Den Vest-Sjællandske Avis, 1816-08-08
Hvorledes er Tilstanden i Frankerige for nærværende Tid, Det er Parthiernes Land, maae Svaret blive. Constitutionelle, Ultraroialister, Buonapartister af den ældre og yngre Napoleons Parthie, Orleanister, Jacobinere og Religions Fanatiker arbeide imod hinanden. Geistligheden i Paris med Abbe Jalabert i Spidsen overleverede Kongen nyelig en Adresse, hvori den kalder ham Manden af Guds Haand, den nye Moses i Spidsen af sit Folk og offrer den guddommelige Majestæt i Kongens Person Viraken af Kirkens og Nationens Tilbedelse. Desuagtet troer Hoffet sig bestandig i Fare, en dobbelt Raad af Garden omgiver Slottet fra enhver Side. J hver Gade seer man Patrouiller af Nationalgarden; de vaage over at alle Kaffehuse ere lukkede Kl. 11 om Aftenen, findes nogen paa Gaden om Natten efter den Tid uden Legitimation, saa arresteres han. Grand Prevot Marquis de Mesey indhyller sig i en stor Kappe, gaaer omkring paa offentlige Steder, hører efter hvad der tales om, og lader de uforsigtige fængsle. De Misfornøiede paa deres Side betiene sig af alle Konster for at vedligeholde deres hemmelige Forbindelser, som Pariserne kalde det forventende Complot; de udbrede falske Rygter, indføre hemmeligen udenlandske Aviser (thi foruden de engelske ere nu ogsaa de nederlandske Tidender strengt forbudte) Ultrarvialisterne ere meget opmærksomme paa den uigiennemtrængelige Sammenrottelse, som de benævne den, og som de paastaae, at staae i Forbindelse med de misfornøiede i Madrid. Man veed at mangehaande Giæringer forefalde i forskjellige Egne af Riget, endskiøndt de franske Blade aldrig tør omtale dem; hemmelige Sammenkomster holdes, de offentlige Kasser plyndres; Statsfanger befries, Geistlighed og Adel mishandles. Marskal Macdonald skal være mistænkt og paapasses. Man siger at Kongen skal være misfornøiet med det nærværende Ministerium, og tragter efter at oprette et nyt med Blacas i Spidsen, som han under fremfor alle. Hertugen af Wellington har et vaagent Øie med alle disse Giæringer, og hans Vaabenmagt beskiærmer Ludvigs Throne. Jmidlertid skal dog paa den seenere Tid det constitutionelle Parthie have i Cabinettet faaet Overhaand over det ultraroialistiske, Prindserne gjøre sig Umage for at vinde Nationens Kierlighed. Politieministeren Greve de Cazes, som er en ung, dristig og kraftfuld Mand og har megen Fortieneste af at vedligeholde den offentlige Rolighed, faaer efterhaanden en stor Jndflydelse i Ministeriet. Regieringen, som søger at forstærke Armeen og fra Tid til anden at drage de gamle øvede Soldater, ind i Tienesten, bestræber sig for at vinde deres Hengivenhed ved to Forholdsregler; ved at Kongen og Prindserne selv har gjort sig til Medlemmer af Æreslegionens Ordenen, et Skridt, som vist har kostet megen Overvindelse, da denne Orden er stiftet af Napoleon, og ved at tilgive og anstille paa nye mange af de anseete Militair Personer, som have været ivrige Forfægtere af Napoleons Parthie; f. Ex. Marskal Suchet, Hertug af Albusera og General-Lieutenant Barbanegre, som saalænge forsvarede Huningen i Fior, selv Davoust formeenes at blive taget til Naade, han har faaet Tilladelse til at boe paa sit Gods Savigny i Nærheden af Paris. Marskal Macdonald overgav den 1ste Julii Commanden som General-Major over den kongelige Garde, paa tre Maaneder, til Hertugen af Reggio; han beklagede sig nyelig for Greven af Artois over at Politiet behandlede hans Adjutant for haardt, hvilken det havde arresteret, han kan være et ubesindigt Menneske, sagde han, men han er ikke Medlem af Sammenrottelsen. Jeg veed det ikke, svarede Prindsen, De kan tage Feil; De er selv desuden lidt Tilhænger af Revolutionen. Det er jeg ikke, replicerede Marskallen, men vel en Mand fra Revolutionen. – Armeen tiltager ogsaa daglig i Styrke, mange buonapartiske Officierer beqvemme sig til at tage Tieneste ved den.