Ribe Stifts Adresseaviser, 1837-07-25
Af de nyeste Efterretninger lader det imidlertid, som om D. Carlos havde i Sinde at bemægtige sig Valencia; thi han mærmede sig bestandig mere denne Stad, og hans Gueriller vare næppe 2 Mile fjernede fra den. Dersom Engellænderne ikke komme Valen, cia til Hjælp, saa er det sandsynligt, at den vil falde i Prætendentens Hænder; thi vel sætte de Constitunelle i Valencia deres Haab til Oraas Bistand, men turde i denne Henseende blive skuffede, eftersom denne General synes at hylde de øvrige christiniske Hær føreres System, at holde sig i Ryggen og Flanken af Fienden, som philosophiske Jagttagere. Heller ikke tør man vel vente sig Stort af Espartero, om det end stadfæster sig, at han har faaet Overcommanden over alle Dronningens Tropper, saavel i Norden, som i Arragonien og Valencia, og er paa Veien, for at sætte sig i Spidsen af Oraas Division. Ganisonen i Valencia, som heller ingen Sold faaer, skal, ifølge Privatefterretninger, ikke være besjælet af nogen bedre Aand, end Tropperne i Bilbao, Hernani og paa andre Steder, hvor oprørske Bevægelser enten allerede have fundet Sted eller true med at vilde udbryde. Fra Cadix hører man ogsaa om Uroligheder. 2 Compagnier Frivillige fra Andalusien vægrede sig ved at marschere til deres Garnison, med mindre de først fik deres tilgodehavende Sold udbetalt. Den commanderende General maatte derfor ved Vaabenmagt tvinge dem til at strække Gevær. - Af Efterretninger fra Madrid seer man, at Cortesforsamlingen endelig var bleven opskrækket af sin trygge Rolighed. Selv Mendizabals gamle Ven, Hr. Olezaga optraadte i et stormende Møde d. 7de med megen Jver mod Ministeriet, hvorvel han paa den anden Side yttrede det Haab, at den truende Fare vilde nu forene alle Frihedens Venner mod Frihedens fælles Fiende. Ogsaa Ministeriet havde faaet Øiene op for Faren og udstedte Proclamationer, hvori det søgte at opflamme Spaniernes Mod og Fædrenelandskjærlighed og raabte: "til Vaaben, til Vaaben!" Messager ønsker baade, at disse Opfordringer ikke maae komme for silde, og tillige, at de spanske Patrioter ville skaffe sig Sikkerhed, for, at deres Anstrengelser ikke skulle vorde forgjeves. For alle Ting synes det nødvendigt at sætte andre Mænd i Spidsen for Hæren, og et Madriderblad, foreslaaer dertil Mende de Vigo, Narvaer, Lopez og Francisco Valdes, Mænd, af hvilke i det Mindste 2 ere bekjendte, som Republikanere, og som derfor, hvis de vælges, ville være et talende Vidnesbyrd for, at Regjeringen erkjender den Nød, hvori den befinder sig, for at være stor. - Soldaterne af den forrige brittiske Legion, for hvis Hjemfart Regjeringen, tværtimod givet Løfte, ingen Omsorg havde truffet, tilveiebragte endelig de fornødne Transportmidler ved at true med at plyndre St. Sebastian. Endeel af Soldaterne ere allerede i den sørgeligste Tilstand, uden Penge og næsten uden Klæder, komne til Falmouth, hvor man tildeels har maattet lægge dem ind i Fattighusene. Den nye Legion tæller næppe 1000 Md. - En engelsk Journal fortæller, at Marskalk Clauzels paatænkte Aftelse til Spanien har været Gienstand for en levende Brevvexling mellem de Franskes Konge og Lord Palmerston. Ludvig Philip ønskede nemlig, førend han vovede Saadant, at have Vished om, at Engelland, vilde gjøre fælles Sag med Frankerig, dersom de nordiske Magter skulde træde fiendtlig op mod en fransk Jntervention; men, da Lord Palmerston ikke vilde indlade sig paa Løfte og sligt, saa faldt derved det Hele bort.