Norske Intelligenssedler, 1765-02-27
Nord Nordske SedligeNo. 9. Onsdagen den 27 Februarii 1765. J S Grundregler til at befordre Ægteskab, til alle Enker, Koner og Jomfruer. Det beste Middel baade til at faae en god Mand og til at beholde ham god, er: at være god selv. Behandle aldrig slet en Elsker, som J agter at tage til Mand, at han ikke enten skal bebreide Jer det siden, eller giøre Jer Vederlag, og skulle J nogen Tiid faa i Sinde at være gruesom saa erindre disse to Linier. Gently shall those be ruld who gently stayd Abject shall those obey who abject were obeydDe skal finde et mildt Herredom, som har regieret mildt: Men de skal tvinges til en nedrig Lydighed, som har fordret den. Sky baade for og efter Ægteskab den Tanke, at ville bestyre Eders Mand; Forsøg aldrig paa at bedrage ham eller sætte ham Voxnæser paa, eller fortrædige ham, som nogle naragtig giøre, for at forsøge hans Gemyt; men omgaaes ham altid i Forveien med Oprigtighed og siden med Kierlighed og Ærbødighed. Vær ikke alt for sangvinisk for Brølloppet, og lov Jer ikke en bestandig ublandet Glæde, thi det er umueligt i Tingenes nærværende Omstændigheder. Betænk i Tide, at den Person som J skal frembringe Eders Dage hos, er et Menniske og ingen Engel, og dersom J, naar J ere komne sammen, opdager noget i hans Tænkemaade eller Opførsel, som ikke er Jer saa behageligt som J ønsker, saa ansee det som en menneskelig Skrøbelighed. Rynkerne af Panden, stil Eders Hidsighed, og søg at forbedre det ved Munterhed og Føyelighed. Jhukom altid, i hvad Ulykke der end træffer nogen af Jer, at J ikke bør tilregne Ægteskab den, men tilskrive den det menneskelige Kiøns Tilfælde og Skrøbeligheder, en Byrde som J begge har forpligtet Jer til at bære, og som J begge er ligemeget underkastede, derfor i stæden for Knur, Betragtninger og Misfornøyelse, hvorved Vægten allerne bliver meget besværligere, bøy Eders Skuldre villig under Aaget og giør det lættere for begge. Beslut hver Morgen at være munter og føjelig den Dag, og dersom noget Tilfælde skulle komme Jer til at bryde det Forsæt, saa lad dog ikke dette bringe Jer i Harnisk mod alting uden for Jer, og allermindst imod Eders Mand, Disputeer ikke med ham hvad Anledning der end gives, men nægt Jer heller selv den lumpne Fornøielse af at have Jer egen Villie, eller vinde et Argument ved at vove en Trætte, eller foraarsage en Hierte-Græmmelse, hvis Udfald man umuelig kand vide. Vær forsikret paa, at en Kones Magt og Lyksalighed grunder sig ikke paa andet, end hendes Mands Høiagtelse og Kierlighed, hvilken følgelig det er hendes upaatvilelige Fordeel, ved alle muelige Midler at vedligeholde og forfremme: Udforstderfor hans Sindelag og behersk Eders eget, nyd hans Fornøielse med ham, deel og forfød hans Bekymringer, og skiul med den største Omhyggelighed hans Skrøbeligheder. Læs flittig og med tilbørlig Opmerksomhed Ægteskabs Ritualen, og see vel til at J ikke forglæmmer det Ord: Adlyd, Pas paa, at J i Eders Bøner lægger en Slutning til om Naade til at blive en god Kone, og sæt Jer for i samme Tiid at gjøre Eders Yderste for at blive det. Bær altid Eders Brøllops-Ring, deri er større Kraft end J tænker, om J uforsigtig bliver forrasket, bestormed af ureene Tanker, fristet til noget imod Jer Pligt, kast Eders Øyne paa den, og betænk hvem der gav Jer den, hvor J fik den, og hvad der hendte paa den Høitid. Udtryk Eders Ægte Kierlighed med den Anstændighed, Kræsenhed og Forstand, som Øiensynlig kand skilles fra en Hores. Har J nogen Omsorg for Jeres egen Rolighed og Eders Mands Høiagtelse, saa hav en tilbørlig Hensigt til hans Jndkomster og Omstændigheder i alle Eders Udgifter og Begierligheder; thi skulle Nøden komme, saa staaer J i yderste Fare for at miste begge. Lad ikke mange Dage gaae forbi, uden den skarpeste Undersøgning hvorledes J. har opført Jer som Kone, og finder J Jer selv efter nogen Overveielse skyldig i nogen Feyl eller Efterladelse, saa er den beste Erstatning at blive meget varsom i Eders Opførsel for det Tilkommende. Til Hr. Beredvillige!