Berlingske Tidende, 1836-04-25
Det har allernaadigst behaget Deres Majestæt at lade Forsamlingen forelægge et Udkast til en Forordning om Consumtionsvæsenet. Efterat en dertil udnævnt Committee, bestaaende af 9 Medlemmer, havde afgivet sin Betænkning, og efterat Sagen paa lovbefalet Maade er bleven behandlet i tvende Møder, tillader man sig herved allerunderdanigst at afgive følgende Betænkning. Uagtet det forelagte Lovudkast, ved at formindske Antallet paa de afgiftspligtige Artikler, tilsigter en Lettelse i den indenlandske Samfærsel, vil dette Øiemed dog ikke i høi Grad derved tilveiebringes; thi saalænge nogle Producter vedblive at være Afgift underkastede, maa Porteftersynet ved al Jndførsel til Byerne vedblive og skade den friere Samfærsel, selv med Hensyn til de Artikler, hvoraf ingen Afgift svares. Det almindelige Ønske om en aldeles ucontrolleret Omsætning med Landets Producter, kan først da opnaaes, naar den Jndtægt, som nu haves af Consumtionen, kunde lignes paa anden Maade, men da Forsamlingen herom har tilladt sig at indgive en allerunderdanigst Petition, skal den ikke her nærmere udvikle de Grunde, som tale for at forvandle Afgiften fra en indirecte til en directe Skat. Hvad de ved de forelagte Tariffer bestemte Afgiftstørrelser angaaer, kan Forsamlingen ikke tilbageholde den Yttring, at det havde været ønskeligt, at i Tariffen for Kjøbenhavn og Provindstæderne ingen væsentlig Forskjel i Toldsatserne havde fundet Sted. Med Undtagelse af Afgiften paa Brændeviinsproductionen og nogle enkelte Artikler, blev en saadan Forskjel indført ved Forordningen af 23de October 1811, og en trykkende Byrde derved paalagt Hovedstadens Jndvaanere. Efter de Forsamlingen meddelte Oplysninger maae Hovedmotiverne til denne Afgiftsforhøielse søges i en ved Krigen med England foranlediget Trang hos Finantserne, og i Nødvendigheden af hastigen at skaffe Ressourcer, i Forening med den større Sikkerhed for, at Afgiften vilde indkomme, som Hovedstadens større Velstand og locale Jndretning tilveiebragte. Ligesom den saaledes havde sin Oprindelse fra og var grundet i Krigen, var det at vente, at den ved den tilbagevundne Fred kunde have ophørt, og hertil synes saameget mere at have været Anledning, som Hovedstaden siden den Tid har tabt flere af de særegne Rettigheder og Handelsfordele, hvoraf den forhen var i Besiddelse. Som en Følge heraf er sikkerligen ogsaa Velstanden i Kjøbenhavn betydeligen aftaget, og den kan nu ikke antages forholdsviis at være større der, end i de andre Kjøbstæder, saa at denne Grund til en Forhøielse nu bortfalder. En anden Omstændighed, som man, omden end ikke er kommen i Betragtning ved Udgivelsen af Forordningen af 23de October 1811, dog siden har anført som en Grund, der maa retfærdiggjøre Forhøielsen i Kjøbenhavn, er, at Priserne paa de fleste indenlandske Producter der i Almindelighed staae høiere, end i de andre Provindstæder, og at følgeligen, naar Consumtionen skal udgjøre en lige Procentstørrelse, Satserne der bør ansættes høiere. Men uden at tale om, at naar denne Grund skal have nogen Vægt, Forhøielsen ogsaa burde rette sig efter Forholdet imellem Priserne, og at dette ikke med Nøiagtighed i den nye Tarif er blevet iagttaget, saa kan et saadant Princip, der ganske er stridende imod, hvad der ved Toldsatsernes Bestemmelse følges, hvor Prisen enten paa Productionsstedet eller paa de største udenlandske Markeder lægges til Grund for Bestemmelsen, neppe billiges, især da en stor Deel af de Producter, som forbruges i Kjøbenhavn, der ikke, som de mindre Kjøbstæder, kan forsynes fra den nærmeste Omegn, navnligen fordyres ved den længere og besværligere Transport, som paa anden Maade er belagt med Afgifter. Forsamlingen tillader sig derfor med 52, Stemmer mod 4 allerunderdanigst at yttre det Ønske: at en Lighed i Consumtionssatserne i alle Rigets Kjøbstæder, saaledes som denne fandt Sted, indtil Forordningen af 23de October 1811 udkom, saasnart som Omstændighederne tillade det, maa vorde tilveiebragt. Paa den anden Side er det blevet bemærket, at denne Lighed formeentlig ikke burde søges opnaaet ved en Forhøielse af Consumtions-Afgifterne i de mindre Kjøbstæder, og flere af Forsamlingens Medlemmer have paa det Bestemteste erklæret sig imod dette Princip, saameget mere som disse Kjøbstæders nærværende Tilstand ei taaler nogen Forhøielse af de dem paahvilende Byrder. Ved Afstemning blev denne Anskuelse billiget med 34 imod 22 Stemmer. Jnd Med Hensyn til den i Tarifen for førsels-Consumtionen og i Tarifen for Afgiften af Sædevarers Formaling til al anden Anvendelse end til Øl, Eddike eller Brændeviin, ansatte Consumtion for Meel af Bye, til Meel, nemlig respective 14 1/2 og B. 11 s. pr. Lpd., er det blevet foreslaaet, at denne Afgift, der er den samme som for Hvedemeel, maatte erholde en lavere Ansættelse, nemlig 5 sk. pr. Lpd. af : Jndførsels-Consumtion og 4 s. pr. Lpd. i FormalingsAfgift. Som Grund herfor har man anført, at Bygmeel har en langt ringere Værdi end Hvedemeel, og at førstnævnte Meelsort i de fleste Kjøbstæder er et uundværligt Fødemiddet for den fattige Klasse. Paa den anden Side er det blevet bemærket, at man i dette Tilfælde mindre burde tage Hensyn til den ellers rigtige Ansættelse efter Værdi, fordi det medfører stor Vanskelighed for Toldopsynet at skjelne imellem Hvedemeel og Bygmeel, og fordi ved forskjellig Afgiftsansættelse en betydelig Besvigelse, saavel ved Jndførsel som ved Udførsel, er at befrygte. Ved Afstemning herover have 31 af Forsamlingens Medlemmer erklæret sig for den førstnævnte, og 25 for den sidstnævnte Mening, og den foreslaaede Nedsættelse bliver saaledes allerunderdanigst indstillet. Hvad Brændeviinsafgiften angaaer, forsaavidt den hviler paa Redskaberne, har det været omhandlet, om den ikke, som hidindtil, burde vedblive at svares af Karrets enkelte og Kiedelens og Hattens dobbelte udmaalte. Rum, men Forsamlingen har antaget Bestemmelsen i Lovudkastet for at være den hensigtsmæssigste, og det Forslag om, at der maatte blive bestemt et Minimum af Korn, som skulde angives pr. Tønde Rum af Karrets Jndhold, har kun med 8 imod 48 Stemmer fundet Understøttelse. Saaledes afgives denne allerunderdanigste Betænkning. lauch under 11te Decbr. 1811 udstedt, den 16de Octbr. 1817 thinglæst Obligation, stor efter Omskrivning 120, 1817 thinglæst Obligation, stor efter Omskrivning 120, Sagen betræffende Udkastet til en Anordning angaaende Told- og Skibs afgifterne i Kongeriget Danmark. (See denne Tidende No. 4.) Det ovennævnte Udkast til en Anordning angaaende Told- og Skibsafgifterne i Kongeriget Danmark er af følgende Jndhold: Almindelige Bestemmelser og Varers Jndførsel, Transitering og Udførsel samt Omførsel i Riget. §§ 1 til 5. A. Om Varer til Fortoldning.