Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-10-03
Betragtninger over Naturen. Sommerens behagelige Aarstid er gaaet over; vi har allerede gjort et langt Skridt ind i det vel endnu skiønne, men snart ubehagelige Efteraar, lader os ile, forinden det tilhyller os i sine Taager og Regnskyer, og forinden det udbreder sit Mørke over Sindet, som over Naturen, at kaste det belærende Blik tilbage til de gode Dage, som ikke ere meere. Junii er Aarets skiønneste Maaned, ved fine Dages Længde, ved den friske Grønhed og den pragtfulde Blomstring, hvormed den beklæder Naturen, og ved den tempererede Varme, som den medbringer; men den tegnede ikke til at blive det i Aar; kold og regnfuld med nord- og sydvestlige Vinde holdt den sin Jndgang, dog varede det ikke længe; de østlige Vinde tog Magten til sig og Luften blev mild og barm, enkelte Dage var den end- og heed og trykkende, især fra den 18de blæste de uafbrudt indtil Maanedens Udgang, uden at være heftige og uden at bringe Torden med sig, som de ellers pleie; derimod gav de af og til Regn; denne faldt desuden her i Egnen rigelig, især i Begyndelsen af Maaneden, og spaaede en overflødig Græs væxt, det regnede i alt 15 Gange i denne Maaned, Fra den 16de til den 19de var det et besynderligt Veir, da det regnede stærkt om Natten, var fugtigt og taget om Dagen; men tillige en stille, varm og tung Luft, en stærk Vellugt udaandede af alle Blomster; det var et Clima og en Fornemmelse, som hører hiemme i Marskegnene, og som giorde Siellands Beboere bekiendte med et andet Lands Naturbeskaffenhed. – De østlige Vinde gik over i Julii Maaned, og blæste af og til, indtil over Midten af den; nordvestlige Vinde endte den; Vindene vare milde og jevne, og bleve aldrig til Storm; men de bragte meere Regn med sig, end i den forrige Maaned; thi det regnede i alt 18 Gange, især stærkt og vedholdende i de sex sidste Dage af Maaneden, uagtet Vinden var nordvest, men Regnen kom for det meeste i Bygeviis, det regnede ikke vedholdende i een Egn; men vexlede af med at udgyde sig saa een og saa en anden; der kom enkelte gode Dage imellem de regnfulde, saa at baade Tørv og Høe kom godt ind. Høesletten var saa rig i dette Aar, som den sielden har været, og de fredelige Høetaarne stode opstillede i Mængde, paa Markerne og lovede et sikkert Værn imod Fodermangel. Barometret havde staaet lavt i forrige Maaned, i denne stod det endnu lavere, det naaede ikke engang op til smukt Veir, men sank ofte ned til Regn og Blæst. Luften var af og til heed og beklomret; men havde igien det særegne ved sig, at denne Heede aldrig frembragde eet eneste stærkt Tordenveir, det syntes som at Luften heri fandt en Fornøielse, at efterligne sin Søster Jordens Exempel, med hvilken den svæver paa sin ætheriske Bane i en uafbrudt Omfavnelse; thi ligesom Jorden i den afvigte Vinter frembragde idelige smaae Jordskjælv, men intet stærkt og afgiørende, saaledes trak i denne Maaned bestandigt smaae Tordenskyer op i Luften, men som trak snart over med faae og svage Slag. Forresten udmærkede denne Maaned sig ved Skyepomper, et her i Landet sieldent Naturphænomen, som drog over denne Egn den 10de i denne Maaned, og hvis mærkværdige og frygtelige Virkninger ere allerede udførligt beskrevne i No. 87, 93 og 94 af dette Blad. – De nordvestlige Vinde havde sluttet Julii Maaned og de sydvestlige begyndte August og holdt næsten uafbrudt ved at blæse indtil den 23, de gave stærkere Blæst end i forrige Maaned, endog tre Dages Storm i Begyndelsen af den; de formindskede Luftens Hede og giorde den kjølig og behagelig; de holdt Barometret paa en lav Standpunkt, som Veir, og de bragde nogen Regn med sig og lidt Torden; men Regnveiret beholdt sin hidtil havde ikke heller i denne Maaned naaede op til smukt Characteer, at det ikke var stadigt, men ideligt afvexlende med gode og klare Dage, saa at Markarbeiderne ikke leed derunder. Fra den 20de blev Vinden nordlig, først nordvest og siden nordost; lynede stærkt om Aftenen med klart Veir og uden Torden, som Landmanden kalder Kornmoden og holder for et Tegn paa godt Veir, det blev i nogle Dage besynderligt koldt, uagtet Luften var reen og det var det klareste Soelskin, men Regnbygerne indfandt sig paa nye, og som en mild og smuk Efteraarsdag tog den sidste Sommermaaned Afsked, fra Jorden.