Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen, 1774-11-28
Den anordnede Brand-Commission i Bergen. Giør vitterligt: At da man, uagtet den for Byen udgivne Kangelige Brand-Ordning, og de mange Tid efter anden derpaa grundede Placater og Advarsler, har fornyelig igien maatt bragt udi en skræksom Erfaring, hvorledes at denne vor kiære Bye (der desværre alt for ofte til dens Jndvaaneres uoprettelige Skade har været hiemsøgt med de grummeste og meest fortærende Jldebrande) paa nye igien havde været udsat for dens skræksomme og truende Magt, formedelst den Jlds-Lue, som ved Uforsigtighed og skiødesløs Omgang for faae Aftener siden udbrød udi en Bødker-Mæster Verkstæd, ifald ei, nest Forsynets Beskiærmelse, de betimelige Rednings-Midler derimod havde blevne brugte. Saa efter at herved bliver igientaget for alle og enhver af denne Byes Haandværks-Mestere de saaledes Tid efter anden ergangne offentlige Advarseler, hvorved de paa det alvorligste og eftertrykkeligste paamindes de Pligter som de skylder baade sig selv. og den almindelige Sikkerhed, ved uafladelig at have den tilbørlige Tilsyn med Jld og Lys udi No deres Verkstæder. Saa sker nu denne Advarsaatter igien for alle Haandverker i Almindelighed, men især for de af dem, udi hvis Verkstæder befindes de mest fængende Materialier, nemlig Mæster=Bødkere og Snedkere, hvilke enhver for sig paa det alvorligste tilholdes: 1) At de jævnlig eller i det mindste tvende Gange hver Aften, nemlig naar deres Haandverks=Folk bortgaaer fra Verkstæderne, og ellers siden engang for inden Sove Tid paa det nøyeste eftersee deres Verkstæd, om ald Jld og Lys tilbørligen er bleven slukket. 2) At enhver af dem til Følge saavel Brand ordningen som de forhen givne offentlige Advarseler jævnlig lader bortføre til fraliggende og sikkre Stæder al den Spon og andre fængende Sager, som i deres Verk stæder maatte være beroende. 3) At enhver saavel af Bødker som SnedkerMæstere bør, foruden de dem forhen paalagde Brand=Redskaber af Læder=Spande med videre, tillige strax forskaffe sig sex gode og forsvarlige Træ-Spande eller Bøtter, som stedse paa et beqvemt Sted udi Verkstæderne maa være beroende, for dermed som sna rest ved Haanden at kunde i ulykkelige Tilfælde. bruges for at lange Vand til Jldens Dæm pelse. 4) At alle de Lamper, som i deres Verkstæder, om Aftenen bruges, maa ingenlunde være uden af Kobber eller Jern Blik og ikke loddede, men nættede ellernaaddede sammen, og det med saa rømmelige og store Plader, under, at der i Tilfælde af Vægens eller Oliens Affald eller Neddryppelse ey nogen Antændelse kunde være at befrygte. Og at der til deres Udslukkelse ligesaa lidet maa bruges Træ-Pinde eller andet saadant antændeligt, men derimod Lyse-Sax og en Jern Pind, som til saadant Brug ved enhver af Lamperne herefter skal være fæstede eller hængende. 5) Skal enhver af Bødker eller Snedker=Mæ sterne være pligtige stedse paa et beqvemt Sted udi deres Verkstæder at have opslagenet trykt Exemplar afdenne Placat til daglig Erindring og Efterlevelse baade for sig selv og deres Haandværks Svenne og Drenge, da samme til saadan Ende fra Brand Retten, skal blive dem tilsendt, og ligelydende paa alle Byens offentlige Stæder opslagne. Skulle endnu uagtet denne nye Advarsel nogen af denne Byes Haandværks Mestere i Almindelighed, eller Bødkerne og Snedkerne i Særdeleshed for Eftertiden findes saa efterladen og skiødesløs, ved enten selv at forsømme de Pligter som dem paaligger ved forskrevne Maade at have Tilsyn med, og at anskaffe det Fornødne til deres Verkstæder, eller at de paa en uforsvarlig Maade seer igiennem Fingre med deres HaandværksFolk, naar saadan Brøst hos dennem maatte findes, uden paa behørig Maade strax at anmelde det for Brand=Retten, da maa og kand de sikkerlig forvente, at de omgiængelige Følger af saadan deres høystuforsvarlige Adfærd, vil blive, at de uden Skaansel og uden Hensigt til noget Paaskud, Udflugt eller Undskyldning vil efter foregaaende Jndkaldelse for Brand Retten med al Rigeur vorder anseet, og det enten med Penge Mulct eller Straf paa Kroppen med Fænsel og Arbeyde efter Sagens Beskaffenhed. Og paa det Forbryderen herimod ey skulle undgaae deres fortiente Straf, saa advares paa det alvorligste Stadens Politie-Betienterne at de jævnlig inqvirerrer og paa det nøyeste forhører og efterseer, om enten nogen skiødesløs Omgang med Jld og Lys i disse bemeldte Verkstæder maatte begaaes, eller noget af det videre herudi, befalende maatte tilside sættes, og da samme strax at anmelde.