Ribe Stifts Adresseaviser, 1802-04-02
Fortsættelse af den imellem Rusland og England, den 1 Junii 1801, sluttede og af Danmark tiltraadte Konvention. (See sidste Avis.) 3) At, naar et saadant Krigskib, som har Handelsskibe under Konvoi, mødes af eet eller flere den anden kontraherende og da i Krigs=Tilstand værende Parts Krigskibe, da skal man ikke paa Kanonskud komme hinanden nær, med mindre Søens Beskaffenhed, eller det Sted, man mødes paa, giør en større Nærmelse nødvendig, og den Høistkommanderende, paa det Skib, som tilhører den krigførende Magt skal afsende en Chalupe til det konvoierende Skib hvor der giensidigen skal skrides til at undersøge de Papirer og Certisikater, som bør godtgiøre, paa den ene Side, at det neutralle Krigskib er autoriseret til at tage under sin Escorte det eller de Handelskibe af sin Nation, indehavende den Ladning og til den Havn ; paa den anden Side, at den krigførende Parts Krigskib hører til deres respective Majestæters keiserlige eller kongelige Flaade. 4) Efter denne Undersøgelse, skal ingen Visitation foretages, naar Papirerne erkiendes for rigtige, og ingen gyldig Aarsag til Mistanke finder Sted. modsat Fald bør den Høistkommanderende paa det neutrale Krigskib efter lovlig Opfordring dertil at den Høistkommanderende paa den krigførende Magts Skib eller Skibe, standse og opholde sin Konvoi saalænge som behøves for at visitere de Skibe, der udgiøre samme, og han skal have Magt til at udnævne og beskikke een eller flere Officerer for at overvære bemældte Skibe Visitation, hvilken skal foretages i hans Nærværelse paa ethvert Handelskib i Forening med een eller flere Officerer, som ansættes ved den Høistkommanderende paa den krigførende Magts Skib. 5) Skulde den Høistkommanderende paa den krigføren. de Magts Skib eller Skibe, efterat have undersøgde ombord befundne Papirer, og efterat have qvæstioneret Skipperen og Skibsfolket, finde retmæssige og tilstrækkelige Aarsager, til at opholde Handelskibet for at skride til yderligere Undersøgelse, da skal han bekiendtgiøre denne sin Hensigt for den Høistkommanderende paa Konvoiskibet, hvilken skal have Magt til at beordre en Officeer at forblive paa det saaledes opholdte Skib, og overvære Undersøgelsen af Sagen, der har foranlediget Opholdet. Handelskibet skal derpaa bringes til den nærmeste og beqvemmeste Havn i den krigførende Magts Gebeet, og den yderligere Undersøgelse skal foretages med al muelig Hurtighed. Artikel 5. Bliver et saadant Handelskib under Konvoi opholdt uden retmæssig og tilstrekkelig Aarsag, da skal den Høistkommanderende paa den krigførende Magts Skib eller Skibe ikke alene svare Eierne af Skib og Ladning til en fuldkommen Erstatning for alle Tab, Omkostninger, Skade og Udgifter, som sligt et Ophold har foranlediget, men endog desuden straffes for enhver Voldsgierning eller anden Forseelse, han maatte have forøvet, efter Sagens Beskaffenhed. Derimod skal det ikke, under nogen optænkelig Forevending, være Konvoi skibene tilladt med Magt at modsætte sig noget Handels skibs Anholdelse af den krigførende Magts Skib eller Skibe, dog paaligger denne Forpligtelse ikke den Høistkommanderende paa Konvoiskibet imod Kapere og Armatører. Artikel 6. De høie kontraherende Parter skulle ved bestemte og virksomme befalinger sørge for, at Dommene over de i Søen priisgjorte Skibe afsiges efter den strengeste Retfærdigheds og billigheds Regler, ved umistænkte og i den omhandlede Sag aldeles interesserede Dommere. Regieringen i de respekrive Stater skal vaage over, at bemældte Domme hurtigen og lovligen exeqveres efter de foreskrevne Former. Og i Tilfælde af ugrundet Ophold eller anden Overtrædelse af de ved nærværende Artikel stipulerede Regler, skal Eierne af sligt et Skib og dets Ladning tilstaaes Gotgiørelser i Forhold til det dem tilføiede Tab. De Regler som for disse Gotgiørelser og for ugrundet Ophold bliver at lagttage, samt de Grundsætninger der skulle følges for at fremskynde Retspleien, skulle udgiøre Gienstanden for Tillægs=Artikler, som de kontraherende Parter ville indbyrdes fastsætte, og som skulde have samme Kraft og Gyldighed, som om de i nærværende Act vare indlemmede. Til den Ende forpligte Deres keiserlige og brittaniske Majestæter sig til at begynde det gavnlige Verk, der skal tiene til at fuldstændiggiøre disse Overeenskommelser, og uopholdeligen at meddele hverandre de Betragtninger, hvortil de maatte ledes af deres fælles Omhue for at forekomme de mindste Anledninger til Misforstaaelse i Fremtiden.