Ribe Stifts Adresseaviser, 1820-12-29
Den russiske Hær har ikke allene erhvervet sig udødelig Roes paa Ærens Mark, men var ogsaa fra dens første Tid af dens Dannelse et Mønster paa Troskab paa Opfyldelse af dens helligste Eed, og paa ubetinget Lydighed imod sine Foresatte. Paa denne Lydighed er ene og allene den militaire Orden grunder, og uden samme vilde Hæren miste sin hele Værdighed. Det er bleven Hæren bekiendtgiort, at man har truffet ordentlige Forholdsregler, for at lade alle krænkede Undergivnes retfærdige Klager naae til deres Foresattes Øren. I denne Hensige er der anordnet Jnspectionsrevner, som afholdes af Cheserne for Brigaderne, Divisionerne og de forskiellige Armeecorps, af hvilke Revner aarlig flere finde Sted, og ved hvilken Loven endogsaa befaler enhver offentlig at foredrage sine Klager. De Regimenter som danne denne udmærkede Hær, ville med retfærdig Uvillie modtage Efterretningen om den Begivenhed, der er forefalden i det Semennowske Garde Regiment. De ville indsee, at de Jndividuer, at hvilke samme nu bestaae, have gjort sig deres længere Ophold deri uværdige, og tillige forbrudt den Ære, at bære Uniformen af dette Regiment, som, skiftet af Peter den Store selv, nød den uskatteerlig Forrettighed, at ledsage ham paa hans erindringsværdige Feldtog; som ligeledes har udmærket sig i den sidste Tids uforglemmelige Krige, og isærdeleshed ved Kulm blev bedækket med Hæder. Denne Erindring tør derfor ikke blive plettet. Den Russiske Hær finder i sine Geledder tapre Krigere nok, som ere værdige at indtage en Plads i det Semennowske Garde=Regiment. Lovenes Hellighed, den Russiske Hærs Ære udfordrer, at Regimentets nuværende Mandskab, som har gjorde sig skyldig i en saa strafværdig og egenmægtig Opførsel, bliver opløst. Med urokkelig Bestemthed, med hiertelig Bedrøvelse, og uden at lade mig holde tilbage af personlig Hengivenhed for mine Vaabenbrødre, befaler jeg derfor, i Opfyldelsen af den paa mig hvilende uundgaaelige Pligt, at alle Underofficerer og Gemene i den Semennowske Garde skulle fordeles iblandt Armeens forskiellige Regimenter, paa det de, fulde af Anger over deres Fortrydelse, maae komme til at tragte efter, igien med Tiden at giøre det godt med deres Jver for Tienesteen. De Strafværdigste iblandt dem, som gave de øvrige det forfærdelige Exempel ere allerede opgivne til Krigsretten for at modtage deres fortiente Straf efter Lovens hele Strenghed. Stabs= og Over=Ofsicererne ved dette Regiment, som aldeles ikke tog Deel i dets Ulydighed, og som ivrig, men forgiæves forsøgte, igjen at tilveiebringe den forstyrrede Rolighed, beviste derved, at de ikke havde forstaaet den rigtige Maade at behandle Soldaterne, og forskaffe sig Lydighed af dem. I det jeg alligevel tager Hensyn til hiin Bestræbelse, befaler jeg, at forsætte dem til Linie=Regimenterne med de Forrettigheder, som ere tilstaaede Garder Officererne. Commandeuren for Regimentet, Oberst Schwarz, bliver stillet for en Krigsret, fordi han ikke har forstaaet ved sin Opførsel at holde Regimentet til den skyldige Lydighed. Til uopholdeligen at complettere det Semmenorske Livgarde=Regiment, ville i en særskildt befaling, Grenadeer=Compagnier blive udnævnte. Troppau, den 2den Novbr. 1820. Allerander.