Aalborg Stiftstidende, 1841-06-02
Fædrelandet indeholder en til Redacteuren stilet Meddelelse, hvoraf vi optage Følgende: "Der gives et Parti i Embedshierarchiet, som vil udrydde Liberalismen; derom synes mig Alt at vidne. Liberalismen maa berede sig paa en aaben Kamp paa Liv og Død, det gjælder om at være og ikke være. Jeg beder Dem blot ret betragte den Stilling, hvori dette Parti har sat sig. Troer De, det har indtaget denne for Spog eller blot for at forsvære sig? Liberalismen har jo i senere Tider slet ikke været angribende, ja den har ikke engang ret anstrængt sig for at soutinere sin Stilling; derimod har Modpartiet været det angribende; og hvad der saa høilig fortjener at mærkes, jo roligere de Liberale have forholdt sig, desto stærkere har det reactionaire Cotteri trængt paa, desto skarpere og meer afgiørende Forholdsregler har det vidst at sætte igjennem; den offentlige Stemnings Havblik benytter det netop til at lægge alle Aarer til. At dette Parti har vidst at skaffe sig Jndflydelse, det fremgaaer af mange Tidernes Tegn. Betragt engang den Aand, der yttrer sig ved mange smaa Leiligheder, ved Siden af de storre, lige fra hiin Tid af, da Efteraarsrescripterne udkom. Læg Mærke til Forholdet mod de liberale Embedsmænd eller, hvad der er lige saa vigtigt, mod conservative og servile Personer. Agt paa den reactionaire Presses Establering, hvilke yderligere Fortolkninger af den forhaandenværende Lovgivning, man har søgt at gjøre gjældende; see paa den mislige Stilling, hvori Talefriheden lidt efter lidt er kommen, paa flere Autoriteters Fremfærd mod Lehmann, og den Række af Smaatræk, som her have viist sig. Alt dette, mener Forf., tyder paa den Plan, saavidt muligt at drive Regjeringen til extreme Foranstaltninger, at tilintetgjøre den frie Presse og saaledes at undertrykke Talefriheden. Dette Parti - saaledes slutter Forf. - vil nok slutte Fred med den offentlige Mening, men kun naar Libetalismen er falden, naar den offentlig Mening er bragt til at være taus - en Fred, som den en Stad faaer, naar den er erobret, en Fred som Gravens. Fædr." ledsager denne Artikel med nogle bemærkninger, hvorved det anerkjender, at Tiderne ikke ere gode, og at de have Krav, ikke blot paa freidigt Mod, men ogsaa paa aarvaagent, ufortrodent, standhaftigt Arbeide; dog kan det ingenlunde dele de mørke Ahnelser, hvortil den ærede Jndsender sees at have hengivet sig; thi det er kun enkelte Autoriteter og høitstaaende Embedsmænd, der have hengivet sig til hine illibetale Anskuelser, Jntet berettiger til den Forudsætning, at Hs. M. Kongen paa nogen Maade skulde have identificeret sig med dette Partii, og Hovedsagen er, at der gives et Folk og en Folkebevidsthed, der hverken kan kyses eller underkues, at der gives en Gud i Himmelen og en Verdensstyrelse her paa Jorden, som er mægtigere end de Mægtigste og er stærk i de Svage, som sætter sin Villie igjennem, i hvad der end maatte skee, og ofte fuldbyrder den af Veie, der for det svage Menneskeøie kunne synes at fjerne fra Maalet. - Vi ere ganske enige med Fædrelandet i disse haabefulde Udsigter for Fremtiden, og vi ere overde viste om, at det Folkefriheden bekjæmpende Parti, som netop nu synes at hæve Hovedet i Veiret, langt fra ikke er saa mægtigt, og især ikke saa mandstærkt, som det undertiden seer ud til. Vistnok gives der nogle redelige Mænd, som af virkelig Overbeviisning ere fjendtlig findede mod de friere Ideer og især mod Oppositionspressens nuværende Charakteer; men den største Deel af hiint Parties Tilhængere lægge tydeligt nok for Dagen, at de kun ledes af den Jnd bildning, at de ved en saadan Færd sikkre sig Regjeringens Gunst og saaledes Adgang til de Fordeele og den Glands, som de mene at følge med denne, og de fremsætte saaledes factisk en beskyldning mod Regjeringen, som er haardere end det Haardeste der endnu er sagt af Oppositionspressen. Nei lad disse Tiders Uvished faae Ende, lad Frihedens og Forsoningens store Dag oprinde, lad den Tid komme, da de nuværende Conservative blive Opposition, da er det Tid at tælle de Conservatives Rækker; men da ville de Faa, som blive tilbage, see sig forundrede om og sige: "Hvor ere de blevne af 22 (Loll. Falst. Av.)