Nyeste Skilderie af Kiøbenhavn, 1821-05-08
Den eller de respective Øvrigheder i Sjællands Kjøbstæder, der maatte finde nogen Anbefaling for mit Blad i ovenstaaende Kjøbenhavns høie Magistrats Skrivelse, der vistnok er grundet i Natur, Fornuft og Religion, har jeg den Ære at tilbyde, for at uddeles til Slagterne, indtil 6 Exemplarer af Bladet: et Par Ord til Bedste for Husdyrene, uden Betaling. Jmod en liden Seddel, med en Øvrighedspersons Underskrivt, med Udskrivt: Til Regisseur N. Hansen, Studiestræde No. 94, 3die Sal, skulle de uden Ophold vorde overleverede til Budet. Det samme har jeg den Ære at tilbyde de høie og velærværdige Præster, til hvad Brug de maatte finde tjenligst, enten til Afbetjening i Skolerne eller til Uddeling mellem forstandige Bønder i deres Sogn. Jkkun 320 Exemplarer haves tilbage af Oplaget, altsaa ønsker jeg, at Udleveringen fra mig maatte skee snart, i det seneste inden Mai Maaneds Udgang. O! at menneskelig god Villie her maatte afskaffe en uviis Skik, indtil engang vor milde Regjering, ved en Lov, forbyder Mishandling imod Dyrene baade i Livet og i Døden! Kjøbenhavn, den 28 April 1821. N. Hansen. Noget om Pigeskolerne i Kjøbenhavn. (Fortsættelse; see forr. No.) Religion begynder Man, om Man vil, baade for tidligt og for sildigt paa i de fleste Pigeskoler. Naar Man betænker, at den skal være en Støtte for vor Dyd, en Løgte for vor Fod, en Trøst i allehaande Modgang, da kan Man vistnok ikke for tidligt begynde med at indplante den i Børns unge Hjerter; men, naar disse ikke skulle lære Noget, som de ei forstaae, ja endog fatte Afsmag for Religionen, som nu desværre altfor ofte er Tilfældet, saa maa Man vist ikke strax begynde at foredrage Børn en systematisk Religionslære. det Mindste troer jeg ikke, at enten Balles Lærebog, eller Campes Ledetraad ere brugelige ved den første Religionsunderviisning. Den første er bestemt for den fuldstændigere Religionsunderviisning til Confirmation, altsaa mindre passende, naar Man blot vil gjøre smaae Børn bekiendte med Religionens og Moralens Hovedsætninger, ei indvie dem i Religionens ubegribelige Mysterier, eller indvikle dem i theologiske Stridspunkter. Campes Ledetraad har udentvivl blot sin Forfatters berømte Navn at takke for den Anseelse, hvori den er, eller maaskee blot har været. Vel indeholder den megen skjøn Moral, mange gode Opmuntringer og Advarsler; men alt dette gjør dog intet Jndtryk paa Hjertet, – fordi det staaer i en Lærebog. Tvertimod hindrer det Læreren fra at gjøre Anvendelse af de foredragne Sandheder. Ligesaa lidet nytter den til Bibelstederne føiede Forklaring, der snarere forvilder, end oplyser: saavel hiint, som dette bør overlades til Læreren. De smaae Lærebøger eller Ledetraade af Callisen, Bastholm, Holst o. Fl., ere mere passende for Begyndere, men Man burde slet ikke begynde Religionsunderviisning med Udenadslæren efter Bøger, som overhovedet aldrig burde gegynde, før Eftertanke, Opmærksomhed og Hukommelse var noget øvet. Jndenadslæsning, som i det Hel oversees altfor meget i de fleste Pigeskoler, er og saa til at indgyde religiøse og moralske Følelser i Barnets Siel og til ligesom at bane Vei for Religionsunderviisningen, et ypperligt Middel. Der ved faae Børnene Religionen i Hovedet og Hjertet, saa at sige uden at mærke det, og naar den da siden bliver foredragen mere systematisk, forstaae de den og føle Jnteresse for den. Vi mangle ikke gode Læsebøger, som ere passende til dette Øimed, saasom: Bibliothek for Ungdommen af Birch og Riber, 3 D., Underholdning for Børn og Børnevenner af Saltzmann, (8 D. i 3 B.), Campes Opdagelse af Amerika, Robinson, Siele lære o. s. v., den guttmanske Families Reiser af Dassel, Henrich Gottschalk blandt sin Familie, af Saltzmann, og mange andre. Jsær indeholder Bibl. f. Ungd. i 3die Bind en fortræffelig Fortælling om Hermansen og hans Familie, som ret er skikket til paa en underholdende og let Maade at give smaae Børn det første Anstrøg af moralsk Dannelse, ligesom derimod Henrich Gottschalk er skikket til at forberede til den egentlige Religionsunderviisning. Herved stemmes Børn tidligt til sand Religiøsitet og faae en urokkelig Tillid til det almægtige, vise og gode Forsyn, som ingen systematisk Demonstration er i Stand til indgyde dem, uden at dog deres Hjerne overspændes eller deres Hjerte lukkes ved kolde og vanskelige Undersøgelser, ved uforstaaelige Troessætninger. Desuden indeholde disse Læsebøger et saadant Forraad af nyttige Kundskaber, at den Videlystne finder lige saa rig Næring for sin Forstand, som for sit Hjerte, og Læreren faaer derved den bedste Leilighed til siden at gjøre den fuldstændigere systematiske Religionsunderviisning mere interessant og virksom paa Villien, da han bestandigen kan gjøre enhver Sætning indlysende og lærerig, ved at tilbagekalde Erindringen om det Læste. Maaskee kunde og en Læsebog indrettes saaledes, at den ordnedes efter et vist System, og Læresætningerne, ordnede efter samme System, kunde da være særskilte, blot til Lettelse for Læreren, ei til Udenadslæren. Disse kunde da indskrænkes til meget faa, og allerede Holberg har i sin 46de Epistel (1ste T. Pag. 246, givet et Exempel paa, hvorledes de kunne indbefattes i 6 Hovedpuncter, i Form af en moralsk Catechismus. Naar disse bleve indprentede Barnet, saasnart det begyndte at tænke noget sammenhængende, vilde det virke langt stærkere paa Barnets Villie og være en fastere Støtte for dets Dyd hele Livet igjennem, end den tydeligste og fuldstændigste Religionsunderviisning efter den nu almindeligen brugte Methode; thi Ungdommens Hjerner ere som Vox, hvorpaa Man uden Møie kan sætte hvad Stempel, Man vil, og, naar de ved Alderen blive hærdede, kan Mærkerne ved intet Middel siden udslettes."(Holb. Epistl. 46, 1ste T. Pag. 262.) Men ved denne Maade at lære smaae Børn Religion paa, finde fornemmeligen to Vanskeligheder Sted, at de forskjellige Discipliner og Classer i Almindelighed have hver sin Lærer, og at Man ei kan bebyrde Forældrene med Anskaffelsen af saa mange Læsebøger, som dertil udfordredes. Hvad den første Vanskelighed angaaer, da var det vistnok i flere Henseender ønskeligt, at der i hver Skole vare saa faa Lærere, som mueligt, og disse saa sjeldent mueligt skiftede. Der vilde da blive mere Eenhed i Børnenes Dannelse, og det vilde da først blive mueligt, at de kunde lære noget Heelt, da de nu derimod lære Lidt af mange Ting, men sjeldent Noget tilgavns. Angaaende Læsebøgernes Anskaffelse, da var det vel ei saa nødvendigt at alle Børnene havde hver sin Bog, og, naar flere kunde læse sammen i een Bog, kunde Omkostningerne ved deres Anskaffelse lættes meget derved, at hver kjøbte een Bog, eller flere skjøde sammen til at kjøbe alle dem, der behøvedes. Dog er der sjeldent saadan Enighed og Overeensstemmelse imellem Skole og Forældre, at denne Plan uden store Vanskeligheder kunde sættes igjennem. Det var derfor maaskee nok saa godt, om Skolen selv kunde anskaffe et lidet Bibliothek af de nødvendige Læsebøger, hvortil fornuftige Forældre med Glæde maatte bidrage, ikke allene for at realisere den her anviste Methode, men og for at indskrænke der slette Valg og de hyppige Forandringer af Bøger, som nu saa ofte finder Sted, thi Anskaffelsen af Bøger til et saadant Bibliothek vilde Man vel ikke lade beroe paa en enkelt Lærers Godtbefindende, uden nøiere Overveielse. At Bogerne maatte slides ved Brugen er naturligt, men ved maanedlige eller aarlige Bidrag kunde de opslidte let erstattes ved nye, og, naar Skoletugten forbedredes, kunde de og vare en temmelig lang Tid. (Fortsættes.) Samtale med et Barn i Modersliv. Barnet (inden fra. Heida, Luk op, Hvorlænge vil J jeg skal pines i dette mørke Fængsel, Stemme (udenfra). Haster det da saa meget Barnet. Har jeg ikke allerede piint mig her i ni Maaneder, Stemmen. Men veed Du da ikke, at Du kan komme til at pines i det ny Fængsel i 20 Aar, Barnet. Hvorledes det, Er Verden da ikke Lysets og Glædens Bolig? Stemmen. Lysets, men sjeldent Glædens. Barnet. Kan jeg ikke der vente mig Lykke og Velvære? Stemmen. O, ja - paa visse Vilkaar. Barnet. Og disse ere: Stemmen. Først kommer det an paa om du har et hvidt eller sort Skind, om det Blod, der flyder i dine Aarer, udspringer af en ædel eller uædel Kilde. Barnet. Og naar jeg har disse Egenskaber, er jeg da lykkelig? Stemmen. Ja, naar du bliver paa den Plet, hvor du er, men forandrer du dit Opholdssted, saa er det ogsaa ude med din Lykke. Paa Manilla slaaer man dig ihiel, fordi du er hvid, og i Americas Fristat smedder man dig i Lænker, fordi du er sort. J Aristocratier behandler mandig som en skadelig Borger, fordi du er en Republicaner, og i en Republik paa samme Maade, fordi du er en Aristocrat. Barnet. Vel – saa faaer man at skikke sig i Tiden og Omstændighederne. Men er jeg lykkelig naar jeg gjør dette Stemmen. Ja, naar Du eier et Løn middel, som man kalder Guld. Barnet. Det er vel ikke saa vanskeligt at faae? Stemmen. Nei, ikke saa vanskeligt som at holde paa det, naar man først har det. Barnet. Er jeg da lykkelig naar jeg eier dette Middel Stemmen. Ja, naar Du kan blive fri for den Hær af Sygdomme, som dagligen bekrige og bestorme Menneskeslægten, og som voxe de Midler, man har derimod, med hver Dag over Hovedet. Du gaaer over lutter Afgrunde, og ved hvert Skridt, Du giør, staaer Du Fare for at synke deri. Barnet. O, saa luk ikke op, Lad mig heller blive hvor jeg er, Mit mørke Fængsel er mig kjerere end eders lyse Verden. Stemmen. Du har intet Valg mere. Paa den Bro, du nu staaer, maa du over. Barnet (heftigt skrigende). Au - Aul Stemmen. Saaledes bør det sig. Med Graad træder du ind i Verden - med Graad skal du engang træde ud af den igjen. Spørgsmaale, det asiatiske Compagnie vedkommende. Een af det asiatiske Compagnies Jnteressentere, der nu i 12 samfulde Aar forgjeves har ventet paa Udbytte, og som, naar han kun regner simple 4 pC. Rente af sine Penge, har tabt i dette Tidsrum henved 50 PC. eller det Halve af sin Capital, tager sig herved ærbødigst den Frihed at fremsætte følgende Spørgsmaale: 1) Er Compagniet istand til at give mindste Udbytte, var det end kun 6 Rbdlr. for hver Actie, mon det da ikke er paa Tiden, at dette skeer, 2) Seer Compagniet sig aldeles ikke istand til at give noget Udbytte, hvorfor opløses og realiseres det da ikke nu, efter 12 Aars frugtesløs Haaben, saa at hver Jnteressent kunde faae det, der tilkommer ham for hans Deel, og Compagniets Betjentere sættes paa Pension? Octroyen af 21 Marts 1792, 5. 25, siger: Compagniet maa opløses og realiseres forinden Octroyen udløber, naar en Pluralitet af Jnteressenterne, hvis Andeel i Compagniet skal beløbe sig i det mindste til 2/3 Dele af Actiernes Antal, finder det fornødent at tage en saadan Beslutning og saaledes at frasige sig deres Privilegier."Der er neppe nogen Tvivl om, at hvis Compagniet heller ikke i Aar kan give noget Udbytte, 2/3 Dele af Jnteressenterne nok ønske dets Opløsning, som de, i Følge Octroyen, der i næste Aar endog, efter Forlængelsen, at regne, er udløben, ere berettigede til at fordre.