Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-10-11
Jndenlandske Efterretninger. Torsdag Formiddag den 7de de, agtede Deres Majestæter Kongen og Dronningen at afreise til Frederiksgave og den følgende Dag derfra til Assens, hvorfra Hs. Majestæt vilde fortsætte Reisen til Augustenborg, men Hans Majestæt Kongen retournere til Odense. Mandagen den 11te October afreiser Hs. Majestæt Kongen over Kjerteminde til Nyborg, hvor overnattes; den følgende Morgen inspicerer Allerhøistsamme Adskilligt i Byen, hvorefter afreises omtrent Kl. 10 Formiddag med Dampskibet over Beltet til Korsøer, hvorfra Reisen uden Ophold fortsættes over Slagelse, Ringsted, og Roeskilde til Kjøbenhavn. (Dagen.)At de noksom talrige Pressesagers Antal er bleven forøget med en ny, der af Cancelliet er beordret anlagt mod Kjøbenhavnspostens Redacteur i Anledning af en i samme optagen Artikel, hvis Hovedindhold var en Meddelelse af en, iøvrigt fra Statscalenderen let hentelig, Oplysning om Familien Rehlings active Styrke som Medlemmer af Gouvernementet i Tranquebar, at denne nu snart aargamle og rimeligviis forlængst glemte Artikel i sin Tid er udkommet uhindret, saavel af det iøvrigt for Presselovgivningens Haandhævelse saa nidkjære. kongelige danske Cancelli, som af "Medhjælpen, Politiretsassessor Reiersen - Alt dette vil allerede være Publicum tilstrækkeligen bekjendt. Men den egentlige Sammenhæng med og den sande Grund til denne nye Actions Anlæg turde maaskee, skjøndt det alt i nogen Tid med Forbauselse har været Gjenstand for privat Omtale, endnu ikke være kommen saaledes til almindelig Kundskab, som det har Krav paa. Vi skulle derfor herved meddele al den Oplysning herom, som vi for Tiden ere i Besiddelse af, noget vi saa meget mindre troe at burde undlade, som det deraf vil sees, deels at man, dette Tilfælde idet mindste, har Uret i at tilskrive Cancelliet mere end en middelbar Andeel i Sagens Anlæg, deels hvad en fra Moderlandet langt fjernet og af Tidsaanden uberørt Colonialbestyrelse troer sig berettiget til. Da det omtalte Numer af Kjøbenhavnsposten, var ankommen til Tranquebar og bleven læst af Gouvernementet, opvakte dette naturligviis ikke sammes Tilfredshed, Noget hvorover Jngen kan undre sig, thi det er jo selvfølgeligt ikke meget behageligt, især dersom man ikke under Offentlighed, at see sin active Styrke med tilhørende Kritik saaledes i sin fulde Glands fremstillet for et Publicum, som aldeles ikke kan eller bør have nogen Stemme i hvad det slet ikke kan forstaae, nemlig hvorledes Colonierne bør bestyres. Det blev imidlertid ikke ved Utilfredsheden, allene. Ophavsmanden til denne Skrivelse fra Tranquebar, hvoraf Kjøbenhavnsposten havde meddeelt denne meget inconvenable Oplysning, maatte findes, og hvad var naturligere, end at Gouvernementet eftersaae, hvo der igjennem samme havde sendt Breve til Europa, og hvad var fremdeles naturligere, end at flere af Gouvernementets Embedsmænd, der havde Slægtninge og Venner i Europa, ogsaa fandtes anførte paa den saaledes uddragne Liste. Men hvo blandt disse var nu Forbryderen, At det ikke kunde være En af disse mange, Gouvernementets active Styrke udgjørende, Sønner, Fættere, Svogere, Svigersønner - det kunde man dog næsten a priori antage; men det lader ikke til, at Gouvernementet i denne Henseende har været fuldkommen sikkert paa, at det kunde stole paa Blodets Baand, – eller maaskee har det indseet, at det dog ikke kunde gaae an at forbigaae disse Jndivider ved den, vi tør nok sige, idet mindste her tillands endnu uhørte Fremgangsmaade, det antog sig berettiget til at bruge. Det udstedte nemlig et formeligt Circulaire til dets Embedsmænd, hvori det afæskede disse en Erklæring for at erfare, om de havde Andeel i den i Kjøbenhavnsposten optagne Artikel. Hvad ikke een, men visseligen mangfoldige Embedsmænd, i det egenlige Danmark vilde have gjort, dersom f. Ex. Cancelliet eller hvilkensomhelst anden Autoritet i lignende Tilfælde havde udstedt et sligt Circulaire paa Grund af et Angreb i et af en ansvarhavende Redacteur redigeret Blad, nemlig for Principets Skyld paa det Bestemteste negtet at svare, og protesteret mod en saadan inqvisitorisk Fremgangsmaade dette vilde det være for meget at forlange af Pluraliteten af det dansk ostindiske Gouvernements Embedsmænd, eller, med andre Ord, dets Fættere. Sønner, Svogere", Svigersønner", som naturligviis pligtskyldigst fralagde sig al Andeel i denne Kjøbenhavnspost-Artikel. Kun en Eneste af Embedsmændene dristede sig til at sige Gouvernementet i et lunefuldt Brev Besked og hvilken anden Fremgangsmaade det burde følge, men Gouvernementet lader ikke heller til at holde af Lune, thi Svaret, denne Embedsmand fik, lyder paa intet mindre end i Gjentagelsestilfælde allerunderdanigst at andrage hans Forhold for Hs Maj. Kongen. Efterat Gouvernementet havde udviklet denne sjeldne Activitet, og samtlige de dermed acquirerede Documenter igjennem vedkommende Autoritet vare indsendte til Cancelliet, beordrede samme først Sags Anlæg, men - hvad dette Collegium fortjener den varmeste Tak for, ikke alene af os, men af Enhver den, som det er magtpaaliggende, at der under det danske Scepter existerer en saavidt mulig selvstændig Embedstand – det tilbageholdt ikke hele den mellem Gouvernementet og dets Embedsmænd stedfundne Correspondance, som saaledes, fremlagt under Sagens Procedure, vil blive publici juris.