Aarhuus Stifts-Tidende, 1847-11-20
Jndsendt.) Som bekjendt og ved den famense Heidelberger, Adresse tilstrækkeligen godtgjort, har en stor Deel af Tydsklands Lærde faaet en sand Raptus i Anledning af vor Konges aabne Brev af 8de Juli 1846, og endnu har den preussiske Statsminister von Kompzis grundige Værk og de flere Skrifter, hvori de sande Forhold med staaende Klarhed fremstilles, ikke formaaet at helbrede dem. Slesvig, paastaae de, er en tydsk Provinds, som skal tilbageerobres fra Danmark, hvilket jo vil være en let Sag for det mægtige Tydskland. At Folket troer, hvad de Lærde sværge paa, er ikke forunderligt. Hele Tydskland er derfor forTiden i Bevægelse, og har udnævnt Advocat Beseler til sin Forkæmper i denne Sag. Beseler skal ved Tydsklands forenede Hjælp sættes ind i den slesvigske Stænderforsamling, til hvilken Ende Beseler-Comiteer allerede i mange af Tydsklands Stæder, ja selv i Landsbyerne Dinkesbühl og Wassertrudingen have dannet sig til Jndsamling af de fornødne Pengefonds. Bairerne, glemmende deres Ølkander, have stillet sig i Spidsen for Bevægelsen, og ere blevne de ivrigste Slesvig=Holstenere. Penge ydes fra alle Sider, og slesvig-holsteenske Emissairer modtoges med Jubel, som det hedder, selv ved Kong Ludvigs Hof. At Bairerne saaledes med uhørt Paatrængenhed og Jnsolents blande sig i den danske Stats indre Anliggender, og, ved at ophidse Undersaatterne imod deres retmæssige Regjering, krænke og fornærme denne Stat, synes de ikke at betænke. Naar man veed, at Den, som befinder sig i en fornedret og fortvivlet Tilstand, gjerne sætter sig i Extase, for at glemme denne Tilstand, vil man imidlertid kunne forklare sig Sagen. Hvad vilde med alt dette de gode Bairere sige, om de Danske med Agitationer og Penge vilde understøtte et Parti i de baierske Kamre, som arbeidede paa at opløse den baierske Stat, f. Ex. ved at søge Rhin-Baiern forenet med Frankrig? – Men hvis nu Beseler ikke formaaer at skille Slesvig fra Danmark – og Sagen turde falde lidt vanskelig – ere da Bairerne, ifølge det samme Princip, ikke ogsaa berettigede til at sende os en Friskare-Armee! Vi Danske ere imidlertid et sagtmodigt, fredeligt og christeligt Folk. Vi gjengjælde aldrig Ondt med Ondt, men følge i dette Punkt Christi Lære. Bairerne fornærme os høiligen, det er sandt, og vi vilde have den rigeligste Leilighed til at hævne os ved blot en lille Smulle at blande os i deres Affairer. Men nei, vi ville beskæmme Barerne og Tydskerne ved vor Godmodighed. Det foreslaaes derfor, over hele Danmark at danne Lola-MontezComiteer, for at indsamle 1000,000 Rbd. til Belønning for Den, der kan bortføre Lola Montes fra München, og bringe hende over den danske Grændse. Bairerne vilde derfor blive os meget forbundne, og faae Leilighed til at fatte en bedre Mening om det danske Folk. Foretagendet selv er jo aabent, ærligt og ridderligt, og enhver brav Mand vil altsaa uden Skrupler kunne yde sit Bidrag. Vi ere derfor ogsaa forvissede om, at, foruden alle Danske, ikke blot Slesvigerne og Holstenerne, men selv Slesvig-Holstenerne, alle af Agtelse for Moralitet, og de sidste tillige af Taknemmelighed, ville understøtte denne Plan, ja vi tør endog antage, at Advocat Beseler vil være den Første, som tegner sig for Bidrag. Det vilde ogsaa glæde enhver Dansk, dog i een Sag at kunne være enig med Slesvig=Holstenerne.