Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1838-08-31
Jndsendt. Til Mariboe Amts landveconomiske Selskab. Hvad enten det nu ansees for et Onde eller et Gode, saaer det dog aldeles uden for al Tvivl, at Lysten til at see enhver Sag offentlig behandlet, saaledes har gjennemtrængt Folket, at det kun da sætter nogen Priis paa Aviserne, naar det seer en eller anden dem vedkommende Sag behandlet deri, og det er derfor, og fordi man tillige er overbeviist om, at det er rigtigst naar man vil virke for Folket og paa Folket, da at tage det som det er, og ikke saaledes som man kunde ønske at det skulde være, at Jndsenderen herved fremsætter det Forslag til Selskabet, om nemlig paa den forestaaende Generalforsamling at beslutte, at offentliggjøre en Fremstilling af Selskabets Virken i den forløbne Tid. Jeg veed vel, at der eengang imellem har i Avisen staaet en Beskrivelse over en Præmiepløining, samt en Fortegnelse over de Godseiere og andre Folk, der have faaet Plove, Harver og andre Agerdyrknings=Redskaber, men ligesom man ikke har seet noget for at disse Efterretninger have været officielle, det er udgaaede fra Selskabet selv, saaledes kan jeg heller ikke med nogle troe, at Præmie pløininger og Lodtrækninger ere de eneste Ting, hvorved, foruden Generalforsamlingerne, Selskabet lader sin Virken see. Skulde mit Forslag vinde Generalforsamlingens Bifald, men den dog frygte for at en Offentliggjørelse af Selskabets Virksomhed enten skulde optage for meget Plads i Avisen, eller vel endog aldeles ikke egne sig for en Avis, saa mener jeg Selskabet kunde lade Efterretningerne trykke særskilt og uddeele til Medlemmerne, og i saa Fald betitle dem: "Mariboe Amts landoeconomiske Selskabs Annaler, trykte som Manuscript for Selskabets Medlemmer." Jeg lægger megen Vægt paa at man i Titlen beholder Ordne trykt som Manuscript for Selskabets Medlemmer, fordi jeg i en litterair Feide engang har seet den Paastand fremsat, at hvad der trykkes under denne Benævnelse ikke maatte critiseres, og naar Selskabet erindrer, at Een af dets Magnater engang affærdigede Forslaget om at oprette Almue-Bibliotheker med den bemærkning, at det ikke var godt at Bønderne bleve altfor kloge, saa tænker jeg vel at Selskabet selv indseer, at det dog ikke vilde være aldeles forkasteligt, om det blev fritaget for Critik. Da jeg, efter hvad jeg offentlig har seet fremsat og Selskabet, ikke kan troe, at det tæller mange Medlemmer blandt Bondestanden, saa formener jeg det rigtigst at Selskabets Skrifter bleve uddeelte gratis til Sognene heri Stiftet, og da derhos Præsterne og Skolelærerne nu efter en Fyenboes Forslag skulle om Søndag Eftermiddagen oplæse og fortolke Stændertidenderne for deres Menigheder, saa mener jeg at Godseierne og andre anseete Medlemmer af Selskabet, kunne, naar Præsterne vare blevne trætte eller hæse, afløse dem og oplæse for de lyttende Bønder de trykte Efterretninger og Selskabets Virksomhed. Foruden at Bønderne, naar mit Forslag bliver antaget, kunne see Sort paa Hvidt for hvormeget deres Herremænd gjøre for dem, havde Oplæsningen tillige det Gode ved sig, at Herremændene dog til en Tid beskjæftigede dem med boglige Kunster, ikke at tale om hvor langt behageligere Thevandet vilde smage dem efter en saadan Oplæsning. For hver forsømt Oplæsning mener jeg tillige at Vedkommende burde betale en liden Mulkt, og Selskabets Kasse troer jeg skulde ikke lide Skade herved, men billighed fordrede da tillige at Diplomater og andre saadanne Folk, der enten ganske have glemt Modersmaalet for Brugen af fremmede Tungemaal, eller de, der godtgjorde, aldrig at have lært Dansk, burde fritages for Mulkten.