Odense Adresse-Contoirs Efterretninger, 1830-06-21
Den langvarige Ordstrid begynder nu at gaae over til Handling. J Angers (Hovedstaden i Mayenne- og Loire Departementet) havde Valgmændene og Jndvaanerne gjort Anstalter til to Deputeredes festlige Modtagelse ved deres Hjemkomst fra Paris den 6 dennes. De hedde Guilhem og d'Andige og have Begge stemt for den bekjendte Adresse. Endeel unge Mennesker tilhest vilde modtage dem to Mile derfra, i Landsbyen Suctte, hvorfra de skulde holde deres Jndtog i en Vogn med 6 Heste for. Men hvad skeer, Om Morgenen lader Politiet, ifølge Præfektens befaling, ved Trommeslag forbyde alt Sammenløb, under Trudsel af militair Magt, hvis Nogen modsatte sig, For ikke at støde an imod Øvrighedens Befaling, blev Man derpaa eenig om at opgive Toget; men det kunde alligevel ikke forhindres, at Folk strømmede tilfods ud paa Veien til Paris, og en Deputation fra Valgmændene ilede til Su ette, for at melde de Deputerede det Passerede. Jmidlertid havde baade endeel Ridende og Stadsvognen paa en Omvei ogsaa naaet til Landsbyen. De Deputerede maatte bestige den sidste og saaledes kom Toget nær til Forstaden, hvor hele Gensdarmeriet med 2 Oberster i Spidsen holdt Landeveien besat. Her lod disse de Deputerede vide, som kunde det være Forbrydere: at de først maatte drage ind i Staden om Aftenen henimod Kl. 10. Folket blev vel uroligt; men torde Jntet vove, da Man vidste, at hele Gaarnisonen var rykket ud med skarpe Patroner. Nu nærmede Politiechefen sig Vognen og befalede de Deputerede at trække sig tilbage, men fik til Svar: "at vende om vilde være uværdigt for vor Stand. Mairen, som ogsaa var kommet til, forsikrede da, at det var Præfektens befaling og tilføiede med Venlighed: jeg indestaaer for Jntet, hvis De blive, maae De være belavede paa den største Ulykke. befalingen er bestemt." De Deputerede besluttede nu at stige ud af Vognen og gaae Obersten for Gensdarmeriet, Hr. Cadondal, imøde, til hvem Hr. Guilhem henvendte sig med disse Ord: "Jeg kjender Dem, Oberst, og undrer mig over at see Dem her. De skal med Deres Hoved være ansvarlig for det Blod, her maatte udgydes. Hvad Os angaaer, da vilde det være Frighed at trække Os tilbage. J Nødsfald forstaae Vi at døe. Efter treGange at have oplæst ovenmeldte Opfordring trak Politiekommissairen sig tilbage. Obersten opfordrede Mairen til det samme, hvorpaa Denne svarede: jeg bliver i Spidsen, for mine Medborgere og lader mig, om saa skal være, nedskyde. Obersten raabte imidlertid: "Vi kjende ingen Maire, lad ham skaffe Os andre befalinger fra Præfekten; saa skulle Vi adlyde." Da Folket nu saae Tropperne lade skarpt, begyndte det at yppe Tumult, hvorfra det dog afholdtes af de Deputerede og flere agtværdige Borgere, som bemærkede, at Man saaledes bedre kunde paatale sin Ret. Tropperne havde alt rørt Trommen og stilt sig i Linie, da der i det samme indløb Tilladelse fra Præfekten til de Deputerede, at de, ledsagede af nogle Paarørende, maatte begive sig tilfods og ad en Omvei til Staden. Vor Befaling er altsaa tilbagetaget!" udbrød Obersten, og saaledes kom de Deputerede lykkelig til Staden, hvor Folket endnu vilde have baaret dem til deres Hjem, hvilket de frabade sig; men kunde ikke forhindre, at der bragtes dem en Aftenmusik under Raabet: leve Kongen, Chartet og de Cohundrede og Een og Tyve!" Siden have de Deputerede indgivet Klage til Retten over, vilkaarlig Behandling, og Man har fundet det fornødent at forstærke Garnisonen med Tropper fra Tours.