Berlingske Tidende, 1833-10-29
Sidste Norske Rigstidende indeholder følgende Bekjendtgjørelse af de tre Kongelige Constitutionsforslag, der ville komme til Afgjørelse paa Norges ottende ordentlige Storthing, som skal holdes i Aaret 1836. Alle disse Kongelige Forslag ere daterede Stokholms Slot den 20de August 1833. 1) Vi Carl Johan, af Guds Naade Konge til Sverrige og Norge, de Gothers og Venders; Gjøre vitterligt: J Forbindelse med Hans Majestæts naadigste Meddelelse til Norges Riges Storthing af Dags Datum og i Henhold til de Grunde, hvorpaa Hans Majestæts naadigste Propositioner af 28de Juli 1824, 26de Februar 1827 og 1ste September 1830 ere byggede, skulde Hans Kongelige Majestæt, paa den i Grundlovens §. 112 foreskrevne Maade, herved naadigst foreslaae, at Storthinget fatter Beslutning om at 55. 17, 78, 79, 80 og 81 i Norges Riges Grundlov herefter skulle lyde, som følger: - §. 17. "Kongen kan give og ophæve Anordninger, der angaae Handel, Told, Næringsveie og Politie, dog maae de ikke stride mod Constitutionen, og de (saaledes som efterfølgende §. 77 og 78 bestemme) af Storthinget givne Love. De gjælde provisorisk til næste Storthing, og naar de af dette ikke antages, kunne de ikke gjentages; men de, om den deri omhandlede Gienstand, givne ældre Love træde da paany i Kraft. H. 78. Billiger Kongen Beslutningen, forsyner han den med sin Underskrift, hvorved den vorder Lov.""billiger Kongen ikke Beslutningen, maa den ikke uforandret paany forelægges Ham af det da samlede Storthing." - C. 80. "Storthinget forbliver samlet, saalænge det finder det fornødent, dog ikke over tre Maaneder uden Kongens Tilladelse. Forinden Storthinget, efterat have tilendebragt sine Forhandlinger, eller efterat have været samlet den bestemte Tid, hæves af Kongen, underretter han Storthinget om, hvilke af de af samme fattede Beslutninger, Han har stadfæstet eller forkastet, og opgiver i sidste Fald, paa hvilke Grunde Kongen ei har fundet det tjenligt; at meddele sin Sanction." - §. 81. "Alle Love udfærdiges i det norske Sprog og i Kongens Navn, under Norges Riges Segl og i følgende Udtryk: - Vi N. N. gjøre vitterligt, at Os er bleven forelagt Storthingets Beslutning af Dato saalydende: - (Her følger Beslutningen) - "Thi have Vi antaget og bekræftet, ligesom Vi herved antage og bekræfte samme som Lov, under Vor Haand og Rigets Segl. 2) Vi Carl Johan, a. a.; Gjøre vitterligt: J Forbindelse med Hans Majestæts naadigste Meddelelse til Norges Riges Storthing af Dags Datum og i Henhold til de Grunde, hvorpaa Hans Majestæts naadigste Proposition af 28de Juli 1824, 25de Februar 1827 og 1ste September 1830 ere byggede, skulde Hans Kongelige Majestæt, paa den i Grundlovens §. 112 forestrevne Maade, herved naadigst foreslaae, at Storthinget fatter Beslutning om, at 55. 82 og 9 i Norges Riges Grundlov herefter skulle lyde som følger: - S. 82. "Kongens Sanction udfordres ikke til de Storthingets Beslutninger, hvorved: -a) det erklærer sig samlet som Storthing efter Constitutionen; b) det bestemmer sit indvortes Politie; c) det antager eller forkaster de tilstedeværende Medlemmers Fuldmagt ; d) det stadfæstet eller forkaster Kiendelser om Valgstridigheder; e) og endelig til den Beslutning, hvorved Odelsthinget sætter Statsraadet eller Andre under Tiltale. - S. 92. Til Embeder i Staten maae allene udnævnes de norske Borgere, som bekjende sig til den evangeliskelutherske Religion, have svoret Constitutionen, og Kongen Troskab, og tale Landets Sprog, samt a) enten ere fødte i Riget af Forældre, der da vare Stadens Borgere; eller b) ere fødte i fremmede Lande af norske Forældre, som paa den Tid ikke vare en anden Stats Undersaatter; c) eller som den 17de Mai 181, havde stadigt Ophold i Riget, og ikke have vægret sig for, at aflægge den Eed, at hævde Norges Selvstændighed; d) eller som herefter opholde sig i Riget i 10 Aar; e) eller som af Storthinget med Kongens Sauction vorde naturaliserede. Dog kunne Fremmede beskikkes til Lærere ved Universitetet og de lærde Skoler, til Læger og til Consuler paa fremmede Steder. Jngen maa beskikkes til Overøvrighedsperson, førend han er 30 Aar gammel, eller til Magistratsperson, Underdommer eller Foged, førend han er 25 Aar gammel. 3) Vi Carl Johan, &c. &c.; Gjøre vitterligt: Efter at have taget under Overveielse, om og hvorvidt det maatte ansees tjenligt, ved naadigst Proposition til Storthinget at foranledige en Grundlovs=Bestemmelse, efter hvilken Statsraadets Medlemmer gaves Adgang til, uden afgjørende Stemme at overvære og deeltage i Storthinget og dets Afdelingers Forhandlinger, har Hans Majestæt fundet saamange, for en saadan Bestemmelse talende Grunde, at Høistsamme anseer det af særdeles Vigtighed at henlede Storthingets Opmærksomhed paa Nytten og Hensigtsmæssigheden heraf, samt i denne Anledning at forelægge Storthinget en naadigst Proposition. Hans Majestæt antager, at Storthingsforhandlingernes Gang i Almindelighed betydelig vilde fremmes, naar den Statsraad, under hvis Ressort den forekommende Sag henhører, gaves Adgang til at paavise det fremsatte Forslags Fordele og imødegaae de Jndvendinger, som mod samme kunne ventes anførte. Statsraadernes Tilstedeværelse i Storthinget vilde derhos medføre, at de som oftest strax kunde meddele Oplysninger, som af Storthingets Medlemmer maatte attraaes, hvorved megen Tid naturligviis vilde vindes. Disse Oplysninger ville uden Tvivl i flere Tilfælde indvirke gavnligt paa Sagernes Udfald i Storthinget, og afværge overilede eller mindre grundede Beslutninger. For Regjeringen selv vilde en saadan Deeltagelse i Deliberationerne herhos vise sig gavnlig, ikke allene derved, at de fattede Beslutninger og givne Loves Fuldbyrdelse i særdeles Grad vilde lettes, naar Statsraaderne vare blevne nøje bekjendte med de Motiver og Grundsætninger, hvorfra Storthinget var gaaet ud ved Beslutningernes Afgivelse, men ogsaa fordi det i Almindelighed maa være saare nyttigt og ønskeligt, gjennem de Mænd, som fra Rigets forskjellige Egne ere, ved Folkets frie Valg, udkaarede til Medlemmer af National-Repræsentationen, at erfare enkelte Districters Trang og Ønsker, samt hvilke Midler de selv ansee for de hensigtsmæssigste til at afhielpe forhaandenværende Mangler eller fyldestgiøre billige Forventninger. - Statsraadernes Nærværelse i Storthinget vilde endvidere uden Tvivl ofte forebygge mulige Conflicter mellem Statsmagterne og berigtige seilagtige eller mangelfulde Formeninger og Regjeringens Foranstaltninger. - En saadan aaben og nærmere Forbindelse mellem Statsstyrelsen og Storthinget kan ikke andet end i høi Grad fremme en gjensidig og for det almindelige Vel særdeles ønskelig Tillio. Da det maa ansees som et Beviis paa en constitutionel Statsforfatnings Modenhed, og Fuldkommenhed, at Regjeringen og Nationens Repræsentanter, virke i nøje Forbindelse med hinanden til Statens Vel, og at derfor heller intet passende Middel for at opnaae dette Formaal bør lades ubenyttet, kan der neppe være nogen Tvivl om, at en saadan umiddelbar Forbindelse mellem Regjeringen og Storthinget vil være af fortrinlig Nytte. - Ledet af disse Grunde, hvis Vigtighed er indlysende, skulde Hans Majestæt, paa den i Grundlovens §. 112 foreskrevne Maade, herved naadigst foreslaae, at Storthinget fatter Beslutning om en særskilt Fundamental Lov, af følgende Jndhold: - "Naar Storthingets Forhandlinger, overeensstemmende med Grundlovens S. 62, ere aabnede, have samtlige Norske Statsraader Ret til at møde saavel i Storthinget som i begge dets Afdelinger og lige med sammes Medlemmer, dog uden at afgive Stemme, at deeltage i de den forefaldende Forhandlinger, forsaavidt disse efter Grundlovens s. 84 holdes for aabne Dørre. J Anledning af forestaaende Kongelige naadigste Propositioner, har Storthinget under 24de dennes fattet følgende Beslutning : - "Samtlige disse Artstykker, trykkes under Præsidentskabets Paand, for at komme under Overveielse paa næste ordentlige Storthing.