Lolland-Falsters Stifts-Tidende, 1836-01-19
Ægypten er i den senere Tid bleven saa belemret med europæiske Avanturiers, at Mehemed Ali har seet sig nødsaget til at forordne som følger: 1) at fra 15 Jan. 1836 skal Enhver, der vil nedsætte sig i Ægypten, godtgjøre, at Jntet er at udsætte paa hans moralske Vandel, og at han er i Besiddelse af de fornødne Subsistentsmidler; 2 at de i Ægypten nu bosatte Jndivider, snarest muligt skulle opfylde disse Betingelser, og 3) at enhver Skipper, der overbringer Personer, der ikke ere istand til at stille de forlangte Garantier, skal føre dem tilbage til Europa paa egen Risico. Frankrig. Et Antal Notabiliteter af den polske Emigration have indleveret en Petition til Deputeret Kammeret, hvori man søger paany at oplive Jnteressen for Polen, og at bevirke dette Lands Uafhængighed af Rusland. Efterat Ministrene forgjeves havde bestræbt sig for at forhindre Jndleveringen af denne Petition, som sandsynligen vilde fremkalde en høist stormende Discussion, skulle de være faldne paa den Udvei, ved nogle af deres troe Tilhængere at andrage paa, at et Par for Polen sympathiserende Ord bleve indførte i Adressen, for at Petitionen, om den senere kom paa Bane, kunde affærdiges dermed, at Sagen var omtalt overeensstemmende med de Petitionerendes Tendents, og for den russiske Gesandt kunde man da undskylde sig med, at denne illusoriske Fremgangsmaade alene var Nødvendighedens Værk. En lignende Petition vil ogsaa blive indleveret til det engelske Parlament. Udkastet til Takadressen er kun en Periphrase af Throntalen. Det berører omtrent som denne, Forholdene til Nordamerika og Forbindelsen med England, anvender Udtrykkene, ærefuld og retmæssig paa Juli-Revolutionen, Udtryk, som ikkenforhen ere brugte af Pairskammeret, og slutter med, at det erkjendtlige Frankrig vil have Hs. Majestæts Regjering at takke for dets Rolighed, Frihed og Storhed. J Anledning af Adresse-Debatterne hævede sig uventet tvende Stemmer til Fordeel for Polakkerne, Dhrr. Taschers og Montalemberts, tvende ædle Pairs af legitimistisk Troesbekiendelse, udtalte sig om Overholdelsen af Wienercongressens Stipulationer med Hensyn til Polen, erindrede om den Varme, hvormed Pairskammeret fordum tog sig af Grækenlands Sag, om Ruslands tiltagende Magt, om Napoleons Kraft-Anstrængelser, der ikke vare Forblændelsens Fostre, men som mislykkedes, fordi han manglede, hvad der nu udgjør Frankrigs Styrke Forbindelsen af Frihedens samtlige Kræfter og Jnteresser. Talerengønskede, at Forbundet med England ikke maatte vise sig afmægtigt, maar der handledes om afsluttede Traktaters Overholdelse, og følte sig forvisset om, at Kammeret taldrig vilde angre, at haver offret en Sag dets ærefrygtsfulde Hylding, som engang vil fiern, fordi Guds Retfærdighed, Frankrigs Ære og alle Folkeslags uovervindelige Haab kjæmpe for den. Hr. Broglies Svarcontrasterede skarpt mod disse dybtfølte Ord; han formeente, at man ikke lod Ministeriet fra 1831 (Perier) vederfares fuld Retfærdighed, naar dette farlige Tidspunkts Correspondence blev draget forDagens Lys, vilde det vise sig, at Frankrig havde opfyldt alle Humanitetens Fordringer, og ved dets Jntervention gjort Alt, hvad det ansaae gavnligt for det polske Folk. Betræffende Fuldbyrdelsen, af afsluttede Fordrag, kan det vel være, at ikke alle Nationer fortolke de samme Fordrag paa sammeMaade; men deraf følger ikke, at man i et saadant Tilfælde maa gribe til Vaaben eller anvende Magten. Til Politiken, Fornuften og Tiden maa det overlades at gjøre afsluttede Tractater gjeldende.