Den Vest-Sjællandske Avis, 1833-02-26
Hs. Kongelige Majestæts naadigste Tale ved Storthingets Aabning den 13de Februar 1833. Gode Herrer og Norske Mænd, De siden sidstafholdte Storthing i Europa indtrufne Begivenheder have uundgaaeligen i større eller mindre Grad indvirket paa alle Staters Handelsforhold og Næringsveie. Vi ber imidlertid prise Forsynet for de Goder, der ere blevne os til Deel, og med dyb Taknemmelighed paaskiønne, at den Almægtige forlenede os Kraft til, med christelig Hengivenhed at see den, under Navn af Cholera Morbus, saa frygtede Landeplage nærme sig vore Grændser, og at Norge, uagtet Sygdommens Udbrud, er blevet forskaanet for de voldsomme Hæringer, som i andre Lande fulgte denne Sygdoms Jndtrængen. - Norges Handel har, ligesom det øvrige Europas, følt Virkningerne af de almindelige Conjuncturer og til en vis Grad af de Foranstaltninger mod Smittens Jndførelse, som Forsigtighed paabød. Desuagtet har vort Pengevæsen, hvorpaa Nationens ligesom den enkelte Statsborgers Velstand beroer, opretholdt sin Credit, og vor Seddel=Cours har, siden National-Repræsentationens sidste Sammenkomst, kun været ubetydelige Fluctuationer underkastet; Told-Jntraderne afgive et Overskud over hvad i Budgettet er paaregnet, og stige til et høiere Beløb, end man, under saa uheldige Omstændigheder, havde Grund til at vente. – Den aarlige Afbetaling paa Statsgielden og sammes Forretning er fremmet med sædvanlig Regelmæssighed og Nøiagtighed. Med ethvert tilbagelagt Aar forøges vores Forhaabninger og en lykkelige Fremtid, og forsaavidt ikke Krig eller andre uforudseete Uheld ramme os, gaae vi med sikkre Skridt mod en ikke langt fjernet Afgiørelse af vor Nationalgield. - Kongsbergs Sølvværks i de senere Aar uventede rige Udbytte er et fornyet Beviis paa Forsynets umiskiendelige Beskyttelse. - Constitutionens Bud ere blevne overholdte: J Norge, ligesom i Sverrige, er Grundloven Samfundsordenens og hver enkelt Families Palladium. Regieringen har, J ville erkiende det, mine Herrer, aldrig, hverken middelbart eller umiddelbart, søgt at indvirke paa Nationens Repræsentant Valg, thi Jeg antager, at Folkets Kiærlighed for Frihed og for den Tingenes Orden, der udgiør dennes Borgen, bedst fremmes og trives, naar Nationen denne Henseende overlades til egen Ledning- Det menneskelige Liv er begrændset, men ikke Staternes. Disses Uafhængigheds og Selvstændigheds Periode beroer isærdeleshed paa den positive Lovgivning, denne Rettesnor for Alles Pligter, paa det Borgersind, der besieler National-Forsamlingerne, og paa Styrelsens Klogskab. - Et Lov-Forslag, sigtende til Forbedringer i Organisationen af Byernes og Land Districternes Commune Anliggender, vil blive Storthinget forelagt. - Jeg venter af Eder, mine Herrer, at i fremdeles ville understøtte Regieringens Bestræbelser, paa det at Norge, bestandigt fremskridende, maa naae det skiønne Formaal, Jeg stedse har for Øie, – det. – at befæste sin Selvstændighed og at vise, hvad Foreningen imellem 2de Folk formaaer, hvis vedvarende Held er bygget paa giensidig Agtelse og Tillid. Med forenet Kraft og Villie skulle vi virke til dette Maal. Grundlovmæssigen berettigede til, under Jagttagelse af foreskrevne Former, at give Constitutionen de Forbedringer, den maatte tiltrænge, lader os aldrig fierne os fra dens Grundsætninger Beretningen og Rigets Tilstand og Bestyrelse, siden Nationens Repræsentanter sidst vare forsamlede, vil giøre Eder bekiendte med Administrationens Gang og Fremskridt under Løbet af de 3de forløbne Aar. Den vil vise Eder, at, uagtet indtrufne Misvært=Aar og uheldige Conjuncturer, har Jegikke behøvet at benytte mig af det, af sidste Storthing, paa Banken aabnede Creditiv. - - Vore Forhold til alle fremmede Magter bære Præg af den størst muelige giensidige Opriglighed. Men Omsorg skal være, at vedligeholde denne gode Forstaaelse. Uagtet Nødvendigheden byder, at forhøie Anslagene for enkelte Administrations-Grene, føler Jeg mig dog lykkelig ved, at Overskuddet af Stats Jndtægterne og Landets fredelige Tilstand, giør mig det mueligt, at foreslaae disse, uden at foranledige nye Paalæg. - Jeg stoler fremdeles, mine Herrer, paa Eders Bistand, for at befæste den Enighed og Samdrægtighed imellem alle Stats holdere, der ene kan bevare vore Rettigheder Disse Rettigheder ere uforkrænkelige, og det trofaste Norske Folk vil aldrig mistyde dem. Jeg har en sikker Borgen herfor i den hiertelige Hengivenhed, som Jeg stedse fandt hos Eder, og hvis senest fornyede Udtryk forskiønne mine Alderdoms Dage. - Jeg forbliver Norges Riges Storthing med al kongelig Naade og Yndest velbevaagen.