Berlingske Tidende, 1771-11-15
Efter Hans Kongel. Majests, allernaadigste Befaling, Luxdorph. A. Schumacher. Dons. Høyer. indkalder jeg herved peremtorie 3de gange udi de til Forsendelse med Posten allene privilegerede Kiøbenhavnske Danske Tidender fornævnte Panthavere, eller deres ubekiendte Arvinger saavelsom de der efter dem, maatte have faaet bemelte Pante=Breve i Hænde med lar og Dags Varsel a Dato Publicationis, at møde efter at denne Jndkaldelse er udrunden, paa det næst almindelige Vaar=Ting for Aggers=Herred paa Lehnsmands Gaarden udi Opsloe i Aggers huus=Amt hvor under ind bemelte Behæftede Eiendom er beliggende, derefter Forordningen af 19de Junii 1761. indfalder in Martio 1773. (uden at den egentlige Dag formedelst Hellige Dage eller andre Omstændigheder forud kan fastsættes) for da enten nøyagtigen at legitimere deres Fordringer, eller og i Mangel deraf, eller Udeblivelses Fald, at modtage Dom til disse Fordringers Mortification og Gaardens Befrielse fra foranførte skiønt aabenstaaende, dog uden Tvil afgjorte Hæftelser. Bredtvedt, den 5te Maria Berntsen, Octobr. 1771. Enke af sal. Regiments=Qvarteermester. Milter Lund. Min Herre! Jeg bliver endnu derved, at Fædernelandet er dem forpligte for den Bog som de nylig har opbygget og beriget det med, og saa langt fra, at de skulde have fortient den i Avertissementet dateres Holum, den 12te August. udi de Kiøbenhavnske Tidenders Nr. 87. truede Skade, tor jeg meget meere paa vore Landsmænds Vegne takke dem for denne os beviste Tieneste; vel kan det ikke nægtes, at jo intet er billigere end at Landets Bogtrykkerie forsynes ved Boger skrevne udi Landets Sprog, saa at Fordeelen deraf kunde blive i Landet; og det ønsker ingen af et reedeligere Hierte end De; men saa maa De og tilstaae, at det er ligesaa billigt, at en Forfatters Skrift bliver af Landets Bogtrykkerie udgivet med gode Skrifter, smuk Papiir, og andet, som kan tiene til Værkets Ziir og Varighed; men hvad, om man ikke engang kan faae noget trykt, paa hvad Maade det end skulde være, i vores kiære Fædderneland; Hvad, om der snart ingen Bogtrykker var, snart intet Papiir, nu manglede et, nu et andet, Det kan umuelig være, svarer De Landet er vel forsynet af alle Slags Bøger (i sær theologiske i Følge ovenbemelte Avertissement; men det troer jeg, med Deres Tilladelse, bor kun forstaaes med det Tillæg: til den høye Fornødenhed, og dog, hvis det endda havde Sted, skulde der aldrig nogen Klage have været til over Mangel paa Catechismus Forklaringer, eller Kirke=Lærerne, naar de formanede Almuen at lade deres Børn læse af Bogen, faaet den Undskyldning til Svar: at Aberede Bogen ikke var at faae for Penge; Næst Bibelen, hvis sidste Oplag nu er meget vanskelig at komme over, ere vist nok disse Bøger de nødvendigste, og end da er i denne Post slettere bestilt med Lovkyndigheden end som Theologien. Den Jslandske LovBog er bleven en af Alderdommens Siældenheder, meget faa Forordninger, end og de, der angaae hver Mands Pligter og Rettigheder, ere trykte, undtagen hvor de findes hist og her adspredte, Lands=Tings Acterne, og disse faaes dog ikke alle Tider trykte, ikke imod Betaling, ja, ikke engang efter Landets høye Øvrigheds særdeles Anmodninger. Biskoppernes Jnstruction, som i bemelte Avertissement er anført, paalægger Entrepreneuren for Holum Bogtrykkerie, at lade alle Geistligheden angaaende Anordninger o. s. v. trykke, men det er saa langt fra, at det er skeet udi de sidste 20 Aar, at da en vis Kongel. Anordning, angaaende noget Gods som var henlagt til geistlig Brug, skulde efter det Høylovlige General=Kirke=Jnspections Collegii udtrykkelige Befaling til hverMands Efterretning gives ud ved Trykken, blev det ikke for efterkommet, end efter en vidtløftig Brevvexling med den vedkommende Øvrighed, som tog sig Sagen an, og det da endog paa tredie Mands Regning. Saaledes er da Landet forsynet med Lovkyndighedens Bøger; og mon ikke denne Bogtrykkeriets Sovesyge er Skyld udi at Hr. Laugmands Sølvesens af Kiendere saa meget roeske CrimalRet endnu forholdes det længselfulde Publikum, De andre Videnskaber behøver jeg ikke at nævne ; i den have vi, udi de sidste Aar, mtet trykt paa Holum. Men det var endnu taaleligt, om der var alene Mangel paa Bogtrykkeriets egne Forlags Bøger. De patriotiske Forfattere som lade dem ikke være nok, at anvende deres Tid- og Kræfter paa at skrive noget nyttigt til det almindeliges Tieneste, men desuden tilbyde deres egne Midler for at faa de samme Strifter offentlig ved Trykken bekiendtgjorte, de synes mig, burde i der mindste forundes beqvem Leylighed til at blive Fædernelandets Velgiørere. Bore oplyste Tiders Tænkemaade og billigheden, seenbnede ikke tillade, at Landets Bogtrykkerie betog Fæderne, landet Frugten af disse Mænd Arbeyde, deres Kundskaber, deres saavel anvendte Midler, det maatte ikke kunde foreskrive nogen saadan Forfatter ubillige Vilkaar, og aller mindst nægte ham at trykke et nyttigt Skrift, men tillige forbyde andre Bogtrykkere i det samme Rige at trykke det, for saaledes reent at skille Fæderne. landet derved. De har selv min Herre, læst en velfortient Syssel mands Eftermæle, som for faa Aar siden er udkommen; for ved den staaer offentlig trykt, at efter som Entrepreneuren for Holum Bogtrykkerie har vegret sig ved at trykke den; saa er den derfor udkommen i Kiøbenhavn, en vis nyttig geistlig Bog laag hos bemelte Bogtykkeries Entrepreneur henimod halvandet Aar, og bleve siden endda skikkede i Mannicrigt tilbage; og af deslige kunde jeg opregne endnu flere. Naar jeg nu min Herre, eftertænker alt dette, kan jeg først svare deres Høystærede Brev saaledes: at efter at rimelig Formodning, vil det aldrig komme saavidt, at Avertissementet at duenbemelte Dato skulle sættes i Værk, og de følgelig ikke har at frygte for, at deres nyttige Bog skulde confisqveres, thi efter min Tanke, er Bogtrykkeriets Drift i vores Fæderneland, en Sag, som ikke er tienligt at røre meget ved, jeg ønsker dem endnu mange lyksalige Aar, thi jeg veed at dette mit Ønske tillige indbefatter mange Tienester, som vores Fæderneland haver af dem at vente, og har den Ære at forblive a. ne. N. N.