Jyllandsposten, 1839-12-17
Nyheds Post. - J den under 4de dennes udkomne Kjøbenhavnspostmeddeles de sidste Afsnit af Norges Grundlov, som blev given i Rigsforsamlingen paa Eidsvold den 17de Mai 1814, hvoraf vi her kun ville anføre nogle enkelte Paragrapher om Borgerret og den lovgivende Magt, saavelsom om Grundlovens almindelige Bestemmelser." Det hedder saaledes i § 49: Folket udøver den lovgivende Magt ved Storthinget, der bestaar af to Afdelinger, et Lagthing og et Odelsthing. - - 50. Stemmeberettigede ere kun de Norske Borgere, som have fyldt 25 Aar, have været bosatte i Landet i fem Aar og opholde sig der. – § 75. Det tilkommer Storthinget: a) at give og ophæve Love; at paalægge Skatter, Afgifter, Told og andre offentlige Byrder, som dog ei gielde længere end til 1ste Juli det Aar, da et nyt ordentlig Storthing er samlet, med mindre de af dette udtrykkeligen fornyes; b) at aabne Laan paa Rigets Credit; c) at føre Opsyn over Rigets Pengevæsen; d) at bevilge de til Statsudgifterne fornødne Pengesummer; e) at bestemme, hvormeget aarligen skal udbetales Kongen og Vicekongen til deres Hofstat, og at fastsætte den kongelige Families Apanage, som dog ikke maa bestaae i faste Eiendomme; f) at lade sig forelægge den i Norge værende Regjerings=Protocol og alle offentlige Jndberetninger og Papirer, (egentlige militaire Commands=Sager undtagne, samt verificerede Afskrifter eller Extracter af de hos Kongen ved den norske Statsminister og de i Sverrig værende tvende norske Statsraader førte Protocoller, eller de sammesteds fremlagte offentlige Papirer; g) at lade sig meddele de Forbund og Tractater, Kongen, paa Statens Vegne, har indgaaet med fremmede Magter, med Undtagelse af hemmelige Artikler, som dog ei maae stride imod de offentlige, b) at kunne fordre Enhver til at møde for sig i Statssager, Kongen og den kongelige Familie undtagen; dog gielder denne Undtagelse ikke for de kongelige Prindser, forsaavidt de maatte beklæde andre Embeder end Vicekongens i) at revidere midlertidige Gage- og Pensionslister, og deri gjøre de Forandringer, det finder fornødne; k) at udnævne fem Revisorer, der aarligen skulle gjennemsee Statens Regnskaber og bekjendtgjøre Extracter af samme ved Trykken, hvilke Regnskaber derfor skulle tilstilles disse Revisorer, hvert Aar inden 1ste Juli, 1) at naturalisere Fremmede. § 78, billiger Kongen Beslutningen, forsyner han den med sin Underskrift, hvorved den vorder Lov. Billiger han den ikke, sender han den tilbage til Odelsthinget med den Erklæring, at han ikke for Tiden finder det tjenligt at sanctionere Beslutningen. - - 79: Beslutningen maa i dette Tilfælde ikke mere af det da samlede Storthing forelægges Kongen, som paa samme Maade kan forholde sig, om næste ordentlige Storthing paa ny foreslaaer samme Beslutning. Men bliver den ogsaa af det tredie ordentlige Storthing, efter igjen at være drøftet, atter paa begge Thing uforandret antagen, og den da forelægges Kongen, med Begjæring, at Hans Majestæt ikke vil nægte en Beslutning sin Sanction, som Storthinget, efter det modneste Overlæg, anseer for gavnlig, saa vorder den Lov, om end Kongens Sanction ikke paafølger, inden Storthinget adskilles. J 84. Storthinget holdes for aabne Døre, og dets Forhandlinger kundgjøres ved Trykken, undtagen i de Tilfælde, hvor det Modsatte besluttes ved Stemmefleerhed. – 5, Jngen Dispensationer, Protectorier, Moratorier eller Opreisninger maae bevilges, efterat den nye almindelige Lov er sat Kraft. - 100. Trykkefrihed bør finde Sted. Jngen kan straffes for noget Skrift, af hvad Jndhold det end maatte være, som han har ladet trykke eller udgive, med mindre han forsætligen og aabenbare har enten selv viist, eller tilskyndet Andre til Ulydighed mod Lovene, Ringeagt mod Religionen, Sædelighed eller de constitutionelle Magter, Modstand mod disses befalinger, eller fremført falske og ærekrænkende Beskyldninger mod Nogen. Frimodige Yttringer og Statstyrelsen og hvilkensomhelst anden Gjenstand, ere Enhver tilladte. J 101. Nye og bestandige Jndskrænkninger i Næringsfriheden bør ikke tilstedes Nogen for Fremtiden. - - 102: Huus-Jnqvisitioner maae ikke finde Sted, uden i criminelle Tilfælde. – 103: Fristed, tilstedes ikke dem, som herefter fallere. – § 108. Jngen Grevskaber, Baronier, Stamhuse og Fideicommisser maae for Eftertiden oprettes. – 109: Enhver Statens Borger er i Almindelighed lige forpligtet til, i en vis Tid at værne om sit Fædreland, uden Hensyn til Fødsel eller Formue.