Den Nord-Cimbriske Tilskuer, 1848-05-13
J et Ertrablad til Aalborg Stiftstidende, for 10de de læses Følgende: "Til Amtmanden i Aalborg, Amt. Det er med den største Forundring, at jeg af Aalborg Avis seer, at man her har standset med Opkrævningen af alle kongelige Skatter og Communafgifter. Det er en grov Misforstaaelse af hvad der menes med fjendtlig Occupation, som ligger til Grund for denne meget overilende Foranstaltning. Vistnok maa al Skatteoppebørsel ophøre paa det af Fjenden virkeligen besatte Sted, fordi han ellers kunne fristes til at bemægtige sig sammes Udbytte. Men fordi Fienden har betraadt jydsk Grund, derfor er ingenlunde hele Jylland besat. Besat er kun det Sted, hvor Fienden i et givet Øieblik virkelig har og udover Magten. Jntet er derfor vissere, end at forTiden Aalborg ikke er besat; her er Kongen af Danmark ikke blot den retlige, men ogsaa den factiske Herre. Dette er saa vist, at det endog er meget muligt, at Fjenden aldrig har tænkt paa at vove sig berop, fordi han veed, at han i saa Fald maaskee vilde have ondt ved at komme hjem igjen. Derfor en det en Selvfølge, at alle offentlige Forretninger her skulle gaae deres regelmæssige Gang og at dette navnligen ogsaa giælder og Skatteopkrævningen. Det eneste, som Forsigtighed byder, er, at Beholdningerne jevnligen afsendes til Kjøbenhavn, og at man træffer alle Forberedelser til at Restbeløbet kan bringes i Sikkerhed, hvis Fienden virkelig skulde komme. "Men Skatteoppebørslen bør ikke blot gaae sin uforstyrrede Gang, - den bør paaskyndes med den yderste Kraft, ved ethvert lovlig Middel. Enhver vil kunne sige sig selv, at naar Statskassen intet Bidrag erholder til de almindelige Statsfornødenheder fra Lauenborg, fra Holsteen, fra Slesvig, fra Veile Amt og snart maaskee fra en endnu større Deel af Jylland, naar mangfoldige Jndtægtskilder selv i den tilbageblivende Deel paa Grund af Krigstilstanden sygne, og dog de saaledes sammensmeltende Jndtægter foruden de almindelige Udgifter skulle afholde Krigens overordentlige Byrder, saa har Slaten det meest paatrængende Brug for Alt, hvad der tilkommer den og som den kan erholde. Naar Regjeringen allerede er nødsaget til som man kan see af Roeskilde Stændertidende, at tye til meget indgribende, overordentlige Finantsforanstaltninger, saa ville Oppebørselsbetjentene paadrage sig et stort Ansvar, om de ved deres Malconduite skulde tilstoppe de røgelmæssige Jndtægtskilder, ved uden mindste Nødvendighed at afvise Ydere, der baade kunne og ville betale. Det er tvertimod deres Pligt, med hvis Opfyldelse der vil blive holdt et vaagent Øret at anvende den yderste Anstrængelse for saa hurtig, som muligt, og navnligen forinden en virkelig Occupation maatte gjøre en Standsning nødvendig, at forskaffe Staten Raadighed over hvad der tilkommer den, og hvad den under de nærværende Omstændigheder i saa høi Grad trænger til. Det er endvidere deres Pligt ikke blot at modtage de Forudbetalinger af endnu ikke forfaldne Skatter, Yderne maatte være villige til at gjøre, men ogsaa ved ethvert med Statens Værdighed foreneligt Middel at opmuntre dertil. De ville naar de i den Henseende udvise den rette Jver, hos Befolkningen møde den største Redebonbid; thi Enhver vil indsee, at dette er den sikkreste Maade, hvorpaa man nu, Pengene ere tilstede, kan dække sig forden nærmeste Fremtid, og den opofrende Fædrelandskjærlighed, der besjæller Alle, vil der lade erkjende det simpleste og naturligste Middel, hvorpaa man kan komme Staten tilhjælp. Herefter tør jeg forvente, at Hr. Amtmanden vil træffe alle fornødne Foranstaltninger, for i Deres eget Amt at bringe denne Sag i god Orden, og at De, ved til Deres Herrer Colleger at meddele denne Skrivelse, vil medvirke til at fremme dens Øiemed. - Orla Lehmann, Regjeringscommissair for Nørrejylland.