Den Vest-Sjællandske Avis, 1830-08-14
Nyeste Post-Efterretninger. Den 3die August aabnede General-Statholderen over Kongeriget Frankerige Kammerne med følgende Tale: Pairs og Deputerede! Paris, som blev forstyrret i sin Rolighed ved en beklagelsesværdig Krænkelse af Chartet og Lovene, har forsvaret dem med et hervisk Mod. Under denne blodige Kamp havde alle Garantier fordet borgerlige Selskabs Orden ophørt. Personer, Eiendom, Rertigheder, alt hvad der er det kostbareste for Mennesket og Borgeren vare udfatte forden største Fare. J denne Mangel paa al Statsmagt henvendte sig mine Medborgeres Ønsker til mig. De have holdet mig for værdig til i Forening med dem, at arbeide paa Fædrenelandets Vel, og opfordret mig til at overtage en Generalstatholders Functioner. Deres Sag forekom mig retfærdig, Faren umaadelig, Nødvendigheden bydende, min Pligt hellig. Jeg ilede i Midten af dette tappre Folk, ledsaget af min Familie og prydet med de Farver, som anden Gang have betegnet Friehedens Triumph. Jeg er kommen fast besluttet til at opoffre mig til alt det, som Omstændighederne i den Forfatning, hvori man har bragt mig, maatte udkræve: at gjenoprette Lovens Rige, at frelse den truede Friehed, og at giøre Tilbagekomsten af saa store Lidelser umuelig ved en varig Sikkerhed af det Chartes Magt, hvis Navn blev anraabt under Kampen, og som endnu efter Seieren er bleven Løsningsordet. (Biefald). Ved at opfylde dette ædle Hverv er det Kammernes Sag at veilede mig: Alle Rettigheder maae høitideligen garanteres, alle de Jnstitutioner, som ere fornødne til deres fulde og frie udøvelse, maae erholde de Udviklinger, som de behøve. Da jeg ifølge mit Sindelag og min Overbeviisning er en frie Regierings Grundsætninger hengiven, saa antager jeg i Forveien alle dens Følger. Jeg holder det for min Pligt at henvende deres Opmærksomhed umiddelbart paa Nationalgardens Organisation, paa Anvendelsen af Jurys ved Skrivefriehedens Forseelser, paa Dannelsen af den departementale og municipale Administration og fremfor alt paa den 14de Artikel af Chartet, som er blevet udtolket paa en saa hadeværdig Maade. (Nyt Biefald). Med dette Sindelag, mine Herrer, kommer jeg for at aabne denne Session. Det Forbiegangne smerter mig, jeg beklager de Vanheld, som jeg ønsker, at kunne have forebygget; men i Midten af denne stormodige Enthusiasme af Hovedstaden og af alle Franske Stæder, ved Synet af den beundringsværdige Hurtighed hvormed Ordenen oplives paa nye, efter en Modstand som ikke er vanæret af nogen Excesser, giennemtrænger en billig Nationalstolthed mit Hierte og jeg seer med Tillid Fædrenelandets tilkommende Skjebne imøde. Ja mine Herree, det os saa kjære Frankerige vil blive lykkeligt og frit, det vil vise Enropa, at det er ene og allene beskiæftiget med sit indvortes Vel, elsker Freden ligesaameget som Frieheden, og ønsker kun sine Naboers Lykke og Friehed. Agtelse for alle Rettigheder, Omsorg, for alle Jnterresser, Redelighed fra Regieringens Side ere de bedste Midler til at afvæbne Patierne og at gjenoprette i Folkets Gemyt den Tillid paa de Jnstitutioners Varighed, som allene kunne sikkre Folkets Lykke og Staternes Styrkke. Pairs og Deputerede. Saasnart Kammerne ere constituerede vil jeg forelægge Dem Kong Carl den 10des Frasigelses dokument. Ved den samme Akt frasiger sig ogsaa Hs. Kongel. Hd. Ludvig Anton af Fran rige sine Rettigheder. Dette Dokument blev mig tilsendt i Gaar Aftes Kl. 11 den 2den August. Jeg har i Dag nedlagt det i Pairernes Kammers Archip og ladet det aftrykke i den officielle Deel af Moniteuren. Da Prinsen havde sluttet sin Tale, saa lød fra alle Sider: leve Orleans, leve Friheden! Prinsen blev inderlig rørt; han hilsede Forsamlingen flere Gange, og bortfiernede sig med sin Søn. Paa Hr. Lafittes Forslag opfatte Kammeret sit Møde til den næste Dag. (Denne rige Bankeer synes fornemmelig at have været Hovedorganet for Hertugen af Orleans Udnævnelse; Hertugens Sønner kom ofte li hans Huus. Han har tilstillet Municipal-Commissionen 1/2 Million Franker for at afhielpe de første Fornødenheder). Da de Deputerede forløde Salen bleve de modtagne af den lydeligste Jubel af en umaadelig Mængde Mennesker, som omgave Paladset. Nationalgarden, som havde iført sig sin bedste Uniform, holdt Veien befat. En eeneste Omstændighed forstyrrede Roligheden et Øieblik, flere Mennesker ombare nemlig en trefarvet Fane, som var indhyllet i Flor, under det Udraab: Friheden eller Døden, Nationalgarden adspredte denne Hob; flere Personer bleve arresterede. Man fandt Pistoler hos dem, men som ikke vare ladte, hvorpaa man lod dem gaae. To unge Mennesker udraabte ved denne Leilighed: leve Republiken, (man troer at det royalistiske Partie søger at ophidse Pøbelen til at raabe deels paa Republiken og deels paa Napoleon den 2den, hvilke Udraab ofte høres blandt de lavere Classer. Overalt ere Plakater opslagne, hvorpaa der læses: Jngen Bourbons mere! Hvorvidt det ellers gaaer med Fribedstummelen, kan sees deraf, at man paa Theatret har sung til den bekiendte Marseiller Hymne, som lød over hele Frankerige i den forrige Ravolutions første Dage; men de nyeste Efterretninger forkynde dog, at det hver Dag bliver mere roligt i Paris). Det af Hertugen af Orleans omtalte FrasigelsesDokument lyder saaledes: Skrivelse fra Kong Carl X. til Hertugen af Orleans, Til min Fetter, Hertugen af Orleans, General Statholder over Kongeriget. Rambouillet den 2den August. Min Fetter! Jeg er alt for dybt bedrøvet over de Lidelser, som hiemsøge mit Folk eller endnu kunne true det, til at jeg ikke skulde være betænkt paa Midlerne til at forebygge dem. Jeg har derfor fattet den Beslutning at frasige mig Thronen til Fordeel for min Sønnesøn, Hertugen af Bourdeaux. Dauphin, som deler mit Sindelag fra siger sig ligeledes Thronen til Fordeel for sin Brodersen. De vilke derfor i Deres Egenskab som Statholder over Kongeriget bekiendtgiøre Henrich V. Regierings Tiltrædelse (men dette har Hertugen af Orleans ikke gjort. De ville desuden træffe alle de Forholdsregler, som staae i Deres Magt, for at regulere Regieringsformen under den nye Konges Minoritet. Jeg indskrænker mig til at bekiendtgiøre denne Foranstaltning; thi det er et Middel til at forekomme meget Ondt. De ville meddele dette mit Sindelag til det diplomatiske Corps og saasnart som muligt give mig Efterretning om de Proclamationer, hvorved min Sønnesøn bliver erkiendt som Konge over Frankerige under Navn af Henrich V. (men som ikke udkom). Generallieutenant Vicomte de FolsacLatour vil overlevere dem dette Brev. Han har Ordre til at at aftale med Dem de Bestemmelser, som skulle tages med Hensyn til de Person er, som ville ledsage mig; tillige angaaende de Antiggender, som vedkomme mig selv og min Familie. Vi ville siden bringe de øvrige Forholdsregler i Orden, som ville blive en Følge af denne Regieringsforandring. Jeg gientager for Dem, min Fetter, Forsikkringen om mit Sindelag, hvorved Deres velvillige Fetter jeg forbliver Carl Ludvig Anton.