Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1799-02-13
J Anledning af min Afhandling om Forberedelsen til Skoleembeder, i Decemberheftet af Minerva, har en Ubenævnt i No. 15 af denne Avis fremsat nogle Anmærkninger og Underviisningens Jnddeeling i de nyere Skoleindretninger, hvilke jeg, endskiønt den Ting kun incidenter af mig er berørt, dog fordi nogle af mine Jdeer grunde sig paa disse Præmisser, ikke bør lade ganske ubesvarede, overbeviist om, at den mig ubekiendte Forfatter vil ansee frit Svar som et Beviis paa den Agtelse, jeg skylder Enhver, hvis bemærkninger kunne give mig Anledning til nøiere Eftertanke. At Ophævelsen af den nuværende Klasseinddeeling, hvor hver Klasse ikke har meer end een eneste Lærer til nødtørftig Underviisning i eet og alt, skulde tillige ophæve al Forbindelse imellem Lærere og Lærlinge, lader sig i mine Tanker lige saalidt i Almindelighed paastaae, som af mine paa. 283 anførte Ord bevise. Paa nærværende Tid har jo hver Klasse ikkun sin Lærer i eet Aar; have Lærlingene i den Tid funde sig glade ved hans Forsorg, saa bliver det næstfølgende Aar baade for dem og ham desto ubehageligere, da det sønderriver en kjær Forbindelse, som kun var begyndt for at afbrydes (Mig har i det mindste den aarlige Skilsmisse fra mine gode Disciple altid været tung.) Hertil kommer endnu, at dersom ikke alle Lærere ved en Skole ere lige retsindige Ungdoms veiledere, (og hvor kan det altid ventes) saa maa jo den Klasse, som har den mindre brave, snarere blive den hyrdeløse Hiord, end i den nye Indretning, hvor Lærlingen har saa mange Horder, at der dog i det mindste maa findes een blant disse, til hvis Forsorg han kunde sætte Tillid, og da vinder han endog det, at han sin hele Skoletid igiennem beholder denne Ven, uden at han efter et Aars Forløb skal udrives af sin kiære Forbindelse med ham. At enhver Lærer vil udmærke sin Lærling ved blot Viden og Tænken, kan ligesaa let skee ved den gamle som ved den nye Indretning, thi dette er en Feil i Lærerens Methode, og ikke i Skolens Jndretning. Troer Læreren af giøre nok, naar han blot underviser Yuglingen i sit bestemte Fag, uden igjennem hans Forstand at virke paa hans Hierte, uden ved sit Levnet og Forretninger at fremstille ham et følgeværdigt Mønster, o. s. v. saa handler han urigtigt, enten han saa er Lærer i nye eller gamle Skoler. Men naar han nu opfylder disse og saadanne Pligter, hvad kan han da giøre mere, Vore Skoler ere jo ikke Opdragelses=Anstalter, og udenfor Skoletiden er jo Discipelen ikke længer under Lærerens Opsyn. Desuden grunder denne giensidig kjære Forbindelse sig paa Velvillighed hos Læreren og Fortrolighed hos Disciplen, Ting der ere alt for frivillige til at nogen Skoleindretning umiddelbar kunne fremvirke samme Jeg har anseet det, som Forfatteren kalder et uopløst Problem, som en for længe siden afgjort Sag, har derfor i min Afhandling ikkun anført de Beviser, som min daværende Plan, fordrede, og selv saa længe disse og flere ikke ere giendrevne, kan jeg ikke ansee Tingen for at være problematisk Forfædrenes Skoleindretninger forekommer den ubenævnte Forf. mig at tillægge meere Berømmelse, end de fortiene; thi uden at tvivle om disses gode Villie og Hensigter, torde jeg dog neppe ubetinget kalde deres indrettede Skoler planmæssig vel organiserede Stiftelser, men snarere ligne dem med en Huus, hvortil man, fordi det var for lidet, efterhaanden bygte en Fløi eller et Halvtag efter det andet, uden at bekymre sig om det passede til Hovedfacaden eller ikke. Gamle Skolefundager, Konrektors og Hørernes Embeder, fire Klassers Samling i eet Værelse, o. desl. kunde noksom bevise dette, ifald her var Sted og Rum til denne Materies Udførelse. Jeg tvivler altsaa paa at Efterslægten igien vil forandre vore Forandringer tilbage til det Gamle Hvad Læreembeders Besættelse angaaer, da vil den, naar kun en tilstrækkelig Løn betrygger for Næringssorger, no ikke være vanskeligere udenfor, end i Kiøbenhavn; hvorfor skulde den retsindige Skolemand ikke gjerne ville dyrke Muserne og danne Yuglingen i en stillere og derfor ofte langt lykkeligere Kreds, end i Hovedstadens støiende Vrimmel, og kommer først Seminariet i Stand, vil Skolerne nok ikke mangle Lærere, som have dannet sig til deres Bestemmelse. Uden duelige Medarbeidere kan en god Rektor aldrig giøre en god Skole, og har Læreren kun Hoved og Hierte til at opfylde sit Kald, behøver han ingen anden Jndflydelse. Endelig maa jeg bevidne Forfatteren, at intet skal være mig kiærere end at vide min hele Afhandling, om den fortiener det, prøvet af ham og af enhver, som har Lyst og Evne til at tænke over eet af Menneskets vigtigste Anliggender, over Bloch.