Berlingske Tidende, 1774-05-27
Bergen, den 9de Mai. Følgende Kongel. Rescript til Kammerherre og Stift Befalingsmand Levezau er her bekiendtgjort: Vi Christian den Syvende, af Guds Naade Konge til Danmark og Norge &c. Vor synderlig Bevaagen hed tilforn, Da Os af en fra Dig til Vores Danske Cancellie indkommen Skrivelse er bleven resereret, at det er bleven en gammel Sædvane overalt i Bergens Stift, at paa Skifterne paa Landet bliver Arvingerne udloddet hver sin visse Andeel at Løsøret, som siden bliver henbragt til Værgerne, og af den bruges, saalænge til Be Omgang vel er aldeles stridende imod Loven, som byder, at alt Løsøre skal giøres i Penge, og disse udsettes paa Rente; men Nødvendigheden udfordrer det saaledes til de Umyndiges eget Beste og Underholdning, da det, som Arvingerne bliver udlagt paa de fleste Skifter, bestaaer i noget ubetydelig Tøy, som ikke kan ventes at faae Liebhabere til, naar det paa Stedet ved Auction skulle bortsælges, hvorimod de Umyndiges Værger, Slægt og Venner, saalænge de kan betiene sig af saadant Løsøre i deres Huus, ansee dette Brug, som en Belønning for deres Flid paa Børnenes Opdragelse; men som det dog ofte skal indtreffe, at Værgerne bortsælge det, som dem saaledes er betroed, og blive uvederhæftige, hvorom Ober=Formynderne ikke altid kan være vidende, saa give Vi Dig hermed tilkiende, at Vi efter dit Os derhos gjorte Forslag, til Sikkerhed saavel for de Umyndiges Midler, som for Ober=Formynderne overalt paa Landet udi Bergens Stift, allernaadigst ville, indtil videre, have anordnet. 1) At, naar paa et Skifte nogen Umyndig tilfalder i Arv 200 Rdlr., eller derover, skal det ham tilloddede Løsøre ufortøvet, i Følge de derom udgangne Anordninger, giøres i Penge, og med det øvrige udsettes paa Rente, da et Barn paa Landet, vel for Renten deraf kan underholdes; men, naar Arven maatte være ringere, maa Løsøret overlades til Brug til den, som forsørger Barnet, imod at han intet deraf afhænder, og for de Creature, som blive bortsolgte eller bortdøe, erstattet deres Værd. 2) Samtlige Værger skal aarlig paa en vis, at Sorenskriveren, med Amtmandens Approbation, fastsaTid møde for at aflegge Regnskab for deres Værgemaal, under 2 Lod Sølvs Straf, som ved Udpantning maae inddrives hos hver en, som udebliver, alt i Overeenstemmelse med Lovens 2den Bogs 9de Capitels 7de Art., og, naar saadant aarlig skeer, skal Ober=Formynderne være frie for at svare til det betroede Løsøre, som fra den ene Samling til den anden kunde være bortkommen, imod at de strax søge at giøre sig betalt, saavidt mueligt, hos Værgen for det afhændede, og overlade siden den Umyndige til en meere sikker og vederheftig Værge. 3) Maa intet Skiøde, Jndførsels Forretning eller Pante=Obligation paa Landet, ligesom for Kiøbstæderne anordnet er, antages i Retten til Publication, uden foregaaende Paategning af Ober=Formynderne, om hvad Børnemidler hos forrige Eier eller Debitor indestaae, hvilke da hos Skyldneren skal være prioriterede frem for den seenere Jndførsel og Pante=Forskrivelse og uden foregaaende Rigtigheds Afleggelse for de betroede Børne Midler, og 4) Maa ingen Leylænding eller Forpagter afstaae, udsiges eller udkastes fra sin Bygsel, og Leyemaal, uden at samme i Forveien anmeldes for Ober Formynderen, til Rigtigheds Erholdelse for betroede BørnePenge; og skulle Jorddrotten derimod forsee sig, bor hen derfor selv blive ansvarlig; saa maae og ingen Bygsel=Sedder forinden saadan Paategning af Ober=Formynderen antages til Tingslysning; derefter Du Dig allerunderdanigst haver at rette, og Amtmanden, saavelsom andre Vedkommende, overalt paa Landet udi det Dig anbetroede Stift, til Efterretning at tilkiendegive, samt Os ellers at indberette, at Du du dre haver bekommet; befalende Dig Gud Corsøer, den 26de Mai.