Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1806-07-12
Kjøbenhavn tæller en stor Mængde af dette Slags Handlende, men enhver, som ikke er født i denne Stad, kan ikke let gjøre sig et rigtigt Begreb om dem. Til at blive Marchandiser udkræves der intet andet end en liden Pengesum og nogen Credit. Enhver, som kan betale sit Borgerskabsbrev, kan blive det, uden at man i Forveien undersøger hans Redelig hed eller Handelsdygtighed. De fleste af dette Slags Kræmmere indkjøbe deres Varer paa Auctioner. De kjøbe og sælge alle muelige Ting, uden Forskjell, ligefra det kostbareste Takfeluhr indtil gamle Stegevendere og Jydepotter. Tilforn udgjorde de indbyrdes et Slags Laug. De havde en egen Bøsse, hvori de gjemte alle de Penge, de fik som et Slags Tribut paa Auctionerne, enten for at drive Vare, ne i Veiret eller og for ikke at byde. Det sidste skede især naar nogen af Arvingerne ønskede at faae Godset tilslaaet for en lav Priis. Dette gav Anledning til mange Stridigheder, thi de kunne næsten aldrig blive enige om Delingen. Men tilsidst blev denne Misbrug af skaffet, og nu er dette Laugsvæsen aldeles ophævet iblandt dem. - Da det staaer frit for enhver, at blive Marchandiser, saa er det naturligt, at pøbelagtige Mennesker, saavel Mandfolk og Fruentimmere, stundom indsnige sig blandt disse Handlende. Paa Auctioner ansee de sig for et Slags privilegerede Folk, og Virkagningerne af gjensidigt Brødnid sees aldrig tydeligere end blandt disse Mennesker. Inden en Auction begynder, placere en Halvsnees Marchandisermadamer sig omkring Bordet, og finde bestandig Stof nok til at stikle og skjende paa hinanden. Enkelte af dem føre Ordet, og betjene sig af Udtryk, som en Femme des halles vilde rødme ved Man skulde troe, at Marchandiserne, der handle med alle muelige Ting, maatte blive meget rige, eller i det mindste formuende. Men det er langtfra ikke Tilfældet. Netop fordi de handle med alle muelige Ting, uden at forstaae at bedømme alle muelige Ting, kjøbe de saa meget Kram, som de enten siden aldeles ikke blive af med, eller som de i det mindste maae tabe meget paa. Jeg har været Vidne til, at der paa et Auction efter en Vognmand blev opraabt fire Heste, som ingen vilde byde noget paa, fordi de vare aldeles aflægs. Men en Marchandiserske brød den almindelige Taushed, og bød en Rigsdaler for Stykket, og de bleve hende tilslaaede. Alle de Tilstedeværende opsloge en høi Latter, da de ikke kunde begribe, hvor denne Kone vilde blive af med disse udlevede Dyr, men hun svarede leende: at en Marchandiser maa kunne kjøbe Alting. - Af dens ne Aarsag har man endnu ikke seet nogen blive rig ved Marchandiserie, og seer man engang en enkelt af dem blive det, saa udspringer hans Rigdom sikkert fra en ganske anden Kilde. Fra en anden Side betragtet ere dette Slags Alskens Kræmmere meget nyttige i en storStad som Kjøbenhavn. Man kan stundum kjøbe hos dem en og anden Ting for meget billig Priis. Men det er desuagtet nødvendigt at medbringe nogen Forsigtighed hos dem. Jkke sjelden ere de ny Ting, der falholdes hos dem, forfærdigede paa Kjøb, og de gamle derimod saaledes opsminkede, at deres Feil ikke saa let kunne opdages. Den, som lader sig lokke af den billige Priis, kan let blive ført bag Lyset. Visse Ting, som f. Ex. Sengeklæder, burde man ikke kjøbe hos Marchandisere, i det mindste burde man ved Kjøbet iagttage den strængeste Forsigtighed. - Paa Auctioner bør man ikke ændse deres Raad, thi enten fraraades eller tilraades man af dem at kjøbe en eller anden Ting, og i begge Tilfælde har Marchandiseren gjerne sine gode Grunde, hvorfor han fraraader eller tilraader. Ofte have de selv indsat Varer paa Auctioner, og de udtømme da naturligviis deres hele Konst. Naar der f. Ex. skal sælges Dækketøi, som de have indsat, saa holde de bestandig de gode Servietter i Veiret, og søge at skiule de stoppede og hullede, Dugen, udsprede de saaledes, at dens Feil ligeledes skjules. Ville de derimod afskrække Lysthavende fra at kjøbe dem, saa forevise de bestandig det sletteste, og søge at skjule det gode At alt dette kun gjelder om enkelte, det falder af sig selv.