Den Vest-Sjællandske Avis, 1820-11-25
Overhuset udsatte sine Møder fra den 10de til den 23de November, og man venter en Proclamation i Hoftidenden, hvorved begge Husenes Møder. skulle blive prorogerede til Januari, næste Aar. Saasnart det var bleven bekiendtgjort, at Billen var taget tilbage, saa gave Hendes Tilhængere, deres Glæde tilkiende ved Jllumination og Jubelskrig, og Almuen begik store Uordener. Lord Majoren har givet den første Anledning til Folkets Udsvævelser, da han Dagen derpaa, som var en Løverdag, bekiendtgjorde, at han denne Dags Aften om Mandagen vilde illuminere sin Residence, hvil tet var en Opfordring til Jndvaanerne om at giøre det samme. Saasnart det nu paa begge disse Dage begyndte at blive mørkt, trak en Hob Pøbel med brændende Fakker i Hænderne og hvide Kokarder, paa deres Hatte igiennem London og Vestminster, og opfyldte Luften med Skrig: Dronningen for bestandig! "frem med Lys!" Dette sidste CommandoOrd maatte i Øieblikket efterfølges, og varede det 5 Minuter inden der kom Lys, saa bleve strax Vinduerne angrebne. Jngen har lidt mere ved denne Leilighed end Expeditionerne for de ministerielle Aviser, og iblandt disse Courerens og Nye Times Bureauer, i det første var ikke blevet en Rude tilbage og Huset selv blev kun derved frelset fra aldeles at blive nedbrudt og Udgiveren fra at blive dræbe at Gaarden kom tidlig nok til, for at adsprede Pøbelen, som havde samlet sig i tusindviis foran Huset. Endskiøndt Eieren havde en Afdeling af Politiebetientere i sit Huus og Magistraten lod Oprørs=Acten oplæse, saa brød dog den rasende Pøbel sig ikke derom, men kastede med store Stene efter Magistrats Personerne, og den Betient, som holdt Lyset, blev kastet til Jorden. Da Folket nu var blevet fordrevet af Garderne, saa gik det videre til Bladet Ny Times Bureau, og her havde det fuldkomment Raaderum, thi da dette Bureau ligger under Stadens Jurisdiction, saa forde Militairen ikke følge efter Pøbelen derhen. Ogsaa lod Lord Majoren Porten lukke for Temple Bar. J dette Huus bleve nu ikke allene alle Vinduer, men ogsaa alle Dørre og alt Træværk slaget istykker, saa at Huset seer ud som et Skelet. Pøbelen lod sig ikke nøie med at kaste med Stene; men den kastede ogsaa Sværmere og Raketter ind i Huset, hvorved flere Meubler bleve beskadigede, og Huset blev kun som et Slags Underværk frelst fra at blive opbrændt. Begge disse Aftener (Løverdagen og den paafølgende Mandag) vare et Par Rædsels Aftener for alle rolige Jndvaanere i London. Skriget, Skydningen, Ringningen med Klokkerne, Blæsningen paa Valdhorn og Vognenes Kiørsel begyndte med Tusmørket og endte først flere Timer efter Midnat; en uhyre Mængde Mennesker bølgede sig igiennem Gaderne; Sværmere og Raketter krydsede igiennem Luften, og man skulde have troet, at hele London var gaaet fra Forstanden. - Under Deviserne og Transparenterne udmærkede sig især den revolutionaire Skribent Hone: et Transparent var udbredet over hele Længden af hans Huus, hvorpaa alleslags Figurer vare aftegnede, som forestillede Drævler, Stanger Skorpioner, Blodigler o. s. v.; i Midten stod en qvindelig Figur med en Stang, hvorpaa det hængte en Frihedshue; paa Siden saae man Dronningens Brystbillede; derved saae man Uniformen og Støvlerne af en høi Militair Person, et Hoved, som var skilt fra Kroppen, og som endnu blødte, &c. – Ogsaa i det indre af Landet, saavel i Stæderne som i Landsbyerne, have begge Aftenerne store Jlluminationer fundet Sted, og i en Bye har man endog bragt et vist billede omkring i Procession, og derpaa opbrændt det. Selv i Vindfor have flere af Jndvaanerne ikke kunnet afholde sig fra at illuminere deres Huse.