krone af en Fransk Konge! Det Besynderligste er, at disse Stykker aldeles ikke kunne sælges, uden at røbe Tyven, og ikke have nogen egentlig Værdie. For at kunne skjæle des tryggere, havde Tyven spærret Brandvægterens Vagtstue tæt ved med Lænker, Kjøbenhavn. Trykt hos P. H. Høeckes Enke
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Nyeste Kjøbenhavn. No. 54. Den 4 Junii, 1804. Udgivet og forlagt af J. Werfel.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Kjøbenhavns sidste store Jldebrand. Den 5 Junii 1795 er og bliver en længe uforglemmelig Dag for Hovedstadens, ja maaskee for Dannemark Beboere. Denne Dag, som forvandlede en Trediedeel af een af Europas anseeligste Stæder til en Steenhob, har havt en vigtigere Jndflydelse paa vore Sæder, vor Nationalcaracteer og vor individnelle Stilling, end man ved første Øiekast skulde troe. Det er ikke aldeles ubehageligt, at dvæle ved overstandne Farer, og det er lærerigt for Mennesket at skue tilbage paa overvundne Uheld, og deraf at see, at ingen Ulykke er saa stor, som Øieblikkets Forstørrelsesglas viser den, og at vii vort Bryst bære en Kraft, som kun store Ulykker ere istand til at giøre og opmærksomme paa. J Jldebrandens Dage lærte tillige de Mægtige og Rige, hvor meget den ene Borger trænger til den andens Bistand, og at udvortes Glands og Rigdomme kun have Værd, saalænge som man ikke hjemsøges af almindelige og fælles Gjenvordigheder. Aldrig har der herske mere Lighed blandt Hovedstadens forskjellige Stænder end i hine Dage. Superfine Damer kjørte med deres Tjenestepiger paa Vognmandsvogne, og galante Cavalierer associerede sig med Strandeadetter for at befordre Bærebordragter. Jlden havde gjort alle lige, og fælles Ulykke hist og her endog de haardeste Hjerter blede. Mangen dødelig Fiende blev forsonet, mangt et hovmodigt Menneske bøiet. Jlden. greb som en rivende Strøm mere og mere om sig, og den Pragtbygning, som et Øieblik for var Yppighedens og Rangstolthedens Bolig, var et Øieblik derefter en rygende Steenhob. Midt i denne almindelige Nød saae man vel de skjønneste Exempler paa Broder og Næstekjerlighed, men ogsaa de forteste og skjændigste Prøver paa Følesløshed og Egennyttighed Vognmandskarle, f. Ex. lode sig betale 20 til 25 Rdlr. for en Vogn. Endog den Fattige, hvis Bohave blev fortæret af Luen, var saaledes nødsaget til at berige disse Blodigler, naar han vilde frelse noget deraf. Dersom en Digter anførte et saadant Exempel paa Nederdrægtighed i et Skuespil eller en Roman, saa vilde man kalde det unaturligt og overdrevet. Skrækkeligt og rørende var det, at vandre omkring imellem de rygende Steenhobe Dagen efter at Jlden var standset. Hvor man henvendte sit Øie, fandt man Spor af menneskelig Elendighed. Volden, Rosenborg Hauge og Nørrefælled vare opfyldte af huusvilde Familier. Al Handel og al Haandtering var standset; Fremtiden laae indhyllet i mørke Skyer. Mange troede, at det nu var Tid at forlade Hovedstaden, og forlode den virkelig: mange meente, at Byen aldrig igien vilde blive opbygt og at alle Næringskilder i lang Tid eller for bestandig vilde være stoppede Kun den Trøst var endnu tilbage, at Nød og Trang vilde vænne Menneskene til Tarvelighed, og lære den at undvære de mange tusinde Fornødenheder, som de have skabt sig selv, en Fordeel, som tildeels vilde opveie det lidte Tab. - Men hvor meget har man ikke bedraget sig i sin Forventning? Den strax derpaa følgende Kildetid, var det tydeligste Beviis paa det Modsatte. Medens Røgen endnu opsteg fra den af Luen fortærede Stad, rullede man skareviis ud til Dyrehaugen.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Blandede Nyheder. H. M. Kongen har kjøbt Hr. Etatsraad Aaskovs medicinske Bogsamling bestaaende af 4300 Vol., for 2000 Rdlr., og en aarlig Pension, af 100 Rdlr., saalænge han lever, og ligesaa meget for hans Datter efter hans Død. Samlingen er nu bragt op paa det Kongel. Bibliothek, som den skal forenes med.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Det er bekjendt, at de fleste af Dragøes Lindskibelige Beboere altid have ernæret sig af at væve Linned baade for Amagerlands og Hovedstadens Indbyggere, Væverne i Kjøbenhavn protesterede mod disse fattige Menneskers redelige Flid som et Jndgreb i deres formeentlige Rettigheder, Sagen blev nyligen ved en Høiesteretsdom saaledes afgjort, at det i Fremtiden, er Væverne paa Amager uformeent at væve endog for Hovedstadens Jndbyggere.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Den Russiske Minister i Kjøbenhavn Hr. v. Lifakewitz har overleveret her den paa Rigsdagen i Regensburg fremlagte Declaration i Anledning af hvad der sidst er forefaldet i det Badenske . 1 Salget af Biskop Kroghs Tale om Kjerlighed til Fædrenelandet, hvoraf Jndtægten er bestemt for de Qvæstede, har i det Hele indbragt 713 Rdlr. 16 s. - Det er formodentlige den første Danske Præken, der har kastet saa meget af sig 1818 Aalborg de 129 Maji. Orlogskibet Neptunus, som er bestemt til at bringe H. K. H. Kronprindsen og Kronprindsessen til Norge, er indisse Dage ankommen til Fladstrand.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
I Kjøbenhavn troer man nu for vist, at Kronprindsen ikke reiser til Norge.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Det Asiatiske Compagnie skal have foræret Kronprindsen den Zebra, som Capitain Holm har medbragt fra Africa. Den er nu henbragt i Kongens Stald. Efter Bussons og andre Naturkyndiges Mening har man hidtil troet, at dette Dyr, som har Hestens og Æslets Egenskaber, var vildt og ikke lod sig tæmme. Men af senere Erfaring veed man, at det i Africa lader sig tæmme saa godt som en Hest eller et Æsel. Gouverneuren paa Cap har for ikke længe siden sendt Bonapartes Gemalinde et saadant Dyr til Foræring.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Vor Landsmand Thorwaldsen har opvakt almindelig Beundring i Rom. Han er en værdig Medbeiler af den store CanopaDa Rygtet om hans udmærkede Talenter for rum Tid siden havde ført den rige Engelskmand Hope, som just opholdt sig i Rom, hen til ham, fandt denne ham arbeidende paa sin Jason. Hove spurgte ham, hvor meget han vilde have for at udhugge denne Billedstøtte i Marmor. Thorwaldsen sagde 600 Scudi. De er en ung Mand, svarede Hope, og kjender endnu ikke Pengenes ubetydelige Værdie i vore Dage; jeg skal give Dem 1200 Scudi. Men jeg har intet Marmor sagde derpaa den unge Konstner." Det skal jeg forskaffe Dem, svarede den ædle Hove J Kjøbenhavn begynder det nu at blive Mode at laane anseelige Pengesummer nogle Dage førend man agter at spille Fallit, En Mand, som ikke synes at ville lade sig nøie med den største Gevinst i Classelotteriet, har i et offentligt Blad bedet de høie Vedkommende, eller Hr. Jnspecteur Bie, at besvare følgende Spørgsmaal, om han, naar hans Numer er det første, der tages ud af Machinen og den derpaa faldende Gevinst er 50,000 Rdlr., da ogsaa faaer den bestemte Præmie, J Stervboet efter Kjøbmand Brinch i Aalborg lader Skiftecommissarierne ved offentlig Auction bortsælge for 8000 Rdlr. Gields fordringer, enten separat eller samlet.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Ved Canalen i Nærheden af Odense har man fanget tre Ræveunger, hvilket der er en Sieldenhed, da man i Fyen ikke skal finde mange Ræve.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Hr. Jnstructeur Schwarzs Theater i Aalborg har saa meget Søgning, at Billetterne ikke kunne faaes ved Indgangen, men maa tages i Forveien. Lommetyvene have ogsaa allerede indfundet sig, hvilket er et godt Tegn.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Capit. Tranberg skal, efter Hr. Jversens Avis, have faaet sit Tyverie opdaget, som beløb sig til 3000 Rdlr. Tyven var hans Tjenestepige, som blev røbet ved en Ring, man fandt hos hende, og nu sidder arresteret i Politiearresten.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
De Franske Journaler gjøre sig nu al muelig Umage for at samle Anecdoter og Bonaparte. Saaledes fortælle de følgende om ham. Det har altid kostet megen Umage at faae Bonaparte til at sidde for nogen Maler. En af de berømteste Portraitmalere, Robert Lefebure, som en vis Stad havde overdraget at male ham i Legemsstørrelse, anholdt nyligen derom. Bonaparte, slog ham det men lovede at give ham Leilighed til at see ham ofte, deels i Capellet, deels ved Audiencen, og han kunde, om han vilde, bestræbe sig for at studere hans Figur og indprænte sig den. Robert gjorde sig al muelig Umage; Consulen, var saa god, at han ofte saae paa ham, hvorved der da stundom fremkom et uvilkaarligt Smill. Længe vilde det overmaade bevægelige Phystognomie ikke fæste sig i Mallerens Jndbildningskraft, men endelig lyktes det ham Portraitet er fortræffeligt. - Paa den Medaille, som Denon, Overopsynsmand og Directeur over alle Museer, lod slaae ved den Mediceiske Venusis Ankomst, er Bonapartes Hoved fortræffeligt forestilt. Han lod ligeledes slaae en anden lille Medaille, som paa den ene Side forestiller Bonaparte med en antique Hjelm, og paa den anden en Ægyptisk Fugl, og forærede Mad. Bonaparte et betydeligt Antal deraf Guld. Denon har længe været en stor Konst elsker, reist med Bonaparte i Ægypten og udgivet et prægtigt Værk over dette Land. Han veed altid at udtænke en ny Fornøielse eller Overraskelse for Consulen. Saaledes lod han f. Ex, nylig komme fra Øvre-Elsas et Diplom af Carl den Store, for at vise Bonaparte den egenhændige Underskrivt af den nyere Histories første Helt. Da Kotzebue, havde Audience hos ham, sagde Consulen til ham: "De har gjort en meget behagelig Reise til Rusland, Jkke alt for behagelig, svarede Kotzebue. Hvorledes, svarede Consulen "den har jo moret hele Europa?" - Det Pragtfulde og Generede ved det nye Parisiske Hof skal være en reen Contrast af Bonapartes Levned ved Bolognes Kyster. Her gik han allene og ukjendt ind i Soldaternes Baraker, spiste af deres Brød, og spurgte om Levnedsmidlernes, Munderingens eller Lønningens rigtige Uddeling.
Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-06-04
Hvo, som havde noget at fordre eller som ved Avancement var bleven uretfærdigen tilsidesat, skaffede han Ret. For at lade Soldaterne tale ganske frit, lod han Underofficererne gaae bort, naar han fandt det passende Endog i Paris er han undertiden for at gaae ukjendt. For ikke længe siden gik han i en simpel Overkjole med General Berthier til Fods paa Comoedien. Skildvagten, som kjendte ham, præsenterede Geværet. Han gjorde ham Bebreidelser derfor, men denne havde Aandsnærværelse nok til strax at svare: "det er ikke for Dem, Borger, men for Generalen!" Endog frimodig Dadel og raske Svar, som ikke indeholde noget fornærmeligt, veed han at belønne. Da han engang med General Desolles gjennemsaae Moreaus Feldtoge paa Kortet, blev han en Stilling vaer, hvorom han sagde: at dersom han havde været i Erkehertugens Sted, saa vilde han styrtet hele RhinArmeen i den Flod, hvis Navn den bar. Et Halvhundrede som De, vilde ikke have været istand dertil, svarede Generalen. Den næste Dag blev han udnævnt til Statsraad.