Københavns Adresseavis, 1774-06-01
Priis=Materier. Intendanten i Orleans Hr. de Cypriere har ved Agerdyrkningselskabet i samme Stad udsat en Priis paa 150 Rdlr. for Opfinderen af en Maschine, ved hvilken man paa den fuldkommenste og mindst bekostelige Maade kunde oprydde Ævret af Marken. Om adskillige Slags Giødning. De Materier, der tiener til Giødning, ere, som bekiendt, alle raadnende og i Forraadnelse gaaende Dele af dyriske Legemer og Planter, hvad enten de nu bliver bragte friske i Jorden, eller efter deres Forraadnelse. Men til Giødning tiener ogsaa af Mineralriget: Salt, Salpeter, Kalk, Mergel. Ofte er ogsaa Giødning ikke saa meget et Verk af Menneskeer, som af Naturen selv. Dette seer, man i Skovene, som giøder sig selv ved deres aarligen affaldende Blade. Ligeledes giøder ogsaa Engene deres om Foraaret nyeskydende Rødder ved de om Efterhøsten, tilforn afdøde ældre Rødder, som forraadner om Vinte reen, hvorover Græstorv er en af de beste Slags Giødning. Til Giødnings Arterne kan ogsaa Vandet henregnes, naar det kan blive anvendt til Engenes Vanding, da saadanne Enge ingen Giødning behøver, efterdi saadanne i Vand staaende Vexter stedse afkaster flere raadnende Rødder, og udskyder derimod nye, men ogsaa dernæst, fordi Vandet, er som den beste Giødning, da det medbringer megen feed og fiin Jord; dog er det Høe, som kommer af vandrige Enge meget forskielligt fra det, som faaes af giødede Enge og Græsbund. Videre kan til Giødning henregnes Regn, Snee, Varme, Kulde, o. m. Ligeledes naar et Stykke, Jordbund har i længere Tid ligget goldt, eller hvilet, end ellers, samt naar Jordbunden bliver gjødet med et ganske nyt Slags Giødningsjord. Saa uundværlig Giødningen er i Landhuusholdningen. og Agerdyrkningen, saa melder dog de ældste Skribentere, Flyvebladet Nr. 18. som i Særdeleshed har skrevet og Agerdyrkning, fielden eller slet ikke om den kunstige Giødning; derimod anpriser, de desto sterkere Jordens oftere og flittige Ompløyning. Giødningen kunde ogsaa meget vel undværes i Østerlandene efter deres Agerdyrknings Jndretning; thi deels havde de mange Marker, som hvilede; og deels gjorde de ved deres Høstning ikkun korte Neger og lange Stubber, hvilke sidste de lode staae paa Marken, og siden nedpløyede samme i Stedet for Giødning. J Egypten, hvor Nilstrømmens aarlige Oversvømmelse giør Landet frugthart, behøver man slet ingen Giødning. Derimod var Giødning i ældgammel Brug i de vestlige Lande. Romerne indsaae ogsaa dens Vigtighed saa vel, at de holdt den i meget stor Ære, som skal have udfundet Giødningens Nytte. Han er bekiendt iblant deres Lærere om Agerdyrkningen, under det Navn Sterkutius; Cato, en af de berømmeligste rommerske Landhuusholdere, indsaae frem for andre meget vel Giødningens høye Nødvendighed; hans Landhuusholdnings=Regel: Sterquilinium magnum stude at habas, er bekiendt af hans Skrifter, om Agerdyrkningen, og kan ikke noksom anprises en Landmand, nemlig at hans største Omhu skal være, at faae saa megen Giødning, som mueligt er. De giødende Materier ere først de bekiendte Excremmenter af Mennesker og Dyr, af hvilke de holdes for hidsige, som ere af Mennesker, Heste, Faar, og Duer; men de holdes for kolde, som ere af Oxer, Køer og Sviin. Den beste Giødning, dog ikkun i vaade Aaringer, ere Haar og andet Affald hos Feldtberedere. Efter dette følger Sæbesyderaske, naar den kan haves, og dernæst Affaldet fra Kammagere, samt Stykker af Læder og Skind. Det kommer meget an derpaa, hvormed de Kreaturer, hvoraf Giødningen tages, bliver forede. For Ex. Giødningen af Dyr, som bliver fedede med Bærme, eller Afgangen af Brændeviin, har et stort Fortrin i denne Henseende. Derfor er ogsaa Vintergjødningen af Halmfoderet meget slettere, end Sommergiødningen i Stalden. Giødnings arternes Forskiel bestaaer deri, om samme er for frisk eller for gammel. Den friske Giødning giør langsom Virkning, og blander sig ikke saa got med Agerjorden. Naar der indfalder heedt Veyrligt, saa brænder den Jorden meget mere, og bibringer den meget Ukrudsfrøe, som er gaaet ufordøyet igiennem Dyrenes Bug, og er altsaa endnu friskt, dette Slags Giødning hielper ogsaa til det Ukruds hastigere Vext, som er allerede i Jordbunden. Tre Læs af saadan frisk Giødning ere ikke saa gode, som to Læs af den gamle og forraadnede. Den Giødning derimod, som er alt for gammel, driver ey stærk i Marken, og er af saa ringe Forslag, at man lider stor Forliis formedelst dens Bortsvinding. En Giødnings rette Alder er, naar Straaet derudi begynder at raadne, og ved Nedpløyningen let gaaer i tu Men denne skulde endog være for ung til Blomsterverk, ja endog til Kiøkken= og Urtehaver, hvilket endogsaa for længe siden er anmærket af de ældste Agerdyrkningsbeskrivere, Columella, og Palladius. Jmidlertid er endog den med lange Straa opfyldte grove og nye Giødning tienlig paa sine Stæder, naar den nemlig i Regnveyr, eller efter den langvarige Vinter=Fugtighed bliver udført paa Leer jord. Og dette maa være nok og gammel og frisk Giød. ning. Vi har allerede fornummet, at den ogsaa maa betragtes som kold eller hidsig, hvilket har meget at sige ved Anvendelsen til Vexter og Jordarter.