Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1804-11-16
Paa en Reise igjennem Nyts, blev jeg af en Ven ført ind i et Selskab, og traf der en Mand, som jeg, da jeg ikke kjendte ham, troede at være en saare vigtig Mand. Denne Mand sad med et Par stegte Kyllinger og en Flaske Viin for sig, og talede i en afgjørende Tone om de allervigtigste Ting, theologiske, politiske &c. &c. Børneopdragelsen og Ungdommens Underviisning vare især Gienstandene for hans Tale. Efter at denne Mand, foruden ovennævnte Kyllinger, havde nydt adskillige af de øvrige Rætter, der stode anførte paa Spisesedlen, klappede han sig paa Maven, stod op, og forlod Selskabet. Nysgjerrig spurgte jeg min Nabo ved Spisebordet, hvem denne Mand var Og fik til Svar: "at det var et i Opdragelseskonsten, uindviet Menneske, der havde paataget sig at være Bestyrer for et, ikke ubetydeligt, Jnstitut der paa Stedet." - Jeg spurgte da: er han blot Bestyrer eller deeltager han tillige i Underviisningen, Til min sande Glæde fik jeg da at høre: at han blot sidder og gaber der om Dagen; men forresten overlader Underviisningen til Mænd, i hvis Valg, han, hvad enten det skal tilskrives hans Forstand, hvorom jeg dog tvivler meget, eller det blotte Tilfælde, har været saare heldig. Jeg har i det nys Foregaaende yttret Mistillid til hans Forstand, og heri vil Du vist give mig Ret, naar jeg fortæller Dig nogle Anecdoter om denne Mand, som bleve mig fortalte ved samme Leilighed, og som tillige vise, hvor lidet skikket han er til at være, hvad han nu er. a) Da Lærerne tilligemed bemeldte Bestyrer engang vare samlede, for at afgjøre, hvad der i hver Classe skulde læres af de forskjellige Videnskaber, hvori der undervistes i Jnstitutet, bleve disse enige om, at i Henseende til Geographien skulde Eleverne i nederste Classe gjøres bekjendte med de nordligere Landes Geographie. Bestyreren, som under hele denne Ventilation, havde siddet og stirret paa Europas Kort, peger paa Island og udbryder med Heftighed: "men Island, hvor skal det læses." Efter at være gjort opmærksom paa, at Jsland regnes til Norge, svarede han: "Jh see, det har jeg allerede svedt ud, hvor man dog kan glemme sin Geographie!" b) Den samme Mand kom engang ind i en af Classerne, hvor der nylig var underviist i Mathematiken af en almindelig bekjendt duelig Lærer, som paa Tavlen havde skrevet nogle mathematiske Figurer, hvilke efter Sædvane vare betegnede med a, b. c. Med en vigtig Mine gik han hen, saae paa Tavlen, og sagde til Eleverne, min Gud ere J endnu ikke komne længer end til a. b. c.c) Til en Lærer i et af de levende Sprog, jeg erindrer just ikke hvilket, yttrede han engang det Ønske: at Eleverne, for at blive des fastere i Sproget, maatte anvises en Læsebog, hvori der var Samtaler, Nogen Tid efter erindrede han Læreren om sit Løvte at vælge en saadan. Denne forsikkrede, at han efter nøieste Overveielse ikke kjendte nogen passende Bog i den Henseende. Jb, lad mig see, svarede vor Lærde, der er jo Cicero's Taler, d) Samme Mand paastod engang i et stort offentligt Selskab, at Chirurgerne anatomerede de Afdødes Hoveder, for deraf at studere Sjelelære, og yttrede, det var bedre i dette Øiemeed, at anatomere levende Menneskers Hoveder. Dette maa være nok om denne værdige. Jnstitutbestyrer. Hvilke Betragtninger der kan udledes deraf, overlader jeg til Dig og enhver Fornuftig at bestemme o. s. v.