Berlingske Tidende, 1769-02-17
De Herrer Rigs Raaders underdanige Svar og Forestilling til Hs. K. M., i Anledning af det allern. Dictamen, som Hs. K.M. den 12te Decbr. 1768 til Raads=Protocollen har overleveret, angaaende Rigets Stænders Sammenkaldelse, dateret 15de Decbr. 1768, (hvilket vi udi Tidenden No. 6, den 20de Jan. sidstl., have lovet, og nu, da vort Haab om at erholde et Exemplar deraf i Hoved Sproget, ey endnu er opfyldet, ikke længer ville forholde Læserne) efter den tydske Oversættelse fordansket, lyder saaledes: Rigs=Raaderne formode, at de allerbest opfylde den underdanige Tilbøyelighed og Hengivenhed, som de i oprigtige Hierter bære for Eders K. M., og som de omhyggeligen, ved alle deres underdanige Raadslage, tragte at legge for Dagen, naar de, Anledning af det af C. K. M. den 12te i denne Maaned til Raads Protocollen overleverede naadigste Dictamen angaaende Rigets Stænders Sammenkaldelse til en almindelig Rigsdag, E. K. M.i Underdanighed tilkiendegive, at de dertil af E. K. M. anførte Grunde og Aarsager umuelig kunne saa hastig giennemgaaes, og efter deres mange og adskillige Omstændigheder overveyes, som den i en Sag af saa stor Vigtighed udfordres. E. K. M. har den høye Ret, af Rigs=Raaderne, som E. K. Msts. troe Raadgivere, over Sin allern. Proposition at fordre et Betænkende og Gotbefindende, som svarer paa alle dens indeholdende Deele, men det er ogsaa Rigs=Raadernes Pligt imod E. K. M. og Riget, at grunde deres underdanige Meening paa intet andet, end paa alle derved forekommende Omstændigheders foregangen nøiagtige Prøvelse, hvilket ved denne Leylighed er saa meget des uundgængeligere fornødent, fordi Rigets Stænder udi deres sidste Rigsdags Beslutning have udtrykkelig foreskrevet, at de ikke førend til den fastsatte Tid maa sammenkaldes, uden ved saadanne besynderlige og høysttrængende Omstændigheder, som i Regierings=Forfatningen ere nævnede. - Kammer=Collegii underdanige Beretning, om Rigets nærværende Tilstand, er til Committerede af Rigsraadet overgivet, for derover til E. K. M. at afgive deres underd. Betænkende. Dette Betænkende, og de mange til Hs. K. H. Kronprintsen overgivne Suppliquer, som ere meddeelte de vedkommende EmbedsMænd, hvis underd. Betænkende derover endnu ikke ere indkomne, og have altsaa ikke heller af Rigs=Raadet kunnet tages i Overveyelse, de ere hver for sig saa vidtløftige, at det ikke hidindtil var mueligt derover noget at beslutte; hvortil endnu kommer, at Upasselighed, som har paakommet en og anden af Rigs=Raaderne, har lagt uformodentlige hindringer i Veyen. - Forinden at alt dette vorder udarbeydet og bragt i den Stand, at det kan legges for og K. Msts. Øyne, troe Rigs=Raaderne sig ikke til at indlade sig i Undersøgning om Nødvendigheden af at sammenkalde Rigets Stænder, Og de bede underdanigst, at E. K. M. vil i Naade forvisse Sig om, at derved skal anvendes al muelig Hastighed og fornøden Prøvelse. Rigs Raaderne ville anvende hvert Øyeblik til at bringe denne vigtige Sag til en hastig Endskab, og derved at opfylde en Pligt, som deres Embede paalegger dem, samt saaledes, naar alle Omstændighederne vorde oplyste, at lindre den Bekymring og Sorg, som have betaget E. K. Msts. for Land og Folk faderlig sindede Hierte. - Rigs=Raaderne torde herhos ikke dølge den Bekymring, som E. K. Mis naadigste Yttrende til Slutning i Si naadigste Dictamen har opvagt hos dem, da E. K. M. frasiger Sig Regimentets Byrde, saafremt Rigs=Raaderne endnu, ligesom forhen i sidstafvigte Febr. Maaned, imod E. K. Mts. Formod. ning skulle være imod Rigets Stænders Sammenkaldelse, med den naadigste Forbeholdenhed, naar engang Rigets Stænder bleve sammenkaldede, at forelegge dem alle de Grunde, som bevæge E. K. M. til, ikke indtil den Tid at befatte Sig med RigsRoderet. - Ved de svare og noksom trykkende Bekymringer, med hvilke Rigs=Raaderne siden sidste Rigsdag have forrettet deres vigtige Embeder, og ved de adskillige Uliigheder i Meeningerne, som i Raadet have faldet imellem E. K. M. og Rigs=Raaderne, have disse, ligesom i deres underdanige Bistand og Raad, stedse, efter beste Vidende og Samvittighed, haft E. K. Msts. Værdighed, og K. Rettighed, Lovenes Hellighed og Rigets Frihed til Øyemeed, og have stedse hidindtil haft den indvortes Fornøyelse, at adskillige Begreber og Tingene aldrig have formaaet at adskille E. K. M. fra Sine troe Raad, eller at sønderrive det Baand, som, i Følge Grundlovene, forbinder E. K. Msts. Regierings=Omsorg med Rigs=Raaderne. - E K. Msts. forbemeldte naadigste Erklæring forekommer altsaa Rigs=Raaderne saa meget des empfindtligere, da man derpaa intet Exempel har i Historien, foruden det, som E. K. M. erklærede for Rigs=Stænderne paa Rigsdagen i Aaret 1756, og hvorom de i samme Aar udkomne Acter angaaende Grundlovenes Fuldbyrdelse vidne. - Det er langt fra Rigs Raaderne, af E. K. Msts. naadige og ædle Tænkemaade paa nogen Maade herved at forestille sig saadanne Absigter, som kunne føre til Indgreb i Grundlovene; men jo mere Rigs=Raaderne overveye en saadan Erklærings Aarsager og Følger, jo mere befinde de, at samme hverken kunne foreenes med Grundlovene, eller med C. K. Msts. naadigst yttrede Ømhed for Sine troe Undersaatter. Nu at needlegge Rigs Roderet over et Folk, som E. K. M. elsker, som ved et frit Valg udkaarede E. K. M. til sin Konge, som i alle Tilfælde har givet E. K. M. underdanige troe Prøver paa dets Troskab og Lydighed, og det paa en Tid, da E. K. M. selv forestiller Sig dets Tilstand, som haard og trykkende, og da det meest trænger til E. K. Msts, faderlige Forsorg, dette vil E. K. M.i Naade befinde at være den største Ulykke, som nogensinde kan ramme et Folk som neppe har sin Liige i Høyagtelse og Troskab imod sit Overhoved, og som til alle Tider, samt under alle forefaldende Vanskeligheder, har teet mandig Bestandighed, og med underdanig Beredvillighed baaret sin Deel af de almindelige Byrder. - Eders K. M., udi Sin Aar 1743 givne Forsikring, har anseet Rigs=Raadernes og Stændernes Valg til den Svenske Thron ikke allene for en Sig betegnet Ære og Tilbøyelighed, og samme med megen Erkiendtlighed og Taknemmelighed antaget, men end- og udi Jndgangen til Sin naadigste Forsikring af 25de November 1751 erklæret: Vi forbinde Os udtrykkelig og paa det kraftigste at Vores alvorligste og høyeste Bestræbelse altid var, og fremdeles skal blive, af yderste Formue, som Gud den Allerhøyeste Os vi forlene, at befordre Rigets Velfærd og Opkomst i alle Maader saaog alle efterfølgende lovlige Forbindelser at holde, efterleve og fuldbyrde. Udi samme Forsikrings 5te §. haver C. K. M. erklærer Sig, for Gud at være forpligtet at føre det gode Roeder for Sverriges Rige, og at det laae E. K. M. paa Hiertet at haandhævRigets og Stændernes Rettigheder. - En saadan Forsikring og hellig Forbindelse, hvorved E. K. M. haver forbundet Sig til at føre Rigs=Roderet, synes ikke at stemme overeens med E. K. Msts. naadigste Erklæring i Sit Dictamen: Og den Sag, angaaende Rigs=Roderets Frasigelse for en Tid lang, saasom stridende mod E. K. Msts. eget naadigste Løfte, har den Lovgivende Magt ikke kunnet forestille sig, hvorfor den hverken i Grundlovene eller i Ef K. Msts. Forsikring har kunne omformeldes. Men naar Rigs Raaderne giøre unvendelse herhen af det den 14de s. af meerbemeldte C. K. Msts. Forsikring indeholder, neml. at E. K. M. ikke uden Rigets Stænders Vidende og bifald begiver Sig ud af Riget, undtagen til Rigets Forsvar ved forefaldende Krig, saa følger deraf, at den ganske Regierings=Byrdes Frasigelse paa kortere eller længere Tid, kan af E. K. M. endnu mindre skee for Rigs Raaderne. Rigs Raaderne ere ikke i Stand til at antage en saadan Frasigelse. De kunne ikke for E. K. M. imellem Rigsdagen needlegge deres egne Embeder; og hvor ville det da stemme overcens med E. K. Msts. Værdighed og Lovenes Forskrift, at indlad sig med nogen Antagelse af E. K. Msts. Frasigelse? Rigets Stænder have valgt E. K. M. til Konge, og for dem haver C. K. M. an taget Krone og Scepter, ogsaa med corporlig Eed forbundet Sig, at fuldføre alt hvad Grundlovene og E. K. Msts. Forsikring indeholde Men, allern. Konge, hvorledes vorder dette fuldført, naar E. K. Merklærer, at Han ikke førend Rigets Stænder vorde sammenkaldede vil befatte Sig med Rigs=Roderet, og naar, hvilket er endnu mere, C. K. M. udtrykkelig forbyder, at sit Høye Navn imidlertid maa ved ingen af Raadet fattet Beslutning bruges: (Resten følger.)