Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1841-08-05
J det førstnævnte Øiemed bleve ogsaa næsten alle Fæste stederne tilskjødede Beboerne af Vestensborg Gods i Aaret 1807 og af de 2 andre Godser i Aaret 1816. men Kjøberne af Fæstestederne paa Hvededal og Vaalse kunde i de for Landmændene saa høist uheldige Aar efter Aaret 1820 ikke udrede Renter og Skatter, og de gik derfor tilbage til at blive Fæstere i Aaret 1824, hvorved fremkom det nye falsterske Gods, der nu henregnes til Activerne under Statsgjelden og den synkende Fond. Saavel det gamle som det nye Fæstegods paa Falster udgjør tilsammen i Hartkorn af fri Hovedgaardstaxt 22 Tdr. Ager og Eng og 5 Tdr. Skovskyld, af Bondeskyld 805 Tdr. Ager og Eng og 17 Tdr. Skovskyld, og af Tiender omtrent halvtredie tusinde Tønder. Medens Jndtægterne af Skovene siges at være opførte under Forstindtægterne og Jndtraderne af det nye Gods, der udgjør af Bondeskylds Hartkorn 62, Tdr. Ager og Eng og 8 Tdr. Skovskyld og af Tiende omtrent halvfemte Hundrede Tdr., under Renterne af Activerne, uden at være nøiere specificerede, siges der i det første Jndtægts-Bilag, at den falsterske Jordebogs Overskud er 3,700 Rbd. Heraf kunde det synes, at den nævnte Sum ikke var hele Netto-Jndtægten af det falsterske Gods. Naar man imidlertid lægger Mærke. til de forudskikkede Ord i det 1ste Jndtægts-Bilag, maa Meningen nødvendigt blive, at hele det falsterske Jordegods, med Undtagelse af Skovene, kun indbringer de anførte 3,700 Rbd. Der siges nemlig: "Jndtægterne indflyde i og Administrationsudgifterne udbetales af de saakaldte Jordebogskasser, der dog ikke blot vedkomme det egentlige Jordegods, men tillige omfatter ikke alene Jndtægterne af vedkommende Tiender, Møller, Søer og Eiendomme, og de Udgifter, som dermed ere forbundne, men desuden en Deel af Jndtægterne af de kgl. Skove, forsaavidt nemlig disse Jndtægter hidrøre fra Skovauctioner eller Brændes Salg i Districterne selv (i den efterfølgende Udsigt over Jordebogskassernes Overskud er imidlertid bemeldte Forstintrader udeladte, idet de ere beregnede Forstvæsenet tilgode), hvorimod de øvrige Forstindtægter, navnligen for Brænde, der forhandles her i Staden, i Regelen indflyde i Forstkasserne, der ogsaa i Almindelighed afholde alle Forstudgifterne, saa at disse Udgifter ikke gaae igjennem Jordebogskasserne. Hvis der altsaa ikke hersker megen Utydelighed i denne Deel af Statsregnskaberne, ere de anførte 3,700 Rbd. hele Netto-Jndtægten af det betydelige falsterske Gods; men at dette er en overordentlig uforholdsmæssig lille Jndtægt, vil være iøinefaldende for Enhver, især naar man tager i Betragtning, hvor gode og indbringende de andre falsterske, i privat Eiendom værende, Godser administreres. Om disse ringe Jntrader maae tilstrives Administrationen, skal jeg, hvor mange kyndige og upartiske Mænds Dom jeg end har hørt derom, lade være usagt, men vist er og bliver det under alle Omstændigheder, at den kgl. Godsinspecteur hverken er anseet for at være eller i Virkeligheden er den Mand, der er skikket til at befordre Selveiendoms Jndførelse paa Godset, uagtet det ligesaameget er Regjeringens som Fæsternes Ønske, naar det blot kan skee paa nogenlunde taalelige Vilkaar. Da det nye falsterske Gods ikke udgjør lidet over 600 Tdr. Hartkorn, og hver Fæstegaard vil kunne anslaaes i Gjennemsnit til 8 Tønder, saa giver dette et Antal af imellem 70 og 80 Gaarde. Naar man blot vil anslaae hver Gaard til en Værdie af 3000 Rbd., hvilken Priis jeg veed, at mange af Fæsterne ei ansee for høi, saa giver denne Deel af Bas Godset en Capitalværdie af over 200,000 Rbd., derunder ikke engang det tiendeydende Hartkorn indbefattet. Naar Regjeringen altsaa vil tage gjennemgribende Forholdsregler for at forvandle Fæstegodset til Selveiendom, saa bør den udtrykkeligt og offentligt tilbyde enhver Fæster hans Gaard tilkjøbs for en efter Forholdenne lempet, billig og bestemt fastsat Kjøbesum og en taalelig Afbetaling, og iøvrigt stille enhver Gaard, der bliver fæsteledig til offentlig Auction, men paa ingen Maade overlade Realisationen af det nævnte Øiemed til Jnspecteurens private Virksomhed. Uagtet Godsadministrationen vistnok er meget dyr for Staten og Bønderne, noget hvorom Budgettet ingen Underretning meddeler, saa er dette Argument dog af altfor underordnet Vigtighed imod det ene afgjørende, at Selv eiendommen bør befordres; men det er ikke nok, at dette er anerkjendt af Regjeringen; den bør ogsaa kraftigt virke for dette Øiemed, i hvilken Henseende den vistnok vilde blive tilbørligt understøttet af de mange dygtige og patriotiske Mænd, Falster er i Besiddelse af og som Rentekammeret vel vil kunne forstaae at benytte i Stedet for at overlade Alt til Godsadministrationen thi Jnspecteuren er, som sagt, ikke den Mand, der er vel skikket til at befordre Selveiendoms Jndførelse paa det falsterske Gods. (Af Corfaren. Regjeringen ynder den frie Tale; thi - den har tilladt Dr. Bansmann at oprette en Helbredelsesanstalt for Stammende. -