Den Vest-Sjællandske Avis, 1824-10-18
Den 30te Juli 11te August) giorde 40 fiendtlige Fartøier, som havde Tropper ombord, Mine til at ville lande paa den Deel af Samos som kaldes Carlovassi. Vi mødte dem paa Overfarten oven for Samos, satte efter dem, borde to af deres Skibe i Grund og bemægtigede os to andre; Resten toge Flugten til Kysten af Lillenfien. – Den 12te August ankom vi til Dar Bogas og kastede Anker i denne Havn. Den fiendlige Flaade, under TopaPascha, som bestod af 18 store og meere end 100 smaae Skibe, laae for Anker bag ved Cap St. Maria, formodentlig for at sætte Tropper over til Samos, saasnart Fienden faae os seilede disse store Skibe imod os Kl. 7 og skod paa os; men Angrebet svækkede ingenlunde vort Mod og to Brandere, som havde sat sig i Bevægelse paa Fiendens høire Fløi, vare tilstrækkelige for at jage den Tyrkiske Flaade paa Flugten. – J Dag paa samme Tid nærmede den fiendtlige Escadre sig atter til os og begyndte at canonere paa os; men blev atter forjaget af vore Brandere uden at vor Division havde lettet Anker. Vi holde det nødvendigt at bevogte dette Punkt i Bogasen (Sundet) som den farligste for Sammos og derfra at iagttage Fiendens Bevægelser; men da han har samlet store Stridskræfter, saa ville vi ikke gaae løs paa ham førend vi have tilveiebragt vor Forening med den Spezziotiske Division, hvoraf kun et Skib og en Brander opholder sig hos os, saa at vor Fletille er kun her 26 Skibe stærk. Den 16de August stødte 9 Spezziotiske og et Jpsatiotisk Skib til den. – Den 16de August angrebe a Tyrkiske Skibe os tredie Gang. Kanonaden begyndte Kl. 4 1/2 om Morgenen. Fregatterne, Corvetterne og alle de øvrige store Fartøier kom først imod os. Briggerne, Goeletterne og Gallioterne kom bag efter. Da vore Brandere endnu ikke vare i Beredskab, saa seilede vi kun imod Tyrkerne med 16 Hydristiske og de Spezziotiske Skibe, som vare ankomne tilligemed deres Brandere og en anden Brander commanderet af Capt. Canari. Kanonaden blev meget livfuld paa begge Sider; vore Hydriotere og Spezziotere iagttoge en meget regelmæssig Slagtorden indtil vore Brandere, som vare slupne løs imod Fienden dreve ham langt længere tilbage end paa de to foregaaende Dage. Man kan forestille sig hvorledes dette maatte opflamme vort Mod og giøre Fienden derimod modløs og især Landtropperne, som bedækkede alle Høiene paa den Asiatiske Kyst lige overfor og maatte see paa hvorledes deres Eskadre tog Flugten. - Men en anden og større Seier ventede paa den Græske Flaade. Jdag den 17de faae vi Fienden med en gunstig Vind paa nye at seile imod os. Vi satte alle vore Brandere i Beredskab, som gik under Veil tilligegemed flere Hydriotiske og Spezziotiske Krigsskibe og Kl. 4 om Morgenen nærmede sig den Brander, som blev commanderet af Captain Demetrius Tapeli, en Fregat af første Classe, som førte 16 Kanoner paa hver Side, og hængte sig fast paa den ved Cap St. Maria. Den stærke Vind, som blæste i dette Øieblik og Hielpen af endeel Baade, som toge Fregatten i Slæbetouget frelsede den dengang fra Faren, hvormed den var truet og vor Brander antændte sig allene; men dette gav dog vor duelige og tappre Canaris Tid til at hefte sin Brander fast paa Fregatten og at stikke den i Brand Kl. 5. om Morgenen. Krudtmagazinet fængede Jld efter en kort Tids Forløb og Fregatten sprang i Luften.