Berlingske Tidende, 1811-08-09
Da 24 Juni d. A. døde Frederik Kristian Vinsløv, directeur ved den Hirugiske Academie, Etatsraad, og Ridder af Denstog, sød i Kiøbenhavn 1749. Hans Fader, Medailleur P. C. Vindler, tog ham som Darn med sig paa en Reise til Rusland, men lod ham forblive dragtes tilbage til sig Møder, A. D. Stevers, der i trange Kaar ler de i Stokholm, hvorfra Sømmen et Par Aar derefter, da gade en var død, i Kiøbenhavn. Han kom nu i en Mordroders Huus, der holdt en Barbeerstue paa Christianshavn, og her udvikade sig den Hang til det chuurgiske Studium, der snart hævede ham over den almindelige Bane. Haa har ikke nyet nogen egentlig litterair Opdragelse, men besøge allerede Hospitalet 1766, hvor han i trende Maaneder hørte Osterogte hos Callisen, der i det følgende Aar reiste udenlands. Kolpin var den, der, som han selv udtrykker sig (Svar paa Hr. Professor Callisens Svar efter Løfte 1785 S. 61) vennede hans Øie, Haand og Hierte til Chirurgien; har lærte at føre Scalpellen af Reserve-Chirurg Hiuer naan, og bivaanede dagligen i 5 Aar Fortlæsninger hos Hennings Tode var den eneste medicinske Professor han i Dannemark høire. 1769 var han imidlertid bleven Compagnie=Chirurg ved der holsteenske Regiment, under Siechmaller, og forflyttedes derfra til det danske Livregimet under Sedøvsky, indtil han 1771 blev antaget af den hiemkomat . Callisen til Underchirurg ved Søegaasthave ; i dette Aar blev han tillige i privat inskriberet Student. Callisen, der vidste at paaskiønne hans sieldne Anlæg, gjorde ham nu til sin Prisector, og i tiende Aar hørte han Callisens Cursum Operationum. 1773 blev han Ovechtug paa Hospitalskibet Veimenhorst og samme Aar Prosector ved Universiteter ; fra 1775 - 77 var han tillige Reservichtrurg paa Frederiks Hospital, under Hospitalschirurg Behrens. Han havde allerede i 4 Aar holdt offentlige Forelæsninger over Anatomin, Bandagerne og Chirurgensførste Principer, og som Medlem af det kongelige medicinsk. Selskab udgivet nogle smaaafhandlinger; da han 1777 i traadde en Udenlandsreise til Frankrig og Engelland. J Paris var hans Frændes, den ældte Vinsløes, berømte en endnu i frisk Minde, og snart viste Paglingen de franske Lærd, at ogsaa han fortiente at bære det ; især forskaffede han sig den bekiendte Dissauls Yndest, og rød en Tidlang hans lærerige Veiledning. J London fuldendte John Huntet hans Dannelse, hvem han derfor og siden med Ærbødighed plettede at nævne. Efter sin Hiemkomst 1780 bler han ansat til Chirurg, ved Frederiks Hospital. Jver for sin Videnskabs For i Fædrelaadet bragte ham nu til, i Forening med flere, at udkaste en Plan til en forbedret Høiskole for Chirurgerne, hvilket foranledigede Stiftelsen af det kongelige chirurgiske Academie, hvorved han ansattes som tredie offentlige Lærer tilligemed Hennings og Kopin, efter hvis Død han der blev den første. Om hans Duelighed som Chirurg og Operateur er der kun en Stemme. Hans Navn som saadan var ikke alleneste i hans Fødeland, men ogsaa i Naboelandet Sverrig, saa berømt, at Syge derfra ideligen reiste hertil for at benytte sig at hans Hielp, og han har flere Gange vitret, at han ved disse og andet Fremmedes skiønsomme Betaling, havde erhvervet sig da første ikke ved Skrifter udvidet sin Videnskab, men han har ved et ty Deel af sin Formue. - Som akademisk Lærer har Vinsøw vel deligt og ukonstlet Foredrag kraftigen virket til nyttig Kare skabs Udbredelse; og ligesom han, selv stræng i fine Pligters Optoldelse, krævede det samme af andre, har han, især medens han var Hospitals Chierg, høiligen gavnet baade de unge Mennesker, der vare hans Opsyn betroede, ved at være dem tidlig til Orden og Paapassenhed, og hele Hospitals=Indretning, ved strængt at vaage over de foreskrevne Pligters Jagttagelse. - Som Menneske var han saare agte værdig, han ikke blot helbredede den Fattige med Bredvillighed, men understøttede ham ogsaa med Penge. Sta Moder haver han den Glæde at kunne underholde i mange Aar, indtil hun døbs paa Uger før han selv. Endnu en ling Række af Aar kunde han efter Naturens almindelige Gang have virket til i en udstrakt Kiøbs at lindre menneskelig Elendighed, da han blev angrebet af en kan som Brystvattelset, der betog alt Haab om Redning, formindskede hans Beviinhed, og ikkun lode hans Venner Ønsket tilbage, at hans Livelser maatte forkortes. Hans Velgiørenhed var Aarsag i, at han, uagtet sin store Paris og tarvelige Livemaade i ugift Stand, er efterled nogen meget de tydelig Formue. Frederiks Hospital blev, paa nogle faa Legater nær, hans Arving.